EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2021 12 15 COM(2021) 802 final 2021/0426(COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA dėl pastatų energinio naudingumo (nauja redakcija) (Tekstas svarbus EEE) {SEC(2021) 430 final} - {SWD(2021) 453 final} - {SWD(2021) 454 final}



AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai Pastatų energinio naudingumo direktyvos peržiūra yra numatyta 2021 m. metinės darbo programos pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą priemonių rinkinyje ir papildo kitas 2021 m. liepos mėn. pasiūlyto rinkinio sudedamąsias dalis, nustatant siekį, kad iki 2050 m. pastatų ūkis taptų visai netaršus. Kaip jau nurodyta Klimato politikos veiksmų plane, ši peržiūrėta direktyva yra viena svarbiausių teisėkūros priemonių, kuria padedama vykdyti 2030 ir 2050 m. priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo tikslus. Joje plėtojamos pagrindinės trijų prioritetinių sričių, numatytų strategijoje „Renovacijos banga“, sudedamosios dalys, įskaitant ketinimą pasiūlyti privalomus minimaliuosius energinio naudingumo standartus, atlikus poveikio vertinimą, kurio tikslas – išnagrinėti tokių reikalavimų taikymo aprėptį, terminus, laipsniško įgyvendinimo etapus ir gretutines paramos politikos priemones. Atsižvelgiant į poreikį atlikti tinkamas konsultacijas ir poveikio vertinimą, peržiūros pasiūlymas galėjo būti pateiktas tik šiek tiek vėliau nei 2021 m. liepos mėn., kai buvo priimtos pirmosios pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą priemonių rinkinio iniciatyvos. Pasiūlymas ypač svarbus, nes pastatuose suvartojama 40 proc. visos suvartojamos energijos ir išmetama 36 proc. su energija susijusio tiesiogiai ir netiesiogiai išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio. Europos Sąjungoje šildymui, vėsinimui ir buitiniam karštam vandeniui ruošti sunaudojama 80 proc. namų ūkiuose suvartojamos energijos. Kad Europa taptų atsparesnė, raginama renovuoti ES pastatus, taip didinant jų energijos vartojimo efektyvumą ir mažinant priklausomybę nuo iškastinio kuro. Renovacija labai padės sumažinti pastatų suvartojamos energijos kiekį, taršą ir sąskaitas už energiją. Be to, renovacija skatina vietos lygmens darbo vietų kūrimą ir ekonomikos augimą. Atsižvelgiant į ilgą pasirengimo laikotarpį, kurio reikia pokyčiams statybų sektoriuje paskatinti, būtina savalaikė direktyvos peržiūra, kad būtų lengviau pasiekti pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą priemonių rinkinio tikslus. 1.1.Pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą priemonių rinkinio ir ypač naujosios ATLPS sąveika Pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą priemonių rinkinį sudaro keli tarpusavyje susiję pasiūlymai, grindžiami poveikio vertinimo analize, kurioje atsižvelgta į šią sąveiką. Analizė parodė, kad pernelyg pasikliaujant griežtesne reglamentuojamąja politika atsirastų nepagrįstai didelė ekonominė našta, o vien anglies dioksido apmokestinimas nepadėtų pašalinti nuolatinio rinkos nepakankamumo ir ne ekonominių kliūčių. Todėl pasirinktas politikos priemonių derinys užtikrina tinkamą apmokestinimo, tikslų, normų ir paramos priemonių pusiausvyrą. Siūloma Pastatų energinio naudingumo direktyvos peržiūra atitinka tas pačias nuostatas. Todėl, pasikeitus bendro derinio pusiausvyrai, reikėtų koreguoti įvairias politikos dalis. Susilpninus apmokestinimo ir tikslų įgyvendinimo priemones, kuriomis skatinamas pastatų sektoriaus priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimas, peržiūrėtoje Pastatų energinio naudingumo direktyvoje prireiktų atitinkamai griežtesnių reguliavimo priemonių, visų pirma susijusių su laipsnišku iškastinio kuro atsisakymu ir privalomais minimaliaisiais energinio naudingumo standartais. Komisijai atlikus atitinkamus poveikio vertinimus nustatyta, kad tikslų įgyvendinimas būtų mažiau užtikrintas ir kainuotų brangiau nenustačius anglies dioksido kainos signalo šildymo kurui, pavyzdžiui, taikant siūlomą naująją pastatams ir kelių transportui taikomą apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemą (ATLPS). Ji geriausiai veikia su ES reguliavimo priemonėmis ir papildomomis nacionalinėmis priemonėmis, kurios skatinamos pasiūlytu platesniu užmoju, numatytu Pastangų pasidalijimo reglamente, Energijos vartojimo efektyvumo direktyvoje ir Atsinaujinančiųjų išteklių energijos direktyvoje. Naująja ATLPS sukuriamos ekonominės paskatos mažinti pastatų priklausomybę nuo iškastinio kuro ir gaunamos viešajai paramai reikalingos pajamos, visų pirma skirtos pažeidžiamiems namų ūkiams remti. Peržiūrėtoje Pastatų energinio naudingumo direktyvoje aptariamos neekonominės renovacijos kliūtys. Taip sukuriama galimybių atverianti sistema renovacijai remti finansinėmis priemonėmis, tiesiogiai nesutelkiant reikiamo finansavimo. Peržiūrėta Pastatų energinio naudingumo direktyva galėtų labai prisidėti prie 2030 m. tikslų įgyvendinimo. Pastatų energinio naudingumo direktyvos poveikio vertinimas rodo, kad be direktyvos bendras išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo rezultatas bus maždaug perpus mažesnis, nei būtina gyvenamųjų namų ir paslaugų sektoriuje, kad būtų pasiektas 2030 m. tikslas. Neįgyvendinus šių pakeitimų, atsiradusiam atotrūkiui panaikinti prireiktų daugiau priemonių valstybių narių lygmeniu, tačiau nesant tikrumo dėl tokių priemonių rezultatyvumo, savalaikiškumo ir suderinamumo su 2050 m. priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo tikslu, kuris įtvirtintas Europos klimato teisės akte, nebūtų paskatos sparčiai didinti pastatų renovacijos mastą. Nepritaikius griežtesnių ES ar nacionalinių reguliavimo priemonių, kuriomis didinamas pastatų renovacijos mastas, anglies dioksido kaina turės būti didesnė ir galiausiai nebus pašalintos neekonominės renovacijos kliūtys. Derybų metu bus svarbu išlaikyti nuoseklumą visose su pastatais susijusiose priemonių rinkinio nuostatose, kad būtų susitarta dėl nuoseklios ir patikimos pastatams taikomos sistemos, kuri padėtų pasiekti ES 2030 ir 2050 m. tikslus. 1.2.Su pažeidžiamumu, įperkamumu ir energijos nepritekliumi susiję klausimai Pagrindinė peržiūros naujovė – minimalieji energinio naudingumo standartai, kuriais siekiama paskatinti reikiamą sektoriaus pertvarką. Pastatų renovacija turi dvejopą visuotinai pripažintą teigiamą ekonominį poveikį: 1) mažėja išlaidos energijai, sumažinamas energijos nepriteklius ir 2) dėl geresnių pastato energinio naudingumo rodiklių didėja pastatų vertė. Kiti pranašumai – geresnė gyvenimo kokybė ir trumpesnis vidutinis neužimtų patalpų laikotarpis. Mažesnių sąskaitų už energiją nauda yra dar svarbesnė esant aukštoms energijos kainoms. Žmonės, gyvenantys prasčiausio energinio naudingumo pastatuose, ir tie, kurie patiria energijos nepriteklių, gautų naudos iš renovuotų bei geresnių pastatų ir sumažėjusių išlaidų energijai, taip pat jie būtų apsaugoti nuo tolesnio rinkos kainų augimo ir svyravimų. Tačiau nuomotojai gali būti linkę perkelti renovacijos išlaidas nuomininkams, kad padengtų savo pradines investicijas. Be to, labiau sutelkus dėmesį į esamų prasčiausio energinio naudingumo pastatų trūkumų šalinimą, galėtų dar labiau kristi jų kainos sudarant rinkos sandorius, nors jau ir dabar esama tam tikro ryšio tarp pastatų energinio naudingumo klasių ir jų vertės. Visoje ES galiojantys minimalieji energinio naudingumo standartai buvo kruopščiai parengti siekiant sušvelninti galimą neigiamą socialinį poveikį ir kuo labiau padidinti jų socialinę naudą, visų pirma pagerinti gyvenimo sąlygas prasčiausio energinio naudingumo pastatuose ir sumažinti energijos nepriteklių ar net užkirsti jam kelią. Valstybės narės privalės remti minimaliųjų energinio naudingumo standartų laikymąsi, taikydamos tinkamą paramos sistemą, apimančią finansinę paramą, techninę pagalbą, kliūčių šalinimą ir socialinio poveikio, ypač pažeidžiamiausiems asmenims, stebėseną. Nacionaliniuose pastatų renovacijos planuose dėmesys bus skiriamas stebėjimui, ar mažėja žmonių, patiriančių energijos nepriteklių, ir gyventojų, gyvenančių netinkamuose būstuose (pvz., pastatuose nesandariomis sienomis ar stogais) arba turinčių netinkamas šiluminio komforto sąlygas. Planuose bus apžvelgta nacionalinė politika ir priemonės, kuriomis pažeidžiamiems namų ūkiams suteikiama daugiau teisių ir užtikrinama jų apsauga, mažinamas energijos nepriteklius ir užtikrinamas būsto įperkamumas. Šiame pasiūlyme pateiktos priemonės atitinka politiką ir priemones, taikomas visoje ES, kuriomis remiama socialiai teisinga pertvarka. Tarp jų – ataskaitos dėl pažangos, padarytos siekiant nacionalinių orientacinių tikslų sumažinti energijos nepriteklių patiriančių namų ūkių skaičių pagal nacionalinius energetikos ir klimato srities veiksmų planus, ir planuojamų investicijų, kuriomis siekiama sušvelninti pajamų pasiskirstymo poveikį ir skatinti struktūrinius sprendimus, visų pirma pastatų renovaciją, įskaitant energijos vartojimo efektyvumo didinimo priemones arba energijos gamybos iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių integravimą ir pastatų šildymo ir vėsinimo sistemų priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimą, siekiant sumažinti pasikliovimą iškastinio kuro naudojimu pagal siūlomus socialinius klimato planus ir Energijos nepritekliaus konsultacijų centro, kuris remia valstybių narių pastangas mažinti energijos nepriteklių ir vykdyti jo stebėseną, rekomendacijas. 1.3.Galimybė gauti finansavimą, ES fondai ir nacionalinės paramos priemonės

Pasiūlymas yra tinkamai suderintas su kitomis atitinkamomis priemonėmis, visų pirma su ES ir nacionalinių fondų priemonėmis. Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemone (EGADP) skatinamos didelės investicijos į pastatų renovaciją, nes nacionaliniuose ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planuose numatytos svarbios pavyzdinės iniciatyvos „Renovuoti“. Priemonė bus įgyvendinama nuo dabar iki 2025–2026 m., taip pasirengiant Pastatų energinio naudingumo direktyvoje numatytiems patobulinimams. Pagal dabartinę daugiametę finansinę programą (DFP) ES lėšos skiriamos įvairioms programoms, kuriose pastatų sektorius yra prioritetinė sritis; šiuo požiūriu svarbiausi yra regioniniai fondai pagal sanglaudos politiką, Teisingos pertvarkos fondas ir programa „Invest EU“. Juos papildo Europos Komisijos teikiama speciali techninė parama ir pagalba nacionalinėms viešojo administravimo institucijoms, siekiant palengvinti būtinas reformas ir pasirengimą veiksmingoms investicijoms. Siūlomu naujuoju ATLPS socialiniu klimato fondu būtų panaikintas atotrūkis tarp EGADP ir užtikrintas perėjimas nuo dabartinės DFP prie laikotarpio po 2027 m., o 2025–2032 m. laikotarpiu būtų sutelkta 72,2 mlrd. EUR namų ūkiams, ypač esantiems prasčiausio energinio naudingumo pastatuose. Šio fondo lėšomis būtų padengtos pradinės išlaidos ir palengvinta mažas pajamas gaunančių namų ūkių atitiktis Pastatų energinio naudingumo direktyvoje pasiūlytiems minimaliesiems energinio naudingumo standartams. Investicijos pagal nacionalinius socialinius klimato planus bus neatsiejama nacionalinių pastatų renovacijos planų finansavimo priemonių, numatytų Pastatų energinio naudingumo direktyvoje, dalis. Kad pastatų renovacija būtų pripažinta tvaria ekonomine veikla pagal Deleguotąjį aktą dėl ES taksonomijos pagal klimato srities tikslus, atlikus renovaciją turi būti sutaupyta 30 proc. energijos, pasiekta atitiktis minimaliesiems energinio naudingumo reikalavimams, taikomiems kapitalinei renovacijai, arba renovaciją turi sudaryti konkrečios atskiros priemonės, kurios pripažįstamos tvariomis. Renovacija, kuria siekiama atitikti siūlomus visoje Sąjungoje taikomus minimaliuosius energinio naudingumo standartus, paprastai atitinka ES taksonomijos kriterijus, susijusius su pastatų renovacijos veikla. Be to, Komisija šiuo metu peržiūri atitinkamą valstybės pagalbos sistemą ir siekia, kad ji labiau atitiktų Pastatų energinio naudingumo direktyvos peržiūros, ypač ES lygmens minimaliųjų energinio naudingumo standartų, poreikius. Po peržiūros atsirasiančios valstybės pagalbos nuostatos būtų svarbios siekiant paskatinti kuo greičiau pradėti laikytis ES lygmeniu nustatytų minimaliųjų energinio naudingumo standartų, kad būtų pagerinta prasčiausio energinio naudingumo pastatų būklė. 1.4.Pasiūlymo tikslai Pagrindiniai šios peržiūros tikslai – iki 2030 m. sumažinti pastatuose išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų (ŠESD) kiekį bei galutinės energijos suvartojimą ir nustatyti ilgalaikę pastatų viziją, kad iki 2050 m. ES mastu būtų neutralizuotas poveikis klimatui. Siekiant įgyvendinti šiuos tikslus, iniciatyva grindžiama keliais konkrečiais uždaviniais: didinti pastatų renovacijos mastą ir lygį, gerinti informaciją apie pastatų energinį naudingumą bei tvarumą ir užtikrinti, kad visi pastatai atitiktų 2050 m. poveikio klimatui neutralumo reikalavimus. Šiems uždaviniams įgyvendinti būtina stiprinti ir modernizuoti finansinę paramą ir integruoti sistemas. •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis Kaip pirmiau paaiškinta, siūloma peržiūrėta direktyva siekiama skatinti stūmos ir traukos veiksnius, kuriais palaikomas pastatų priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimas kartu su Pastangų pasidalijimo reglamente nustatytomis paskatomis imtis nacionalinių veiksmų ir naujosios pastatams ir kelių transportui taikomos apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos poveikiu, susijusiu su anglies dioksido apmokestinimu. Pasiūlyme peržiūrima dabartinė teisėkūros priemonė. Todėl jis negali pakeisti tikslo, pavyzdžiui, nustatyto pagal Pastangų pasidalijimo reglamentą, tačiau padeda jį pasiekti. Pasiūlymas dera su siūloma naująja ATLPS: viena priemone skatinamas šildymo kuro ir technologijų priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimas, kita mažinamas energijos suvartojimas. Pastatų energinio naudingumo direktyvoje bus nustatyta bendra naujų ir esamų pastatų vizija, taikoma visoms su pastatais susijusioms kitų pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą priemonių rinkinio iniciatyvų nuostatoms. Intensyvinant energijos suvartojimo mažinimo veiksmus pastatų sektoriuje, Pastatų energinio naudingumo direktyva taip pat prisidės prie bendrų Energijos vartojimo efektyvumo direktyvoje nustatytų energijos vartojimo efektyvumo tikslų įgyvendinimo. Pastatų energinio naudingumo direktyvos pasiūlymu paskatinus atlikti daugiau renovacijų ir taikant reikalavimą naujuose pastatuose įrengti šildymo sistemas, kurių tiesioginis išmetamas ŠESD kiekis būtų lygus nuliui, ir integruoti atsinaujinančiųjų išteklių energiją, kad pastatai būtų visai netaršūs, bus galima pasiekti orientacinį 2030 m. pastatų galutinės energijos suvartojimo dalies, kurią sudaro atsinaujinančiųjų išteklių energija, tikslą pagal Atsinaujinančiųjų išteklių energijos direktyvą. Pasiūlymu bus remiamas neefektyvių iškastinio kuro katilų pakeitimas sistemomis, kurios tiesiogiai neišskiria ŠESD, pavyzdžiui, šilumos siurbliais ir kitomis technologijomis, kuriose naudojami atsinaujinantieji energijos ištekliai. Pasiūlymu patobulinama privati įkrovimo infrastruktūra pastatų automobilių stovėjimo aikštelėse, papildant atnaujintą Alternatyviųjų degalų infrastruktūros reglamentą, kuriuo nustatomi didesni bendri tikslai, įskaitant viešai prieinamą elektra varomų transporto priemonių įkrovimo infrastruktūrą. Pagal Europos žaliąjį [kursą] naujoje ES judumo mieste sistemoje taip pat numatyta gerinti dviračių stovėjimo aikštelių infrastruktūrą. Pasiūlymu taip pat papildomi produktų teisės aktai, pavyzdžiui, Energijos vartojimo efektyvumo ženklinimo reglamentas, kuriuo vartotojai skatinami pirkti geriausius su energija susijusius produktus ir prietaisus, naudojamus pastatuose. Pastatų energinio naudingumo direktyva veikia kartu su Ekologinio projektavimo direktyva, kuria nustatomi energinio naudingumo ir kiti aplinkosauginio veiksmingumo reikalavimai su energija susijusiems produktams, visų pirma techninėms pastatų sistemoms (pvz., katilams, šilumos siurbliams ar šviesos šaltiniams) ir pastatuose naudojamai įrangai (pvz., buitiniams prietaisams). Statybos produktų eksploatacinės savybės reglamentuojamos Statybos produktų reglamente, o šiuo pasiūlymu taip pat prisidedama prie nuolatinės pažangos prisitaikant prie klimato kaitos, nes jame pateikiamos nuostatos, susijusios su pastatų atsparumo klimato kaitai didinimu. Kartu geresnės informavimo priemonės, numatytos Pastatų energinio naudingumo direktyvoje, įskaitant anglies dioksido rodiklį, padės finansiniams investuotojams pinigine verte išreikšti pastatų priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo naudą, o namų ūkių ir prekybos subjektams – lengviau apskaičiuoti ekonominę pastatų renovacijos naudą ir įvertinti jos finansavimo grąžinimo planus. Šie aspektai taip pat suderinti su ES tvarios veiklos taksonomijos elementais, susijusiais su pastatais. 2. TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI •Teisinis pagrindas Pasiūlymas grindžiamas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 194 straipsnio 2 dalimi, kuri yra su energetika susijusios Sąjungos politikos teisinis pagrindas. Siūlomomis priemonėmis siekiama „skatinti energijos vartojimo efektyvumą bei taupymą ir naujų bei atsinaujinančių energijos formų plėtojimą“ (SESV 194 straipsnio 1 dalies c punktas). •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju) 2.1. ES veiksmų poreikis Energetikos politika yra ES ir valstybių narių pasidalijamoji kompetencija ir nusistovėjusi ES politikos sritis. Siūlomi Pastatų energinio naudingumo direktyvos pakeitimai didele dalimi atspindi poreikį ją atnaujinti, kad ji atspindėtų platesnius ES klimato srities ir energetikos tikslų užmojus. Be to, 2020 m. rugsėjo mėn. Komisijos paskelbtame nacionalinių energetikos ir klimato srities veiksmų planų poveikio ES mastu vertinime kalbama apie energijos vartojimo efektyvumo srityje išliekantį užmojų atotrūkį: ES pirminės energijos suvartojimo atveju jis sudaro 2,8 procentinio punkto, o galutinės energijos suvartojimo atveju – 3,1 procentinio punkto, palyginti su šiuo metu galiojančiais 2030 m. tikslais. Todėl peržiūrėtoje Pastatų energinio naudingumo direktyvoje reikia tolesnių ES lygmeniu suplanuotų priemonių, derančių su tuo, kas numatyta Energetikos sąjungos ir klimato politikos veiksmų valdymo reglamente. Pastatai priskiriami vietos infrastruktūrai, tačiau nepakankamas renovacijos mastas ir lygis yra bendra problema, su kuria susiduria visos ES valstybės narės. Pagrindinės jos priežastys dažniausiai yra neekonominės ir aktualios visose valstybėse narėse. Todėl, nustačius bendrą ES pastatų priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo perspektyvos ir susijusių reikalavimų sistemą, kartu leidžiant pakeitimus pritaikyti pagal nacionalines aplinkybes, visiems pastatų renovacijos ir statybos tiekimo grandinės dalyviams būtų užtikrintas labai reikalingas tikrumas, o visoms suinteresuotosioms šalims – nuo pramonės sektorių iki vietos ir nacionalinės darbo jėgos, privačių investuotojų ir finansų įstaigų – būtų užtikrintas nuspėjamumas ir pasirengimas. Ankstesnė patirtis, įgyta įgyvendinant ilgalaikes renovacijos strategijas, rodo, kad svarbu geriau užtikrinti tinkamą lankstumo ir suderintų reikalavimų derinį, kad visose valstybėse narėse būtų dedama pakankamai pastangų siekiant ES lygmeniu nustatytų tikslų.

2.2. ES pridėtinė vertė Taikant patobulintą bendrą ES sistemą, valstybės narės, užsibrėžusios skirtingus užmojus, būtų skatinamos suderintai ir reikiamu mastu paspartinti energetikos pertvarką pereinant prie didesnio pastatų energijos vartojimo efektyvumo ir energinio naudingumo. Pakankamai griežtos reguliavimo priemonės, taikomos esamiems ir naujiems pastatams, paskatins investicijas į pastatų renovaciją, padės sukurti darbo vietų, skatins inovacijas, padidins vidaus rinkos naudą statybos produktams ir prietaisams ir turės teigiamą poveikį statybos ekosistemos ir susijusių sektorių konkurencingumui. Kartu pasitelkiant bendrai vartojamą standartų kalbą ir prieigą prie informacijos taip pat bus užtikrinta, kad pastatų sektoriuje išmetamų ŠESD kiekis būtų mažinamas ekonomiškai efektyviausiu būdu, pvz., taikant masto ekonomiją. Pastatai neperkeliami už valstybių sienų, tačiau su pastatais susijęs finansavimas ir juose įdiegtos technologijos bei sprendimai – nuo izoliacijos iki šilumos siurblių, efektyvių stiklų ar fotovoltinių plokščių – gali būti perkeliami iš vienos valstybės į kitą. ES veiksmai padeda modernizuoti nacionalines statybų sektoriaus taisykles, kad būtų pasiekti priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo tikslai, atveriant platesnes rinkas inovatyviems produktams visame pasaulyje, mažinant kaštus, kai to labiausiai reikia, ir skatinant pramonės augimą. Galiausiai, ES veiksmai pagal peržiūrėtą Pastatų energinio naudingumo direktyvą duoda įvairios naudos – nuo geresnės piliečių sveikatos ir gerovės, vietos lygmens darbo vietų kūrimo remiant ekonomikos atsigavimą, energijos nepritekliaus mažinimo, socialinės įtraukties, gyvenimo sąlygų gerinimo, šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimo mažinimo, atsparumo klimato kaitai iki energijos suvartojimo ir išlaidų energijai mažinimo. Peržiūrėta direktyva taip pat atitinka Naujojo europinio bauhauzo iniciatyvą, kuria skatinama derinti pastatų ir apstatytos aplinkos tvarumą su gyvenimo kokybe ir socialine įtrauktimi. •Proporcingumo principas Į pasiūlymą dėl teisėkūros procedūra priimamo akto įtrauktos priemonės laikomos proporcingomis ir maksimaliai grindžiamos pirminės 2002 m. direktyvos ir 2010 bei 2018 m. peržiūrėtos direktyvos struktūra. Kaip išsamiai išdėstyta 3 skirsnyje, Reglamentavimo patikros valdybai pareiškus abejonių dėl pridedamame poveikio vertinime nurodytos pasirinktos galimybės proporcingumo principo ir ES suderinimo lygio, į neigiamą nuomonę buvo atsižvelgta ir pasiūlymas buvo pakeistas, kad būtų užtikrintas subsidiarumo ir proporcingumo principų laikymasis. •Priemonės pasirinkimas Pasiūlymu iš esmės keičiama Pastatų energinio naudingumo direktyva, kuri jau buvo iš dalies pakeista 2018 m. Todėl šis esamos direktyvos naujos redakcijos pasiūlymas yra tinkama priemonė, kuri dera su Komisijos įsipareigojimu pagal Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisėkūros 46 pastraipą. Naujuoju teisės aktu bus pakeista ir panaikinta ankstesnė direktyva 2010/31/ES. 3. EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI •Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas Pastatų energinio naudingumo direktyva buvo įvertinta 2016 m. Priemonės, nustatytos po paskutinės Pastatų energinio naudingumo direktyvos peržiūros (2018 m.), į nacionalinę teisę buvo perkeltos neseniai (2020 m.), todėl nebuvo surinkta pakankamai duomenų apie jų poveikį, kad būtų galima atlikti naują vertinimą. •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Buvo naudojami vienas kitą papildantys metodai, kad būtų galima surengti išsamias konsultacijas, kuriose visos suinteresuotosios šalys galėtų pareikšti savo nuomonę. –Pradinis poveikio vertinimas (veiksmų gairės) Europos Komisijos portale „Išsakykite savo nuomonę“ paskelbtas 2021 m. vasario 22 d. 4 savaites buvo galima teikti atsiliepimus ir sulaukta 243 atsakymų. –Viešos konsultacijos, grindžiamos struktūruotu internetiniu klausimynu, išplatintu naudojantis ES apklausų priemone, ir atitinkančios Komisijos geresnio reglamentavimo taisykles portale „Išsakykite savo nuomonę“ buvo skelbiamos 12 savaičių nuo 2021 m. kovo 30 d. Jose buvo aptarta galimų politikos priemonių taikymo sritis, rūšis ir struktūra, remiantis klausimais su keliais atsakymų variantais ir atvirais klausimais. Kaip ir veiksmų gairės, šios konsultacijos buvo atviros visiems. Gauti 535 atsakymai. Dauguma dalyvių buvo verslo asociacijos ir įmonės (52 proc.), ES piliečiai (15 proc.), nevyriausybinės organizacijos (12 proc.) ir vietos bei nacionalinės valdžios institucijos (7 proc.). –Nuo 2021 m. kovo 31 d. iki birželio 3 d. buvo surengti 5 tiksliniai praktiniai seminarai. Siekiant aptarti konkrečias galimų politikos priemonių sritis, šie renginiai buvo organizuoti pagal temas: „Pastatų vizijos nustatymas siekiant pastatų ūkio nepriklausomybės nuo iškastinio kuro“, „Minimalieji esamų pastatų energinio naudingumo standartai“, „Informavimo apie pastatus priemonių tobulinimas (daugiausia dėmesio skiriant energinio naudingumo sertifikatams)“, „Žaliosios ir skaitmeninės pertvarkų skatinimas“ ir „Prieinamas ir įperkamas finansavimas. Energijos nepriteklius“. Kiekviename praktiniame seminare dalyvavo vidutiniškai daugiau nei 200 dalyvių. –Su suinteresuotosiomis šalimis papildomai bendradarbiauta ad hoc pagrindu. Komisija taip pat informavo nacionalines delegacijas bei administracijas ir rinko jų nuomones Energetikos darbo grupės posėdžiuose, Pastatų energinio naudingumo komiteto posėdžiuose ir suderintų veiksmų plenariniuose posėdžiuose. 3.1. Suinteresuotųjų šalių nuomonių santrauka

Dauguma viešose konsultacijose dalyvavusių respondentų (75 proc.) pritarė minimaliesiems energinio naudingumo standartams. 61 proc. dalyvių išreiškė nuomonę, kad Pastatų energinio naudingumo direktyvos nuostatos dėl ilgalaikių renovacijos strategijų turėtų būti pakeistos, o 89 proc. respondentų pritarė galimybei sustiprinti valstybių narių ilgalaikių renovacijos strategijų tikslų stebėseną. 84 proc. dalyvių pritarė pasiūlymui Pastatų energinio naudingumo direktyvoje apibrėžti visai netaršius pastatus. 73 proc. respondentų laikėsi nuomonės, kad Pastatų energinio naudingumo direktyva galėtų padėti užtikrinti prieigą prie įvairesnių su pastatų energiniu naudingumu susijusių duomenų ir jų naudojimą. Aiški dauguma (65 proc.) respondentų teigė, kad reikia atnaujinti energinio naudingumo sertifikatus ir pagerinti jų kokybę, o dar daugiau respondentų (76 proc.) pritarė energinio naudingumo sertifikatų suderinimui. Daugiau nei du trečdaliai respondentų (68 proc.) pasisakė už tai, kad į Pastatų energinio naudingumo direktyvą būtų įtrauktos priemonės, pagal kurias būtų galima teikti per visą gyvavimo ciklą (gamyba ir statyba, naudojimas ir gyvavimo ciklo pabaiga) išmetamo anglies dioksido kiekio ataskaitas. Pasisakydami apie elektromobilumą, respondentai iš esmės pritarė griežtesniems reikalavimams. Daugiau nei trys ketvirtadaliai (77 proc.) respondentų pasisakė už tai, kad renovacijos finansavimo parama būtų susieta su renovacijos lygiu, o 68 proc. respondentų manė, kad būtų naudinga pateikti teisinę sąvokos „esminė renovacija“ apibrėžtį. Galiausiai, kalbant apie finansavimą, viešose konsultacijose ir praktiniuose seminaruose buvo išsakyta bendra nuomonė, kad jis turėtų būti prieinamesnis, derinant tiesiogines dotacijas, mokesčių lengvatas, energijos vartojimo efektyvumo hipotekas ir kitų rūšių skatinimo mechanizmus, ir kad jis turėtų būti derinamas su nuostatomis dėl galimybės naudotis vieno langelio principu. Tikslinė finansinė parama mažesnes ir vidutines pajamas gaunantiems namų ūkiams buvo įvardyta kaip svarbiausia politikos priemonė, skirta energijos nepritekliaus problemai spręsti. Praktiniuose seminaruose politikos klausimais buvo pritarta per viešas konsultacijas išsakytoms nuomonėms dėl bendros krypties ir pateikta naudingų papildomų įžvalgų. •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas Šis pasiūlymas grindžiamas 2016 m. atliktu vertinimu ir Pastatų energinio naudingumo direktyvos įgyvendinimo duomenimis bei patirtimi. Jungtinis tyrimų centras teikė paramą analizuojant ir vertinant atitiktį ir nacionalinę praktiką. Pagal Pastatų energinio naudingumo direktyvos suderintų veiksmų iniciatyvą buvo parengta Pastatų energinio naudingumo direktyvos įgyvendinimo nacionalinės patirties analizė. Be to, Komisija remiasi didėjančiu tarpusavio vertintojų įvertintų empirinių tyrimų duomenų rinkiniu ir naudoja kelias vykdomas ar neseniai įvykdytas paramos sutartis. Kiekybinis ir kokybinis poveikio ir administracinių išlaidų vertinimas bei suinteresuotųjų šalių indėlio analizė buvo atliekami pagal specialią techninės paramos sutartį. Analizė pagal šią sutartį buvo atlikta naudojant modeliavimo priemones, skirtas pastatų ūkiui ir platesniam makroekonominiam bei socialiniam poveikiui atvaizduoti. Pagrindiniai naudoti statistiniai ir įvestiniai duomenys, kurie taip pat buvo pasitelkti sudarant duomenų rinkinį, kuriuo grindžiami pasirinkti modeliai, yra Pastatų ūkio stebėsenos centro ir Eurostato rodikliai. Taip pat buvo įvertinti ir į analizę įtraukti kelių pagal programą „Horizontas 2020“ finansuojamų mokslinių tyrimų ir inovacijų projektų rezultatai. Šiame pasiūlyme taip pat remiamasi įrodymais, surinktais atliekant 2030 m. klimato kaitos plano poveikio vertinimą, ir atitinkamais įrodymais, surinktais įgyvendinant kitas Europos žaliojo kurso iniciatyvas. Kaip ir kitų pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą priemonių rinkinio pasiūlymų atveju, vertinimo pagrindas pagrįstas atnaujintu ES atskaitos scenarijumi, kuriame prognozuojama ES ir nacionalinių energetikos sistemų ir išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio raida pagal galiojančią politikos sistemą, kurioje atsižvelgiama ir į COVID-19 poveikį. •Poveikio vertinimas Poveikio vertinime atlikta analizė patvirtino, kad Pastatų energinio naudingumo direktyvos sistemos nepakanka 2030 m. klimato srities tikslams pasiekti. Visų pirma, nėra konkrečios priemonės, skirtos neekonominėms kliūtims, ribojančioms energinę pastatų renovaciją, šalinti. Poveikio vertinimo projektas Komisijos Reglamentavimo patikros valdybai pateiktas du kartus. Po pirmosios neigiamos nuomonės Komisijos Reglamentavimo patikros valdyba pateikė galutinę antrąją neigiamą nuomonę, kurioje pabrėžė, kad reikalingos politinės gairės, ar galima toliau tęsti pasiūlymo dėl Pastatų energinio naudingumo direktyvos peržiūros svarstymą ir kokiomis sąlygomis jis turėtų būti tęsiamas. Reglamentavimo patikros valdyba paaiškino, kad ji ir toliau laikosi neigiamos nuomonės, nes poveikio vertinimo projekte 1) aiškiai nenustatytas papildomas atotrūkis, kuris turėtų būti panaikintas peržiūrėta direktyva, atsižvelgiant į kitus pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą priemonių rinkinio pasiūlymus; 2) įtikinamai neparodyta, kad, atsižvelgiant į valstybių narių pastatų sektoriaus nevienalytiškumą, reikia suderintų priemonių ES lygmeniu, ir 3) nepakankamai paaiškinta įvairių atskirų pageidaujamo politikos galimybių rinkinio sudedamųjų dalių pasirinkimo priežastis. Pagal Europos Komisijos darbo metodus už tarpinstitucinius santykius ir prognozavimą atsakingas pirmininkės pavaduotojas gali patvirtinti iniciatyvos, dėl kurios Reglamentavimo patikros valdyba pateikė antrą neigiamą nuomonę, tęstinumą. Dėl šios iniciatyvos politinės svarbos, jos vaidmens 2021 m. liepos mėn. pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą priemonių rinkinyje, būtinybės skubiai imtis veiksmų pastatų renovacijos srityje ir atsižvelgiant į tai, kad Reglamentavimo patikros valdybos nurodytas politikos gairių poreikis galėtų būti pakankamai patenkintas pritaikytu teisiniu pasiūlymu, Komisija, taip pat atsižvelgdama į už tarpinstitucinius santykius ir prognozavimą atsakingo pirmininkės pavaduotojo pritarimą, nusprendė, kad tikslinga tęsti Pastatų energinio naudingumo direktyvos peržiūrą. Komisija mano, kad Reglamentavimo patikros valdybos išvada dėl nepakankamai aiškaus Pastatų energinio naudingumo direktyvos vaidmens pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą priemonių rinkinyje atspindi jos atliktą poveikio vertinimo projekto kokybės vertinimą, o ne esminį susirūpinimą dėl viso pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą priemonių rinkinio derinio. Taip pat svarbu pažymėti, kad Reglamentavimo patikros valdybos nuomonėse vertinama poveikio vertinimo projekto kokybė, o ne susiję pasiūlymai dėl teisėkūros procedūra priimamo akto. Reguliavimo priemonių, kainų nustatymo mechanizmų ir tikslų sąveika buvo paaiškinta ankstesniuose šio aiškinamojo memorandumo skirsniuose. Jame siūloma Pastatų energinio naudingumo direktyvos peržiūra formuluojama taip pat, kaip ir visi kiti pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą priemonių rinkinio pasiūlymai, kurie buvo pagrįsti individualiais poveikio vertinimais, kuriuos Reglamentavimo patikros valdyba įvertino teigiamai. Komisija atidžiai išnagrinėjo Reglamentavimo patikros valdybos nuomonę, kad poveikio vertinimo projekte nepateikta pakankamai tvirtų įrodymų, pagrindžiančių pageidaujamą politikos priemonių rinkinį, visų pirma dėl jame siūlomo suderinimo ES lygmeniu laipsnio. Atsižvelgdama į šias pastabas, Komisija nukrypo nuo poveikio vertinimo projekte nurodytos galimybės laipsniškai ir ilgainiui nustatyti griežtesnius ES lygmens minimaliuosius energinio naudingumo standartus tam tikro tipo pastatams ir įpareigoti valstybes nares nustatyti nacionalinius minimalius energinio naudingumo standartus visiems kitiems pastatams. Dabar siūloma, kad nacionaliniai minimalieji energinio naudingumo standartai būtų savanoriški, o į nacionalinių pastatų ūkio skirtumus būtų geriau atsižvelgta suteikiant valstybėms narėms daugiau lankstumo rengiant planus siekiant tikslo, kad iki 2050 m. pastatų ūkis taptų visai netaršus. Tačiau ES lygmens minimalieji energinio naudingumo standartai, taikomi prasčiausio energinio naudingumo pastatams, buvo išlaikyti, kad būtų užtikrintos pakankamos pradinės visuotinės pastangos renovuojant tuos pastatus, kuriuose galima pasiekti didžiausio energijos vartojimo efektyvumo, labiausiai sumažinti išmetamų ŠESD kiekį ir gauti papildomos naudos visuomenei. Valstybėms narėms paliekama teisė pačioms nustatyti konkrečius terminus, per kuriuos šie pastatai iki 2040 ir 2050 m. turėtų pasiekti aukštesnes energinio naudingumo klases. Kai valstybės narės nustato nacionalinius minimaliuosius energinio naudingumo standartus, jie turėtų būti parengti atsižvelgiant į nacionalines veiksmų gaires ir nacionalinius 2030, 2040 ir 2050 m. tikslus, kuriuos valstybės narės nustatys pagal savo nacionalinius pastatų renovacijos planus, kad iki 2050 m. pasiektų bendrą priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo tikslą. Svarbu pažymėti, kad prasčiausio energinio naudingumo pastatai, kuriems taikomi ES lygmens minimalieji energinio naudingumo standartai, taip pat yra tie pastatai, kuriuos reikia renovuoti nuodugniau ir kuriems greičiausiai nepakaks anglies dioksido kainomis teikiamų paskatų, atsižvelgiant į plačiai paplitusius rinkos trūkumus, darančius poveikį šiam subsektoriui visose valstybėse narėse. Kadangi šių pastatų gyvenamajame segmente taip pat yra pažeidžiamiausi namų ūkiai, siūloma priemonė (ir jos rėmimo finansinė programa) laikoma itin svarbia siekiant su klimato kaita susijusios pertvarkos nė vieno nepaliekant nuošalyje. Be to, pasiūlyme gyvenamiesiems pastatams, palyginti su viešosioms įstaigoms priklausančiais pastatais ir kitais negyvenamaisiais pastatais, numatyti ilgesni terminai, per kuriuos jiems palaipsniui pradedami taikyti ES lygmens minimalieji energinio naudingumo standartai, kuriuos jie turės atitikti. Taip pat pasiūlymas buvo pakeistas numatant, kad nemažai energinio naudingumo sertifikatų elementų yra neprivalomi. Palyginti su poveikio vertinimo projekte pasirinkta galimybe, pagal kurią dauguma priemonių buvo privalomos, šiuo pasiūlymu valstybėms narėms suteikiama daugiau lankstumo. Be to, pirmenybė teikiama esamiems mechanizmams, o ne naujų reikalavimų kūrimui, visų pirma sumažinant nacionalinių pastatų renovacijos planų reikalavimus ir visiškai integruojant juos į nacionalinius energetikos ir klimato srities veiksmų planus. Pateiktame pasiūlyme valstybėms narėms paliekama didelė veiksmų laisvė pritaikyti savo pastatų reguliavimo ir finansavimo politiką prie nacionalinių ir vietos aplinkybių, kad būtų pasiektas bendras užmojis. Pastatų energinio naudingumo direktyvos peržiūros indėlis į bendrą pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą priemonių rinkinį nesumažėjo, tačiau pagrindinė atsakomybė už įgyvendinimą tenka valstybėms narėms didesniu mastu, nei buvo numatyta iš pradžių, laikantis subsidiarumo principo. Valstybės narės raginamos parengti ir įgyvendinti atitinkamo užmojo nacionalinius pastatų renovacijos planus, tinkamai atsižvelgdamos į savo tikslus pagal Pastangų pasidalijimo reglamentą ir siūlomą išmetamųjų teršalų, susidarančių naudojant šildymo kurą pastatų sektoriuje, ribą. Atsižvelgdama į šias aplinkybes, Komisija įvertins nacionalinius pastatų renovacijos planus. Peržiūros sąlygoje aiškiai nurodoma, kad Komisija įvertina, ar su pastatų statyba susijusios ES priemonės, įskaitant anglies dioksido apmokestinimą, leis pasiekti pakankamų patobulinimų, kad iki 2050 m. pastatų ūkis būtų visiškai nepriklausomas nuo iškastinio kuro ir visai netaršus, ar vis dėlto ne vėliau kaip iki 2027 m. pabaigos reikia imtis papildomų privalomų Sąjungos lygmens priemonių, pavyzdžiui, griežtesnių ES lygmens minimaliųjų energinio naudingumo standartų. Daugiau konkrečių pastabų apie Reglamentavimo patikros valdybos išvadas galima rasti prie šio pasiūlymo pridedamo poveikio vertinimo I priede. Poveikio vertinime pateikiama problemos analizė ir nustatomos galimos priemonės, kuriomis būtų galima padidinti renovacijos mastą ir lygį, sudaryti sąlygas mažinti naujų ir esamų pastatų išmetamo anglies dioksido kiekį, taip pat didinti pastatų modernizavimą pasitelkiant skaitmenizaciją. Jame pateiktos keturios pagrindinės galimybės, pagal kurias laipsniškai didinamas užmojo lygis: mažas, vidutinis, platus ir platesnis užmojis. 3 galimybė įvardijama kaip priimtiniausia. Atsižvelgus į Reglamentavimo patikros valdybos išvadas dėl pastarosios galimybės, Pastatų energinio naudingumo direktyvos pasiūlymas buvo peržiūrėtas ir dabar jis grindžiamas 2 galimybe (vidutinio užmojo) dėl esamų pastatų ir 3 galimybe (plataus užmojo) dėl informavimo priemonių ir naujų pastatų.

•Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas Pagrindinis 2018 m. atliktos Pastatų energinio naudingumo direktyvos peržiūros tikslas buvo sumažinti administracinę naštą. Apskaičiuota, kad taikant visas pageidaujamos politikos galimybės priemones administracinė našta sumažėtų beveik 100 mln. EUR per metus. Kartu su kitais pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą priemonių rinkinio pasiūlymais su pastatais susijusiais klausimais, pagrindinis šios peržiūros tikslas yra suderinti pastatų sektorių su didesniais Sąjungos klimato kaitos siekiais. Norint užtikrinti veiksmingumą, reikia naujų ir atnaujintų reikalavimų. Šie reikalavimai daugiausia turės įtakos valstybių narių nacionalinio ir vietos lygmens administracinėms institucijoms ir, mažesniu mastu, pastatų savininkams bei daugiausia bus grindžiami esamomis procedūromis ir struktūromis. Šių reikalavimų užmojo lygis tinkamas – viena vertus, pasiekti Europos žaliojo kurso tikslus, kita vertus, suteikti verslui ir galutiniams vartotojams laiko prisitaikyti. Kaip nurodyta poveikio vertinime, dėl energinio naudingumo sertifikatų skaitmeninimo ir naujų keitimosi duomenimis ir duomenų bazių nuostatų vis dėlto sumažės administracinės ir atitikties užtikrinimo išlaidos ir palengvės administracinės procedūros, susijusios su pastatų renovacija. •Pagrindinės teisės Pasiūlymas atitinka Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 37 straipsnį, kuriame reikalaujama, kad aukštas aplinkosaugos lygis ir aplinkos kokybės gerinimas būtų integruoti į Sąjungos politiką ir užtikrinti pagal tvaraus vystymosi principus. Jis parengtas atsižvelgiant į Chartijos 17 straipsnyje nustatytą teisę į nuosavybę ir grindžiama Chartijos 34 straipsniu, kuriame pripažįstama ir gerbiama teisė „į [...] pagalbą aprūpinant būstu, kad pagal Sąjungos teisės ir nacionalinių teisės aktų nustatytas taisykles bei praktiką būtų užtikrintos tinkamos gyvenimo sąlygos visiems neturintiems pakankamai lėšų“. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Šis pasiūlymas neturi jokio poveikio ES biudžetui. Juo iš dalies keičiama galiojanti direktyva ir daugiausia remiamasi jau veikiančiomis struktūromis ir taisyklėmis. 5. KITI ELEMENTAI •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka Teisės aktų leidėjams priėmus šią naujos redakcijos direktyvą, Komisija imsis toliau nurodytų veiksmų, kad palengvintų jos perkėlimą į nacionalinę teisę: –parengs atitikties lentelę, kuri bus naudojama kaip perkėlimo kontrolinis sąrašas tiek valstybėms narėms, tiek Komisijai; –organizuos susitikimus su valstybių narių ekspertais, atsakingais už skirtingų direktyvos dalių perkėlimą (naudodamasi Pastatų energinio naudingumo direktyvos suderintų veiksmų platforma (angl. CA-EPBD) arba komitetuose), siekdama aptarti, kaip jas perkelti ir pašalinti abejones; –bus pasirengusi dalyvauti dvišaliuose susitikimuose ir pokalbiuose su valstybėmis narėmis, iškilus konkretiems klausimams dėl direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę; –pasibaigus perkėlimo terminui, Komisija atliks išsamų vertinimą, ar valstybės narės visiškai ir teisingai perkėlė direktyvą į nacionalinę teisę. Pasiūlymu papildomas Valdymo reglamentas, kuriuo užtikrinama skaidri ir patikima planavimo, ataskaitų teikimo ir stebėsenos sistema, grindžiama nacionaliniais energetikos ir klimato srities veiksmų planais ir supaprastintomis valstybių narių pažangos ataskaitomis. Nuo 2023 m. valstybės narės privalo kartą per dvejus metus pranešti apie pažangą, padarytą įgyvendinant planus ir, be to, iki 2023 m. birželio 30 d. privalo pranešti Komisijai apie savo planų atnaujinimo projektus, o galutinai atnaujintus planus pateikti iki 2024 m. birželio 30 d. Pastatų renovacijos planai bus teikiami pagal nacionalinių energetikos ir klimato srities veiksmų planų (NEKSVP) ciklus, išskyrus pirmąjį pastatų renovacijos planą. •Aiškinamieji dokumentai (direktyvoms) 32 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad valstybės narės praneša apie perkėlimo į nacionalinę teisę priemones kartu pateikdamos atitikties lentelę. Tai atitinka Europos Sąjungos Teisingumo Teismui sprendimą (byla C-543/17), pagal kurį valstybės narės kartu su savo pranešimais apie perkėlimo į nacionalinę teisę priemones turi pateikti pakankamai aiškią ir tikslią informaciją, nurodydamos, kokiomis nacionalinės teisės aktų nuostatomis perkeliamos konkrečios direktyvos nuostatos. Tokia informacija turi būti susijusi su kiekvienu įpareigojimu, o ne pateikta tik straipsnio lygmeniu. Jei valstybės narės laikytųsi šio įpareigojimo, joms iš esmės nereikėtų siųsti Komisijai aiškinamųjų dokumentų apie perkėlimą į nacionalinę teisę. •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas

Direktyva 2010/31/ES iš dalies keičiama taip, kad nuostatos dėl naujų bei esamų pastatų ir informacinių priemonių būtų suderintos su Europos žaliojo kurso nuostatomis, turinys atnaujintas atsižvelgiant į technikos pažangą, struktūra supaprastinta ir užtikrinti patikimesni finansų ir vykdymo užtikrinimo mechanizmai. –Dalykas iš dalies keičiamas siekiant pabrėžti, kad pasiūlyme dėl naujos Pastatų energinio naudingumo direktyvos redakcijos nustatoma vizija siekti, kad iki 2050 m. pastatų ūkis taptų visai netaršus, ir atspindėti naują papildomą anglies dioksido kiekio rodiklį, kad būtų galima rinktis sprendimus, kuriais mažinama priklausomybė nuo iškastinio kuro. Nors pasiūlyme daugiausia dėmesio skiriama eksploatavimo metu išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimui, imamasi pirmųjų veiksmų siekiant spręsti per visą pastato gyvavimo ciklą išmetamo anglies dioksido kiekio problemą. –2 straipsnyje pateikiama nauja visai netaršaus pastato apibrėžtis: pastatas, kurio energinis naudingumas yra labai aukštas pagal principą „svarbiausia – energijos vartojimo efektyvumas“ ir kuriam reikalinga energija, kurios suvartojama labai mažai, yra tik atsinaujinančiųjų išteklių energija pastato, rajono ar bendrijos lygmeniu, jei tai techniškai įmanoma (visų pirma vietoje pagaminta energija, gaunama iš atsinaujinančiųjų išteklių energijos bendrijos ar iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių, arba centralizuoto šilumos ir vėsumos tiekimo sistemos atliekinė šiluma). Visai netaršūs pastatai – tai naujasis naujų pastatų standartas, tikslas, kurį reikia pasiekti atliekant esminę renovaciją po 2030 m., ir 2050 m. pastatų ūkio vizija. 2 straipsnyje taip pat tikslinama sąvokos „energijos beveik nevartojantis pastatas“ apibrėžtis – tai ir toliau yra naujų pastatų standartas, kol bus pradėtas taikyti visai netaršių pastatų standartas, ir tampa tikslu, kurį reikia pasiekti atliekant esminę renovaciją iki 2030 m. Šiame straipsnyje naujai apibrėžiama „esminė renovacija“ kaip auksinis pastatų renovacijos standartas ir „keliais etapais vykdoma esminė renovacija“, siekiant palengvinti jos įgyvendinimą. 2 straipsnyje pateikiama sąvokos „hipotekos portfelio standartai“ apibrėžtis – šie standartai apibrėžiami kaip mechanizmas, kuriuo hipotekiniai skolintojai skatinami gerinti savo pastatų portfelio energinį naudingumą, o potencialūs klientai skatinami didinti savo nekilnojamojo turto energinį naudingumą. –3 straipsnis, kuriame kalbama apie nacionalinius pastatų renovacijos planus (anksčiau – ilgalaikės renovacijos strategijos), tapo veiksmingesnis. Stebėsenos sistema sustiprinta įvedus Komisijos atliekamą nacionalinių pastatų renovacijos planų projektų vertinimą ir rekomendacijų teikimą kaip nacionalinių energetikos ir klimato srities veiksmų planų proceso dalį. Siekiant palengvinti informacijos pateikimą bei jos vertinimą Komisijoje ir pagerinti nacionalinių planų palyginamumą, II priede pateikiamas bendras šablonas, kuriame nurodyti privalomi ir pasirinktiniai elementai. Privalomi elementai, apie kuriuos reikia pranešti, apima rajonais ar apylinkėmis grindžiamą požiūrį, įskaitant atsinaujinančiųjų išteklių energijos bendrijų ir piliečių energetikos bendruomenių vaidmenį. Pastatų renovacijos planai pateikiami kaip nacionalinių energetikos ir klimato srities veiksmų planų ir jų naujinimų dalis; išimties tvarka pirmas plano projektas turi būti pateiktas iki 2024 m. birželio 30 d., kad būtų atsižvelgta į peržiūrėtos Pastatų energinio naudingumo direktyvos priėmimo ir įsigaliojimo laiką. Apie pažangą siekiant nacionalinių tikslų ir pastatų renovacijos planų indėlį į nacionalinių ir Sąjungos tikslų įgyvendinimą bus pranešama teikiant ataskaitas kas dvejus metus pagal Valdymo reglamentą. –4 straipsnis (ankstesnis 3 straipsnis) dėl pastatų energinio naudingumo apskaičiavimo metodikos kartu su I priedu atnaujinamas siekiant paaiškinti galimybę pagal skaitikliu išmatuotą suvartotos energijos kiekį apskaičiuoti energinį naudingumą ir patikrinti apskaičiuoto suvartoto energijos kiekio teisingumą. Šiame straipsnyje nurodoma, kaip apskaityti vietoje, pavyzdžiui, įkrovimo prieigose, suvartojamą atsinaujinančiųjų išteklių energiją ir energiją, tiekiamą iš energetinių bendruomenių. –5 straipsnis (ankstesnis 4 straipsnis), kuriame kalbama apie minimaliųjų energinio naudingumo reikalavimų nustatymą, iš dalies keičiamas siekiant anksčiau galimą visišką saugomų pastatų išimtį pritaikyti prie technikos pažangos ir taip pagerinti tokių pastatų energinį naudingumą nekeičiant jų techninio pobūdžio ir išvaizdos. –6 straipsnis (ankstesnis 5 straipsnis), kuriame kalbama apie kaštų atžvilgiu optimalių lygių apskaičiavimą, suderintas su Europos žaliuoju kursu, nurodant, kad nustatant mažiausias sąnaudas reikia atsižvelgti į šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų sąnaudas, taip pat į energijos vartojimo išorinį poveikį aplinkai ir sveikatai. Iki 2026 m. birželio 30 d. Komisija peržiūrės kaštų atžvilgiu optimalią metodiką. –7 straipsnyje sujungiamos visos naujų pastatų nuostatos: (a)jame nurodoma, kad nuo 2030 m. nauji pastatai turi būti visai netaršūs pastatai; nuo 2027 m. visai netaršūs turi būti nauji viešieji pastatai. Konkretūs reikalavimai visai netaršiems pastatams nustatyti III priede; (b)naujų pastatų visuotinio atšilimo potencialas (GWP) per gyvavimo ciklą nuo 2030 m. turės būti apskaičiuojamas pagal ES tvarių pastatų (lygių) sistemą, taip suteikiant informacijos apie per visą naujų pastatų gyvavimo ciklą išmetamų teršalų kiekį. Per visą gyvavimo ciklą išmetamų teršalų kiekis ypač svarbus dideliems pastatams, todėl nuo 2027 m. prievolė jį apskaičiuoti jau taikoma dideliems pastatams (kurių naudingasis grindų plotas didesnis nei 2 000 kvadratinių metrų); (c)naujiems pastatams valstybės narės taiko svarbius aspektus, kurių apimtis yra platesnė nei pastato energinis naudingumas, t. y. sveikas patalpų mikroklimato sąlygas, prisitaikymą prie klimato kaitos, priešgaisrinę saugą, intensyvaus seisminio aktyvumo riziką ir prieinamumą neįgaliesiems. Taip pat atsižvelgiama į anglies dioksido absorbavimą, susijusį su anglies dioksido saugojimu pastatuose arba ant jų. –8–10 ir 15 straipsniai, kuriuose kalbama apie esamus pastatus ir finansinę paramą: (a)dabartines nuostatas dėl kapitalinės renovacijos, kuriomis suteikiama galimybė vietoje taikyti minimaliuosius energinio naudingumo reikalavimus (kad būtų užtikrintas minimalus renovacijos lygis), taip pat spręsti struktūrinių tobulinimų, prisitaikymo prie klimato kaitos, pavojingų cheminių medžiagų, įskaitant asbestą, šalinimo ir prieinamumo neįgaliesiems klausimus, papildomos naujais ES lygmens minimaliaisiais energinio naudingumo standartais (dėl kurių didėja renovacijos mastas), taikomais viešiesiems pastatams (t. y. viešosioms įstaigoms priklausantiems pastatams ir pastatų vienetams) ir negyvenamiesiems prasčiausio energinio naudingumo pastatams. Pagal šiuos standartus reikalaujama, kad pastatai, kurių energinio naudingumo sertifikatuose nurodyta G klasė, ne vėliau kaip iki 2027 m. būtų renovuoti, jų energinio naudingumo klasę pagerinant bent iki F klasės, o ne vėliau kaip iki 2030 m. – bent iki E klasės; prasčiausio energinio naudingumo gyvenamųjų pastatų energinio naudingumo klasė turi būti pagerinta bent iki F klasės ne vėliau kaip 2030 m. ir bent iki E klasės ne vėliau kaip 2033 m. Orientuojantis į žemiausių energinio naudingumo klasių pastatus užtikrinama, kad pastangos būtų sutelktos į pastatus, kurių priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo, energijos nepritekliaus mažinimo ir didesnės socialinės bei ekonominės naudos potencialas yra didžiausias. Be to, valstybės narės nacionaliniuose pastatų renovacijos planuose nustato konkrečius terminus, kaip iki 2040 ir 2050 m. pasiekti aukštesnes energinio naudingumo klases (pastatams, patenkantiems į 9 straipsnio 1 dalies taikymo sritį), atsižvelgdamos į pasirinktą scenarijų, pagal kurį jų nacionalinis pastatų ūkis bus pertvarkytas į visai netaršius pastatus. Be minimaliųjų energinio naudingumo standartų pagal 9 straipsnio 1 dalį, valstybės narės turi galimybę nacionaliniuose pastatų renovacijos planuose nustatyti minimaliuosius nacionalinius energinio naudingumo standartus. Valstybės narės turi remti minimaliųjų energinio naudingumo standartų laikymąsi taikydamos palankias sąlygas, įskaitant finansinę paramą, visų pirma skirtą pažeidžiamiems namų ūkiams ir žmonėms, patiriantiems energijos nepriteklių arba gyvenantiems socialiniuose būstuose, techninę pagalbą ir stebėsenos mechanizmus. Siūlomomis nuostatomis valstybėms narėms leidžiama netaikyti prievolės laikytis minimaliųjų energinio naudingumo standartų kelių kategorijų pastatams; (b)pradedami naudoti savanoriškos renovacijos pasai, skatinant pastatų savininkus, planuojančius pastatų etapinę renovaciją. Valstybės narės turės iki 2024 m. pabaigos įdiegti renovacijos pasų schemą, pagrįstą bendra sistema, kurią turi parengti Komisija, kad jų piliečiai galėtų naudotis šia priemone; (c)griežtesnės nuostatos dėl renovacijos kliūčių ir barjerų šalinimo ir finansinių paskatų sutelkimo, taikant vieno langelio principą, kuriuo galėtų naudotis visos pastatų ekosistemos suinteresuotosios šalys, kad būtų pašalintos visos pastatų renovacijos kliūtys (ne tik išlaidų klausimas), o valstybės narės skatintų tinkamą mokymą. Didesnės finansinės paskatos ir techninės paramos priemonės skirtos esminės renovacijos projektams ir didelio masto projektams, kai renovuojama daug pastatų, kuriuos įgyvendinus sutaupoma daug energijos. Atsižvelgiant į tą patį tikslą ir turint omenyje, kad, remiantis standartine eksploatavimo trukme, 2050 m. vis dar gali būti naudojamas katilas, įsigytas XX a. viduryje, nuo 2027 m. valstybėms narėms neturėtų būti leidžiama subsidijuoti iškastinį kurą naudojančių katilų; (d)siekiant paskatinti sparčiai diegti šildymo sistemas, kurios veikia tiesiogiai neišmesdamos teršalų, ir išvengti padėties, kai investicijos į naujos kartos iškastinį kurą naudojančius katilus taps pertekliniu turtu, visai netaršiuose pastatuose neturėtų būti išmetamo anglies dioksido, o valstybės narės gali nuspręsti naudoti elektros energijai taikomą pirminės energijos koeficientą, suderintą su ES vidurkiu; (e)galiausiai, valstybės narės privalo savo finansinę paramą nukreipti į energijos nepritekliaus mažinimą, remti socialinį būstą ir apsaugoti nuomininkus nuo neproporcingai didelių nuomos mokesčių po renovacijos. Atsižvelgiant į Reglamentavimo patikros valdybos nuomonę, pasirinkta minimaliųjų energijos naudingumo standartų galimybė tiesiogiai neatitinka nė vienos iš keturių Valdybai pateiktame poveikio vertinimo projekte analizuotų galimybių. Pasiūlymas buvo kruopščiai iš dalies pakeistas atsižvelgiant į subsidiarumo ir proporcingumo principus, į pastatų ūkio skirtumus įvairiose valstybėse narėse ir suteikiant valstybėms narėms lankstumo spręsti konkrečias aplinkybes ir siekti būtinų nacionalinių pastatų ūkio patobulinimų. ES mastu daugiausia dėmesio skiriama 15 proc. atitinkamų nacionalinio pastatų ūkio prasčiausio energinio naudingumo pastatų, kad būtų kuo labiau taupoma energija, didinamas ekonominis efektyvumas ir mažinamas energijos nepriteklius, taip pat siekiama visapusiškos socialinės ir ekonominės papildomos naudos, susijusios su ES klimato srities ir energetikos tikslų įgyvendinimu. –Ankstesnis 8 straipsnis pertvarkomas. 11 straipsnyje daugiausia dėmesio skiriama tik techninėms pastatų sistemoms ir nustatomas aiškus teisinis pagrindas uždrausti iškastinį kurą naudojančius katilus nacionaliniu lygmeniu, suteikiant valstybėms narėms galimybę nustatyti reikalavimus šilumos generatoriams atsižvelgiant į išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį arba naudojamo kuro rūšį. Kelios valstybės narės mano, kad tokios priemonės yra labai svarbios siekiant sumažinti pastatų ūkio priklausomybę nuo iškastinio kuro ir pagerinti oro kokybę bei sveikatą. Šia nuostata sprendžiamas dabartinis teisinis netikrumas dėl to, ar tokie draudimai leidžiami pagal Ekologinio projektavimo direktyvos 6 straipsnio 1 dalį ir Sutartyse nustatytas laisvosios rinkos taisykles. Pripažįstant geros patalpų oro kokybės svarbą siekiant užtikrinti, kad pastatai būtų nekenksmingi sveikatai, reikalaujama, kad naujuose pastatuose ir, jei įmanoma, esamuose pastatuose, kuriuose atliekama kapitalinė renovacija, būtų įrengti matavimo ir reguliavimo įtaisai, skirti patalpų oro kokybei stebėti ir reguliuoti. –12 straipsnis dėl tvaraus judumo infrastruktūros yra suderintas su didesniais klimato srities užmojais, sugriežtinant dabartinius reikalavimus. Visuose naujuose pastatuose ir pastatuose, kuriuose atliekama kapitalinė renovacija, tampa įprasta iš anksto nutiesti kabelius, o naujuose ir renovuojamuose biurų pastatuose ypač skatinamas įkrovimo prieigų įrengimas. Įkrovimo prieigose turi būti išmaniojo įkrovimo galimybė, o valstybės narės turi pašalinti kliūtis, trukdančias įrengti įkrovimo prieigas gyvenamuosiuose pastatuose, užtikrindamos „teisę prisijungti“ pagal atitinkamas Alternatyviųjų degalų infrastruktūros reglamento pasiūlymo nuostatas. Be to, siekiant pašalinti kliūtis naudotis dviračiais, kurie yra pagrindinis darnaus ir visai netaršaus judumo elementas, naujuose pastatuose ir pastatuose, kuriuose atliekama kapitalinė renovacija, privaloma įrengti dviračių stovėjimo aikšteles.

–13 straipsnyje įtvirtinamas pažangiojo parengtumo rodiklis, taikomas dideliems negyvenamiesiems pastatams nuo 2026 m. Siekiant palengvinti naujų su pastatais susijusių paslaugų plėtrą, nauju 14 straipsniu, skirtu pastatų duomenims, užtikrinama, kad pastato savininkas, nuomininkas ir valdytojas arba trečiosios šalys galėtų naudotis pastato sistemų duomenimis. Naujas duomenų sąveikumo ir prieigos prie duomenų taisykles Komisija turi nustatyti įgyvendinimo aktu. –16–19 straipsniuose patobulinamos jau galiojančios nuostatos dėl energinio naudingumo sertifikatų, jų išdavimo, matomumo visuomenei ir duomenų bazių: (a)siekiant užtikrinti palyginamumą visoje Sąjungoje, iki 2025 m. visi energinio naudingumo sertifikatai turi būti grindžiami suderinta energinio naudingumo klasių skale ir atitikti V priede pateiktą šabloną; (b)energinio naudingumo klasės bus perskaičiuotos atsižvelgiant į bendrą viziją, pagal kurią iki 2050 m. pastatų ūkis turėtų būti visai netaršus, tačiau kartu bus atsižvelgta į nacionalinius pastatų ūkių skirtumus: aukščiausia A klasė reiškia visai netaršų pastatą, o žemiausia G klasė apima 15 proc. nacionalinio pastatų ūkio prasčiausio energinio naudingumo pastatų. Tokiu perskirstymu bus užtikrinta, kad visos valstybės narės dėtų panašias pastangas, kad būtų laikomasi visoje Sąjungoje taikomų minimaliųjų energinio naudingumo standartų pagal 9 straipsnį. Rodiklis, kurio pagrindu turi būti vertinami pastatai (pirminės energijos suvartojimas, matuojamas kWh/(m2 per metus)), išlieka nepakitęs ir jį papildo eksploatavimo metu išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio ir atsinaujinančiųjų išteklių energijos rodiklis. Kitus rodiklius valstybės narės ir toliau gali rinktis savanoriškai, todėl siūlomas priemonių rinkinio metodas, kurį galima pritaikyti prie nacionalinių sąlygų; (c)žemesniųjų D–G klasių energinio naudingumo sertifikatų galiojimas sutrumpinamas iki penkerių metų, siekiant užtikrinti, kad juose būtų pateikiama naujausia informacija, padedanti piliečiams sumažinti energijos suvartojimą. Tam tikrais paprastais atvejais energinio naudingumo sertifikatams atnaujinti turi būti taikomos supaprastintos procedūros, o energinio naudingumo sertifikatai turi būti išduodami skaitmeniniu formatu. Nustatytos priemonės išduotų sertifikatų patikimumui didinti (patikrinimas vietoje ir kokybės kontrolė); (d)geresnė pastatų ūkio energinio naudingumo sertifikatų aprėptis yra būtina sąlyga jam patobulinti, tačiau kartu valstybės narės turėtų užtikrinti, kad tokie sertifikatai būtų įperkami. Energinio naudingumo sertifikatas privalomas ir pastatams, kurių atliekama kapitalinė renovacija arba kurių atnaujinama nuomos sutartis, taip pat visiems viešiesiems pastatams. Energinio naudingumo sertifikatas turi būti privalomas parduodamiems ar nuomojamiems pastatams arba pastato vienetams, nurodant energinio naudingumo klasę ir rodiklį visuose skelbimuose, kad būtų pabrėžiama energinio naudingumo svarba pardavimo ir nuomos rinkoje. Visuose valdžios institucijų užimamuose pastatuose, kuriuose dažnai lankosi piliečiai, nepriklausomai nuo jų dydžio, turi būti pakabintas energinio naudingumo sertifikatas; (e)valstybės narės sukuria nacionalines pastatų energinio naudingumo sertifikatų duomenų bazes, kuriose taip pat galima kaupti duomenis, susijusius su pastatų renovacijos pasais ir pažangiojo parengtumo rodikliais. Informacija iš nacionalinių duomenų bazių perduodama į pastatų ūkio stebėsenos centrą naudojant Komisijos parengtą šabloną. –Dabartinės patikrinimų nuostatos sugrupuotos ir paaiškintos, kad jas būtų lengviau įgyvendinti, kartu įtraukiant vėdinimo sistemas į Pastatų energinio naudingumo direktyvos priemones, skirtas patalpų oro kokybei gerinti. Siekiant užtikrinti renovacijos ar naujų statybos darbų kokybę ir patikimumą, numatoma sukurti nacionalines patikrinimo sistemas arba alternatyvias priemones, kuriomis būtų galima patikrinti, ar atlikti statybos ir renovacijos darbai atitinka suprojektuotą energinį naudingumą, ir padidinti piliečių pasitenkinimą bei pasitikėjimą. Taip pat integruotų renovacijos darbų teikėjai turi turėti galimybę naudotis sertifikavimo arba kvalifikacijos sistemomis, kad būtų užtikrinta patikima šių darbų kokybė. Nuo 2030 m. negyvenamuosiuose pastatuose turėtų būti sumažinta privalomo pastatų automatizavimo ir kontrolės sistemų įrengimo riba, o naujuose gyvenamuosiuose pastatuose ir gyvenamuosiuose pastatuose, kuriuose atliekama kapitalinė renovacija, turi būti įrengtos tam tikros stebėsenos ir kontrolės funkcijos, kad būtų pagerintas ir optimizuotas pastatų valdymas ir eksploatavimas. –Pastatų politikos įgyvendinimas yra labai svarbus siekiant užtikrinti realią pažangą vietoje. Dabartinės nepriklausomos kontrolės sistemos išplečiamos įtraukiant renovacijos pasus ir pažangiojo parengtumo rodiklius. Stebėsena ir vykdymo užtikrinimas, įskaitant baudų taikymą, visų pirma bus sutelktas į minimaliuosius energinio naudingumo standartus ir esamo pastatų ūkio tobulinimą. Baigiamosios nuostatos ir peržiūros sąlyga: siekiant 2021 m. peržiūrėti Pastatų energinio naudingumo direktyvą įgyvendinant Europos žaliąjį kursą, kitos peržiūros data pagal 25 straipsnį nustatoma ne vėliau kaip iki 2027 m. pabaigos. Peržiūros nuostatoje aiškiai nurodoma, kad Komisija įvertina, ar su pastatų statyba susijusios ES teisės aktų priemonės, įskaitant anglies dioksido apmokestinimą, leis pasiekti pakankamų patobulinimų, kad iki 2050 m. pastatų ūkis būtų visiškai nepriklausomas nuo iškastinio kuro ir visai netaršus, ar vis dėlto reikia imtis papildomų privalomų Sąjungos lygmens priemonių, pavyzdžiui, griežtesnių minimaliųjų energinio naudingumo standartų. 32 straipsnyje dėl perkėlimo į nacionalinę teisę paaiškinama, kad valstybės narės kartu su perkėlimo į nacionalinę teisę priemonėmis pateikia atitikties lentelę. 🡻 2010/31/ES (pritaikytas) 2021/0426 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA dėl pastatų energinio naudingumo (nauja redakcija) (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 194 straipsnio 2 dalį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę, spręsdami pagal įprastą teisėkūros procedūrą ⌦ laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros ⌫, kadangi: 🡻 2010/31/ES 1 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (1)2002 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/91/EB ⌦ 2010/31/ES ⌫ dėl pastatų energinio naudingumo buvo iš dalies pakeista ⌦ keletą kartų iš esmės keičiama ⌫. Kadangi šią direktyvą reikia keisti iš esmės, siekiant aiškumo ⌦ Kadangi tą direktyvą reikia keisti dar kartą, dėl aiškumo ⌫ ji turėtų būti išdėstyta nauja redakcija; ⇩ naujas (2)pagal Paryžiaus susitarimą, priimtą 2015 m. gruodžio mėn. pagal Jungtinių Tautų bendrąją klimato kaitos konvenciją (UNFCCC), jo šalys susitarė užtikrinti, kad vidutinės pasaulio temperatūros padidėjimas, palyginti su ikipramoninės eros lygiu, būtų gerokai mažesnis nei 2°C, ir toliau dėti pastangas, kad temperatūra, palyginti su minėtu lygiu, nepakiltų daugiau nei 1,5°C. Paryžiaus susitarimo tikslų įgyvendinimas yra 2019 m. gruodžio 11 d. Komisijos komunikato „Europos žaliasis kursas“ esmė. Sąjunga 2020 m. gruodžio 17 d. UNFCCC sekretoriatui pateikė atnaujintą nacionaliniu lygmeniu nustatytų įpareigojančių veiksmų planą, kuriuo ji įsipareigojo iki 2030 m. visos savo ekonomikos išmetamą grynąjį šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį sumažinti bent 55 proc., palyginti su 1990 m. lygiu; (3)kaip paskelbta Žaliojo kurso komunikate, 2020 m. spalio 14 d. Komisija pristatė strategiją „Renovacijos banga“. Joje pateikiamas veiksmų planas, apimantis konkrečias reguliavimo, finansavimo ir sąlygų sudarymo priemones, kurio tikslas iki 2030 m. bent padvigubinti metinę energinės pastatų renovacijos normą ir skatinti esmines renovacijas. Direktyvos dėl pastatų energinio naudingumo peržiūra yra vienas iš strategijos „Renovacijos banga“ įgyvendinimo veiksnių, todėl ją atlikti būtina. Ji taip pat padės įgyvendinti iniciatyvą „Naujasis europinis bauhauzas“ ir Europos neutralaus poveikio klimatui ir pažangiųjų miestų misiją; (4)Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2021/1119 (Europos klimato teisės aktu) teisės aktuose įtvirtinamas tikslas iki 2050 m. neutralizuoti visos ekonomikos poveikį klimatui ir nustatomas privalomas Sąjungos įsipareigojimas iki 2030 m. grynąjį jos viduje išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį (kiekį, iš kurio išskaitytas absorbuojamas kiekis) sumažinti bent 55 %, palyginti su 1990 m. lygiu; (5)įgyvendinti šiuos tikslus siekiama pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą teisės aktų rinkiniu, apie kurį paskelbta Europos Komisijos 2021 m. darbo programoje. Jis apima įvairių sričių, įskaitant energijos vartojimo efektyvumą, atsinaujinančiųjų išteklių energiją, žemės naudojimą, žemės naudojimo keitimą ir miškininkystę, energijos mokesčius, pastangų pasidalijimą, apyvartinių taršos leidimų prekybą ir alternatyviųjų degalų infrastruktūrą, politiką. Direktyvos 2010/31/ES peržiūra yra neatsiejama to teisės aktų rinkinio dalis; 🡻 2010/31/ES 2 konstatuojamoji dalis Efektyvus, apdairus, racionalus ir tvarus energijos naudojimas priskiriamas, inter alia, naftos produktams, gamtinėms dujoms ir kietajam kurui, kurie yra ne tik pagrindiniai energijos šaltiniai, bet ir pagrindiniai anglies dvideginio emisijos šaltiniai. 🡻 2010/31/ES 3 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ⇨ naujas

(6)pastatuose suvartojama⌦ Pastatams tenka ⌫ 40 % ⌦ galutinės ⌫ visos Sąjungos suvartojamos energijos ⇨ ir 36 % joje išmetamo su energija susijusio šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio ⇦. Šis sektorius plečiasi, dėl ko padidės jo energijos vartojimas. Todėl energijos vartojimo mažinimas⇨ , remiantis [peržiūrėtos Energijos vartojimo efektyvumo direktyvos (EVED)] 3 straipsnyje nustatytu ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2018/1999 2 straipsnio 18 punkte apibrėžtu principu „svarbiausia – energijos vartojimo efektyvumas“, ⇦ ir atsinaujinančių ⌦ atsinaujinančiųjų ⌫ išteklių energijos naudojimas pastatų sektoriuje yra svarbios priemonės, būtinos ⌦ siekiant ⌫ sumažinti Sąjungos energinę priklausomybę ir ⌦ išmetamą ⌫ šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisiją ⌦ kiekį ⌫. Daugiau vartojant atsinaujinančių išteklių energijos ir kartu imantis priemonių siekiant sumažinti energijos vartojimą Sąjungoje, būtų sudarytos sąlygos Sąjungoje įgyvendinti Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos Kioto protokolą (UNFCCC), ir kartu įvykdyti ilgalaikį įsipareigojimą – užtikrinti, kad pasaulio temperatūra kiltų iki 2 °C, bei įsipareigojimą iki 2020 m. sumažinti bendrą šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisiją bent 20 %, palyginti su 1990 m. lygiu, ir 30 %, jei būtų sudarytas tarptautinis susitarimas. Vartojant mažiau energijos ir vartojant ⌦ naudojant ⌫ daugiau atsinaujinančių ⌦ atsinaujinančiųjų ⌫ išteklių energijos taip pat galima labai prisidėti prie ⇨ Sąjungos energetinės priklausomybės mažinimo, ⇦ energijos tiekimo saugumo didinimo, technologijų plėtros skatinimo ir galimybių užimtumui bei regioninei plėtrai ⌦ užimtumo ir regioninės plėtros galimybių ⌫ sukūrimo, ypač ⇨ salose ir ⇦ kaimo vietovėse; ⇩ naujas (7)pastatams tenkantį išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį sudaro prieš jų eksploatavimo laikotarpį, per jį ir po jo išmestas kiekis. 2050 m. pastatų ūkio priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo vizija apima ne tik eksploatavimo metu išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimą, kuriam šiuo metu skiriamas pagrindinis dėmesys. Todėl reikėtų palaipsniui aprėpti per visą gyvavimo ciklą pastatų išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, pradedant nuo naujų pastatų. Pastatai yra svarbi medžiagų saugykla, kurioje daugelį dešimtmečių saugomi ištekliai, todėl tiek naujų, tiek renovuojamų pastatų konstrukcijos pasirinkimas turi didelę įtaką per visą jų gyvavimo laikotarpį išmetamam šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekiui. Į pastatų energinį naudingumą per visą jų gyvavimo ciklą turėtų būti atsižvelgiama ne tik statant naujus pastatus, bet ir vykdant renovaciją – šiuo tikslu valstybių narių pastatų renovacijos planuose turėtų būti atsižvelgiama į per visą gyvavimo ciklą išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo politiką; (8)norint kuo labiau sumažinti per visą pastatų gyvavimo ciklą išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, reikia efektyviai naudoti išteklius ir užtikrinti žiediškumą. Tai taip pat gali būti derinama su pastatų ūkio dalių pavertimu laikinu anglies dioksido absorbentu; (9)pastato viso gyvavimo ciklo visuotinio atšilimo potencialas rodo bendrą pastato indėlį į bendrą išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų, dėl kurių kinta klimatas, kiekį. Jis apima būdingąjį statybos produktų išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį ir naudojimo etapu tiesiogiai bei netiesiogiai išmetamą šių dujų kiekį. Todėl reikalavimas apskaičiuoti naujų pastatų visuotinio atšilimo potencialą per gyvavimo ciklą yra pirmas žingsnis siekiant labiau atsižvelgti į pastatų naudingumą per visą gyvavimo ciklą ir prisidėti prie žiedinės ekonomikos; (10)pastatams tenka apie pusė ES išmetamo pirminių smulkių kietųjų dalelių (KD2,5), kurios sukelia priešlaikinę mirtį ir ligas, kiekio. Didinant pastatų energinį naudingumą tuo pačiu metu gali ir turėtų būti mažinamas išmetamas teršalų kiekis, laikantis Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2016/2284; 🡻 2010/31/ES 4 konstatuojamoji dalis Energijos poreikio valdymas yra svarbi priemonė, leidžianti Sąjungai daryti poveikį pasaulio energijos rinkai, taip užtikrinanti energijos tiekimą žvelgiant iš vidutinės trukmės ir ilgalaikės perspektyvų. 🡻 2010/31/ES 5 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) 2007 m. kovo mėn. Europos Vadovų Taryba pabrėžė poreikį didinti energijos vartojimo efektyvumą Sąjungoje, kad būtų pasiektas tikslas iki 2020 m. 20 % sumažinti Sąjungoje suvartojamos energijos kiekį, ir paragino visapusiškai bei greitai įgyvendinti Komisijos komunikate „Efektyvaus energijos vartojimo veiksmų planas: išnaudoti potencialą“ nustatytus prioritetus. Tame veiksmų plane buvo nurodyta, kad pastatų sektoriuje yra daug galimybių ekonomiškai efektyviai taupyti energiją. 2008 m. sausio 31 d. rezoliucijoje Europos Parlamentas paragino sugriežtinti Direktyvos 2002/91/EB nuostatas ir keletą kartų ragino (paskutinį kartą 2009 m. vasario 3 d. rezoliucijoje dėl antrosios strateginės energetikos apžvalgos nustatyti, kad tikslas iki 2020 m. padidinti energijos vartojimo efektyvumą 20 % taptų privalomas. Be to, 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendime Nr. 406/2009/EB dėl valstybių narių pastangų mažinti jų šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijas, Bendrijai siekiant įvykdyti įsipareigojimus iki 2020 m. sumažinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijas , nustatomi nacionaliniai privalomi CO2 kiekio mažinimo tikslai, kurių siekiant itin svarbus bus energijos vartojimo efektyvumas pastatų sektoriuje, o 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/28/EB dėl skatinimo naudoti atsinaujinančių išteklių energiją energijos vartojimo efektyvumas skatinamas nustatant privalomą tikslą, kad atsinaujinančių išteklių energija iki 2020 m. sudarytų 20 % bendro Sąjungoje suvartojamos energijos kiekio. 🡻 2010/31/ES 6 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) 2007 m. kovo mėn. Europos Vadovų Taryba dar kartą patvirtino Sąjungos įsipareigojimą visos Sąjungos mastu plėtoti atsinaujinančių išteklių energijos gamybą ir patvirtino privalomą tikslą, kad iki 2020 m. atsinaujinančių išteklių energijos dalis turi sudaryti 20 %. Direktyvoje 2009/28/EB nustatoma bendra skatinimo vartoti atsinaujinančių išteklių energiją sistema. 🡻 2010/31/ES 7 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Būtina nustatyti konkretesnius veiksmus siekiant panaudoti neišnaudotą didelį pastatų energijos taupymo potencialą ir sumažinti didelį skirtumą tarp valstybių narių pasiekimų šiame sektoriuje.

🡻 2010/31/ES 8 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ⇨ naujas (11)tolesnio pastatų energinio naudingumo gerinimo priemonėse turėtų būti atsižvelgiama į klimato ⌦ sąlygas, ⌫ ⇨ įskaitant prisitaikymą prie klimato kaitos, ⇦ ir vietos sąlygas, taip pat į pastatų vidaus ⌦ patalpų ⌫ mikroklimatą ir ekonominį efektyvumą. Šios ⌦ Tos ⌫ priemonės neturėtų daryti poveikio kitiems pastatams keliamiems reikalavimams, kaip antai pastato prieinamumui, ⇨ priešgaisrinei ir seisminei ⇦ saugai ir ⌦ numatomai ⌫ paskirčiai; 🡻 2010/31/ES 9 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ⇨ naujas (12)pastatų energinis naudingumas turėtų būti apskaičiuojamas taikant metodiką, kurią būtų galima diferencijuoti nacionaliniu ir regioniniu lygiais ⌦ lygmenimis ⌫. Toje metodikoje, be šiluminių savybių, ⌦ turėtų būti ⌫ numatomi kiti faktoriai, įgaunantys vis daugiau svarbos, kaip antai šildymo ir oro kondicionavimo įranga, atsinaujinančių ⌦ atsinaujinančiųjų ⌫ energijos išteklių panaudojimas, ⇨ pastato automatizavimo ir kontrolės sistemos, išmanieji sprendimai, ⇦ pasyvaus ⌦ pasyviojo ⌫ šildymo ir vėsinimo elementai, apsauga nuo saulės, patalpų oro kokybė, tinkama natūrali šviesa ⌦ tinkamas natūralus apšvietimas ⌫ ir pastatų projektavimas. Energinio naudingumo apskaičiavimo metodika turėtų būti pagrįsta ne tik tuo laikotarpiu, kai reikalingas šildymas ⇨ arba oro kondicionavimas ⇦, bet turėtų apimti metinį pastato energinį naudingumą. Rengiant tą metodiką reikėtų atsižvelgti į galiojančius Europos standartus. ⇨ Metodika turėtų būti užtikrinama, kad bus atsižvelgta į faktines eksploatavimo sąlygas, ir suteikiama galimybė naudoti skaitikliais išmatuotus energijos duomenis rezultatų tikslumui patikrinti ir palyginamumui užtikrinti, taip pat ji turėtų būti grindžiama valandos ar trumpesniais laiko intervalais. Siekdamos skatinti atsinaujinančiųjų išteklių energijos naudojimą vietoje, be suderintųjų bendrųjų principų, valstybės narės turėtų imtis reikiamų priemonių, kad skaičiavimo metodikoje būtų pripažįstama kuo didesnio atsinaujinančiųjų išteklių energijos naudojimo vietoje, be kita ko, kitoms reikmėms, kaip antai elektrinių transporto priemonių įkrovimo prieigoms, nauda ir į ją toje metodikoje būtų atsižvelgta; ⇦ 🡻 2010/31/ES 10 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ⇨ naujas (13)⇨ valstybės narės turėtų nustatyti ⇦ minimalius ⌦ minimaliuosius ⌫ pastatams ir pastatų dalims taikomus energinio naudingumo reikalavimus gali nustatyti tik valstybės narės. ⌦ , ⌫ Tie reikalavimai turėtų būti nustatyti taip, kad būtų pasiekta sąnaudų ⌦ kaštų ⌫ atžvilgiu optimali susijusių investicijų ir sutaupytų energijos išlaidų pusiausvyra per visą pastato gyvavimo ciklą, nedarant poveikio valstybių narių teisei nustatyti minimalius ⌦ minimaliuosius ⌫ reikalavimus, kuriais užtikrinamas energijos vartojimo efektyvumas būtų didesnis nei tas, kurį užtikrintų sąnaudų ⌦ kaštų ⌫ atžvilgiu optimalūs energinio naudingumo ⌦ energijos vartojimo efektyvumo ⌫ lygiai. Turėtų būti numatyta nuostata, pagal kurią valstybės narės galėtų periodiškai peržiūrėti minimalius ⌦ savo minimaliuosius ⌫pastatų energinio naudingumo reikalavimus, atsižvelgdamos į technikos pažangą; 🡻 2010/31/ES 11 konstatuojamoji dalis Tam tikromis aplinkybėmis, pavyzdžiui, dėl klimato sąlygų skirtumų, dėl ekonomiškai naudingų ar sąnaudų atžvilgiu optimalių energinio naudingumo lygių tikslo pateisinama tai, kad valstybės narės pastato dalims nustatytų ekonomiškai efektyvius ar sąnaudų atžvilgiu optimalius reikalavimus, kurie praktiškai apribotų Sąjungos teisės aktuose nustatytus reikalavimus atitikusių statybinių medžiagų naudojimą, su sąlyga, kad tie reikalavimai nesudaro nepagrįstų rinkos kliūčių. ⇩ naujas (14)du trečdaliai pastatams šildyti ir vėsinti naudojamos energijos vis dar gaunama iš iškastinio kuro. Siekiant sumažinti pastatų sektoriaus priklausomybę nuo iškastinio kuro, ypač svarbu laipsniškai atsisakyti iškastinio kuro naudojimo pastatams šildyti ir vėsinti. Todėl valstybės narės savo pastatų renovacijos planuose turėtų nurodyti savo nacionalinę politiką ir priemones, kuriomis siekiama laipsniškai atsisakyti iškastinio kuro naudojimo pastatams šildyti ir vėsinti, o pagal kitą nuo 2027 m. galiosiančią daugiametę finansinę programą neturėtų būti teikiama jokių finansinių paskatų iškastinio kuro katilams įrengti, išskyrus atvejus, atrinktus investicijoms iki 2027 m. pagal Europos regioninės plėtros fondo ir Sanglaudos fondo programas. Nacionalinė laipsniško atsisakymo politika ir priemonės turėtų būti pagrįstos aiškiu teisiniu pagrindu, pagal kurį šilumos generatoriai uždraudžiami pagal jų išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį arba naudojamo kuro rūšį; 🡻 2010/31/ES 12 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ⇨ naujas

(15)⇨ techninių pastato sistemų energinio naudingumo reikalavimai turėtų būti taikomi visoms pastatuose įrengtoms sistemoms, o ne atskirų sudedamųjų dalių, kurioms pagal Direktyvą 2009/125/EB taikomos konkretiems gaminiams skirtos taisyklės, naudingumui. ⇦ Nustatydamos energinio naudingumo reikalavimus techninėms pastato sistemoms valstybės narės turėtų naudoti suderintas priemones, jei jos egzistuoja ir yra tinkamos, visų pirma testavimo ir skaičiavimo metodus bei energijos vartojimo efektyvumo klases, parengtas pagal 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/125/EB , nustatančios ekologinio projektavimo reikalavimų su energija susijusiems gaminiams nustatymo sistemą ir 2010 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2010/30/ES dėl su energija susijusių gaminių suvartojamos energijos ir kitų išteklių nurodymo ženklinant gaminį ir apie jį pateikiant standartinę informaciją Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1369 įgyvendinimo priemones, kad būtų užtikrintas jų suderinamumas su susijusiomis iniciatyvomis ir, kiek įmanoma, sumažinta galima rinkos segmentacija ⌦ sumažintas galimas rinkos susiskaidymas ⌫; 🡻 2010/31/ES 13 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (16)ši direktyva nedaro poveikio Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 107 ir 108 straipsniams. Todėl šioje direktyvoje vartojamas terminas „paskatos“ ⌦ paskata ⌫ neturėtų būti aiškinamas kaip valstybės pagalba; 🡻 2010/31/ES 14 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ⇨ naujas (17)Komisija turėtų nustatyti lyginamosios metodikos principus, skirtus apskaičiuoti sąnaudų atžvilgiu optimalius minimalių energinio naudingumo reikalavimų lygius ⌦ skirtus kaštų atžvilgiu optimaliems minimaliesiems energinio naudingumo reikalavimams apskaičiuoti ⌫. ⇨ Šių principų peržiūra turėtų būti suteikiama galimybė apskaičiuoti tiek energinį naudingumą, tiek išmetamą teršalų kiekį ir atsižvelgiama į išorinį poveikį aplinkai bei sveikatai, taip pat apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos (ATLPS) išplėtimą ir anglies dioksido kainas. ⇦ Šiuos ⌦ Tuos ⌫ principus valstybės narės turėtų naudoti siekdamos palyginti rezultatus su savo nustatytais minimaliais ⌦ minimaliaisiais ⌫ energinio naudingumo reikalavimais. Didelių ⌦ , ⌫ t. y. viršijančių 15 %, apskaičiuotų sąnaudų ⌦ kaštų ⌫ atžvilgiu optimalių minimalių ⌦ minimaliųjų ⌫ energinio naudingumo reikalavimų lygių ir galiojančių minimalių ⌦ minimaliųjų ⌫ energijos vartojimo efektyvumo reikalavimų neatitikimų atveju, valstybės narės turėtų šį skirtumą pateisinti ⌦ pagrįsti ⌫ arba planuoti tinkamus veiksmus ⌦ neatitikimui ⌫ sumažinti neatitikimą. Tikėtiną ⌦ Numatomą ⌫ pastato ar pastato dalies ekonominio gyvavimo ciklą turėtų nustatyti valstybės narės, atsižvelgdamos į dabartinę standartinių ekonominio gyvavimo ciklų nustatymo praktiką ir patirtį. Šio ⌦ To ⌫ palyginimo rezultatai ir šiems ⌦ tiems ⌫ rezultatams gauti naudoti duomenys turėtų būti periodiškai pranešami Komisijai. Šios ⌦ Tos ⌫ ataskaitos turėtų suteikti Komisijai galimybę įvertinti valstybių narių pažangą siekiant užtikrinti sąnaudų ⌦ kaštų ⌫ atžvilgiu optimalius minimalių ⌦ minimaliųjų ⌫ energinio naudingumo reikalavimų lygius ir rengti tos pažangos ataskaitas; 🡻 2010/31/ES 15 konstatuojamoji dalis Pastatai daro poveikį ilgalaikiam energijos vartojimui. Kadangi esamų pastatų renovavimo ciklas yra ilgas, nauji pastatai ir esami kapitališkai renovuojami pastatai turėtų atitikti minimalius energinio naudingumo reikalavimus, pritaikytus atsižvelgiant į vietos klimato sąlygas. Atsižvelgiant į tai, kad alternatyvių aprūpinimo energija sistemų taikymo galimybės dažniausiai nėra visiškai išnaudojamos, naujų pastatų, neatsižvelgiant į jų dydį, atveju reikėtų nagrinėti alternatyvių aprūpinimo energija sistemų galimybę, vadovaujantis principu, kad visų pirma būtų užtikrinamas energijos poreikių šildymui ir vėsinimui sumažinimas iki sąnaudų atžvilgiu optimalių lygių. 🡻 2010/31/ES 16 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (18)kapitalinė esamų pastatų, neatsižvelgiant į jų dydį, renovacija suteikia progą imtis ekonomiškai efektyvių priemonių didinant energinį naudingumą. Siekiant ekonominio efektyvumo, turėtų būti galima minimalius ⌦ minimaliuosius ⌫ energinio naudingumo reikalavimus taikyti tik ⌦ toms ⌫ renovuotoms pastato dalims, kurios daro didžiausią poveikį pastato energiniam naudingumui. Terminą „kapitalinis renovavimas“ ⌦ „kapitalinė renovacija“ ⌫ valstybės narės turėtų galėti pasirinktinai apibrėžti arba pastato atitvarų ⌦ apvalkalo ⌫ ploto procentinės dalies požiūriu, arba pastato vertės požiūriu. Valstybei narei nusprendus kapitalinį renovavimą ⌦ kapitalinę renovaciją ⌫ apibrėžti pastato vertės požiūriu, ji galėtų naudoti, pavyzdžiui, aktuarinę vertę arba dabartinę vertę, grindžiamą rekonstrukcijos išlaidomis, išskyrus žemės, kurioje yra pastatas, vertę; 🡻 2010/31/ES 17 konstatuojamoji dalis Būtina imtis priemonių, kad kuo daugiau pastatų ne tik atitiktų galiojančius minimalius energinio naudingumo reikalavimus, bet ir efektyviau naudotų energiją, taip sumažinant tiek energijos vartojimą, tiek išmetamą anglies dvideginio kiekį. Siekdamos šio tikslo valstybės narės turėtų parengti nacionalinius planus, kuriais siekiama, kad būtų kuo daugiau beveik nulinės energijos pastatų ir periodiškai teikti tokius planus Komisijai. ⇩ naujas (19)didesniems Sąjungos užmojams klimato ir energetikos srityje įgyvendinti reikia naujos pastatų vizijos – visai netaršių pastatų, kurių energijos poreikis labai mažas ir, kai techniškai įmanoma, visiškai patenkinamas naudojant atsinaujinančiųjų išteklių energiją. Visi nauji pastatai turėtų būti visai netaršūs, o visi esami pastatai turėtų būti pertvarkyti į visai netaršius iki 2050 m.

(20)Efektyvaus pastato energijos reikmes patenkinti naudojant atsinaujinančiųjų išteklių energiją galima įvairiais būdais: tokią energiją galima gaminti vietoje, pvz., naudojant šiluminės ar fotovoltinės saulės energijos technologijas, šilumos siurblius arba iš biomasės, ją gali tiekti atsinaujinančiųjų išteklių energijos bendrijos ar piliečių energetikos bendrijos arba gali būti naudojamasi centralizuoto šilumos arba vėsumos tiekimo sistema, grindžiama atsinaujinančiųjų išteklių energija arba atliekine šiluma; (21)siekiant užtikrinti būtiną Sąjungos pastatų ūkio priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimą, reikia didelio masto energinės renovacijos: pagal dabartinius pastatų standartus beveik 75 % šio pastatų ūkio yra neefektyvūs, o 2050 m. 85–95 % esamų pastatų dar tebestovės. Deja, svertinis metinis energinės renovacijos mastas išlieka žemas – apie 1 %. Dabartiniu tempu pastatų sektoriaus priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimas užtruks šimtmečius. Todėl pagrindinis šios direktyvos tikslas – paskatinti ir remti pastatų renovaciją, įskaitant perėjimą prie netaršių šildymo sistemų; (22)minimalieji energinio naudingumo standartai yra esminė reguliavimo priemonė siekiant paskatinti didelio masto esamų pastatų renovaciją, nes jais šalinamos pagrindinės renovacijos kliūtys, pavyzdžiui, skirtingos paskatos ir bendros nuosavybės struktūros, kurių negalima įveikti ekonominėmis paskatomis. Nustačius minimaliuosius energinio naudingumo standartus turėtų būti laipsniškai pašalinti prasčiausio energinio naudingumo pastatai ir nuolat gerinamas nacionalinis pastatų ūkis, taip prisidedant prie ilgalaikio tikslo iki 2050 m. sukurti nuo iškastinio kuro nepriklausomą pastatų ūkį; (23)Sąjungos lygmeniu nustatant minimaliuosius energinio naudingumo standartus daugiausia dėmesio turėtų būti skiriama pastatų, turinčių didžiausią potencialą priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo, energijos nepritekliaus mažinimo ir didesnės socialinės bei ekonominės naudos požiūriu, renovacijai, visų pirma paties prasčiausio energinio naudingumo pastatams, kuriuos reikia renovuoti pirmiausia; (24)dėl likusios nacionalinio pastatų ūkio dalies valstybės narės gali pačios nuspręsti, ar jos nori nustatyti minimaliuosius energinio naudingumo standartus, parengtus nacionaliniu lygmeniu ir pritaikytus prie nacionalinių sąlygų. Peržiūrėdama šią direktyvą Komisija turėtų įvertinti, ar siekiant, kad iki 2050 m. pastatų ūkis taptų nepriklausomas nuo iškastinio kuro, reikia nustatyti daugiau privalomų minimaliųjų energinio naudingumo standartų; (25)įvedant minimaliuosius energinio naudingumo standartus turėtų būti nustatyta ir galimybių atverianti sistema, įskaitant techninę pagalbą ir finansines priemones. Nacionaliniu lygmeniu nustatyti minimalieji energinio naudingumo standartai neprilygsta Sąjungos standartams, apibrėžtiems valstybės pagalbos taisyklėse, o Sąjungos masto minimalieji energinio naudingumo standartai gali būti laikomi tokiais Sąjungos standartais. Pagal peržiūrėtas valstybės pagalbos taisykles, kol Sąjungos masto energinio naudingumo standartai taps privalomi, valstybės narės gali teikti valstybės pagalbą pastatams renovuoti, kad pastatai atitiktų tuos Sąjungos masto standartus, t. y. kad pasiektų tam tikrą energinio naudingumo klasę. Kai standartai taps privalomi, valstybės narės galės toliau teikti valstybės pagalbą pastatams ir pastato vienetams, kuriems taikomi Sąjungos masto energinio naudingumo standartai, renovuoti, jei pastatų renovacija bus siekiama aukštesnio standarto nei nustatyta žemiausia energinio naudingumo klasė; (26)ES taksonomijoje nustatyta aplinkos atžvilgiu tvarios ekonominės veiklos visoje ekonomikoje, įskaitant pastatų sektorių, klasifikacija. Pagal Deleguotąjį aktą dėl ES taksonomijos pagal klimato srities tikslus, pastatų renovacija laikoma tvaria veikla, kai ją vykdant sutaupoma bent 30 % energijos, ji atitinka minimaliuosius energinio naudingumo reikalavimus, taikomus kapitalinei esamų pastatų renovacijai, arba ją sudaro atskiros su pastatų energiniu naudingumu susijusios priemonės, pavyzdžiui, efektyvaus energijos vartojimo įrangos arba pastatų energinio naudingumo matavimo, reguliavimo ir kontrolės įrangos bei prietaisų įrengimas, techninė priežiūra ar remontas, kai tokios atskiros priemonės atitinka nustatytus kriterijus. Pastatų renovacija, kuria siekiama, kad pastatai atitiktų Sąjungos masto minimaliuosius energinio naudingumo standartus, paprastai atitinka ES taksonomijos kriterijus, susijusius su pastatų renovacijos veikla; (27)Sąjungos masto minimalieji energinio naudingumo standartai turėtų būti grindžiami suderintomis energinio naudingumo klasėmis. Suderintų energinio naudingumo klasių sistemoje nustatant, kad žemiausią energinio naudingumo klasę G sudaro 15 % kiekvienos valstybės narės pastatų ūkio prasčiausio energinio naudingumo pastatų, užtikrinamos panašaus lygio visų valstybių narių pastangos, o A klasę apibrėžiant kaip didžiausio energinio naudingumo klasę užtikrinama, kad suderintų energinio naudingumo klasių skalė atitiktų bendrąją visai netaršių pastatų viziją; (28)minimalieji esamų pastatų ir pastato dalių energinio naudingumo reikalavimai jau buvo nustatyti prieš šią direktyvą galiojusiuose teisės aktuose ir turėtų būti toliau taikomi. Naujai įvestais minimaliaisiais energinio naudingumo standartais nustatoma esamų pastatų minimalaus energinio naudingumo žemutinė riba ir užtikrinama, kad būtų atliekama neefektyvių pastatų renovacija, o esamiems pastatams ir pastato dalims taikomais minimaliaisiais energinio naudingumo reikalavimais užtikrinama, kad atliekant renovaciją būtų pasiektas būtinas renovacijos laipsnis; (29)siekdamos iki 2050 m. sukurti labai efektyviai energiją vartojantį ir nuo iškastinio kuro nepriklausomą pastatų ūkį ir esamus pastatus paversti visai netaršiais, valstybės narės turėtų parengti nacionalinius pastatų renovacijos planus, kurie pakeistų ilgalaikes renovacijos strategijas ir būtų dar patikimesnė, visapusiškai veiksminga planavimo priemonė, kuria remdamosi valstybės narės daugiau dėmesio skirtų finansavimui ir užtikrinimui, kad pastatų renovacijai vykdyti pakaktų tinkamai kvalifikuotų darbuotojų. Savo pastatų renovacijos planuose valstybės narės turėtų nustatyti nacionalinius pastatų renovacijos tikslus. Remiantis Reglamento (ES) 2018/1999 21 straipsnio b punkto 7 papunkčiu ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) 2021/1060 nustatytomis reikiamomis sąlygomis, valstybės narės turėtų pateikti finansavimo priemonių, taip pat investicijų poreikių ir administracinių išteklių jų pastatų renovacijos planams įgyvendinti apmatus; (30)nacionaliniai pastatų renovacijos planai turėtų būti grindžiami suderintu šablonu, kad būtų užtikrintas planų palyginamumas. Siekdama užtikrinti reikiamą užmojį, Komisija turėtų įvertinti planų projektus ir pateikti rekomendacijas valstybėms narėms; (31)nacionaliniai pastatų renovacijos planai turėtų būti glaudžiai susieti su Reglamente (ES) 2018/1999 numatytais integruotais nacionaliniais energetikos ir klimato srities veiksmų planais, o pažangos siekiant nacionalinių tikslų ir pastatų renovacijos planų indėlio siekiant nacionalinių ir Sąjungos tikslų ataskaitos turėtų būti įtraukiamos į pagal Reglamentą (ES) 2018/1999 kas dvejus metus teikiamas ataskaitas. Atsižvelgiant į tai, kad reikia skubiai didinti renovacijos mastą remiantis patikimais nacionaliniais planais, pirmojo nacionalinio pastatų renovacijos plano pateikimo data turėtų būti kuo ankstesnė; (32)etapinė renovacija gali padėti išspręsti didelių pradinių išlaidų ir gyventojų patiriamos sumaišties problemas, kurios gali kilti renovuojant vienu ypu. Tačiau tokia etapinė renovacija turi būti kruopščiai suplanuota, kad vienas renovacijos etapas netrukdytų būtiniems paskesniems etapams. Renovacijos pase pateikiamas aiškus laipsniškos renovacijos veiksmų planas, padedantis savininkams ir investuotojams planuoti tinkamiausią intervencijos laiką ir mastą. Todėl renovacijos pasai turėtų būti įvesti kaip savanoriška priemonė pastatų savininkams visose valstybėse narėse; (33)sąvoka „esminė renovacija“ Sąjungos teisės aktuose dar neapibrėžta. Siekiant įgyvendinti ilgalaikę pastatų viziją, esminė renovacija turėtų būti apibrėžiama kaip renovacija, kuria pastatai paverčiami visai netaršiais pastatais, o pirmajame etape – kaip renovacija, kuria pastatai paverčiami energijos beveik nevartojančiais pastatais. Tokia apibrėžtimi siekiama prisidėti prie pastatų energinio naudingumo didinimo tikslo. Esminė renovacija energinio naudingumo tikslais yra puiki galimybė pasirūpinti kitais aspektais, pvz., pažeidžiamų namų ūkių gyvenimo sąlygomis, atsparumo klimato kaitai didinimu, atsparumu nelaimių rizikai, įskaitant seisminį atsparumą, priešgaisrine sauga, pavojingųjų medžiagų, įskaitant asbestą, šalinimu ir prieinamumu asmenims su negalia; (34)siekdamos skatinti esminę renovaciją, kuri yra vienas iš strategijos „Renovacijos banga“ tikslų, valstybės narės turėtų tokiai renovacijai teikti didesnę finansinę ir administracinę paramą; (35)valstybės narės turėtų remti esamų pastatų energinio naudingumo didinimo veiksmus, kurie padeda užtikrinti tinkamą patalpų mikroklimatą, be kita ko, pašalinant asbestą ir kitas kenksmingąsias medžiagas, užkertant kelią neteisėtam tokių medžiagų pašalinimui ir sudarant palankias sąlygas laikytis galiojančių teisėkūros procedūra priimtų aktų, kaip antai Europos Parlamento ir Tarybos direktyvų 2009/148/EB ir (ES) 2016/2284; (36)tikimasi, kad siekiant mažinti elektros energijos sistemos priklausomybę nuo iškastinio kuro ir didinti jos efektyvumą, visų pirma teikiant lankstumo, balansavimo ir kaupimo paslaugas, ypač taikant agregavimą, esminis vaidmuo teks elektrinėms transporto priemonėms. Šis elektrinių transporto priemonių potencialas būti integruotomis į elektros energijos sistemą ir prisidėti prie sistemos efektyvumo ir didesnio atsinaujinančiųjų išteklių elektros energijos naudojimo, turėtų būti visapusiškai išnaudojamas. Įkrovimą susieti su pastatais yra ypač svarbu, nes būtent pastatuose elektrinės transporto priemonės statomos reguliariai ir stovi ilgą laiką. Lėtas įkrovimas yra ekonomiškas ir įkrovimo prieigas įrengus privačiose erdvėse gali būti suteikta galimybė kaupti energiją su jomis susijusiuose pastatuose ir išmaniojo įkrovimo paslaugas apskritai susieti su sistemų integravimo paslaugomis; (37)jei didesnę elektrinėms transporto priemonėms naudojamos elektros energijos dalį sudarys atsinaujinančiųjų išteklių elektros energija, sumažės su jomis susijęs išmetamas šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis. Elektrinės transporto priemonės yra svarbus komponentas vykdant perėjimą prieš švarios energijos, grindžiamą efektyvaus energijos vartojimo priemonėmis, alternatyviaisiais degalais, atsinaujinančiųjų išteklių energija ir novatoriškais energetinio lankstumo valdymo sprendimais. Statybos kodeksai gali būti veiksmingai panaudojami nustatant tikslinius reikalavimus, kuriais siekiama remti įkrovimo infrastruktūros diegimą gyvenamųjų ir negyvenamųjų pastatų automobilių stovėjimo aikštelėse. Valstybės narės turėtų šalinti tokias kliūtis kaip skirtingos paskatos ir administracinius sunkumus, su kuriais susiduria individualūs savininkai bandydami įrengti įkrovimo prieigą savo automobilių stovėjimo vietoje; (38)iš anksto nutiesiant kabelius sudaromos tinkamos sąlygos sparčiai įrengti įkrovimo prieigas, jeigu ir kai jos yra reikalingos. Lengvai prieinama infrastruktūra sumažins įkrovimo prieigų įrengimo išlaidas individualiems savininkams ir užtikrins, kad elektrinių transporto priemonių naudotojai turėtų galimybę naudotis įkrovimo prieigomis. Sąjungos lygmens elektromobilumo srities reikalavimų dėl automobilių stovėjimo vietų išankstinio pritaikymo ir įkrovimo prieigų įrengimo nustatymas yra veiksmingas būdas artimoje ateityje populiarinti elektrines transporto priemones, kartu sudarant sąlygas tolesnei plėtrai mažesniais kaštais vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu. Kai techniškai įmanoma, valstybės narės turėtų užtikrinti įkrovimo prieigų prieinamumą asmenims su negalia; (39)išmanusis įkrovimas ir abikryptis įkrovimas suteikia galimybę integruoti pastatų energetikos sistemas. Įkrovimo prieigos tose vietose, kur elektrinės transporto priemonės paprastai stovi ilgesnį laiką, pvz., kur žmonės stato automobilius, nes ten gyvena arba dirba, yra labai svarbios integruojant energetikos sistemas, todėl reikia užtikrinti išmaniojo įkrovimo funkcijas. Tais atvejais, kai abikryptis elektrinių transporto priemonių įkrovimas padėtų didinti atsinaujinančiųjų išteklių elektros energijos naudojimą transporto sektoriuje ir apskritai elektros energijos sistemoje, tokia funkcija taip pat turėtų būti prieinama;

(40)žaliojo judumo skatinimas yra svarbi Europos žaliojo kurso dalis ir pastatai gali atlikti svarbų vaidmenį užtikrinant būtiną infrastruktūrą ne tik elektrinėms transporto priemonėms, bet ir dviračiams įkrauti. Perėjimas prie tausojamojo judumo, pvz., dviračių, gali gerokai sumažinti transporto išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį. Kaip nustatyta 2030 m. klimato politikos tikslo įgyvendinimo plane, švaraus ir veiksmingo privačiojo ir viešojo transporto, pavyzdžiui, dviračių transporto, dalies padidinimas smarkiai sumažins transporto keliamą taršą ir atneš didelės naudos pavieniams piliečiams ir bendruomenėms. Dviračių stovėjimo vietų trūkumas tiek gyvenamuosiuose, tiek negyvenamuosiuose pastatuose yra pagrindinė kliūtis naudotis dviračiais. Reikalavimų dėl minimalaus dviračių stovėjimo vietų skaičiaus nustatymas statybos kodeksuose gali veiksmingai padėti pereiti prie švaresnio judumo; (41)bendrosios skaitmeninės rinkos ir energetikos sąjungos darbotvarkės turėtų būti suderintos tarpusavyje ir jomis turėtų būti siekiama bendrų tikslų. Energetikos sistemos skaitmeninimas lemia sparčius pokyčius energetikos sektoriuje – nuo atsinaujinančiųjų energijos išteklių integravimo iki pažangiųjų tinklų ir išmaniosioms technologijoms diegti parengtų pastatų. Siekiant suskaitmeninti pastatų sektorių, svarbu įgyvendinti Sąjungos sujungiamumo tikslus ir didelio pralaidumo ryšių tinklų plėtros užmojus, kurie padeda kurti išmaniuosius namus ir sujungtąsias bendruomenes Turėtų būti numatytos kryptingos iniciatyvos, populiarinančios išmaniosioms technologijoms diegti parengtas sistemas ir apstatytoje aplinkoje pritaikomus skaitmeninius sprendimus. Tai atvertų naujų energijos taupymo galimybių, vartotojams suteikiant tikslesnės informacijos apie jų vartojimo modelius ir sudarant sąlygas sistemos operatoriui efektyviau valdyti tinklą; (42)siekdamos sudaryti palankesnes sąlygas konkurencingai ir novatoriškai išmaniųjų pastatų paslaugų rinkai, kuria prisidedama prie efektyvaus energijos vartojimo ir atsinaujinančiųjų išteklių energijos integravimo pastatuose ir remiamos investicijos į renovaciją, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad suinteresuotosios šalys turėtų tiesioginę prieigą prie pastatų sistemų duomenų. Siekdamos išvengti pernelyg didelių administracinių išlaidų, kurias patiria trečiosios šalys, valstybės narės sudaro palankesnes sąlygas visiškam paslaugų ir keitimosi duomenimis Sąjungoje sąveikumui; (43)vertinant galimybes pastate naudoti informacines ir ryšių technologijas bei elektronines sistemas, kurios leistų pritaikyti pastato eksploataciją pagal jo naudotojų ir tinklo poreikius ir padidinti pastato energijos vartojimo efektyvumą ir bendrą energinį naudingumą, turėtų būti naudojamas pažangiojo parengtumo rodiklis. Pažangiojo parengtumo rodiklis turėtų padėti geriau informuoti pastato savininkus ir naudotojus apie pastato automatizavimo ir techninių pastatų sistemų elektroninės stebėsenos naudą ir pastato naudotojams turėtų suteikti tikrumo dėl tų naujų patobulintų funkcijų faktinių galimybių taupyti energiją. Pažangiojo parengtumo rodiklis ypač naudingas dideliems pastatams, kuriems reikia daug energijos. Kitiems pastatams pastatų pažangiojo parengtumo reitingavimo sistemą valstybės narės turėtų galėti taikyti savanoriškai; 🡻 2010/31/ES 18 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ⇨ naujas (44)⇨ kad būtų pasiekti 2030 ir 2050 m. energijos vartojimo efektyvumo tikslai, labai svarbu užtikrinti pakankamą finansavimą. ⇦ Siekiant paskatinti su efektyviu energijos vartojimu susijusias priemones ⇨ padėti gerinti pastatų energinį naudingumą ⇦, įgyvendinamos arba pritaikomos ⌦ nustatytos arba pritaikytos ⌫ Sąjungos finansinės ir kitos priemonės. ⇨ Naujausios iniciatyvos, kuriomis siekiama padidinti galimybes gauti finansavimą Sąjungos lygmeniu, apima, inter alia, su renovacija susijusį Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2021/241 nustatytos Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės pavyzdinį komponentą ir Reglamentu (ES).../... įsteigtą Socialinį klimato fondą. Remiantis 2021–2027 m. daugiamete finansine programa, energijos renovacija gali būti remiama ir pagal kelias kitas pagrindines ES programas, įskaitant sanglaudos politikos fondus ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2021/523 įsteigtą „InvestEU“ fondą. Pagal mokslinių tyrimų ir inovacijų bendrąsias programas Sąjunga investuoja į dotacijas ir paskolas, skirtas geriausioms technologijoms diegti ir pastatų energiniam naudingumui didinti, be kita ko, per partnerystes su pramonės subjektais ir valstybėmis narėmis, kaip antai perėjimo prie švarios energijos partnerystę ar partnerystę „Built4People“. ⇦ Tokios finansinės priemonės Sąjungos lygiu, inter alia, apima: 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1080/2006 dėl Europos regioninės plėtros fondo , iš dalies pakeistą siekiant sudaryti sąlygas didesnėms investicijoms į būsto energijos vartojimo efektyvumą; viešojo ir privačiojo sektorių partnerystę dėl Europos efektyviai energiją vartojančių pastatų iniciatyvos, skirtos skatinti ekologiškas technologijas ir efektyviai energiją vartojančias sistemas bei efektyvų energijos vartojimą užtikrinančias medžiagas, naudojamas naujuose ir renovuojamuose pastatuose; EB ir Europos investicijų banko (toliau – EIB) „ES tvarios energijos finansavimo iniciatyvą“, kuria siekiama sudaryti sąlygas, inter alia, investicijoms energijos vartojimo efektyvumo srityje, taip pat EIB vadovaujamam 2020 m. Europos energetikos, kovos su klimato kaita ir infrastruktūros fondui (Mar