Komisijos ataskaita Tam tikri pagrindiniai direktyvos 2003/41/EB dėl įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, veiklos ir priežiūros aspektai /* KOM/2009/0203 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 30.4.2009 KOM(2009) 203 galutinis KOMISIJOS ATASKAITA Tam tikri pagrindiniai Direktyvos 2003/41/EB dėl įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, veiklos ir priežiūros aspektai (pateikta Komisijos) KOMISIJOS ATASKAITA Tam tikri pagrindiniai Direktyvos 2003/41/EB dėl įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, veiklos ir priežiūros aspektai (Tekstas svarbus EEE) 1. ĮVADAS Direktyva 2003/41/EB dėl įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, veiklos ir priežiūros (ĮAPPS direktyva) Oficialiajame leidinyje paskelbta 2003 m. rugsėjo 23 d. ir valstybių narių turėjo būti įgyvendinta iki 2005 m. rugsėjo 23 d. Nuo 2007 m. visos valstybės narės pranešė apie įgyvendinimo priemones, nors vis dar vyksta dvi pažeidimų nagrinėjimo procedūros dėl netinkamo įgyvendinimo. ĮAPPS direktyva aiškiai nustatyti Komisijai taikomi ataskaitų teikimo reikalavimai dėl keturių pagrindinių aspektų. 15 straipsnio 6 dalyje reikalaujama bent kas dvejus metus teikti reguliarią techninių atidėjinių apskaičiavimo taisyklių ataskaitą. 21 straipsnio 4 dalyje reikalaujama praėjus ketveriems metams po ĮAPPS direktyvos įsigaliojimo pateikti vienkartinę ataskaitą, susijusią su investavimo taisyklių taikymu (a punktas), nacionalinių priežiūros sistemų derinimo pažanga (a punktas) ir tarpvalstybine turto saugojimo veikla (b punktas). Nors ĮAPPS direktyva reikalaujama, kad Komisija pirmą reguliarią techninių atidėjinių ataskaitą ir vienkartinę kitų trijų aspektų ataskaitą pateiktų 2007 m. rugsėjo mėn., dideliam valstybių narių skaičiui šią direktyvą įgyvendinus pavėluotai, Komisijai tapo sudėtinga per numatytą terminą parengti praktinės patirties, susijusios su šiomis keturiomis nuostatomis, ataskaitą. Todėl su valstybėmis narėmis 2006 m. balandžio 5 d. Europos draudimo ir profesinių pensijų komiteto (EDPPK) posėdyje susitarta reikiamą ataskaitą parengti 2008 m., po to, kai pagrindinius įgyvendinimo klausimus preliminariai išnagrinės Europos draudimo ir profesinių pensijų priežiūros institucijų komitetas (EDPPPIK). Nors per kelerius pastaruosius metus tarpvalstybinių pensijų susitarimų labai padaugėjo, tarpvalstybinių atvejų vis dar palyginti nedaug. Pastaroji EDPPPIK atlikta apklausa rodo, kad 2008 m. birželio pabaigoje Europos ekonominėje erdvėje (EEE) tarpvalstybinės veiklos atvejų buvo 70, o priimančiųjų valstybių narių buvo 21[1]. Komisijos prašymu EDPPPIK Profesinių pensijų komitetas (PPK) pradėjo visapusišką faktinio ĮAPPS direktyvos įgyvendinimo valstybėse narėse tyrimą. Čia reikia turėti omenyje, kad ĮAPPS direktyva nustatomi mažiausi taisyklių derinimo reikalavimai, taip keliose srityse paliekama veiksmų laisvė valstybėms narėms ją įgyvendinant. PPK darbo rezultatai apibendrinti 2008 m. kovo 31 d. ataskaitoje „Initial Review of Key Aspects of the Implementation of the IORP Directive“ (PPK ataskaita)[2]. PPK ataskaitoje aptariami pagrindiniai aspektai (ir ne tik jie), apie kuriuos Komisija turi parengti ataskaitą. PPK ataskaitoje daroma išvada, kad nors šių pagrindinių ĮAPPS direktyvos aspektų interpretavimas ir įgyvendinimas valstybėse narėse labai skiriasi, esminių problemų, kylančių dėl šių skirtumų, įrodymų yra labai mažai. Atsižvelgiant į tai ir turint omenyje nedidelę ĮAPPS direktyvos taikymo patirtį, PPK ataskaitoje daroma išvada, kad šiuo metu ĮAPPS direktyvą keisti pagrindo nėra. PPK ataskaitą Komisijai EDPPPIK pateikė 2008 m. balandžio 2 d., tuomet ataskaita aptarta EDPPK posėdžiuose 2008 m. birželio 27 d. ir lapkričio 26 d. Per aptarimą paaiškėjo, kad valstybės narės iš esmės sutinka su PPK ataskaitos išvadomis, o Komisijos tarnybos atkreipė dėmesį į tai, kad didžioji dalis valstybių narių pritarė EDPPPIK rekomendacijai šiame etape nenumatyti teisinio ĮAPPS direktyvos persvarstymo[3]. Remiantis iki šiol atliktu darbu ir siekiant patenkinti ĮAPPS direktyvoje nustatytus Komisijos ataskaitų teikimo reikalavimus, toliau šioje ataskaitoje išdėstoma Komisijos nuomonė dėl šių pagrindinių aspektų: techninių atidėjinių, investavimo taisyklių, nacionalinių priežiūros sistemų derinimo ir turto saugojimo. Ataskaitoje įgyvendinamas reikalavimas Komisijai pateikti ataskaitą apie keturis pačioje ĮAPPS direktyvoje nustatytus aspektus. Galimų teisinių pakeitimų poreikį, kylantį dėl kitų įstaigoms, atsakingoms už profesinių pensijų skyrimą (ĮAPPS), svarbių klausimų, visų pirma mokumo taisyklių[4], Komisija nagrinėja atskirai nuo šios ataskaitos. 2. TECHNINIAI ATIDėJINIAI Direktyvos 15 straipsnio 6 dalyje nustatytas reikalavimas Komisijai pateikti ataskaitą, susijusią su ĮAPPS techninių atidėjinių apskaičiavimu vykdant tarpvalstybinę veiklą[5]. ĮAPPS techninių atidėjinių apskaičiavimo nagrinėjimą pradėjo PPK, o vėliau išsamiau tęsė EDPPPIK Mokumo pakomitetis (MP). MP darbas apibendrintas 2008 m. kovo 31 d. tyrime „Survey on fully funded, technical provisions and security mechanisms in the European occupational pension sector“ (MP tyrimas)[6]. Šiame tyrime išsamiai ir visapusiškai apžvelgiamos profesinių pensijų fondų valstybėse narėse naudojamos vertinimo prielaidos ir apsaugos mechanizmai. Kiek tai susiję su techniniais atidėjiniais, pabrėžiama, kad ĮAPPS skirtingose valstybėse narėse savo techniniams atidėjiniams apskaičiuoti naudoja skirtingus metodus ir prielaidas. Dėl to skirtingose šalyse nemažai skiriasi su panašiais nustatytų išmokų įsipareigojimais susijusių techninių atidėjinių dydis. Svarbūs veiksniai, nuo kurių priklauso techninių atidėjinių dydis skirtingose valstybėse narėse, be kita ko, yra pagrindinės vertinimo prielaidos, visų pirma palūkanų normos ir mirštamumo prielaidos, taip pat infliacijos pobūdis ir su pensijų išmokomis susijęs darbo užmokesčio indeksavimas. MP tyrimą EDPPPIK Komisijai pateikė 2008 m. balandžio 7 d. Komisija palankiai vertina MP tyrimo išvadą. Ji buvo tinkamas viešos konsultacijos dėl mokumo taisyklių, skirtų ĮAPPS, kurioms taikomas ĮAPPS direktyvos 17 straipsnis, ir tarpvalstybinę veiklą vykdančioms ĮAPPS, derinimo pagrindas – Komisija šią konsultaciją pradėjo 2008 m. rugsėjo pradžioje. Galimas tolesnis techninių atidėjinių apskaičiavimo taisyklių derinimas turint omenyje tarpvalstybinę veiklą yra viena iš sričių, kuri konkrečiai paminėta šioje konsultacijoje. Konsultavimasis baigėsi 2008 m. lapkričio pabaigoje. Siekdama padaryti pirmąsias šios viešos konsultacijos išvadas, 2009 m. gegužės 27 d. Komisija numatė viešą posėdį Briuselyje. Konsultacijos ir viešo posėdžio rezultatai padės Komisijai nuspręsti, ar pateikti pasiūlymą toliau derinti techninių atidėjinių apskaičiavimo taisykles turint omenyje tarpvalstybinę veiklą. Laikantis geresnio reglamentavimo koncepcijos, paprastai atliekamas kruopštus visų Komisijos pasiūlymų poveikio vertinimas. 3. INVESTAVIMO TAISYKLėS ĮAPPS direktyvos 21 straipsnio 4 dalies a punkte reikalaujama, kad Komisija paskelbtų ataskaitą, kurioje nagrinėjamas 18 straipsnio, kuriame pateikiamos kokybinės ir kiekybinės ĮAPPS skirtos investavimo taisyklės, taikymas. Atlikus analizę nustatyta tam tikrų dalykų. Pirma, PPK ataskaitoje padaryta išvada, kad 18 straipsnio 1 dalyje nurodytos apdairaus asmens taisyklės įvedimas turėjo įtakos daugelio valstybių narių reglamentavimo sistemoms ir kad daugiau dėmesio šiuo metu skiriama kokybiniams investavimo taisyklių aspektams, nors vis dar svarbios yra kiekybinės investavimo ribos. Antra, PPK ataskaitoje taip pat nurodyta, kad nepakankamai suprantama vienintelio emitento taisyklės, kuria siekiama užkirsti kelią per didelei priklausomybei nuo tam tikro turto, emitento ar grupės, taikymo sritis (18 straipsnio 1 dalies e punktas)[7]. Be to, skatinti vienintelio emitento taisyklių konvergenciją ypač svarbu tarpvalstybinės veiklos atveju, atsižvelgiant į konkrečią išimtį iš buveinės valstybės narės investavimo taisyklių, kurią priimančiosios valstybės narės gali taikyti kitose šalyse registruotoms ĮAPPS laikydamosi tam tikrų kiekybinių ir kokybinių ribų (ĮAPPS direktyvos 18 straipsnio 7 dalies b punktas). Patvirtinta, kad priimančiosios valstybės narės kiekybines ribas kitose šalyse registruotoms ĮAPPS gali taikyti tik tuomet, jei investavimo taisyklės, taikomos pačioje priimančiojoje valstybėje narėje registruotoms ĮAPPS, yra vienodai griežtos arba dar griežtesnės. Todėl tokiu atveju nebuvo įmanoma taikyti didesnių ribų, negu aiškiai nustatyta ĮAPPS direktyvoje. Kiek tai susiję su kokybinėmis ribomis, t. y. ĮAPPS direktyvos 18 straipsnio 7 dalies b punkte nurodytomis turto kategorijomis, galėtų būti naudinga daryti nuorodą į kitus ES teisės aktus, kaip antai Finansinių priemonių rinkų direktyvą[8], kuriuose pateiktos finansinių priemonių, perleidžiamų vertybinių popierių ir pinigų rinkos priemonių apibrėžtys[9]. Trečia, nepakankamai suprantama sąvoka „rizikos kapitalo rinkos“, paminėta 18 straipsnio 5 dalies c punkte, kuriame valstybėms narėms draudžiama drausti jų teritorijoje esančioms ĮAPPS investuoti į tokias rinkas. Atsižvelgiant į PPK ataskaitos rekomendacijas ir Komisijos pastabas, imtasi papildomų išaiškinimo pastangų siekiant pateikti galimas 3 lygmens EDPPPIK gaires šiuo klausimu. Šios tolesnės pastangos parodė, kad skirtingos apibrėžtys visoje Europoje priklauso nuo paskirties ir aplinkybių, susijusių su rizikos kapitalo sąvokos taikymu (konkurencijos ar vidaus rinkos taisyklės, atviros ar uždaros apibrėžtys, įskaitant nuosavo kvazikapitalo priemones ar ne) ir kad šis klausimas praktikoje dar nebuvo svarbus tarpvalstybinės veiklos atveju. Šį klausimą reikėtų toliau nagrinėti, o ne teikti abstrakčias gaires. Ketvirta, šešios valstybės narės naudojasi ĮAPPS direktyvos 18 straipsnio 7 dalyje numatyta galimybe, suteikiama priimančiosioms valstybėms narėms, taikyti papildomas investavimo ribas[10]. PPK išvados rodo, kad, nepaisant tam tikrų skirtumų taikant investavimo taisykles, jie netrukdo konvergencijos procesui siekiant kurti ĮAPPS vidaus rinką ir joms vykdyti tarpvalstybinę veiklą. Komisija palaiko šią išvadą ir ragina EDPPPIK toliau analizuoti rizikos kapitalo rinkas ir vienintelio emitento taisyklę. Kiek tai susiję su pastarąja taisykle, taip pat gali prireikti papildomų pastangų dėl taisyklių, kuriomis ribojamos investicijos į remiantįjį subjektą (18 straipsnio 1 dalies f punktas)[11]. Dėl vykdomos investavimo taisyklių taikymo konvergencijos turėtų padidėti ĮAPPS portfelių, kaip visumos, saugumas, kokybė, likvidumas ir pelningumas, o kartu tiek kokybiniu, tiek kiekybiniu požiūriu gerėti profesinių pensijų sistema visoje ES. EDPPPIK ir Komisija toliau stebės, kaip veikia investavimo taisyklės, taip pat atsižvelgiant į bet kokią finansų krizės patirtį. 4. NACIONALINIų PRIEžIūROS SISTEMų DERINIMAS ĮAPPS direktyvos 21 straipsnio 4 dalies a punktu taip pat reikalaujama, kad Komisija paskelbtų ataskaitą, kurioje nagrinėjama „nacionalinių priežiūros sistemų derinimo pažanga“. Šiuo atveju taip pat svarbios ĮAPPS direktyvos 21 straipsnio 1–3 dalys, nes jose numatomas glaudus nacionalinių priežiūros institucijų ir Europos Komisijos bendradarbiavimas, kad būtų užtikrintas vienodas ĮAPPS direktyvos taikymas ir būtų lengviau prižiūrėti ĮAPPS veiklą. Siekdamas palengvinti bendradarbiavimą, 2004 m. vasario mėn. EDPPPIK įsteigė PPK. Šio komiteto darbas, kuriame Komisija dalyvauja kaip stebėtoja, lėmė 2006 m. vasario mėn. susitarimą dėl Budapešto protokolo[12]. Šiuo protokolu reglamentuojami buveinės valstybės narės ir priimančiosios valstybės narės tarpvalstybinių ĮAPPS priežiūros institucijų priežiūros susitarimai ir informacijos mainai. Budapešto protokolas taip pat galioja priežiūros institucijoms visoje Europoje, kurios formaliai nepriklauso EDPPPIK, ir taip sukuriamas platus pagrindas tarpvalstybinei profesinių pensijų priežiūrai toliau plėtoti. Komisija palaiko ir remia vykdomą priežiūros institucijų darbą ne tik pagal Budapešto protokolą, bet ir dėl šio protokolo, kuris šiuo metu peržiūrimas PPK siekiant pradėti viešą EDPPPIK konsultaciją dėl persvarstytos protokolo versijos pirmoje 2009 m. pusėje. 5. TURTO SAUGOJIMAS ĮAPPS direktyvos 21 straipsnio 4 dalies b punkte reikalaujama, kad Komisija pateiktų 19 straipsnio 2 dalies antros pastraipos taikymo ataskaitą. Šioje nuostatoje nustatyta, kad buveinės valstybei narei nekliudoma ĮAPPS depozitarą arba globėją paskirti privaloma tvarka. Tačiau tuomet jos negali riboti ĮAPPS laisvės paskirti tinkamai įgaliotą globėją arba depozitarą, įsteigtą kitoje valstybėje narėje, kaip nurodyta 19 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje. PPK ataskaitoje pažymima, kad su globėjo skyrimu ir įstaigos, kuri skiriama šiam vaidmeniui atlikti, rūšimi, įskaitant jos vykdomas funkcijas, susiję metodai skiriasi. Taip pat yra kompetentingųjų institucijų vaidmens skirtumų – kai kurios turi tam tikrą vaidmenį skiriant globėją. Vis dėlto PPK šių praktikos skirtumų problema nelaiko. Šiuo metu per anksti nuspręsti, ar ĮAPPS direktyvos turto saugojimo nuostatos gali kelti priežiūros problemų, nors žvelgdamas į ateitį PPK pažymėjo keletą klausimų, kuriems gali prireikti papildomo dėmesio[13]. Visų pirma PPK atkreipia dėmesį, kad tais atvejais, kai globėjas arba depozitaras įsteigtas kitoje valstybėje narėje negu ĮAPPS, naudingas glaudesnis ĮAPPS priežiūros institucijų ir užsienio globėjo (depozitaro) priežiūros institucijų bendradarbiavimas (ypač tuomet, kai priežiūros institucija nepriklauso EDPPPIK) daugiausia tam, kad būtų užtikrintas tinkamas ĮAPPS direktyvos 19 straipsnio 3 dalies taikymas turto įšaldymo atveju[14]. Jei glaudesnis bendradarbiavimas pagal dabartinę ES teisinę sistemą neįmanomas, PPK laikosi nuomonės, kad tokiu atveju gali prireikti keisti teisės aktus. Komisija pritaria šiam vertinimui ir skatina tolesnį priežiūros institucijų bendradarbiavimą. Ji pasirengusi prireikus iškelti šį klausimą EDPPPIK. Galimų būsimų pakeitimų būtinybė taip pat priklausys nuo bendresnio pobūdžio darbo, susijusio su Europos priežiūros susitarimais, rezultato[15]. 6. IšVADA Kiek tai susiję su keturiais pagrindiniais aspektais, dėl kurių ĮAPPS direktyvoje reikalaujama, kad Komisija parengtų ataskaitas, Komisija mano, kad artimiausiu metu teisės aktų nereikia keisti. Vis dėlto šioje ataskaitoje tik įvykdomi Komisijos ataskaitų teikimo reikalavimai, nustatyti pačioje ĮAPPS direktyvoje. Galimų teisinių pakeitimų poreikį, kylantį dėl kitų įstaigoms, atsakingoms už profesinių pensijų skyrimą, svarbių klausimų, visų pirma mokumo taisyklių, Komisija nagrinėja atskirai nuo šios ataskaitos. Komisijos nuomone, ĮAPPS direktyva jau pasiekta pirmųjų rezultatų kuriant Europos masto profesinių pensijų vidaus rinką. Tam, kad atsiskleistų visa direktyvos nauda, reikia daugiau laiko. Kartu EDPPPIK atlikta analizė parodė, kad reikia toliau stebėti kelis ĮAPPS direktyvos aspektus. Galimas tolesnis techninių atidėjinių apskaičiavimo taisyklių derinimas gali būti svarstomas Komisijai šiuo metu nagrinėjant ĮAPPS mokumo taisykles. Investavimo taisyklių srityje reikia papildomai išaiškinti rizikos kapitalo rinkų apibrėžtį ir vienintelio emitento taisyklės taikymo sritį. Komisija ir EDPPPIK toliau stebės investavimo taisyklių veikimą taip pat atsižvelgdami į finansų krizę. Komisija palaiko glaudesnį priežiūros institucijų bendradarbiavimą ir planuojamą viešą EDPPPIK konsultaciją dėl Budapešto protokolo. Kiek tai susiję su turto saugojimu, Komisija skatina glaudesnį ĮAPPS priežiūros institucijų ir užsienio globėjo (depozitaro) priežiūros institucijų bendradarbiavimą ir yra pasirengusi prireikus pateikti teisės aktų pasiūlymų. Galimų būsimų pakeitimų būtinybė taip pat priklausys nuo bendresnio pobūdžio darbo, susijusio su Europos priežiūros susitarimais, rezultato. Komisija ir toliau įsipareigoja nuolat tikrinti, ar valstybės narės tinkamai įgyvendina ĮAPPS direktyvą, ir tęsia šios srities darbą. Komisija taip pat ragina EDPPPIK tęsti darbą, susijusį su platesniais klausimais, iškeltais PPK ataskaitoje, toliau stebės ir skatins geresnį priežiūros institucijų bendradarbiavimą siekdama užtikrinti vienodą ĮAPPS direktyvos taikymą. [1] 2008 m. lapkričio 11 d. EDPPPIK ataskaita „2008 Report on Market Developments“, kurią galima rasti tinklavietėje http://www.ceiops.eu/media/docman/public_files/publications/reports/OPC-Report-Market-Developments2008.pdf. [2] Visą ataskaitą galima rasti EDPPPIK tinklavietėje http://www.ceiops.eu/media/docman/public_files/publications/submissionstotheec/ReportIORPdirective.pdf. [3] EDPPK dokumentus galima rasti Komisijos tinklavietėje http://ec.europa.eu/internal_market/insurance/committee_en.htm. [4] Daugiau informacijos apie šį darbą galima rasti tinklavietėje http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2008/occupational_retirement_provision_en.htm. [5] 15 straipsnio 6 dalyje nustatyta: „siekiant toliau derinti techninių atidėjimų apskaičiavimo taisykles, kurios gali būti pagrįstos, visų pirma dėl palūkanų normų ir kitų prielaidų, turinčių įtakos techninių atidėjimų dydžiui, Komisija kas du metus arba gavusi valstybės narės prašymą parengia ataskaitą apie tarpvalstybinės veiklos plėtros būklę“. Be to, „Komisija siūlo bet kurias priemones, būtinas užkirsti kelią galimiems iškraipymams, atsirandantiems dėl skirtingų palūkanų normų dydžių, ir apsaugoti bet kurios sistemos išmokų gavėjų ir narių interesus“. [6] http://www.ceiops.eu/media/docman/public_files/publications/submissionstotheec/ReportonFundSecMech.pdf. [7] 18 straipsnio 1 dalies e punkte nurodyta: „turtas yra investuojamas pakankamai įvairiai, kad būtų išvengta priklausomybės nuo vieno konkretaus turto, emitento arba įmonių grupės ir rizikos susikaupimo portfelyje. Investicijos į turtą, kurį išleido tas pats emitentas arba tai pačiai grupei priklausantys emitentai, nėra laikomas įstaigos padidintos rizikos koncentracija“. [8] 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų, OL L 145, 2004 4 30. [9] Žr. Finansinių priemonių rinkos direktyvos 4 straipsnio 1 dalies 17, 18 ir 19 punktus. [10] 18 straipsnio 7 dalyje valstybėms narėms leidžiama kitose šalyse registruotoms ir jų teritorijoje veikiančioms ĮAPPS taikyti papildomas investavimo ribas. Pagal direktyvą šios ribos priimtinos tik tuomet, jei tokios pačios arba griežtesnės taisyklės taikomos ĮAPPS, esančioms savo valstybėje narėje. [11] Šios taisyklės valstybės narės turi laikytis, išskyrus atvejus, kai pasinaudota direktyvos 22 straipsnio 4 dalyje nurodyta galimybe. [12] „Protocol relating to the Collaboration of the Relevant Competent Authorities of the Member States of the European Union in Particular in the Application of the Directive 2003/41/EC of the European Parliament and of the Council of 3 June 2003 on the Activities and Supervision of Institutions for Occupational Retirement Provision (IORPs) Operating Cross-Border“, šį protokolą galima rasti tinklavietėje http://www.ceiops.eu/content/view/19/23/. [13] Be to, Komisija, reaguodama į Madoffo bylą, šiuo metu peržiūri būdus, kuriais valstybės narės įgyvendino dabartinius Direktyvos 85/611/EEB (KIPVPS direktyva) principus, susijusius su depozitaro atsakomybe. Atsižvelgiant į šio darbo rezultatus, taip pat gali prireikti persvarstyti susijusias ĮAPPS direktyvos nuostatas. [14] 19 straipsnio 3 dalyje nustatyta: „kiekviena valstybė narė imasi veiksmų, būtinų tam, kad pagal jos nacionalinę teisę ir vadovaujantis 14 straipsniu būtų uždrausta laisvai disponuoti turtu, esančiu pas depozitarą arba globėją, esantį jos teritorijoje, jeigu gaunamas įstaigos buveinės valstybės narės prašymas.“ [15] Daugiau informacijos žr. 2009 m. vasario 25 d. Jacques de Larosière pirmininkaujamos aukšto lygio grupės ataskaitą ir 2009 m. kovo 4 d. Komisijos komunikatą „Europos ekonomikos atkūrimo skatinimas“, COM(2009) 114 galutinis.