Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos sutarties dėl audiovizualinių kūrinių atlikimo apsaugos pasirašymo Europos Sąjungos vardu /* COM/2013/0109 final - 2013/0065 (NLE) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS Šiuo pasiūlymu dėl Tarybos sprendimo Komisija prašo Tarybos įgaliojimo Europos Sąjungos vardu pasirašyti 2012 m. birželio 24 d. Pekine priimtą Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos sutartį dėl audiovizualinių kūrinių atlikimo apsaugos (toliau – Pekino sutartis). Pekino sutartyje nustatomos naujos tarptautinės taisyklės, kuriomis siekiama užtikrinti tinkamą audiovizualinių kūrinių atlikėjų (t. y. aktorių, muzikantų ar šokėjų, kurių atlikimas yra įtrauktas į audiovizualinį kūrinį, pvz., filmą ar televizijos programą) apsaugą ir atlygį. Sutartis yra didelis žingsnis į priekį užtikrinant tarptautinę gretutinių teisių apsaugą ir pirmas šioje srityje nuo 1996 m. priimtas daugiašalis dokumentas. Ja pagaliau atnaujinama ir modernizuojama audiovizualinių kūrinių atlikėjų apsauga tarptautiniu mastu, pripažįstant atlikėjų teises skaitmeninėje aplinkoje. Taip užpildoma atlikėjų teisių apsaugos spraga – šis klausimas liko neišspręstas nuo 1996 m., kai buvo priimta Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos atlikimų ir fonogramų sutartis (toliau – PAFS). PAFS, prie kurios Europos Sąjunga prisijungė 2000 m., numatyta tarptautinė autorių teisių ir tam tikrų gretutinių teisių turėtojų apsauga, pirmą kartą atsižvelgiant į ekonominius ir technologinius skaitmeninės aplinkos pokyčius. Tačiau tuo metu nepavyko susitarti, kad šie dokumentai būtų taikomi atlikėjų apsaugai tais atvejais, kai jų atlikimas užfiksuotas audiovizualiniame kūrinyje (PAFS ginamos tik atlikėjų teisės, susijusios su fonogramoje įrašytu atlikimu). 2000 m. gruodžio 7–20 d. Ženevoje įvyko diplomatinė konferencija, tačiau Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos (PINO) nariams nepavyko susitarti dėl naujos sutarties teksto. Žlugus 2000 m. diplomatinei konferencijai darbai buvo sustabdyti daugiau kaip dešimtmetį. 2011 m. birželio mėn. PINO Nuolatinis autorių teisių ir gretutinių teisių komitetas 22-oje sesijoje pasiekė preliminarų susitarimą dėl pagrindinio klausimo, kuris nebuvo išspręstas 2000 m., t. y. nuostatos dėl atlikėjų teisių perleidimo audiovizualinių kūrinių gamintojams. Dėl tos priežasties PINO Generalinė Asamblėja, susirinkusi į 40-ąją sesiją 2011 m. spalio mėn., nusprendė pakartotinai sušaukti diplomatinę konferenciją, kuri buvo nutraukta 2000 m. Pakartotinai sušaukta diplomatinė konferencija įvyko 2012 m. birželio 20–26 d. Pekine ir joje 2012 m. birželio 24 d. buvo priimta sutartis. 2000 m. lapkričio 7 d. sprendimu Taryba įgaliojo Komisiją vesti derybas dėl atlikėjų teisių, susijusių su audiovizualinių kūrinių atlikimu, apsaugai skirto dokumento priėmimo. 2012 m. birželio 18 d. Taryba atnaujino prie sprendimo pridėtus derybinius nurodymus, siekdama atsižvelgti į ES autorių teisių teisyno pokyčius po 2000 m. (priimta Direktyva 2001/29/EB dėl autorių teisių informacinėje visuomenėje) ir į pakartotinį diplomatinės konferencijos sušaukimą 2012 m. birželio 20–26 d. Pekine. 2012 m. birželio 24 d. Pekino diplomatinė konferencija priėmė Sutartį. Diplomatinės konferencijos pabaigoje Europos Sąjunga pasirašė diplomatinės konferencijos baigiamąjį aktą. Europos Parlamentas apie diplomatinės konferencijos rezultatus buvo informuotas 2012 m. liepos 9 d. Teisės reikalų komiteto posėdyje. 2. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI Europos Sąjunga labai aktyviai dalyvavo formuluojant Pekino sutarties nuostatas, kad audiovizualinių kūrinių atlikėjams būtų užtikrinta tokio lygio apsauga, kokia numatyta pagal ES teisyną, ir kad Europos audiovizualinių kūrinių atlikėjai tarptautiniu mastu galėtų naudotis tokio pat lygio apsauga, kokia jiems užtikrinama pagal ES teisės aktus. Iš tikrųjų dauguma Sutartyje reglamentuojamų klausimų jau suderinti ES lygmeniu. Dauguma Pekino sutarties nuostatų išdėstytos pagal 1996 m. PAFS ir iš esmės abiejų sutarčių struktūra yra tokia pat. Pagal Pekino sutartį apsaugos subjektai yra atlikėjai, kurie yra Sutartį pasirašiusių šalių piliečiai arba kurių nuolatinė gyvenamoji vieta yra vienoje iš Sutartį pasirašiusių šalių. Apsauga teikiama remiantis nustatytu nacionaliniu režimu, t. y. kiekviena šalis atlikėjams (kitos šalies piliečiams) taiko tokį pat režimą, susijusį su Sutartimi suteiktomis išimtinėmis teisėmis ir teise į teisingą atlygį, kaip ir savo piliečiams. Nacionalinio režimo taikymo sritis tam tikrų teisių atveju gali būti apribota remiantis konkrečiomis Sutarties nuostatomis. Sutartyje numatyta, kad, neatsižvelgiant į atlikėjų turtines teises (ir net po to, kai tos teisės perleistos), atlikėjai turi tam tikras neturtines teises, susijusias su tiesioginiu atlikimu arba atlikimo audiovizualiniu įrašu. Turtinių teisių srityje Sutartimi atlikėjams suteikiamos išimtinės teisės, susijusios su jų neįrašytu ir įrašytu atlikimu. Atlikėjai turi teisę leisti transliuoti ir viešai skelbti savo neįrašytą atlikimą, taip pat leisti įrašyti savo neįrašytą atlikimą. Atlikėjai turi teisę leisti tiesiogiai ar netiesiogiai atgaminti savo atlikimo audiovizualinius įrašus, juos platinti ir viešai nuomoti komerciniais tikslais atlikimo įrašo originalą ir kopijas (ir net po to, kai juos leista platinti). Atlikėjai turi išimtinę teisę leisti, kad jų atlikimas taptų viešai prieinamas (pvz., internete atsisiunčiant filmą, kuriame užfiksuotas atlikimas). Be to, Sutartimi atlikėjams suteikiama teisė leisti transliuoti ir viešai skelbti savo atlikimą. Susitariančiosios Šalys gali vietoj šios teisės numatyti teisę į teisingą atlygį arba apskritai nukrypti nuo šios teisės. Teisių perleidimo srityje Susitariančiosioms Šalims suteikta visiška laisvė nustatyti teisių perleidimo tvarką. Pavyzdžiui, jos gali nuspręsti, kad jei atlikėjas sutiko, kad jo atlikimas būtų įrašytas, jo išimtinės teisės perduodamos gamintojui, jeigu kitaip nenurodyta atlikėjo ir gamintojo sutartyje. Bet kokiu atveju šia nuostata Susitariančiosioms Šalims nenustatomas joks įsipareigojimas numatyti automatišką teisių perleidimą. Atsižvelgiant į PAFS, Pekino sutartyje nurodoma, kad nacionalinės teisės aktuose atlikėjų apsaugai gali būti numatyti tokie pat apribojimai ir išimtys, kokie numatyti literatūros ir meno kūrinių autorių teisių apsaugai, taikant „trijų etapų testą“. Kaip ir PAFS, naujoje Sutartyje taip pat reikalaujama, kad Susitariančiosios Šalys numatytų tinkamą teisinę apsaugą ir veiksmingas teisių gynimo priemones, kad nebūtų galima pašalinti ar išvengti techninių apsaugos priemonių, kurias atlikėjai naudoja įgyvendindami savo teises, taip pat tinkamas ir veiksmingas teisių gynimo priemones, kad nebūtų galima panaikinti ar pakeisti elektroninės informacijos apie teisių valdymą, susijusios su atlikimo audiovizualiniu įrašu. Be to, apsaugos terminas yra ne trumpesnis kaip 50 metų po to, kai audiovizualinio kūrinio atlikimas įrašomas. Paskutinę Sutarties dalį sudaro įprastinės administracinės ir procedūrinės nuostatos, kurios taip pat iš esmės suformuluotos remiantis atitinkamomis PAFS nuostatomis. Į Sutartį taip pat įtraukta keletas suderintų pareiškimų; dėl kai kurių pareiškimų (dėl Sutarties ryšio su PAFS ir TRIPS, atlikėjo apibrėžties, techninių apsaugos priemonių, kai taikomi apribojimai ir išimtys) buvo konkrečiai deramasi 2012 m. diplomatinėje konferencijoje. Pekino sutarties 23 straipsnyje numatyta, kad Europos Sąjunga gali tapti Sutarties šalimi, diplomatinėje konferencijoje paskelbusi pareiškimą, kad ji yra kompetentinga spręsti šioje Sutartyje numatytus klausimus ir tokiems klausimams spręsti turi savo teisės aktus, privalomus visoms jos valstybėms narėms, ir kad pagal vidaus procedūras ji yra tinkamai įgaliota tapti šios Sutarties šalimi. Taryba tinkamai įgaliojo Komisiją vesti derybas ir tuo vadovaudamasi Europos Sąjunga Pekino diplomatinėje konferencijoje paskelbė tokį pareiškimą. Dabar Sutartis turėtų būti pasirašyta Europos Sąjungos vardu pagal Tarybos sprendimą, priimtą remiantis SESV 218 straipsnio 5 dalimi. Komisija mano, kad derybų rezultatai yra patenkinami, ir prašo Tarybos įgalioti Europos Sąjungos vardu pasirašyti 2012 m. birželio 24 d. Pekine priimtą Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos sutartį dėl audiovizualinių kūrinių atlikimo apsaugos. 2013/0065 (NLE) Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos sutarties dėl audiovizualinių kūrinių atlikimo apsaugos pasirašymo Europos Sąjungos vardu EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį kartu su 218 straipsnio 5 dalimi, atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą, kadangi: (1) 2000 m. lapkričio 7 d. Taryba įgaliojo Komisiją vesti derybas Pasaulinėje intelektinės nuosavybės organizacijoje, kad Europos bendrija galėtų dalyvauti 2000 m. gruodžio 7–20 d. Ženevoje vykusioje diplomatinėje konferencijoje, kurios tikslas buvo parengti dokumentą, kuriuo būtų ginamos atlikėjų teisės, susijusios su jų audiovizualinių kūrinių atlikimu; (2) derybos sėkmingai užbaigtos pakartotinai sušauktoje diplomatinėje konferencijoje 2012 m. birželio 20–26 d. Pekine, o 2012 m. birželio 24 d. priimta Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos sutartis dėl audiovizualinių kūrinių atlikimo apsaugos (Pekino sutartis); (3) Sutartimi nustatomos naujos tarptautinės taisyklės gretutinių teisių srityje, kuriomis siekiama užtikrinti tinkamą audiovizualinių kūrinių atlikėjų apsaugą ir atlygį; (4) Sutartis pateikiama pasirašyti visoms reikalavimus atitinkančioms šalims per vienus metus nuo jos priėmimo. Todėl Sutartis turėtų būti Europos Sąjungos vardu pasirašyta su sąlyga, kad ji bus sudaryta vėliau, PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: 1 straipsnis Šiuo sprendimu patvirtinamas Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos sutarties dėl audiovizualinių kūrinių atlikimo apsaugos (Pekino sutarties) pasirašymas Sąjungos vardu su sąlyga, kad ji bus sudaryta vėliau. Sutarties, kuri turi būti pasirašyta, tekstas pridedamas prie šio sprendimo. 2 straipsnis Tarybos generalinis sekretoriatas parengia įgaliojamąjį raštą, kuriuo Europos Komisijos nurodytam (-iems) asmeniui (-ims) suteikiami įgaliojimai pasirašyti Sutartį su sąlyga, kad ji bus sudaryta. 3 straipsnis Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną. Priimta Briuselyje Tarybos vardu Pirmininkas PRIEDAS Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo dėl Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos sutarties dėl audiovizualinių kūrinių atlikimo apsaugos pasirašymo Europos Sąjungos vardu priedas Pekino sutartis dėl audiovizualinių kūrinių atlikimo apsaugos (priimta 2012 m. birželio 24 d. Pekino diplomatinėje konferencijoje dėl audiovizualinių kūrinių atlikimo apsaugos) TURINYS Preambulė 1 straipsnis. Ryšys su kitomis konvencijomis ir sutartimis 2 straipsnis. Apibrėžtys 3 straipsnis. Apsaugos subjektai 4 straipsnis. Nacionalinis režimas 5 straipsnis. Neturtinės teisės 6 straipsnis. Turtinės atlikėjų teisės į jų neįrašytą atlikimą 7 straipsnis. Atgaminimo teisė 8 straipsnis. Platinimo teisė 9 straipsnis. Nuomos teisė 10 straipsnis. Teisė padaryti atlikimo įrašus prieinamus 11 straipsnis. Transliavimo ir viešo paskelbimo teisė 12 straipsnis. Teisių perleidimas 13 straipsnis. Apribojimai ir išimtys 14 straipsnis. Apsaugos terminas 15 straipsnis. Įsipareigojimai, susiję su techninėmis apsaugos priemonėmis 16 straipsnis. Įsipareigojimai, susiję su informacija apie teisių valdymą 17 straipsnis. Formalumai 18 straipsnis. Išlygos ir pranešimai 19 straipsnis. Taikymo terminai 20 straipsnis. Teisių gynimo nuostatos 21 straipsnis. Asamblėja 22 straipsnis. Tarptautinis biuras 23 straipsnis. Teisė tapti Sutarties šalimi 24 straipsnis. Teisės ir įsipareigojimai pagal Sutartį 25 straipsnis. Sutarties pasirašymas 26 straipsnis. Sutarties įsigaliojimas 27 straipsnis. Data, kai šalis tampa Sutarties Šalimi 28 straipsnis. Sutarties denonsavimas 29 straipsnis. Sutarties kalbos 30 straipsnis. Depozitaras Preambulė Susitariančiosios Šalys, siekdamos plėtoti ir išlaikyti kuo veiksmingesnę ir vienodesnę atlikėjų teisių, susijusių su audiovizualinių kūrinių atlikimu, apsaugą, primindamos vystymosi darbotvarkės rekomendacijų, kurias 2007 m. priėmė Konvencijos dėl Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos įsteigimo Generalinė Asamblėja ir kuriomis siekiama užtikrinti, kad vystymosi klausimai būtų neatsiejama organizacijos veiklos dalis, svarbą, pripažindamos būtinybę nustatyti naujas tarptautines taisykles, siekiant tinkamai spręsti ekonominių, socialinių, kultūros ir technologijų pokyčių keliamus klausimus, pripažindamos didelę informacinių ir ryšių technologijų plėtros bei jų sąveikos įtaką audiovizualinių kūrinių gamybai bei naudojimui, pripažindamos būtinybę išlaikyti atlikėjų ir fonogramų gamintojų teisių ir plačiosios visuomenės interesų pusiausvyrą, visų pirma švietimo, mokslinių tyrimų ir prieigos prie informacijos srityse, pripažindamos, kad pagal 1996 m. gruodžio 20 d. Ženevoje sudarytą Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos atlikimų ir fonogramų sutartį nenumatyta atlikėjų atlikimo audiovizualinio įrašo apsauga, remdamosi 1996 m. gruodžio 20 d. Diplomatinėje konferencijoje tam tikrais autorių teisių ir gretutinių teisių klausimais priimta Rezoliucija dėl audiovizualinių kūrinių atlikimo, susitarė: 1 straipsnis Ryšys su kitomis konvencijomis ir sutartimis 1) Jokia šios Sutarties nuostata nenukrypstama nuo galiojančių įsipareigojimų, kuriuos pagal Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos atlikimų ir fonogramų sutartį arba pagal 1961 m. spalio 26 d. Romoje sudarytą Tarptautinę konvenciją dėl atlikėjų, fonogramų gamintojų ir transliuojančiųjų organizacijų apsaugos prisiėmė Susitariančiosios Šalys. 2) Šia Sutartimi suteikiama apsauga nekeičiama literatūros ir meno kūrinių autorių teisių apsauga ir jai nedaromas kitoks poveikis. Todėl jokia šios Sutarties nuostata negali būti aiškinama kaip pažeidžianti tokią apsaugą. 3) Ši Sutartis nėra susijusi su kitomis sutartimis, išskyrus Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos atlikimų ir fonogramų sutartį, ir ja nepažeidžiamos jokios kitose sutartyse nustatytos teisės ir įsipareigojimai[1],[2]. 2 straipsnis Apibrėžtys Šioje Sutartyje: a) atlikėjai – aktoriai, dainininkai, muzikantai, šokėjai ir kiti asmenys, vaidinantys, dainuojantys, skaitantys, deklamuojantys, interpretuojantys ar kitaip atliekantys literatūros, meno ar folkloro kūrinius[3]; b) audiovizualinis įrašas – judesį perteikiančių vaizdų, su garsais ar jų išraiška arba be jų, įrašas, iš kurio su tam tikru prietaisu tuos vaizdus ir garsus galima pamatyti ir išgirsti, atgaminti ar perduoti[4]; c) transliavimas – garsų ar vaizdų arba vaizdų ir garsų ar jų išraiškos viešas perdavimas belaidžio ryšio priemonėmis, įskaitant palydovinį ryšį; užkoduotų signalų perdavimas laikomas transliavimu tuo atveju, jeigu transliuojančioji organizacija aprūpina arba suteikia leidimą aprūpinti visuomenę atkodavimo priemonėmis; d) atlikimo viešas paskelbimas – bet koks atlikimo, neįrašyto ar įrašyto audiovizualiniame įraše, viešas perdavimas bet kokiomis priemonėmis, išskyrus transliavimą. 11 straipsnyje viešas paskelbimas taip pat suprantamas kaip atlikimo audiovizualinio įrašo padarymas viešai girdimo ar matomo arba girdimo ir matomo. 3 straipsnis Apsaugos subjektai 1) Susitariančiosios Šalys šioje Sutartyje numatytą apsaugą suteikia atlikėjams, kurie yra kitų Susitariančiųjų Šalių piliečiai. 2) Šioje Sutartyje atlikėjai, kurie nėra vienos iš Susitariančiųjų Šalių piliečiai, tačiau vienoje iš Susitariančiųjų Šalių yra jų nuolatinė gyvenamoji vieta, prilyginami tos Susitariančiosios Šalies piliečiams. 4 straipsnis Nacionalinis režimas 1) Kiekviena Susitariančioji Šalis kitų Susitariančiųjų Šalių piliečiams taiko tokį pat režimą, susijusį su šia Sutartimi suteiktomis išimtinėmis teisėmis ir šios Sutarties 11 straipsnyje numatyta teise į teisingą atlygį, kaip ir savo piliečiams. 2) Susitariančioji Šalis turi teisę apriboti pagal 1 dalį kitos Susitariančiosios Šalies piliečiams taikomos apsaugos, susijusios su šios Sutarties 11 straipsnio 1 ir 2 dalyse numatytomis teisėmis, aprėptį ir terminą, užtikrindama tokias teises, kokiomis toje Susitariančioje Šalyje naudojasi jos piliečiai. 3) 1 dalyje numatytas įsipareigojimas Susitariančiajai Šaliai netaikomas, kai kita Susitariančioji Šalis pasinaudoja šios Sutarties 11 straipsnio 3 dalyje numatytomis išlygomis arba kai ji pati pasinaudoja tokia išlyga. 5 straipsnis Neturtinės teisės 1) Neatsižvelgiant į atlikėjo turtines teises (ir net po to, kai tos teisės perleistos), atlikėjas savo tiesioginio atlikimo arba atlikimo audiovizualinio įrašo atžvilgiu turi teisę: i) reikalauti, kad jis būtų įvardytas kaip atlikėjas, išskyrus tuos atvejus, kai tai neįmanoma dėl atlikimo panaudojimo būdo, ir ii) prieštarauti bet kokiam jo atlikimo iškraipymui, išdarkymui ar kitokiam pakeitimui, jei dėl to galėtų būti pakenkta jo reputacijai, tinkamai atsižvelgiant į audiovizualinių įrašų pobūdį. 2) Pagal 1 dalį atlikėjui suteiktos teisės po jo mirties galioja bent iki turtinių teisių galiojimo pabaigos, ir jas įgyvendina Susitariančiosios Šalies, kurioje tokios apsaugos reikalaujama, teisės aktais įgalioti asmenys ar institucijos. Tačiau tos Susitariančiosios Šalys, kurių teisės aktuose šios Sutarties ratifikavimo ar prisijungimo prie jos metu visų pirmesnėje dalyje nurodytų teisių apsauga po atlikėjo mirties nenumatyta, gali numatyti, kad kai kurios iš šių teisių po atlikėjo mirties nustoja galioti. 3) Šiame straipsnyje numatytų teisių apsaugą užtikrinančios teisių gynimo priemonės reglamentuojamos Susitariančiosios Šalies, kurioje tokios apsaugos reikalaujama, teisės aktais[5]. 6 straipsnis Turtinės atlikėjų teisės į jų neįrašytą atlikimą Atlikėjai turi išimtinę teisę leisti: i) transliuoti ir viešai skelbti savo neįrašytą atlikimą, išskyrus tuos atvejus, kai toks atlikimas jau yra transliuojamas atlikimas, ir ii) įrašyti savo neįrašytą atlikimą. 7 straipsnis Atgaminimo teisė Atlikėjai turi išimtinę teisę leisti bet kokiu būdu ar forma tiesiogiai ar netiesiogiai atgaminti savo atlikimo audiovizualinius įrašus[6]. 8 straipsnis Platinimo teisė 1) Atlikėjai turi išimtinę teisę leisti, kad jų atlikimo audiovizualinio įrašo originalas ar kopijos taptų viešai prieinami parduodant arba kitaip perduodant nuosavybės teises. 2) Jokia šios Sutarties nuostata neturi poveikio Susitariančiųjų Šalių teisei prireikus nustatyti sąlygas, kuriomis 1 dalyje numatyta teisė išnaudojama, pirmą kartą su atlikėjo leidimu pardavus atlikimo įrašo originalą ar kopiją arba kitaip perdavus nuosavybės teises[7]. 9 straipsnis Nuomos teisė 1) Atlikėjai, vadovaudamiesi Susitariančiųjų Šalių nacionaliniais įstatymais, turi išimtinę teisę leisti viešai nuomoti komerciniais tikslais savo atlikimo audiovizualinio įrašo originalą ir kopijas net ir po to, kai jie išplatinami paties atlikėjo arba jam leidus. 2) Susitariančiosioms Šalims 1 dalyje numatytas įsipareigojimas netaikomas, nebent dėl nuomos komerciniais tikslais tokius įrašus imta masiškai kopijuoti ir taip iš esmės pažeidžiama išimtinė atlikėjų atgaminimo teisė[8]. 10 straipsnis Teisė padaryti atlikimo įrašus prieinamus Atlikėjai turi išimtinę teisę leisti, kad jų atlikimo audiovizualiniai įrašai taptų viešai prieinami, perduodant juos laidais ar belaidžio ryšio priemonėmis taip, kad visuomenės nariai galėtų juos pasiekti individualiai pasirinktoje vietoje ir pasirinktu laiku. 11 straipsnis Transliavimo ir viešo paskelbimo teisė 1) Atlikėjai turi išimtinę teisę leisti transliuoti ir viešai paskelbti jų atlikimo audiovizualinius įrašus. 2) Susitariančiosios Šalys pranešime, kuris deponuojamas Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos generaliniam direktoriui, gali pareikšti, kad vietoj 1 dalyje numatytos leidimo teisės jos nustatys teisę į teisingą atlygį, kai atlikimo audiovizualinis įrašas tiesiogiai ar netiesiogiai naudojamas transliuojant ar kitaip viešai skelbiant. Susitariančiosios Šalys taip pat gali pareikšti, kad savo teisės aktuose nustatys naudojimosi teise į teisingą atlygį sąlygas. 3) Bet kuri Susitariančioji Šalis gali pareikšti, kad ji 1 ar 2 dalies nuostatas taikys tik tam tikriems panaudojimo būdams, kad ji kitaip apribos šių nuostatų taikymą arba kad ji 1 ar 2 dalies nuostatų visai netaikys. 12 straipsnis Teisių perleidimas 1) Susitariančioji Šalis savo nacionaliniuose įstatymuose gali numatyti, kad jei atlikėjas sutinka, kad jo atlikimas būtų įrašytas audiovizualiniame įraše, šios Sutarties 7–11 straipsniuose numatytos išimtinės leidimo teisės priklauso tokio audiovizualinio įrašo gamintojui, jis jomis naudojasi arba jam jos perleidžiamos, jeigu atlikėjas ir audiovizualinio įrašo gamintojas nesusitarė kitaip, kaip nustatyta nacionaliniuose įstatymuose. 2) Susitariančioji Šalis gali reikalauti, kad pagal jos nacionalinius įstatymus padarytų audiovizualinių įrašų atžvilgiu toks sutikimas būtų duodamas ar sutartis sudaroma raštu ir kad tokį sutikimą ar sutartį pasirašytų abi sutarties šalys ar tinkamai įgalioti jų atstovai. 3) Neatsižvelgiant į pirmiau nurodytą išimtinių teisių perleidimą, nacionaliniuose įstatymuose arba individualiuose, kolektyviniuose ar kituose susitarimuose gali būti numatyta atlikėjo teisė gauti autorinį atlyginimą ar teisingą atlygį už bet kokį atlikimo panaudojimą, kaip numatyta šioje Sutartyje, įskaitant 10 ir 11 straipsnius. 13 straipsnis Apribojimai ir išimtys 1) Susitariančiosios Šalys savo nacionalinės teisės aktuose atlikėjų apsaugai gali numatyti tokius pat apribojimus ir išimtis, kokius savo nacionalinės teisės aktais jos taiko literatūros ir meno kūrinių autorių teisių apsaugai. 2) Šioje Sutartyje numatytų teisių apribojimus ir išimtis Susitariančiosios Šalys nustato tik tam tikrais ypatingais atvejais, kurie neprieštarauja įprastiniam atlikimo naudojimui ir nepagrįstai nepažeidžia teisėtų atlikėjo interesų[9]. 14 straipsnis Apsaugos terminas Šia Sutartimi atlikėjams suteikiamos apsaugos terminas yra ne trumpesnis kaip 50 metų, skaičiuojant nuo tų metų, kuriais atlikimas buvo įrašytas, pabaigos. 15 straipsnis Įsipareigojimai, susiję su techninėmis apsaugos priemonėmis Susitariančiosios Šalys numato tinkamą teisinę apsaugą ir veiksmingas teisių gynimo priemones, kad nebūtų galima pašalinti ar išvengti techninių apsaugos priemonių, kurias atlikėjai naudoja įgyvendindami savo teises pagal šią Sutartį ir kuriomis apribojami neteisėti veiksmai, t. y. atlikimo panaudojimas be atlikėjų leidimo arba pažeidžiant įstatymą[10],[11]. 16 straipsnis Įsipareigojimai, susiję su informacija apie teisių valdymą 1) Susitariančiosios Šalys nustato tinkamas ir veiksmingas teisių gynimo priemones kiekvienam asmeniui, kuris sąmoningai atliko kurį nors iš toliau nurodytų veiksmų žinodamas arba, civilinių teisių gynimo priemonių atveju, turėdamas žinoti, kad šiais veiksmais jis skatina, leidžia, palengvina ar slepia kurios nors šioje Sutartyje numatytos teisės pažeidimą: i) be leidimo panaikino ar pakeitė bet kokią elektroninę informaciją apie teisių valdymą; ii) be leidimo platino, importavo platinimo tikslais, transliavo, viešai paskelbė arba padarė viešai prieinamą atlikimą ar atlikimo audiovizualinio įrašo kopijas žinodamas, kad elektroninė informacija apie teisių valdymą buvo be leidimo panaikinta ar pakeista. 2) Šiame straipsnyje informacija apie teisių valdymą – tai informacija, pagal kurią identifikuojamas atlikėjas, atlikėjo atlikimas arba kitas bet kokios teisės į atlikimą turėtojas, arba informacija apie atlikimo naudojimo sąlygas, taip pat visi numeriai ar kodai, kuriais nurodoma tokia informacija, kai tokia informacija susijusi su atlikimo audiovizualiniu įrašu[12]. 17 straipsnis Formalumai Naudojantis šioje Sutartyje numatytomis teisėmis ir jas įgyvendinant netaikomi jokie formalumai. 18 straipsnis Išlygos ir pranešimai 1) Atsižvelgiant į 11 straipsnio 3 dalies nuostatas, neleidžiamos jokios šios Sutarties taikymo išlygos. 2) Bet koks pranešimas pagal 11 straipsnio 2 dalį arba 19 straipsnio 2 dalį gali būti pateikiamas ratifikavimo arba prisijungimo dokumentuose, o pranešimo įsigaliojimo data sutampa su data, kai ši Sutartis įsigalioja pranešimą pateikusioje Susitariančiojoje Šalyje. Bet koks toks pranešimas gali būti pateiktas ir vėliau; tokiu atveju pranešimas įsigalioja po trijų mėnesių nuo tos dienos, kai jį gavo Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos generalinis direktorius, arba bet kurią vėlesnę pranešime nurodytą dieną. 19 straipsnis Taikymo terminai 1) Susitariančiosios Šalys šioje Sutartyje numatytą apsaugą taiko šios Sutarties įsigaliojimo kiekvienoje Susitariančiojoje Šalyje metu turimiems atlikimo įrašams ir bet kokiam atlikimui po šios Sutarties įsigaliojimo kiekvienoje Susitariančiojoje Šalyje. 2) Neatsižvelgiant į 1 dalies nuostatas, Susitariančioji Šalis pranešime, kuris deponuojamas Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos generaliniam direktoriui, gali pareikšti, kad šios Sutarties 7–11 straipsnių nuostatų arba vienos ar kelių nuostatų ji netaikys atlikimo įrašams, kurie jau buvo padaryti šios Sutarties įsigaliojimo kiekvienoje Susitariančiojoje Šalyje metu. Tokios Susitariančiosios Šalies atžvilgiu kitos Susitariančiosios Šalys gali nustatyti, kad minėti straipsniai taikomi tik atlikimui po šios Sutarties įsigaliojimo toje Susitariančiojoje Šalyje. 3) Šioje Sutartyje numatyta apsauga neturi poveikio jokiems iki šios Sutarties įsigaliojimo kiekvienoje Susitariančiojoje Šalyje padarytiems veiksmams, sudarytoms sutartims ar įgytoms teisėms. 4) Susitariančiosios Šalys savo teisės aktuose gali nustatyti pereinamojo laikotarpio nuostatas, pagal kurias bet kuris asmuo, iki šios Sutarties įsigaliojimo vykdęs teisėtus su atlikimu susijusius veiksmus, po šios Sutarties įsigaliojimo atitinkamoje Susitariančiojoje Šalyje gali imtis su tuo pačiu atlikimu susijusių veiksmų naudodamasis 5 ir 7–11 straipsniuose numatytomis teisėmis. 20 straipsnis Teisių gynimo nuostatos 1) Susitariančiosios Šalys įsipareigoja, vadovaudamosi savo teisinių sistemų nuostatomis, priimti būtinas priemones, kad būtų užtikrintas šios Sutarties taikymas. 2) Susitariančiosios Šalys užtikrina, kad jų įstatymuose būtų numatytos teisių užtikrinimo procedūros, kurias taikant būtų galima imtis efektyvių veiksmų prieš bet kokį šia Sutartimi ginamų teisių pažeidimą, įskaitant skubias teisių gynimo priemones, kuriomis siekiama užkirsti kelią pažeidimams, ir teisių gynimo priemones, kurios atgrasytų nuo tolesnių pažeidimų. 21 straipsnis Asamblėja (1) a) Susitariančiosios Šalys renkasi į Asamblėją. b) Kiekvienai Susitariančiajai Šaliai Asamblėjoje atstovauja vienas delegatas, kuris gali turėti pavaduotojų, patarėjų ir ekspertų. c) Kiekvienos delegacijos išlaidas padengia delegaciją paskyrusi Susitariančioji Šalis. Asamblėja gali prašyti Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos suteikti finansinę paramą toms Susitariančiosioms Šalims, kurios pagal Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos nusistovėjusią praktiką laikomos besivystančiomis šalimis arba yra prie rinkos ekonomikos pereinančios šalys, kad būtų sudarytos palankesnės šių šalių delegacijų dalyvavimo sąlygos. (2) a) Asamblėja sprendžia visus klausimus, susijusius su šios Sutarties palaikymu, plėtojimu, taikymu ir veikimu. b) Asamblėja vykdo 23 straipsnio 2 dalimi jai pavestą funkciją, susijusią su leidimu tam tikroms tarpvyriausybinėms organizacijoms tapti šios Sutarties šalimis. c) Asamblėja priima sprendimą sušaukti bet kokią diplomatinę konferenciją, kai šią Sutartį reikia persvarstyti, ir Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos generaliniam direktoriui duoda būtinus nurodymus dėl tokios diplomatinės konferencijos rengimo. (3) a) Kiekviena Susitariančioji Šalis, kuri yra valstybė, turi po vieną balsą ir balsuoja tik savo vardu. b) Bet kuri Susitariančioji Šalis, kuri yra tarpvyriausybinė organizacija, gali balsuoti vietoj savo valstybių narių ir turi tiek balsų, kiek jos valstybių narių yra prisijungusių prie šios Sutarties. Tokia tarpvyriausybinė organizacija negali balsuoti, jeigu kuri nors iš jos valstybių narių pasinaudoja savo balsavimo teise, ir atvirkščiai. 4) Asamblėjos posėdžius sušaukia generalinis direktorius, ir, išskyrus išimtinius atvejus, posėdžiai vyksta tuo pačiu metu ir toje pačioje vietoje kaip Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos Generalinė Asamblėja. 5) Asamblėja siekia priimti sprendimus bendru sutarimu ir nustato savo darbo tvarkos taisykles, įskaitant neeilinių sesijų sušaukimo tvarką, kvorumo reikalavimus ir, atsižvelgiant į šios Sutarties nuostatas, įvairiems sprendimams priimti būtiną balsų daugumą. 22 straipsnis Tarptautinis biuras Su šia Sutartimi susijusias administracines užduotis atlieka Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos Tarptautinis biuras. 23 straipsnis Teisė tapti Sutarties šalimi 1) Šios Sutarties šalimi gali tapti bet kuri Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos valstybė narė. 2) Asamblėja gali nuspręsti leisti bet kuriai tarpvyriausybinei organizacijai tapti šios Sutarties šalimi, kai tokia organizacija pareiškia, kad ji yra kompetentinga spręsti šioje Sutartyje numatytus klausimus ir tokiems klausimams spręsti turi savo teisės aktus, privalomus visoms jos valstybėms narėms, ir kad pagal vidaus procedūras ji yra tinkamai įgaliota tapti šios Sutarties šalimi. 3) Europos Sąjunga, paskelbusi pirmesnėje dalyje nurodytą pareiškimą diplomatinėje konferencijoje, kuri priėmė šią Sutartį, gali tapti šios Sutarties šalimi. 24 straipsnis Teisės ir įsipareigojimai pagal Sutartį Kiekviena Susitariančioji Šalis naudojasi visomis šia Sutartimi suteikiamomis teisėmis ir prisiima visus joje nustatytus įsipareigojimus, jeigu kuriomis nors konkrečiomis šios Sutarties nuostatomis nenumatyta kitaip. 25 straipsnis Sutarties pasirašymas Ši Sutartis pateikiama pasirašyti visoms reikalavimus atitinkančioms šalims Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos būstinėje per vienus metus nuo jos priėmimo. 26 straipsnis Sutarties įsigaliojimas Ši Sutartis įsigalioja praėjus trims mėnesiams po to, kai savo ratifikavimo arba prisijungimo dokumentus deponuoja 30 reikalavimus atitinkančių šalių, nurodytų 23 straipsnyje. 27 straipsnis Data, kai šalis tampa Sutarties Šalimi Ši Sutartis tampa privaloma: i) 30 reikalavimus atitinkančių šalių, nurodytų 26 straipsnyje, – nuo šios Sutarties įsigaliojimo dienos; ii) bet kuriai kitai reikalavimus atitinkančiai šaliai, nurodytai 23 straipsnyje, – praėjus trims mėnesiams nuo ratifikavimo arba prisijungimo dokumento deponavimo Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos generaliniam direktoriui dienos. 28 straipsnis Sutarties denonsavimas Šią Sutartį bet kuri Susitariančioji Šalis gali denonsuoti pateikdama pranešimą Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos generaliniam direktoriui. Bet koks denonsavimas įsigalioja praėjus vieniems metams nuo tos dienos, kai Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos generalinis direktorius gavo tokį pranešimą. 29 straipsnis Sutarties kalbos 1) Ši Sutartis pasirašoma vienu originaliu egzemplioriumi anglų, arabų, kinų, prancūzų, rusų ir ispanų kalbomis. Visi šiomis kalbomis sudaryti tekstai yra autentiški. 2) Oficialų tekstą bet kuria kita 1 dalyje nenurodyta kalba suinteresuotosios šalies prašymu nustato Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos generalinis direktorius, pasitaręs su visomis suinteresuotomis šalimis. Šioje dalyje „suinteresuotoji šalis“ – bet kuri Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos valstybė narė, su kurios oficialiąja kalba arba viena iš oficialiųjų kalbų prašymas yra susijęs, taip pat Europos Sąjunga ir bet kuri kita tarpvyriausybinė organizacija, galinti tapti šios Sutarties šalimi, jei prašymas yra susijęs su viena iš jos oficialiųjų kalbų. 30 straipsnis Depozitaras Sutarties depozitaras yra Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos generalinis direktorius. [1] Suderintas pareiškimas dėl 1 straipsnio: susitariama, kad jokia šios Sutarties nuostata neturi poveikio jokioms Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos atlikimų ir fonogramų sutartyje (toliau – PAFS) numatytoms teisėms ar įsipareigojimams arba jų aiškinimui, taip pat susitariama, kad 3 dalimi šios Sutarties Susitariančiajai Šaliai nenustatoma jokių įsipareigojimų ratifikuoti PAFS ar prie jos prisijungti arba laikytis kokių nors jos nuostatų. [2] Suderintas pareiškimas dėl 1 straipsnio 3 dalies: susitariama, kad Susitariančiosios Šalys, kurios yra Pasaulio prekybos organizacijos narės, pripažįsta visus Sutarties dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba (toliau – TRIPS sutartis), principus bei tikslus ir supranta, kad jokia šios Sutarties nuostata neturi poveikio TRIPS sutarties nuostatoms, be kita ko, nuostatoms, susijusioms su antikonkurenciniais veiksmais. [3] Suderintas pareiškimas dėl 2 straipsnio a punkto: šiame punkte pateikta atlikėjų apibrėžtis apima asmenis, atliekančius literatūros ar meno kūrinį, sukurtą ar pirmą kartą užfiksuotą atlikimo metu. [4] Suderintas pareiškimas dėl 2 straipsnio b dalies: patvirtinama, kad 2 straipsnio b dalyje pateikta audiovizualinio įrašo apibrėžtis nepažeidžia PAFS 2 straipsnio c punkto. [5] Suderintas pareiškimas dėl 5 straipsnio: šioje Sutartyje nepažeidžiant jokios kitos sutarties laikoma, kad, atsižvelgiant į audiovizualinių įrašų pobūdį ir jų gamybą bei platinimą, atlikimo pakeitimai, padaryti įprastai naudojant atlikimą (kaip antai montavimas, suglaudinimas, dubliavimas ar formatavimas esamomis ar naujomis laikmenomis ar formatais), ir pakeitimai, padaryti naudojant atlikėjo leistu būdu, savaime neprilyginami pakeitimams, kaip apibrėžta 5 straipsnio 1 dalies ii punkte. 5 straipsnio 1 dalies ii punkte numatytos teisės susijusios tik su tokiais pakeitimais, dėl kurių objektyviai gali būti padaryta didelė žala atlikėjo reputacijai. Taip pat susitariama, kad vien tik naujos ar pakeistos technologijos ar laikmenos panaudojimas neprilyginamas pakeitimui, kaip apibrėžta 5 straipsnio 1 dalies ii punkte. [6] Suderintas pareiškimas dėl 7 straipsnio: 7 straipsnyje nustatyta atgaminimo teisė ir pagal 13 straipsnį leidžiamos išimtys visapusiškai taikomos skaitmeninėje aplinkoje, visų pirma atlikimo skaitmenine forma naudojimui. Saugomo atlikimo skaitmenine forma laikymas elektroninėse laikmenose yra suprantamas kaip atgaminimas pagal šį straipsnį. [7] Suderintas pareiškimas dėl 8 ir 9 straipsnių: šiuose straipsniuose vartojama frazė „originalas ir kopijos“, kai taikomos minėtuose straipsniuose numatytos platinimo ir nuomos teisės, išimtinai reiškia įrašytas kopijas, kurias galima išleisti į apyvartą kaip materialius objektus. [8] Suderintas pareiškimas dėl 8 ir 9 straipsnių: šiuose straipsniuose vartojama frazė „originalas ir kopijos“, kai taikomos minėtuose straipsniuose numatytos platinimo ir nuomos teisės, išimtinai reiškia įrašytas kopijas, kurias galima išleisti į apyvartą kaip materialius objektus. [9] Suderintas pareiškimas dėl 13 straipsnio: suderintas pareiškimas dėl Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos autorių teisių sutarties (toliau – PATS) 10 straipsnio (Apribojimai ir išimtys) mutatis mutandis taikytinas ir šios Sutarties 13 straipsniui (Apribojimai ir išimtys). [10] Suderintas pareiškimas dėl 15 straipsnio, kiek jis susijęs su 13 straipsniu: pripažįstama, kad jokia šio straipsnio nuostata netrukdoma Susitariančiajai Šaliai priimti veiksmingų ir būtinų priemonių, siekiant užtikrinti, kad apsaugos subjektas galėtų naudotis pagal 13 straipsnį tos Susitariančiosios Šalies nacionaliniuose įstatymuose nustatytais apribojimais ir išimtimis, kai audiovizualinio kūrinio atlikimui taikytos techninės apsaugos priemonės ir apsaugos subjektas turi teisėtą galimybę naudoti tą atlikimą, tokiomis aplinkybėmis, kai teisių turėtojai nesiėmė tinkamų ir veiksmingų priemonių dėl tokio atlikimo, kad apsaugos subjektas galėtų naudotis tos Susitariančiosios Šalies nacionaliniuose įstatymuose numatytais apribojimais ir išimtimis. Nepažeidžiant audiovizualinio kūrinio, kuriame užfiksuotas atlikimas, teisinės apsaugos, taip pat pripažįstama, kad įsipareigojimai pagal 15 straipsnį netaikomi atlikimui, kuris nesaugomas arba nebesaugomas pagal nacionalinį įstatymą, kuriuo įgyvendinama ši Sutartis. [11] Suderintas pareiškimas dėl 15 straipsnio: frazė „atlikėjų naudojamos techninės apsaugos priemonės“ turėtų, kaip ir PAFS atveju, būti aiškinama plačiai ir apimti asmenis, veikiančius atlikėjų vardu, įskaitant jų atstovus, licencijos turėtojus ar teisių perėmėjus, įskaitant gamintojus, paslaugų teikėjus ir asmenis, kurie viešai perduoda ar transliuoja atlikimą turėdami tinkamą leidimą. [12] Suderintas pareiškimas dėl 16 straipsnio: suderintas pareiškimas dėl PATS 12 straipsnio (Įsipareigojimai, susiję su informacija apie teisių valdymą) mutatis mutandis taikytinas ir šios Sutarties 16 straipsniui (Įsipareigojimai, susiję su informacija apie teisių valdymą).