Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl vertybinių popierių atsiskaitymo gerinimo Europos Sąjungoje ir centrinių vertybinių popierių depozitoriumų (CVPD), kuriuo iš dalies keičiama Direktyva 98/26/EB /* COM/2012/073 final - 2012/0029 (COD) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. Pasiūlymo aplinkybės Centriniai vertybinių popierių depozitoriumai (CVPD) – finansų rinkai sistemiškai svarbios įstaigos. Po bet kokio vertybinių popierių sandorio vertybinių popierių biržoje ar už jos ribų vyksta poprekybiniai procesai, kuriais atsiskaitoma už tą sandorį, t. y. vertybiniai popieriai pateikiami už juos sumokėjus pinigus. CVPD yra esminės įstaigos, kurios valdydamos vadinamąsias vertybinių popierių atsiskaitymo sistemas sudaro sąlygas atsiskaityti. Be to, CVPD užtikrina vertybinių popierių sąskaitų, kuriose registruojama, kas ir kiek vertybinių popierių išleido ir kaip kiekvieną kartą keičiasi tų vertybinių popierių savininkai, pirminį registravimą ir centralizuotą tvarkymą. CVPD taip pat atlieka ypač svarbų vaidmenį užtikrinimo priemonių rinkoje, visų pirma vykdant pinigų politiką. Pavyzdžiui, beveik visos tinkamos užtikrinimo priemonės centrinio banko pinigų politikos operacijoms Europos Sąjungoje, visų pirma euro zonoje, pereina per CVPD valdomas vertybinių popierių atsiskaitymo sistemas. 2010 m. per ES vertybinių popierių atsiskaitymo sistemas atsiskaityta už maždaug 920 trln. EUR vertės sandorius, ir 2010 m. pabaigoje šiose sistemose laikyta beveik 39 trln. EUR vertybinių popierių. Europos Sąjungoje yra daugiau kaip 30 CVPD, paprastai po vieną kiekvienoje šalyje ir du vadinamieji tarptautiniai CVPD (TCVPD – Clearstream Banking Luxembourg ir Euroclear Bank), tai yra CVPD, kurie specializuojasi leisti tarptautines obligacijas, paprastai vadinamas euroobligacijomis, pakategorė. Nors savo šalyse paprastai saugūs ir veiksmingi, tarpvalstybiniu pagrindu CVPD bendrus veiksmus atlieka ir ryšius palaiko ne taip saugiai – tai reiškia, kad investuojant kitoje šalyje investuotojui kyla didesnė rizika ir susidaro didesnės išlaidos. Pavyzdžiui, neatsiskaitymo atvejų yra daugiau atliekant tarptautinius sandorius, palyginti su vietiniais sandoriais, o tarptautinio atsiskaitymo išlaidos iki keturių kartų didesnės už vietinio atsiskaitymo išlaidas. Šias saugos problemas lemia keletas veiksnių, pvz.: · atsiskaitymo ciklo ilgumas. Laikas nuo sandorio sudarymo iki atsiskaitymo ES nėra suvienodintas, dėl to atsiranda trikdžių tarpvalstybiniu mastu atsiskaitant už vertybinius popierius; · nedidelė, bet reikšminga vertybinių popierių dalis vis dar egzistuoja popierine forma. Jų atsiskaitymo ciklas kur kas ilgesnis, dėl to didėja investuotojams kylanti rizika; · atgrasomosios baudos už neatsiskaitymą (t. y. situacija, kai už sandorį neatsiskaitoma numatytą atsiskaitymo dieną) nustatytos ne visose rinkose, o kur jos egzistuoja, atsiskaitymo drausmės priemonės atskirose rinkose labai skiriasi; · nors Direktyva 98/26/EB dėl atsiskaitymų baigtinumo mokėjimų ir vertybinių popierių atsiskaitymų sistemose (ABD)[1] mažinamas vertybinių popierių atsiskaitymo sistemos trikdymas dėl tos sistemos dalyviams iškeltų nemokumo bylų, ja nesprendžiami kitos sistemai būdingos rizikos arba sistemą valdančio CVPD atsparumo klausimai. Kai kuriems CVPD kyla papildoma kredito ir likvidumo rizika dėl teikiamų atsiskaitymą papildančių banko paslaugų; · CVPD tarpusavio susitarimai dėl sąsajos, nors ir laikomi pirmu žingsniu siekiant konsoliduoti Europos atsiskaitymų rinkas, kelia abejonių dėl saugos, nes tokioms sąsajoms nėra specialių rizikos ribojimo taisyklių. Be to, dėl jų didėja CVPD tarpusavio priklausomybė, o dėl to dar labiau verta įvesti bendrą rizikos ribojimo sistemą. Didelį susirūpinimą kelia ir tai, kad nėra veiksmingos bendros atsiskaitymų vidaus rinkos. Vis dar tebėra svarbių Europos poprekybinės rinkos kliūčių, pvz., prieigos prie CVPD apribojimai vertybinių popierių emitentams, Europos Sąjungoje CVPD taikomų nacionalinių licencijų režimų bei taisyklių skirtumai ir ribota skirtingų nacionalinių CVPD tarpusavio konkurencija. Dėl šių kliūčių rinka yra labai susiskaidžiusi. Todėl tarptautinis atsiskaitymas už sandorius priklauso nuo be reikalo sudėtingų vertybinių popierių laikymo grandinių, kuriose dažnai dalyvauja keletas CVPD ir keli kiti tarpininkai. Tai daro neigiamą poveikį ne tik veiksmingumui, bet ir rizikai, susijusiai su tarptautiniais sandoriais. Šios problemos yra svarbios, nes Europoje tarptautinių sandorių (nuo įprastų vertybinių popierių pirkimo ir pardavimo iki užtikrinimo priemonių pervedimo) daugėja, o CVPD vis labiau priklauso vieni nuo kitų. Numatoma, kad šios tendencijos stiprės įgyvendinus projektą „Target2 Securities“ (T2S), kurį pradėjo Eurosistema siekdama sukurti bendrą vertybinių popierių atsiskaitymo Europoje platformą be sienų, kuri turėtų pradėti veikti 2015 m. Šios problemos sprendžiamos siūlomame reglamente. Juo įvedamas įpareigojimas visus perleidžiamuosius vertybinius popierius pateikti nematerialia forma ir prieš pradedant prekybą reguliuojamose vietose juos užregistruoti centriniuose vertybinių popierių depozitoriumuose. Taip suvienodinami atsiskaitymo laikotarpiai ir atsiskaitymo drausmės režimai visoje ES. Taip pat įvedamos bendros taisyklės remiantis tarptautiniais standartais dėl CVPD operacijų ir paslaugų rizikos. Kadangi visoje ES CVPD bus taikomos identiškos esminės taisyklės, jiems bus naudingi vienodi licencijavimo reikalavimai ir visos ES pasas – tai padės šalinti esamas prieigos kliūtis. Todėl siūlomu reglamentu bus didinama sistemos sauga ir atveriama CVPD paslaugų rinka, taip gerinant vertybinių popierių atsiskaitymo veiksmingumą. Siūlomas reglamentas kartu su prekybos vietoms taikoma Direktyva 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų[2] ir pagrindinėms sandorio šalims taikomo reglamento dėl išvestinių finansinių priemonių sandorių pasiūlymu papildys vertybinių popierių rinkos infrastruktūrų reguliavimo sistemą. Ši iniciatyva sulaukė plačios politinės paramos. 2008 m. gruodžio 2 d. ECOFIN taryba pabrėžė poreikį stiprinti CVPD valdomų vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų saugą ir patikimumą ir pritarė, kad su poprekybine veikla susijusioms teisinėms kliūtims, įskaitant prieigos prie CVPD kliūtis, šalinti reikia ES teisės akto. Tarptautiniu mastu taip pat sutariama, kad reikalingi tinkami CVPD standartai. Dar 2001 m. pasaulinės bankų ir vertybinių popierių sektorių priežiūros institucijos (CPSS ir IOSCO) patvirtino rekomendacijas dėl vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų. 2009 m. neprivalomomis gairėmis jas pritaikė Europos priežiūros institucijos (Europos centrinių bankų sistema ir Europos vertybinių popierių rinkos priežiūros institucijų komitetas). 2010 m. spalio mėn. Finansinio stabilumo taryba pakartojo raginimą atnaujinti standartus, skirtus tvirtesnėms pagrindinėms rinkos infrastruktūroms, ir paprašė persvarstyti ir patobulinti esamus standartus. 2. Konsultacijų su suinteresuotosiomis šalimis rezultatai ir poveikio vertinimas Ši iniciatyva parengta po išsamaus tęstinio dialogo ir konsultacijų su visomis pagrindinėmis suinteresuotosiomis šalimis, įskaitant vertybinių popierių ir bankų sektorių priežiūros institucijas, ECB ir visų tipų rinkos dalyvius. Ja atsižvelgiama į nuomones, išsakytas per viešas konsultacijas nuo 2011 m. sausio 13 d. iki kovo 1 d., ir į informaciją, gautą konsultuojantis su įvairiomis suinteresuotųjų šalių grupėmis nuo 2010 m. vasaros. Be to, iš „Oxera Consulting“ užsakytas poprekybinio sektoriaus sąnaudų ir kainų išorės tyrimas. Pirmą ataskaitą „Oxera“ pateikė 2009 m., o antrą – 2011 m. Šiose ataskaitose pateikiama naudingos informacijos apie tarptautinės ir vietinės poprekybinės veiklos sąnaudų skirtumus Europoje. Laikydamasi geresnio reglamentavimo politikos, Komisija atliko politikos galimybių poveikio vertinimą. Politikos galimybės vertintos pagal pagrindinius tikslus didinti CVPD paslaugų teikimo Europoje saugą bei veiksmingumą ir užtikrinti vienodas veiklos sąlygas. Vertinimas atliktas svarstant nurodytų tikslų įgyvendinimo veiksmingumą ir skirtingų politikos galimybių įgyvendinimo veiksmingumą naudos ir sąnaudų požiūriu. Poveikio vertinimo ataskaitos projektas 2011 m. kovo 16 d. pateiktas Komisijos Poveikio vertinimo valdybai, o 2011 m. rugpjūčio 8 d. jai pateiktas patikslintas projektas. Atsižvelgiant į Poveikio vertinimo valdybos pastabas ataskaitos projektas gerokai patobulintas sustiprinus nustatytų problemų įrodymų bazę ir skirtingų politikos galimybių analizę, visų pirma kiek tai susiję su atsiskaitymą papildančiomis banko paslaugomis, įtraukus skirtingų politikos galimybių bendros naudos ir poveikio skirtingoms suinteresuotųjų šalių grupėms vertinimą ir nustačius aiškesnę ir tvirtesnę stebėsenos ir vertinimo sistemą. 3. Teisiniai pasiūlymo aspektai 3.1. Teisinis pagrindas Pasiūlymas grindžiamas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 114 straipsniu, kuris yra tinkamiausias teisinis pagrindas šioje srityje. Iš esmės pasiūlymu siekiama didinti vertybinių popierių atsiskaitymo saugą ir veiksmingumą ir šalinti susijusias vidaus rinkos veikimo kliūtis, kylančias dėl nacionalinių taisyklių, kuriomis reguliuojamas vertybinių popierių atsiskaitymas ir vertybinių popierių atsiskaitymo sistemas valdančių CVPD veikla, skirtumų, įvedant bendras taisykles dėl tam tikrų atsiskaitymo ciklo ir drausmės aspektų, taip pat bendrus rizikos ribojimo reikalavimus dėl CVPD atsparumo ir prieigos prie jų. Kadangi tokių bendrų taisyklių ir reikalavimų nėra, tikriausiai skirtingos nacionalinio lygmens priemonės turės tiesioginį neigiamą poveikį saugai, veiksmingumui ir konkurencijai Sąjungos atsiskaitymo rinkose. Laikomasi nuomonės, kad reglamentas yra tinkamiausia priemonė siekiant užtikrinti, kad visiems rinkos dalyviams būtų tiesiogiai taikomi vienodi įpareigojimai, susiję su atsiskaitymo ciklu ir drausme, ir kad Sąjungos CVPD būtų tiesiogiai taikomi vienodi rizikos ribojimo standartai, dėl to turėtų sustiprėti jų atsparumas ir pagrindinis vaidmuo tvarkant nematerialias sistemas ir vykdant atsiskaitymo procesą. Kadangi pagrindinis siūlomo reglamento tikslas – įvesti keletą rinkos operatoriams tiesiogiai taikomų teisinių įpareigojimų, inter alia, praktiškai visus perleidžiamuosius vertybinius popierius centriniame vertybinių popierių depozitoriume registruoti nematerialia forma, ir nustatyti griežtesnius atsiskaitymo terminus ir kadangi Sąjungoje CVPD atsako už vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų veikimą ir priemonių, kuriomis užtikrinamas atsiskaitymo įvykdymas laiku, taikymą, labai svarbu, kad visi CVPD nuolat ir visuomet laikytųsi pasiūlyme pateiktų vienodų ir griežtų rizikos ribojimo reikalavimų. Todėl būtina į šį pasiūlymą įtraukti vienodas ir tiesiogiai taikomas taisykles dėl CVPD veiklos leidimų išdavimo ir nuolatinės priežiūros, šalia rinkos dalyviams taikomų teisinių įpareigojimų. 3.2. Subsidiarumas ir proporcingumas Pagal subsidiarumo principą, nustatytą Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnio 3 dalyje, Sąjungos lygmens veiksmų turėtų būti imamasi tik tada, kai numatytų tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti ir todėl dėl pasiūlytų veiksmų masto ar poveikio jų geriau siekti ES lygmeniu. Šiuo pasiūlymu iš esmės siekiama Sąjungoje didinti Europos vertybinių popierių rinkos saugą ir veiksmingumą, todėl reikia darnių ES veiksmų. Sąjungos veiksmų vertėtų imtis ir dėl sisteminio CVPD pobūdžio ir vis didesnės jų tarpusavio priklausomybės, ypač po T2S įvedimo. Kiek tai susiję su CVPD veiklos leidimais ir priežiūra, siūlomu reglamentu siekiama subalansuoti nacionalinių valdžios institucijų kompetenciją ir kitų kompetentingų institucijų interesus. Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (EVPRI) atliks esminį vaidmenį sprendžiant ginčus, lengvinant nacionalinių institucijų bendradarbiavimo sąlygas ir rengiant techninius standartus glaudžiai konsultuojantis su Europos centrinių bankų sistema (ECBS). Kai kurie aspektai jau reglamentuojami galiojančiais Sąjungos teisės aktais. Pavyzdžiui, vertybinių popierių atsiskaitymo sistemos jau apibrėžtos Direktyva 98/26/EB dėl atsiskaitymų baigtinumo mokėjimų ir vertybinių popierių atsiskaitymų sistemose[3], o Direktyvoje 2004/39/EB (FPRD) numatomos tam tikros taisyklės dėl rinkos dalyvių dalyvavimo pasirinktoje vertybinių popierių atsiskaitymo sistemoje. Siūlomas reglamentas dera su šiais Sąjungos aktais. Pasiūlymu taip pat visiškai atsižvelgiama į proporcingumo principą, kaip reikalaujama Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnio 4 dalyje, kad Sąjungos veiksmai turėtų būti adekvatūs siekiant nustatytų tikslų ir neviršyti to, kas būtina. Siūlomas reglamentas atitinka šį principą ir juo tinkamai subalansuojamas atitinkamas viešasis interesas ir siūlomų priemonių veiksmingumas naudos ir sąnaudų požiūriu. Pasiūlymu visiškai atsižvelgta į tai, kad reikia suderinti rinkų saugą bei veiksmingumą ir sąnaudas suinteresuotosioms šalims. 3.3. Išsamus pasiūlymo paaiškinimas Siūlomą reglamentą sudaro dvi pagrindinės dalys: su vertybinių popierių atsiskaitymu susijusios visiems rinkos operatoriams skirtos priemonės (II antraštinė dalis) ir konkrečiai CVPD skirtos priemonės (III, IV ir V antraštinės dalys). Likusios antraštinės dalys dėl taikymo srities ir terminų apibrėžčių (I antraštinė dalis) ir pereinamojo laikotarpio ir baigiamųjų nuostatų (VI antraštinė dalis) yra taikomos abiem pasiūlymo dalims. 3.3.1. Taikymo sritis (I antraštinė dalis) Siūlomas reglamentas taikomas visiems CVPD, bet veiklos leidimų ir priežiūros reikalavimų taikymo išimtis daroma ECBS nariams ir kitoms panašias paslaugas teikiančioms nacionalinėms ar viešosioms įstaigoms, kaip antai valstybių narių nacionalinės įstaigos, kurių kompetencijai priklauso valstybės skolos valdymas arba kurios dalyvauja tame procese ir kurios kitomis aplinkybėmis būtų laikomos centriniais vertybinių popierių depozitoriumais. Vis dėlto šioms įstaigoms ir toliau taikomi visi CVPD skirti reikalavimai. Joms netaikoma IV antraštinė dalis, kuria nustatomas atsiskaitymą papildančių banko paslaugų atskyrimas nuo kitų CVPD paslaugų, nes šios įstaigos vien dėl savo pobūdžio teikia tokias papildomas paslaugas. Kiek tai susiję su finansinėmis priemonėmis, taikant II antraštinę dalį dėl vertybinių popierių atsiskaitymo, CVPD skirtų reikalavimų atžvilgiu pasiūlymas taikomas visoms finansinėms priemonėms, bet daugiausia – perleidžiamiesiems vertybiniams popieriams, kaip apibrėžta Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 1 dalies 18 punkte (iš esmės akcijoms ir obligacijoms). 3.3.2. Vertybinių popierių atsiskaitymas (II antraštinė dalis) Pagrindinis siūlomo reglamento tikslas – didinti atsiskaitymo saugą. II antraštinėje dalyje pateikiami trys priemonių šiam tikslui pasiekti rinkiniai. Pirma, tampa privalomas vadinamasis vertybinių popierių dematerializavimas arba imobilizavimas, tai yra vertybinių popierių išleidimas nematerialia forma. Šia priemone siekiama didinti atsiskaitymų veiksmingumą, sudaryti sąlygas trumpinti atsiskaitymo laikotarpius ir užtikrinti vertybinių popierių emisijos vientisumą, nes būtų lengviau sutikrinti vertybinių popierių paketus. Nematerialius vertybinius popierius, prieš jais prekiaujant arba juos teikiant kaip užtikrinimo priemonę, nebūtinai reikia registruoti CVPD. Pvz., juos gali užregistruoti registratoriai. Tačiau jei jais prekiaujama vietose, kurios reglamentuojamos Direktyva 2004/39/EB, juos reikia registruoti CVPD, kad būtų galima naudotis vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų apsauga pagal Direktyvą 98/26/EB ir kad būtų galima lengviau sutikrinti registruotus vertybinius popierius su vertybiniais popieriais, kuriais prekiaujama. Siūlomu reglamentu numatomas pakankamai ilgas pereinamasis laikotarpis iki 2018 m. sausio 1 d., kad valstybių narių, kuriose vis dar egzistuoja labai daug popierinių vertybinių popierių, rinkos operatoriai galėtų laikytis šio reikalavimo. Antra, II antraštinėje dalyje visoje ES suvienodinamas atsiskaitymo už vertybinių popierių sandorius laikotarpis. Europoje už daugumą vertybinių popierių sandorių atsiskaitoma per dvi arba tris dienas po sandorio sudarymo dienos, atsižvelgiant į konkrečią rinką. Atsiskaitymo laikotarpis bus suvienodintas, t. y. dvi dienos po sandorio sudarymo dienos, nors bus leidžiami ir trumpesni atsiskaitymo laikotarpiai. Trečia, II antraštinėje dalyje visoje ES suvienodinamos atsiskaitymo drausmės priemonės. Jas sudaro ex ante priemonės, skirtos išvengti neatsiskaitymo, ir ex post priemonės, skirtos neatsiskaitymo problemai spręsti. Pagrindinis tikslas – mažinti neatsiskaitymo atvejų ir neskatinti konkurencijos, dėl kurios prastėja atsiskaitymo drausmės standartai, pvz., tarp rinkų, kuriose galioja skirtingos nuobaudų sistemos. Siūlomos nuostatos taikomos ne vien CVPD ir jomis siekiama rinkos dalyviams, kurie vertybinių popierių nepateikia numatytą atsiskaitymo dieną, taikyti suvienodintą supirkimo procedūrą, kurią sandorio, kuriam atliekama tarpuskaita, atveju galėtų vykdyti pagrindinė sandorio šalis arba kuri būtų kitaip įtraukta į atskiros prekybos vietos taisykles. 3.3.3. CVPD (III antraštinė dalis) CVPD veiklos leidimų išdavimas ir priežiūra (I skyrius) Jau Direktyvoje 98/26/EB vertybinių popierių atsiskaitymo sistemos apibrėžiamos kaip oficialūs susitarimai, kuriais sudaromos sąlygos vertybinius popierius pervesti tarp skirtingų dalyvių. Tačiau toje direktyvoje neaptariamos įstaigos, atsakingos už tokių sistemų valdymą. Atsižvelgiant į vis didesnį tokių sistemų sudėtingumą ir su atsiskaitymu susijusią riziką, labai svarbu, kad vertybinių popierių atsiskaitymo sistemas valdančios įstaigos būtų teisiškai apibrėžtos, turėtų veiklos leidimus ir būtų prižiūrimos pagal bendrus rizikos ribojimo standartus. CVPD apibrėžiamas kaip juridinis asmuo, kuris valdo vertybinių popierių atsiskaitymo sistemą ir teikia dar bent vieną kitą pagrindinę paslaugą (notarinę paslaugą arba centralizuoto tvarkymo paslaugą). Be to, CVPD būtų leidžiama teikti tik tam tikras papildomas paslaugas, kurios daugiausia susijusios su pagrindinėmis paslaugomis. Jei tokios papildomos paslaugos apima su mokesčiais susijusias paslaugas, CVPD reikėtų užtikrinti, kad būtų laikomasi atitinkamų valstybių narių mokesčių teisės aktų. Taikant išskaičiuojamojo mokesčio lengvatų tvarką, CVPD reikėtų laikytis reikalavimų, kuriuos mokėjimų, kuriems taikomas išskaičiuojamasis mokestis, šaltinio valstybė narė taiko finansų tarpininkams, kad leistų jiems išskaičiuoti tokį mokestį ir prašyti jo lengvatos mokėjimus atliekančių tikrųjų savininkų vardu. Visų pirma tai gali būti įpareigojimas informaciją apie investuotojus pranešti tiesiogiai šaltinio valstybei narei (tam, kad būtų galima prašyti išskaičiuojamojo mokesčio prie pajamų šaltinio lengvatos), kuri savo ruožtų ją perduotų tikrojo finansinių priemonių savininko gyvenamosios vietos valstybei narei. CVPD veiklos leidimus išduos ir priežiūrą vykdys jų įsteigimo vietos nacionalinės kompetentingos institucijos. Tačiau, turint omenyje, kad jų veikla vis dažniau vykdoma tarpvalstybiniu pagrindu, reikėtų konsultuotis su kitomis institucijomis, susijusiomis su CVPD valdoma (-omis) vertybinių popierių atsiskaitymo sistema (-omis) ir kitais grupės subjektais. EVPRI atliks svarbų vaidmenį rengdama techninių standartų, skirtų veiklos leidimų išdavimo procesui vienodinti ir institucijų bendradarbiavimui užtikrinti, projektus. Pasiūlymu veiklos leidimą turintiems CVPD suteikiamas pasas Sąjungoje teikti paslaugas, paslaugą teikiant tiesiogiai kitoje valstybėje narėje arba įsteigus filialą toje valstybėje narėje. Trečiosios šalies CVPD gali būti leidžiama paslaugas teikti Sąjungoje, jei jis pripažintas EVPRI. Tokį pripažinimą galima suteikti tik tuomet, jei Komisija nustatė, kad teisinė ir priežiūros sistema toje trečiojoje šalyje lygiavertė Sąjungos sistemai ir kad trečioji šalis numato veiksmingą lygiavertį Sąjungos reguliavimo ir priežiūros sistemos pripažinimą; CVPD taikoma veiksminga veiklos leidimų išdavimo ir priežiūros tvarka toje trečiojoje šalyje; susitarta dėl EVPRI ir tos trečiosios šalies institucijų bendradarbiavimo. CVPD taikomi reikalavimai ir kolizinės normos (II ir III skyriai) Kadangi CVPD yra svarbūs sistemai ir teikia vertybinių popierių rinkai kritiškai svarbias paslaugas, jiems turi būti taikomi aukšti rizikos ribojimo standartai siekiant užtikrinti jų gyvybingumą ir jų dalyvių apsaugą. CVPD taikomi reikalavimai II skyriuje sugrupuoti į keletą kategorijų: organizaciniai reikalavimai (1 skirsnis), veiklos taisyklės (2 skirsnis), reikalavimai dėl CVPD paslaugų (3 skirsnis), rizikos ribojimo reikalavimai (4 skirsnis) ir reikalavimai dėl CVPD sąsajų (5 skirsnis). 1 skirsnyje reikalaujama, kad CVPD turėtų tvirtą valdymo tvarką, patyrusią ir tinkamą vadovybę, valdybą ir akcininkus ir įsteigtų emitentams ir dalyviams atstovaujančius naudotojų komitetus kiekvienai vertybinių popierių atsiskaitymo sistemai. Paslaugų teikimo ar veiklos vykdymo perdavimas trečiajam asmeniui neturėtų keisti CVPD atsakomybės dalyviams ar emitentams arba skirtingų institucijų priežiūros funkcijų vykdymo. Svarbi išimtis numatyta veiklos perdavimo susitarimams su viešaisiais subjektais, pvz., Eurosistemos valdomas T2S projektas, kuriems taikoma kompetentingų institucijų patvirtinta speciali sistema. 2 skirsnyje nustatomi svarbūs reikalavimai, kad CVPD turėtų nediskriminacinius, skaidrius ir vien rizika pagrįstus dalyvavimo vertybinių popierių atsiskaitymo sistemose kriterijus. Šie reikalavimai sustiprinami IV skyriuje nustatytomis prieigos nuostatomis. Jame taip pat įvedami svarbūs skaidrumo principai dėl viešo kainų atskleidimo ir teikiamos paslaugos sąnaudų ir pajamų atskleidimo kompetentingoms institucijoms. 3 skirsnio 34 straipsnyje dėl CVPD paslaugų reikalavimų pripažįstamas svarbus CVPD vaidmuo užtikrinant vertybinių popierių emisijos vientisumą ir nustatomi įpareigojimai sutikrinti sąskaitas tą pačią dieną. Kiek tai susiję su sąskaitų atskyrimu siekiant apsaugoti dalyvių turtą, pasiūlymas viršija Direktyvoje 2004/39/EB (dėl finansinių priemonių rinkų) nustatytus reikalavimus ir reikalauja, kad CVPD atskirtų kiekvieno dalyvio sąskaitas nuo kitų dalyvių sąskaitų ir sudarytų sąlygas dalyviams atskirti kiekvieno jų kliento sąskaitas. Kiek tai susiję su piniginiu atsiskaitymu, pasiūlymu reikalaujama, kad, kai praktiškai verta ir įmanoma, CVPD atsiskaitymus vykdytų centrinio banko sąskaitose. Leidžiama atsiskaitymus vykdyti komercinių bankų sąskaitose, tačiau, kitaip nei šiuo metu įprasta, tai turi būti daroma per atskirą kredito įstaigą, veikiančią kaip atsiskaitymų tarpininkas. Patiems CVPD taikomi 4 skirsnio rizikos ribojimo reikalavimai apima svarbias operacinės rizikos mažinimo nuostatas. Kadangi CVPD nebūtų leidžiama tiesiogiai teikti bankinių paslaugų, pagrindinė CVPD kylanti rizika bus operacinė rizika. Šios nuostatos apima tinkamas priemones, skirtas visą laiką užtikrinti operacijų, įskaitant atsiskaitymą, tęstinumą. Be to, darant nuorodą į veiklos išlaidas nustatomi kapitalo reikalavimai – CVPD turėtų turėti kapitalo, nepaskirstytojo pelno ir rezervų, kad galėtų padengti bent šešių mėnesių veiklos išlaidas. Kadangi vis didėja CVPD tarpusavio priklausomybė ir numatoma, kad šis procesas spartės įgyvendinus projektą T2S, 45 straipsniu numatomi svarbūs rizikos ribojimo reikalavimai sąsają įdiegusiems CVPD, įskaitant identiškų atsiskaitymų baigtinumo taisyklių nustatymą. III skyriumi siekiama didinti vertybinių popierių sandorių vykdymo teisinį tikrumą siūlant kolizines normas dėl CVPD laikomų vertybinių popierių nuosavybės aspektų. Prieiga prie CVPD (IV skyrius) Vienas iš šios iniciatyvos tikslų – atverti CVPD paslaugų rinką ir pašalinti prieigos kliūtis. IV skyriuje aptariama trijų tipų prieiga: a) tarp emitentų ir CVPD, b) CVPD tarpusavio ir c) CVPD ir kitų rinkos infrastruktūrų tarpusavio. Daugelio valstybių narių teisėje reikalaujama, kad emitentai tam tikrų tipų vertybinius popierius, visų pirma akcijas, leistų nacionaliniame CVPD. 47 straipsniu nustatoma emitentų teisė savo vertybinius popierius registruoti bet kuriame Sąjungos veiklos leidimą turinčiame CVPD ir CVPD teisė teikti paslaugas, susijusias su vertybiniais popieriais, kurie išleisti pagal kitos valstybės narės teisę. Į nacionalinę specifiką atsižvelgiama pripažįstant, kad ši teisė neturėtų pažeisti bendrovių teisės, pagal kurią tie vertybiniai popieriai išleisti. 2 ir 3 skirsniuose nustatomi prieigos principai. CVPD turėtų turėti teisę tapti kito CVPD vertybinių popierių atsiskaitymo sistemos dalyviu pagal nediskriminacinius ir rizika pagrįstus principus. CVPD taip pat turėtų turėti teisę pagal tuos pačius principus prašyti, kad kitas CVPD sukurtų specialias funkcijas, o už tai turėtų būti mokama pagal principą „sąnaudos plius antkainis“. Panašiai CVPD turėtų turėti teisę gauti pagrindinės sandorio šalies sandorių duomenis (angl. transaction feeds) ir prekybos vietų ir tos infrastruktūros turėtų turėti prieigą prie CVPD valdomų vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų. Kilus ginčams dėl atitinkamų kompetentingų institucijų būtų galima kreiptis į EVPRI dėl ginčų sprendimo. 3.3.4. Kredito įstaigos, paskirtos veikti kaip atsiskaitymų tarpininkai (IV antraštinė dalis) Kaip minėta, kai praktiškai sudėtingas arba neįmanomas atsiskaitymas per centrinį banką, CVPD savo dalyviams gali siūlyti atlikti atsiskaitymus komercinio banko sąskaitose. Tačiau patys CVPD neturėtų teikti atsiskaitymą papildančių banko paslaugų, o turėtų gauti savo kompetentingų institucijų leidimą paskirti kredito įstaigą, kuri veiktų kaip atsiskaitymų tarpininkas, kad atidarytų piniginių lėšų sąskaitas ir teiktų paskolas atsiskaitymui palengvinti, nebent kompetentingos institucijos remdamosi turimais įrodymais įrodo, kad vienai kredito įstaigai kylanti kredito ir likvidumo rizikos koncentracija nėra pakankamai sumažinta. Šis CVPD ir atsiskaitymų tarpininkų atskyrimas yra svarbi priemonė CVPD saugos klausimams spręsti ir jai didinti. Atsiskaitymą papildančios banko paslaugos didina CVPD kylančią riziką, o kartu ir tikimybę, kad CVPD neįvykdys įsipareigojimų arba patirs nepalankiausias sąlygas. Nors kai kurie CVPD paprastai teikia tos pačios dienos banko paslaugas ir tos paslaugos apsiriboja atsiskaitymą papildančiomis paslaugomis, tvarkomos sumos vis dėlto yra reikšmingos ir tokio CVPD įsipareigojimų neįvykdymas turėtų neigiamų pasekmių vertybinių popierių ir mokėjimų rinkoms. Reikalavimas banko paslaugas teikti atskirame juridiniame subjekte negu tas, kuris teikia pagrindines CVPD paslaugas, padės užkirsti kelią rizikos perdavimui iš banko paslaugų į teikiamas pagrindines CVPD paslaugas, visų pirma nemokumo atveju arba nepalankiausiomis sąlygomis, kurių priežastis – banko paslaugos. Be to, šiuo reikalavimu CVPD ir valdžios institucijoms bus suteikta daugiau galimybių rasti tinkamų sprendimų banko paslaugas teikiančiam atsiskaitymų tarpininkui nevykdant įsipareigojimų. Šiuo metu teikiantiems banko paslaugas CVPD tenkančios su šia priemone susijusios pagrindinės sąnaudos yra teisinės išlaidos, susijusios su atskiro juridinio subjekto įsteigimu banko paslaugoms teikti, nors CVPD, norintys tokias paslaugas plėtoti ateityje, nepatirtų didelių papildomų atskiro juridinio subjekto įsteigimo sąnaudų. Lengvesnių banko paslaugų atskyrimo alternatyvų, kurias įgyvendinus visiškai dingtų rizikos perdavimo iš banko paslaugų į pagrindines CVPD paslaugas pavojus, nėra. Siekiant didinti veiksmingumą, jei ta pati įmonių grupė teikia ir CVPD, ir banko paslaugas, reikalavimas, kad banko paslaugas teiktų atskira kredito įstaiga, neturėtų drausti tai kredito įstaigai priklausyti tai pačiai įmonių grupei, kuriai priklauso CVPD. Tačiau jei ta pati įmonių grupė teikia ir CVPD, ir banko paslaugas, banko paslaugas teikiančios kredito įstaigos veikla turėtų apsiriboti atsiskaitymą papildančių banko paslaugų teikimu. Pastaruoju apribojimu siekiama mažinti bendrą grupės riziką, kylančią dėl kredito įstaigos priklausymo tai grupei. Kompetentinga institucija turėtų gebėti kiekvienu atskiru atveju įrodyti, kad nekyla sisteminės rizikos, kai tas pats juridinis subjektas teikia ir CVPD, ir banko paslaugas. Tokiu atveju Europos Komisijai gali būti pateikiamas pagrįstas prašymas ir ji gali leisti taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą. Visais atvejais CVPD, turinčio kredito įstaigos licenciją, veikla turėtų apsiriboti atsiskaitymą papildančių banko paslaugų teikimu. Kaip atsiskaitymų tarpininkas veikianti kredito įstaiga turėtų gauti veiklos leidimą pagal Direktyvą 2006/48/EB dėl kredito įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo[4]. Kadangi CVPD valdoma (-os) vertybinių popierių atsiskaitymo sistema (-os) turėtų būti kuo labiau apsaugotos nuo bet kokios galimos atsiskaitymų tarpininkų sukeltos rizikos, tokie tarpininkai turėtų laikytis papildomų reikalavimų dėl kredito ir likvidumo rizikos mažinimo kiekvienos jų aptarnaujamos vertybinių popierių atsiskaitymo sistemos atžvilgiu. Turint omenyje, kad Direktyvoje 2006/48/EB atskirai neaptariama tos pačios dienos kredito ir likvidumo rizika, kylanti dėl atsiskaitymą papildančių banko paslaugų teikimo, kredito įstaigoms taip pat turėtų būti taikomi specifiniai griežtesni kredito ir likvidumo rizikos mažinimo reikalavimai, kurie turėtų būti taikomi kiekvienai vertybinių popierių atsiskaitymo sistemai, kurios atžvilgiu jie veikia kaip atsiskaitymų tarpininkai. Siūlomi reikalavimai atsiskaitymų tarpininkams pagrįsti finansų rinkos infrastruktūroms skirtais tarptautiniais CPSS ir IOSCO standartais ir dabartine rinkos praktika. Jie apima visišką kredito pozicijų užtikrinimą, tos pačios dienos likvidumo stebėseną atsižvelgiant į likvidumo riziką, kurią kelia dviejų didžiausių dalyvių įsipareigojimų neįvykdymas, ir likvidumą palaikančių subjektų koncentracijos ribas. 3.3.5. Sankcijos (V antraštinė dalis) Esamų sankcijų taikymo įgaliojimų ir jų praktinio taikymo apžvalga, kuria siekiama skatinti sankcijų konvergenciją vykdant visų rūšių priežiūros veiklą, pateikta Komisijos komunikate „Sankcijų taikymo režimų finansinių paslaugų sektoriuje griežtinimas“[5]. Pavyzdžiui, apžvelgus esamus nacionalinius režimus paaiškėjo, kad piniginių sankcijų dydis įvairiose valstybėse narėse labai skiriasi, kad kai kurios kompetentingos institucijos neturi tam tikrų svarbių sankcijų taikymo įgaliojimų ir kad kai kurios kompetentingos institucijos negali skirti sankcijų fiziniams ir juridiniams asmenims. Taigi, dabar Komisija siūlo valstybėms narėms numatyti, kad už reglamento pažeidimus galėtų būti taikomos tinkamos administracinės sankcijos ir priemonės. Todėl kompetentingos institucijos turėtų galėti naudoti būtiniausias administracines sankcijas ir priemones, įskaitant veiklos leidimo panaikinimą, viešą įspėjimą, vadovybės atleidimą, įvykdžius nustatytus šio reglamento pažeidimus gauto pelno grąžinimą ir administracines baudas. Maksimalus administracinių baudų dydis neturėtų būti mažesnis už šiame reglamente nustatytą dydį – 10 % juridinio asmens metinės apyvartos arba penki mln. eurų, arba 10 % fizinio asmens metinių pajamų. Nustatydamos sankcijų tipą ir dydį, kompetentingos institucijos turėtų atsižvelgti į tam tikrus reglamente nustatytus kriterijus, įskaitant atsakingo subjekto dydį ir finansinį pajėgumą, pažeidimo poveikį ir atsakingo subjekto bendradarbiavimą. Siūlomu reglamentu netrukdoma atskiroms valstybėms narėms nustatyti griežtesnius standartus. 3.3.6. Derėjimas su SESV 290 ir 291 straipsniais 2009 m. rugsėjo 23 d. Komisija priėmė reglamentų, kuriais įsteigiama Europos bankininkystės institucija (EBI), Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija (EDPPI) ir Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (EVPRI), pasiūlymus. Šiuo atžvilgiu Komisija nori priminti pareiškimus, susijusius su SESV 290 ir 291 straipsniais, padarytus priimant Europos priežiūros institucijų steigimo reglamentus, kuriais teigiama: „Reguliavimo standartų priėmimo proceso klausimu Komisija pabrėžia finansinių paslaugų sektoriaus unikalų pobūdį, kuris susiformavo atsižvelgiant į Lamfalussy struktūrą ir kuris aiškiai pripažintas SESV 39 deklaracijoje. Tačiau Komisija turi rimtų abejonių dėl to, ar jos vaidmeniui priimant deleguotus aktus ir įgyvendinant priemones taikomi apribojimai atitinka SESV 290 ir 291 straipsnius.“ 4. Poveikis biudžetui Pasiūlymas turi poveikį Europos Sąjungos biudžetui, kuris yra susijęs su EVPRI patikėtomis užduotimis, kaip nurodyta su pasiūlymu teikiamose finansinėse teisės akto pasiūlymo pažymose. 2012/0029 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl vertybinių popierių atsiskaitymo gerinimo Europos Sąjungoje ir centrinių vertybinių popierių depozitoriumų (CVPD), kuriuo iš dalies keičiama Direktyva 98/26/EB (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisės akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[6], atsižvelgdami į Europos Centrinio Banko nuomonę[7], laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (1) centriniai vertybinių popierių depozitoriumai (CVPD) kartu su pagrindinėmis sandorio šalimis yra labai svarbūs poprekybinių infrastruktūrų, kurios saugo finansų rinkas ir rinkos dalyviams suteikia pasitikėjimo, kad vertybinių popierių sandoriai vykdomi tinkamai ir laiku, net ir nepalankiausių sąlygų laikotarpiais, veikimui; (2) CVPD valdomos vertybinių popierių atsiskaitymo sistemos veikia atsiskaitymo proceso pabaigoje, todėl yra sistemiškai svarbios vertybinių popierių rinkų veikimui. CVPD valdomos vertybinių popierių atsiskaitymo sistemos yra vertybinių popierių laikymo grandinės, kuria jų dalyviai praneša apie investuotojų turimus vertybinius popierius, viršuje, todėl yra ir esminė emisijos vientisumo kontrolės priemonė, atliekanti svarbų vaidmenį palaikant investuotojų pasitikėjimą. Be to, CVPD valdomos vertybinių popierių atsiskaitymo sistemos aktyviai dalyvauja užtikrinant pinigų politikos operacijas, taip pat kredito įstaigų tarpusavio užtikrinimo procese, todėl yra svarbios užtikrinimo rinkų dalyvės; (3) nors 1998 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/26/EB dėl atsiskaitymų baigtinumo mokėjimų ir vertybinių popierių atsiskaitymų sistemose[8] sumažintas vertybinių popierių atsiskaitymo sistemos trikdymas dėl tos sistemos dalyviams iškeltų nemokumo bylų, būtina mažinti kitą vertybinių popierių atsiskaitymo sistemoms būdingą riziką, taip pat nemokumo riziką arba vertybinių popierių atsiskaitymo sistemas valdančių CVPD veikimo sutrikimo riziką. Kai kuriems CVPD kyla kredito ir likvidumo rizika dėl teikiamų atsiskaitymą papildančių banko paslaugų; (4) dėl CVPD sudarytų sąsajos susitarimų atliekama vis daugiau tarptautinių atsiskaitymų, o bendrų rizikos ribojimo taisyklių nėra, todėl kyla klausimas dėl CVPD atsparumo kitų valstybių narių CVPD kylančiai rizikai. Be to, nepaisant tarptautinių atsiskaitymų skaičiaus augimo, dėl atsiskaitymą ir CVPD veiklą reglamentuojančių nacionalinių taisyklių skirtumų ir ribotos CVPD tarpusavio konkurencijos atsiskaitymo rinkos Sąjungoje tebėra susiskaidžiusios, o tarptautinis atsiskaitymas brangesnis. Šis susiskaidymas varžo tarptautinius atsiskaitymus, kelia papildomą riziką ir didina sąnaudas. Kadangi nėra identiškų rinkos dalyviams taikomų įpareigojimų ir bendrų CVPD taikomų rizikos ribojimo standartų, tikriausiai skirtingos nacionalinio lygmens priemonės turės tiesioginį neigiamą poveikį saugai, veiksmingumui ir konkurencijai Sąjungos atsiskaitymo rinkose. Būtina šalinti šias reikšmingas vidaus rinkos veikimo kliūtis, vengti konkurencijos iškraipymų ir neleisti tokioms kliūtims ir iškraipymams atsirasti ateityje. Todėl tinkamas teisinis šio reglamento pagrindas turėtų būti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 114 straipsnis, išaiškintas pagal nuoseklią Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktiką; (5) reglamente būtina nustatyti tam tikrus vienodus įpareigojimus rinkos dalyviams dėl tam tikrų atsiskaitymo ciklo ir drausmės aspektų ir pateikti bendrus reikalavimus vertybinių popierių atsiskaitymo sistemas valdantiems CVPD. Tiesiogiai taikomos reglamento taisyklės turėtų užtikrinti, kad visiems rinkos operatoriams ir CVPD būtų tiesiogiai taikomi identiški įpareigojimai ir taisyklės. Reglamentas turėtų padidinti atsiskaitymo saugą ir veiksmingumą Sąjungoje, nes užkirstų kelią nacionalinių taisyklių skirtumams, atsirandantiems direktyvą perkeliant į nacionalinę teisę. Reglamentas turėtų sumažinti rinkos operatorių ir CVPD reglamentavimo sudėtingumą dėl skirtingų nacionalinių taisyklių ir turėtų sudaryti sąlygas CVPD teikti savo paslaugas tarpvalstybiniu pagrindu neprivalant laikytis skirtingų nacionalinių reikalavimų, pvz., dėl CVPD veiklos leidimų išdavimo, priežiūros, organizavimo ar rizikos. Be to, identiškus reikalavimus CVPD nustatantis reglamentas padėtų šalinti konkurencijos iškraipymus; (6) 2010 m. spalio 20 d. Finansinio stabilumo taryba paragino kurti tvirtesnes pagrindines rinkos infrastruktūras ir paprašė persvarstyti ir patobulinti esamus standartus[9]. Tarptautinių atsiskaitymų banko Mokėjimo ir atsiskaitymų sistemų komitetas (angl. CPSS) ir Tarptautinė vertybinių popierių komisijų organizacija (angl. IOSCO) baigia rengti pasaulinių standartų projektą. Jie pakeis 2001 m. Tarptautinių atsiskaitymų banko rekomendacijas, kurias Europos lygmeniu neprivalomomis gairėmis 2009 m. pritaikė Europos centrinių bankų sistema (ECBS) ir Europos vertybinių popierių rinkos priežiūros institucijų komitetas (angl. CESR); (7) 2008 m. gruodžio 2 d. išvadose[10] Taryba pabrėžė, kad būtina didinti vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų saugą ir patikimumą ir šalinti teisines poprekybinio proceso kliūtis Sąjungoje; (8) vienas iš pagrindinių ECBS uždavinių – skatinti sklandų mokėjimo sistemų veikimą. Šiuo atžvilgiu ECBS nariai vykdo priežiūrą užtikrindami veiksmingas ir patikimas tarpuskaitos ir mokėjimo sistemas. ECBS nariai dažnai veikia kaip atsiskaitymų tarpininkai vykdant atsiskaitymo už vertybinių popierių sandorius piniginę dalį. Be to, jie yra svarbūs CVPD klientai, kurie dažnai valdo pinigų politikos operacijų užtikrinimą. ECBS nariai turėtų aktyviai dalyvauti ir su jais turėtų būti konsultuojamasi išduodant CVPD veiklos leidimus ir vykdant jų priežiūrą, pripažįstant trečiosios šalies CVPD ir tvirtinant CVPD sąsajas. Be to, jie turėtų aktyviai dalyvauti ir su jais turėtų būti konsultuojamasi rengiant techninius reguliavimo ir įgyvendinimo standartus, gaires ir rekomendacijas. Šio reglamento nuostatomis neturėtų būti daroma poveikio Europos Centrinio Banko (ECB) ir nacionalinių centrinių bankų atsakomybei užtikrinti veiksmingas ir patikimas tarpuskaitos ir mokėjimo sistemas Sąjungoje ir kitose šalyse; (9) valstybių narių centriniai bankai ar bet kurios kitos tam tikrose valstybėse narėse panašias funkcijas vykdančios įstaigos, kaip antai valstybės narės nacionalinės įstaigos, kurioms pavesta valdyti valstybės skolą ar dalyvauti ją valdant, gali patys teikti tam tikras paslaugas, dėl kurių jie būtų laikomi CVPD. Tokioms institucijoms neturėtų būti taikomi veiklos leidimų išdavimo ir priežiūros reikalavimai, bet joms turėtų būti toliau taikomi visi CVPD rizikos ribojimo reikalavimai. Kadangi atsiskaitymo procese centriniai bankai veikia kaip atsiskaitymų tarpininkai, jiems nereikėtų taikyti šio reglamento IV antraštinėje dalyje nustatytų reikalavimų; (10) šis reglamentas turėtų būti taikomas atsiskaitymui už visų finansinių priemonių sandorius ir CVPD veiklai, jei nenurodyta kitaip. Be to, šis reglamentas neturėtų pažeisti kitų Sąjungos teisės aktų dėl konkrečių finansinių priemonių, kaip antai 2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/87/EB, nustatanti šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 96/61/EB[11], ir pagal tą direktyvą priimtos priemonės; (11) vertybinių popierių registravimas nematerialia forma yra svarbus žingsnis siekiant didinti atsiskaitymo veiksmingumą ir užtikrinti vertybinių popierių emisijos vientisumą, visų pirma tokiomis aplinkybėmis, kai laikymo ir pervedimo būdai tampa vis sudėtingesni. Dėl saugos priežasčių reglamente numatoma visus perleidžiamuosius vertybinius popierius registruoti nematerialia forma. Šiuo reglamentu nereikėtų nustatyti vieno konkretaus pradinio registravimo nematerialia forma būdo, kuris gali būti imobilizacija išduodant bendro skolinio įsipareigojimo liudijimą (angl. global note) arba tiesioginė dematerializacija. Šiuo reglamentu nereikėtų nustatyti, kokios rūšies institucija turėtų registruoti išleidžiamus vertybinius popierius nematerialia forma, ir šią funkciją vykdyti leidžiama įvairiems dalyviams, įskaitant registratorius. Tačiau kai tokiais vertybiniais popieriais prekiaujama prekybos vietose, kurios reglamentuojamos 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų, iš dalies keičiančia Tarybos direktyvas 85/611/EEB, 93/6/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/12/EB bei panaikinančia Tarybos direktyvą 93/22/EEB[12], arba jie teikiami kaip užtikrinimo priemonės 2002 m. birželio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2002/47/EB dėl susitarimų dėl finansinio įkaito[13] nustatytomis sąlygomis, tokie vertybiniai popieriai turėtų būti registruoti CVPD nematerialioje sistemoje, siekiant užtikrinti, kad, inter alia, už visus tokius vertybinius popierius būtų galima atsiskaityti vertybinių popierių atsiskaitymo sistemoje; (12) siekiant užtikrinti atsiskaitymo saugą, bet kuris vertybinių popierių atsiskaitymo sistemos dalyvis, perkantis arba parduodantis tam tikras finansines priemones, konkrečiai: perleidžiamuosius vertybinius popierius, pinigų rinkos priemones, kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ir taršos leidimus, atsiskaitymo įsipareigojimą turėtų įvykdyti numatytą atsiskaitymo dieną; (13) ilgesni atsiskaitymo už perleidžiamųjų vertybinių popierių sandorius laikotarpiai kelia netikrumą ir didesnę riziką vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų dalyviams. Dėl skirtingos trukmės atsiskaitymo laikotarpių skirtingose valstybėse narėse trinka sutikrinimas, o emitentai, investuotojai ir tarpininkai daro klaidų. Todėl būtina nustatyti bendrą atsiskaitymo laikotarpį – tai padėtų nustatyti numatytą atsiskaitymo dieną ir įgyvendinti atsiskaitymo drausmės priemones. Numatyta atsiskaitymo už perleidžiamųjų vertybinių popierių, kuriais leidžiama prekiauti Direktyva 2004/39/EB reglamentuojamose prekybos vietose, sandorius diena turėtų būti ne vėliau kaip antrą darbo dieną po sandorio sudarymo; (14) CVPD ir kitos rinkos infrastruktūros turėtų imtis priemonių, kad užkirstų kelią neatsiskaitymui ir spręstų šią problemą. Labai svarbu, kad tokios taisyklės būtų vienodos ir tiesiogiai taikomos Sąjungoje. Visų pirma CVPD ir kitos rinkos infrastruktūros turėtų būti įpareigotos nustatyti procedūras, kad galėtų imtis tinkamų priemonių sustabdyti bet kurio dalyvio, kuris sistemingai neatsiskaito, dalyvavimą ir atskleisti jo tapatybę visuomenei su sąlyga, kad tas dalyvis gali pateikti pastabas prieš priimant tokį sprendimą; (15) vienas iš veiksmingiausių būdų spręsti neatsiskaitymo problemą yra reikalauti, kad neatsiskaitančiam dalyviui būtų taikomas supirkimas, kai vertybiniai popieriai, kuriuos reikia pateikti, turi būti supirkti rinkoje po numatytos atsiskaitymo dienos ir pateikiami dalyviui gavėjui. Šiame reglamente reikėtų nustatyti vienodas taisykles dėl visų perleidžiamųjų vertybinių popierių, pinigų rinkos priemonių, kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ir taršos leidimų supirkimo sandorio tam tikrų aspektų, kaip antai terminai, pranešimo laikotarpis, kainos ir nuobaudos; (16) pagrindinis šio reglamento tikslas – nustatyti tam tikrus tiesiogiai rinkos operatoriams taikomus teisinius įpareigojimus, t. y., inter alia, visų perleidžiamųjų vertybinių popierių registravimas nematerialia forma CVPD, kai tokiais vertybiniais popieriais prekiaujama Direktyva 2004/39/EB reglamentuojamose prekybos vietose arba jie teikiami kaip užtikrinimo priemonės Direktyvoje 2002/47/EB nustatytomis sąlygomis, ir atsiskaitymo įsipareigojimo įvykdymas ne vėliau kaip antrą darbo dieną po sandorio sudarymo, be to, CVPD atsako už vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų valdymą ir atsiskaitymo laiku užtikrinimo priemonių taikymą Sąjungoje, todėl labai svarbu užtikrinti, kad visi CVPD būtų saugūs ir patikimi ir visuomet laikytųsi griežtų organizacinių, veiklos vykdymo ir rizikos ribojimo reikalavimų, nustatytų šiame reglamente. Todėl vienodos ir tiesiogiai taikomos taisyklės dėl CVPD veiklos leidimų išdavimo ir nuolatinės priežiūros yra svarbus rinkos dalyviams šiuo reglamentu nustatomus teisinius įpareigojimus papildantis ir su jais susijęs veiksnys. Todėl būtina taisykles dėl CVPD veiklos leidimų išdavimo ir priežiūros įtraukti į tą patį aktą, kuriame nustatomi rinkos dalyviams taikomi teisiniai įpareigojimai; (17) atsižvelgiant į tai, kad CVPD turėtų būti taikomi bendri reikalavimai, ir siekiant panaikinti esamas tarptautinio atsiskaitymo kliūtis, visi veiklos leidimus turintys CVPD turėtų naudotis laisve teikti savo paslaugas Sąjungos teritorijoje arba per įsteigtą filialą, arba tiesiogiai teikdami paslaugas; (18) Sąjungos atsiskaitymo rinkoje be sienų būtina apibrėžti skirtingų institucijų, dalyvaujančių taikant šį reglamentą, kompetenciją. Valstybės narės turėtų konkrečiai paskirti už šio reglamento taikymą atsakingas kompetentingas institucijas, kurioms turėtų būti suteikti priežiūros ir tyrimo įgaliojimai, būtini jų funkcijoms vykdyti. CVPD turėtų būti taikoma jo įsteigimo vietos kompetentingos institucijos veiklos leidimų išdavimo tvarka ir priežiūra, nes ši institucija yra tinkama ir turėtų būti įgaliota nagrinėti, kaip CVPD veikia normaliomis sąlygomis, vykdyti reguliarias peržiūras ir prireikus imtis tinkamų veiksmų. Tačiau ta institucija turėtų kuo anksčiau konsultuotis ir bendradarbiauti su kitomis svarbiomis institucijomis, įskaitant institucijas, atsakingas už kiekvienos CVPD valdomos vertybinių popierių atsiskaitymo sistemos priežiūrą, ir, kai taikoma, atitinkamus centrinius bankus, kurie veikia kaip atsiskaitymų tarpininkai kiekvienos vertybinių popierių atsiskaitymo sistemos atžvilgiu, taip pat, kai taikoma, kitų grupės subjektų kompetentingas institucijas. Šis bendradarbiavimas apima ir neatidėliotiną institucijų, dalyvaujančių susidarius kritinei padėčiai, darančiai poveikį finansų sistemos likvidumui ir stabilumui bet kurioje valstybėje narėje, kurioje CVPD arba jo dalyviai yra įsteigti, informavimą. Kai CVPD teikia paslaugas kitoje valstybėje narėje negu ta, kurioje jis įsteigtas, arba per filialą, arba tiesiogiai teikdamas paslaugas, už to CVPD priežiūrą daugiausia atsako jo įsteigimo vietos kompetentinga institucija; (19) bet kuris juridinis asmuo, atitinkantis CVPD apibrėžtį, prieš pradėdamas veiklą turi gauti nacionalinių kompetentingų institucijų išduodamą veiklos leidimą. Siekiant atsižvelgti į skirtingus veiklos modelius, apibrėžiant CVPD turėtų būti pateiktos nuorodos į tam tikras pagrindines paslaugas, kurias sudaro atsiskaitymas, apimantis vertybinių popierių atsiskaitymo sistemos valdymą, notarinės ir centralizuoto vertybinių popierių sąskaitų tvarkymo paslaugos. CVPD turėtų bent jau valdyti vertybinių popierių atsiskaitymo sistemą ir teikti vieną kitą pagrindinę paslaugą. Todėl ši apibrėžtis neturėtų apimti subjektų, kurie nevaldo vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų, kaip antai registratoriai arba valdžios institucijos ir įstaigos, atsakingos už registrų sistemą, įsteigtą pagal Direktyvą 2003/87/EB. Toks derinys yra esminis, kad CVPD galėtų atlikti savo vaidmenį vykdant vertybinių popierių atsiskaitymo procesą ir užtikrinant vertybinių popierių emisijos vientisumą; (20) siekiant neleisti CVPD prisiimti rizikos vykdant kitą veiklą nei ta, kuriai išduotas veiklos leidimas pagal šį reglamentą, veiklos leidimus turinčių CVPD veikla turėtų apsiriboti veiklos leidime nurodytų paslaugų teikimu ir jie neturėtų dalyvauti valdant kapitalą, kaip apibrėžta reglamente darant nuorodą į 1978 m. liepos 25 d. Ketvirtąją Tarybos direktyvą 78/660/EEB, grindžiamą Sutarties 54 straipsnio 3 dalies g punktu, dėl tam tikrų tipų bendrovių metinių atskaitomybių[14], arba turėti tiesioginės arba netiesioginės nuosavybės teisės į 20 % arba didesnę kitos įstaigos, išskyrus panašias paslaugas teikiančias įstaigas, balsavimo teisių arba kapitalo dalį; (21) siekiant užtikrinti saugų vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų veikimą, tokias sistemas valdyti turėtų tik CVPD, kuriems taikomos šiame reglamente nustatytos taisyklės, arba centriniai bankai; (22) nepažeidžiant valstybių narių mokesčių teisės aktų specifinių reikalavimų, CVPD turėtų būti leidžiama, šalia pagrindinių paslaugų, teikti papildomas paslaugas, kurios padeda didinti vertybinių popierių rinkų saugą, veiksmingumą ir skaidrumą. Jei tokių paslaugų teikimas yra susijęs su išskaičiuojamojo mokesčio taikymo tvarka, jos bus toliau teikiamos vadovaujantis atitinkamų valstybių narių teisės aktais; (23) CVPD, ketinantis pagrindinės paslaugos teikimą pavesti trečiajai šaliai arba teikti naują pagrindinę arba papildomą paslaugą, valdyti kitą vertybinių popierių atsiskaitymo sistemą, naudotis kito centrinio banko, kaip atsiskaitymų tarpininko, paslaugomis arba įdiegti CVPD sąsają, turėtų kreiptis dėl veiklos leidimo ta pačia tvarka kaip dėl pradinio veiklos leidimo, tačiau šiuo atveju kompetentinga institucija paraišką teikiantį CVPD per tris mėnesius turėtų informuoti, ar veiklos leidimas išduodamas, ar ne; (24) trečiosiose šalyse įsteigti CVPD arba per filialą, arba tiesiogiai gali siūlyti Sąjungoje įsteigtiems emitentams ir dalyviams savo paslaugas, susijusias su jų veikla Sąjungoje, ir gali įdiegti sąsajas su Sąjungoje įsteigtais CVPD, jei yra pripažinti EVPRI. Turint omenyje pasaulinį finansų rinkų pobūdį, tinkamiausia trečiosios šalies CVPD pripažinimo institucija yra EVPRI. EVPRI gali pripažinti trečiosios šalies CVPD tik tuomet, jei Komisija padaro išvadą, kad jiems taikoma teisinė ir priežiūros sistema yra lygiavertė šiame reglamente nustatytai sistemai, jei jiems yra veiksmingai taikoma veiklos leidimų išdavimo tvarka ir priežiūra savo šalyje ir jei EVPRI ir CVPD kompetentingos institucijos yra sudariusios bendradarbiavimo susitarimus. EVPRI pripažinimas priklauso nuo to, ar veiksmingai lygiavertiškai pripažįstama CVPD, kurie įsteigti Sąjungoje ir kuriems išduoti veiklos leidimai pagal šį reglamentą, taikoma rizikos ribojimo sistema; (25) dėl pasaulinio finansų rinkų pobūdžio ir CVPD svarbos sistemai būtina užtikrinti tarptautinę jiems taikomų rizikos ribojimo reikalavimų konvergenciją. Šio reglamento nuostatos turėtų remtis CPSS, IOSCO, ECBS ir CESR parengtomis galiojančiomis rekomendacijomis. Į esamus standartus ir jų būsimus pakeitimus EVPRI turėtų atsižvelgti rengdama arba siūlydama persvarstyti šiuo reglamentu reikalaujamus techninius reguliavimo ir įgyvendinimo standartus, gaires ir rekomendacijas; (26) dėl CVPD ir jų teikiamų paslaugų sudėtingumo ir sisteminio pobūdžio skaidraus valdymo taisyklėmis reikėtų užtikrinti, kad vadovybė, valdybos nariai, akcininkai ir dalyviai, kurie gali kontroliuoti, kaip apibrėžta darant nuorodą į 1983 m. birželio 13 d. Septintąją Tarybos direktyvą 83/349/EEB, pagrįstą Sutarties 54 straipsnio 3 dalies g punktu dėl konsoliduotos atskaitomybės[15], CVPD veiklą, galėtų užtikrinti patikimą ir atsargų CVPD valdymą; (27) skaidraus valdymo taisyklėmis reikėtų užtikrinti, kad būtų atsižvelgiama ir į CVPD akcininkų, vadovų ir darbuotojų, ir į jų naudotojų interesus. Šie valdymo principai turėtų būti taikomi nedarant poveikio CVPD pasirinktam nuosavybės modeliui. Turėtų būti įsteigtas kiekvienos CVPD valdomos vertybinių popierių atsiskaitymo sistemos naudotojų komitetas, kuris teiktų patarimus CVPD valdybai jos nariams poveikį turinčiais pagrindiniais klausimais; (28) dėl CVPD patikėtų uždavinių svarbos šiuo reglamentu reikėtų nustatyti, kad CVPD, savo veiklą perduodamas trečiosioms šalims, savo atsakomybės joms neperkelia. Tokia veikla trečiosioms šalims galėtų būti perduodama griežtai apibrėžtomis sąlygomis, kuriomis CVPD atsakomybė už savo veiklą jiems paliekama ir užtikrinama, kad CVPD priežiūra nenukentėtų. CVPD veiklos perdavimui viešiesiems subjektams tam tikromis sąlygomis šie reikalavimai gali būti netaikomi; (29) veiklos taisyklėmis turėtų būti užtikrintas CVPD ir jo naudotojų santykių skaidrumas. Konkrečiai, CVPD turėtų turėti viešai skelbiamus, skaidrius, objektyvius ir nediskriminacinius dalyvavimo vertybinių popierių atsiskaitymo sistemoje kriterijus, kuriais prieigą dalyviams būtų leidžiama riboti tik remiantis kylančia rizika. Kompetentingos institucijos turėtų turėti greito ir tinkamo teisės gynimo priemones, jei CVPD nepagrįstai atsisako dalyviams teikti savo paslaugas. CVPD turėtų viešai paskelbti savo paslaugų kainas ir mokesčius. Siekiant suteikti atvirą ir nediskriminacinę prieigą prie CVPD paslaugų ir atsižvelgiant į didelę galią rinkoje, kurią CVPD vis dar turi atitinkamų valstybių narių teritorijoje, CVPD negali nukrypti nuo paskelbtos kainodaros politikos. CVPD turėtų numatyti pripažintas bendravimo procedūras. Šios dalyvavimo nuostatos papildo ir sustiprina Direktyvoje 2004/39/EB nustatytą rinkos dalyvių teisę naudotis atsiskaitymo sistema kitoje valstybėje narėje; (30) dėl pagrindinio vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų vaidmens finansų rinkose, teikdami savo paslaugas CVPD turėtų užtikrinti atsiskaitymą laiku, emisijos vientisumą, tvarkomų kiekvieno dalyvio vertybinių popierių sąskaitų atskyrimą ir galimybę gavus prašymą papildomai atskirti dalyvių klientų sąskaitas. CVPD turėtų užtikrinti, kad šie reikalavimai būtų atskirai taikomi kiekvienai jų valdomai vertybinių popierių atsiskaitymo sistemai; (31) siekiant išvengti atsiskaitymo rizikos dėl atsiskaitymų tarpininko nemokumo, CVPD, kai praktiškai verta ir įmanoma, atsiskaitymo už vertybinių popierių sandorius piniginę dalį vykdo per centriniame banke atidarytas sąskaitas. Jei ši galimybė nepraktiška ir neįmanoma, CVPD turėtų galėti atsiskaitymą vykdyti per sąskaitas, atidarytas kredito įstaigoje, kuri įsteigta 2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2006/48/EB dėl kredito įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo[16] nustatytomis sąlygomis ir kuriai taikoma speciali veiklos leidimų išdavimo tvarka ir rizikos ribojimo reikalavimai, nustatyti šio reglamento IV antraštinėje dalyje. Ta kredito įstaiga, veikdama kaip atsiskaitymų tarpininkas, turėtų galėti CVPD dalyviams teikti šiame reglamente nustatytas paslaugas, kurioms išduotas veiklos leidimas, ir kitomis aplinkybėmis gali teikti kitas paslaugas, kurioms šis reglamentas netaikomas; (32) turint omenyje, kad Direktyvoje 2006/48/EB atskirai neaptariama tos pačios dienos kredito ir likvidumo rizika, kylanti dėl atsiskaitymą papildančių banko paslaugų teikimo, tokias paslaugas teikiančioms kredito įstaigoms taip pat turėtų būti taikomi specialūs griežtesni kredito ir likvidumo rizikos mažinimo reikalavimai, kurie turėtų būti taikomi kiekvienai vertybinių popierių atsiskaitymo sistemai, kurios atžvilgiu jie veikia kaip atsiskaitymų tarpininkai. Siekiant užtikrinti visišką atitiktį konkrečioms priemonėms, skirtoms kredito ir likvidumo rizikai mažinti, kompetentingos institucijos turėtų galėti reikalauti, kad CVPD paskirtų daugiau kaip vieną kredito įstaigą, jei remdamosi turimais įrodymais jos gali įrodyti, kad vienai kredito įstaigai kylanti kredito ir likvidumo rizikos koncentracija nėra visiškai sumažinta; (33) reikalavimas, kad atsiskaitymo už vertybinių popierių sandorius piniginę dalį vykdytų atskiras juridinis asmuo, veikiantis kaip atsiskaitymų tarpininkas, yra svarbi CVPD saugos ir atsparumo didinimo priemonė. Toks CVPD pagrindinių paslaugų atskyrimas nuo atsiskaitymą papildančių banko paslaugų iš tikrųjų yra nepakeičiamas siekiant panaikinti rizikos perdavimo iš banko paslaugų (kaip antai kredito ir likvidumo rizikos) į teikiamas pagrindines CVPD paslaugas pavojų. Siekiant užtikrinti numatomo lygio CVPD saugą ir atsparumą, švelnesnių tos kredito ir likvidumo rizikos panaikinimo priemonių nėra. Tačiau, siekiant didinti veiksmingumą, jei ta pati įmonių grupė teikia ir CVPD, ir banko paslaugas, reikalavimas, kad banko paslaugas teiktų atskira kredito įstaiga, neturėtų drausti tai kredito įstaigai priklausyti tai pačiai įmonių grupei, kuriai priklauso CVPD. Jei ta pati įmonių grupė teikia ir CVPD, ir banko paslaugas, siekiant didinti teikiamų paslaugų saugą ir veiksmingumą, banko paslaugas teikiančios kredito įstaigos veikla turėtų apsiriboti atsiskaitymą papildančių banko paslaugų teikimu. Be to, turėtų būti galima taikyti nuostatą, kuria leidžiama nukrypti nuo įpareigojimo atskirti atsiskaitymą papildančias banko paslaugas nuo pagrindinių CVPD paslaugų, jei nėra pavojaus, kad kredito ir likvidumo rizika gali būti perduodama iš banko paslaugų į teikiamas pagrindines CVPD paslaugas. Siekiant užtikrinti nuoseklų galimybės nukrypti nuo įpareigojimo, kad CVPD neteiktų bankinių papildomų paslaugų, taikymą, reikėtų Komisiją įgalioti nacionalinei kompetentingai institucijai paprašius spręsti, ar tokia leidžianti nukrypti nuostata yra leistina atsižvelgiant į tai, kad nekyla sisteminės rizikos, kai tas pats juridinis subjektas teikia ir pagrindines CVPD, ir banko paslaugas. Visais atvejais CVPD, kuriam taikoma tokia leidžianti nukrypti nuostata ir kuris turi kredito įstaigos veiklos leidimą, veikla turėtų būti tik atsiskaitymą papildančių banko paslaugų teikimas; (34) siekiant užtikrinti pakankamo laipsnio CVPD teikiamų paslaugų saugą ir tęstinumą, CVPD reikėtų taikyti specialius vienodus ir tiesiogiai taikomus rizikos ribojimo ir kapitalo reikalavimus, kuriais mažinama jiems kylanti teisinė, operacinė ir investicinė rizika; (35) CVPD tarpusavio sąsajų saugai reikėtų taikyti specialius reikalavimus, kad būtų sudarytos sąlygos atitinkamiems jų dalyviams turėti prieigą prie kitų vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų. Reikalavimas papildomas bankines paslaugas teikti atskirame juridiniame subjekte neturėtų drausti CVPD gauti tokių paslaugų, visų pirma, jei jie yra kito CVPD valdomos vertybinių popierių atsiskaitymo sistemos dalyviai. Ypač svarbu, kad dėl sąsajos susitarimų kylanti galima rizika, kaip antai kredito, likvidumo, organizacinė ar bet kokia kita svarbi CVPD kylanti rizika, būtų visiškai sumažinta. Svarbu, kad sąveikaujančią sąsają įdiegusiose vertybinių popierių atsiskaitymo sistemose pervedimo pavedimų įvedimo į sistemą momentai būtų identiški, pervedimo pavedimai būtų neatšaukiami ir vertybinių popierių bei piniginių lėšų pervedimas būtų baigtinis. Tokie patys principai turėtų būti taikomi CVPD, kurie naudoja bendrą atsiskaitymų informacinių technologijų (IT) infrastruktūrą; (36) kaip vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų valdytojai, CVPD atlieka esminį vaidmenį vertybinių popierių pervedimo į vertybinių popierių sąskaitas procese. Siekiant didinti teisinį tikrumą, ypač tarpvalstybinėmis aplinkybėmis, svarbu nustatyti aiškias taisykles dėl teisės, kuri taikoma nuosavybės aspektams, susijusiems su vertybiniais popieriais, kuriuos CVPD tvarko savo sąskaitose. Remiantis esamų kolizinių normų požiūriu, turėtų būti taikoma tos vietos, kurioje tvarkomos CVPD sąskaitos, teisė; (37) daugelio valstybių narių nacionalinėje teisėje reikalaujama, kad emitentai tam tikrų tipų vertybinius popierius, visų pirma akcijas, leistų nacionaliniame CVPD. Siekiant pašalinti šią sklandaus Sąjungos poprekybinės veiklos rinkos veikimo kliūtį ir leisti emitentams pasirinkti veiksmingiausią savo vertybinių popierių valdymo būdą, emitentai turėtų turėti teisę pasirinkti bet kurį Sąjungoje įsteigtą CVPD savo vertybiniams popieriams registruoti ir atitinkamoms CVPD paslaugoms gauti. Kompetentingos institucijos turėtų turėti greito ir tinkamo teisės gynimo priemones, jei CVPD nepagrįstai atsisako emitentams teikti savo paslaugas. Siekiant apsaugoti akcininkų teises, emitentų teisė pasirinkti CVPD neturėtų užkirsti kelio taikyti nacionalinę bendrovių teisę, pagal kurią išleisti vertybiniai popieriai ir kuri reglamentuoja emitentų ir jų akcininkų santykius; (38) 2006 m. lapkričio 7 d. Europos kliringo ir atsiskaitymų elgesio kodekse[17] sukurta savanoriška sistema, kuria sudaromos CVPD ir kitų rinkos infrastruktūrų tarpusavio prieigos sąlygos. Tačiau poprekybinis sektorius vis dar suskaidytas pagal valstybių sienas, todėl tarpvalstybiniai sandoriai kainuoja brangiau. Būtina nustatyti vienodas CVPD tarpusavio sąsajų ir CVPD ir kitų rinkos infrastruktūrų tarpusavio prieigos sąlygas. Siekiant sudaryti sąlygas CVPD savo dalyviams siūlyti patekti į kitas rinkas, jie turėtų turėti teisę tapti kito CVPD dalyviu arba prašyti, kad kitas CVPD sukurtų specialias prieigos funkcijas. Kompetentingos institucijos turėtų turėti greito ir tinkamo teisės gynimo priemones, jei CVPD nepagrįstai atsisako kitam CVPD suteikti prieigą. Kadangi CVPD sąsajos gali kelti papildomą riziką atsiskaitymui, tam turėtų būti taikoma atitinkamų kompetentingų institucijų išduodamų veiklos leidimų tvarka ir priežiūra; (39) CVPD taip pat turėtų turėti prieigą prie pagrindinės sandorio šalies arba prekybos vietos sandorių duomenų ir tos rinkos infrastruktūros turėtų turėti prieigą prie CVPD valdomų vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų, jei tokia prieiga nekelia pavojaus jų veiklos vykdymui. Kompetentingos institucijos turėtų turėti greito ir tinkamo teisės gynimo priemones, jei CVPD arba rinkos infrastruktūros nepagrįstai atsisako suteikti galimybę naudotis savo paslaugomis; (40) patikima finansų sektoriaus rizikos ribojimo ir veiklos sistema turėtų būti pagrįsta tvirtais priežiūros ir sankcijų režimais. Tam priežiūros institucijoms turėtų būti suteikti pakankami įgaliojimai imtis veiksmų ir jos turėtų galėti remtis atgrasomaisiais sankcijų už neteisėtą elgesį režimais. Esamų sankcijų taikymo įgaliojimų ir jų praktinio taikymo apžvalga, kuria siekiama skatinti sankcijų konvergenciją vykdant visų rūšių priežiūros veiklą, pateikta 2010 m. gruodžio 8 d. Komisijos komunikate Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui dėl sankcijų finansinių paslaugų sektoriuje griežtinimo; (41) todėl siekiant užtikrinti, kad CVPD, atsiskaitymų tarpininkais paskirtos kredito įstaigos, jų valdymo organų nariai ir kiti asmenys, kurie veiksmingai kontroliuoja jų veiklą, arba kiti asmenys veiksmingai laikytųsi šio reglamento reikalavimų, kompetentingos institucijos turėtų galėti taikyti veiksmingas, proporcingas ir atgrasias administracines sankcijas ir priemones; (42) siekiant užtikrinti sankcijų atgrasumą ir nuoseklų taikymą visose valstybėse narėse, šiame reglamente reikėtų nustatyti pagrindinių administracinių sankcijų ir priemonių, kurias galėtų taikyti kompetentingos institucijos, sąrašą, įgaliojimą taikyti tas sankcijas ir priemones visiems už pažeidimą atsakingiems ir juridiniams, ir fiziniams asmenims, pagrindinių kriterijų sprendžiant dėl tų sankcijų ir priemonių lygio ir tipo sąrašą ir administracinių piniginių sankcijų dydį. Nustatant administracines baudas reikėtų atsižvelgti į tokius veiksnius kaip bet kokia nustatyta finansinė nauda, gauta padarius pažeidimą, pažeidimo sunkumas ir trukmė, sunkinančios ar švelninančios aplinkybės, būtinybė užtikrinti baudų atgrasomąjį poveikį ir tam tikrais atvejais nuolaida už bendradarbiavimą su kompetentinga institucija. Tvirtinant ir skelbiant sankcijas reikėtų paisyti pagrindinių teisių, numatytų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, visų pirma teisės į privatų ir šeimos gyvenimą (7 straipsnis), teisės į asmens duomenų apsaugą (8 straipsnis) ir teisės į veiksmingą gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą (47 straipsnis); (43) siekiant nustatyti galimus pažeidimus, reikėtų nustatyti veiksmingus mechanizmus, kuriais skatinama pranešti apie galimus ar faktinius šio reglamento pažeidimus kompetentingoms institucijoms. Šie mechanizmai turėtų apimti tinkamas asmenų, pranešančių apie galimus arba faktinius šio reglamento pažeidimus, ir asmenų, kaltinamų padarius tokius pažeidimus, apsaugos priemones. Reikalingos tinkamos procedūros, kuriomis užtikrinama kaltinamo asmens teisė į asmens duomenų apsaugą, teisė į gynybą ir teisė būti išklausytam prieš priimant galutinį sprendimą dėl jo, taip pat teisė veiksmingai apskųsti teisme dėl jo priimtą sprendimą arba priemonę; (44) šiuo reglamentu neturėtų būti pažeidžiamos jokios valstybių narių teisės nuostatos, susijusios su baudžiamosiomis sankcijomis; (45) pagal šį reglamentą valstybėse narėse tvarkant asmens duomenis taikoma 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo[18]. Bet koks valstybių narių kompetentingų institucijų keitimasis asmens duomenimis ar jų perdavimas turėtų būti vykdomas remiantis asmens duomenų perdavimo reikalavimais, apibrėžtais Direktyvoje 95/46/EB. 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo[19] reglamentuojamas EVPRI atliekamas asmens duomenų tvarkymas pagal šį reglamentą. Keisdamasi asmens duomenimis su trečiosiomis šalimis arba juos perduodama trečiosioms šalims EVPRI turėtų laikytis Reglamente (EB) Nr. 45/2001 nustatytų asmens duomenų perdavimo taisyklių; (46) šiame reglamente laikomasi pagrindinių teisių ir principų, visų pirma pripažintų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, pirmiausia, teisių į privatų ir šeimos gyvenimą, teisės į asmens duomenų apsaugą, teisės į veiksmingą gynybą ar teisingą bylos nagrinėjimą, teisės nebūti antrą kartą teisiamam ar baudžiamam už tą patį nusikaltimą, laisvės užsiimti verslu, ir jis turi būti taikomas laikantis tų teisių ir principų; (47) Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (EVPRI), įsteigta 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1095/2010, kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija) ir iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 716/2009/EB bei panaikinamas Komisijos sprendimas 2009/77/EB[20], turėtų atlikti pagrindinį vaidmenį taikant šį reglamentą užtikrindama, kad nacionalinės kompetentingos institucijos nuosekliai taikytų Sąjungos taisykles, ir spręsdama jų nesutarimus; (48) būtų veiksminga ir tinkama EVPRI, kaip itin specializuotų žinių vertybinių popierių ir vertybinių popierių rinkų srityje turinčiai institucijai, patikėti parengti Komisijai teiktiną techninių reguliavimo ir įgyvendinimo standartų, kurie nesusiję su sprendimais dėl politikos variantų, projektą. Kai nurodyta, EVPRI taip pat turėtų glaudžiai bendradarbiauti su ECBS nariais ir Europos bankininkystės institucija (EBI), įsteigta 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1093/2010, kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos bankininkystės institucija), iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 716/2009/EB ir panaikinamas Komisijos sprendimas 2009/78/EB[21]; (49) pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį ir Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10–14 straipsniuose nustatyta tvarka Komisija turėtų būti įgaliota priimti techninius reguliavimo standartus dėl konkrečių atsiskaitymo drausmės priemonių elementų; informacijos ir kitų elementų, kuriuos CVPD turi pateikti veiklos leidimo paraiškoje; informacijos, kurią skirtingos institucijos turi teikti viena kitai vykdydamos CVPD priežiūrą; konkrečių buveinės ir priimančiosios šalių institucijų bendradarbiavimo susitarimų aspektų; CVPD valdymo tvarkos elementų; konkrečių įrašų, kuriuos CVPD turi turėti, aspektų; konkrečių priemonių, kurių CVPD turi imtis emisijos vientisumui užtikrinti, aspektų; dalyvių vertybinių popierių apsaugos; atsiskaitymo įvykdymo laiku; operacinės rizikos ir rizikos, kylančios dėl CVPD sąsajų, mažinimo; konkrečių CVPD kapitalo reikalavimų aspektų; konkrečių kredito ir likvidumo rizikos ribojimo reikalavimų paskirtoms kredito įstaigoms aspektų; (50) pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 291 straipsnį ir Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 15 straipsnyje nustatyta tvarka Komisija taip pat turėtų būti įgaliota įgyvendinimo aktais priimti techninius įgyvendinimo standartus dėl standartinių formų ir šablonų, susijusių su CVPD veiklos leidimo paraiška; su skirtingų kompetentingų institucijų informacijos mainais vykdant CVPD priežiūrą; su atitinkamais buveinės ir priimančiosios šalių institucijų bendradarbiavimo susitarimais; su įrašų, kuriuos CVPD turi turėti, formatais; su procedūromis tokiais atvejais, kai dalyvis arba emitentas negauna prieigos prie CVPD, CVPD negauna tarpusavio prieigos arba CVPD ir kitų rinkos infrastruktūrų tarpusavio prieigos; su konsultacijomis su skirtingomis institucijomis prieš atsiskaitymų tarpininkui išduodant veiklos leidimą; (51) Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal Sutarties 290 straipsnį. Visų pirma reikėtų priimti deleguotuosius aktus, kuriuose būtų numatytos konkrečios nuostatos, susijusios su apibrėžtimis; kriterijai, pagal kuriuos CVPD veikla priimančiojoje valstybėje narėje turėtų būti laikoma esminės svarbos tai valstybei narei; paslaugos, dėl kurių trečiosios šalies CVPD turi prašyti EVPRI pripažinimo, ir informacija, kurią paraišką teikiantis CVPD turi pateikti EVPRI pripažinimo paraiškoje; rizika, kuria gali būti pateisintas CVPD atsisakymas dalyviams suteikti prieigą, ir to prašantiems dalyviams taikomos procedūros elementai; situacijų, kai atsiskaitymas centrinio banko sąskaitose nėra praktiškas ir įmanomas, vertinimas; emitentų prieigos prie CVPD, CVPD tarpusavio prieigos arba CVPD ir kitų rinkos infrastruktūrų tarpusavio prieigos procedūros elementai; (52) siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai reikėtų suteikti įgyvendinimo įgaliojimus priimti sprendimus dėl trečiųjų šalių taisyklių vertinimo trečiosios šalies CVPD pripažinimo tikslais ir dėl nuostatų, leidžiančių nukrypti nuo įpareigojimo atskirti atsiskaitymą papildančias banko paslaugas nuo pagrindinių CVPD paslaugų. Šiais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi pagal 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai[22]; (53) kadangi šio reglamento tikslų, t. y. nustatyti vienodus reikalavimus dėl atsiskaitymo ir dėl CVPD, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl siūlomo veiksmo masto tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama tai, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti; (54) būtina iš dalies pakeisti Direktyvą 98/26/EB siekiant ją suderinti su 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/78/ES, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 98/26/EB, 2002/87/EB, 2003/6/EB, 2003/41/EB, 2003/71/EB, 2004/39/EB, 2004/109/EB, 2005/60/EB, 2006/48/EB, 2006/49/EB ir 2009/65/EB dėl Europos priežiūros institucijos (Europos bankininkystės institucijos), Europos priežiūros institucijos (Europos draudimo ir profesinių pensijų institucijos) ir Europos priežiūros institucijos (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos) įgaliojimų[23], kad apie specialias vertybinių popierių atsiskaitymo sistemas būtų pranešama nebe Komisijai, bet EVPRI; (55) šiame reglamente nustatytų veiklos leidimų išdavimo ir pripažinimo reikalavimų taikymą reikėtų atidėti, kad Sąjungoje arba trečiosiose šalyse įsteigti CVPD turėtų pakankamai laiko kreiptis dėl šiame reglamente numatytų veiklos leidimų ir pripažinimo; (56) be to, būtina atidėti tam tikrų perleidžiamųjų vertybinių popierių registravimo nematerialia forma reikalavimų ir įpareigojimų vertybinių popierių atsiskaitymo sistemose atsiskaityti ne vėliau kaip antrą darbo dieną po sandorio sudarymo taikymą, kad rinkos dalyviai, turintys vertybinių popierių popierine forma arba taikantys ilgesnius atsiskaitymo laikotarpius, turėtų pakankamai laiko pradėti laikytis tų reikalavimų, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I antraštinė dalis Dalykas, taikymo sritis ir terminų apibrėžtys 1 straipsnis Dalykas ir taikymo sritis 1. Šiuo reglamentu nustatomi vienodi atsiskaitymo už finansines priemones Sąjungoje reikalavimai ir centrinių vertybinių popierių depozitoriumų organizavimo ir veiklos taisyklės saugiam ir sklandžiam atsiskaitymui skatinti. 2. Šis reglamentas taikomas atsiskaitymui už visas finansines priemones ir CVPD veiklai, jei šio reglamento nuostatose nenurodyta kitaip. 3. Šis reglamentas neturi poveikio Sąjungos teisės aktų nuostatoms dėl konkrečių finansinių priemonių, visų pirma Direktyvos 2003/87/EB. 4. 9–18 ir 20 straipsniai ir IV antraštinės dalies nuostatos netaikomos Europos centrinių bankų sistemos (ECBS) nariams, kitoms valstybių narių nacionalinėms įstaigoms, atliekančioms panašias funkcijas, arba valstybių narių viešosioms įstaigoms, valdančioms valstybės skolą ar dalyvaujančioms ją valdant. 2 straipsnis Terminų apibrėžtys 1. Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys: (1) centrinis vertybinių popierių depozitoriumas (CVPD) – juridinis asmuo, valdantis priedo A skirsnio 3 punkte nurodytą vertybinių popierių atsiskaitymo sistemą ir teikiantis bent vieną kitą priedo A skirsnyje nurodytą pagrindinę paslaugą; (2) atsiskaitymas – vertybinių popierių sandorio užbaigimas, kuriuo siekiama įvykdyti dalyvių įsipareigojimus pervedant lėšas arba vertybinius popierius; (3) vertybinių popierių atsiskaitymo sistema – sistema, kaip apibrėžta Direktyvos 98/26/EB 2 straipsnio a punkto pirmoje ir antroje įtraukose, kurioje vykdomi pervedimo pavedimai, kaip apibrėžta Direktyvos 98/26/EB 2 straipsnio i punkto antroje įtraukoje; (4) atsiskaitymo laikotarpis – laikotarpis nuo sandorio dienos iki numatytos atsiskaitymo dienos; (5) darbo diena – darbo diena, kaip apibrėžta Direktyvos 98/26/EB 2 straipsnio n punkte; (6) neatsiskaitymas – situacija, kai vertybinių popierių sandorio atsiskaitymas numatytą atsiskaitymo dieną neįvyksta dėl vertybinių popierių arba piniginių lėšų trūkumo, kad ir kokia būtų to priežastis; (7) numatyta atsiskaitymo diena – diena, kurią, vertybinių popierių sandorio šalių sutarimu, turi įvykti atsiskaitymas; (8) pagrindinė sandorio šalis – subjektas, kuris tampa sandorių, atliekamų vienoje ar daugiau finansų rinkų, šalių tarpininku ir kartu tampa pirkėju iš visų pardavėjų ir pardavėju visiems pirkėjams; (9) kompetentinga institucija – institucija, kurią kiekviena valstybė narė paskiria pagal 10 straipsnį; (10) dalyvis – bet kuris vertybinių popierių sistemos dalyvis, kaip apibrėžta Direktyvos 98/26/EB 2 straipsnio f punkte, įskaitant pagrindinę sandorio šalį; (11) dalyvavimas valdant kapitalą – dalyvavimas valdant kapitalą, kaip apibrėžta Direktyvos 78/660/EEB 17 straipsnio pirmame sakinyje, arba tiesioginė arba netiesioginė nuosavybės teisė į 20 % arba didesnę įmonės balsavimo teisių arba kapitalo dalį; (12) buveinės valstybė narė – valstybė narė, kurioje CVPD yra gavęs veiklos leidimą; (13) priimančioji valstybė narė – valstybė narė, išskyrus buveinės valstybę narę, kurioje yra CVPD filialas arba kurioje jis teikia CVPD paslaugas; (14) filialas – verslo vieta, išskyrus pagrindinę buveinę, kuri yra CVPD dalis, neturinti juridinio asmens statuso ir teikianti CVPD paslaugas, kurioms teikti CVPD turi veiklos leidimą; (15) kontrolė – dviejų įmonių santykiai, kaip apibrėžta Direktyvos 83/349/EEB 1 straipsnyje; (16) dalyvio įsipareigojimų neįvykdymas – situacija, kai dalyviui pradedama nemokumo byla, kaip apibrėžta Direktyvos 98/26/EB 2 straipsnio j punkte; (17) vienalaikis vertybinių popierių ir lėšų pervedimas – vertybinių popierių atsiskaitymo mechanizmas, kuris vertybinių popierių pervedimą ir lėšų pervedimą susieja taip, kad užtikrintų, kad vertybiniai popieriai būtų perduodami tik tuomet, jei sumokamos atitinkamos lėšos; (18) vertybinių popierių sąskaita – sąskaita, į kurią įskaitomi arba nuo kurios nurašomi vertybiniai popieriai; (19) CVPD sąsaja – CVPD susitarimas, pagal kurį vienas CVPD atidaro sąskaitą kito CVPD vertybinių popierių atsiskaitymo sistemoje, kad jo dalyvių vertybinius popierius būtų galima pervesti to CVPD dalyviams. CVPD sąsajos gali būti standartinės sąsajos prieiga, specializuotos sąsajos prieiga ir sąveikaujančios sąsajos; (20) standartinės sąsajos prieiga – CVPD sąsaja, kai vienas CVPD su kitu CVPD yra susijęs kaip bet kuris kitas pastarojo valdomos vertybinių popierių atsiskaitymo sistemos dalyvis; (21) specializuotos sąsajos prieiga – CVPD sąsaja, kai vienas CVPD kitam CVPD teikia specifines paslaugas, kurios skiriasi nuo kitiems jo vertybinių popierių atsiskaitymo sistemos dalyviams teikiamų paslaugų; (22) sąveikaujančios sąsajos – CVPD sąsajos, kai kelių CVPD valdomos vertybinių popierių atsiskaitymo sistemos tampa sąveikaujančios, kaip apibrėžta Direktyvos 98/26/EB 2 straipsnio o punkte; (23) perleidžiamieji vertybiniai popieriai – perleidžiamieji vertybiniai popieriai, kaip apibrėžta Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 18 punkte; (24) pinigų rinkos priemonės – pinigų rinkos priemonės, kaip apibrėžta Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 19 punkte; (25) kolektyvinio investavimo subjektų investiciniai vienetai – kolektyvinio investavimo subjektų vienetai, kaip nurodyta Direktyvos 2004/39/EB I priedo C skirsnio 3 punkte; (26) apyvartiniai taršos leidimai – vienetai, pripažįstami atitinkančiais Direktyvos 2003/87/EB reikalavimus; (27) reguliuojama rinka – reguliuojama rinka, kaip apibrėžta Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 14 punkte; (28) daugiašalė prekybos sistema (DPS) – daugiašalė prekybos sistema, kaip apibrėžta Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 15 punkte; (29) organizuota prekybos sistema (OPS) – bet kokia investicinės įmonės ar rinkos operatoriaus valdoma sistema ar struktūra, kuri nėra reguliuojama rinka ar DPS ir kurioje įvairūs trečiųjų asmenų interesai pirkti ir parduoti finansines priemones sistemingai siejasi taip, kad sudaromas sandoris pagal Direktyvos 2004/39/EB II antraštinės dalies nuostatas; (30) patronuojamoji įmonė – dukterinė bendrovė, kaip apibrėžta Direktyvos 83/349/EEB 1 straipsnyje; (31) atsiskaitymų tarpininkas – atsiskaitymų tarpininkas, kaip apibrėžta Direktyvos 98/26/EB 2 straipsnio d punkte. 2. Pagal 64 straipsnį Komisija įgaliojama priimti deleguotuosius aktus dėl priemonių, kuriomis patikslinami 1 dalies 17, 20, 21 ir 22 punktuose pateiktų apibrėžčių techniniai elementai ir patikslinamos priedo B skirsnio 1–4 punktuose nurodytos papildomos paslaugos ir priedo C skirsnio 1 ir 2 punktuose nurodytos paslaugos. II antraštinė dalis Vertybinių popierių atsiskaitymas I skyrius Nemateriali forma 3 straipsnis Nemateriali forma 1. Bet kuri bendrovė, leidžianti perleidžiamuosius vertybinius popierius, kuriais leidžiama prekiauti reguliuojamose rinkose, imasi priemonių tokiems vertybiniams popieriams pateikti nematerialia forma juos imobilizuojant pagal bendro skolinio įsipareigojimo liudijimą už visą emisiją arba po tiesioginio vertybinių popierių išleidimo dematerializuota forma. 2. Kai 1 dalyje nurodytais vertybiniais popieriais prekiaujama reguliuojamose rinkose, daugiašalėse prekybos sistemose (DPS) arba organizuotose prekybos sistemose (OPS) arba jie pervedami pagal susitarimą dėl finansinio įkaito, kaip apibrėžta Direktyvos 2002/47/EB 2 straipsnio a punkte, tie vertybiniai popieriai iki sandorio dienos užregistruojami CVPD nematerialia forma, nebent jie jau užregistruoti tokia forma. 4 straipsnis Vykdymo užtikrinimas 1. Valstybės narės, kurioje įsteigta vertybinius popierius leidžianti bendrovė, institucijos yra kompetentingos užtikrinti, kad būtų taikoma 3 straipsnio 1 dalis. 2. Už reguliuojamų rinkų, DPS ir OPS priežiūrą atsakingos kompetentingos institucijos užtikrina, kad būtų taikoma 3 straipsnio 2 dalis, kai 3 straipsnio 1 dalyje nurodytais vertybiniais popieriais prekiaujama reguliuojamose rinkose, DPS arba OPS. 3. Valstybių narių institucijos, atsakingos už Direktyvos 2002/47/EB taikymą, yra kompetentingos užtikrinti, kad būtų taikoma šio reglamento 3 straipsnio 2 dalis, kai šio reglamento 3 straipsnio 1 dalyje nurodyti vertybiniai popieriai pervedami pagal susitarimą dėl finansinio įkaito, kaip apibrėžta Direktyvos 2002/47/EB 2 straipsnio a punkte. II skyrius Atsiskaitymo laikotarpiai 5 straipsnis Numatyta atsiskaitymo diena 1. Bet kuris vertybinių popierių atsiskaitymo sistemos dalyvis, savo sąskaita arba trečiojo asmens vardu perkantis arba parduodantis perleidžiamuosius vertybinius popierius, pinigų rinkos priemones, kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ir taršos leidimus, savo įsipareigojimą vertybinių popierių atsiskaitymo sistemoje įvykdo numatytą atsiskaitymo dieną. 2. Kiek tai susiję su 1 dalyje minėtais perleidžiamaisiais vertybiniais popieriais, kuriais prekiaujama reguliuojamose rinkose, DPS arba OPS, numatyta atsiskaitymo diena yra ne vėliau kaip antrą darbo dieną po sandorio sudarymo. 3. Valstybės narės, kurios teisė taikoma CVPD valdomai vertybinių popierių atsiskaitymo sistemai, atitinkama institucija yra kompetentinga užtikrinti, kad būtų taikomos 1 ir 2 dalys. III skyrius Atsiskaitymo drausmė 6 straipsnis Neatsiskaitymo prevencijos priemonės 1. Visos reguliuojamos rinkos, DPS arba OPS nustato procedūras, kurios sudaro sąlygas patvirtinti svarbius 5 straipsnio 1 dalyje nurodytų finansinių priemonių sandorių aspektus tą dieną, kai joms atsiųsti pavedimai. 2. Kiekvienai valdomai vertybinių popierių atsiskaitymo sistemai CVPD nustato procedūras, kurios palengvina atsiskaitymą už 5 straipsnio 1 dalyje nurodytų finansinių priemonių sandorius numatytą atsiskaitymo dieną. Jis skatina anksti atsiskaityti numatytą atsiskaitymo dieną, taikydamas tinkamus mechanizmus, kaip antai progresinių tarifų struktūra. 3. Kiekvienai valdomai vertybinių popierių atsiskaitymo sistemai CVPD nustato stebėsenos priemones, kurios leidžia iš anksto nustatyti atsiskaitymus už 5 straipsnio 1 dalyje nurodytų finansinių priemonių sandorius, kurių neįvykdymo tikimybė yra didžiausia, ir reikalauja, kad dalyviai už tokius sandorius atsiskaitytų numatytą atsiskaitymo dieną. 4. Konsultuodamasi su Europos centrinių bankų sistemos (ECBS) nariais Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (EVPRI) parengia techninių reguliavimo standartų projektus ir juose patikslina 1 ir 2 dalyse nurodytų procedūrų, kurios sudaro sąlygas patvirtinti svarbius sandorių aspektus ir palengvina atsiskaitymą, ir 3 dalyje nurodytų stebėsenos priemonių, kuriomis nustatomas tikėtinas neatsiskaitymas, aspektus. EVPRI tuos techninių reguliavimo standartų projektus pateikia Komisijai per šešis mėnesius po šio reglamento įsigaliojimo dienos. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10–14 straipsniuose nustatyta tvarka. 7 straipsnis Su neatsiskaitymu susijusios priemonės 1. Kiekvienai valdomai vertybinių popierių atsiskaitymo sistemai CVPD nustato sistemą, kuri stebi neatsiskaitymo už 5 straipsnio 1 dalyje nurodytų finansinių priemonių sandorius atvejus. Jis teikia reguliarias ataskaitas kompetentingai institucijai ir bet kuriam teisėtą interesą turinčiam asmeniui apie neatsiskaitymo atvejų skaičių ir išsamius duomenis ir bet kurią kitą svarbią informaciją. Kompetentingos institucijos bet kuria svarbia informacija apie neatsiskaitymo atvejus dalijasi su EVPRI. 2. Kiekvienai valdomai vertybinių popierių atsiskaitymo sistemai CVPD nustato procedūras, kurios palengvina atsiskaitymą už 5 straipsnio 1 dalyje nurodytų finansinių priemonių sandorius, už kuriuos neatsiskaityta numatytą atsiskaitymo dieną. Šiomis procedūromis numatomas pakankamai atgrasus nuobaudų mechanizmas dalyviams, dėl kurių kaltės neįvyksta atsiskaitymas. 3. Vertybinių popierių atsiskaitymo sistemos dalyviui, kuris nepateikia 5 straipsnio 1 dalyje nurodytų finansinių priemonių dalyviui gavėjui numatytą atsiskaitymo dieną, taikomas supirkimas, kai tos finansinės priemonės superkamos rinkoje ne vėliau kaip keturios dienos po numatytos atsiskaitymo dienos ir pateikiamos tam dalyviui gavėjui, ir kitos priemonės pagal 4 dalį. 4. 3 dalyje nurodytomis priemonėmis patikslinami bent šie aspektai: (a) už kiekvieną darbo dieną nuo numatytos atsiskaitymo dienos iki faktinės atsiskaitymo dienos įsipareigojimų nevykdančio dalyvio mokama bauda; (b) pranešimo laikotarpis įsipareigojimų nevykdančiam dalyviui prieš vykdant supirkimą; (c) supirkimo kainos ir sąnaudos; (d) kai tinka, asmuo, kuris vykdo supirkimą; (e) kompensacijos suma dalyviui gavėjui, jei neįmanoma įvykdyti supirkimo. 5. 3 dalyje nurodytomis priemonėmis užtikrinama, kad: (a) dalyvis gavėjas gautų bent finansinių priemonių kainą, dėl kurios susitarta sandorio sudarymo metu; (b) kasdien įsipareigojimų nevykdančio dalyvio mokama bauda būtų jam pakankamai atgrasi; (c) kai neįmanoma įvykdyti supirkimo, dalyviui gavėjui mokamos piniginės kompensacijos suma viršija finansinių priemonių kainą, dėl kurios susitarta sandorio sudarymo metu, ir paskutinę viešai skelbtą tokių finansinių priemonių kainą prekybos vietoje, kurioje sudarytas sandoris, ir yra pakankamai atgrasi įsipareigojimų nevykdančiam gavėjui; (d) 7 dalyje nurodyti asmenys, įskaitant pagrindines sandorio šalis, kurie vykdo supirkimą, dalyviams skelbia šios paslaugos mokesčius; (e) jei supirkimą vykdo asmuo, kuris nėra neatsiskaitantis dalyvis, neatsiskaitantis dalyvis kompensuoja visas sumas, kurias supirkimą vykdantis asmuo sumokėjo pagal 3 ir 4 dalis. 6. CVPD, pagrindinės sandorio šalys, reguliuojamos rinkos, DPS ir OPS nustato procedūras, kurios jiems sudaro sąlygas laikinai sustabdyti bet kurio dalyvio, kuris sistemingai nepateikia 1 dalyje nurodytų finansinių priemonių arba piniginių lėšų numatytą atsiskaitymo dieną, dalyvavimą ir viešai paskelbti jo tapatybę tik po to, kai tam dalyviui suteikiama galimybė pateikti savo pastabas. 7. 2–6 dalys taikomos visiems 5 straipsnio 1 dalyje nurodytų finansinių priemonių, kuriomis leidžiama prekiauti reguliuojamose rinkose, kuriomis prekiaujama DPS arba OPS arba kurių tarpuskaitą vykdo pagrindinė sandorio šalis, sandoriams. Sandorių, kurių tarpuskaitą vykdo pagrindinė sandorio šalis prieš atsiskaitymą vertybinių popierių atsiskaitymo sistemoje, atveju 3–5 dalyse nurodytų priemonių imasi pagrindinė sandorio šalis. Sandorių, kurių tarpuskaitos nevykdo pagrindinė sandorio šalis, atveju reguliuojamos rinkos, DPS ir OPS į savo vidaus taisykles įtraukia įpareigojimą savo dalyviams taikyti 3–5 dalyse nurodytas priemones. 8. Konsultuodamasi su ECBS nariais EVPRI parengia techninių reguliavimo standartų projektus ir juose patikslina 1 dalyje nurodytos neatsiskaitymo atvejų stebėsenos sistemos ir ataskaitų apie neatsiskaitymo atvejus aspektus, 2 dalyje nurodytų procedūrų, kurios palengvina atsiskaitymą už sandorius, už kuriuos neatsiskaityta, aspektus ir 3–5 dalyse nurodytas priemones. EVPRI tuos techninių reguliavimo standartų projektus pateikia Komisijai per šešis mėnesius po šio reglamento įsigaliojimo dienos. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10–14 straipsniuose nustatyta tvarka. 8 straipsnis Vykdymo užtikrinimas 1. Valstybės narės, kurios teisė taikoma CVPD valdomai vertybinių popierių atsiskaitymo sistemai, atitinkama institucija, glaudžiai bendradarbiaudama su institucijomis, kurių kompetencijai priklauso 7 straipsnyje nurodytų reguliuojamų rinkų, DPS, OPS ir pagrindinių sandorio šalių priežiūra, yra kompetentinga užtikrinti, kad būtų taikomi 6 ir 7 straipsniai, ir stebėti skirtas baudas. Visų pirma, institucijos stebi 7 straipsnio 2 ir 4 dalyse nurodytų baudų ir 7 straipsnio 6 dalyje nurodytų priemonių taikymą. 2. Siekdama Sąjungoje užtikrinti nuoseklią, veiksmingą ir produktyvią priežiūros praktiką, susijusią su šio reglamento 6 ir 7 straipsniais, EVPRI gali teikti gaires pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 16 straipsnį. III antraštinė dalis Centriniai vertybinių popierių depozitoriumai I skyrius CVPD veiklos leidimų išdavimas ir priežiūra 1 skirsnis Institucijos, atsakingos už CVPD veiklos leidimų išdavimą ir priežiūrą 9 straipsnis Kompetentinga institucija CVPD veiklos leidimą išduoda ir priežiūrą vykdo jo įsteigimo valstybės narės kompetentinga institucija. 10 straipsnis Kompetentingos institucijos skyrimas 1. Kiekviena valstybė narė paskiria kompetentingą instituciją, atsakingą už šiame reglamente nustatytų pareigų – jos teritorijoje įsteigtų CVPD veiklos leidimų išdavimą ir priežiūrą – vykdymą, ir apie tai informuoja EVPRI. Jei valstybė narė paskiria daugiau nei vieną kompetentingą instituciją, ji nustato jų atitinkamus vaidmenis ir paskiria vienintelę instituciją, atsakingą už bendradarbiavimą su kitų valstybių narių kompetentingomis institucijomis, 11 straipsnyje nurodytomis atitinkamomis institucijomis, EVPRI ir EBI, kai konkrečiai nurodyta šiame reglamente. 2. EVPRI savo interneto svetainėje paskelbia pagal 1 dalį paskirtų kompetentingų institucijų sąrašą. 3. Kompetentingoms institucijoms suteikiami priežiūros ir tyrimo įgaliojimai, būtini jų funkcijoms vykdyti. 11 straipsnis Atitinkamos institucijos 1. Kai konkrečiai nurodyta šiame reglamente, išduodant CVPD veiklos leidimus ir vykdant jų priežiūrą dalyvauja šios institucijos: (a) institucija, atsakinga už CVPD valdomos vertybinių popierių atsiskaitymo sistemos priežiūrą valstybėje narėje, kurios teisė taikoma tai vertybinių popierių atsiskaitymo sistemai; (b) kai taikoma, Sąjungos centrinis bankas, kurio knygose vykdoma CVPD valdomos vertybinių popierių atsiskaitymo sistemos atsiskaitymo piniginė dalis arba, kai atsiskaitymas vykdomas per kredito įstaigą pagal IV antraštinę dalį, Sąjungos centrinis bankas, leidžiantis atitinkamą valiutą. 2. EVPRI savo interneto svetainėje paskelbia 1 dalyje nurodytų atitinkamų institucijų sąrašą. 12 straipsnis Institucijų bendradarbiavimas 1. 9 ir 11 straipsniuose nurodytos institucijos ir EVPRI glaudžiai bendradarbiauja taikydamos šį reglamentą, visų pirma susidarius 13 straipsnyje nurodytai kritinei padėčiai. Kai tinka ir svarbu, tokiame bendradarbiavime dalyvauja kitos viešosios institucijos ir įstaigos, visų pirma įsteigtos ar paskirtos pagal Direktyvą 2003/87/EB. Siekdama Sąjungoje užtikrinti nuoseklią, veiksmingą ir produktyvią priežiūros praktiką, įskaitant 9 ir 11 straipsniuose nurodytų institucijų bendradarbiavimą atliekant įvairius vertinimus, būtinus šiam reglamentui taikyti, EVPRI gali teikti 9 straipsnyje nurodytoms institucijoms skirtas gaires pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 16 straipsnį. 2. Vykdydamos savo bendrąsias pareigas kompetentingos institucijos, remdamosi turima informacija, tinkamai apsvarsto galimą savo sprendimų poveikį visų kitų susijusių valstybių narių finansų sistemos stabilumui, visų pirma susidarius 13 straipsnyje nurodytai kritinei padėčiai. 13 straipsnis Kritinė padėtis 9 ir 11 straipsniuose nurodytos institucijos nedelsdamos informuoja EVPRI ir vienos kitas apie kritinę padėtį, kuri susijusi su CVPD, įskaitant finansų rinkų pokyčius, kurie gali turėti neigiamų padarinių bet kurios valstybės narės, kurioje įsteigtas minėtas CVPD arba vienas iš jo dalyvių, rinkos likvidumui ir finansų sistemos stabilumui. 2 skirsnis CVPD veiklos leidimų išdavimo sąlygos ir procedūros 14 straipsnis CVPD veiklos leidimo išdavimas 1. Bet kuris CVPD apibrėžtį atitinkantis juridinis asmuo, prieš pradėdamas savo veiklą, turi gauti veiklos leidimą iš valstybės narės, kurioje jis įsteigtas, kompetentingos institucijos. 2. Veiklos leidime nustatoma, kokias paslaugas, nurodytas priedo A ir B skirsniuose, tas CVPD turi teisę teikti. 3. CVPD visada laikosi sąlygų, būtinų siekiant gauti veiklos leidimą. CVPD nepagrįstai nedelsdamas informuoja kompetentingą instituciją apie bet kokius reikšmingus pokyčius, turinčius įtakos veiklos leidimo sąlygoms. 15 straipsnis Veiklos leidimo išdavimo procedūra 1. Paraišką teikiantis CVPD pateikia veiklos leidimo paraišką savo kompetentingai institucijai. 2. Prie veiklos leidimo paraiškos pateikiama visa būtina informacija, kad kompetentinga institucija galėtų įsitikinti, kad paraišką teikiantis CVPD veiklos leidimo išdavimo metu yra nustatęs būtiną tvarką, kad galėtų įvykdyti šiame reglamente nurodytus įpareigojimus. Veiklos leidimo paraiškoje pateikiama veiklos programa, kurioje išdėstomos numatomos veiklos rūšys bei CVPD organizacinė struktūra. 3. Per 20 darbo dienų nuo paraiškos gavimo dienos kompetentinga institucija įvertina, ar paraiška yra išsami. Jei paraiška nėra išsami, kompetentinga institucija nustato terminą, iki kurio paraišką teikiantis CVPD turi pateikti papildomą informaciją. Kompetentinga institucija paraišką teikiantį CVPD informuoja, kada laikoma, kad paraiška išsami. 4. Nuo to momento, kai laikoma, kad paraiška išsami, kompetentinga institucija visą paraiškoje pateiktą informaciją perduoda 11 straipsnyje nurodytoms atitinkamoms institucijoms ir su tomis institucijomis konsultuojasi dėl paraišką teikiančio CVPD valdomos vertybinių popierių atsiskaitymo sistemos požymių. 5. Kompetentinga institucija, prieš išduodama paraišką teikiančiam CVPD veiklos leidimą, konsultuojasi su kitos susijusios valstybės narės kompetentingomis institucijomis, kai: (a) CVPD yra kitoje valstybėje narėje veiklos leidimą gavusio CVPD patronuojamoji įmonė; (b) CVPD yra kitoje valstybėje narėje veiklos leidimą gavusio CVPD patronuojančiosios įmonės patronuojamoji įmonė; (c) CVPD yra kontroliuojamas tų pačių fizinių ar juridinių asmenų, kurie kontroliuoja kitą kitoje valstybėje narėje veiklos leidimą gavusį CVPD. Pirmoje pastraipoje nurodytos konsultacijos apima bent šiuos aspektus: (a) akcininkų ir dalyvių, nurodytų 25 straipsnio 4 dalyje, tinkamumą ir asmenų, kurie veiksmingai vadovauja CVPD veiklai, reputaciją bei patirtį, kai tie akcininkai, dalyviai ir asmenys yra tie patys ir tame CVPD, ir kitoje valstybėje narėje veiklos leidimą gavusiame CVPD; (b) ar 5 dalyje nurodyti kitoje valstybėje narėje veiklos leidimą gavusio CVPD ir paraišką teikiančio CVPD santykiai neturi poveikio pastarojo gebėjimui laikytis šio reglamento reikalavimų. 6. Per šešis mėnesius po išsamios paraiškos pateikimo kompetentinga institucija raštu informuoja paraišką teikiantį CVPD pateikdama visiškai pagrįstą sprendimą, ar veiklos leidimas išduodamas, ar ne. 7. Konsultuodamasi su ECBS nariais EVPRI parengia techninių reguliavimo standartų projektus ir juose patikslina informaciją, kurią veiklos leidimo paraiškoje CVPD pateikia kompetentingai institucijai. EVPRI tuos techninių reguliavimo standartų projektus pateikia Komisijai per šešis mėnesius po šio reglamento įsigaliojimo dienos. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10–14 straipsniuose nustatyta tvarka. 8. Konsultuodamasi su ECBS nariais EVPRI parengia techninių įgyvendinimo standartų projektus ir juose nustato standartines formas, šablonus ir procedūras, susijusius su veiklos leidimo paraiška. EVPRI tuos techninių įgyvendinimo standartų projektus pateikia Komisijai per šešis mėnesius po šio reglamento įsigaliojimo dienos. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 15 straipsnyje nustatyta tvarka. 16 straipsnis Veiklos leidimo poveikis 1. Veiklos leidimą gavusio CVPD veikla apsiriboja jo veiklos leidime nurodytų paslaugų teikimu. 2. Vertybinių popierių atsiskaitymo sistemas valdyti gali tik veiklos leidimus gavę CVPD ir centriniai bankai. 3. Veiklos leidimą gavusiam CVPD neturi kilti rizika, susijusi su bankinėmis papildomomis paslaugomis, kurias teikia kredito įstaiga, paskirta teikti tokias paslaugas pagal IV antraštinę dalį. 4. Veiklos leidimą gavęs CVPD gali dalyvauti valdant juridinio asmens kapitalą tik tuo atveju, jei to asmens veikla apsiriboja priedo A ir B skirsniuose nustatytų paslaugų teikimu. 17 straipsnis Veiklos ir paslaugų srities išplėtimas ir perdavimas trečiajam asmeniui 1. Veiklos leidimą gavęs CVPD valstybės narės, kurioje jis yra įsteigtas, kompetentingai institucijai teikia prašymą leisti pagrindinės paslaugos teikimą perduoti trečiajam asmeniui pagal 28 straipsnį arba išplėsti savo veiklos sritį viena ar daugiau iš šių paslaugų: a) kitomis pagrindinėmis ir papildomomis paslaugomis, kurios nustatytos priedo A ir B skirsniuose, bet nenurodytos pirminiame veiklos leidime; b) kitos vertybinių popierių atsiskaitymo sistemos valdymu; c) visos arba ne visos savo vertybinių popierių atsiskaitymo sistemos atsiskaitymo piniginės dalies vykdymu kito centrinio banko knygose; d) CVPD sąsajos įdiegimu. 2. Veiklos leidimas pagal 1 dalį išduodamas pagal 15 straipsnyje nustatytą procedūrą. Apie tai, ar veiklos leidimas išduotas, ar ne, kompetentinga institucija paraišką teikiančiam CVPD praneša per tris mėnesius nuo išsamios paraiškos pateikimo. 18 straipsnis Veiklos leidimo panaikinimas 1. Valstybės narės, kurioje įsteigtas CVPD, kompetentinga institucija panaikina veiklos leidimą esant bet kuriai iš šių aplinkybių: (a) jeigu CVPD veiklos leidimu nepasinaudoja per 12 mėnesių, aiškiai atsisako veiklos leidimo arba jeigu per pastaruosius šešis mėnesius jis neteikė paslaugų arba nevykdė veiklos; (b) jeigu CVPD gauna veiklos leidimą pateikęs klaidingą informaciją ar pasinaudojęs kitomis neteisėtomis priemonėmis; (c) jeigu CVPD nebeatitinka tų sąlygų, pagal kurias išduotas veiklos leidimas, ir per nustatytą laiką nesiėmė kompetentingos institucijos prašomų taisomųjų veiksmų; (d) jeigu CVPD rimtai ir sistemingai pažeidė šiame reglamente nustatytus reikalavimus. 2. Sužinojusi apie vieną iš 1 dalyje nurodytų aplinkybių, kompetentinga institucija nedelsdama konsultuojasi su 11 straipsnyje nurodytomis atitinkamomis institucijomis dėl būtinybės panaikinti veiklos leidimą, nebent toks sprendimas turi būti skubiai priimtas. 3. EVPRI ir bet kuri 11 straipsnyje nurodyta atitinkama institucija valstybės narės, kurioje įsteigtas CVPD, kompetentingos institucijos bet kuriuo metu gali paprašyti patikrinti, ar CVPD vis dar atitinka sąlygas, pagal kurias išduotas veiklos leidimas. 4. Kompetentinga institucija veiklos leidimą gali panaikinti tik tam tikrai paslaugai, veiklai arba finansinei priemonei. 19 straipsnis CVPD registras 1. Kompetentingų institucijų pagal 14, 17 ir 18 straipsnius priimti sprendimai nedelsiant perduodami EVPRI. 2. Centriniai bankai nedelsdami informuoja EVPRI apie visus valdomus CVPD. 3. Kiekvieno CVPD, kuris veikia laikydamasis šio reglamento ir kuriam išduotas veiklos leidimas arba kuris pripažintas pagal 14, 17 ir 23 straipsnius, pavadinimas įtraukiamas į sąrašą nurodant paslaugas ir finansinių priemonių klases, kurios nurodytos tam CVPD išduotame veiklos leidime. Į sąrašą įtraukiami CVPD valdomi filialai kitose valstybėse narėse ir CVPD sąsajos. EVPRI šį sąrašą skelbia savo specialioje interneto svetainėje ir nuolat jį atnaujina. 4. 9 straipsnyje nurodytos kompetentingos institucijos apie įstaigas, veikiančias kaip CVPD, EVPRI praneša per 90 dienų nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos. 3 skirsnis CVPD priežiūra 20 straipsnis Peržiūra ir vertinimas 1. Kompetentinga institucija bent kartą per metus peržiūri CVPD taikomą tvarką, strategijas, procesus ir mechanizmus tikrindama atitiktį šiam reglamentui ir įvertina riziką, kuri kyla arba galėtų kilti CVPD. 2. Kompetentinga institucija nustato 1 dalyje nurodytos peržiūros ir vertinimo dažnumą ir intensyvumą, atsižvelgdama į atitinkamo CVPD dydį, veiklos sisteminę svarbą, pobūdį, apimtį ir sudėtingumą. Peržiūra ir vertinimas atliekami bent kartą per metus. 3. Kompetentinga institucija gali atlikti CVPD patikras vietoje. 4. Atlikdama 1 dalyje nurodytą p