Komisijos komunikatas Europos parlamentui pagal EB sutarties 251 straipsnio 2 dalies antrąją pastraipą dėl Tarybos bendrosios pozicijos dėl Europos parlamento ir Tarybos direktyvos, panaikinančios Direktyvą 2003/55/EB dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, priėmimo /* KOM/2008/0907 galutinis/2 - COD 2007/0196 */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 12.1.2009 KOM(2008) 907 galutinis 2007/0196 (COD) KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI pagal EB sutarties 251 straipsnio 2 dalies antrąją pastraipą dėl Tarybos bendrosios pozicijos dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, panaikinančios Direktyvą 2003/55/EB dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, priėmimo 2007/0196 (COD) KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI pagal EB sutarties 251 straipsnio 2 dalies antrąją pastraipą dėl Tarybos bendrosios pozicijos dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, panaikinančios Direktyvą 2003/55/EB dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, priėmimo 1. PAGRINDINIAI FAKTAI Europos Parlamentui ir Tarybai pasiūlymas (dokumentas COM(2007)529 − 2007/0196(COD)) pateiktas | 2007-09-19 | Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė pateikta | 2008-04-22 | Regionų komiteto nuomonė pateikta | 2008-04-10 | Europos Parlamento nuomonė (po pirmojo svarstymo) pateikta | 2008-07-09 | Bendroji pozicija vienbalsiai priimta | [2008-01-09] | 2. KOMISIJOS PASIŪLYMO TIKSLAS Šis pasiūlymas priklauso trečiajam ES dujų ir elektros energijos vidaus rinkos teisės aktų paketui (toliau – trečiasis teisės aktų paketas), kurį sudaro dvi direktyvos ir trys reglamentai. Pagrindinis teisės aktų paketo tikslas – nustatyti reglamentavimo sistemą, kurios reikia tam, kad Europos Sąjungos piliečių ir pramonės atstovų labui būtų galima visiškai veiksmingai atverti rinką ir sukurti bendrą ES dujų bei elektros energijos rinką. Tai padės išlaikyti kuo mažesnes kainas ir padidinti paslaugų bei tiekimo saugumo standartus. To siekiama šiomis pagrindinėmis priemonėmis: - veiksmingesne nepriklausomų nacionalinių reguliavimo institucijų vykdoma teisės aktais nustatyta priežiūra; - įsteigiant agentūrą, užtikrinsiančią veiksmingą nacionalinių reguliavimo institucijų bendradarbiavimą ir priimsinčią sprendimus visais atitinkamais tarpvalstybiniais klausimais; - privalomu tinklo operatorių bendradarbiavimu siekiant suderinti visas taisykles, susijusias su energijos transportavimu Europoje, ir koordinuoti investicijų planavimą; - veiksmingu energijos gamybos ir perdavimo atskyrimu, kad būtų išvengta bet kokio interesų konflikto bei diskriminacinio elgesio ir kad būtų skatinamos investicijos į tinklus; - suteikiant daugiau skaidrumo ir užtikrinant, kad geriau veiktų mažmeninė rinka; - siekiant didesnio solidarumo ir glaudesnio valstybių narių regionų bendradarbiavimo, kad būtų užtikrintas saugesnis tiekimas. 3. PASTABOS DĖL BENDROSIOS POZICIJOS 3.1. Bendrosios pastabos Tarybos priimtose bendrosiose pozicijose dėl penkių tekstų, sudarančių trečiąjį teisės aktų paketą, yra visos esminės Komisijos pasiūlymo dalys, kurių reikia siekiant užtikrinti, kad dujų ir elektros energijos vidaus rinka veiktų tinkamai, o apskritai, kad būtų galima pasiekti pirmiau nurodytus tikslus. Todėl Komisija iš esmės gali pritarti bendrajai pozicijai (žr. 3.2). Per pirmąjį svarstymą buvo siekiama susitarti Taryboje. Todėl į bendrąją poziciją nebuvo oficialiai įtraukti Europos Parlamento priimti pakeitimai. Derybos šiuo klausimu vyks per antrąjį svarstymą. Tačiau į kai kuriuos Europos Parlamento priimtus pakeitimus bendrojoje pozicijoje atsižvelgiama (žr. 3.3). Komisija mano, kad į kai kuriuos pakeitimus, į kuriuos nebuvo atsižvelgta, reikėtų atsižvelgti per antrąjį svarstymą (žr. 3.4). 3.2. Specialiosios pastabos Toliau nurodomi pagrindiniai Komisijos pasiūlymo pakeitimai. 3.2.1 Veiksmingas atskyrimas Bendrojoje pozicijoje pritariama trims veiksmingo dujų bei elektros energijos gamybos ir perdavimo atskyrimo variantams. Priimti nuosavybės atskyrimo ir nepriklausomo sistemos operatoriaus (NSO) variantai. Komisija ir toliau laikosi nuomonės, kad geriausias sprendimas – taikyti nuosavybės atskyrimo variantą. Į bendrąją poziciją Taryba įtraukė trečią – nepriklausomo perdavimo operatoriaus (NPO) – variantą, kurį taikant perdavimo sistemų operatoriams (PSO) būtų leidžiama ir toliau priklausyti integruotoms įmonėms, bet numatė išsamias savarankiškumo, nepriklausomumo bei investavimo taisykles ir specialią nuostatą dėl persvarstymo, kuri gali paskatinti teikti teisės aktų pasiūlymus. Komisija mano, kad laikantis šių išsamių taisyklių galima pakankamai veiksmingai atskirti gamybą ir perdavimą. Komisija gali pritarti NPO variantui, nes jis yra bendro kompromiso dalis, tačiau toks variantas neturi susilpninti bendrosios pozicijos ir turi būti grindžiamas tvirčiausiais principais, kokius galima nustatyti laikantis politinio kompromiso. Kitaip nei Komisijos pasiūlyme, bendrojoje pozicijoje numatyta, kad pagal nuosavybės atskyrimo variantą leidžiama turėti mažiau nei pusę akcijų paketo, tačiau tokiu atveju nesuteikiamos balsavimo teisės ir taip užtikrinama, kad būtų išvengta bet kokios tarpusavio įtakos. Pagal visus variantus PSO turi patvirtinti nacionalinė reguliavimo institucija. Tačiau bendrojoje pozicijoje numatyta, kad atliekant tvirtinimo procedūrą Komisijai tenkantis priežiūros institucijos vaidmuo nebėra privalomas, o vietoj to nacionalinės reguliavimo institucijos įpareigojamos „kuo labiau atsižvelgti“ į Komisijos poziciją. Bendrojoje pozicijoje taip pat numatytas straipsnis, kuriuo valstybėms narėms leidžiama imtis priemonių užtikrinti vienodas sąlygas, jei tos priemonės yra proporcingos, nediskriminacinės, skaidrios ir atitinka EB sutarties nuostatas. Šios priemonės gali būti taikomos tik tuo atveju, jei Komisija jas patvirtina. Komisija mano, kad šia nuostata tinkamai išreikšta pripažinimo, kad energijos vidaus rinkoje galėtų egzistuoti įvairūs atskyrimo modeliai, ir leidimo valstybėms narėms savo teritorijose užtikrinti tuos modelius atitinkančias vienodas sąlygas, pusiausvyra. Todėl jai galima pritarti. Dėl nuostatos dėl trečiųjų šalių – Komisijos pasiūlyme numatyta, kad būtina sudaryti tarptautinį susitarimą, kuriuo investuotojams iš trečiųjų šalių būtų leidžiama kontroliuoti ES perdavimo tinklus. Taip pat numatyta, kad trečiųjų šalių investuotojai turi laikytis nuosavybės atskyrimo taisyklių, o Komisija privalo prižiūrėti, kad jų būtų laikomasi. Bendrojoje pozicijoje susitarimas su trečiąja šalimi nebelaikomas išankstine sąlyga, kuria remiantis atitinkamos trečiosios šalies investuotojui būtų leidžiama kontroliuoti tinklus. Vykdydama sertifikavimo procedūrą, valstybė narė turi užtikrinti, kad būtų laikomasi vieno iš trijų atskyrimo variantų, be to, ji privalo atsisakyti išduoti sertifikatą, jei jį išdavus kiltų pavojus atitinkamos valstybės narės ar Bendrijos energijos tiekimo saugumui. Nacionalinė valdžios institucija privalo pasikonsultuoti su Komisija ir „kuo labiau atsižvelgti“ į jos nuomonę. Bendrojoje pozicijoje išlaikyti pagrindiniai Komisijos pasiūlymo tikslai, todėl ji priimtina kaip bendro kompromiso dalis. 3.2.2 Nacionalinės reguliavimo institucijos Iš esmės pritarta Komisijos pasiūlymui sukurti nuo vyriausybių nepriklausančias nacionalines reguliavimo institucijas ir suteikti plačius tiek su tinklais, tiek su tiekimo rinkomis susijusius įgaliojimus. Komisijos pasiūlymo nuostatos sušvelnintos numatant įgaliojimus, nesusijusius su pagrindinėmis tinklų reguliavimo užduotimis, tokiomis kaip atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mokslinių tyrimų plėtros politika, tiekimo saugumas ir viešųjų paslaugų įpareigojimai. Numatytos nepriklausomumo ribos, neturinčios įtakos pagrindiniam principui, t. y. įpareigojimui paisyti kitų kompetentingų institucijų vaidmens tokiose srityse, kaip, pavyzdžiui, aplinkos tvarumas arba viešųjų paslaugų įpareigojimai, teisinė biudžeto kontrolė, teisminė kontrolė ir galimas reguliavimo institucijos vadovybės įgaliojimų pratęsimas. Apskritai bendrojoje pozicijoje išlaikyta Komisijos pasiūlymo esmė, todėl bendroji pozicija yra priimtina. Kaip nurodoma toliau, į bendrąją poziciją būtų naudinga įtraukti Europos Parlamento pakeitimus, kuriais paaiškinamas ir galutinai nustatomas nacionalinių reguliavimo institucijų vaidmuo. 3.2.3 Taikant komitologijos procedūrą priimtos gairės Numatyta, kad gairės bus neprivalomos, o kai kurios iš jų (gairės, susijusios su viešųjų paslaugų įpareigojimais, nacionalinių reguliavimo institucijų įgaliojimais ir pareigomis, mažmeninėmis rinkomis ir veiksmingu atskyrimu, susijusiu su sistemų veikimu paskirstymo lygmenyje) panaikinamos. Likusios gairės be jokios abejonės yra būtinos. 3.2.4 Leidžiančios nukrypti nuostatos Taryba nustatė bendras leidžiančias nukrypti nuostatas, taikomas mažoms (izoliuotoms) Kipro, Liuksemburgo bei Maltos ir Estijos, Suomijos bei Latvijos sistemoms tol, kol kurios nors iš šių valstybių narių sistema bus tiesiogiai susieta su kitos valstybės narės (išskyrus Estijos, Suomijos, Latvijos arba Lietuvos) sistema. 3.3. Bendrosios pozicijos aspektai, kuriais išreiškiami Europos Parlamento priimti pakeitimai Nemažai Europos Parlamento priimtų pakeitimų įtraukta į bendrąją poziciją paliekant tą pačią formuluotę arba į juos atsižvelgiant iš esmės. Tai tokie Europos Parlamento priimti pakeitimai (78, persvarstytas 125, persvarstytas 135, persvarstytas 138), kuriais siūloma, kad PSO variantas būtų konceptualiai įtrauktas į bendrąją poziciją. Tačiau Europos Parlamentas reikalauja, kad būtų skiriamas patikėtinis ir taip užtikrinamas tiek PSO nepriklausomumas, tiek PSO vertė vertikaliai integruotai bendrovei. Įtrauktas ir 63 pakeitimas, susijęs su atskyrimo varianto taikymu viešiesiems subjektams. Į bendrąją poziciją iš dalies įtraukti ir šie pakeitimai: 55 ir 104 pakeitimai, susiję su glaudesniu regionų bendradarbiavimu, 91 pakeitimas, susijęs su nacionalinių reguliavimo institucijų nepriklausomumu, 93 pakeitimas, susijęs su nacionalinių reguliavimo institucijų pareigomis, ir 95 bei 96 pakeitimai, susiję su tarifų tvirtinimo metodika. 3.4. Europos Parlamento pakeitimai, kuriuos patvirtino Komisija, bet kuriems nepritarė Taryba Komisija visiškai arba iš dalies gali pritarti daugumai Parlamento priimtų pakeitimų, tačiau kai kuriais atvejais reikėtų patikslinti arba keisti jų formuluotę. Tai taikoma toliau nurodytiems klausimams. 3.4.1 Reguliavimo institucijų vaidmuo Komisija iš esmės pritaria tiems Parlamento priimtiems pakeitimams, kuriais stiprinamas nacionalinių reguliavimo institucijų vaidmuo ir jų nepriklausomumas (pvz., PSO metinių investavimo planų tvirtinimas ir jų vykdymo užtikrinimas, vartotojų apsaugos priemonių įgyvendinimo užtikrinimas, sutartinius santykius ribojančių veiksmų stebėsena, griežtos taisyklės ir intervencija, kuriomis siekiama atkurti konkurenciją tiekimo rinkose, savarankiškas reguliavimo institucijų finansavimas). Ilgalaikės sutartys priimtinos tuo atveju, jei atitinka konkurencijos taisykles, tačiau neturėtų būti skatinama sudaryti tokias sutartis, nes jos gali riboti rinkos galimybes. Nors aukščiausios kainų ribos išskirtiniais atvejais ir aiškiai apibrėžtomis sąlygomis gali būti naudingos, dabartinėmis aplinkybėmis, kai kainos reguliuojamos, pageidautina neįtraukti specialios teisinės nuostatos, nes dėl jos daugelyje valstybių narių nebūtų galima atverti rinkos. Iš esmės galima pritarti principams, kurie nustatomi pakeitimais, susijusiais su efektyvaus energijos vartojimo skatinimu. Tačiau negalima pritarti specialiam pakeitimui, kuriuo raginama numatyti tikslų įpareigojimą taikyti kainų nustatymo formules, kuris didėtų kylant vartojimo lygiui. Atsižvelgiant į tokio įpareigojimo sudėtingumą bei ekonomines pasekmes ir į tai, kad yra kitų labiau pageidautinų būdų tam pačiam rezultatui pasiekti, rinkos atstovams turėtų būti suteikta laisvė patiems pasirinkti kainų nustatymo formules. 3.4.2 Vartotojų teisės Komisija iš esmės pritaria tiems Europos Parlamento priimtiems pakeitimams, kuriais vartotojams suteikiama daugiau teisių. Tai visų pirma susiję su A priedo papildymu, tiekėjų įpareigojimu nustatyti adekvačias išankstinio mokėjimo sąskaitas, valstybių narių tiekimo licencijų tarpusavio pripažinimu, vieno nacionalinio kontaktinio centro, kuris teiktų visą būtiną informaciją apie vartotojų teises, įkūrimu ir nacionalinio ombudsmeno paskyrimu. Iš esmės taip pat galima pritarti pasiūlymui ateinančius 10 metų naudoti pažangiuosius skaitiklius, nors reikėtų atidžiai persvarstyti tikslią pasiūlymo taikymo sritį ir jo formuluotę. Dėl Energijos vartotojų chartijos – Komisija pripažįsta, jog tam, kad veiktų tiekimo rinka, vartotojui būtina informacija. Komisija sukūrė informavimo priemonę – Europos energijos vartotojams skirtą klausimų ir atsakymų sąrašą, kuriuo siekiama teikti informaciją apie jų teises. Svarbiausias konkurencingų ES mažmeninių rinkų kūrimo ir energijos vartotojų apsaugos užtikrinimo veiksnys – Piliečių energetikos forumas. Būtent forumas kuria vartotojams skirtą klausimų sąrašą. Vartotojų chartija bus grindžiama direktyvų A priedu ir bendrosiomis vartotojų apsaugos direktyvomis, todėl ji neturi papildomos teisinės vertės. Be to, dėl teisinių priežasčių chartija negali būti įtraukta į direktyvas, nes taip būtų kartojamos esamos teisės. Todėl Komisija negali pritarti pakeitimams, kuriais Energijos vartotojų chartiją siekiama įtraukti į direktyvą. Tačiau Komisija galėtų pritarti nuostatai dėl persvarstymo, pagal kurią Komisija turėtų teikti A priede nustatytų priemonių įgyvendinimo per trejus direktyvos taikymo metus ataskaitą. Komisija taip pat pritaria pakeitimų, susijusių su skirstymo sistemų operatorių vaidmeniu, tikslui. Tačiau siekiant užtikrinti, kad pasiūlymai būtų praktiški ir įgyvendinami, juos reikėtų išsamiau apsvarstyti. 3.4.3 Kova su energijos trūkumu Europos Parlamentas ragina nustatyti valstybėms narėms taikomą įpareigojimą nacionaliniuose energetikos veiksmų planuose numatyti kovos su energijos trūkumu priemones. Šiomis priemonėmis turėtų būti užtikrinta, kad mažės žmonių, kenčiančių nuo energijos trūkumo, kad pensininkams ir neįgaliesiems žiemomis nebus atjungiama elektra ir kad energijos trūkumas bus apibrėžtas nacionaliniu lygmeniu pagal EB apibrėžtį, grindžiamą namų šildymo pajėgumu pagal Pasaulio sveikatos organizacijos standartus. Komisija nesiūlė keisti dabartinės teisinės sistemos, kurioje jau nustatytas valstybių narių įpareigojimas apsaugoti pažeidžiamus vartotojus. Energijos trūkumo sąvoka vartojama ne visose valstybėse narėse, o norint imtis kovos su energijos trūkumu priemonių reikia atsižvelgti į visus energetikos ir socialinės politikos aspektus. Komisija mano, kad jei energetikos politika būtų naudojamasi kaip vienintele priemone, būtų iškreiptas energijos rinkos veikimas. Valstybėms narėms leidžiama pačioms apibrėžti, kokie vartotojai yra pažeidžiami, naudojantis energijos trūkumo kriterijumi. Todėl Komisija galėtų pritarti valstybių narių įpareigojimui nacionaliniu lygiu apibrėžti energijos trūkumo sąvoką remiantis pažeidžiamų vartotojų apibrėžtimi, bet nepritaria, kad energijos trūkumo sąvoka būtų apibrėžta EB lygmeniu. Be to, Komisija mano, jog būtų netinkama EB lygmeniu nustatyti įpareigojimą užtikrinti, kad mažėtų nuo energijos trūkumo kenčiančių žmonių skaičius, nes pasirenkant tokią priemonę nepripažįstama, kad šiam klausimui spręsti reikia plataus politinio atsako. Tačiau Komisija galėtų pritarti bendram tikslui – sumažinti nuo energijos trūkumo kenčiančių žmonių skaičių. Komisija taip pat galėtų pritarti valstybių narių įpareigojimui užtikrinti specialią pensininkų bei neįgaliųjų apsaugą žiemą ir pranešti Komisijai apie tuo tikslu priimtas priemones. Komisija taip pat iš esmės palaiko tas valstybes nares, kurios jau įvykdė įpareigojimą prireikus apibrėžti pažeidžiamus vartotojus paminint būtinybę siekti, kad energijos tiekimas nebūtų nutraukiamas, bet mano, kad visiškai uždrausti galimybę nutraukti energijos tiekimą būtų kraštutinė priemonė. 3.4.4 Teisė naudotis dujų saugyklomis ir suskystintos gamtinės dujos Galima pritarti tiems Parlamento priimtiems pakeitimams, kuriais palaikoma 19 straipsnyje nurodyta teisė naudotis dujų saugyklomis, tačiau negalima pritarti nuostatos dėl teisinio ir funkcinio atskyrimo išbraukimui. Negalima pritarti dabartinės formos Parlamento pasiūlymui – atverti trečiųjų šalių prieigą prie suskystintų gamtinių dujų sistemos. 3.4.5 Kiti klausimai Europos Parlamento siūlomi pakeitimai, kuriais pabrėžiami PSO įpareigojimai, susiję su perkrovos valdymu, investicijomis į naujų pajėgumų kūrimą ir skaidrumu, Komisijai iš esmės priimtini. Komisija taip pat gali pritarti reikalavimui, kad PSO glaudžiau bendradarbiautų eksploatuodami savo sistemas, tačiau šias nuostatas reikėtų aiškiau suformuluoti. Parlamentas nori leisti valstybėms narėms nuo trečiųjų šalių prieigos taisyklių nukrypti leidžiančias nuostatas taikyti pramoniniams objektams. Komisija iš esmės pritaria leidžiančios nukrypti nuostatos taikymui pramoniniams objektams, įskaitant ir oro uostus bei geležinkelius. Tačiau EP siūlomas pakeitimas yra kraštutinė priemonė, nes juo siekiama pramoniniuose objektuose netaikyti beveik visų PSO ir paskirstymo sistemos operatorių įpareigojimų. Priimtinas sprendimas galėtų būti leidžiančios nukrypti nuostatos taikymas tik sunkiausių administracinių įpareigojimų atveju, t. y. reguliavimo institucijoms vykdant ex ante tarifų patvirtinimą. 4. IŠVADOS Komisija mano, kad bendrojoje pozicijoje išlaikyti pagrindiniai Komisijos pasiūlymo aspektai. Komisijos nuomone, bendrojoje pozicijoje išlaikoma tinkama su pagrindiniais klausimais susijusi pusiausvyra, o bendroji pozicija yra perspektyvus kompromisas, leisiantis dujų ir elektros energijos vidaus rinkai veikti sklandžiai. Tačiau Komisija mano, kad kai kurie Europos Parlamento per pirmąjį svarstymą priimti pakeitimai turėtų būti įtraukti tik per antrąjį svarstymą.