EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2016 11 30 COM(2016) 760 final KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI 2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/43/EB dėl su gynyba susijusių produktų siuntimo Bendrijoje sąlygų supaprastinimo įvertinimas {SWD(2016) 398 final}



2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/43/EB dėl su gynyba susijusių produktų siuntimo Bendrijoje sąlygų supaprastinimo įvertinimas 1.Įvadas 2009 m. gegužės 6 d. priimta Direktyva 2009/43/EB siekiama, supaprastinant su gynyba susijusių produktų siuntimo Europos Sąjungoje taisykles ir procedūras, gerinti ES gynybos įrangos rinkos veikimą, skatinti ES tiekimo grandinės gynybos sektoriuje integraciją ir didinti tiekimo saugumą. Pagal šios direktyvos 17 straipsnį Komisija turi pateikti Parlamentui ir Tarybai šios direktyvos įgyvendinimo peržiūros ataskaitą. Jei reikia, kartu su šia ataskaita turėtų būti pateikiamas pasiūlymas dėl teisėkūros procedūra priimamo akto. Todėl Komisija įvertino, kaip įgyvendinama ši direktyva, kad nustatytų, ar ir kokiu mastu pasiekti joje nustatyti tikslai, įskaitant tikslus, susijusius su vidaus rinkos veikimu. Kaip reikalaujama 17 straipsnyje, Komisija patikrino, kaip taikomos visos pagrindinės šios direktyvos nuostatos, įskaitant nuostatas dėl sertifikavimo (9 straipsnis), eksporto apribojimų (10 straipsnis), muitinės procedūrų (11 straipsnis), keitimosi informacija (12 straipsnis) ir apsaugos priemonių (15 straipsnis). Kaip reikalaujama 17 straipsnyje, Komisija įvertino šios direktyvos poveikį Europos gynybos įrangos rinkos ir Europos gynybos technologinės ir pramoninės bazės (EGTPB) raidai, taip pat MVĮ. Šios direktyvos vertinimas atliekamas praėjus vos trejiems metams nuo galutinio jos perkėlimo į nacionalinę teisę termino, todėl sudėtinga įvertinti, ar pasiekti ilgalaikiai šios direktyvos tikslai. Atliekant šį vertinimą daugiausia dėmesio skiriama šios direktyvos įgyvendinimui ir klausimui, ar pavyksta siekti jos tikslų. Siekdama geriau atlikti šią užduotį, Komisija pavedė atlikti išorės tyrimą šios direktyvos įgyvendinimui išnagrinėti ir jos veikimui įvertinti. Atliekant šį vertinimą surinkti ir išnagrinėti valstybių narių kompetentingų institucijų, gynybos sektoriaus įmonių, pramonės asociacijų ir kitų suinteresuotųjų subjektų duomenys. Siekiant sušvelninti turimų duomenų trūkumo ir vangaus dalyvavimo viešose konsultacijose poveikį, surengta keletas visos Europos masto suinteresuotųjų subjektų praktinių seminarų. Visos valstybės narės, visų pirma Ketinimų protokolo šalys, ir pramonės asociacijos pateikė papildomos informacijos, taip pat grįžtamosios informacijos apie preliminarias išvadas. Pasiūlytos tolesnės priemonės aptartos pagal šios direktyvos 14 straipsnį įsteigtame Su gynyba susijusių produktų siuntimo Europos Sąjungoje komitete ir su pramonės atstovais. Šioje ataskaitoje pateikiamos pagrindinės vertinimo išvados ir pasiūlymas dėl tolesnių veiksmų. Prie šios ataskaitos pridedamas tarnybų darbinis dokumentas, kuriame pateikiami išsamesni šio vertinimo rezultatai. 2.Direktyvos tikslas ir pagrindinės nuostatos Prieš priimant šią direktyvą, pagal valstybių narių licencijų išdavimo politiką iš esmės nebuvo skirtumo tarp tokių produktų eksportavimo už ES ribų ir jų platinimo ES. Abiem atvejais tiekėjai turėjo kreiptis dėl tos pačios rūšies individualios licencijos išdavimo. Tokios licencijos buvo palankiai vertinamos beveik visais siuntimo ES atvejais. Atsižvelgiant į tai, šia direktyva nustatytos priemonės, skirtos su gynyba susijusių produktų judėjimui ES rinkoje supaprastinti. Norint perkelti su gynyba susijusius produktus iš vienos valstybės narės į kitą, reikia gauti išankstinį šalies tiekėjos leidimą, o visam siuntimo Europos Sąjungoje procesui reikia gauti tik vieną licenciją, t. y., norint pervežti produktus arba juos įvežti į kitos valstybės narės teritoriją, nereikalaujama jokių papildomų leidimų. Vis dėlto pagal šią direktyvą valstybėms narėms tam tikrais atvejais taip pat leidžiama siuntimui netaikyti reikalavimo gauti išankstinį leidimą, pavyzdžiui, kai: tiekėjas arba gavėjas yra vyriausybės įstaiga arba ginkluotojų pajėgų dalis; produktai tiekiami ES, NATO, TATENA arba kitoms tarpvyriausybinėms organizacijoms jų užduočių vykdymui; įgyvendinamos bendros valstybių narių ginklavimosi programos arba teikiama humanitarinė pagalba. Šioje direktyvoje nustatytos trijų rūšių siuntimo Europos Sąjungoje licencijos. Bendrosios siuntimo licencijos (BSL). Tai – ex post patikrinimu grindžiamos atvirosios licencijos, išduodamos iš anksto nustatytus produktus siunčiant nurodytiems gavėjams arba konkrečiu tikslu. Nereikia pateikti išankstinio prašymo. Vis dėlto tiekėjai, ketindami pirmą kartą pasinaudoti BSL, apie tai turi pranešti savo valstybių narių kompetentingoms institucijoms. Visuotinės siuntimo licencijos (VSL). Šios licencijos grindžiamos ex ante patikrinimu; jomis leidžiama per nustatytą laiką tam tikros kategorijos produktus pagal tą pačią licenciją kelis kartus siųsti vienam ar keliems gavėjams kitose valstybėse narėse. Individualiosios siuntimo licencijos (ISL). Tokios licencijos išduodamos tuomet, kai nurodytų produktų nurodytas kiekis vieną kartą siunčiamas vienam gavėjui kitoje valstybėje narėje. Šioje direktyvoje reikalaujama, kad valstybėse narėse būtų skelbiamos bent keturių rūšių BSL: i) kai siunčiama ginkluotosioms pajėgoms; ii) kai siunčiama sertifikuotoms gynybos sektoriaus įmonėms; iii) kai siunčiama demonstravimo, vertinimo ar parodų tikslais; iv) kai siunčiama remonto ar priežiūros tikslais.

Tiekėjas gali naudotis antrosios rūšies BSL tik jeigu su gynyba susijusių produktų gavėjas yra sertifikuotas pagal šios direktyvos 9 straipsnio reikalavimus. Kiti reikalavimai nustatyti Rekomendacijoje dėl sertifikavimo. Sertifikavimo procesu valstybės narės eksporto kontrolės institucijai, atsakingai už ex post patikrintų BSL išdavimą, užtikrinamas gavėjo patikimumas. Taip įrodoma, kad įmonė yra įdiegusi būtiną vidaus sistemą ir turi darbuotojų, kad galėtų laikytis eksporto kontrolės taisyklių. Komisija sukūrė visuomenei prieinamą centrinį valstybių narių sertifikuotų gavėjų registrą CERTIDER. Pagal šios direktyvos 10 straipsnį su gynyba susijusių produktų gavėjai, teikdami prašymą išduoti eksporto licenciją, turi nurodyti kompetentingoms institucijoms visus pradinėje siuntimo licencijoje nustatytus eksporto apribojimus ir pareikšti, kad jie tų apribojimų laikėsi (jei reikia, gaudami sutikimą iš kilmės valstybės narės). 11 straipsnyje reikalaujama, kad eksportuotojai muitinės įstaigai pateiktų visas reikalingas eksporto licencijas. Pagal šio straipsnio nuostatas valstybei narei taip pat leidžiama, susiklosčius tam tikroms aplinkybėms, sustabdyti eksporto iš jos teritorijos procesą arba prireikus kitaip neleisti, kad pagal siuntimo licenciją iš kitos valstybės narės gauti su gynyba susiję produktai, įtraukti į kitą su gynybą susijusį produktą, būtų išvežti iš ES per jos teritoriją. 12 straipsnyje kalbama apie nacionalinių kompetentingų institucijų bendradarbiavimą ir keitimąsi informacija. 15 straipsnyje nustatytos apsaugos priemonės, kuriomis siekiama, kad, iškilus abejonių, kitos valstybės narės patikrintų, ar gavėjas laikosi nustatytų reikalavimų. Šios direktyvos materialinė taikymo sritis nustatyta su gynyba susijusių produktų sąrašu, kuris pateikiamas jos priede. 3.Perkėlimas į nacionalinę teisę ir įgyvendinimas Ši direktyva įsigaliojo 2009 m. ir iki 2011 m. birželio 30 d. turėjo būti perkelta į nacionalinę teisę. Ji taikoma nuo 2012 m. birželio 30 d. Iki šiol visos valstybės narės, kai kurios – vėluodamos, šią direktyvą perkėlė į nacionalinę teisę. Iki 2012 m. tik dvidešimt valstybių narių pranešė Komisijai apie nacionalinės teisės aktus, kuriais ši direktyva perkeliama į nacionalinę teisę. Naujomis licencijų išdavimo galimybėmis ir sertifikavimo procedūromis naudojamasi rečiau, nei tikėtasi. Remiantis turima informacija, tik devyniolika valstybių narių paskelbė BSL, kaip reikalaujama šioje direktyvoje, bent dvi valstybės narės šiuo metu vis dar nesiūlo nė vienos BSL ir bent keturios siūlo kai kurių, bet ne visų keturių rūšių BSL. Be to, beveik pusė valstybių narių dar neturi sertifikavimo proceso patirties (t. y. jose nėra sertifikuotų įmonių), ir bent viena valstybė narė dar turi įdiegti visapusiškai veikiančią gynybos sektoriaus įmonių sertifikavimo sistemą. Be to, nors pagal šią direktyvą neprivalu į nacionalinę teisę perkelti išimčių, valstybėse narėse taip pat labai nevienodai naudojamasi galimomis išankstinio leidimo išimtimis. Kaip išnagrinėta toliau, didžiausios veiksmingo šios direktyvos taikymo kliūtys yra jos perkėlimo į nacionalinę teisę skirtumai. Dėl šių skirtumų: ši direktyva pavienėse valstybėse narėse taikoma lėtai arba nevisapusiškai; apskritai nepakankamai suderinti valstybių narių reikalavimai ir procedūros; labai skiriasi valstybių narių paskelbtų BSL sąlygos ir apribojimai. 4.Pagrindiniai vertinimo rezultatai a.Direktyvos veiksmingumas. Bendras įgyvendinimas, pagrindinių nuostatų taikymas ir veiksmingo taikymo kliūtys Nuo šios direktyvos taikymo pradžios imta dažniau naudotis pagrindinėmis naujomis jos priemonėmis: VSL ir BSL. Vis dėlto, palyginti su poveikio vertinime išdėstytais pradiniais lūkesčiais, šiomis priemonėmis vis dar naudojamasi retai ir esama didelių valstybių narių skirtumų. Pavyzdžiui, 2012–2014 m. 21-oje valstybėje narėje (apie kurias turima išsamių duomenų) kasmet buvo išduota po 500–600 VSL. Vis dėlto penkios iš tų valstybių vertinimo laikotarpiu neišdavė nė vienos VSL, o keturios išdavė po beveik 200 VSL arba daugiau. Kalbant apie BSL, 24-iose valstybėse narėse, apie kurias turima išsamių duomenų, pateikti 1 475 pranešimai apie vertinimo laikotarpiu pirmą kartą panaudotas BSL, bet esama didelių skirtumų: vienuolikoje valstybių narių neužregistruota nė vieno pranešimo, o trijose valstybėse narėse užregistruota daugiau kaip 100 pranešimų. Ilgainiui gerokai padaugėjo pagal BSL atliktų sandorių (nors tik aštuonios valstybės narės galėjo pateikti duomenų apie tai). Pavyzdžiui, Vokietija pranešė, kad pagal BSL atliktų sandorių skaičius išaugo nuo 71 (2012 m.) iki 1 769 (2013 m.) ir 4 884 (2014 m.). Įvairių tendencijų matyti ir keturių šia direktyva nustatytų BSL rūšių srityje. Pranešimų apie pirmą kartą demonstravimo ir remonto tikslais panaudotas BSL nuolat daugėjo, o BSL naudojimo siuntimo ginkluotosioms pajėgoms tikslais atvejų skaičius augo lėčiau. BSL naudojimas siuntimo sertifikuotiems gavėjams tikslais buvo vienintelė kategorija, kurioje užregistruotų atvejų skaičius 2013–2014 m. sumažėjo. Pastarosios rūšies BSL, palyginti su kitų trijų rūšių BSL, buvo naudojamasi rečiausiai. Didžioji dauguma (apie 89 proc.) su gynyba susijusių produktų vis dar siunčiama naudojantis ISL ir tik nedidelė jų dalis – naudojantis VSL (mažiau kaip 5 proc.) ir BSL (mažiau kaip 10 proc.). ISL buvo numatyta pakeisti naujomis priemonėmis, bet šios licencijos tebėra pagrindinė siuntimo leidimų Europoje forma. Esama didelių naudojimosi išankstinio leidimo išimtimis skirtumų: vienos valstybės narės naudojasi visomis galimybėmis taikyti šioje direktyvoje nustatytas išimtis, kitos – tik kai kuriomis, o dar kitos netaiko jokių išimčių. Sertifikavimu, kuris iš esmės skirtas ne sudedamųjų dalių tiekėjams, o integravimo veiklą vykdantiems subjektams, naudotasi mažiau ir rečiau, negu tikėtasi. Nors nuo 2012 m. sertifikuotų įmonių skaičius nuolat didėjo, visoje Europoje sertifikuotos tik 55 įmonės. Pusė šių įmonių įsteigta tik dviejose valstybėse narėse: Vokietijoje (14) ir Prancūzijoje (12), o pusėje valstybių narių nėra nė vienos sertifikuotos įmonės. Pramonės atstovai mano, kad sertifikavimo procesas yra brangus ir atima daug laiko. Sertifikuotų įmonių suvokiamam sąnaudų ir naudos santykiui, be jokios abejonės, neigiamos įtakos turi tai, kad sertifikuotų įmonių prekybos partneriai retai naudojasi BSL. Kai kuriais atvejais tiekėjas veiklą vykdo valstybėje narėje, kurioje sertifikuoti gavėjai negali gauti tam tikros rūšies BSL arba jai taikomi dideli licencijos sąlygų apribojimai (pavyzdžiui, dėl grįžtamojo eksporto). Be to, nevienodai įgyvendinama sertifikavimo sistema galėtų daryti neigiamą poveikį jos taikymui, nes pramonėje atsiranda painiavos ir netikrumo. Įmonės galbūt teiktų pirmenybę ne gana griežtam sertifikavimo procesui, o įprastoms procedūroms, kuriomis naudojosi prieš įsigaliojant šiai direktyvai.

Atliekant vertinimą nustatyta keletas veiksmingo šios direktyvos taikymo kliūčių, kurias nulėmė arba jos nuostatos, arba perkėlimas į nacionalinę teisę. Suinteresuotieji subjektai nurodė, kad viena iš didesnių problemų – nepakankamas BSL įgyvendinimo suderinimas valstybėse narėse. Kalbant apie valstybių narių paskelbtas BSL, labai įvairuoja produktai ir sudedamosios dalys, kurias galima siųsti pagal tos BSL sąlygas, taip pat jų siuntimo sąlygos. Todėl pramonei tokios licencijos atrodo mažiau patrauklios. Kita kliūtis yra atsakomybės perėmimas iš valdžios institucijų ir perdavimas ekonominės veiklos vykdytojams; tai reiškia, kad, suinteresuotųjų subjektų, ypač MVĮ, nuomone, naujos BSL yra rizikingesnės. Kita didesnė sertifikavimo kliūtis yra vykdomiesiems darbuotojams taikomas asmeninės atsakomybės už eksporto ir (arba) siuntimo kontrolę reikalavimas. Dar viena kliūtis – nedidelis informuotumas, visų pirma MVĮ, apie priemones, kuriomis galima naudotis taikant šią direktyvą, ir jų teikiamą naudą pavienių valstybių narių pramonei. Pavyzdžiui, įmonės, naudodamosi BSL produktams į sertifikuotą įmonę siųsti, galėtų sutaupyti laiko ir sumažinti administracinę naštą. Kitas netiesioginis su gynyba susijusių produktų platinimo ES apribojimas atsiranda dėl valstybių narių eksporto kontrolės sistemos, kuri reglamentuojama Bendrosios pozicijos 2008/944/BUSP nuostatomis. Valstybės narės yra linkusios nacionalinėmis BSL drausti tolesnį eksportą, todėl pramonei ši priemonė tampa mažiau patraukli. Apskritai šia direktyva nustatyti plataus užmojo tikslai, ir, norint juos pasiekti, reikia pakeisti kartais seniai pripažintus ir įtvirtintus darbo metodus. Sėkmingai taikyti šios direktyvos nuostatas buvo lengviau tose valstybėse narėse, kuriose buvo padaryta tik minimalių esamos licencijų išdavimo sistemos pokyčių (pavyzdžiui, kai anksčiau veikė atvira licencijų išdavimo sistema), kuriose būta didelio susidomėjimo ir gerai suvokta, kokie pokyčiai vyksta, ir kuriose, siekiant tinkamai perkelti šią direktyvą į nacionalinę teisę, buvo teikiama informacija ir konsultacijos. Vis dėlto, kadangi kai kuriose valstybėse narėse dar reikia įgyvendinti pagrindines šios direktyvos nuostatas, sudėtinga įvertinti, ar ji visoje ES taikoma veiksmingai. Komisija iš pramonės atstovų gavo keletą nekonkrečių nusiskundimų dėl praktinių sunkumų, susijusių su šios direktyvos 11 straipsnyje nustatyta muitinės procedūra. Vis dėlto, atliekant šį vertinimo tyrimą, nerasta jokių tokio reiškinio įrodymų. Taip pat nenustatyta jokių konkrečių problemų, susijusių su 10, 12 ir 15 straipsnių nuostatų įgyvendinimu. b. Poveikis Europos gynybos įrangos rinkai ir Europos gynybos technologinei ir pramoninei bazei Nors šia direktyva nustatytas suderinimo pagrindas ir ji padėjo sukurti panašaus pobūdžio nacionalines licencijų išdavimo sistemas, direktyvą galima aiškinti gana laisvai ir lanksčiai, o tai reiškia, kad Europoje iš esmės vis dar taikomos 28 skirtingos licencijų išdavimo sistemos. Aiškus tokio atvejo pavyzdys – skirtingas „mažiau pavojingų produktų“, kuriuos reikia įtraukti į BSL taikymo sritį, aiškinimas nacionaliniu lygmeniu. Ši ir kitos skirtingai taikomos nuostatos nepadeda kurti atviros Europos gynybos įrangos rinkos. Sudėtinga įvertinti šios direktyvos poveikį EGTPB raidai ir Europos gynybos įrangos rinkos plėtrai. Daugumoje valstybių narių siuntimas sudaro nedidelę visos prekybos gynybos srityje dalį, tačiau negalima teigti, kad ji nereikšminga. 2013 m. siuntimas sudarė 26 proc. visos ES prekybos gynybos srityje apimties. Kadangi kol kas ši direktyva taikoma tik trumpą laiką, dar negalima nustatyti jos poveikio EGTPB raidai. Apskritai reikia daugiau laiko tokiai naudai pamatyti. Be to, didelį poveikį daro kiti veiksniai, pavyzdžiui, ES nuo finansų ir ekonomikos krizės pradžios nuolat mažinamos investicijos į gynybos sritį. Kitaip nei tikėtasi, kai kurie suinteresuotieji subjektai nurodė, kad tokia tendencija buvo vienas iš veiksnių, dėl kurių vėl imta nacionalizuoti tiekimo grandines, o tai prieštarauja pradiniams šios direktyvos tikslams mažinti rinkų susiskaidymą. Be to, verslo veiklai gynybos sektoriuje būdingi nebūtinai dėsningai pasikartojantys ciklai ir permainos, kuriuos paprastai lemia ne viena priežastis. Taigi bet kokias permainas laikyti šios direktyvos, kuri taikoma tik trejus metus (o kai kuriose valstybėse narėse dar trumpiau), poveikiu reikia labai atsargiai. Be to, pokyčiai tiekimo grandinėse paprastai vyksta gana lėtai. Pagrindiniam rangovui reikia rimto pagrindo ir laiko tiekėjams pakeisti. Vien tik siuntimo procedūrų supaprastinimas nelaikomas pakankamai rimta priežastimi svarstyti galimybę imtis tokių pokyčių. Kai kurios kompetentingos institucijos pabrėžė, kad šios direktyvos nuostatos, kad ir kokios netobulos būtų, iš tikrųjų padeda tenkinti įmonių poreikius ir, mažinant administracinę naštą, apskritai didinti produktyvumą. Teigiamą poveikį EGTPB labiausiai įžvelgia mažesnės šalys. Keletas respondentų taip pat nurodė, kad sudarytos palankesnės sąlygos veikti (mažiau pavojingos) įrangos vidaus rinkoje, bet ji vis dar neaprėpia aukštųjų technologijų prekių. Svarbų vaidmenį atlieka ir pasaulinės konkurencingumo perspektyvos, visų pirma transatlantiniai pokyčiai. Daug gynybos sektoriaus įmonių mano, kad dėl pastaruoju metu įvykdytų JAV eksporto kontrolės reformų, kurios padėjo palengvinti įvairių su gynyba susijusių produktų ir sudedamųjų dalių eksportą, JAV ir Europos įmonėms nebesudaromos vienodos sąlygos, nes JAV eksportuotojams suteikiamas reguliavimo srities pranašumas. Be to, ši direktyva padarė tik nedidelį teigiamą poveikį su gynyba susijusių produktų tiekimo saugumui. Vis dėlto ši direktyva galėtų padėti užtikrinti didesnį tiekimo saugumą didinant skaidrumą – viešųjų pirkimų perkančiosios organizacijos ar pirkėjai, turėdami žinių apie kitų valstybių narių licencijų išdavimo sistemas, galėtų būti tikri dėl produktų tiekimo iš kitų valstybių narių patikimumo. Naudojantis BSL, užuot prašius išduoti ISL, būtų galima sutrumpinti laiką, reikalingą naujos produkcijos užsakymui įvykdyti, ir sumažinti administracines išlaidas, taip pat didinti lankstumą (abiem tiekimo grandinės šalims, kai BSL išduodama siuntimo sertifikuotiems gavėjams atveju). c.Efektyvumas Dar negalima susidaryti aiškios nuomonės apie bendrą šios direktyvos poveikį įvairių suinteresuotųjų subjektų patiriamoms išlaidoms. Vis dėlto iš pirmųjų požymių ir netiesioginių įrodymų matyti, kad išlaidos mažės. Kompetentingos institucijos patyrė didelių pradinių sistemos diegimo išlaidų, bet manoma, kad jas su kaupu atsvers sumažėjusios kasdienės išlaidos įmonėms vis dažniau pereinant nuo ISL prie VSL ir BSL. Įmonės taip pat patyrė išankstinių susipažinimo su naujomis sistemomis ir prisitaikymo prie jų sąnaudų, bet manoma, kad jos, naudodamosi naujomis licencijomis, sutaupys laiko ir pinigų. VSL ir BSL naudojamasi vis dažniau, todėl ilgainiui turėtų gerokai labiau sumažėti naudojimosi ISL atvejų, taigi turėtų toliau mažėti ir išlaidos, įskaitant administracinę naštą. Aukštesnis informuotumo apie sistemas lygis, labiau integruoti procesai ir masto ekonomija ilgainiui taip pat gali padėti gauti daugiau naudos. Nors iš pradžių taikant šią direktyvą prireikė didelių tiek kompetentingų institucijų, tiek įmonių pastangų ir išlaidų, iš visų įrodymų matyti, kad minėtos institucijos ir įmonės šiuos iššūkius pajėgė įveikti. Be to, atrodo, kad naujos licencijų išdavimo sistemos tiesiogines išlaidas, yra lengviau padengti negu ankstesnių pasirinkimo galimybių išlaidas. Apskritai galima manyti, kad, įgyvendinant šią direktyvą, daroma pažanga ilgesniu laikotarpiu siekiant naudingo tikslo mažinti išlaidas, įskaitant administracinę naštą. Pagrindinė sritis, kurioje išlaidos, kaip manoma, yra neproporcingai didelės, – tai sertifikavimas; šiuo atveju suinteresuotieji subjektai mano, kad šiuo metu ši pasirinkimo galimybė gali duoti labai nedaug naudos. Dėl nepakankamų paskatų sertifikuotų įmonių nėra daug ir jos retai ir nedideliu mastu naudojasi BSL.

d.Nuoseklumas ir suderinamumas Šios direktyvos 13 straipsnyje teigiama, kad jos priede pateikiamas su gynyba susijusių produktų sąrašas turi griežtai atitikti Tarybos kasmet atnaujinamą Europos Sąjungos bendrąjį karinės įrangos sąrašą (angl. CML). Vis dėlto, norint iš dalies pakeisti šį priedą, kad jis atspindėtų ES bendrojo karinės įrangos sąrašo pakeitimus, prireikia keleto mėnesių; be to, paskui valstybės narės atnaujintą su gynyba susijusių produktų sąrašą turi perkelti į nacionalinę teisę. Todėl mažai tikėtina, kad bet kuriuo konkrečiu laikotarpiu nacionalinės teisės aktai, visų pirma kontroliuojamų produktų sąrašas, atspindės dabartinį ES bendrąjį karinės įrangos sąrašą; be to, šioje srityje gali būtų valstybių narių skirtumų. Todėl pramonės įmonėms tampa neaišku, kurio sąrašo produktams taikomi eksporto ir kurio – siuntimo (arba siuntimo iš įvairių valstybių narių) kontrolės reikalavimai, ir atsiranda teisinis netikrumas. Tai daro neigiamą poveikį veiksmingam karinių produktų platinimui ES, taigi trukdo naudotis tokiomis supaprastintomis priemonėmis kaip BSL. Daugeliui priede išvardytų kategorijų produktų, jeigu jie specialiai sukurti kariniams tikslams, reikia gauti siuntimo licenciją. Kadangi nėra bendros „kariniams tikslams specialiai sukurto produkto“ apibrėžties, pramonės sektoriai susiduria su įvairiu pavienių valstybių narių požiūriu į su gynyba susijusių produktų siuntimo reikalavimų taikymo sritį. Gali būti keletas gana nedidelio šios direktyvos ir kitų teisės aktų, kuriais reglamentuojami su gynyba susiję produktai ar jų siuntimas Bendrijoje, pavyzdžiui, Šaunamųjų ginklų reglamento, Šaunamųjų ginklų direktyvos, 2013 m. JT sutarties dėl prekybos ginklais, Reglamento dėl dvejopo naudojimo prekių ir Tarybos bendrosios pozicijos 2008/944/BUSP nuostatų sutapimo ar nenuoseklumo atvejų. Tokios kryžminės šios direktyvos ir Šaunamųjų ginklų reglamento nuorodos bus nagrinėjamos atliekant Šaunamųjų ginklų reglamento vertinimą. Šios direktyvos ir Viešųjų pirkimų gynybos srityje direktyvos nuostatų nesuderinamumo atvejų nenustatyta. Galiausiai keletas kompetentingų institucijų pažymėjo, kad svarbu nuolat peržiūrėti nuostatų sutapimo ar nesuderinamumo atvejus, nes įvairios teisinės sistemos nuolat plėtojamos tiek ES, tiek tarptautiniu lygmeniu. e.Aktualumas ir papildoma nauda ES Atlikus šį vertinimą patvirtinta, kad visi pradiniai šios direktyvos tikslai šiuo metu Europoje tebėra aktualūs. Tai – ilgalaikiai tikslai, kurių siekiant matyti pradinis šios direktyvos indėlis. Dabar, norint visapusiškai įgyvendinti šią direktyvą ir tobulinti praktinio ir suderinto jos taikymo procesą, reikia toliau dėti pastangas, kad būtų galima toliau mažinti Europos gynybos rinkų susiskaidymą. Prieš patvirtinant šią direktyvą, kiekvienoje valstybėje narėje buvo taikoma jos su gynyba susijusių produktų siuntimo kontrolės tvarka, nors buvo matyti ir tarptautinių tendencijų (pavyzdžiui, Ketinimų protokolo šalių bendradarbiavimas). Taikant skirtingus valstybių narių metodus arba įgyvendinant daugiašales iniciatyvas žemesniu už europinį lygmeniu padaryta tam tikra (nedidelė) pažanga, bet mažai tikėtina, kad šios pastangos buvo tokio plataus užmojo kaip mėginimai įgyvendinant šią direktyvą pertvarkyti su gynyba susijusių produktų siuntimo visoje Europoje tvarką ar kad jos padėjo padaryti tokią pat pažangą tenkinant nustatytus poreikius ir mažinant riziką. Todėl labiau tikėtina, kad europinis požiūris padės pasiekti šios direktyvos tikslus, net jeigu dabartinė jo taikymo sritis pernelyg siaura, kad aprėptų šių tikslų įgyvendinimo klausimą. 5.Išvados ir tolesni veiksmai Apskritai ši direktyva ir toliau yra tinkamas pagrindas su gynyba susijusių produktų siuntimo Europoje poreikiams tenkinti ir šios srities problemoms spręsti. Kadangi įgyvendinti šią direktyvą užtruko ilgiau, negu buvo tikėtasi, o įgyvendinimo procesas Europoje įvairavo, platesnio masto ir ilgalaikiai tikslai sukurti veiksmingą vidaus rinką, užtikrinti didesnį tiekimo saugumą ir didinti konkurencingumą pasiekti tik iš dalies. Valstybių narių valdžios institucijos ir suinteresuotieji subjektai iš esmės patvirtino, kad ši direktyva ir jos priemonės vis dar padeda patenkinti iš pradžių nustatytus poreikius ir mažinti riziką. Ji nedaug, bet prasmingai padėjo užtikrinti geresnį Europos gynybos rinkų veikimą, net jeigu dėl nedidelio turimų duomenų kiekio šio indėlio veiksmingumą sudėtinga įvertinti. Išskyrus sertifikavimo klausimą ir atsižvelgiant į trumpą šios direktyvos taikymo laikotarpį, esama požymių, kad ji šiek tiek padėjo sumažinti išlaidas ir administracinę naštą. Europinis metodas tebėra tinkamiausia ES gynybos rinkų stiprinimo priemonė, tačiau būtų galima didinti vidinį ir išorinį šios direktyvos suderinamumą. Apskritai, įgyvendinant šią direktyvą, daroma pažanga siekiant iš pradžių nustatytų tikslų. Todėl Komisija, užuot iš dalies keitusi šią direktyvą, ketina daugiausia dėmesio skirti jos įgyvendinimo tobulinimui, orientacinių priemonių ir rekomendacijų rengimui ir skatinimui ja naudotis. Valstybių narių pažanga, ilgainiui daroma įgyvendinant šią direktyvą, padės geriau taikyti jos nuostatas ir galbūt sukaupti daugiau duomenų, reikalingų būsimiems vertinimams atlikti. Remdamasi šio vertinimo išvadomis, valstybių narių indėliu komitete ir visos Europos pramonės įmonių atstovų pastabomis, Komisija siūlo tokius tolesnius veiksmus. Komisija ketina tobulinti šios direktyvos įgyvendinimo pavienėse valstybėse narėse procesą pradėdama dialogą su nacionalinės valdžios institucijomis, kuriuo bus siekiama išaiškinti ir geriau suprasti šios direktyvos perkėlimo į nacionalines teisės sistemas tvarką ir kai kurių jos nuostatų neįgyvendinimo tam tikrose valstybėse narėse priežastis, taip pat išspręsti visus likusios šios srities klausimus. Nepakankamai aiškiai suvokiamos sertifikavimo sistemos teikiamos naudos klausimą iš dalies būtų galima išspręsti suteikiant daugiau galimybių sertifikuotiems gavėjams gauti BSL ir jomis naudotis, užuot naudojusis ISL. Komisija, remdamasi didelėmis pagal šios direktyvos komiteto procedūrą sudarytos valstybių narių kompetentingų institucijų darbo grupės pastangomis ir vertingu Ketinimų protokolo šalių indėliu, priėmė dvi rekomendacijas, kuriomis siekiama skatinti suderintą BSL veikimą, kai produktai siunčiami ginkluotosioms pajėgoms ir sertifikuotiems gavėjams. Į šias abi rekomendacijas įtraukti minimalūs mažiau pavojingų su gynyba susijusių produktų ir sudedamųjų dalių sąrašai, taip pat bendri minimalūs šių produktų ir sudedamųjų dalių, kurie turi būti įtraukti į atitinkamas pavienių valstybių narių BSL, siuntimo reikalavimai. Į rekomendaciją dėl BSL, kai produktai siunčiami ginkluotosioms pajėgoms, įtrauktas visiškas grįžtamojo eksporto apribojimų panaikinimas, o į rekomendaciją dėl BSL, kai produktai siunčiami sertifikuotiems gavėjams, – dalinis tokių apribojimų panaikinimas. Kadangi produktų, kuriems taikomos abi rekomendacijos, sąrašas nėra baigtinis, valstybės narės į savo BSL taikymo sritį gali įtraukti kitus produktus ir sudedamąsias dalis. Vis dėlto valstybės narės neturėtų nustatyti tokių siuntimo pagal BSL sąlygų, kurios prieštarautų ar darytų neigiamą poveikį šiose rekomendacijose išvardytoms sąlygoms. Komisija yra įsipareigojusi toliau glaudžiai bendradarbiauti su valstybėmis narėmis ir darbo grupe panašaus kitų šioje direktyvoje nustatytų BSL, t. y. BSL, kai produktai siunčiami demonstravimo, vertinimo ir parodų tikslais, ir BSL, kai produktai siunčiami priežiūros ir remonto tikslais, suderinimo klausimu. Prireikus Komisija pateiks valstybėms narėms tolesnių rekomendacijų. Darbo grupė laikoma vertinga keitimosi informacija ir geriausios patirties pavyzdžiais, taip pat valstybių narių ir Komisijos bendradarbiavimo rėmimo priemone. Komisija toliau keisis nuomonėmis su valstybėmis narėmis, siekdama nustatyti konkrečias labiau suderinto sertifikavimo visoje ES sritis, įskaitant galimybes kurti kuo didesnę sąveiką su kitais režimais, pavyzdžiui, dvejopo naudojimo prekių kontrolės režimu. Ji išnagrinės, kuris iš šių būdų: tolesnės rekomendacijos, valstybių narių tarpusavio keitimasis geriausios patirties pavyzdžiais ar netgi šiuo metu taikomos Rekomendacijos dėl sertifikavimo persvarstymas ar patikslinimas, yra geriausias sertifikavimo nuoseklumui didinti ir naudojimuisi juo skatinti. Bus toliau nagrinėjamos galimybės skatinti pramonės sektorių naudotis sertifikavimu, pavyzdžiui, galima sąveika su įgaliotojo ekonominės veiklos vykdytojo samprata pagal muitinės teisės aktus, galimas audito procedūrų supaprastinimas ir glaudesnis siuntimo licencijas išduodančių kompetentingų institucijų ir muitinės bendradarbiavimas. Komisija pradės dirbti, siekdama nustatyti bendrą „kariniams tikslams specialiai sukurto produkto“ apibrėžtį, kad būtų galima apibūdinti, kuriems produktams turėtų būti taikoma ši direktyva, taigi ir licencijų išdavimo reikalavimai. Norint atlikti šią užduotį, reikia glaudžiai bendradarbiauti su valstybių narių kompetentingomis institucijomis ir BSL naudotojais, t. y. visos ES su gynyba susijusių produktų tiekėjais ir gavėjais. Bus atsižvelgta į Europos ir tarptautiniuose forumuose su gynyba susijusių produktų eksporto kontrolės srityje atliktą darbą. Komisija, siekdama stebėti padėtį, toliau keisis nuomonėmis su valstybėmis narėmis dėl 11 straipsnio nuostatų taikymo jų teritorijoje.