EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2021 07 14 COM(2021) 563 final 2021/0213(CNS) Pasiūlymas TARYBOS DIREKTYVA kuria pakeičiama Sąjungos energinių produktų ir elektros energijos mokesčių struktūra (nauja redakcija) (Tekstas svarbus EEE) {SEC(2021) 663 final} - {SWD(2021) 640 final} - {SWD(2021) 641 final} - {SWD(2021) 642 final}



AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai Energinių produktų ir elektros energijos mokesčiai yra svarbus klimato ir energetikos politikos aspektas. 2003 m. spalio 27 d. Direktyva 2003/96/EB, pakeičiančia Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą (Energijos mokesčių direktyva arba EMD), nustatytomis suderintomis taisyklėmis siekiama užtikrinti tinkamą vidaus rinkos veikimą. Tačiau nuo tada, kai buvo priimta EMD, pagrindinė klimato ir energetikos politikos sistema iš esmės pasikeitė ir ši direktyva nebedera su dabartine ES politika. Be to, EMD nebeužtikrinamas tinkamas vidaus rinkos veikimas. Pasiūlymas dėl direktyvos išdėstymo nauja redakcija yra Europos žaliojo kurso (EŽK) ir pasirengimo įgyvendinti 55 proc. tikslą (Fit for 55) priemonių rinkinio dalis; daugiausia dėmesio jame skiriama aplinkos ir klimato klausimams, remiant Komisijos įsipareigojimą spręsti su aplinka susijusius uždavinius ir siekti išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo ES tikslų ir oro taršos mažinimo tikslų. Europos žaliuoju kursu pradėta įgyvendinti nauja ES augimo strategija, siekiant ES paversti teisinga ir klestinčia visuomene. Juo dar kartą patvirtintas Komisijos siekis padidinti klimato srities užmojus, kad iki 2050 m. Europa taptų pirmuoju neutralaus poveikio klimatui žemynu. Būtinybė Europai laikytis žaliojo kurso ir jo vertė dar labiau padidėjo stipriai Sąjungos piliečių sveikatą ir ekonominę gerovę paveikusios COVID-19 pandemijos akivaizdoje. Remiantis EŽK strategija ir išsamiu poveikio vertinimu 2020 m. rugsėjo mėn. Komisijos komunikate „Platesnis Europos 2030 m. klimato srities užmojis“ (2030 m. klimato politikos tikslo įgyvendinimo planas) pasiūlyta išplėsti ES užmojį ir pateiktas išsamus planas atsakingai padidinti Europos Sąjungos privalomą tikslą iki 2030 m. grynąjį išmetamųjų teršalų kiekį sumažinti bent 55 proc. Išplėsti 2030 m. užmojai politikos formuotojams ir investuotojams teikia tikrumo, kad per ateinančius metus nebus priimami tokie sprendimai, kuriais būtų išlaikytas esamas išmetamųjų teršalų kiekis, nederantis su ES tikslu iki 2050 m. neutralizuoti poveikį klimatui. 2030 m. tikslas dera su Paryžiaus susitarimo tikslu pasiekti, kad pasaulio temperatūros padidėjimas būtų gerokai mažesnis nei 2 °C, ir dėti pastangas, kad šis padidėjimas neviršytų 1,5 °C. Naują privalomą 2030 m. ES tikslą 2020 m. gruodžio mėn. susitikime patvirtino Europos Vadovų Taryba. Europos klimato teisės aktu, dėl kurio susitarė Europos Parlamentas ir Europos Vadovų Taryba, nustatyta, kad ES poveikio klimatui neutralumo tikslas yra teisiškai privalomas, ir išplėstas 2030 m. užmojis, nustatant tikslą iki 2030 m. grynąjį išmetamųjų teršalų kiekį sumažinti bent 55 proc., palyginti su 1990 m. Siekdama laikytis Europos klimato teisės akte siūlomo kurso ir užtikrinti šio didesnio 2030 m. tikslo pasiekimą Komisija peržiūrėjo šiuo metu galiojančius su klimatu ir energetika susijusius teisės aktus. Kaip paskelbta 2030 m. klimato politikos tikslo įgyvendinimo plane, pasirengimo įgyvendinti 55 proc. tikslą (Fit for 55) priemonių rinkinys yra išsamiausias elementas siekiant naujo plataus užmojo 2030 m. klimato tikslo, prie kurio turės prisidėti visi ekonomikos sektoriai ir politikos sritys. Pagal EŽK Komisija įsipareigojo peržiūrėti EMD, dėmesį sutelkdama į aplinkos klausimus ir siekdama užtikrinti, kad energijos mokesčiai derėtų su klimato srities tikslais. Mokesčiais siunčiami tinkami kainų signalai ir teikiamos tinkamos paskatos tvariam vartojimui ir gamybai, todėl jais tiesiogiai remiama žalioji pertvarka. Norint sumažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, būtina visoje ES nustatyti veiksmingus aplinkosaugos mokesčius ir panaikinti paskatas naudoti iškastinį kurą, taip pat reikalingos kitos reguliavimo priemonės. EMD gali padėti siekti platesnio užmojo tikslo iki 2030 m. bent 55 proc. sumažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, jei būtų užtikrinta, kad variklių degalų ir krosnių kuro mokesčiais būtų geriau atspindimas jų poveikis aplinkai ir sveikatai. Tai galima pasiekti pašalinant nepalankias sąlygas švarioms technologijoms diegti ir nustatant didesnius mokesčius neefektyviems ir taršiems degalams, papildant anglies dioksido apmokestinimą apyvartinių taršos leidimų prekybos priemonėmis. Tai palengvins perėjimą nuo iškastinio kuro prie švaresnės energijos, kad laikantis įsipareigojimų pagal Paryžiaus susitarimą būtų pasiektas ES poveikio klimatui neutralumo tikslas. EMD buvo įvertinta 2019 m. Atsižvelgdama į tą vertinimą Taryba priėmė išvadas, kuriose ji išreiškė požiūrį, kad energijos mokesčiai gali būti viena iš ekonominių paskatų, kuriomis nurodoma kryptis sėkmingai energetikos pertvarkai, skatinama mažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį ir investuoti į energijos taupymą, kartu prisidedant prie tvaraus augimo, ir paragino Komisiją peržiūrėti EMD. Dabartinė EMD kelia įvairių klausimų, susijusių su jos atotrūkiu nuo klimato ir energijos vartojimo efektyvumo tikslų ir trūkumais užtikrinant tinkamą vidaus rinkos veikimą. Pirma, EMD nedera su ES klimato ir energetikos tikslais. Direktyva nepakankamai skatina mažinti išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, didinti energijos vartojimo efektyvumą ir elektros energijos bei alternatyviųjų degalų (vandenilio iš atsinaujinančių energijos išteklių, sintetinių degalų, pažangiųjų biodegalų ir kt.) naudojimą. Taip yra dėl to, kad nauji, mažiau anglies dioksido išskiriantys degalai apmokestinami taip pat, kaip jiems lygiaverčiai iškastiniai degalai, jei naujieji degalai atsirado po paskutinės EMD priėmimo 2003 m., todėl jiems nenustatytas aiškus tarifas. Dėl tūriu grindžiamo apmokestinimo (tarifai nustatyti litrui biodegalų) biodegalai atsiduria nepalankesnėje padėtyje. To priežastis yra ta, kad vieno litro biodegalų energinė vertė paprastai yra mažesnė nei vieno litro konkuruojančio iškastinio kuro, tačiau jiems taikomas mokesčio tarifas yra toks pat. Apskritai EMD nesuteikia pakankamų paskatų investuoti į švarias technologijas. Antra, EMD de facto skatina naudoti iškastinį kurą. Labai skiriasi taikomi nacionaliniai tarifai, be to, yra daug įvairių nuo mokesčių atleidžiančių ir juos mažinančių priemonių. Įvairiausiomis nuo mokesčių atleidžiančiomis ir juos mažinančiomis priemonėmis teikiama paskatų naudoti iškastinį kurą, o tai neatitinka EŽK tikslų. Naujasis pasiūlymas iškastinio kuro naudojimą padėtų sumažinti dviem būdais. Pirma, nustatant didesnius tarifus iškastiniam kurui ir mažesnius tarifus atsinaujinančiųjų išteklių produktams, taip sumažinant santykinį iškastinio kuro kainų pranašumą, palyginti su mažiau taršiomis alternatyvomis. Tai atgrasytų nuo iškastinio kuro naudojimo. Antra, persvarstant galimybę sumažinti mokesčius ir atleisti nuo jų, nes šiuo metu taip mažinamas iškastinio kuro apmokestinimas. Tokios lengvatos taikomos žemės ūkyje naudojamam gazoliui, buitiniam šildymui naudojamam gazoliui ir anglims (galimybė toliau taikyti išimtį pažeidžiamiems namų ūkiams būtų išlaikyta) arba energijai imliuose pramonės sektoriuose naudojamam iškastiniam kurui. Be to, pasiūlymu būtų panaikinta dabar taikoma privaloma išimtis aviacijos ir laivybos bei žvejybos sektoriams. Trečia, EMD nebeprisideda prie tinkamo vidaus rinkų veikimo, nes minimalūs mokesčių tarifai prarado konvergencinį poveikį nacionaliniams mokesčių tarifams. Minimalūs tarifai yra maži, nes nebuvo atnaujinti nuo 2003 m., nors daugeliu atvejų nacionaliniai tarifai gerokai viršija EMD nustatytus minimalius tarifus. Todėl EMD nustatyti minimalūs tarifai bet kuriuo atveju nebepadeda išvengti lenktynių dėl mažiausių mokesčių ir jie taip pat nėra žemiausia mokesčio riba. Visi šie veiksniai, taip pat galimybė atleisti nuo mokesčių ir juos sumažinti, didina vidaus rinkos susiskaidymą ir visų pirma iškraipo vienodas sąlygas visuose susijusiuose ekonomikos sektoriuose.

Be to, kai kurie EMD aspektai yra nepakankamai aiškūs, aktualūs ir nuoseklūs, todėl atsiranda teisinis netikrumas. Tai, be kita ko, apima apmokestinamų produktų ir naudojimo paskirčių, kuriems direktyva netaikoma, apibrėžtį ir atleidimo nuo mokesčių, susijusio su oro navigacijai ir laivybai naudojamais variklių degalais, aiškinimą. Todėl šiuo pasiūlymu siekiama šių tikslų: (1)parengti pritaikytą sistemą, kuri, atsižvelgiant į Europos žaliąjį kursą, padėtų siekti ES 2030 m. tikslų ir poveikio klimatui neutralumo iki 2050 m. Tai apimtų energinių produktų ir elektros energijos apmokestinimo suderinimą su ES energetikos, aplinkos ir klimato politika, taip prisidedant prie ES pastangų mažinti išmetamųjų teršalų kiekį; (2)parengti sistemą, kuri padėtų išsaugoti ir pagerinti ES vidaus rinką atnaujinant tarifų taikymo sritį ir struktūrą, taip pat racionalizuojant atleidimo nuo mokesčių ir jų sumažinimo taikymą valstybėse narėse; (3)išsaugoti galimybę surinkti pajamų į valstybių narių biudžetus. Kaip minėta pirmiau, šie tikslai bus pasiekti pereinant nuo tūriu prie energine verte grindžiamų mokesčių, panaikinant paskatas naudoti iškastinį kurą ir įvedant tarifų klasifikavimo pagal aplinkosauginį veiksmingumą sistemą. Be to, dabartinė mokesčių struktūra bus supaprastinta energinius produktus (naudojamus kaip variklių degalai arba krosnių kuras) ir elektros energiją suskirstant į kategorijas ir klasifikuojant pagal jų aplinkosauginį veiksmingumą. Aplinkosauginis veiksmingumas apibrėžtas atsižvelgiant į Europos žaliajame kurse nurodytas kitas ES politikos sritis ir visų pirma į likusius pasiūlymus, pateiktus pasirengimo įgyvendinti 55 proc. tikslą (Fit for 55) priemonių rinkinyje. Pagal šią klasifikaciją tradicinis iškastinis kuras, pavyzdžiui, gazolis ir benzinas, bus apmokestinamas didžiausiu tarifu. Kitai tarifų kategorijai bus priskirtas mažiau žalingas iškastinis kuras, galintis trumpuoju ir vidutinės trukmės laikotarpiu prisidėti prie priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo. Dviem trečdaliams orientacinio tarifo lygus tarifas 10 metų pereinamuoju laikotarpiu bus taikomas, pavyzdžiui, gamtinėms dujoms, SND ir iškastinės kilmės vandeniliui. Vėliau šis tarifas padidės iki viso orientacinio tarifo. Tolesnei kategorijai priklauso tvarūs, bet ne pažangieji biodegalai. Siekiant atspindėti jų indėlį mažinant priklausomybę nuo iškastinio kuro, jiems taikomas tarifas lygus pusei orientacinio tarifo. Mažiausias tarifas taikomas elektros energijai, nepriklausomai nuo jos naudojimo, pažangiesiems biodegalams, skystiesiems bioproduktams, biodujoms ir iš atsinaujinančiųjų išteklių gautam vandeniliui. Šiai grupei taikomas tarifas yra gerokai mažesnis už orientacinį tarifą, nes elektros energija ir toks kuras Europos Sąjungai gali padėti pereiti prie švarios energetikos ir taip pasiekti Europos žaliojo kurso tikslus, o galiausiai – iki 2050 m. neutralizuoti poveikį klimatui. Siekiant sumažinti ekonomines ir socialines mokesčio įvedimo išlaidas, kai kuriems sektoriams, daugiausia tiems, kurie šiuo metu visiškai atleisti nuo mokesčių (pavyzdžiui, aviacijos), arba namų ūkių, kurie nelaikomi pažeidžiamais, naudojamam krosnių kurui, bus taikomi pereinamieji laikotarpiai. Pasiūlyme taip pat atsižvelgiama į socialinį aspektą nustatant galimybę pažeidžiamus namų ūkius dešimties metų laikotarpiu atleisti nuo krosnių kuro mokesčio ir nustatant dešimties metų pereinamąjį laikotarpį minimaliam mokesčio tarifui pasiekti. Valstybės narės taip pat gali krosnių kurui nustatyti sumažintą (bet ne mažesnį už minimalų) tarifą, kuris būtų taikomas visiems namų ūkiams. Spręsti, kaip naudoti mokestines pajamas, paliekama pačioms valstybėms narėms ir jos šias pajamas gali panaudoti teisingumui užtikrinti ir socialiniam poveikiui sušvelninti. •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis Tarybos direktyvoje 2003/96/EB apibrėžti apmokestinamieji energiniai produktai, jų paskirtis, dėl kurios jiems taikomas mokestis, ir minimalūs apmokestinimo lygiai, taikomi kiekvienam produktui pagal tai, ar jis naudojamas kaip variklių degalai, tam tikrais pramonės ir komerciniais tikslais, ar kaip krosnių kuras. Pakeistos nuostatos ir toliau derės su nuostatomis, kurios lieka nepakeistos. •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis Iniciatyvos, susijusios su ES kovos su klimato kaita tikslais pagal EŽK, visų pirma su 2030 m. klimato politikos tikslu, pristatomos pasirengimo įgyvendinti 55 proc. tikslą priemonių rinkinyje. Šiame dokumentų rinkinyje visų pirma numatoma klimato, energetikos, transporto ir mokesčių sričių sektorių teisės aktų peržiūra. Šis pasiūlymas dėl EMD išdėstymo nauja redakcija yra šio nuosekliai parengto dokumentų rinkinio dalis. Be kitų rinkinyje pateiktų pasiūlymų, juo prisidedama prie ES klimato tikslų įgyvendinimo sprendžiant atleidimo nuo energijos mokesčių ir jų mažinimo, kuriais de facto skatinamas iškastinio kuro naudojimas, klausimus, kartu skatinant didinti energijos vartojimo efektyvumą ir švaresnių degalų naudojimą. Todėl pasiūlymas dėl EMD išdėstymo nauja redakcija ir pasiūlymas peržiūrėti ES ATLPS, įskaitant apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos įvedimą pastatams ir kelių transportui, papildo vienas kitą. Kitos pasirengimo įgyvendinti 55 proc. tikslą priemonių rinkinio iniciatyvos apima naujus pasiūlymus ir galiojančių klimato, energetikos ir transporto politikos acquis persvarstymą, kaip antai: ·ES apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos (ATLPS), siekiant ją pritaikyti prie naujo klimato tikslo ir apyvartiniais taršos leidimais pradėti prekiauti statybos, jūrų ir kelių transporto sektoriuose, taip pat pakeisti aviacijos sektoriui, kuris jau įtrauktas į jos taikymo sritį, taikomą tvarką; ·Pastangų pasidalijimo reglamento dėl privalomų įpareigojimų 2021–2030 m. laikotarpiu sumažinti išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų metinį kiekį; ·reglamento, kuriuo nustatomos lengvųjų automobilių ir lengvųjų komercinių transporto priemonių išmetamo CO2 normos; ·Atsinaujinančiųjų išteklių energijos direktyvos; ·iniciatyvos „ReFuelEU Aviation“, kuria siekiama skatinti tvarių aviacinių degalų gamybą ir naudojimą oro transporto sektoriuje; ·iniciatyvos „FuelEU Maritime“, kuria siekiama didinti atsinaujinančiųjų išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako degalų paklausą jūrų transporto sektoriuje;

·Energijos vartojimo efektyvumo direktyvos, siekiant įgyvendinti naująjį 2030 m. klimato tikslą ir užtikrinti teisingą pertvarką; ·naujojo pasienio anglies dioksido korekcinio mechanizmo; ·reglamento dėl šiltnamio efektą sukeliančių dujų, išmetamų ir absorbuojamų dėl žemės naudojimo, žemės naudojimo keitimo ir miškininkystės (LULUCF), kiekio įtraukimo; ·Direktyvos dėl alternatyviųjų degalų infrastruktūros diegimo; ·Reglamento dėl sistemos tvariam investavimui palengvinti (Taksonomijos reglamentas). Be to, EMD išdėstymas nauja redakcija atitinka nulinės taršos tikslą, prisiimtą pagal Europos žaliąjį kursą, ir mokslinių tyrimų ir inovacijų politiką klimato, energetikos ir judumo srityse pagal 2021–2027 m. bendrąją mokslinių tyrimų programą „Horizontas 2020“. 2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI •Teisinis pagrindas Pasiūlymas grindžiamas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 113 straipsniu, pagal kurį ES leidžiama nustatyti suderintas taisykles tinkamam vidaus rinkos veikimui užtikrinti. Be to, pagal SESV 192 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą gali būti priimtos atitinkamos fiskalinio pobūdžio nuostatos, susijusios, inter alia, su aplinkos išsaugojimu ir apsauga. •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju) Šios direktyvos trūkumus galima pašalinti tik peržiūrint EMD, koordinuojant su kitomis ES politikos priemonėmis. Pagal galiojančią EMD valstybės narės gali padidinti savo energinių produktų ir elektros energijos mokesčių tarifus, nuspręsti nepasinaudoti atleidimo nuo mokesčių ir jų sumažinimo galimybe arba nustatyti su aplinkos apsauga ir klimatu susijusius tikslus. Tačiau tokios nacionalinės priemonės gali iškreipti vidaus rinką ir pakenkti EŽK tikslams dėl nesuderintos nacionalinių mokesčių struktūros ir lygio. (1)Dabar taikomi minimalūs tarifai gali riboti aplinkos apsaugos užmojus, kurių valstybės narės gali siekti apmokestindamos energiją, visų pirma dėl to, kad energijos apmokestinimas daro tiesioginį poveikį įmonių sąnaudoms. (2)Energijos mokesčių direktyva suderinus energijos mokesčius sumažėtų žalingas energijos mokesčių konkurencijos tarp valstybių narių poveikis, atsirandantis, pavyzdžiui, dėl galimo įmonių perkėlimo į valstybes nares, kuriose taikomas palankesnis mokesčių režimas. (3)Akivaizdu, kad ES apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema (ATLPS) yra veiksminga priemonė mažinant iš įrenginių, kuriems taikoma ši sistema, išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį. Pasirengimo įgyvendinti 55 proc. tikslą priemonių rinkinyje siūloma į ES ATLPS taikymo sritį įtraukti jūrų sektorių ir apyvartiniais taršos leidimais pradėti prekiauti kelių transporto ir pastatų sektoriuose. Vis dėlto valstybių narių energijos mokesčiai taikomi kartu su ES lygmens prekyba apyvartiniais taršos leidimais, todėl EMD turi užtikrinti, kad ES lygmeniu nustatyti minimalūs mokesčių tarifai teikia paskatų, derančių su ES energetikos, klimato ir aplinkosaugos tikslais. Atsižvelgiant į tai, ES lygmens veiksmais gali būti užtikrintas ES ATLPS ir energinių produktų bei elektros energijos mokesčių derėjimas, taip pat bendras ES požiūris į energinių produktų apmokestinimą. Norint pasiekti ES klimato ir aplinkosaugos tikslus būtinas įvairių politikos priemonių derinys, o efektyvi ES mokesčių sistema gali padėti išvengti nacionalinių sprendimų, dėl kurių atsiranda vidaus rinkos iškraipymų ir (arba) dvigubas apmokestinimas, taip pat paremti kitas ES politikos priemones. Numatant EMD išdėstymą nauja redakcija ir to atlikimo laiką reikia atsižvelgti į Europos žaliojo kurso darbotvarkę. EMD gali būti labiau suderinta su šiais tikslais tik Sąjungai priėmus teisės aktą, kuriuo EMD išdėstoma nauja redakcija. •Proporcingumo principas

Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl toliau nurodytų priežasčių. Šio pasiūlymo tikslų, kaip paaiškinta pirmiau, geriausiai siekti dabartinę direktyvą išdėstant nauja redakcija. Pasiūlymas iš esmės susijęs su kai kuriais esminiais direktyvos elementais: mokesčių struktūra ir skirtingiems energijos ištekliams taikomomis atitinkamų mokesčių režimų sąsajomis. Visi pasiūlymo aspektai apsiriboja tik tuo, kas būtina pasiūlytiems tikslams pasiekti. •Priemonės pasirinkimas Siūlomas dokumentas yra direktyva. Šioje srityje, kuriai jau taikoma galiojanti direktyva, valstybės narės turėtų išlaikyti tam tikrą veiksmų laisvę, kaip paaiškinta pirmiau. Kiti būdai nei Direktyvą 2003/96/EB iš dalies keičianti direktyva, nebūtų tinkami. 3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI •Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas Iš pradžių EMD iš esmės teigiamai prisidėjo prie pagrindinio tikslo – užtikrinti tinkamą vidaus rinkos veikimą, užkirsti kelią dvigubam apmokestinimui arba bet kokiam prekybos ir konkurencijos tarp energijos šaltinių ir energijos vartotojų bei tiekėjų iškraipymui. Tačiau per pastaruosius 15 metų įvykus su technologijomis, nacionaliniais mokesčių tarifais ir energijos rinkomis susijusių pokyčių, esamos formos EMD tokio pat teigiamo vaidmens nebeatlieka. Be to, nuo tada, kai 2003 m. buvo priimta EMD, ES teisės aktų sistema ir politikos tikslai gerokai išsiplėtė, todėl iškilo tam tikrų klausimų dėl aktualumo ir nuoseklumo. Todėl bendra EMD ES pridėtinė vertė ilgainiui labai sumažėjo, visų pirma dėl to, kad nenumatytas minimalių tarifų indeksavimas, dėl to, kad valstybės narės plačiai ir labai skirtingai taiko neprivalomą atleidimą nuo mokesčių bei dėl kintančios politikos aplinkos. Galiojanti EMD tik labai menkai prisideda prie platesnių ES ekonominių, socialinių ir aplinkos politikos tikslų. EMD bent iš dalies dera su politikos pastangomis skatinti naudoti atsinaujinančiųjų išteklių energiją ir didinti energijos vartojimo efektyvumą, tačiau jos derėjimas su išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų ir kitų dujų kiekio mažinimo, energijos šaltinių įvairinimo ar energetinės nepriklausomybės ir saugumo tikslai yra mažesnis. Pagrindinės šio nederėjimo priežastys – neatsižvelgiama į energinių produktų ir elektros energijos energinę vertę ir išmetamą CO2 kiekį, nustatyti (per) žemi minimalūs apmokestinimo lygiai ir taikoma (per) daug išimčių. Dėl tų pačių priežasčių EMD nepadeda mažinti transporto priklausomybę nuo iškastinio kuro ir mažinti oro taršą. Todėl EMD indėlis siekiant tikslų, nustatytų tarptautiniuose susitarimuose, pavyzdžiui, 2015 m. Paryžiaus susitarime, yra menkas. Be to, EMD neskiriami atsinaujinantieji ir didelio taršos anglies dioksidu intensyvumo elektros energijos šaltiniai ir neatsižvelgiama į biodegalų aplinkosauginį veiksmingumą. Todėl EMD nuostatos dėl biodegalų apmokestinimo nedera su ES energetikos, kovos su klimato kaita ir aplinkos politika. EMD taikoma mažėjančiai ES energijos rūšių derinio daliai, nes nuolat atsiranda naujų technologijų ir produktų (pvz., elektros energijos naudojimas dujoms gaminti, ne biologinės kilmės degalai) arba jie įgauna daugiau svarbos. Todėl dabartinė energijos apmokestinimo sistema negali užtikrinti, kad naujoms aplinkos atžvilgiu tvarioms technologijoms ir produktams būtų taikomos lengvatinis režimas. Pavyzdžiui, nepaisant to, kad rinkoje vis dažniau naudojami atsinaujinančiųjų išteklių degalai, pagal EAD jiems taikoma apmokestinimo tvarka tebegrindžiama taisyklėmis, kurios parengtos tada, kai tokie degalai buvo reta alternatyva. Pagal galiojančią EMD dyzelinui taikomas mažesnis minimalus tarifas, nei benzinui ir taip benzinui sudaromos nepalankesnės sąlygos. Tai didina dyzelino paklausą. Be to, nepalankios sąlygos sudarytos ir naujiems degalams. Jei jie nėra aiškiai nurodyti galiojančioje EMD, taikomas lygiaverčiais tikslais naudojamų degalų mokesčio tarifas. Paprastai vieno litro šių degalų energinė vertė yra mažesnė nei lygiaverčių degalų. Dėl to litrui naujų degalų taikomas mokesčio tarifas yra didesnis. Be to, ypatingai probleminis direktyvos aspektas yra tai, kad tarptautinė aviacija ir laivyba privalomai atleisti nuo mokesčių, nes tai yra nesuderinamas su dabartiniais klimato srities iššūkiais ir politika. Aviacijos srityje ES derėjosi Sąjungos ir valstybių narių vardu su trečiosiomis šalimis dėl horizontaliųjų oro susisiekimo paslaugų susitarimų ir išsamių oro susisiekimo susitarimų. Be to, valstybės narės taip pat sudarė dvišalius oro susisiekimo paslaugų susitarimus su trečiosiomis šalimis. Horizontalieji oro susisiekimo paslaugų susitarimai ES suteikia galimybę iš dalies pakeisti kai kurias valstybių narių dvišalių susitarimų nuostatas. Išsamūs oro susisiekimo susitarimai pakeičia dvišalius susitarimus, kuriuos atskiros valstybės narės sudarė su trečiosiomis šalimis. Daugeliu atvejų tais susitarimais leidžiama apmokestinti valstybių narių teritorijoje tiekiamus degalus, skirtus naudoti orlaiviuose, kuriais vykdomi skrydžiai ES viduje. Vandens transporto srityje vežimas Reinu reglamentuojamas peržiūrėtoje 1868 m. spalio 17 d. Manheimo konvencijoje dėl laivybos Reinu. Be to, 1952 m. gegužės 16 d. Strasbūre sudarytame Susitarime dėl muitų ir gazolio apmokestinimo tvarkos, taikomos laivybą Reino upe vykdančių laivų atsargoms (Strasbūro susitarimas), numatyta, kad gazolis, naudojamas Reine, jo intakuose ir kituose vandens keliuose, neapmokestinamas. Kadangi vandens transportui naudojami degalai turėtų būti ES apmokestinami vienodai, valstybės narės, kurios yra Strasbūro susitarimo šalys, turi imtis visų reikiamų veiksmų, kad nesuderinamumas būtų veiksmingai panaikintas. Pagal SESV 351 straipsnio 2 dalį, jeigu ES valstybių narių su trečiosiomis šalimis sudarytos sutartys yra nesuderinamos su ES teise, atitinkamos valstybės narės turi imtis visų reikiamų priemonių nustatytiems nesuderinamumams pašalinti. Krosnių kurui taikomi minimalūs tarifai yra per maži, kad prisidėtų prie sklandaus vidaus rinkos veikimo, nes jie sudaro tik nedidelę šių produktų kainos dalį. Be to, namų ūkiams ir verslo naudotojams taikomas neprivalomas atleidimas nuo mokesčių ir jų sumažinimas dar labiau didina skirtumą, todėl kai kuriose valstybėse narėse taikomi faktiniai mokesčio tarifai yra gerokai mažesni nei kitose. Vidaus rinkos susiskaidymą didina tai, kad elektros energijai ir gamtinėms dujoms taikomi labai skirtingi tarifai ir daug įvairių atleidimo nuo mokesčių ir juos mažinančių priemonių. Kadangi EMD numatyti apmokestinimo lygiai neparemti jokia konkrečia logika (pavyzdžiui, neatsižvelgiama į energinę vertę ir išorinį poveikį), valstybėms narėms leidžiama nustatyti savo nuožiūra nacionalinius tarifus, neprivalant laikytis jokių nurodymų ar produktų koeficientų. Todėl galiojanti EMD vartotojams gali teikti netinkamų kainų signalų, neskatinančių rinktis ekologiškesnių ir efektyvesnių energijos šaltinių, o nacionaliniu lygmeniu neužtikrinamas nuoseklus energijos šaltinių traktavimas. Dėl EMD valstybės narės ar ekonominės veiklos vykdytojai nepatyrė didelės reguliavimo naštos ar sąnaudų, susijusių su direktyvos laikymusi. Didžioji išlaidų ir naštos dalis atsiranda dėl horizontaliųjų teisės aktų arba nacionalinių įgyvendinimo priemonių, kurios direktyvoje nenumatytos ir skirtingose valstybėse narėse ar ekonominės veiklos sektoriuose labai skiriasi. Sunkumų įgyvendinti EMD kilo dėl kai kurių EMD nuostatų sudėtingumo, aiškumo stokos, dviprasmiško formulavimo ir aiškinimo. Tai savo ruožtu kėlė netikrumą dėl, pavyzdžiui, sąlygų, kuriomis galima pasinaudoti lengvatine apmokestinimo tvarka. Toks netikrumas gali reikšti išlaidas (tokias kaip alternatyviosios sąnaudos arba teisinės išlaidos) mokesčių administratoriams ir ekonominės veiklos vykdytojams, visų pirma bylinėjimosi atveju. •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

Šis pasiūlymas parengtas atsižvelgiant į įvairių išorės subjektų pastabas. Su suinteresuotaisiais subjektais pirmiausia konsultuotasi remiantis įžanginio poveikio vertinimo grįžtamojo ryšio mechanizmu ir specialiomis viešomis konsultacijomis. Viešos konsultacijos vyko nuo 2020 m. liepos 22 d. iki 2020 m. spalio 14 d. Iš viso gauti 563 atsakymai iš 25 valstybių narių ir 5 trečiųjų šalių, taip pat 129 pozicijos dokumentai. Didžioji dauguma respondentų pritaria bendriems ES kovos su klimato kaita ir tarša tikslams ir EMD peržiūrai siekiant šių tikslų. Kalbant apie EMD peržiūros prioritetus, dauguma respondentų sutinka, kad peržiūrint EMD, nustatant tarifus (kurie taip pat turėtų būti nustatyti remiantis energine verte, o ne tūriu) turėtų būti atsižvelgta į išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį ir turėtų būti numatytos paskatos naudoti alternatyvius energijos šaltinius, pavyzdžiui, švarųjį vandenilį ir tvarius biodegalus. Apskritai respondentai nepritarė sektorių, kuriuose kyla anglies dioksido nutekėjimo rizika, apmokestinimui. Viešos konsultacijos atskleidė tam tikrą pritarimą mokesčių skirtingų rūšių transportui suvienodinimui, kad jos galėtų konkuruoti vienodomis sąlygomis, ir plėtoti efektyviau energiją vartojančias ir mažai anglies dioksido išskiriančias transporto rūšis. Susijusių socialinių priemonių srityje dauguma respondentų pritarė perėjimui nuo darbo jėgos apmokestinimo ir socialinio draudimo įmokų, taip pat skurstantiems namų ūkiams skirtų socialinės paramos programų. Be viešų konsultacijų, buvo surengtos tiesioginės konsultacijos su valstybėmis narėmis, įskaitant prašymus pateikti duomenis, susijusius su faktinių mokesčių tarifų apskaičiavimu, taip pat su kitomis suinteresuotosiomis šalimis.



Siekiant įvertinti, kaip būtų galima siekti skirtingų politikos tikslų, buvo išnagrinėta keletas metodų ir palyginta su atskaitos scenarijumi. Atskaitos scenarijus – tai galiojanti 2030 m. klimato ir energetikos teisės aktų sistema, t. y. anksčiau sutarti klimato ir energetikos tikslai iki 2030 m. 40 proc. sumažinti išmetamą ŠESD kiekį, taip pat pagrindinės politikos priemonės jiems įgyvendinti. Pagal šią politikos galimybę daroma prielaida, kad EMD liks nepakeista. Pagal 1 galimybę būtų indeksuoti minimalūs tarifai ir iš dalies išplėsta mokesčio bazė, iš esmės nekeičiant jos struktūros. ES vidaus aviacijos ir jūrų sektoriai būtų įtraukti į direktyvos taikymo sritį su nuliniu minimaliu tarifu, panaikinant dabar taikomą atleidimą nuo mokesčių. Pagal 2 galimybę būtų supaprastinta tarifų sistema. Minimalūs tarifai būtų indeksuoti ir grindžiami energine verte, taip pat būtų taikomas pereinamasis laikotarpis (2a galimybės atveju – 10 metų, o 2b galimybės atveju – trumpesnis laikotarpis iki 2030 m.). Pagal šią galimybę daugiausia dėmesio skiriama energinei vertei ir apmokestinimo didinimui (daugiausia krosnių kuro) bei mokesčio bazės išplėtimui, į direktyvos taikymo sritį įtraukiant ES vidaus navigaciją aviacijos ir jūrų sektoriuose, šiems sektoriams nustatant minimalius tarifus, kurie 10 metų pereinamuoju laikotarpiu būtų didinami linijiniu būdu. Pagal 2c galimybę, be 2a galimybės ypatybių, įvedamas naujas komponentas, pagal kurį tarifai būtų nustatomi atsižvelgiant į produktų išmetamą oro teršalų kiekį. Pagal 3 galimybę sektoriams, kuriems šiuo metu ATLPS netaikoma, būtų taikomas išmetamo anglies dioksido kiekio komponentas, siekiant užtikrinti, kad anglies dioksidas tuose sektoriuose būtų apmokestintas. Kaip ir 2 galimybės atveju, galimi dviejų trukmių pereinamieji laikotarpiai (10 metų ir trumpesnis laikotarpis iki 2030 m.). Šiuo atveju taip pat analizuojama galimybė įvesti taršos komponentą. Pagrindiniai rezultatai 2020 m. rugsėjo mėn. siūlydama atnaujintą tikslą iki 2030 m. išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį sumažinti bent 55 proc., palyginti su 1990 m., Europos Komisija taip pat apibūdino veiksmus visuose ekonomikos sektoriuose, kurie papildytų nacionalines pastangas siekti platesnio užmojo tikslo. Remiant numatomą pagrindinių į pasirengimo įgyvendinti 55 proc. tikslą priemonių rinkinį įtrauktų teisės aktų peržiūrą buvo atlikti poveikio vertinimai. Atsižvelgiant į tai, šiame poveikio vertinime išnagrinėtos įvairios galimybės, kaip peržiūrima Energijos mokesčių direktyva galėtų veiksmingai prisidėti prie atnaujinto tikslo, nustatyto pagal pasirengimo įgyvendinti 55 proc. tikslą priemonių rinkinį, kartu atsižvelgiant į su vidaus rinka susijusį tikslą išvengti pajamų erozijos. Remiantis galimybių palyginimu ir konkrečių politikos galimybių analize, tinkamai tikslus pasiekti leistų 2 ir 3 galimybės. Šios galimybės padeda siekti klimato ir energetikos bei kitų politikos tikslų. Kalbant apie pereinamąjį laikotarpį, poveikis abiejų galimybių ir abiejų laikotarpių (10 arba 7 metų) atveju iki 2035 m. būtų toks pat. Tačiau socialiniu aspektu geriausių rezultatų būtų pasiekta pagal galimybes, kuriose numatytas dešimties metų pereinamasis laikotarpis (2a ir 3a galimybės), palyginti su trumpesniu pereinamuoju laikotarpiu. Jei atsižvelgiama į taršos komponentą, teigiamą išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo poveikį atsveria neigiamas socialinis poveikis dėl smarkaus anglių ir biomasės kainos padidėjimo. Atsižvelgiant į tai, kad prekybos apyvartiniais taršos leidimais sistema turėtų būti taikoma kelių transporto ir pastatų sektoriuose išmetamam anglies dioksidui, kaip siūloma persvarstant pasiūlymą dėl ES ATLPS pagal pasirengimo įgyvendinti 55 proc. tikslą priemonių rinkinį, geriausia galimybe laikoma 2a galimybė, nes ja išvengiama šių dviejų mechanizmų dubliavimosi. Plataus užmojo ES klimato srities tikslą iki 2030 m. 55 proc. sumažinti išmetamųjų teršalų kiekį, taip pat likusius peržiūrint EMD nustatytus tikslus būtų galima pasiekti tinkamai išplėtus ES ATLPS taikymą jūrų sektoriui ir pradėjus prekybą apyvartiniais taršos leidimais kelių transporto ir pastatų sektoriuose bei pasirinkus EMD peržiūros 2 galimybę.

Poveikio vertinimas taip pat parodė, kad EMD peržiūra nesukurtų bereikalingos naštos ekonomikai. Pirmiau nurodytus tikslus galima pasiekti labai nedidelėmis ekonominėmis sąnaudomis, o peržiūra gali duoti ekonominės naudos, visų pirma jei papildomas pajamas, gautas dėl bendrų energijos vartojimo mokesčių, valstybės narės panaudotų nenumatytoms socialinėms išlaidoms kompensuoti. Poveikio vertinimas parodė, kad didesni iškastinio kuro mokesčiai gali labiau paveikti mažas pajamas gaunančius namų ūkius, visų pirma dėl padidėjusių šildymo išlaidų. Tokiais atvejais galimą energijos mokesčių regresyvų poveikį būtų galima kompensuoti tas pajamas panaudojant žaliajai pertvarkai paremti, finansuojant investicijas į mažai anglies dioksido išskiriančius ir energiją taupančius gaminius ir prietaisus arba fiksuotųjų sumų pervedimais. Pavyzdžiui, iš analizės matyti, kad kai papildomos iš energijos mokesčių gautos mokestinės pajamos namų ūkiams grąžinamos fiksuotųjų sumų pavidalu, siūlomi pakeitimai tampa progresyvūs, nes šie pervedimai prisideda prie didesnio skurdesnių namų ūkių disponuojamųjų pajamų padidėjimo. Pagal atskaitos scenarijų numatoma, kad 2020–2035 m. valstybių narių pajamos sumažės beveik 32 proc. Tai lems numatomi energetikos sistemos pokyčiai: energijos taupymas ir perėjimo nuo iškastinio kuro prie kitų šaltinių sąlygotas priklausomybės nuo kuro mažėjimas. Tinkamiausia galimybė leistų padidinti pajamas, šią tendenciją iš esmės sušvelninant. •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas Kiek tai susiję su sąnaudomis, susijusiomis su direktyvos veikimu, konkretus EMD įgyvendinimas priklauso nuo kelių kitų veiksnių. Jie apima tokius aspektus kaip toje pačioje srityje taikomos konkrečios nacionalinės ar kitos ES politikos priemonės, nacionaliniai prioritetai ir pramonės palikimas, vyraujančios ekonominės ir prekybos sąlygos arba atskirų sektorių ar bendrovių verslo modeliai. Remiantis (jau paskelbtu) dabartinės EMD vertinimu, kadangi dabartinėje EMD valstybėms narėms palikta daug laisvės taikyti atleidimo nuo mokesčių, jų sumažinimo ir grąžinimo priemones, buvo sudėtinga visoje ES suderintai apskaičiuoti efektyviuosius tarifus. Visų pirma vertinimo metu nebuvo renkami oficialūs duomenys, kuriais remiantis būtų galima nustatyti efektyviuosius mokesčio tarifus. Todėl buvo sunku išskirti ir kiekybiškai įvertinti kai kuriuos direktyvos poveikius. Tačiau dabartiniame poveikio vertinime atitinkamame skirsnyje apie politikos galimybių poveikį tam tikros ekonominės išlaidos įvardytos. Tam tikrų reguliavimo išlaidų (daugiausia susijusių su leidimų bei deklaracijų tvarkymu ir IT sistemų atnaujinimu) atsiras prekiautojams į EMD taikymo sritį naujai įtrauktais energiniais produktais ir administracijoms, nes šiems produktams bus taikomos tam tikros bendros akcizų tvarkos nuostatos; tačiau šios išlaidos prekiautojams vandeniliu ir kietąja biomase turėtų būti ribotos, nes šiems produktams bus leidžiama taikyti tokius pačius judėjimo kontrolės supaprastinimus, kaip ir atitinkamai gamtinėmis dujomis ir anglimis. Tai, kad bus panaikintas kai kuriems degalams ar veiklos sektoriams (pvz., aviacijos ir jūrų laivybos) taikomas atleidimas nuo akcizų, nekeis reguliavimo išlaidų, susijusių su bendra tvarka, nes nuo mokesčių atleistiems degalams vis tiek buvo taikoma laikymo ir judėjimo kontrolė. Degalų mokesčio surinkimas aviacijos sektoriuje neturėtų kelti problemų administraciniu požiūriu. Valstybės narės jau turi patirties rinkdamos kitų rūšių transporto (daugiausia kelių transporto) degalų mokesčius. Manoma, kad aviacinių degalų mokestis būtų renkamas panašiai, t. y. mokestį rinktų degalų tiekėjai tiekdami žibalą į oro uostus, o vėliau tas lėšas pervestų atitinkamiems mokesčių administratoriams. Svarstant, kiek kainuotų aviacinių degalų mokesčio surinkimas, galima pasiremti dabartinių variklių degalų mokesčių surinkimo sąnaudomis. 2012 m. tyrime nustatyta, kad valdžios institucijų administracinės išlaidos sudarė 0,65–0,85 proc. iš degalų mokesčio gautų pajamų. Manoma, kad surinkti aviacinio žibalo mokestį būtų šiek tiek paprasčiau, nes žibalo tiekimas sutelktas oro uostuose, o jų kiekvienoje valstybėje narėje tėra po kelis. Atsižvelgiant į tai, laikoma, kad degalų mokesčio surinkimo administracinės išlaidos sudarys ne didesnę kaip 0,65 proc. pajamų dalį. Komisija taip pat užsakė aviacijos apmokestinimo išorės tyrimą, be kita ko, poveikio vertinimo tikslais. •Pagrindinės teisės Ši priemonė pagrindinėms teisėms įtakos neturi. 4.POVEIKIS BIUDŽETUI Pasiūlymas neturi poveikio Sąjungos biudžetui. 5.KITI ELEMENTAI •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka Energijos vartojimo mokesčių stebėsena reguliariai atliekama bent kartą per metus, renkant informaciją iš valstybių narių per Netiesioginių mokesčių ekspertų grupės (ITEG) posėdžius. Be to, Mokesčių ir muitų sąjungos GD kartu su valstybėmis narėmis dukart per metus atnaujina taikomų energijos mokesčių tarifų duomenų bazę (Europos mokesčių duomenų bazę). Be to, EMD numatyta, kad, remiantis Komisijos ataskaita, periodiškai nagrinėjamos įvairios direktyvos nuostatos ir minimalūs apmokestinimo lygiai ir, jei reikia, Komisijos pasiūlymu keičiami. Nagrinėjant atsižvelgiama į tinkamą vidaus rinkos veikimą ir į Sutartyje nustatytus platesnio masto tikslus. |Po EMD peržiūros atliekant tokį nagrinėjimą visų pirma dėmesys bus kreipiamas į tai,

(a)kaip valstybės narės įtraukė į nacionalines sistemas naująją energinių produktų ir elektros energijos apmokestinimo sistemą, (b)kaip naujoji sistema leido joms geriau integruoti aplinkosaugos ir energijos vartojimo efektyvumo tikslus ir (c)koks yra ekonominis poveikis, atsižvelgiant į tai, kaip valstybės narės panaudojo papildomas pajamas. •Aiškinamieji dokumentai (direktyvoms) Aiškinamieji dokumentai dėl šio pasiūlymo nuostatų perkėlimo į nacionalinę teisę nereikalingi. •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas Komisija siūlo nuo 2023 m. sausio 1 d.: 1) Energinių produktų ir elektros energijos energine verte ir jų aplinkosauginiu veiksmingumu paremti energijos mokesčiai. Siekiant įgyvendinti įvairius minėtus tikslus (energijos vartojimo efektyvumo, išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo, pajamų surinkimo ir kt.) ir kiek įmanoma užtikrinti, kad visų šių tikslų būtų galima nuosekliai siekti, mokesčiai turėtų būti susieti su energinių produktų ir elektros energijos energine verte ir jų aplinkosauginiu veiksmingumu, nustatytu pagal bendrą ES sistemą. Energine verte grindžiami mokesčiai suteikia galimybę geriau palyginti skirtingus energinius produktus ir elektros energiją ir panaikinti kai kuriems produktams, pvz., biodegalams, šiuo metu taikomą nepalankų mokesčių režimą. Siekiant užtikrinti suderinamumą ir padėti siekti bendrų tikslų aplinkosauginio veiksmingumo sąvokoje ir atitinkamoje taikytinų tarifų klasifikacijoje atsižvelgiama į specifines skirtingų produktų savybes ir jų traktavimą pagal esamą EMD bei traktavimą valstybėse narėse ir numatomus ES energijos rūšių derinio pokyčius. Ši sąvoka dera su kitais pasirengimo įgyvendinti 55 proc. tikslą priemonių rinkinio pasiūlymais (visų pirma pasiūlymu peržiūrėti ES ATLPS ir AIED II) ir nulinės taršos tikslu įgyvendinant principą „teršėjas moka“. Todėl energijos mokesčiai būtų grindžiami energinių produktų ir elektros energijos apatiniu šilumingumu, kaip nustatyta Direktyvos 2012/27/ES IV priede. Jeigu tai iš biomasės gauti produktai, taikomos Direktyvos (ES) 2018/2001 III priede nustatytos atskaitos vertės (žr. 1 straipsnio 2 dalies 1 pastraipą). Jeigu pirmiau minėtose direktyvose nenurodytas atitinkamo produkto apatinis šilumingumas, turėtų būti daroma nuoroda į atitinkamą prieinamą informaciją apie jo apatinį šilumingumą (žr. 1 straipsnio 2 dalies 2 pastraipą). Minimalūs apmokestinimo lygiai nustatomi atsižvelgiant į minėtą aplinkosauginį veiksmingumą (tai reiškia, kad tausūs biodegalai būtų apmokestinami mažesniu tarifu) ir išreiškiami EUR/GJ (žr. 7, 8, 9, 10 straipsnius ir I priedą). 2) Energinių produktų sąrašas ir taikomos apibrėžtys Energinių produktų sąraše turėtų būti nurodytas mokesčių taikymas konkuruojantiems energijos šaltiniams ir atitinkamai turėtų būti užtikrinta vienoda ir standartizuota jų apmokestinimo tvarka, taip pat atsižvelgiant į tai, kad jiems taikomos kontrolės ir judėjimo nuostatos (žr. 2 straipsnio 1 dalį ir 21 straipsnio 1 dalį). Papildomos apibrėžtys, pateiktos kitose ES teisės aktų (konkrečiai minėtos Direktyvos (ES) 2018/2001) dalyse arba nurodytos pasiūlyme, sudarys sąlygas taikyti diferencijuotą apmokestinimo tvarką (žr. 2 straipsnio 4 ir 5 dalyse pateiktas apibrėžtis). Jei produktą sudaro vieno ar kelių produktų mišinys, kiekviena sudedamoji dalis turėtų būti atitinkamai apmokestinama remiantis taikomais tarifais, nepriklausomai nuo KN kodo, kuriam priskiriamas visas produktas (žr. 2 straipsnio 6 dalį). Galiausiai pateikiama nuoroda į šiuo metu galiojančią Kombinuotąją nomenklatūrą (KN). Siekiant užtikrinti, kad prireikus būtų atnaujinama nuoroda į KN kodus, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl atnaujinimo (žr. 2 straipsnio 8 dalį ir 29 straipsnį). 3) Nuostatos dėl teisinės sistemos netaikymo

Energijos mokesčiai taikomi energiniams produktams, naudojamiems kaip variklių degalai arba krosnių kuras, ir elektros energijai. Todėl EMD neturėtų būti taikoma tik kita paskirtimi nei variklių degalai ar krosnių kuras naudojamiems energiniams produktams ir dvejopo naudojimo energiniams produktams, taip pat šilumos išeigos apmokestinimui. Panašiu būdu naudojama elektros energija turėtų būti apmokestinama vienodai (3 straipsnis). 4) Tarifų klasifikavimas ir minimalių lygių indeksavimas Siekiant užtikrinti nuoseklumą nacionaliniu lygmeniu nustatant energijos šaltinių apmokestinimo lygius (viršijančius pasiūlyme nustatytus minimalius lygius) valstybės narės turėtų laikytis pasiūlyme nustatytų minimalių įvairių energijos šaltinių ir naudojimo apmokestinimo lygių. Dėl to reikalavimo elektros energija, siekiant skatinti jos naudojimą, visų pirma transporto sektoriuje, visada turėtų būti vienas iš mažiausiai apmokestinamų energijos šaltinių ir turėtų būti klasifikuojama kartu su kitais variklių degalais ir krosnių kuru (žr. 5 straipsnio 1 dalį). Kai direktyvoje leidžiamas diferencijavimas, bendrasis principas turėtų būti toks, kad energiniai produktai ir elektros energija mutatis mutandis turėtų būti klasifikuojama vienodai (žr. 13, 14, 15, 16, 17 ir 18 straipsnius). Be to, turėtų būti išlaikyta tikroji minimalių apmokestinimo lygių vertė. Siekiant išlaikyti dabartinį tarifų suderinimo lygį, minimalūs tarifai turėtų būti kasmet koreguojami, kad būtų atsižvelgta į jų tikrosios vertės pokyčius. Siekiant sumažinti energijos ir maisto kainų keliamą nepastovumą, toks derinimas turėtų būti atliekamas remiantis Eurostato paskelbtu ES suderintu vartotojų kainų indeksu, į kurį neįtraukta energija ir neperdirbtas maistas, pokyčiais. Komisija nustatytus minimalius apmokestinimo lygius turėtų skelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (žr. 5 straipsnio 2 dalį). 5) Variklių degalams, krosnių kurui ir elektros energijai taikomi skirtingi minimalūs apmokestinimo lygiai Turėtų būti nustatyti skirtingi minimalūs transportui naudojamų variklių degalų, specifinėms reikmėms naudojamų variklių degalų (pvz., pirminiame sektoriuje), krosnių kuro ir elektros energijos apmokestinimo lygiai. Kai taikomas pereinamasis laikotarpis, turėtų būti nustatyta, kad minimalūs apmokestinimo lygiai (išskyrus mažo anglies dioksido kiekio degalų atveju) būtų didinami vienu dešimtadaliu per metus iki pereinamojo laikotarpio pabaigos, atsižvelgiant į poreikį tuos minimalius apmokestinimo lygius indeksuoti (žr. 7, 8, 9, 10 straipsnius ir I priedą). Siekiant pasiūlymo tikslų, neturėtų būti daromas skirtumas tarp komercinės ir nekomercinės paskirties gazolio kaip variklių degalų, taip pat verslo ir ne verslo reikmėms naudojamo krosnių kuro ir elektros energijos. Siekiant, jei įmanoma, supaprastinti minimalių mokesčių lygių struktūrą, tam tikromis reikmėmis naudojamų variklių degalų minimalūs apmokestinimo lygiai (žr. I priedo B lentelę) suderinami su krosnių kurui taikomais minimaliais apmokestinimo lygiais (žr. I priedo C lentelę). 6) Elektros energijos gamybos sąnaudos Aplinkos politikos sumetimais valstybėms narėms leidžiama apmokestinti energinius produktus ir elektros energiją, naudojamus elektros energijai gaminti nesilaikant EMD ir nereikalaujant laikytis pasiūlyme numatytų minimalių apmokestinimo lygių. Valstybės narės, norinčios įvesti tokį mokestį, turėtų bent jau laikytis pasiūlyme nustatytos minimalių lygių klasifikacijos, kad būtų teikiami tinkami aplinkosauginiai signalai (žr. 13 straipsnį). 7) Orlaiviuose ir laivuose naudojami energiniai produktai ir elektros energija Nepažeidžiant tarptautinių su aviacija susijusių susitarimų, energiniai produktai ir elektros energija, tiekiami ES vidaus oro navigacijai (išskyrus tuos, kurie tiekiami tik krovininiams skrydžiams) ir ES vidaus laivybai, įskaitant žvejybą, turėtų būti apmokestinti (žr. 14 ir 15 straipsnius). Skirtingu lygiu būtų apmokestinami energiniai produktai ir elektros energija, naudojami ES vidaus ne verslo aviacijai ir ne pramoginiams skrydžiams. Energiniams produktams ir elektros energijai, naudojamiems ES vidaus verslo aviacijai ir pramoginiams skrydžiams, turėtų būti taikomi standartiniai valstybėse narėse variklių degalams ir elektros energijai taikomi apmokestinimo lygiai. Siekiant užtikrinti sklandų ES vidaus ne verslo aviacijai ir ne pramoginiams skrydžiams taikomų nuostatų įgyvendinimą, minimalus variklių degalų apmokestinimo lygis būtų pasiektas per dešimties metų pereinamąjį laikotarpį, o tvariems alternatyviesiems degalams (įskaitant tvarius biodegalus ir biodujas, mažo anglies dioksido pėdsako degalus, pažangiuosius tvarius biodegalus ir biodujas, taip pat nebiologinės kilmės atsinaujinančiųjų išteklių degalus) ir elektros energijai dešimt metų būtų taikomas nulinis minimalus tarifas. Energiniai produktai ir elektros energija, naudojami tik ES vidaus krovininiam oro transportui, turėtų būti neapmokestinami, suteikiant galimybę valstybėms narėms tuos degalus apmokestinti, jei jie naudojami šalies viduje vykdomiems tik krovininiams skrydžiams, arba pagal dvišalius ar daugiašalius susitarimus, sudarytus su kitomis valstybėmis narėmis. Valstybės narės, nepažeisdamos tarptautinių įsipareigojimų, gali neapmokestinti ES išorės oro navigacijos arba, priklausomai nuo skrydžio rūšies, apmokestinti tuo pačiu lygiu, kaip ir ES vidaus oro navigacijos atveju. Kalbant apie laivybą, atsižvelgiant į degalų pildymo už ES ribų riziką, skirtingai turėtų būti apmokestinti energiniai produktai ir elektros energija, naudojami ES vidaus (iš vieno ES uosto į kitą) jūrų ir vidaus vandenų kelių reguliariajai laivybai, žvejybai ir krovininiam transportui. Energiniams produktams ir elektros energijai, naudojamiems likusiai ES vidaus laivybai (įskaitant, be kita ko, laivybą privačiais pramoginiais laivais), turėtų būti apmokestinami standartiniu lygiu, taikomu variklių degalams ir elektros energijai valstybėse narėse. Degalai, naudojami reguliariajai laivybai ES vidaus jūrų ir vidaus vandenų keliais, žvejybai ir krovinių vežimui, turėtų būti apmokestinti tokiais minimaliais tarifais, kokie taikomi variklių degalams, naudojamiems specifiniais tikslais (todėl yra mažesni už tuos, kurie taikomi bendram variklių degalų naudojimui). Siekiant suteikti paskatų naudoti tvarius alternatyviuosius degalus (įskaitant tvarius biodegalus ir biodujas, mažo anglies dioksido pėdsako degalus, pažangiuosius tvarius biodegalus ir biodujas, taip pat nebiologinės kilmės atsinaujinančiųjų išteklių degalus) ir elektros energiją, dešimt metų jiems būtų taikomas nulinis minimalus tarifas. Valstybės narės gali neapmokestinti ES išorės laivybos arba ją apmokestinti tokiu pačiu pirmiau minėtu lygiu, priklausomai nuo veiklos rūšies.

Galiausiai kai kuriuose uostuose, užuot elektros energiją gaminus laive, galima pasinaudoti švaresne alternatyva – naudoti elektros energiją iš kranto (t. y. prisijungus prie krante esančio elektros energijos tinklo). Siekiant skatinti iš kranto tiekiamos elektros energijos plėtrą ir naudojimą, elektros energija, tiekiama iš kranto į uostuose prisišvartavusius laivus, gali būti neapmokestinama. Tokia pati tvarka turėtų būti taikoma elektros tiekimui stovintiems orlaiviams. 8) Galimybė neapmokestinti tam tikrų produktų arba iš tam tikrų šaltinių gautos elektros energijos Tam tikrais atvejais, visų pirma siekiant energijos vartojimo efektyvumo ir aplinkos apsaugos tikslų, tam tikri produktai gali būti atleisti nuo mokesčių arba mokesčiai gali būti sumažinti, kaip antai: iš atsinaujinančiųjų išteklių gauta elektros energija; elektros energija, pagaminta bendrai gaminant šilumą ir elektros energiją, jei mišrieji generatoriai pagal ES apibrėžtį yra aplinką tausojantys generatoriai; nebiologinės kilmės atsinaujinančiųjų išteklių degalai, pažangieji tvarūs biodegalai, skystieji bioproduktai, biodujos ir pažangieji tvarūs produktai, kurių KN kodai yra 4401 ir 4402 (žr. 16 straipsnį). 9) Galimybė sumažinti mokesčius tam tikram naudojimui Dėl įvairių priežasčių, pavyzdžiui, siekiant įgyvendinti energijos vartojimo efektyvumo priemones arba dėl socialinių sumetimų gali reikėti tikslingai sumažinti mokesčius, nustatant ne mažesnius mokesčius už pasiūlyme nustatytus minimalius lygius (žr. 17 straipsnį). Galimas mokesčių sumažinimas (neperžengiant minimalaus lygio) būtų taikomas, be kita ko, energiniams produktams, naudojamiems kaip krosnių kuras, ir namų ūkių naudojamai elektros energijai. Tokiu atveju minimalūs apmokestinimo lygiai turėtų būti pradedami taikyti nuo nulio ir dešimties metų pereinamuoju laikotarpiu kasmet būti didinami dešimtadaliu galutinių minimalių tarifų (žr. 17 straipsnio c punktą). Energiniams produktams ir elektros energijai, kuriuos naudoja pagal suderintą ES apibrėžtį pažeidžiamais pripažinti namų ūkiai, ne ilgesnį kaip dešimties metų nuo šios direktyvos įsigaliojimo laikotarpį gali būti netaikomas mokestis (žr. 17 straipsnio c punktą). Tam tikriems sektoriams (žemės ūkio, sodininkystės ar akvakultūros ir miškininkystės) būtų taikomi sumažinti mokesčiai, ne mažesni už šildymui naudojamiems energiniams produktams ir elektros energijai taikomus minimalius mokesčius (žr. 17 straipsnio d punktą). 10) Energijai imlios įmonės ir kiti verslo subjektai Siekiant paskatinti aplinkos apsaugos tikslų siekimą ir padidinti ES gamybos sektoriaus energijos vartojimo efektyvumą gali būti būtina tikslingai sumažinti mokesčių lygį, neperžengiant minimalaus lygio (žr. 18 straipsnį). Šie sumažinimai būtų susiję arba su griežta apibrėžtimi, arba su patikrinamais veiksmais siekiant minėtų tikslų. 11) Energinių produktų, kuriems taikomos kontrolės ir judėjimo nuostatos, sąrašas Siekiant padidinti teisinį tikrumą ir kovoti su sukčiavimo rizika, tam tikriems energiniams produktams (pvz., tepamosioms alyvoms) turėtų būti taikomos kontrolės ir judėjimo nuostatos (žr. 21 straipsnį). 12) Tam tikrų energinių produktų apmokestinimas Atsižvelgiant į fizinių savybių panašumus, vandeniliui taikomas apmokestinamasis įvykis turėtų būti suderintas su gamtinėms dujoms taikomu apmokestinamuoju įvykiu, t. y. prievolė mokėti mokestį atsiranda paskirstytojo arba perskirstytojo atliekamo tiekimo metu (žr. 22 straipsnio 4 dalies 1 pastraipą). Siekiant išvengti dvigubo apmokestinimo rizikos elektros energijos atveju, dėl pastarojo meto ir būsimų kaupimo technologijų pokyčių, kai kaupimo įrenginiai ir transformatoriai tiekia elektros energiją, jie galėtų būti laikomi perskirstytojais (žr. 22 straipsnio 4 dalies 2 pastraipą). Be to, atsižvelgiant į fizinių savybių panašumus ir valstybėse narėse esančias skirtingas situacijas, produktai, kurių KN kodai yra 2703 (durpės), 4401 (malkinė mediena, medienos skiedros arba drožlės, pjuvenos, medienos atliekos ir atraižos) ir 4402 (medžio anglys), turėtų būti apmokestinami ir jie, kaip ir anglys, koksas ir lignitas, turėtų būti apmokestinami pristatymo metu ir laikantis kiekvienos valstybės narės nustatytos tvarkos (žr. 22 straipsnio 4 dalies 5 pastraipą). 13) Standartinių bakų apibrėžtis Siekiant užtikrinti laisvą judėjimą ir tuo pačiu metu laikytis saugumo reikalavimų, taikomų komercinėms transporto priemonėms ir specialioms talpykloms, tokių transporto priemonių standartinių bakų apibrėžtyje turėtų būti atsižvelgta į tai, kad degalų bakus komercinėse transporto priemonėse montuoja ne vien tik jų gamintojai (žr. 25 straipsnį).

14) Valstybių narių pareiga teikti ataskaitas Kad Komisija turėtų tikslią informaciją apie direktyvos veikimą valstybės narės turėtų informuoti Komisiją apie taikomus apmokestinimo lygius, taip pat apie susijusius apmokestinamų energinių produktų ir elektros energijos kiekius (žr. 26 straipsnį). 15) Komisijos ataskaita Tarybai Kas penkerius metus, o pirmą kartą – penkeri metai po šios direktyvos įsigaliojimo, Komisija pateikia Tarybai šios direktyvos taikymo ataskaitą ir, prireikus, pasiūlymą dėl jos keitimo. Komisijos ataskaitoje turėtų būti, be kita ko, nagrinėjami minimalūs apmokestinimo lygiai, inovacijų ir technologinės plėtros poveikis, visų pirma kiek tai susiję su energijos vartojimo efektyvumu, elektros energijos naudojimu transporte ir šiame pasiūlyme nustatyto atleidimo nuo mokesčių, jų sumažinimo ir diferencijavimo pagrįstumu. Ataskaitoje turi būti atsižvelgiama į tinkamą vidaus rinkos veikimą, aplinkos apsaugos ir socialinius aspektus, realią minimalaus apmokestinimo lygio vertę ir atitinkamus platesnius Sutarčių tikslus (žr. 31 straipsnį). 16) I priedas ir minimalių tarifų lentelės I priede pateikiamos lentelės, kuriose nurodyti apskritai variklių degalams (7 straipsnio ir 8 straipsnio 2 dalis), krosnių kurui ir elektros energijai taikomi minimalūs apmokestinimo lygiai, išreikšti EUR/GJ (žr. A, B, C ir D lenteles). Šie minimalūs lygiai taip pat taikomi, kai nurodyti kitose atitinkamose direktyvos nuostatose. 🡻 2003/96/EB (pritaikytas) 2021/0213 (CNS) Pasiūlymas TARYBOS DIREKTYVA kuria pakeičiama Sąjungos energinių produktų ir elektros energijos mokesčių struktūra (nauja redakcija) (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį ⌦ Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo ⌫, ypač į jos 93 straipsnį⌦ 113 straipsnį ir 192 straipsnio 2 antros dalies pirmos pastraipos a punktą ⌫, atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę,

atsižvelgdama į Europos ekonominių ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę, laikydamasi specialios teisėkūros procedūros, kadangi: ⇩ naujas (1)Tarybos direktyva 2003/96/EB buvo keletą kartų iš esmės keičiama. Kadangi tą direktyvą reikia keisti dar kartą, dėl aiškumo ji turėtų būti išdėstyta nauja redakcija; (2)Direktyva 2003/96/EB buvo priimta siekiant užtikrinti tinkamą vidaus rinkos veikimą, susijusį su energinių produktų ir elektros energijos apmokestinimu. Į Direktyvą 2003/96 taip pat buvo įtraukti aplinkos apsaugos reikalavimai, visų pirma atsižvelgiant į Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos Kioto protokolą; 🡻 2003/96/EB 1 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvos 92/81/EEB dėl akcizo už mineralines alyvas struktūrų derinimo ir 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvos 92/82/EEB dėl mineralinėms alyvoms taikomų akcizo tarifų suderinimo taikymo sritis yra skirta tik mineralinėms alyvoms. 🡻 2003/96/EB 2 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Bendrija neturi nuostatų minimaliai elektros energijos ir kitų, išskyrus mineralines alyvas, energetikos produktų apmokestinimo normai nustatyti, o tai gali turėti neigiamą poveikį tinkamam vidaus rinkos funkcionavimui. ⇩ naujas (3)būtina užtikrinti, kad aiškiomis energinių produktų ir elektros energijos apmokestinimo taisyklėmis ir toliau būtų prisidedama prie sklandaus vidaus rinkos veikimo ir kartu, atsižvelgiant į Komisijos komunikatą „Europos žaliasis kursas“, sprendžiamos su klimatu ir aplinkos apsauga susijusios problemos. Energijos mokesčiai gali padėti siekti tikslo iki 2030 m. bent 55 proc. sumažinti grynąjį išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, palyginti su 1990 m., taip pat įgyvendinant principą „teršėjas moka“ siekti nulinės taršos tikslo, užtikrinant, kad variklių degalų, krosnių kuro ir elektros energijos mokesčiais būtų geriau atspindėtas jų poveikis aplinkai ir sveikatai. Energijos mokesčių indėlis siekiant šių tikslų patvirtintas Tarybos išvadose dėl ES energijos mokesčių sistemos; 🡻 2003/96/EB 3 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Tinkamam rinkos funkcionavimui ir norint pasiekti tikslų kitose Bendrijos politikos srityse, reikia Bendrijos lygiu nustatyti minimalų daugelio energetikos produktų, įskaitant elektrą, gamtines dujas ir anglį, apmokestinimo lygį.

⇩ naujas (4)aplinkosaugos mokesčiai gali būti ekonomiškai efektyvi priemonė valstybėms narėms tikslingai mažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį. Kad vidaus rinka tinkamai veiktų reikia nustatyti bendras tokio apmokestinimo taisyklės; (5)tačiau valstybėms narėms turėtų būti palikta galimybė taikyti energijos mokesčius variklių degalams, krosnių kurui ir elektros energijai įvairiais kitais tikslais, nebūtinai tiesiogiai ar išimtinai susijusiais su šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimu; 🡻 2003/96/EB 4 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (6)Valstybių narių nacionaliniu lygiu taikomų energijos apmokestinimo lygių pastebimas skirtumas galėtų turėti žalos tinkamam vidaus rinkos funkcionavimui.⌦ dideli valstybių narių nacionaliniu lygiu taikomų energijos mokesčių lygių skirtumai gali kenkti tinkamam vidaus rinkos veikimui; ⌫ 🡻 2003/96/EB 5 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (7)atitinkamų Bendrijos ⌦ Sąjungos ⌫ minimalių apmokestinimo lygių nustatymas gali leisti sumažinti dabartinius nacionalinių apmokestinimo lygių skirtumus; 🡻 2003/96/EB 6 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Pagal Sutarties 6 straipsnį, nustatant ir įgyvendinant kitas Bendrijos politikos sritis turi būti įtraukiami aplinkos apsaugos reikalavimai. 🡻 2003/96/EB 7 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (8)Bendrija ⌦ Sąjunga ⌫, kaip Jungtinių Tautų Bendrosios klimato kaitos konvencijos dalyvė, ratifikavo Kioto protokolą ⌦ Paryžiaus susitarimą ⌫. Energinių produktų ir, tam tikrais atvejais, elektros energijos apmokestinimas yra viena iš priemonių, tinkamų siekiant Kioto protokolo ⌦ Paryžiaus susitarimo ⌫ tikslų; ⇩ naujas (9)turėtų būti nustatytos taisyklės, pagal kurias energijos mokesčiai būtų grindžiami energinių produktų ir elektros energijos energetine verte ir jų aplinkosauginiu veiksmingumu. Šiuo tikslu reikėtų daryti nuorodą į Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2012/27/ES apibrėžtis, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą (ES) 2018/2001 ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2020/852. Be to, reikėtų atnaujinti energinių produktų sąrašą į jį įtraukiant tam tikrus energinius produktus, siekiant užtikrinti, kad tie degalai būtų traktuojami vienodai ir standartiškai;

🡻 2003/96/EB 8 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Taryba turi periodiškai patikrinti atleidimą nuo mokesčių ir jų sumažinimą bei minimalius apmokestinimo lygius, atsižvelgdama į tinkamą vidaus rinkos funkcionavimą, minimalių apmokestinimo lygių tikrąją vertę, Bendrijos įmonių konkurencingumą tarptautiniu mastu ir tolimesnius Sutarties tikslus. ⇩ naujas (10)mokesčių neutralumo sumetimais kiekvieno energijos mokesčių elemento atveju tie patys minimalūs apmokestinimo lygiai turėtų būti taikomi visiems tam tikra paskirtimi naudojamiems energiniams produktams. taigi, jeigu nustatomi lygiaverčiai minimalūs apmokestinimo lygiai, valstybės narės, taip pat mokesčių neutralumo sumetimais, turėtų užtikrinti, kad lygiaverčiai nacionaliniai apmokestinimo lygiai būtų taikomi visiems susijusiems produktams; 🡻 2003/96/EB 9 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Valstybėms narėms turėtų būti suteiktas lankstumas, būtinas jų nacionalines sąlygas atitinkančioms politikos sritims nustatyti ir įgyvendinti. ⇩ naujas (11)valstybės narės taip pat bet kuriuo metu turėtų laikytis priede nustatytos tos pačios skirtingiems produktams kiekvienai paskirčiai taikomos minimalių apmokestinimo lygių klasifikacijos, kad būtų užtikrinta aplinkos apsaugai pritaikyta tarifų struktūra. Minimalūs energijos apmokestinimo lygiai turėtų būti kasmet automatiškai suderinami siekiant atsižvelgti į jų tikrosios vertės pokyčius, kad būtų išlaikytas dabartinis tarifų suderinimo lygis ir taip sumažintas energijos ir maisto kainų keliamas nepastovumas. Toks derinimas turėtų būti atliekamas remiantis Eurostato skelbiamo Sąjungos suderinto vartotojų kainų indekso, į kurį neįtraukta energija ir neperdirbtas maistas, pokyčiais; (12)siekiant užtikrinti sklandų tam tikrų nuostatų, susijusių su tam tikrais produktais ar naudojimo paskirtimis, įgyvendinimą, reikalingas pereinamasis taikymo laikotarpis; 🡻 2003/96/EB 10 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ⇨ naujas (13)⇨ paprastai valstybės narės turėtų nustatyti tokį energinių produktų ir elektros energijos apmokestinimo lygį, kuris yra ne mažesnis už direktyvoje nustatytą minimalų apmokestinimo lygį. ⇦ Valstybės narės nori įdiegti arba išlaikyti įvairias mokesčių rūšis, taikomas energetikos produktams ir elektros energijai. Tuo tikslu Valstybėms narėms turėtų būti leidžiama taikyti Bendrijos ⌦ Sąjungos ⌫ minimalų apmokestinimo lygį, atsižvelgiant į visą taikomą mokestį, apimantį visus netiesioginius mokesčius, kuriuos jos nusprendė taikyti (išskyrus PVM); 🡻 2003/96/EB 11 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (14)šiai Bendrijos energetikos ⌦ Sąjungos energinių ⌫ produktų ir elektros energijos apmokestinimo struktūrai įgyvendinti skirtą fiskalinę tvarką pasirenka valstybė narė. Šiuo atžvilgiu valstybės narės gali nuspręsti nedidinti bendros mokesčių naštos, jei mano, kad šio mokesčių neutralumo principo įgyvendinimas galėtų prisidėti prie jų mokesčių sistemų pertvarkymo ir modernizavimo skatinant veiklą, leidžiančią labiau saugoti aplinką ir padidinti darbo jėgos sunaudojimą. ⌦ elgesį, padedantį užtikrinti didesnę aplinkos apsaugą ir didinti darbo jėgos naudojimą; ⌫

🡻 2003/96/EB 12 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (15)energijos kainos yra pagrindiniai Bendrijos ⌦ Sąjungos ⌫ energetikos, transporto ir aplinkosaugos politikos elementai; 🡻 2003/96/EB 13 konstatuojamoji dalis Apmokestinimas iš dalies lemia energetikos produktų ir elektros energijos kainą. 🡻 2003/96/EB 14 konstatuojamoji dalis Minimalūs apmokestinimo lygiai turėtų atspindėti įvairių energetikos produktų ir elektros energijos vietą pagal konkurencingumą. Turint tai omenyje, būtų patartina kiek galima greičiau šių minimalių lygių apskaičiavimą pagrįsti produktų energetiniu turiniu. Tačiau šis metodas neturėtų būti taikomas variklių degalams. 🡻 2003/96/EB 15 konstatuojamoji dalis Galimybė tam pačiam produktui taikyti diferencijuotas nacionalines apmokestinimo normas turėtų būti leidžiama konkrečiomis aplinkybėmis ar ilgalaikėmis sąlygomis, jei laikomasi Bendrijos minimalių apmokestinimo lygių ir vidaus rinkos bei konkurencijos taisyklių. 🡻 2003/96/EB 16 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (16)Šiluma priklauso tiktai nuo labai ribotos Bendrijos vidaus prekybos, ši Bendrijos mokesčių struktūra neturėtų būti taikoma šilumos gamybos apmokestinimui. ⌦ kadangi šilumai tenka tiktai labai nedidelė Sąjungos vidaus prekybos dalis, ši Sąjungos mokesčių sistema neturėtų būti taikoma šilumos išeigos apmokestinimui; ⌫ 🡻 2003/96/EB 17 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (17)Būtina nustatyti įvairius Bendrijos minimalius apmokestinimo lygius pagal energetikos produktų ir elektros energijos sunaudojimą; ⌦ būtina nustatyti skirtingus Sąjungos minimalius apmokestinimo lygius, pagrįstus energinių produktų ir elektros energijos naudojimo paskirtimi; ⌫ 🡻 2003/96/EB 18 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ⇨ naujas

(18)Energiniams produktams, naudojamiems tam tikrais tikslais kaip variklių degalai pramonės ir komercijos ir kaip krosnių kuras, paprastai taikomi mažesni mokesčiai nei tie, kurie taikomi energiniams produktams, naudojamiems kaip reaktyvinių variklių kuras. ⌦ energiniams produktams, naudojamiems kaip variklių degalai konkrečiais tikslais bei kaip krosnių kuras, paprastai taikomi mažesni mokesčiai nei tie, kurie taikomi energiniams produktams, naudojamiems kaip degalai. ⌫ ⇨ Siekiant skatinti elektros energijos naudojimą, visų pirma transporto sektoriuje, ji visada turėtų būti vienas iš mažiausiai apmokestinamų energijos šaltinių. Tuo tikslu per reikiamą laikotarpį nuo šios direktyvos įsigaliojimo valstybės narės turėtų siekti elektros energijai, naudojamai elektra varomoms transporto priemonėms įkrauti, taikyti tokį patį apmokestinimo lygį kaip ir šildymui naudojamai elektros energijai; ⇦ 🡻 2003/96/EB 19 konstatuojamoji dalis Būtina galimybė vežėjų bendrovių, ypač tų, kurios užsiima veikla Bendrijoje, naudojamų dyzelinių degalų apmokestinimą nagrinėti konkrečiai, įskaitant priemones, kurios leidžia įdiegti eismo dalyvio mokesčių sistemą, siekiant apriboti konkurencijos iškraipymus, su kuriais galėtų susidurti operatoriai. ⇩ naujas (19)siekiant direktyvos tikslų neturėtų būti daromas skirtumas tarp komercinės ir nekomercinės paskirties dyzelino, taip pat verslo ir ne verslo reikmėms naudojamo krosnių kuro ir elektros energijos; 🡻 2003/96/EB 20 konstatuojamoji dalis Valstybėms narėms gali prireikti atskirti komercinės ir nekomercinės paskirties dyzeliną. Valstybės narės gali pasinaudoti šia galimybe sumažinti skirtumą tarp nekomercinės paskirties gazolio, naudojamo kaip reaktyvinių variklių kuras ir benzinas, apmokestinimo. 🡻 2003/96/EB 21 konstatuojamoji dalis Energetikos produktų ir elektros energijos naudojimas verslui ir ne verslui apmokestinant gali būti traktuojamas skirtingai. 🡻 2003/96/EB 22 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (20)energiniams produktams, naudojamiems kaip krosnių kuras ar variklių degalai, iš esmės turėtų būti taikoma Bendrijos ⌦ Sąjungos ⌫ sistema. Ta prasme, atsižvelgiant į mokesčių sistemos pobūdį ir logiką, iš sistemos taikymo ribų turi būti išskirtas energinių produktų dvejopas naudojimas ir jų naudojimas ne kurui, taip pat mineraloginius procesus. Panašiu būdu naudojama elektros energija turėtų būti traktuojama pagal tuos pačius principus; 🡻 2003/96/EB 23 konstatuojamoji dalis Dėl esamų tarptautinių įsipareigojimų ir norint išlaikyti Bendrijos įmonių vietą konkurencijoje, patartina ir toliau atleisti nuo mokesčių energetikos produktus, tiekiamus oro ir jūrų navigacijai, skirtai ne privatiems pramoginiams tikslams, tuo pačiu valstybės narės turėtų turėti galimybę riboti šiuos atleidimus.

⇩ naujas (21)Sąjunga ir valstybės narės yra sudariusios daugiašalius susitarimus dėl oro susisiekimo paslaugų ir oro transporto arba dvišalius susitarimus su trečiosiomis šalimis. Į šiuos susitarimus įtrauktos nuostatos dėl aviacinių degalų apmokestinimo. Aviaciniams degalams tradiciškai taikytas lengvatinių mokesčių režimas. Siekiant direktyvos tikslų, reikia, kad, nepažeidžiant tų tarptautinių susitarimų, ES vidaus oro navigacijai, išskyrus tik krovininiams gabenti skirtus skrydžius, tiekiami energiniai produktai ir elektros energija būtų apmokestinti. Vis dėlto nesant efektyvesnių alternatyvų vis dar reikia taikyti išimtį degalams, naudojamiems tik kroviniams gabenti skirtiems skrydžiams; (22)siekiant užtikrinti sklandų šios direktyvos įgyvendinimą, minimalūs variklių degalų, naudojamų ES vidaus ne verslo ir ne pramoginiams skrydžiams, apmokestinimo lygiai būtų pasiekti per dešimties metų pereinamąjį laikotarpį, o tvariems alternatyviesiems degalams ir elektros energijai dešimt metų būtų taikomas nulinis minimalus tarifas. Energiniams produktams ir elektros energijai, naudojamiems ES vidaus verslo ir pramoginiams skrydžiams, turėtų būti taikomi standartiniai variklių degalams ir elektros energijai valstybėse narėse taikomi apmokestinimo lygiai; (23)laivybai, įskaitant žvejybą, naudojami degalai taip pat turėtų būti apmokestinti, o valstybės narės, kurios yra tarptautinių susitarimų, numatančių tokių degalų neapmokestinimą, šalys, iki šios direktyvos taikymo pradžios dienos turi užtikrinti, kad būtų pašalinti neatitikimai. Būtina nustatyti skirtingą apmokestinimo lygį, kuris būtų taikomas energiniams produktams ir elektros energijai, naudojamiems ES vidaus reguliariosioms laivybos, žvejybos ir krovinių transporto paslaugoms, ir atitinkamai veiklai prisišvartavus. Atsižvelgiant į tų naudojimo paskirčių specifiškumą, minimalūs apmokestinimo lygiai turėtų būti mažesni už tuos, kurie taikomi bendro pobūdžio variklių degalų naudojimui. Siekiant paskatinti naudoti tvarius alternatyviuosius degalus ir elektros energiją, tokie degalai ir elektros energija turėtų būti nepamokestinami dešimt metų. Energiniams produktams ir elektros energijai, naudojamiems likusiai ES vidaus laivybos veiklai, turėtų būti taikomi standartiniai variklių degalams ir elektros energijai valstybėse narėse taikomi apmokestinimo lygiai; (24)valstybės narės gali netaikyti mokesčio ES išorės oro navigacijai (nepažeisdamos tarptautinių įsipareigojimų) ir ES išorės laivybai, įskaitant žvejybą, arba, priklausomai nuo veiklos rūšies, gali taikyti tokius pačius apmokestinimo lygius, kaip ir ES viduje vykdomos veiklos atveju; 🡻 2003/96/EB 24 konstatuojamoji dalis ⇨ naujas (25)valstybėms narėms turėtų būti leidžiama konkrečiais atvejais atleisti nuo mokesčių ar taikyti sumažintus apmokestinimo lygius, kai tai nedarys žalos ⇨ aplinkosaugos tikslams ir ⇦ tinkamam vidaus rinkos funkcionavimui ir nesukels konkurencijos iškraipymo; 🡻 2003/96/EB 25 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ⇨ naujas (26)Ypač bendra šilumos ir energijos gamyba bei, siekiant skatinti alternatyvios energijos šaltinių naudojimą, atsinaujinančios energijos formos gali turėti teisę į atleidimus nuo mokesčių.⌦ lengvatinis režimas visų pirma gali būti taikomas ⌫ ⇨ itin veiksmingai ⇦ ⌦ bendrai šilumos ir elektros energijos gamybai ir, siekiant skatinti alternatyviųjų energijos šaltinių naudojimą, atsinaujinančiosioms energijos rūšims; ⌫ 🡻 2003/96/EB 26 konstatuojamoji dalis Pageidautina, kad būtų sukurta Bendrijos sistema, leidžianti valstybėms narėms atleisti nuo akcizų ar juos sumažinti siekiant skatinti biokuro naudojimą, taip prisidedant prie geresnio vidaus rinkos funkcionavimo ir suteikiant valstybėms narėms bei ekonominiams operatoriams pakankamą teisinio užtikrintumo laipsnį. Konkurencijos iškraipymas turėtų būti apribotas, o paskata biokuro gamintojams ir paskirstytojams sumažinti pagrindines kainas turėtų būti išlaikyta, inter alia, valstybėms narėms atliekant koregavimus, atsižvelgiant į žaliavų kainų pokyčius. 🡻 2003/96/EB 27 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Ši direktyva nepažeidžia atitinkamų 1992 m. vasario 25 d. Tarybos direktyvos 92/12/EEB dėl bendrųjų procedūrų, susijusių su akcizais apmokestinamais produktais, ir dėl tokių produktų laikymo, judėjimo ir kontrolės ir 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvos 92/83/EEB dėl akcizų, taikomų alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams struktūrų suderinimo nuostatų, kai produktas, numatytas naudoti, parduodamas arba naudojamas kaip degalai ar degalų priedas, yra Direktyvoje 92/83/EEB apibrėžtas etilo alkoholis.

🡻 2003/96/EB 28 konstatuojamoji dalis Gali paaiškėti, jog būtina atleisti nuo mokesčių ar juos sumažinti; ypač todėl, kad nėra tikslaus suderinimo Bendrijos lygiu, dėl pavojaus prarasti tarptautinį konkurencingumą arba socialiniais ar ekonominiais sumetimais. ⇩ naujas (27)siekiant suteikti paskatų siekti aplinkos apsaugos tikslų ir didinti Sąjungos gamybos sektoriaus energijos vartojimo efektyvumą, gali būti reikalinga tikslingai sumažinti apmokestinimo lygį; (28)Siekiant spręsti energijos mokesčių daromo socialinio poveikio problemą gali būti reikalinga tikslingai sumažinti apmokestinimo lygį. Siekiant apsaugoti pažeidžiamus namų ūkius, gali būti reikalinga juos laikinai atleisti nuo mokesčių; 🡻 2003/96/EB 29 konstatuojamoji dalis Verslo įmonių pradedami susitarimai dėl žymaus aplinkos apsaugos ir energijos efektyvumo padidinimo verti dėmesio; iš šių įmonių tos, kurios naudoja daug energijos, nusipelno, jog būtų nagrinėjamos ypatingai. 🡻 2003/96/EB 30 konstatuojamoji dalis Gali prireikti pereinamųjų laikotarpių ir susitarimų, kad būtų leidžiama valstybėms narėms sklandžiai prisitaikyti prie naujų apmokestinimo lygių, taip apribojant galimą šalutinį poveikį. 🡻 2003/96/EB 31 konstatuojamoji dalis ⇨ naujas (29)⇨ atsižvelgiant į kiekvienai valstybei narei daromą finansinį, ekonominį poveikį ar poveikį aplinkai, kaip antai poreikį elektrifikuoti transporto sektorių, ⇦ Bbūtina numatyti tvarką, leidžiančią valstybėms narėms nustatytam laikotarpiui įvesti kitus atleidimus nuo mokesčių ar sumažintus apmokestinimo lygius. ⇨ Dėl priežasčių, susijusių su aplinkos ir žmonių sveikatos apsauga, įskaitant oro taršos mažinimą, būtina numatyti tvarką, pagal kurią valstybėms narėms būtų leidžiama nustatytam laikotarpiui įvesti konkrečius padidintus tarifus. Toks įgaliojimas, valstybėms narėms pateikus pagrįstą prašymą ir remiantis Komisijos pasiūlymu, pagal SESV 291 straipsnį turėtų būti priimtas Tarybos įgyvendinimo sprendimu; ⇦Šie atleidimai nuo mokesčių ar jų sumažinimas ⇨ Tokios priemonės ⇦ turėtų būti nuolat peržiūrimos; ⇩ naujas (30)į energinių produktų, kuriems taikomos Tarybos direktyvos 2008/118/EB nuostatos dėl kontrolės ir judėjimo, sąrašą turėtų būti įtraukti tam tikri energiniai produktai, siekiant užtikrinti, kad tie produktai būtų traktuojami vienodai ir standartiškai, ir siekiant atsižvelgti į mokesčių slėpimo, vengimo ar piktnaudžiavimo jais riziką; (31)siekiant užtikrinti laisvą judėjimą ir laikytis saugumo reikalavimų, taikomų komercinėms transporto priemonėms ir specialioms talpykloms, tokių transporto priemonių standartinių bakų apibrėžtyje turėtų būti atsižvelgta į tai, kad degalų bakus komercinėse transporto priemonėse montuoja ne vien tik jų gamintojai;

🡻 2003/96/EB 32 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (32)turėtų būti priimta nuostata, kad valstybės narės turi pranešti Komisijai apie konkrečias nacionalines priemones. Šis pranešimas neatleidžia valstybių narių nuo įsipareigojimo, nurodyto Sutarties ⌦ SESV ⌫ 88 ⌦ 108 ⌫ straipsnio 3 dalyje, informuoti apie konkrečias nacionalines priemones. Šia direktyva nepažeidžia ⌦ neturėtų būti daromas poveikis ⌫ jokių būsimų valstybės pagalbos procedūrų, kurių gali būti imamasi pagal Sutarties ⌦ SESV ⌫ 87 ⌦ 107 ⌫ ir 88 ⌦ 108 ⌫ straipsnius, rezultatams; 🡻 2003/96/EB 33 konstatuojamoji dalis (33)Direktyvos 92/12/EEBDirektyvos 2008/118/EB taikymo sritis tam tikrais atvejais turėtų būti praplėsta produktams ir netiesioginiams mokesčiams, kuriems taikoma ši direktyva; ⇩ naujas (34)siekiant užtikrinti vienodas šios direktyvos įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai nustatyti, ar Direktyvos 2008/118/EB nuostatos dėl kontrolės ir judėjimo turi būti taikomos produktams, susijusiems su mokesčių slėpimu, vengimu ar piktnaudžiavimu jais. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011; 🡻 2003/96/EB 34 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Šiai direktyvai įgyvendinti būtinos priemonės turėtų būti priimamos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką , ⇩ naujas (35)reikėtų pateikti nuorodą į šiuo metu galiojančią Kombinuotąją nomenklatūrą. Siekiant užtikrinti, kad šioje direktyvoje pateiktos nuorodos į Kombinuotosios nomenklatūros (KN) kodus prireikus būtų atnaujinamos ir kad minimalūs apmokestinimo tarifai atspindėtų kainų pokyčius, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl nuorodų į tuos KN kodus atnaujinimo ir dėl minimalių mokesčių tarifų atnaujinimo remiantis metiniais vartotojų kainų indekso pokyčiais. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais, ir kad tos konsultacijos būtų vykdomos vadovaujantis 2016 m. balandžio 13 d. Tarpinstituciniame susitarime dėl geresnės teisėkūros nustatytais principais. Visų pirma siekiant užtikrinti vienodas galimybes dalyvauti atliekant su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą, Taryba visus dokumentus gauna tuo pačiu metu kaip ir valstybių narių ekspertai, o jų ekspertams sistemingai suteikiama galimybė dalyvauti Komisijos ekspertų grupių, kurios atlieka su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą, posėdžiuose; (36)kas penkerius metus, o pirmą kartą – penkerius metus po šios direktyvos įsigaliojimo, Komisija turėtų pateikti Tarybai šios direktyvos taikymo ataskaitą, kurioje visų pirma nagrinėjami minimalūs apmokestinimo lygiai, inovacijų ir technologinės plėtros poveikis, visų pirma energijos vartojimo efektyvumo srityje, elektros energijos naudojimas transporto sektoriuje ir šioje direktyvoje nustatyto atleidimo nuo mokesčių, jų sumažinimo ir diferencijavimo pagrįstumas. Ataskaitoje turi būti atsižvelgiama į tinkamą vidaus rinkos veikimą, aplinkos apsaugos ir socialinius aspektus, realią minimalaus apmokestinimo lygio vertę ir atitinkamus platesnius Sutarčių tikslus; (37)pareiga perkelti šią direktyvą į nacionalinę teisę turėtų apsiriboti tomis nuostatomis, kurios iš esmės skiriasi nuo ankstesnės direktyvos nuostatų. Pareiga perkelti nepakeistas nuostatas atsiranda pagal anksčiau priimtą direktyvą; (38)ši direktyva neturėtų daryti poveikio valstybių narių pareigoms, susijusioms su direktyvų, nurodytų II priedo B dalyje, perkėlimo į nacionalinę teisę terminais ir taikymo pradžios datomis, 🡻 2003/96/EB

PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis 1. Valstybės narės energinius produktus ir elektros energiją apmokestina pagal šią direktyvą. ⇩ naujas 2. Taikant šią direktyvą mokesčiai apskaičiuojami eurais už gigadžaulį, remiantis energinių produktų ir elektros energijos apatiniu šilumingumu, nustatytu Direktyvos 2012/27/ES IV priede ir konvertuotu į gigadžaulius. Jeigu tai iš biomasės gauti produktai, taikomos Direktyvos (ES) 2018/2001 III priede nustatytos ir į gigadžaulius konvertuotos atskaitos vertės. Jeigu atitinkamai Direktyvoje 2012/27/ES arba Direktyvoje (ES) 2018/2001 nenurodyta nagrinėjamojo produkto šilumingumo vertė, valstybės narės naudojasi atitinkama turima informacija apie jo apatinį šilumingumą. 🡻 2003/96/EB (pritaikytas) ⇨ naujas 2 straipsnis 1. Šioje direktyvoje terminas „energetikos ⌦ energiniai ⌫ produktai“ taikomas produktams: a)kurių KN kodai 1507–1518, jei jie skirti naudoti kaip krosnių kuras ar variklių degalai; b)kurių KN kodai ⇨ 2207, 2208 90 91 ir 2208 90 99, jei jie skirti naudoti kaip krosnių kuras ar variklių degalai ir jie pagal Direktyvos 92/83/EB 27 straipsnio 1 dalies a arba b punktą neapmokestinami alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams taikomu suderintu akcizu ⇦ 2701, 2702 ir 2704–2715; c)kurių KN kodai ⇨ 2701–2715 ⇦ 2901 ir 2902; d)kurių KN kodas ⇨ 2804 10 ⇦ 29051100, yra ne sintetinės kilmės, jei jie skirti naudoti kaip krosnių kuras ar variklių degalai; ⇩ naujas e)kurių KN kodas 2814, jei jie skirti naudoti kaip variklių degalai;

🡻 2003/96/EB ⇨ naujas ef)kurių KN kodai 3403 ⇨ 2901 ir 2902 ⇦ ; fg)kurių KN kodas 3811 ⇨ 2905 11 00 ir jie nėra sintetinės kilmės, jei jie skirti naudoti kaip krosnių kuras ar variklių degalai ⇦ ; gh)kurių KN kodai 3817 ⇨ 2909 19 10 ir 2909 19 90, pastarasis, jei jie skirti naudoti kaip krosnių kuras ar variklių degalai ⇦ ; hi)kurių KN kodas ⇨ 3403; ⇦ 38249986, 38249992 (išskyrus apsaugos nuo rūdijimo preparatus, kurių aktyviosios sudedamosios dalys yra aminai, ir sudėtinius neorganinius lakų ir panašių produktų tirpiklius ir skiediklius), 38249993, 38249996 (išskyrus apsaugos nuo rūdijimo preparatus, kurių aktyviosios sudedamosios dalys yra aminai, ir sudėtinius neorganinius lakų ir panašių produktų tirpiklius ir skiediklius), 38260010 ir 38260090, jei jie skirti naudoti kaip krosnių kuras ar variklių degalai. ⇩ naujas j)kurių KN kodas 3811; k)kurių KN kodas 3814, jei jie skirti naudoti kaip krosnių kuras ar variklių degalai; l)kurių KN kodas 3817; m)kurių KN kodas 3823 19, jei jie skirti naudoti kaip krosnių kuras ar variklių degalai; n)kurių KN kodai 3824 99 86, 3824 99 92 (išskyrus apsaugos nuo rūdijimo preparatus, kurių aktyviosios sudedamosios dalys yra aminai, ir sudėtinius neorganinius lakų ir panašių produktų tirpiklius ir skiediklius), 3824 99 93, 3824 99 96 (išskyrus apsaugos nuo rūdijimo preparatus, kurių aktyviosios sudedamosios dalys yra aminai, ir sudėtinius neorganinius lakų ir panašių produktų tirpiklius ir skiediklius) ir 3826 00 10 ir 3826 00 90, jei jie skirti naudoti kaip krosnių kuras ar variklių degalai; o)kurių KN kodai 4401 ir 4402, jei jie skirti naudoti kaip krosnių kuras įrenginiuose, kurių bendra nominalioji šiluminė galia yra 5 MW arba didesnė. 🡻 2003/96/EB (pritaikytas) ⇨ naujas 2. Ši direktyva taip pat taikoma: elektros energijai, kurios KN kodas 2716. 3. Energiniams produktams, kuriems apmokestinimo lygiai šioje direktyvoje nenustatyti, mokestis taikomas, jeigu jie skirti naudoti, parduodami ar naudojami kaip krosnių kuras ar variklių degalai. Mokesčio suma nustatoma atsižvelgiant atitinkamai į ekvivalentišką krosnių kurą ar variklių degalus.⇨ Jeigu energiniai produktai, kuriems minimalūs apmokestinimo lygiai šioje direktyvoje nenustatyti, skirti naudoti, yra parduodami ar naudojami kaip krosnių kuras ar variklių degalai, jiems pagal jų naudojimo pobūdį taikomi tokie mokesčio tarifai, kokie nustatyti lygiaverčiam krosnių kurui arba variklių degalams. ⇦

Mokestis, imamas už variklių degalus, taikomas ne tik 1 straipsnyje nurodytiems produktams, bet ir visiems produktams, skirtiems naudoti, parduodamiems ar naudojamiems kaip variklių degalai arba variklių degalų priedas ar užpildas. Be 1 dalyje išvardytų apmokestinamų produktų, už bet kokį kitą angliavandenilį, išskyrus durpes, skirtą naudoti, parduodamą ar naudojamą šildymui, imamas tokio pat dydžio mokestis, kaip ir už ekvivalentišką energetikos produktą. ⇩ naujas Jeigu produktai, išskyrus energinius produktus, skirti naudoti, yra parduodami ar naudojami kaip variklių degalai, jiems taikomas toks mokesčio tarifas, koks nustatytas lygiaverčiams variklių degalams. Variklių degalų priedams ir užpildams, išskyrus vandenį, taikomas toks mokesčio tarifas, koks nustatytas lygiaverčiams variklių degalams. Angliavandeniliams, išskyrus išvardytus 1 dalyje ir skirtus naudoti, parduodamus arba naudojamus šildymo tikslu, taikomas toks mokesčio tarifas, koks nustatytas lygiaverčiams energiniams produktams. 🡻 2003/96/EB 4. Ši direktyva netaikoma: a)šilumos išeigos apmokestinimui ir apmokestinant produktus, kuriems taikomi KN kodai 4401 ir 4402; b)toliau išvardytai energetikos produktų ir elektros energijos paskirčiai: –energetikos produktams, kurie naudojami ne variklių degalams ar krosnių kurui, o kitiems tikslams, –energetikos produktų dvejopam naudojimui, energetikos produktas naudojamas dvejopai, kai yra naudojamas ir kaip krosnių kuras, ir kitiems, nei variklių degalai ar krosnių kuras, tikslams; energetikos produktų naudojimas cheminei redukcijai ir elektrolitiniuose bei metalurginiuose procesuose laikomas dvejopu, –elektros energijai, daugiausiai naudojamai cheminei redukcijai ir elektrolitiniuose bei metalurginiuose procesuose, –elektros energijai, kai ji sudaro daugiau kaip 50 % produkto kainos. „Produkto kaina“ – tai kaina, gaunama sudedant bendrą prekių ir paslaugų pirkimą, personalo sąnaudas, pagrindinio kapitalo suvartojimą verslo įmonėje, kaip apibrėžta 11 straipsnyje. Ši kaina skaičiuojama vienam vienetui apskritai. „Elektros energijos kaina“ – tai tikroji elektros energijos pirkimo kaina ar elektros energijos gamybos sąnaudos, jei ji gaminama įmonėje, –mineraloginiams procesams: „mineraloginiai procesai – tai procesai, kurie klasifikuojami NACE nomenklatūroje kodu DI 26 "kitų naudingųjų iškasenų (nemetalų) gamyba" 1990 m. spalio 9 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 3037/90 dėl statistinio Europos bendrijos ekonominės veiklos klasifikatoriaus . Tačiau šiems energetiniams produktams taikomas 20 straipsnis.

5. Šioje direktyvoje nurodomi kombinuotosios nomenklatūros kodai atitinka 2001 m. rugpjūčio 6 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 2031/2001, iš dalies pakeičiančiame Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės prekių nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedą, nurodytus kodus. Sprendimas atnaujinti kombinuotosios nomenklatūros kodus šioje direktyvoje nurodytiems produktams priimamas vieną kartą per metus 27 straipsnyje nurodyta tvarka. Sprendimas negali pakeisti šioje direktyvoje taikomų minimalių mokesčių normų ar turėti įtakos pridedant ar išbraukiant bet kokius energetikos produktus ar elektros energiją. ⇩ naujas 4. 1 ir 3 dalyse nurodytiems iš biomasės pagamintiems arba gautiems apmokestinamiems produktams, taikant fiskalinės kontrolės priemones, taikomi specialūs apmokestinimo lygiai, nustatyti tiems produktams pagal šią direktyvą, jeigu jie atitinka bet kurį iš šių kriterijų: a) Direktyvos (ES) 2018/2001 29 straipsnyje nustatytus tvarumo ir išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio sumažėjimo kriterijus, išskyrus didelę netiesioginio žemės naudojimo keitimo riziką keliančius produktus, nustatytus tos direktyvos 26 straipsnio 2 dalyje; b) jei jie yra pagaminti iš Direktyvos (ES) 2018/2001 IX priede išvardytų pradinių žaliavų. Šioje direktyvoje vartojamų terminų „biomasė“, „biodujos“, „skystieji bioproduktai“, „biodegalai“ ir „pažangieji biodegalai“ apibrėžtys pateiktos Direktyvos (ES) 2018/2001 2 straipsnio atitinkamai 24, 28, 32, 33 ir 34 punktuose. Šioje direktyvoje pažangiosios biodujos, pažangieji skystieji bioproduktai ir pažangieji produktai, kurių KN kodai yra 4401 ir 4402, – produktai, pagaminti iš Direktyvos (ES) 2018/2001 IX priedo A dalyje išvardytų pradinių žaliavų. Biodegalai, biodujos ir skystieji bioproduktai, pagaminti iš tos direktyvos IX priedo B dalyje išvardytų pradinių žaliavų, laikomi lygiaverčiais pažangiesiems produktams. 5. 1 ir 3 dalyse nurodytiems apmokestinamiems produktams, patenkantiems į nebiologinės kilmės atsinaujinančiųjų išteklių degalų arba mažo anglies dioksido pėdsako degalų apibrėžtį, gali būti, taikant fiskalinės kontrolės priemones, taikomi specialūs apmokestinimo lygiai, nustatyti tiems produktams pagal šią direktyvą, jeigu: a) nebiologinės kilmės atsinaujinančiųjų išteklių degalai – degalai, išskyrus biodegalus, skystuosius bioproduktus arba biodujas, kurių energinė vertė gauta iš atsinaujinančiųjų išteklių, išskyrus biomasę; b) mažo anglies dioksido pėdsako degalai – mažo anglies dioksido pėdsako vandenilis arba sintetiniai dujiniai arba skystieji degalai, kurių energinė vertė gauta iš mažo anglies dioksido pėdsako vandenilio, taip pat bet koks iškastinės kilmės kuras, atitinkantis techninės analizės kriterijus, pagal kuriuos nustatoma, kokiomis sąlygomis ekonominė veikla laikoma svariai prisidedančia prie klimato kaitos švelninimo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2020/852 10 straipsnį ir Deleguotojo reglamento (ES) […]/[…] I priedą. Į šią kategoriją įtraukiamas terminas „perdirbtos anglies kuras“, apibrėžtas Direktyvos (ES) 2018/2001 2 straipsnio 35 punkte. 6. Jeigu apmokestinamo produkto dalį sudaro vienas ar daugiau pirmesnėse pastraipose nurodytų produktų, tų dalių apmokestinimas atitinkamai nustatomas pagal šią direktyvą, neatsižvelgiant į KN kodą, kuriam priskiriamas visas produktas. 7. Taikant šio straipsnio 1 dalies a, b, d, e, g, h, k, m, n ir o punktus ir 21 straipsnio 1 dalies a, b, h, i, l, m ir n punktus, laikoma, kad tiekimui skirti produktai bus naudojami kaip krosnių kuras arba variklių degalai, kai tiekėjas žino arba pagrįstai turėtų žinoti, kad gavėjas ketina naudoti produktus kaip krosnių kurą arba variklių degalus. Šio straipsnio 1 dalies a punkte ir 21 straipsnio 1 dalies a punkte nurodyti produktai nelaikomi skirtais naudoti kaip krosnių kuras arba variklių degalai, jei jie tiekiami šio straipsnio 1 dalies n punkte ir 21 straipsnio 1 dalies n punkte nurodytų prekių gamintojui. 8. Šioje direktyvoje nuorodos į Kombinuotosios nomenklatūros kodus laikomos nuorodomis į Tarybos reglamente (EEB) Nr. 2658/87 su pakeitimais, padarytais Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) 2020/1577, pateiktos Kombinuotosios nomenklatūros kodus. Jei pirmoje pastraipoje nurodytas reglamentas pakeičiamas arba jei dėl pakeitimo kombinuotoje nomenklatūroje reikia pakeisti šioje direktyvoje nurodytus kodus, Komisijai pagal 29 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus siekiant atnaujinti šioje direktyvoje nurodytų produktų kombinuotosios nomenklatūros kodus arba pirmoje pastraipoje pateiktą nuorodą tam, kad ji būtų suderinta su galiojančia kombinuotosios nomenklatūros versija. Tuose deleguotuosiuose aktuose neturi būti keičiami šioje direktyvoje nustatyti minimalūs mokesčio tarifai ir neturi būti įtraukiami ar pašalinami jokie energiniai produktai ir elektros energija. 🡻 2003/96/EB 3 straipsnis

Direktyvoje 92/12/EEB nuorodos „mineralinis kuras“ ir „akcizas“ tol, kol ji taikoma mineralinėms alyvoms, apima visus energetikos produktus, elektros energiją ir nacionalinius netiesioginius mokesčius, atitinkamai nurodytus šios direktyvos 2 straipsnyje ir 4 straipsnio 2 dalyje. ⇩ naujas 3 straipsnis 1. Ši direktyva netaikoma: a) šilumos išeigos apmokestinimui; b) energiniams produktams ir elektros energijai, kurių naudojimo paskirtis nurodyta toliau: — energiniams produktams, kurie naudojami ne kaip variklių degalai ar krosnių kuras, o kitiems tikslams, — dvejopo naudojimo energiniams produktams. Energinis produktas yra dvejopo naudojimo, kai yra naudojamas ir kaip krosnių kuras, ir ne kaip variklių degalai ar krosnių kuras, o kitiems tikslams. Energinių produktų naudojimas cheminei redukcijai ir elektrolitiniuose bei metalurginiuose procesuose, kai energiniai produktai procese naudojami tiesiogiai arba tiesioginiam tiekiamosios energijos teikimui, arba kai jų vartojimas yra susijęs su procesu, laikomas dvejopu naudojimu, — elektros energija, naudojama daugiausia cheminei redukcijai ir elektrolitiniuose bei metalurginiuose procesuose, kai elektros energija procese naudojama tiesiogiai arba tiesioginiam tiekiamosios energijos teikimui, arba kai jos vartojimas yra susijęs su procesu. 2. 21 straipsnis taikomas energiniams produktams, naudojamiems taip, kaip nurodyta šio straipsnio 1 dalies b punkte. 🡻 2003/96/EB 4 straipsnis 1. Apmokestinimo lygiai, kuriuos valstybės narės taiko 2 straipsnyje išvardytiems energiniams produktams ir elektros energijai, negali būti mažesni už šioje direktyvoje nurodytus minimalius apmokestinimo lygius. 2. Šioje direktyvoje apmokestinimo lygis – visas taikomas mokestis, apimantis visus netiesioginius mokesčius (išskyrus PVM), atidavimo naudojimui metu tiesiogiai ar netiesiogiai apskaičiuotus pagal energinių produktų ir elektros energijos kiekį. 5 straipsnis Jei valstybės narės laikosi šioje direktyvoje nustatytų minimalių apmokestinimo lygių ir jie atitinka Bendrijos teisės aktus, jos gali taikyti diferencijuotas apmokestinimo normas, taikant fiskalinės kontrolės priemones, šiais atvejais: –kai diferencijuotos normos tiesiogiai susiję su produkto kokybe,

–kai diferencijuotos normos priklauso nuo elektros energijos ir energetikos produktų, naudojamų šildymui, kiekybinio suvartojimo, –šioms reikmėms: vietiniam viešajam keleiviniam transportui (įskaitant taksi), atliekų surinkimui, ginkluotosioms pajėgoms ir viešajam administravimui, neįgaliesiems, greitosios pagalbos automobiliams, –9 ir 10 straipsniuose nurodytiems energetikos produktams ir elektros energijai, atsižvelgiant į tai, ar jie naudojami verslui, ar skiriami ne verslo reikmėms. ⇩ naujas 5 straipsnis 1. Valstybės narės užtikrina, kad jeigu I priede yra nustatyti vienodi minimalūs konkretaus naudojimo apmokestinimo lygiai, tokiam naudojimui skirtiems produktams taip pat nustatomi lygiaverčiai apmokestinimo lygiai. Valstybės narės taip pat bet kuriuo metu taiko I priede skirtingiems produktams kiekvienai naudojimo paskirčiai nustatytą tą pačią minimalių apmokestinimo lygių klasifikaciją. Jei šioje direktyvoje nenurodyta kitaip , kiekvienas pirmoje pastraipoje nurodytas naudojimas, kuriam I priedo atitinkamai A, B ir C lentelėse nustatytas minimalus apmokestinimo lygis, laikomas vienos paskirties naudojimu. Jei šioje direktyvoje nenurodyta kitaip, atliekant pirmoje pastraipoje nurodytą klasifikaciją, elektros energija turi būti vertinama kartu su I priedo B ir C lentelėse nurodytais kitais variklių degalais ir krosnių kuru, išskyrus atvejus, kai valstybės narės taiko specialų apmokestinimo lygį elektros energijai, naudojamai elektra varomoms transporto priemonėms įkrauti, – tokiu atveju elektros energija vertinama kartu su I priedo A lentelėje nurodytais variklių degalais. Šios dalies trečioje pastraipoje elektra varoma transporto priemonė – elektra varoma transporto priemonė, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/94/ES 2 straipsnio 2 punkte. 2. Šioje direktyvoje nustatyti minimalūs apmokestinimo lygiai keičiami kasmet pradedant 2024 m. sausio 1 d., siekiant atsižvelgti į suderinto vartotojų kainų indekso pokyčius, išskyrus Eurostato skelbiamus energijos ir neperdirbto maisto kainų indekso pokyčius. Minimalūs lygiai keičiami automatiškai, padidinant arba sumažinant bazinę sumą eurais procentine tokio indekso pokyčio per ankstesnius kalendorinius metus dalimi. Komisijai pagal 29 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais keičiami pirmoje pastraipoje nurodyti minimalūs apmokestinimo lygiai. 🡻 2003/96/EB ⇨ naujas 6 straipsnis Valstybės narės gali savarankiškai atleisti nuo šioje direktyvoje nustatytų mokesčių ar juos sumažinti vienu iš šių būdų: a)tiesiogiai, b)taikant diferencijuotą tarifą arba

c)grąžinant visą mokesčio sumą arba jos dalį. 7 straipsnis 1. Nuo 2004 m. sausio 1 d. ir nuo 2010 m. sausio 1 d. ⇨ 2023 m. sausio 1 d. ⇦ variklių degalams taikomi minimalūs apmokestinimo lygiai yra tokie, kaip nustatyta I priedo A lentelėje. ⇩ naujas Nepažeidžiant 5 straipsnio 2 dalies, kai taikomas pereinamasis laikotarpis, kaip numatyta I priedo A lentelėje, minimalūs apmokestinimo lygiai iki 2033 m. sausio 1 d. didinami vienu dešimtadaliu per metus. Mažo anglies dioksido pėdsako degalams pirmaisiais pereinamojo laikotarpio metais nustatytas minimalus apmokestinimo lygis taikomas iki 2033 m. sausio 1 d. 🡻 2003/96/EB (pritaikytas) ⇨ naujas Ne vėliau kaip iki 2012 m. sausio 1 d. Taryba, pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, remdamasi Komisijos ataskaita ir jos pasiūlymu, vienbalsiai nusprendžia dėl minimalių apmokestinimo lygių, taikomų gazoliui tolimesniam laikotarpiui, prasidedančiam 2013 m. sausio 1 d. 2. Neatsižvelgdamos į jokias šioje direktyvoje numatytas leidžiančias nukrypti nuostatas, nuo toliau nurodyto panaudojimo, valstybės narės gali atskirti komercinės ir nekomercinės paskirties gazolį, kai jis yra naudojamas kaip reaktyvinių variklių degalai, su sąlyga, kad yra laikomasi minimalių Bendrijos lygių, o komercininės paskirties gazolio, naudojamo kaip reaktyvinių variklių degalai, norma nėra mažesnė už 2003 m. sausio 1 d. galiojantį nacionalinį apmokestinimo lygį. 3. „Komercinės paskirties gazolis, naudojamas kaip reaktyvinių variklių degalai“ – tai gazolis, naudojamas kaip raketinių variklių degalai šiems tikslams: a)prekių vežimui nuomai, už atlygį ar savo poreikiams motorinėmis transporto priemonėmis ar transporto priemonių junginiais, skirtais tik prekėms vežti keliais, ir kurių maksimalus leidžiamas bendras pakrautos transporto priemonės svoris yra ne mažesnis kaip 7,5 tonos; b)keleivių vežimui teikiant nuolatines ar atsitiktines paslaugas M2 ar M3 kategorijos motorinėmis transporto priemonėmis, kaip apibrėžta 1970 m. vasario 6 d. Tarybos direktyvoje 70/156/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių ir jų priekabų tipo patvirtinimą, suderinimo . 4. Neatsižvelgdamos į 2 dalį, valstybės narės, kurios įdiegia eismo dalyvio mokesčius motorinėms transporto priemonėms ar transporto priemonių junginiams, skirtiems tik prekėms vežti keliais, šių transporto priemonių naudojamam gazoliui gali taikyti sumažintą normą, kuri yra mažesnė už 2003 m. sausio 1 d. galiojantį nacionalinį apmokestinimo lygį, tol, kol bendra mokesčių našta yra maždaug tolygi, su sąlyga, kad yra laikomasi minimalių Bendrijos lygių, o 2003 m. sausio 1 d. galiojantys nacionaliniai apmokestinimo lygiai gazoliui, naudojamam kaip reaktyvinių variklių degalai, yra mažiausiai du kartus didesni už minimalų apmokestinimo lygį, taikomą 2004 m. sausio 1 d. 8 straipsnis 1. Neatsižvelgiant į 7 straipsnį, nuo 2004 ⇨ 2023 ⇦ m. sausio 1 d. minimalūs apmokestinimo lygiai, taikomi produktams, naudojamiems kaip variklių degalai ⌦ šio straipsnio ⌫ 2 dalyje nurodytiems tikslams, yra tokie, kaip nustatyta I priedo B lentelėje. ⇩ naujas Nepažeidžiant 5 straipsnio 2 dalies, kai taikomas pereinamasis laikotarpis, kaip numatyta I priedo B lentelėje, minimalūs apmokestinimo lygiai iki 2033 m. sausio 1 d. didinami vienu dešimtadaliu per metus. Mažo anglies dioksido pėdsako degalams pirmaisiais pereinamojo laikotarpio metais nustatytas minimalus apmokestinimo lygis taikomas iki 2033 m. sausio 1 d.

🡻 2003/96/EB (pritaikytas) ⇨ naujas 2. Šis straipsnis ⌦ 1 dalis ⌫ taikoma šiems pramoniniams ir komerciniams tikslams: a)žemės ūkio, sodininkystės ar žuvivaisos ⌦ akvakultūros ⌫ darbams, taip pat miškininkystei; b) stacionariesiemsstacionariniams varikliams; c)statybos ir viešuosiuose darbuose naudojamiems įrenginiams bei mašinoms; d)transporto priemonėms, kurios skirtos naudoti ne valstybiniuose keliuose arba kai nėra išduotas leidimas jų naudoti daugiausia valstybiniuose keliuose. 9 straipsnis 1. Nuo 2004 ⇨ 2023 ⇦ m. sausio 1 d. krosnių kurui taikomi minimalūs apmokestinimo lygiai yra tokie, kaip nustatyta I priedo C lentelėje. ⇩ naujas Nepažeidžiant 5 straipsnio 2 dalies, kai taikomas pereinamasis laikotarpis, kaip numatyta I priedo C lentelėje, minimalūs apmokestinimo lygiai iki 2033 m. sausio 1 d. didinami vienu dešimtadaliu per metus. Mažo anglies dioksido pėdsako degalams pirmaisiais pereinamojo laikotarpio metais nustatytas minimalus apmokestinimo lygis taikomas iki 2033 m. sausio 1 d. 🡻 2003/96/EB (pritaikytas) ⇨ naujas 2. Valstybės narės, kurioms 2003 m. sausio 1 d. leista taikyti monitoringo mokestį už šildymui skirtą gazolį, šiam produktui toliau gali taikyti sumažintą 10 eurų už 1 000 litrų normą. Šis leidimas atšaukiamas 2007 m. sausio 1 d., jeigu Taryba, remdamasi Komisijos ataskaita ir pasiūlymu, taip vieningai nusprendžia, pažymėdama, kad sumažintos normos lygis yra per žemas, kad būtų galima išvengti prekybos tarp valstybių narių netolygumo problemų. 10 straipsnis 1. Nuo 2004 ⇨ 2023 ⇦ m. sausio 1 d. elektros energijai taikomi minimalūs apmokestinimo lygiai yra tokie, kaip nustatyta I priedo C⌦ D ⌫ lentelėje. 2. Be 1 dalyje nurodytų minimalių apmokestinimo lygių, valstybės narės turės galimybę nustatyti galiojančią mokestinę bazę, su sąlyga, kad jos atsižvelgia į Direktyvą 92/12/EEB.

11 straipsnis 1. Šioje direktyvoje „naudojimas verslui“ – tai pagal 2 dalį nustatyto verslo subjekto, kuris į bet kokią vietą savarankiškai tiekia prekes ir paslaugas, naudojimas nepriklausomai nuo šios ekonominės veiklos tikslo ir rezultatų. Ekonominė veikla apima visą gamintojų, prekybininkų ir asmenų, teikiančių paslaugas, įskaitant kalnakasybą ir žemės ūkio veiklą, taip pat įvairių profesijų žmonių darbą. Valstybinės, regioninės ir vietinės valdžios institucijos bei kitos institucijos, kurios vadovaujasi viešąja teise, nelaikomos verslo subjektais veiklos ir sandorių, kuriuose dalyvauja kaip valstybės institucijos, atžvilgiu. Tačiau, dalyvaudamos š