KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI Cukraus importo iš mažiausiai išsivysčiusių šalių ir AKR valstybių raida Europos Sąjungoje Komisijos reglamento (EB) Nr. 828/2009 5 straipsnio 3 dalyje nurodyta Komisijos ataskaita /* COM/2013/0323 final */





TURINYS 1........... Teisės aktai.................................................................................................................... 3 2........... Įžanga............................................................................................................................ 3 3........... Naujos cukraus importo aplinkybės................................................................................. 4 4........... Cukraus importo raida.................................................................................................... 5 4.1........ Importuojamo cukraus kiekis.......................................................................................... 5 4.2........ Importuojamo cukraus kilmė........................................................................................... 5 4.3........ Žaliavinio ir baltojo cukraus importo palyginimas.............................................................. 5 5........... Tiekimo ir cukraus kainų raida......................................................................................... 6 6........... Būtinos rinkos priemonės................................................................................................ 7 7........... Išvados.......................................................................................................................... 7 KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI Cukraus importo iš mažiausiai išsivysčiusių šalių ir AKR valstybių raida Europos Sąjungoje Komisijos reglamento (EB) Nr. 828/2009 5 straipsnio 3 dalyje nurodyta Komisijos ataskaita 1. Teisės aktai 2007 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1528/2007 (patekimo į rinką reglamentas), kuriuo taikoma prekybos tam tikrų valstybių, kurios yra Afrikos, Karibų jūros ir Ramiojo vandenyno (AKR) valstybių grupės dalis, kilmės produktais tvarka, nustatyta susitarimais, kuriais sudaromi arba ketinama sudaryti ekonominės partnerystės susitarimus, 9 straipsnyje nustatyta, kad nuo 2009 m. spalio 1 d. iki 2015 m. rugsėjo 30 d. cukraus importas iš AKR valstybių, kurios nėra mažiausiai išsivysčiusios šalys, gali būti sustabdomas, jei iš visų AKR valstybių importuojamo cukraus kiekis vienu metu viršija 3,5 mln. tonų , o iš AKR valstybių, kurios nėra mažiausiai išsivysčiusios šalys, importuojamo cukraus kiekis viršija 1,6 mln. tonų per prekybos metus. Šis kiekis buvo padalytas pagal gamybos regionus; tai užtikrina, kad iš kiekvieno EPS regiono į rinką patektų bent minimalus cukraus kiekis. Tai vadinama pereinamojo laikotarpio apsaugos priemone (TSM). 2009 m. rugsėjo 10 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 828/2009, kuriuo nustatomos išsamios prie 1701 tarifinės pozicijos priskiriamų cukraus sektoriaus produktų importo ir rafinavimo pagal lengvatinius susitarimus taisyklės, taikomos nuo 2009–2010 iki 2014–2015 prekybos metų, 5 straipsnyje ir IV priede pateikiama daugiau išsamios informacijos apie TSM. 5 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad „Komisija pateikia ataskaitą dėl pereinamojo laikotarpio apsaugos priemonės taikymo prekybai cukrumi“. Ruošiant ataskaitą atsižvelgiama į prekybos cukrumi srautus iš šio reglamento I priede nurodytų AKR valstybių ir mažiausiai išsivysčiusių šalių. 2. Įžanga 2006 m., siekdama padidinti ES cukraus pramonės konkurencingumą ir orientavimą į rinką, Europos Sąjunga įvykdė cukraus režimo reformą. Šios reformos esmė buvo laipsniškas ES paramos mažinimas 36 procentais ES gamintojų bei AKR valstybių ir mažiausiai išsivysčiusių šalių eksportuotojų, kuriems taikomos lengvatinės sąlygos, kainoms ir ES kvotinio cukraus gamybos sumažinimas. Vykdant 2006 m. cukraus režimo reformą buvo atsižvelgta į AKR valstybių ir mažiausiai išsivysčiusių šalių cukraus gamintojams taikomas lengvatines patekimo į rinką sąlygas. Vykdant reformą buvo apskaičiuota, kad, importo atžvilgiu, svarbus vaidmuo gali tekti lengvatinėmis sąlygomis besinaudojančių partnerių (AKR valstybių ir mažiausiai išsivysčiusių šalių) prekybos srautų apsikeitimo sandoriams[1] darant prielaidą, kad baltojo cukraus kaina pasaulio rinkoje yra 200 USD už toną, o valiutos kursas – 1,3 USD už 1 EUR. Remiantis šiomis prielaidomis, skirtumas tarp cukraus kainų ES rinkoje ir pasaulio rinkoje arba AKR valstybėse ir mažiausiai išsivysčiusiose šalyse gali paskatinti kai kurias iš tų šalių kuo daugiau savo vidaus produkcijos eksportuoti į ES naudojant apsikeitimo sandorius. Apsikeitimo sandoriai priklauso nuo kainų pasaulio ir ES rinkose skirtumo, krovinių vežimo išlaidų ir importuotojų gebėjimo organizuoti šią sudėtingą sistemą. Vykdant reformą buvo manoma, kad galimas didžiausias kiekis, dėl kurio galėtų būti sudaryti apsikeitimo sandoriai, būtų 3,5 mln. tonų – tai atitiktų AKR valstybių ir mažiausiai išsivysčiusių šalių gamybos pajėgumus. 3. Naujos cukraus importo aplinkybės 2009–2010 prekybos metai buvo pirmieji visapusiškos naujos importo teisės aktų sistemos įgyvendinimo metai. Nuo 2009 m. spalio 1 d. pasikeitė AKR valstybių lengvatinis importo režimas: nuo AKR valstybėms skirtame „Cukraus protokole“ kiekvienai šaliai numatyto kiekio importo pereita prie importo be muitų ir be kvotų pagal ekonominės partnerystės susitarimą (EPS) ir „Viskas, išskyrus ginklus“ (VIG) susitarimus, kuriais suteikta gerokai daugiau galimybių AKR valstybėms ir mažiausiai išsivysčiusioms šalims patekti į rinką. Mažiausiai išsivysčiusių šalių cukraus eksportas į ES buvo visiškai liberalizuotas, o cukraus importui iš AKR valstybių, kurios nėra mažiausiai išsivysčiusios šalys, grupei priklausančių partnerių buvo taikoma tik importo apimtimi grindžiama apsaugos priemonė. 2009–2010 m., AKR valstybių ir mažiausiai išsivysčiusių šalių eksportas į ES šiek tiek sumažėjo, bet nuo 2010–2011 m. stebimas laipsniškas nuolatinis eksporto didėjimas. Cukraus kainos pasaulio rinkoje per pastaruosius trejus metus buvo ypač didelės, todėl ES rinka buvo ne tokia patraukli; AKR valstybės ir mažiausiai išsivysčiusios šalys pasinaudojo didelėmis kainomis vietos, regionų ir pasaulio rinkose. AKR valstybės ir mažiausiai išsivysčiusios šalys 2011 m. į visą pasaulį eksportavo 3,2 mln. tonų cukraus, iš kurių 1,9 mln. tonų – į ES. Be to, gamybos ir eksporto iš AKR valstybių ir mažiausiai išsivysčiusių šalių augimas buvo mažesnis, nei tikėtasi dėl užsitęsusių vykstančių investicijų. Taip pat nuo 2008 m. kai kurios AKR valstybės priėmė strateginį sprendimą padidinti baltojo cukraus eksportą. Dėl tokio pokyčio ir didėjančio vartojimo AKR valstybėse ir mažiausiai išsivysčiusiose šalyse sumažėjo žaliavinio cukraus eksporto į ES apimtis. 2011 m., cukraus vartojimas AKR valstybėse ir mažiausiai išsivysčiusiose šalyse buvo 7,3 mln. tonų, palyginti su 5,1 mln. tonų 2004 m., t. y. 41 proc. daugiau. Išsamesnė informacija – priedo V lentelėje. 4. Cukraus importo raida Po 2006 m. cukraus režimo reformos ES iš cukraus eksportuotojos tapo cukraus importuotoja. 4.1. Importuojamo cukraus kiekis Nuo 2001–2002 m. iki 2005–2006 m. vidutinis bendras į ES importuojamo cukraus kiekis buvo 2,1 mln. tonų, iš kurių 1,6 mln. tonų cukraus importuota iš AKR valstybių ir mažiausiai išsivysčiusių šalių. Nuo 2006–2007 prekybos metų bendras iš trečiųjų šalių importuojamo cukraus kiekis pradėjo didėti ir per 2010–2011 prekybos metus padidėjo iki precedento neturinčio lygio – t. y. 3,7 mln. tonų (+77 proc., palyginti su laikotarpiu nuo 2001–2002 m. iki 2005–2006 m.). Tai aukščiausias visų laikų lygis. Tuo tarpu lengvatinėmis sąlygomis iš AKR valstybių ir mažiausiai išsivysčiusių šalių importuojamo cukraus kiekis pasiekė 1,8 mln. tonų (+16 proc., palyginti su laikotarpiu nuo 2001–2002 m. iki 2005–2006 m.). 2011–2012 prekybos metais bendras į ES importuojamo cukraus kiekis buvo šiek tiek mažesnis nei praėjusiais prekybos metais, – 3,6 mln. tonų (-3 proc.). Priešingai, lengvatinėmis sąlygomis iš AKR valstybių ir mažiausiai išsivysčiusių šalių importuojamo cukraus kiekis ir toliau augo iki 1,84 mln. tonų (+1,9 proc., palyginti su ankstesniais prekybos metais), taip pasiekdamas rekordinį lygį. Todėl lengvatinėmis sąlygomis vykdomas cukraus importas po 2006 m. reformos nuolat didėjo, bet ne tiek, kiek buvo tikimasi pagal optimistiškiausią scenarijų, įskaitant apsikeitimo sandorius. Išsamesnės informacijos apie importą pateikiama I priede. 4.2. Importuojamo cukraus kilmė Ši didėjimo tendencija visų pirma susijusi su šiomis AKR valstybėmis ir mažiausiai išsivysčiusiomis šalimis: Mozambiku, Svazilandu, Malaviu, Zambija, Zimbabve, Laosu ir Kambodža. Remiantis dabartiniais duomenimis, atrodo, kad mažiausiai išsivysčiusių šalių grupės valstybė, kurioje cukraus gamyba didės labiausiai ir iš kurios bus daugiausiai eksportuojama į ES, yra Mozambikas. Išsami informacija apie importą pateikiama II, III ir IV prieduose. 4.3. Žaliavinio ir baltojo cukraus importo palyginimas Pagal ankstesnį cukraus protokolą buvo leidžiama importuoti tik šaliai numatytą, daugiausia rafinuoti skirtą žaliavinį cukrų. Todėl vienas iš naujų svarbių aspektų po cukraus režimo reformos buvo galimybė importuoti baltąjį cukrų. Ir iš tiesų kai kurios AKR valstybės, visų pirma Mauricijus, siekdamos didesnės pridėtinės vertės, padidino eksportuojamo baltojo cukraus kiekį, palyginti su eksportuojamo žaliavinio cukraus kiekiu. 2011–2012 prekybos metais į ES importuojamo žaliavinio cukraus kiekis padidėjo iki naujo rekordinio 2,7 mln. tonų kiekio (t. y. 76 proc. viso importuojamo cukraus kiekio). Išsamesnės informacijos apie importą pateikiama I priede. 5. Tiekimo ir cukraus kainų raida Tiekimo raida 2006–2007 ir 2007–2008 prekybos metais ES cukraus rinka buvo perpildyta ir ES buvo priversta iš rinkos pašalinti kvotinį cukrų. Ši perteklinė padėtis rinkoje tęsėsi iki 2008–2009 prekybos metų pradžios. 2009–2010 prekybos metais ES cukraus rinka iš perpildytos tapo labiau subalansuota. Atvėrus rinką AKR valstybėms ir mažiausiai išsivysčiusioms šalims, ES ekonominės veiklos vykdytojams atsirado naujų galimybių apsirūpinti cukrumi, tačiau dėl to teko mažinti cukraus kainas ES. Dėl šių pokyčių ir dėl didėjančių kainų pasaulio rinkoje kai kurie ES importuotojai patyrė sunkumų mažindami tiekimo poreikius. 2011 kalendoriniais metais tapo akivaizdu, kad ES cukraus rinka yra ne perteklinė, o veikiau nepakankama. Todėl nuo 2011–2012 prekybos metų šiomis naujomis ekonominėmis aplinkybėmis vyko derybos dėl cukraus kainų ir cukraus gamintojai sugebėjo išsiderėti daug didesnes cukraus kainas ES rinkoje. Kainų raida Pereinamuoju laikotarpiu nuo 2006 m. liepos mėn. iki 2009 m. rugsėjo mėn. ES vidaus rinkoje baltojo cukraus kaina sumažėjo 12 proc. – nuo 630 EUR už toną iki 555 EUR už toną. Nuo 2009 m. spalio mėn. iki 2010 m. vasario mėn., EPS ir VIG stebėsenos sistemos duomenimis, importas artėjo prie numatyto lygio. Todėl cukraus kaina ES vidaus rinkoje sumažėjo nuo 555 EUR už toną 2009 m. rugsėjo mėn. iki 493 EUR už toną 2009 m. lapkričio mėn. (-11 proc.), nepaisant laikino kainų padidėjimo pasaulio rinkoje – 2010 m. vasario mėn. jos pasiekė didžiausią 30-ies metų rekordą – 522 EUR už toną. Per kitus mėnesius cukraus kainos pasaulio rinkoje pradėjo mažėti, o nuo 2010 m. vasario mėn. iki gegužės mėn. staigiai nukrito nuo 522 EUR už toną iki 376 EUR už toną (-28 proc.). Per tą laikotarpį cukraus kainos ES vidaus rinkoje stabilizavosi ir siekė maždaug 475 EUR už toną. Tačiau per 2010 m. antrąjį pusmetį cukraus kainos pasaulio rinkoje staigiai pakilo ir 2010 m. rugsėjo mėn. – 2011 m. sausio mėn. viršijo kainų ES lygį: 2010 m. gruodžio mėn. baltojo cukraus kaina pasaulio rinkoje buvo daug didesnė nei ES – 628 EUR už toną, palyginti su 486 EUR už toną. Per pirmą 2011 m. pusmetį ES ir pasaulio rinkos vystėsi skirtinga linkme ir dėl gausios pasiūlos iki 2011 m. gegužės mėn. cukraus kainos pasaulio rinkoje sumažėjo nuo 628 EUR už toną iki 400 EUR už toną. Per tą patį laikotarpį kaina ES padidėjo nuo 486 EUR už toną iki 536 EUR už toną. 2011–2012 m. prekybos metų pradžioje perspektyva pasikeitė. Buvo aišku, kad AKR valstybėms ir mažiausiai išsivysčiusioms šalims EPS ir VIG susitarimais suteiktos importo koncesijos nesukuria perteklinių importo srautų. Ankstesnės prognozės, kad ES cukraus rinka gali būti perpildyta iš AKR valstybių ir mažiausiai išsivysčiusių šalių importuojamu cukrumi, nepasitvirtino, ir susidarė perspektyva, kad iš AKR valstybių ir mažiausiai išsivysčiusių šalių importuojamo cukraus kiekio nepakaks ES gamybos (pagal kvotą) ir paklausos atotrūkiui panaikinti. Todėl, priešingai cukraus kainų pasaulio rinkoje nuolatiniam mažėjimui nuo 2011 m. pradžios, cukraus kainos ES ėmė gerokai viršyti cukraus kainas pasaulio rinkoje (jos viršijo net prieš pradedant įgyvendinti 2006 m. reformą buvusį kainų lygį). Todėl 2012 m. cukraus kaina ES nenutrūkstamai didėjo ir 2013 m. sausio mėn. pasiekė aukštą 738 EUR už toną lygį. Išsamesnės informacijos pateikiama VIII priedo diagramoje. 6. Būtinos rinkos priemonės Paradoksalu, tačiau per pastaruosius prekybos metus, užuot taikiusi pereinamojo laikotarpio apsaugos priemonę, Komisija turėjo surasti būdų, kaip ES rinkai tiekti papildomą cukraus kiekį, kad būtų panaikintas tiekimo atotrūkis ES maistui skirto cukraus rinkoje (t. y. ES kvotų rinkoje). ES gali pasirinkti vieną iš dviejų tiekimo šaltinių: · į vidaus rinką išleisti nekvotinį cukrų, · leisti importuoti papildomą cukraus kiekį. 2010–2011 m. prekybos metais iš viso ES rinkai papildomai buvo pateikta 1,35 mln. tonų cukraus, iš kurių: · 500 000 tonų nekvotinio cukraus (ir 26 000 tonų izogliukozės) išleista į rinką taikant nulinį muitų tarifą, · papildomai importuota 500 000 tonų cukraus taikant nulinį tarifinės kvotos muitų tarifą, · 350 000 tonų buvo pateikta konkurso būdu, taikant sumažintą muitų tarifą. 2011–2012 prekybos metais ES rinkai papildomai buvo pateikta 1 mln. tonų cukraus, iš kurių: · 400 000 tonų nekvotinio cukraus (ir 21 000 tonų izogliukozės) išleista į rinką taikant 85 EUR už toną tarifą, · 250 000 tonų nekvotinio cukraus (ir 13 000 tonų izogliukozės) išleista į rinką taikant 211 EUR už toną tarifą, · 399 000 tonų cukraus (įskaitant 15 000 tonų baltojo cukraus) importuota taikant sumažintą muitų tarifą. 7. Išvados Įgyvendinant 2006 m. reformą buvo prognozuojama, kad esant ypač specifinėms sąlygoms ES cukraus rinką gali užplūsti cukrus iš mažiausiai išsivysčiusių šalių. Tam buvo būtinos dvi sąlygos: 1) didelis kainų ES rinkoje ir pasaulio rinkoje atotrūkis ir 2) gebėjimas organizuoti sudėtingą sistemą, kai cukrų gaminančių mažiausiai išsivysčiusių šalių vietos produkcija eksportuojama, o jų vidaus reikmėms importuojamas panašus kiekis iš pasaulio rinkos. Atrodo, kad 2009 m. liberalizavus importą, organizuoti tokią sudėtingą prekybos sistemą pavyko labai nedaugeliui šalių. Vis dėlto 2009–2010 ir 2011–2012 prekybos metais cukraus importas iš tų šalių pasiekė rekordines aukštumas, nors ir ne tokias, kad būtų reikėję taikyti apsaugos priemonę. Iki 2014–15 prekybos metų pabaigos didžiausias iš AKR valstybių ir mažiausiai išsivysčiusių šalių importuojamo cukraus kiekis turėtų būti nuo 2,1 iki 2,2 mln. tonų. Todėl mažai tikėtina, kad tuo laikotarpiu bus pradėta taikyti apsaugos priemonė. I PRIEDAS II PRIEDAS III PRIEDAS IV PRIEDAS V PRIEDAS VI PRIEDAS VII PRIEDAS VIII PRIEDAS Cukraus kaina ES ir pasaulyje [1] Tuose skaičiavimuose pabrėžta, kad „svarbus vaidmuo galėtų tekti prekybos srautų apsikeitimo sandoriams, kurių mastas lieka pakankamai neapibrėžtas“ dėl sunkumų organizuojant šią sistemą (t. y. visas VIG šalyse pagamintas cukrus turėjo būti eksportuojamas į ES, o cukrų vidaus reikmėms VIG šalys turėjo pirkti pasaulio rinkoje). Komisijos tarnybų darbinis dokumentas „Europos Sąjungos cukraus politikos reforma“, SEC 2005, 0808 galutinis, p. 9.