ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
6.

atkreipia dėmesį į tai, kad ganyklinei gyvulininkystei, kuri grindžiama gamtoje esančiais ištekliais bandai maitinti, būtina lankstumo ir saugumo marža, kad būtų galima įveikti klimato kaitos problemas. Todėl gyvulių augintojams reikia „buferinėmis zonomis“vadinamų plotų, kurie nenaudojami kasmet arba naudojami labai skirtingu intensyvumu, tačiau kurie būtini sezoninės sausros atveju. Dažniausiai tai yra viržynai, salpos ir miškingi plotai. Dėl vykstančios klimato kaitos tokių plotų poreikis didėja. Pirmojo ramsčio ganyklų plotų pripažinimo nuostatomis turėtų būti pripažintas ir užtikrintas šių plotų, kurie nenaudojami kiekvienais metais ir kurių naudojimo negalima numatyti BŽŪP paraiškos pateikimo metu, naudojimo teisinis tikrumas. Be to, ganyklinėje gyvulininkystėje plėtojama ekologinio ūkininkavimo praktika, kaip antai dalijimasis ekosisteminėmis paslaugomis, kai papildomai pasinaudojama kitiems naudotojams priklausančiais plotais, pavyzdžiui, vynuogynais ir sodais; tai padeda mažinti gamybos sąnaudas ir mechanizuotą praktiką; ES politikoje ši praktika turėtų būti pripažįstama ir skatinama ir priimami teisiškai saugūs sprendimai, leidžiantys ją plėtoti, kad gyvulių augintojas galėtų naudotis kito ūkininko deklaruotais žemės plotais. Be to, ganyklinės gyvulininkystės srityje plėtojama su miškininkyste susijusi praktika, vadinama miškine gyvulininkyste, teikia abipusę naudą tiek miškų ūkio, tiek ir žemės ūkio subjektui; ES viešojoje politikoje turėtų būti pripažintas ir skatinamas mišrus šių plotų naudojimas ir ši praktika, kuri tam tikromis sąlygomis yra ypač palanki miškų apsaugai nuo gaisrų, pritaikymui prie klimato kaitos ir kurioje atsižvelgiama į regeneravimo ir miškininkystės produkcijos poreikius;
29.

atkreipia dėmesį į tai, kad visapusišką šių projektų naudą galima pasiekti užtikrinant centralizuotą valdymą per mažų projektų fondus arba taikant bet kokias kitas panašias priemones ar tiesiogiai per iniciatyvinius komitetus vietoje. Svarbiausia, kad kiekvienas pasienio regionas laisvai naudotųsi savo turimomis priemonėmis ir procedūromis, kurių veiksmingumas buvo įrodytas per daugelį įgyvendinimo metų, užtikrinant šio finansavimo tęstinumą siekiant bendro tikslo – programas labiau priartinti prie piliečių;
8.

po konsultacijų su suinteresuotaisiais subjektais mano, kad nors programa „Erasmus+“ ir Jaunimo garantijų iniciatyva iš tikrųjų yra labai svarbios priemonės siekiant strateginių tikslų, problemos yra daug sudėtingesnės, o Sąjunga jaunimo reikalų srityje jau daro gerokai daugiau, nei leidžia šių dviejų veiksmingų priemonių galimybės. Minėtos priemonės iš pirmo žvilgsnio yra efektyvios, tačiau iš tiesų jų nepakanka, nes Jaunimo garantijų iniciatyva kol kas įgyvendinama nelabai sklandžiai. Visų pirma pažeidžiamo jaunimo klausimu pabrėžia, kad reikia plėtoti iniciatyvas socialinės apsaugos sistemų remiamiems jaunuoliams, kurie sulaukę 18 metų gali likti be jokios apsaugos, ir taip padėti jiems perėjimo į pilnametystę laikotarpiu. Todėl atkreipia dėmesį į tai, kad būtina sudaryti sąlygas tinkama forma gauti ir kitą informaciją apie rezultatus jaunimo reikalų srityje, visų pirma susijusią su jaunimo nedarbu ir socialine įtrauktimi. Tai taip pat padėtų nustatyti, ar nebūtų tikslinga numatyti konkrečią paramą iš Europos struktūrinių ir investicijų fondų jau dabartiniu programavimo laikotarpiu. Kadangi problemos sudėtingos ir plataus masto, jaunimo politika turėtų būti integruota į visas ES politikos sritis, taikant keletą sričių apimantį požiūrį, nes šia politika galima ne tik ieškoti opių jaunimo problemų sprendimų, bet ir užsitikrinti išeities tašką naujam ekonomikos augimui skatinti. Be to, iš naujo atrastos tradicijų ir amatų vertybės gali atverti naujas profesines galimybes. Reikia ir toliau dėti ypač daug pastangų skatinti valstybių narių ir vietos bei regionų valdžios institucijų keitimąsi gerąja patirtimi jaunimo dalyvavimo ir darbo su jaunimu srityse. Be to, ekonominis švietimo ir mokymo pagrindimas, kuris buvo aptartas Švietimo, jaunimo, kultūros ir sporto tarybos 2014 m. gruodžio 12 d. posėdyje (1) atliekant strategijos „Europa 2020“ laikotarpio vidurio peržiūrą, dabar turėtų tapti konkrečiomis investicijomis į švietimą įgyvendinant ES ilgalaikes jaunimo ir augimo darbotvarkes;
2.5

pabrėžia, kad ryžtingas reformuoto subsidiarumo principo taikymas, t.y. aktyviau dalyvaujant vietos ir regionų subjektams, galėtų būti pagrindinis veiksnys suteikiant konkretumo Europos institucijų veiksmams ir politikai, nes vietos ir regionų valdžios institucijos yra itin artimos piliečiams ir dėl to jos gali pateikti Europos institucijoms prašymus ir pasiūlymus dėl konkrečių ekonominės ir socialinės raidos poreikių. Be to, vietos ir regionų valdžios institucijos gali padėti skleisti tarp piliečių Europos kūrimo idėją;
7.

taip pat atkreipia dėmesį į poveikį regionams dėl prarastų prekybos su JK galimybių ir į tai, kad Prekybos ir bendradarbiavimo susitarimas nevisiškai atitinka LPS scenarijų. Tai turi padarinių įvairiems sektoriams ir daro kryžminį poveikį vertės grandinėms, pavyzdžiui, turizmo, apgyvendinimo ir maitinimo paslaugų bei žemės ūkio maisto produktų sektoriuose, dėl to vietos lygmeniu prarandamos darbo vietos. RK supranta, kad šis poveikis gali turėti ilgalaikių socialinių ir ekonominių padarinių bendruomenėms įvairiuose regionuose, todėl šį klausimą reikia nedelsiant spręsti. Be to, RK pabrėžia, kad Rezervas yra vienintelė ES finansinė priemonė, skirta valstybėms narėms, regionams ir sektoriams, kenčiantiems nuo neigiamų „Brexit’o“ padarinių;
pagal BŽŪP turėtų būti toliau užtikrinamas aprūpinimas maistu, kuris turėtų būti suprantamas taip: visada turi pakakti maisto produktų ir jie turi būti saugūs ir maistingi. Be to, reikėtų padėti Sąjungos žemės ūkiui geriau reaguoti į naujus su maistu ir sveikata susijusius visuomenės poreikius, be kita ko, dėl tvarios žemės ūkio produktų gamybos, sveikesnės mitybos, maisto atliekų ir gyvūnų gerovės. BŽŪP turėtų būti toliau skatinama išskirtinių ir vertingų savybių turinčių produktų gamyba, kartu padedant ūkininkams aktyviai derinti savo produkciją prie rinkos tendencijų ir vartotojų poreikių;

pagal BŽŪP turėtų būti toliau užtikrinamas aprūpinimas maistu, kuris turėtų būti suprantamas taip: visada turi pakakti maisto produktų ir jie turi būti saugūs ir maistingi. Be to, reikėtų padėti Sąjungos žemės ūkiui geriau reaguoti į naujus su maistu ir sveikata susijusius visuomenės poreikius, be kita ko, dėl tvarios žemės ūkio produktų gamybos, sveikesnės mitybos, maisto atliekų ir gyvūnų gerovės ir žemės ūkio genetinių išteklių išsaugojimo . BŽŪP turėtų būti toliau skatinama išskirtinių ir vertingų savybių turinčių produktų gamyba , pavyzdžiui, tradicinių regionams būdingų produktų, kartu padedant ūkininkams aktyviai derinti savo produkciją prie rinkos tendencijų ir vartotojų poreikių. Be to, BŽŪP turėtų padėti siekti Tūkstantmečio vystymosi tikslų (TVT), visų pirma užtikrinti apsirūpinimą maistu;
Mažos apimties priekrantės žvejybą vykdo mažiau nei 12 metrų ilgio žvejybos laivai, nenaudojantys velkamieji žvejybos įrankiai. Tam sektoriui tenka beveik 75 % visų Sąjungoje įregistruotų žvejybos laivų ir beveik pusė visų žuvininkystės sektoriaus darbo vietų. Mažos apimties priekrantės žvejybos veiklos vykdytojai ypač priklauso nuo sveikų žuvų išteklių, kaip pagrindinio pajamų šaltinio. Todėl EJRŽF jiems turėtų taikyti lengvatinį režimą skirdamas 100 % intensyvumo lygio pagalbą, be kita ko, su kontrole ir jos vykdymo užtikrinimu susijusiems veiksmams, siekiant paskatinti tausią žvejybos praktiką. Be to, tam tikros paramos sritys, t. y. parama norint įsigyti naudotą laivą ar pakeisti arba modernizuoti laivo variklį , turėtų būti siejamos tik su mažos apimties žvejyba tuose laivyno segmentuose, kuriuose žvejybos pajėgumai atitinka turimas žvejybos galimybes. Be to, valstybės narės į savo programą turėtų įtraukti veiksmų planą mažos apimties priekrantės žvejybai, kurią reikėtų stebėti remiantis rodikliais, kuriems turėtų būti nustatyti orientyrai ir tikslai;

Mažos apimties priekrantės žvejybą vykdo mažiau nei 12 metrų ilgio žvejybos laivai, nenaudojantys velkamieji žvejybos įrankiai , ji apima ir žvejybą bei jūrinių bestuburių gaudymą įbridus į vandenį . Tam sektoriui tenka beveik 75 % visų Sąjungoje įregistruotų žvejybos laivų ir beveik pusė visų žuvininkystės sektoriaus darbo vietų. Mažos apimties priekrantės žvejybos veiklos vykdytojai ypač priklauso nuo sveikų žuvų išteklių, kaip pagrindinio pajamų šaltinio. Todėl EJRŽF jiems turėtų taikyti lengvatinį režimą skirdamas 100 % intensyvumo lygio pagalbą, be kita ko, su kontrole ir jos vykdymo užtikrinimu susijusiems veiksmams, siekiant paskatinti tausią žvejybos praktiką. Be to, tam tikros paramos sritys, t. y. parama norint įsigyti naudotą laivą arba pastatyti naują nedidinant žvejybos pajėgumų , turėtų būti siejamos tik su mažos apimties žvejyba tuose laivyno segmentuose, kuriuose žvejybos pajėgumai atitinka turimas žvejybos galimybes. Be to, valstybės narės į savo programą turėtų įtraukti veiksmų planą mažos apimties priekrantės žvejybai, kurią reikėtų stebėti remiantis rodikliais, kuriems turėtų būti nustatyti orientyrai ir tikslai;
24.

todėl mano, kad, jei Komisija ir toliau sieks priimti reglamentą, kuris bus taikomas valdžios institucijoms ir darbo teisės srityje: — reglamento projekto 6 straipsnio 3 dalyje nustatytos valstybių narių reglamentavimo ribos, kuria pagrindžiamos duomenų tvarkymo prievolės, negalima papildomai apsunkinti suvaržymais, perimtais iš Pagrindinių teisių chartijos 52 straipsnio, viršijant paties reglamento taikymo sritį; — tas pat pasakytina ir apie Komisijai suteiktus įgaliojimus deleguotaisiais aktais dar kartą išsamiau nustatyti valstybėms narėms perduotų reglamentavimo sričių, pavyzdžiui, sveikatos apsaugos ir su darbo santykiais susijusių duomenų tvarkymo arba duomenų tvarkymo istoriniais, statistiniais ir mokslinių tyrimų tikslais, ribas; — abiejose srityse turi būti aiškiai paminėta galimybė duoti sutikimą; valdžios institucijų atžvilgiu tai yra taikytina ir pagal Duomenų apsaugos direktyvos taikymo sritį; — siekdama užtikrinti subsidiarumo ir proporcingumo principų laikymąsi Komisija dėl visų deleguotųjų aktų (86 straipsnis) turėtų privaloma tvarka atlikti išsamų poveikio vertinimą ir konsultuotis su Taryba, valstybių narių parlamentais ir suinteresuotaisiais visuomenės subjektais bei Komitetais, kurie, remiantis SESV turėtų dalyvauti priimant teisės aktus ir Europos duomenų apsaugos valdyba. Be to, priimant įgyvendinimo aktus reikia pasirinkti tokią procedūrą, kuri leistų iš pat pradžių užtikrinti visapusišką visų suinteresuotųjų subjektų dalyvavimą; — be Bendrojo duomenų apsaugos reglamento 21 straipsnyje numatytų valstybėms narėms suteiktų teisių taikyti išimtis, turėtų taip pat būti suteikta bent veiksmų laisvė parengti tokius nacionalinius teisės aktus, pagal kuriuos duomenų tvarkymui vykdant valdžios funkcijas, atsižvelgiant į Pagrindinių teisių chartijos 8 straipsnyje nustatytus tikslus, taikomos labiau diferencijuotos negu šiuo metu numatyta reglamente apsaugos nuostatos; — be to, nustatant reglamento taikymo sritį, reikėtų aiškiai parodyti, kad reglamento nuostatos „Sąjungos teisės taikymo srityje“ apima tik tą veiklą, dėl kurios Europos Sąjunga turi kompetenciją priimti privalomas taisykles, tačiau neapima tų sričių, kurios vis dar priklauso išimtinai į nacionalinę reglamentavimo kompetenciją arba kuriose valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų derinimas Sutartimis aiškiai draudžiamas, pavyzdžiui, švietimo srityje (SESV 165 straipsnio 4 dalis); — reglamento 82 straipsnyje turi būti aiškiai nurodyta, kad kolektyviniuose susitarimuose galima nustatyti tam tikras asmens duomenų tvarkymo taisykles, kai tai yra susiję su darbo santykiais; — reglamentu reikia užtikrinti, kad nebūtų apribojamos valdymo teisės, pavyzdžiui, įdarbinant ar atleidžiant iš darbo duomenų valdytoją; — reikia užtikrinti, kad suteikiant įgaliojimus bausti už duomenų saugumo pažeidimus reikėtų aiškiai skirti privačias, pelno siekiančias organizacijas ir kitas organizacijas, ypač valdžios institucijas, kurių atveju netikslinga siekti pelno konfiskavimo, o daug veiksmingiau būtų taikyti politinius kontrolės mechanizmus.
6.

pažymi, kad dėl urbanizacijos vietos ir regionų valdžios institucijoms kyla didelis uždavinys stiprinti savo gebėjimus ir veiksmingumą, diegti stabilias ir skaidrias valdymo sistemas, kad būtų galima patenkinti gyventojų lūkesčius. Šiuo atveju reikalingos kitose savivaldybėse sukauptos žinios ir patirtis. Įvairių formų vietos arba regionų partnerystėse dažnai dalyvauja platus spektras suinteresuotųjų subjektų. Patirtis rodo, kad šis bendradarbiavimas, visų pirma aktyviau plėtojant ne tik viešojo sektoriaus subjektų, bet ir viešojo bei privačiojo sektorių partnerystę, nėra brangus, tačiau duoda apčiuopiamų ir ilgalaikių rezultatų. Taip yra iš dalies dėl to, kad stiprinamos esamos struktūros, kurių užduotys ir atsakomybė jau apibrėžtos įstatymais, be to, šios struktūros turi našią komandą, kuri jau dirba vietos ir regionų valdžios institucijose. Todėl Komisija savo Pasiūlyme dėl strategijos „Europa pasaulyje“ finansavimo turi sukurti tinkamas sąlygas stiprinti vietos ir regionų valdžios institucijų dalyvavimą ir bendradarbiavimą, pavyzdžiui, apriboti arba netgi panaikinti bendro finansavimo reikalavimą. Decentralizavimas vertinamas teigiamai, jis stiprina vietos ir regionų valdžios institucijų vaidmenį visame pasaulyje;
25.

taip pat rekomenduoja normą apskaičiuoti pagal EEĮ vidutinį būvio ciklą, o ne pagal per paskutinius dvejus metus parduotų naujų produktų kiekį. Dvejų metų laikotarpis, kuriuo siūloma remtis atliekant skaičiavimus, atrodo atsitiktinis, be to, tai gali turėti nepageidaujamų ekologinių padarinių, nes skirtingos įrangos būvio ciklai gali būti labai skirtingi;
10.

dėl viename iš skyrių aptariamo vietos energijos išteklių klausimo pabrėžia, kad: a. daugiausia dėmesio reikia skirti atsinaujinančių energijos išteklių naudojimui atsižvelgiant į „20–20–20“ tikslus, ekonominę ir socialinę naudą bei su tuo susijusį teigiamą poveikį aplinkai. Komitetas primena savo nuomonę dėl atsinaujinančių energijos šaltinių naudojimo skatinimo (2). Be to, Komitetas: — palankiai vertina pasiūlymą parengti Komunikatą dėl kliūčių atsinaujinančios energijos ištekliams Europos Sąjungoje įveikimo. Komitetas prašo kuo skubiau paskelbti šį komunikatą, vėliausiai 2010 m., ir jį reguliariai peržiūrėti numatant reikiamas priemones nustatytoms kliūtims pašalinti; — primena, kad vystant atsinaujinančius energijos šaltinius labai svarbu spręsti su perdavimo ir paskirstymo tinklais susijusias problemas. Komitetas prašo Europos Komisijos parengti antrojoje strateginėje apžvalgoje minimą Komunikatą dėl bendrojo Europos tinklo kūrimo. Šiame komunikate visų pirma būtų nagrinėjami klausimai, susiję su infrastruktūra ir galimybėmis, kurias atveria sumaniųjų tinklų technologijos („Smart Grids“) įgyvendinant Europos Sąjungos „20–20–20“ tikslus bei pereinant prie didesnio energijos gamybos iš atsinaujinančių energijos šaltinių decentralizavimo. Be to, antrojoje strateginėje apžvalgoje pateiktus pasiūlymus dėl perdavimo ir paskirstymo tinklo reikėtų perkelti į pirmiau minėtą komunikatą siekiant pateikti iš tiesų bendrą požiūrį į šiuos klausimus; b. branduolinė energija daugiausia priklauso nuo importuojamo kuro, taigi, negali būti laikoma vietos energijos šaltiniu. Tačiau branduolinės energijos eksploatacija turi pasekmių vietos lygmeniu, dėl kurių vietos ir regionų valdžios institucijoms kyla problemų, susijusių su šios energijos rūšies keliama rizika ir branduolinių atliekų tvarkymu. Šiuo klausimu Komitetas palankiai vertina ketinimus parengti peržiūrėtą pasiūlymą priimti Direktyvą, nustatančią Bendrijos branduolinės saugos sistemą, ir siūlo joje taip pat išnagrinėti tvaraus atliekų tvarkymo ir jo sąnaudų klausimą; c. anglys taip pat tampa vis dažniau importuojamu kuru, kurio transportavimas ir deginimas bei jo liekanos kelia rimtų taršos problemų. Tolesnis anglių naudojimas prireikus turėtų būti siejamas su didelį energijos vartojimo efektyvumą ir žemą taršos lygį užtikrinančiomis elektrinėmis; d. prašo Komisijos, kad atlikdama netradicinių vietos iškastinės energijos išteklių (apie kuriuos kalbama antrosios strateginės apžvalgos 2.5 punkto 7–8 dalyse) naudojimo galimybių vertinimą toliau taikytų aukščiausius aplinkos apsaugos standartus ir vertindama šių išteklių naudojimo rentabilumą atsižvelgtų į visus susijusius išorės veiksnius; e. mano, kad reikia teikti pirmenybę paramai skatinti mokslinius tyrimus ir technologijų vystymą siekiant naudoti švarius, atsinaujinančius jūrų energijos šaltinius, pavyzdžiui, vėjo, bangų, potvynių ir atoslūgių bei vandenyno srovių energiją, nes jūrinės energijos rūšys dar nėra naudojamos komerciniais tikslais, nors šioje srityje ES turi konkurencinio pranašumo galimybę bei galimybę pirmauti aplinkos srityje.
53.

teigia, kad norint sukurti ilgalaikę veiksmingą darbuotojų saugos ir sveikatos vadybos sistemą, nuolat gerinti darbuotojų saugą ir sveikatą, ją turi sudaryti šie pagrindiniai elementai: — Darbuotojų saugos ir sveikatos politika (occupational, safety and health policy); — Organizavimas (organizing); — Planavimas ir įgyvendinimas (planning and implementation); — Vertinimas (evaluation); — Gerinimo priemonės (action for improvement).
1.5.42

Džiaugiasi Komisijos užsibrėžtu tikslu taupyti lėšas vykdant šią reformą, kuri turėtų užtikrinti „paprastesnį ir geresnį reguliavimą, taip pat padėtų sumažinti administravimo ir statistinio stebėjimo išlaidas, palengvinti įgyvendinimą ir kontrolę, taigi ir sumažinti sukčiavimo ir valstybės lėšų iššvaistymo riziką. Be to, didesnis valstybėms narėms suteikiamos teisės pačioms priimti sprendimą lygmuo, pasirenkant priemones, kurios būtinos reaguojant į konkrečią šiose valstybėse susiklosčiusią padėtį, padidins valdymo efektyvumą“. Tačiau Komitetas nori atkreipti dėmesį į tai, kad padaugės darbo vyno be GN ženklinimo kontrolės srityje, ir į tai, kad, laikantis subsidiarumo principo, kai kurios iki šiol Europos Komisijos taikytos kontrolės priemonės bus patikėtos valstybėms narėms. Taigi, galutinis rezultatas išliks beveik nepakitęs.
2. Kompetentingos institucijos prižiūri, kad: a) per ketverius metus nuo šio reglamento įsigaliojimo ne mažiau kaip pusė viešojo susisiekimo autobusais sutarčių (skaičiuojant pagal vertę), būtų sudaryta laikantis šio reglamento nuostatų; ir b) per aštuonerius metus nuo šio reglamento įsigaliojimo ne mažiau kaip pusė viešojo susisiekimo geležinkeliais sutarčių (skaičiuojant pagal vertę), būtų sudaryta laikantis šio reglamento nuostatų; 3. Kompetentingos institucijos prižiūri, kad: a) per aštuonerius metus nuo šio reglamento įsigaliojimo ne mažiau kaip pusė viešojo susisiekimo geležinkeliais sutarčių (skaičiuojant pagal vertę), būtų sudaryta laikantis šio reglamento nuostatų; ir b) per aštuonerius metus nuo šio reglamento įsigaliojimo ne mažiau kaip pusė viešojo susisiekimo geležinkeliais sutarčių (skaičiuojant pagal vertę), būtų sudaryta laikantis šio reglamento nuostatų.

2. Kompetentingos institucijos prižiūri, kad: a) per ketverius metus nuo šio reglamento įsigaliojimo ne mažiau kaip pusė viešojo susisiekimo autobusais sutarčių tys (skaičiuojant pagal vertę), būtų sudarytaomos laikantis šio reglamento 4 straipsnio nuostatų; ir b) per aštuonerius metus nuo šio reglamento įsigaliojimo viešojo susisiekimo autobusais sutartys būtų sudaromos laikantis šio reglamento 5 straipsnio nuostatų; 3. Kompetentingos institucijos prižiūri, kad: a) per penkerius metus nuo šio reglamento įsigaliojimo ne mažiau kaip pusė viešojo susisiekimo geležinkeliais sutarčių tys (skaičiuojant pagal vertę), būtų sudarytaomos laikantis šio reglamento 4 straipsnio nuostatų; ir b) per dešimt metų nuo šio reglamento įsigaliojimo viešojo susisiekimo geležinkeliais sutartys būtų sudaromos laikantis šio reglamento 5 straipsnio nuostatų.
2.18

skatina Bendrijos biudžeto valdymo instituciją sumažinti projektų, siūlomų vykdyti Bendrijos programose, susijusiose su moterų ir vyrų lygybės užtikrinimu, žemiausią finansinio tinkamumo ribą, nemažinant aukščiausios jų ribos. Tokiu būdu bendrai finansuojamų projektų, ypač susijusių su geros veiklos praktikos mainais, bet taip pat su tais, kurie gali būti įtraukti į decentralizuoto bendradarbiavimo projektus, dydis turėtų atitikti lėšas, kurias gali mobilizuoti nevyriausybinės organizacijos, veikiančios vietos ir regiono lygmeniu. Be to, reikia užtikrinti vietos, regiono ar nacionaliniu lygmeniu veikiančioms moterų organizacijoms, galinčioms vykdyti tarpvalstybinius projektus, galimybę gauti projektų finansavimą ir nedaryti kliūčių vien dėl to, kad jos nėra organizuotos Europos lygmeniu;
Nors daugelio NEGADP įgyvendinimas vėluoja, kelete valstybių narių nustatyta geroji NEGADP įgyvendinimo ir stebėsenos patirtis. Pavyzdžiui, Austrijoje, Prancūzijoje, Liuksemburge, Ispanijoje ir Švedijoje glaudus ir konstruktyvus socialinių partnerių, pilietinės visuomenės organizacijų ir Vyriausybės bendradarbiavimas, stiprinamas skaidrumo ir nuolatinio dialogo, yra svarbi jų dalyvavimo, susijusio su EGADP, priemonė. Be to, Čekijoje, Estijoje, Suomijoje, Italijoje ir Ispanijoje buvo sukurta EGADP kampanijos interneto svetainė arba Vyriausybės portalas, ir ten teikiama visuomenei prieinama skaidri informacija. Italijoje – ji yra pagrindinė EGADP lėšų gavėja – 2021 m. lapkričio mėn. Vyriausybės lygmeniu buvo įsteigta nuolatinė apskritojo stalo partnerystė (it. Tavolo permanente del partenariato), ją sudaro specialios darbo grupės, kritiškai stebinčios NEGADP įgyvendinimo kryptį ir kokybę, atsižvelgiant į piliečių lūkesčius. Šiam organui pirmininkauja Italijos Ministras Pirmininkas, o organo veiklą koordinuoja Nacionalinės ekonomikos ir darbo tarybos (CNEL) pirmininkas. Be to, su Nacionaline Italijos savivaldybių asociacija (ANCI) buvo pasirašytas specialus struktūrinis susitarimas dėl dialogo plėtojimo ir struktūrinės pagalbos vietos lygmens įgyvendinimo etapais, susijusiais su joms rūpimais klausimais. Be to, Italijoje skatinamas savivaldybių ir kitų vietos subjektų dalyvavimas, susijęs su administraciniais gebėjimais. Kroatijoje OPV dalyvauja darbo grupėse, rengiančiose NEGADP įgyvendinimo konkursus, taip pat sudarant susitarimus su Turizmo ministerija dėl turizmo sektoriui skirtų plano priemonių. Galiausiai, Portugalijoje OPV dalyvauja vykdant NEGADP įgyvendinimo stebėseną, visų pirma analizuojant plano rezultatus ir poveikio vertinimo ataskaitas. Šiuo tikslu buvo įsteigtas stebėsenos organas – Nacionalinis stebėsenos komitetas (CNA), jį sudaro, be kita ko, socialinių partnerių, universitetų ir socialinio sektoriaus atstovai. Toks keitimasis gerąja patirtimi yra skatinamas ir gali būti pavyzdys kitoms valstybėms narėms.
EESRK paskelbtame tyrime Boosting the use of artificial intelligence in Europe’s micro, small and medium-sized enterprises išnagrinėti penki veiklos sektoriai (žemės ūkio, statybų, sveikatos priežiūros paslaugų, teisės paslaugų ir apskaitos) penkiose valstybėse narėse (Italijoje, Prancūzijoje, Airijoje, Rumunijoje ir Švedijoje. Rekomendacijos dėl priemonių rinkinio yra skirtos ir politikos formuotojams, ir labai mažoms, mažosioms ir vidutinėms įmonėms.
3.8.

Kadangi mažinant CO 2 kiekį atmosferoje kovojama su visuotiniu atšilimu, taip pat naudinga sumažinti tam tikrą išmetamą CO 2 kiekį arba tą patį CO 2 kiekį pašalinti iš atmosferos. Todėl CO 2 kiekio atmosferoje padidinimas arba sumažinimas yra klausimai, kurie turėtų būti sprendžiami simetriškai. Tai reiškia, kad CO 2 kiekio atmosferoje padidinimas (aplinkos teršimas) turėtų būti susietas su papildomomis išlaidomis (mokesčiais), o veiklai, kuria mažinamas CO 2 kiekis, turėtų būti teikiama subsidija (neigiamas mokestis).
3.3.6.

be to, pagrįstais atvejais, būtų reikėję apsvarstyti galimybę išplėsti dabartinę euro zoną; kai kurių šalių – visų pirma Vidurio ir Rytų Europoje – ekonominės veiklos rodikliai yra labai teigiami ir jos labai palankiai vertinamos per Europos semestrą; panašu, kad šios šalys galėtų pagerinti euro zonos veikimą ir padidinti jos svarbą ES;