Komisijos komunikatas Europos parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui - Spręsti padidėjusių naftos kainų problemą /* KOM/2008/0384 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 13.6.2008 KOM(2008)384 galutinis KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Spręsti padidėjusių naftos kainų problemą KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Spręsti padidėjusių naftos kainų problemą ĮžANGA Pastarąjį dešimtmetį pasaulio ekonomika ilgą laiką augo. Vykstant globalizacijai ir vystantis didelėms sparčiai augančios ekonomikos šalims, kaip antai Kinijai ir Indijai, milijonams žmonių suteikta galimybė išbristi iš skurdo ir kurti gerovę. Tuo pasinaudojo ir ES: išplėstos prekių ir paslaugų rinkos, sukurta naujų darbo vietų europiečiams. Vis dėlto augimas iš esmės buvo pagrįstas prielaida, kad žaliavos, kurių reikia išaugusiems vartojimo poreikiams patenkinti, ir toliau bus lengvai prieinamos, kad jų bus gausu. Vis labiau akivaizdu, kad daugelio rūšių žaliavų šaltiniai nėra neišsenkantys, todėl dėl išaugusios paklausos sukurto spaudimo žaliavų, kurių stinga, kainos pakils. Neseniai padidėjus maisto ir naftos kainoms, tai visi aiškiai supratome. Akivaizdu, kad vyriausybės turi taikyti trumpalaikes priemones, kad sušvelnintų poveikį pažeidžiamiausiems mūsų visuomenės nariams, tačiau akivaizdu ir tai, kad reikia ilgam pereiti prie tvaresnių gamybos ir vartojimo būdų. ES šį poreikį nuolat pabrėžia ragindama imtis priemonių kovoti su klimato kaita. Yra pagrįstų saugumo, ekonominių, socialinių ir aplinkos priežasčių, dėl kurių verta skatinti efektyviau vartoti energiją ir plėtoti tvarias alternatyvas iškastiniam kurui. Šiuo komunikatu siekiama suteikti pagrindą diskusijoms Europos Vadovų Taryboje, taip pat su ES partneriais ir suinteresuotosiomis šalimis, kad būtų apsvarstyta, kaip ateinančiais metais galėtume prisitaikyti prie gyvenimo sąlygų kylant naftos kainoms. Šiame dokumente pateikta analizė ir rekomendacijos aiškiai susijusios su neseniai Komisijos parengtu Komunikatu dėl maisto kainų[1]. Abu šie dokumentai sudaro pagrindą, kuriuo vadovaujantis valstybėms narėms bus lengviau spręsti neatidėliotiną sparčiai didėjančių kainų poveikio klausimą, nustatyti vidutinio laikotarpio ir ilgalaikius būdus prisitaikyti prie naujų su ištekliais susijusių suvaržymų, kad kylančios problemos būtų laikomos galimybėmis. Pasaulinės naftos kainos pastaruoju metu pasiekė rekordinį lygį. Įverčiai rodo, kad dabartinių didelių naftos kainų poveikis bus ilgalaikis – sulėtės ES ekonomikos augimas ir padidės infliacija. Dėl didelių kuro kainų didėja gamybos ir transporto sąnaudos, todėl didėja ir maisto kainos. Taip kylant kainų lygiui mažėja visų ES piliečių perkamoji galia – tai itin skaudžiai paveikia mažiausiai pajamų gaunančias šeimas – ir apsunkinamas verslas. Didžiausią neigiamą poveikį patiria ir sunkiai prisitaiko daug energijos suvartojantys sektoriai, taip pat transportas ir žemės ūkis, visų pirma žuvininkystė. Apskritai, pakilus naftos kainoms, vyksta svarbus pajamų perskirstymas: naftą naudojančių šalių pajamos pervedamos naftą išgaunančioms šalims, o šiuo atveju – Europos Sąjungos pajamos pervedamos nedideliam skaičiui trečiųjų šalių. Pavyzdžiui, pakilus vidutinei naftos kainai šiais metais, palyginti su 2007 m., naftą išgaunančioms šalims pervedamos ES pajamos per metus padidės apie 80 mlrd. EUR. Nors BVP energijos išlaidų dalis sumažėjo, šiandien ES ekonomika yra labiau priklausoma nuo importuojamos naftos nei 1995 m.[2], todėl ir kainų pokyčių poveikis jai yra didesnis. Praeityje kainų šuoliai daugiausia būdavo susiję su laikinais veiksniais: šį kartą naftos kainos išaugo dėl struktūrinio naftos pasiūlos ir paklausos pusiausvyros pokyčio pasaulio ekonomikoje, taigi tikėtina, kad didelės naftos kainos išsilaikys vidutiniu ir ilguoju laikotarpiu. ES šį struktūrinį pokytį numatė savo sprendimuose skatinti energijos taupymą, plėtoti atsinaujinančiuosius energijos šaltinius ir perorientuoti ekonomiką, kad būtų sumažintas anglies junginių išmetimas, itin efektyviai vartojama energija, sumažinta priklausomybė nuo energijos importo. Jeigu bus imtasi ryžtingų priemonių dabar, bus sudarytos sąlygos ES ekonomikai išlaikyti konkurencingumą ir lankstumą globalizuotoje prekių, paslaugų ir žaliavų rinkoje. Be to, bus suteiktos mokslinių tyrimų, naujovių ir investavimo galimybės, kuriomis galės pasinaudoti ES įmonės. Reaguojant į dabartinį naftos kainų šuolį priimtais politiniais sprendimais turėtų būti sudarytos sąlygos įgyvendinti šiuos pokyčius, o ES šalių ekonomikai padėta prisitaikyti prie naujų naftos kainų. Šis procesas turėtų būti vykdomas kartu taikant veiksmingas priemones, skirtas sušvelninti trumpalaikį šio prisitaikymo poveikį pažeidžiamiausiems mūsų visuomenės nariams. Vis dėlto privalome atsižvelgti į praeities klaidas, kad tokios priemonės būtų tikslinės ir kad būtų išvengta naujo iškraipomojo poveikio. Taip pat reikia užtikrinti ES energetinį saugumą, kad būtų padidintas atsparumas galimam tolesniam kainų svyravimui tarptautinėje rinkoje. NAFTOS KAINų šUOLIS Per pastaruosius mėnesius realiosios naftos kainos smarkiai ir staigiai padidėjo ir pasiekė didžiausią lygį nuo aštuntojo dešimtmečio pabaigos . Gegužės mėn. pabaigoje žalios naftos „Brent“ barelis kainavo maždaug 132 JAV dolerius – daugiau nei dvigubai brangiau nei prieš metus. Pirmuosius penkis 2008 m. mėnesius vidutinė naftos kaina buvo 105 JAV doleriai už barelį, palyginti su 73 JAV doleriais 2007 m., kai kainos jau buvo trigubai didesnės nei 2002 m. (25 JAV doleriai). Kintant valiutų kursams, visų pirma nuvertėjus doleriui, šio kainų padidėjimo poveikis ES ekonomikai šiek tiek sušvelnintas. Vis dėlto 2008 m. gegužės mėn. kainos eurais buvo 90 % didesnės nei 2007 m. pradžioje. Didėjant žalios naftos kainai, ES smarkiai didėja mažmeninės kuro kainos. Nors dėl apmokestinimo procentinis mažmeninių kainų padidėjimas yra mažesnis, nuo metų pradžios ES-27 mažmeninės kainos vidutiniškai padidėjo taip: benzino („Euro-super 95“) – 6 %, dyzelino – 14 %, krosnių kuro – 17 %. Tam tikruose sektoriuose naudojamo kuro, kaip antai jūrinio kuro ir oro transporto priemonių naudojamo kuro, kurie nėra apmokestinti, kainos procentais padidėjo daugiau. Per pastaruosius 12 mėn. anglių ir dujų kainos didėjo taip pat sparčiai kaip naftos kaina ar net sparčiau. Dėl didelių naftos kainų padidėjo energijos kaina apskritai, todėl Europos platintojai buvo priversti padidinti savo kainas. Dabartinis realiųjų kainų lygis yra didesnis, nei aukščiausias lygis praėjusio amžiaus devintojo dešimtmečio pradžioje. Žalios naftos kainų pokyčiai[3] rodo, kad kainų kilimas nėra retas reiškinys. Tačiau 2001 m. realiosios kainos, nekitusios daugiau nei dešimtmetį, pradėjo nuolat didėti, o 2007 m. padidėjo itin staigiai. Analitikai prognozuoja, kad per ateinančius mėnesius kainos išliks didelės arba toliau didės. KODėL PADIDėJO KAINOS? SUDėTINGA PAKLAUSOS IR PASIūLOS VEIKSNIų SąVEIKA Šį naftos kainų šuolį daugiausia lėmė esminis naftos pasiūlos ir paklausos struktūrinis pokytis pasaulio ekonomikoje. Pastovi ar net šiek tiek mažėjanti naftos pasiūla sunkiai atitinka augančią pasaulinę paklausą. Anksčiau, pavyzdžiui, praeito amžiaus aštuntajame dešimtmetyje, naftos kainų šuolius lėmė naftą išgaunančių šalių nustatyti naftos tiekimo apribojimai. Šį kartą kainos didėja dėl sudėtingos paklausos ir pasiūlos veiksnių sąveikos. Naftos suvartojimas EBPO šalyse mažėja. Dėl sulėtėjusio ekonomikos augimo, didesnių kainų ir vykdomos energijos vartojimo efektyvumo politikos nuo 2005 m. paklausa EBPO šalyse sumažėjo. Tarptautinė energijos agentūra prognozuoja, kad ši tendencija išsilaikys ir 2008 m. Paklausa itin didėja sparčiai augančios ekonomikos šalyse, visų pirma Kinijoje ir Indijoje. Prognozuojama, kad bendras grynasis abiejų šalių naftos importas išaugs nuo 5,4 mln. barelių per dieną 2006 m. iki 19,1 mln. barelių per dieną 2030 m., t. y. daugiau nei dabartinis bendras Jungtinių Valstijų ir Japonijos importas[4]. Paklausa sparčiai didėja ir Artimųjų Rytų bei Azijos naftą išgaunančiose šalyse. Augant ekonomikai ir didėjant papildomoms naftos eksporto pajamoms, EBPO nepriklausančiose šalyse 2008 m. paklausa išaugs 3,7 % (arba 1,4 mln. barelių per dieną). Be to, paklausa daugelyje šalių didėja ir dėl taikomų kuro subsidijų , kuriomis siekiama apsaugoti šalies vartotojus nuo staigiai kylančių kainų. Šių išlaidų poveikis itin didelis valstybės finansams, todėl neskiriama išteklių ilgalaikei vystymosi ir augimo politikai. Kai kurios šalys parodė ketinimą nutraukti arba sumažinti kainų kontrolę arba subsidijas (Malaizija, Indija, Indonezija, Taivanis ir Tailandas). Siekdama apriboti infliaciją, Kinija kol kas išlaiko kainų apribojimus. Tikėtina, kad tokiomis aplinkybėmis artimiausiu metu naftos gamyba nepatenkins nuolat augančios paklausos. Yra daug apribojimų ir netikrumo, kurie lemia nepanaudotų išteklių panaudojimo mastą ir spartą . Daugelis esamų naftos telkinių jau beveik iki galo išnaudoti ir jų našumas mažėja. TEA vertinimu, kad būtų kompensuotas pasiūlos sumažėjimas, papildomai kasmet turi būti gaunama 3 mln. barelių per dieną. Naujų naftos telkinių nedaug ir jie nedideli. Praeityje nusistovėjus nedidelėms kainoms, taip pat nežinant, kokia bus paklausa ateityje, buvo mažiau ieškoma naujų naftos telkinių ir mažiau investuojama į technologijas. Naujų naftos telkinių gręžimas ir eksploatacijos pradžia – brangus procesas, kurio parengiamasis laikotarpis ilgas. Naftos telkinio plėtros išlaidos šiandien dvigubai didesnės nei prieš trejetą metų. Daug galimų naujų telkinių yra „netradiciniai telkiniai“ (pavyzdžiui, bitumingasis smėlis ar skalūnų alyva) sunkiai prieinamose vietovėse. Naujos investicijos į gavybą gali būti neskatinamos ir dėl didelių išgavimo mokesčių, kuriuos nustato kai kurios naftą išgaunančios šalys. Kitaip tariant, šiandien reikia didesnių kainų, kad būtų skatinama plėtoti naujus telkinius. „Netradicinių telkinių“ eksploatavimas būtų susijęs ne tik su didelėmis sąnaudomis, bet ir su dideliu neigiamu poveikiu aplinkai – būtų išmetama daugiau šiltnamio efektą sukeliančių dujų nei eksploatuojant tradicinius telkinius. Naujų telkinių paieška yra sudėtinga, nes trūksta tinkamos įrangos ir reikiamą techninę kvalifikaciją bei būtinų inžinierinių įgūdžių turinčių darbuotojų. Daugiausia galimybių plėsti naftos gavybą yra Artimųjų Rytų ir OPEC šalyse, kur naftos išgavimo ir gamybos veiklą daugiausia vykdo valstybinės įmonės . Nacionalizuotas įmones mažiau veikia rinkos jėgos, jos mažiau nori investuoti į technologinę pažangą. OPEC laikosi labai atsargios politikos dėl galimo žalios naftos tiekimo išplėtimo ir didelių investicijų pajėgumams didinti. Pasiūlą neigiamai paveikė ir perdirbimo įmonių sunkumai bei ribotas pajėgumas. Per pastaruosius metus perdirbimo įmonių pajėgumas pasaulyje nepadidėjo, nes kai naftos kainos buvo mažos, investicijos į perdirbimą nebuvo laikomos perspektyviomis. Be to, itin išaugo naujų perdirbimo įmonių statybos sąnaudos. Dėl neseniai JAV ir Meksikos įlankoje siautusių uraganų „Katrina“ ir „Rita“ perdirbimo įmonėms padarytos žalos gamybinis pajėgumas dar labiau sumažėjo. Nors bendras pajėgumo lygis Europoje patenkinamas, perdirbimo įmonės neturi tinkamos įrangos, kad galėtų perdirbti pakankamai tam tikro tipo kuro, pavyzdžiui, dyzelino, todėl Europa yra priklausoma nuo JAV, kurių rinkai gali teikti savo perteklinį benziną, ir nuo Rusijos, kurios ištekliais kompensuojami Europos dyzelino gamybos trūkumai. Kainų tendencijai įtakos turėjo ir kiti laikini veiksniai Kai kuriose pasaulio vietose vykdyti gavybą visu pajėgumu sunku dėl keleto veiksnių , pavyzdžiui, dėl periodiškai vykdomo vamzdynų sabotažo arba ginkluotų konfliktų grėsmės Nigerijoje ir Irake, dėl blogų meteorologinių sąlygų, dėl kurių trukdoma išgavimo veikla Meksikos įlankoje, dėl saugumo problemų didesnėje Persijos įlankos regiono dalyje. Spaudimą naftos kainoms padidino ir susilpnėjęs doleris , nes investicijos į naftą buvo laikomos vertinga apsauga nuo tolesnio valiutos nuvertėjimo ir atsinaujinančios infliacijos. Kaip ir kitose žaliavų rinkose, ieškodami alternatyvų per finansų rinkų suirutę, investuotojai pasaulinei naftos rinkai suteikė naujo kapitalo. Apskaičiuota, kad kapitalo įplaukos į žaliavų rinkas per pirmąjį 2008 m. ketvirtį sudarė 70 mlrd. JAV dolerių, taigi itin išryškėjo tendencija, kuri buvo akivaizdi jau keletą metų. Vis dėlto šiame etape neaišku, kokią įtaką naftos kainoms turės suaktyvėjusi nekomercinių investuotojų veikla. Esama požymių, kad dėl išankstinių ir dabartinių sandorių rinkų ryšio padidėjo trumpalaikis kainų svyravimas, tačiau šiuos pokyčius dar reikia geriau išanalizuoti. Ateities perspektyvos: naftos kainų padidėjimas yra struktūrinio pokyčio dalis, o ne laikinas reiškinys Tarptautinės energijos agentūros 2007 m. Pasaulio energetikos apžvalgoje atkreiptas dėmesys į didėjančią energijos paklausą EBPO nepriklausančiose šalyse, visų pirma Kinijoje ir Indijoje, ir prognozuojama, kad jeigu bus laikomasi dabartinės energetikos politikos, 2030 m. pasaulinė energijos paklausa gali būti 50 % didesnė nei 2007 m., iškastinis kuras ir toliau būtų pagrindinė kuro rūšis, o jo paklausa sudarytų 84 % bendro pirminės energijos paklausos augimo 2005–2030 m. Nors tikimasi, kad pasauliniai naftos ištekliai gali patenkinti išaugusią paklausą, tačiau reikia atitinkamų investicijų, kad būtų išspręsta naftos sektoriaus vertės grandinės nepakankamo pajėgumo problema, o gavyba būtų daugiau sutelkta OPEC valstybėse. Tikėtina, kad nepanaudotų pajėgumų bus nedaug. Jeigu nebus įgyvendinamos Europos Vadovų Tarybos numatytos politikos permainos, iškastinis kuras ir toliau tenkins didėjančius ES energijos poreikius ir priklausomybė nuo importo dar labiau padidės. Orientaciniuose Europos Komisijos 2030 m. scenarijuose[5] prognozuojama, kad bendri ES-27 energijos poreikiai 2030 m. bus 11 % didesni nei 2005 m., nors bendras ES šalių ekonomikos energijos imlumas šiek tiek pagerės[6]. Svarbiausia kuro rūšis ir toliau bus nafta, nors jos sunaudojimas dabartinį lygį 2030 m. viršytų tik 6 %. Visos suvartojamos energijos iškastinio kuro dalis iki 2030 m. sumažėtų tik nežymiai ir tai būtų riboto kietojo ir skystojo kuro naudojimo sumažėjimo ir gamtinių dujų, kurių paklausa iki 2030 m. turėtų itin padidėti, naudojimo padidėjimo grynasis rezultatas. Jeigu Europos Vadovų Tarybos sprendimai nebus įgyvendinti, prognozuojama, kad 2030 m. atsinaujinantieji energijos šaltiniai sudarys tik 12 % suvartojamos pirminės energijos. Tai sudarytų beveik 60 % padidėjusio pirminės energijos suvartojimo (apie 200 mln. tonų naftos 2005–2030 m.), bet būtų nepasiektas 2020 m. nustatytas 20 % galutinės energijos suvartojimo tikslas, nebent būtų imtasi papildomų sutartų priemonių. Nepriėmus naujų sprendimų investuoti, visos suvartojamos energijos branduolinės energijos dalis sumažėtų tik nežymiai: nuo 14 % 2005 m. iki 10 % 2030 m. Apskritai, nesuteikus postūmio naujais politiniais sprendimais, vietinių ir anglies junginių neišmetančių energijos šaltinių dalis padidėtų nežymiai – nuo 21 % 2005 m. iki 22 % 2030 m. Todėl priklausomybė nuo importo padidėtų 14 procentinių punktų ir 2030 m. pasiektų 67 %. 95 % Europoje suvartojamos naftos būtų importuojama. Taip pat padidėtų dujų importas – nuo 58 % dabar iki 84 %. Pagal šį scenarijų, t. y. prognozuojant remiantis esamomis tendencijomis ir neatsižvelgiant į Europos Vadovų Tarybos sprendimus, labai padidėtų ES-27 su energija susijęs CO2 dujų išmetimas: 1990 m. lygis 2020 m. būtų viršytas 5,1 %, o 2030 m. – 5,4 %. Šios projekcijos aiškiai rodo, kad sprendimą reikia priimti greitai, o 2020 m. tikslus, dėl kurių susitarta Europos Vadovų Taryboje, įgyvendinti sparčiai. POVEIKIS ES EKONOMIKAI Infliacija Padidėjus naftos kainoms, ES didėja infliacija. Pastaruoju metu infliacija padidėjo daugiausia dėl didesnių energijos ir maisto kainų, kurios vidutiniškai sudaro atitinkamai apie 10 % ir 20 % namų ūkių išlaidų. Dėl energijos kainų infliacijos Suderintasis vartotojų kainų indeksas (SVKI) per ketvirtąjį 2007 m. ketvirtį euro zonoje padidėjo vidutiniškai 0,8 %. Taip pat staigiai išaugo ir nemažos dalies žemės ūkio produktų, kaip antai kviečių, pieno produktų ir mėsos, kainos. Vis dėlto bendras namų ūkių išlaidų maistui ir energijai santykis labai skirtingas, o kai kuriose šalyse skystojo kuro ir elektros kainos reguliuojamos, todėl ES maisto ir energijos kainų poveikis bendrai infliacijai labai nevienodas. Atskirose šalyse pokyčius gali lemti ir konkurencijos lygis energetikos rinkose. Didesnėms euro zonos šalims skirti įverčiai rodo, kad naftos kainai padidėjus 10 EUR, tiesioginis poveikis infliacijai pirmuosius metus būtų 0,6–0,8 procentinio punkto. Apskritai, tikėtina, kad ilguoju laikotarpiu naftos kainos išliks didelės. Didžiausią neigiamą poveikį patirs neturtingesni namų ūkiai, kurių didesnę išlaidų dalį sudaro išlaidos energijai ir maistui. Poveikis namų ūkiams Išlaidos energijai sudaro didelę namų ūkio biudžeto dalį ir tikėtina, kad ateityje ši tendencija didės. Vadinasi, europiečiai turės skirti papildomų lėšų, kad apmokėtų savo sąskaitas už energiją. Namų ūkio reikmėms ir asmeninėms transporto priemonėms skirto skystojo kuro kainos nuo 2007 m. balandžio mėn. iki 2008 m. balandžio mėn. didėjo daug sparčiau nei visas Suderintasis vartotojų kainų indeksas (SVKI) per tą patį laikotarpį. Europos mastu SVKI padidėjo 3,6 %, namų ūkio reikmėms skirto skystojo kuro kainos – 35,2 %, o transporto įrangai skirto kuro kainos – 12,7 %. Vis dėlto kuro kainos atskirose valstybėse narėse didėja nevienodai. Didžiausias padidėjimas užregistruotas Jungtinėje Karalystėje (69,1 %). Keliose valstybėse narėse (Belgijoje, Graikijoje, Liuksemburge, Prancūzijoje, Suomijoje ir Vokietijoje) didėjimo tempas viršijo Europos vidurkį. Asmeninėms transporto priemonėms skirto kuro kainos didėjo daug vienodesniu tempu: Estijoje jos padidėjo daugiausiai (25,1 %), o Slovėnijoje mažiausiai (4,8 %). Be to, šalutinis poveikis padarytas ir kitoms svarbioms namų ūkio biudžeto išlaidoms, pavyzdžiui, išlaidoms transportuojamoms prekėms. Naftos kainų šuolio poveikis atskiriems sektoriams Apskaičiuota, kad esant dabartiniam kainų lygiui, žuvininkystės sektoriuje kuro sąnaudos sudaro daugiau nei 2,4 mlrd. EUR per metus, arba daugiau nei 30 % ES iškrautų žuvų vertės. Kai kurie operatoriai, visų pirmą tralų operatoriai, nukenčia labiausiai, nes jų kuro sąnaudos sudaro iki 50 % pajamų. Kitą vertus, žuvies kainos per pastaruosius metus nekito arba net sumažėjo. Todėl esant dabartiniam kuro kainų lygiui tralų pramonės segmentai yra nuostolingi arba duoda tik nedidelį pelną. Dėl didėjančių kuro kainų atsirandantis išorės ekonominis spaudimas žuvininkystės pramonei padidina esamą spaudimą dėl perteklinių laivyno pajėgumų ir žvejybos išteklių pereikvojimo. Didelės naftos kainos gali turėti didelį poveikį žemės ūkio sektoriaus pelningumui ir konkurencingumui. Poveikis šeimos ūkių pajamoms skirtingose ES valstybėse narėse skiriasi ir priklauso ne tik nuo sąnaudų struktūros, bet ir nuo žemės ūkio sektoriaus pelningumo. Bendrų ūkio sąnaudų dalis, kuriai naftos kainos turi tiesioginės įtakos (kuras, trąšos ir augalų apsauga), labai priklauso nuo žemės ūkio veiklos tipo. Nafta ir toliau yra pagrindinė kuro rūšis transporto sektoriuje ir sudaro 97 % suvartojamos energijos. Pramonės transporto sąnaudos gali sudaryti nuo 1 % iki 10 % galutinio gaminio vertės. Išlaidos transportui sudaro 13,6 % bendro galutinio privataus vartojimo. Taigi padvigubėjus žalios naftos kainoms, transporto sąnaudos padidėtų nuo 12 % iki 15 % ir galėtų sudaryti beveik 1 % bendro galutinio privataus vartojimo. Tarptautinė oro transporto asociacija (IATA) prognozuoja, kad jeigu naftos barelio kaina bus 106,5 JAV dolerio, aviacijos sektoriaus nuostoliai 2008 m. sieks 2,3 mlrd. JAV dolerių. Tikėtina, kad padidėjusios naftos kainos ypač paveiks tuos pramonės sektorius, kurių veiklai sunaudojama daug kuro. Nafta ir dujos yra svarbiausias pagrindinių chemijos pramonės gaminių sąnaudų elementas, nes nafta yra ir pagrindinė žaliava, ir energijos šaltinis. Padidėjusi naftos kaina tiesiogiai paveikia daugumos plastiko ir gumos gamyboje naudojamų tarpinių cheminių medžiagų kainą. Tikėtina, kad padidėjus naftos kainoms automobilių sektoriui bus suteiktas akstinas plėsti mokslinius tyrimus ir efektyviai energiją vartojančių transporto priemonių rinkodarą, bus skatinama investuoti į kuro naudojimo efektyvumo didinimą. Šiuo metu daugiausiai pastangų dedama siekiant sumažinti tradicinio kuro naudojimą. Esant dabartinėms benzino kainoms, vartotojai daugiau dėmesio skiria einamosioms išlaidoms, todėl pramonė turi atsižvelgti į rinkos poreikius ir pagerinti kuro naudojimo efektyvumą bei pritaikyti rinkodaros strategiją. Padidėjus naftos kainoms gali atsirasti ir naujų galimybių, nes auga naujų technologijų ir gamybos procesų paklausa ir didėja jų konkurencingumas. Šiomis galimybėmis galėtų pasinaudoti atsinaujinančiosios energijos sektorius ir efektyviai energiją naudojančių technologijų sektoriai. Akivaizdu, kad reikia daugiau ištirti efektyvesnes, mažiau energijos naudojančias ekologiškas technologijas – tai sritis, kurioje ES turi gerą pagrindą. Tikėtina, kad dabartinėmis rinkos sąlygomis gali padidėti poreikis taupyti energiją, išaugti efektyviai energiją naudojančių gaminių ir sistemų, taip pat neiškastinio kuro paklausa, o atitinkamai gali išaugti ir susijusių energijos technologijų paklausa. Atsižvelgdamos į tai, valstybės narės taip pat gali nuspręsti persvarstyti branduolinės energijos reikšmę jų energetikos struktūrai. MAKROEKONOMINIS POVEIKIS BESIVYSTANčIOMS šALIMS Dėl bendro padidėjusių maisto ir naftos kainų poveikio daugumoje besivystančių šalių labai išaugo mažmeninių kainų infliacija . Jeigu dėl to bendrai padidėtų darbo užmokestis ir kainos, infliacijos normos padidėjimas būtų labiau nuolatinis reiškinys. Vertinant valstybės finansų požiūriu , didėjant naftos kainoms vis labiau mažėja kai kurių besivystančių šalių taikomos energijos kainų subsidijavimo praktikos tvarumas. Naftą importuojančiose besivystančiose šalyse didesnėmis kuro kainomis sustiprinamas didelių maisto kainų sukeltas poveikis ir padidėja spaudimas patiems neturtingiausiems. Pablogėjus šių šalių prekybos sąlygoms, didėja jų einamosios sąskaitos deficitas ir poreikis ieškoti papildomo išorės finansavimo. Didesnės naftos importo išlaidos turi neigiamą poveikį prekybos balansui, o jeigu šis poveikis neišlyginamas kitais išorės sandoriais – einamosios sąskaitos balansui. Pokyčiai turės būti susiję su valiutos nuvertinimu siekiant sumažinti importą ir skatinti eksportą (todėl importuojamos naftos kaina dar labiau padidės) ir (arba) su didesnių palūkanų normų nustatymu kartu sumažinant grynąjį užsienio valiutos rezervą arba stengiantis pritraukti papildomą išorės finansavimą. Dėl didesnių palūkanų normų ir mažesnio užsienio valiutos rezervo gali sulėtėti augimas ir padidėti finansinis ekonomikos pažeidžiamumas. Naftą eksportuojančiose šalyse, gaunant daugiau pajamų iš naftos, itin padaugėja kapitalo įplaukų užsienio valiuta, todėl didėja realioji valiutos vertė ir mažėja su žaliavomis nesusijusių prekių sektoriaus išorės konkurencingumas. Šios įsisavinimo problemos yra ypatingas makroekonomikos politikos uždavinys, atsižvelgiant į tai, kad naftos eksporto pajamos dažnai prastai valdomos. Daug naftą eksportuojančių besivystančių šalių sukūrė naftos pajamų fondus, kurie perinvestuoja pajamas ir kurių lėšas galima panaudoti ekonomikai stabilizuoti susidarius nepalankioms aplinkybėms. ES POLITINIAI SPRENDIMAI ES politiniai sprendimai, priimti reaguojant į pastaruoju metu pakilusias naftos kainas, turėtų būti paremti prielaida, kad kainos vidutiniu ir ilguoju laikotarpiu tikriausiai išliks didelės . Vadinasi, reikia struktūrinių pokyčių, kad kuo greičiau sulauktume teigiamų rezultatų. Be to, reikėtų sušvelninti trumpalaikį poveikį kai kurioms pažeidžiamoms grupėms ir padėti joms prisitaikyti prie naujos rinkos situacijos. Reikėtų labai atsargiai vertinti pasiūlymus naftos kainų padidėjimą kompensuoti mažinant mokesčius. Labai tikėtina, kad įgyvendinus tokius pasiūlymus, vartotojų pajamos pereitų naftą tiekiančioms šalims ir taip būtų padidintas pasaulio ekonomikos disbalansas. Dėl to dar labiau padidėtų kainos, būtų iškraipytas bendrosios rinkos veikimas, susilpnintos ES pastangos pagerinti energijos vartojimo efektyvumą. Pagrindinis politinių sprendimų tikslas – padidinti energijos vartojimo efektyvumą ES ir sumažinti jos priklausomybę nuo iškastinio kuro. Tokio požiūrio laikomasi klimato kaitai ir atsinaujinančiajai energijai skirtų priemonių rinkinyje, kuriuo siekiama didinti ES energetinį saugumą sumažinant mūsų priklausomybę nuo importuojamo iškastinio kuro, įvairinant pasiūlą, plėtojant atsinaujinančiuosius energijos šaltinius ir didinant energijos vartojimo efektyvumą. ES buvo įžvalgi, kai užsibrėžė kurti ateitį, kai bus išmetama mažai anglies junginių, aiškiai pasakydama, kokį tikslą nori pasiekti iki 2020 m., ir suteikdama galimybę vyriausybėms, bendrovėms ir namų ūkiams patiems nustatyti, kiek investuoti, kokių priemonių imtis ir kokius įsipareigojimus vykdyti, kad tas tikslas būtų pasiektas. Laikantis tokio požiūrio pagėrės ES pramonės konkurencingumas, nes ji bus atsparesnė naftos kainų pokyčiams. Be to, susitarus imtis svarbių tolesnių priemonių kuriant tikrą energetikos vidaus rinką, ES ir jos valstybės narės bus atsparesnės kainų svyravimams. Neatidėliotini veiksmai. Poveikio vartotojams sumažinimas Europos namų ūkiai jaučia dabartinio kainų šuolio poveikį. Valstybės narės turi galimybę sušvelninti naštą pažeidžiamiausioms gyventojų grupėms. - Pastarasis kainų padidėjimas daugiausia paveikė tuos, kurie didžiąją dalį savo pajamų skiria išlaidoms energijai. Parama neturtingiausiems namų ūkiams gali būti pagrįsta ir reikalinga, tačiau ji turi būti tikslinga, turi būti skatinama prisitaikyti prie situacijos, kad naftos kainos bus didesnės ilgai. Visų pirma reikia užtikrinti, kad parama nebūtų tik nenatūralus kompensavimas, dėl kurio lėtėja būtinas struktūrinio prisitaikymo procesas ir trukdoma sumažinti energijos paklausą. Bet kokios trumpalaikės kompensuojamosios priemonės turėtų būti nesusijusios su pačia energijos kaina, jomis turi būti siekiama pervesti pajamas ir mažinti faktinių pajamų nuostolius dėl didelių energijos kainų. Pirmenybė turėtų būti teikiama tiesioginėms pajamų priemonėms, o ne tokioms priemonėms kaip kuro čekiai, kuriomis būtų sumažinta energijos kainų padidėjimo reikšmė. - Reikėtų apdairiai vertinti naftos apmokestinimo tvarkos keitimą, nes dėl to kainos gali dar labiau padidėti. Mokesčių sumažinimą naftą išgaunantys gamintojai ir rinkos dalyviai gali suprasti klaidingai – kad vartotojai galėtų ir norėtų mokėti dar didesnes kainas, jeigu jų vyriausybės nusprendė mažinti mokesčius. Valstybės narės turėtų vengti sudaryti klaidingą įspūdį, kad energijos kainų didėjimas bus kompensuotas valstybės biudžeto lėšomis. Neseniai posėdžiavusi ECOFIN taryba dar kartą patvirtino 2005 m. Mančesteryje pasiektą susitarimą, kad „turėtų būti vengiama iškraipančių fiskalinių ir kitų politinių intervencijos priemonių, kadangi jos užkerta kelią ūkio subjektams daryti būtinus koregavimus. Priemonės, kurios, kaip manoma, gali sumažinti didesnių naftos kainų poveikį skurdesniems gyventojų sluoksniams, turėtų būti trumpalaikės ir tikslinės, o jas taikant turėtų būti vengiama iškraipančio poveikio.“ - Naftą naudojančių ir išgaunančių šalių aukšto lygio atstovų susitikimas. Subalansuotos naftos rinkos svarbios ir naftą išgaunantiems, ir ją naudojantiems, o vykdant dialogą pasauliniu mastu ir išsprendus visus susijusius klausimus, šiai rinkai būtų sudarytos palankesnės sąlygos. ES galėtų paraginti surengti naftą išgaunančių ir ją naudojančių šalių aukšto lygio susitikimą, kad būtų aptartos labai įvairios su nafta susijusios temos, įskaitant paklausos prognozes, naujų investicijų poreikį ir poreikį geriau derinti taikomas pozicijas. - Be to, ES galėtų sutelkti tarptautinę bendruomenę, kad būtų suteikta papildomų išteklių naftą importuojančioms šalims, siekiant joms padėti atlikti struktūrinius ekonomikos pakeitimus pasinaudojant lėšomis iš naujų šaltinių – energijos gamintojų, naftos solidarumo fondų ir privačių investuotojų. Vidutinio laikotarpio struktūriniai sprendimai - Turėtų būti sustiprintas ES ir pagrindinių naftos tiekėjų, kaip antai Norvegijos, Rusijos ir OPEC, dialogas . Komisija primena, kaip svarbu, kad ES ir jos valstybės narės, plėtodamos tarptautinius energetikos srities ryšius, vieningai reikštų nuomonę ir koordinuotų savo veiklą. Atsižvelgiant į šį dialogą, reikėtų toliau ieškoti naujų investavimo ir gamybos plėtros galimybių, taip pat siekti didinti rinkų veiksmingumą ir skaidrumą tiek pasiūlos, tiek paklausos požiūriu. Komisija toliau svarstys šias galimybes, o šiuo dialogu bus sudarytos sąlygos padidinti ES energetinį saugumą. - Reikia stebėti naftos ir naftos produktų perdirbėjų, gamintojų ir pardavėjų konkurenciją. Pakilus kainoms labai svarbu užtikrinti, kad kainos būtų nustatomos įprastomis konkurencijos sąlygomis. Komisija toliau stebės pokyčius šiame sektoriuje, o nustačiusi, kad konkurencija iškraipoma, imsis atitinkamų veiksmų. - Kainų svyravimas galėtų būti mažinamas ir padidinus duomenų apie komercinių naftos atsargų skaidrumą ir patikimumą, taip pat dažniau skelbiant šiuos duomenis . Komisija, vadovaudamasi kai kurių savo prekybos partnerių pavyzdžiu, išnagrinės, ar galimybė viešai skelbti atitinkamą informaciją apie komercines atsargas yra pagrįsta. - Komisija iki metų pabaigos parengs antrąją strateginę energetikos apžvalgą, kurioje didelį dėmesį skirs energijos tiekimo saugumui ir išorės energetikos politikai. Apžvalgoje bus pateikti pasiūlymai padidinti ES išorės energetikos politikos veiksmingumą siekiant užtikrinti kolektyvinį ES energetinį saugumą. - Antroji strateginė energetikos apžvalga bus teikiama kartu su pasiūlymu peržiūrėti Bendrijos teisės aktus, reglamentuojančius naftos atsargas nenumatytiems atvejams , kad būtų sukurtas paprastas ir integruotas pagrindas geriau užtikrinti skaidrumą. Jie turėtų apimti privalomąsias atsargas, atitikties aspektus, informacijos skelbimo koordinavimą, atsiskaitymą ir duomenų prieinamumą. Bus stebimas ir nepakankamas ar netinkamas perdirbimo įmonių pajėgumas ES. Toliau plėtojama Komisijos energetikos rinkos observatorijos veikla, siekiant teikti būtinus rinkos duomenis ir atitinkamas konsultacijas. - Reikės išnagrinėti, kaip mokesčių priemonėmis galėtų būti skatinama pereiti prie ekonomikos, kurioje išmetama mažai anglies junginių. Komisija nagrinėja galimybes persvarstyti energetikos apmokestinimo direktyvą. Tai turėtų padėti užtikrinti, kad energijos mokesčiai būtų renkami pačiu veiksmingiausiu būdu ir neiškraipant konkurencijos, kad į vidaus sąnaudas būtų įtraukiamos išorės sąnaudos ir būtų paremti platesni ES energetikos politikos tikslai. Automobilių apmokestinimas irgi galėtų būti veiksmingesnis, kad vartotojai būtų skatinami rinktis efektyviai energiją naudojančius automobilius. - Papildomas nenumatytas naftos gavybos pramonės pelnas turėtų būti skirtas investicijoms. Kai kurios valstybės narės svarsto galimybę šį pelną apmokestinti . Keletas Europos šalių (Norvegija, Jungtinė Karalystė) naftos ir dujų įmonėms yra nustačiusios specialų pelno mokestį. Vis dėlto naftos ir dujų įmonės savo pelną naudoja naujų išteklių žvalgymui, daugelis iš jų investuoja į anglies junginių neišmetančias technologijas, todėl ateityje spaudimas naftos kainoms sumažės. Reikia rasti būdų, kaip paskatinti investuoti į iškastinio ir neiškastinio kuro energijos technologijas, į išteklių žvalgymą ir produkcijos platinimą. Bet kuriuo atveju reikia vengti, kad įvedus naujus mokesčius ar nustačius naują tvarką, per ilgesnį laikotarpį nesumažėtų investicijos į naujų išteklių žvalgymą, gavybą ir naujas technologijas. - ES stiprins dialogą energetikos klausimais su partneriais kaimyninėse bei besivystančiose šalyse , kad jiems padėtų padidinti investicijas į energetikos infrastruktūrą, daugiau dėmesio skirti atsinaujinančiajai energijai ir energijos vartojimo efektyvumui. Ji taip pat kreips dėmesį į tai, kad kuro subsidijomis neskatinama kuro vartoti efektyviau. Ilgesnio laikotarpio struktūriniai sprendimai - Atsižvelgdamos į 2007 m. ir 2008 m. pavasario Europos Vadovų Tarybos sprendimus, valstybės narės turėtų baigti darbą pagal Komisijos 2008 m. sausio mėn. pateiktus pasiūlymus dėl atsinaujinančiosios energijos ir klimato kaitos ir įsipareigoti iki metų pabaigos pasiekti politinį sutarimą šiais klausimais . Pasiūlytiems tikslams suteikus teisinę galią, investuotojams bus suteiktos reikiamos garantijos ir paskatos keisti energetikos struktūrą ir dabartinius didelių naftos kainų keliamus uždavinius paversti galimybėmis ES. Todėl Komisija ragina valstybes nares ir Europos Parlamentą skirti pirmenybę tiems pasiūlymų rinkinio elementams, kuriuos būtina toliau svarstyti. - Reikia dar labiau didinti vartojimo efektyvumą ir koreguoti paklausą. Kylant energijos produktų kainoms būtina imtis ekonominių ir reguliavimo priemonių, kuriomis skatinamas energijos vartojimo efektyvumas. Pakilus kainoms reikia keisti įpročius: energijos šaltiniai nėra neišsenkantys, todėl juos naudoti reikia atsakingai ir efektyviau. ES turi pranašumą, nes čia energija vartojama efektyviau nei kitose pasaulio dalyse, tačiau siekiant 20 % energijos taupymo tikslo, kuris nustatytas 2006 m. energijos vartojimo efektyvumo veiksmų plane, reikia daryti daug didesnę pažangą. Šiuo metu įgyvendinama ekologinio projektavimo direktyva nustatyti energijos vartojimo efektyvumo reikalavimai energiją vartojantiems gaminiams, kurie turi būti pateikti Europos Sąjungos rinkai[7]. Duomenys rodo, kad namų ūkių ir pramonės investicijos į energijos taupymo prietaisus ir metodus gali būti naudingos. Antai Jungtinės Karalystės energijos taupymo koncerno ( Energy Saving Trust ) vertinimu, Jungtinėje Karalystėje izoliavus visų tinkamų namų sienų ertmes, per metus CO2 išmetimas būtų sumažintas apie 6 mln. tonų, būtų sutaupyta daugiau nei 700 mln. svarų sterlingų. Europos Komisija vėliau šiais metais pasiūlys išplėsti Direktyvą dėl pastatų energinio naudingumo[8]. - Komisijos atlikta valstybių narių nacionalinių efektyvaus energijos vartojimo veiksmų planų analizė[9] parodė, kad politinis įsipareigojimas didinti energijos vartojimo efektyvumą neatitinka pasiūlymų, kuriais siekiama spręsti kylančius sunkumus . Valstybės narės privalo rimtai apsvarstyti poreikį sustiprinti energijos taupymo kampanijas, įskaitant dotacijas namų ir pastatų savininkams būtiniems patobulinimams atlikti. Energijos taupymo partnerysčių, kurias Berlyno miesto savivaldybė kuria valstybinių ir privačių pastatų renovacijai, pavyzdys rodo, kaip per metus efektyviai vartojant energiją sutaupytomis lėšomis (26 %) galima padengti renovacijos išlaidas. - Daug energijos suvartojančios pramonės šakos energiją turi vartoti daug efektyviau. Daug energijos suvartojančių sektorių ateities perspektyvos vidutiniu ir ilguoju laikotarpiu dėl didesnių energijos kainų ir aiškių klimato kaitos tikslų priklausys nuo to, ar jie sumažins energijos suvartojimą ir išmetamojo CO2 kiekį. Priemonės, kurių bus imtasi šiuose sektoriuose pagal ES šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimo leidimų prekybos sistemą, turi būti rengiamos atsižvelgiant į šį tikslą. Komisijos 2008 m. sausio mėn. paskelbtose persvarstytose valstybės pagalbos aplinkos apsaugai gairėse[10] valstybėms narėms suteikta galimybė paremti investicijas į energijos vartojimo efektyvumo didinimą, atsinaujinančiuosius energijos šaltinius, tam tikro tipo biokurą ir ekologiškos gamybos skatinimą. Esant didelėms energijos kainoms, tokios investicijos bus dar pelningesnės. - Kad transporto sektoriuje energija būtų vartojama efektyviau, reikia struktūrinių ir technologinių pokyčių. Krovinių ir keleivių vežimo išorės sąnaudas reikia įtraukti į vidaus sąnaudas. Komisija pasiūlys peržiūrėti „Eurovinjetės“ direktyvą, kad valstybės narės turėtų galimybę pasirinkti į savo vidaus sąnaudas įtraukti sunkiasvorių krovinių transporto priemonių išorės sąnaudas. Sprendžiant naftos sąnaudų padidėjimo problemą, reikia pradėti naudoti energetiniu požiūriu efektyvesnes transporto rūšis. Kai kurios iš šių transporto rūšių, pavyzdžiui laivyba, geležinkelių transportas, autobusai ir tarpmiestinio susisiekimo autobusai, yra efektyvesnės, nes jomis galima teikti viešojo transporto paslaugas ir pasiekti masto ekonomiją. Be to, Komisija įgyvendina atnaujintą išmetamojo CO2 mažinimo ir automobilių kuro naudojimo efektyvumo didinimo strategiją[11] ir neseniai pateikė teisės akto, kuriuo siekiama naujų automobilių išmetamojo CO2 kiekį iki 2012 m. sumažinti iki vidutiniškai 130 g/km, projektą[12], taip pat pasiūlė teisės aktus, kuriais būtų mažinamas su padangomis susijęs CO2 išmetimas[13]. - Bus remiamas žuvininkystės sektoriaus restruktūrizavimas. Sektorių reikia restruktūrizuoti taip, kad būtų sušvelnintos ekonominės ir socialinės pasekmės. Europos žuvininkystės fondas gali suteikti reikiamą prisitaikymo proceso pamatą ir finansavimą pagal restruktūrizavimo ir eksploatacijos nutraukimo planus, kuriuos įgyvendinus bus galima sumažinti ir modernizuoti laivyną, padidinti energijos vartojimo efektyvumą, taikyti socialines arba pertvarkomąsias priemones. Svarstomos ir kitos priemonės, kuriomis būtų skatinama pertvarkyti sektorių. Tokios intervencinės priemonės neturėtų būti tiesiogiai susijusios su kuro kainomis, kad nebūtų iškraipoma konkurencija. - Komisija šiuo metu nagrinėja, kokį poveikį turėtų tokių priemonių, kaip antai tiesioginių mokesčių lengvatų, tiesioginių subsidijų ar PVM lengvatų, taikymas siekiant paskatinti taupyti energiją namų ūkiuose. Rudenį Komisija praneš rezultatus. Kai kurios valstybės narės jau taiko priemones, kuriomis namų ūkiai skatinami pirkti daugiau efektyviai energiją naudojančių buitinių prietaisų, pavyzdžiui, teikiant tiesiogines subsidijas arba suteikiant galimybę pagal išlaidas energijos taupymui atitinkamai sumažinti pajamų mokestį. - Padidėjus naftos, anglių ir dujų kainoms reikia didinti ES energijos šaltinių įvairovę. Turint daugiau įvairesnių šaltinių sumažės atsinaujinančiosios energijos ir iškastinio kuro kainų skirtumas. Tikėtina, kad biokuro, kuris yra artimas benzino ir dyzelino pakaitalas, rinkos kaina gali kisti panašiai, kaip benzino ir dyzelino kaina. Vadinasi, padidinus tvaraus biokuro naudojimą, padidėjusių naftos kainų poveikis energijos vartotojams nesumažės, tačiau turint įvairesnių energijos šaltinių, padidės energijos tiekimo saugumas. Jeigu didesnę kuro mišinio dalį sudarys atsinaujinantieji energijos šaltiniai, bus sušvelnintas galimo naftos tiekimo sutrikimo poveikis ateityje. Valstybės narės supranta, kad kiekviena valstybė narė turi pati nuspręsti, ar naudoti branduolinę energiją, tačiau valstybės narės galėtų iš naujo apsvarstyti branduolinės energijos reikšmę jų energetikos struktūrai. IšVADOS Padidėjus naftos kainoms, ES turėtų būti paskatinta įgyvendinti integruotą energetikos ir klimato kaitos politiką. Nors tam tikriems ES gyventojų sluoksniams šiuo metu kyla sunkumų apmokant didėjančias sąskaitas už energiją, sprendimus galima surasti tik pakeitus energijos paklausos struktūrą ir skatinant efektyviai vartoti energiją visuose ekonomikos sektoriuose. Trumpalaikės poveikį švelninančiosios priemonės, kurių gali imtis valstybės narės, turi būti tikslinės, jomis neturėtų būti iškraipyta vidaus rinka. Atsižvelgdama į tai, Komisija Europos Vadovų Tarybai rekomenduoja: - patvirtinti pasiryžimą priimti teisinę galią turinčias priemones, kad iki 2008 m. pabaigos būtų pradėti įgyvendinti 2020 m. tikslai, susiję su atsinaujinančiaisiais energijos šaltiniais, biokuru ir išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų mažinimu, kurie yra ypač svarbūs siekiant padidinti energijos vartojimo efektyvumą bei naudoti ES įvairesnių energijos šaltinių; - labiau skatinti įmones ir privačius namų ūkius efektyviau vartoti energiją, kad būtų galima taupyti sparčiau, daugiau ir taip siekti numatytų tikslų; - atkreipti dėmesį, kad būsimojoje strateginėje energetikos apžvalgoje, skirtoje energijos tiekimo saugumui ir išorės energetikos politikai, taip pat bus pateikta informacija apie naftos ir naftos produktų rinkų veikimą. Kartu su pasiūlymu gerinti naftos atsargų nenumatytiems atvejams skaidrumą Komisija pateiks reikalavimo padidinti komercinių naftos atsargų skaidrumą pagrįstumo ataskaitą; - atkreipti dėmesį, kad Komisija nagrinėja galimybes persvarstyti energetikos apmokestinimo direktyvą ir netrukus pateiks pasiūlymą dėl „Eurovinjetės“ direktyvos pakeitimo, siekdama bendresnio tikslo skatinti efektyviau vartoti energiją; - atkreipti dėmesį į tai, kad Komisija ketina paskelbti mokesčių lengvatų, įskaitant PVM lengvatas, kuriomis skatinama taupyti energiją, taikymo ataskaitą; - paremti pagrindinių naftą išgaunančių ir naudojančių šalių aukšto lygio susitikimo naftos rinkų klausimu organizavimą ir stiprinti esamą regioninį bei dvišalį dialogą, kad būtų padidintas rinkos prieinamumas ir skaidrumas; - pritarti, kad valstybės narės galėtų pagrįstais atvejais pažeidžiamiems namų ūkiams teikti tikslinę paramą; - pritarti, kad valstybės narės galėtų suteikti tikslinę finansinę paramą labiausiai paveiktiems subjektams, su sąlyga, kad ši parama bus teikiama pramonės pertvarkymui, perkvalifikavimo arba restruktūrizavimo priemonėms. Be to, bet kokios priemonės, kurių bus imtasi siekiant sumažinti tiesioginį didelių naftos kainų poveikį, turi būti proporcingos, jomis turi būti spartinamas ilgalaikis prisitaikymas prie ekonomikos, kurioje išmetama mažai anglies junginių, sąlygų; - pritarti, kad reikia restruktūrizuoti žuvininkystės sektorių atsižvelgiant į ekonomines ir socialines pasekmes. Komisija netrukus pateiks pasiūlymus dėl neatidėliotinų priemonių, kuriomis bus užtikrintas pažeidžiamiausių Europos laivyno segmentų išlikimas; - pritarti, kad, įgyvendinant bendrąją ES ir valstybių narių vystymosi politiką ir pagalbos programas, naftą importuojančioms besivystančioms šalims būtų padedama sušvelninti trumpalaikį didelių naftos kainų poveikį, padidinti energijos vartojimo efektyvumą ir plėtoti alternatyvas iškastiniam kurui. [1] COM (2008) 321. [2] 2007 m. ES energetinės priklausomybės nuo naftos lygis pakilo iki 82,2 %, palyginti su 74,4 % 1995 m. Eurostatas, Energijos, transporto ir aplinkos rodikliai , 2007 m. redakcija. [3] OPEC naftos kainų krepšelis, kuris labai artimas ES-27 žalios naftos tiekimo kainai. [4] Tarptautinė energijos agentūra, Pasaulio energetikos apžvalga , 2007 m. [5] Europos Komisija, Europos energetikos ir transporto tendencijos iki 2030 m., 2007 m. duomenys . [6] Tai atitinka 20,5 % galutinio energijos suvartojimo padidėjimą, visų pirma transporto ir pramonės poreikiams. Tikėtina, kad dėl demografinių ir gyvenimo būdo pokyčių namų ūkių energijos paklausa išaugs iki 12 %. [7] Direktyva 2005/32/EB. [8] Direktyva 2002/91. [9] COM (2008) 11. [10] 2008/C 82/01, Oficialusis leidinys C 82, 2008 4 1. [11] COM (2007) 19. [12] COM (2007) 856. [13] COM (2008) 316.