Pasiūlymas Tarybos reglamentas dėl žuvininkystės išteklių apsaugos taikant technines priemones {SEC(2008)1977} {SEC(2008)1978} /* KOM/2008/0324 galutinis - CNS 2008/0112 */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 4.6.2008 KOM(2008) 324 galutinis 2008/0112 (CNS) Pasiūlymas TARYBOS REGLAMENTAS dėl žuvininkystės išteklių apsaugos taikant technines priemones (pateikta Komisijos) {SEC(2008)1977}{SEC(2008)1978} AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1) Pasiūlymo aplinkybės - Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Šiuo pasiūlymu siekiama supaprastinti dabartinę reguliavimo sistemą, susijusią su žuvininkystės išteklių apsauga taikant technines priemones, pakeičiant: – 1998 m. kovo mėn. 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 850/98 dėl žuvininkystės išteklių apsaugos, taikant technines priemones jūrų gyvūnų jaunikliams apsaugoti[1]. – 2000 m. lapkričio 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2549/2000, nustatantį papildomas technines priemones menkių ištekliams atstatyti Airijos jūroje (ICES VIIa sektorius)[2]. Tarybos reglamente (EB) Nr. 850/98 nustatytos šiuo metu Bendrijos vandenims, išskyrus Baltijos, Juodąją ir Viduržemio jūras, taikomos sąlygos, susijusios su techninėmis priemonėmis žuvų ištekliams išsaugoti apsaugant jūrų gyvūnų jauniklius. Šiose techninėse priemonėse apibrėžiamas tinklinio audeklo akies dydis ir kitos žvejybos įrankių konstrukcijos ypatybės, laikotarpiai, kuriais draudžiama žvejoti tam tikrais būdais arba kuriais tokia žvejyba ribojama, bei geografiniai rajonai, kuriuose draudžiama žvejoti tam tikrais būdais arba kuriais tokia žvejyba ribojama, ir mažiausi iškrauti leidžiamų jūrų gyvūnų dydžiai. Vykdant 2002 m. bendrosios žuvininkystės politikos reformą, Komisija ir Taryba sutarė laipsniškai įgyvendinti Bendrijai svarbių žuvininkystės išteklių atkūrimo, valdymo ir ilgalaikius planus. Buvo parengti tokie planai, skirti daugumai Bendrijos vandenų menkių išteklių, dviem jūrinių lydekų ištekliams, dviem omarų ( Nephrops ) ištekliams, dviem jūrų liežuvių ištekliams ir Šiaurės jūros plekšnių bei jūrų liežuvių ištekliams, kuriuose iš dalies pakeičiamos ir (arba) papildomos Reglamente (EB) Nr. 850/98 nustatytos sąlygos. Be to, Reglamentas (EB) Nr. 850/98 buvo iš dalies keistas dešimčia reglamentų, nebūtinai susijusių su ilgalaikiais planais. Visas šias persvarstytas sąlygas būtina įtraukti į išsamų techninių priemonių paketą. Šiuo techninių priemonių paketu ketinama pasiekti daug tikslų. Svarbiausias – žuvų jauniklių apsauga, ir nemaža šių priemonių dalis skirta jų sugavimui apriboti, pavyzdžiui, taikant žvejybos įrankių selektyvumo gerinimo priemones arba nustatant tam tikrus žvejybos draudimo laikotarpius ir (arba) rajonus. Kitomis priemonėmis siekiama apsaugoti tam tikras rūšis arba ekosistemas ribojant žvejybos pastangą, pavyzdžiui, uždarant žvejybos rajonus. Priimant atitinkamas technines priemones atsižvelgiama ir į būtinybę sumažinti į jūrą išmetamų žuvų kiekį. Be to, techninės priemonės turėtų derėti su ta aplinkybe, kad 2004 m. liepos 19 d. Tarybos sprendimu, įsteigiančiu regionines patariamąsias tarybas pagal Bendrąją žuvininkystės politiką[3], įsteigiamos regioninės patariamosios tarybos (RPT). Reikia nustatyti pusiausvyrą tarp priemonių, kurios apskritai taikomos visuose rajonuose, ir priemonių, kurios taikomos konkrečiuose regioninių patariamųjų tarybų (RPT) rajonuose, arba Prancūzijos suverenitetui ar jurisdikcijai priklausančiuose Prancūzijos Gajanos, Martinikos, Gvadalupės ir Rejunjono departamentų priekrantės vandenyse. Todėl siūlomo reglamento forma – EB sutarties 37 straipsniu pagrįstas Tarybos reglamentas, apimantis visas bendras nuolatines priemones, skirtas visiems rajonams, t. y. pagrindinius principus. Taigi kiekviename RPT rajone arba Prancūzijos suverenitetui ar jurisdikcijai priklausančiuose Prancūzijos Gajanos, Martinikos, Gvadalupės ir Rejunjono departamentų priekrantės vandenyse taikomos priemonės (t. y. išimtinai techniniai regioninio pobūdžio aspektai) turėtų vėliau būti įgyvendinamos atskirais Komisijos reglamentais laikantis vadybos komiteto procedūros, remiantis Tarybos reglamentu. Kalbant apie procedūrą ir laiką, šio būdo sąlyga – kad Tarybos reglamentas būtų priimtas prieš tai, kai galės būti priimami regioniniai Komisijos reglamentai. Bendrosios aplinkybės 2004 m. birželio mėn. pirmininkaujančios Airijos iniciatyva Komisija pateikė Tarybai ir Europos Parlamentui komunikatą „Aplinką tausojančių žvejybos būdų skatinimas: techninių apsaugos priemonių vaidmuo“[4]. Vėliau, 2004 m. birželio 21 d., Taryba priėmė išvadas, kuriose ji paprašė Komisijos pateikti naują pasiūlymą dėl techninių priemonių Atlanto vandenynui, kuriuo būtų pakeistas 1998 m. kovo 30 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 850/98 dėl žuvininkystės išteklių apsaugos, taikant technines priemones jūrų gyvūnų jaunikliams apsaugoti[5]. Bendrosios žuvininkystės politikos tobulinimo ir supaprastinimo veiksmų plane 2006–2008 metams[6] (toliau – veiksmų planas) nustatyta, kad pirmiausia, pasitarus su valstybėmis narėmis ir sektoriaus atstovais, turi būti supaprastinti teisės aktai, susiję su žuvų išteklių apsaugos priemonėmis taikant technines jūrų gyvūnų jauniklių apsaugos priemones, kurios šiuo metu yra išdėstytos Reglamente (EB) Nr. 850/98. Supaprastinimas yra vienas iš pagrindinių siūlomo reglamento tikslų; juo atsižvelgiama į Tarybos, Europos Parlamento, Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto ir suinteresuotųjų šalių (Žuvininkystės ir akvakultūros patariamojo komiteto (ŽAPK) ir RPT) atsaką į veiksmų planą. Remdamasi neoficialiu būsimų techninių priemonių Atlanto vandenyne dokumentu, Komisija 2006 m. pasikonsultavo su atitinkamomis RPT[7], o 2005 m. rugsėjo mėn. – su ŽAPK. Šiuo pasiūlymu nesiekiama pakeisti techninių apsaugos priemonių užmojo platumo, pavyzdžiui, pastebimai pereinant prie didesnių tinklinio audeklo akių. Nors Komisija ir mano, kad žvejybos, ypač giliavandenių žuvų žvejybos, tausumui užtikrinti reikia smarkiai padidinti žvejybos įrankių selektyvumą, pirmiausia reikia sukurti naujas paprastesnes ir aiškesnes taisykles. Po to selektyvumas bus gerinamas laipsniškai, vėliau darant šių taisyklių pakeitimus, kartu gerėjant bendrai Bendrijos žuvų išteklių apsaugos būklei, o to turi būti siekiama įgyvendinant kitus apsaugos politikos elementus, pavyzdžiui, daugiamečius planus. Visos nuostatos turi būti paprastos, suprantamos ir kontroliuojamos ir turėti teigiamo poveikio rūšių ir jūrų buveinių apsaugai arba į jūrą išmetamų žuvų kiekio mažinimui. Šis pasiūlymas taikomas verslinei ir pramoginei žvejybai visuose Europos vandenyse, išskyrus Viduržemio, Baltijos ir Juodąją jūras, ir toli migruojančių žuvų išteklių žvejybai visuose vandenyse, kuriai taikomos specialios taisyklės. Daugelis dabartinių techninių priemonių, įtrauktų į įvairius Atlanto vandenynui ir Šiaurės jūrai skirtus Bendrijos reglamentus, bus sujungtos, nors keletas priemonių, šiuo metu įtrauktų į skirtingus reglamentus, ir tebebus atskiros[8]. Derinimas ir (arba) regionavimas Komisija mano, kad pirmenybė turėtų teikiama regioniniam metodui, nes tada suinteresuotosios šalys bus labiau linkusios įsitraukti į šį procesą. Suinteresuotųjų šalių dalyvavimas yra itin svarbus dėl to, kad bus įsipareigota vykdyti priemones ir užtikrinta didesnė priimtų priemonių laikymosi tikimybė. Toks regionavimas nereikštų, kad techninės priemonės dar kartą nacionalizuojamos. Šis reglamentas nepakeis Bendrijos ir valstybių narių kompetencijų pusiausvyros, kaip nustatyta Tarybos reglamente (EB) Nr. 2371/2002. Pagrindiniai principai ir techninės ar regioninės taisyklės Siūlomame Tarybos reglamente dėmesys sutelkiamas į priemones, kurios, kaip tikimasi, bus nuolatinės. Tačiau jame dar būtų nustatytos procedūros, taikytinos įgyvendinant priemones, kurios, kaip tikimasi, būtų plėtojamos gana greitai, ir priemones, kurios yra labai techninio pobūdžio. Dėl pastarųjų reglamente turėtų būti remiamas naujų taisyklių priėmimas taikant komitologijos procedūrą. Šiuo principu siekiama atsižvelgti į valstybių narių susirūpinimą, susijusį su kasmetiniame BSLK ir kvotų reglamente numatytų tarpinių techninių priemonių sumažinimu arba panaikinimu, kartu atsižvelgiant į tai, kad techninės priemonės labai dažnai turi būti taikomos skubiai. Vertinimas Visų valstybių narių, Europos Parlamento ir suinteresuotųjų šalių bendras prioritetas – būtinybė įvertinti techninių priemonių padarinius prieš jas įgyvendinant ir įgyvendinus. Daugelio Reglamento (EB) Nr. 850/98 nuostatų veiksmingumas niekada nebuvo įvertintas, ir šios priemonės tebegaliojo nepaisant jų reikšmės apsaugai. Esminis principas bus tas, kad šiame reglamente numatytos priemonės turėtų būti po kurio laiko įvertintos, kad būtų iš naujo nustatytas jų reikalingumas. Kitas pagrindinis principas bus tas, kad, siūlant naujas ir svarbias priemones (pavyzdžiui, nemažai padidinti tinklinio audeklo akis), Komisija, jei bus galima remiantis turimais duomenimis, iš anksto įvertins jų galimą poveikį. - Pasiūlymo srityje galiojančios nuostatos Tarybos reglamentas (EB) Nr. 850/98 ir vėlesni pakeitimai. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2549/2000. - Derėjimas su kitomis Europos Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Pasiūlymas padės siekti BŽP tikslų. 2) Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis ir poveikio vertinimas - Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Komisijos tarnybos konsultacijoms su suinteresuotosiomis šalimis parengė du neoficialius dokumentus, kuriuose išdėstyti Komisijos ketinimai, susiję su Reglamento (EB) Nr. 850/98 persvarstymu, kodifikavimu ir supaprastinimu. Šis pasiūlymas pagrįstas keliomis konsultacijomis su valstybėmis narėmis ir suinteresuotųjų šalių atstovais Šiaurės jūros RPT, Šiaurės vakarų vandenų RPT ir Pietvakarių vandenų RPT. Konsultacijose dalyvavusios šalys iš esmės sutarė, kad būtinas supaprastinimas ir suderinimas, bet kartu ir kad būtina atsižvelgti į žuvininkystės sektoriaus regioninius ypatumus bei žuvininkyste pagrįstą metodą ir į vieną reglamentą įtraukti visas technines priemones. Be to, buvo reikalaujama pateikti nuostatų paaiškinimus ir pabrėžta būtinybė gerinti dugninio tralavimo įrangos selektyvumą. Į visas šias pastabas pasiūlyme atsižvelgta. Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komitetas (ŽMTEK) pateikė rekomendaciją dėl žvejybos draudimo rajonų[9] ir dėl pagrindinių veiksnių poveikio tralo maišo selektyvumui[10]. Laikydamiesi ES ir Norvegijos dvišalio žuvininkystės susitarimo, susitiko žvejybos įrankių technologijų ekspertai, kad aptartų selektyvumą Šiaurės jūroje[11]. Atsižvelgta į TJTT–MŽŪO žuvų technologijų ir elgesio darbo grupės (ŽTEDG) ataskaitą dėl techninėms priemonėms skirtų ES reglamentų[12]. 2007 m. liepos 3 d. Briuselyje įvyko ekspertų susitikimas su techninių priemonių tinklo kūrėjais. Poveikio vertinimas Komisija atliko pasiūlymo poveikio vertinimą, po kurio buvo parengta ataskaita, paskelbta Europos Komisijos Žuvininkystės ir jūrų reikalų generalinio direktorato interneto svetainėje. Pagrindinis naujo pasiūlyto reglamento tikslas yra supaprastinimas. Konkretūs veiklos tikslai yra šie: - visas persvarstytas sąlygas ir pakeitimus įtraukti į išsamų techninių priemonių paketą, kuris būtų lengvai suprantamas, kontroliuojamas ir kurio vykdymas būtų lengvai užtikrinamas; - nustatyti pusiausvyrą tarp priemonių, kurios bendrai taikomos visuose rajonuose, ir priemonių, kurios taikomos konkrečiuose regioninių patariamųjų tarybų (RPT) rajonuose. Šiuo pasiūlymu siekiama ne smarkiai pakeisti susijusių teisės aktų turinį, o jų metodą, todėl galimas socialinis ir ekonominis poveikis bei poveikis aplinkai yra nedidelis. Poveikio vertinimo ataskaitoje apsvarstytos toliau nurodytos galimybės, o pasiūlyme pasirinkta trečioje įtraukoje nurodyta galimybė: – „ Status quo “ galimybė: šis modelis reiškia, kad šiame etape nesiimama jokių ypatingų priemonių Atlanto vandenynui ir Šiaurės jūrai skirtiems techninių priemonių teisės aktams supaprastinti arba pakeisti, o toliau taikoma dabartinė žuvininkystės valdymo forma. Ši galimybė jau buvo apsvarstyta Taryboje, ir Taryba priėjo prie išvados, kad būtinas naujas pasiūlymas, ir paragino Komisiją, kad ši, pasitarusi su suinteresuotosiomis šalimis, pasiūlytų naują techninių apsaugos priemonių reglamentą. – „Tik supaprastinimo“ galimybė: įgyvendinus šią galimybę būtų supaprastintos ir visiems vienodai, neatsižvelgiant į regioninius ar kitus konkrečius aspektus, suderintos techninės priemonės. Priemonių nederinimas su konkrečiais vietos poreikiais ir principo „iš apačios į viršų“ nesilaikymas nepadėtų padidinti techninių priemonių veiksmingumo. Pasiūlymas, kuriuo neskatinami labiau aplinką tausojantys žvejybos būdai, t. y. išmetimo į jūrą mažinimo politika, prieštarautų 2006–2008 m. Komisijos veiksmų planui dėl BŽP tobulinimo. Dėl šios priežasties ši galimybė buvo nuo pat pradžių atmesta ir toliau nenagrinėta. – „Supaprastinimo ir regionavimo“ galimybė: ja siūlomas naujas teisės aktų paketas, kuris ne tik supaprastintų dabartines sudėtingas taisykles, bet ir apimtų konkrečias nuostatas dėl kiekvieno RPT rajono, kuriomis atsižvelgiama į regioninius skirtumus. Toks teisės aktų pasiūlymas yra atsakas į Tarybos prašymą persvarstyti techninių priemonių taisykles, siekiant jas supaprastinti ir priimti labiau regioninį metodą, kad jos būtų veiksmingesnės. Bus pasiūlytas išsamus ir nuoseklus paketas, kuriame bus išlaikyta tinkama pusiausvyra tarp priemonių, kurios bendrai taikomos visuose rajonuose, ir priemonių, kurios taikomos lokalizuotuose RPT rajonuose, būtent vienas Tarybos pagrindų reglamentas, kuriame bus numatyti bendrieji principai ir nuostatos, ir papildomi Komisijos reglamentai, kuriuose bus numatytos konkrečios techninės taisyklės, skirtos kiekvienam RPT rajonui. Toks techninių priemonių persvarstymas atitiks 2006–2008 m. Komisijos veiksmų planą dėl BŽP tobulinimo ir supaprastinimo. 3) Teisiniai pasiūlymo aspektai - Siūlomų veiksmų santrauka Tarybos reglamento (EB) Nr. 850/98 pakeitimas ir panaikinimas ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 2549/2000 panaikinimas. - Teisinis pagrindas EB sutarties 37 straipsnis - Subsidiarumo principas Šis pasiūlymas patenka į BŽP taikymo sritį, todėl priklauso išimtinei Bendrijos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas. - Proporcingumo principas Pagal 2002 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2371/2002 dėl žuvų išteklių apsaugos ir tausojančio naudojimo pagal Bendrąją žuvininkystės politiką[13] 2 straipsnio 1 dalį BŽP turi garantuoti gyvųjų vandens išteklių naudojimą, užtikrinantį tausojančias ekonomines, aplinkos ir socialines sąlygas. Tuo tikslu Bendrija turi taikyti atsargumo principą įgyvendindama priemones, skirtas apsaugoti ir išsaugoti gyvuosius vandens išteklius, sudaryti sąlygas tausojančiam jų naudojimui ir mažinti žvejybos veiklos poveikį jūrų ekosistemoms. Pagal Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 4 straipsnio 1 dalį tam, kad pasiektų minėtą tikslą, Taryba nustato Bendrijos priemones, reglamentuojančias galimybę naudotis vandenimis bei ištekliais ir vykdyti tausojančią žvejybą. Be to, Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 4 straipsnio 2 dalies g punkte nustatyta, kad šios priemonės visų pirma gali apimti kiekvienam ištekliui ar išteklių grupėms skirtas priemones, taikomas ribojant išžvejojamą žuvų populiacijos dalį ir žvejybos veiklos poveikį aplinkai, priimant technines priemones. Šis pasiūlymas padės siekti BŽP tikslų, todėl laikoma, kad jis atitinka proporcingumo principą. - Pasirinkta priemonė Siūloma priemonė – Tarybos reglamentas Kitos priemonės nebūtų tinkamos dėl šių priežasčių: pasiūlymas susijęs su Tarybos reglamento pakeitimu ir panaikinimu. 4) Poveikis biudžetui Pasiūlymas neturi poveikio Bendrijos biudžetui. 2008/0112 (CNS) Pasiūlymas TARYBOS REGLAMENTAS dėl žuvininkystės išteklių apsaugos taikant technines priemones EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 37 straipsnį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[14], atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[15], atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[16], atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę[17], kadangi: (1) Reglamentu (EB) Nr. 850/98[18] nustatytos tam tikros techninės priemonės, skirtos žuvininkystės ištekliams apsaugoti. (2) Taryba 2004 m. birželio mėn. išvadose dėl labiau aplinką tausojančių žvejybos metodų skatinimo rekomendavo persvarstyti Atlanto vandenynui ir Šiaurės jūrai skirtas technines priemones, siekiant jas supaprastinti ir atsižvelgti į regionų ypatumus. Taryba paragino Komisiją pasitarus su sektoriumi pateikti supaprastintą techninių priemonių pasiūlymą. (3) 2004 m. birželio mėn. komunikate[19] Komisija pasiūlė, kaip Bendrija galėtų toliau skatinti aplinką tausojančių žvejybos metodų taikymą, visų pirma naudojant technines apsaugos priemones ir kartu atsižvelgiant į būtinybę nustatyti ekologinių bei ekonominių tikslų pusiausvyrą. Reikėtų atsižvelgti į tokių žvejybos metodų taikymą. (4) 2006 m. balandžio mėn. Taryba patvirtino Komisijos veiksmų planą dėl Bendrijos teisės aktų supaprastinimo. Atsižvelgiant į šio veiksmų plano išvadas, visas po įvairius reglamentus išsklaidytas technines priemones, įskaitant metinį reglamentą dėl tam tikrų išteklių žvejybos galimybių ir atkūrimo planų, reikėtų sudėti į vieną reglamentą. (5) Šiame reglamente turėtų būti nustatytos techninės priemonės šiaurės rytų Atlanto, rytų vidurio Atlanto bei Prancūzijos Gajanos, Martinikos, Gvadalupės ir Rejunjono departamentų priekrantės vandenims, priklausantiems tik Prancūzijos suverenitetui ar jurisdikcijai, nes techninės priemonės Baltijos ir Viduržemio jūroms yra nustatytos atitinkamai 2005 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 2187/2005 dėl žuvų išteklių apsaugos techninėmis priemonėmis Baltijos jūroje, Beltų ir Zundo sąsiauriuose, iš dalies keičiančiame Reglamentą (EB) Nr. 1434/98 ir panaikinančiame Reglamentą (EB) Nr. 88/98[20], ir 2006 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1967/2006 dėl žuvų išteklių tausojančio naudojimo Viduržemio jūroje valdymo priemonių, iš dalies keičiančiame Reglamentą (EEB) Nr. 2847/93 ir panaikinančiame Reglamentą (EB) Nr. 1626/94[21]. (6) Technines priemones reikėtų derinti atsižvelgiant į 2002 m. priimtą naują bendrąją žuvininkystės politiką, ypač į regioninių patariamųjų tarybų (RPT) įsteigimą 2004 m. liepos 19 d. Tarybos sprendimu, įsteigiančiu regionines patariamąsias tarybas[22], ir į aplinkos klausimus, pavyzdžiui, jūrų buveinių apsaugą ir į jūrą išmetamų žuvų kiekio mažinimą. (7) Reikia nustatyti techninių apsaugos priemonių derinimo su žvejybos įvairove ir būtinybės sukurti vienodas taisykles, kurias būtų lengva taikyti, pusiausvyrą, taip pat ir priemonių, kurios paprastai taikomos visuose rajonuose, ir priemonių, taikomų konkrečiuose regionuose, kurie apibrėžiami kaip regioninių patariamųjų tarybų (RPT) rajonai, pusiausvyrą. (8) Sutarties 174 straipsnyje nustatytas principas, kad į visas Bendrijos priemones turi būti įtraukti aplinkos apsaugos reikalavimai, ypač atsižvelgiant į atsargumo principą. (9) Turėtų būti ir toliau vykdomas įsipareigojimas kurti nežalingą žvejybos praktiką, kaip rekomenduota 2002 m. Johanesburge vykusiame Pasaulio viršūnių susitikime tvaraus vystymosi klausimais. (10) Šiame reglamente numatytas priemones po tam tikro laiko reikėtų įvertinti, kad būtų galima dar kartą nustatyti jų veiksmingumą ir pagrįstumą. (11) Direktyvoje 92/43/EB Taryba nustatė natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos priemones. Kai kurios jūrų gyvūnų rūšys, kurioms taikomas šis reglamentas, saugomos pagal tos direktyvos reikalavimus. (12) Siekiant užtikrinti jūrų biologinių išteklių apsaugą ir subalansuotą žuvininkystės išteklių naudojimą, naudingą žvejams ir vartotojams, reikėtų nustatyti technines apsaugos priemones, nurodant inter alia tinklinio audeklo akių dydžius ir jų derinius, tinkamus tam tikrų rūšių žuvų žvejybai, ir kitas žvejybos įrankių ypatybes, mažiausius jūrų gyvūnų dydžius ir žvejybos apribojimus tam tikruose rajonuose ir tam tikrais įrankiais bei įranga. (13) Reikėtų apibrėžti jūrų gyvūnų dydžio matavimo būdą. (14) Kad nebūtų trukdoma moksliniams tyrimams, dirbtiniam išteklių atkūrimui arba perkėlimui, šis reglamentas neturėtų būti taikomas operacijoms, kurių gali tekti imtis vykdant šią veiklą. (15) Viršijęs didžiausią leidžiamą priegaudą, laivas turi nedelsdamas vykti į kitą rajoną. (16) Reikėtų nustatyti tam tikrų pasyviųjų žvejybos įrankių matmenis, panardinimo trukmę ir gylį. (17) Jei apsaugai gresia didelis pavojus, Komisijai ir valstybėms narėms turėtų būti leidžiama imtis atitinkamų laikinųjų priemonių, įgyvendintinų nedelsiant. (18) Gali būti ir toliau taikomos senos vien vietinio pobūdžio papildomos nacionalinės priemonės arba priimtos naujos tokios priemonės, atitinkančios bendrąją žuvininkystės politiką. (19) Remiantis 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimu 1999/468/EB, nustatančiu Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką[23], reikėtų priimti šiam reglamentui įgyvendinti būtinas priemones, įskaitant specialias kiekvienam regioninės patariamosios tarybos rajonui taikomas nuostatas. (20) Atsižvelgiant į padarytinų taisyklių pakeitimų skaičių ir apimtį, Reglamentą (EB) Nr. 850/98 reikėtų panaikinti ir pakeisti nauju tekstu, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I SKYRIUS TAIKYMO SRITIS IR APIBRĖŽTYS 1 straipsnis Taikymo sritis Šis reglamentas taikomas: a) žuvininkystės išteklių žvejybai, laikymui laivuose, perkrovimui ir iškrovimui, kai tokia veikla vykdoma: i) Bendrijos vandenyse, esančiuose 2 straipsnyje nurodytose žvejybos zonose ir vandenyse; ii) Bendrijos žvejybos laivais ne Bendrijos vandenyse, esančiuose 2 straipsnio 1 dalyje nurodytose žvejybos zonose; iii) valstybių narių piliečių ne Bendrijos vandenyse, esančiuose 2 straipsnio 1 dalyje nurodytose žvejybos zonose, nepažeidžiant pirminės vėliavos valstybės atsakomybės; b) žuvininkystės produktų, sužvejotų 2 straipsnyje nurodytose žvejybos zonose ir vandenyse, sandėliavimui, pardavimui, demonstravimui ar siūlymui parduoti; c) kiek tai susiję su 4 straipsnio nuostatomis, žuvininkystės produktų, sužvejotų už 2 straipsnyje nurodytų žvejybos zonų ir vandenų ribų arba trečiųjų šalių žvejybos laivais sužvejotų bet kur, importui. 2 straipsnis Žvejybos zonų apibrėžtys 1. Šis reglamentas taikomas toliau nurodytoms žvejybos zonoms, jei jos priklauso vienam iš Sprendimo Nr. 585/2004/EB 2 straipsnio 1 dalies c–f punktuose nurodytų rajonų: a) ICES (Tarptautinės jūrų tyrinėjimo tarybos) zonoms, apibrėžtoms Reglamente (EEB) Nr. 3880/91[24]; b) CECAF (rytų vidurio Atlantas arba MŽŪO 34 pagrindinė žvejybos zona) zonoms 34.1.1, 34.1.2 ir 34.2.0 (vandenys apie Madeiros ir Kanarų salas), apibrėžtoms Tarybos reglamente (EB) Nr. 2597/95[25]. 2. Šis reglamentas taikomas Prancūzijos Gajanos, Martinikos, Gvadalupės ir Rejunjono departamentų priekrantės vandenims, priklausantiems Prancūzijos suverenitetui ar jurisdikcijai. 3 straipsnis Kitos apibrėžtys Šiame reglamente, be Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 3 straipsnyje nustatytų terminų, dar vartojami šių apibrėžčių terminai: a) Tralas – vienu ar daugiau žvejybos laivų aktyviai velkamas žvejybos įrankis, sudarytas iš tinklo, turinčio kūgio arba piramidės formos korpusą, (tralo korpusas) ir kuris yra uždaras užpakalinėje tralo maišo dalyje. b) Sijinis tralas – dugninis tralas, kurio tinklo angą laiko horizontaliai atidarytą sija. c) Daniškas velkamasis tinklas – iš laivo dviem ilgais lynais (ilgieji lynai tinklui vilkti) valdomas apsupamasis arba velkamasis žvejybos įrankis, kuriuo žuvys suvaromos prie gaubiamojo tinklo angos. Įrankis, sudarytas iš tinklo, kuris dydžiu ir konstrukcija panašus į dugninį tralą, turi du ilgus sparnus, korpusą ir maišą (tralo maišas). d) Velkamieji žvejybos įrankiai – tralai, daniški velkamieji tinklai ir panašūs žvejybos įrankiai, sudaryti iš kūgio arba piramidės formos korpuso ir uždari užpakalinėje tralo maišo dalyje arba turintys du ilgus sparnus, korpusą ir maišą (tralo maišas), kurie aktyviai judinami vandenyje. e) Tralo maišas – 8 paskutiniai velkamojo žvejybos įrankio metrai, matuojant nuo tralo maišo raiščio, kai tinklinio audeklo akių dydis yra 80 mm arba daugiau, ir 20 paskutinių velkamojo žvejybos įrankio metrų, matuojant nuo tralo maišo raiščio, kai tinklinio audeklo akių dydis – mažiau kaip 80 mm. f) Stiprinamasis maišas – visiškai tralo maišą apjuosiantis cilindro formos tinklinio audeklo gabalas, kurį prie tralo maišo galima pritvirtinti tam tikrais intervalais. Jo matmenys (ilgio ir pločio) turi būti tokie patys, kaip tos tralo maišo dalies, prie kurios jis pritvirtintas, arba didesni. g) Skersinė virvė – virvės gabalas, apjuosiantis tralo maišą ar stiprinamąjį maišą ir pritvirtintas prie jo. h) Iškėlimo virvė – aplink tralo maišą arba stiprinamąjį maišą, jeigu toks yra, apjuosta ir prie jo maišo kilpomis arba žiedais pritvirtinta virvė. i) Žiauninis tinklas – iš vieno tinklinio audeklo gabalo sudarytas tinklas, kurį vandenyje vertikaliai išlaiko plūdės ir pasvarai. Gyvieji vandens ištekliai juo sugaunami jiems įsipainiojus į tinklą arba sulaikomi tinklo akimis. j) Sieninis tinklas – žvejybos įrankis, sudarytas iš dviejų ar daugiau tinklinio audeklo gabalų, kurie kartu lygiagrečiai pritvirtinti prie vienos tinklo pavaros. k) Panardinimo trukmė – laikotarpis nuo tinklų pastatymo į vandenį iki visiško jų ištraukimo į žvejybos laivą. l) Pakrantės valstybė narė – valstybė narė, kurios suverenumui arba jurisdikcijai priklauso vandenys, kuriuose vykdomos žvejybos operacijos. II SKYRIUS VISIEMS RAJONAMS TAIKOMOS BENDROS NUOLATINĖS PRIEMONĖS 1 skirsnis MAžIAUSIAS IšKRAUNAMų žUVų DYDIS 4 straipsnis Mažiausias iškraunamų gyvųjų vandens išteklių dydis 1. Gyvieji vandens ištekliai laikomi esančiais neverslinio dydžio, jei jie yra mažesni už I priede atitinkamai rūšiai nurodytą mažiausią iškrauti leidžiamų žuvų dydį. 2. Neverslinio dydžio gyvieji vandens ištekliai nelaikomi laive, neperkraunami, neiškraunami, nevežami, nesandėliuojami, neparduodami, nepateikiami arba nesiūlomi parduoti, o nedelsiant grąžinami į jūrą. 3. Nukrypstant nuo šio straipsnio 2 dalies, neverslinio dydžio sardinės, ančiuviai, skumbrės arba stauridės, sužvejotos naudoti kaip gyvas jaukas, gali būti laikomos laive, jeigu jos laikomos gyvos. 4. Jūros gyvūno dydis matuojamas laikantis II priedo nuostatų. 2 SKIRSNIS ŽVEJYBOS įRANKIAI 5 straipsnis Vieno tinklo taisyklė Žvejybos reiso metu draudžiama laive laikyti daugiau kaip vieno akių dydžio intervalo tinklų derinį. 6 straipsnis Velkamieji žvejybos įrankiai 1. Nenaudotinos jokios priemonės, galinčios viršutinėje tralo maišo dalyje užkimšti akį arba kitaip sumažinti jos matmenis. 2. Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies, leidžiama: a) žvejojant velkamaisiais žvejybos įrankiais, kurių tinklinio audeklo akys yra mažesnės nei 80 mm, prie išorinės tralo maišo pusės pritvirtinti stiprinamąjį maišą. Stiprinamojo maišo akys turi būti ne mažiau kaip du kartus didesnės už tralo maišo akis; b) prie bet kurios išorinės tralo maišo dalies pritvirtinti jutiklį, skirtą sugautų žuvų kiekiui matuoti; c) prie tralo maišo išorinės pusės pritvirtinti skersines virves ir iškėlimo virvę; d) prie abiejų tralo maišo šoninių kraštų pritvirtinti plūdes. 3. Draudžiama naudoti: a) bet kokį tralo maišą, kurio tinklinio audeklo vienodo dydžio akių skaičius bet kurioje tralo maišo apskritimo ilgio vietoje didėja nuo priekinio iki galinio krašto. Šis draudimas netaikomas tralo maišo daliai, prie kurios pritvirtintas leidžiamas selektyvusis įtaisas; b) bet kokį tralo maišą, kurio tinklinio audeklo akys yra 80 mm arba didesnės, visos akys nėra ketursienės ir kurio akių kraštinės nėra maždaug vienodo ilgio; c) bet kokį tralo maišą, kurio viršutinės pusės ilgis ją įtempus nėra apytikriai toks pats, kaip apatinės pusės ilgis, ją įtempus; d) bet kokį velkamąjį žvejybos įrankį, kurio tinklinio audeklo akis yra 80 mm arba didesnė ir kuriame yra daugiau kaip 100 nesutrauktų akių ir mažiau kaip 40 nesutrauktų akių bet kurioje tralo maišo apskritimo ilgio vietoje, išskyrus sujungimo vietą ir kraštus; e) bet kokį tralo maišą, kurio akys yra 80 mm arba didesnės ir kuris nėra pagamintas iš: i) viengubos gijos tinklinės medžiagos, kurios kiekviena gija ne storesnė kaip 8 mm; arba ii) iš dvigubos gijos tinklinės medžiagos, kurios kiekviena gija ne storesnė kaip 5 mm. 4. Nukrypstant nuo šio straipsnio 2 dalies a punkto ir 3 dalies b, d ir e punktų, žvejojant ICES VIII, IX ir X zonose, 80 mm akys pakeičiamos 60 mm akimis. 7 straipsnis Sijiniai tralai 1. Draudžiama naudoti arba laikyti laive bet kokius sijinius tinklus, kurių tinklinio audeklo akys mažesnės kaip 120 mm ir 80 mm arba didesnės, nebent visą viršutinę tokio tinklo priekinės dalies pusę sudarytų tinklinės medžiagos sekcija, kurioje nė viena atskira akis nėra mažesnė kaip 180 mm. Sekcijos ilgis yra lygus pusės sijos ilgiui arba už jį didesnis. Sekcija tvirtinama tiesiai prie viršutinės tinklavirvės arba prie ne daugiau kaip trijų eilių bet kokio akių dydžio tinklinės medžiagos, tiesiogiai pritvirtintos prie viršutinės tinklavirvės. 2. Draudžiama naudoti arba laikyti laive bet kokį sijinį tralą, kurio sijos ilgis yra didesnis kaip 24 m arba kurį galima padidinti iki daugiau kaip 24 m, arba bet kokius sijinius tralus, kurių sijų bendras ilgis, gautas sudėjus kiekvienos sijos ilgį, didesnis kaip 24 m arba jeigu jį galima padidinti iki daugiau kaip 24 m. Sijos ilgis matuojamas tarp tolimiausių jos taškų, įskaitant visus prie jos pritvirtintus priedus. 8 straipsnis Žiauniniai ir sieniniai tinklai 1. Bendrijos laivai nestato žiauninių ir sieninių tinklų tose vietose, kur, kaip pažymėta jūrlapyje, gylis yra didesnis kaip 200 m. 2. Žiauninių ir sieninių tinklų panardinimo trukmė negali viršyti 48 valandų. 3. Žvejojant žiauniniais ir sieniniais tinklais draudžiama naudoti daugiau kaip 50 km tinklų. 9 straipsnis Specialios nuostatos dėl tam tikrų žiauninių tinklų 1. Nukrypstant nuo 8 straipsnio, žiauninius tinklus leidžiama statyti į šiaurę nuo 48° šiaurės platumos, jei jų akys yra 120 mm arba didesnės ir mažesnės kaip 150 mm, arba į pietus nuo 48° šiaurės platumos, jei jų akys yra 100 mm arba didesnės ir mažesnės kaip 130 mm, vandenyse, kurių gylis, kaip pažymėta jūrlapyje, mažesnis kaip 600 m, su sąlyga, kad jų tinklinio audeklo plotis – ne didesnis kaip 100 akių, o lyno, prie kurio tvirtinamas tinklinis audeklas, ilgio ir tinklinio audeklo ilgio santykis – ne mažesnis kaip 0,5 ir jie turi plūdes arba lygiavertes plūdrumo priemones. Kiekvieno tinklo ilgis yra ne didesnis kaip 5 jūrmylės, o bendras vienu metu naudojamų tinklų ilgis yra ne didesnis kaip 25 km vienam laivui. Didžiausia panardinimo trukmė yra 24 valandos. 2. Nukrypstant nuo 8 straipsnio, žiauninius tinklus, kurių akys yra 250 mm arba didesnės, leidžiama statyti vandenyse, kurių gylis, kaip pažymėta jūrlapyje, mažesnis kaip 600 m, jei jų tinklinio audeklo plotis yra ne didesnis kaip 15 akių, o lyno, prie kurio tvirtinamas tinklinis audeklas, ilgio ir tinklinio audeklo ilgio santykis – ne mažesnis kaip 0,33, ir kurie neturi plūdžių arba kitų plūdrumo priemonių. Kiekvieno tinklo ilgis yra ne didesnis kaip 10 km. Bendras vienu metu naudojamų tinklų ilgis yra ne didesnis kaip 100 km vienam laivui. Didžiausia panardinimo trukmė yra 72 valandos. 3. 2 dalyje nurodytais žiauniniais tinklais žvejojančiame laive laikomas ryklių kiekis sudaro ne daugiau kaip 5 % viso laive laikomo jūrų gyvūnų gyvojo svorio. 3 SKIRSNIS Į JūRą IšMETAMų žUVų KIEKIUI SUMAžINTI SKIRTOS PRIEMONėS 10 straipsnis Skubus persikėlimas į kitą rajoną viršijus didžiausią priegaudą 1. Jei neverslinio dydžio žuvys sudaro daugiau kaip 10 % viso per bet kurią vieną žvejybos operaciją sugauto kiekio, laivas žvejybą tęsia tik nuo ankstesnės žvejybos operacijos vietos nuplaukęs mažiausiai penkias jūrmyles. 2. Jei mažiausias ir (arba) didžiausias žvejojamų rūšių žuvų (išskyrus neverslinio dydžio žvejojamų rūšių žuvis), kurias leidžiama gaudyti tinklais, kurių akių dydis yra toms rūšims leidžiamo dydžio intervalo, ir laikyti laive, procentas per bet kurią vieną žvejybos operaciją neatitinka procentinių dydžių, nustatytų pagal 22 straipsnį priimtose išsamiose taisyklėse, laivas turi nedelsdamas nuplaukti nuo ankstesnės žvejybos operacijos vietos ne mažiau kaip 10 jūrmylių ir per kitą žvejybos operaciją būti ne mažiau kaip 10 jūrmylių nuo jos nutolęs. 11 straipsnis Automatinės rūšiavimo įrangos naudojimo apribojimai 1. Žvejybos laive draudžiama laikyti arba naudoti įrangą, kuria galima pagal dydį automatiškai rūšiuoti atlantines silkes (Clupea harengus) , atlantines skumbres (Scomber scombrus) arba paprastąsias staurides (Trachurus spp . ) . 2. Nukrypstant nuo 1 dalies, tokią įrangą laikyti ir naudoti leidžiama, jei: a) visas teisėtai laive laikyti leidžiamas sužvejotų žuvų kiekis saugomas sušaldytas, išrūšiuota žuvis sušaldoma vos tik baigus ją rūšiuoti, o išrūšiuotos žuvys negrąžinamos į jūrą; ir b) įranga laive sumontuota ir išdėstyta taip, kad būtų užtikrinta, jog jūros gyvūnai būtų sušaldomi nedelsiant, ir jie negalėtų patekti atgal į jūrą. 3. Nukrypstant nuo 1 dalies, visi laivai, kuriems leidžiama žvejoti Baltijos jūroje, Beltų ar Zundo sąsiauriuose, gali turėti 1 dalyje nurodytą automatinę rūšiavimo įrangą Kategato sąsiauryje, jeigu tam išduotas specialus žvejybos leidimas. Specialiame žvejybos leidime apibrėžiamos rūšys, rajonai, laikotarpiai ir visos kitos privalomos sąlygos, taikomos laive naudojant ir laikant žuvų rūšiavimo įrangą. 4 SKIRSNIS APLINKOS APSAUGOS PRIEMONėS 12 straipsnis Žalinga žvejybos praktika Draudžiama žvejoti, laikyti laive, perkrauti, sandėliuoti, iškrauti, parduoti, demonstruoti arba siūlyti parduoti jūrų gyvūnus, sugautus tokiais būdais, kai naudojami sprogmenys, nuodingosios arba svaiginamosios medžiagos, elektros srovė ar bet kokios rūšies sviedžiamos ar iššaunamos priemonės. 5 SKIRSNIS LAIVE ATLIEKAMOS OPERACIJOS 13 straipsnis Apdorojimo operacijos 1. Žvejybos laive draudžiama fiziškai arba cheminiu būdu apdoroti žuvis, siekiant gaminti žuvų miltus ar žuvų taukus arba šiuo tikslu perkrauti sužvejotas žuvis. 2. 1 dalyje nustatytas draudimas netaikomas atliekant šiuos veiksmus: a) apdorojant arba perkraunant subproduktus; b) žvejybos laive gaminant surimius ir žuvieną. 6 SKIRSNIS SPECIALIOS TAM TIKROMS RūšIMS TAIKOMOS PRIEMONėS 14 straipsnis Krevečių žvejybos apribojimai siekiant apsaugoti plekšniažuves 1. Draudžiama laive laikyti paprastąsias (Crangon spp.) ir rausvąsias (Pandalus montagui) krevetes, sugautas dugniniais velkamaisiais tinklais, kurių akių dydis – 16–31 mm, jei jų kiekis viršija 5 proc. laive laikomų jūrų gyvūnų bendro gyvojo svorio. 2. 1 dalyje nustatytas draudimas netaikomas, jei: a) laive yra sumontuotas ir veikia prietaisas, kuriuo sugautos plekšniažuvės atskiriamos nuo paprastųjų ir rausvųjų krevečių; ir b) paprastosios ir rausvosios krevetės gaudomos selektyviniu tralu arba tralu, kuriame įtaisytas rūšiuojamasis tinklelis, kaip nurodyta valstybių narių nustatytose išsamiose taisyklėse. Tokios taisyklės gali būti taikomos tik žvejybos laivų velkamiems tinklams. 15 straipsnis Lašišų ir šlakių žvejybos apribojimai Bendrijos vandenyse, esančiuose 2 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytoje žvejybos zonoje, jei ši zona priklauso Sprendimo Nr. 585/2004/EB 2 straipsnio 1 dalies c–e punktuose nurodytiems rajonams, lašišų ir šlakių negalima laikyti laive arba perkrauti, iškrauti, vežti, sandėliuoti, parduoti, demonstruoti arba siūlyti parduoti, o reikia sugavus nedelsiant paleisti atgal į jūrą, jei jos buvo sužvejotos: a) vandenyse, esančiuose už šešių mylių juostos, matuojant nuo valstybių narių bazinių linijų, išskyrus Skagerako ir Kategato sąsiaurius; b) bet kurioje Skagerako ir Kategato sąsiaurių dalyje, esančioje už keturių mylių juostos, matuojant nuo valstybių narių bazinės linijos; c) bet kokiais velkamaisiais žvejybos įrankiais. III SKYRIUS NACIONALINĖS IR REGIONINĖS PRIEMONĖS 16 straipsnis Neatidėliotinos apsaugos priemonės, kurių imasi valstybės narės 1. Jei tam tikrų rūšių žuvų arba žvejybos plotų apsaugai gresia rimtas pavojus, įskaitant tuos atvejus, kai aptinkama per daug žuvų jauniklių, ir jei bet koks delsimas padarytų žalos, kurią būtų sunku atitaisyti, valstybė narė jos suverenumui ir jurisdikcijai priklausančiuose vandenyse gali imtis atitinkamų apsaugos priemonių. Atitinkama valstybė narė užtikrina, kad tokios priemonės nebūtų diskriminuojančios kitų valstybių narių žvejybos laivų atžvilgiu. 2. 1 dalyje nurodytos priemonės taikomos ne ilgiau kaip 10 dienų, aiškiai apibrėžiamos žvejybos plotų, kuriems jos taikomos, geografinės ribos ir priemonės gali būti taikomos tik tiems žvejybos laivams, kuriuose yra atitinkamų rūšių žuvims gaudyti skirta įranga ir (arba) kuriems išduoti leidimai žvejoti atitinkamuose žvejybos plotuose. 3. Priėmus 1 dalyje nurodytas priemones, jos nedelsiant kartu su aiškinamuoju memorandumu vienu metu perduodamos Komisijai, kitoms valstybėms narėms ir regioninėms patariamosioms taryboms. 17 straipsnis Priemonės, kurias valstybės narės taiko tik su jų vėliava plaukiojantiems žvejybos laivams 1. Kad apsaugotų ir valdytų išteklius arba sumažintų žvejybos poveikį jūrų ekosistemai, valstybė narė gali imtis žuvininkystės ištekliams apsaugoti skirtų techninių priemonių, kurios taikomos tik su jos vėliava plaukiojantiems laivams. Tos priemonės gali: a) papildyti Bendrijos žuvininkystės reglamentuose nustatytas priemones; arba b) būti platesnės nei Bendrijos žuvininkystės reglamentuose nustatyti būtiniausi reikalavimai. 2. 1 dalyje nurodytos priemonės turi atitikti Bendrijos teisę. 3. Apie tokias priemones atitinkama valstybė narė nedelsdama praneša kitoms valstybėms narėms ir Komisijai. 4. Valstybės narės Komisijos prašymu pateikia jai visą informaciją, reikalingą norint įvertinti, ar priemonės atitinka 1 dalies nuostatas. 5. Jei Komisija nusprendžia, kad priemonės neatitinka 1 dalies nuostatų, ji priima sprendimą, kuriuo reikalaujama, kad valstybė narė priemones panaikintų arba pakeistų. 18 straipsnis Nacionaliniai ir (arba) regioniniai planai, skirti sumažinti arba sustabdyti žuvų išmetimą į jūrą 1. Valstybės narės ir (arba) regioninė patariamoji taryba gali teikti Komisijai pasiūlymus dėl į jūrą išmetamo žuvų kiekio mažinimo arba žuvų išmetimo į jūrą sustabdymo ir žvejybos įrankių selektyvumo gerinimo planų parengimo. Komisija per tris mėnesius nuo gavimo dienos įvertina tokius pasiūlymus ir pateikia valstybei narei ir (arba) regioninei patariamajai tarybai pastabas, ypač dėl to, kaip šie planai padės sumažinti arba sustabdyti žuvų išmetimą į jūrą. 2. Jei dėl delsimo sumažinti arba sustabdyti išmetimą į jūrą galėtų būti padaryta sunkiai atitaisoma žala, valstybė narė pagal 16 straipsnį jos suverenumui ar jurisdikcijai priklausančiuose vandenyse gali imtis tinkamų nediskriminuojančių apsaugos priemonių. IV SKYRIUS Į REGLAMENTO TAIKYMO SRITĮ NEĮTRAUKTOS VEIKLOS RŪŠYS 19 straipsnis Moksliniai tyrimai 1. Šis reglamentas netaikomas žvejybos operaracijoms, vykdomoms vien mokslinių tyrimų tikslais laikantis šių sąlygų: a) šioms žvejybos operacijoms turi būti išduotas leidimas, be to, jos vykdomos prižiūrint vėliavos valstybei narei; b) prireikus apie žvejybos operacijas turi būti iš anksto pranešta pakrantės valstybei narei; c) žvejybos operacijas vykdančiame laive turi būti vėliavos valstybės narės išduotas leidimas; d) jei pakrantės valstybė narė vėliavos valstybės narės paprašo, laivo kapitonas žvejybos operacijos laikotarpiui paima į laivą pakrantės valstybės narės stebėtoją. 2. Jūrų gyvūnus, sugautus 1 dalyje nurodytais tikslais, galima parduoti, sandėliuoti, demonstruoti arba siūlyti parduoti, jei jie: a) atitinka šio reglamento I priede nustatytus standartus ir pagal Reglamento (EB) Nr. 104/2000[26] 2 straipsnį priimtus prekybos standartus, arba b) tiesiogiai parduodami kita paskirtimi nei žmonėms vartoti. 20 straipsnis Dirbtinis išteklių atkūrimas ir perkėlimas Šis reglamentas netaikomas, kai žvejybos operacijos vykdomos vien siekiant dirbtinai atkurti arba perkelti jūrų gyvūnų išteklius ir šiai veiklai vykdyti yra išduotas atitinkamos valstybės narės leidimas ir ji vykdoma valstybei narei prižiūrint. Jei minėtos žvejybos operacijos vykdomos kitos valstybės narės vandenyse, apie tai pranešama iš anksto Komisijai ir visoms atitinkamoms valstybėms narėms. V SKYRIUS BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS 21 straipsnis Techninių priemonių veiksmingumo vertinimas Praėjus penkeriems metams nuo šio reglamento įsigaliojimo, Komisija, remdamasi Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komiteto (ŽMTEK) rekomendacijomis ir pasikonsultavusi su atitinkamomis regioninėmis patariamosiomis tarybomis, kas penkeri metai teikia Europos Parlamentui ir Tarybai šio reglamento įgyvendinimo ataskaitą, įskaitant žuvininkystės ištekliams apsaugoti skirtų techninių priemonių poveikio vertinimą. Remdamasi šia ataskaita, Komisija pasiūlys Tarybai būtinus pakeitimus. 22 straipsnis Išsamios taisyklės Išsamios šio reglamento įgyvendinimo taisyklės priimamos Reglamento Nr. 2371/2002 30 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka. Šiose taisyklėse visų pirma nustatoma: a) laive laikomų gyvųjų vandens išteklių mažiausi ir didžiausi tikslinių rūšių procentiniai dydžiai; b) kiekvienai tikslinei rūšiai leidžiami tinklo akių dydžio intervalai; c) išmetamų žuvų kiekio mažinimą arba išmetimo sustabdymą ir žvejybos įrankių selektyvumo gerinimą reglamentuojančios nuostatos; d) žvejybos veiklos apribojimo tam tikrais laikotarpiais ir (arba) tam tikruose 2 straipsnyje nurodytuose rajonuose priemonės, priimamos remiantis patikimiausia turima moksline informacija, siekiant apsaugoti tų rajonų jūrų buveines; e) kitos techninės priemonės, skirtos apsaugoti jūrų buveines arba žuvininkystės išteklius. 23 straipsnis Priedų pakeitimų darymo tvarka Šio reglamento priedų pakeitimai priimami Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 30 straipsnio 3 dalyje nurodyta tvarka. 24 straipsnis Panaikinimas 1. Reglamentai (EB) Nr. 850/98 ir (EB) Nr. 2549/2000 panaikinami. 2. Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir skaitomos pagal III priede pateiktą atitikmenų lentelę. 25 straipsnis Įsigaliojimas Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . Jis taikomas nuo 2009 m. xx xx. Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje [...] Tarybos vardu Pirmininkas [...] I priedas Mažiausi iškrauti leidžiamų jūrų gyvūnų dydžiai Žuvys Menkė (Gadus morhua) Ledjūrio menkė (Pollachius virens) Europinė paprastoji jūrinė lydeka (Merluccius merluccius) Megrimas (Lepidorhombus spp.) Paprastasis jūrų liežuvis (Solea spp.) Paprastasis vilkešeris (Dicentrarchus labrax) Atlantinė skumbrė (Scomber spp.) Paprastoji stauridė (Trachurus spp.) Atlantinė silkė (Clupea harengus) Europinė sardinė (Sardina pilchardus) Europinis ančiuvis (Engraulis encrasicolus) | 35 cm 35 cm 27 cm 20 cm 24 cm 36 cm 20 cm 15 cm 20 cm 11 cm 12 cm | Vėžiagyviai Norveginis omaras (Nephrops norvegicus) Norveginio omaro uodegėlė Didysis krabas voras (Maia squinado) Paprastasis krabas miegalius (Cancer pagurus) | 85 mm (bendras ilgis) 25 mm (karapakso ilgis) 46 mm 120 mm 140 mm | Moliuskai Paprastasis aštuonkojis (Octopus vulgaris) Didžioji šukutė (Pecten maximus) | 450 gramų (išskrostas) 100 mm | II priedas Jūros gyvūno dydžio matavimas 1. Žuvies dydis matuojamas nuo žuvies snukio galiuko iki uodegos peleko. 2. Norveginio omaro dydis matuojamas per visą karapakso ilgį, lygiagrečiai kūno vidurio linijai nuo užpakalinio abiejų akiduobių krašto iki karapakso išorinio krašto ir (arba) per visą ilgį, nuo rostrumo galiuko iki telsono užpakalinio krašto, neįtraukiant šerelių, ir (arba) atskirtas norveginio omaro uodegėles – nuo pirmo uodegos segmento priešakinio krašto iki telsono užpakalinio krašto, neįtraukiant šerelių. Uodega matuojama plokščia, neištempta ir iš viršaus. 3. Didžiojo krabo voro arba paprastojo krabo miegaliaus dydis matuojamas per mažiausią karapakso plotį, matuojamą statmenai karapakso vidurio priešakinei užpakalinei linijai. 4. Visų dvigeldžių moliuskų dydis matuojamas per ilgiausią kiaukuto vietą. III priedas Atitikmenų lentelė Reglamentas (EB) Nr. 850/98 | Šis reglamentas | 1 straipsnis | 1 straipsnis | 2 straipsnis | 2 straipsnis | 3 straipsnis | 3 straipsnis | 4 straipsnio 1 dalis | 4 straipsnio 2 dalis | 4 straipsnio 3 dalis | 4 straipsnio 4 dalis | 4 straipsnio 5 dalis | 4 straipsnio 6 dalis | 5 straipsnis | 6 straipsnio 1 dalis | 6 straipsnio 3 dalies d punktas | 6 straipsnio 2 dalis | 6 straipsnio 3 dalies a punktas | 6 straipsnio 3 dalis | 7 straipsnis | 8 straipsnis | 6 straipsnio 3 dalies e punktas | 9 straipsnis | 6 straipsnio 3 dalies b punktas | 10 straipsnis | 11 straipsnis | 12 straipsnis | 13 straipsnis | 14 straipsnis | 15 straipsnis | 16 straipsnis | 6 straipsnio 1 dalis | 17 straipsnis | 4 straipsnio 1 dalis | 18 straipsnio 1 dalis | 4 straipsnio 4 dalis | 18 straipsnio 2 dalis | 18 straipsnio 3 dalis | 18 straipsnio 4 dalis | 19 straipsnio 1 dalis | 4 straipsnio 2 dalis | 19 straipsnio 2 dalis | 19 straipsnio 3 dalis | 4 straipsnio 3 dalis | 20 straipsnis | 21 straipsnis | 22 straipsnis | 23 straipsnis | 25 straipsnis | 14 straipsnis | 26 straipsnis | 15 straipsnis | 27 straipsnis | 28 straipsnis | 29 straipsnis | 29a straipsnis | 29b straipsnis | 30 straipsnio 1 dalis | 7 straipsnio 2 dalis | 30 straipsnio 2 dalis | 30 straipsnio 3 dalis | 30 straipsnio 4 dalis | 30 straipsnio 5 dalis | 31 straipsnis | 12 straipsnis | 32 straipsnis | 11 straipsnis | 33 straipsnis | 34 straipsnis | 35 straipsnis | 36 straipsnis | 37 straipsnis | 38 straipsnis | 39 straipsnis | 40 straipsnis | 42 straipsnis | 13 straipsnis | 43 straipsnis | 19 straipsnis | 44 straipsnis | 20 straipsnis | 45 straipsnis | 16 straipsnis | 46 straipsnis | 17 straipsnis | 47 straipsnis | 48 straipsnis | 22 straipsnis | 49 straipsnis | 50 straipsnis | 25 straipsnis | I priedas | II priedas | III priedas | IV priedas | V priedas | VI priedas | VII priedas | VIII priedas | IX priedas | X priedas | XI priedas | XII priedas | I priedas | XIII priedas | II priedas | XIV priedas | XV priedas | III priedas | [pic][pic][pic][pic][pic][pic] [1] OL L 125, 1998 4 27, p. 1. [2] OL L 292, 2000 11 21, p. 5. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2001 m. liepos 16 d. Reglamentu (EB) Nr. 1456/2001. [3] OL L 256, 2004 8 3, p. 17. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2007 m. birželio 11 d. Tarybos sprendimu (2007/409/EB). [4] COM(2004) 438 galutinis. [5] OL L 125, 1998 4 27, p. 1. [6] COM(2005) 647 galutinis. [7] Šiaurės jūros RPT, Šiaurės vakarų vandenų RPT, Pietvakarių vandenų RPT. [8] 2004 m. balandžio 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 812/2004, nustatantis priemones dėl atsitiktinio banginių šeimos gyvūnų sugavimo žūklės rajonuose ir iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 88/89. Šis reglamentas taikomas ne tik Šiaurės jūrai, bet ir Viduržemio bei Baltijos jūroms, todėl liks atskiras. [9] 2007 m. kovo 19–23 d. ir 2007 m. kovo 15–19 d. ŽMTEK darbo grupės posėdžiai. [10] 2007 m. birželio 11–15 d. ŽMTEK darbo grupės posėdis. [11] 2007 m. birželio 4–6 d., Aalesund, Norvegija. [12] 2005 m. TJTT ŽTEDG ataskaita (TJTT CM 2005/B:04). [13] OL L 358, 2002 12 31, p. 59. [14] OL C , , p. . [15] OL C , , p. . [16] OL C , , p. . [17] OL C , , p. . [18] OL L 125, 1998 4 27, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2166/2005. [19] COM(2004) 438 galutinis. [20] OL L 349, 2005 12 31, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 809/2007. [21] OL L 409, 2006 12 30, p. 11. [22] OL L 256, 2004 8 3, p. 17. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Sprendimu 2007/409/EB (OL L 155, 2007 6 15, p. 68). [23] OL L 191, 1998 7 7, p. 10. [24] [25] [26] OL L 17, 2000 1 21, p. 22.