Komisijos komunikatas Tarybai ir Europos Parlamentui dėl skatinimo pritaikyti Europos Sąjungos žvejybos laivynus atsižvelgiant į didelių kuro kainų ekonominius padarinius /* KOM/2008/0453 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 8.7.2008 KOM(2008) 453 galutinis KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI dėl skatinimo pritaikyti Europos Sąjungos žvejybos laivynus atsižvelgiant į didelių kuro kainų ekonominius padarinius KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI dėl skatinimo pritaikyti Europos Sąjungos žvejybos laivynus atsižvelgiant į didelių kuro kainų ekonominius padarinius 1. Įvadas Europos Sąjungai (ES) labai svarbu, kad žvejybos pramonė išliktų tvari. Žuvininkystės sektorius yra pagrindinė kelių pakrančių regionų ekonomikos dalis. Europos žuvininkystė atlieka svarbų vaidmenį apsirūpinant maistu ir užtikrinant visuomenės sveikatą, nes ES vartotojams teikiami įvairūs aukštos kokybės vietos produktai. Ilgą laiką ES žuvininkystės sektoriui buvo būdingas užburtas ratas – menkas pelningumas ir žuvų išteklių pereikvojimas dėl pernelyg didelių žvejybos pajėgumų. Siekiant pertraukti šį užburtą ratą nuo 2002 m. priimtos bendrosios žuvininkystės politikos (BŽP) reformos imtasi tam tikrų veiksmų. Tačiau pernelyg dideli žvejybos pajėgumai ir pernelyg didelės žvejybos pastangos tebėra daugelio ES laivyno dalių problema, kuri ir toliau kelia grėsmę ekonominiam sektoriaus gyvybingumui. Nuo 1993 m. ES sužvejojamų žuvų kiekis nuolat mažėjo vidutiniškai po 2 % per metus, todėl nuolat mažėjo pajamos (nuo XX amžiaus dešimtojo dešimtmečio pirmos pusės jos sumažėjo 25 %). Visų pirma pastaraisiais metais sumažėjo beveik visų giliavandenių žuvų išteklių, ir dabar jų kiekis nėra tvarus. Be to, rinkos kainos išliko tokios pačios arba net sumažėjo. Mažėjant pajamoms ir investuojant vis daugiau kapitalo (maždaug 40 %) didėja veiklos sąnaudų pokyčių poveikis, dėl kurio kelerius metus mažėjo sektoriaus marža. Nesant pakankamai kapitalo grąžai, sulėtėjo žuvininkystės sektoriaus modernizavimas ir dar labiau sumažėjo jo konkurencingumas. Tokio struktūrinio pažeidžiamumo sąlygomis didelis pasaulio naftos kainų padidėjimas buvo skaudus smūgis. Tarptautinė Brent naftos kaina padidėjo daugiau nei penkis kartus – nuo 20 JAV dolerių už barelį 2002 m. iki daugiau kaip 130 JAV dolerių už barelį 2008 m. birželio mėn., ir nepanašu, kad kaina nustotų didėti. Nuo 2008 m. sausio mėn. žaliavinės naftos kaina padidėjo 35 % (JAV doleriais) ir 22 % (eurais). Nuo 2002 m. ES laivų kuro kainos iš tiesų padidėjo maždaug 240 % (padidėjimo poveikį iš dalies sušvelnino euro stiprumas JAV dolerio atžvilgiu), ir dabar daugeliu atvejų kaina siekia net daugiau kaip 0,7 EUR už litrą, nors žvejyboje naudojamam laivų kurui jau netaikomas akcizas. Didėjančios kuro kainos didžiausią poveikį daro velkamiesiems žvejybos įrankiams (pavyzdžiui, traleriams), kurių varikliai paprastai yra galingi; kai kuriais atvejais (pavyzdžiui, Jungtinės Karalystės ir Nyderlandų plačiažiočių tralų) kuro sąnaudos sudaro iki 60 % žuvų iškrovimo vertės. Poveikis laivams, kuriuose naudojami pasyvieji žvejybos įrankiai (pavyzdžiui, gaudyklės, žiauniniai tinklaičiai, ilgosios ūdos), yra daug mažesnis dėl jų žvejybos veiklos pobūdžio, tačiau kuro sąnaudos vis tiek gali sudaryti apie 5–20 %. Pastarajai kategorijai priklauso daug priekrantės žvejybą vykdančių laivų. Iš esmės žuvies kainos turėtų atspindėti šias didėjančias išlaidas. Tačiau pastarąjį dešimtmetį pirminio žuvų pardavimo kainos nedidėjo, todėl žvejų išlaidos negalėjo būti kompensuojamos vėlesnėse grandyse. Taip yra iš dalies dėl didelės perdirbėjų ir prekybos tinklų perkamosios galios; jie žuvų produktus gali pirkti už žemą importo kainą pasaulinėje rinkoje, įskaitant didelį žuvų, sužvejotų neteisėtos, nedeklaruotos ir nereglamentuotos žvejybos būdu, kiekį. Kaip nurodyta naujausiame Komisijos komunikate dėl naftos kainų[1] ir paskutiniame Europos Vadovų Tarybos posėdyje, žuvininkystė nėra vienintelis sektorius, patiriantis sunkumų dėl didelių naftos kainų. Komisija taip pat pastebėjo, kad didelės naftos kainos daugiausia yra struktūrinis reiškinys ir kad negalima tikėtis, kad jos ateityje mažės. Tačiau, kaip birželio mėn. vykusio posėdžio išvadose pripažino pati Europos Vadovų Taryba, žuvininkystės sektoriaus problema yra ypač sudėtinga. Tai susiję su dvejopo pobūdžio apribojimais – išteklių ir rinkos, todėl sektorius mažiau atsparus ekonominiam spaudimui. Tai taip pat susiję su tuo, kad beveik visą sektorių sudaro mažos ir vidutinės įmonės, kurios daugiausia veikia atokiuose regionuose, kuriuose pajamos ir užimtumas labai priklauso nuo žuvininkystės. 2006 m. Komisija paskelbė komunikatą, kuriame pripažįstami šie ekonominiai sunkumai ir pateikiamos įvairios esamos ES ir nacionalinės politikos priemonės šiems sunkumams įveikti. Tačiau nuo tada kuro kainos labai padidėjo, o padėtis dar labiau pablogėjo. Todėl dabar būtina ir galima veikti ryžtingiau siekiant užkirsti kelią rimtai ES žuvininkystės pramonės krizei ir skatinti labai reikalingą restruktūrizavimą. Todėl Komisija siūlo skubias priemones, siekdama spręsti esamus ekonominius ir socialinius sunkumus ir prisidėti prie ilgalaikio pernelyg didelių sisteminių pajėgumų mažinimo. Siekiant išvengti valstybių narių ar laivynų konkurencijos iškraipymo, šie veiksmai turi būti vykdomi ir derinami visoje ES. 2. Priemonių paketo principai Nuodugnios ES laivyno kaitos siekiant ekonominio ir aplinkosauginio tvarumo užtikrinimas Dėl šios didelių kuro kainų sukeltos krizės labiau nei bet kada būtina šalinti sektoriaus struktūrinių problemų priežastis. Todėl šiomis priemonėmis dėmesys pirmiausia bus skiriamas pernelyg dideliems žvejybos pajėgumams mažinti ir užtikrinti, kad laivai veiktų veiksmingiau ir našiau ir kad taip sektorius taptų konkurencingesnis; nebus leidžiama imtis priemonių, dėl kurių laivyno pajėgumai ar žvejybos pastangos didėtų. Šiomis priemonėmis taip pat bus sprendžiama didelio priklausomumo nuo kuro problema – priklausomumą derėtų mažinti modernizuojant laivus ir imant naudoti mažiau kuro naudojančius žvejybos būdus bei įrangą. Įvairiomis siūlomomis priemonėmis bus padidintas energijos naudojimo veiksmingumas ir sumažintas viso žvejybos laivyno išmetamų teršalų kiekis. Be to, taip bus skatinama atsisakyti ypač aplinkai žalingų žvejybos būdų (pavyzdžiui, dugninių tralų). Galiausiai dėmesys bus skiriamas pirminio žuvies pardavimo vertei didinti. Neatidėliotinos paramos teikimas sektoriui siekiant sumažinti socialinius ir ekonominius sunkumus Šiuo metu didžiosios sektoriaus dalies padėtis nėra tvari. Vis daugiau žvejybos laivų lieka uostuose, nes dabartinėmis sąlygomis jiems tiesiog neapsimoka išplaukti. Laikina parama pirmiausia reikalinga įgulų nariams, kurių pajamos paskutiniais mėnesiais sumažėjo. Parama reikalinga ir laivų savininkams, kad jie galėtų restruktūrizuoti laivus, nes restruktūrizavimas – vienintelis būdas ilgam išspręsti problemas. Todėl numatytos skubios ribotos trukmės (daugiausia socialinės) priemonės. Didžiausios paramos skyrimas labiausiai paveiktoms laivyno dalims taikant žvejybos laivyno pritaikymo programas Labai svarbu, kad ES ir valstybės narės pastangas ir išteklius sutelktų tose srityse, kuriose jų labiausiai reikia ir kurios yra labiau pažeidžiamos. Tuomet reikėtų imtis konkrečių priemonių, visų pirma susijusių su paramos gavėjų nustatymu ir su nuostatomis, leidžiančiomis nukrypti nuo EŽF reglamente numatytų galiojančių paramos ribų. Nors didelių kuro kainų problema veikia visą žvejybos pramonę, pagalba labiausiai paveiktiems sektoriams būtų veiksmingiausia. Todėl priemonės pirmiausia skirtos laivyno dalims, kurių kuro sąnaudos labai didelės (mažiausiai 30 % visų gamybos sąnaudų). Šioms laivyno dalims bus skiriama įvairi parama, jei bus parengtos išsamios laivyno pritaikymo programos, kuriose, be kita ko, bus numatytas didelis nuolatinis žvejybos laivyno pajėgumų sumažinimas (mažiausiai 30 %) ir didelis jo energijos naudojimo veiksmingumo padidinimas. Suderinti ES veiksmai daugiau naudojant EŽF ir galbūt kitų ES fondų lėšas ir priemones Šiai kritinei padėčiai ES pakeisti reikia suderintų sprendimų ES lygmeniu. Atsižvelgiant į tai, kad ES žuvų ištekliai ir žuvų rinka yra bendri, reikėtų vengti nesuderintų nacionalinių iniciatyvų, dėl kurių problemos būtų perkeltos kitur, ir dėl to pasikeistų vienodos valstybių narių sąlygos. Todėl priemonių paketo pagrindas iš esmės yra labiau naudoti Europos žuvininkystės fondo (EŽF), kuris yra BŽP priemonė, skirta paremti šį sektorių, lėšas. Priemonių paketu bus numatyta išimties tvarka laikinai pakoreguoti galiojančias EŽF taisykles ir tvarką, kad dabartinėmis sąlygomis jas būtų galima tinkamiau naudoti. Taip bus galima skubiai panaudoti lėšas struktūriniams veiksmams ir pereinamojo laikotarpio papildomoms priemonėms įgyvendinti, siekiant spręsti dabartinę ekonominę krizę. Komisija ragina valstybes nares pakeisti EŽF veiksmų programas, siekiant pritaikyti esamą lėšų paskirstymą pagal prioritetines ašis ir leisti ateinančius dvejus metus daugiau lėšų skirti 1 ašies priemonėms. Komisija taip pat pasiūlys leidžiančias nukrypti nuo EŽF reglamento nuostatas, kad būtų galima padidinti valstybių narių veiksmų programų išankstinio finansavimo sumas ir priemonių finansavimo iš EŽF lėšų pagal šį veiksmą ribą. Tačiau dėl krizės ir priemonių, kurių reikia imtis, masto reikės papildomų finansinių pastangų. Todėl Komisija numato skirti papildomą ES finansavimą priemonėms įgyvendinti pagal šio komunikato 6 skyrių. Galima palengvinti papildomos valstybės pagalbos skyrimo šiam tikslui tvarką, todėl gali prireikti šiek tiek pakeisti galiojančias taisykles, nekeliant pavojaus pagrindiniams teisiniams šios srities principams. Siekiant užtikrinti atitiktį PPO taisyklėms ir vykstančioms deryboms dėl žuvininkystės sektoriaus subsidijų, priemonių paketas bus suformuotas labai atidžiai. 3. Priemonių paketas Šį paketą daugiausia sudarys priemonės, grindžiamos laikinomis nuo EŽF taisyklių nukrypti leidžiančiomis nuostatomis, kad būtų galima padėti sparčiau pritaikyti Bendrijos laivyną prie esamų sąlygų ir suteikti laikiną pagalbą siekiant sušvelninti pereinamojo laikotarpio ekonomines ir socialines pasekmes. Tai valstybėms narėms suteiks galimybę parengti žvejybos laivynų, kurie labiausiai priklauso nuo kuro ir kuriuos labiausiai paveikė dėl pernelyg didelių žvejybos pajėgumų susiklosčiusi padėtis, pritaikymo programas. Priemonių paketą pirmiausia sudarys Tarybos reglamento, kuriuo būtų numatyta speciali laikina ad hoc tvarka, kuria iki 2010 m. būtų nukrypstama nuo kai kurių EŽF reglamento nuostatų, pasiūlymas. 4. Priemonės Numatytos penkių pagrindinių rūšių priemonės: skubios priemonės, restruktūrizavimo priemonės, horizontaliosios priemonės, rinkos priemonės ir priemonės, kuriomis palengvinamas EŽF lėšų naudojimas. 4.1. Skubios priemonės 4.1.1. Išimtinė neatidėliotina pagalba laikinai sustabdant žvejybos veiklą Kad valstybės narės ir žuvininkystės įmonės galėtų parengti reikalingas restruktūrizavimo ir pritaikymo iniciatyvas, Komisija siūlo leisti valstybėms narėms teikti neatidėliotiną finansinę pagalbą už žvejybos laivus, kurie laikinai, bet ne ilgiau kaip trims mėnesiams sustabdo žvejybos veiklą (sustabdant veiklą ne vėliau kaip nuo 2008 m. lapkričio 30 d.). Tokia priemone galima finansuoti įgulos išlaidas ir pastoviąsias laivų išlaidas. Ši priemonė bus taikoma tik tada, kai ja pasinaudosiančios įmonės aiškiai įsipareigos dalyvauti restruktūrizavime, kurį atlikus sumažės žvejybos pajėgumai ir žvejybos pastangos pagal, pavyzdžiui, žvejybos laivyno pritaikymo programas (žr. toliau), pastangų pritaikymo planus, nacionalines eksploatavimo nutraukimo programas, žvejybos planus, kitas restruktūrizavimo ir (arba) modernizavimo priemones. Šis restruktūrizavimas prasidės per šešis mėnesius nuo 3 punkte minėto Tarybos reglamento įsigaliojimo dienos (nesilaikant šio reikalavimo pagalbą reikės grąžinti). Visas viešasis finansinis įnašas šiai priemonei finansuoti neviršys 400 mln. EUR ir valstybėms narėms bus patvirtintas pagal nacionalinius finansinius EŽF asignavimus. Į šį laikiną veiklos sustabdymą nebus atsižvelgiama nustatant EŽF reglamente numatytas laikino veiklos sustabdymo priemonių ribas (trukmę ir biudžetą). Šis laikinas veiklos sustabdymas bus pritaikytas siekiant padidinti ekonominę naudą palaikant išteklių atsinaujinimą ir (arba) skatinant palankesnes pardavimo sąlygas. Todėl valstybės narės skatinamos susieti laikino veiklos sustabdymo laikotarpį su biologinės dinamikos, sezoniškumo ir rinkos aspektais. 4.2. Restruktūrizavimo priemonės (laivynų pritaikymo programos) Specialiosiomis paramos priemonėmis laivynai gali pasinaudoti parengusios laivynų pritaikymo programas, kurias turi priimti valstybės narės. Laivynų pritaikymo programoms taikomi šie privalomi reikalavimai: - Kuras vidutiniškai sudaro ne mažiau kaip 30 % laivyno gamybos sąnaudų. - Užtikrinama, kad visam laikui bent 30 % sumažinami žvejybos laivyno pajėgumai. Numatomos priemonės, kuriomis užtikrinama atitiktis laivynų pritaikymo programų sąlygoms ir rezultatams, įskaitant reikalavimą 30 % sumažinti pajėgumus. Išimtinėmis sąlygomis ir tik tose valstybėse narėse, kurių laivyną sudaro mažiau nei 100 laivų, ši riba gali būti sumažinta, jei 30 % sumažinimas neproporcingai paveiktų su žuvininkyste susijusios ir šio laivyno vykdomos veiklos gyvybingumą. Komisija užtikrins, kad būtų numatyti tinkami kontrolės mechanizmai, kuriais būtų užtikrinta atitiktis valstybių narių ir įmonių įsipareigojimams įgyvendinant šias priemones. Neatitikties atveju bus taikomos sankcijos, t. y. pagalbą, suteiktą pažeidžiant pirmiau minėtu Tarybos reglamentu nustatytas sąlygas ir reikalavimus, reikės grąžinti. Visų pirma Komisija atidžiai stebės, kaip vykdomas privalomas reikalavimas nuolat sumažinti pajėgumus pagal laivynų pritaikymo programą. Todėl laivai, kurių eksploatavimą numatyta visiškai nutraukti, turės visiškai nutraukti žvejybos veiklą per šešis mėnesius nuo laivynų pritaikymo programos priėmimo. Toliau nurodytas priemones bus leidžiama taikyti tik su laivyno pritaikymo programomis susijusiems laivams ir (arba) žvejams. 4.2.1. Lengvesnės galimybės gauti EŽF išmokas restruktūrizuojamiems laivynams visiškai nutraukiant žvejybos veiklą Komisija siūlo leisti nukrypti nuo EŽF taisyklių, siekiant panaikinti visus apribojimus gauti išmokas laivynų pritaikymo programose dalyvaujantiems laivynams visiškai nutraukiant žvejybos veiklą, jei šias išmokas gaunantys laivai skubiai nutraukia žvejybos veiklą. Valstybių narių valdžios institucijos turėtų užtikrinti, kad sėkmingai restruktūrizavus laivyną būtų taikomi pakankami valdymo mechanizmai, siekiant užtikrinti, kad žvejybos pajėgumai ateityje atitiks išteklius. 4.2.2. Papildoma pagalba laikinai sustabdant žvejybos veiklą Komisija siūlo leisti laivynų pritaikymo programoje dalyvaujantiems laivams gauti pagalbą už papildomus laikino žvejybos sustabdymo mėnesius, jei veikla sustabdoma prieš 2009 m. gruodžio 31 d. Į šį laikiną veiklos sustabdymą nebus atsižvelgiama nustatant EŽF reglamente numatytas ribas (trukmę ir biudžetą). Šia pagalba bus finansuojamos įgulos išlaidos ir pastoviosios laivų išlaidos veiklos sustabdymo laikotarpiu. Teikiamai pagalbai bus taikomos šios ribos: - 3 mėnesiai laivams, kurie bus atiduoti į metalo laužą arba kurių varikliai bus pakeisti; nuo 2010 m. sausio 1 d. gali būti skirta ne daugiau kaip 3 papildomi mėnesiai, jei restruktūrizacija tebevykdoma; - šešios savaitės bet kokiam kitam laivui, taikančiam kitas laivynų pritaikymo programoje numatytas restruktūrizavimo priemones. Visas viešasis finansinis įnašas šiai priemonei finansuoti neviršys 400 mln. EUR ir valstybėms narėms bus patvirtintas pagal nacionalinius finansinius EŽF asignavimus. Į šį laikiną veiklos sustabdymą nebus atsižvelgiama nustatant EŽF reglamente numatytas laikino veiklos sustabdymo priemonių ribas (trukmę ir biudžetą). 4.2.3. Pagalbos laivams modernizuoti intensyvumo didinimas Šiuo metu privalomas privatus finansinis įnašas, susijęs su investicijų į laivus finansavimu, yra 60 %, o su žvejybos įrankiais ir variklių pakeitimu – 80 %. Siekdama papildomai paskatinti žvejybos bendroves naudoti veiksmingesnius laivus ir įrankius, Komisija siūlo sumažinti privalomą privatų finansinį įnašą laivų modernizavimo priemonėms finansuoti, kai investicijos susijusios su energiją taupančia įranga, varikliais ar įrankiais. Naują procentinę dalį valstybės narės nustatys remdamosi objektyviais kriterijais, tokiais kaip laivo senumas, energijos naudojimo veiksmingumo didinimas ir laivynų pritaikymo programoje numatytas pajėgumų mažinimo laipsnis. Tačiau mažiausias privalomas privatus finansinis įnašas neturėtų būti mažesnis nei 40 % investicijų išlaidų. Pagalbą laivų, ne senesnių kaip 5 metai, įrankiams ir įrangai modernizuoti taip pat bus leidžiama skirti, jei labai sumažės sunaudojamos energijos kiekis. 4.2.4. Leidimas teikti pagalbą už dalinį eksploatavimo nutraukimą, kai senas laivas pakeičiamas nauju mažesniu ir veiksmingiau energiją naudojančiu laivu Komisija siūlo, kad laivų savininkas, kuris vieną ar daugiau laivų atiduoda į metalo laužą ir pakeičia juos nauju laivu, kuris yra mažesnis ir sunaudoja mažiau kuro, galėtų gauti išmoką už laivo atidavimą į metalo laužą (t. y. dalinio eksploatavimo nutraukimo išmoką), susijusią su į metalo laužą atiduotų laivų pajėgumų ir naujo laivo pajėgumų skirtumu. Dalinio eksploatavimo nutraukimo atveju valstybėms narėms būtų leidžiama pakeisti tik 25 % visų pajėgumų, visam laikui sumažintų pagal laivynų pritaikymo programą, pagal kurią taikomas dalinis eksploatavimo nutraukimas. Dėl šio pasiūlymo laivų atidavimo į metalo laužą politika taptų lankstesnė. Tačiau jį reikia atidžiai numatyti, kad būtų galima ne tik paremti laivynų restruktūrizavimą, bet ir įgyvendinti bendrus išsaugojimo politikos tikslus. Naujojo laivo pajėgumai turi būti mažesni nei panaikinti pajėgumai; didžiausias laivui leidžiamo pakeitimo santykis neturėtų būti didesnis nei 2:5. Be to, šią priemonę taikyti turėtų būti leidžiama tik tuomet, jeigu laivų pritaikymo programoje dalyvauja didelė tos pačios rūšies laivynui priklausančių laivų dalis. 4.3. Horizontaliosios priemonės (nepriklausančios laivynų pritaikymo programoms) 4.3.1. Didesnis EŽF pagalbos už kurą taupančią įrangą intensyvumas Komisija siūlo taikyti mažesnį privalomo privataus finansinio įnašo (40 %) investicijoms į laivą, susijusioms su įranga, kuri padeda labai sumažinti sunaudojamo kuro kiekį, dydį. 4.3.2. Konsultacijos, susijusios su energijos naudojimo auditu ir restruktūrizavimo planų rengimu Komisija siūlo pakoreguoti EŽF bendrų veiksmų taisykles, kad valstybės narės galėtų teikti finansinę pagalbą laivų savininkams, kad jie galėtų kreiptis konsultacijos dėl energijos naudojimo audito ir konsultuotis su ekspertais dėl restruktūrizavimo ir (arba) modernizavimo planų rengimo. 4.3.3. Didesnis reikalavimus atitinkančių EŽF socialinių ir ekonominių priemonių pagalbos gavėjų ratas Šiuo metu pagalba už ankstyvą pasitraukimą iš žuvininkystės sektoriaus ir ankstyvą išėjimą į pensiją iš EŽF lėšų skiriama tik žvejams. Komisija siūlo leisti tokią pagalbą skirti ir kitiems su žuvininkyste susijusio sektoriaus (pavyzdžiui, aukcionų, uostų tarnybų, t. t.) darbuotojams, kad būtų galima šalinti sunkumus, kuriuos sukelia įmonių uždarymas ir jungimas dėl sumažėjusios žvejybos veiklos. 4.3.4. Laivų, variklių, įrangos ir įrankių techninio tobulinimo, kuriuo siekiama mažinti sunaudojamos energijos kiekį, mokslinių tyrimų skatinimas ir bandomųjų projektų atitikties reikalavimams didinimas Energijos naudojimo veiksmingumo žvejybos sektoriuje moksliniai tyrimai išlieka labai svarbūs ilguoju laikotarpiu, todėl techniniams pokyčiams šioje srityje reikėtų skirti daugiau lėšų. Todėl Komisija siūlo iš dalies pakeisti EŽF atitikties reikalavimų taisykles, kad valstybės narės galėtų skatinti dalyvauti bandomuosiuose projektuose, susijusiuose su techniniu tobulinimu, kuriuo siekiama mažinti sunaudojamos energijos kiekį. Visoje ES vykdomi mokslinių tyrimų projektai, todėl juos užbaigus reikia keistis žiniomis[2]. Komisija ir toliau nagrinės, kaip skatinti vykdyti paskesnes mokslinių tyrimų programas ir tyrimus šioje srityje bei kituose pramonės sektoriuose. Sektorius taip pat galėtų skatinti nacionalinius mokslinių tyrimų finansuotojus nagrinėti galimą mokslinių tyrimų šioje srityje veiklą tokiuose tinkluose kaip ERA-NET[3]. Šiuo atžvilgiu numatomame paskelbti Komisijos komunikate „Europos jūrų ir jūrų laivininkystės mokslinių tyrimų strategija“ siūlomas labiau strateginis metodas, kai ne vien tik derinami keli ERA-NET jūrų mokslinių tyrimų veiksmai, kaip dabar. 4.4. Rinkos priemonės Komisija ragina valstybes nares suinteresuotosioms šalims teikti galimybes ir finansines priemones, kad būtų skatinama imtis veiksmų, kuriais visų pirma siekiama didinti pirminio žuvų pardavimo vertę. Tai turi būti daroma pasinaudojant EŽF teikiamomis daugiausia neišnaudotomis galimybėmis ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 104/2000 numatyto bendrojo rinkos organizavimo galimybėmis. Komisija siūlo skatinti imtis iniciatyvų, kuriomis siekiama šių tikslų: - gerinti žvejų padėtį rinkoje jiems jungiantis į didesnes gamintojų organizacijas ar vietos prekybos asociacijas, - gerinti ES gamybos planavimą ir jos pritaikymą prie paklausos, - skatinti imtis iniciatyvų, susijusių su kokybe, pavyzdžiui, žymėjimu, ženklinimu, geresniu tvarkymu ir perdirbimu, - skatinti informuoti vartotojus (apie sveikatą, mitybą, atsakingą žvejybą, t. t.), - rengti vertės grandinės ir kainų analizės priemones: rinkos auditą ir (arba) vertinimą, kainų stebėsenos sistemą, susijusią su Komisijos vykdoma maisto kainų stebėsena. - didinti stebėseną siekiant užtikrinti atitiktį ženklinimo nuostatoms ir kovoti su neteisėta, nedeklaruota ir nereglamentuojama žvejyba. 4.4.1. Bendrojo rinkos organizavimo priemonės Gamybos sektoriuje reikia rasti būdų, kaip sėkmingai ir veiksmingai pritaikyti ir reguliuoti pasiūlą, kad ji atitiktų rinkos reikalavimus, ypač platinimo sektoriaus poreikius. Vienintelis būdas užtikrinti komerciškai gyvybingas kainas – atitikti rinkos reikalavimus, susijusius su kiekiu, kokybe ir pasiūlos pastovumu. Pernelyg dažnas žuvų iškrovimas tais žvejybos metų laikotarpiais, kai rinka vangi, gali turėti priešingą poveikį verslo valdymui ir komercinei grąžai. Todėl gamintojų organizacijos gali vykdyti veiklos programas, kurios yra veiksminga rinkos reguliavimo priemonė. Šiomis strategijomis galima suderinti pasiūlą ir paklausą, todėl gamintojų organizacijos turi iš anksto planuoti, kada jų nariai pristatys produktus, ir nagrinėti, kaip padidinti žvejybos finansinę grąžą. Esant dabartinei padėčiai Komisija gamintojų organizacijoms rekomenduoja persvarstyti kai kurias priemones ir laikytis naujos pozicijos savo narių ir rinkos atžvilgiu. Kad galėtų kuo daugiau padidinti sužvejotų žuvų pirminio pardavimo vertę, gamintojų organizacijos skatinamos imtis specialių iniciatyvų, pavyzdžiui, imti tiekti produktus kitoms rinkoms, didinti jų kokybę, imtis savanoriškų ženklinimo iniciatyvų ar plėtoti kitokią viešinimo veiklą, taip pat daugiausia tiekti žvejybos produktus laikotarpiais, kai jų kainos didesnės. Kai produktai parduodami švieži, gamybos sektoriuje reikia sukurti kokybės gerinimo ir vertės didinimo priemones. Kokybės gerinimo planai – tai mechanizmas, kuriuo gamintojų organizacijos skatinamos didinti produktų kokybę visuose gamybos ir pardavimo etapuose. Tačiau, nepaisant finansinės paramos iš EŽF lėšų, jais domimasi labai nedaug. Todėl Komisija ragina valstybes nares remti gamintojų organizacijų pastangas rengiant ir įgyvendinant kokybės gerinimo planus. Bendrijos gamintojai taip pat privalo atsižvelgti į vartotojų įpročių ir produktų platinimo modelių pokyčius. Dauguma produktų dabar parduodami per didelius prekybos tinklus, kurie prekes perka pagal numatomą paklausą. Dėl su žuvų iškrovimu susijusių neaiškumų ir pirminio pardavimo sektoriaus fragmentiškumo šie dideli prekybos tinklai gali vengti pirkti Bendrijos produktus. Padėtį pagerinti galima steigiant skirtingų sektorių organizacijas. Šiose organizacijose dalyvauja gamybos, prekybos ir perdirbimo sektorių atstovai, kad vykdytų priemones, kurios naudingos visai pramonei. Dauguma šių priemonių atitinka finansinės pagalbos skyrimo iš EŽF lėšų kriterijus. Tačiau iki šiol šios organizacijos neveikė labai sėkmingai. Todėl Komisija ragina valstybes nares skatinti steigti skirtingų sektorių atstovų organizacijas, kad būtų galima stiprinti įvairių prekybos grandinės dalyvių bendradarbiavimą. 4.4.2. Kainų stebėsenos sistema Komisija numatys priemones, reikalingas žuvies ir akvakultūros produktų kainų stebėsenos visoje pardavimo grandinėje sistemai sukurti; ši sistema bus susijusi su Komisijos vykdoma maisto kainų stebėsena. Tai leis sukurti analizės ir sprendimų priėmimo priemonę, kuria bus siekiama gerinti kainų nustatymo žinias ir suprasti, kaip nuo pirminio pardavimo kuriama pridėtinė vertė. Neseniai atlikti tyrimai parodė, kad skirtingų produktų grupių ir pardavimo grandinių kainų ir pridėtinės vertės perdavimo mechanizmai skiriasi. Kainų stebėsenos sistema bus taikoma akvakultūros ir žuvų produktams, kurie pagaunami, perkraunami, iškraunami arba importuojami. Tokia analizės priemone nesiekiama daryti tiesioginės įtakos kainoms, tačiau ja turėtų būti galima geriau numatyti kainų pokyčius. Taip pat tikimasi, kad geresnė informacija apie rinkų mechanizmus turėtų leisti gamintojams pritaikyti pasiūlą taip, kad jų produktų vertė būtų didesnė. Komisija atlieka žuvų ir akvakultūros produktų tiekimo ir pardavimo ES tyrimą, kuriame didžiausias dėmesys bus skiriamas kainų mechanizmams. Jame taip pat bus pateikiamos metodologinės kainų stebėsenos sistemos kūrimo gairės. Pirmieji apibendrinti rezultatai ir rekomendacijos bus pateikti ir aptarti su suinteresuotosiomis šalimis iki 2009 m. pradžios. Bendruoju rinkos organizavimu (BRO) jau aprėpiami įvairūs kainų analizės elementai, kuriuos bus galima peržiūrėti persvarstant BRO 2009 m. 4.4.3. Konkretūs suinteresuotųjų šalių iniciatyvų projektai Komisija išnagrinės galimybę pakeisti antrąją žuvininkystės priemonę, kad būtų galima tiesiogiai finansuoti suinteresuotųjų šalių organizacijų iniciatyvas rinkos stebėsenos, ženklinimo ir kitose srityse skelbiant kvietimus teikti paraiškas. 4.5. Priemonės, kuriomis palengvinamas EŽF lėšų naudojimas 4.5.1. Programų pakeitimas Valstybės narės labai raginamos kuo daugiau naudoti EŽF lėšas prireikus pakoreguojant veiksmų programas, kad būtų galima kuo daugiau padidinti finansinę paramą iniciatyvoms, kuriomis siekiama įveikti kuro krizę. Todėl valstybės narės turi apsvarstyti galimybę pervesti didelę veiksmų programų lėšų dalį iš kitų EŽF ašių, kad padidintų 1 ašiai (Bendrijos žvejybos laivyno pritaikymui) skirtų lėšų dalį. Didinant EŽF paramą šioms iniciatyvoms kai kuriais atvejais gali reikėti tik perskirstyti lėšas 1 ašies priemonėms; tai valstybės narės gali spręsti savarankiškai. Daugeliu atvejų reikės pakeisti programas. Komisija įsipareigoja išnagrinėti ir patvirtinti visus tokius pakeitimus per trumpiausią įmanomą laikotarpį, kad būtų galima juos greitai įgyvendinti. Toks programų pakeitimas būtų būtina sąlyga leidžiant valstybėms narėms naudotis galimomis papildomo finansavimo galimybėmis, kurias Bendrija gali numatyti vėliau. 4.5.2. Lengvesnis EŽF lėšų naudojimas Siekdama palengvinti valstybių narių, kurioms gali būti sunku greitai numatyti 1 ašies priemonių bendrojo finansavimo nacionalinių lėšų dalį, padėtį, Komisija siūlo padidinti leidžiamą EŽF bendrojo finansavimo lėšų, skiriamų veiksmams, kurių imamasi pagal siūlomą ad hoc priemonę, dydį iki 95 % visų viešųjų išlaidų. Be to, Komisija siūlo to prašančioms valstybėms narėms du kartus – nuo 7 iki 14 % viso EŽF įnašo į veiksmų programą – padidinti EŽF išankstinio finansavimo sumą, kurią patvirtinusi veiksmų programas moka Komisija. Tai leistų labai padidinti lėšų sumą, kurią valstybės narės gali iš karto naudoti, kad galėtų greitai sumokėti už skubias priemones, kai tik pervedamas reikalingas biudžetas. 4.5.3. Taikymas atgaline data Nuo 2008 m. birželio 1 d. įgyvendinamai laikino žvejybos veiklos sustabdymo priemonei galės būti skiriama parama iš EŽF lėšų. 5. Kitos priemonės 5.1. De minimis pagalba Šiuo metu bendrovėms taikoma de minimis taisyklėse numatyta 30 000 EUR riba, dėl kurios žvejai pagal valstybių narių tvarką, finansuojamą pagal de minimis pagalbos ribą, gauna labai nevienodą pagalbą. Remdamasi paskesne ekonomine analize Komisija apsvarstys galimybes pakeisti šią žuvininkystės sektoriui taikomą tvarką, leidžiant skirti 30 000 EUR de minimis pagalbos ne įmonei, o laivui, ir nustatant, kad didžiausias bendras pagalbos įmonei dydis – 100 000 EUR. Komisija įsipareigoja atlikti reikiamą ekonominę analizę artimiausiu laikotarpiu. 5.2. Socialinė pagalba sumažinant socialinio draudimo įmokas Atsižvelgdama į užimtumo užtikrinimo reikšmę Komisija, pakeisdama Valstybės pagalbos žuvininkystės ir akvakultūros sektoriuje nagrinėjimo gaires , suteiks valstybėms narėms galimybę sumokėti dalį žvejų socialinio draudimo įmokų. Tai bus taikoma tik žvejų mokamoms įmokoms (o ne įmonių, kuriose jie dirba, mokamoms įmokoms) ir tik tada, kai dėl to darbdavys atitinkamiems darbuotojams nesumažins įprasto atlyginimo. Tai taip pat turėtų būti taikoma ypatingam atvejui, kai priekrantės žvejybą vykdantys žvejai dirba vieni savo pačių laivuose. Tai taip pat bus tiesiogiai naudinga įdarbintiems žvejams, įskaitant savarankiškai dirbančius žvejus, nes jie, net ir mokėdami mažesnes socialinio draudimo įmokas, galės ir toliau naudotis socialiniu draudimu. Priemonę bus galima taikyti ne ilgiau kaip dvejus metus. 6. Papildomos lėšos Svarbu, kad šios priemonės būtų taikomos taip, kad visoje Europos Sąjungoje būtų išsaugotos vienodos sąlygos. Dėl skirtingų valstybių narių galimybių teikti viešąjį ar Bendrijos finansavimą neturėtų būti iškraipyta ES žvejų konkurencija. Laivynų restruktūrizavimą jau vykdančios valstybės narės taip pat neturėtų būti diskriminuojamos. Geriausias būdas tai padaryti – naudoti EŽF lėšas kaip pagrindinę ES laivynų struktūrinio pritaikymo priemonę. Todėl EŽF ir toliau bus pagrindinis priemonių įgyvendinimo lėšų šaltinis. Tačiau tebėra kelios svarbios problemos, kurių negalima išspręsti vien tik naudojant dabartines EŽF lėšas: - Kelioms valstybėms narėms paskirta labai nedaug EŽF lėšų. Taip yra todėl, kad EŽF lėšų paskirstymo valstybėms pagrindas nėra tiesiogiai susijęs su laivyno dydžiu, bet grindžiamas bendresniais struktūrinių fondų valdymo kriterijais. Priemonių įgyvendinimas išimtinai naudojant EŽF lėšas gali sukelti nereikalingus iškraipymus, kurie pakenktų šioms valstybėms narėms. - Kai kuriose valstybėse narėse pagal bendrąjį ES struktūriniams fondams taikomą modelį didžioji EŽF finansavimo dalis skiriama konvergencijos regionams. Dėl to negalima numatyti pakankamai EŽF lėšų laivynams, esantiems ne konvergencijos regionuose, restruktūrizuoti. - Kai kurios valstybės narės gali pasinaudoti didesniu EŽF lėšų kiekiu, tačiau jų vis tiek nepakanka visoms priemonėms, reikalingoms restruktūrizuoti krizės paveiktus laivynus, įgyvendinti. - Kelios valstybės narės EŽF veiksmų programose numatė išsamius restruktūrizavimo planus, tačiau juos numatoma vykdyti visu laikotarpiu (2007–2013 m.). Dabartinei krizei įveikti jos turės sutrumpinti šių planų įgyvendinimo laikotarpį, todėl labai padidės jų trumpalaikiai ir vidutinės trukmės finansavimo poreikiai. - Dėl krizės masto prireiks precedento neturinčių restruktūrizavimo pastangų. Todėl įgyvendinant šias priemones reikės daug viešosios finansinės paramos lėšų. Numatoma, kad vien tik labiausiai krizės paveiktų laivynų dalių žvejybos veiklos nutraukimui ir laikinam sustabdymui finansuoti reikės daugiau kaip 1,6 mlrd. EUR. Manoma, kad papildomai paramai investicijoms, skirtoms mažinti sunaudojamos energijos kiekį, rinkos ir socialinėms bei ekonominėms priemonėms, bendriems veiksmams ir bandomiesiems projektams, iš kurių visi yra laikinos specialios priemonės, skirtos skatinti restruktūrizuoti ekonominės krizės paveiktus žvejybos laivynus, finansuoti iš viso reikės maždaug 2 mlrd. EUR. Pagal esamas EŽF 1 ašies programas šioms priemonėms skirta apie 600 mln. EUR ir maždaug dar 250 mln. EUR skirta iš nacionalinių bendrojo finansavimo lėšų. Komisijos skaičiavimu, 550 mln. EUR reikės numatyti pakeitus EŽF veiksmų programas. Manoma, kad likusią sumą sudaro iki 600 mln. EUR. Dalį tos sumos būtų galima finansuoti iš sumos, dar nepaskirtos pagal 2009 ir 2010 m. finansinės programos lėšų 2 išlaidų kategoriją, pagal kurią didžiausia lėšų dalis numatyta 2009 m. Tai neturi pažeisti dabartinio BŽŪP išlaidų lygmens. Bet kokia papildoma suma priklausytų nuo BŽŪP išlaidų lygmens tais metais ir turėtų būti žemesnė nei atitinkamos ribos; ji būtų išsamiai išnagrinėta ir pagrįsta. Prieš numatydama bet kokias papildomas lėšas, Komisija pirmiausia užtikrins, kad valstybės narės numatytų reikalingus pirmiau nurodytus išteklius, pakeisdamos veiksmų programas ir skirdamos nacionalines lėšas. Šioms priemonėms įgyvendinti Komisija išnagrinės galimybę numatyti ad hoc finansinę priemonę. Ši priemonė būtų taikoma ribotą laiką kartu su EŽF priemonėmis, skirtomis kuro krizei įveikti. Ištekliai pagal šią naują ad hoc priemonę valstybėms narėms būtų skiriami pagal konkrečius kriterijus. Visų pirma šia papildoma parama galės pasinaudoti tos valstybės narės, kurios anksčiau didelę joms skirtų EŽF lėšų skyrė priemonėms krizei įveikti, pakeisdamos veiksmų programų lėšų paskirstymą 1 ašies naudai, arba kurios numatė plataus užmojo laivynų pritaikymo programas, kuriose dalyvauja didelė nacionalinio laivyno dalis. 7. Laikotarpis Veiksmai pagal Tarybos reglamentą turi būti įgyvendinti iki 2010 m. gruodžio 31 d. [1] „Spręsti padidėjusių naftos kainų problemą“, COM (2008) 384, Briuselis, 2008 6 13. [2] Europos Komisijos tyrimas „Energijos taupymas žuvininkystėje“ (ESIF) FISH/2006/17, Europos Komisijos energijos naudojimo veiksmingumo žuvininkystės sektoriuje tinklalapis (numatoma veikimo pradžia – 2008 m. rugsėjo mėn.), Europos Komisijos 6-osios mokslinių tyrimų programos projektai „Didelių naftos kainų Europoje makroekonominis poveikis“ ir „Laivo propelerių ilgesnio gyvavimo ciklo veikimo ekonomika“ (angl. HOP – Macro-economic impact of High Oil Price in Europe ir Superior life-time operation of ship propellers) www.hop-project.eu, http://canal.etsin.upm.es/superprop/. [3] ERA-NET tikslas – skatinti nacionalinių ir regioninių mokslinių tyrimų programų derinimą ir bendradarbiavimą.