5. Vertinimas buvo atliekamas pagal penkis privalomus kriterijus, nustatytus Komisijos geresnio reglamentavimo gairėse: i) aktualumą, ii) veiksmingumą, iii) efektyvumą, iv) suderinamumą ir v) ES pridėtinę vertę. Be to, atliekant šį vertinimą buvo taikomas papildomas kriterijus – vi) tvarumas. Toliau apibendrinami pagrindiniai nustatyti faktai.

4. Komisijos tarnybų darbinis dokumentas dėl vertinimo grindžiamas jame pateiktais įrodymais ir diskusijų su dalyvaujančiosiomis valstybėmis ir AVK metu gautais atsiliepimais. Be to, jame atsižvelgiama į Europos Audito Rūmų (EAR) atliktos SCSM apžvalgos rezultatus, Komisijos ataskaitą dėl savanoriško telkinio pajėgumų pažangos ir trūkumo ir kitas viešai paskelbtas ataskaitas. Apskritai Komisija mano, kad išorinio vertinimo struktūra yra tinkama nagrinėjamiems klausimams ir pagrįsta priimtina metodika. Reikėtų atkreipti dėmesį į vieną trūkumą, t. y. ribotą išorinio vertinimo statistinę bazę. Dauguma duomenų, kuriuos vertintojas surinko per nepriklausomo vertinimo laikotarpį, yra kokybinio pobūdžio ir susiję su tuo, kaip suinteresuotieji subjektai „suvokia“ SCSM veiklos rezultatus. Iš šio trūkumo taip pat matyti, kad reikia stiprinti SCSM stebėsenos sistemą, visų pirma įtraukiant papildomus kiekybinius veiklos rezultatų rodiklius (kaip nurodyta neseniai paskelbtoje EAR ataskaitoje). Atlikus išorinį vertinimą nepasiūlyta konkrečių papildomų rodiklių šiai spragai užpildyti. Vis dėlto, atsižvelgiant į duomenų rinkimo ir analizės apribojimus, vertinimo metu nustatyti faktai yra patikimi. Išvados yra gerai suderintos, o logiški nustatytų faktų padariniai yra susieti su turimais įrodymais.

3. Nepriklausomas veiklos, įgyvendinamos pagal Sąjungos mechanizmą, vertinimas buvo atliekamas nuo 2016 m. lapkričio iki 2017 m. birželio mėn. Tiriamojo etapo metu buvo atlikta išsami dokumentų peržiūra ir vyko tikslinės konsultacijos su suinteresuotaisiais subjektais, tarp jų, be kita ko, su 26 dalyvaujančiųjų valstybių civilinės saugos institucijomis, 14 tarptautinių partnerių (pvz., JT agentūromis, EBPO, Pasaulio banku, Raudonojo Kryžiaus ir Raudonojo Pusmėnulio draugijomis, NVO ir pan.) bei Europos Komisijos 15 generalinių direktoratų ir tarnybų pareigūnais. Taip pat buvo atlikti trys atvejų tyrimai (du tyrimai šalyse ir viena dokumentų peržiūra). Be to, tris mėnesius (nuo 2016 m. lapkričio mėn. iki 2017 m. vasario mėn.) internete vyko atviros viešos konsultacijos (AVK), kurių metu apie 130 respondentų iš visos Europos pateikė atsiliepimų apie SCSM. AVK rezultatų ataskaita paskelbta 2017 m. kovo mėn. pabaigoje.

6. Yra pakankamai įrodymų, iš kurių matyti, kad SCSM tikslai išlieka aktualūs Sąjungos poreikiams. 2017 m. „Eurobarometro“ civilinės saugos tyrimas rodo, kad didžioji Sąjungos piliečių dauguma pritaria bendrai ES politikai civilinės saugos srityje ir sutinka, kad ES turėtų vadovauti koordinuojant reagavimą į nelaimes nukentėjusiose šalyse tiek Europoje, tiek likusioje pasaulio dalyje. Naujausiose Europos Parlamento rezoliucijose Komisija taip pat raginama toliau remti Europos civilinės saugos institucijų bendradarbiavimą. Konsultacijose dalyvavę suinteresuotieji subjektai taip pat pabrėžė SCSM lankstumą sparčiai prisitaikant ir sprendžiant naujai kylančias krizes, kurios nėra „tradicinės“ civilinės saugos ekstremaliosios situacijos (pvz., Ebolos protrūkis Vakarų Afrikoje ir migrantų krizė Europoje). Tačiau didėjant SCSM taikymo už Europos ribų dažnumui ir mastui atsiranda poreikis užtikrinti tinkamą pusiausvyrą tarp Europos šalių savitarpio pagalbos po gaivalinių ir žmogaus sukeltų nelaimių sistemos ir sudėtingesnės priemonės, kuri leistų spręsti įvairaus pobūdžio krizes tarptautiniu mastu, plėtojimo.

7. SCSM veiksmingumo analizė atskleidė džiuginančią pažangą siekiant kiekvieno iš konkrečių tikslų. Įgyvendinant SCSM kryptingai siekiama tikslų, susijusių su nelaimių prevencijos sistema (1 tikslas) ir parengtimi nelaimėms (2 tikslas), remiantis teisės aktuose nustatytais rodikliais ir pagrindinių konsultacijose dalyvavusių suinteresuotųjų subjektų atsiliepimais. Didžiosios daugumos konsultacijose dalyvavusių suinteresuotųjų subjektų vertinimu, SCSM reagavimas į nelaimes (3 tikslas) yra savalaikis ir veiksmingas. Patvirtinant vieną iš EAR atliktos SCSM peržiūros nustatytų faktų, atlikus išorinį vertinimą nustatyta trūkumų, susijusių su nuosekliais ir stabiliais kiekybiniais duomenimis (pvz., greitis, išlaidos, poreikių įvertinimai), kurie patvirtintų suinteresuotųjų subjektų labai palankiai vertinamą SCSM reagavimą į nelaimes. Galiausiai suinteresuotieji subjektai ne taip palankiai vertina visuomenės informuotumą ir pasirengimą nelaimėms (4 tikslas), palyginti su kitais tikslais. Šiuo atžvilgiu būtų sunku nustatyti tiesioginę Sąjungos piliečių informuotumo apie riziką jų regione, kaip vieno iš Sprendime nustatytų tikslų, ir SCSM vykdomos veiklos sąsają. Vis dėlto Komisija pripažįsta, kad, atsižvelgiant į besikeičiantį rizikos pobūdį Europoje, su piliečių informuotumu susijusių veiksmų stiprinimas būtų svarbus ir savalaikis.

8. Apskritai suinteresuotieji subjektai teigiamai vertina SCSM efektyvumą. Dauguma dalyvaujančiųjų valstybių mano, kad reagavimo į nelaimes ir administracinės išlaidos, susijusios su SCSM įgyvendinimu, yra priimtinos. Atliekant išorinį vertinimą buvo bandoma analizuoti panašių reagavimo misijų (pvz., kovos su miško gaisrais iš oro, modulių ir pagalbos natūra vežimo ir pan. ) išlaidas. Įrodymų nevisiškai pakanka galutinėms išvadoms padaryti. Tačiau tai patvirtino poreikį atlikti išsamesnę išlaidų analizę ir galbūt nustatyti pagal SCSM teikiamos pagalbos dislokavimo ir vežimo lyginamuosius rodiklius (arba išlaidų diapazoną).

9. Atlikus išorinį vertinimą vidinis suderinamumas, t. y. suderinamumas pagal skirtingus mechanizmo ramsčius, laikomas pakankamu. Keletas kompleksinių SCSM veiklos rūšių (pvz., įgyta patirtis, patariamosios misijos, tarpusavio vertinimai, ekspertų mainai ir pan.) numato integruotą prevencijos, parengties ir reagavimo požiūrį. Išorinis suderinamumas, t. y. SCSM ir kitų Sąjungos politikos sričių sąsajos, padidėjo, palyginti su ankstesniu laikotarpiu (2007–2013 m.). Tą patvirtino pokalbiai su daugeliu Komisijos tarnybų. Laikomasi nuomonės, kad dėmesys rezultatais grindžiamai dienotvarkei ir orientyrams prisideda prie veiksmingesnio bendradarbiavimo, taip pat manoma, kad reikia apsvarstyti sustiprinto koordinavimo mechanizmų galimybę, kad būtų gerinama prevencijos ir parengties veiklos finansavimo priemonių sinergija, pavyzdžiui, Kaimynystės ir Pasirengimo narystei šalyse. Kalbant apie reagavimą už Europos ribų reikia atidžiai išnagrinėti civilinės saugos pagalbos ir humanitarinės pagalbos lyginamąjį pranašumą, nes SCSM vis dažniau pasitelkiamas humanitarinių ir sudėtingų ekstremaliųjų situacijų atvejais. Analogiškai vertinama, kad būtina stipresnė SCSM sąsaja su kitomis ES išorės politikos kryptimis (pvz., paramos vystymuisi) ir priemonėmis atsižvelgiant į tai, kad SCSM vis dažniau taikomas už ES ribų (pvz., dėl Ebolos protrūkio, žemės drebėjimo Nepale, migracijos krizės), kai pasikartojančios nelaimės gali būti susijusios su kitais rizikos veiksniais, kaip antai konfliktais ir nestabilumu.

10. Vertinama, kad bendro keitimosi informacija ir operacijų koordinavimo europinio „centro“ veikimas, įdiegti bendri Europos pajėgumų reaguoti į nelaimes standartai ir bendros rizikos vertinimo gairės, kurios prisidėjo prie ES rizikos apžvalgos pagal SCSM teisės aktus parengimo, kuria didelę ES pridėtinę vertę atitinkamai reagavimo į nelaimes, parengties ir prevencijos srityse. Be suderintų pastangų ES lygmeniu nebūtų buvęs įmanomas didesnis ERNP pajėgumas ir nuspėjamumas, kurį užtikrino SCSM sukurtas „savanoriškas telkinys“. Artimiausiais metais įdiegus tinkamesnės SCSM veiksmingumo ir efektyvumo stebėsenos rodiklius gali atsirasti papildomų įrodymų, kurie leistų įvertinti (ir pranešti apie) ES lygmens veiksmų civilinės saugos srityje pridėtinę vertę.

11. Vertinama, kad dalijimasis žiniomis, ekspertų mainai ir mokymų veikla yra būtini kuriant Europos civilinės saugos specialistų bendruomenę ir galiausiai užtikrinant tvarų SCSM indėlį remiant saugesnes ir atsparesnes visuomenes. 2015 m. pabaigoje pradėjęs veikti internetinis Nelaimių rizikos valdymo žinių centras teikia paslaugas, skirtas dalijimuisi žiniomis didinti ir pajėgumams stiprinti SCSM dalyvaujančiosiose valstybėse. Tačiau sistemos lygmeniu keletas klausimų laikomi svarbiausiais užtikrinant būsimą SCSM indėlio tvarumą. Reikia iš naujo išnagrinėti finansavimo modelį, kad būtų užtikrintas rizika pagrįstiems poreikiams pritaikytų savanoriško telkinio pajėgumų prieinamumas, pradėti įgyvendinti veiksmingą Europos civilinės saugos žmogiškųjų išteklių pajėgumų stiprinimo strategiją ir patikslinti privačiojo sektoriaus vaidmenį vykdant SCSM veiklą. Siekiant kuo didesnio SCSM finansuojamų prevencijos ir parengties projektų poveikio, projektai turi būti rengiami ir stebimi atsižvelgiant į galutinių naudotojų poreikius. Reikėtų numatyti galimybę įvertinti projektų poveikį per ilgesnį laikotarpį. Galiausiai, pripažįstant regioninių ir vietos valdžios institucijų vaidmens svarbą valdant nelaimes, SCSM darbas turi vykti arčiau vietos veiklos vykdytojų, visų pirma remiant nacionalinių civilinės saugos institucijų veiklą. Tinkamą dėmesį taip pat reikėtų skirti tarpvalstybinei prevencijai ir parengčiai, tokiu būdu stiprinant rizikos valdymą europiniu, nacionaliniu, regioniniu ir vietos valdymo lygmeniu.

3.Išvados

12. Atsižvelgdama į išorinio vertinimo ataskaitoje nustatytus faktus, Komisijos atliktą pateiktų kokybinių ir kiekybinių įrodymų įvertinimą bei veiklos patirtį ir įgytą patirtį, Komisija daro bendrą išvadą, kad mechanizmas turi tvirtą pagrindą pasiekti konkrečių ir bendrų Sprendimo tikslų. Vertinamu 2014–2016 m. laikotarpiu SCSM veiklos pagal kiekvieną iš trijų ramsčių (prevencijos, parengties ir reagavimo) rezultatai buvo džiuginantys, jį teigiamai vertina dalyvaujančiosios valstybės ir pagrindiniai suinteresuotieji subjektai. Tuo pat metu atlikus vertinimą nustatyta ir įvairių problemų, kurias greitai išsprendus būtų galima užtikrinti dar didesnį SCSM remiamų veiksmų poveikį. Šie aspektai plačiau aptariami pridedamame tarnybų darbiniame dokumente, kuriame pateikiamos SCSM prevencijos, parengties ir reagavimo ramsčius apimančios rekomendacijos (apibendrintos toliau). Bendra rekomendacija yra stiprinti SCSM rezultatų stebėsenos sistemą, įskaitant geresnę vertinimo galimybę nustatant kiekybinius rodiklius ir pradines reikšmes, kad būtų galima daugiau dėmesio skirti ilgalaikiam poveikiui.

3.1.Prevencija

13. Daugiau dėmesio skirti SCSM kasmet finansuojamiems metiniams prevencijos (ir parengties) projektams. Nuo 2000 m. įgyvendinant programą finansuota daug projektų, tačiau ne visų jų rezultatai buvo išnaudoti. Atsižvelgiant į santykinai nedidelį finansavimą (nuo 2014 iki 2016 m. vidutinis ES finansavimas sudarė 470 000 EUR), projektai turi būti orientuoti į galutinių naudotojų poreikius, apimti jų rezultatų didinimo priemones ir turėti didesnį poveikį. Turėtų būti stiprinamas SCSM ir ES prisitaikymo prie klimato kaitos darbotvarkės bendradarbiavimas.

14. Geriau suformuluoti SCSM prevencijos (ir parengties) projektų ir platesnių ES programų (pvz., Sanglaudos ir Europos regioninės plėtros fondų, Europos investicijų banko ir pan.) sąsajas remiantis darbu, kuris pradėtas padedant Nelaimių rizikos valdymo žinių centrui. Labiau strateginė sąsaja su tokiomis programomis galėtų padidinti projektų rezultatų įsisavinimą ir užtikrinti papildomus techninius ir finansinius išteklius reikšmingesniems prevencijos rezultatams užtikrinti.

15. Stiprinti prevencijos ir parengties ir (arba) reagavimo veiksmų sąsają. Ši rekomendacija, kuri jau buvo akcentuota 2014 m. atlikus ankstesnio Civilinės saugos mechanizmo (2007–2013 m.) ex post vertinimą, išlieka aktuali ir 2014–2020 m. mechanizmo tarpinio vertinimo metu. Pagrindinis tolesnio SCSM aktualumo užtikrinimo uždavinys bus poreikis derinti reagavimo pajėgumus ir pagrindinę riziką Europoje bei pasaulines ekstremaliąsias situacijas. „ES rizikos apžvalgoje“ pabrėžta, kad atliekant perspektyvinį vertinimą vis dažniau reikės atsižvelgti į „atsirandančią“ riziką (pvz., pakopinę riziką, kaip antai technologines avarijas, kurias sukelia gamtos reiškiniai, taip pat ypatingos svarbos infrastruktūros praradimą, branduolines ir pramonines avarijas dėl padidėjusios terorizmo ir kibernetinių išpuolių rizikos). Veiklos rezultatais grindžiamas požiūris į rizikos vertinimą galėtų padėti ne tik vertinti fizinę žalą infrastruktūrai, bet ir susitelkti į gyvybiškai svarbias paslaugas, reikalingas po nelaimės, gerinant civilinės saugos institucijų nenumatytų atvejų planavimą ir reagavimo operacijas.

3.2.Parengtis

16. Patikslinti savanoriško telkinio pajėgumų tikslus taikant įrodymais grindžiamą požiūrį. Modulių pajėgumų tikslai ir kiti reagavimo ištekliai yra nustatyti SCSM įgyvendinimo sprendime ir turėtų būti patikslinti pagal pagrindinę ar svarbiausią riziką, su kuria susiduria Europa arba kitos paramą gaunančios šalys, ir atitinkamai nustatyti pirmenybės tvarka. Norint aiškiau suplanuoti techninius išteklius ir nustatyti trūkumus Europoje, reikėtų parengti skirtingų atskirų ekspertų profilių pajėgumų tikslus (kurie šiuo metu Sprendime nenustatyti). Ypatingai svarbus glaudesnis dialogas su dalyvaujančiosiomis valstybėmis, kuris leistų nustatyti visus nacionalinius pajėgumus, įskaitant tuos, kurie nėra registruoti savanoriškame telkinyje, tačiau vis tiek gali būti dislokuojami taikant SCSM. Be to, geografinis tam tikrų reagavimo pajėgumų paskirstymas turėtų būti grindžiamas (gaivalinės ir žmogaus sukeltos) rizikos erdviniu pasiskirstymu Europoje ir už jos ribų kartu neprarandant gebėjimo prireikus teikti atitinkamą paramą įgyvendinant SCSM.

17. Iš naujo įvertinti išteklių sutelkimo savanoriškame telkinyje paskatas remiantis įgyta patirtimi ir kitomis vykdant operacijas gautomis žiniomis. Savanoriško telkinio pajėgumų dislokavimo arba atsarginių pajėgumų mobilizavimo (ypač už ES ribų) bendro finansavimo dydis, parama daugiašaliams moduliams ir reagavimo pajėgumams bei dislokuotų ekspertų sveikatos ir civilinės atsakomybės draudimas yra, be kita ko, paskatos, kurios reikalingos stiprinant SCSM reagavimo pajėgumus. Be to, reikia toliau mažinti modulių registravimo ir sertifikavimo administracinę naštą, nors Komisija šią problemą sprendžia taikydama racionalesnę ir nuoseklesnę pratybų, išteklių sertifikavimo ir registravimo savanoriškame telkinyje planavimo procedūrą.

18. Parengti labiau poreikiais grindžiamą ir efektyvų požiūrį į mokymų ir pratybų programas. Vietoje mokymų rezultatų (t. y. apmokytų asmenų skaičiaus) akcentuojant kompetenciją sudaroma galimybė tenkinti poreikius, paaiškėjusius vykdant operacijas. Komisija šį klausimą šiuo metu sprendžia rengdama „Strateginę mokymų ir pratybų programą“, kuri grindžiama kompetencija. Be to, pirmenybė teikiama patikimai rengiamų mokymo kursų ir apmokomų asmenų vertinimo sistemai, kad poreikius vietoje būtų galima derinti su geriausiais turimais techniniais ištekliais. Panašūs argumentai buvo išsakyti dėl pratybų. Be to, ekonominį naudingumą galėtų didinti skirtingi „bazinių“ SCSM kursų įgyvendinimo modeliai, kaip antai Įžanginis Sąjungos civilinės saugos mechanizmo kursas (CMI), skirtas plačiam žmonių ratui, ir specializuoti ar aukštesnio lygio mokymai (pvz., dislokavimo, vertinimo, medikų komandų ir pan. mokymai), kuriuose dalyvautų aiškiai nustatytos ekspertų grupės. Galiausiai rengiant Strateginę mokymų ir pratybų programą reikėtų atsižvelgti ir į poreikius, atsirandančius dėl kylančių ir kintančių pavojų, kaip antai ChBRB medžiagų pavojus, ypatingos svarbos infrastruktūros rizika ar teroristiniai išpuoliai, kartu vengiant dubliavimosi su esamomis ES remiamomis mokymų iniciatyvomis.

19. Plėsti tarpvalstybinių ankstyvojo perspėjimo sistemų platformų, kaip antai Europos miškų gaisrų informacijos sistema (EFFIS) ir Europos įspėjimų apie potvynius sistema (EFAS), galutinių naudotojų sritį. Šios sistemos sukuria labai aukštą ES pridėtinę vertę, nes nacionaliniai duomenys konsoliduojami į europines prognozavimo priemones, kurios RNKC ir dalyvaujančiųjų valstybių ekstremaliųjų situacijų vadovams padeda priimti sprendimus. Galutinių naudotojų bendruomenės subūrimas padėtų užbaigti rengti technologinę platformą ir sudarytų galimybę dalyvaujančiųjų valstybių ekspertams vertinti ankstyvojo perspėjimo sistemų ir reagavimo operacijų rezultatus siekiant gerinti praktiką. Todėl priemonės taptų aktualesnės visoms Europos šalims, nesvarbu, koks yra jų parengties lygis.

3.3.Reagavimas

20. Skatinti nuosekliai rinkti kiekybinius duomenis ir rengti sisteminę reagavimo misijų analizę, kad būtų gerinami būsimi veiklos rezultatai. Tai galėtų padėti nustatyti greičio ir išlaidų pradines reikšmes ar lyginamuosius rodiklius (apatines ir viršutines ribas arba diapazoną), pagal kuriuos būtų galima lyginti reagavimą į nelaimes ir prisidėti prie reagavimo misijų efektyvumo didinimo. Be to, reikia reguliariai atlikti gautų pagalbos prašymų poreikių įvertinimą, kuris turi būti labiau standartizuotas.

21. Įvertinti galimybę gresiant nelaimei (pvz., ciklonui, upių potvyniams ir pan.) prieš oficialų SCSM taikymą iš anksto dislokuoti nedidelę SCSM grupę. Tai padėtų geriau suprasti poreikius vietoje ir pasirengti ES civilinės saugos (ES CS) grupės dislokavimui, taip pat padidintų SCSM reagavimo greitį ir veiksmingumą.