AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

2019 m. sausio mėn. Komisijos priimtoje ataskaitoje „Investuotojų pilietybės ir leidimo gyventi schemos Europos Sąjungoje“ aptariamos su tokiomis schemomis susijusios problemos, visų pirma kylančios dėl saugumo, organizuoto nusikalstamumo plitimo, pinigų plovimo, terorizmo finansavimo, mokesčių slėpimo ir korupcijos. ‑‑Joje įspėjama, kad bevizio režimo vykstant į Sąjungą procedūra besinaudojančiose šalyse, kurios įgyvendina investuotojų pilietybės schemas, šios schemos gali būti naudojamos siekiant apeiti įprastą Šengeno vizų išdavimo procedūrą ir su ja susijusį išsamų pavojaus vertinimą.

ES ir Vanuatu bevizio režimo susitarimas taikomas nuo 2015 m. Iki 2015 m. Vanuatu vykdyta tik viena investuotojų pilietybės schema, pagal kurią išduotas ribotas skaičius pasų. Tačiau nuo 2015 m. Vanuatu patvirtino papildomas investuotojų pilietybės schemas, o atrinktų prašytojų skaičius gerokai išaugo. Remiantis Vanuatu valdžios institucijų pateikta informacija, šiuo metu veikia dvi schemos: Vanuatu įnašo programa ir Paramos vystymuisi programa. Iki 2021 m. kovo mėn. Vanuatu pagal investuotojų pilietybės schemas išdavė daugiau kaip 10 500 pasų. 2021 m. balandžio mėn. Vanuatu parlamentas patvirtino naują pilietybės schemą, kuri dar netaikoma.

2017 m. Komisija pradėjo tirti Vanuatu schemas, nes jų taikymas sukėlė rimtų abejonių, visų pirma dėl jų saugumo spragų. Komisija taip pat įspėjo Vanuatu valdžios institucijas apie susitarime numatytas galimybes sustabdyti jo taikymą. Be to, 2017 m. Komisija paprašė Vanuatu valdžios institucijų pateikti informacijos apie schemų valdymą, visų pirma apie prašytojų saugumo patikras. 2018 m. Komisija sulaukė patikinimo iš Vanuatu vyriausybės dėl saugumo patikros procedūrų, kad šios procedūros apima tikrinimą Interpolo duomenų bazėse.

2019 m. balandžio 15 d. vykusio penktojo aktyvesnio ES ir Vanuatu politinio dialogo metu ES dar kartą išreiškė savo susirūpinimą dėl Vanuatu investuotojų pilietybės schemų ir pabrėžė, kad tai gali turėti įtakos bevizio režimo susitarimui. ES paaiškino, kad nors Vanuatu sprendimai dėl natūralizacijos procedūrų yra suverenūs, būtinos labai griežtos asmens saugumo patikros siekiant užkirsti kelią bet kokiam piktnaudžiavimui.

2019 m. liepos mėn. Komisija sužinojo, kad prašytojams pilietybė pagal Vanuatu investuotojų pilietybės schemas buvo suteikiama nepaisant to, jog jie buvo įtraukti į Interpolo duomenų bazes, ir kad kai kurie prašytojai pateikė suklastotus dokumentus (visų pirma suklastotus įrašus, kad nėra teistumo), o to Vanuatu valdžios institucijos nepastebėjo.

Komisija siuntė raštus Vanuatu valdžios institucijoms, prašydama daugiau informacijos apie schemas, saugumo patikras ir pilietybės suteikimą Interpolo sąrašuose nurodytiems prašytojams, dar kartą įspėdama apie galimybę sustabdyti bevizio režimo taikymą.

2021 m. balandžio 21 d. vykusio šeštojo aktyvesnio ES ir Vanuatu politiniame dialogo metu ES dar kartą atkreipė dėmesį į galimą Vanuatu investuotojų pilietybės schemų poveikį bevizio režimo susitarimui ir primygtinai rekomendavo, kad Vanuatu nedelsdama pašalintų su tokiomis schemomis susijusią galimą riziką, kurią kelia organizuotas nusikalstamumas, pinigų plovimas, mokesčių slėpimas ir korupcija. Šio politinio dialogo metu Vanuatu pareiškė įsipareigojanti įgyvendinti reformas, kurios išspręstų šias problemas, kaip antai glaudžiai bendradarbiauti su įvairiais suinteresuotaisiais subjektais, visų pirma su savo finansinės žvalgybos padaliniu, arba iš dalies pakeisti Pasų įstatymą. Tačiau 2021 m. balandžio mėn. Vanuatu vyriausybė ėmėsi tolesnių veiksmų, kad priimtų naują pilietybės suteikimo programą.

Remdamasi iš Vanuatu gauta informacija, Komisija padarė išvadą, kad šios šalies investuotojų schemos turi didelių trūkumų ir saugumo spragų, galinčių kelti pavojų ES ir jos valstybių narių vidaus saugumui. Visų pirma vidutinė prašymų nagrinėjimo trukmė yra per trumpa, kad būtų galima atlikti nuodugnią patikrą, ir prieš suteikiant pilietybę nevyksta sistemingas keitimasis informacija su prašytojų kilmės šalimi arba ankstesne pagrindine gyvenamąja vieta. Be to, nėra jokių reikalavimų turėti fizinę gyvenamąją vietą Vanuatu ar ten būti. Tai, kad nereikalaujama surengti fizinio pokalbio, kelia papildomų abejonių dėl saugumo patikros patikimumo, nes dėl to valdžios institucijos turi mažiau galimybių patvirtinti prašyme pateiktą informaciją, įskaitant jos teisingumą ir patikimumą.

Turimi duomenys taip pat kelia susirūpinimą dėl schemų masto, atmetimo rodiklio ir kilmės šalių.

Pirma, atrinktų prašytojų skaičius yra didžiulis (Vanuatu pasų tarnybos duomenimis, 2013–2021 m. už investicijas pilietybė suteikta daugiau kaip 10 500 asmenų).

Antra, buvo atmesta labai mažai prašymų. Remiantis turima informacija, iki 2020 m. atmestas tik vienas prašymas. Dėl to kyla dar daugiau abejonių dėl saugumo ir nuodugnios patikros patikimumo.

Trečia, tarp atrinktų prašytojų kilmės šalių yra tokių, kurioms paprastai netaikomos kitos pilietybės schemos, kaip antai Iranas ir Afganistanas, ir yra kitų šalių, kurių piliečiams reikalinga trumpalaikė ES viza, įskaitant Nigeriją, Jemeną, Siriją, Pakistaną ir Libiją.

Todėl pagal schemas, kurias Vanuatu yra patvirtinęs nuo 2015 m., vizas privalantys turėti piliečiai gali išvengti įprastos Šengeno vizų išdavimo procedūros ir išsamaus su ja susijusios individualios migracijos ir saugumo rizikos vertinimo.‑ Vanuatu investuotojų pilietybės schemos neužtikrina aukšto lygio saugumo, nurodyto 2019 m. Komisijos ataskaitoje dėl investuotojų pilietybės ir leidimo gyventi schemų.

Galiausiai, nuo 2015 m. patvirtintos schemos buvo komerciškai reklamuojamos kaip bevizio režimo vykstant į ES procedūros, nors susitarimu dėl bevizio režimo nesiekiama leisti trečiųjų šalių piliečiams, kurie privalo turėti vizą tam, kad galėtų keliauti į ES, apeiti tokį reikalavimą įgyjant Vanuatu pilietybę. Nors ES gerbia suverenių šalių teisę priimti sprendimus dėl savo natūralizacijos procedūrų, bevizio režimo vykstant į Sąjungą procedūra neturėtų būti priemonė individualioms investicijoms už pilietybę pritraukti.

Susitarimas gali būti visiškai arba iš dalies sustabdytas dėl priežasčių, susijusių su viešąja tvarka ar nacionalinio saugumo užtikrinimu.

Atsižvelgdama į tai Komisija laikosi nuomonės, kad Vanuatu schemos, taikomos investuotojams, prieštarauja ES vizų politikos tikslams ir tam, kad Reglamente 2018/1806 trečiosios šalys, kurių piliečiams taikomas reikalavimas turėti vizą, aiškiai atskiriamos nuo trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, o tai ES nustato kiekvienu konkrečiu atveju įvertinusi įvairius kriterijus, susijusius, be kita ko, su saugumu. Pagal tokias schemas trečiųjų šalių piliečiams, kuriems, jei jie nebūtų įgiję Vanuatu pilietybės, galiotų reikalavimas turėti vizą, sudaromos sąlygos keliauti į ES be vizos, neatlikus patikimumo patikrinimo prieš tai, kai jie atvyksta prie išorės sienų, kaip to reikalaujama pagal Šengeno vizų išdavimo procedūrą.

Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, yra pagrįstų priežasčių iš dalies ir proporcingai sustabdyti bevizio režimo taikymą, kad būtų sušvelnintas investuotojų pilietybės schemų poveikis ES ir Vanuatu taikomam beviziam režimui. Kadangi valstybių narių sienos apsaugos pareigūnai praktiškai neturės galimybių nustatyti, ar paprastas pasas buvo išduotas pagal investuotojams taikomą schemą, Susitarimo taikymo sustabdymo nuostata turėtų būti taikoma visiems paprastiems pasams, išduotiems nuo 2015 m. gegužės 25 d., kai už investicijas Vanuatu pradėjo masiškai išduoti pasus.

2022/0001 (NLE)