ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.6

Todėl Komitetas mano, kad platesnė įmonių socialinio ženklinimo apibrėžtis turi būti rengiama tik po to, kai bus sudarytas šis, pagal socialinio verslo iniciatyvą numatytas žemėlapis, ir atskirai nuo šio darbo. EESRK nuomone, tik po to galima galvoti apie platesnę ženklinimo sistemą, nes sudarius esamų socialinių įmonių ženklinimo sistemų žemėlapį bus gauta vertingos informacijos, padėsiančios įvertinti platesnės sistemos sukūrimo galimybes ir naudą. Be to, prieš imantis naujų iniciatyvų reikėtų leisti subręsti kitoms su tuo susijusioms iniciatyvoms, tokioms kaip viešųjų pirkimų lengvatos už socialinius aspektus, nauji apdovanojimai už ĮSA ir sektorinės platformos socialinių įmonių ženklinimo srityje.
2.5

Šias saugos problemas lemia keletas veiksnių, pvz.: — atsiskaitymo ciklo ilgumas. Laikas nuo sandorio sudarymo iki atsiskaitymo ES nėra suvienodintas, dėl to atsiranda trikdžių tarpvalstybiniu mastu atsiskaitant už vertybinius popierius; — nedidelė, bet reikšminga vertybinių popierių dalis vis dar egzistuoja popierine forma. Jų atsiskaitymo ciklas kur kas ilgesnis, dėl to didėja investuotojams kylanti rizika; — atgrasomosios baudos už neatsiskaitymą (t. y. situacija, kai už sandorį neatsiskaitoma numatytą atsiskaitymo dieną) nustatytos ne visose rinkose, o kur jos egzistuoja, atsiskaitymo drausmės priemonės atskirose rinkose labai skiriasi; — nors Direktyva 98/26/EB dėl atsiskaitymų baigtinumo mokėjimų ir vertybinių popierių atsiskaitymų sistemose (ABD) mažinamas vertybinių popierių atsiskaitymo sistemos trikdymas dėl tos sistemos dalyviams iškeltų nemokumo bylų, ja nesprendžiami kitos sistemai būdingos rizikos arba sistemą valdančio CVPD atsparumo klausimai. Kai kuriems CVPD kyla papildoma kredito ir likvidumo rizika dėl teikiamų atsiskaitymą papildančių banko paslaugų; — CVPD tarpusavio susitarimai dėl sąsajos, nors ir laikomi pirmu žingsniu siekiant konsoliduoti Europos atsiskaitymų rinkas, kelia abejonių dėl saugos, nes tokioms sąsajoms nėra specialių rizikos ribojimo taisyklių. Be to, dėl jų didėja CVPD tarpusavio priklausomybė, o dėl to dar labiau verta įvesti bendrą rizikos ribojimo sistemą.
4.4

EESRK atkreipia dėmesį, kad linkstama sudaryti kontroliuojamų sprogmenų pirmtakų sąrašus atsižvelgiant į su neseniai įvykusiais išpuoliais susijusią vietos patirtį, o ne visuotinai suderintą būtiniausių medžiagų sąrašą, kuris turėtų būti galutinis tikslas. Tačiau dėl kiekvienos iš šiame dokumente išvardytų medžiagų galima pateikti neginčijamų argumentų, be to, jame yra nuostata, leidžianti, nustačius naujus savadarbių sprogmenų gamybos būdus, skubiai atnaujinti medžiagų sąrašą. Didelės koncentracijos I priede nurodytų 8 medžiagų plačiajai visuomenei bus galima įsigyti tik turint licenciją. To turėtų pakakti siekiant apriboti galimybę be tikslo, atsitiktinai ar šiaip sau pavieniams asmenims įsigyti šių medžiagų. Profesionalesnės ir ryžtingesnės veiklos kontrolė ir toliau priklausys visų pirma nuo tinkamai vykdomos žvalgybos duomenų, kuriuos gaus ir naudos policija ar kitos centralizuotos saugumo agentūros.
6.5.3

Reikia nemažai laiko konteineriams, kurie buvo dujinami, degazuoti, kol jie tampa saugūs įeiti. Tačiau visa ekonomika paremta atlikimo „pačiu laiku“ sistemomis ir konteineriai turi būti iškraunami tuoj pat, dažnai nebūna laiko jų tinkamai degazuoti. Todėl, nesant pakankamai laiko, dokų darbininkai gali įeiti į konteinerius per anksti ir be tinkamos apsaugos. Be to, dujinti konteineriai dažnai nebūna tinkamai paženklinti, kad su jais reikėtų elgtis atsargiai. Plukdyti dujintą konteinerį yra brangiau nei plukdyti nedujintą ir taupymo sumetimais dujinti konteineriai dažnai būna plukdomi be nustatytų ženklų, kad su jais reikėtų elgtis atsargiai. Šiais atvejais dokų darbininkai įeina į konteinerius be jokios apsaugos ir iškrauna juos iškart jiems įplaukus. Kadangi metilbromidas yra nematomos ir bekvapės nuodingos dujos, jos gali kenkti darbuotojų sveikatai jiems to nežinant. Todėl daugėja dokų darbininkų, apsinuodijusių labai nuodingu metilbromidu ir tapusių neįgaliais visam likusiam gyvenimui. Kadangi esama ir kitų apdorojimo būdų, laivų konteinerių dujinimo uždraudimas derėtų prie būsimos tvarių kontrolės priemonių sistemos siekiant ankstyvo IR susekimo.
4.5.1

111 straipsnio 1 dalyje, apie kurią kalbama šio dokumento 4.3 punkte, nustatyta vienintelė 25 proc. riba ir yra taip pat taikoma tarpbankiniams indėliams. Galima suprasti kodėl nustatyta ši taisyklė: per trumpą laiką žlugo bankai, kurie iki tol atrodė nesugriaunami. Tačiau taisyklės – kurios paprastai turėtų būti nustatomos tam, kad padėtų išspręsti sudėtingiausias problemas – neturi būti kuriamos remiantis „katastrofų scenarijais“. Taikant per žemą rizikos ribą, kaip tai atrodo bus daroma tarpbankinių indėlių atveju, ribojamas likvidumas apskritai ir ypač rinkoms išgyvenant sudėtingą laikotarpį. Todėl vertėtų persvarstyti šią nuostatą ir nustatyti aukštesnę ribą trumpalaikėms tarpbankinėms paskoloms, juo labiau kad 25 proc. riba būtų taikoma nebeatsižvelgiant į jų terminą. Ypač dabartiniu laikotarpiu trumpalaikės tarpbankinės paskolos gali tapti veiksniu, padedančiu reguliuoti rinkos likvidumą. Be to, paprastai tokių paskolų rizika yra mažesnė nei kito tipo pozicijų. Pastarojo laikotarpio įvykiai – tai ypatingos padėties rezultatas, todėl nekyla abejonių dėl šio principo pagrįstumo, tačiau ypatingoms aplinkybėms būtinos ypatingos priemonės, tuo tarpu įprastomis sąlygoms turi galioti „įprastos“ taisyklės.
3.1

Vykstant visuomenės permainoms labai pakilo moterų kvalifikacija, tuo pačiu pasikeitė moterų vaidmuo ir lūkesčiai. Jaunos moterys Europoje šiandien turi aukštesnę kvalifikaciją nei jų bendraamžiai vyrai ir profesinę veiklą laiko neatsiejama savo gyvenimo dalimi. Pakilus moterų kvalifikacijos lygiui, turėtų sumažėti vyrų ir moterų vidutinio darbo užmokesčio skirtumai. Dabartiniai darbo užmokesčio skirtumai daugiausia susidaro dėl to, kad dauguma moterų dirba ne visą darbo dieną, daro ilgesnes darbinės veiklos pertraukas ir todėl turi mažiau profesinės patirties, be to, mažiau moterų eina vadovaujamas pareigas ir vyresnio amžiaus moterų kvalifikacija yra žemesnė. Nors pagal kolektyvines sutartis sudaromomis darbo užmokesčio lentelėmis kaip tik siekiama užtikrinti, kad moterys ir vyrai už tą patį darbą ir būdami vienodai kvalifikuoti gautų tą patį užmokestį, darbo užmokesčio skirtumai dar išlieka. Be to, norint garantuoti tikrą individualios gyvensenos pasirinkimo laisvę, reikia, kad visuomeninės sąlygos leistų moterims ir vyrams pasirinkti tokią gyvenseną, kuri atitiktų jų norus, nepatiriant teigiamo ar neigiamo jų pasirinkimo vertinimo visuomenėje.
4.3

Įvairiuose pasaulio kraštuose labai dideli pesticidų kiekiai yra švaistomi arba naudojami be reikalo ir daug žmonių kenčia apsinuodiję jais, kadangi ūkininkai, operatoriai ir vietos valdžios institucijos nežino arba nėra informuoti apie naujas technologines priemones, o naudojama įranga pesticidams skleisti dažnai yra susidėvėjusi ar netinkamai prižiūrima. Be to, besivystančiose šalyse vis dar naudojamos pavojingos medžiagos, kurios Europos Sąjungoje jau yra uždraustos (10).
3.3

Komitetas mano, kad atsižvelgiant į įvairias šilko naudojimo sritis, kurioms reikalingos skirtingos šilko savybės ir į naujas taikymo sritis, kurias moksliniai tyrimai leis išplėtoti ateityje, šilkaverpių auginimo pagrindas Europoje turi būti išsaugotas; be to, ši veikla leidžia išsaugoti darbo vietas nepalankioje padėtyje esančiuose ar atokiuose regionuose (3). Reglamente numatyta pagalba už kiekvieną šilkaverpių kiaušinėlių dėžutę yra būtina norint išsaugoti šią veiklą, kuri turi konkuruoti su didžiulėmis importo iš trečiųjų šalių apimtimis, kur darbo jėga yra ypač pigi. Be to, Europos šilkas tinkamas naudoti šiuolaikinėje pramonėje ir galės būti naudojamas kitose srityse ateityje, kas pateisina Bendrijos gamybos išsaugojimą.
4.2.7

Kalbant apie konkurencijos politiką, kyla klausimas, ar pakanka šiuo metu turimų priemonių. Vis svarbesni tampa konkurencijos veiksniai, kurių neapima konkurencijos politika, pavyzdžiui, įmonių apmokestinimas. Kalbant apie numatytą valstybės pagalbos reformą, nukreipiant valstybės pagalbą į tas sritis, kurios labiausiai prisideda prie augimo bei užimtumo užtikrinimo, pažymėtina, kad šis klausimas dar labai nekonkretus. Atsižvelgdamas į tai, Komitetas pabrėžia, kad turi būti kreipiama daugiau dėmesio į valstybės pagalbos ir restruktūrizavimo ir gamybos perkėlimo sąsajas. Valstybinės pagalbos taisyklės turi būti nediskriminacinės, be to, turi būti toliau skatinama socialinė sanglauda. Dėl to Komitetas ragina atkreipti ypatingą dėmesį į atitinkamą praktiką už Europos Sąjungos ribų.
1.7

Komisijos teisės akto pasiūlymas nuo 2004 m. liepos 14 d. komunikato skiriasi: — trukme (iki 2014–2015 prekybos metų imtinai); — kaina (minimali cukrinių runkelių kaina sumažėjo 42,6 proc. per dvejus prekybos metus (iki 25,05 eurų už toną). Tarpprofesiniu susitarimu kaina gali dar papildomai sumažėti 10 proc.); — referencinė cukraus kaina, kuri 39 proc. (iki 385,5 eurų už toną) sumažėjo per 4 prekybos metus, kai grynoji referencinė kaina — per dvejus prekybos metus (skirtumas — tai mokestis, kurį reikia sumokėti restruktūrizavimo fondui); — gamybos mokesčiu (12 eurų už toną cukraus, per pusę moka augintojai ir gamintojai); — A ir B kvotomis, kurios sujungtos į vieną, o vietoj papildomos 730 eurų už toną kvotos, C cukrų gaminančioms valstybėms narėms skirta papildoma 1 milijono tonų kvota; — tuo, kad po ketverių metų restruktūrizavimo schemos galimas linijinis kvotų sumažinimas; — izogliukozės kvotomis, per trejus metus išaugusiomis 100 000 tonų; — tuo, kad rinkos valdymo nuostatos sudarytos cukrui nebetaikant kvotų, galimai atšaukiant kvotas cukrui, kuris viršija rinkos poreikius ir galimai skiriant pagalbą privačiam sandėliavimui, rinkos kainai nukritus žemiau referencinės kainos; — tuo, kad chemijos ir farmacijos sektoriui, kaip ir mielių bei alkoholio sektoriams, yra galimybė apsirūpinti nekvotiniu cukrumi, o iškilus sunkumams — gauti specialią tarifų kvotą; — garantija, kad iki 2009–2010 m. cukraus fabrikai bus aprūpinami tiek, kiek paprastai būtina jų poreikiams; — pasiūlymu neapriboti mažiausiai išsivysčiusių šalių cukraus importą nuo 2009–2010 m.; — eksporto srityje pasiūlymu uždrausti nekvotinio cukraus eksportą ir nenumatymu kvotinio cukraus eksporto be kompensacijos; — tuo, kad Komisija nebetaiko kvotų perkėlimo į Europos lygmenį ir linijinio kvotų 2 mln. 800 000 tonų ketveriems metams mažinimo. Restruktūrizavimo planas įgyvendintas. Tam talkina cukraus, izogliukozės ir inulino kvotų mokesčiai. Daugiau nei 50 proc. cukraus kvotų finansuoja ūkininkai mažindami cukrinių runkelių kainas; — tuo, kad restruktūrizavimo fondas cukraus, izogliukozės ir inulino gamintojams, kurie atsisako kvotų, nustoja gaminti ir išardo įrengimus, teikia įvairią pagalbą, laipsniškai mažėjančią priklausomai nuo metų, kuriais nutraukta veikla; — tuo, kad Komisija numato, kad restruktūrizavimo fondas galėtų skirti iki 6,160 milijono tonų kvotų už iš viso 4,2 milijardo eurų; — kompensacine pagalba, kuri sudaro 60 proc. pajamų nuostolio, atsirandančio dėl mažėjančių runkelių kainų ir kuri atsietai yra teikiama cukrinių runkelių ir cikorijų augintojams, išlaikant A ir B produkcijai skirtas sumas už hektarą bei kiekvienai valstybei narei numatytą viršutinę ribą; — referencinio laikotarpio, kurį reikia panaudoti siekiant įgyvendinti kiekvienai valstybei narei paliktą paskirstymą, pasirinkimu; — finansinio paketo, skirto tiesioginei pagalbai ūkininkų pajamoms, suma, kuri sudaro907 milijonų eurų 2006–2007 m. ir 1 mlrd. 542 milijonų eurų nuo 2007–2008 m.
3.6.3

Be paprasto darbo užmokesčio klausimo, komiteto manymu, reikėtų pasirūpinti ir šeimų perkamosios galios padidinimu, nes per pastaruosius dvidešimtį metų ji nepakito, o kai kuriose valstybėse narėse net sumažėjo. Iš tikrųjų, mokesčių augimas (dažnai vietos), staigus nekilnojamojo turto kainų šuolis, energijos pabrangimas ženkliai pranoko darbo užmokesčio augimą ir sumažino perkamąją galią. Dėl to nukentėjo vartojimas ir augimas. Komitetas pageidauja, kad būtų inicijuojami pasvarstymai šiuo klausimu ir jis pasirengęs juose dalyvauti.
1.1

Galima teigti, kad Bendroji vandens politikos direktyva (1) (BVPD) labai pakeitė ES vandens politikos kryptį, ir ne tik dėl to, kad direktyvoje buvo įtvirtintas suderintas požiūris į įvairias situacijas, susijusias su mūsų kontinentiniais ir jūrų vandenimis, bet ir todėl, kad joje buvo nustatytas efektyvus metodas šių vandenų kokybei įvertinti ir įdiegta centralizuota organizacinė sistema, sudaranti geresnes sąlygas vieningai spręsti kiekvieno upės baseino klausimus, nepaisant skirtingos kompetencijos atskirų upės baseino atkarpų atžvilgiu. Be to, siekdama užtikrinti, kad ES vandens politika padėtų apsaugoti mūsų upes ir jūras, Komisija teisinėmis (2) bei kitomis priemonėmis (3) toliau papildo BVPD.
4.1.3

Ir 4 veiksme (geresnis koordinavimas ir bendra veikla aplinkos ir sveikatos srityje) siūloma sukurti konsultacinę grupę ir bendrai remti atsakingų institucijų tarpusavio mainus. EESRK mano, kad šie pasiūlymai visiškai netinkami, nes įsitikinęs, kad konsultacinės grupės nepakaks reguliariems duomenų ir geriausios praktikos mainams užtikrinti. Dėl to, atsižvelgiant į tai, kad atsakomybe už sveikatą ir aplinką dalijasi kelios ministerijos, Komitetas ragina valstybes nares kuo greičiau paskirti atsakingą įstaigą ar instituciją, turinčią būtinus įgaliojimus ir priemones koordinuoti pastangas norimiems tikslams pasiekti. Be to, EESRK ragina Komisiją sukurti tinkamesnes koordinavimo institucijas ir siūlyti geresnes priemones procesui palengvinti.
5.2.9

Struktūriniai fondai skatino didėti ekonominę integraciją. Europos ekonomikų integracija sparčiau didėjo dėka išaugusių prekybos ir investicijų srautų. Sanglaudos šalių prekybos mainai su likusiomis Europos Sąjungos šalimis per pastarąjį dešimtmetį daugiau nei padvigubėjo. Dalis šio augimo atspindi naudą, kuria kitos šalys gavo per santykinai neturtingiems regionams suteiktą paramą. Vertinama, kad nuo 2002 iki 2006 metų apie ketvirtį (24,1 %) šių išlaidų grįžo į kitas Sąjungos šalis, dažniausiai per išaugusį eksportą – ypač mašinų ir įrangos – į sanglaudos šalis. Ši dalis ypač didelė Graikijoje (42,3 % struktūrinės paramos) ir Portugalijoje (35,2 %).
2.1

Šiuo Reglamentu Komisija ketina pirmą kartą Europos Sąjungoje sukurti vienodas kolizines normas nesutartinių prievolinių santykių srityje. Sutartinių prievolinių santykių srityje tokios vienodosios kolizinės normos egzistuoja jau nuo 1980 m., kai dauguma to meto Vakarų Europos valstybių nusprendė priimti Konvenciją dėl sutartiniams prievoliniams santykiams taikomos teisės (KSPS). Prie šio susitarimo vėliau prisijungė kitos valstybės. Daugiašalio susitarimo forma buvo pasirinkta todėl, kad tuo metu EEB steigimo sutartyje dar nebuvo numatytas teisinis pagrindas priimti atitinkamą teisinį instrumentą kaip Bendrijos teisinę priemonę. Tuo tarpu nesutartinių prievolinių santykių koliziją dar ir šiandien reglamentuoja savarankiški valstybių narių teisės aktai, kurie – nors ir grindžiami bendra klausimo samprata – kai kuriais dalykais gerokai skiriasi vieni nuo kitų ir yra įgavę skirtingą pavidalą nacionalinės teisinės sistemos ir teisės mokslo dėka. Dėl to teisės aktų taikytojams iškyla įvairių sunkumų, kurie prasideda jau sulig normų ieškojimu ir kalbų žinojimu bei tęsiasi susidūrus su užsienio teisės kultūra ir nacionalinės teisinės sistemos bei teisės mokslo pateikiama interpretacija. Dėl glaudaus teminio sąryšio ir sutarčių teisė, ir nesutartiniai prievoliniai santykiai sudaro prievolių teisės dalį, todėl KSPS įtvirtintos taisyklės, kad ir koks pažangus buvo jų priėmimas, visuomet buvo laikomos netobulomis. Joms trūko papildomos dalies – nesutartinių prievolių teisės. Harmonizuojant kolizines nesutartinių prievolinių santykių normas, Bendrijoje palyginti su dabartine situacija galima tikėtis didelės pažangos, atsižvelgiant į siekiamą saugumą ir nuspėjamumą, nustatant taikytiną materialinę teisę. Žinoma, teisės taikytojams būtų dar naudingiau, jei instrumentai ROMA I ir ROMA II būtų sujungti į vieną teisinį instrumentą. Tačiau Komitetas negali nesuprasti, kad tokia perspektyva dėl visiškai skirtingos abiejų projektų procedūrinės padėties kol kas turi likti tik iliuzija ir kad visų pirma svarbu kuo greičiau sukurti veikiančią sistemą nesutartiniams prievoliniams santykiams. Komitetas apgailestauja, kad Danijai paskelbus išlygą dėl EEB Steigimo sutarties IV antraštinės dalies planuojamas teisinis instrumentas šioje valstybėje narėje įsigalios ne iš karto (net jei ji ir turi galimybę taikyti jį savo noru) ir dėl to harmonizavimo poveikis nebus toks optimalus. Komitetas džiaugiasi, kad Jungtinė Karalystė ir Airija pareiškė norinčios taikyti šį teisinį instrumentą.
1)

Institucijų ir susijusių įmonių duomenų registras (angl. The Register of Institutions and Affiliates Data, RIAD) yra bendras duomenų rinkinys, kuriame saugomi teisinių ir kitų statistinių institucinių vienetų ataskaitiniai duomenys, kurių rinkimas padeda verslo procesams visoje Eurosistemoje ir prisideda prie Europos centrinių bankų sistemos (ECBS) ir Bendro priežiūros mechanizmo (BPM) uždavinių vykdymo. Į RIAD įrašomą informaciją teikia Eurosistemos nariai ir valstybių narių, kurių valiuta nėra euro, nacionaliniai centriniai bankai (NCB), kai tokie NCB savanoriškai dalyvauja RIAD veikloje;
ECBS ir Europos statistikos sistema (ESS) glaudžiai bendradarbiauja, kad kuo labiau sumažintų ataskaitų teikimo naštą ir užtikrintų nuoseklumą, būtiną Europos statistikai rengti ( 2 ) . Be to, ECBS ir ESS bendradarbiavimą reglamentuoja atitinkami ECBS ir ESS susitarimai, pavyzdžiui, Susitarimo memorandumas dėl ECBS ir ESS narių bendradarbiavimo ( 3 ) , apimantys bendros atsakomybės ar bendrų interesų sritis, t. y. mokėjimų balansą, finansinę statistiką, valdžios sektoriaus finansų statistiką, makroekonominę statistiką ir nacionalines sąskaitas. Nors ECBS ir ESS nariai vykdo savo įsipareigojimus statistikos srityje pagal atskiras teisines sistemas ( 4 ) , atsižvelgiant į ECBS statistinės sistemos ir ESS tarpusavio priklausomybę, Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 549/2013 ( 5 ) (toliau – 2010 m. ESS reglamentas) pakeitimai yra svarbūs ECBS statistinės atskaitomybės reikalavimams, ypač jų bendros atsakomybės ar bendrų interesų srityse ( 6 ) . Be to, įvairiuose ECB statistinės teisinės sistemos teisės aktuose yra nuorodų į 2010 m. ESS reglamentą. Todėl 2010 m. ESS reglamento pakeitimai gali turėti įtakos ECB statistikos teisinei sistemai.
Pagal pakeistą pasiūlymą EBI būtų pavesta užduotis rinkti informaciją iš kompetentingų institucijų apie nustatytus procesų ir procedūrų, valdymo tvarkos, kompetencijos ir tinkamumo vertinimo, finansų sektoriaus subjektų verslo modelių ir veiklos, kuria siekiama užkirsti kelią pinigų plovimui ir teroristų finansavimui, ir kompetentingų institucijų taikomų priemonių trūkumus ( 7 ) . Nėra aišku, kokią tiksliai informaciją reikia pateikti EBI. Pavyzdžiui, nėra aišku, kaip turėtų būti suprantamas verslo modelio užkirsti kelią pinigų plovimui ir teroristų finansavimui trūkumas. Be to, pakeistame pasiūlyme nėra numatyta jokio trūkumų, apie kuriuos reikėtų pranešti, apibūdinimo, o tai reiškia, kad reikėtų pranešti ir apie itin smulkius trūkumus. Siūloma, kad reglamente būtų: a) patikslinta, kad šis naujas pranešimų teikimo reikalavimas apima visus esminius trūkumus, dėl kurių padidėja rizika, kad finansų sistema galėtų būti naudojama pinigų plovimui ir teroristų finansavimui, ir b) reikalaujama EBI parengti gaires kompetentingoms institucijoms dėl to, kas laikoma tokiais esminiais trūkumais. Be to, reglamente turėtų būti nurodyti bet kokie papildomi elementai arba procesai, kurie gali būti reikalingi, kad veiksmingai veiktų keitimosi informacija procedūra. Be to, pinigų plovimo ir teroristų finansavimo rizika, svarbi naujam EBI vaidmeniui, gali būti nustatoma ir vykdant ne tik tas priežiūros procedūras, kurios jau yra išvardytos pakeistame pasiūlyme, bet taip pat ir kitas procedūras, pavyzdžiui, suteikiant veiklos leidimus arba vertinant finansų rinkos subjektų kvalifikuotųjų akcijų paketo dalių įsigijimą. Siūloma išplėsti EBI renkamą informaciją, kad ji apimtų ir tokio pobūdžio informaciją.
7.

Remiantis pasiūlyta naujos redakcijos direktyva, IGS privalo 10 metų laikotarpiu palaipsniui pasiekti ex ante finansavimo lygį, apibrėžtą tinkamų indėlių procentine dalimi (20). ECB pritaria tam, kad būtų įvestas aiškiai apibrėžtas ex ante finansavimo tikslinis lygis, tuo žymiai sustiprinant finansinį stabilumą ir vienodas veiklos sąlygas, IGS finansavimo naštą perkeliant kredito įstaigoms narėms, t. y. subjektams, kontroliuojantiems rizikas, kurias apdraudžia IGS. ECB supranta, kad dėl ex ante finansavimo lygio yra diskutuojama Sąjungos teisėkūros proceso metu. ECB rekomenduoja (21) šį ex ante finansavimo lygį apibrėžti darant nuorodą į „garantuojamus indėlius“, t. y. tinkamus indėlius, neviršijančius kompensacijos lygio (22), kadangi garantuojami indėliai IGS įsipareigojimų lygį atspindi tiksliau nei tinkami indėliai.
2.4.

Ketvirta, pasiūlytos direktyvos 5 straipsnio 2 dalies c punkto nuoroda į „informacijos kontrolę“, „kurią vykdo tinkamai kvalifikuota trečioji šalis“ sukelia reikšmingų aiškinimo sunkumų. Ankstesniuose aiškinamuosiuose raštuose (11) Komisija nurodė, kad prekiautojai vertybiniais popieriais, auditoriai, viešieji subjektai ar kitos rinkos struktūros galėtų būti tinkamos, jei jos nepavaldžios emitentui. Pagal Komisiją, šio kriterijaus tikslas yra užtikrinti, kad informacija apie juridinių asmenų — ypač turint omenyje, kad šie asmenys nėra prižiūrimi arba kontroliuojami — išleistas priemones būtų patikima ir kompetentingai išanalizuota. Tačiau Komisijos pasiūlymas palieka lankstų pasirinkimą kaip tai galėtų būti pasiekta ir nenustato konkrečios struktūros. Neaišku, kas galutinai turėtų nuspręsti dėl trečiosios šalies „tinkamumo“. Be to, pasiūlytos direktyvos 5 straipsnio 2 dalies c punktas numato, kad informacijos kontrolė yra susijusi su emisija arba emisijos prospektu, taip pat su teisine ir finansine emitento padėtimi. Tačiau, priklausomai nuo trečiosios šalies pobūdžio, kontroliuojantis subjektas nebūtinai „kontroliuoja“ abu šiuos elementus. Pavyzdžiui, auditorius kontroliuoja emitento finansinę padėtį, bet ne prospektą. Abejotina, kad teisės firmos ir prekiautojai vertybiniais popieriais galėtų kontroliuoti finansinę informaciją. Be to, viešasis subjektas gali kontroliuoti prospektą, bet nebūtinai emitento finansinę padėtį. Pagaliau, panašu, kad pasiūlytoje direktyvoje įvedamais nepatikslintais informacijos kontrolės mechanizmais, „tinkamai kvalifikuota trečiąja šalimi“ (12), pinigų rinkos priemonių informacijos reikalavimai, derinami su reikalavimais, taikomais oficialiems prospektams. Šiuo požiūriu turėtų būti pabrėžiama, kad reikalavimai prospektui yra išsamiai išdėstyti Prospekto direktyvoje, pagal kurią iš vertybinių popierių sąvokos apibrėžimo pinigų rinkos priemonės yra eliminuojamos (13).