EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2019 05 29 COM(2019) 260 final KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI 2019 m. komunikatas dėl ES plėtros politikos {SWD(2019) 215 final} - {SWD(2019) 216 final} - {SWD(2019) 217 final} - {SWD(2019) 218 final} - {SWD(2019) 219 final} - {SWD(2019) 220 final}



I. ĮVADAS 2015 m. lapkričio mėn. Europos Komisija pateikė vidutinio laikotarpio ES plėtros politikos strategiją, apimančią šios Komisijos kadencijos laiką. Šiame komunikate apžvelgiama iki 2019 m. vasario mėn. pabaigos įgyvendinant plėtros politiką padaryta pažanga. Taip pat aptariami dideli iššūkiai, su kuriais susiduria potencialios valstybės narės. Vakarų Balkanai 2018 m. vasario mėn. Europos Komisijos Vakarų Balkanų strategija suteikė svarbų postūmį šio regiono integracijai į Europą. Joje dar kartą patvirtinta Vakarų Balkanų regiono kaip neatsiejamos ES dalies ateitis. Strategijoje pakartota, kad tvirtais nustatytais kriterijais pagrįstos ES narystės perspektyva atitinka pačios Sąjungos politinius, saugumo ir ekonominius interesus. Joje patvirtinta, kad regionas padarė didelę pažangą tiek vykdydamas reformas, tiek šalindamas karo ir konfliktų padarinius. Tačiau tam, kad šalys tenkintų visas narystės sąlygas ir sustiprintų savo demokratiją, reikia atlikti didesnes, visapusiškesnes ir įtikinamesnes reformas svarbiausiose srityse, visų pirma tokiose kaip teisinė valstybė, įskaitant kovą su korupcija ir organizuotu nusikalstamumu, ekonomikos reformos ir konkurencingumas, regioninis bendradarbiavimas ir susitaikymas. Komisija paragino iš esmės sustiprinti ES politinę, techninę ir finansinę paramą regionui, be kita ko, įgyvendinant šešias pavyzdines strategijos iniciatyvas, finansuojamas 2014–2020 m. laikotarpiui skirtomis 11,7 mlrd. EUR dydžio pasirengimo narystei lėšomis. Siekdama sustiprinti politikos skatinamąjį pobūdį, Komisija taip pat nurodė, kad, jei bus užtikrinta būtina politinė valia, įvykdytos tikros ilgalaikės reformos ir rasti galutiniai ginčų su kaimynais sprendimai, dabartinės stojimo derybų pirmūnės galbūt galėtų būti pasirengusios narystei maždaug 2025 m. 2018 m. gegužės mėn. Sofijoje vykusiame ES ir Vakarų Balkanų šalių aukščiausiojo lygio susitikime ES vadovai dar kartą patvirtino, kad vienareikšmiškai remia Vakarų Balkanų europinę perspektyvą, o Vakarų Balkanų šalys partnerės dar kartą įsipareigojo įgyvendinti šį savo tvirtą strateginį pasirinkimą. ES vadovai susitarė dėl Sofijos deklaracijos ir Sofijos prioritetų darbotvarkės, kurioje pateikiamos naujos priemonės, skirtos tvirčiau bendradarbiauti su regionu tokiose svarbiose srityse kaip saugumas, teisinė valstybė ir migracija. Praėjusiais metais ES vadovai taip pat davė aiškų signalą atskiroms Vakarų Balkanų šalims. Atsižvelgdama į 2018 m. Komisijos rekomendacijas pradėti stojimo derybas su Šiaurės Makedonijos Respublika ir Albanijos Respublika, birželio mėn. Taryba sutiko palankiai įvertinti padarytą pažangą ir sudaryti sąlygas 2019 m. birželio mėn. su abiem šalimis pradėti stojimo derybas. Dėl Kosovo * Komisija pranešė, kad įvykdyti visi leidimo keliauti į Šengeno erdvę be vizų kriterijai, o Europos Parlamentas per pirmąjį svarstymą 2019 m. kovo mėn. pritarė Komisijos pasiūlymui liberalizuoti vizų režimą. Tai, kad praėjusiais metais ES aktyviau įsipareigojo spręsti regiono klausimus, jau davė konkrečių ir reikšmingų rezultatų. Šiaurės Makedonija ne tik tęsė ryžtingą reformų darbotvarkę, bet ir pasiekė istorinį susitarimą su Graikija, taip išspręsdama 27 metus trukusį ginčą dėl pavadinimo. Be to, šalis sudarė dvišalį susitarimą su Bulgarija, taip visam regionui parodydama pavyzdį, kaip galima stiprinti gerus kaimyninius santykius, ir patvirtindama europinės perspektyvos patrauklumą. Albanija taip pat tęsia visapusiškas reformas, visų pirma iš esmės pertvarko savo teisingumo sistemą, be kita ko, vykdo precedento neturintį teisėjų ir prokurorų pakartotinį vertinimą. Ši sveikintina pažanga dabar reikalauja konkrečių ir greitų Sąjungos veiksmų. ES būtų labai naudinga pasinaudoti šiuo teigiamu postūmiu ir pasiekti ilgalaikių rezultatų visame regione. Sąjunga turi laikytis įsipareigojimų ir tinkamai įvertinti pasiektus laimėjimus. Jei pasiekta objektyvi pažanga nebūtų įvertinta kvietimu pereiti į kitą integracijos į Europą etapą, būtų padaryta žala ES patikimumui visame regione ir už jo ribų. Menka ES reakcija į istorinius regiono laimėjimus ir esmines reformas pakenktų stabilumui, labai atgrasytų nuo itin reikalingų tolesnių reformų ir paveiktų opių dvišalių klausimų sprendimą, kaip antai Belgrado ir Prištinos dialogą. Strategiškai tai tik padėtų ES geopolitiniams konkurentams peržengti Europos slenkstį. Tačiau ne visos šalys pasinaudojo Vakarų Balkanų strategijos teikiamomis galimybėmis. Kai kurios nustojo daryti pažangą, ypač svarbiausiose teisinės valstybės ir pagrindinių teisių srityse. Net ir šalys, kurių pažanga stojimo procese buvo didžiausia, rizikuoja nepasiekti užsibrėžtų plataus užmojo tikslų, jei nepradės dėti gerokai daugiau pastangų, ypač pagrindinių reformų srityje. Visi regiono politiniai lyderiai privalo atsižvelgti į savo piliečių lūkesčius dėl reformų ir nepalikti jokių abejonių dėl savo strateginės krypties ir įsipareigojimo įstoti į ES. Stojimas į ES yra pamatinis, vertybinis pasirinkimas, kurį kiekviena šalis turi prisiimti aktyviau. Kartu su šiuo komunikatu Komisija priėmė savo Nuomonę dėl Bosnijos ir Hercegovinos paraiškos dėl narystės Europos Sąjungoje. Nuomonės išvada ir rekomendacija pateiktos šio komunikato priede. Turkija Turkija yra svarbi ES partnerė ir šalis kandidatė. Tęstas dialogas, be kita ko, ir aukščiausiu lygmeniu, ir bendradarbiauta svarbiausiose bendrų interesų srityse, be kita ko, veiksmingai bendradarbiauta migracijos srityje ir skirta didelė ES parama pabėgėliams. Tačiau Turkija toliau vis labiau tolo nuo Europos Sąjungos, visų pirma dėl didelio regreso teisinės valstybės ir pagrindinių teisių srityse ir įsigaliojusiomis konstitucinėmis pataisomis susilpninto veiksmingo stabdžių ir atsvarų principo taikymo politinėje sistemoje. Dėl šių priežasčių 2018 m. birželio mėn. Taryba vieningai atkreipė dėmesį į tai, kad Turkijos stojimo derybos iš esmės atsidūrė aklavietėje ir negali būti svarstomas jokių skyrių atidarymas ar uždarymas. Faktai, kuriais pagrįstas šis vertinimas, vis dar nepasikeitė. Spartesnis nacionalinės politikos suderinimas su ES bendra užsienio ir saugumo politika, įskaitant dėl ribojamųjų priemonių, yra svarbi plėtros proceso dalis ir svarbus elementas siekiant patvirtinti, kad šalys visapusiškai laikosi principų, vertybių ir tikslų, kuriuos Sąjunga siekia propaguoti savo kaimynystėje ir už jos ribų. Albanija ir Juodkalnija nuosekliai laikėsi ES bendros užsienio ir saugumo politikos pozicijų. II. 2015 M. PLĖTROS STRATEGIJOS ĮGYVENDINIMAS Siekiant atitikti Kopenhagos ir Madrido narystės kriterijus, būtina aktyviau vykdyti pagrindines reformas. Pastangos šiose srityse yra nedalomos, viena kitą stiprinančios ir turi būti dedamos ryžtingiau ir prisiimant aiškesnius politinius įsipareigojimus. a) Demokratinių institucijų veikimas Daugumoje šalių svarbiausias uždavinys tebėra tinkamai veikiančios demokratinės institucijos. Politinėje kultūroje turi būti įtvirtintas centrinis nacionalinių parlamentų vaidmuo. Dar neįtvirtintas konstruktyvus visų partijų dialogas. Opozicinės partijos, kurioms irgi tenka didelė atsakomybė formuojant savo šalių ateitį, turėtų turėti galimybę visapusiškai atlikti savo vaidmenį ir dalyvauti demokratiniuose procesuose. Labai svarbu stiprinti parlamentinę atskaitomybę, vykdomosios valdžios priežiūrą ir demokratinę kontrolę.

Vakarų Balkanuose dar neužmegztas konstruktyvus visų politinių partijų dialogas, visų pirma parlamentuose. Susirūpinimą tebekelia neproduktyvūs parlamento boikotai, pavyzdžiui, Albanijoje, Juodkalnijoje ir Serbijoje. Padaugėjo reformų reikalaujančių piliečių protestų. Tokiose šalyse kaip Serbija galėtų būti naudojami tarpininkavimo ir dialogo mechanizmai, pvz., siūlomi Europos Parlamento. Vyriausybės turi užtikrinti, kad opozicija, remdamasi esama sistema, galėtų visapusiškai vykdyti savo funkcijas, o opozicija turi konstruktyviai dalyvauti demokratiniuose procesuose. Būtina dėti dideles pastangas sustiprinti parlamentų priežiūros funkciją. Šiaurės Makedonijos Parlamentas pagerino savo priežiūros gebėjimus, atkūrė stabdžių ir atsvarų sistemą ir 2018 m. gerokai – iki 20 proc. – sumažino sutrumpintų parlamentinių procedūrų taikymą. Tačiau šis reiškinys tebekelia susirūpinimą visame regione. Serbijoje šių procedūrų taikymas siekia 44 proc. – tokia valdančiosios koalicijos parlamentinė praktika pablogino teisėkūros srities diskusijas ir kontrolę. Juodkalnijoje iš visų partijų atstovų sudarytas laikinasis komitetas dėl tolesnės rinkimų ir kitų sričių teisės aktų reformos dar nesiėmė konkrečių veiksmų. Rinkimai privalo būti laisvi ir sąžiningi ir turi būti tinkamai įgyvendintos rinkimų stebėjimo misijų rekomendacijos. Ilgalaikiai trūkumai turi būti pašalinti visame rinkimų cikle. Būtina atlikti esminę viešojo ir privačiojo sektorių politinių partijų finansavimo taisyklių reformą. Naujoji po 2018 m. birželio mėn. rinkimų Turkijoje įsigaliojusi prezidentinė sistema gerokai apribojo parlamento teisėkūros ir priežiūros funkcijas. Nevyksta konstruktyvus parlamentinis dialogas, neveikia stabdžių ir atsvarų sistema. Neišspręsti parlamento narių imuniteto sistemos ilgalaikiai trūkumai. Aukščiausiosios rinkimų tarybos sprendimai pakartoti Stambulo mero rinkimus ir tam tikrose šalies pietryčiuose esančiose savivaldybėse merais skirti antrą vietą rinkimuose užėmusius kandidatus kelia rimtą susirūpinimą dėl rinkimų proceso teisėtumo ir vientisumo ir dėl institucijos nepriklausomumo nuo politinio spaudimo. b) Teisinės valstybės principas ir saugumas Teisinės valstybės principas yra esminis gerai veikiančios demokratijos bruožas. Jis grindžiamas laisvais ir sąžiningais rinkimais, gerai veikiančiu parlamentu, kuris turėtų galėti visapusiškai vykdyti savo pagrindines teisėkūros ir priežiūros funkcijas, ir valdžių padalijimo principu, kartu užtikrinant veikiančią stabdžių ir atsvarų sistemą. Teisinės valstybės principas griežtai ir aiškiai įtvirtintas stojimo į ES procese. Tai esminis demokratinių pokyčių aspektas ir pagrindinis kriterijus, pagal kurį ES vertina plėtros šalių pažangą siekiant narystės. Vis dėlto patikima šios srities pažanga tebėra didelis iššūkis. Tai dažnai susiję su politinės valios stoka, institucijų priešinimusi pokyčiams ir vis blogėjančiomis pilietinės visuomenės veiklos sąlygomis. Iš dalies tai rodo, kad egzistuoja tam tikrų valstybės užvaldymo elementų. Todėl teisinės valstybės principas vis dar nėra tinkamai taikomas visiems valdžios lygmenims. Turkija nesiėmė jokių veiksmų, kad ištaisytų regresą teisinės valstybės srityje. Teisinei valstybei būtina gerai veikianti, nepriklausoma ir sprendimus veiksmingai įgyvendinanti teismų sistema. Albanija padarė didelę pažangą toliau pagal tvarkaraštį vykdydama savo teismų sistemos reformą. Įsteigtomis naujomis teisminėmis institucijomis siekiama užtikrinti nepriklausomą teismų sistemos valdymą. Patikimumo tikrinimo procesas toliau davė konkrečių rezultatų: iš viso priimta per 140 sprendimų, visos prioritetinės bylos užbaigtos pirmosios instancijos teisme ir atleisti arba savanoriškai atsistatydino 88 įvertinti teisėjai. Tačiau visame Vakarų Balkanų regione vykdomoms reformoms toliau trukdo lėti teismų kultūros pokyčiai. Serbijoje dar nepriimti pakeitimai, kuriais Konstitucijos nuostatos dėl teismų sistemos būtų suderintos su Europos standartais. Turkijoje toliau darytas politinis spaudimas daugeliui teisėjų ir prokurorų, jie buvo priverstinai perkeliami, taip toliau mažinant Turkijos teismų nepriklausomumą. Vakarų Balkanuose ir Turkijoje toliau nustatoma plačiai paplitusios korupcijos atvejų. Kovos su aukšto ir vidutinio lygio korupcija sėkmė regione nevienoda. Nors kai kurios šalys, kaip antai Šiaurės Makedonija ir Albanija, padarė pažangą, daugumoje rezultatai menki ir toli gražu neatitinkantys narystės reikalavimų. Su aukšto lygio ir politine korupcija būtina kovoti aiškiau ir nuosekliau. Apčiuopiamų rezultatų kovojant su korupcija reikia ir tam, kad verslo aplinka būtų stabili ir skaidri ir sumažėtų reali grėsmė demokratinėms struktūroms. Korupcija tebėra ypač paplitusi viešųjų pirkimų srityje. Taikant patikimas plataus užmojo priemones reikia sustiprinti viso viešųjų pirkimų proceso kontrolės mechanizmus ir gerokai padidinti skaidrumą. Vakarų Balkanuose ir Turkijoje labai rimta problema tebėra organizuotas nusikalstamumas. Per Turkiją ir Vakarų Balkanus eina svarbūs kontrabandos maršrutai. Šiose šalyse ir per jas ir toliau veikia galingi tarptautinio masto nusikaltėlių tinklai. Šalys padarė pažangą šalindamos tam tikrus šio reiškinio aspektus: 2018 m. pranešta apie svarbius areštus ir narkotikų konfiskavimo atvejus. Sustiprintas operatyvinis bendradarbiavimas, visų pirma su Albanija ir su ES agentūromis, padėjo pasiekti konkrečių rezultatų vietoje. Tačiau apskritai galutinių apkaltinamųjų nuosprendžių organizuoto nusikalstamumo bylose rezultatai dažniausiai tebėra prasti. Kai kuriose šalyse pastaraisiais metais priimti tik keli (ar nė vieno) galutiniai apkaltinamieji nuosprendžiai organizuoto nusikalstamumo ar pinigų plovimo bylose. Tokie prasti rezultatai rodo, kad baudžiamosios procedūros neveiksmingos, siunčia stiprų nebaudžiamumo signalą ir didina nusikaltėlių įsiskverbimo į politines ir ekonomines sistemas pavojų. Be to, šalims taip pat reikia gerokai padidinti turto arešto ir konfiskavimo mastą organizuoto nusikalstamumo ir korupcijos bylose ir ryžtingiau kovoti su nusikalstamomis grupuotėmis. Pastaraisiais metais Vakarų Balkanai ėmėsi svarbių žingsnių, kad modernizuotų kovai su terorizmu skirtą teisinę ir institucinę sistemą. Toliau gerėjo ir stiprėjo operatyvinis bendradarbiavimas su ES valstybėmis narėmis ir ES agentūromis. Visos Vakarų Balkanų šalys aktyviai dalyvauja įgyvendinant Vakarų Balkanų kovos su terorizmu iniciatyvą (WBCTi). Vis dėlto dauguma jų turi pradėti dėti daugiau pastangų, kad išspręstų grįžtančių užsienio kovotojų klausimą ir užkirstų kelią ekstremizmui ir radikalizacijai, be kita ko, kalėjimuose. Reikia sustiprinti internetinės stebėsenos ir reagavimo pajėgumus. Aktyvus finansinių srautų sekimas turėtų būti grindžiamas strategiškesniu požiūriu į kovą su pinigų plovimu ir su terorizmo finansavimu. Turkija turi peržiūrėti savo kovos su terorizmu teisės aktus. Nors Turkija turi teisėtą teisę kovoti su terorizmu, ji atsakinga už tai, kad tai būtų daroma laikantis teisinės valstybės principo, žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių. Kovos su terorizmu priemonės turi būti proporcingos. Būtina nedelsiant kuo griežčiau ir patikimiau įgyvendinti teisinės valstybės srities reformas. Tai svarbiausia sąlyga Vakarų Balkanų šalims siekiant integracijos į Europą pažangos; be kita ko, Juodkalnijai ir Serbijai būtina įvykdyti tarpinius stojimo derybų kriterijus dėl teisinei valstybei skirtų 23 ir 24 skyrių. Kai tarpiniai kriterijai bus įvykdyti, bus nustatyti derybų skyrių uždarymo kriterijai ir tai bus galimybė ES aiškiai nustatyti reikalavimus dėl teisinės valstybės, kuriuos besiderančios šalys galiausiai turės atitikti, kad pasirengtų ES narystei šioje itin svarbioje srityje. Juodkalnija gali būti pirmoji šį etapą pasieksianti besideranti šalis, jei pašalins trūkumus svarbiausiose žiniasklaidos laisvės, kovos su korupcija ir prekybos žmonėmis srityse. Tarpiniais kriterijais teisinės valstybės srityje visų pirma siekiama užtikrinti, kad būtų sukurta atitinkamos šalies institucinė ir teisėkūros struktūra ir pasiekti pirmieji įgyvendinimo rezultatai. Kai ši sistema bus sukurta, Komisija ES valstybėms narėms pasiūlys uždarymo kriterijus. Šie kriterijai iš esmės būtų susieti su būtinybe pasiekti konkrečius rezultatus ir su tvirta, patikima ir tvaria įgyvendinimo pažanga. c) Pagrindinės teisės Pagrindinės teisės iš esmės įtvirtintos Vakarų Balkanų teisės aktuose. Tačiau būtina dėti daug pastangų siekiant paspartinti įgyvendinimą. Ataskaitiniu laikotarpiu toliau labai blogėjo padėtis pagrindinių žmogaus teisių srityje Turkijoje. Vis didesnį susirūpinimą kelia prastėjanti su saviraiškos laisve ir žiniasklaidos nepriklausomumu susijusi padėtis. Ji labai pablogėjo Turkijoje, kur saviraiškos laisvė gerokai apribota ir kur vis dar įkalinta daugiau kaip 160 žurnalistų – tai vienas aukščiausių rodiklių pasaulyje. Vakarų Balkanuose dėta labai mažai pastangų. Apskritai toliau tęstas fizinis ir žodinis bauginimas, o tyrimai ir baudžiamasis persekiojimas vykdyti lėtai. Visose regiono šalyse plačiai paplitę mėginimai paveikti visuomeninių transliuotojų nepriklausomumą, žiniasklaidos priemonių viešasis ir privatusis finansavimas neskaidrus, o reklamos rinka iškreipta. Žiniasklaidos verslo aplinkai taip pat būdingas dažnas politinis kišimasis ir neskaidri žiniasklaidos priemonių nuosavybė, o tai kenkia nepriklausomos žiniasklaidos tvarumui. ES toliau tvirtai remia vietos pilietinės visuomenės organizacijas, žmogaus teisių gynėjus, žurnalistus ir nepriklausomas žiniasklaidos priemones. Visose Vakarų Balkanų šalyse ir Turkijoje reikia dėti daugiau pastangų siekiant veiksmingai kovoti su vaiko teisių pažeidimais. Vyriausybės taip pat turi spręsti neįgaliųjų, mažumų ir kitų pažeidžiamų grupių diskriminacijos problemą. Be to, reikia dėti daugiau pastangų siekiant užtikrinti lyčių lygybę ir užkirsti kelią moterų diskriminacijai ir smurtui prieš jas ir su tuo kovoti. Vakarų Balkanuose padaryta pažanga lesbiečių, gėjų, biseksualių, translyčių ir interseksualių asmenų teisių srityje. Tačiau reikia dėti daug pastangų kovojant su diskriminacija, visų pirma neapykantą kurstančia kalba ir smurtu. Romai ir toliau patiria socialinę atskirtį, yra marginalizuojami ir diskriminuojami. Reikia toliau gerinti kalinimo sąlygas. Nors nepaprastoji padėtis Turkijoje atšaukta, dauguma jos metu nustatytų priemonių tebegalioja, įskaitant priemones, kuriomis ribojamos pagrindinės procesinės teisės, kaip antai teisė į gynybą ir teisė į veiksmingą teisinę gynybą. d) Viešojo administravimo reforma

Viešojo administravimo reforma yra būtina siekiant pagerinti visų lygmenų valdymą. Tai apima administravimo kokybę ir atskaitomybę, valstybės tarnybos profesionalumą ir depolitizavimą, patikimą valstybės finansų valdymą ir kokybiškų paslaugų piliečiams ir įmonėms užtikrinimą. Šios srities pažanga Vakarų Balkanuose buvo nedidelė. Prezidento dekretais iš esmės pertvarkius viešojo administravimo ir valstybės tarnybos sistemą labai pablogėjo Turkijos valstybės tarnybos padėtis ir tai paveikė politikos planavimą ir atskaitomybę. Padaryta tam tikra pažanga gerinant politikos planavimą, tačiau būtina toliau dėti pastangas siekiant užtikrinti, kad centrinės valdžios institucijos vykdytų griežtą kokybės kontrolę. Dažnu atveju politika vis dar formuojama, teisės aktai rengiami ir viešosios investicijos planuojamos nedarant poveikio vertinimo ir nevykdant tarpinstitucinių ir viešų konsultacijų. Reikia įdėti daug pastangų, kad viešieji pirkimai būtų skaidrūs ir veiksmingi. Siekiant sumažinti neekonomišką išteklių naudojimą, sukčiavimą ir korupciją, teisės aktus reikia iš anksto suderinti su ES acquis ir sukurti veiksmingą valstybinę vidaus kontrolės sistemą. Daugumoje šalių vis dar neužtikrintas valstybės tarnybos profesionalumas ir jos depolitizavimas. Valstybės administracijos struktūra turėtų būti užtikrintos veiksmingos atskaitomybės taisyklės. Dauguma šalių dėjo pastangas pagerinti piliečiams ir įmonėms teikiamas paslaugas, ypač e. paslaugas, tačiau reikalingas tolesnis įvairių iniciatyvų ir bendros viešojo administravimo reformos koordinavimas. Reikia atsižvelgti į regionų ir vietos valdžios institucijų vaidmenį vykdant teisės aktų derinimo su ES teisės aktais procesą ir ateityje taikant ES taisykles. Būtina rasti tinkamą centrinės, regioninės ir vietos valdžios pusiausvyrą, kuri labiausiai padėtų įgyvendinti reformas ir teikti paslaugas piliečiams. e) Migracija Pagrindiniai iššūkiai tiek ES, tiek Vakarų Balkanams ir Turkijai buvo pabėgėlių krizė ir neteisėta migracija. Toliau bendradarbiauta vykdant bendrus veiksmus rytinės Viduržemio jūros regiono dalies ir Vakarų Balkanų migracijos maršruto srityje. Susirūpinimą tebekelia neteisėtas migrantų gabenimas ir prekyba žmonėmis. Šalys partnerės turėtų imtis tolesnių veiksmų, kad užtikrintų visišką savo teisės aktų suderinimą su ES vizų politika. 2016 m. kovo mėn. ES ir Turkijos pareiškimo vykdymas tebedavė konkrečių rezultatų mažinant neteisėtų ir pavojingų kelionių Egėjo jūra skaičių ir gelbstint gyvybes. Neteisėto atvykimo atvejų užfiksuojama 97 proc. mažiau nei prieš pradedant taikyti Pareiškimą, taip pat gerokai sumažėjo žuvusiųjų jūroje. Ataskaitiniu laikotarpiu intensyvesnių veiksmų ėmėsi Turkijos teisėsaugos institucijos. Turkija toliau dėjo dideles pastangas priimti daugiau kaip 3,6 mln. registruotų pabėgėlių iš Sirijos ir apie 370 000 pabėgėlių iš kitų šalių. ES toliau padėjo šaliai spręsti šį uždavinį. Pabėgėlių ir priimančiųjų bendruomenių humanitariniai ir vystymosi poreikiai ir toliau tenkinami ES pabėgėlių Turkijoje rėmimo priemonės lėšomis – jos bendras biudžetas siekia 6 mlrd. EUR. Sudarytos visos sutartys dėl pirmosios 3 mlrd. EUR išmokos dalies. Rezultatai akivaizdūs ir labai veiksmingi: pagal Neatidėliotinos minimalios socialinės apsaugos sistemą šiuo metu maždaug 1,6 mln. pabėgėlių kas mėnesį gauna pervedimus grynaisiais pinigais, pirminės sveikatos priežiūros konsultacijos suteiktos penkiems milijonams asmenų ir finansinę paramą gavo daugiau kaip 494 000 mokyklą lankančių vaikų šeimų. Šiuo metu išmokama antroji 3 mlrd. EUR dydžio Priemonės dalis. Priemonė ir toliau yra pavyzdinis koordinavimo mechanizmas, užtikrinantis greitą, veiksmingą ir efektyvų ES pagalbos teikimą. Vakarų Balkanuose toliau vykdytos ES koordinuojamos, nacionalinius veiksmus papildančios reagavimo priemonės, kuriomis ataskaitiniu laikotarpiu pavyko dar 35 proc. sumažinti neteisėtų atvykimų skaičių šiame maršrute (taigi 2017 m. prasidėjęs mažėjimas tęsiasi). Tačiau reikia dėti daugiau pastangų, kad šalys geriau valdytų migraciją, įskaitant pastangas geriau valdyti sienas ir sumažinti neteisėtą migraciją. 2018 m. į Bosniją ir Hercegoviną atvyko daugiau kaip 20 000 migrantų ir pabėgėlių. ES toliau remia šį regioną, stiprina partnerių gebėjimus valdyti migracijos srautus, nustatyti prieglobsčio procedūras ir grąžinimo mechanizmus ir keistis informacija. Užbaigtos derybos dėl susitarimų dėl statuso su penkiomis regiono šalimis. Šie susitarimai leis su ES išorės siena besiribojančiose teritorijose dislokuoti Europos sienų ir pakrančių apsaugos būrius, kuriems suteikti vykdomieji įgaliojimai ir kurie padės nacionalinėms sienos apsaugos tarnyboms. Įsigaliojo susitarimas su Albanija ir dislokuoti pirmieji sienos apsaugos pareigūnai. Vakarų Balkanų šalys turi dėti daugiau pastangų, kad išspręstų nepagrįstų prieglobsčio prašymų, kuriuos ES valstybėse narėse teikia regiono piliečiai, klausimą. f) Ekonomika Vakarų Balkanų ir Turkijos ekonomika vis dar turi didelių problemų, dėl kurių negali iki galo išnaudoti savo ekonominio potencialo. Nepaisant pastaraisiais metais užfiksuoto šiek tiek spartesnio augimo, darbo vietų kūrimo ir pajamų didėjimo, šalys vis dar atsilieka ekonomikos struktūrų reformos ir konkurencingumo gerinimo srityse. Nedarbo lygis vis dar aukštas, ypač jaunimo, yra didelė įgūdžių pasiūlos ir paklausos neatitiktis, vis dar paplitusi neoficiali ekonomika, verslo aplinka nepalanki, o inovacijų lygis žemas. Turkijos ekonomikos padėtis toliau smarkiai blogėjo, todėl vis labiau nerimaujama dėl šalies rinkos ekonomikos veikimo. 2018 m. ekonominės sąlygos pablogėjo gerokai suprastėjus finansavimo galimybėms ir akivaizdžiai pasimatė per daugelį metų atsiradęs makroekonominis pažeidžiamumas. Dėl padidėjusio valstybės kišimosi į ekonomiką dar labiau suprastėjo ekonomikos valdymas. Turkija turi sustabdyti rinkos reformų regresą. Vakarų Balkanuose investicijų klimatas iš esmės nepasikeitė ir jo pagrindiniai bruožai tebėra silpna teisinė valstybė, nepakankamai užtikrinama valstybės pagalbos kontrolė, įsitvirtinusi šešėlinė ekonomika, menkos galimybės gauti finansavimą ir prasta regionų integracija ir jungtys. Toliau jaučiama valstybės įtaka ekonomikai, be to, dėl silpno viešųjų finansų valdymo ir dažno reglamentavimo aplinkos ir mokesčių keitimo kyla didesnė korupcijos rizika. Labai svarbu atnaujinti infrastruktūrą, o investicijos turėtų būti skirstomos iš bendro projektų rezervo, nuosekliai laikantis su ES susitartų prioritetų. Sprendimai dėl didelių investicijų turėtų būti skaidrūs ir labai išsamiai patikrinti, kaip yra sujungiamumo projektų, finansuojamų pagal Vakarų Balkanų investicijų programą, atveju. Viena iš būtinų sąlygų siekiant pakelti gyvenimo lygį yra Vakarų Balkanų regionų integracija. Sukūrus regioninę ekonominę erdvę (REE) didėja konkurencija ir sudaromos sąlygos masto ekonomijai ir našumui. Regioninė rinka paskatins regionų vidaus prekybą ir Vakarų Balkanai taps patrauklesne vieta investuoti. ES taisyklėmis ir standartais grindžiama rinkos integracija padės sukurti naujų vertės grandinių plėtros galimybių ir padidinti regiono patrauklumą tiesioginėms užsienio investicijoms, taip pat ir iš ES. Didesnis sujungiamumas transporto ir energetikos srityse paspartins regiono integraciją į Europos tinklus, sustiprins konkurencingas energijos rinkas ir padės plėtoti ekonominius koridorius regione. Sujungiamumo darbotvarkės įgyvendinimą parems ir sustiprins Transporto bendrijos sutartis, kurią jau ratifikavo visos šalys. Skaitmeninės erdvės ir labiau integruotų darbo rinkų kūrimas taip pat suteikia naujų galimybių regiono jaunimui. 2019 m. balandžio mėn. pasirašytas naujas regioninis tarptinklinio ryšio susitarimas bus labai naudingas regiono piliečiams ir įmonėms. Nuo 2019 m. liepos mėn. bus palaipsniui mažinami tarptinklinio ryšio mokesčiai (duomenų perdavimo mažmeninė kaina sumažės 25 proc., o SMS – 33 proc.), o nuo 2021 m. liepos mėn. tarptinklinio ryšio mokesčiai bus panaikinti. Regiono judriojo ryšio abonentai, keliaudami po kitas Vakarų Balkanų šalis, galės naudotis visais savo šalyje teikiamų paslaugų paketo privalumais nepatirdami jokių papildomų išlaidų. Šiuo susitarimu taip pat suteikiama galimybė parengti Vakarų Balkanų ir ES tarptinklinio ryšio kainų mažinimo veiksmų planą, kaip nustatyta Vakarų Balkanų skaitmeninėje darbotvarkėje. ES tebėra pati didžiausia Vakarų Balkanų šalių prekybos partnerė: jos importas siekia 73,5 proc., o eksportas – 80,6 proc. ES bendrovės yra didžiausios investuotojos regione (73 proc. visų tiesioginių užsienio investicijų). Taigi jos yra pagrindinė išorinė ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo regione varomoji jėga. Būtina didinti regiono atsparumą, kad bet kokia užsienio lėšomis finansuojama ekonominė veikla visiškai atitiktų ES vertybes, normas ir standartus, visų pirma tokiose svarbiose srityse kaip teisinė valstybė, viešieji pirkimai, aplinka, energetika, infrastruktūra ir konkurencija. Vakarų Balkanuose auganti Kinijos verslo ir investicijų veikla gali būti naudinga regionui. Tačiau šiomis investicijomis labai dažnai nepaisoma socialinio, ekonominio ir finansinio tvarumo ir ES viešųjų pirkimų taisyklių, o tai gali lemti didelį įsiskolinimą ir strateginio turto bei išteklių kontrolės perleidimą. Tai reiškia, kad šalys partnerės turėtų iki galo laikytis su ES pasirašytų stabilizacijos ir asociacijos susitarimų turinio ir principų ir pirmenybę teikti stojimo proceso derybų atitinkamų skyrių reformoms. ES turėtų aktyviau padėti vykdyti šias reformas, be kita ko, į tai atsižvelgti būsimose derybose. Geresnį Vakarų Balkanų ir Turkijos ekonomikos valdymą ES remia pagal metinę ekonominių reformų programą. Ji yra neatskiriama pasirengimo narystei ES dalis ir tapo pagrindine priemone formuojant ir įgyvendinant makroekonomikos ir struktūrines reformas, skirtas konkurencingumui didinti ir ekonomikos augimui bei darbo vietų kūrimui skatinti. Programa padeda stiprinti ilgalaikį tvarų ekonomikos augimą ir konvergenciją, padeda formuoti politiką ir daryti pažangą įgyvendinant ekonominius stojimo kriterijus. Kad pagerėtų nustatytų reformų įgyvendinimas, daugiau dėmesio reikia skirti atsakomybės didinimui. Ekonominė plėtra ir didėjantis užimtumas labai svarbūs ir siekiant išspręsti demografinius Vakarų Balkanų iššūkius – didelę emigraciją ir mažą gimstamumą. Kol ekonomika ir demokratinis valdymas nesustiprės, šie reiškiniai neišnyks ir juos lydės susiję pavojai – visuotinis nusivylimas, ypač jaunimo, ir protų nutekėjimas. g) Regioninis bendradarbiavimas ir geri kaimyniniai santykiai ES plėtros politika turi ir toliau skatinti stabilumą. Todėl ES negali skatinti ir neskatins dvišalių ginčų ir nestabilumo, kurį jie gali sukelti. Regiono stabilumui sustiprinti reikalingus galutinius ir privalomus sprendimus būtina rasti ir įgyvendinti prieš šaliai įstojant į ES. Šiaurės Makedonijos ir Graikijos pasiektas istorinis susitarimas, kuriuo išspręstas 27 metus trukęs ginčas dėl pavadinimo, yra pavyzdys, kad susitaikymas regione ir už jo ribų įmanomas. Tačiau visuose Vakarų Balkanuose reikia skubiai imtis tolesnių ryžtingų ir įtikinamų veiksmų. Dėl abiejų pusių vykdomų provokacijų blogėja Prištinos ir Belgrado santykiai, akivaizdžiausiai dėl paskutinio įvykio – Kosovo sprendimo nustatyti 100 proc. muitus iš Serbijos ir Bosnijos ir Hercegovinos importuojamoms prekėms, taip pažeidžiant Vidurio Europos laisvosios prekybos susitarimą. Kosovas privalo kuo skubiau atšaukti šį sprendimą, ir abi pusės turi susilaikyti nuo tolesnių veiksmų, kurie galėtų būti palaikyti provokaciniais. Būtina skubiai daryti pažangą ES remiamame dialoge dėl visiško Serbijos ir Kosovo santykių normalizavimo, kuris turėtų būti užbaigtas sudarant ir įgyvendinant visapusišką teisiškai privalomą susitarimą dėl santykių normalizavimo.

Geri kaimyniniai santykiai ir regioninis bendradarbiavimas yra svarbiausi stabilizacijos ir asociacijos bei plėtros procesų elementai. Sofijos aukščiausiojo lygio susitikime atnaujintas įsipareigojimas stiprinti gerus kaimyninius santykius, regiono stabilumą ir bendradarbiavimą. Toliau palaikyti reguliarūs vyriausybių tarpusavio ryšiai ir techninis dialogas bei bendradarbiavimas dvišaliu ir regioniniu lygmenimis. Tačiau reikia dėti daugiau pastangų, ypač sudėtingiausiose srityse. Regioninis bendradarbiavimas turėtų būti stiprinamas visų pirma tokiose srityse kaip karo nusikaltimai, be kita ko, įgyvendinant susitaikymo iniciatyvas, pvz., įsteigiant Regioninę tiesos komisiją (RECOM). Be to, reikia dėti daugiau pastangų dingusių asmenų srityje, kur svarbus žingsnis į priekį yra bendro regioninio veiksmų plano priėmimas. Reikėtų vengti pareiškimų ar veiksmų, kurie galėtų pakenkti geriems kaimyniniams santykiams. ES nėra vietos nei nesantaiką kurstančiai retorikai, nei karo nusikaltėlių šlovinimui – nė iš vienos pusės. Tęsiant regioninį bendradarbiavimą svarbus vaidmuo teko visų pirma pagal sutartą regioninės ekonominės erdvės veiksmų planą vykdomai ES sujungiamumo darbotvarkei: plėtoti transporto ir energetikos tinklai bei skaitmeninė darbotvarkė ir įgyvendinti Regioninio jaunimo bendradarbiavimo biuro lėšomis remiami jaunimo judumo projektai. Kultūrų dialogą aukštojo mokslo srityje ir tarp jaunų žmonių ir toliau skatino programa „Erasmus+“. Be to, stiprinti stabilizaciją ir bendradarbiavimą padėjo kitos regioninės iniciatyvos, kaip antai Pietryčių Europos šalių bendradarbiavimo procesas. Padaryta tam tikra pažanga įgyvendinant sujungiamumo projektus vietoje. Tačiau reikia toliau dėti dideles pastangas, kad būtų praktiškai vykdomos likusios regioniniais susitarimais prisiimtos prievolės ir įsipareigojimai, be kita ko, įgyvendintos 2015 m. sutartos sujungiamumo reformos priemonės. Siekiant įgyvendinti sujungiamumo ir aplinkos apsaugos prioritetus regione visų pirma reikės stiprių ryšių su aplinkinėmis valstybėmis narėmis, be kita ko, įgyvendinant ES strategiją dėl Adrijos ir Jonijos jūrų regiono. Neturėtų būti trukdoma visų Vakarų Balkanų partnerių visapusiškam ir įtraukiam dalyvavimui regionų bendradarbiavimo iniciatyvose ir renginiuose. Apskritai regioninis bendradarbiavimas negali būti primestas iš išorės – jį turi aktyviau vykdyti pačios regiono šalys, prisiimdamos visą atsakomybę už pastangas siekti stabilumo, susitaikymo ir didesnių ekonominių galimybių. Remdamosi 2019 m. vasario mėn. ministrų susitikime dėl perėjimo prie švarios energijos pasirašyta deklaracija Vakarų Balkanų šalys turi daug galimybių pradėti vykdyti regiono „Žaliąją darbotvarkę“ ir taip imti spręsti aplinkos klausimus – nuo atliekų šalinimo ir oro taršos iki platesnių, pvz., klimato kaitos. Tai ne tik būtų tiesiogiai naudinga jų piliečių sveikatai ir gerovei, bet ir padarytų regioną patrauklesnį investicijoms ir turizmui, be to, būtų pasinaudota didelėmis ekologiškai tvaraus augimo ir žiedinės ekonomikos teikiamomis galimybėmis. Svarbu išsaugoti iki šiol Jungtinių Tautų vadovaujamose derybose dėl Kipro padarytą pažangą ir toliau siekti teisingo, visapusiško ir perspektyvaus susitarimo, įskaitant išorės aspektus. Labai svarbu, kad Turkija toliau laikytųsi įsipareigojimo ir konkrečiai prisidėtų vedant derybas dėl teisingo, visapusiško ir perspektyvaus Kipro klausimo sprendimo Jungtinėse Tautose. Turkija turi nedelsdama įvykdyti įsipareigojimą iki galo įgyvendinti ES ir Turkijos asociacijos susitarimo papildomą protokolą ir padaryti pažangą normalizuodama santykius su Kipro Respublika. Komisija ragina Turkiją vengti bet kokių grasinimų, nesutarimų ar veiksmų, kurie kenkia geriems kaimyniniams santykiams ir taikiam ginčų sprendimui. Komisija pabrėžia, kad turi būti gerbiamos visos ES valstybių narių suverenios teisės. Tai, be kita ko, teisė sudaryti dvišalius susitarimus, taip pat žvalgyti ir naudoti gamtos išteklius pagal ES acquis ir tarptautinę teisę, įskaitant JT jūrų teisės konvenciją. h) Pasirengimo narystei finansinė parama pagal būsimą daugiametę finansinę programą Komisijos pasiūlyme dėl Pasirengimo narystei paramos priemonės (PNPP III) pagal būsimą 2021–2027 m. daugiametę finansinę programą numatytas tvirtas politiniais tikslais pagrįstas požiūris, apimantis strategiškesnį ir dinamiškesnį pagalbos teikimą, o priemonė grindžiama pagrindiniais narystės reikalavimais. Siūloma PNPP III ES finansinę paramą toliau sutelks pagrindiniams prioritetams, taip dar labiau sustiprindama paramą reformoms ir padėdama partnerėms priartėti prie Sąjungos vertybių ir standartų. Naujoji PNPP III bus grindžiama veiklos efektyvumu – bus skatinamos pažangą darančios partnerės ir suderintu būdu užtikrinama, kad visos partnerės gautų sąžiningą paramos dalį, kuri joms padėtų vykdyti reformas. Šiemet Vakarų Balkanų investicijų programa (WBIF) mini 10-ąsias metines. Ši sėkminga Komisijos vadovaujama bendradarbiavimo ir koordinavimo platforma suburia tarptautines ir nacionalines finansų įstaigas, taip pat dvišalius paramos teikėjus ir paramos gavėjus. Bėgant metams ji buvo naudinga rengiant ir finansuojant svarbius infrastruktūros projektus Vakarų Balkanuose, susijusius ne tik su sujungiamumu, bet ir su aplinka bei socialiniu sektoriumi. ES pasirengimui narystei skyrė 925 mln. EUR, kurie iki šiol padėjo užtikrinti 5,4 mlrd. EUR pasirašytų paskolų ir, kaip manoma, daugiau nei 18 mlrd. EUR investicijų. WBIF bus toliau strategiškai ir finansiškai plečiama, laikantis Vakarų Balkanų strategijos. III. IŠVADOS IR REKOMENDACIJOS Stojimo į ES procesas ir toliau grindžiamas nustatytais kriterijais, teisingomis ir griežtomis sąlygomis ir nuopelnų principu. Siekiant narystės ES būtina įgyvendinti sudėtingas reformas sudėtingoje aplinkoje; tai – tikslas, kurį galima pasiekti tik ilguoju laikotarpiu. Remdamasi atlikta analize ir vertinimais, kurie pateikti į priedą įtrauktose konkrečių šalių santraukose, Komisija teikia tolesnes išvadas ir rekomendacijas. I 1.Patikima plėtros politika – tai geostrateginė investicija į taiką, stabilumą, saugumą ir ekonomikos augimą visoje Europoje. Ji yra ir neatskiriama platesnės strategijos, kuria iki 2025 m. siekiama sustiprinti Sąjungą, dalis. ES ir jos partnerės, siekiančios tapti ES narėmis, turi ir bendrų galimybių, ir bendrų problemų, tokių kaip migracija, organizuotas nusikalstamumas ir terorizmas. Vienas iš pagrindinių ES politinių prioritetų ir toliau bus parengti susijusias šalis, kad jos atitiktų visus narystės reikalavimus. 2.Turkija tebėra svarbi Europos Sąjungos partnerė įvairiose bendrų interesų srityse. 2018 m. vasario mėn. Komisijos Vakarų Balkanų strategija buvo naujas postūmis regionui, į procesą aktyviau įtraukęs ES ir jos valstybes nares. Vis dėlto šią istorinę galimybę susijusios šalys išnaudoja nevienodai. Albanija ir Šiaurės Makedonija ja pasinaudojo ir įgyvendino reformas, visų pirma 2018 m. birželio mėn. Tarybos išvadose vienbalsiai nustatytose srityse. Juodkalnija ir Serbija turi imtis ryžtingesnių veiksmų ir dėti daugiau pastangų svarbiausiose srityse. Bosnija ir Hercegovina turi daug struktūrinių problemų. Komisijos nuomonėje dėl šalies paraiškos dėl narystės Europos Sąjungoje pateiktas išsamus reformų planas, suteikiantis šaliai naują postūmį ES integracijos procese. Kosovas turėtų atnaujinti savo politines pastangas siekti integracijos į Europą pažangos. 3.Kad būtų daroma pažanga, šalys kandidatės turi kuo skubiau pasiekti tikrų ir tvarių rezultatų pagrindinėse srityse (laikydamosi principo, pagal kurį pirmiausia sprendžiami pagrindiniai klausimai), tokiose kaip teisinė valstybė, teisingumo reforma, kova su korupcija ir organizuotu nusikalstamumu, saugumas, pagrindinės teisės, demokratinių institucijų veikimas ir viešojo administravimo reforma, taip pat ekonomikos vystymasis ir konkurencingumas. Vakarų Balkanų šalys taip pat turi nedelsdamos siekti pažangos susitaikymo, gerų kaimyninių santykių ir regioninio bendradarbiavimo srityse, vadovaudamosi Šiaurės Makedonijos ir Graikijos istorinio susitarimo pavyzdžiu. 4.ES jau seniai remia viso Vakarų Balkanų regiono europinę perspektyvą ir praėjusiais metais tai pakartojo. Kaip nurodyta Komisijos Vakarų Balkanų strategijoje, nė viena šalis šiuo metu neatitinka narystės kriterijų. Tam reikia ne vienų metų intensyvaus, sunkaus darbo ir rezultatų. Be to, prieš plėsdamasi Sąjunga turi sustiprėti ir sutvirtėti. Vis dėlto tvirta ir patikima visų šalių ES perspektyva tebėra labai svarbi siekiant skatinti permainas ir susitaikymą, didinti eksporto stabilumą regione ir propaguoti ES vertybes, normas ir standartus. ES turi laikytis įsipareigojimų ir aiškiai bei teigiamai reaguoti į objektyvius, pagal ES nustatytas sąlygas šalių pasiektus rezultatus. Tai ne tik strateginė investicija į regiono ateitį, bet visų pirma pačios ES politinis ir ekonominis interesas. 5.ES tebėra pagrindinė išorinė ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo Vakarų Balkanuose varomoji jėga. Regiono sėkmei užtikrinti būtina, kad bet kokia jame vykdoma užsienio ekonominė veikla atitiktų ES vertybes, normas ir standartus, visų pirma tokiose srityse kaip teisinė valstybė, konkurencija, viešieji pirkimai, aplinka, energetika ir infrastruktūra. Padidėjusi Kinijos verslo ir investicijų veikla regione iš esmės gali būti naudinga. Tačiau šiomis investicijomis labai dažnai nepaisoma socialinio, ekonominio ir finansinio tvarumo. Todėl labai svarbu, kad šalys partnerės visapusiškai įgyvendintų stabilizacijos ir asociacijos susitarimų su ES esmę ir konkrečias nuostatas pirmiau minėtose srityse ir pirmenybę teiktų susijusioms stojimo proceso reformoms. II

6.Turkija tebėra svarbi Europos Sąjungos partnerė bendrų interesų srityse, kaip antai migracijos ir kovos su terorizmu, energetikos, transporto ir prekybos. 2018 m. birželio mėn. Bendrųjų reikalų tarybos išvadose nurodyta, kad dėl dabartinių nekintančių aplinkybių Turkijos stojimo derybos iš esmės atsidūrė aklavietėje ir negali būti svarstomas jokių kitų skyrių atidarymas ar uždarymas. Faktai, kuriais pagrįstas šis vertinimas, vis dar nepasikeitė. Turkijos vyriausybės pakartotas įsipareigojimas siekti įstojimo į ES tikslo nebuvo patvirtintas atitinkamomis priemonėmis ir reformomis, taip pat neišsklaidytas didelis ES susirūpinimas dėl besitęsiančių neigiamų pokyčių teisinės valstybės, pagrindinių teisių ir teisminių institucijų srityse. 2018 m. liepos mėn. Turkijoje panaikinus nepaprastąją padėtį, į galiojančius teisės aktus įtraukta daug represinių priemonių. Naująja prezidentine sistema panaikinta prieš tai buvusi stabdžių ir atsvarų sistema. Dėl to dar labiau politizuotos viešojo administravimo ir teisminės institucijos. 2018 m. birželio mėn. prezidento ir parlamento rinkimuose ir 2019 m. kovo mėn. savivaldos rinkimuose rinkėjų aktyvumas buvo didelis. Nepaisant to, kad rinkimų dalyviai akivaizdžiai negalėjo konkuruoti vienodomis ir sąžiningomis sąlygomis, rinkėjai turėjo realią galimybę rinktis. Valdančioji partija turėjo matomą pranašumą, be kita ko, dėl didelio ją palaikančios valstybinės ir privačios žiniasklaidos dėmesio. Po savivaldos rinkimų Aukščiausioji rinkimų taryba paskelbė, kad keturi Turkijos pietryčiuose išrinkti merai ir savivaldybių tarybų nariai neatitinka reikalavimų eiti pareigas, nors jų kandidatūros buvo patvirtintos prieš rinkimus. Taip pat anuliuoti Stambulo mero rinkimų rezultatai ir suplanuoti nauji birželio 23 d. Aukščiausiosios rinkimų tarybos sprendimai pakartoti Stambulo mero rinkimus ir tam tikrose šalies pietryčiuose esančiose savivaldybėse merais skirti antrą vietą rinkimuose užėmusius kandidatus kelia rimtą susirūpinimą dėl rinkimų proceso teisėtumo ir vientisumo ir dėl institucijos nepriklausomumo nuo politinio spaudimo. Šie sprendimai taip pat prieštarauja svarbiausiam demokratinių rinkimų tikslui – užtikrinti, kad būtų atsižvelgiama į tautos valią. Taip pat smarkiai pablogėjo padėtis tokiose srityse kaip saviraiškos laisvė, susirinkimų laisvė ir asociacijų laisvė. Turkija turi pagerinti veiksmingą pagrindinių teisių apsaugą ir priimti bei įgyvendinti visapusišką ir patikimą teismų sistemos reformą, kuri atkurtų jos nepriklausomumą. Be to, toliau stipriai blogėjo Turkijos ekonomikos padėtis, tad vis labiau nerimaujama dėl šalies rinkos ekonomikos veikimo. Susidūrusios su dideliu spaudimu nacionalinei valiutai, Turkijos valdžios institucijos ėmėsi įvairių politinių veiksmų, kurie turėjo neigiamos įtakos rinkų veikimui. Imtasi teigiamų priemonių verslo aplinkai gerinti, tačiau investuotojus toliau atbaidė susirūpinimas dėl teisinės valstybės. 2016 m. kovo mėn. ES ir Turkijos pareiškimas ir toliau duoda rezultatų ir abi pusės yra įsipareigojusios jį įgyvendinti. Aktyvesnėmis Turkijos pastangomis sustiprinta neteisėto sienos kirtimo iš Turkijos į ES atvejų mažėjimo nuo Pareiškimo įsigaliojimo tendencija. Turkija toliau dėjo milžiniškas pastangas, kad suteiktų didelę humanitarinę pagalbą ir paramą daugiau kaip 3,6 mln. pabėgėlių iš Sirijos ir apie 370 000 pabėgėlių iš kitų šalių. Turkija ir ES toliau sėkmingai bendradarbiavo pagal Pabėgėlių Turkijoje rėmimo priemonę. Iki 2019 m. gegužės mėn. iš 6 mlrd. EUR ES sutelktos sumos pradėta įgyvendinti daugiau kaip 80 projektų. Turkija palankiai įvertino atnaujintas JT pastangas konsultuotis su suinteresuotaisiais subjektais dėl galimo derybų Kipro klausimu atnaujinimo. Svarbu išsaugoti iki šiol JT vadovaujamose derybose dėl Kipro padarytą pažangą ir toliau siekti visapusiško, teisingo ir perspektyvaus susitarimo, įskaitant išorės aspektus. Bus labai svarbus nuolatinis Turkijos įsipareigojimas dalyvauti šiose derybose ir indėlis į jas. Įtampą regione kėlė numatomas angliavandenilių išteklių žvalgymas prie Kipro krantų, nes Turkija ėmėsi veiksmų ir skelbė pareiškimus, kuriais ginčijama Kipro Respublikos teisė eksploatuoti angliavandenilių išteklius jos išskirtinėje ekonominėje zonoje. 2019 m. gegužės mėn. Turkija į Kipro Respublikos išskirtinę ekonominę zoną nusiuntė gręžimo platformą ir karinius laivus ir taip dar labiau eskalavo padėtį. Komisija primena 2018 m. kovo mėn. Europos Vadovų Tarybos pareiškimą, kuriame griežtai pasmerkti Turkijos tęsiami neteisėti veiksmai rytiniame Viduržemio jūros regione ir Egėjo jūroje. Jame primenamas Turkijos įsipareigojimas laikytis tarptautinės teisės ir puoselėti gerus kaimyninius santykius, gerbti Kipro suverenias teises žvalgyti ir naudoti savo gamtos išteklius vadovaujantis ES ir tarptautine teise. 2019 m. kovo mėn. ES paragino Turkiją susilaikyti nuo tokių neteisėtų veiksmų, į kuriuos ES atsakytų atitinkamai ir visapusiškai solidarizuodamasi su Kipru. Turkija privalo skubiai įvykdyti įsipareigojimą visiškai ir nediskriminuojamai įgyvendinti ES ir Turkijos asociacijos susitarimo papildomą protokolą ir pašalinti visas laisvą prekių judėjimą ribojančias kliūtis, įskaitant tiesioginio transporto jungčių su Kipru apribojimus. Nepadaryta jokios pažangos siekiant normalizuoti dvišalius santykius su Kipro Respublika. Tęstas operatyvinis bendradarbiavimas su Graikija migracijos srityje. Tačiau įtampa Egėjo jūroje ir rytiniame Viduržemio jūros regione sumažino regiono stabilumą ir saugumą. Turkija pakartotinai ir vis dažniau pažeidinėjo Graikijos ir Kipro teritorinių vandenų ir oro erdvių ribas. Pagerėjo dvišaliai santykiai su keliomis ES valstybėmis narėmis, visų pirma Austrija, Vokietija ir Nyderlandais. 7.2018 m. Juodkalnija atidarė du papildomus derybų skyrius, taigi dabar iš viso atidaryti 32 skyriai, iš kurių trys preliminariai uždaryti. Bendras prioritetas ir kitas svarbus žingsnis – laikytis 23 ir 24 skyriuose nustatytų teisinės valstybės tarpinių kriterijų. Per daugiau nei penkerius darbo šioje srityje metus Juodkalnija daug nuveikė reformuodama savo teisinę ir institucinę šios srities sistemą ir daugumoje sričių pasiekė pradinių rezultatų. Kai tarpiniai kriterijai bus įvykdyti, bus nustatyti derybų skyrių uždarymo kriterijai ir tai bus galimybė ES aiškiai nustatyti teisinės valstybės reikalavimus, kuriuos Juodkalnija galiausiai turės atitikti, kad atitinkami skyriai būtų uždaryti. Tačiau Juodkalnija šį naują stojimo proceso etapą pasieks, kai pašalins trūkumus, visų pirma svarbiausiose žiniasklaidos laisvės, kovos su korupcija ir prekyba žmonėmis srityse. Bendrą stojimo derybų spartą nulems pažanga, susijusi su teisinės valstybės skyriais. Juodkalnijos politinė arena vis dar poliarizuota, o opozicija nuo paskutinių 2016 m. rudens rinkimų iš esmės tęsė parlamentinį boikotą. 2019 m. pradžioje nuskambėję kaltinimai korupcija ir neteisėtu politinių partijų finansavimu paskatino taikius piliečių protestus. Atnaujinti politinius debatus parlamente yra visų politinių partijų atsakomybė. Konkrečių veiksmų dar nesiėmė visų partijų dialogu pagrįstas laikinasis parlamento komitetas dėl tolesnės rinkimų ir kitų sričių teisės aktų reformos. Padaryta didelė pažanga politikos planavimo, nuopelnais grindžiamo įdarbinimo ir valstybės administravimo organizavimo racionalizavimo srityje, bet sudėtinga problema tebėra viešųjų paslaugų depolitizavimas, be kita ko, vietos lygmeniu. Šalis sustiprino savo migracijos ir prieglobsčio teisinę sistemą. Jos ekonomika toliau sparčiai augo. Tačiau valstybės skolos lygis pasiekė naują rekordą. Privačiojo sektoriaus plėtrą ir toliau ribojo verslo aplinkos ir teismų sistemos trūkumai bei didelė neoficialios ekonomikos dalis, o tai rodo prastus pagrindinių valstybės institucijų, atsakingų už teisinės valstybės principo laikymąsi ir rinkos konkurenciją, įgyvendinimo pajėgumus. 8.Ataskaitiniu laikotarpiu Serbija pradėjo derybas dėl keturių skyrių, taigi dabar iš viso atidaryta 16 skyrių, iš kurių du preliminariai uždaryti. Esminiai aspektai, kurie ir toliau nulems bendrą stojimo derybų spartą, yra pažanga teisinės valstybės srityje ir santykių su Kosovu normalizavimas. Kad išlaikytų bendrą stojimo į ES derybų pusiausvyrą, Serbija turi gerokai paspartinti teisinės valstybės reformų tempą, visų pirma kiek tai susiję su teismų sistemos nepriklausomumu, kova su korupcija, žiniasklaidos laisve, karo nusikaltimų bylų nagrinėjimu šalyje ir kova su organizuotu nusikalstamumu. Serbijos politinė arena vis labiau poliarizuota ir lieka vis mažiau erdvės skirtingoms politinėms nuomonėms. Reikia skubiai sukurti daugiau erdvės tikroms visų partijų diskusijoms, kad būtų pasiektas platus proeuropietiškas konsensusas, kuris būtinas šalies integracijos į ES pažangai. 2019 m. kovo mėn. keletas opozicinių partijų pradėjo parlamento boikotą. Valdančiosios koalicijos parlamentinė praktika pablogino teisėkūros diskusijas ir kontrolę ir susilpnino parlamento vykdomą vykdomosios valdžios priežiūrą. Reaguojant į opozicinės partijos lyderio užpuolimą, 2018 m. gruodžio mėn. Belgrade prasidėjo savaitiniai antivyriausybiniai protestai. Nors apskritai nepadaryta jokios pažangos saviraiškos laisvės srityje, nauja žiniasklaidos strategija parengta skaidriai ir įtraukiai. Dabar reikia ją skubiai priimti ir įgyvendinti, atsižvelgiant į rimtas šios srities problemas. Tam tikra pažanga padaryta paslaugų teikimo piliečiams srityje, tačiau reikia užtikrinti viešojo administravimo institucijų profesionalumą ir jas depolitizuoti. Labai svarbu, kad Serbija sugebėtų pritraukti ir išlaikyti kvalifikuotus administracijos darbuotojus, kurie sprendžia su ES susijusius klausimus. Šiuo metu vykdomu konstitucinės reformos procesu, pagrįstu vyriausybės remiamu 2018 m. spalio mėn. projektu, visų pirma siekiama sustiprinti Europos standartus atitinkančias teismų nepriklausomumo apsaugos priemones. Ekonominės reformos toliau davė rezultatų, ypač kalbant apie makroekonominį stabilizavimą. Kainų spaudimas išliko nedidelis, o darbo rinkos rezultatai pagerėjo. Tačiau svarbiausios viešojo administravimo, mokesčių tarnybos ir valstybinių įmonių struktūrinės reformos vykdytos lėtai. Privatųjį sektorių silpnina teisinės valstybės trūkumai ir sąžiningos konkurencijos užtikrinimo spragos. Serbija toliau labai prisidėjo prie mišrių migracijos srautų į ES valdymo. Nepaisant to, kad Kosovas pradėjo taikyti muitus, Serbija toliau palaikė dialogą su Priština, vykdomą padedant ES. Serbija turi dėti daug daugiau pastangų ir padėti, visų pirma palaikydama tarptautinius santykius, sukurti palankią aplinką, kad būtų galima sudaryti teisiškai privalomą susitarimą su Kosovu. Toks susitarimas būtinas nedelsiant ir itin svarbus, kad tiek Serbija, tiek Kosovas galėtų siekti integracijos į Europą. 9.Šiaurės Makedonija padarė didelę pažangą siekdama strateginio integracijos į ES ir NATO tikslo. Šalis įrodė, kad yra pasiryžusi įgyvendinti ES reformų darbotvarkę, ir pasiekė apčiuopiamų ir ilgalaikių rezultatų, visų pirma dėl atitikties sąlygoms, nustatytoms 2018 m. birželio mėn. Tarybos išvadose dėl stojimo derybų pradžios. Ataskaitiniu laikotarpiu vyriausybė nuolat, o opozicija palaipsniui demonstravo politinę valią žengti į priekį ir, nepaisant politinių iššūkių, įvyko teigiamų mąstysenos pokyčių. Šių struktūrinių reformų tvarumas yra ilgalaikis procesas ir šalis privalo nuolat jį vykdyti. Su šiomis sritimis susiję teisės aktų pakeitimai daugiausia vykdyti įtraukiai ir skaidriai, įtraukiant opoziciją, pilietinę visuomenę ir tarptautinius partnerius. Pasiekti pirmieji konkretūs rezultatai stiprinant teismų nepriklausomumą, vykdant tyrimus, baudžiamąjį persekiojimą ir priimant galutinius apkaltinamuosius nuosprendžius korupcijos ir organizuoto nusikalstamumo bylose, taip pat ir aukšto lygio. Šios pastangos turi būti toliau nuosekliai ir skaidriai dedamos, kad būtų užtikrinta, jog teisminės institucijos veiktų profesionaliai ir nešališkai. Valstybinė korupcijos prevencijos komisija ėmėsi svarbių veiksmų, kad aktyviai kovotų su korupcija, prie kurios prisideda aukšto lygio pareigūnai visose politikos srityse. Kalbant apie žvalgybos ir saugumo tarnybas, bendradarbiauta su NATO ir strateginiais partneriais, kad būtų nustatytos apsaugos priemonės ir nepasikartotų didelės praeityje turėtos problemos. Dėtos pastangos gerinti viešojo administravimo profesionalumą, o Valstybinė korupcijos prevencijos komisija ėmėsi veiksmų dėl, kaip įtariama, politizuoto tarnautojų skyrimo. Apskritai šalyje atkurta stabdžių ir atsvarų sistema, sustiprinta demokratija ir teisinės valstybės principas. 2019 m. balandžio 21 d. ir gegužės 5 d. prezidento rinkimai vyko ramiai, taikiai ir skaidriai. Pasiektu istoriniu susitarimu su Graikija užbaigtas ilgalaikis ginčas yra susitaikymo pavyzdys regionui ir visai Europai. Komisija tikisi, kad bus toliau įgyvendinama draugystės sutartis su Bulgarija. Po kelerių sąstingio metų atsinaujinęs ekonomikos augimas 2018 m. siekė 2,7 proc., nedarbas irgi toliau mažėjo, bet tebėra didelis. Vyriausybė patvirtino pajamų apmokestinimo ir pensijų reformas ir ėmėsi tolesnių priemonių, kad pagerintų viešųjų finansų valdymą ir padidintų skaidrumą. Tačiau dėl įgūdžių trūkumo, struktūrinių problemų verslo aplinkoje ir nepakankamų investicijų į infrastruktūrą mažėja vidaus įmonių konkurencingumas ir integracija į pasaulines vertės grandines. Atsižvelgdama į padarytą didelę pažangą ir atitiktį 2018 m. birželio mėn. Tarybos vienbalsiai nustatytoms sąlygoms, Komisija rekomenduoja, kad Taryba dabar pradėtų stojimo derybas su Šiaurės Makedonija. Siekdama paremti šalies reformų proceso tęstinumą, Komisija derybų skyriams dėl teismų sistemos ir pagrindinių teisių bei teisingumo, laisvės ir saugumo taikys griežtesnį požiūrį. 10.Albanija toliau darė didelę pažangą ir demonstravo nuolatinį ryžtą toliau įgyvendinti ES darbotvarkę. Ji pasiekė apčiuopiamų ir ilgalaikių rezultatų vis dar poliarizuotoje politinėje aplinkoje, visų pirma dėl atitikties sąlygoms, nustatytoms 2018 m. birželio mėn. Tarybos išvadose dėl stojimo derybų pradžios. Opozicinės partijos, kurių narių dauguma 2019 m. vasario mėn. atsisakė parlamento narių mandatų, turėtų vėl konstruktyviai įsitraukti į demokratinių institucijų veiklą ir įsipareigoti siekti plataus Europos konsensuso. Toliau nuosekliai įgyvendinta teisingumo sistemos reforma, padaryta didelė bendra pažanga ir pakloti esminiai šio sektoriaus stiprinimo ir nepriklausomumo, nešališkumo, profesionalumo ir atskaitomybės didinimo pagrindai. Konkrečių rezultatų davė visų teisėjų ir prokurorų pakartotinis vertinimas (patikimumo patikrinimas). Taip pat tęsta teismų sistemos institucinė pertvarka. Įsteigtos naujos nepriklausomos teisminių institucijų savivaldos įstaigos, o tai paskatino įsteigti specializuotas kovos su organizuotu nusikalstamumu ir korupcija teismines ir tiriamąsias institucijas. Toliau ryžtingai kovota su korupcija ir organizuotu nusikalstamumu, įskaitant kovą su neteisėta prekyba narkotikais ir jų auginimu, ir tai padėjo pasiekti konkrečių rezultatų aktyviai vykdant tyrimus, baudžiamąjį persekiojimą ir priimant apkaltinamuosius nuosprendžius. Pastaraisiais metais Albanija nuolat įrodė esanti tvirtai įsipareigojusi kovoti su kanapių gamyba ir neteisėta prekyba jomis. Taip pat suintensyvėjo tarptautinis policijos bendradarbiavimas, ypač su ES valstybėmis narėmis, leidęs sėkmingai įvykdyti kelias didelio masto teisėsaugos operacijas ir suimti bei patraukti baudžiamojon atsakomybėn organizuotų nusikaltėlių tinklo vadovus. Ilgalaikis uždavinys tebėra užtikrinti nuoseklius aktyvių tyrimų, baudžiamojo persekiojimo ir apkaltinamųjų nuosprendžių, vykdomų kovojant su korupcija visais lygmenimis ir su organizuotu nusikalstamumu, rezultatus, todėl Albanija turi imtis tolesnių nuoseklių veiksmų, įskaitant operatyvinį bendradarbiavimą su ES valstybėmis narėmis. Be to, tęsta viešojo administravimo reforma ir ja siekiama padidinti valstybės tarnautojų įdarbinimo procedūrų profesionalumą ir skaidrumą, pagerinti politikos formavimą stiprinant sektorių koordinavimo struktūras ir sukurti poveikio vertinimo reglamentavimo sistemą. Toliau imtasi priemonių siekiant sustiprinti veiksmingą žmogaus teisių, taip pat ir mažumoms priklausančių asmenų bei romų teisių, apsaugą ir pagerinti kovos su diskriminacija politiką. Ekonomika toliau augo – nuo 3,8 proc. 2017 m. iki 4,2 proc. 2018 m., nedarbas ir biudžeto deficitas irgi sumažėjo, bet išliko dideli. Nepakankamos gamybinės žinios, žemas išsilavinimo lygis ir menkas technologijų perdavimas trukdo ekonomikos konkurencingumui ir integracijai į tarptautines vertės grandines. Atsižvelgdama į padarytą didelę pažangą ir atitiktį 2018 m. birželio mėn. Tarybos vienbalsiai nustatytoms sąlygoms, Komisija rekomenduoja, kad Taryba dabar pradėtų stojimo derybas su Albanija. Siekdama paremti šalies reformų proceso tęstinumą, Komisija derybų skyriams dėl teismų sistemos ir pagrindinių teisių bei teisingumo, laisvės ir saugumo taikys griežtesnį požiūrį. Albanija turi toliau siekti konkrečių rezultatų kovodama su korupcija visais lygmenimis ir su organizuotu nusikalstamumu. Kad būtų išlaikyta ir įtvirtinta šalies padaryta pažanga, taip pat būtinas tvirtesnis nacionalinis konsensusas dėl svarbiausio ES prioriteto – įveikti dabartinę poliarizaciją ir parodyti politinę valią, nepaisant partinių skirtumų.

11.Kosove bendra politinė padėtis buvo sudėtinga. Pažanga, padaryta įgyvendinant tam tikras pagrindines su ES susijusias reformas, sumenkinta vyriausybės sprendimu nustatyti 100 proc. muitą iš Serbijos ir Bosnijos ir Hercegovinos importuojamoms prekėms; taip pažeisti VELPS ir Stabilizacijos ir asociacijos susitarimo (SAS) principai. Kosovas turėtų kuo skubiau atšaukti šią priemonę ir sutelkti dėmesį į tai, kaip įgyvendinti Stabilizacijos ir asociacijos susitarimą; tam būtinas tvirtas visų partijų sutarimas. Kosovas turėtų veiksmingai įgyvendinti neseniai priimtus teisės aktus teisinės valstybės ir viešojo administravimo srityse ir baigti įgyvendinti Europos reformų darbotvarkę. Reikia didelių pastangų, kad būtų užkirstas kelias politiniam kišimuisi į aukštesnio rango valstybės tarnautojų įdarbinimo procesą, ir dėti daugiau suderintų pastangų kovojant su korupcija ir organizuotu nusikalstamumu. Už karo nusikaltimus, korupciją ir (arba) organizuotus nusikaltimus nuteistų asmenų skyrimas į oficialias pareigas prieštarauja Europos vertybėms. Reikia ryžtingai kovoti su aukšto lygio korupcija ir organizuotu nusikalstamumu, be kita ko, šiaurinėje Kosovo dalyje. Padaryta tam tikra ekonominė pažanga tvaraus augimo ir tam tikrų verslo aplinkos aspektų gerinimo srityse. Tačiau reikėtų imtis priemonių veiklos ir užimtumo lygiui padidinti, taip pat užtikrinti, kad biudžetas atitiktų galiojančias fiskalines taisykles, ir kovoti su neoficialia ekonomika. 2018 m. liepos mėn. Komisija patvirtino, kad Kosovas įvykdė visus Tarybos patvirtintus vizų režimo liberalizavimo kriterijus. 2019 m. kovo mėn. Europos Parlamentas per pirmąjį svarstymą pritarė Komisijos pasiūlymui liberalizuoti vizų režimą. Pasiūlymas dėl vizų režimo liberalizavimo pateiktas Tarybai ir turėtų būti svarstomas skubos tvarka. Kosovas turėtų toliau dėti pastangas laikytis visų kriterijų, visų pirma teisinės valstybės ir migracijos srityse. Iš esmės Kosovas toliau dalyvavo dialoge su Belgradu, vykdomu padedant ES. Kosovas turi dėti daug daugiau pastangų ir padėti sukurti palankią aplinką, kad būtų galima sudaryti teisiškai privalomą susitarimą su Serbija. Toks susitarimas yra skubiai reikalingas ir itin svarbus, kad tiek Kosovas, tiek Serbija galėtų toliau siekti integracijos į Europą. Kosovo vyriausybė turi atšaukti iš Serbijos ir Bosnijos ir Hercegovinos importuojamų prekių muitus. IV. PRIEDAI 1.Komisijos nuomonės dėl Bosnijos ir Hercegovinos paraiškos dėl narystės Europos Sąjungoje išvada ir rekomendacija 2.Ataskaitų išvadų santraukos 3.Vakarų Balkanų strategijos ir Sofijos prioritetų darbotvarkės įgyvendinimas. Aktyvesnis ES dalyvavimas 4.Statistinių duomenų priedas 1 PRIEDAS. Komisijos nuomonės dėl Bosnijos ir Hercegovinos paraiškos dėl narystės Europos Sąjungoje išvada ir rekomendacija Bosnija ir Hercegovina dar nepakankamai atitinka 1993 m. Kopenhagos Europos Vadovų Tarybos nustatytus kriterijus, susijusius su institucijų, užtikrinančių demokratiją, teisinę valstybę, žmogaus teises ir pagarbą mažumoms bei jų apsaugą, stabilumu. Atsižvelgiant į tai, šalis turi dėti dideles pastangas, kad pakankamai atitiktų šiuos kriterijus ir stiprintų savo institucijas, siekdama užtikrinti demokratiją, teisinę valstybę, žmogaus teises ir pagarbą mažumoms bei jų apsaugą. Kad galėtų prisiimti ES įsipareigojimus, Bosnija ir Hercegovina turi suderinti savo konstitucinę sistemą su Europos standartais ir užtikrinti savo institucijų funkcionalumą. Nors decentralizuota valstybės struktūra yra suderinama su naryste ES, Bosnija ir Hercegovina turės pertvarkyti savo institucijas, kad galėtų veiksmingai dalyvauti ES sprendimų priėmimo procese ir visapusiškai įgyvendinti acquis bei užtikrinti jo vykdymą. Bosnija ir Hercegovina turi pagerinti savo rinkimų sistemą ir teisminių institucijų veikimą. Ji taip pat turėtų stiprinti korupcijos ir organizuoto nusikalstamumo, įskaitant pinigų plovimą ir terorizmą, prevenciją ir kovą su jais, taip pat užtikrinti veiksmingą sienų valdymą, migracijos ir prieglobsčio sistemų veikimą. Ji turi sustiprinti visų piliečių pagrindinių teisių apsaugą, be kita ko, užtikrindama pilietinei visuomenei ir susitaikymui palankią aplinką bei pažeidžiamų grupių apsaugą ir įtrauktį. Ji taip pat turi imtis esminių viešojo administravimo reformos veiksmų. Kalbant apie ekonominius kriterijus, Bosnija ir Hercegovina pasiekė tam tikrą makroekonominį stabilumą. Tačiau siekiant pereiti prie veikiančios rinkos ekonomikos, kuri atitinka 1993 m. Kopenhagos Europos Vadovų Tarybos nustatytus kriterijus, Bosnija ir Hercegovina turi ypatingą dėmesį skirti sprendimų priėmimo procedūrų paspartinimui ir verslo aplinkos gerinimui, taip pat viešojo sektoriaus, ypač valstybinių įmonių, veiksmingumui ir skaidrumui. Šalis turėtų šalinti tokias rinkos mechanizmams tinkamai veikti trukdančias kliūtis kaip silpna teisinė valstybė, didelis biurokratizmas, korupcija, ilgos ir pernelyg sudėtingos administracinės procedūros ir didelis šalies vidaus rinkos susiskaidymas. Kad Bosnija ir Hercegovina vidutinės trukmės laikotarpiu galėtų atlaikyti konkurencijos spaudimą ir rinkos jėgų veikimą Sąjungoje, Bosnija ir Hercegovina turi ypač atkreipti dėmesį į prastą švietimo kokybę ir nepakankamą orientavimą į darbo rinkos poreikius, fizinio kapitalo kokybę, pvz., nepakankamą transporto ir energetikos infrastruktūros plėtrą ir lėtą šalies ekonominės struktūros prisitaikymą. Reikia pagerinti Bosnijos ir Hercegovinos įsipareigojimų pagal Stabilizacijos ir asociacijos susitarimą įgyvendinimą, visų pirma nustatant susitarime įtvirtintą parlamentinį aspektą ir patvirtinant nacionalinį ES acquis priėmimo planą. Apskritai Bosnija ir Hercegovina tik pradėjo pasirengimą prisiimti narystės ES įsipareigojimus ir turi gerokai paspartinti procesą, kad teisės aktai būtų suderinti su ES acquis ir būtų užtikrinamas susijusių teisės aktų įgyvendinimas bei vykdymas. Ypatingas dėmesys turėtų būti skiriamas laisvo prekių judėjimo, įsisteigimo teisės ir laisvės teikti paslaugas, informacinės visuomenės ir žiniasklaidos, žemės ūkio ir kaimo plėtros, žuvininkystės, transporto politikos, energetikos, ekonominės ir pinigų politikos, statistikos, socialinės politikos ir užimtumo, įmonių ir pramonės politikos, regioninės politikos ir struktūrinių priemonių koordinavimo, švietimo ir kultūros, vartotojų ir sveikatos apsaugos bei finansų kontrolės srityse. Bosnijos ir Hercegovinos įstojimas turėtų ribotą bendrą poveikį Europos Sąjungos politikai ir neturėtų įtakos Sąjungos gebėjimui vystytis ir stiprinti savo vystymąsi. Tačiau nustatyti Bosnijos ir Hercegovinos funkcionalumo klausimai, visų pirma susiję su vidaus sprendimų priėmimo procesu, taip pat netikrumas dėl įvairių valdžios lygmenų kompetencijos sričių ir jų dubliavimasis galėtų neigiamai paveikti sprendimų priėmimo procesą ES lygmeniu, ypač tais atvejais, kai reikalingas vieningas ES valstybių narių pritarimas. Todėl Bosnija ir Hercegovina turėtų įsipareigoti spręsti funkcionalumo klausimus, kad galėtų atitikti narystės ES reikalavimus ir prisiimti susijusius įsipareigojimus. Komisija mano, kad derybos dėl stojimo į Europos Sąjungą su Bosnija ir Hercegovina turėtų būti pradėtos, kai tik šalis pasieks reikiamą narystės kriterijų atitikties lygį, visų pirma Kopenhagos politinius kriterijus, pagal kuriuos reikalaujama užtikrinti institucijų, visų pirma užtikrinančių demokratiją ir teisinę valstybę, stabilumą. Bosnija ir Hercegovina turės iš esmės patobulinti savo teisinę ir institucinę sistemą, kad galėtų užtikrinti, jog būtų laikomasi toliau nurodytų pagrindinių prioritetų. Demokratija ir funkcionalumas 1.Užtikrinti, kad rinkimai būtų vykdomi laikantis Europos standartų, įgyvendinant ESBO Demokratinių institucijų ir žmogaus teisių biuro ir atitinkamas Venecijos komisijos rekomendacijas, užtikrinant politinių partijų finansavimo skaidrumą ir organizuojant savivaldybių rinkimus Mostare.

2.Užtikrinti, kad visais ES klausimų koordinavimo mechanizmo veikimo lygmenimis būtų pasiekta rezultatų, be kita ko, rengiant ir patvirtinant nacionalinę ES acquis priėmimo programą. 3.Užtikrinti tinkamą Stabilizacijos ir asociacijos parlamentinio komiteto veikimą. 4.Iš esmės patobulinti institucinę sistemą, įskaitant konstituciniu lygmeniu, siekiant: a)užtikrinti teisinį tikrumą dėl kompetencijos pasiskirstymo visais valdžios lygmenimis; b)nustatyti pakeitimo sąlygą, pagal kurią įstojusi į ES valstybė galėtų laikinai naudotis kitų valdžios lygmenų įgaliojimais, kad užkirstų kelią ES teisės pažeidimams ir juos ištaisytų; c)užtikrinti teisminių institucijų, įskaitant jų savivaldos instituciją (ATPT), nepriklausomumą; d)reformuoti Konstitucinį Teismą, be kita ko, spręsti tarptautinių teisėjų klausimą ir užtikrinti, kad būtų vykdomi jo sprendimai; e)užtikrinti teisinį tikrumą, be kita ko, įsteigiant teisminę instituciją, kuriai būtų patikėta užduotis užtikrinti nuoseklų teisės aiškinimą visoje Bosnijoje ir Hercegovinoje; f)užtikrinti piliečių lygybę ir nediskriminavimą, visų pirma atsižvelgiant į EŽTT praktiką bylos Sejdić-Finci sprendime; g)užtikrinti, kad visos administracinės įstaigos, kurioms patikėta acquis įgyvendinimo užduotis, vadovautųsi tik profesionalumo principu ir kad būtų panaikinta veto teisė priimant sprendimus, laikantis acquis; 5.imtis konkrečių veiksmų, kad būtų sukurta susitaikymui palanki aplinka, siekiant įveikti karo palikimą. Teisinė valstybė 6.Pagerinti teisminių institucijų veikimą, priimant naujus teisės aktus dėl Aukštosios teismų ir prokuratūros tarybos ir Bosnijos ir Hercegovinos teismų, laikantis Europos standartų. 7.Stiprinti korupcijos ir organizuoto nusikalstamumo, įskaitant pinigų plovimą ir terorizmą, prevenciją ir kovą su jais, visų pirma: a)priimti ir įgyvendinti teisės aktus dėl interesų konflikto ir informatorių apsaugos; b)užtikrinti veiksmingą kovos su korupcija įstaigų veikimą ir jų veiklos koordinavimą; c)suderinti teisės aktus ir stiprinti viešųjų pirkimų pajėgumus; d)užtikrinti veiksmingą teisėsaugos institucijų ir prokuratūrų tarpusavio bendradarbiavimą; e)parodyti pažangą, padarytą siekiant konkrečių rezultatų vykdant aktyvius tyrimus, priimant patvirtintus kaltinimus, vykdant baudžiamąjį persekiojimą ir priimant galutinius apkaltinamuosius nuosprendžius organizuoto nusikalstamumo ir korupcijos bylose, įskaitant susijusias su aukšto lygio pareigūnais;

f)depolitizuoti ir restruktūrizuoti valstybines įmones ir užtikrinti privatizacijos procesų skaidrumą; 8.užtikrinti veiksmingą sienų valdymo ir migracijos valdymo pajėgumų koordinavimą visais lygmenimis, taip pat užtikrinti prieglobsčio sistemos veikimą. Pagrindinės teisės 9.Stiprinti visų piliečių teisių apsaugą, visų pirma užtikrinant teisės aktų dėl nediskriminavimo ir dėl lyčių lygybės įgyvendinimą. 10.Užtikrinti teisę į gyvybę ir uždrausti kankinimus, visų pirma a) panaikinti nuorodą į mirties bausmę Serbų Respublikos subjekto Konstitucijoje ir b) nustatyti nacionalinį prevencinį kankinimo ir netinkamo elgesio mechanizmą. 11.Užtikrinti pilietinei visuomenei palankią aplinką, visų pirma laikantis Europos asociacijų laisvės ir susirinkimų laisvės standartų. 12.Užtikrinti saviraiškos ir žiniasklaidos laisvę bei žurnalistų apsaugą, visų pirma: a) užtikrinti, kad būtų imamasi tinkamų tolesnių teisminių priemonių bylose, susijusiose su grasinimais žurnalistams ir žiniasklaidos darbuotojams ir smurtu prieš juos, ir b) užtikrinti visuomeninio transliavimo sistemos finansinį tvarumą. 13.Gerinti pažeidžiamų grupių, visų pirma neįgaliųjų, vaikų, LGBTI asmenų, romų bendruomenės narių, sulaikytų asmenų, migrantų ir prieglobsčio prašytojų, taip pat perkeltųjų asmenų ir pabėgėlių, apsaugą ir įtrauktį, laikantis tikslo uždaryti Deitono taikos susitarimo VII priedą. Viešojo administravimo reforma 14.Užbaigti esminius viešojo administravimo reformos veiksmus siekiant pagerinti bendrą viešojo administravimo veikimą, užtikrinant, kad valstybės tarnyba būtų profesionali ir depolitizuota ir būtų laikomasi koordinuoto visos šalies politikos formavimo metodo. Komisija ragina Bosniją ir Hercegoviną visais valdžios lygmenimis susitarti dėl socialinių ir ekonominių reformų priemonių ir jas įgyvendinti pagal ERP politikos gaires. Komisija taip pat ragina Bosniją ir Hercegoviną tęsti regioninį bendradarbiavimą ir stiprinti dvišalius santykius su kaimyninėmis šalimis, be kita ko, sudarant susitarimus dėl sienų ir siekiant ilgalaikio susitaikymo Vakarų Balkanuose. Komisija rekomenduoja Tarybai aptarti šią nuomonę ir tolesnius veiksmus, susijusius su pagrindiniais nurodytais prioritetais, po to, kai bus suformuotos Bosnijos ir Hercegovinos valdžios institucijos. Komisija stebės Bosnijos ir Hercegovinos pažangą Stabilizacijos ir asociacijos susitarimo institucinės sistemos srityje ir toliau finansiškai rems šalį pagal Pasirengimo narystei pagalbos priemonę. Komisija į 2020 m. plėtros dokumentų paketą įtrauks ataskaitą dėl Bosnijos ir Hercegovinos, kurioje bus peržiūrimas nurodytų pagrindinių prioritetų įgyvendinimas, atsižvelgiant į tolesnius šalies veiksmus siekiant narystės ES. 2 PRIEDAS. Ataskaitų išvadų santraukos

Turkija Nepaprastoji padėtis, kuri buvo įvesta 2016 m. liepos 15 d. po mėginimo įvykdyti valstybės perversmą, panaikinta 2018 m. liepos 18 d., kai baigėsi paskutinis jos pratęsimas, tačiau iškart po to Turkijos parlamentas priėmė įstatymą, kuriuo dar trejiems metams buvo išsaugota daug nepaprastosios padėties taisyklių elementų. Įstatymu ribojamos tam tikros pagrindinės laisvės, visų pirma leidžiama atleisti valstybės tarnautojus (įskaitant teisėjus) ir prailginti sulaikymo laikotarpį, apriboti judėjimo laisvę ir susirinkimų viešumoje laisvę, taip pat išplėsti Vyriausybės paskirtų provincijų gubernatorių įgaliojimus. ES, kuri nedelsdama ryžtingai pasmerkė bandymą įvykdyti perversmą, pareiškė visapusišką paramą šalies demokratinėms institucijoms ir pripažino, kad Turkija turi teisę imtis skubių ir proporcingų veiksmų tokiai didelei grėsmei šalinti. Tačiau susirūpinimą ir toliau kelia tai, kad po bandymo įvykdyti perversmą paskelbus nepaprastąją padėtį imtasi plataus masto kolektyvinių priemonių, pavyzdžiui, daug asmenų buvo atleisti, areštuoti ar sulaikyti. Nepaprastosios padėties metu 36 dekretais suteikta teisė riboti tam tikras pilietines ir politines teises, teises į gynybą, išplėsti policijos ir prokurorų įgaliojimai vykdyti tyrimus ir baudžiamąjį persekiojimą, taip pat numatyta atleisti daugiau kaip 152 000 valstybės tarnautojų, įskaitant akademikus, mokytojus ir valstybės pareigūnus. Konstitucinis Teismas nusprendė, kad naudodamasis teisinėmis galiomis, suteiktomis nepaprastosios padėties metu, jis neturi įgaliojimų peržiūrėti dekretų teisėtumo. Parlamentas peržiūrėjo 32 dekretus. 2017 m. gegužės mėn. Turkijos valdžios institucijos įsteigė Nepaprastosios padėties priemonių tyrimo komisiją, kuriai pavesta atskirai nagrinėti visus skundus. 2019 m. gegužės mėn. duomenimis pateikta 126 600 skundų. Iš jų Tyrimo komisija peržiūrėjo 70 406 skundus. Juos išnagrinėjus tik 5 250 atleistų darbuotojų buvo grąžinti į darbą, o 65 156 skundai buvo atmesti. Dar neišnagrinėta 55 714 skundų. Dėl skundų nagrinėjimo tempo kyla abejonių, ar kiekvienas atvejis nagrinėjamas atskirai. Kadangi klausymų nėra, pareiškėjams apskritai trūksta procedūrinių garantijų, o sprendimai priimami remiantis rašytinėmis bylomis, susijusiomis su pradiniu atleidimu iš darbo; visi šie klausimai kelia abejonių, ar Tyrimų komisija yra veiksminga teisminė teisių gynimo priemonė. Panaikinusi nepaprastąją padėtį, Turkija atšaukė nuo Europos žmogaus teisių konvencijos ir Tarptautinio pilietinių ir politinių teisių pakto (TPPTP) nukrypti leidžiančias nuostatas. Tačiau ir toliau taikoma 2017 m. balandžio mėn. Europos Tarybos Parlamentinės Asamblėjos atnaujinta visapusiška stebėsenos procedūra. Neatsižvelgiant į Nepaprastosios padėties priemonių tyrimo komisiją, Turkijos pajėgumai užtikrinti veiksmingas nacionalines teisių gynimo priemones, kaip nustatyta Europos žmogaus teisių teismo, dar labiau sumažėjo. Kai kurie teismo sprendimai, palankūs garsiems teisių gynėjams, įskaitant žmogaus teisių gynėjus, buvo skubiai atmesti kitų teismų arba to paties teismo, kai kuriais atvejais po vykdomosios valdžios pastabų. Daug žmogaus teisių gynėjų, pilietinės visuomenės aktyvistų, žiniasklaidos atstovų, akademikų, politikų, gydytojų, teisininkų, teisėjų ir LGBTI asmenų vis dar yra sulaikyti, nors kai kuriais atvejais jiems nė nepareikšta kaltinamų; jų atžvilgiu žiniasklaida ir aukšto rango politikai vykdo šmeižto kampanijas. Pilietinės visuomenės organizacijoms, dirbančioms pagrindinių teisių ir laisvių srityje, skirta erdvė dar labiau sumažėjo, visų pirma dėl to, kad atsirado papildomų administracinių kliūčių. Teises ginančioms organizacijoms, kurios buvo uždarytos paskelbus nepaprastąją padėtį, nebuvo suteikta jokių teisių gynimo priemonių, susijusių su turto konfiskavimu. Nuo 2018 m. spalio mėn. iš dalies pakeitus parlamento darbo tvarkos taisykles pilietinės visuomenės organizacijos nebedalyvauja parlamento komitetų teisėkūros konsultacijų procese. Nėra įtraukių mechanizmų, leidžiančių rengti kuo platesnes konsultacijas su visuomene. Turkija vis dar turi atsižvelgti į svarbiausias Europos Tarybos ir jos organų rekomendacijas. Kaltinimai nusikalstama veika turėtų būti pareiškiami kiekvienu atskiru atveju laikantis skaidrių procedūrų. Asmeninė baudžiamoji atsakomybė gali būti nustatyta tik visapusiškai užtikrinant galių padalijimą, visišką teisminių institucijų nepriklausomumą ir kiekvieno asmens teisę į teisingą bylos nagrinėjimą. Pagal naują prezidentinę sistemą galia sutelkta vykdomosios valdžios institucijų rankose ir gerokai apribotos parlamento teisėkūros ir priežiūros funkcijos. Nuo 2018 m. liepos mėn. parlamentas priėmė 17 teisės aktų, įskaitant prieštaringai vertinamus darbo tvarkos taisyklių pakeitimus. Ministrai nebeatvyksta į parlamentą, pastarojo nariai jiems gali užduoti tik klausimus raštu. Didėjanti politinė poliarizacija, ypač rengiantis 2019 m. kovo mėn. savivaldos rinkimams, toliau trukdo konstruktyviam parlamentiniam dialogui. Opozicijos, visų pirma Liaudies demokratinės partijos (HDP), marginalizacija tęsiasi ir daugelis HDP įstatymų leidėjų yra sulaikyti. Neišspręsti parlamento narių imuniteto sistemos ilgalaikiai trūkumai. 2018 m. birželio mėn. prezidento ir parlamento rinkimuose ir 2019 m. kovo mėn. savivaldos rinkimuose rinkėjų aktyvumas buvo didelis. Nepaisant to, kad rinkimų dalyviai negalėjo konkuruoti vienodomis sąlygomis, rinkėjai turėjo tikrą pasirinkimą. Valdančioji partija turėjo didelį pranašumą, be to, sulaukė itin didelio su vyriausybe susijusios valstybinės ir privačios žiniasklaidos dėmesio. Po savivaldos rinkimų Aukščiausioji rinkimų taryba paskelbė, kad Turkijos pietryčių regione keturi išrinkti merai ir savivaldybių tarybų nariai neatitinka reikalavimų eiti pareigų, nors jų kandidatūros buvo patvirtintos prieš rinkimus. Taip pat atšaukti Stambulo miesto mero rinkimai ir suplanuoti nauji birželio 23 d. Aukščiausiosios rinkimų tarybos sprendimas iš naujo surengti Stambulo miesto mero rinkimus ir antrą vietą rinkimuose užėmusius kandidatus skirti merais tam tikrose šalies pietryčių savivaldybėse kelia rimtą susirūpinimą dėl rinkimų proceso teisėtumo ir vientisumo ir dėl institucijos nepriklausomumo nuo politinio spaudimo. Šie sprendimai taip pat prieštarauja svarbiausiam demokratinių rinkimų tikslui – užtikrinti, kad būtų atsižvelgiama į tautos valią. Opozicijos partijos griežtai protestavo prieš sprendimą atšaukti Stambulo miesto mero rinkimus ir naujų rinkimą rengimą. Visiškas prezidentinės sistemos įsigaliojimas pakeitė vykdomosios valdžios ir valstybės administravimo modelį. Prezidentinė sistema, įskaitant ministro pirmininko pareigų ir kitų funkcijų, pvz., ministerijų generalinių sekretorių pavaduotojų panaikinimą, lėmė didesnį viešojo administravimo politizavimą. Dabar Prezidentas turi teisę skirti daugumos viešojo sektoriaus reguliavimo institucijų vadovus. Prieš 2019 m. kovo mėn. savivaldybių rinkimus dėl tęsiamų areštų, atleidimų iš darbo ir patikėtinių skyrimo, taip pat dėl savavališko šių paskyrimų pobūdžio rinkėjai neturėjo politinio atstovavimo vietos lygmeniu galimybės, o vietos lygmens demokratijai kilo didelis pavojus. Vyriausybė peržiūrėjo civilinius ir karinius santykius reglamentuojančią teisinę sistemą ir smarkiai padidino vykdomosios valdžios galias karinių pajėgų atžvilgiu, taip sustiprindama civilinę priežiūrą. Įgyvendinant konstitucinius pakeitimus faktiškai buvo panaikinta daug karo teismų, tačiau karinės ir žvalgybos tarnybos ir toliau nėra pakankamai atskaitingos parlamentui, o saugumo personalui ir toliau garantuojama plataus masto teisinė apsauga. Parlamentinė teisėsaugos priežiūros komisija buvo neveiksminga. Karinių išlaidų priežiūros teisinis pagrindas dar nepatobulintas. Nepaisant pagerėjusios saugumo aplinkos, padėtis šalies pietryčiuose tebėra sudėtinga. Kurdistano darbininkų partijai (PKK), kuri tebėra asmenų, grupių ir subjektų, dalyvaujančių rengiant terorizmo išpuolius, ES sąraše, rengiant pakartotinius smurtinius išpuolius, vyriausybė tęsė saugumo operacijas. Nors vyriausybė turi teisėtą teisę kovoti su terorizmu, ji taip pat atsakinga už tai, kad tai būtų daroma laikantis teisinės valstybės principų, žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių. Kovos su terorizmu priemonės turi būti proporcingos. Nepaisant kai kurių atstatymo darbų, kompensaciją gavo tik nedaug šalies viduje perkeltų asmenų. Jokios pastebimos pažangos nepadaryta atnaujinant patikimą politinį procesą, siekiant taikaus ir ilgalaikio sprendimo. Turkija yra vidutiniškai pasirengusi viešojo administravimo reformos srityje, tačiau padėtis labai pablogėjo viešųjų paslaugų ir žmogiškųjų išteklių valdymo srityje, o tai taip pat paveikė politikos raidą ir atskaitomybę. Dėl valstybės tarnybos sistemos pokyčių dar labiau padidėjo administracijos politizavimas. Nuopelnais grindžiami, konkurencingi paskyrimai į vadovaujamas pareigas tebėra išimtis. Dėl rimtų procedūrinių trūkumų kyla abejonių, kokiu mastu Nepaprastosios padėties priemonių tyrimo komisija gali būti laikoma veiksminga atleistų valstybės pareigūnų teisių gynimo institucija. Turkijos teismų sistema yra pradiniame pasirengimo etape. Padėtis toliau smarkiai blogėjo ir ankstesnėse ataskaitose pateiktos rekomendacijos nebuvo priimtos arba įgyvendintos. Toliau buvo daromas politinis spaudimas teisėjams ir prokurorams, daug teisėjų ir prokurorų buvo perkelti prieš jų valią. Tai ir toliau daro neigiamą poveikį teismų sistemos nepriklausomumui ir bendrai kokybei bei veiksmingumui. Susirūpinimą kelia tai, kad pagal dabartinę sistemą įdarbinta daug naujų teisėjų ir prokurorų ir tai, kad nebuvo imtasi jokių priemonių, kuriomis būtų išspręsta objektyvių, nuopelnais pagrįstų, vienodų ir iš anksto nustatytų įdarbinimo ir paaukštinimo kriterijų trūkumo problema. Prezidento dekretu atkurta Turkijos teisingumo akademija, kuri buvo uždaryta paskelbus nepaprastąją padėtį. Vis dar pastebimas neigiamas atleidimų ir priverstinio teisėjų bei prokurorų perkėlimo poveikis, dėl kurio kyla plataus masto savicenzūros pavojus. Nebuvo imtasi jokių priemonių, kad būtų atkurtos teisinės garantijos siekiant užtikrinti teisminių institucijų nepriklausomumą nuo vykdomosios valdžios arba sustiprinti teisėjų ir prokurorų tarybos nepriklausomumą. 2019–2023 m. teisminių institucijų reformos strategija buvo paskelbta 2018 m. rugpjūčio mėn., tačiau kol kas ji nepriimta. Dėl strategijos projekto Turkija konsultavosi su Europos Taryba ir Komisija. Šalis tik pradėjo pasirengimą kovos su korupcija srityje. Nuo to laiko, kai buvo panaikinti prevenciniai organai, padėtis pablogėjo, nes jie nebuvo pakeisti nepriklausoma įstaiga, atitinkančia Jungtinių Tautų konvenciją dėl kovos su korupcija, kurios šalis yra Turkija. Tiek teisinei, tiek institucinei sistemai vykdomoji valdžia ir toliau daro nederamą spaudimą tiriant aukšto rango pareigūnų korupcijos bylas ir vykdant susijusį baudžiamąją persekiojimą. Teisės aktų pakeitimai, numatyti ankstesnėse kovos su korupcija strategijose, nebuvo įgyvendinti. Viešųjų pirkimų teisės aktai tebėra nesuderinti su ES acquis, dar labiau išplėsta nuo viešųjų pirkimų teisės nukrypti leidžiančių nuostatų taikymo sritis. Tai, kad nėra tvirtos kovos su korupcija strategijos ir veiksmų plano, aiškiai rodo politinės valios ryžtingai kovoti su korupcija trūkumą. Nėra nuolatinės, funkciniu požiūriu nepriklausomos kovos su korupcija institucijos, nėra specializuotos prokuratūros, atsakingos už tyrimus, susijusius su korupcija, ir yra tik keletas specializuotų teismų. Apskritai korupcija yra plačiai paplitusi ir kelia susirūpinimą.

Turkija padarė tam tikrą pasirengimo pažangą kovos su organizuotu nusikalstamumu srityje, tačiau pažanga ribota. Šalis turi tobulinti teisės aktus, kuriais reglamentuojama kova su elektroniniais nusikaltimais, turto konfiskavimas ir liudytojų apsauga. Turkijos duomenų apsauga vis dar neatitinka Europos standartų ir turės būti peržiūrėta, kad būtų užtikrintas veiklos susitarimo su Europolu, dėl kurio šiuo metu vyksta derybos, įgyvendinimas. Turkija turėtų parengti ir įgyvendinti išsamesnę ir nuoseklesnę nusikalstamu būdu įgytų pajamų konfiskavimo teisinę sistemą ir pagerinti savo pajėgumą valdyti įšaldytą turtą. Turkija padarė nemenką pažangą migracijos ir prieglobsčio politikos srityje ir toliau laikėsi įsipareigojimo įgyvendinti 2016 m. kovo mėn. ES ir Turkijos pareiškimą. Turkijos teisėsaugos institucijų pastangomis sustiprinta neteisėto sienos kirtimo iš Turkijos į Egėjo jūros salas mažėjimo tendencija. Turkija toliau dėjo milžiniškas pastangas, kad suteiktų didelę ir precedento neturinčią humanitarinę pagalbą ir paramą daugiau kaip 3,6 mln. registruotų pabėgėlių iš Sirijos ir apie 370 000 registruotų pabėgėlių iš kitų šalių, taip priimdama didžiausią pasaulyje pabėgėlių bendruomenę. Turkija sudarė septynias darbo grupes techniniams darbams, susijusiems su likusiais dialogo dėl vizų režimo liberalizavimo kriterijais, atlikti. Tačiau nepadaryta jokios pažangos derinant Turkijos vizų politiką su ES bendra vizų politika. Vis dar labai blogėja žmogaus ir pagrindinių teisių padėtis. Nors teisinėje sistemoje numatytos bendrosios žmogaus ir pagrindinių teisių užtikrinimo garantijos, teisinę sistemą dar reikia suderinti su Europos žmogaus teisių konvencija (EŽTK) ir Europos Žmogaus Teisių Teismo (EŽTT) praktika. Taip pat smarkiai pablogėjo padėtis tokiose srityse kaip saviraiškos laisvė, susirinkimų laisvė, asociacijų laisvė, procesinės ir nuosavybės teisės. Nebuvo atlikta jokių teisės aktų, kurie priimti iškart po to, kai buvo atšaukta nepaprastoji padėtis, ir kuriais buvo panaikintos esminės apsaugos priemonės, skirtos pilietinės visuomenės aktyvistams, žmogaus teisių gynėjams, žurnalistams, akademikams ir kitiems asmenims apsaugoti nuo prievartos, pakeitimų. Teisių įgyvendinimui trukdo valdžios institucijų, atsakingų už tų teisių ir laisvių apsaugą, susiskaidymas ir ribotas nepriklausomumas, taip pat tai, kad nėra nepriklausomų teisminių institucijų. Profesinių sąjungų teisėms ir toliau daromas didelis spaudimas. Nesiimta jokių veiksmų siekiant tirti nepaprastosios padėties metu padarytų didelių žmogaus teisių pažeidimų, vykdyti už juos atsakingų asmenų baudžiamąjį persekiojimą ar juos bausti. Visuomenėje įsivyravo bauginimo atmosfera, nes nepaprastąja padėtimi buvo naudojamasi siekiant riboti prieštaraujančią ar kitokią nuomonę. Nuo 2018 m. gruodžio mėn. bendras įkalintų asmenų, kuriems nepareikšti kaltinimai arba nepradėtas bylos nagrinėjimas, skaičius yra 57 000 – tai daugiau kaip 20 proc. kalinių. Kalėjimuose trūksta vietų ir blogėja sąlygos. Toliau griežtai ribojama saviraiškos laisvė ir dažnėja atvejų, kai rašytojai, socialinių tinklų naudotojai ir kiti visuomenės nariai, net vaikai, patraukiami baudžiamojon atsakomybėn už prezidento įžeidimą. Dėl nepakankamo skaidrumo žiniasklaidos priemonių nuosavybės srityje kyla abejonių dėl redakcinių pastabų nepriklausomumo. Romai ir toliau gyvena labai prastuose būstuose, dažnai stokoja pagrindinių viešųjų paslaugų ir pasikliauja socialinėmis išmokomis. Miestų atnaujinimo projektai ir toliau daugiausia veikia romų gyvenvietes ir priverčia perkelti visas šeimas. Būtina didesnė pažeidžiamiausių grupių ir mažumoms priklausančių asmenų teisės apsauga. Didelį susirūpinimą toliau kelia smurtas dėl lyties, diskriminacija, neapykantą mažumoms kurstanti kalba, neapykantos nusikaltimai ir LGBTI asmenų teisių pažeidimai. Turkija palankiai įvertino atnaujintas JT pastangas konsultuotis su suinteresuotaisiais subjektais dėl galimo derybų Kipro klausimu atnaujinimo. Įtampą regione kėlė numatomas angliavandenilių išteklių žvalgymas prie Kipro krantų, nes Turkija ėmėsi veiksmų ir skelbė pareiškimus, kuriais ginčijama Kipro Respublikos teisė eksploatuoti angliavandenilių išteklius jos išskirtinėje ekonominėje zonoje. Padėtį dar labiau eskalavo tai, kad 2019 m. gegužės mėn. Turkija į Kipro išskirtinę ekonominę zoną nusiuntė gręžimo platformą ir karinius laivus. Komisija primena 2018 m. kovo mėn. Europos Vadovų Tarybos pareiškimą, kuriame griežtai pasmerkti Turkijos tęsiami neteisėti veiksmai rytiniame Viduržemio jūros regione ir Egėjo jūroje. Jame primenamas Turkijos įsipareigojimas laikytis tarptautinės teisės ir puoselėti gerus kaimyninius santykius, gerbti Kipro suverenias teises žvalgyti ir naudoti savo gamtos išteklius vadovaujantis ES ir tarptautine teise. 2019 m. kovo mėn. ES paragino Turkiją susilaikyti nuo tokių neteisėtų veiksmų, į kuriuos ES atsakytų atitinkamai ir visapusiškai solidarizuodamasi su Kipru. ES ne kartą pabrėžė ES valstybių narių suverenias teises, be kita ko, teisę sudaryti dvišalius susitarimus, taip pat žvalgyti ir naudoti savo gamtos išteklius pagal ES acquis ir tarptautinę teisę, įskaitant JT jūrų teisės konvenciją. Turkija vis dar neįvykdė įsipareigojimo visiškai ir nediskriminuojamai įgyvendinti Asociacijos susitarimo papildomą protokolą ir nepašalino visų laisvą prekių judėjimą ribojančių kliūčių, įskaitant tiesioginio transporto jungčių su Kipru apribojimus. Nepadaryta jokios pažangos siekiant normalizuoti dvišalius santykius su Kipro Respublika. Tęstas operatyvinis bendradarbiavimas su Graikija migracijos srityje. Tačiau įtampa Egėjo jūroje ir rytiniame Viduržemio jūros regione nepadėjo palaikyti gerų kaimyninių santykių ir kilo pavojus regiono stabilumui ir saugumui. Pagerėjo dvišaliai santykiai su keliomis atskiromis ES valstybėmis narėmis, visų pirma su Austrija, Vokietija ir Nyderlandais. Nyderlandai ir Turkija normalizavo santykius. Turkija tęsė daugkartinius ir plataus masto Graikijos ir Kipro teritorinių vandenų ir oro erdvių pažeidimus. Dar vienas didelį susirūpinimą keliantis klausimas – šešis mėnesius trukęs dviejų Graikijos karių, kurie patruliavo prie sausumos sienos, sulaikymas, bet vasario mėn. surengus Graikijos ministro pirmininko vizitą į Turkiją ir 2018 m. rugpjūčio mėn. juos paleidus į laisvę, santykiai pastebimai pagerėjo. Šiomis aplinkybėmis ES dar kartą išreiškė didelį susirūpinimą ir paragino Turkiją vengti bet kokių grasinimų ar veiksmų prieš valstybę narę arba nesutarimų ar veiksmų, kurie galėtų neigiamai veikti gerus kaimyninius santykius ir taikų ginčų sprendimą. Kalbant apie ekonominius kriterijus, Turkijos ekonomikos padėtis vėl labai pablogėjo, todėl vis labiau nerimaujama dėl šalies rinkos ekonomikos veikimo. 2018 m. smarkiai pablogėjus išorės finansavimo sąlygoms išryškėjo per daugelį metų atsiradęs pažeidžiamumas. Reaguodamos į tai, Turkijos valdžios institucijos ėmėsi įvairių politikos veiksmų, kurie trukdė kainodarai, ribojo laisvą užsienio valiutos naudojimą ir drauge turėjo neigiamos įtakos rinkų veikimui. Vis didesnį susirūpinimą kelia pagrindinių ekonomikos institucijų nepriklausomumas. 2018 m. pirmąjį pusmetį einamosios sąskaitos deficitas buvo didžiausias, o dėl susilpnėjusios ekonomikos ir sumažėjusios liros vertės susidarė didelė korekcija. Po valiutos krizės ir didelio kreditavimo augimo, didelio pinigų kiekio augimo ir mažų realių palūkanų normų infliacijos lygis gerokai viršijo tikslinio rodiklio viršutinę ribą. Jokios pažangos nepadaryta didinant valstybės pagalbos skaidrumą. Turkija padarė tam tikrą pažangą ir yra gerai pasirengusi atlaikyti konkurencinį spaudimą ir rinkos jėgas ES. Kalbant apie prekybą ir investicijas, Turkijos integracija į ES rinką yra tinkama. Padaryta pažanga energetikos sektoriuje, taip pat tam tikra pažanga, susijusi su išlaidomis mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros, švietimo ir fizinio kapitalo srityse. Tačiau nuolat kyla problemų dėl švietimo kokybės ir lyčių lygybės. Kalbant apie gebėjimus prisiimti narystės įsipareigojimus, nors nedideliu tempu, Turkija tęsė teisės aktų derinimą su acquis. Padėtis dėl tam tikrų svarbiausių aspektų pablogėjo laisvo kapitalo judėjimo, viešųjų pirkimų, konkurencijos, informacinės visuomenės, ekonomikos ir pinigų politikos, taip pat išorės santykių srityse. Turkija padarė didelę pažangą bendrovių teisės, transeuropinių tinklų, mokslo ir mokslinių tyrimų srityse, ji taip pat yra gerai pasirengusi tokiose srityse kaip laisvas prekių judėjimas, intelektinės nuosavybės teisė, finansinės paslaugos, įmonių ir pramonės politika, vartotojų ir sveikatos apsauga, muitų sąjunga ir finansų kontrolė. Turkijos pasirengimas viešųjų pirkimų srityje vidutiniškas, nes dar nesuderinta daug teisės aktų. Turkija taip pat yra vidutiniškai pasirengusi laisvo kapitalo judėjimo, statistikos, energetikos, mokesčių, ekonominės ir pinigų sąjungos, regioninės politikos, švietimo ir kultūros, BUSP ir transporto politikos srityse, kuriose reikia dėti daugiau pastangų visose srityse. Turkija padarė tam tikrą pasirengimo pažangą konkurencijos, žemės ūkio, maisto saugos, veterinarijos ir fitosanitarijos politikos, socialinės politikos ir užimtumo, aplinkos ir klimato kaitos srityse, jose tebereikia suformuoti ir vykdyti platesnio užmojo ir geriau koordinuojamą politiką. Visose srityse daugiau dėmesio būtina skirti teisės aktų vykdymo užtikrinimui, o daugelyje sričių būtina tolesnė esminė pažanga siekiant teisės aktus suderinti su ES acquis, didinti reguliavimo institucijų nepriklausomumą ir stiprinti administracinius gebėjimus. Juodkalnija Kalbant apie politinius kriterijus, ataskaitiniu laikotarpiu vis dar būdingas mažas pasitikėjimas rinkimų sistema, kurią reikia nuodugniai persvarstyti ir užtikrinti jos įtraukumą. Šiuo tikslu 2018 m. rudenį buvo įsteigtas parlamento laikinasis rinkimų ir kitų teisės aktų reformos komitetas. Tačiau jam vis dar reikia pasinaudoti plataus užmojo įgaliojimais. Ataskaitiniu laikotarpiu įvyko prezidento ir vietos valdžios rinkimai 11 savivaldybių ir vienoje miesto savivaldybėje. Vietos rinkimai rengti pagal slankųjį grafiką, todėl buvo sunku užtikrinti tarptautinį jų stebėjimą ir buvo daug galimybių skųsti pažeidimus, kurie negali būti nepriklausomai įvertinti. Politinė arena tebėra susiskaldžiusi, poliarizuota ir jai trūksta tikro politinio dialogo. Nedidelė pažanga padaryta atkuriant politinį dialogą parlamente 2018 m., kai dauguma opozicijos partijų laikinai arba iš dalies grįžo į Parlamentą ir buvo įsteigtas laikinasis parlamento komitetas. Tačiau po to, kai 2018 m. pabaigoje buvo sulaikytas vienas parlamento opozicijos narys ir 2019 m. pradžioje kilo įtarimų korupcija bei neteisėtu politinių partijų finansavimu („vokelio“ byla), opozicija toliau boikotuoja parlamentą. Šie įtarimai taip pat paskatino piliečių mobilizaciją: reguliariai rengiami protestai gatvėse, mėginama palaikyti politinį dialogą už parlamento ribų ir opozicija prašo suformuoti technokratinę vyriausybę. Visi politiniai veikėjai atsakingi už tai, kad parlamente būtų atnaujinti politiniai debatai. Siekiant stiprinti parlamentinę atskaitomybę, vykdomosios valdžios priežiūrą, demokratinę kontrolę ir geresnę teisės aktų kokybę, būtinas aktyvus ir konstruktyvus visų šalių dalyvavimas. Nesiimta jokių tolesnių politinių ir teisminių priemonių dėl įtariamo piktnaudžiavimo viešosiomis lėšomis partijų politiniais tikslais 2012 m. Kalbant apie neseniai pateiktus kaltinimus, prokuratūra pradėjo tyrimus dėl kai kurių pateiktų kaltinimų, o Kovos su korupcija agentūra skyrė baudą politinei partijai, gavusiai neteisėtą finansinę paramą. Šiems kaltinimams atmesti būtinas patikimas, nepriklausomas ir veiksmingas institucinis atsakas. Kalbant apie valdymą, būtina stiprinti skaidrumą, suinteresuotųjų subjektų dalyvavimą ir vyriausybės pajėgumus vykdyti reformas. Naujas strateginio planavimo teisinis pagrindas ir metodika turėtų padėti užtikrinti kokybiškesnį strateginį planavimą, geresnę stebėseną ir vykdymą. Teisinė, institucinė ir finansinė aplinka, kurioje veikia pilietinės visuomenės organizacijos, apskritai pagerėjo. Tačiau praktikoje vis dar reikia užtikrinti tikrą pilietinės visuomenės organizacijų įtraukimą į politikos formavimo procesą. Juodkalnija yra vidutiniškai pasirengusi viešojo administravimo reformos srityje. Apskritai padaryta tam tikra pažanga. Padaryta pastebima pažanga, visų pirma vidutinės trukmės politikos planavimo sistemos, nuopelnais grindžiamo įdarbinimo ir valstybės administravimo racionalizavimo srityse. Tačiau siekiant veiksmingai išspręsti valstybės tarnybos depolitizavimo ir valstybės administracijos optimizavimo klausimą, taip pat siekiant įtraukaus ir faktais pagrįsto politikos formavimo, įgaliojimų priimti sprendimus perdavimo ir vadovų atskaitomybės, reikalinga tvirta politinė valia. Juodkalnijos teismų sistemos pasirengimas yra vidutiniškas ir padaryta tam tikra pažanga. Dar reikia visapusiškai įgyvendinti teisės aktų sistemą, kuria siekiama padidinti teisminių institucijų nepriklausomumą ir profesionalumą. Sustiprinti instituciniai pajėgumai. Juodkalnija padarė tam tikrą pasirengimo pažangą kovos su korupcija srityje. Ataskaitiniu laikotarpiu padaryta tam tikra nedidelė pažanga. Vis dėlto korupcija būdinga daugeliui sričių ir tebekelia susirūpinimą. Pagerėjo institucijų veiklos pajėgumai; tačiau visos institucijos turėtų veikti aktyviau. Vis dar turi būti sprendžiami uždaviniai, susiję su Kovos su korupcija agentūros patikimumu, nepriklausomumu ir prioritetų nustatymu. Būtina tobulinti finansinius tyrimus, turto konfiskavimą ir areštą. Pasiekta pirmų rezultatų aukšto lygio korupcijos bylų tyrimo, baudžiamojo persekiojimo ir galutinių apkaltinamųjų nuosprendžių srityje, tačiau baudžiamosios teisenos atsakas į aukšto rango pareigūnų korupciją vis dar yra pernelyg ribotas. Geresnių rezultatų šioje srityje bus galima pasiekti tik jeigu nepriklausomos institucijos bus apsaugotos nuo bet kokios netinkamos įtakos ir bus skatinamos naudotis visais savo įgaliojimais. Kovos su organizuotu nusikalstamumu srityje Juodkalnija tebėra vidutiniškai pasirengusi. Padaryta tam tikra pažanga teisminio bendradarbiavimo srityje ir kai kuriose kovos su organizuotu nusikalstamumu srityse. Pasiekta pirmų rezultatų kovos su pinigų plovimu, finansinių tyrimų ir laikino nusikalstamu būdu įgyto turto konfiskavimo srityse. Glaudesnis tarptautinis policijos bendradarbiavimas duoda rezultatų, kaip matyti iš daugybės aukšto lygio tarptautinių operacijų, areštų ir narkotikų konfiskavimo atvejų. Tačiau reikia tolesnių rezultatų, kad būtų pasiekta įtikinama pažanga kovojant su sudėtingesnėmis organizuotų nusikaltimų rūšimis, kai paliečiami su vietove susiję interesai, įskaitant pinigų plovimą, prekybą žmonėmis ir tabako kontrabandą, taip pat nusikalstamu būdu įgytų pajamų konfiskavimą. Pagrindinių teisių srityje Juodkalnija toliau derino savo teisės aktus su ES standartais. Sustiprinti Ombudsmeno ir prevencijos institucijų pajėgumai, tačiau vis dar reikia daugiau pastangų, kad būtų stiprinama institucinė sistema ir užtikrinama veiksminga žmogaus teisių apsauga. Juodkalnija dabar turi užtikrinti, kad būtų nustatyti derami instituciniai mechanizmai, kurie garantuotų pažeidžiamų grupių apsaugą nuo diskriminacijos. Teisės aktai įgyvendinami vangiai, būtina stiprinti su žmogaus teisėmis susijusius institucinius pajėgumus. Romų ir egiptiečių mažuma tebėra pažeidžiamiausia ir labiausiai diskriminuojama bendruomenė. Didelį susirūpinimą tebekelia smurtas dėl lyties ir smurtas prieš vaikus.

Juodkalnija yra padariusi tam tikrą pasirengimo pažangą saviraiškos laisvės srityje, tačiau ataskaitiniu laikotarpiu tolesnės pažangos nepadaryta. Labai nedidelė pažanga padaryta tiriant bylas, susijusias su smurtu prieš žurnalistus. Didelį susirūpinimą kelia tai, kad pastaruoju metu vyksta politinis kišimasis į nacionalinio visuomeninio transliuotojo tarybos ir Elektroninės žiniasklaidos agentūros darbą. Žiniasklaidos aplinka tebėra labai poliarizuota ir kyla sunkumų suvokiant laisvosios žiniasklaidos vaidmenį. Savireguliacijos mechanizmai tebėra silpni. Vertinant pagal ekonominius kriterijus, Juodkalnija padarė tam tikrą pažangą ir yra vidutiniškai pasirengusi kurti veikiančią rinkos ekonomiką. Ekonomika toliau sparčiai augo, o darbo rinkos rezultatai gerėjo, nors nedarbo lygis išliko aukštas. Nepaisant teigiamos eksporto dinamikos, einamosios sąskaitos deficitas, kurį skatino didelė vidaus paklausa, išliko labai didelis ir jis tik iš dalies finansuotas grynosiomis tiesioginių užsienio investicijų įplaukomis. Pagerėjo finansų sektoriaus mokumo ir likvidumo rodikliai, tačiau mažųjų įmonių galimybėms gauti finansavimą ir toliau trukdo griežtos skolinimo sąlygos. 2018 m. tęstos fiskalinio konsolidavimo pastangos, tačiau biudžeto deficito tikslas nepasiektas, o valstybės skola pasiekė naują rekordą, iš dalies dėl didelio greitkelio projekto, finansuoto Kinijos suteikta paskola, finansavimo poreikių. Privačiojo sektoriaus plėtrą ir toliau ribojo verslo aplinkos, teismų sistemos trūkumai ir didelė neoficialios ekonomikos dalis, o tai rodo prastus pagrindinių valstybės institucijų, atsakingų už teisinės valstybės principo laikymąsi ir rinkos konkurenciją, įgyvendinimo pajėgumus. Juodkalnija padarė tam tikrą pažangą ir yra vidutiniškai pasirengusi atlaikyti konkurencinį spaudimą ir rinkos jėgas Sąjungoje. Infrastruktūros plėtra daugelyje sričių palaipsniui sudaro didesnio ekonomikos konkurencingumo sąlygas. Tačiau reikia dėti daugiau pastangų stiprinti žmogiškojo kapitalo vystymą ir mažinti atotrūkį tarp švietimo rezultatų ir darbo rinkos poreikių. Vietos įmonės turi augti ir dėti daugiau pastangų tarptautiniam konkurencingumui didinti. Kalbant apie gerus kaimyninius santykius ir regioninį bendradarbiavimą, Juodkalnija tebėra ryžtingai įsipareigojusi palaikyti dvišalius santykius su kitomis plėtros šalimis ir kaimyninėmis ES valstybėmis narėmis, šalis taip pat aktyviai dalyvauja palaikant regioninį bendradarbiavimą. Kalbant apie Juodkalnijos gebėjimus prisiimti narystės įsipareigojimus, daugelyje sričių atliktas svarbus derinimo ir pasirengimo įgyvendinti acquis darbas. Šalis yra gerai pasirengusi tokiose srityse kaip bendrovių teisė, intelektinės nuosavybės teisė, energetika ir užsienio, saugumo ir gynybos politika. Juodkalnija yra vidutiniškai pasirengusi daugelio skyrių srityse, pavyzdžiui, laisvo prekių judėjimo, konkurencijos politikos, žemės ūkio ir kaimo plėtros, maisto saugos, veterinarijos bei fitosanitarijos politikos, taip pa