Įvadas

Siekdama savo tikslų, Europos Sąjunga įvairiomis finansavimo programomis remia daugybę politikos sričių. Pagal programas teikiamos dotacijos ir kitų formų finansavimas valstybėms narėms, įmonėms, mokslininkams, nevyriausybinėms organizacijoms ir kt. Pagal Sutarties dėl ES veikimo 317 straipsnį už biudžeto vykdymą atsakinga Komisija. Pagal Finansinio reglamento 62 straipsnį Komisija vykdo biudžetą tiesiogiai, taikydama pasidalijamąjį valdymą su valstybėmis narėmis, arba netiesiogiai, pavesdama biudžeto vykdymo užduotis vykdyti trečiosioms šalims (kaip antai trečiosioms valstybėms, valstybių narių organizacijoms, tarptautinėms organizacijoms bei įstaigoms, kurioms pavesta įgyvendinti viešojo ir privačiojo sektorių partnerystę).

Tiesiogiai valdomų programų atveju 2003 m. Komisija nusprendė, kad būtų tinkama vykdant kai kurias programas tam tikrų užduočių valdymą perduoti vykdomosioms įstaigoms, o Komisija galėtų sutelkti dėmesį į savo pagrindines užduotis. Šios įstaigos buvo įsteigtos kaip specializuoti subjektai, atliekantys konkrečias užduotis per visą tam tikro projekto laikotarpį, vykdantys biudžetą ir teikiantys aktualią informaciją politikos formuotojams. Vykdomosios įstaigos – savarankiški subjektai, kuriuos prižiūri Komisija.

Siekdamos savo tikslų, vykdomosios įstaigos vykdo dotacijų ir viešųjų pirkimų procedūras, tvarko sutartis ir įgyvendina reikiamas biudžeto procedūras. Be to, vykdomosios įstaigos padeda įgyvendinti programas, pavyzdžiui, renka, tvarko ir teikia informaciją apie programų įgyvendinimą. Jos stebi projektų vykdymo pažangą ir poveikį. Jos informuoja potencialius pareiškėjus apie finansavimo galimybes ir padeda paraiškų teikėjams bei paramos gavėjams taikyti procedūras. Jos informuoja Komisiją apie programų įgyvendinimą, projektų rezultatus ir poveikį. Vis dėlto kitoms įstaigoms neturėtų būti patikima daugiau valdymo užduočių, nei numatyta Sutartyje nustatytoje institucinėje sistemoje. Tai reiškia, kad Sutartimi institucijoms priskirtos užduotys, reikalaujančios įgaliojimų, leidžiančių veikti savo nuožiūra įgyvendinant politinį pasirinkimą, neturėtų būti patikėtos kitoms įstaigoms. Be to, sprendimas patikėti užduotis kitoms įstaigoms turėtų būti priimamas atlikus sąnaudų ir naudos analizę.

Šiuo metu šešios vykdomosios įstaigos valdo mokslinių tyrimų ir inovacijų, švietimo, pilietybės, kultūros, aplinkos, klimato politikos, transporto, energetikos, telekomunikacijų, žemės ūkio, maisto, sveikatos, vartotojų, konkurencingumo bei mažųjų ir vidutinių įmonių finansavimo programas.

Vykdomoji įstaiga Darbuotojų skaičius (šaltinis: metiniai biudžetai) 2014 m. 2015 m. 2016 m. 2017 m. 2018 m. 2019 m. 2020 m. Vartotojų, sveikatos, žemės ūkio ir maisto programų vykdomoji įstaiga (CHAFEA) 50 51 60 65 71 76 79 Mažųjų ir vidutinių įmonių reikalų vykdomoji įstaiga (EASME) 308 394 437 447 462 489 506 Inovacijų ir tinklų programų vykdomoji įstaiga (INEA) 162 197 247 267 293 302 313 Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomoji įstaiga (EACEA) 436 441 442 442 442 438 438 Mokslinių tyrimų vykdomoji įstaiga (REA) 580 630 649 670 730 745 785 Europos mokslinių tyrimų tarybos vykdomoji įstaiga (EMTTVĮ) 389 413 447 468 484 508 529 IŠ VISO 1 925 2 126 2 282 2 359 2 463 2558 2650

Prieš patikėdama užduotis šioms vykdomosioms įstaigoms, Komisija atliko išankstinę (ex ante) sąnaudų ir naudos analizę. Šioje analizėje ji išnagrinėjo keletą aspektų: 1) koordinavimo ir patikrų išlaidas; 2) poveikį žmogiškiesiems ištekliams; 3) pavestų užduočių vykdymo veiksmingumą ir lankstumą; 4) taikomų procedūrų supaprastinimą; 5) pavestos veiklos ir galutinių paramos gavėjų glaudžius ryšius; 6) ES, kaip atitinkamos savo programos rengėjos, matomumą; 7) poreikį išlaikyti tinkamą praktinės patirties lygį Komisijoje.

Remiantis 2013 m. atlikta sąnaudų ir naudos analize, apskaičiuota, kad kai kurių programų valdymo užduočių perdavimas vykdomosioms įstaigoms yra ekonomiškesnis nei veiklos vykdymas pačioje institucijoje. Joje buvo numatyta, kad nuoseklesnių programų portfelių suderinimas su vykdomųjų įstaigų pagrindinėmis kompetencijomis ir jų tapatybe duotų kokybinę naudą. Be to, analizėje numatyta, kad sujungus skirtingų ES programų valdymą būtų pasiekta sinergija, masto ekonomija, o valdymas būtų paprastesnis.

Siekiant įvertinti vykdomųjų įstaigų veiklą, buvo nustatyti ir nuolat stebimi pagrindiniai veiklos rezultatų rodikliai. Praėjus trejiems metams nuo kiekvienos vykdomosios įstaigos įsteigimo ir po to kas trejus metus Komisija turi įvertinti, ar kiekviena vykdomoji įstaiga veikia gerai. Ji vertina, ar buvo pasiekti ex ante sąnaudų ir naudos analizėje numatyti rezultatai. Tokiu būdu ji gali nustatyti tobulintinas sritis ir galbūt apžvelgti pavestų užduočių apimtį.

Komisija visų šešių vykdomųjų įstaigų 2018–2019 m. veiklos rezultatus įvertino atskirai. Visi vertinimai buvo pagrįsti išorės tyrimais pagal tą pačią metodiką ir taikant Komisijos geresnio reglamentavimo principus. Vertinimuose nustatyta, ar vykdomosios įstaigos savo užduotis įvykdė veiksmingai ir efektyviai, ar joms valdant programų portfelį buvo dubliavimosi, spragų ar nenuoseklumo ir ar buvo aiškiai apibrėžtos kiekvienos iš jų ir atsakingo GD ar kitų vykdomųjų įstaigų užduotys. Vertinimai apima retrospektyvinę sąnaudų ir naudos analizę, kurioje faktiniai trejų metų vertinimo laikotarpio rezultatai palyginami su ex ante sąnaudų ir naudos analizėje numatytais veiklos rezultatais.