2017 m. Europos pagalbos labiausiai skurstantiems asmenims fondo bendrai finansuotų veiksmų programų metinių įgyvendinimo ataskaitų santrauka

1.ĮVADAS

Europos pagalbos labiausiai skurstantiems asmenims fondas (toliau – EPLSAF) padeda mažinti itin sunkių formų skurdą ES, pavyzdžiui, maisto stygių, vaikų skurdą ir benamystę. Bendra šio fondo lėšų suma yra 3,8 mlrd. EUR (dabartinėmis kainomis). Valstybių narių skiriamiems ištekliams papildyti ES skiria iki 85 proc. tuos išteklius atitinkančių lėšų, taigi bendra šio fondo lėšų vertė siekia apie 4,5 mlrd. EUR. Valstybės narės įgyvendina: i) pagalbos maisto srityje ir (arba) pagrindinės materialinės pagalbos veiksmų programas (VP I) ir (arba) ii) socialinės įtraukties veiksmų programas (VP II). Pagalba maisto srityje ir (arba) pagrindinė materialinė pagalba turi būti teikiama drauge su papildomomis priemonėmis, pavyzdžiui, nukreipimu į socialines tarnybas. Pagal Reglamento (ES) Nr. 223/2014 (toliau – EPLSAF reglamentas) 13 straipsnio 9 dalį ši santrauka grindžiama Komisijos priimtose 2017 m. įgyvendinimo ataskaitose pateikiama informacija. Esama tam tikrų duomenų apribojimų. Visų pirma, kelių rodiklių reikšmės nustatytos remiantis informacija pagrįstais įverčiais, o kumuliacinės reikšmės turi būti vertinamos atsargiai (taip pat žr. priedą). Dabar valstybės narės teikia išsamesnes ataskaitas, tačiau jose tebėra tam tikrų spragų; pavyzdžiui, pranešant apie horizontaliųjų principų taikymą dažnai neįtraukiama informacija apie priemones, kurių imtasi siekiant laikytis šių principų. Pranešimai apie papildomas priemones pagerėjo, tačiau, remiantis pateiktais įrodymais, dažnai vis dar sudėtinga įvertinti jų indėlį siekiant socialinės įtraukties tikslo, taip pat vis dar sistemingai nepranešama apie jų įgyvendinimo kliūtis ir sunkumus. Įgyvendinimo ataskaitas pateikė visos valstybės narės, išskyrus Jungtinę Karalystę. Atsižvelgiant į laiko tarpą, praėjusį nuo programų įgyvendinimo iki ataskaitų pateikimo, į šią santrauką taip pat įtraukti naujausi pokyčiai, kai apie juos žinoma.

2.Naujausi pokyčiai ES lygmeniu

2017 m. asmenų, kuriems gresia skurdas ar socialinė atskirtis, dalis sumažėjo nuo 23,5 iki 22,4 proc., tačiau vis dar reikia mažinti socialinės atskirties riziką, visų pirma kylančią vaikams, benamiams, neįgaliesiems ir migrantų kilmės asmenims. Bendras asmenų, kuriems gresia skurdas ir socialinė atskirtis, skaičius siekė 113 mln., t. y. buvo mažesnis negu prieš krizę, tačiau strategijos „Europa 2020“ tikslai dar toli gražu nepasiekti. Didelio materialinio nepritekliaus lygis kaip niekada žemas, tačiau keliose valstybėse narėse tebėra aukštas. Beveik visose valstybėse narėse pastaruoju metu padidėjo benamystė. Vaikų skurdo rizikos lygis tebėra gerokai aukštesnis už visų gyventojų skurdo rizikos lygį. Šiomis aplinkybėmis EPLSAF parama nepalankiausiomis sąlygomis gyvenančioms visuomenės grupėms, jas aprūpinant maistu ir tokiomis pagrindinėmis vartojimo prekėmis kaip mokyklos ir tualeto reikmenys arba organizuojant socialinės įtraukties veiklą, ir toliau yra labai reikalinga.

2018 m. Komisija patvirtino plataus užmojo pasiūlymą kitu programavimo laikotarpiu įsteigti fondą „Europos socialinis fondas +“ (ESF+), EPLSAF sujungiant su ESF ir kitomis trimis finansavimo priemonėmis. Šiuo metu dėl šio pasiūlymo deramasi su teisės aktų leidėjais. ESF+ reglamentu, kuris grindžiamas poveikio vertinimu, siekiama užtikrinti, kad lėšos, kurioms taikomas pasidalijamojo valdymo principas, būtų skiriamos pagrindiniams uždaviniams spręsti, visų pirma Europos socialinių teisių ramsčio principams ir per Europos semestrą teikiamų rekomendacijų įgyvendinimui paremti. Atsižvelgiant į minėtas nuolatines problemas, juo siekiama skatinti socialinę įtrauktį, šiam tikslui panaudojant didelę dalį ESF+ skirtų nacionalinių asignavimų (bent 25 proc.), ir mažinti materialinį nepriteklių nustatant, kad ES lygmens tikslas yra 4 proc. ir kad kiekviena valstybė narė šiuo tikslu turi skirti bent 2 proc. asignavimą. Taip bus užtikrinta, kad tiems, kuriems pagalbos reikia labiausiai, būtų skirtas minimalus išteklių kiekis; Komisija apskaičiavo, kad parama išliks tokio pat dydžio, kokia šiuo metu teikiama iš EPLSAF. ESF+ reglamente taip pat atsižvelgiama į suinteresuotųjų subjektų prašymą šios rūšies pagalbai ir toliau taikyti ne tokius griežtus reikalavimus. Be to, juo supaprastinami duomenų rinkimo ir stebėsenos, taip pat ataskaitų teikimo reikalavimai.

2017 ir 2018 m. iš vadovaujančiųjų institucijų atstovų sudaryta EPLSAF ekspertų grupė surengė po du susitikimus. Juose buvo siekiama aptarti, kaip įgyvendinamos EPLSAF programos, įskaitant tokius klausimus kaip priemonių, susijusių su pagrindine materialine pagalba (ESF+ XI-asis konkretus tikslas) ir labiausiai skurstančių asmenų socialine integracija (ESF+ X-asis konkretus tikslas), plėtojimas pasitelkiant ESF+. Per apskritojo stalo diskusijas pateikta informacijos apie dabartinį EPLSAF ir ESF tarpusavio papildomumą. Komisija surengė EPLSAF tinklo susitikimus, kurių metu taip pat buvo nagrinėjamas EPLSAF ateities naujuoju programavimo laikotarpiu klausimas. Iki 2018 m. pabaigos buvo surengta trylika keitimosi patirtimi ir gerosios praktikos pavyzdžiais renginių. Dalyviai, visų pirma priimančiosios valstybės narės, pristatė atvejų tyrimus, taip pat bendrus sunkumus ir jų sprendimo būdus, susijusius su bendrais interesais įgyvendinant EPLSAF programas. Per susitikimus daugiausia dėmesio skirta papildomoms priemonėms, taip pat benamystės ir su būstu susijusios atskirties mažinimui. Pirmą kartą per tinklo susitikimą surengta Europos nacionalinių asociacijų, dirbančių su benamiais, federacijos (pranc. FEANTSA) 2018 m. apdovanojimų „Panaikinkime benamystę“ (angl. Ending Homelessness Awards) ceremonija. Antrąjį 2017 m. pusmetį ir 2018 m. buvo surengti kasmetiniai susitikimai su ES lygmeniu veikiančių organizacijų partnerių atstovais, kurių metu daugiausia dėmesio skirta su naujuoju programavimo laikotarpiu susijusiems įgyvendinimo sunkumams ir idėjoms, taip pat komunikacijos veiklai.

Atlikus EPLSAF laikotarpio vidurio vertinimą patvirtinta, kad iš EPLSAF labiausiai skurstantiems asmenims teikiama labai reikalinga pagalba. 2014–2017 m. jo lėšomis per metus vidutiniškai paremta po 12,7 mln. asmenų. Šio fondo veiksmai suderinti su nacionalinėmis skurdo mažinimo iniciatyvomis ir ES fondų, ypač ESF, veiksmais ir juos papildo. EPLSAF teigiamas poveikis beveik kiekvienoje valstybėje narėje yra didelis, ypač tokiose srityse kaip naujos tikslinės grupės, naujos veiklos rūšys ir didesnė teritorinė aprėptis. Vienas iš akivaizdžių poveikio pavyzdžių yra didesni organizacijų partnerių pajėgumai ir didesnis jų profesionalumas. Vis dėlto nuolat pateikiama perteklinio reglamentavimo, kai taikomi pernelyg dideli reikalavimai, įrodymų, pavyzdžiui, daugumos valstybių narių nustatytas reikalavimas registruoti galutinius paramos gavėjus. Paaiškėjo, kad, be kita ko, būtina ir toliau daugiausia dėmesio skirti labiausiai skurstantiems asmenims, dar labiau stiprinti sąveiką su ESF ir toliau užtikrinti lankstų įgyvendinimą. Į šiuos aspektus atsižvelgta Komisijos pasiūlyme dėl ESF+.

2017 m. visos VP I įgyvendinusios valstybės narės atliko struktūrinius galutinių paramos gavėjų tyrimus, kaip to reikalaujama EPLSAF reglamente. Šių tyrimų rezultatai taip pat nagrinėjami šioje ataskaitoje. Buvo siekiama įgyti žinių apie galutinių paramos gavėjų socialines ir ekonomines sąlygas, dabartinę padėtį ir padėtį praeityje ir jų pasitenkinimo EPLSAF parama lygį, taip pat surinkti duomenų iš organizacijų partnerių apie materialinės pagalbos paskirstymą ir taikomų papildomų priemonių rūšis.

3.VEIKSMŲ PROGRAMŲ ĮGYVENDINIMO PAŽANGA

3.1.Finansinis įgyvendinimas

Apskritai 2017 m. toliau spartėjo finansinis EPLSAF programų įgyvendinimas. Iš esmės bendra tinkamų finansuoti nacionalinių ir ES viešųjų išlaidų, patvirtintų EPLSAF veiklai remti, suma padidėjo iki 637,3 mln. EUR; 2016 m. ji siekė 569,5 mln. EUR, o 2015 m. – 444,2 mln. EUR. Taigi kumuliacinė 2014–2017 m. įsipareigojimų dėl išlaidų suma siekia 1 973,5 mln. EUR arba 44 proc. visų programų išteklių (bendro ES ir nacionalinio finansavimo). 2017 m. paramos gavėjams buvo išmokėta mažiau lėšų negu ankstesniais metais (2017 m. jiems išmokėta 405,2 mln. EUR, o 2016 m. – 434,9 mln. EUR), tačiau šiek tiek daugiau negu 2015 m. (395,2 mln. EUR). Išsamus lėšų paskirstymas, taip pat pagal valstybes nares, pateikiamas priedo I lentelėje.

Didelė pažanga padaryta Komisijai pateiktų mokėjimo paraiškų srityje. 2017 m. valstybės narės iš viso deklaravo 475 mln. EUR tinkamų finansuoti viešųjų išlaidų (2016 m. – 353,4 mln. EUR, o 2015 m. – 46,3 mln. EUR).

Kalbant apie finansinį vykdymą, Komisija iki 2018 m. gruodžio 31 d. tarpiniais mokėjimais iš viso buvo išmokėjusi 955 mln. EUR. Iki to laiko finansinis įgyvendinimas, išreikštas Komisijos atliktų tarpinių mokėjimų lygmeniu, viršijo 25 proc. visų 2014–2020 m. asignavimų.

3.2.Praktinis įgyvendinimas

2017 m. pagalbą EPLSAF lėšomis teikė 26 valstybės narės. Tai reiškia, kad, palyginti su ankstesniais metais, padaryta didelė pažanga. 2017 m. pagalba pradėta teikti Kipre, Vengrijoje ir Kroatijoje, o Portugalijoje atnaujintas 2016 m. sustabdytas maisto produktų paskirstymas. Dvidešimt dvi iš dvidešimt šešių valstybių narių skirstė pagalbą maisto srityje ir (arba) pagrindinę materialinę pagalbą ir taikė papildomas priemones (VP I, žr. 1 pav.), o keturios valstybės narės įgyvendino socialinės įtraukties programas (VP II, žr. 1 pav.). Be Jungtinės Karalystės, vienintelė valstybė narė, kurioje 2017 m. nebuvo teikiama pagalba, buvo Rumunija, kuri dėl institucinių pokyčių turėjo pertvarkyti savo veiksmų programą.