c)2017 m. gruodžio 27 d. Alžyras priėmė Įstatymą Nr. 17-11 dėl 2018 m. finansų įstatymo. Šio įstatymo 115 straipsniu muitai buvo padidinti 129 tarifų eilutėms, kurios, be kita ko, apima telekomunikacijų komponentus, modemus, kabelius ir elektros prietaisus. Tam tikriems produktams taikomas muito tarifas padidėjo nuo pradinio taikytino 0–5 proc. tarifo iki 30 proc. tarifo, o kitiems produktams – nuo pradinio 30 proc. tarifo iki 60 proc. tarifo. Įtariama, kad ši priemonė nesuderinama, be kita ko, su Asociacijos susitarimo 17 straipsniu, nes priimdamas šią priemonę Alžyras šiems importuojamiems produktams taiko naujus muitus.

Be to, Asociacijos susitarimo 100 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad Asociacijos taryba, priimdama sprendimą, gali spręsti visus ginčus, dėl kurių viena iš Šalių į ją kreipėsi pagal Asociacijos susitarimo 100 straipsnio 1 dalį.

e)2019 m. rugsėjo 30 d. Alžyro bankų ir finansų įstaigų profesinė asociacija (ABEF) paskelbė aplinkraštį Nr. 479/DG/2019, kuriame daroma nuoroda į 2019 m. rugsėjo 29 d. Finansų ministerijos kabineto vadovo raštą Nr. 189/CC/MF/2019, kuriuo nustatomos naujos ribojamosios mobiliųjų telefonų ir buitinių elektros prietaisų importo priemonės, apimančios tris elementus. Pirma, atsiskaitymui už importuojamas prekes nustatomas privalomas devynių mėnesių atidėjimo laikotarpis. Antra, ekonominės veiklos vykdytojų, kai tai įmanoma, kiekvienu atveju reikalaujama pirmiausia naudotis nacionaliniais jūrų transporto pajėgumais. Trečia, importuoti leidžiama tik pagal sutartis, pagal kurias, kiek įmanoma, taikoma Incoterms FOB sąlyga. Nuo 2019 m. gruodžio 31 d. įpareigojimas taikyti FOB sąlygą buvo išplėstas visiems importuojamiems produktams. 2019 m. gruodžio 25 ir 26 d. paskelbti du paskesni aplinkraščiai: Nr. 643/DG/2019 ir Nr. 645/DG/2019, kuriuose pateikiama papildomos informacijos apie tai, kaip įgyvendinti įpareigojimą naudotis nacionalinių jūrų vežėjų paslaugomis ir taikyti FOB sąlygą. Įtariama, kad šios priemonės, be kita ko, kiek tai susiję su atsiskaitymo sąlygomis ir FOB sąlyga, yra nesuderinamos, be kita ko, su Asociacijos susitarimo 17 straipsniu, nes jos gali būti laikomos naujais kiekybiniais produktų importo į Alžyrą apribojimais arba lygiaverčio poveikio priemone. Šios priemonės taip pat nesuderinamos su Asociacijos susitarimo 30, 32 ir 34 straipsniais, nes, kaip įtariama, jomis Alžyras nesilaiko pareigų, susijusių su Europos Sąjungos paslaugomis ir paslaugų teikėjais. Be to, kalbant apie jūrų transportą, visų pirma Alžyro nustatytą įpareigojimą naudotis nacionalinių jūrų vežėjų paslaugomis, įtariama, kad Alžyras nesilaiko laisvo patekimo į tarptautinę rinką ir komercinių krovinių vežimo principo ir taiko priemones, kurios, įtariama, yra užslėpti suvaržymai arba daro diskriminacinį poveikį laisvei teikti tarptautinio jūrų transporto paslaugas. Be to, įtariama, kad atsiskaitymui už prekes nustatydamas devynių mėnesių atidėjimo laikotarpį Alžyras taip pat nesilaiko Asociacijos susitarimo 38 straipsnio.

Dėl pirmiau minėtų Alžyro taikomų ribojamųjų priemonių labai sumažėjo Alžyro ir Europos Sąjungos prekyba atitinkamomis prekėmis ir paslaugomis.

Po to, kai dėl ginčo buvo kreiptasi į Asociacijos tarybą, 2020 m. rugsėjo 29 d. ir gruodžio 7 d. surengtos konsultacijos. Šių konsultacijų metu Šalys pradėjo diskusijas dėl Asociacijos tarybos sprendimo projekto.

2020 m. spalio 28 d. įvykusiame 7-ame Investicijų, prekybos ir paslaugų pakomitečio posėdyje ir neoficialiame Asociacijos tarybos narių posėdyje Europos Sąjunga ir Alžyras patvirtino bendrą tikslą spręsti šį ginčą Asociacijos tarybos sprendimu.

Asociacijos tarybos sprendime turi būti atsižvelgta į tai, kad pagal 2020 m. rugsėjo 29 d. posėdžio deklaraciją Alžyras, remdamasis savo vidaus teisės aktais, nenustatė automatiškai ir neautomatiškai išduodamų produktų importo ir eksporto licencijų išdavimo tvarkos.

Be to, 2020 m. gruodžio 7 d. posėdyje Alžyras nurodė ketinantis nuo 2021 m. sausio 1 d. panaikinti automobilių importo apribojimus.

Asociacijos tarybos sprendime turi būti pateiktas bendras abiejų Šalių aiškinimas dėl Alžyro priimtų priemonių, kurios yra ginčo objektas, atitikties Asociacijos susitarimo nuostatoms ir nurodomi veiksmai, kurių turi imtis Alžyras. Šiuo atžvilgiu Alžyrui būtina nustatyti pereinamąjį laikotarpį ir procedūras, taikytinas tuo atveju, jei jis nesilaikytų sprendimo.

Reikėtų pažymėti, kad Alžyras dar nepateikė savo pastabų dėl Asociacijos tarybos sprendimo projekto, pridėto prie pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo. Todėl tikėtina, kad būsimose derybose projekto tekstas bus iš esmės pakeistas.

4.Teisinis pagrindas

4.1.Procedūrinis teisinis pagrindas

Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje reglamentuojami sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.

Asociacijos taryba yra įsteigta susitarimu, būtent Asociacijos susitarimu.

Aktas, kurį turi priimti Asociacijos taryba, yra teisinę galią turintis aktas. Vadovaujantis Asociacijos susitarimo 94 straipsnio antra pastraipa ir 100 straipsnio 3 dalimi, numatomas aktas bus privalomas pagal tarptautinę teisę.

Numatomu aktu Susitarimo institucinė struktūra nepapildoma ir nekeičiama.

Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.

4.2.Materialinis teisinis pagrindas

Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio Sąjungos vardu nustatoma pozicija, tikslo ir turinio.

Pagrindinis numatomo akto tikslas ir turinys yra susiję su bendra prekybos politika.

Todėl siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas yra SESV 207 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa.

4.3.Išvada