LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 147/11

Paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą

(2015/C 147/06)

Šiuo paskelbimu suteikiama teisė pareikšti prieštaravimą paraiškai pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51 straipsnį.

BENDRASIS DOKUMENTAS

„CITRON DE MENTON“

ES Nr.: EB Nr. FR-PGI-0005-01299-5.1.2015

SGN ( X ) SKVN ( )

1. Pavadinimas

„Citron de Menton“

2. Valstybė narė arba trečioji šalis

Prancūzija

3. Žemės ūkio produkto arba maisto produkto aprašymas

3.1. Produkto rūšis

1.6 klasė. Švieži ar perdirbti vaisiai, daržovės ir grūdinės kultūros

3.2. Produkto, kurio pavadinimas nurodytas 1 punkte, aprašymas

„Citron de Menton“ – tai švieži ir sveiki Citrus limon rūšies Adamo, Cerza, Eureka ir Santa Teresa veislių bei vietinės Menton veislės citrinų vaisiai.

Citrinų derlius nuimamas rankomis. Nuėmus derlių vaisiai chemiškai niekaip neapdorojami ir nepadengiami jokiu vašku (nesvarbu, kokia būtų jo sudėtis).

Jiems būdingos šios savybės:

— odelės spalva – įgyjama vaisiui nokstant ant medžio; nevisai sunokusio vaisiaus – gelsva arba žalsvai geltona, visiškai sunokusio – ryškiai ir skaisčiai geltona. Žiemos šalnų laikotarpiu vaisius būna ryškiai geltonos, beveik švytinčios spalvos,

— odelė smulkiai grūdėta, stipriai prisitvirtinusi prie vaisiaus minkštimo,

— minimalus vaisiaus skersmuo – 53 mm, maksimalus – 90 mm (išmatuojamas darant pjūvį ties viduriu),

— labai stipriai juntamas šviežios citrinžolės aromatinių medžiagų kvapas,

— minimalus filtruotų sulčių kiekis – 25 % viso vaisiaus svorio,

— sultys labai kvapnios ir rūgštoko skonio, nekarčios, E/A santykis (kur E – sausąja medžiaga išreikštas cukraus kiekis, o A – rūgštumas, išreikštas citrinų rūgšties kiekiu) svyruoja nuo 1,2 iki 2,2,

— extra arba I klasės, nustatomos pagal galiojančius teisės aktus.

Gali būti auginamos naujos veislės, jei jų vaisiams būdingos pirmiau nurodytos savybės ir jei jos įtrauktos į Prancūzijos vaisių katalogą, atrinktos Prancūzijos žemės ūkio tyrimų instituto ir dešimt metų augintos jas išbandant geografinėje vietovėje. Po kiekvieno pakeitimo veislių sąrašas pateikiamas gamintojams, kontrolės įstaigai ir kompetentingoms kontrolės institucijoms.

„Citron de Menton“ vaisiai parduodami su dviem prie vaiskočio prisitvirtinusiais lapeliais, kurie sudaro ne daugiau kaip 30 % viso vaisiaus dydžio. Ryškiai žalios spalvos lapai dideli, siauri, lapalakščių smaigalys šiek tiek dantytas.

Produkto pateikimo būdai: vienodo kalibro vaisių paketai, sveriami vaisiai arba mažesnio kaip 2 kg svorio padėkliukai.

Parduodant sveriamus „Citron de Menton“ vaisius, didžiausi jų kalibro nuokrypiai negali būti didesni už trijų vienas po kito einančių vaisių kalibrų skirtumą.

Padėkliukuose parduodami „Citron de Menton“ vaisiai būna tik extra kategorijos ir vienodo kalibro.

3.3. Pašarai (taikoma tik gyvūninės kilmės produktams) ir žaliavos (taikoma tik perdirbtiems produktams)

—

3.4. Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje

„Citron de Menton“ auginamos ir jų derlius nuimamas geografinėje vietovėje.

3.5. Specialios produkto registruotu pavadinimu pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės

„Citron de Menton“ pakuojamos:

— į mažesnio kaip 8 kg svorio pakuotes,

— į mažesnio kaip 15 kg svorio pakuotes, tik tuo atveju, jei vaisiai skirti perdirbti,

— į mažesnius kaip 2 kg svorio padėkliukus,

3.6. Specialios produkto, kurio pavadinimas nurodytas, ženklinimo etiketėmis taisyklės

Etiketėje nesutrumpintais žodžiais užrašoma nuoroda „Citron de Menton“.

4. Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas

Geografinė vietovė apima šias Pajūrio Alpių departamento savivaldybes:

Castellar, Gorbio, Roquebrune-Cap-Martin, Sainte-Agnès ir Menton.

5. Ryšys su geografine vietove

Geografinės vietovės ypatumai

„Citron de Menton“ geografinei vietovei būdingos savybės:

Gamtiniai veiksniai

„Citron de Menton“ geografinė vietovė yra labiausiai į šiaurę nutolusi citrinų auginimo vietovė pasaulyje; ji plyti tarp jūros (7 km paukščio skrydžio atstumu nuo Viduržemio jūros) ir kalnų (keletas aukštesnių nei 1 000 metrų viršukalnių). Šie kalnai link šiaurės rytų ir šiaurės vakarų žemėja ir virsta kalvomis, kurios užsibaigia prie jūros, šalia Sen Lui pasienio tilto ir Marteno kyšulio.

„Citron de Menton“ geografinę vietovę veikia mikroklimatas, kuriam būdinga:

— nedideli temperatūrų skirtumai: nešaltos žiemos (vidutiniškai 10 °C), išskyrus laikotarpį tarp sausio pabaigos ir vasario pradžios; pavasario ir rudens temperatūra švelni (vidutiniškai 16 °C), tačiau tie laikotarpiai lietingi (vidutiniškai 70 mm kritulių per mėnesį), o vasaros šiltos, tačiau nekarštos (vidutinė temperatūra – 23–27 °C),

— daug saulėtų dienų (2 800 saulėtų valandų per metus), todėl net žiemą laikosi švelni temperatūra,

— migla, dėl kurios vasarą temperatūra nelabai užkyla,

— vidutinio stiprumo vėjai. Vietovėje pučia jūrinis brizas ir vėjas iš žemyno gilumos, kuriuos sušvelnina aplinkinis kalnuotas reljefas,

— vasarą drėgmė (beveik 75 %) beveik pasiekia tropinių vietovių drėgmės lygį.

„Citron de Menton“ geografinės vietovės dirvožemio pagrindas – smiltainio (vadinamojo Mantono smiltainio) uolienos su molio ir smėlio arba smėlio ir dumblo priemaišomis, todėl dirvožemis lengvas ir kiek didesnio nei įprasta pH (apie 8).

„Citron de Menton“ geografinės vietovės vandens telkinių tinklas labai tankus, teka daug upelių, įrodančių gausius požeminių vandenų išteklius.

Žmogiškieji veiksniai

Pirmuosius citrusinius vaisius Mantone pradėta auginti 1341 m. Tačiau labiausiai Mantono citrusinių vaisių auginimo kultūra suklestėjo nuo XVII ir XVIII amžių, pasirodžius pirmiesiems teisės aktams, kuriais reglamentuotas šios kultūros auginimas ir citrinų prekyba. „Citron de Menton“ auginimo ir prekybos šiais vaisiais apogėjus truko beveik vieną amžių – nuo XVIII a. vidurio iki XIX a. vidurio. Tuo metu citrusinių vaisių auginimas buvo pagrindinė Mantono ūkinė veikla. 1956 m. citrinmedžius nuniokojo aukšliagrybio Phoma tracheiphila Petri sukelta liga, vadinama mal secco, kuri dar labiau susilpnino dėl daugelio priežasčių (pvz., masinio žemės ūkio veiklos nutraukimo) nykstančias citrusinių vaisių kultūras. Tačiau nuo 1992 m., pradėjus teikti finansinę paramą citrusinių vaisių augintojams ir siekiant išlaikyti žemės ūkio paskirties žemę, pradedama aktyviai gaivinti vietos citrusinių vaisių auginimo tradicija. 2004–2012 m. pasodinta 3 000 naujų medžių, todėl 2012 m. citrinmedžių skaičius pasiekė 5 000.

Nuo seno Mantono citrusinių vaisių augintojai daugiausia augino vietinės veislės, vadinamos Menton, citrinas. Po 1956 m. ligos sukeltų nuostolių citrusinių vaisių augintojai ėmėsi auginti kitų prie vietos klimato prisitaikiusių veislių citrinas.

„Citron de Menton“ auginami pakopomis išsidėsčiusiuose įdirbtos žemės plotuose (vietinių gyventojų vadinamuose restanques), dėl to citrinmedžiai būna maksimaliai apšviesti saulės.

„Citron de Menton“ auga drėkinamoje žemėje, ne aukštesniame nei 390 m aukštyje ir ne toliau kaip 7 km paukščio skrydžio atstumu nuo jūros.

Augintojai bent kartą per metus tarp vasario ir rugsėjo mėnesių geni citrinmedžius, pašalindami sumedėjusias šakas (ant kurių neauga vaisiai arba jų auga mažai), kad jos nenaudotų vaisingoms šakoms reikalingų syvų.

Derlius nuimamas ištisus metus, priklausomai nuo vaisių sunokimo, nes ne visi vaisiai ant medžių sunoksta vienu metu. Derlius nuimamas rankomis, tie patys medžiai apžiūrimi keletą kartų iš eilės ir kiekvieną kartą nuskinami tik prinokę vaisiai. Vaisiai dar augdami ant medžio įgauna spalvą, kurią turi parduodami. Derlius imamas kruopščiai: vaisiai nuo medžio skinami po vieną, naudojamos ne didesnės nei 20 kg talpos medinės arba kartoninės dėžės, dėl perkaitimo pavojaus draudžiama naudoti krepšius.

Mantone įprasta vaisius skinti paliekant keletą lapų. Tai yra skiriamasis šioje vietovėje užaugintų vaisių bruožas ir jų šviežumo garantija. Kad nebūtų pažeista vaisių odelė, be lapų nuskintų vaisių vaiskotis nupjaunamas ties taurele.

5.1. Produkto ypatumai

„Citron de Menton“ būdingos savybės:

— vaisių spalva, kuri įgyjama vaisiui nokstant ant medžio; nevisai sunokusio vaisiaus – gelsva arba žalsvai geltona, visiškai sunokusio – ryškiai ir skaisčiai geltona, o žiemos šalnų laikotarpiu vaisius būna ryškiai geltonos, beveik švytinčios spalvos,

— vaisiaus odelė smulkiai grūdėta, stipriai prisitvirtinusi prie vaisiaus minkštimo,

— vaisių pamaigius arba patrynus labai stipriai juntamas šviežios citrinžolės kvapas,

— stiprus kvapas ir rūgštokos, tačiau nekarčios sultys.

5.2. Priežastinis geografinės vietovės ir kurios nors produkto savybės, gero vardo ar kitos ypatybės ryšys

Priežastinis Mantono baseino geografinės vietovės ir „Citron de Menton“ ryšys grindžiamas nustatyta vaisių kokybe ir geru vardu.

Dėl ypatingos „Citron de Menton“ geografinės vietovės padėties – tarp jūros ir kalnų – Mantono regione vyrauja specifinis klimatas, kuriuo paaiškinamos „Citron de Menton“ savybės:

— šiaurėje esanti kalnų virtinė apsaugo vaisius nokinančius citrinmedžius nuo vakarų, šiaurės ir šiaurės rytų vėjų keliamo pavojaus,

— jūros brizas naudingas citrinmedžiams, nes vėdina medžius,

— Mantono regiono kalvų šlaitai, sudaryti iš smiltainio uolienų, jau daugelį amžių naudojami citrusiniams vaisiams pakopomis išsidėsčiusiuose įdirbtos žemės plotuose auginti (iki 390 m aukščio, nes aukštesnėse vietovėse klimatas nepalankus); auginimo sąlygos palankios, nes dirvožemis lengvas, todėl šąla retai ir vaisiai gerai sunoksta (dėl šilumos atkūrimo),

— ypatinga Mantono regiono drėgmė, kuri siekia tropinio klimato uostų drėgmės rodiklius, labai palanki citrinoms auginti,

— dėl jūrinio klimato įtakos (auginimo plotai yra arčiau kaip 7 km paukščio skrydžio atstumu nuo jūros) ir šiltuoju metų laiku kylančios miglos oras nelabai įkaista, todėl „Citron de Menton“ vaisiuose būna nedaug cukraus, jie rūgštoki, bet nekartūs,

— nedideli dienos ir nakties temperatūrų skirtumai lemia, kad „Citron de Menton“ įgauna tik šioms citrinoms būdingą ryškią spalvą,

— nuo sausio vidurio iki vasario pabaigos Mantono regione būna šaltoka, todėl vaisiai įgauna gražią spalvą, rūgštoką skonį ir tinka laikyti ilgesnį laiką,

— tinkamas drėgmės kiekis ir trumpi pavasario bei rudens lietūs, ariamų kultūrų nebuvimas ir nedideli sodai bei auginimo tradicijos (visų pirma, genėjimas) sukuria šioje vietovėje ypatingą biologinę įvairovę, kuri prisideda kovojant su parazitų dauginimusi ir padeda palaikyti kultūrų sanitarinę kokybę, dėl to labai retai prireikia naudoti augalų apsaugos produktus,

— dėl sanitarinės kokybės ir šioms citrinoms būdingų savybių, dėl kurių vaisiai ilgai išsilaiko, nuėmus derlių nereikia naudoti jokių cheminių priemonių (fungicidų) ir vaisių nereikia padengti vašku.

Genint citrinmedžius užauginami tinkamo dydžio ir sultingi vaisiai. Be to, puiki vaisių kokybė – ir jų išvaizda (nepažeista odelė beveik be jokių defektų), ir skonis (vaisiai prinoksta ant medžio, nedidelis sultingumas, E/A santykis, vaisiai nepažaliuoja) – labai priklauso nuo to, kad citrinmedžius galima laistyti, ir nuo derliaus ėmimo metodų (derlius imamas rankomis, ne vienu metu, labai kruopščiai).

Dėl specifinių savybių „Citron de Menton“ vaisiai žinomi ir Prancūzijoje, ir visame pasaulyje. Apie šias citrinas parašyta visa knyga – Le Citron de Menton, ROM leidykla (2005 m. gruodis).

„Citron de Menton“ vaisius dėl jų kokybės, odelės kvapo ir šių citrinų sulčių labai vertina garsiausi Prancūzijos virtuvės šefai, kaip antai Alainas Ducasse’as (restoranas Louis XV Monake), Paulas Bocuse’as (restoranas Les frères Troisgros) ar Joëlis Robuchonas, kuris apie šias citrinas taip atsiliepia: „nepakartojamo kvapo, švelniai rūgštoko skonio, su labai kvapnia odele“.

Dėl specifinių savybių „Citron de Menton“ vaisiai dažnai naudojami perdirbtiems produktams, tokiems kaip pyragaičiai, citrinų likeris, uogienės, aromatizuotas alyvuogių aliejus ir kt., gaminti.

Nuo 1934 m. Mantone rengiama citrinų šventė (Fête du Citron) kasmet pritraukia tūkstančius žiūrovų (2011 m. – 200 000) iš Prancūzijos ir užsienio. Pagal populiarumą ji užima trečią vietą tarp visų Pajūrio Alpių renginių. Mantono gatvėmis rieda citrinomis ir apelsinais išpuoštos karietos, o miesto sodai dabinami citrusinių augalų žiedų puokštėmis.

Nuoroda į paskelbtą specifikaciją

[šio reglamento (2) 6 straipsnio 1 dalies antra pastraipa]

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-735ca22e-cd8a-4112-9dfc-61ffde2e063c/telechargement

(1) OL L 343, 2012 12 14, p. 1.

(2) Žr. 1 išnašą.