[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 30.4.2009 KOM(2009) 211 galutinis KOMISIJOS PRANEŠIMAS pridedamas prie dokumentų: Komisijos rekomendacija, kuria papildomos rekomendacijos 2004/913/EB ir 2005/162/EB dėl bendrovių, kurių vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, direktorių atlyginimų nustatymo tvarkos, ir Komisijos rekomendacija dėl finansinių paslaugų sektoriaus atlyginimų nustatymo politikos {C(2009) 3159}{C(2009) 3177} KOMISIJOS PRANEŠIMAS pridedamas prie dokumentų:Komisijos rekomendacija, kuria papildomos rekomendacijos 2004/913/EB ir 2005/162/EB dėl bendrovių, kurių vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, direktorių atlyginimų nustatymo tvarkos, ir Komisijos rekomendacija dėl finansinių paslaugų sektoriaus atlyginimų nustatymo politikos I. Įžanga Finansų krizė atskleidė rimtus finansų rinkos reguliavimo ir priežiūros trūkumus. Komisija ėmėsi plataus masto reformos, kad būtų pasinaudota krizės pamokomis ir ateityje užtikrintos atsakingos ir patikimos finansų rinkos. Dabartinėje situacijoje visuomenė, žiniasklaida, mokslininkai bei politikai skyrė itin daug dėmesio atlyginimų nustatymo politikai. Plačiai sutariama, kad dėl kompensavimo schemų, pagrįstų trumpalaikiu pelnu, deramai neatsižvelgiant į atitinkamą riziką, atsirado paskatų, dėl kurių finansų įstaigos įsitraukė į pernelyg rizikingą veiklą. Taip pat plačiai išreikštas susirūpinimas dėl pastaruoju metu smarkiai išaugusių vadovų atlyginimų ir nuolat didėjančios direktorių atlyginimų kintamosios dalies svarbos visuose ekonomikos sektoriuose. Dvi rekomendacijos, pridedamos prie šio pranešimo, yra pirmasis šiam svarbiam klausimui spręsti skirtos Komisijos strategijos etapas. Kaip skelbta Komisijos pranešime „Europos ekonomikos atkūrimo skatinimas“[1], jos tikslas yra gerinti rizikos valdymą finansų įmonėse ir suderinti darbo užmokesčio paskatas bei tvarius bendrovių veiklos rezultatus apskritai. Pirmajame etape Komisija siūlo principų ir gerosios patirties pavyzdžių, ir valstybės narės turėtų užtikrinti, kad bendrovės jų laikytųsi kurdamos ir įgyvendindamos atlyginimų nustatymo politiką, pagal kurią atlygis mokamas už ilgalaikius tvarius veiklos rezultatus. Sėkminga šios srities reforma priklauso nuo realaus taikomų principų pasikeitimo tose bendrovėse. Pateikdama rekomendacijas dabar, Komisija siekia skatinti bendroves, kad, peržiūrėdamos 2010 m. darbo sutartis, jos įgyvendintų tvarios atlyginimų nustatymo politikos principus. Po šių rekomendacijų Komisija pateiks teisės aktų pasiūlymus, kuriais atlyginimų nustatymo schemos įtraukiamos į rizikos ribojimo priežiūros aprėptį. Birželio mėn. Komisija pateiks pasiūlymus peržiūrėti Kapitalo poreikių direktyvą, siekiant užtikrinti, kad teisės aktais numatytas kapitalas deramai apimtų riziką, susijusią su bankų prekybos knygomis, pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijomis ir atlyginimų nustatymo politika. Komisija teikia pirmenybę teisinėms priemonėms bankininkystės ir investicinės bankininkystės sektoriuje, nes būtent ten yra daugiausia neigiamo netinkamų paskatų poveikio pavyzdžių. Vėlesniame etape Komisija nagrinės papildomas priemones, susijusias su ne bankinėmis finansinėmis paslaugomis. II. Komisijos rekomendacija, kuria papildomos rekomendacijos 2004/913/EB ir 2005/162/EB dėl bendrovių, kurių vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, direktorių atlyginimų nustatymo tvarkos Galiojančios Komisijos rekomendacijos dėl bendrovių, kurių vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, direktorių atlyginimų nustatymo tvarkos (2004/913/EB) ir direktorių konsultantų arba stebėtojų tarybos narių vaidmens ir dėl (stebėtojų) tarybos komitetų (2005/162/EB) neapima visų pastaraisiais mėnesiais išryškėjusių svarbių klausimų. Visų pirma šiose rekomendacijose nereikalaujama, kad vadovų atlyginimai būtų suderinti su ilgalaikiais bendrovių interesais. Po kelių pastaruoju metu didelio atgarsio susilaukusių atvejų ir gausėjančių įrodymų, kad būtina tobulinti vadovų atlyginimo struktūrą, naujojoje Komisijos rekomendacijoje dėl direktorių atlyginimų struktūros ir direktorių atlyginimų nustatymo politikos kūrimo proceso ir taikymo bendrovėse, kurių vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, nustatomi nauji principai, kuriais papildomos galiojančios rekomendacijos. Tai atitinka 2008 m. gruodžio 2 d. ECOFIN tarybos išvadas, kuriose ji prašo Komisijos „atnaujinti savo rekomendaciją, kad būtų remiama efektyvesnė akcininkų vykdoma kontrolė ir būtų skatinama griežčiau susieti atlyginimą ir darbo rezultatus, įskaitant išeinamąsias išmokas („auksinius parašiutus“)“. Šios naujos rekomendacijos taikymo sritis bus tokia pati kaip galiojančių rekomendacijų, t. y. ji bus taikoma visų bendrovių, kurių vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, direktoriams. Tinkama atlyginimų nustatymo politika užtikrinamas atlygis už veiklos rezultatus ir direktoriai skatinami užtikrinti vidutinės trukmės ir ilgalaikį bendrovės veiklos tvarumą. Nors galiojanti 2004 m. rekomendacija paremta atlygio už veiklos rezultatus idėja atskleidžiant atlyginimų nustatymo politikos informaciją, naująja rekomendacija suteikiamos papildomos gairės šiam tikslui pasiekti remiantis gerąja tinkamos atlyginimų nustatymo politikos kūrimo patirtimi. Joje didžiausias dėmesys skiriamas tam tikriems direktorių atlyginimų struktūros ir direktorių atlyginimų nustatymo valdymo aspektams, įskaitant akcininkų vykdomą priežiūrą. Atlyginimų nustatymo politikos struktūros srityje naująja rekomendacija įvedamas atlyginimo proporcingumo bendrovės viduje principas, tai yra atliekama lyginamoji direktorių ir kitų valdyboje esančių vykdomųjų direktorių ir (vadovaujančių) bendrovės darbuotojų atlyginimų analizė. Išeitinėms išmokoms („auksiniams parašiutams“) turėtų būti taikomos kiekybinės ribos, ir jos neturėtų būti mokamos esant prastiems veiklos rezultatams. Be to, siekiant geriau susieti atlygį ir veiklos rezultatus, naujojoje rekomendacijoje reikalaujama fiksuotosios ir kintamosios atlyginimo dalių pusiausvyros, o kintamosios atlyginimo dalies skyrimas priklauso nuo iš anksto nustatytų ir išmatuojamų veiklos rezultatų vertinimo kriterijų. Siekiant skatinti ilgalaikį bendrovės veiklos tvarumą, naujojoje rekomendacijoje numatoma ilgalaikių ir trumpalaikių veiklos rezultatų vertinimo kriterijų pusiausvyra; kintamos direktorių atlyginimo dalies išmokėjimo atidėjimas; minimalus akcijų pasirinkimo sandorių ir akcijų teisių suteikimo laikotarpis ir minimalus dalies akcijų išlaikymas iki darbo bendrovėje pabaigos. Blogiausiu atveju bendrovės turėtų turėti galimybę susigražinti kintamąsias atlyginimo dalis, kurios buvo išmokėtos remiantis duomenimis, kurie vėliau pasirodė buvę akivaizdžiai neteisingi. Direktorių atlyginimų nustatymo politikos valdymo srityje į naująją rekomendaciją įtraukti principai, skirti akcininkų vykdomai atlyginimų nustatymo politikos priežiūrai gerinti. Labai svarbu, kad akcininkai, ypač instituciniai investuotojai, pasinaudotų savo balsavimo teisėmis balsuojant direktorių atlyginimų klausimais. Siekiant sušvelninti interesų konfliktus, direktoriai konsultantai neturėtų gauti akcijų pasirinkimo sandorių kaip atlyginimo dalies. Atlyginimo komitetai atlieka pagrindinį vaidmenį vykdant atsakingą darbo užmokesčio politiką. Siekiant sustiprinti atlyginimo komiteto veiklą ir atskaitomybę, pagal naujuosius principus numatoma, kad bent vienas iš komiteto narių turėtų turėti pakankamai patirties atlyginimų nustatymo srityje. Be to, pagal naujuosius principus atlyginimo komiteto nariai privalo dalyvauti visuotiniame susirinkime, kai jame svarstoma atlyginimų ataskaita, kad galėtų pateikti akcininkams paaiškinimus. Galiausiai, siekiant sušvelninti situacijas, susijusias su atlyginimų nustatymo konsultantų interesų konfliktais, atlyginimų nustatymo konsultantai, konsultuojantys atlyginimo komitetą, neturėtų tuo pačiu metu teikti konsultacijų kitiems bendrovės organams. Naujojoje rekomendacijoje aiškinama atlyginimo komitetų veikla ir sudėtis, siekiant pagerinti jų veiksmingumą, atsižvelgiant į 2005 m. rekomendacijoje nustatytą jų vaidmenį ir funkcijas. Taigi, įgaliojimų pasiskirstymas ir santykiai su valdybomis (arba stebėtojų tarybomis, kur jos yra) išlieka nepakitę. Bet kokia bendrovių, kurių vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, valdyba (taryba), sudaryta tik iš vykdomųjų funkcijų nevykdančių narių, ir sprendžianti vykdomąsias funkcijas vykdančių narių atlyginimų nustatymo klausimus, taip pat gali būti laikoma atlyginimo komiteto atitikmeniu. Reikia pažymėti, kad rekomendacija jokiu būdu nepažeidžia socialinių partnerių savarankiškumo kolektyvinėse derybose. III. Komisijos rekomendacija dėl finansinių paslaugų sektoriaus atlyginimų nustatymo politikos Komisija taip pat pateikia naują rekomendaciją dėl finansinių paslaugų sektoriaus atlyginimų nustatymo, kurioje nagrinėjami netinkamų paskatų ir pernelyg rizikingos šioje srityje veikiančių įmonių veiklos klausimai. Pateikusi šią rekomendaciją ES viena iš pirmųjų įgyvendina įsipareigojimus, prisiimtus 2009 m. balandžio 2 d. aukščiausiojo lygio G20 susitikime Londone. G20 susitarė „patvirtinti ir įgyvendinti griežtus naujuosius Finansinio stabilumo forumo (FSF) atlyginimo ir kompensavimo principus ir remti tvarias kompensacijos schemas bei visų įmonių socialinę atsakomybę“ . Antroji rekomendacija dėl finansinių paslaugų sektoriaus atlyginimų nustatymo atitinka FSF principus ir juos papildo. Taikymo srities požiūriu ji apima visus finansinių paslaugų sektorius, nepriklausomai nuo finansų įstaigos dydžio ir nuo to, ar tos bendrovės vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus. Taip išvengiama bet kokių galimų spragų ir skirtingų sektorių bei finansų įstaigų konkurencijos iškraipymo. Šie principai taikomi visų kategorijų darbuotojams, kurių profesinė veikla turi įtakos finansų įstaigos rizikos pobūdžiui. Naujoji rekomendacija apima atlyginimo struktūros ir atlyginimų nustatymo politikos kūrimo proceso ir taikymo, atlyginimų nustatymo politikos informacijos atskleidimo suinteresuotosioms šalims ir priežiūros patikrinimo principus. Ši struktūros, valdymo, informacijos atskleidimo ir priežiūros pusiausvyra turėtų turėti teigiamą poveikį patikimai atlyginimų nustatymo politikai finansų įstaigose ir visų pirma užtikrinti, kad tokia politika atitiktų veiksmingo rizikos valdymo ir ilgalaikio gyvybingumo principus. Finansinių paslaugų sektoriaus atlyginimų nustatymo politika turėtų atitikti ir skatinti patikimą ir veiksmingą rizikos valdymą. Šiuo tikslu finansų įstaigos turėtų užtikrinti tinkamą fiksuotosios ir kintamosios atlyginimo dalių pusiausvyrą. Fiksuotosios dalies dydis turėtų būti pakankamas, kad būtų galima užtikrinti, kad darbuotojai nepriklausytų vien nuo premijų. Kintamoji atlyginimo dalis turėtų būti susieta su veiklos rezultatais ir didžiosios jos dalies išmokėjimas turėtų būtų atidėtas, siekiant atsižvelgti į pagrindinių veiklos rezultatų rizikos laikotarpį. Kintamosios atlyginimo dalies išmokėjimas turėtų priklausyti nuo veiklos rezultatų vertinimo kriterijų, kuriais pirmenybė turėtų būti teikiama ilgesnio laikotarpio finansų įstaigų veiklos rezultatams ir atsižvelgiama į pagrindinių veiklos rezultatų riziką, kapitalo sąnaudas ir likvidumą. Be to, finansų įstaigos turėtų reikalauti grąžinti kintamąją atlyginimo dalį, kuri buvo išmokėta remiantis duomenimis, kurie vėliau pasirodė akivaizdžiai neteisingi. Naująja rekomendacija taip pat įvedami nauji svarbūs atlyginimų nustatymo politikos sprendimų valdymo finansų įstaigose principai. Atlyginimų nustatymo politika turėtų būti skaidri įmonės viduje, aiški, tinkamai įtvirtinta dokumentais ir apimti interesų konfliktams išvengti skirtas priemones. Tai taip pat reiškia, kad (stebėtojų) taryba turėtų būti atsakinga už visos finansų įstaigos atlyginimų nustatymo politikos taikymo priežiūrą, tinkamai dalyvaujant vidaus kontrolės padaliniams ir žmogiškųjų išteklių skyriams arba ekspertams bei akcininkams. Tarybos nariai ir kiti kuriant ir vykdant atlyginimų nustatymo politiką dalyvaujantys darbuotojai turėtų būti nepriklausomi. Siekiant užtikrinti, kad atlyginimų nustatymo politika būtų pasiekti jos tikslai, laikui bėgant ji turėtų būti atnaujinama, kad atspindėtų kintančią finansų įstaigos situaciją, o darbuotojai iš anksto turėtų žinoti kriterijus, pagal kuriuos bus nustatomas jų atlyginimas ir turėti galimybę sekti savo darbo vertinimo procesą. Finansų įstaigų atlyginimų nustatymo politikos informacijos atskleidimas yra esminė veiksmingos priežiūros sąlyga. Atlyginimų nustatymo politikos informacija turėtų būti tinkamai atskleidžiama suinteresuotosioms šalims aiškiu ir lengvai suprantamu būdu. Naujojoje rekomendacijoje taip pat išdėstyti nauji atlyginimų nustatymo politikos priežiūros patikrinimo finansų įstaigose principai. Naudodamosi turimomis priežiūros priemonėmis, priežiūros institucijos turėtų užtikrinti, kad finansų įstaigos kiek įmanoma plačiau taikytų patikimos atlyginimų nustatymo politikos principus ir kad atlyginimų nustatymo politika atitiktų veiksmingą rizikos valdymą. Spręsdamos proporcingumo klausimą, priežiūros institucijos turėtų atsižvelgti į finansų įstaigos pobūdį ir mastą bei jos veiklos sudėtingumą, kad nustatytų, kaip ji laikosi patikimos atlyginimo nustatymo politikos principų. Iš tiesų kai kurie bendrieji patikimos atlyginimų nustatymo praktikos principai vienų kategorijų finansų įstaigoms gali būti svarbesni negu kitų. Todėl siekiant išvengti nepagrįstų sąnaudų ir užtikrinti proporcingumą, numatoma, kad įgyvendindamos bendruosius principus valstybės narės gali priderinti ir papildyti juos atsižvelgdamos į konkrečią tam tikros finansų įstaigos situaciją. IV. Tolesni veiksmai Šios rekomendacijos yra pirmasis pasiūlymų, kuriais siekiama suderinti darbo užmokesčio paskatas su tvariais ilgalaikiais bendrovių veiklos rezultatais, etapas. Antrajame etape Komisija pateiks teisės aktų pasiūlymus, kuriais nacionalinėms priežiūros institucijoms bus suteikti įgaliojimai priversti finansų įstaigas įgyvendinti atlyginimų nustatymo politiką, atitinkančią veiksmingo rizikos valdymo principus. Birželio mėn. Komisija imsis spręsti atlyginimų nustatymo politikos bankuose ir investicinėse įmonėse (remiantis šiuo metu turimais duomenimis, būtent čia atsirado aiškiausios rinkos ydos) klausimą ir pateiks Kapitalo poreikių direktyvos pakeitimų paketą. Teisės aktų pakeitimais, kurie bus pasiūlyti, atlyginimų nustatymo politika ir jos ryšys su rizikos valdymu bus aiškiai įtraukti į rizikos ribojimo priežiūros aprėptį šioje direktyvoje numatytame priežiūros procese. Kredito įstaigos ir investicinės įmonės bus teisiškai įpareigotos laikytis atlyginimų nustatymo politikos, kuri atitiktų veiksmingo rizikos valdymo principus, o priežiūros institucijos galės imtis priemonių tuo atveju, jei kredito įstaigos ir investicinės įmonės jos nesilaikytų. Principai, išdėstyti naujojoje Komisijos rekomendacijoje dėl finansų sektoriaus atlyginimų nustatymo politikos, bus labai svarbūs vykdant šį įsipareigojimą. Jie suteiks tolesnes gaires, kaip galima įvykdyti privalomą įsipareigojimą, ir sistemą, pagal kurią priežiūros institucijos vykdydamos antrojo ramsčio priežiūros procesą vertins įmonių atlyginimų struktūrą. Numatomi Kapitalo poreikių direktyvos pakeitimai nepanaikins šios rekomendacijos, o ją papildys. Šios rekomendacijos turi aiškią nuolatinę pridėtinę vertę, tiek dėl to, kad rinkoms aiškiai parodoma geroji patirtis, kurią Komisija laiko tinkama, kol bus priimti teisės aktų reikalavimai, tiek dėl to, kad teisės aktuose daugiau dėmesio bus skiriama principams ir juose nebus galima taip išsamiai išdėstyti gerosios patirties, kaip įmanoma rekomendacijose. Panašias teisės aktų iniciatyvas gali tekti apsvarstyti ir kituose finansinių paslaugų sektoriuose (pvz., draudimo). Tuo tarpu rekomendacija dėl finansinių paslaugų sektorių atlyginimų nustatymo politikos taip pat suteiks šiuose sektoriuose taikytinų principų gaires ir duos pradžią šių sektorių finansų įstaigų ir susijusių priežiūros institucijų dialogui. Ankstesnių rekomendacijų 2007 m. vertinimo ataskaitose buvo atskleisti tiek privalumai, tiek tam tikri trūkumai. Komisija ketina sustiprinti stebėsenos mechanizmus, kad šių abiejų rekomendacijų taikymas būtų veiksmingesnis. Po metų Komisija išnagrinės abi rekomendacijas, atsižvelgdama į įgytą patirtį ir minėtos stebėsenos rezultatus bei pateiks vertinimo ataskaitą apie tai, kaip valstybės narės taiko abi rekomendacijas. Galiausiai reikia pažymėti, kad rekomendacijos neprieštarauja konkrečioms nacionalinėms atlyginimų nustatymo priemonėms, įtrauktoms į nacionalinius finansinio sektoriaus gelbėjimo priemonių paketus. Komisija palankiai įvertino tokias nacionalines priemones, priimdama sprendimus dėl valstybės pagalbos. Tačiau šios priemonės yra išskirtinės, jos skirtos iškraipančiam valstybės įsikišimo poveikiui atsverti. Jos taip pat negali pakeisti bendrųjų gairių, kurias visos finansų įstaigos turi taikyti tiek įprastomis, tiek ypatingomis rinkos sąlygomis. [1] 2009 m. kovo 4 d. COM(2009) 114 galutinis.