EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2019 04 30 COM(2019) 213 final KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI dėl Direktyvos 2014/59/ES (Bankų gaivinimo ir pertvarkymo direktyvos) ir

Reglamento (ES) Nr. 806/2014 (Bendro pertvarkymo mechanizmo reglamento) taikymo ir peržiūros





























I.Įvadas Po finansų krizės Sąjungos finansinių paslaugų srities reguliavimo sistema iš esmės pasikeitė. Priimti keli teisės aktai, kuriais siekiama nustatyti taisykles anksčiau nereguliuotose srityse ir peržiūrėti galiojančius teisės aktus. Bendras tikslas buvo išspręsti per finansų krizę kilusias problemas ir šalinti per finansų krizę atsiradusius trūkumus, taip pat sumažinti (sisteminių) krizių pasikartojimo riziką. Šiomis aplinkybėmis 2014 m. nustatyta būtiniausia ES suderinta teisinė sistema, kuri taikoma bankų krizių atveju ir kurią sudaro Bankų gaivinimo ir pertvarkymo direktyva (BGPD). Šią suderintą sistemą papildo Bendro pertvarkymo mechanizmo reglamentas (BPMR). Šiais teisės aktais sukuriamos veiksmingos bankų, kurie žlunga ar gali žlugti, pertvarkymo priemonės. BGPD kiekviena ES valstybė narė turėjo perkelti į nacionalinę teisę, o BPMR yra tiesiogiai taikomas reglamentas, kuriuo centralizuojamos bankų sąjungos tam tikros pertvarkymo funkcijos ir sprendimai. Taigi abiem priemonėmis bendrai nustatoma ES pertvarkymo sistema. BGPD ir BPMR nustatytas principas, kad tais atvejais, kai bankas žlunga arba gali žlugti, pertvarkymo institucija gali padaryti išvadą, kad viešąjį interesą atitiktų banko pertvarkymas, o ne bankroto bylos iškėlimas pagal nacionalinę teisę. Pavyzdžiui, toks viešasis interesas gali būti susijęs su tuo, kad bankas atlieka ekonomikai itin svarbias funkcijas, kurių negalima pertraukti nedarant neigiamo poveikio finansiniam stabilumui. Jei pertvarkymo procedūros taikymas neatitinka viešojo intereso, bankas turi būti likviduojamas pagal nacionalinės teisės aktus vadovaujantis bankroto taisyklėmis. Paprastai, kai bankui reikalinga nepaprastoji viešoji finansinė parama gyvybingumui, likvidumui ar mokumui išsaugoti, turi būti pripažinta, kad jis žlunga arba gali žlugti, o valstybės paramą nepradedant tokio nustatymo bankas gali gauti tik konkrečiais išimtiniais atvejais. Šie išimtiniai atvejai apima prevencinį rekapitalizavimą, taip pat valstybės garantijas centrinių bankų teikiamoms likvidumo priemonėms paremti ir naujai išleistiems įsipareigojimams teikiamas valstybės garantijas. Šia sistema užtikrinama, kad akcininkai ir kreditoriai veiksmingai prisiimtų nuostolius, ir nustatomos tam tikros pertvarkymo priemonės, kad valdžios institucijos galėtų spręsti pertvarkomų bankų problemas. Atsižvelgdamos į konkretų atvejį, valdžios institucijos gali nuspręsti taikyti verslo pardavimo priemonę, sukurti laikiną banką arba turto valdymo priemonę ir taikyti gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonę. Šioje sistemoje taip pat numatytos išorės viešosios finansinės paramos teikimo pertvarkomiems bankams taisyklės. Siekiant sumažinti mokesčių mokėtojų finansuojamų gelbėjimo valstybės lėšomis priemonių riziką, reikia sukurti nacionalines pertvarkymo finansavimo struktūras ir Bendrą pertvarkymo fondą (BPF), kurie būtų finansuojami visų rinkoje esančių bankų ir kurie yra pagrindinis išorės finansinės paramos pertvarkomiems bankams šaltinis. Be to, BPMR įsteigiama Bendra pertvarkymo valdyba (BPV), kuriai pavedama parengti ir vykdyti bankų sąjungoje dalyvaujančiose valstybėse narėse įsteigtų bankų pertvarkymą ir BPF valdymą. Pagal BGPD 129 straipsnį ir BPMR 94 straipsnį Komisija turi peržiūrėti pertvarkymo sistemos taikymą ir pateikti ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai. Šių teisinių priemonių taikymo ataskaitos turėjo būti pateiktos atitinkamai iki 2018 m. birželio ir gruodžio mėn. Dėl glaudaus šių priemonių ryšio tikslinga jas abi peržiūrėti kartu. Be to, siekiant atlikti peržiūrą, reikėjo laukti, kol bus priimtas priemonių bankų sektoriuje rinkinys (išsamiau apibūdintas toliau), kuriuo iš dalies pakeisti kai kurie svarbūs pertvarkymo sistemos elementai, visų pirma taisyklės, susijusios su minimaliu nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimu (angl. Minimum Requirement for own funds and eligible Liabilities, MREL). II.Pertvarkymo sistemos taikymo ir užbaigimo padėties apžvalga A.BGPD perkėlimo į nacionalinę teisę padėtis Nustatytas BGPD perkėlimo į nacionalinę teisę terminas – 2014 m. gruodžio 31 d. Apie visišką BGPD perkėlimą į nacionalinę teisę iki to termino pranešė tik dvi valstybės narės, taigi prieš likusias valstybes nares pradėtos pažeidimo nagrinėjimo procedūros dėl nepranešimo apie perkėlimo priemones. Iki šiol visos valstybės narės pranešė apie visišką direktyvos perkėlimą į nacionalinę teisę. Komisija patikrino, ar visose valstybėse narėse BGPD visiškai perkelta į nacionalinę teisę, ir baigė atitinkamas pažeidimo nagrinėjimo procedūras dėl nepranešimo apie perkėlimo priemones. Komisija šiuo metu tikrina, ar nacionalinės perkėlimo priemonės yra teisingos. B. Pertvarkymo institucijų vykdomo pertvarkymo sistemos įgyvendinimo padėtis Europos Sąjungoje BGPD šiuo metu įgyvendinama. Kai kurios valstybės narės nustatė visų bankų, kurie priklauso tiesioginei jų kompetencijai, pertvarkymo strategijas ir MREL tikslinius rodiklius. Tai leido bankams pradėti šalinti šioms strategijoms kylančias kliūtis ir kaupti MREL išteklius. Pradėjus taikyti BGPD, sukurtos kelios pertvarkymo kolegijos, kurių tikslas – pertvarkymo planus, sėkmingo pertvarkymo galimybių vertinimus ir MREL suderinti tarp buveinės ir priimančiosios šalies institucijų, atsakingų už bankų grupių pertvarkymą ES. Bankų sąjungoje Bendra pertvarkymo valdyba (BPV) vykdo jos kompetencijai priklausančių bankų pertvarkymo planų rengimo procesą. Be to, BPV parengė gaires dėl ypatingos svarbos funkcijų ir gelbėjimo privačiomis lėšomis sistemos taikymo ir vis dar nagrinėja keletą klausimų, visų pirma dėl veiklos tęstinumo ir valdymo informacijos sistemų. BPV anksčiau paskelbė Pertvarkymo planavimo įvadą ir rengia išsamesnį pertvarkymo planavimo vadovą, jis bus paskelbtas viešai. BPV požiūris į MREL kito: 2016 m. taikyti informacinio pobūdžio tiksliniai rodikliai, o 2017 m. įtraukti privalomi reikalavimai didžiausiems ir sudėtingiausiems bankams, taip pat konkretiems bankams taikomi koregavimai, susiję ir su MREL kokybės, ir su kiekybiniais aspektais. 2018 m. MREL gaires dėl BPV taikomų teisės aktų nuostatų dėl MREL BPV paskelbė 2018 m. pabaigoje. Apskritai bankai yra pereinamojo laikotarpio etape ir, nors kai kurių bankų MREL šiuo metu vis dar nepakankamas, jie siekia tikslus įgyvendinti per BPV nustatytus laikotarpius. C.Į priemonių bankų sektoriuje rinkinį įtraukti MREL pakeitimai

2019 m. balandžio mėn. Europos Parlamentas ir Europos Sąjungos Taryba priėmė priemonių bankų sektoriuje rinkinį, į kurį įtraukti tam tikrų BGPD ir BPMR, taip pat Kapitalo reikalavimų direktyvos (KRD) ir Kapitalo reikalavimų reglamento (KRR) nuostatų pakeitimai. Atsižvelgiant į teisės aktuose nustatytus terminus, tikėtina, kad naujosios taisyklės valstybėse narėse bus pradėtos taikyti 2020 m. Dalis rinkinio nuostatų susijusi su MREL. Visų pirma jame numatytos priemonės, kuriomis siekiama esamą teisėkūros sistemą suderinti su atitinkamu Finansinio stabilumo tarybos nustatytu tarptautiniu bendro nuostolių padengimo pajėgumo (angl. Total Loss Absorbing Capacity, TLAC) standartu, ir jis apima svarbius kalibravimo, tinkamumo kriterijų ir MREL reikalavimo paskirstymo grupėje pakeitimus bei jo pažeidimo pasekmes. Be to, tekste nagrinėjamas gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonės, skirtos pagal trečiosios valstybės įstatymus išleistiems įsipareigojimams, pripažinimo sutartyse klausimas, taip pat pertvarkymo institucijų įgaliojimai sustabdyti mokėjimus (moratoriumo įgaliojimai). D.Pertvarkymo sistemos nuostatų taikymo atvejai Iki šiol nėra pakankamai patirties, kaip sistemą taikyti žlungantiems ar galintiems žlugti bankams. „Banco Popular“ pertvarkymas (2017 m. birželio mėn.) yra vienintelis atvejis, kai pertvarkymas buvo įvykdytas įsigaliojus visoms BPMR nuostatoms. „Banco Popular“ pertvarkymo schema apėmė įstaigos nuosavų lėšų nurašymą ir konvertavimą ir subjekto pardavimą taikant verslo pardavimo priemonę. Šiuo atžvilgiu „Banco Santander“ buvo pripažintas tinkamu pirkėju. Šiuo atveju įsipareigojimams, be subordinuotosios skolos, gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonė nebuvo taikoma, ir parama iš Bendro pertvarkymo fondo nebuvo būtina. Iki banko „Banco Popular“ atvejo BGPD taikyta 2015 m. lapkričio mėn., kai Italijos valdžios institucijos pradėjo keturių bankų („Banca delle Marche“, „Banca Popolare dell’Etruria e del Lazio“, „Cassa di Risparmio di Ferrara“ ir „Cassa di Risparmio della Provincia di Chieti“) pertvarkymo procedūrą. Tačiau šie atvejai įvyko prieš pradedant taikyti gelbėjimo privačiomis lėšomis nuostatas. Todėl buvo taikomos tik valstybės pagalbos taisyklės, susijusios su naštos pasidalijimu (pagal kurias reikalaujama nurašyti nuosavą kapitalą ir subordinuotąją skolą), bet ne BGPD nuostatos dėl gelbėjimo privačiomis lėšomis. Be to, tam tikros pertvarkymo sistemos nuostatos taikytos pastaruoju metu sunkumų patiriantiems bankams, tačiau jos nebuvo susijusios su įstaigos pertvarkymu: -Tam tikri bankai gavo prevencinę likvidumo paramą. 2015 m. balandžio mėn. tokia parama suteikta dviem Graikijos bankams (Graikijos nacionaliniam bankui ir bankui „Piraeus Bank“). 2016 m. gruodžio mėn. tokia parama suteikta bankui „Monte dei Paschi di Siena“, o 2017 m. sausio ir balandžio mėn. tokio pat pobūdžio parama pasinaudojo ir du vidutinio dydžio Italijos bankai: „Banca Popolare di Vicenza“ ir „Veneto Banca“; -2015 m. lapkričio mėn. buvo vykdomas Graikijos nacionalinio banko ir banko „Piraeus Bank“ prevencinis rekapitalizavimas. 2017 m. birželio mėn. tokios pačios rūšies paramą Italijos valdžios institucijos suteikė bankui „Banca Monte dei Paschi di Siena“. -2017 m. birželio mėn. ECB pripažino, kad bankai „Banca Popolare di Vicenza“ ir „Veneto Banca“ žlunga arba gali žlugti, o Bendra pertvarkymo valdyba nustatė, kad pertvarkymo veiksmai neatitiko viešojo intereso. Pertvarkymo sistemoje nustatyta, kad šiomis aplinkybėmis taikomos bankroto taisyklės pagal nacionalinę teisę. Taigi pagal Italijos teisę buvo pradėtas privalomas šių dviejų įstaigų administracinis likvidavimas. -Dėl Latvijos banko „ABLV AS“ ir jo patronuojamosios įmonės „ABLV Bank Luxembourg S.A.“ po to, kai 2018 m. vasario mėn. ECB nustatė, kad bankai žlunga arba gali žlugti, BPV priėmė sprendimą nepradėti pertvarkymo veiksmų, atsižvelgiant į tai, kad nėra viešojo intereso. Vėliau bankas „ABLV AS“ pagal Latvijos teisę pateikė prašymą taikyti savanorišką likvidavimą, o bankui „ABLV Luxembourg AS“ pagal Liuksemburgo teisę toliau buvo taikoma mokėjimų sustabdymo tvarka. Atitinkamais atvejais Komisija įvertino priemonę, apie kurią valstybė narė pranešė pagal finansų sektoriui taikomas valstybės pagalbos taisykles, pagal kurias reikalaujama, kad kapitalo paramos tikslais akcininkai ir subordinuoti kreditoriai pasidalytų naštą, taip pat kitas nuostatas, įskaitant, kai tinkama, restruktūrizavimo plano pateikimą. III. Papildomai vertintini aspektai A.BGPD ir BPMR taikymas Prevencinis rekapitalizavimas Prevencinis rekapitalizavimas išskirtinėmis aplinkybėmis suteikia galimybę rekapitalizuoti banką viešosiomis lėšomis, siekiant laiku įveikti sunkumus, kurių gali atsirasti esant mažai tikėtinam ekonominiam scenarijui (kaip nustatyta nepalankiame testavimo nepalankiausiomis sąlygomis scenarijuje) ir kurie gali turėti įtakos mokių įstaigų finansinėms sąlygoms. Tai padeda sukurti perspektyvinį požiūrį į finansinį stabilumą ir išvengti galimo padėties prastėjimo, dėl kurio bankas gali žlugti. Siekiant užtikrinti, kad prevencinis rekapitalizavimas būtų tinkamai taikomas vadovaujantis pertvarkymo sistemos logika, pagal BGPD ir BPMR privaloma įvykdyti kelias sąlygas. Be kita ko, reikalaujama, kad bankas būtų mokus, kad viešoji finansinė parama nebūtų naudojama nuostoliams, kurių atsirado arba gali atsirasti, padengti, taip pat kad prevencinis rekapitalizavimas būtų būtinas siekiant pašalinti kapitalo trūkumą, nustatytą atliekant testavimą nepalankiausiomis sąlygomis arba turto kokybės patikrinimą. Be to, priemonė turi būti laikino pobūdžio ir proporcinga, kad būtų galima pašalinti didelio valstybės narės ekonomikos sutrikimo pasekmes. Galiausiai priemonė priklauso nuo galutinio patvirtinimo pagal Sąjungos valstybės pagalbos sistemą. Komisija pastebėjo, kad gali reikėti išsamiau paaiškinti prevencinio rekapitalizavimo suteikimo sąlygas ir procedūrą, siekiant užtikrinti, kad atitinkami subjektai laiku ir tinkamai koordinuotų savo veiksmus. Pavyzdžiui, sistemoje nepatikslinta, kuri institucija turėtų patvirtinti, kad bankas yra „mokus“ iki prevencinio rekapitalizavimo (taip pat nepateikiama mokumo apibrėžtis, susijusi su prevenciniu rekapitalizavimu), ir nenurodyta, kuri valdžios institucija turėtų nustatyti nuostolius, kuriuos subjektas patyrė arba kurių gali patirti artimiausioje ateityje ir kurie negali būti padengti vykdant prevencinį rekapitalizavimą. Remdamasi pirmosiose bylose įgyta patirtimi ir bendradarbiaudama su ECB ir BPV, Komisija parengė geriausią praktiką, susijusią su tam tikrais procedūros aspektais, įskaitant testavimo nepalankiausiomis sąlygomis vaidmenį ir jo sąveiką su turto kokybės patikrinimu. Komisija tęs šios srities darbą. Ankstyvosios intervencijos priemonės

Pagal BGPD priežiūros institucijoms suteikiami ankstyvosios intervencijos įgaliojimai, kuriais siekiama užkirsti kelią tolesniam įstaigos finansinių sąlygų blogėjimui ir, kiek įmanoma, sumažinti galimo pertvarkymo riziką ir poveikį. Šie įgaliojimai pradeda galioti, kai įvykdomos tam tikros konkrečios sąlygos, kad kompetentingos institucijos galėtų imtis priemonių, pvz., reikalauti, kad įstaigos vadovybė parengtų veiksmų programą arba pakeistų įstaigos verslo strategiją arba jos teisinę ir veiklos struktūrą. Šiomis aplinkybėmis kompetentingos institucijos taip pat gali pakeisti įstaigos vadovybę. Kol kas ankstyvosios intervencijos priemonės buvo taikomos labai ribotai, todėl galima padaryti tik keletą preliminarių išvadų. Galėtų būti naudinga toliau analizuoti ankstyvosios intervencijos įgaliojimų, suteiktų kompetentingoms institucijoms pagal nacionalinius įstatymus, kuriais įgyvendinama BGPD, ir priežiūros įgaliojimų, kuriais jos gali naudotis pagal KRD ir Bendro priežiūros mechanizmo reglamentą, sąveiką ir galimą dalinį jų sutapimą. Be to, kalbant apie bankų sąjungą, būtų naudinga apsvarstyti galimybę BGPD nuostatas dėl ankstyvosios intervencijos įgaliojimų pakartoti ir BPMR, kad būtų išvengta skirtingų perkėlimo į nacionalinę teisę priemonių taikymo. BPF bendra finansinio stabilumo stiprinimo priemonė ir tarpvyriausybinis susitarimas Remiantis ankstesniais finansų ministrų politiniais susitarimais ir kaip taip pat patvirtina 2018 m. gruodžio mėn. euro zonos aukščiausiojo lygio susitikimo rezultatai, BPF bendra finansinio stabilumo stiprinimo priemonė, kuri yra būtina siekiant padidinti Bendro pertvarkymo mechanizmo (BPM) patikimumą bankų sąjungoje, bus nustatyta ne vėliau kaip iki pereinamojo laikotarpio, skirto BPF lėšoms pasidalyti tarpusavyje, pabaigos. Komisija ne kartą ragino greičiau sukurti bendrą finansinio stabilumo stiprinimo priemonę. 2018 m. gruodžio mėn. euro zonos aukščiausiojo lygio susitikime susitarta, kad ankstyvas finansinio stabilumo stiprinimo priemonės įvedimas priklausys nuo to, ar bus padaryta pakankama pažanga mažinant riziką, o tai turės būti įvertinta 2020 m. Atrodo, kad bankų sąjungoje dalyvaujančios valstybės narės iš esmės laikosi bendro požiūrio, kad jei bendra finansinio stabilumo stiprinimo priemonė būtų panaudota iki pereinamojo laikotarpio pabaigos, ją grąžindamas BPF apsiribotų tik atitinkamu (-ais) nacionaliniu (-iais) skyriumi (-ais). Tai daro poveikį sumoms, kurios gali būti grąžintos ir todėl pasiskolintos pagal bendrą finansinio stabilumo stiprinimo priemonę. Siekiant užtikrinti, kad pereinamuoju etapu prireikus taip pat būtų galima suteikti visapusišką galimybę pasinaudoti finansinio stabilumo stiprinimo priemone, netrukus turės būti susitarta dėl nedidelių tarpvyriausybinio susitarimo pakeitimų (visų pirma dėl to, kad be tarpvyriausybinio susitarimo greito pakeitimo ankstyvo įgyvendinimo nauda gali būti ribota). Viena iš galimų priemonių – ex post ir ex ante įnašų pasidalijimas tarpusavyje nuo 2021 m., siekiant sukurti patikimo dydžio bendrą finansinio stabilumo stiprinimo priemonę ir padidinti bankų sąjungos atsparumą. Likvidumas pertvarkymo atveju Esminis veiksmingo pertvarkymo elementas – užtikrinimas, kad pertvarkomas bankas ir toliau būtų pakankamai likvidus, kad galėtų vykdyti savo įsipareigojimus. Likvidumas gali būti užtikrintas rinkos arba įprastomis centrinio banko priemonėmis. Kai šių išteklių laikinai nepakanka, BPF gali būti pasitelkiamas likvidumui užtikrinti pertvarkymo atveju. Tačiau, atsižvelgiant į galimų likvidumo poreikių pertvarkymo atveju mastą, BPF ištekliai, net jei jie papildomi tokio pat ar panašaus dydžio finansinio stabilumo stiprinimo priemone, gali būti nepakankami, kad būtų galima tinkamai patenkinti šiuos poreikius. Pagal BPMR 73 straipsnį BPV gali sudaryti sutartis dėl išorės skolinimosi, kad būtų užtikrinta galimybė naudotis ištekliais pertvarkymo atvejais, kai įnašai nėra (kol kas) prieinami tokiais tikslais. Komisija mano, kad ši nuostata leidžia BPV imtis tinkamų priemonių, kad būtų užtikrintas jos tinkamumas, be kita ko, sudarant sutartis dėl riboto skolinimosi sumos ne pertvarkymo aplinkybėmis. Be to, valstybėse narėse, nepriklausančiose bankų sąjungai, ir trečiųjų valstybių jurisdikcijose numatyta pertvarkymo atveju teikti likvidumo paramą be apribojimų arba su apribojimais, gerokai viršijančiais bankų sąjungoje galimus apribojimus, dažnai kartu su galimybe ją didinti. Todėl Komisija tvirtai remia vykstančius svarstymus dėl kitų šaltinių ir sprendimų, kuriais siekiama teikti likvidumo paramą pertvarkymo atveju, ir ragina dėl jų susitarti ir juos įgyvendinti 2019 m. Svarbu, kad būtų pakankamai išteklių, kad prireikus būtų galima teikti trumpalaikę likvidumo paramą. Kiti klausimai Pagal BGPD 129 straipsnį reikalaujama, kad Komisija apsvarstytų 2017 m. gruodžio mėn. pagal direktyvos 4 straipsnio 7 dalį parengtos Europos bankininkystės institucijos (EBA) ataskaitos dėl supaprastintų pareigų, taip pat 2016 m. gruodžio mėn. pagal BGPD 45 straipsnio 19 dalį paskelbtos EBA ataskaitos dėl minimalaus tinkamų įsipareigojimų reikalavimo (MREL) išvadas. EBA ataskaitoje dėl supaprastintų pareigų pateikiama BGPD nuostatų, pagal kurias kompetentingoms ir pertvarkymo institucijoms leidžiama reikalauti, kad reikalavimus atitinkančių bankų gaivinimo ir pertvarkymo planai būtų supaprastinti, taikymo apžvalga. Atitiktis supaprastintų pareigų reikalavimams turi būti nustatoma remiantis keliais veiksniais, nurodytais BGPD 4 straipsnyje ir deleguotajame reglamente dėl supaprastintų pareigų. Ataskaitoje pabrėžiama skirtinga kompetentingų ir pertvarkymo institucijų praktika ir metodai, susiję su supaprastintų pareigų taikymu. Atsižvelgiant į tai, ataskaitoje rekomenduojama nuolat stebėti likusius skirtumus. Komisija apžvelgia ataskaitą ir mano, kad supaprastintos pareigos yra svarbus sistemos elementas, siekiant užtikrinti reikalavimo parengti gaivinimo ir pertvarkymo planus veiksmingumą ir proporcingumą, taip pat atitinkamais atvejais sumažinti kompetentingų ir pertvarkymo institucijų administracinę naštą. Todėl Komisija gali apsvarstyti, ar reikia tobulinti sistemą šioje srityje, atsižvelgdama į EBA vykdomos supaprastintų pareigų stebėsenos rezultatus. Priemonių bankų sektoriuje rinkinyje, kurį teisėkūros institucijos priėmė 2019 m. balandžio 16 d., yra keletas priemonių, kuriomis siekiama iš dalies pakeisti MREL tvarką, todėl jis pakeitė reikalavimą atlikti peržiūrą remiantis EBA ataskaita. B.Pertvarkymo ir bankroto sąveika bei svarstymai dėl galimo tolesnio bankroto suderinimo Pertvarkymo tvarka yra atskirta nuo bendrosios bankroto tvarkos, taikomos pagal nacionalinę teisę. Visų pirma, nustačius, kad bankas žlunga arba gali žlugti, jei nėra alternatyvios privačiojo sektoriaus priemonės ir tos įstaigos pertvarkymas atitinka viešąjį interesą, taikomos suderintos BGPD ir BPMR taisyklės. Jei banko pertvarkymas neatitinka viešojo intereso, bankas likviduojamas vadovaujantis bankroto taisyklėmis pagal taikomą nacionalinę teisę.

Šiuo metu žlungantiems bankams taikomi nacionaliniai bankroto teisės aktai iš esmės nėra suderinti, o bankroto taisyklių taikymas nacionaliniu lygmeniu valstybėse narėse skiriasi. Iki šiol BGPD ir BPMR nustatytas ribotas derinimo elementas. Konkrečiai, BGPD įpareigoja, kad nacionaliniu lygmeniu tam tikrų neapdraustųjų reikalavimus atitinkančių indėlių eiliškumas nemokumo atveju būtų didesnis nei kitų įprastų neužtikrintų nepirmenybinių įsipareigojimų ir kad apdraustųjų indėlių eiliškumas nemokumo atveju būtų didesnis nei neapdraustųjų reikalavimus atitinkančių indėlių. Eiliškumas nemokumo atveju dar labiau suderintas pagal Bankų kreditorių hierarchijos direktyvą, kuria iš dalies keičiama BGPD. Šia direktyva sukuriama nauja skolos (pirmaeilės nepirmenybinės skolos) klasė, kurios eiliškumas nemokumo atveju yra didesnis nei subordinuotų įsipareigojimų, bet mažesnis nei pirmaeilių įsipareigojimų. Pagal BPMR persvarstymo nuostatą reikalaujama, kad Komisija įvertintų, ar dar labiau suderinti bankroto procedūras, susijusias su žlungančiomis arba galinčiomis žlugti įstaigomis. Pertvarkymo institucijos problemų ir sudėtingumo šaltinis gali būti bankroto režimų skirtumai bankų sąjungoje, ypač kai bankroto procedūra taikoma kaip priešingos padėties scenarijus tarpvalstybinių bankų pertvarkymo atveju (siekiant laikytis principo, kad nė vieno kreditoriaus padėtis nebūtų blogesnė). Reikia daugiau patirties, kad būtų galima suprasti, ar šie klausimai turėtų būti sprendžiami ir kaip tai turėtų būti daroma. Tačiau Komisija jau gali nustatyti kai kuriuos bankų bankroto teisės aktų aspektus, taikomus žlungantiems bankams, kuriuos vertėtų toliau svarstyti. Tarp jų yra skirtingų valstybių narių nacionalinėse sistemose taikomo reikalavimų eiliškumo nemokumo atveju vertinimas, taip pat siekiant nustatyti, ar pageidautina dar labiau suderinti eiliškumą nemokumo ir pertvarkymo atveju. Gali reikėti daugiau aiškumo, susijusio su nacionaliniu lygmeniu taikomomis bankų, kurie pripažinti žlungančiais ar galinčiais žlugti, bet kurių atžvilgiu imtis pertvarkymo veiksmų nėra viešojo intereso, likvidavimo ar veiklos nutraukimo procedūromis. BGPD ir BPMR nėra konkrečiai apibrėžta, kaip turėtų būti vykdomos šių bankų bankroto procedūros, nes šie elementai nėra suderinti ir palikti nustatyti nacionalinei teisėkūros institucijai. Siekdama geriau suprasti šiuos klausimus, Komisija pradėjo tyrimą. Šio tyrimo tikslas bus nustatyti bankų bankroto sistemų skirtumų pagal skirtingus nacionalinės teisės aktus analizės pagrindą ir įvertinti šių sistemų ir pertvarkymo taisyklių sąveiką. Tyrime taip pat turėtų būti nustatytos galimos suderinimo politikos galimybės, įskaitant galimybę nustatyti administracinio likvidavimo procedūras Europos Sąjungoje. C.BPM ir BPV veikimas BPMR peržiūros nuostata numatyta, kad Komisija turėtų atlikti kelių aspektų, susijusių su bendro pertvarkymo mechanizmo (BPM) ir BPV valdymu ir veikimu, vertinimą. Aspektai, kuriuos numatyta peržiūrėti ir kurie sugrupuoti patogumo dėlei, yra šie: -įvertinti BPV (ir BPM apskritai) sąveiką su kitais pertvarkymo proceso dalyviais, taip pat su EBA, Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (ESMA) ir Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija (EIOPA); -įvertinti, ar reikėtų persvarstyti BPF tikslinį lygį arba atskaitos tašką; -įvertinti BPV vidaus valdymo priemones ir kitus veiklos klausimus, ypač BPV investicijų portfelį; -įvertinti Valdybos, kaip Sąjungos agentūros, teisinį statusą. Pirmiausia Komisija pažymi, kad 2016 m. BPV prisiėmė visapusiškus pertvarkymo įgaliojimus ir jai reikėjo laiko vidaus veikimui nustatyti ir visiems darbuotojams priimti. Todėl nėra pakankamai informacijos arba patirties nuodugniam vertinimui atlikti. Tačiau galima pateikti keletą preliminarių išvadų. BPMR nustatyta pertvarkymo schemos priėmimo procedūra apima keletą veiksmų ir būtiną įvairių subjektų, įskaitant BPV, nacionalines pertvarkymo institucijas, Europos Centrinį Banką ir Komisiją, veiksmų koordinavimą. Be to, pagal procedūrą reikalaujama, kad siekiant išsaugoti finansinį stabilumą ir išvengti neigiamo poveikio rinkai, pertvarkymo schema turi būti patvirtinta ir įgyvendinta per labai trumpą laiką. Nors procedūra kelia tam tikrų sunkumų, ji užtikrina, kad sprendimai dėl bankų pertvarkymo būtų priimami greitai, kartu išsaugant visų susijusių subjektų vaidmenis ir prerogatyvas. Be pertvarkymo procedūros, BPV bendradarbiavo su nacionalinėmis valdžios institucijomis laikydamasi sistemoje nustatytų procedūrų. Per 2017 m. pertvarkymo planavimo ciklą BPV nustatė privalomus konsoliduotus MREL tikslinius rodiklius daugumai BPV kompetencijai priklausančių didžiausių bankų grupių ir BPV ketina iki 2020 m. nustatyti privalomus tikslinius rodiklius visoms grupėms, kurios priklauso jos kompetencijai. 2017 m. lapkričio 27 d. Komisija paskelbė ataskaitą dėl EBA vaidmens, susijusio su tarpininkavimo procedūromis pertvarkymo atveju. Ataskaitoje aptariami kai kurie klausimai, į kuriuos EBA atkreipė Komisijos dėmesį. Visi šie klausimai susiję su EBA steigimo reglamentu, kuris yra iš dalies keičiamas vykdant Europos priežiūros institucijų (EPI) veiklos peržiūrą. Kalbant apie BPF tikslinio finansavimo lygio ir atskaitos taško peržiūrą, BPMR nustatyta, kad ne vėliau kaip pasibaigiant aštuonerių metų pradiniam laikotarpiui nuo 2016 m. sausio 1 d. BPF turimų finansinių išteklių suma turi pasiekti bent 1 % visų kredito įstaigų, gavusių veiklos leidimą visose dalyvaujančiose valstybėse narėse, apdraustųjų indėlių sumos. BGPD taip pat nustatyta, kad ne vėliau kaip 2024 m. gruodžio 31 d. valstybių narių finansavimo struktūrų finansavimo lėšų suma turi pasiekti bent 1 % visų įstaigų, turinčių leidimą veikti jų teritorijoje, apdraustųjų indėlių. Valstybės narės gali nustatyti tikslinius lygius, kurie viršytų tą sumą; šia galimybe kai kurios valstybės narės pasinaudojo perkeldamos BGPD į nacionalinę teisę. Nuo 2014 m. priimti deleguotieji ir įgyvendinimo reglamentai, kuriuose nustatytos sąlygos, susijusios su ex ante ir ex post įnašais, kurie turi būti renkami Bendram pertvarkymo fondui ir nacionalinėms finansavimo struktūroms. Vėliau bankų sąjungoje BPV apskaičiavo ir per nacionalines pertvarkymo institucijas pradėjo rinkti ex ante įnašus į Bendrą pertvarkymo fondą. Už bankų sąjungos ribų bankai dabar prisideda prie nacionalinių finansavimo struktūrų. 2016 m. spalio mėn. EBA priėmė ataskaitą dėl atskaitos taško nustatant pertvarkymo finansavimo struktūrų tikslinį lygį. Ataskaitoje rekomenduota pakeisti pertvarkymo finansavimo struktūroms taikomo tikslinio lygio bazę iš apdraustųjų indėlių į bendrus įsipareigojimus, atėmus apdraustuosius indėlius, kad būtų pasiektas didesnis suderinamumas su reguliavimo sistema. Tačiau joje taip pat pabrėžta, kad pertvarkymo institucijoms ir įstaigoms būtinas tikrumas dėl įnašų, kai kuriamos pertvarkymo finansavimo struktūros, ir kad tuo laikotarpiu turėtų būti vengiama tikslinio lygio kintamumo. Šiame etape BPF vis dar kuriamas ir niekada nebuvo naudojamas jokiems pertvarkymo veiksmams. Todėl daugiausia dėmesio turėtų būti skiriama tam, kad būtų pasiektas tikslinis lygis ir užtikrintas visapusiškas galiojančių teisinių nuostatų įgyvendinimas. Šiame proceso etape nebūtina keisti paties tikslinio lygio, atskaitos taško arba įnašų.