LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 68/39

Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė dėl Pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl rizikos ribojimo reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms

(COM(2011) 452 galutinis – 2011/0202 (COD))

2012/C 68/07

Pranešėjas Peter MORGAN

Taryba, 2011 m. lapkričio 30 d., ir Europos Parlamentas, 2011 m. lapkričio 17 d., vadovaudamiesi Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 114 straipsniu, nusprendė pasikonsultuoti su Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu dėl

Pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl rizikos ribojimo reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms

COM(2011) 452 galutinis – 2011/0202 (COD).

Bendrosios rinkos, gamybos ir vartojimo skyrius, kuris buvo atsakingas už Komiteto parengiamąjį darbą šiuo klausimu, 2011 m. gruodžio 19 d. priėmė savo nuomonę.

477-ojoje plenarinėje sesijoje, įvykusioje 2012 m. sausio 18–19 d. (sausio 18 d. posėdis), Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas priėmė šią nuomonę 179 nariams balsavus už, 2 – prieš ir 7 susilaikius.

1. Išvados ir rekomendacijos

1.1 EESRK pritaria pagrindiniam IV direktyvos dėl kapitalo poreikio (1) tikslui ir susitarimui „Bazelis III“, kuriuo ji pagrįsta. Tačiau įsigaliojus IV direktyvai dėl kapitalo poreikio padidės bankų paslaugų kainos, o tai labai aktualu ES įmonėms, ypač MVĮ. Bazelio sistema sukurta tarptautiniu mastu veikiantiems bankams, ir ji yra visiems be išimties privaloma.

1.2 ES direktyvos dėl kapitalo poreikio visada buvo taikomos visiems bankams, ir tai svarbu, atsižvelgiant į regioninių ir ne akcinių bankų vaidmenį palaikant ekonomiką. MVĮ yra labai priklausomos nuo bankų paramos, todėl reikėtų užtikrinti, kad dėl papildomų sąnaudų ES MVĮ neatsidurtų nepalankesnėje padėtyje palyginti su jų tarptautiniais konkurentais. Šiomis aplinkybėmis EESRK ragina Komisiją sudaryti palankias sąlygas plėtoti etišką ir dalyvaujamąją bankininkystę (2).

1.3 Komisija, atlikusi poveikio vertinimą, teigia, kad dėl naujų kapitalo poreikio reikalavimų MVĮ nenukentės labiau nei kitos įmonės, tačiau Komitetas nėra tuo įsitikinęs ir prašo, kad Komisija atidžiai stebėtų bankų skolinimo MVĮ ir joms taikomų banko mokesčių raidą. Be to, EESRK sutinka, kad Komisija atliktų MVĮ kreditavimo rizikos reitingų peržiūrą.

1.4 Naujojoje sistemoje derinami mikrolygio ir makrolygio rizikos ribojimo elementai. Mikrolygio rizikos ribojimo srityje numatytas didesnis ir geresnės kokybės kapitalas, geresnis rizikos draudimas, taikomas finansinio sverto koeficientas kaip rizika pagrįstos tvarkos prevencija, ir naujas požiūris į likvidumą. Makrolygio rizikos ribojimo klausimu IV direktyvoje dėl kapitalo poreikio nustatytas reikalavimas pakilimo laikotarpiu sukaupti kapitalo rezervą, kurį būtų galima panaudoti nuosmukio laikotarpiu, ir imtis kitų priemonių sisteminės rizikos ir tarpusavio priklausomybės klausimams spręsti. Šiuose pasiūlymuose sprendžiamos – bent jau mėginama spręsti – visos bankų krizės atskleistos ir ankstesnėje EESRK nuomonėje dėl III kapitalo poreikio direktyvos (3) nurodytos problemos.

1.5 Ilgainiui teisės aktų poveikis priklausys nuo to, kaip jie bus įgyvendinami ir kas juos įgyvendins. Nebuvo vieno bankų krizės kaltininko – kalti buvo visi. Akivaizdu, kad kalti buvo daugelis už bankų valdymą atsakingų direktorių, tačiau kalti buvo ir teisės aktų nustatytą auditą atliekantys auditoriai, reitingų agentūros, instituciniai investuotojai ir analitikai, valstybių narių reguliavimo ir priežiūros institucijos, centriniai bankai, finansų ministerijos ir politikai, o ekonomistai iš akademinės bendruomenės ir žiniasklaidos komentatoriai nematė, kas vyko. EESRK norėtų tikėti, kad visi jie pasimokė iš pastarosios krizės, tačiau tai, kaip kovojama su valstybės skolos krize, rodo visai ką kita. Kai kuriais atvejais nebuvo vykdomas bankų kapitalo restruktūrizavimas, testavimas nepalankiomis sąlygomis nebuvo įtikinamas („Dexia“), auditoriai griežtai nereikalavo atidėjinių kaip valstybės skolos nurašymo prevencijos, o politikai, ekonomines problemas spręsdami politinėmis priemonėmis, yra atsakingi už tai, kad krizė tapo nevaldoma.

1.6 Kaip atsvarą naujajam reglamentui reikia sukurti gaivinimo ir sanavimo sistemas su tokiomis priemonėmis kaip, pavyzdžiui, likvidavimo planai (angl. living wills). Nors valstybė ir toliau teiks garantijas dėl mažų indėlių, turi būti pašalintas moralinis pavojus, kurį kelia neribota valstybės parama bankrutavusiems bankams. Jei padėtis bus pakankamai aiški, investuotojai, kreditoriai ir direktoriai turės prisiimti tiesioginę atsakomybę už būsimą kiekvienos kredito įstaigos būklę.

1.7 Siekdami atkurti rinkų stabilumą ir sugrąžinti pasitikėjimą jomis, ES valstybių ir vyriausybių vadovai 2011 m. spalio 26 d. priimtame krizės įveikimo plane susitarė kai kuriems bankams taikyti reikalavimą užtikrinti, kad iki 2012 m. birželio mėn. aukščiausios kokybės kapitalas sudarytų 9 proc. viso kapitalo, įskaitant reikalavimą užtikrinti, kaip išskirtinę ir laikiną priemonę, kapitalo apsaugos rezervą, siekiant išvengti valstybės skolos rizikos. Tai buvo būtina, nes pasiūlyme dėl reglamento buvo numatyta naujus kapitalo poreikio reikalavimus įdiegti per kelerius metus. Dėl šio įsako kai kuriems bankams bus labai sudėtinga sukaupti didesnį kapitalą, jau vien todėl, kad jie priversti refinansuoti esamas skolas, o tai jau savaime sudėtingas klausimas, nes lėšos išseko jau antrąjį 2011 m. pusmetį. Komitetas pripažįsta, kad šios priemonės yra išskirtinės, tačiau, kad ir kokia pagalba galiausiai būtų teikiama, jos poveikis bus juntamas iškart.

1.7.1 Jei bus nustatyta minėta kapitalo poreikio norma, tai gali turėti didelės įtakos mažesniems bankams ir vietos bankams, kurie paprastai noriau negu tarptautiniai bankai teikia paskolas MVĮ ir labai mažoms įmonėms. Jei mažesniems bankams bus sunku sukaupti tokį kapitalą, sumažės MVĮ galimybės gauti finansavimą.

1.8 Jei esama finansavimo krizė tęsis, dėl šio įsako kils dvi problemos. Bankai, kurie artimiausiu metu negali ar nenori sukaupti didesnio 1 lygio nuosavo kapitalo, nes dėl to gali tekti priimti naujų akcininkų, turi kitą galimybę – mažinti balansą, teikdami mažiau paskolų, kad jos atitiktų jų kapitalo rezervą. Visoms valstybėms narėms siekiant gaivinti ekonomiką, bankų atsisakymas kredituoti būtų katastrofa. Norėdamos to išvengti, valstybių narių ir ES valdžios institucijos turėtų siekti bendradarbiauti su bankų sektoriumi, o ne nuolatos su juo kovoti. Jos taip pat turėtų siekti imtis plataus masto priemonių, kad paskatintų taikyti alternatyvius finansavimo būdus, pavyzdžiui, dalyvaujamąją bankininkystę, apie kurią jau rašyta ankstesnėje EESRK nuomonėje (4).

1.9 Kita problema – bankai, kurie papildomas nuosavas lėšas kaupia rinkose. Didžioji dalis turimo kapitalo laikoma valstybiniuose turto fonduose ir Azijos bei Artimųjų Rytų šalių bankuose. Kyla reali grėsmė, kad kada nors ES bankų turtas nebepriklausys ES valstybėms narėms.

1.10 Konkreti problema, kuri išaiškėjo valstybės skolos krizės metu, yra akivaizdus įrodymas, kad priešingai susitarimo ir keleto direktyvų dėl kapitalo poreikio gairėms, valstybės skola aiškiai nėra nerizikinga. Tai svarbus reglamento nuostatų dėl kapitalo trūkumas. Šis trūkumas smarkiai atsiliepė bankams, kuriems taisyklėmis suteikta menka pasirinkimo laisvė ir reikalaujama sukaupti rezervą valstybės skolai. Reguliavimo institucijos privalo persvarstyti mechanišką reitingų nustatymo neatsižvelgiant į riziką taikymą, o bankai privalo peržiūrėti savo vidinę rizikos vertinimo metodiką.

1.11 Dėl bendro II, III ir IV direktyvų dėl kapitalo poreikio poveikio kapitalui, likvidumui ir finansiniam svertui, dėl būsimos sanavimo tvarkos, dėl didėjančio susidomėjimo Volcker tipo pasiūlymais riboti bankų prekybines operacijas savo nuosavomis lėšomis ir mažmenos paslaugų atskyrimo nuo investicinės bankų veiklos koncepcijomis gali būti, kad reikės perkurti taip pelningai pastarąjį dešimtmetį didesnių bankų naudotą verslo modelį, siekiant prisitaikyti prie šį dešimtmetį vyraujančių griežto taupymo ir riboto kapitalo sąlygų. Tuo, kad ateityje bankai galėtų sukurti naują verslo modelį – tikriausiai ne tokį pelningą, tačiau galbūt tvaresnį – yra suinteresuoti visi – skolintojai ir skolininkai, darbdaviai ir investuotojai, taip pat plačioji visuomenė.

1.12 EESRK nuomone, nauji verslo modeliai turi būti etiški ir tvarūs. Reikia gerinti ryšius su klientais, verslo praktika privalo būti visiškai etiška ir būtina iš esmės persvarstyti atlyginimo už nuopelnus struktūras. Visi yra atsakingi už ištikusią krizę. Dabar visiems reikia kartu dėti pastangas sukurti kredito įstaigas, kurios būtų pajėgios paremti ES ekonomiką numatomo sunkaus dešimtmečio metu.

2. Įvadas

2.1 ES direktyvos dėl kapitalo poreikio yra parengtos siekiant sukurti pagrindą bankininkystės vidaus rinkai. Jomis Bazelio susitarimai perkeliami į ES teisę. Bazelio komitetas įsteigtas 1975 m. 1988 m. šis komitetas nusprendė įvesti kapitalo vertinimo sistemą, dažniausiai vadinamą Bazelio kapitalo susitarimu. Pagal šią sistemą numatyta įgyvendinti kredito rizikos vertinimo sistemą. 1993 m. kovo mėn. ES šį susitarimą perkėlė į savo pirmąją kapitalo poreikio direktyvą dėl investicinių įmonių ir kredito įstaigų kapitalo pakankamumo (5).

2.2 Antrasis Bazelio susitarimas („Bazelis II“) paskelbtas 2004 m. 2006 m. birželio mėn. ES jį perkėlė į priimtą naują direktyvą dėl kapitalo poreikio, įsigaliojusią 2006 m. gruodžio mėn. EESRK priėmė savo nuomonę (6) dėl siūlomos direktyvos dėl kapitalo poreikio per 2005 m. kovo mėn. plenarinę sesiją.

2.3 2008 m. spalio mėn. Komisija priėmė pasiūlymą dėl svarbiausių II direktyvos dėl kapitalo poreikio pakeitimų. Ši direktyvos dėl kapitalo poreikio peržiūra iš dalies buvo atsakas į G 7 finansinio stabilumo forumo rekomendacijas ir rinkos krizę. Dokumentas buvo paskelbtas 2009 m. liepos mėn. ir turėjo būti įgyvendintas 2010 m. gruodžio mėn.

2.4 Pagal III direktyvos dėl kapitalo poreikio paketą savo veiklą derindama su lygiagrečiu pagal Bazelio susitarimus atliekamu darbu, Komisija konsultavosi ir teikė pasiūlymus (2009 m. liepos mėn.) dėl pakeitimų, susijusių su prekybos knyga, pakartotiniu pakeitimu vertybiniais popieriais ir bankininkų darbo užmokesčių. EESRK savo nuomonę (7) patvirtino per 2010 m. sausio mėn. plenarinę sesiją.

2.5 2010 m. gruodžio mėn. kaip atsakas į finansų krizę buvo paskelbtas trečiasis Bazelio susitarimas. Šį kartą pasiūlyti kapitalo ir likvidumo rezervai buvo daug kartų didesni nei anksčiau. Pagal susitarimą „Bazelis III“ bankų reikalaujama turėti 4,5 proc. bendro nuosavo kapitalo (2 proc. susitarime „Bazelis II“) ir 6 proc. I lygio pagal riziką įvertinto turto (4 proc. susitarime „Bazelis II“). Susitarime „Bazelis III“ taip pat nustatomi papildomi kapitalo rezervai: i) privalomas 2,5 proc. kapitalo apsaugos rezervas ir ii) neprivalomas anticiklinis rezervas – nacionalinėms reguliavimo institucijoms suteikiama teisė didelio kreditų augimo laikotarpiu reikalauti sukaupti dar 2,5 proc. kapitalo rezervą. Be to, susitarime „Bazelis III“ nustatomas ne mažesnis negu 3 proc. finansinio sverto koeficientas ir du privalomi likvidumo rodikliai. Pagal likvidumo padengimo rodiklį bankas turi turėti tiek aukštos kokybės likvidžiojo turto, kiek užtektų 30 dienų grynųjų pinigų srautams padengti; pagal grynąjį stabilaus finansavimo rodiklį turima suma, skirta stabiliam finansavimui, turi būti didesnė negu suma, kurios reikėtų stabiliam finansavimui užtikrinti vienerius metus esant nepalankiausioms sąlygoms. Pasiūlymas susitarimą „Bazelis III“ perkelti į IV direktyvą dėl kapitalo poreikio paskelbtas 2011 liepos mėn. ir yra šios nuomonės pagrindas.

3. Pasiūlymų santrauka

3.1 Europos Komisija pateikė pasiūlymų pakeisti 8 000 Europoje veikiančių bankų veiklos būdą. Svarbiausias šio pasiūlymo tikslas – padidinti ES bankų sektoriaus atsparumą ir kartu užtikrinti, kad bankai ir toliau finansuotų ūkinę veiklą ir ekonomikos augimą. Komisijos pasiūlymais siekiama trijų konkrečių tikslų.

— Pasiūlyme nustatytas reikalavimas, kad bankai turėtų daugiau ir geresnio kapitalo, kad ateityje patys galėtų susidoroti su krizėmis. Pastaroji krizė įstaigas užklupo turinčias nepakankamą ir nepakankamai kokybišką kapitalą, todėl prireikė beprecedentės nacionalinių valdžios institucijų paramos. Šiuo pasiūlymu Komisija Europai pritaiko tarptautinius standartus dėl bankų kapitalo, dėl kurių susitarta G 20 lygiu (vadinamasis susitarimas „Bazelis III“). Šioje srityje Europa rodys pavyzdį, šias taisykles taikydama daugiau nei 8 000 bankų, kuriems priklauso 53 proc. pasaulio turto.

— Komisija tai pat nori sukurti naują valdymo sistemą, priežiūros institucijoms suteikiančią naujų įgaliojimų akyliau stebėti bankų veiklą ir imtis priemonių, jei pastebėtų augančią riziką, pavyzdžiui, sumažinti kreditavimą, jei būtų panašu, kad gali susidaryti burbulas.

— Sujungdama į vieną visus šiam klausimui taikomus teisės aktus, Komisija siūlo sukurti vieną bendrą taisyklių sąvadą bankų reguliavimui. Tai padidins skaidrumą ir pagerins vykdymo užtikrinimą.

3.2 Pasiūlymą sudaro dvi dalys: direktyva, reglamentuojanti indėlių priėmimo veiklą, ir reglamentas, nustatantis, kaip turi būti vykdoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių veikla. Šie du teisės aktai sudaro paketą ir juos reikėtų nagrinėti kartu. Prie pasiūlymo pridedamas poveikio vertinimas, iš kurio matyti, kad ši reforma labai sumažins sisteminės bankų sektoriaus krizės tikimybę.

3.3 Reglamente nustatomi išsamūs rizikos ribojimo reikalavimai kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir reglamentuojami šie aspektai:

— kapitalas. Komisijos pasiūlymu didinama nuosavo kapitalo suma, kurią bankai turi turėti, ir šio kapitalo kokybė. Juo taip pat suvienodinami atskaitymai iš nuosavų lėšų, siekiant nustatyti grynąją reguliuojamojo kapitalo sumą, kurią rizikos ribojimo požiūriu tikslinga pripažinti reguliavimo tikslais;

— likvidumas. Siekdama padidinti finansų įstaigų atsparumą trumpalaikei likvidumo rizikai Komisija siūlo įvesti likvidumo padengimo rodiklį – tiksli jo sudėtis ir dydis bus nustatyti 2015 m., praėjus stebėjimo ir priežiūros laikotarpiui;

— finansinio sverto koeficientas. Siekdama apriboti pernelyg didelį finansinio sverto augimą kredito įstaigos arba investicinės įmonės balanse, Komisija taip pat siūlo finansinio sverto koeficientui taikyti priežiūrinį tikrinimą. Finansinio sverto koeficiento taikymo poveikis bus atidžiai stebimas, nes nuo 2018 m. sausio 1 d. šis koeficientas gali tapti privalomu;

— sandorio šalių kredito rizika. Vadovaujantis Komisijos nebiržinių išvestinių finansinių priemonių politika siūlomais pakeitimais siekiama paskatinti bankus atsiskaitymus už nebiržines išvestines finansines priemones vykdyti per pagrindines sandorio šalis;

— vienas taisyklių sąvadas. Finansų krizė atskleidė, kokį pavojų kelia nacionalinių taisyklių skirtumai. Bendrajai rinkai reikia vieno bendro taisyklių sąvado. Reglamentas taikomas tiesiogiai, jo nereikia perkelti į nacionalinius teisės aktus – taip pašalinamas vienas tokių skirtumų šaltinis. Be to, reglamente pateikiamas vienas visų kapitalui taikomų taisyklių rinkinys.

3.4 Direktyvoje nagrinėjami tie šiuo metu galiojančioje direktyvoje dėl kapitalo poreikio reglamentuojami klausimai, kuriais ES nuostatas reikia perkelti į valstybių narių nacionalinę teisę pritaikant jas pagal savo aplinką, pavyzdžiui, reikalavimai dėl teisės pradėti bankininkystės verslą ir juo verstis, naudojimosi įsisteigimo laisve ir laisve teikti paslaugas sąlygos, kompetentingų valdžios institucijų apibrėžtis bei rizikos ribojimo priežiūros principai. Nauji elementai šioje direktyvoje:

— sustiprintas valdymas. Pasiūlymu sugriežtinami reikalavimai, susiję su įstaigų valdymo tvarka ir procesais, ir nustatomos naujos taisyklės, kurių tikslas – padidinti valdybos vykdomos rizikos ribojimo priežiūros veiksmingumą, stiprinti rizikos valdymo funkciją ir užtikrinti veiksmingą priežiūros institucijų vykdomą rizikos valdymo stebėjimą;

— sankcijos. Pasiūlyme numatyta, kad jei įstaigos pažeidžia ES reikalavimus, bet kuri priežiūros institucija gali taikyti tikrai atgrasančias, veiksmingas ir proporcingas sankcijas, pavyzdžiui, administracines nuobaudas, sudarančias iki 10 proc. įstaigos metinės apyvartos, arba laikiną įstaigos valdymo organo narių nušalinimą;

— kapitalo rezervai. Be mažiausios būtinos kapitalo poreikio normos, direktyvoje nustatyti dar du kapitalo rezervai: visiems ES bankams vienodas kapitalo apsaugos rezervas ir anticiklinis kapitalo rezervas, kuris turės būti nustatytas nacionaliniu lygmeniu;

— sustiprinta priežiūra. Komisija siūlo sustiprinti priežiūrą – reikalauti, kad rizikos vertinimo pagrindu kasmet būtų rengiamos kiekvienos prižiūrimos įstaigos priežiūros programos, kad būtų dažniau ir sistemiškiau atliekami priežiūros tyrimai vietoje, kad standartai būtų griežtesni, o priežiūros vertinimai reiklesni ir labiau perspektyviniai.

3.5 Galiausiai pasiūlymu siekiama kuo labiau sumažinti kredito įstaigų priklausomybę nuo išorinių kredito reitingų reikalaujant, kad a) visi bankų sprendimai investuoti būtų pagrįsti ne tik reitingais, bet ir jų pačių nuomone dėl kredito, ir kad b) daug pozicijų atitinkamame portfelyje turintys bankai, užuot pasikliovę išoriniais reitingais apskaičiuodami savo kapitalo poreikį, rengtų vidaus reitingus tam portfeliui.

3.6 Komisijos skaičiavimais:

— dėl pasiūlymo didelių kredito įstaigų pagal riziką įvertintas turtas padidės 24,5 proc., o mažų kredito įstaigų – 4,1 proc.;

— dėl naujos kapitalo poreikio normos ir apsaugos rezervo iki 2015 m. reikės papildomai sukaupti 84 mlrd. EUR, o iki 2019 m. – 460 mlrd. EUR nuosavų lėšų.

4. EESRK požiūris

4.1 EESRK nebuvo paprašyta pateikti nuomonę dėl direktyvos. Todėl Komiteto nuomonė, išskyrus du atvejus, pateikiama dėl reglamento.

4.2 IV direktyva dėl kapitalo poreikio yra didelis žingsnis kapitalo reguliavimo linkme. Ji leis daug plačiau taikyti rizikos ribojimo reikalavimus, bus užtikrinta, kad reguliuojamuoju kapitalu tikrai bus galima padengti nuostolius, ir bus užkirstas kelias kai kuriai rizikingai veiklai, kuriai iki krizės buvo reikalaujama pernelyg mažo kapitalo. Tiek ši, tiek ankstesnės krizės parodė, kad, bankams susidūrus su sunkumais, dėl nepakankamo aukštos kokybės kapitalo ir nepakankamo likvidumo visuomenė patiria didelių ekonominių nuostolių. EESRK pritaria bendrai reglamento esmei, bet turi keletą abejonių, kurias pateikia šioje nuomonėje.

4.3 Bankai turi turėti pakankamai daug likvidaus turto, kad galėtų be valstybės pagalbos spręsti likvidumo problemas, su kuriomis jie gali susidurti. Tik ypatingomis aplinkybėmis centrinis bankas galėtų svarstyti galimybę skolinti paskutiniu atveju. Taigi likvidumo padengimo rodiklis atlieka naudingą užduotį. Be to, savo balanse bankai turi sumažinti terminų neatitikimą. Ilgalaikio turto finansavimas trumpalaikiais įsipareigojimais yra rizikingas ne tik pačiam bankui, bet ir visai ekonomikai. Todėl EESRK pritaria pasiūlymui atėjus laikui apskaičiuoti ir įvesti grynąjį stabilaus finansavimo rodiklį.

4.4 Net ir tokiu atveju likvidumo reikalavimų dydį reikės nustatyti labai atsargiai, kad dėl jų nekiltų rimtų sutrikimų bankų sektoriuje. EESRK palankiai vertina tai, kad pasiūlymuose numatyta lankstumo: priežiūros institucijoms įgyjant patirties ir matant grynojo stabilaus finansavimo rodiklio ir likvidumo padengimo rodiklio poveikį, juos bus galima koreguoti. Tradicinė bankų praktika buvo skirtingų terminų taikymas, t. y. skolintis trumpam ir skolinti ilgam. Jei ji būtų pernelyg varžoma, nukentėtų ekonomika. EESRK skeptiškai vertina terminų sutapimo bankų balanse idėją.

4.5 Finansų sistemos veikimui būdingas procikliškumas. Ekonomikos augimo laikotarpiais rizika paprastai nuvertinama, o per krizę – pervertinama. Tačiau po „Lehman Brothers“ banko žlugimo ištikusi krizė parodė, kokį ekstremalų mastą šie svyravimai gali pasiekti. Be reglamente nustatytų kapitalo ir likvidumo reikalavimų, direktyvoje įvedami ir reikalavimai dėl kapitalo apsaugos rezervo ir anticiklinio kapitalo rezervo. EESRK tai vertina palankiai. Tai padidintų ilgalaikį finansinį stabilumą ir galiausiai paremtų ekonomikos augimą.

4.5.1 Bet kuriuo atveju, dėl Bazelio taisyklių, sisteminių ir kitokių, taikymo visiems bankams mažesni Bendrijos bankai gali patirti konkrečių sunkumų. Komitetas ragina Komisiją, EBI ir valstybių narių priežiūros institucijas užtikrinti, kad mažųjų bankų kapitalo rezervas atitiktų jų ekonominį modelį.

4.6 Kapitalo poreikio normos apskaičiavimas priklauso nuo taikomų apskaitos taisyklių. JK Lordų rūmai, nagrinėdami teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių vaidmenį per krizę, nustatė, kad tarptautinių finansinės atskaitomybės standartų (TFAS) taikymas buvo didžiulė kliūtis norint parengti teisingą banko balansą. Pastaraisiais mėnesiais paaiškėjo, kad vienoje ar daugiau valstybių narių bankai akcininkams skirtose ataskaitose nenurodė valstybės skolos rinkai ir tokiu būdu pažeidė TFAS taikymą. Turėdamas omenyje, kad TFAS yra principais grindžiama sistema, EESRK ragina Komisiją bendradarbiauti su valdžios institucijomis, atsakingomis už apskaitos standartus, auditoriais ir valstybių narių priežiūros institucijomis siekiant užtikrinti, kad įvedus vienodas taisykles dėl kapitalo pakankamumo kartu būtų užtikrinta ir vienoda bei tiksli apskaita. Šiame procese Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (EVPRI) turėtų atlikti svarbų koordinavimo vaidmenį. Tai gyvybiškai svarbi sąlyga norint darniai įgyvendinti naują rizikos ribojimo sistemą.

4.7 Savaime aišku, kad Komisija tikisi, jog IV direktyvos dėl kapitalo poreikio sėkmė bus vertinama pagal tai, kaip naujoji kapitalo ir likvidumo sistema veiks ištikus krizei. EESRK, žinodamas ES ištikusios ekonomikos krizės mastą, yra susirūpinęs, kad naujoji tvarka neribotų ekonomikos kreditavimo arba eksporto kreditų ar prekybos finansavimo srautų. Jei bankai nustatytų kapitalo ir likvidumo reikalavimų galės laikytis tik sumažindami balansus ir apribodami kreditavimą, reikš, kad reglamentas patyrė nesėkmę. Tokia nesėkmė būtų nepriimtina. Komitetas nepasikliauna jau atliktu poveikio vertinimu ir ragina atlikti išsamesnį vertinimą. EESRK siūlo nuolat vykdyti galimybių gauti kreditą stebėseną (tai galėtų daryti observatorija, kurios veikloje dalyvautų EESRK), kol pasibaigs KPD IV tvarkaraštis (2019 m.) ir bus užbaigta strategija „Europa 2020“ (kuriai būtina bankų parama).

4.8 Nors ir akivaizdu, kodėl norima maksimalaus suderinimo, dėl ekonomikos krizės ir kreditų srautų gali prireikti atsargiai pakoreguoti abu rodiklius ir įgyvendinimo grafikus, jei per kitus kelerius metus norima optimizuoti kiekvienos valstybės narės ekonomikos rezultatus ir atsigavimą.

4.9 Reglamente siūloma įvesti privalomą 8 proc. bendro kapitalo pakankamumo koeficientą. Reikalaujama, kad 4,5 proc. šio kapitalo sudarytų bendras nuosavas kapitalas, 1,5 proc. – papildomas 1 lygio kapitalas ir 2 proc. – 2 lygio kapitalas. Be to, nustatytas 2,5 proc. kapitalo apsaugos rezervas, sudarytas iš bendro 1 lygio kapitalo. Iki 2019 m. įgyvendinus visus pokyčius, būtinas bendras kapitalas kartu su apsaugos rezervu sudarys 10,5 proc. Reglamentu reikalaujama maksimalaus suderinimo t. y. vienodų rizikos ribojimo kapitalo reikalavimų Europos Sąjungoje, o tai įmanoma priėmus vieną bendrą taisyklių sąvadą. Logika ta, kad jeigu kai kuriose valstybėse narėse bus taikomi netinkami ir nesuderinti griežtesni reikalavimai, tam tikros pozicijos ir rizika gali būti perkeltos į šešėlinį bankų sektorių arba iš vienos ES valstybės narės į kitą. Gali būti, kad kai kurios valstybės narės, ketinančios pasiūlyti aukštesnius rodiklius, nuspręs užginčyti šį požiūrį prieš parengiant galutinę reglamento redakciją. EESRK nepritartų tokiam poelgiui, kadangi jis turėtų neigiamo poveikio mažiesiems bankams ir (arba) MVĮ teikiamiems kreditams.

4.10 Bazelio sistema sukurta tarptautiniu mastu veikiantiems bankams. ES direktyvos dėl kapitalo poreikio taikomos visoms ES kredito įstaigoms. Pagal Bazelio sistemą bendras 1 lygio nuosavas kapitalas apibrėžiamas kaip daugiau ar mažiau susidedantis tik iš akcijų ir nepaskirstytojo pelno. Tai galėtų kelti sunkumų ne akcinėms bendrovėms, pavyzdžiui, kooperatyvams, savidraudos įmonėms ir taupomiesiems bankams Europoje. III direktyvos dėl kapitalo poreikio 25 straipsnyje pripažįstama, kad šioms įstaigoms reikėtų taikyti kitą požiūrį į pagrindinį kapitalą. Labai svarbu, kad baigiamosios reglamento nuostatos tiktų alternatyviems šių įstaigų verslo modeliams.

4.11 Nors tai nėra nuomonė dėl direktyvos, EESRK mano, kad reikėtų išdėstyti požiūrį į pasiūlymą mažinti kredito įstaigų priklausomybę nuo kredito reitingų (žr. šios nuomonės 3.5 punktą). 2009 m. gegužės mėn. nuomonėje dėl Kredito reitingų agentūrų reglamento (8) EESRK paragino ES reguliavimo institucijas be pagrindo nepasikliauti reitingais, visų pirma prisimenant neseną patirtį, kai paaiškėjo hipoteka užtikrintų vertybinių popierių reitingų bevertiškumas. Todėl EESRK palankiai vertina šį pasiūlymą, nes, nors ir toliau leidžiama naudotis išoriniais reitingais, reikalaujama, kad valstybės narės užtikrintų, jog jų reguliuojamos įstaigos nepasikliautų vien tik jais ir nedarytų to aklai ir kad turėtų pasitvirtinusios savą kreditingumo vertinimo metodiką. Tai reikštų ir tai, kad jei pagal įstaigos vidaus metodiką būtų reikalingas didesnis kapitalas nei rodytų išorinis reitingas, reikėtų taikyti vidaus metodiką.

4.12 Konkreti problema, kuri išaiškėjo valstybės skolos krizės metu, yra akivaizdus įrodymas, kad priešingai susitarimo ir keleto direktyvų dėl kapitalo poreikio gairėms, valstybės skola aiškiai nėra nerizikinga. Tai svarbus reglamento nuostatų dėl kapitalo trūkumas. Šis trūkumas smarkiai atsiliepė bankams, kuriems taisyklėmis suteikta menka pasirinkimo laisvė ir reikalaujama sukaupti rezervą valstybės skolai. Reguliavimo institucijos privalo persvarstyti mechanišką reitingų nustatymo neatsižvelgiant į riziką taikymą, o bankai privalo peržiūrėti savo vidinę rizikos vertinimo metodiką.

4.13 EESRK pritaria tam, kad reglamente MVĮ teikiamoms paskoloms kapitalo poreikio koeficientas išliktų 75 proc. normos, bet abejoja, ar to pakaks dabartinėmis sąlygomis. Komitetas mano, kad didžiausia problema, su kuria susiduria MVĮ, susijusi su tuo, kiek rizikos bankai sutinka prisiimti. Tradiciškai bankai buvo pasirengę būti perspektyvių MVĮ partneriais ir remti jų augimą. Dėl daugybės finansų krizės lemtų skolinių įsipareigojimų nevykdymo atvejų ir apskritai dėl bankų balansų silpnumo bankai linkę prisiimti vis mažiau rizikos. Todėl norint sumažinti šį nenorą rizikuoti EESRK rekomenduoja ši koeficientą sumažinti iki 50 proc. MVĮ atveju. Komitetas supranta, kad Komisija ketina toliau nagrinėti šį klausimą.

4.14 Esant tokioms sąlygoms EESRK ragina Komisiją sudaryti palankias sąlygas plėtoti etišką ir dalyvaujamąją bankininkystę. Ši bankininkystės rūšis atlaikė finansų krizės išbandymą ir nors ji ir neišvengė tos krizės poveikio, bet ji neabejotinai įrodė savo atsparumą ir vertę. Turint omenyje bankų sistemos patiriamą spaudimą, ji gali tapti vertingu papildomu kreditų šaltiniu MVĮ. Taigi, Komitetas primygtinai ragina Komisiją parengti direktyvą dėl etiškos ir dalyvaujamosios bankininkystės, kaip Komitetas jau siūlė vienoje iš savo nuomonių (9).

4.15 Visos kartu II, III ir IV direktyvos dėl kapitalo poreikio yra didžiulė našta banko operacijoms, nes didėja reglamentavimo našta ir reikalavimų laikymosi sąnaudos, o kartu mažėja kapitalo grąža ir ilgalaikis pelningumas. Atsižvelgiant į tai, kiek bankininkai prisidėjo prie pastarosios krizės, ir į protu nesuvokiamas jų atlyginimų sistemas, daugumos Europos piliečių nuomone, bankininkai gaus, ko nusipelnę. Tačiau EESRK įspėja, kad ES klestės, jei klestės bankai. Jei norime, kad jie teiktų kreditus, jie iš to turi gauti pelno. ES bankų būklė šiuo metu, deja, nėra gera. Sunku prognozuoti, kiek dar žalos valstybės skolos krizė padarys ES bankų balansui ir ilgalaikiam pelningumui.

4.16 Tokiomis aplinkybėmis galutinės IV direktyvos dėl kapitalo poreikio redakcija ir vėlesnis jos įgyvendinimas bus itin svarbūs jos sėkmei ir visų pirma bankų gebėjimui įgyvendinti reikalaujamus pokyčius ir atsigauti. Ištikus valstybės skolos krizei skirtingų ES regionų bankai gali nesugebėti judėti į priekį vienodu greičiu. Nors įgyvendinimas užsitęs iki 2019 m., teisės aktų leidėjai ir priežiūros institucijos turi būti tam pasirengę.

2012 m. sausio 18 d., Briuselis Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkas Staffan NILSSON

(1) OL L 329, 2010 12 14, p. 3–35; EESRK nuomonė: OL C 339, 2010 12 14, p. 24–28.

(2) OL C 48, 2011 2 15, p. 33.

(3) OL C 228, 2011 9 22, p. 62–65.

(4) OL C 48, 2011 2 15, p. 33.

(5) OL L 141, 1993 6 11, p. 1–26.

(6) OL C 234, 2005 9 22, p. 8–13.

(7) OL C 339, 2010 12 14, p. 24–28.

(8) OL C 54, 2011 2 19, p. 37–41.

(9) OL C 48, 2011 2 15, p. 33.