Europos regionų komiteto nuomonė „Teritorinis požiūris į ES pramonės politiką“

(2019/C 404/03)

Pranešėja : Jeannette BALJEU (NL/ALDE) Pietų Olandijos provincijos vykdomosios tarybos narė

POLITINĖS REKOMENDACIJOS

EUROPOS REGIONŲ KOMITETAS

Įžanga

1. pabrėžia, kad pramonė, apimanti prekių gamybą ir paslaugas, yra inovatyvios, tvarios ir diversifikuotos ekonomikos, galinčios užtikrinti Europos konkurencingumą ir Europos Sąjungoje kurti kokybiškas darbo vietas, pagrindas;

2. pakartoja savo įsitikinimą, kad Europos Komisija ir valstybės narės, vykdydamos pramonės politiką, turi išnaudoti visas ES sutarties suteikiamas galimybes, numatytas SESV 173 straipsnyje, visų pirma pasinaudodamos galimybe „imtis bet kokios naudingos iniciatyvos šiam (valstybių narių veiksmų pramonės politikos srityje) koordinavimui skatinti, ypač iniciatyvų, kuriomis siekiama nustatyti gaires ir rodiklius, organizuoti keitimąsi geriausia patirtimi ir rengti reikiamus elementus periodinei stebėsenai ir vertinimui“ bendradarbiaujant su regionų subjektais;

3. pabrėžia, kad pramonė yra gyvybiškai svarbi Europos regionams bei miestams ir dešimtims milijonų darbo vietų, kurias ji sukuria, ir dėl savo pobūdžio ji veikia pasaulinėje aplinkoje, kurioje prekyba yra svarbus augimo variklis, atnešantis ir naudos, ir iššūkių;

4. mano, kad reikia pabrėžti ypatingą MVĮ svarbą vertės kūrimui, inovacijoms ir užimtumui. Visų pirma mažosios ir vidutinės įmonės labai prisideda didinant pramonės gebėjimus lanksčiai prisitaikyti prie naujų poreikių, pavyzdžiui, globalizacijos ar skaitmeninimo. ES pramonės strategijoje turi būti nustatyti tinkami būdai, kaip sukurti ir išlaikyti palankias sąlygas šioms įmonėms;

5. mano, kad pramonei kyla ir sunkumų, ir galimybių siekiant pasirengti ateičiai ir išlaikyti savo svarų indėlį užtikrinant gerovę ir užimtumą, taip pat darnų vystymąsi, ir kuriant anglies dioksido poveikį neutralizuojančią ir žiedinę ekonomiką;

6. pabrėžia, kad norint sustiprinti Europos konkurencinį pranašumą, visuose regionuose reikia investuoti į naujas inovatyvias technologijas ir skaitmeninimą, į anglies dioksido poveikį neutralizuojančią ir žiedinę ekonomiką bei susijusius įgūdžius;

7. todėl pabrėžia, kad Europos pramonei reikia strateginės vizijos, kuri remtųsi teritoriniu požiūriu, jei ji nori greitai reaguoti į nuolatines ekonomikos ir pramonės permainas ir išlikti konkurencinga pasaulyje;

8. mano, jog būtinas suderintas Europos požiūris siekiant užtikrinti, kad Europos pramonė būtų pajėgi konkuruoti pasaulyje, ir jis taip pat turėtų būti orientuotas į reguliavimo sistemų ir standartų nuoseklumo gerinimą, šalinant pernelyg didelę ir nebūtiną reguliavimo ir administravimo naštą, palengvinant bendradarbiavimą ir partnerystes visoje Europoje, užtikrinant konkurencingas energijos kainas ir suteikiant tinkamas prekybos priemones tiek tokiuose tradiciniuose sektoriuose kaip plieno ir tekstilės sektoriai, chemijos pramonė, žemės ūkis ir laivyba, tiek naujuose sektoriuose. Pavyzdžiui, kuo skubiau reikia nustatyti tarifą plieno gaminiams, kad būtų galima apsaugoti Europos plieno pramonę;

9. mano, kad pramonės politikos funkcija – užtikrinti palankią sistemą, leidžiančią pramonei stiprinti savo konkurencingumą derinant horizontalųjį ir tarpsektorinį į vietą orientuotą požiūrį ir, jei reikia, konkretiems sektoriams skirtas priemones visoje vertės grandinėje;

10. palankiai vertina Komisijos komunikatą „Investavimas į pažangią, novatorišką ir tvarią pramonę. Atnaujinta ES pramonės politikos strategija“ ( 1 ) ir jame skiriamą dėmesį partnerystėms su valstybėmis narėmis, regionais, miestais ir privačiuoju sektoriumi kaip svarbų žingsnį užtikrinant priemonę pramonės konkurencingumui ir inovacijoms Europoje skatinti; teigiamai vertina Europos Komisijos pasiūlymą dėl sanglaudos politikos po 2020 m., kuriame akcentuojamas regioninių ekosistemų visoje Europoje bendradarbiavimo stiprinimas, taip pat tarptautinio ir pramoninio pažangiosios specializacijos matmens stiprinimas;

11. pažymi, kad Europos pramonė turėtų būti remiama tiek ekonominėmis, tiek neekonominėmis priemonėmis, pastarųjų atveju, pavyzdžiui, įgyvendinant švietimo ir mokymo politiką ar remiant mokslinius tyrimus ir inovacijas;

12. palankiai vertina Komisijos iniciatyvą įsteigti pramonės klausimų aukšto lygio apskritojo stalo grupę „Pramonė 2030“, kurioje Regionų komitetas dalyvauja stebėtojo teisėmis ( 2 )

13. palankiai vertina Europos Komisijos, Europos Parlamento ir Tarybos raginimus toliau plėtoti išsamią ES pramonės strategiją, orientuotą į 2030 m. ir vėlesnį laikotarpį, kurioje, be kita ko, būtų numatyti pramonei skirti vidutinės trukmės ir ilgalaikiai strateginiai tikslai bei rodikliai, ir kartu su ja parengti veiksmų planą su konkrečiomis priemonėmis;

14. pabrėžia, jog būtinas daugiapakopio valdymo metodas, grindžiamas partneryste ir dialogu su valstybėmis narėmis, vietos ir regionų valdžios institucijomis ir suinteresuotaisiais subjektais ( 3 )

15. ragina į šią strategiją įtraukti tvirtą teritorinį matmenį, laikantis subsidiarumo principo, ir atkreipia dėmesį į savo pasiryžimą remti Tarybą ir jai pirmininkaujančią valstybę narę rengiant labiau teritoriniu požiūriu paremtą pramonės politikos strategiją;

16. mano, kad ES pramonės strategija taip pat turėtų apimti išsamų ir įrodymais pagrįstą ES pagalbos ir susijungimų kontrolės taisyklių persvarstymą siekiant užtikrinti vienodas sąlygas tarptautiniu lygiu pagal tarptautinę prekybos politiką ir daugiašalį susitarimą. Be to, šioje strategijoje taip pat reikėtų atsižvelgti į valstybės pagalbos ar susijungimo operacijų suteikiamą investicijų ir inovacijų potencialą;

17. palankiai vertina Europos politinės strategijos centro dokumentą ( 4 ) , kuriame siūloma rasti naują Europos rinkos atvirumo ir apsaugos pusiausvyrą siekiant pasaulyje sukurti vienodesnes sąlygas, o ES – paremti pramonės inovacijas ir našumą;

18. mano, kad norint pasiekti Paryžiaus susitarimo tikslus reaguojant į klimato kaitos keliamą grėsmę ( 5 ) , pramonei reikės vykdyti toli siekiančią transformaciją, kartu užtikrinant, kad ji išliktų konkurencinga. Dėl pramonės ir visuomenės transformacijos masto visais politiniais lygmenimis būtini neatidėlioti visų suinteresuotųjų subjektų veiksmai, bendra vizija ir kompleksiniai sprendimai, nes tik laikantis daugiapakopio požiūrio galima užtikrinti suinteresuotųjų subjektų dalyvavimą priimant sprendimus dėl tokio masto ekonominės politikos;

19. remia Europos Komisijos požiūrį į sąžiningą bendrąją rinką, kuri yra susijusi su ES pramonės politikos pristatymu, ir, vadovaujantis Europos socialinių teisių ramsčiu, reaguoja į besikeičiančio darbo pasaulio iššūkį;

1 tezė. Kad Europos pramonė būtų konkurencinga, būtinas bendras teritorinę regionų politiką su regionų bendradarbiavimu susiejantis požiūris

20. pabrėžia, kad regionų konkurenciniai pranašumai labai priklauso nuo vietos pramonės, geografinių išteklių, regionų pramonės inovacijų ekosistemų, profesinio rengimo ir aukštojo mokslo įstaigų ir esamos darbo jėgos bei kompetencijos;

21. pabrėžia Europos pirminių ir antrinių žaliavų žvalgybos, išgavimo ir naudojimo svarbą vietos pramonės ir vertės grandinių plėtrai regione. Laikantis tvaraus vietos poreikiais grindžiamo požiūrio reikia atsižvelgti į išnaudojamus regionų ypatumus ir vystymosi galimybes, taip pat į galimą klasterių sinergiją;

22. mano, kad teritorinis požiūris turėtų remtis verslo ir inovacijų ekosistemų potencialu, siekiant skatinti pramonės atsinaujinimą ir kurti inovacijų ir integracijos teritorines strategijas regionų, vietos, miestų ar tarpvalstybiniu lygmeniu;

23. pažymi, kad tam reikia gerai veikiančių bendradarbiavimo tinklų, kaip antai makroregioninės strategijos, ir branduolių, kuriuose dalyvautų pagrindiniai partneriai; be to, pabrėžia, kad tarpregioninis šių tinklų ir branduolių bendradarbiavimas yra labai svarbus sinergijos kūrimui, keitimuisi patirtimi, tarpusavio mokymuisi ir kritinės masės pasiekimui bendro investavimo srityje, siekiant įdiegti inovacijas pramonės vertės grandinėse visoje Europoje; ši tarpregioninio bendradarbiavimo strategija bus sėkminga tik tuomet, jeigu bus naudojamasi skaitmeninimu ir keičiamasi informacija;

24. akcentuoja, kad regionų ir vietos valdžios institucijos bei kitos organizacijos atlieka labai svarbų vaidmenį aktyviai užmezgant būtinus tarpregioninio ir tarpvalstybinio bendradarbiavimo ryšius;

25. pabrėžia, kad tvarus regionų bendradarbiavimas neturėtų apsiriboti ad hoc iniciatyvomis ir jam reikalinga ilgalaikiais įsipareigojimais grindžiama struktūrinė bendradarbiavimo sistema, remiantis jau atliktu darbu, susijusiu su šiuo metu įgyvendinamomis pažangiosios specializacijos strategijomis, atsižvelgiant į būsimas tarpregionines investicijas į inovacijas;

26. atkreipia dėmesį į tai, kad informacija apie regioninę inovacijų veiklą, esamus pajėgumus (infrastruktūrą, kompetenciją) ir žiedinės ekonomikos potencialą yra labai svarbi. Šie turimi duomenys dažnai būna padriki ir fragmentiški, o tai sumažina jų naudą regionams; todėl ragina Europos Komisiją pradėti tikrą faktų rinkimo procesą, atsižvelgiant į vietos ir regionų požiūrį dėl ES pramonės strategijos;

27. rekomenduoja Komisijai labiau remti tarpregioninį ir tarpvalstybinį bendradarbiavimą, taip pat ir pagal esamas iniciatyvas, pavyzdžiui, iniciatyvą „Vanguard“, arba temines pažangiosios specializacijos partnerystes, kuriose dalyvauja vis daugiau regionų, taikant atnaujintą teritorinį požiūrį, kaip išdėstyta Europos Komisijos pasiūlymuose dėl sanglaudos politikos po 2020 m.;

28. atsižvelgdamas į programavimo laikotarpį po 2020 m. ragina sustiprinti ES paramą regioninėms ekosistemoms ir branduoliams remiantis tarpregioninėmis investicijomis į inovacijas, taikant pažangiosios specializacijos požiūrį ir išplečiant esamas iniciatyvas, pavyzdžiui, pramonės modernizavimo pažangiosios specializacijos platformą ir bandomąją regionų, kuriuose vyksta pramonės pertvarka, iniciatyvą; be to, mano, kad svarbu sukurti priemones bendriems tarpregioniniams pramonės investicijų projektams įgyvendinti, glaudžiai bendradarbiaujant su regionais ir pažangiosios specializacijos partnerystėmis;

29. pabrėžia, kad būtina tinkamai finansuoti temines pažangiosios specializacijos platformas, nes regionai ne visada turi reikiamų išteklių, kad galėtų tinkamai šiose platformose dalyvauti;

30. ragina Komisiją toliau plėtoti tarpininkavimo priemones, skirtas nustatyti ir aktyviai skatinti bendradarbiavimą pažangiosios specializacijos strategijų srityje, palengvinant nuolatinį procesą, kurio metu regionai nustato prioritetines sritis, kuriose bendradarbiavimas yra labai svarbus siekiant išsaugoti Europos pirmavimą;

31. rekomenduoja Komisijai, remiantis pažangiosios specializacijos strategijomis, skatinti pramonės inovacijas visuose regionuose sudarant sąlygas konkrečioms paramos sistemoms, pagal kurias gerai išsivystę regionai galėtų abipusiai naudingai dirbti drauge su mažiau išsivysčiusiais regionais įgyvendindami konkrečius projektus, taip pat išsivysčiusių regionų bendradarbiavimo projektus bei svarbius mažiau išsivysčiusių regionų projektus siekiant abipusės naudos;

2 tezė. Kadangi pagrindiniams visuomenės uždaviniams išspręsti būtinas Europos regionų bendradarbiavimas, regionų valdžios institucijos atlieka labai svarbų vaidmenį imantis į misijas orientuotų iniciatyvų ir praktiškai įgyvendinant sektorių politiką

32. mano, kad į misiją orientuotas politinis požiūris gali būti taikomas kaip priemonė pagrindiniams visuomenės uždaviniams spręsti ir daugiapakopio valdymo metodui remti tais atvejais, kai pažangiosios specializacijos principas gali padėti suderinti regionų darbotvarkes ir investicijas su ES prioritetais;

33. pabrėžia, kad norint išspręsti visuomenės uždavinius reikia toliau investuoti į mokslinius tyrimus ir inovacijas, kad būtų remiama pramoninė kompetencija ir išnaudojamos naujos galimybės ir kad paieškos procese būtų remiamas eksperimentavimas ir rizikos prisiėmimas; ragina supaprastinti inovacijų ir naujų technologijų sklaidą pramonės sektoriuose;

34. pabrėžia, kad regionams tenka svarbus vaidmuo susiejant, plėtojant ir remiant regionų inovacijų ekosistemą, organizuojant turimų pajėgumų nustatymą ir įtraukiant įvairias suinteresuotųjų subjektų grupes į pramonės tikslų nustatymą taikant iš tikrųjų paklausa ir bendradarbiavimu grindžiamą požiūrį, todėl ragina užtikrinti, kad taikant į misiją orientuotą požiūrį regionai būtų atstovaujami valdymo struktūrose, įskaitant partnerystes ir misijų valdybas;

35. rekomenduoja Komisijai į misiją orientuotoje politikoje nustatyti aiškius vidutinės trukmės ir ilgalaikius tikslus ir juos perkelti į tų sričių politiką, kuri yra įgyvendinama struktūrinių ir investicijų fondų, programų „Europos horizontas“ ir „Skaitmeninė Europa“ lėšomis;

36. rekomenduoja vietos ir regionų valdžios institucijoms aktyviai siekti vadovauti kai kurioms iš šių misijų ir užtikrinti, kad būtų pradėtas taikyti tarpregioninis požiūris. Tai reikia derinti su dabartinėmis Europos priemonėmis ir jas naudoti šiam procesui palengvinti; todėl ragina Europos Komisiją įgyvendinant naująją programą „Europos horizontas“ užtikrinti aktyvų regionų suinteresuotųjų subjektų dalyvavimą misijų valdyme;

37. ragina Komisiją skatinti regionų grupių bandomuosius eksperimentavimo projektus laikantis į bendriems Europos interesams svarbius projektus ( 6 ) panašaus požiūrio, tačiau mažesniu mastu siekiant skatinti tarpregioninį bendradarbiavimą;

3 tezė. Regionų ir vietos valdžios institucijos turėtų užtikrinti įgūdžius, kurių reikia pramonės pertvarkai paremti, pasitelkę Europos strategiją palengvindami pramonės ir švietimo įstaigų bendradarbiavimą

38. pastebi, kad dėl sparčiai kintančios pramonės transformacijos, energetikos pertvarkos, skaitmeninimo ir žiedinės ekonomikos būtina plėtoti naujus tarpdalykinius įgūdžius;

39. palankiai vertina pastangas koordinuoti įvairias Europos lygmens priemones, kaip matyti iš Naujos Europos įgūdžių darbotvarkės, Skaitmeninio švietimo veiksmų plano ir Skaitmeninių įgūdžių strategijos;

40. pabrėžia, kad būtinai reikia remti ir skatinti dabartinę darbo jėgą nuolat ugdyti įgūdžius, iš naujo mokytis ir persikvalifikuoti, ypač skaitmeninių įgūdžių srityje, ir šiuos procesus iš anksto numatyti;

41. pripažįsta, kad daug Europos pramonės darbuotojų parengiama profesinio mokymo sistemose;

42. pritaria, kad reikia plačiai skleisti pramonės transformacijos teikiamą naudą ir asmenims, kuriems gresia nesuspėti ja pasinaudoti, reikėtų suteikti galimybes ir paramą prisitaikyti; šiuo požiūriu mano, kad įgyvendinant politines iniciatyvas pirmenybę dažniau reikėtų teikti galimybių žemos kvalifikacijos darbuotojams sudarymui mokytis visą gyvenimą, taip užtikrinant jiems vienodas galimybes įgyti pramonei reikalingų naujų techninių įgūdžių;

43. pabrėžia, kad visuose pramonės sektoriuose nepaprastai svarbus aktyvus visų specialistų kompetencijų ugdymas profesinio gyvenimo metu, todėl siūlo kartu su darbdaviais ir švietimo įstaigomis kurti veiksmingas koncepcijas, kaip visoje Europoje būtų galima keistis naujomis žiniomis, atnaujinti įgūdžius ir plėtoti asmeninius gebėjimus;

44. todėl mano, kad visoje Europoje taikomas požiūris į įgūdžių politiką yra labai svarbus Europos pramonės konkurencingumui ateityje ir būtina daug daugiau investuoti į žmogiškąjį kapitalą, į švietimo ir profesinio rengimo, mokymosi visą gyvenimą sistemas, taip pat į pačią pramonę;

45. mano, kad turėtų būti toliau remiamas verslumo ugdymas, verslo įgūdžių skatinimas, tarpusavio mokymasis ir dalijimasis geriausia patirtimi, kad pramonės subjektai galėtų prisitaikyti prie naujų verslo modelių ir veiksmingai bendradarbiauti konkurencingose Europos vertės grandinėse;

46. rekomenduoja Europos Komisijai stiprinti tarpregionines švietimo programas, pavyzdžiui, programą „Erasmus+“, ypatingą dėmesį skiriant profesiniam mokymui ir galimybėms talentams judėti po visą Europą;

47. ragina atsakingas institucijas suteikti lanksčių išteklių persikvalifikavimui regionų, o ne sektorių lygmeniu ir dar kartą ragina užtikrinti, kad „Europos socialinis fondas +“ būtų įtrauktas į Bendrųjų nuostatų reglamentą dėl bendrų sanglaudos politikos po 2021 m. nuostatų, kad būtų galima taikyti visus reikalavimus, susijusius su partnerystės principu ir regionų lygmens įtraukimu į programų kūrimą pagal ESF+;

48. rekomenduoja regionų ir vietos valdžios institucijoms bendradarbiauti įgyvendinant bendras švietimo ir mokslinių tyrimų darbotvarkes, kad būtų įgyvendinti bendri ES įgūdžių prioritetai ir remiamos tarpregioninės mokymosi galimybės;

4 tezė. Europos pramonė ir Vyriausybės turi rodyti pavyzdį ir savo veiksmais siekti didesnio tvarumo

49. mano, kad ES pirmauja pasauliniu lygmeniu pereinant prie anglies dioksido poveikį neutralizuojančios ir žiedinės ekonomikos. Todėl Europos pramonė turi imtis iniciatyvos ir prisidėti prie klimato kaitos švelninimo, Paryžiaus susitarimo tikslų įgyvendinimo, išteklių išsaugojimo, aplinkos būklės blogėjimo prevencijos ir kintančių vartotojų lūkesčių žaliojoje ekonomikoje patenkinimo;

50. pabrėžia, kad įmonių perėjimas prie tvaresnių ir efektyviau išteklius naudojančio verslo modelių ne tik padės apsaugoti aplinką, bet ir suteiks konkurencinį pranašumą, o tai paskatins inovacijas ir naujų darbo vietų kūrimą ir verslo galimybes;

51. pabrėžia, kad itin svarbu informuoti pramonę ir piliečius apie naujų metodų, pavyzdžiui, žiedinės, anglies dioksido poveikį neutralizuojančios ir dalijimosi ekonomikos, pranašumus. Dėl šių naujų metodų turi keistis tiek vartotojų požiūris (pavyzdžiui, į pakartotinį naudojimą ir perdirbimą), tiek pramonės, kuriai reikia palaipsniui prisitaikyti prie naujos paklausos pagal ilgalaikį strateginį planavimą;

52. mano, kad perėjimui prie tvarios pramonės užtikrinti Europai reikia visuose sektoriuose pasinaudoti savo pirmavimu ir įveikti stiprėjančią pasaulinę konkurenciją žaliosios gamybos, bioekonomikos ir švarios energijos technologijų srityse;

53. atkreipia dėmesį į tai, kad bet kurio regiono perėjimas prie žiedinės ir anglies dioksido poveikį neutralizuojančios ekonomikos bus ilgalaikis projektas, kurį bus galima sėkmingai įgyvendinti tik veikiant laipsniškai, o kai kuriais atvejais – užtikrinant radikalų atnaujinimą, numatant įvykdomus tarpinius tikslus, kurie pernelyg neapsunkintų gyventojų ir kai kurių sektorių, pavyzdžiui, automobilių pramonės; ypatingas dėmesys turėtų būti skiriamas kaimo bendruomenių, kurioms gresia pavojus likti nuošalyje, atsparumo didinimui vykstant ekonominės pertvarkos procesui;

54. pabrėžia, kad reikia įveikti dideles kliūtis, įskaitant teisingų rinkos signalų ir paskatų kurti produktus žiedinei ekonomikai stoką, dideles pereinamojo laikotarpio išlaidas įmonėms, reguliavimo kliūtis, netinkamą vartotojų informavimą ir prastą antrinių žaliavų rinkų veikimą;

55. mano, kad Europos ir tarpregioniniam bendradarbiavimui tenka svarbus vaidmuo padedant regionams plėtoti strateginį požiūrį į žiedinės ir anglies dioksido poveikį neutralizuojančios ekonomikos potencialo panaudojimą;

56. remia siekį strateginiais viešaisiais pirkimais skatinti inovacijas, kaip Europos Komisija pripažįsta savo 2015 m. žiedinės ekonomikos veiksmų plane ( 7 ) ir susijusiose direktyvose dėl viešųjų pirkimų, tačiau mano, kad dėl sudėtingų taisyklių regionų ir vietos valdžios institucijos dažnai nelinkusios rizikuoti;

57. rekomenduoja vietos ir regionų valdžios institucijoms laikytis daugiasektorinės ir tarpsektorinės ekonominio vystymosi perspektyvos ir atliekų tvarkymą bei aplinkosaugos vadybą susieti į vientisą žiedinės ekonomikos metodą;

58. ragina regionus ir miestus visiškai išnaudoti sanglaudos politikos po 2020 m. galimybes diegti inovatyvius sprendimus, kuriais būtų sprendžiami klimato ir perėjimo prie žiedinės ekonomikos klausimai;

59. ragina taikyti holistinį koordinuoto daugiapakopio valdymo požiūrį, siekiant užtikrinti reikiamą skirtingų politikos priemonių ir veiksmų įvairiais lygmenimis nuoseklumą. Pereinant prie mažo anglies dioksido kiekio technologijų ir žiedinės ekonomikos turėtų būti atsižvelgiama į visą vertės grandinę ir gamybos pramonę, taip pat į mažas ir vidutines įmones bei startuolius;

60. ragina Komisiją toliau remti bendrų strategijų konkrečiose srityse, pavyzdžiui, vandenilio ir sintetinių degalų, kūrimą ir tvaresnių technologijų diegimą rinkoje;

5 tezė. Regioninės į inovacijas orientuotos strateginės viešojo ir privačiojo sektoriaus partnerystės yra labai svarbios, kad pramonė aktyviau diegtų naujas technologijas

61. pastebi, kad ypač startuoliams ir MVĮ nėra lengva diegti inovacijas, nes naujų technologijų diegimui paprastai reikia didelių investicijų ir kompetencijos, ir pabrėžia, kad išlieka perėjimo prie skaitmeninių technologijų skirtumai tiek tarp Europos sektorių, tiek tarp regionų;

62. mano, kad pramonės, mokslinių tyrimų organizacijų ir regionų valdžios institucijų bendradarbiavimas yra svarbus siekiant sėkmingai panaudoti pramonės inovacijas;

63. palankiai vertina skaitmeninių inovacijų centrus, Europos Komisijos bandymų erdves ir technologijų infrastruktūrą, laikydamas juo strateginių į inovacijas orientuotų viešojo ir privačiojo sektorių partnerysčių pavyzdžiais;

64. pritaria pažangiosios specializacijos strategijų akcentavimui po 2020 m., nes tai padės šalinti kliūtis naujų idėjų sklaidai tarp įmonių;

65. remia 281 ES skaitmeninių inovacijų centrą, kurie įgyvendinant Skaitmeninės Europos programą stiprina tarpregioninį bendradarbiavimą;

66. pabrėžia, jog tam, kad pramonei būtų lengvai prieinamos Europoje turimos pažangiosios technologijos ir infrastruktūra, būtinas šių viešojo ir privačiojo sektorių partnerysčių bendradarbiavimas ES lygmeniu, taip pat reikia atkreipti dėmesį į šiuos išteklius ir skirti finansinių priemonių jiems integruoti;

67. mano, vis dar reikia koordinuotos bendros strategijos, taip pat strategijos regionų bendradarbiavimui veiklos lygmeniu;

68. pabrėžia, kad norint padidinti skaitmeninių inovacijų centrų poveikį, tokie centrai neturėtų būti atskiros, savarankiškai veikiančios ir su kitais konkuruojančios įstaigos, o suformuoti kaip pagrindinė tinklo, kurį koordinuojant galėtų dalyvauti keletas suinteresuotųjų subjektų, pavyzdžiui, universitetų, mokslinių tyrimų centrų, inovacijų centrų ir kt., jungtis;

69. rekomenduoja pagal būsimą Skaitmeninės Europos programą regionų valdžios institucijas įtraukti į Europos skaitmeninių inovacijų centrų atranką ir veikimo užtikrinimą;

70. rekomenduoja vietos ir regionų valdžios institucijoms skatinti tvarumą ir inovacijas vykdant viešuosius pirkimus, remiant pažangiuosius miestus ir kitas svarbias iniciatyvas susiejant įvairius pramonės, mokslinių tyrimų ir švietimo įstaigų suinteresuotuosius subjektus;

71. rekomenduoja įtraukti regionus kuriant tvaraus viešojo ir privačiojo sektoriaus partnerysčių bendradarbiavimo metodą kitose nei skaitmeninimas srityse (įskaitant kitas eksperimentines ir bandymų priemones). Užtikrinant tokį dalyvavimą turėtų būti atlikta išsami regionų veiklos apžvalga ir jos papildomumo vertinimas;

72. pabrėžia, kad reikia parengti išsamią strategiją siekiant surinkti, susisteminti ir skleisti informaciją apie Europoje turimus infrastruktūros ir inovacinius pajėgumus;

73. pabrėžia didėjančią dirbtinio intelekto svarbą Europos pramonės politikoje ir tai, kad Europos Sąjunga lyderiauja šioje srityje, nes joje veikia 32 % visų pasaulio dirbtinio intelekto mokslinių tyrimų įstaigų. Atsižvelgdamas į tai, primena savo paties poziciją dėl dirbtinio intelekto, išreikštą 2019 m. vasario 6 d. nuomonėje, taip pat pritaria šioms Europos Parlamento rekomendacijoms ( 8 )

74. palankiai vertina Europos Tarybos raginimą, kad Komisija iki 2019 m. pabaigos pateiktų ilgalaikę viziją ir konkrečius veiksmus ES pramonės ateičiai.

2019 m. birželio 26 d., Briuselis Europos regionų komiteto pirmininkas Karl-Heinz LAMBERTZ

(1) COM(2017) 479 final.

(2) 2017 m. gruodžio 15 d. Komisijos sprendimas C(2017) 8565 įsteigti Pramonės klausimų aukšto lygio apskritojo stalo grupę „Pramonė 2030“.

(3) 2017 m. lapkričio 30 d. Konkurencingumo tarybos išvados dėl atnaujintos ES pramonės politikos strategijos (705/17).

(4) ES Industrial Policy after Siemens-Alstom: finding a new balance between openness and protection, Europos Komisija, 2019 m. kovo mėn.

(5) Jungtinės Tautos (2015).

(6) Bendriems Europos interesams svarbūs projektai (angl. IPCEI).

(7) Uždaro ciklo kūrimas. ES žiedinės ekonomikos veiksmų planas (COM(2015) 614 final).

(8) 2019 m. vasario 12 d. Europos Parlamento rezoliuciją dėl visapusiškos Europos pramonės politikos dirbtinio intelekto ir robotikos srityje (2018/2088(INI)).