EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2016 11 23 COM(2016) 850 final 2016/0360(COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo iš dalies keičiamos Reglamento (ES) Nr. 575/2013 nuostatos dėl sverto koeficiento, grynojo pastovaus finansavimo rodiklio, nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimų, sandorio šalies kredito rizikos, rinkos rizikos, pagrindinių sandorio šalių pozicijų, kolektyvinio investavimo subjektų pozicijų, didelių pozicijų, ataskaitų teikimo ir informacijos atskleidimo reikalavimų ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (Tekstas svarbus EEE) {SWD(2016) 377 final}

{SWD(2016) 378 final}



AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai Siūlomi Reglamento (ES) Nr. 575/2013 (Kapitalo reikalavimų reglamento, KRR) pakeitimai yra dalis teisės aktų rinkinio, kuris taip pat apima Direktyvos 2013/36/ES (Kapitalo reikalavimų direktyvos, KRD), Direktyvos 2014/59/ES (Bankų gaivinimo ir pertvarkymo direktyvos, BGPD) ir Reglamento (ES) Nr. 806/2014 (Bendro pertvarkymo mechanizmo reglamento, BPMR) pakeitimus. Per pastaruosius kelerius metus, daugiausia remdamasi su tarptautiniais ES partneriais sutartais pasauliniais standartais, ES įgyvendino esminę finansinių paslaugų reguliavimo sistemos reformą ES finansų sektoriuje veikiančių įstaigų (t. y. kredito įstaigų ir investicinių įmonių) atsparumui padidinti. Konkrečiai, reformų rinkinį sudarė Reglamentas (ES) Nr. 575/2013 (Kapitalo reikalavimų reglamentas, KRR) ir Direktyva 2013/36/ES (Kapitalo reikalavimų direktyva, KRD) dėl prudencinių reikalavimų įstaigoms ir jų priežiūros, Direktyva 2014/59/ES (Bankų gaivinimo ir pertvarkymo direktyva, BGPD) dėl įstaigų gaivinimo ir pertvarkymo ir Reglamentas (ES) Nr. 806/2014 dėl bendro pertvarkymo mechanizmo (BPM). Šių priemonių imtasi reaguojant į 2007–2008 m. prasidėjusią finansų krizę; jos grindžiamos tarptautiniu mastu sutartais standartais. Nors įvykdžius reformas finansų sistemos stabilumas ir atsparumas daugelio rūšių galimiems būsimiems sukrėtimams ir krizėms išaugo, visapusiškai sprendžiamos dar ne visos nustatytos problemos. Todėl šiais pasiūlymais siekiama užbaigti reformų darbotvarkę šalinant likusius trūkumus ir įgyvendinant kai kuriuos neįgyvendintus reformos elementus, kurie yra esminiai, kad būtų užtikrintas įstaigų atsparumas, bet kuriuos pasaulinės standartų nustatymo institucijos (t. y. Bazelio bankų priežiūros komitetas, BBPK, ir Finansinio stabilumo taryba, FST) galutinai nustatė tik pastaruoju metu: privalomą sverto koeficientą, kuris neleis įstaigoms per daug padidinti sverto, pvz., siekiant kompensuoti menką pelningumą; privalomą grynąjį pastovaus finansavimo rodiklį (angl. net stable funding ratio, NSFR), kuris bus grindžiamas geresniais įstaigų finansavimo profiliais ir nustatys suderintą standartą, kiek stabilių ilgalaikių finansavimo šaltinių įstaigai reikia, kad išgyventų nepalankių rinkos ir finansavimo sąlygų laikotarpius; jautresnius rizikai nuosavų lėšų (t. y. kapitalo) reikalavimus įstaigoms, dideliu mastu prekiaujančioms vertybiniais popieriais ir išvestinėmis finansinėmis priemonėmis, kuriais bus užkirstas kelias per dideliam tų reikalavimų skirtumui, nepagrįstam įstaigų rizikos pobūdžiu; galiausiai ir naujus standartus, kurie susiję su pasaulinės sisteminės svarbos finansų įstaigų (angl. global systemically important institutions, G-SII) bendru nuostolių padengimo pajėgumo rodikliu (angl. total loss-absorbing capacity, TLAC) ir kuriais bus reikalaujama, kad tos įstaigos turėtų daugiau nuostolių padengimo ir rekapitalizavimo pajėgumo, sprendžiamas tarpusavio ryšių pasaulio finansų rinkose klausimas ir papildomai didinamos ES galimybės pertvarkyti žlungančias G-SII kartu kuo labiau sumažinant riziką mokesčių mokėtojams. 2015 m. lapkričio 24 d. komunikate Komisija pripažino papildomo rizikos mažinimo poreikį ir įsipareigojo pateikti teisėkūros pasiūlymą, pagrįstą pirmiau išvardytais tarptautiniais susitarimais. Tokios rizikos mažinimo priemonės ne tik papildomai padidins Europos bankų sistemos atsparumą ir rinkų pasitikėjimą ja, bet ir sudarys pagrindą toliau siekti bankų sąjungos užbaigimo pažangos. Tolesnių konkrečių teisėkūros veiksmų siekiant mažinti riziką finansų sektoriuje poreikis pripažintas ir 2016 m. birželio 17 d. ECOFIN tarybos išvadose. Dabartinės reguliavimo sistemos sritys, kuriose būtų galima imtis tolesnių veiksmų, taip pat nurodytos 2016 m. kovo 10 d. Europos Parlamento rezoliucijoje „Bankų sąjunga. 2015 metų ataskaita“. Kartu Komisija turėjo atsižvelgti į esamą reguliavimo sistemą bei naujus tarptautinius reguliavimo pokyčius ir reaguoti į ES ekonomikai aktualius uždavinius, visų pirma poreikį esant neapibrėžtoms ekonominėms perspektyvoms skatinti augimą ir darbo vietų kūrimą. Siekiant sustiprinti Sąjungos ekonomiką pradėtos įvairios svarbios politikos iniciatyvos, pvz., Investicijų planas Europai (Europos strateginių investicijų fondas, ESIF) ir kapitalo rinkų sąjunga. Reikia didinti įstaigų galimybes finansuoti ekonomiką, bet kartu nesumažinti reguliavimo sistemos stabilumo. Siekdama užtikrinti, kad naujausios finansų sektoriaus reformos sklandžiai derėtų vienos su kitomis, su naujomis politikos iniciatyvomis ir bendresnėmis naujausiomis finansų sektoriaus reformomis, Komisija pagal kvietimą teikti įrodymus atliko holistinį esamos finansinių paslaugų sistemos (įskaitant KRR, KRD, BGPD ir BPMR) įvertinimą. Būsima pasaulinių standartų peržiūra taip pat vertinta iš platesnio ekonominio poveikio perspektyvos. Tarptautiniai standartai Sąjungos teisėje tiksliai įgyvendinami tarptautinių pokyčių nulemtais pakeitimais, atlikus tikslinius koregavimus siekiant atsižvelgti į ES specifiką ir bendresnius politikos argumentus. Pavyzdžiui, dėl ES mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ) ar infrastruktūros projektų organizatorių didelės priklausomybės nuo bankų teikiamo finansavimo imtasi konkrečių reguliavimo koregavimų, kuriais užtikrinama, kad įstaigos ir toliau galėtų jiems teikti finansavimą, nes jie yra bendrosios rinkos pagrindas. Būtina, kad nauji reikalavimai sklandžiai derėtų su esamais reikalavimais, pvz., reikalavimais dėl išvestinių finansinių priemonių pozicijų pagrindinės sandorio šalies atliekamos tarpuskaitos ir užtikrinimo įkaitu, arba kad prie kai kurių naujų reikalavimų būtų pereinama laipsniškai. Todėl tokie ribotos taikymo srities ar galiojimo laiko koregavimai nekenkia bendram pasiūlymų, kurių bazinis užmojis atitinka tarptautinių standartų bazinį užmojį, patikimumui. Be to, remiantis kvietimu teikti įrodymus, pasiūlymais siekiama gerinti esamas taisykles. Komisijos analizė parodė, kad dabartinę sistemą galima taikyti proporcingiau, visų pirma atsižvelgiant į mažesnių ir mažesnio sudėtingumo įstaigų situaciją, kai tam tikri dabartiniai reikalavimai dėl informacijos atskleidimo ir teikimo, taip pat sudėtingi su prekybos knyga susiję reikalavimai atrodo nepagrįsti rizikos ribojimo argumentais. Be to, Komisija išnagrinėjo riziką, susijusią su MVĮ teikiamomis ir infrastruktūros projektams finansuoti skirtomis paskolomis, ir nustatė, kad būtų pagrįsta kai kurių iš tų paskolų atveju taikyti mažesnius nuosavų lėšų reikalavimus, nei šiuo metu taikoma. Taigi, dabartiniais pasiūlymais šie reikalavimai bus pataisyti ir užtikrintas didesnis rizikos ribojimo sistemos proporcingumas įstaigoms. Taip padidės įstaigų galimybės finansuoti ekonomiką, bet kartu nesumažės reguliavimo sistemos stabilumas. Galiausiai Komisija glaudžiai bendradarbiaudama su Bankininkystės, mokėjimų ir draudimo ekspertų grupe įvertino KRD ir KRR nustatytų esamų pasirinkimo galimybių ir teisės veikti savo nuožiūra taikymą. Remiantis šia analize dabartiniu pasiūlymu ketinama panaikinti kai kurias pasirinkimo galimybes ir teisę veikti savo nuožiūra, kiek tai susiję su nuostatomis dėl sverto koeficiento, didelių pozicijų ir nuosavų lėšų. Siūloma panaikinti galimybę kurti naują valstybės garantuojamą ir nuo būsimo pelningumo nepriklausantį atidėtųjų mokesčių turtą, kuriam būtų netaikomas atskaitymo iš reguliuojamojo kapitalo reikalavimas. •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis Keli KRD ir KRR pasiūlymų elementai paimti iš susijusių peržiūrų, o kiti finansų sektoriaus reguliavimo sistemos pakeitimai tapo būtini dėl vėlesnių pokyčių, pvz., BGPD priėmimo, bendro pertvarkymo mechanizmo sukūrimo, taip pat Europos bankininkystės institucijos (EBI) ir tarptautiniu mastu vykdomo darbo. Pasiūlymu nustatomi esamų teisės aktų pakeitimai ir tie teisės aktai visapusiškai suderinami su esamomis politikos nuostatomis, susijusiomis su rizikos ribojimo reikalavimais įstaigoms, jų priežiūra ir gaivinimo bei pertvarkymo sistema. •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis Praėjus ketveriems metams nuo Europos valstybių ir vyriausybių vadovų susitarimo sukurti bankų sąjungą, yra nustatyti du bankų sąjungos ramsčiai – bendra priežiūra ir pertvarkymas, grindžiami bendru visoms ES įstaigoms taikomų taisyklių sąvadu. Nors padaryta svarbi pažanga, bankų sąjungai užbaigti vis dar reikia tolesnių veiksmų, įskaitant bendros indėlių garantijų sistemos sukūrimą.

Viena iš rizikos mažinimo priemonių, kurių reikia siekiant toliau stiprinti bankų sektoriaus atsparumą ir kurios diegiamos lygiagrečiai su laipsnišku Europos indėlių garantijų sistemos (EIGS) nustatymu, yra KRR ir KRD peržiūra. Peržiūros tikslas – užtikrinti nuolatinį bendro taisyklių sąvado taikymą visoms ES įstaigoms, nesvarbu, ar jos priklausytų bankų sąjungai, ar ne. Bendri šios pirmiau aprašytos iniciatyvos tikslai visiškai atitinka ES pagrindinius tikslus, t. y. skatinti finansinį stabilumą, mažinti mokesčių mokėtojų paramos pertvarkant įstaigą tikimybę bei mastą ir prisidėti prie darnaus ir tvaraus ekonominės veiklos finansavimo, taip skatinant didelį konkurencingumą ir vartotojų apsaugą. Šie bendri tikslai taip pat atitinka tikslus, nustatytus pagal kitas svarbiausias pirmiau aprašytas ES iniciatyvas. 2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI •Teisinis pagrindas Siūlomi pakeitimai grindžiami tuo pačiu teisiniu pagrindu kaip ir iš dalies keičiami teisės aktai, t. y. reglamento, kuriuo iš dalies keičiamas KRR, pasiūlymas – SESV 114 straipsniu, o direktyvos, kuria iš dalies keičiama KRD IV, pasiūlymas – SESV 53 straipsnio 1 dalimi. •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju) Siūlomų priemonių tikslai – papildyti jau esamus ES teisės aktus, todėl jų siekti geriausia ES lygmeniu, o ne imantis skirtingų nacionalinių iniciatyvų. Nacionalinės priemonės, kuriomis siekiama, pvz., sumažinti įstaigų svertą, taip pat sugriežtinti jų pastovaus finansavimo ir prekybos knygos kapitalo reikalavimus, nebūtų tokios veiksmingos užtikrinant finansinį stabilumą kaip ES taisyklės, nes įstaigos turi laisvę įsisteigti ir teikti paslaugas kitose valstybėse narėse, o dėl to paslaugų teikimas, kapitalo srautai ir rinkos integracija užtikrinami tarpvalstybiniu mastu. Nacionalinės priemonės kaip tik galėtų iškreipti konkurenciją ir paveikti kapitalo srautus. Be to, imtis nacionalinių priemonių gali būti teisiškai sudėtinga, nes KRR jau reglamentuojami bankininkystės reikalai, įskaitant sverto reikalavimus (informacijos teikimą), likvidumo (konkrečiai padengimo likvidžiuoju turtu rodiklį, angl. liquidity coverage ratio, LCR) ir prekybos knygos reikalavimus. Taigi manoma, kad geriausias variantas – KRR ir KRD pakeitimai. Taip užtikrinama tinkama pusiausvyra tarp taisyklių suderinimo ir nacionalinio lankstumo išsaugojimo būtinais atvejais, nekenkiant bendram taisyklių sąvadui. Pakeitimais bus toliau skatinamas vienodas rizikos ribojimo reikalavimų taikymas ir priežiūros praktikos konvergencija ir užtikrinamos vienodos sąlygos visoje bendrojoje rinkoje teikiant bankininkystės paslaugas. Šių tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti vienos. Tai itin svarbu bankų sektoriuje, kurio daugelis kredito įstaigų veikia visoje ES bendrojoje rinkoje. Siekiant užtikrinti veiksmingą konsoliduotą kredito įstaigų priežiūrą svarbiausia – visapusiškas bendradarbiavimas ir pasitikėjimas tarp bendro priežiūros mechanizmo institucijų ir kolegijose dirbančių jam nepriklausančių priežiūros ir kompetentingų institucijų. Šių tikslų nebūtų pasiekta priimant nacionalines taisykles. •Proporcingumo principas Proporcingumas – neatskiriama prie pasiūlymo pridedamo poveikio vertinimo dalis. Jame ne tik pagal proporcingumo tikslą atskirai įvertintos visos skirtingose reguliavimo srityse siūlomos galimybės, bet ir kaip atskira problema nurodytas nepakankamas esamų taisyklių proporcingumas, o konkrečios galimybės išanalizuotos siekiant sumažinti mažesnių įstaigų administracines ir reikalavimų laikymosi išlaidas (žr. poveikio vertinimo 2.9 ir 4.9 skirsnius). •Priemonės pasirinkimas Priemones įgyvendinti siūloma KRR ir KRD iš dalies pakeičiant atitinkamai reglamentu ir direktyva. Iš tiesų siūlomos priemonės yra susijusios su tuose teisės aktuose jau esančiomis nuostatomis (dėl likvidumo, sverto, atlygio, proporcingumo) arba jas papildomai išplėtoja. Kiek tai susiję su FST sutartu nauju standartu dėl TLAC, siūloma visą standartą įtraukti į KRR, nes tik reglamentu galima užtikrinti būtiną vienodą taikymą, panašiai kaip yra esamų rizika grindžiamų nuosavų lėšų reikalavimų atveju. Rizikos ribojimo reikalavimus pateikiant kaip KRR pakeitimą būtų užtikrinta, kad tie reikalavimai būtų faktiškai tiesiogiai taikomi G-SII. Taip būtų neleidžiama valstybėms narėms įgyvendinti skirtingų nacionalinių reikalavimų srityje, kurioje pageidautinas visiškas suderinimas, kad sąlygos išliktų vienodos. Tačiau reikės dar pakoreguoti dabartines BGPD nuostatas, kad būtų užtikrinta, jog TLAC reikalavimas ir minimalus nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimas visiškai atitiktų vienas kitą. Kai kuriais siūlomais KRD pakeitimais, turinčiais poveikio proporcingumui, valstybėms narėms bus palikta tam tikro lankstumo juos perkeliant į nacionalinę teisę išlaikyti skirtingas taisykles. Taip būtų suteikta galimybė valstybėms narėms nustatyti griežtesnes taisykles dėl tam tikrų aspektų. 3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Komisija ėmėsi įvairių iniciatyvų, kad įvertintų, ar esama rizikos ribojimo sistema ir būsimos pasaulinių standartų peržiūros yra tinkamiausios priemonės siekiant ES įstaigų rizikos ribojimo tikslų ir užtikrinant, kad tos įstaigos tebeteiktų būtiną finansavimą ES ekonomikai. 2015 m. liepos mėn. Komisija pradėjo viešas konsultacijas dėl galimo KRR ir KRD poveikio bankų ES ekonomikai teikiamam finansavimui didžiausią dėmesį skiriant MVĮ ir infrastruktūros finansavimui, o 2015 m. rugsėjo mėn. paskelbė kvietimą teikti įrodymus dėl visų ES finansų teisės aktų. Pagal abi iniciatyvas rinkti empiriniai įrodymai ir konkreti grįžtamoji informacija apie: i) taisykles, turinčias poveikio ekonomikos galimybėms finansuoti pačiai save ir augimą, ii) nebūtiną reguliavimo naštą, iii) taisyklių tarpusavio sąveiką, nenuoseklumą ir spragas, iv) taisykles, dėl kurių kyla nenumatytų pasekmių. Be to, Komisija surinko suinteresuotųjų šalių nuomones vykdydama specialias nuostatų, kuriomis reglamentuojamas atlygis, ir KRR bei KRD taisyklių proporcingumo analizes. Galiausiai pradėtos viešos konsultacijos vykdant Komisijos užsakytą tyrimą, kad būtų įvertintas KRR poveikis bankų teikiamam ekonomikos finansavimui. Pagal visas pirmiau minėtas iniciatyvas gauta aiškių įrodymų, kad dabartines taisykles reikia atnaujinti ir papildyti siekiant: i) dar labiau sumažinti riziką bankų sektoriuje ir taip sumažinti priklausomybę nuo valstybės pagalbos ir mokesčių mokėtojų pinigų kilus krizei, ii) padidinti įstaigų galimybes ekonomikai skirti adekvatų finansavimą. Poveikio vertinimo 1 ir 2 prieduose pateikiama konsultacijų, peržiūrų ir ataskaitų santrauka.

•Poveikio vertinimas 2016 m. rugsėjo 7 d. Reglamentavimo patikros valdyba poveikio vertinimą apsvarstė ir atmetė. Po atmetimo poveikio vertinimas pagerintas pridėjus: i) geresnį pasiūlymo politikos konteksto (t. y. jo santykio su politikos pokyčiais tiek tarptautiniu, tiek ES lygmeniu) paaiškinimą, ii) daugiau informacijos apie suinteresuotųjų šalių nuomones, iii) poveikio vertinime nagrinėjamų įvairių politikos galimybių poveikio (tiek naudos, tiek sąnaudų) papildomų įrodymų. 2016 m. rugsėjo 27 d. Reglamentavimo patikros valdyba pateikė teigiamą nuomonę dėl iš naujo pateikto poveikio vertinimo. Poveikio vertinimas pateikiamas kartu su pasiūlymu. Pasiūlymas vis dar dera su poveikio vertinimu. Kaip rodo atliekant poveikio vertinimą parengta imitavimo analizė ir makroekonominis modeliavimas, naujų reikalavimų, visų pirma naujų Bazelio standartų, pvz., sverto koeficiento ir prekybos knygos reikalavimų, įdiegimo išlaidos turėtų būti ribotos. Numatomas ilgalaikis poveikis bendrajam vidaus produktui (BVP) sudaro nuo −0,03 % iki −0,06 %, o bankų sektoriaus finansavimo išlaidų padidėjimas pagal blogiausią scenarijų turėtų būti mažiau negu 3 baziniai punktai. Kalbant apie naudą, imitavimas parodė, kad kilus panašaus dydžio kaip 2007–2008 m. finansų krizei viešieji ištekliai, reikalingi bankų sistemai paremti, sumažėtų 32 %, arba nuo 51 mlrd. EUR iki 34 mlrd. EUR. •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas Palikus supaprastintus nuosavų lėšų reikalavimų apskaičiavimo metodus tikimasi užtikrinti tolesnį taisyklių proporcingumą mažesnėms įstaigoms. Be to, dėl papildomų priemonių kai kurių reikalavimų (susijusių su informacijos teikimu bei atskleidimu ir atlygiu) proporcingumui padidinti toms įstaigoms turėtų sumažėti administracinė ir reikalavimų laikymosi našta. Kiek tai susiję su MVĮ, siūlomas nuosavų lėšų reikalavimų, taikomų bankų turimoms MVĮ pozicijoms, rekalibravimas turėtų turėti teigiamą poveikį bankų teikiamam MVĮ finansavimui. Tai pirmiausia paveiks MVĮ, kurių turimos pozicijos šiuo metu viršija 1,5 mln. EUR, nes šioms pozicijoms pagal esamas taisykles netaikomas MVĮ rėmimo koeficientas. Dėl kitų pasiūlymo elementų, visų pirma tų, kuriais siekiama didinti įstaigų atsparumą būsimoms krizėms, turėtų išaugti skolinimo MVĮ tvarumas. Galiausiai, dėl priemonių, kuriomis siekiama mažinti įstaigoms, visų pirma mažesnėms ir mažesnio sudėtingumo įstaigoms, tenkančias reikalavimų laikymosi išlaidas, turėtų sumažėti MVĮ skolinimosi išlaidos. Kalbant apie trečiąsias valstybes, dėl pasiūlymo padidės ES finansų rinkų stabilumas, o kartu sumažės galimo neigiamo šalutinio poveikio pasaulinėms finansų rinkoms tikimybė ir išlaidos. Be to, įgyvendinus siūlomus pakeitimus bus visoje Sąjungoje dar labiau suderinta reguliavimo sistema, o kartu iš esmės sumažės administracinės išlaidos ES veikiančioms trečiųjų valstybių įstaigoms. Turint omenyje šiuo metu atliekamą investicinėms įmonėms taikomų KRR nuostatų peržiūrą ir atsižvelgiant į pradinę EBI pateiktą ataskaitą, manoma, kad būtų pagrįsta, jog naujai nustatomi reikalavimai būtų taikomi tik sisteminės svarbos investicinėms įmonėms, o kitoms investicinėms įmonėms esamos nuostatos būtų paliktos galioti iki minėtos peržiūros užbaigimo. Pasiūlymas atitinka Komisijos prioritetą dėl bendrosios skaitmeninės rinkos. •Pagrindinės teisės ES yra įsipareigojusi laikytis pagrindinių teisių apsaugos aukštų standartų ir pasirašiusi įvairius susitarimus dėl žmogaus teisių. Šiuo atžvilgiu nėra tikėtina, kad pasiūlymas turėtų tiesioginį poveikį šioms teisėms, išvardytoms pagrindiniuose JT susitarimuose dėl žmogaus teisių, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, kuri yra neatskiriama ES sutarčių dalis, ir Europos žmogaus teisių konvencijoje. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Pasiūlymas neturi poveikio Sąjungos biudžetui. 5. KITI ELEMENTAI •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka Tikimasi, kad siūlomi pakeitimai įsigalios ne anksčiau kaip 2019 m. Pakeitimai glaudžiai tarpusavyje susiję su kitomis KRR ir KRD nuostatomis, kurios jau galioja ir yra stebimos nuo 2014 m. BBPK ir EBI toliau rinks duomenis, būtinus sverto koeficientui ir naujoms likvidumo priemonėms stebėti, kad būtų galima ateityje įvertinti naujų politikos priemonių poveikį. Be to, stebėti naujų siūlomų priemonių poveikį atitinkamoms įstaigoms ir įvertinti lankstumo ir proporcingumo, numatyto atsižvelgiant į mažesnių įstaigų specifiką, tinkamumą padės reguliariai vykdomas priežiūrinio tikrinimo ir vertinimo procesas ir testavimai nepalankiausiomis sąlygomis. Be to, Komisijos tarnybos toliau dalyvaus BBPK darbo grupėse ir Europos Centrinio Banko bei EBI įsteigtoje bendroje specialios paskirties grupėje, kurios stebi įstaigų nuosavų lėšų ir likvidumo pozicijų dinamiką atitinkamai pasaulyje ir ES. Tinkamiausių galimybių įgyvendinimo rezultatų stebėjimo rodikliai nurodyti toliau.

Kalbant apie grynąjį pastovaus finansavimo rodiklį (NSFR): Rodiklis ES įstaigoms taikomas NSFR Tikslas Nuo taikymo datos 99 % įstaigų, dalyvaujančių EBI atliekant susitarimo „Bazelis III“ stebėseną, 100 % laikosi NSFR (nuo 2015 m. gruodžio mėn. pabaigos NSFR laikosi 65 % 1 grupės ir 89 % 2 grupės kredito įstaigų). Duomenų šaltinis Kas pusmetį teikiamos EBI atliekamos susitarimo „Bazelis III“ stebėsenos ataskaitos Kalbant apie sverto koeficientą: Rodiklis ES įstaigoms taikomas sverto koeficientas Tikslas Nuo taikymo datos 99 % 1 grupės ir 2 grupės kredito įstaigų sverto koeficientas sudaro mažiausiai 3 % (šį tikslą nuo 2015 m. birželio mėn. pasiekė 93,4 % 1 grupės įstaigų). Duomenų šaltinis Kas pusmetį teikiamos EBI atliekamos susitarimo „Bazelis III“ stebėsenos ataskaitos Kalbant apie MVĮ: Rodiklis Finansavimo ES MVĮ trūkumas, t. y. skirtumas tarp reikiamų išorės lėšų ir prieinamų lėšų. Tikslas Per dvejus metus nuo taikymo datos – < 13 % (naujausias žinomas duomuo – 13 % 2014 m. pabaigoje). Duomenų šaltinis Europos Komisijos ir Europos Centrinio Banko apklausa SAFE (duomenys tik iš euro zonos) Kalbant apie TLAC: Rodiklis G-SII taikomas TLAC Tikslas Tikslą (> 16 % pagal riziką įvertinto turto (angl. risk weighted assets, RWA) / 6 % sverto koeficiento pozicijų mato (angl. Leverage Ratio Exposure Measure, LREM) nuo 2019 m., > 18 % RWA / 6,75 % LREM nuo 2022 m.) pasiekia visi ES pasaulinės sisteminės svarbos bankai (angl. Global Systemically Important Banks, G-SIB). Duomenų šaltinis Kas pusmetį teikiamos EBI atliekamos susitarimo „Bazelis III“ stebėsenos ataskaitos Kalbant apie prekybos knygą: Rodiklis ES įstaigų RWA rinkos rizikai Stebimas agreguotų portfelių, kuriems taikomas vidaus modelių metodas, pagal riziką įvertinto turto kintamumas. Tikslas – Nuo 2023 m. visos ES įstaigos laikosi nuosavų lėšų reikalavimų rinkos rizikai padengti atsižvelgdamos į ES priimtą galutinį jų kalibravimą. – Nuo 2021 m. nepateisinamas vidaus modelių rezultatų kintamumas (t. y. kintamumas, kurį sukelia ne pagrindinės rizikos skirtumai) visose ES įstaigose yra mažesnis negu dabartinis vidaus modelių kintamumas* visose ES įstaigose. _______________ *Vertės pokyčio rizikos ir kapitalo, reikalingo papildomai rizikai padengti, reikalavimų dabartinio kintamumo referencinės vertės turėtų būti vertės, nurodytos naujausioje EBI atskaitoje „Report on variability of Risk Weighted Assets for Market Risk Portfolios“, apskaičiuotos agreguotiems portfeliams ir paskelbtos prieš įsigaliojant naujai rinkos rizikos sistemai. Duomenų šaltinis Kas pusmetį teikiamos EBI atliekamos susitarimo „Bazelis III“ stebėsenos ataskaitos EBI ataskaita „Report on variability of Risk Weighted Assets for Market Risk Portfolios“. Naujos vertės turėtų būti apskaičiuojamos pagal tą pačią metodiką. Kalbant apie atlygį: Rodiklis Įstaigų taikomas atlygio atidėjimas ir išmokėjimas finansinėmis priemonėmis Tikslas 99 % įstaigų, kurios nėra mažos ir nesudėtingos, pagal KRD reikalavimus savo nustatytiesiems darbuotojams, kurių kintamojo atlygio dalis reikšminga, mažiausiai 40 % kintamojo atlygio atideda 3–5 metams ir mažiausiai 50 % kintamojo atlygio išmoka finansinėmis priemonėmis. Duomenų šaltinis EBI lyginamosios atlyginimų analizės ataskaitos Kalbant apie proporcingumą: Rodiklis Mažesnė priežiūros ataskaitų teikimo ir informacijos atskleidimo našta Tikslas 80 % mažesnių ir mažesnio sudėtingumo įstaigų nurodo, kad jų našta sumažėjo. Duomenų šaltinis Iki 2022–2023 m. EBI parengs ir atliks apklausą. Šio pasiūlymo poveikis praėjus penkeriems metams nuo siūlomų priemonių taikymo datos bus įvertintas pagal metodiką, dėl kurios su EBI bus susitarta netrukus po priėmimo. EBI bus įgaliota apibrėžti ir surinkti duomenis, reikalingus pirmiau minėtiems rodikliams ir kitiems rodikliams, kurių reikia iš dalies pakeistam KRR ir KRD įvertinti, stebėti. Metodiką būtų galima parengti atskiroms galimybėms arba kelioms tarpusavyje susijusioms galimybėms, priklausomai nuo aplinkybių, susidariusių prieš pradedant vertinimą, ir stebėsenos rodiklių rezultatų. Reikalavimų laikymasis ir vykdymas bus nuolat užtikrinamas pagal poreikius Komisijai pradedant pažeidimo tyrimo procedūras dėl teisėkūros priemonių neperkėlimo, neteisingo perkėlimo ar taikymo. Apie ES teisės pažeidimus galima pranešti per Europos finansų priežiūros institucijų sistemą (EFPIS), įskaitant nacionalines kompetentingas institucijas ir EBI, taip pat per ECB. Be to, EBI toliau reguliariai skelbs susitarimo „Bazelis III“ poveikio ES bankų sistemai stebėsenos ataskaitas. Vykdant šią stebėseną stebimas susitarimo „Bazelis III“ reikalavimų (kurie įgyvendinti priėmus KRR ir KRD) poveikis ES įstaigoms, visų pirma poveikis įstaigų kapitalo pakankamumo koeficientams (rizika pagrįstiems ir ne rizika pagrįstiems) ir likvidumo rodikliams (LCR, NSFR). Stebėsena yra vykdoma lygiagrečiai su stebėsena, kurią vykdo BBPK. •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas Leidimai netaikyti kapitalo ir likvidumo reikalavimų (KRR) Reikalavimas, kad patronuojamosios įmonės individualiai laikytųsi nuosavų lėšų ir likvidumo reikalavimų, gali kliudyti įstaigoms efektyviai valdyti tuos išteklius visos grupės lygmeniu. Tai ypač aktualu dabartinėmis aplinkybėmis, kai grupės kapitalo ir likvidumo valdymas vis lengviau centralizuojamas dėl technologinės plėtros.

Pagal galiojančius teisės aktus kompetentingoms institucijoms suteikta galimybė leisti individualiai netaikyti reikalavimų patronuojamosioms ar patronuojančiosioms įmonėms, esančioms vienoje valstybėje narėje arba priklausančioms likvidumo pogrupiui, veikiančiam keliose valstybėse narėse, jeigu apsaugos priemonėmis užtikrinama, kad kapitalas ir likvidumas būtų tinkamai paskirstyti tarp patronuojančiosios įmonės ir patronuojamųjų įmonių. Sukūrus bendrą priežiūros mechanizmą (BPM) labai sustiprinta grupių priežiūra, ypač kai grupės subjektai yra įsikūrę BPM dalyvaujančiose valstybėse narėse, nes taikant BPM turima daugiau žinių apie įvairiose valstybėse narėse įsikūrusius grupės subjektus ir tiesioginių jų priežiūros įgaliojimų. Tačiau kol nebaigta kurti bankų sąjunga, tose valstybėse narėse, kuriose įsikūrusios patronuojamosios įmonės, susirūpinimą vis dar kelia tai, kad sunkumų patiriančių patronuojamųjų įmonių likvidumo ar kapitalo stoka gali turėti fiskalinių padarinių tokioms („priimančiosioms“) valstybėms narėms. Šiuos susirūpinimą keliančius klausimus šiame pasiūlyme siūloma spręsti imantis tokių apsaugos priemonių: jau nustatytos KRR sąlygos papildomos aiškiai apibrėžta patronuojančiosios įmonės prievole remti patronuojamąsias įmones. Tokiu patronuojančiosios įmonės įsipareigojimu turi būti garantuojama visa suma, susijusi su reikalavimu, kurio leidžiama netaikyti, ir ta garantija turi būti užtikrinama naudojant užtikrinimo priemonę, kuria būtų padengta bent pusė garantuojamos sumos. Komisija atidžiai stebės atitinkamų nuostatų įgyvendinimą. Manoma, kad šiame bankų sąjungos egzistavimo etape kompetentinga institucija, prižiūrinti įvairiose bankų sąjungos valstybėse narėse įsteigtas patronuojančiąsias ir patronuojamąsias įmones, turėtų turėti galimybę leisti netaikyti nuosavų lėšų ir likvidumo reikalavimų patronuojamosioms įmonėms, esančioms kitose valstybėse narėse negu patronuojančioji įmonė, bet tik jeigu patronuojančiosios įmonės įsipareigojimu remti tokias patronuojamąsias įmones būtų garantuojama visa suma, susijusi su leidžiamu netaikyti reikalavimu, ir ta garantija būtų užtikrinama naudojant užtikrinimo priemonę, kuria būtų padengta bent pusė garantuojamos sumos. KRR 7 ir 8 straipsniai atitinkamai iš dalies pakeičiami. Bankų sąjungai nepriklausančių valstybių narių kompetentingoms institucijoms suteikiamos tos pačios galimybės netaikyti reikalavimų, jeigu aiškiai dėl to susitariama. FST bendro nuostolių padengimo pajėgumo standarto įgyvendinimas (KRR, BGPD, BPM) 2015 m. lapkričio 9 d. FST paskelbė Bendro nuostolių padengimo pajėgumo sąlygų dokumentą (TLAC standartą), kuris po savaitės buvo patvirtintas G 20 aukščiausiojo lygio susitikime Turkijoje. Pagal TLAC standartą reikalaujama, kad pasaulinės sisteminės svarbos bankai (G-SIB), Sąjungos teisės aktuose vadinami pasaulinės sisteminės svarbos įstaigomis (G-SII), turėtų pakankamą labai gerai nuostolius padengiančių įsipareigojimų (įsipareigojimų, kuriems gali būti taikoma gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonė) sumą, kad pertvarkymo atveju galėtų užtikrinti sklandų ir greitą nuostolių padengimą ir rekapitalizavimą. TLAC standarto sąveika su galiojančiais Sąjungos teisės aktais, kuriais siekiama tų pačių reguliavimo tikslų, išsamiau aprašyta aiškinamajame memorandume, kuris pridėtas prie pasiūlymų iš dalies pakeisti BGPD ir BPMR. Suderinamumas su BGPD TLAC standartas Sąjungoje įgyvendinamas daliniais KRR pakeitimais, remiantis esama BGPD nustatyta sistema. Siekiant integruoti abi sistemas, kuriomis siekiama tų pačių politikos tikslų, reikia įtraukti naujas tokių terminų kaip „pertvarkytini subjektai“, „pertvarkytina grupė“ ir kt. apibrėžtis (į KRR 4 straipsnį) ir turi būti užtikrintas kompetentingų institucijų ir pertvarkymo institucijų bendradarbiavimas (KRR 2 straipsnyje). Remiantis pagal KRR 518 straipsnį privaloma peržiūra ir laikantis BGPD 59 straipsnyje nustatytų reikalavimų, papildomoms 1 lygio priemonėms (KRR 52 straipsnis) ir 2 lygio priemonėms (KRR 63 straipsnis) taikomi kriterijai iš dalies pakeičiami nustatant reikalavimą, kad tos priemonės būtų nurašomos arba konvertuojamos į bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemones tada, kai prarandamas gyvybingumas. Tai nepakeis ES įstaigų išleidžiamų kapitalo priemonių statuso ir kartu bus užtikrinta, kad tik tos priemonės, išleistos ES įstaigų patronuojamųjų įmonių trečiosiose valstybėse, kurios atitinka šį papildomą reikalavimą, galėtų būti jų ES patronuojančiųjų subjektų laikomos papildomomis 1 lygio arba 2 lygio priemonėmis apskaičiuojant konsoliduotų nuosavų lėšų reikalavimus. Nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimas TLAC standartas ES įgyvendinamas nustatant nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimą, kurį sudaro rizika grindžiamas koeficientas ir ne rizika grindžiamas koeficientas (KRR naujas 92a straipsnis). Toks reikalavimas taikomas tik G-SII, kurios gali būti įstaigų grupės arba pavienės įstaigos (KRD 131 straipsnio 1 dalis). KRR 6 straipsnis iš dalies keičiamas nustatant reikalavimą, kad pavienės G-SII, kurios yra pertvarkytini subjektai, nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimo laikytųsi individualiai, o 11 straipsnis iš dalies keičiamas nustatant reikalavimą, kad pertvarkytini subjektai, priklausantys G-SII laikomoms grupėms, nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimo laikytųsi konsoliduotai. TLAC standarte taip pat nustatytas vidaus TLAC reikalavimas (t. y. reikalavimas iš anksto patronuojamųjų įmonių lygmeniu paskirstyti nuostolių padengimo ir rekapitalizavimo pajėgumą pertvarkytinoje grupėje), kuris perkeliamas į ES teisę nustatant nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimą (KRR naujas 92b straipsnis), taikomą ne ES G-SII (BGPD jau nustatyta panaši G-SII skirta taisyklė). Toks reikalavimas sudaro 90 % reikalavimo, taikomo G-SII pagal naują 92a straipsnį, dydžio. Ne ES G-SII nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimas ne ES G-SII reikšmingoms patronuojamosioms įmonėms taikomas individualiai, jeigu jos nėra nei pertvarkytini subjektai, nei ES patronuojančiosios įstaigos, arba konsoliduotai, jeigu jos yra ES patronuojančiosios įmonės, tačiau ne pertvarkytini subjektai. Tinkami įsipareigojimai Naujas 5a skyrius (nauji 72a–72l straipsniai) dėl tinkamų įsipareigojimų įtraukiamas į KRR po nuosavoms lėšoms skirtų skyrių. Naujame 72a straipsnyje išvardijami neįtraukti įsipareigojimai, kurių negalima įskaityti vykdant nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimą. 72b straipsnyje pateikiami tinkamų įsipareigojimų priemonių tinkamumo kriterijai, jo 2 dalyje nurodomi subordinuotųjų įsipareigojimų tinkamumo kriterijai, o 3 ir 4 dalyse – tinkamumo kriterijai, taikomi įsipareigojimams, kurie yra tokio pat prioriteto (pari passu) kaip neįtraukti įsipareigojimai. 72c straipsnyje nustatoma, kad priemones prie tinkamų įsipareigojimų galima priskirti tik kai jų likęs terminas yra bent vieni metai. Kaip ir pagal TLAC sąlygų dokumentą, tinkamumo kriterijų neatitinka per specialiosios paskirties subjektus išleisti įsipareigojimai. Naujojo 5a skyriaus 2 skirsnyje (72e–72j straipsniai) pateikiamos atskaitymo taisyklės, taikytinos nustatant grynąją įsipareigojimų, kuriuos galima įskaityti vykdant nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimą, sumą. Įstaigos privalo atskaityti turimas nuosavų tinkamų įsipareigojimų priemones (72f straipsnis) ir turimus tinkamus kitų G-SII įsipareigojimus (72h ir 72i straipsniai). 72e straipsnio 3 dalyje nustatoma proporcingo turimų įsipareigojimų, kurie yra tokio pat prioriteto kaip neįtraukti įsipareigojimai ir gali būti įskaičiuojami kaip tinkami įsipareigojimai tik iki ribotos sumos, atskaitymo tvarka. Atskaitymai iš tinkamų įsipareigojimų ir iš nuosavų lėšų atliekami pagal atitinkamą atskaitymo metodą (KRR 66 straipsnio e punktas). 72j straipsnyje nustatoma atskaitymų iš prekybos knygos straipsnių išimtis. Naujojo 5a skyriaus 3 skirsnyje apibrėžiamos tinkamų įsipareigojimų (72k straipsnis) ir nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų (72l straipsnis) sąvokos. Komisija prašys EBI patarti dėl alternatyvių galimybių vertinti turimas G-SII išleistas TLAC priemones ir dėl tų galimybių poveikio. Viena iš galimybių, dėl kurių Komisija prašys patarimo, bus BBPK neseniai paskelbto turimų TLAC priemonių vertinimo metodo įgyvendinimas. Remdamasi gautais patarimais Komisija svarstys, ar šiame pasiūlyme išdėstytą sprendimą reikėtų keisti. Nuosavoms lėšoms ir tinkamiems įsipareigojimams keliamų bendrųjų reikalavimų patikslinimai KRR II dalies I antraštinės dalies 6 skyrius (73–80 straipsniai) patikslinamas atsižvelgiant į įtraukiamą tinkamų įsipareigojimų kategoriją. 77 ir 78 straipsniai papildomi įtraukiant išankstinį priežiūros institucijos leidimą pirma laiko išpirkti kapitalo priemones ir tinkamus įsipareigojimus. 78 straipsnyje suteikiama galimybė duoti įstaigoms bendrą išankstinį leidimą atlikti pirmalaikius išpirkimus, taikant kriterijus, kuriais užtikrinamas tokio priežiūros institucijos leidimo suteikimo sąlygų laikymasis. Pagal 80 straipsnį EBI pavedama stebėti nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų išleidimą. Siekiant suderinti nuosavų lėšų tinkamumo kriterijus su tinkamų įsipareigojimų kriterijais, specialiosios paskirties subjekto išleistas papildomas 1 lygio ir 2 lygio priemones bus galima įskaityti skaičiuojant nuosavas lėšas tik iki 2021 m. gruodžio 31 d. Nuosavybės vertybinių popierių investicijos į fondus (KRR) 2013 m. gruodžio mėn. BBPK paskelbė naują nuosavybės vertybinių popierių investicijoms į fondus taikomos tvarkos standartą. Naujuoju standartu siekta paaiškinti esamą tvarką ir pasiekti, kad tokių pozicijų vertinimo tvarka būtų tarptautiniu mastu labiau suderinta ir jautresnė rizikai (t. y. būtų atsižvelgiama ir į fondo pagrindinių investicijų riziką, ir į jo svertą). Siekiant Sąjungos teisėje įgyvendinti naująjį standartą padaryti keli KRR pakeitimai. 128 straipsnis iš dalies keičiamas siekiant užtikrinti, kad su ypač didele rizika susijusių straipsnių apibrėžtis neapimtų pozicijų, kurias sudaro kolektyvinio investavimo subjektų (KIS) investiciniai vienetai arba akcijos. 132 straipsnis iš dalies keičiamas, kad atitiktų naujus bendruosius principus ir reikalavimus, kuriais grindžiamas nuosavų lėšų reikalavimų pozicijoms, kurias sudaro KIS investiciniai vienetai arba akcijos, apskaičiavimas įstaigoms, taikančioms standartizuotą kredito rizikos vertinimo metodą.

Įtraukiamas naujas 132a straipsnis, kuriame detaliai nustatomi skaičiavimai pagal du iš 132 straipsnyje numatytų metodų, t. y. skaidrumo metodą ir įgaliojimu grindžiamą metodą. 152 straipsnis iš dalies keičiamas, kad atitiktų persvarstytus reikalavimus ir metodus, pagal kuriuos apskaičiuojami nuosavų lėšų reikalavimai, taikomi pozicijoms, kurias sudaro KIS investiciniai vienetai arba akcijos, vidaus reitingais pagrįstą kredito rizikos vertinimo metodą taikančiose įstaigose. Standartizuotas sandorio šalies kredito rizikos vertinimo metodas (KRR) 2014 m. kovo mėn. BBPK paskelbė standartą, kuriame, siekiant ištaisyti esamų standartizuotų metodų trūkumus, nustatytas naujas standartizuotas išvestinių finansinių priemonių pozicijų vertės apskaičiavimo metodas, vadinamas standartizuotu sandorio šalies kredito rizikos vertinimo metodu (angl. Standardised Approach for Counterparty Credit Risk, SA-CCR). Siekiant įtraukti naująjį metodą į Sąjungos teisę, kartu užtikrinant naujųjų taisyklių proporcingumą, padaryti keli KRR pakeitimai. 273 straipsnyje, atsižvelgiant į nustatytus naujus metodus, pakeistos kai kurių sąvokų apibrėžtys ir įtrauktos kelios naujos apibrėžtys. Rinkos vertės metodas pakeistas SA-CCR metodu (274–280f straipsniai). Su standartizuotu metodu susijusios taisyklės panaikintos. Įtrauktos naujos taisyklės dėl supaprastinto SA-CCR metodo (281 straipsnis). Pakeistos esamos taisyklės dėl pradinės pozicijos metodo (282 straipsnis). Pakeisti pradinės pozicijos metodo taikymo tinkamumo kriterijai ir nustatyti supaprastinto SA-CCR metodo taikymo tinkamumo kriterijai (273a ir 273b straipsniai). 298 ir 299 straipsniai pakeisti atsižvelgiant į nustatytą SA-CCR metodą. Pagrindinių sandorio šalių pozicijos (KRR ir ERIR) 2014 m. balandžio mėn. BBPK paskelbė galutinį pagrindinių sandorio šalių pozicijų vertinimo standartą. Šiuo galutiniu standartu ištaisyti prieš dvejus metus paskelbto laikinojo standarto trūkumai. Siekiant Sąjungos teisės aktais įgyvendinti šį galutinį standartą padaryti keli KRR ir Reglamento (ES) Nr. 648/2012 (Europos rinkos infrastruktūros reglamento, ERIR) pakeitimai. KRR 300–310 straipsnių ir 497 straipsnio pakeitimai 300 straipsnis papildytas keliomis naujomis terminų, vartojamų iš dalies pakeistose taisyklėse, reglamentuojančiose pagrindinių sandorio šalių pozicijoms taikomus nuosavų lėšų reikalavimus, apibrėžtimis. 301 straipsnis pakeistas siekiant nustatyti specialią tvarką, taikytiną įstaigų turimoms pagrindinės sandorio šalies pozicijoms dėl piniginių sandorių, papildomai patikslinti pradinės garantinės įmokos vertinimą ir atsižvelgti į tai, kad vienas bendras metodas būtų taikytinas apskaičiuojant nuosavų lėšų reikalavimus turimoms reikalavimus atitinkančių pagrindinių sandorio šalių pozicijoms. 304 straipsnis pakeistas siekiant atsižvelgti į išvestinių finansinių priemonių pozicijų verčių apskaičiavimo metodų pakeitimą ir paaiškinti vertybinių popierių įsigijimo finansavimo sandorių (VPĮFS) bei užtikrinimo priemonių, klientų pateikiamų savo tarpuskaitos nariams, vertinimą. 305 straipsnis pakeistas siekiant paaiškinti VPĮFS vertinimą ir patikslinti klientų pozicijų lengvatinio vertinimo tinkamumo kriterijus. Į 306 straipsnį įtrauktas tarpuskaitos narių garantijų, suteikiamų savo klientams, vertinimo ir VPĮFS vertinimo paaiškinimas. 308 straipsnyje nustatytas naujas metodas, pagal kurį turi būti apskaičiuojami nuosavų lėšų reikalavimai, taikomi iš anksto finansuojamoms įmokoms į reikalavimus atitinkančios pagrindinės sandorio šalies įsipareigojimų neįvykdymo fondą. 309 straipsnyje pakeista nuosavų lėšų reikalavimų, taikomų reikalavimų neatitinkančios pagrindinės sandorio šalies pozicijoms, apskaičiavimo formulė. 310 straipsnyje alternatyvus nuosavų lėšų reikalavimų, taikomų pagrindinių sandorio šalių pozicijoms, apskaičiavimo metodas išbrauktas ir pakeistas nauja nefinansuojamų įmokų į įsipareigojimų neįvykdymo fondą vertinimo tvarka. Galiausiai 497 straipsnyje pakeistos pereinamojo laikotarpio nuostatos. ERIR 50a–50d straipsnių ir 89 straipsnio pakeitimai 50a–50d straipsniai pakeisti įtraukiant naują metodą, pagal kurį turi būti apskaičiuojamas pagrindinės sandorio šalies hipotetinis kapitalas, reikalingas įstaigoms apskaičiuojant savus nuosavų lėšų reikalavimus įmokoms į tos pagrindinės sandorio šalies įsipareigojimų neįvykdymo fondą. 89 straipsnio 5a dalis pakeista atnaujinant su tuo skaičiavimu susijusias pereinamojo laikotarpio nuostatas. Prekybos knyga. Rinkos rizika (KRR) 2016 m. sausio mėn. BBPK baigė su pamatine prekybos knygos peržiūra susijusį darbą ir paskelbė naują rinkos rizikos vertinimo standartą. Šiuo standartu siekta ištaisyti esamos rinkos rizikos sistemos struktūrinius trūkumus, įskaitant nepakankamą įstaigų patiriamos visų rūšių rizikos aprėptį ir neaiškiai nustatytą ribą tarp prekybos ir ne prekybos (t. y. bankinės) knygų, dėl kurios atsirado reguliacinio arbitražo galimybių. Naujajame standarte pateiktos persvarstytos taisyklės, pagal kurias turi būti taikomi vidaus modeliai apskaičiuojant nuosavas lėšas, skirtas rinkos rizikai padengti, ir naujas standartizuotas metodas, kuriuo pakeičiamas esamas metodas. Siekiant Sąjungos teisėje įgyvendinti naująjį standartą, kartu užtikrinant tolesnį taisyklių proporcingumą, padaryti keli KRR pakeitimai. I antraštinė dalis. Bendrieji reikalavimai, vertinimas ir informacijos teikimas 94 straipsnyje nustatytos pakeistos sąlygos, kaip įstaiga gali pasinaudoti smulkią prekybos knygoje apskaitomą veiklą vykdančioms įstaigoms taikoma išlyga, pagal kurią nuosavų lėšų reikalavimai rinkos rizikai padengti gali būti pakeisti nuosavų lėšų reikalavimais, skirtais bankinės knygos pozicijų kredito rizikai padengti. 102 ir 103 straipsniuose paaiškinami bendrieji reikalavimai dėl prekybos knygos pozicijų. 104 ir 104a straipsniuose paaiškinami pozicijų priskyrimo prekybos knygoje kriterijai ir sąlygos, kuriomis prekybos knygos pozicija perklasifikuojama kaip bankinės knygos pozicija ir atvirkščiai. 104b straipsnyje apibrėžiama nauja prekybos operacijų sąrašo sąvoka. 105 straipsnyje nustatomos taisyklės, kurių būtina laikytis apdairiai nustatant prekybos knygos pozicijų vertę. 106 straipsnyje apibūdinamas prekybos knygos pozicijų, kurios laikomos bankinių knygų pozicijų vidinio apsidraudimo pozicijomis, pripažinimas ir vertinimas. IV antraštinės dalies 1 skyrius. Bendrosios nuostatos 325 straipsnyje apibūdinami įvairūs metodai, kuriuos įstaigos gali taikyti apskaičiuodamos nuosavų lėšų reikalavimus rinkos rizikai padengti, taip pat jų taikymo sąlygos ir kaip jų taikymą galima derinti. 325a straipsnyje išsamiau nustatomi supaprastinto standartinio metodo taikymo įstaigoms, kurių prekybos knygose apskaitoma vidutinio masto veikla, tinkamumo kriterijai. 325b straipsnyje nustatomos sąlygos, kuriomis rinkos rizikos pozicijos gali būti užskaitytos tarp įvairių vienos grupės juridinių asmenų siekiant apskaičiuoti konsoliduotus nuosavų lėšų reikalavimus rinkos rizikai padengti. 325c straipsnyje nustatomos sąlygos, kuriomis reikalavimai dėl rinkos rizikos gali būti netaikomi pozicijoms, įstaigos prisiimamoms apsidraudžiant nuo neigiamo valiutų kursų pokyčių poveikio savo nuosavų lėšų pakankamumo koeficientams. 1a skyrius. Standartizuotas metodas 1 skirsnyje (325d straipsnis) apibūdinamos įvairios standartizuoto metodo sudedamosios dalys. 2 skirsnyje (325e–325l straipsniai) apibūdinamas pirmosios sudedamosios dalies, jautrumu grindžiamo metodo, veikimas. Jame nustatomi bendrieji delta ir vega koeficientų ir kreivumo rizikos (angl. curvature risk) apskaičiavimo ir sumavimo principai. 3 skirsnio 1 poskirsnyje (325m–325r straipsniai) nustatomi rizikos veiksniai, į kuriuos reikia atsižvelgti apskaičiuojant prekybos knygos pozicijų jautrumą įvairių klasių rizikai. 3 skirsnio 2 poskirsnyje (325s–325u straipsniai) paaiškinama, kaip šis jautrumas turi būti apskaičiuojamas. 4 skirsnyje (325v straipsnis) apibūdinamas standartizuoto metodo antrosios sudedamosios dalies, likutinės rizikos papildomo mokesčio, veikimas. 5 skirsnyje apibūdinamas standartizuoto metodo trečiosios sudedamosios dalies, kapitalo poreikio įsipareigojimų neįvykdymo rizikai padengti, veikimas. 325w straipsnyje pateikiamos svarbiausių sąvokų apibrėžtys. 1 poskirsnyje (325x–325z straipsniai) apibūdinama, kaip kapitalo poreikis įsipareigojimų neįvykdymo rizikai padengti turi būti apskaičiuojamas pozicijų, kurios nėra pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos, atvejais, o 2 poskirsnyje (325aa ir 325ab straipsniai) ir 3 poskirsnyje (325ac–325ae straipsniai) apibūdinamas tas pats skaičiavimas pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų atvejais. 6 skirsnyje (325af–325az straipsniai) pateikiami rizikos koeficientai ir koreliacijos, kurie turi būti naudojami kiekvienoje rizikos klasėje kartu su jautrumu siekiant nustatyti nuosavų lėšų reikalavimus rinkos rizikai padengti pagal standartizuotą metodą. ES vyriausybių pozicijos įtraukiamos į pirmąją rizikos grupę, kuriai priskiriamas mažiausias rizikos koeficientas (325ai ir 325al straipsniai). Ši tvarka atitinka nuo reitingų nepriklausomo vertinimo tvarką, šiuo metu taikomą tų rūšių pozicijoms, įtrauktoms į ne prekybos knygą. ES įstaigų išleistoms padengtoms obligacijoms taikomi rizikos koeficientai sumažinti (325ai ir 325al straipsniai). Šia tvarka būtų užkirstas kelias galimam reikšmingam kapitalo reikalavimų, taikomų ES įstaigų išleistų padengtų obligacijų pozicijoms, padidinimui, taigi bus išlaikytos mažesnės būsto ir ne gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto hipotekos paskolų finansavimo išlaidos. 1b skyrius. Vidaus modelių metodas

1 skirsnyje (325ba ir 325bb straipsniai) nustatoma, kokiomis sąlygomis įstaigoms leidžiama naudoti vidaus modelius ir kaip nuosavų lėšų reikalavimai rinkos rizikai padengti turi būti apskaičiuojami prekybos operacijų sąrašams, dėl kurių šis leidimas suteiktas. 2 skirsnyje (325bc–325bl straipsniai) apibūdinama, kaip turi būti naudojami tikėtini trūkumai ir likvidumo terminai apskaičiuojant nuosavų lėšų reikalavimus rinkos rizikai padengti, reikalavimai, kuriuos turi atitikti vidaus modeliai, dėl grįžtamojo patikrinimo, pelno ir nuostolio priskyrimo ir vidaus patikimumo vertinimo, taip pat bendresni kokybiniai bei rizikos vertinimo reikalavimai ir nepalankiausių sąlygų scenarijaus rizikos matas, kuris turi būti apskaičiuojamas dėl nemodeliuojamų rizikos veiksnių. Kaip ir pagal standartizuotą metodą, pagal vidaus modelių metodą nustatyta lengvatinė tvarka – sutrumpinti likvidumo terminai ES vyriausybių pozicijoms ir ES įstaigų išleistoms padengtoms obligacijoms (325be straipsnis). 3 skirsnyje (325bm–325bq straipsniai) apibūdinama, kaip kapitalo poreikis įsipareigojimų neįvykdymo rizikai padengti turi būti apskaičiuojamas prekybos operacijų sąrašams, esant įsipareigojimų neįvykdymo rizikai, taikant vidaus modelių metodą. 2, 3 ir 4 skyriai. Supaprastintas standartizuotas metodas 2, 3 ir 4 skyriuose atitinkamai išdėstyti nuosavų lėšų reikalavimai pozicijų rizikai, užsienio valiutos kurso rizikai ir biržos prekių kainos rizikai padengti taikant supaprastintą standartizuotą metodą pagal persvarstytą rinkos rizikos sistemą. Šios taisyklės jau yra nustatytos dabartinėje rinkos rizikos sistemoje ir lieka nepakeistos. Įstaigos galės taikyti šį metodą iki [šio reglamento taikymo datos]. Po šios datos supaprastintą standartizuotą metodą galės taikyti tik 325a straipsnyje nustatytus tinkamumo kriterijus atitinkančios įstaigos. 5 skyrius. Supaprastintas vidaus metodas 5 skyriuje išdėstytas supaprastintas vidaus modelių metodas pagal persvarstytą rinkos rizikos sistemą. Šios taisyklės jau yra nustatytos dabartinėje rinkos rizikos sistemoje ir lieka nepakeistos. Įstaigos galės taikyti šį metodą iki [šio reglamento taikymo datos]. Po šios datos įstaigos nebegalės taikyti supaprastinto vidaus modelių metodo apskaičiuodamos nuosavų lėšų reikalavimus rinkos rizikai padengti. Tačiau 5 skyrius tebegalios apskaičiuojant nuosavų lėšų reikalavimus kredito vertinimo koregavimo rizikai padengti pagal 383 straipsnyje nustatytą pažangųjį metodą. Dešimta dalis. Pereinamojo laikotarpio nuostatos, ataskaitos, peržiūros ir pakeitimai 501b straipsnyje apibūdinama, kaip bus laipsniškai pradėti taikyti nuosavų lėšų reikalavimai rinkos rizikai padengti, apskaičiuojami pagal 1a ir 1b skyrius. 519a straipsnyje nurodomi keli techniniai persvarstytos rinkos rizikos sistemos elementai, dėl kurių gali kilti problemų juos įgyvendinus. EBI įgaliojama peržiūrėti tuos techninius elementus ne vėliau kaip per 3 metus nuo šio reglamento įsigaliojimo, o Komisija gali teikti pasiūlymus pakeisti susijusias taisykles atsižvelgdama į EBI išvadas. Didelės pozicijos (KRR) Dabartinė kapitalo bazė (reikalavimus atitinkantis kapitalas) sudaro tik mažą visų įstaigų turimų didelių pozicijų dalį, todėl nėra pakankamai ribojanti riziką, kad didžiausias galimas įstaigos nuostolis staigaus vienos sandorio šalies ar sandorio šalių grupės žlugimo atveju nekeltų pavojaus įstaigos išlikimui, jos veiklos tęstinumui. Be to, dabartinė riba nustatyta neatsižvelgiant į didesnę riziką, patiriamą dėl G-SII turimų pavienių sandorio šalių ar susijusių klientų grupių pozicijų ir ypač dėl turimų kitų G-SII pozicijų. Per finansų krizę iš tiesų įsitikinta, kad reikšmingi vienos G-SII nuostoliai gali paskatinti susirūpinimą dėl kitų G-SII mokumo, o tai gali turėti sunkių padarinių finansiniam stabilumui. Ir, galiausiai, dabartinė didelių pozicijų sistema yra pagrįsta ne tokiais tiksliais metodais kaip naujoji metodika (t. y. standartizuotas sandorio šalies kredito rizikos vertinimo metodas, SA-CCR), kurią BBPK sukūrė bankų išvestinių finansinių priemonių pozicijoms (t. y. nebiržinių išvestinių finansinių priemonių pozicijoms) apskaičiuoti. Didelių pozicijų sistema iš dalies keičiama siekiant pašalinti nustatytas spragas. Visų pirma, apribojamas kapitalas, į kurį galima atsižvelgti apskaičiuojant didelių pozicijų ribą – nuo šiol jis apima tik 1 lygio kapitalą (nebeapima 2 lygio kapitalo); 395 straipsnio 1 dalis iš dalies keičiama nustatant žemesnę 15 % ribą G-SIB turimoms kitų G-SIB pozicijoms, o iš dalies keičiamame 390 straipsnyje nustatomas privalomas SA-CCR metodų taikymas nustatant ne biržos išvestinių finansinių priemonių sandorių pozicijas net ir tiems bankams, kuriems leista naudoti vidaus modelius. Atliktais dabartinės sistemos pakeitimais apskritai bus padidintas didelių pozicijų sistemos jautrumas rizikai ir Europos sistema bus geriau suderinta su BBPK 2014 m. paskelbtu didelių pozicijų standartu. KRR 507 straipsniu Komisija įpareigota peržiūrėti ir ataskaitoje pranešti, kaip taikomas 400 straipsnio 1 dalies j punktas ir 400 straipsnio 2 dalis. Kadangi nepavyko surinkti pakankamai kiekybinių duomenų, kad būtų galima įvertinti tose nuostatose išvardytų išimčių panaikinimo arba privalomo taikymo potencialų poveikį, 507 straipsniu EBI suteikiami nauji įgaliojimai ataskaitoje Komisijai pranešti apie naudojimąsi 400 straipsnio 1 ir 2 dalyse ir 390 straipsnio 6 dalyje nustatytomis išimtimis. Sverto koeficientas (KRR) Keli KRR straipsniai papildomi naujomis nuostatomis ir patikslinami siekiant nustatyti privalomą sverto koeficiento reikalavimą visoms įstaigoms, kurioms taikoma KRD. Sverto koeficiento reikalavimu papildomi dabartiniai KRD nustatyti reikalavimai dėl priežiūros tikslais atliekamos pernelyg didelio sverto rizikos stebėsenos ir KRR reikalavimai apskaičiuoti sverto koeficientą, apie jį pranešti priežiūros institucijoms ir nuo 2015 m. sausio mėn. jį skelbti viešai. Sverto koeficiento reikalavimas Sverto koeficiento reikalavimu, pagal kurį jo dydis turi būti 3 % 1 lygio kapitalo, kaip susitarta tarptautiniu lygmeniu, papildomi KRR 92 straipsnyje nustatyti nuosavų lėšų reikalavimai, kurių įstaigos turi laikytis kartu su savo rizika grindžiamais reikalavimais. Taip nustatomas visoje Sąjungoje suderintas privalomas reikalavimas kaip įstaigų finansinio stabilumo stiprinimo priemonė. Be to, kompetentingos institucijos tebėra atsakingos už pavienių įstaigų sverto politikos ir procesų stebėseną ir, jei reikia, gali imtis papildomų priemonių pernelyg didelio sverto rizikai mažinti. Sverto koeficiento pozicijų mato koregavimai Sverto koeficiento pozicijų mato koregavimai, kurie jau nustatyti dabartiniame KRR, perkeliami ir į naująjį tekstą. Kadangi 3 % sverto koeficientu kai kurie verslo modeliai ir verslo linijos būtų suvaržyti labiau negu kiti, jį reikia toliau koreguoti. Įstaigos gali sumažinti sverto koeficiento pozicijų matą viešosios plėtros bankų viešajam skolinimui (429a straipsnio 1 dalies d punktas), perleidžiamosioms paskoloms (429 straipsnio 1 dalies e punktas) ir oficialiai garantuojamiems eksporto kreditams (429a straipsnio 1 dalies f punktas). Siekiant neatgrasyti įstaigų nuo klientų tarpuskaitos, įstaigoms leidžiama sumažinti pozicijų matą pradine garantine įmoka, gauta iš klientų už išvestines finansines priemones, kurių tarpuskaitą atlieka reikalavimus atitinkančios pagrindinės sandorio šalys (429c straipsnio 4 dalis). G-SIB sverto koeficiento rezervas Tarptautiniu lygmeniu tebediskutuojama dėl galimo G-SIB sverto koeficiento rezervo. Kai bus pasiektas galutinis tarptautinis susitarimas dėl sverto koeficiento rezervo, reikėtų apsvarstyti galimybę jį įtraukti į KRR. Reguliavimo ataskaitų teikimas (KRR) Siekiant didinti bendrosios reguliavimo ataskaitų teikimo sistemos proporcingumą ir mažinti įstaigų išlaidas, KRR ir KRD papildyti įvairiomis nuostatomis, o kai kurios nuostatos iš dalies pakeistos.

99 straipsnio 5 dalis iš dalies keičiama įtraukiant EBI įgaliojimą iki 2019 m. gruodžio 31 d. pateikti Komisijai reguliavimo informacijos teikimo išlaidų ataskaitą. Šiuo įgaliojimu labai aiškiai nustatyta metodika, pagal kurią EBI turi kiekybiškai vertinti įstaigų informacijos teikimo išlaidas, ir pareiga pateikti rekomendacijų, kokiais būdais galima supaprastinti mažų įstaigų informacijos teikimą iš dalies pakeičiant esamas EBI informacijos teikimo formas. Mažos įstaigos, apibrėžtos 430a straipsnyje, privalės teikti reguliavimo ataskaitas tik kartą per metus, o ne kas pusę metų ar dažniau, kaip privaloma visoms kitoms įstaigoms (99 straipsnio 4 dalis, 100, 101, 394 ir 430 straipsniai). Informacijos apie dideles pozicijas teikimas bus supaprastintas išbraukiant vieną punktą ir paaiškinant kitą punktą, apie kurį šiuo metu privaloma teikti informaciją pagal 394 straipsnį. Informacijos atskleidimas (KRR) Didesnis informacijos atskleidimo reikalavimų proporcingumas Aštunta dalis papildoma naujomis nuostatomis siekiant proporcingesnės informacijos atskleidimo tvarkos, pagal kurią būtų atsižvelgiama į santykinį įstaigų dydį ir sudėtingumą. Įstaigos skirstomos į tris kategorijas: reikšmingos (433a straipsnis), mažos (433b straipsnis) ir kitos (433c straipsnis) įstaigos, taip pat papildomai skiriamos biržinės ir nebiržinės įstaigos. Informacijos atskleidimo reikalavimai kiekvienos kategorijos įstaigoms bus taikomi slankiosios skalės principu, diferencijuojant pagal informacijos atskleidimo esmę ir dažnį. Slankiosios skalės viršuje esančios didelės, biržinių vertybinių popierių turinčios įstaigos privalės kartą per metus atskleisti visą pagal aštuntą dalį privalomą informaciją, taip pat atskleisti kai kurią informaciją kas pusmetį ir kas ketvirtį, pastaruoju atveju pridėdamos pagrindinių rizikos ribojimo parametrų lentelę (447 straipsnis). Skalės apačioje esančioms mažoms nebiržinėms įstaigoms tereikės kartą per metus atskleisti kai kurią su savo valdymu, atlygiu ir rizikos valdymu susijusią informaciją ir pateikti pagrindinių parametrų lentelę. Tiksliniai pakeitimai, atliekami siekiant suderinamumo su tarptautiniais standartais ir naujais arba iš dalies pakeistais 1 ramsčio reikalavimais Siekiant geriau suderinti informacijos atskleidimo reikalavimus su tarptautiniais informacijos atskleidimo standartais padaryti keli aštuntos dalies II ir III antraštinių dalių (435–455 straipsnių) pakeitimai. Visų pirma įtrauktas naujas reikalavimas atskleisti informaciją apie reikšmingas investicijas į draudimo įmones, kurių kompetentinga institucija yra leidusi neatskaityti iš finansinių konglomeratų papildomų nuosavų lėšų reikalavimų (438 straipsnio e ir f punktai). Kitais šių antraštinių dalių pakeitimais siekiama atsižvelgti į naujus arba iš dalies pakeistus 1 ramsčio reikalavimus, kurie įtraukiami į šį pasiūlymą dėl teisėkūros procedūra priimamo akto. Jie apims informacijos apie TLAC (437a straipsnis), sandorio šalies kredito riziką (439 straipsnis), rinkos riziką (445 straipsnis) ir likvidumo reikalavimus (451a straipsnis) atskleidimą. Galiausiai šiek tiek paaiškinamas informacijos apie atlygį atskleidimas ir nustatomas reikalavimas atskleisti informaciją apie naudojimąsi išimtimis iš atlygio taisyklių, nustatytų Direktyvoje 2013/36/ES (450 straipsnis). EBI ir Komisijos įgaliojimai Į šį pasiūlymą įtrauktas įgaliojimas EBI parengti vienodus informacijos atskleidimo formatus, kurie, siekiant palengvinti palyginamumą, turėtų būti kuo labiau suderinti su tarptautiniais informacijos atskleidimo formatais (434a straipsnis). Tuo pačiu tikslu į pasiūlymą įtraukiamas įgaliojimas Komisijai iš dalies pakeisti aštuntoje dalyje nustatytus informacijos atskleidimo reikalavimus atsižvelgiant į rengiamus ar keičiamus tarptautinius informacijos atskleidimo standartus (456 straipsnio k punktas). Grynasis pastovaus finansavimo rodiklis (KRR) Šešta dalis papildyta nauja antraštine dalimi ir esamos jos nuostatos patikslintos nustatant privalomą grynąjį pastovaus finansavimo rodiklį (NSFR) kredito įstaigoms ir sisteminės svarbos investicinėms įmonėms. Bendrosios nuostatos Pirmoje dalyje patikslintos bendrosios nuostatos. 8 straipsnis iš dalies pakeistas tikslinant sąlygas, kuriomis įstaigos gali pasinaudoti leidimais individualiai netaikyti likvidumo reikalavimų, o 11 ir 18 straipsnių pakeitimai padaryti dėl konsolidavimo taisyklių. Esamos likvidumo nuostatos Šeštos dalies I ir II antraštinių dalių pakeitimais patikslinamos terminų apibrėžtys ir informacijos teikimo reikalavimai. 411 straipsnyje patikslinamos terminų apibrėžtys, o 412, 413, 415, 416 ir 422–425 straipsniuose papildomai patikslinami informacijos teikimo reikalavimai. 414 straipsnis pakeičiamas įtraukiant naująjį grynojo pastovaus finansavimo rodiklio reikalavimą ir nustatant atitinkamus jo nesilaikymo padarinius. Nauja šeštos dalies IV antraštinė dalis: grynasis pastovaus finansavimo rodiklis

1 skyrius. Grynasis pastovaus finansavimo rodiklis (428a ir 428b straipsniai) 428a straipsnyje nustatomos grynojo pastovaus finansavimo rodiklio apskaičiavimo konsoliduotu pagrindu taisyklės patronuojamosioms įmonėms trečiosiose valstybėse. 428b straipsnyje nustatoma bendra grynojo pastovaus finansavimo rodiklio struktūra: jis apskaičiuojamas kaip įstaigos turimo pastovaus finansavimo (angl. available stable funding, ASF) sumos santykis su jos būtino pastovaus finansavimo (angl. required stable funding, RSF) suma. 2 skyrius. Bendrosios grynojo pastovaus finansavimo rodiklio apskaičiavimo taisyklės (428c–428h straipsniai) 428c straipsnyje paaiškinamos bendrosios taisyklės, taikomos apskaičiuojant grynąjį pastovaus finansavimo rodiklį. 428d straipsnyje nustatoma, kaip apskaičiuojant grynąjį pastovaus finansavimo rodiklį turi būti atsižvelgiama į išvestinių finansinių priemonių sutartis, o 428e straipsnyje nustatoma užtikrintųjų skolinimo sandorių ir kapitalo rinkos veikiamų sandorių užskaita. 428f straipsnyje nustatomos sąlygos, kuriomis kai kurį turtą ir įsipareigojimus galima laikyti tarpusavyje susijusiais, ir sudaromas sąrašas produktų, kurių turtas ir įsipareigojimai tokiais laikomi: centralizuoti reguliuojamieji taupomieji indėliai, skatinamosios paskolos, padengtų obligacijų išleidimas be finansavimo rizikos vienų metų laikotarpiui ir išvestinių finansinių priemonių klientų tarpuskaitos veikla. Komisija įgaliojama priimti deleguotąjį aktą, kuriame šis sąrašas būtų peržiūrėtas (460 straipsnio nauja 3 dalis). 428g straipsnyje nustatoma indėlių bendradarbiavimo tinkluose ar institucinėse užtikrinimo sistemose vertinimo tvarka, o 428h straipsnyje kompetentingoms institucijoms suteikiama laisvė tam tikromis sąlygomis leisti lengvatinį grupės vidaus sandorių vertinimą. 3 skyrius. Turimas pastovus finansavimas (428i–428o straipsniai) Šio skyriaus 1 skirsnyje (428i ir 428j straipsniai) nustatomos bendrosios taisyklės, taikomos apskaičiuojant turimo pastovaus finansavimo sumą, kuri yra grynojo pastovaus finansavimo rodiklio skaitiklis. 2 skirsnyje (428k–428o straipsniai) apibrėžiami turimo pastovaus finansavimo koeficientai, kurie taikomi reguliuojamajam kapitalui ir įvairiems įsipareigojimams priklausomai nuo jų ypatybių, visų pirma jų terminų ir sandorio šalies pobūdžio. 4 skyrius. Būtinas pastovus finansavimas (428p–428ag straipsniai) Šio skyriaus 1 skirsnyje (428p ir 428q straipsniai) nustatomos bendrosios taisyklės, taikomos apskaičiuojant būtino pastovaus finansavimo sumą, kuri yra grynojo pastovaus finansavimo rodiklio vardiklis. 2 skirsnyje (428r–428o straipsniai) apibrėžiami būtino pastovaus finansavimo koeficientai, kurie taikomi įvairiam turtui ir nebalansinėms pozicijoms priklausomai nuo jų ypatybių, visų pirma jų terminų, jų likvidumo ir sandorio šalies pobūdžio. Apskaičiuojant grynąjį pastovaus finansavimo rodiklį vartojamų terminų apibrėžtys ir taikomi būtino pastovaus finansavimo koeficientai atitinka terminų apibrėžtis ir verčių sumažinimus, taikomus apskaičiuojant ES padengimo likvidžiuoju turtu rodiklį (angl. liquidity coverage ratio, LCR). Visų pirma turtui, kuris atitinka reikalavimus kaip 1 lygio aukštos kokybės likvidusis turtas, išskyrus itin aukštos kokybės padengtas obligacijas, taikomas 0 % būtino pastovaus finansavimo koeficientas, kad būtų išvengta neigiamo poveikio vyriausybių obligacijų rinkų likvidumui. Turtui, atsiradusiam dėl sandorių su finansiniais klientais, kurių likęs terminas yra trumpesnis negu šeši mėnesiai ir kurie užtikrinti 1 lygio aukštos kokybės likvidžiuoju turtu, išskyrus itin aukštos kokybės padengtas obligacijas, taikomas 5 % būtino pastovaus finansavimo koeficientas (428s straipsnis). Jeigu tie sandoriai yra neužtikrinti arba užtikrinti kitu turtu, jiems taikomas 10 % būtino pastovaus finansavimo koeficientas (428u straipsnis). Šiais Bazelio būtino pastovaus finansavimo koeficientų (kurie yra atitinkamai 10 % ir 15 %) koregavimais siekiama sumažinti tiesioginį poveikį tarpbankinio finansavimo rinkų likvidumui, vertybinių popierių likvidumui ir rinkos formavimo veiklai. Komisija įgaliojama priimti deleguotąjį aktą, kuriame būtų peržiūrėta ši tvarka ir užtikrintiems sandoriams apskritai taikoma tvarka, atsižvelgiant į EBI parengtos ataskaitos išvadas. Jeigu per 3 metus nuo grynojo pastovaus finansavimo rodiklio taikymo datos nebus priimta sprendimo, šie būtino pastovaus finansavimo koeficientai bus padidinti atitinkamai iki 10 % ir 15 % (dešimtos dalies 510 straipsnio nauja 7 dalis). Išvestinių finansinių priemonių sutarčių atveju, jeigu išvestinių finansinių priemonių turtas (už kurį kompensuojama kintamosiomis garantinėmis įmokomis, gautomis pinigais ir 1 lygio aukštos kokybės likvidžiuoju turtu, išskyrus itin aukštos kokybės padengtas obligacijas) yra didesnis už išvestinių finansinių priemonių įsipareigojimus (už kuriuos kompensuojama visomis pateiktomis kintamosiomis garantinėmis įmokomis), skirtumui tarp jų taikomas 100 % būtino pastovaus finansavimo koeficientas (428ag straipsnis). Be to, turtui, pateikiamam kaip pradinė garantinė įmoka arba kaip įnašas į pagrindinės sandorio šalies įsipareigojimų neįvykdymo fondą, taikomas 85 % būtino pastovaus finansavimo koeficientas (428af straipsnis). Taip pat nustatomas rizikai jautrus ir, palyginti su Bazelio grynuoju pastovaus finansavimo rodikliu, patikslintas metodas būsimai išvestinių finansinių priemonių finansavimo rizikai nustatyti. Išvestinių finansinių priemonių sutarčių be garantinės įmokos atvejais 10 % būtino pastovaus finansavimo koeficientas taikomas bendriesiems jų išvestinių finansinių priemonių įsipareigojimams (428u straipsnis), o išvestinių finansinių priemonių sutarčių su garantine įmoka atvejais suteikiama galimybė rinktis arba taikyti 20 % būtino pastovaus finansavimo koeficientą bendriesiems išvestinių finansinių priemonių įsipareigojimams, arba naudoti galimą būsimą poziciją, apskaičiuotą pagal standartizuotą sandorio šalies kredito rizikos vertinimo metodą – SA-CCR (428x straipsnis). Komisija įgaliojama priimti deleguotąjį aktą, kuriame ši tvarka būtų peržiūrėta, atsižvelgiant į EBI parengtos ataskaitos išvadas. Jeigu per 3 metus nuo grynojo pastovaus finansavimo rodiklio taikymo datos nebus priimta sprendimo, bendrųjų išvestinių finansinių priemonių įsipareigojimų 20 % būtino pastovaus finansavimo koeficientas bus taikomas visoms išvestinių finansinių priemonių sutartims ir visoms įstaigoms (510 straipsnio nauja 5 dalis). 9-asis TFAS (KRR) 473a straipsnis įtraukiamas numatant laipsniškai pradėti taikyti naujuosius papildomų atidėjinių reikalavimus kredito rizikai pagal TFAS laikotarpiu, kuris prasidės 2019 m. sausio 1 d. ir baigsis 2023 m. gruodžio 31 d., kad finansinis poveikis įstaigoms būtų mažesnis. MVĮ rėmimo koeficientas (KRR)

Į šį pasiūlymą įtraukti kapitalo reikalavimų MVĮ pozicijoms pakeitimai (501 straipsnis). Dabartinis kapitalo sumažinimas 23,81 % MVĮ pozicijai paliekamas galioti, jeigu ji neviršija 1,5 mln. EUR ribos. Kai MVĮ pozicija viršija 1,5 mln. EUR ribą, siūloma taikyti kapitalo sumažinimą 23,81 % pirmajai 1,5 mln. EUR pozicijos daliai ir 15 % sumažinimą likusiai pozicijos daliai, viršijančiai 1,5 mln. EUR ribą. Įstaigos šį sumažinimą galės ir toliau atlikti patikslindamos pagal riziką įvertintos pozicijos sumą konkrečiai MVĮ. Infrastruktūros pozicijų vertinimas (KRR) Siekiant Sąjungos ekonomikos augimo nepaprastai svarbu remti perspektyvius infrastruktūros projektus tokiose srityse kaip transportas, energetika, inovacijos, švietimas ir moksliniai tyrimai. Šiuo pasiūlymu kartu su kitomis Komisijos iniciatyvomis, tokiomis kaip kapitalo rinkų sąjunga ir Investicijų planas Europai, siekiama sutelkti privačias lėšas aukštos kokybės infrastruktūros projektams finansuoti. Remiantis naujausiais draudimo įmonių reguliavimo sistemos pokyčiais ir tolesniu darbu, atliekamu rengiantis būsimai BBPK standartizuoto metodo pertvarkai, siūloma leisti ir pagal standartizuotą, ir pagal vidaus reitingais pagrįstą kredito rizikos vertinimo metodą nustatyti specializuoto skolinimo pozicijų lengvatinio vertinimo tvarką siekiant, kad būtų finansuojami saugūs ir patikimi infrastruktūros projektai. Šios pozicijos apibrėžiamos pagal nustatytus kriterijus, kuriuos taikant galima sumažinti pozicijos rizikos profilį ir padidinti įstaigų pajėgumą tą riziką valdyti. Kriterijai yra suderinti su tais, pagal kuriuos nustatomi reikalavimus atitinkantys infrastruktūros projektai, kuriems taikoma lengvatinė tvarka sistemoje „Mokumas II“. Siūloma tvarka nustatoma kartu su peržiūros nuostata, kad būtų įmanoma šią nuostatą patikslinti atsižvelgiant į jos poveikį investicijoms į infrastruktūrą ES ir atsižvelgti į bet kokius svarbius pasaulinio lygmens pokyčius. Tai taip pat suteiks galimybę, jeigu reikės, pakeisti šią nuostatą siekiant didesnio infrastruktūros projektų finansavimo struktūros lankstumo, t. y. kad ši tvarka būtų taikoma ir infrastruktūros įmonėms. Komisija, pasikonsultavusi su EBI, ataskaitoje praneš apie investicijų į infrastruktūrą rinkos tendencijas ir apie faktinį tų investicijų rizikos pobūdį ir pateiks šią ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai kartu su bet kokiu tinkamu pasiūlymu. Investicinėms įmonėms taikomos tvarkos peržiūra (KRR) Šiuo metu vyksta investicinėms įmonėms taikomos tvarkos peržiūros pagal 508 straipsnio 3 dalį antrasis etapas. Pirmoje 2015 m. gruodžio mėn. paskelbtoje ataskaitoje EBI nustatė, kad bankams skirtos taisyklės pagal KRR netinka daugumai investicinių įmonių, išskyrus labiau sisteminės svarbos įmones, kurių keliama rizika yra panaši į kredito įstaigų patiriamą riziką. Komisijos prašymu EBI atlieka papildomą analizės darbą ir duomenų rinkimo užduotį siekdama nustatyti tinkamesnį ir proporcingesnį investicinių įmonių kapitalo vertinimą, apimsiantį visus galimos naujos tvarkos parametrus. Tikimasi, kad EBI pateiks galutinę nuomonę Komisijai 2017 m. birželio mėn. Komisija ketina iki 2017 m. pabaigos pateikti pasiūlymus dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų, kuriais būtų nustatyta speciali ne sisteminės svarbos investicinių įmonių rizikos ribojimo sistema. Manoma, kad iki tol, kol bus priimti šie pasiūlymai, būtų tinkama leisti investicinėms įmonėms, kurios nėra sisteminės svarbos įmonės, taikyti tokios redakcijos KRR, koks jis buvo iki šių pakeitimų įsigaliojimo. Sisteminės svarbos investicinėms įmonėms, kita vertus, bus taikoma KRR redakcija su pakeitimais. Taip bus užtikrinama, kad sisteminės svarbos įmonėms būtų taikoma tinkama tvarka, kartu palengvinant reguliavimo naštą ne sisteminės svarbos įmonėms, kurioms kitaip reikėtų laikinai taikyti naujas kredito įstaigoms ir sisteminės svarbos investicinėms įmonėms nustatytas taisykles laikotarpiu iki tol, kol bus galutinai patvirtinta investicinėms įmonėms skirta rizikos ribojimo sistema, kuri bus pasiūlyta 2017 m. Pakeistos sistemos, taikomos palūkanų normos rizikai, nustatymas (KRR ir KRD) Po BBPK lygmeniu atliktų palūkanų normos rizikos vertinimo pakeitimų KRD 84 ir 98 straipsniai ir KRR 448 straipsnis iš dalies keičiami siekiant įdiegti patikslintą bankinės knygos pozicijų palūkanų normos rizikos nustatymo sistemą. Pakeitimai apima bendro standartizuoto metodo, kurį įstaigos gali taikyti šiai rizikai nustatyti arba kurį taikyti kompetentingos institucijos gali reikalauti iš įstaigos, kai jos parengtos šios rizikos nustatymo sistemos nėra pakankamos, įdiegimą, geresnį išskirčių testavimą ir informacijos atskleidimo reikalavimus. Be to, KRD 84 straipsniu EBI suteikiami įgaliojimai patikslinti standartizuotą metodiką, kriterijus ir sąlygas, kurių įstaigos turėtų laikytis nustatydamos, vertindamos, valdydamos ir mažindamos palūkanų normos riziką, o KRD 98 straipsniu – įgaliojimai apibrėžti šešis priežiūrinius sukrėtimų scenarijus, taikomus palūkanų normoms, ir bendras prielaidas, kurias įstaigos turi naudoti testuodamos išskirtis. 2016/0360 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo iš dalies keičiamos Reglamento (ES) Nr. 575/2013 nuostatos dėl sverto koeficiento, grynojo pastovaus finansavimo rodiklio, nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimų, sandorio šalies kredito rizikos, rinkos rizikos, pagrindinių sandorio šalių pozicijų, kolektyvinio investavimo subjektų pozicijų, didelių pozicijų, ataskaitų teikimo ir informacijos atskleidimo reikalavimų ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos Centrinio Banko nuomonę, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę,

laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (1)po 2007–2008 m. prasidėjusios finansų krizės Sąjunga įvykdė esminę finansinių paslaugų reguliavimo sistemos reformą, kuria siekta padidinti jos finansų įstaigų atsparumą. Ši reforma atlikta daugiausia remiantis tarptautiniu mastu sutartais standartais. Tarp daugelio priemonių, sudariusių reformų rinkinį, buvo priimtas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 575/2013 ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/36/ES , kuriais sugriežtinti rizikos ribojimo reikalavimai kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms; (2)nors įvykdžius reformą buvo sustiprintas finansų sistemos stabilumas ir atsparumas daugelio rūšių galimiems būsimiems sukrėtimams ir krizėms, ja nebuvo išspręstos visos nustatytos problemos. Svarbi priežastis buvo tai, kad tokios tarptautinės standartų nustatymo institucijos kaip Bazelio bankų priežiūros komitetas (Bazelio komitetas) ir Finansinio stabilumo taryba (FST) tuo metu dar nebuvo baigusios savo darbo, kuriuo siekė tarptautiniu mastu susitarti dėl tų problemų sprendimo būdų. Dabar, kai su svarbiomis papildomomis reformomis susijęs darbas jau baigtas, reikėtų spręsti likusias problemas; (3)2015 m. lapkričio 24 d. komunikate Komisija pripažino papildomo rizikos mažinimo poreikį ir įsipareigojo pateikti pasiūlymą dėl teisėkūros procedūra priimamo akto, kuris būtų pagrįstas tarptautiniu mastu sutartais standartais. Poreikis imtis tolesnių konkrečių teisėkūros veiksmų, siekiant mažinti riziką finansų sektoriuje, pripažintas ir Tarybos 2016 m. birželio 17 d. išvadose, ir 2016 m. kovo 10 d. Europos Parlamento rezoliucijoje; (4)rizikos mažinimo priemonėmis turėtų būti ne tik papildomai stiprinamas Europos bankų sistemos atsparumas ir rinkų pasitikėjimas ja, bet ir sudaromas pagrindas toliau siekti pažangos baigiant kurti bankų sąjungą. Tas priemones taip pat reikėtų svarstyti atsižvelgiant į platesnio masto Sąjungos ekonomikai aktualius uždavinius, ypač į poreikį skatinti augimą ir darbo vietų kūrimą esant neaiškioms ekonominėms perspektyvoms. Tokiomis aplinkybėmis, siekiant sustiprinti Sąjungos ekonomiką, pradėtos įvairios svarbios politikos iniciatyvos, pvz., Investicijų planas Europai ir kapitalo rinkų sąjunga. Todėl svarbu, kad visos rizikos mažinimo priemonės sklandžiai derėtų su tomis politikos iniciatyvomis ir su platesnėmis pastarojo meto finansų sektoriaus reformomis; (5)šio keičiančiojo reglamento nuostatos turėtų būti lygiavertės tarptautiniu mastu sutartiems standartams ir jomis turėtų būti užtikrintas tolesnis Direktyvos 2013/36/EB ir šio reglamento lygiavertiškumas sistemai „Bazelis III“. Tikslinių koregavimų, daromų siekiant atsižvelgti į Sąjungos ypatumus ir bendresnius politikos argumentus, taikymo sritis ar trukmė turėtų būti riboti, kad nebūtų pakenkta bendram rizikos ribojimo sistemos patikimumui; (6)esamas rizikos mažinimo priemones taip pat reikėtų tobulinti užtikrinant, kad jas būtų galima taikyti proporcingiau ir kad jos nesudarytų per didelės reikalavimų laikymosi naštos, ypač mažesnėms ir mažesnio sudėtingumo įstaigoms; (7)sverto koeficientais padedama išlaikyti finansinį stabilumą, taikant juos kaip finansinio stabilumo stiprinimo priemonę rizika grindžiamiems kapitalo reikalavimams ir jais ribojant pernelyg didelį sverto augimą ekonominio pakilimo laikotarpiais. Todėl reikėtų nustatyti sverto koeficiento reikalavimą, kuriuo būtų papildyta dabartinė sverto koeficiento pranešimo ir atskleidimo sistema; (8)siekiant be reikalo nevaržyti įstaigų skolinimo įmonėms bei privatiems namų ūkiams ir išvengti nepageidaujamo neigiamo poveikio rinkos likvidumui, sverto koeficiento reikalavimas turėtų būti nustatytas tokio lygio, kad būtų patikima finansinio stabilumo stiprinimo priemonė, kuria būtų mažinama pernelyg didelio sverto rizika nekliudant ekonomikos augimui; (9)Europos bankininkystės institucija (EBI) savo ataskaitoje Komisijai padarė išvadą, kad bet kurios rūšies kredito įstaigoms nustatytas 3 % 1 lygio kapitalo sverto koeficientas būtų patikima finansinio stabilumo stiprinimo priemonė. Dėl 3 % sverto koeficiento reikalavimo taip pat tarptautiniu lygmeniu susitarė Bazelio komitetas. Todėl turėtų būti nustatytas 3 % dydžio sverto koeficiento reikalavimas; (10)vis dėlto 3 % sverto koeficiento reikalavimu kai kurie verslo modeliai ir verslo linijos būtų suvaržyti labiau negu kiti. Visų pirma tai darytų neproporcingą poveikį viešosios plėtros bankų viešajam skolinimui ir oficialiai garantuojamiems eksporto kreditams. Todėl šių rūšių pozicijoms taikomą sverto koeficientą reikėtų patikslinti; (11)sverto koeficientas taip pat neturėtų kliudyti įstaigoms teikti pagrindinės sandorio šalies tarpuskaitos paslaugas klientams. Todėl į sverto koeficiento pozicijų matą neturėtų būti įskaitomos pradinės garantinės įmokos pagal išvestinių finansinių priemonių sandorius, kurių tarpuskaitą atlieka pagrindinė sandorio šalis, įstaigų gaunamos pinigais iš savo klientų ir pervedamos pagrindinėms sandorio šalims; (12)Bazelio komitetas persvarstė tarptautinį sverto koeficiento standartą siekdamas papildomai patikslinti tam tikrus to koeficiento sandaros aspektus. Siekiant pagerinti vienodas tarptautines veiklos sąlygas ES įstaigoms, kurios vykdo veiklą už Sąjungos ribų, ir užtikrinti, kad sverto koeficientas tebebūtų veiksminga papildoma priemonė kartu su rizika grindžiamais nuosavų lėšų reikalavimais, Reglamentas (ES) Nr. 575/2013 turėtų būti suderintas su tuo persvarstytu standartu; (13)Bazelio komitetas šiuo metu svarsto galimybę nustatyti papildomą sverto koeficiento priedą pasaulinės sisteminės svarbos bankams (G-SIB). Remiantis galutiniu Bazelio komiteto atlikto tikslinimo darbo rezultatu turėtų būti diskutuojama dėl tinkamo sverto koeficiento kalibravimo sisteminės svarbos ES įstaigoms; (14)2015 m. lapkričio 9 d. FST paskelbė Bendro nuostolių padengimo pajėgumo (angl. Total Loss-Absorbing Capacity, TLAC) sąlygų dokumentą (TLAC standartą), kurį G 20 patvirtino 2015 m. lapkričio mėn. Turkijoje vykusiame aukščiausiojo lygio susitikime. Pagal TLAC standartą reikalaujama, kad pasaulinės sisteminės svarbos bankai (G-SIB) turėtų pakankamą labai gerai nuostolius padengiančių įsipareigojimų (įsipareigojimų, kuriems gali būti taikoma gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonė) sumą, kad pertvarkymo atveju galėtų užtikrinti sklandų ir greitą nuostolių padengimą ir rekapitalizavimą. 2015 m. lapkričio 24 d. komunikate Komisija įsipareigojo iki 2016 m. pabaigos pateikti pasiūlymą dėl teisėkūros procedūra priimamo akto, kuriuo būtų suteikta galimybė įgyvendinti TLAC standartą iki tarptautiniu mastu sutarto 2019 m. termino; (15)Sąjungoje įgyvendinant TLAC standartą reikia atsižvelgti į galiojantį minimalų nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimą (angl. minimum requirement for own funds and eligible liabilities, MREL), nustatytą Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2014/59/ES. Kadangi TLAC ir MREL siekiama to paties tikslo užtikrinti, kad įstaigos turėtų pakankamą nuostolių padengimo pajėgumą, šie du reikalavimai yra bendros sistemos vienas kitą papildantys elementai. Praktiškai TLAC standarto suderintas minimalus lygis turėtų būti įtrauktas į Reglamentą (ES) Nr. 575/2013, jame nustatant naują nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimą, o konkrečioms įmonėms, kurios yra pasaulinės sisteminės svarbos įstaigos (G-SII), taikytinas papildomas reikalavimas ir konkrečioms įmonėms, kurios nėra G-SII, skirtas reikalavimas turėtų būti nustatyti priimant tikslinius Direktyvos 2014/59/ES ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 806/2014 pakeitimus. Atitinkamas nuostatas, kuriomis TLAC standartas įtraukiamas į šį reglamentą, reikėtų skaityti kartu su minėtų teisės aktų ir Direktyvos 2013/36/ES nuostatomis; (16)pagal TLAC standartą, kuris taikomas tik G-SIB, šiame reglamente nustatytas minimalus reikalavimas turėti pakankamą nuosavų lėšų ir labai gerai nuostolius padengiančių įsipareigojimų sumą turėtų būti taikomas tik G-SII. Tačiau šiame reglamente nustatytos tinkamų įsipareigojimų taisyklės turėtų būti taikomos visoms įstaigoms atsižvelgiant į papildomus koregavimus ir reikalavimus, nustatytus Direktyvoje 2014/59/ES; (17)laikantis TLAC standarto, nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimas turėtų būti taikomas pertvarkytiniems subjektams, kurie patys yra G-SII arba priklauso G-SII laikomai grupei. Nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimas turėtų būti taikomas individualiai arba konsoliduotai, priklausomai nuo to, ar tokie pertvarkytini subjektai yra pavienės patronuojamųjų įmonių neturinčios įstaigos, ar patronuojančiosios įmonės; (18)Direktyvoje 2014/59/ES pertvarkymo priemones leidžiama naudoti ne tik įstaigoms, bet ir finansų kontroliuojančiosioms bendrovėms bei mišrią veiklą vykdančioms finansų kontroliuojančiosioms bendrovėms. Todėl patronuojančiosios finansų kontroliuojančiosios bendrovės ir patronuojančiosios mišrią veiklą vykdančios finansų kontroliuojančiosios bendrovės turėtų taip pat, kaip ir patronuojančiosios įstaigos, turėti pakankamą nuostolių padengimo pajėgumą;

(19)siekiant užtikrinti nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimo veiksmingumą ypač svarbu, kad priemonių, turimų siekiant laikytis to reikalavimo, nuostolių padengimo pajėgumas būtų didelis. Nei tie įsipareigojimai, kuriems netaikoma Direktyvoje 2014/59/ES nurodyta gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonė, nei kiti įsipareigojimai, kuriems nors iš esmės ir gali būti taikoma gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonė, tačiau ją taikant praktiškai galėtų kilti sunkumų, tokio pajėgumo neturi. Todėl tų įsipareigojimų nereikėtų laikyti tinkamais nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimui vykdyti. Kita vertus, kapitalo priemonių, kaip ir subordinuotųjų įsipareigojimų, nuostolių padengimo pajėgumas yra didelis. Taip pat ir įsipareigojimų, kurie yra tokio pat prioriteto (pari passu) kaip kai kurie neįtraukti įsipareigojimai, nuostolių padengimo pajėgumą reikėtų iki tam tikro lygio pripažinti laikantis TLAC standarto; (20)siekiant išvengti dvigubo įsipareigojimų įskaitymo vykdant nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimą, turėtų būti nustatytos turimų tinkamų įsipareigojimų straipsnių atskaitymo taisyklės, analogiškos atitinkamam atskaitymo metodui, kuris Reglamente (ES) Nr. 575/2013 jau nustatytas kapitalo priemonėms. Pagal tą metodą turimos tinkamų įsipareigojimų priemonės turėtų būti pirma atskaitomos iš tinkamų įsipareigojimų, o tada, jeigu neturima pakankamai įsipareigojimų, jos turėtų būti atskaitomos iš 2 lygio kapitalo priemonių; (21)TLAC standarte nustatyti tam tikri įsipareigojimų tinkamumo kriterijai, kurie yra griežtesni negu dabartiniai kapitalo priemonių tinkamumo kriterijai. Siekiant užtikrinti nuoseklumą, kapitalo priemonių tinkamumo kriterijai turėtų būti suderinti atsižvelgiant į priemonių, išleidžiamų per specialiosios paskirties subjektus, netinkamumą nuo 2022 m. sausio 1 d.; (22)nuo tada, kai priimtas Reglamentas (ES) Nr. 575/2013, tarptautinis įstaigų turimų pagrindinių sandorio šalių pozicijų rizikos ribojimo tvarkos standartas iš dalies pakeistas siekiant pagerinti įstaigų turimoms reikalavimus atitinkančių pagrindinių sandorio šalių pozicijoms taikomą tvarką. Reikšmingi to standarto pakeitimai apėmė vieno bendro metodo taikymą nustatant nuosavų lėšų reikalavimą pozicijoms dėl įmokų į įsipareigojimų neįvykdymo fondus, aiškiai nustatytą viršutinę ribą, iki kurios bendri nuosavų lėšų reikalavimai taikomi reikalavimus atitinkančių pagrindinių sandorio šalių pozicijoms, ir rizikai jautresnį metodą, pagal kurį nustatoma išvestinių finansinių priemonių vertė skaičiuojant reikalavimus atitinkančios pagrindinės sandorio šalies hipotetinius išteklius. Tačiau reikalavimų neatitinkančių pagrindinių sandorio šalių pozicijoms taikoma tvarka nepakeista. Kadangi persvarstytais tarptautiniais standartais nustatyta tvarka yra tinkamesnė pagrindinės sandorio šalies tarpuskaitos aplinkybėmis, reikėtų iš dalies pakeisti Sąjungos teisę, į ją įtraukiant tuos standartus; (23)siekiant užtikrinti, kad įstaigos tinkamai tvarkytų savo pozicijas, kurias sudaro kolektyvinio investavimo subjektų (KIS) investiciniai vienetai arba akcijos, tų pozicijų vertinimo taisyklės turėtų būti jautrios rizikai ir jomis turėtų būti skatinama užtikrinti pagrindinių KIS pozicijų skaidrumą. Todėl Bazelio komitetas priėmė persvarstytą standartą, kuriame nustatyta aiški pagal riziką įvertintų tų pozicijų sumų apskaičiavimo metodų hierarchija. Ta hierarchija atitinka pagrindinių pozicijų skaidrumo lygį. Reglamentas (ES) Nr. 575/2013 turėtų būti suderintas su tomis tarptautiniu mastu sutartomis taisyklėmis; (24)apskaičiuojant išvestinių finansinių priemonių sandorių pozicijų vertę pagal sandorio šalies kredito rizikos sistemą Reglamente (ES) Nr. 575/2013 įstaigoms šiuo metu suteikta galimybė rinktis iš trijų skirtingų standartizuotų metodų: standartizuoto metodo (SM), rinkos vertės metodo (RVM) ir pradinės pozicijos metodo (PPM); (25)tačiau pagal tuos standartizuotus metodus nėra deramai pripažįstamas riziką mažinantis tų pozicijų užtikrinimo priemonių pobūdis. Jų kalibravimai yra pasenę ir pagal juos neatsižvelgiama į didelį per finansų krizę pastebėtą kintamumą. Be to, pagal juos nėra deramai pripažįstama užskaitos nauda. Siekdamas ištaisyti šiuos trūkumus Bazelio komitetas nusprendė pakeisti SM ir RVM nauju standartizuotu išvestinių finansinių priemonių pozicijų vertės apskaičiavimo metodu – vadinamuoju standartizuotu sandorio šalies kredito rizikos vertinimo metodu (angl. Standardised Approach for Counterparty Credit Risk, SA-CCR). Kadangi persvarstytais tarptautiniais standartais nustatytas naujas standartizuotas metodas yra tinkamesnis pagrindinės sandorio šalies tarpuskaitos aplinkybėmis, Sąjungos teisę reikėtų pakeisti į ją įtraukiant tuos standartus; (26)SA-CCR metodas yra jautresnis rizikai negu SM ir RVM, todėl pagal jį nuosavų lėšų reikalavimai turėtų geriau atitikti su įstaigų išvestinių finansinių priemonių sandoriais susijusią riziką. Kita vertus, įstaigoms įgyvendinti SA-CCR metodą yra sudėtingiau. Kai kurioms įstaigoms, šiuo metu taikančioms RVM metodą, pereiti prie SA-CCR gali būti pernelyg sudėtinga ir per didelė našta. Toms įstaigoms reikėtų nustatyti supaprastintą SA-CCR versiją. Kadangi tokia supaprastinta versija bus mažiau jautri rizikai negu SA-CCR metodas, ji turėtų būti tinkamai kalibruota siekiant užtikrinti, kad pagal ją nebūtų nustatoma per maža išvestinių finansinių priemonių sandorių pozicijų vertė; (27)toms įstaigoms, kurių turimos išvestinių finansinių priemonių pozicijos yra labai ribotos ir kurios šiuo metu taiko PPM, ir SA-CCR, ir supaprastintą SA-CCR metodą įgyvendinti gali būti pernelyg sudėtinga. Todėl toms įstaigoms reikėtų palikti galimybę taikyti PPM, tačiau reikėtų jį persvarstyti ir ištaisyti svarbiausius jo trūkumus; (28)siekiant padėti įstaigai pasirinkti, kurį iš leidžiamų metodų taikyti, turėtų būti nustatyti aiškūs kriterijai. Tie kriterijai turėtų būti pagrįsti su išvestinėmis finansinėmis priemonėmis susijusios įstaigos veiklos mastu, iš kurio aišku, kokio sudėtingumo skaičiavimus įstaiga turėtų gebėti atlikti apskaičiuodama pozicijų vertę; (29)per finansų krizę kai kurios iš Sąjungoje įsteigtų įstaigų patyrė didelių prekybos knygos nuostolių. Kai kurioms iš jų reikalaujamo dydžio kapitalas tiems nuostoliams padengti pasirodė nepakankamas, taigi joms teko prašyti nepaprastosios viešosios finansinės paramos. Tos pastebėtos problemos paskatino Bazelio komitetą ištaisyti kelis prekybos knygos pozicijoms taikomos rizikos ribojimo tvarkos, t. y. nuosavų lėšų reikalavimų rinkos rizikai padengti, trūkumus; (30)2009 m. pirmosios reformos buvo užbaigtos tarptautiniu lygmeniu ir perkeltos į Sąjungos teisę Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/76/ES; (31)tačiau 2009 m. reforma nebuvo ištaisyti standartų, kuriais nustatyti nuosavų lėšų reikalavimai rinkos rizikai padengti, struktūriniai trūkumai. Dėl nepakankamai aiškiai nustatytos ribos tarp prekybos ir bankinės knygų atsirado reguliacinio arbitražo galimybių, o dėl nepakankamo nuosavų lėšų reikalavimų, skirtų rinkos rizikai padengti, jautrumo rizikai nebuvo įmanoma aprėpti visų rūšių rizikos, kurią patiria įstaigos; (32)todėl Bazelio komitetas, siekdamas ištaisyti tuos trūkumus, pradėjo pamatinę prekybos knygos peržiūrą (toliau – PPKP). Šis darbas užbaigtas 2016 m. sausio mėn. PPKP standartais padidinamas rinkos rizikos sistemos jautrumas rizikai, nustatant nuosavų lėšų reikalavimų sumą, kuri yra proporcingesnė prekybos knygos pozicijų rizikai, ir patikslinama tarp bankinės ir prekybos knygų nustatyta riba; (33)įgyvendinant PPKP standartus Sąjungoje reikia išlaikyti gerą Sąjungos finansų rinkų veikimą. Neseniai atlikti PPKP standartų poveikio tyrimai parodė, kad dėl PPKP standartų įgyvendinimo turėtų būti smarkiai padidintas bendras nuosavų lėšų reikalavimas rinkos rizikai padengti. Todėl siekiant išvengti staigaus Sąjungos prekybos įmonių verslo nuosmukio reikėtų nustatyti pereinamąjį laikotarpį, kad įstaigos galėtų pripažinti bendrą nuosavų lėšų reikalavimų, skirtų rinkos rizikai padengti, dydį, kurį lemia PPKP standartų perkėlimas į Sąjungos teisę. Taip pat ypač daug dėmesio reikėtų skirti Europos prekybos ypatumams ir nuosavų lėšų reikalavimų, taikomų vyriausybių ir padengtoms obligacijoms, patikslinimams ir paprastoms, skaidrioms bei standartizuotoms pakeitimo vertybiniais popieriais priemonėms; (34)proporcinga rinkos rizikos vertinimo tvarka turėtų būti taikoma ir toms įstaigoms, kurių prekybos knygoje apskaitoma riboto masto veikla, leidžiant daugiau smulkią prekybos veiklą vykdančių įstaigų taikyti kredito rizikos sistemą bankinės knygos pozicijoms, kaip nustatyta pagal persvarstytą smulkiai prekybos knygoje apskaitomai veiklai skirtą išlygą. Be to, įstaigoms, kurių prekybos knyga yra vidutinio dydžio, turėtų būti leidžiama taikyti supaprastintą standartizuotą metodą apskaičiuojant nuosavų lėšų reikalavimus rinkos rizikai padengti, analogiškai dabartiniam metodui, taikomam pagal Reglamentą (ES) Nr. 575/2013; (35)siekiant pagerinti įstaigų gebėjimą padengti nuostolius ir geriau laikytis tarptautinių standartų, reikėtų sustiprinti didelių pozicijų sistemą. Tuo tikslu kaip kapitalo bazė apskaičiuojant didelių pozicijų ribą turėtų būti naudojamas aukštesnės kokybės kapitalas, o kredito išvestinių finansinių priemonių pozicijos turėtų būti apskaičiuojamos pagal SA-CCR metodą. Be to, pozicijų, kurias G-SIB gali turėti kitų G-SIB atžvilgiu, riba turėtų būti sumažinta siekiant mažinti sisteminę riziką, susijusią su didelių įstaigų tarpusavio ryšiais ir tikimybe, kad G-SIB sandorio šalies įsipareigojimų neįvykdymas gali turėti poveikį finansiniam stabilumui; (36)nors padengimo likvidžiuoju turtu rodikliu (angl. liquidity coverage ratio, LCR) užtikrinama, kad kredito įstaigos ir sisteminės svarbos investicinės įmonės pajėgtų trumpą laiką atlaikyti didelius sunkumus, juo neužtikrinama, kad tos kredito įstaigos ir investicinės įmonės turėtų pastovią finansavimo struktūrą žvelgiant iš ilgalaikės perspektyvos. Todėl tapo aišku, kad turėtų būti ES lygmeniu nustatytas išsamus privalomas pastovaus finansavimo reikalavimas, kurio visada reikėtų laikytis siekiant, kad nebūtų per didelių turto ir įsipareigojimų terminų neatitikimų ir nebūtų pernelyg pasikliaujama trumpalaikiu didmeniniu finansavimu; (37)taigi, derinantis prie Bazelio komiteto pastovaus finansavimo standartų, reikėtų nustatyti taisykles, kad pastovaus finansavimo reikalavimas būtų apibrėžiamas kaip įstaigos turimo pastovaus finansavimo sumos santykis su jos būtino pastovaus finansavimo suma per vienų metų laikotarpį. Tai yra privalomas grynasis pastovaus finansavimo rodiklis (angl. net stable funding ratio, NSFR). Turimo pastovaus finansavimo suma turėtų būti apskaičiuojama dauginant įstaigos įsipareigojimus ir reguliuojamąjį kapitalą iš atitinkamų koeficientų, kurie parodo jų patikimumo lygį per NSFR vienų metų laikotarpį. Būtino pastovaus finansavimo suma turėtų būti apskaičiuojama dauginant įstaigos turtą ir nebalansines pozicijas iš atitinkamų koeficientų, kurie parodo jų likvidumo ypatybes ir likusius terminus per NSFR vienų metų laikotarpį; (38)NSFR turėtų būti išreikštas procentiniu dydžiu ir turėtų būti nustatytas minimalus jo lygis – 100 %, reiškiantis, kad įstaigos turimo pastovaus finansavimo pakanka jos finansavimo poreikiams tenkinti vienų metų laikotarpį tiek įprastomis, tiek nepalankiomis sąlygomis. Jeigu įstaigos NSFR sumažėtų ir nebesiektų 100 %, ji turėtų laikytis konkrečių Reglamento (ES) Nr. 575/2013 414 straipsnyje nustatytų reikalavimų, kad jos NSFR laiku vėl pasiektų minimalų lygį. Rodiklio neatitikimo atveju priežiūros priemonių neturėtų būti imamasi automatiškai, kompetentingos institucijos vietoj to turėtų įvertinti NSFR reikalavimo nesilaikymo priežastis prieš nustatydamos, kokių priežiūros priemonių būtų galima imtis;

(39)laikantis EBI 2015 m. gruodžio 15 d. ataskaitoje, parengtoje pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 510 straipsnio 1 ir 2 dalis, pateiktų rekomendacijų, NSFR apskaičiavimo taisyklės turėtų būti glaudžiai suderintos su Bazelio komiteto standartais, įskaitant tų standartų pakeitimus dėl išvestinių finansinių priemonių sandorių vertinimo. Tačiau, kadangi būtina atsižvelgti į kai kuriuos Europai būdingus ypatumus, siekiant užtikrinti, kad NSFR netrukdytų finansuoti realiosios Europos ekonomikos, Bazelio NSFR pagrįstai reikėtų patikslinti apibrėžiant Europos NSFR. Tuos patikslinimus, atsižvelgiant į Europos aplinkybes, atlikti rekomenduojama ataskaitoje, kurią dėl NSFR parengė EBI, ir jie daugiausia susiję su specialia tvarka, taikytina: i) perleidžiamojo finansavimo modeliams apskritai ir visų pirma padengtų obligacijų išleidimui; ii) prekybos finansavimo veiklai; iii) centralizuotiems reguliuojamiesiems taupomiesiems indėliams; iv) garantuotoms būsto paskoloms ir v) kredito unijoms. Ši siūloma speciali tvarka bendrais bruožais atitinka lengvatinę tvarką, taikomą šiai veiklai pagal Europos padengimo likvidžiuoju turtu rodiklį, palyginti su Bazelio padengimo likvidžiuoju turtu rodikliu. Kadangi NSFR papildomas padengimo likvidžiuoju turtu rodiklis, abiejų rodiklių apibrėžtys ir kalibravimas turėtų būti išties suderinti. Tai ypač svarbu, kai būtino pastovaus finansavimo koeficientai taikomi LCR aukštos kokybės likvidžiajam turtui atliekant NSFR apskaičiavimą, kuris turi atitikti Europos LCR apibrėžtis ir verčių sumažinimus nepaisant to, ar laikomasi nustatytų LCR skaičiavimo bendrųjų ir operacinių reikalavimų, kurių netinka taikyti apskaičiuojant vienų metų laikotarpio NSFR; (40)neskaitant Europos ypatumų, griežtas išvestinių finansinių priemonių sandorių vertinimas pagal Bazelio NSFR gali daryti reikšmingą poveikį su išvestinėmis finansinėmis priemonėmis susijusiai įstaigų veiklai, taigi ir Europos finansų rinkoms bei galutinių naudotojų galimybėms atlikti kai kurias operacijas. Jeigu Bazelio NSFR būtų nustatytas prieš tai neatlikus išsamių kiekybinių poveikio tyrimų ir viešų konsultacijų, tai gali netinkamai ir neproporcingai paveikti išvestinių finansinių priemonių sandorius ir kai kuriuos tarpusavio ryšių siejamus sandorius, įskaitant tarpuskaitos veiklą. Papildomas reikalavimas turėti 20 % pastovaus finansavimo lėšų bendriesiems išvestinių finansinių priemonių įsipareigojimams padengti yra labai plačiai laikomas apytikriu matu, kurį naudojant pervertinama papildoma finansavimo rizika, susijusi su galimu išvestinių finansinių priemonių įsipareigojimų didinimu per vienų metų laikotarpį. Todėl atrodo pagrįsta rinktis alternatyvų rizikai jautresnį matą, kuris netrikdytų sklandaus Europos finansų rinkų veikimo ir netrukdytų teikti rizikos draudimo priemonių įstaigoms bei galutiniams naudotojams, įskaitant įmones, siekiant užtikrinti jų finansavimą kaip kapitalo rinkų sąjungos tikslą; pagal išvestinių finansinių priemonių sandorius be garantinės įmokos, kurių būsima finansavimo rizika priklauso nuo kai kurių neprognozuojamų įvykių, pvz., reitingų veiksnių, dėl kurių privaloma pateikti užtikrinimo priemonę, ir kuriuos geriausia apytikriai įvertinti jų rinkos verte, kuri ir būtų reikalingo finansavimo suma tokio įvykio atveju, bendriesiems jų išvestinių finansinių priemonių įsipareigojimams turėtų būti taikomas 10 % būtino pastovaus finansavimo (angl. required stable funding, RSF) koeficientas. 20 % būtino pastovaus finansavimo koeficientas atrodo išties labai konservatyvus. Išvestinių finansinių priemonių sandorių su garantine įmoka atveju toms įstaigoms, kurios taiko SA-CCR metodą, suteikiama galimybė rinktis taikyti 20 % būtino pastovaus finansavimo koeficientą, kaip nurodyta Bazelio standarte, arba naudoti savo galimą būsimą poziciją (angl. potential future exposure, PFE), apskaičiuotą pagal SA-CCR metodą. Įstaigų, kurios netaiko SA-CCR metodo, išvestinių finansinių priemonių portfeliai yra labai maži ir jas reikėtų atleisti nuo šio reikalavimo. Tas metodas yra jautresnis rizikai ir, kadangi jis skirtas sandorio šalies kredito rizikai ir sverto koeficientui apskaičiuoti, su juo susiję skaičiavimai neturėtų tapti įstaigoms papildoma našta; (41)nesimetriška Bazelio sistemoje nustatyta tvarka, taikoma trumpalaikiam finansavimui, pvz., atpirkimo sandoriams (nepripažįstamas pastovus finansavimas), ir trumpalaikiam skolinimui, pvz., atvirkštinio atpirkimo sandoriams (būtinas tam tikras pastovus finansavimas – 10 %, jeigu užtikrinimui naudojamas 1 lygio aukštos kokybės likvidusis turtas, kaip apibrėžta pagal padengimo likvidžiuoju turtu rodiklį, ir 15 % kitiems sandoriams) su finansiniais klientais, siekiama neskatinti užmegzti per daug trumpalaikių finansavimo ryšių tarp finansinių klientų, kurie yra tarpusavio sąsajų priežastis ir dėl jų tampa sunkiau žlugimo atveju pertvarkyti konkrečią įstaigą taip, kad rizika neišplistų į likusią finansų sistemos dalį. Vis dėlto ši nesimetriška tvarka nustatyta pernelyg konservatyviai ir gali paveikti vertybinių popierių, kurie paprastai naudojami kaip užtikrinimo priemonės sudarant trumpalaikius sandorius, ypač vyriausybės obligacijų, likvidumą, nes įstaigos tikriausiai sumažins atpirkimo rinkose savo vykdomos veiklos mastą. Tai taip pat gali pakenkti rinkos formavimo veiklai, nes atpirkimo rinkos lengvina būtinų atsargų valdymą, taigi tai prieštarauja kapitalo rinkų sąjungos tikslams. Be to, taptų sunkiau greitai konvertuoti šiuos vertybinius popierius į pinigus už gerą kainą, o tai gali kelti pavojų padengimo likvidžiuoju turtu rodiklio, kurio esmė – turėti likvidžiojo turto atsargą, kurią susiklosčius likvidumo požiūriu nepalankiai padėčiai būtų galima lengvai paversti pinigais, veiksmingumui. Galiausiai tokia nustatyta nesimetriška tvarka gali daryti poveikį tarpbankinio finansavimo rinkų likvidumui, ypač likvidumo valdymo poreikiams, nes bankams brangiau kainuos teikti vieni kitiems trumpalaikes paskolas. Tokią nesimetrišką tvarką reikėtų palikti, tačiau būtino pastovaus finansavimo koeficientus reikėtų sumažinti atitinkamai iki 5 % ir 10 % (vietoj 10 % ir 15 %); (42)įrodyta, kad kartu su Bazelio būtino pastovaus finansavimo koeficiento, taikomo trumpalaikiams atvirkštinio atpirkimo sandoriams su finansiniais klientais, užtikrinamiems vyriausybės obligacijomis, rekalibravimu (vietoj 10 % taikytinas 5 % būtino pastovaus finansavimo koeficientas) būtina atlikti ir kai kuriuos kitus koregavimus siekiant užtikrinti, kad nustatytas grynasis pastovaus finansavimo rodiklis nekenktų vyriausybės obligacijų rinkų likvidumui. Bazelio 5 % būtino pastovaus finansavimo koeficientas, taikomas 1 lygio aukštos kokybės likvidžiajam turtui, įskaitant vyriausybės obligacijas, reiškia, kad įstaigoms reikėtų turėti lengvai prieinamą ilgalaikį neužtikrintą tokio procentinio dydžio finansavimą nepriklausomai nuo to, kokį laikotarpį jos tikisi turėti tokias vyriausybės obligacijas. Tai galėtų dar labiau paskatinti įstaigas laikyti pinigų indėlius centriniuose bankuose, užuot vykdžius pirminių prekiautojų veiklą ir užtikrinus likvidumą vyriausybės obligacijų rinkose. Be to, tai nedera su padengimo likvidžiuoju turtu rodikliu, pagal kurį pripažįstamas visiškas šio turto likvidumas net ir esant likvidumo požiūriu itin nepalankiai padėčiai (0 % vertės sumažinimas). Todėl būtino pastovaus finansavimo koeficientą, taikomą 1 lygio aukštos kokybės likvidžiajam turtui, kaip apibrėžta pagal ES padengimo likvidžiuoju turtu rodiklį, išskyrus itin aukštos kokybės padengtas obligacijas, reikėtų sumažinti nuo 5 % iki 0 %; (43)be to, visu 1 lygio aukštos kokybės likvi