Specialioji ataskaita Nr. 7/2010 „Sąskaitų patvirtinimo procedūros auditas“





SANTRAUKA I. Valstybių narių mokėjimo agentūros Komisijos vardu kasmet išmoka apie 54 milijardus eurų žemės ūkio išlaidoms padengti. Šias išlaidas Komisija galutinai pripažįsta taikydama procedūrą, vadinamą sąskaitų patvirtinimu. 1996 m. atlikus jos reformą, ši procedūra nuo pirminio bendro sprendimo dėl patvirtinimo, susijusio su tam tikrais finansiniais metais, išsirutuliojo į dabartinę dviejų etapų procedūrą. Pirmiausia valstybių narių sertifikavimo įstaigos patikrina, ar mokėjimo agentūrų sąskaitos yra tikslios, o vėliau dėl jų Komisija priima metinį finansinio patvirtinimo sprendimą. Tuomet Komisija pati atlieka atitikties patvirtinimo procedūrą, vykdydama auditus, skirtus nustatyti ir (vėlesniais metais) nefinansuoti taisyklių neatitinkančių išmokų. II. Audito Rūmų audito metu buvo tikrinami abu procedūros etapai siekiant nustatyti, ar buvo pasiekti jiems nustatyti tikslai, ir ar šie etapai leido Komisijai ir kitoms suinteresuotosioms šalims gauti su sąskaitų tikslumu ir žemės ūkio išmokų teisėtumu ir tvarkingumu susijusią reikalingą informaciją. III. Finansinio patvirtinimo procedūra, kuri yra grindžiama valstybių narių nepriklausomų sertifikavimo įstaigų vykdomais auditais, pirmiausia apima mokėjimo agentūrų finansinių ataskaitų patikimumą. Remdamasi šiuo darbu, Komisija priima savo metinį finansinio patvirtinimo sprendimą ir nusprendžia, ar patvirtinti finansinių metų finansines ataskaitas, ar atidėti jų tvirtinimą, kol nebus atlikti papildomi darbai. Audito Rūmai nustatė, kad iš esmės vykdant procedūrą Komisijai buvo pateikta pakankamai informacijos, kad ši galėtų priimti savo metinį finansinį sprendimą. Tačiau pastaruoju metu įvykę pokyčiai išplėtė sertifikavimo įstaigų darbo apimtį aprėpiant ne tik patikimumo auditą, bet ir išmokų teisėtumo ir tvarkingumo elementus. Tokių elementų naudojimas patikinimo tikslais vis dar yra ribotas. Sertifikavimo įstaigoms ir mokėjimo agentūrų direktoriams ne visuomet būdavo aišku, ko iš jų tikimasi, o nuolat besikeičianti Komisijos nustatyta gairių ir reikalavimų sistema dar labiau apsunkino šią situaciją. IV. Audito Rūmai nustatė, kad atitikties patvirtinimo procedūra, apimanti išmokų teisėtumą ir tvarkingumą, prisidėjo apsaugant ES finansinius interesus per pastaruosius dešimt metų nefinansavus daugiau nei 5 milijardus eurų sudarančių išlaidų. Paskutinių sprendimų dėl atitikties analizė parodė, kad tais atvejais, kai finansinio pataisymo sumos galėjo būti apskaičiuotos pagal specialųjį pataisymą, pagal tikrinimo rezultatų ekstrapoliavimo metodą arba pagal fiksuoto dydžio pataisymą, didžiąja dauguma atvejų (pagal vertę), išskirtos sumos buvo nustatytos remiantis fiksuoto dydžio pataisymais. Su šio tipo pataisymais susijęs sunkumas yra tas, kad jie nesuteikia tinkamo pagrindo tiksliai apibrėžti bendrą netvarkingų išmokų sumą, kurią sąlygoja nustatyti sistemų trūkumai. Todėl jie suvokiami daugiau kaip valstybių narių institucijoms taikoma sankcija, o ne kaip apskaitos pataisymas. Platus fiksuoto dydžio pataisymų taikymas yra ribotų Komisijos audito išteklių ir jos audito metodo, pritaikyto šiai situacijai, pasekmė. Siekdama taikyti tinkamesnį apskaitos pataisymą, pagrįstą tiksliu Bendrijai padarytos žalos įvertinimu, Komisija turėtų apsvarstyti kitų metodų ir informacijos šaltinių naudojimą savo apskaičiavimuose, ypač tais atvejais, kai sistemos trūkumų finansinės pasekmės yra kiekybiškai įvertinamos ir reikšmingos. V. Visa patvirtinimo procedūra, o ypač atitikties patvirtinimas, trunka vis dar pernelyg ilgai; ši procedūra tapo atsieta nuo atitinkamų biudžetinių metų. Be to, baigiant vykdyti procedūrą, Komisija tam tikru momentu oficialiai nepripažįsta atitinkamiems biudžetiniams metams priskirtinų išlaidų, kaip numatyta finansiniame reglamente. VI. Dėl naujausių pokyčių tapo sudėtinga atskirti su patikimumu bei teisėtumu ir tvarkingumu susijusius tikslus. Siekiant geriau laikytis bendrojo procedūros tikslo ir labiau patenkinti įvairių suinteresuotųjų šalių poreikius ir lūkesčius, Audito Rūmai rekomenduoja atlikti išsamią sąskaitų patvirtinimo procedūros peržiūrą, o vėliau – ir jos reformą. ĮVADAS ŽEMĖS ŪKIO IŠLAIDŲ PATVIRTINIMAS – KAS TAI? 1. 2008 finansiniais metais žemės ūkio išlaidos siekė apie 54 milijardus eurų, t. y. jos sudarė beveik 50 % tų metų ES išmokų. Šias išlaidas valstybės narės iš esmės valdo kartu su Komisija: pagalbą išmoka paskirtosios nacionalinės institucijos, kurios yra vadinamos mokėjimo agentūromis, o pastarosioms sumokėtas sumas vėliau kompensuoja Komisija. Šias išlaidas Komisija galutinai pripažįsta taikydama procedūrą, vadinamą sąskaitų patvirtinimu. 2. Šios procedūros tikslas yra pateiktas Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomame finansiniame reglamente [1] ir jo Įgyvendinimo taisyklėse [2]. Finansinio reglamento 53b straipsnio 4 dalyje nurodyta, kad šios procedūros tikslas yra "užtikrinti, kad lėšos būtų naudojamos pagal taikomas taisykles" ir "sudaryti galimybę Komisijai prisiimti galutinę atsakomybę už biudžeto vykdymą". Įgyvendinimo taisyklių 42 straipsnio 2 dalies c punkte dėl 53b straipsnio įgyvendinimo patikslinama, kad "sąskaitos patvirtinamos Komisijai nustačius iš biudžeto mokėtiną išlaidų sumą (…)" [3]. PER PASTARUOSIUS 25 METUS ĮVYKĘ SVARBŪS POKYČIAI 3. Iki 1996 m. Komisija priimdavo metinį bendrą sprendimą dėl sąskaitų patvirtinimo, kuris apimdavo mokėjimo agentūrų finansinių ataskaitų patikimumą bei išlaidų teisėtumą ir tvarkingumą. 4. Šis sprendimas buvo pagrįstas specialiais Komisijos atliekamais auditais, dėl kurių būdavo labai delsiama atlikti galutinį sąskaitų patvirtinimą, nepaisant teisės aktuose nustatyto termino (14 ½ mėnesio pasibaigus finansiniams metams). Savo 1982 m. paskelbtoje specialiojoje ataskaitoje Audito Rūmai pažymėjo, kad būdavo taip vėluojama užbaigti darbą, jog sprendimas dėl patvirtinimo beveik tapdavo nebeaktualus. Jie padarė išvadą, kad jokių finansinių metų, dėl kurių buvo priimtas sprendimas, sąskaitos negalėjo būti laikomos galutinai patvirtintomis, nes tokie sprendimai nebuvo galutiniai, išsamūs arba jie buvo ginčijami [4]. 5. 1991 m. Komisija sudarė darbo grupę tam, kad atkreiptų dėmesį į didėjančius sunkumus, aptiktus sąskaitų patvirtinimo procedūrose ir apie kuriuos pranešė su tuo susijusios šalys. Darbo grupės manymu, bendras metinis sprendimas dėl sąskaitų patvirtinimo sukėlė sunkumų, nes šiuo sprendimu tuo pačiu metu turėjo būti įgyvendintas apskaitos tikslas ir pripažinta, kad išlaidos buvo padarytos laikantis Bendrijos taisyklių. Remiantis pasiūlyta reforma, buvo nuspręsta procedūrą suskirstyti į du atskirus sprendimus: a) Metinį sprendimą, apimantį akredituotų mokėjimo agentūrų pateiktų metinių finansinių ataskaitų išsamumą, tikslumą ir teisingumą (toliau – patikimumą) (šis sprendimas toliau vadinamas finansiniu sprendimu). Šio sprendimo tikslais Komisija reikalauja, kad nepriklausomos audito įstaigos (toliau – sertifikavimo įstaigos) atliktų šių finansinių ataskaitų sertifikavimą. b) Sprendimus dėl iš Bendrijos lėšų nefinansuotinų išlaidų, nes jos nebuvo padarytos laikantis Bendrijos taisyklių. Tokie sprendimai (toliau – atitikties sprendimai) priimami Komisijos iniciatyva ir yra siejami ne su konkrečiais finansiniais metais padarytomis išlaidomis, o daugeliu atveju jie apima kelerių finansinių metų išlaidas. 6. Savo 1994 m. nuomonėje dėl šios reformos Audito Rūmai ir toliau teikė pirmenybę bendram metiniam sprendimui ir, nors pripažindami su tebetaikoma sistema susijusias problemas (visų pirma ilgo delsimo atvejus), laikėsi nuomonės, jog naujoji atskirų sprendimų sistema yra kompromisas, o ne tvirtinimo problemų sprendimo būdas. Tarpiniu laikotarpiu Audito Rūmai savo metinėse ataskaitose nuosekliai pažymėdavo, jog atitinkamų metų bendrų išlaidų tvirtinimo procedūra nebuvo pagreitinta. 1 LANGELIS DABARTINĖS SĄSKAITŲ PATVIRTINIMO PROCEDŪROS APRAŠYMAS Dabartinės sąskaitų patvirtinimo procedūros eiga yra tokia: a) ūkininkai atitinkamų valstybių narių akredituotoms mokėjimo agentūroms pateikia paraiškas; b) mokėjimo agentūra patikrina šias paraiškas ir sumoka pareiškėjui. Tuomet ji pateikia Komisijai patirtų išlaidų ataskaitas, o pastaroji šias išlaidas kompensuoja; c) mokėjimo agentūros sąskaitas ir išmokas tikrina nepriklausoma įstaiga (sertifikavimo įstaiga), kuri atsiskaito Komisijai sekančių metų vasario mėn; d) Komisija iki tų metų balandžio 30 d. turi nuspręsti, ar patvirtinti sąskaitas (finansinio patvirtinimo sprendimas), ar prašyti, kad būtų atlikta daugiau darbų arba būtų suteikta papildomos informacijos; e) tuomet Komisija vis dar gali tikrinti mokėjimo agentūros išmokėtas sumas. Šiuo tikslu Komisijos žemės ūkio ir kaimo plėtros generalinio direktorato atitinkamas direktoratas atlieka pagal metinę rizikos analizę atrinktus auditus, kuriais siekiama patikrinti, ar valstybės narės griežtai taikė išlaidų teisėtumui ir tvarkingumui tikrinti skirtas Bendrijos taisykles (atitikties auditai); f) jei atitikties auditų metu atskleidžiama, kad išlaidos nebuvo padarytos laikantis Bendrijos taisyklių arba kad valstybės narės nepakankamai patikrino atitinkamas išlaidas ir dėl to susidarė finansinis nuostolis ES biudžetui, Komisija gali nurodyti atlikti pataisymą, kuris iš tikrųjų yra atsisakymas kompensuoti valstybės narės išmokėtas sumas. Apie bet kokius Komisijos siūlomus pataisymus turi būti pranešta valstybėms narėms, kurios turi teisę taikyti taikinimo procedūrą. Tik pasibaigus šiai procedūrai Komisija gali įtraukti pataisymą į atitikties sprendimą. 7. Naujausi pakeitimai, turintys įtakos sąskaitų patvirtinimo procedūrai, įsigaliojo 2007 m., pradėjus taikyti patikslintus teisės aktus [5]. Šie pakeitimai susiję su teisėtumo ir tvarkingumo klausimais, taip pat Komisija gauna papildomų, su finansiniu patvirtinimu susijusių elementų. Visų pirma sertifikavimo įstaigos dabar privalo sertifikuoti ne tik finansines ataskaitas, bet ir mokėjimo agentūros vidaus kontrolės sistemos veikimą, bei į savo sertifikavimo ataskaitą įtraukti nuomonę apie naujai taikomą mokėjimo agentūros direktoriaus teikiamą patikinimo pareiškimą. Be to, sertifikavimo įstaigos turi tikrinti ir tvirtinti valstybių narių Komisijai pateiktus statistinius kontrolės duomenis bei vertinti tam tikrą mokėjimo agentūrų atliekamų naudos gavėjų patikrų vietoje skaičių. APIMTIS IR TIKSLAI 8. Tai, kad dabartinę sąskaitų patvirtinimo procedūrą sudaro du atskiri etapai, nulėmė Audito Rūmų audito metodą. Jo apimtis ir tikslai buvo nustatyti atsižvelgiant į kiekvieno iš šių dviejų etapų ir visos procedūros ypatybes, todėl ši ataskaita yra suskirstyta į tris dalis. FINANSINIS SĄSKAITŲ PATVIRTINIMAS 9. Audito metu buvo vertinamas sertifikavimo įstaigų vaidmuo ir nacionalinių subjektų pateiktų įvairių patikinimo elementų (žr. 2 langelį) kokybė bei jų panaudojimas. Šiame kontekste nagrinėjami klausimai buvo šie: a) Ar Komisija turi pakankamai informacijos, kad iki kiekvienų metų balandžio 30 d. galėtų priimti savo metinį finansinio patvirtinimo sprendimą? b) Ar finansinio patvirtinimo procedūra, kurią sudaro įvairios sudėtinės dalys, suteikia su operacijų teisėtumu ir tvarkingumu susijusius patikinimo elementus? 10. Audito darbai vietoje buvo atliekami Komisijos lygmeniu ir atrinktose mokėjimo agentūrose dešimtyje valstybių narių: Danijoje, Vokietijoje, Graikijoje, Ispanijoje, Prancūzijoje, Italijoje, Nyderlanduose, Lenkijoje, Portugalijoje ir Jungtinėje Karalystėje [6]. Vizitai į šias valstybes nares buvo vykdomi nuo 2008 m. lapkričio mėn. iki 2009 m. gegužės mėn. 11. Kiekvieno šio audito apimtį sudarė sertifikavimo įstaigų atliekamas planavimas, testavimas ir ataskaitų teikimas nagrinėjant atitinkamus susijusius dokumentus. Atliekant audito darbą buvo rengiami pokalbiai su pareigūnais, nagrinėjama sertifikavimo įstaigų audito metodika ir darbo dokumentai bei atliekami atrinktų operacijų testai. Audito metu taip pat buvo nagrinėjamas patikinimo pareiškimo, kurį pasirašo mokėjimo agentūros direktorius, rengimo pagrindas. 12. Nagrinėjamasis laikotarpis apėmė 2007 ir 2008 finansinius metus; audito metu buvo atsižvelgiama į patikslinimų, kuriuos Komisija 2008 m. buvo įtraukusi į savo gaires, įgyvendinimą. Nuo 2009 m. atlikti pakeitimai nebuvo įtraukti į auditą. SĄSKAITŲ ATITIKTIES PATVIRTINIMAS 13. Ši audito dalis buvo suplanuota siekiant nustatyti, kaip Komisija priima savo atitikties sprendimus ir įvertinti, kokiu mastu tokius sprendimus priimant atmetamos neteisėtos išmokos, jų nefinansuojant iš Bendrijos lėšų. Todėl auditu buvo siekta atsakyti į šiuos klausimus: a) Ar atitikties procedūra sudaro sąlygas nagrinėti pakankamą išlaidų kiekį? b) Ar netvarkingų išmokų biudžetui padaryta finansinė žala yra tinkamai kompensuojama taikant atitikties pataisymus? c) Ar atitikties sprendimai priimami laiku? 14. Audito metu buvo iš esmės nagrinėjami nuo 1999 m. iki 2008 m. pabaigos priimti atitikties sprendimai nuo 1 iki 29. Tačiau, kai manė esant reikalinga, Audito Rūmai analizavo naujus sprendimus dėl atitikties. Įrodymai buvo gauti peržiūrint bylas ir rengiant pokalbius Komisijoje. VISA SĄSKAITŲ PATVIRTINIMO PROCEDŪRA 15. Audito metu išsamiai išnagrinėjus kiekvieną sąskaitų patvirtinimo procedūros etapą, buvo siekiama įvertinti visos procedūros aprėptį ir rezultatus bei nustatyti, ar ji atlieka savo vaidmenį, kaip tai yra apibrėžta Finansiniame reglamente. Tokiu būdu buvo nagrinėjami šie klausimai: a) Ar dabartinė sąskaitų patvirtinimo procedūra leidžia pripažinti iš biudžeto mokėtinas išlaidas ir tokiu būdu patvirtinti biudžeto valdymo institucijoms pateiktas finansines ataskaitas? b) Ar dabartinė sąskaitų patvirtinimo procedūra prisideda prie finansinių Bendrijos biudžeto interesų apsaugos? I DALIS. FINANSINIS SĄSKAITŲ PATVIRTINIMAS ĮVADAS 16. Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 30 straipsnyje išdėstyta, kad Komisijos finansinis "sprendimas dėl sąskaitų apmokėjimo priimamas atsižvelgiant į pateiktos metinės sąskaitos užbaigtumą, tikslumą ir teisingumą". Šis sprendimas didžiąja dalimi grindžiamas sertifikavimo įstaigų pateiktais audito sertifikatais ir ataskaitomis bei mokėjimo agentūrų direktorių pateiktais patikinimo pareiškimais. Šiuo tikslu Komisija parengė gaires, į kurias turi atsižvelgti ir sertifikavimo įstaigos, ir mokėjimo agentūrų direktoriai. 2 LANGELIS NAUJAUSIŲ SU FINANSINIU SĄSKAITŲ PATVIRTINIMU SUSIJUSIŲ POKYČIŲ CHRONOLOGIJA Nuo 2007 finansinių metų taikomose išsamiose įgyvendinimo taisyklėse: reikalaujama, kad sertifikavimo įstaigos savo sertifikatuose ne tik nurodytų, kad mokėjimo agentūrų finansinės ataskaitos yra teisingos, išsamios ir tikslios, bet ir pažymėtų, kad "vidaus kontrolės procedūros atliktos tinkamai"; patikslinami pavyzdinės ataskaitos reikalavimai, kurių sertifikavimo įstaigos turi laikytis; į taisykles įtraukti konkretūs skirsniai, kuriuose nagrinėjamas i) IAKS, kaimo plėtros ir ex-post [7] kontrolės statistinių duomenų patikrinimas ir patvirtinimas; ii) priemonių, kurioms taikomi kiekybiniai apribojimai, viršutinių finansinių ribų laikymasis; ir iii) bendrosios išmokos schema; reikalaujama, kad prie metinių finansinių ataskaitų, susijusių tiek su EŽŪGF, tiek su EŽŪFKP, būtų pridedamas akredituotos mokėjimo agentūros atsakingo asmens (paprastai mokėjimo agentūros direktoriaus) pasirašytas patikinimo pareiškimas dėl mokėjimo agentūrų finansinių ataskaitų patikimumo ir įdiegtos sistemos siekiant suteikti pakankamą patikinimą dėl operacijų teisėtumo ir tvarkingumo. Sertifikavimo įstaigos taip pat turi pateikti nuomonę apie šį patikinimo pareiškimą. Be to, nuo 2008 finansinių metų turėjo būti pradėti taikyti svarbūs papildymai. Šiuose papildymuose: konkrečiai įvardijama, koks yra minimalus testų, kurių yra tikimasi iš sertifikavimo įstaigų, skaičius skolininkų srityje; toliau plėtojamas sertifikavimo įstaigoms keliamas reikalavimas patikrinti ir patvirtinti mokėjimo agentūrų perduotus statistinius kontrolės duomenis bei įvertinti pagrindinių patikrų vietoje kokybę; reikalaujama, kad prie patikinimo pareiškimo būtų pridėtas dokumentas, kuriame būtų pateiktas glaustas dokumentų ir atliktų darbų, kuriais buvo remiamasi rengiant patikinimo pareiškimą, sąrašas bei statistinių kontrolės duomenų analizė. Taip pat reikalaujama, kad sertifikavimo įstaigos "vertintų, ar pagalbinė informacija, kuria remtasi rengiant patikinimo pareiškimą, suteikia pakankamą pagrindą patikinimo pareiškimui ir pakankamai jį pateisina ir ar ji sutampa su informacija, kurią sertifikavimo įstaiga gavo savo atlikto audito metu". 17. Finansines ataskaitas kartu su pridėtais pareiškimais ir audito sertifikatais valstybės narės turi pateikti iki vasario 1 d. pasibaigus finansiniams metams [8]. Komisija iki balandžio 30 d. turi parengti oficialų sprendimą, kuriame ji priima ("patvirtina") mokėjimo agentūrų metines finansines ataskaitas arba atideda jų priėmimą vėlesnei datai ("jas atsieja"). Sprendimas priimamas peržiūrėjus valstybių narių pateiktų dokumentų rinkinį ir, jei tai yra būtina, atlikus papildomas dvišales užklausas. 18. Su finansiniu sąskaitų patvirtinimu susijusios pastabos pateiktos dviejuose skirsniuose, kuriuose, atitinkamai, nagrinėjamas finansinių ataskaitų patikimumo sertifikavimas (19–24 dalys) ir papildomas su operacijų teisėtumu ir tvarkingumu susijęs darbas, kurį nuo 2007 m. privalo atlikti sertifikavimo įstaigos (25–52 dalys). PASTABOS PATIKINIMAS DĖL MOKĖJIMO AGENTŪRŲ FINANSINIŲ ATASKAITŲ PATIKIMUMO 19. Kaip nurodyta pirmiau, Komisijos priimamas metinis finansinio patvirtinimo sprendimas apima finansinių ataskaitų patikimumą, t. y. jų išsamumą, tikslumą ir teisingumą. Šis sprendimas yra daugiausia pagrįstas sertifikavimo įstaigų pateiktais su šiomis finansinėmis ataskaitomis susijusiais sertifikatais ir ataskaitomis. 20. Audito Rūmų sudarytos sertifikavimo įstaigų imties audito metu buvo nagrinėjama, kokiu mastu jų darbas suteikia pakankamą patikinimą Komisijai atitinkamam sprendimui priimti, ir nustatoma, ar aptikti trūkumai šiame sprendime buvo teisingai atspindėti. Tolesnėse dalyse apibendrinami pagrindiniai Audito Rūmų nustatyti trūkumai. PASIKLIOVIMAS VIDAUS AUDITO SKYRIAUS DARBU 21. Audito metu buvo nustatyta, kad kai kurios sertifikavimo įstaigos labai pasitikėjo mokėjimo agentūrų vidaus audito skyrių darbu jo pakankamai nepatikrinusios, kaip reikalaujama pagal tarptautinius audito standartus. Jos arba iš dalies pasikliovė mokėjimo agentūros vidaus audito skyriaus anksčiau atliktu darbu (DE, ES), arba prašė vidaus audito skyriaus jų vardu atlikti dalį testų (DK, PT, UK) [9]. NEPAKANKAMI IŠLAIDŲ SAVARANKIŠKI TESTAI (T. Y. ATSKIRŲ IŠMOKŲ PATIKROS) 22. Nustatyta Komisijos reikalavimų [10] dėl savarankiškų testų – o jie yra esminė audito procedūrų ypatybė – nesilaikymo atvejų, tarp jų: netinkami dokumentai siekiant įrodyti, kad sertifikavimo įstaigos perskaičiavo minimalų atskirų išmokų skaičių (ES, IT), nepakankamas teisių į išmokas [11] ir atitinkamų išmokų pagal bendrosios išmokos schemą (BIS) patikrinimas (DK, DE, ES, IT, UK) bei darbo dokumentų, kuriuos parengė sertifikavimo įstaigos siekdamos pagrįsti savo audito išvadas, trūkumai (DE, EL, ES, IT, PL, PT, UK). NEPAKANKAMI SKOLININKŲ LENTELIŲ TESTAI 23. Į mokėjimo agentūrų teikiamas finansines ataskaitas įtraukiamos lentelės, kuriose išvardyti dėl pažeidimų ar kompleksinio paramos susiejimo klausimų susidariusių nepagrįstai išmokėtų sumų, kurios turi būti susigrąžintos ir vėliau iš naujo įskaitytos į Bendrijos biudžetą, atvejai ("skolininkų lentelės"). Šių duomenų patikimumas yra svarbus, nes jie turi tiesioginį finansinį poveikį sumoms, kurios turi būti susigrąžintos taikant pagal sąskaitų patvirtinimo procedūrą numatytą susigrąžinimo mechanizmą [12]. Todėl sertifikavimo įstaigos privalo atlikti lentelių tikslumo ir išsamumo testus. 24. Daugelyje aplankytų valstybių narių buvo nustatyta, kad tokie testai buvo nepakankami tiek išsamumo, tiek tikslumo atžvilgiu. Pagrindiniai nustatyti faktai buvo susiję su tuo, kad sertifikavimo įstaigos nepatikrino, ar nustatytų pažeidimų atvejai laiku įtraukiami į lenteles ir nenustatė pakankamai faktų, pagrindžiančių mokėjimo agentūrų atitinkamai įrašytus pataisymus ir nurašymus. DARBAS, ATLIKTAS SIEKIANT PAGRĮSTI PATIKINIMĄ DĖL OPERACIJŲ TEISĖTUMO IR TVARKINGUMO, BUVO NEPAKANKAMAS 25. Kaip minėta pirmiau, Komisija ženkliai išplėtė darbo, kurį turi atlikti sertifikavimo įstaigos, apimtį aprėpiant ne tik finansinių ataskaitų patikimumą, bet ir tam tikrus su teisėtumu ir tvarkingumu susijusius aspektus. Sertifikavimo įstaigos dabar privalo sertifikuoti patenkinamą vidaus kontrolės procedūrų veikimą, patikrinti ir patvirtinti statistinius kontrolės duomenis bei įvertinti patikrų vietoje kokybę. 26. Tačiau taikant dabartinę procedūrą nereikalaujama, kad sertifikavimo įstaigos patikrintų, ar operacijos galutinio naudos gavėjo lygmenyje yra tinkamos finansuoti, todėl sertifikavimo įstaigos tokio patikrinimo į savo atliekamus savarankiškus testus neįtraukia. NEPAKANKAMAI NUSTATYTOS PAGRINDINĖS IR PAPILDOMOS KONTROLĖS PRIEMONĖS IR RIBOTAS SISTEMŲ PATIKIMUMO TESTŲ SKAIČIUS 27. Vienas pagrindinių naujų patikslintos reguliavimo sistemos įdiegtų elementų yra reikalavimas sertifikavimo įstaigoms nurodyti, ar jos gavo pakankamą patikinimą, jog "(…) gerai veikė vidaus kontrolės tvarka" [13]. 28. Viena sertifikavimo įstaiga nesugebėjo nustatyti svarbiausių pagrindinių ir papildomų kontrolės priemonių, kurios turėtų būti įdiegtos patikrintose mokėjimo agentūrose (ES), nepaisant to, kad Komisija pateikė sąrašą, naudojamą kaip gairės tam tikrų schemų atveju [14]. Kitose įstaigose (DK, EL, IT, PT) šis nustatymas nebuvo išsamus. 29. Tais atvejais, kai sertifikavimo įstaigos buvo nustačiusios pagrindines ir papildomas kontrolės priemones, audito metu buvo aptikta, kad jų testavimas didžia dalimi apsiribojo tikrinimu, ar tokios kontrolės priemonės egzistuoja, o ne tikrinimu, ar jos iš tikrųjų veikia ir yra veiksmingos, t. y. kad jos veikė veiksmingai ir jų rezultatai atspindėjo tikrovę (DK, DE, EL, ES, IT, PL, PT, UK). 30. Be to, daugeliu atvejų, kuomet mokėjimo agentūra teisėtai perdavė konkrečias funkcijas išorės įstaigoms ("įgaliotoms įstaigoms"), audito metu buvo nustatyta, kad sertifikavimo įstaigos apribojo savo audito apimtį centrinėje mokėjimo agentūroje turimų dokumentų nagrinėjimu (DK, EL, IT, NL, PT) arba nesugebėjo nustatyti, o vėliau ir testuoti kai kurių šių įstaigų (DE, FR). STATISTINIŲ KONTROLĖS DUOMENŲ TVIRTINIMO TRŪKUMAI 31. Sertifikavimo įstaigų su teisėtumu ir tvarkingumu susijusios funkcijos buvo ženkliai išplėstos: šios įstaigos nuo 2007 finansinių metų privalo tikrinti ir tvirtinti statistinius kontrolės duomenis, kuriuos valstybės narės kasmet teikia Komisijai. Šie statistiniai duomenys perteikia mokėjimo agentūrų atliktų administracinių patikrų ir patikrų vietoje rezultatus, kurie yra išdėstomi lentelėje. 2008 m. rugsėjo mėn. Komisija paskelbė patikslintas su patvirtinimu, kurį turi atlikti sertifikavimo įstaigos, susijusias gaires. 32. Patikslintose gairėse vis dar nebuvo visiškai tiksliai apibrėžta audito užduoties apimtis, visų pirma tie statistinių duomenų elementai, kuriuos turi patikrinti ir atrinkti sertifikavimo įstaigos. Šis Audito Rūmų audito metu nustatytas tikslumo trūkumas prisidėjo prie didelės sertifikavimo įstaigų atlikto darbo apimties ir nuodugnumo įvairovės, nes kai kurios sertifikavimo įstaigos nusprendė taikyti testus tik tam tikrai lentelėse pateiktų statistinių duomenų daliai. 33. Daugelyje aplankytų sertifikavimo įstaigų taikyti testai nebuvo tokie nuoseklūs, kaip buvo nustačiusi Komisija. Visų pirma: a) nebuvo atliktas išsamus Komisijai pateiktų statistinių kontrolės duomenų ir pagrindinių duomenų bazių sutikrinimas (DE, EL, ES (2007 m.), FR ir IT); b) kai kurios mokėjimo agentūros neturėjo išsamių duomenų bazių, kad pagrįstų su kai kuriomis IAKS ir kaimo plėtros schemomis susijusius savo teikiamus statistinius kontrolės duomenis (DE, EL, FR); be to, kai kuriais atvejais (DK, DE, FR) atliekant pateiktų statistinių duomenų ir pagrindinių duomenų bazių sutikrinimą buvo atskleista neatitikimų, kurių sertifikavimo įstaigos deramai neišnagrinėjo; c) be to, kai kurios sertifikavimo įstaigos nesudarė nustatytos minimalios patikrinimo ataskaitų imties, kuri yra būtina tikrinant statistinius kontrolės duomenis pagrindžiančias duomenų bazes (DE, NL) arba atliko tik šių duomenų bazių dalių testus (DE, EL, FR, IT). 34. Pirmiau minėti trūkumai kartu su tam tikrų sertifikavimo įstaigų pareikštomis neigiamomis nuomonėmis (DK, UK) dėl bent dalies šių statistinių duomenų patikimumo žymiai sumažina galimybes Komisijai jais pasinaudoti patikinimo tikslais. Kitas statistinių kontrolės duomenų naudojimui būdingas trūkumas atsiranda dėl imčių sudarymo metodikų, kurias taiko mokėjimo agentūros, atrinkdamos paraiškas patikroms vietoje atlikti. Šios metodikos neleidžia atlikti konkretaus patikimumo lygio statistinės ekstrapoliacijos, o tai savo ruožtu turi įtakos galimybei pasinaudoti bet kokiu tuo grindžiamu klaidų lygiu. NEPAKANKAMAS PATIKRŲ VIETOJE TIKRINIMAS 35. Viena reikalavimo testuoti veiksmingą vidaus kontrolės sistemos veikimą bei tikrinti ir tvirtinti statistinius kontrolės duomenis sudėtinių dalių yra tai, kad sertifikavimo įstaigos privalo patikrinti patikrų vietoje imtį. Gairėse reikalaujama, kad sertifikavimo įstaigos patikrintų mažiausiai 10 kiekvienai audituojamai populiacijai taikytų patikrų, šias patikras atliekant iš naujo arba lydint jas atliekančius inspektorius siekiant įvertinti tokių patikrų tinkamumą. Tik viena iš patikrintų sertifikavimo įstaigų (PL) šį Komisijos reikalavimą įvykdė. Visos kitos patikrintos sertifikavimo įstaigos šio tikslo nepasiekė, o kai kuriais atvejais jų darbas buvo netinkamas (EL, FR, IT). Sertifikavimo įstaigos teisinosi dėl šių trūkumų tuo, kad per vėlai buvo parengta atitinkama Komisijos gairė ir pabrėžė, kad iškilo tokiai audito užduočiai būdingų sunkumų, visų pirma susijusių su jai skirtomis išlaidomis, laiko pasirinkimu ir būtina technine patirtimi. 36. Be to, aplankytos sertifikavimo įstaigos pagrindinį dėmesį skyrė "klasikiniams" patikrinimams vietoje, kurie neaprėpė "nuotolinio stebėjimo" būdu atliekamų patikrų vietoje, nors šios patikros sudaro nemažą visų patikrų dalį (DE, EL, FR, PL, UK). 37. Didžioji aplankytų sertifikavimo įstaigų dauguma, išskyrus DK ir IT įstaigas, nusprendė lydėti patikrinimus vietoje atliekančius inspektorius, o ne sudaryti konkrečią anksčiau atliktų patikrinimų imtį ir juos iš naujo atlikti. Šis metodas atitinka Komisijos gaires, tačiau jo trūkumas yra tai, kad yra panaikinamas "netikėtumo efektas", kadangi patikras vietoje atliekantys inspektoriai žino, kad juos vertins, todėl šie patikrinimai gali nereprezentuoti vertinamosios populiacijos. Pakartotinai atlikus ankstesnę patikrą [15] tikrinamuoju laikotarpiu atliktos patikros vietoje įvertinamos geriau. 38. Šie su sertifikavimo įstaigų atliktų patikrų vietoje įvertinimu susiję nustatyti faktai taip pat turi įtakos tam, kaip gali būti panaudojami mokėjimo agentūrų Komisijai perduodami statistiniai kontrolės duomenys, kurie iš esmės grindžiami tokių patikrų rezultatais. Tai yra pripažinta valstybėms narėms skirtuose naujuose Komisijos pasiūlymuose (žr. Komisijos atsakymą į 67 dalį), kuriuose Komisija nustatė naujas sąlygas, pagal kurias ji yra pasirengusi riboti finansinių pataisymų lygį iki valstybių narių nustatyto ir jų kontrolės statistikos duomenyse pateikto klaidų lygio. MOKĖJIMO AGENTŪROS DIREKTORIAUS TEIKIAMAS PATIKINIMO PAREIŠKIMAS – TEIGIAMAS POSLINKIS, TAČIAU ŠIS PAREIŠKIMAS DAR NĖRA PAKANKAMAI PAGRĮSTAS 39. Nuo 2007 finansinių metų kiekvienos mokėjimo agentūros direktorius privalo Komisijai teikti patikinimo pareiškimą [16], kuriame nurodyta, ar pateiktos finansinės ataskaitos teisingai, išsamiai ir tiksliai atspindi finansinių metų išlaidas ir pajamas ir ar yra įdiegta sistema, suteikianti pakankamą patikinimą dėl operacijų teisėtumo ir tvarkingumo. 40. Be to, nuo 2008 finansinių metų mokėjimo agentūrų direktoriai, pasitelkdami naudotų dokumentų sąrašą ir atlikto darbo santrauką, privalo atskleisti pagrindą, kuriuo remiantis buvo parengtas patikinimo pareiškimas. Statistinių kontrolės duomenų analizė turi sudaryti patikinimo pareiškimo pagrindo dalį. 41. Audito Rūmų nuomone, reikalavimo teikti patikinimo pareiškimą nustatymas yra teigiamas poslinkis didinant atskaitomybę ir prisiimant didesnę atsakomybę už tinkamą žemės ūkio išlaidų valdymą. Tačiau tai, kaip Komisija juo pasinaudos patikinimo tikslais, priklauso nuo metodikos, kuri buvo taikyta rengiant šį pareiškimą. 42. 2008 finansiniais metais Audito Rūmų nustatyti su patikinimo pareiškimų rengimu susiję trūkumai apriboja patikinimo, kurį šie pareiškimai gali suteikti Komisijai, laipsnį. Šie trūkumai išsamiai išdėstyti tolesnėse dalyse. 43. Nors 2008 m. patikslinta gairė Nr. 4 [17] buvo pirmą kartą aptarta 2008 m. liepos mėn. surengtame Žemės ūkio fondų komiteto posėdyje, ji mokėjimo agentūrų direktoriams buvo pateikta tik tų metų gruodžio mėn. įvykusio posėdžio metu, t. y. pasibaigus finansiniams metams ir likus mažiau nei dviem mėnesiams iki finansinių ataskaitų pateikimo termino. Todėl ji buvo pateikta per vėlai, kad į ją būtų tinkamai atsižvelgta nagrinėjant 2008 finansinius metus. Dar svarbiau yra tai, kad gairėje nebuvo išsamiai paaiškinta, kokie statistiniai kontrolės duomenys yra laikomi svarbiausiais ir kokio tipo analizė turi būti atlikta. 44. Laikydamiesi formalaus požiūrio, Audito Rūmai pažymi, kad prie daugelio patikrintų patikinimo pareiškimų nebuvo pridėta juos pagrindžianti atlikto darbo santrauka (EL, PT) ar kiekybinė statistinių kontrolės duomenų analizė (DK, DE, EL, FR, NL, PT). 45. Iš esmės Audito Rūmai nustatė, kad rengiant daugelį patikinimo pareiškimų, nors ir buvo naudojamasi keliais vidaus kontrolės sistemos elementais, nebuvo remiamasi patikinimo modeliu, užtikrinančiu, kad būtų sistemingai aprėpiamos visos pagrindinės kontrolės priemonės ir akreditavimo kriterijai. Toks modelis, jei jį taikytų mokėjimo agentūrų direktoriai, sustiprintų jų rengiamų pareiškimų pagrindą. 46. Šio patikinimo modelio netaikymo pasekmių pavyzdys yra toks atvejis, kuomet patikinimo pareiškimas yra iš dalies grindžiamas skirtingų mokėjimo agentūros departamentų vadovų teikiamomis "patikinimo pareiškimo dalimis", o šios patikinimo pareiškimo dalys savo ruožtu, kaip tai yra nustatyta, iš esmės yra pagrįstos atitinkamo departamento vadovo išvada, jų nepagrindžiant jokiais įrodymais (pvz., kontroliniu sąrašu), kurie parodytų, kuo remiantis jos buvo parengtos (EL, ES). Vienoje valstybėje narėje (ES) pagrindinėms funkcijoms, kaip antai išmokų mokėjimas, patikinimo pareiškimo dalys nebuvo parengtos. 47. Audito Rūmų vizitų valstybėse narėse metu buvo nustatyta, kad statistinių kontrolės duomenų analizė, visų pirma klaidų lygio analizė, nebuvo atlikta (EL, ES, NL, PL), buvo netinkama (DE, FR, IT) arba neišsami (PT, UK), nepaisant to, kad šį dokumentą mokėjimo agentūrų direktoriai sistemingai mini prie patikinimo pareiškimo pridedamų dokumentų sąraše. 48. Be to, Audito Rūmai atliko nedidelį klaidų lygio perskaičiavimą ir nustatė, kad tam tikrais atvejais jie viršijo 2 %, o tai yra Komisijos nustatyta riba, kurią viršijus reikia apsvarstyti galimybę į patikinimo pareiškimą įtraukti išlygą (EL, ES Ekstremadūra, IT, PT). Nebuvo nustatyta, kad atitinkamų mokėjimo agentūrų direktoriai būtų atlikę tokią analizę. 49. Galiausiai Audito Rūmų arba pačių sertifikavimo įstaigų atliktos statistinių kontrolės duomenų patikros atskleidė su atitinkamomis trijų mokėjimo agentūrų lentelėmis susijusių trūkumų, kurie kelia abejonių dėl šių statistinių duomenų patikimumo (DK, EL, UK). RIBOTA SU SERTIFIKAVIMO ĮSTAIGŲ NUOMONE DĖL PATIKINIMO PAREIŠKIMO SUSIJUSI PRIDĖTINĖ VERTĖ 50. Nuo 2007 finansinių metų sertifikavimo įstaigos taip pat privalo parengti atskirą nuomonę dėl patikinimo pareiškimo atitikties reguliavimo sistemoje nustatytiems reikalavimams. Su šiuo darbu susijusios rekomendacijos pateiktos Komisijos gairėje Nr. 7, kurioje, be kita ko, reikalaujama, kad sertifikavimo įstaigos tikrintų, ar prie patikinimo pareiškimo pridedama patvirtinamoji informacija yra tinkama. 51. Nepaisant to, kad kai kurios sertifikavimo įstaigos parengė konkrečias darbo programas, skirtas patikinimo pareiškimui įvertinti, iš esmės nebuvo atliktas joks papildomas audito darbas šiai nuomonei pagrįsti, išskyrus tą, kuris buvo atliktas sertifikuojant finansines ataskaitas. Tokia su sertifikavimo įstaigų nuomone dėl patikinimo pareiškimo susijusi pridėtinė vertė yra ribota, nes ji apima ne ką daugiau nei audito sertifikato ir patikinimo pareiškimo palyginimą (DK, DE, EL, ES, IT, UK). Vienu atveju (FR), rengiant sertifikavimo įstaigos nuomonę, nebuvo vadovaujamasi gairėje Nr. 7 nustatytu modeliu, visų pirma šioje nuomonėje nebuvo nurodytas patikinimo pareiškimo rengimo pagrindo įvertinimas. 52. Be to, Audito Rūmai pažymi, kad jau anksčiau šioje ataskaitoje išryškinti trūkumai (žr. 47–49 dalis), turintys įtakos statistinių kontrolės duomenų panaudojimui, nebuvo paminėti atitinkamų sertifikavimo įstaigų nuomonėse dėl patikinimo pareiškimo. II DALIS. SĄSKAITŲ ATITIKTIES PATVIRTINIMAS ĮVADAS 53. Atitikties patvirtinimas dabartine forma buvo nustatytas kaip reformos, kuri buvo įgyvendinta 1996 m., dalis. Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 31 straipsnio 1 dalyje šiame procedūros etape nustatyta, kad "Komisija priima sprendimą dėl išlaidų, kurios nebus finansuojamos (…), jeigu ji nustato, kad (…) išlaidos buvo padarytos pažeidžiant Bendrijos taisykles". 54. Nuo 1999 m. iki 2008 m. pabaigos Komisija priėmė 29 atitikties sprendimus ir jais remdamasi iš Bendrijos lėšų iš viso nefinansavo 5582 milijonų eurų. 1 diagramoje pagal kalendorinius metus pateiktos sumos, kurios šiuo laikotarpiu nebuvo finansuotos [18]. 1 DIAGRAMA SUMOS, KURIOS PER KALENDORINIUS METUS NEBUVO FINANSUOTOS +++++ TIFF +++++ PASTABOS KOMISIJOS VYKDOMI ATITIKTIES AUDITAI NEPAKANKAMAI APIMA IŠLAIDAS IR RIZIKĄ 55. Komisija, remdamasi metine įvairių žemės ūkio išlaidų rizikos analize, kiekvienais metais nustato priemones ir valstybes nares, kurioms bus atliktas atitikties auditas. 56. Siekdama atlikti konkrečių (n) metų rizikos analizę, Komisija išskaido n-2 metų žemės ūkio išlaidas į atskiras "audito sritis" [19]. 2008 m. centrinėje rizikos analizėje (CRA) Komisija išskyrė 83 audito sritis, kurioms taikomos panašios valdymo ir kontrolės sistemos. Kadangi šių sričių išlaidas įvykdė skirtingos mokėjimo agentūros, šios audito sritys yra priskirtos atitinkamai mokėjimo agentūrai ir sudaro vadinamą audito srities/mokėjimo agentūros porą (toliau – "audito sfera"). Siekdama atlikti 2008 m. pagrindinę rizikos analizę, Komisija nustatė 1807 audito sferas, kurioms būdingi skirtingi rizikos veiksniai. Rizikos veiksniai, į kuriuos atsižvelgiama, yra svarba finansiniu požiūriu ir keletas kitų rizikos veiksnių, pavyzdžiui, tai audito sferai taikomų kontrolės sistemų kokybė arba mokėjimo agentūros savybės. Apjungdama šiuos rizikos veiksnius, Komisija nustato kiekvienai audito sferai kylančią riziką ir ją kiekybiškai įvertina konkrečiu skaičiumi (vadinamu "kombinuota rizika"). Atskiros audito sferos išdėstomos jų kombinuotos rizikos vertės mažėjimo tvarka. Tuomet Komisija, remdamasi šiuo sąrašu, nustato audito prioritetus. Tai, kad finansinė svarba vaidina pagrindinį vaidmenį nustatant kylančios rizikos kiekybinį įvertį, reiškia, kad labiau tikėtina, jog kaip didžiausios rizikos sritis bus suklasifikuota ir tikrinama ta audito sfera, kuriai yra būdingos didelės išlaidos. 57. Taikant šią procedūrą atitikties auditai atliekami tik nedideliam priemonių ir mokėjimo agentūrų, kurias Komisija įvardija kaip prioritetines, skaičiui. 2006, 2007 ir 2008 m. Komisijos atliktų atitikties auditų aprėptis pateikta 1 lentelėje. 58. Lentelėje parodyta, kad atitikties auditai apėmė tik dalį žemės ūkio išlaidų: 2006 m. šis procentinis dydis siekė 44 %, 2007 m. – 25 %, o 2008 m. – 47 %. Tai, kad per trejus metus susidaranti procentinių dydžių suma viršija 100 %, nereiškia, kad šiuo laikotarpiu buvo išnagrinėtos visos audito sferos. Taip yra todėl, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu kai kurios audito sferos buvo išnagrinėtos kelis kartus. 1 LENTELĖ IŠLAIDŲ APRĖPTIS VYKDANT ATITIKTIES AUDITUS Šaltinis: Lentelė, atspindinti Komisijos žemės ūkio ir kaimo plėtros generalinio direktorato 2008 m. metinės veiklos ataskaitos 92 puslapyje paskelbtą informaciją. | Aprėptos išlaidos, % | Politikos sritys1 [1001] | Pagrindinės schemos | 2006 m. | 2007 m. | 2008 m. | Intervencija į žemės ūkio rinkas | Eksporto grąžinamosios išmokos, vaisiai ir daržovės, pienas, viešasis saugojimas, vynas | 48 % | 32 % | 47 % [1002] | Tiesioginė pagalba | Bendrosios išmokos schema, VIPS, susietos priemokos | 50 % | 24 % | 47 % | Kaimo plėtra | Agrarinė aplinkosauga, kalnuotos vietovės, ūkių modernizavimas, įvairinimas | 16 % | 20 % | 45 % | | Vidurkis | 44 % | 25 % | 47 % | 59. Be to, Komisijos gebėjimą nefinansuoti tų išlaidų, kurios nebuvo padarytos laikantis Bendrijos taisyklių, vykdant atitikties auditus dar labiau apriboja Reglamente įtvirtinta vadinamoji "24 mėnesių taisyklė" [20]. Taisyklė nustato, kad "negalima atsisakyti finansuoti išlaidų, kurios buvo padarytos prieš daugiau kaip dvidešimt keturis mėnesius iki Komisijos raštiško pranešimo valstybei narei apie patikrinimo išvadas". Šios taisyklės tikslas – valstybėms narėms suteikti tam tikrą teisinio tikrumo laipsnį. Iš tikrųjų tai reiškia, kad audito metu nustatyti faktai, apie kuriuos buvo pranešta 2005 m. spalio 15 d., leistų Komisijai nefinansuoti tik tų išmokų, kurios buvo išmokamos nuo 2003 m. spalio 15 d. Jei to paties audito metu nustatytos tos pačios rūšies neteisėtos išmokos būtų buvusios išmokėtos iki 2003 m. spalio 15 d., tuomet "24 mėnesių taisyklė" neleistų jų nefinansuoti. 60. Nors teisinis tikrumas yra teisėtas tikslas, kol nėra galima išsami audito aprėptis per tam tikrą laikotarpį, bendras Komisijos dabartinės audito aprėpties ir 24 mėnesių taisyklės poveikis sąlygoja tai, kad kai kuriose išlaidų srityse, jei jos galų gale audituojamos, nėra galimybės atlikti pataisymus. Tai geriausiai iliustruoja 3 langelyje pateiktas pavyzdys. 3 LANGELIS NETEISĖTOS IŠMOKOS, KURIOMS NETAIKOMA ATITIKTIES PATVIRTINIMO PROCEDŪRA Audito Rūmai įvertino į 2006 m. liepos 27 d. atitikties sprendimą Nr. 22 (2006/554/EB) įtrauktą pataisymą. Šis pataisymas siekė apie 77,1 milijono eurų; juo, be kita ko, buvo siekiama išnagrinėti riziką, kad pagalba buvo išmokėta Prancūzijos šlapžemių plotams, kurie neatitiko tiesioginės pagalbos teikimo reikalavimų. Buvo nustatyta su išlaidomis, kurios buvo patirtos per 24 mėnesius iki pranešimo Prancūzijai išsiuntimo 2001 m. spalio mėn., susijusi pataisymo suma. Nors Komisijos manymu, už tos pačios rūšies plotus iki 1999 m. spalio mėn. sumokėtos išmokos taip pat buvo neteisėtos, šios išmokos dėl "24 mėnesių taisyklės" taikymo negalėjo būti įtrauktos į pataisymo sumą. Šiuo atveju, kuris yra kitas ilgų sistemoje esančių vėlavimų pavyzdys, Audito Rūmų skaičiavimais, išmokų, kurios negalėjo būti pataisytos, suma siekė apie 100 milijonų eurų. 61. Tam, kad būtų tiksliai nustatyta bendra suma, kurios Komisija dėl šios taisyklės taikymo negalėtų nefinansuoti, būtina konkreti ir išsami informacija, o ja Komisijoje negalima pasinaudoti. Audito Rūmų analizė rodo, kad audito sferos, kurioms šis apribojimas turi įtakos, pavieniui finansine prasme yra santykinai nelabai reikšmingos, tačiau dėl jų kiekio bendra suma nėra nereikšminga. Atsižvelgdami į tai, Audito Rūmai taip pat pažymi, kad į Komisijos pagrindinę rizikos analizę įtraukus daug audito sričių (2008 m. jų buvo 1 807), neįmanoma per pagrįstą laikotarpį jų išsamiai išnagrinėti. KOMISIJOS ATLIEKAMI PATAISYMAI NĖRA PAGRĮSTI TIKSLIU BENDRIJAI PADARYTOS FINANSINĖS ŽALOS ĮVERTINIMU 62. Reglamente (EB) Nr. 1290/2005 nustatyti bendrieji principai, kuriais reikia vadovautis siekiant nustatyti atitikties pataisymų sumą. Jame nustatyta, kad "Komisija įvertina sumas, kurios nebus finansuojamos, atsižvelgdama į nustatytą neatitikimo svarbą. Komisija atsižvelgia į pažeidimo pobūdį ir lygį bei į Bendrijai padarytą finansinę žalą" [21]. Pagal šias taisykles Komisija turi veiksmų laisvę nustatyti jos naudojamus metodus, kuriuos ji gali pritaikyti nustatydama finansinių pataisymų sumą. Darbo dokumente Komisija smulkiai išdėstė šiuos atitikties pataisymų apskaičiavimo metodus [22]. 63. Komisijos darbo dokumente numatyta, kad fiksuoti dydžiai turi būti naudojami tada, kai negalima pritaikyti vieno iš dviejų kitų metodų (žr. 4 langelį). Todėl Audito Rūmai išnagrinėjo tų taikytų pataisymų, kuriuos pagal Komisijos darbo dokumentą buvo leista nustatyti naudojant fiksuoto dydžio ar konkretiems atvejams taikomus (kitus) metodus, pobūdį [23]. Analizė apėmė šešis audito laikotarpiu (2007 ir 2008 m.) priimtus atitikties sprendimus [24]. 4 LANGELIS FINANSINIŲ PATAISYMŲ APSKAIČIAVIMUI TAIKOMI KOMISIJOS METODAI Komisija išsamiai pateikia tris skaičiavimo metodus: a) Kai audito metu atskleista klaida yra pagrįsta konkrečiu atveju (ar keliais atvejais), pataisymo suma yra lygi klaidingų operacijų vertei. b) Kai klaidos atskleidžiamos išnagrinėjus reprezentatyvią operacijų imtį, pataisymas tuomet yra grindžiamas šių rezultatų ekstrapoliavimu. c) Kai neįmanoma pasinaudoti vienu iš šių dviejų paminėtų metodų, rizikingų išlaidų sumai taikomi fiksuoto dydžio pataisymai. Taikomo fiksuoto dydžio pataisymo lygis (2 %, 5 %, 10 %, 25 % ar aukštesnis lygis) priklauso nuo aptiktų trūkumų rimtumo, taip pat nuo to, ar jie yra susiję su pagrindinėmis ar papildomomis kontrolės priemonėmis, ir nuo to, ar jie nuolat pasikartoja, ar ne [25]. 2 % fiksuoto dydžio taikymas | Kai pagrindinės kontrolės priemonės patenkinamos, tačiau viena ar daugiau papildomų kontrolės priemonių neveikė. | 5 % fiksuoto dydžio taikymas | Kai vykdomas nepakankamas visų pagrindinių kontrolės priemonių skaičius arba jos nevykdomos taip dažnai ar nuodugniai, kaip reikalaujama teisės aktuose. Todėl iškyla didelė nuostolio Fondui rizika. | 10 % fiksuoto dydžio taikymas | Kai netaikoma viena ar daugiau pagrindinių kontrolės priemonių arba jos taikomos taip blogai arba taip retai, kad jos tampa visiškai neveiksmingos nustatant paraiškų tinkamumą finansuoti arba užkertant kelią pažeidimams. Todėl iškyla didelė plataus masto nuostolių Fondui rizika. | 25 % fiksuoto dydžio taikymas | Kai kontrolės sistema nėra įdiegta arba joje yra rimtų trūkumų ir yra įrodymų apie plataus masto pažeidimus bei aplaidumą kovojant su neteisėta veikla arba sukčiavimu. Iškyla rizika, kad Fondui gali būti padaryti ypač dideli nuostoliai. | Didesnių fiksuotų dydžių taikymas | Kai trūkumai yra tokie rimti, kad gali būti prilyginami visiškam Bendrijos taisyklių nesilaikymui. Tokiu būdu visos išmokos tampa neteisėtos. | 64. 2 diagramoje parodyta, kad kiekvieno (2007 ir 2008 m) išnagrinėto atitikties sprendimo atveju didžioji dauguma pataisymų (pagal vertę) yra fiksuoto dydžio pataisymai ir todėl jie negali būti laikomi išimtimi. Apskritai turint omenyje visus šešis atitikties sprendimus, 92 % pataisymų (pagal vertę) yra fiksuoto dydžio pataisymai. 2 DIAGRAMA FIKSUOTO DYDŽIO PATAISYMAI, PALYGINTI SU KITAIS METODAIS +++++ TIFF +++++ 65. Svarbiausia priežastis, kodėl šis metodas yra dažniausiai naudojamas, yra ta, kad pagrindinė Komisijos atitikties auditų sudedamoji dalis yra valstybių narių taikomų sistemų įvertinimas. Tačiau naudojant šį metodą nepakankamai atsižvelgiama į poreikį tiksliau nustatyti sistemose aptiktų trūkumų finansines pasekmes. Tais atvejais, kur tokios pasekmės yra kiekybiškai įvertinamos ir reikšmingos, taigi ir tikėtini pataisymai yra dideli, reikėtų atlikti pakankamai vadinamųjų savarankiškų testų, t. y. išsamių pagalbos išmokos testų, įskaitant jos tinkamumo patikrą (vietoje) naudos gavėjo lygmeniu, kurie leistų atlikti tikslų taisomosios sumos kiekybinį įvertinimą (pvz., ekstrapoliuojant statistiškai tinkamą imtį). Komisija savo Praktiniame vadove pripažįsta šį apribojimą ir jį paaiškina tuo, kad "atlikdamas sąskaitų patvirtinimo procedūrą, auditorius privalo ne tik įvertinti sistemos trūkumus (tai reikštų, kad turėtų būti taikomi kontrolės testai), bet ir atsižvelgti į finansinį trūkumų poveikį (tai reikštų, kad turėtų būti taikomi savarankiški testai)", tačiau nurodo, kad faktiškai tai yra neįmanoma, kadangi "tam, kad būtų atlikti pakankamo lygio savarankiški testai, reikėtų daugiau išteklių, nei jų turima". 66. Fiksuoto dydžio metodo sudėtingumas yra tas, kad sistemų trūkumai atspindi neteisėtų išmokų riziką, tačiau nesuteikia įrodymų, kad šios neteisėtos sumos iš tikrųjų buvo išmokėtos, o tikimybė, kad bendra jų suma prilygo pritaikytam fiksuoto dydžio pataisymui, yra dar mažesnė. Todėl fiksuoto dydžio pataisymai, nesuteikia tinkamo pagrindo tiksliai nustatyti neteisėtas išmokas atsiradusias dėl nustatytų sistemų trūkumų [26]. Iš tikrųjų Komisija savo Atitikties auditų praktiniame vadove pripažįsta, kad taikant sistemų vertinimu grindžiamą audito metodą, dažniausiai yra neįmanoma tiksliai įvertinti reikalavimus neatitinkančių išmokų sumos, kadangi paprastai nėra aiškaus ryšio tarp sistemose nustatytų trūkumų ir išmokose aptiktų klaidų [27]. Šią situaciją iliustruoja toliau 5 langelyje pateiktas pavyzdys. 5 LANGELIS KOMISIJOS ATLIEKAMŲ TESTŲ APIMTIS Savo atitikties sprendime Nr. 28 Komisija iš Bendrijos lėšų nefinansavo 55 milijonų Didžiosios Britanijos svarų sterlingų (68 milijonų eurų) sumos, susijusios su 2004 ir 2005 finansiniais metais Jungtinės Karalystės mokėjimo agentūros sumokėtomis išmokomis. Ši suma susidarė pritaikius 5 % fiksuoto dydžio pataisymą, kurį sąlygojo Komisijos auditorių nustatyti sistemų trūkumai, ir buvo susijusi su netinkamos kokybės nuotolinio stebėjimo patikromis vietoje (netinkamas trumpų pakartotinių apsilankymų vietoje laikas ir netikslus išmokų skyrimo reikalavimus atitinkančių plotų nustatymas). Nors Komisija patikrino keleto žemės sklypų dydį ir tinkamumą finansuoti, ji neatliko atskirų išmokų reprezentatyvios imties testų, kurie jai būtų leidę apskaičiuoti tikslią ES biudžetui padarytos žalos sumą. Nesant tokio metodo, neįmanoma nustatyti, ar fiksuoto dydžio pataisymas buvo adekvatus, nepakankamas ar pernelyg didelis. 67. Audito Rūmų pastabą Europos Parlamentas akcentavo savo 2007 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo rezoliucijoje, kurioje, įvardydamas ir kitus patvirtinimo sistemos trūkumus, apgailestavo, jog negali būti nustatytas joks pagrįstas ryšys tarp susigrąžintų sumų ir tikrosios neteisėtai išmokėtos sumos [28]. Jau 2003 m. Europos Parlamentas savo rezoliucijoje dėl sąskaitų patvirtinimo procedūros reformos buvo pažymėjęs, "kad maždaug 90 % visų pataisymų vertės sudaro fiksuoto dydžio pataisymai, kurie nėra tikslūs" ir prašė "Komisijos iki 2004 m. pabaigos pasiūlyti priemones, leidžiančias rečiau taikyti fiksuoto dydžio pataisymus" [29]. Iki šios dienos tokios priemonės nebuvo pasiūlytos. ATITIKTIES SPRENDIMAI PRIIMAMI PER VĖLAI 68. Prieš 1996 m. reformą, Audito Rūmai daugelį kartų pabrėžė ilgus vėlavimus sąskaitų patvirtinimo procedūrose. Todėl Audito Rūmai savo nuomonėje Nr. 5/94 dėl Tarybos reglamento (EEB) Nr. 729/70 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo reformos nurodė, kad visuose sąskaitų patvirtinimo procedūros etapuose būtina nustatyti tikslius terminus, kad nebūtų nepriimtinų vėlavimų. Šis pasiūlymas nebuvo priimtas galutinai patvirtinus pataisytą reglamento redakciją. 69. Tačiau Komisija yra nusistačiusi vidinį orientacinį atitikties patvirtinimo procedūros užbaigimo tikslą. Šis tikslas numato, kad visa procedūra bus užbaigta per 450 dienų po audito atlikimo dienos (netaikant taikinimo procedūros), o tuo atveju, jei valstybė narė paprašytų taikinimo procedūrą taikyti, – per 645 dienas. Įvairūs numatyti procedūros etapai pateikti 6 langelyje. 6 LANGELIS ATITIKTIES PATVIRTINIMO PROCEDŪROS ORIENTACINIS VIDAUS TIKSLAS Šaltinis: Komisijos žemės ūkio generalinis direktoratas, Faktų suvestinė. Sąskaitų patvirtinimo procedūra (http://ec.europa.eu/agriculture/publi/fact/clear/clear_en.pdf). A etapas | Auditas valstybėje narėje | | B etapas | Pranešimas apie audito metu nustatytus faktus | A + 60 dienų | C etapas | Raštas valstybėms narėms dėl nustatytų faktų | B + 30 dienų | D etapas | Valstybių narių atsakymas | C + 60 dienų | E etapas | Atsakymo vertimas ir išnagrinėjimas | D + 90 dienų | F etapas | Dvišalis posėdis, skirtas nagrinėti klausimams, dėl kurių nesutariama | E + 45 dienos | G etapas | Baigiamasis dvišalio posėdžio raštas | F + 15 dienų | H etapas | Valstybės narės atsakymas į išvadas, kurio vertimą ir išnagrinėjimą užtikrina Komisija | G + 105 dienos | I etapas | Galutinės išvados projektas | H + 45 dienos | Dienų skaičius atlikus auditą (netaikant taikinimo procedūros) | 450 dienų | J etapas | Valstybių narių prašymas taikyti taikinimo procedūrą | I + 30 dienų | K etapas | Taikinimo institucijos ataskaita | J + 120 dienų | L etapas | Galutinės Komisijos pozicijos projektas | K + 45 dienos | Dienų skaičius atlikus auditą (taikant taikinimo procedūrą) | 645 dienos | Siūlomas atitikties sprendimų dažnis | 2–3 kartus per metus | 70. Audito Rūmai, remdamiesi 2007 ir 2008 m. priimtais šešiais atitikties sprendimais, įvertino faktinį laiką, kurio reikia norint parengti galutinės išvados projektą (I etapas – netaikant taikinimo procedūros) arba galutinės pozicijos projektą (L etapas – taikant taikinimo procedūrą). Rezultatai pateikti 3 diagramoje. 71. Ši analizė rodo, kad apskritai laikotarpis, būtinas pataisymams atlikti, tiek taikant taikinimo procedūrą, tiek jos netaikant, ženkliai viršijo Komisijos nustatytą vidinį orientacinį tikslą. Daugeliu atvejų taip buvo todėl, kad Komisija privalėjo valstybėje narėje atlikti papildomus auditus, siekdama geriau nustatyti jų kontrolės sistemų trūkumų mastą ir rimtumą. 3 DIAGRAMA LAIKAS, BŪTINAS ATITIKTIES PROCEDŪRAI ATLIKTI +++++ TIFF +++++ 72. Akivaizdu, kad procedūra ilgiau užtrunka tuomet, kai valstybės narės prašo, kad būtų pritaikyta taikinimo procedūra. 2003 m. Europos Parlamentas savo rezoliucijoje dėl procedūros reformos pažymėjo, jog jis "apgailestauja, kad dėl taikinimo procedūros taikymo nesumažėja Teisingumo Teismui teikiamų bylų skaičius. Jis mano, kad užuot siekus, jog taikinimo procedūra būtų derinamos pozicijos, iš tikrųjų ji pasitarnauja kaip dar viena galimybė valstybėms narėms pateikti skundą, tokiu būdu tikrinant Komisijos darbą ir skatinant ją gerai dirbti. Jis abejoja, ar tai suteikia pakankamą pagrindą pateisinti taikinimo procedūros taikymą ilgalaikėje perspektyvoje. Jis prašo Komisijos, kad ši kartu su taikinimo institucija išnagrinėtų būdus, kaip filtruoti ir tokiu būdu sumažinti taikinimo institucijai perduodamų bylų skaičių" [30]. 73. Apskritai Audito Rūmai nustatė, kad atitikties patvirtinimo procedūra yra per ilga (trunka dvejus–penkerius metus). 2008 m. pabaigoje sąskaitų patvirtinimas nebuvo baigtas nė vieniems po 2001 m. ėjusiems metams. III DALIS. VISA SĄSKAITŲ PATVIRTINIMO PROCEDŪRA ĮVADAS 74. Šios ataskaitos I ir II dalyse dabartinę sąskaitų patvirtinimo procedūrą sudarantys du etapai yra išnagrinėti atskirai. Šioje dalyje nagrinėjama, ar visos šios procedūros atlieka savo sąskaitų patvirtinimo funkciją. PASTABOS DABARTINĖS SĄSKAITŲ PATVIRTINIMO PROCEDŪROS ATITIKTIS FINANSINIAM REGLAMENTUI 75. Kaip buvo priminta šios ataskaitos įvade, bendras sąskaitų patvirtinimo tikslas – suteikti Komisijai pagrindą prisiimti galutinę atsakomybę už biudžeto vykdymą, nors žemės ūkio išlaidas vykdo valstybės narės taikant "pasidalijamąjį valdymą". Taigi Komisija privalo pripažinti tas išlaidas, kurios buvo atliktos pagal taikomas taisykles ir kurios yra mokėtinos iš ES biudžeto, bei nefinansuoti iš Bendrijos lėšų tų išlaidų, kurios neatitinka taisyklių. Tai išsamiau išdėstyta Finansinio reglamento 53b straipsnyje ir Finansinio reglamento įgyvendinimo taisyklių 42 straipsnyje. 76. Taigi sąskaitos patvirtinamos nustačius iš biudžeto mokėtiną išlaidų sumą. Patvirtindama sąskaitas, Komisija galutinai pripažįsta konkretiems biudžetiniams metams priskirtinas išlaidas, kad galėtų informuoti biudžeto valdymo institucijas ir prisiimti galutinę atsakomybę. 77. Dabartiniai du sąskaitų patvirtinimo procedūros etapai leidžia priimti tik metinį finansinį sprendimą dėl finansinių ataskaitų patikimumo (finansinį sprendimą). Priimant tolesnius atitikties sprendimus nurodomos nefinansuotinos konkrečios sumos. Tačiau nepriimamas joks oficialus galutinis sprendimas, nustatantis konkretiems biudžetiniams metams iš biudžeto mokėtiną išlaidų sumą. Nesant tokio sprendimo dėl teisėtumo ir tvarkingumo, atitinkamų metų išlaidos negali būti laikomos galutinai patvirtintomis. 78. Taigi negalima laikyti, kad atitikties sprendimai visiškai kompensuoja metinio finansinio sprendimo ribotumą dėl šių priežasčių: a) Komisija priima pavienius atitikties sprendimus (paprastai tris sprendimus per metus) tuomet, kai užbaigia vieną ar kelis auditus. Šie sprendimai susiję ne su konkrečiais finansiniais metais, o su skirtingais finansiniais metais. Pavyzdžiui, 2008 m. priimtas atitikties sprendimas Nr. 29 apėmė su 2001–2007 finansiniais metais susijusius pataisymus; b) dėl senaties atitikties sprendimai gali būti priimami iki nustatyto termino. Iš tikrųjų tai reiškia, kad atitikties auditų, kurie 2008 m. pabaigoje dar buvo tebevykdomi, atveju buvo galima atlikti pataisymus, susijusius su 2002 finansiniais metais. Kitaip sakant, 2008 m. pabaigoje galima laikyti, kad 2001 finansinių metų sąskaitos yra uždarytos. Tačiau apie šį uždarymą i) Komisijos sprendime nėra oficialiai pranešama nė vienai suinteresuotajai šaliai; apie jį netgi nėra pranešama prie finansinių ataskaitų pridedant atitinkamą pastabą ir ii) jis įvyksta tik praėjus daug laiko po to, kai priimamas atitinkamas finansinis sprendimas. 79. Audito Rūmai jau ne kartą yra atkreipę dėmesį į šiuos klausimus savo metinėse ataskaitose, kuriose kaip tvirtinimo sistemai būdingus apribojimus įvardijo tai, kad atitikties patvirtinimas yra atliekamas atbuline data ir pagal daugiametį principą [31]. 2007 m. Audito Rūmai pranešė, kad "atitikties sprendimai nebuvo susiję su išmokomis galutiniams naudos gavėjams tais metais, kuriais buvo priimti sprendimai, – jie paprastai buvo susiję su kelis metus darytomis išlaidomis ir vėlavo keliais metais. 2006 m. pabaigoje sąskaitų patvirtinimas nebuvo baigtas nė vieniems po 1998 m. ėjusiems metams" [32], o 2008 m. pabaigoje – nė vieniems po 2001 m. ėjusiems metams. 80. Europos Parlamentas iškėlė šį klausimą savo rezoliucijoje dėl 2003 biudžetinių metų sąskaitų patvirtinimo procedūros, kurioje jis "ragina Komisiją informuoti biudžeto įvykdymą tvirtinančią instituciją apie konkrečių finansinių metų sąskaitų uždarymą ir kiekvienai valstybei narei ir sektoriui skirtus tų metų finansinius pataisymus pateikti sekančių metų metinėje finansinėje ataskaitoje dėl EŽŪOGF" [33]. Patikrinimo metu dar nebuvo imtasi priemonių atsakyti į šį prašymą. Tačiau Komisija įsipareigojo papildomą informaciją pateikti 2009 m. metinėje finansinėje ataskaitoje, kuri bus paskelbta 2010 m. 81. Audito Rūmai mano, kad dabartinė sąskaitų patvirtinimo procedūra nenumato oficialaus galutinio tam tikriems biudžetiniams metams priskirtinų išlaidų pripažinimo arba priimant konkretų sprendimą, kuriame būtų pateikta galutinai patvirtinta suma, arba finansinėse ataskaitose atskleidžiant konkrečią informaciją. Apie tokią padėtį Audito Rūmai pakartotinai nurodydavo savo biudžeto įvykdymą tvirtinančiai institucijai teikiamose metinėse ataskaitose. Atitinkamai tokia procedūra nesuteikia būtino aiškumo dėl iš biudžeto mokėtinos sumos konkretiems finansiniams metams, kaip nustatyta Finansiniame reglamente (žr. 2 dalį). 82. Šiuo atžvilgiu Audito Rūmai primena, kad savo 1994 m. nuomonėje dėl reformos "Audito Rūmai dar kartą pabrėžia, jog jie laikysis bendro metinio EŽŪOGF Garantijų skyriaus patvirtinimo sprendimo principo, kaip to reikalaujama Reglamento (EEB) Nr. 729/70 pirmojoje redakcijoje" ir mano, kad "šiame kontekste Komisijos pasiūlymas yra panašus į kompromisinį sprendimą, kuriame atsižvelgiama į nustatytus tvirtinimo procedūros trūkumus, tačiau šie trūkumai iki galo nepanaikinami". ESAMOS SITUACIJOS PASEKMĖS SU FINANSINĖMIS ATASKAITOMIS SUSIJUSIOS PASEKMĖS 83. Finansinės ataskaitos teikiamos Europos Parlamentui ir Tarybai po to, kai priimamas metinis finansinio patvirtinimo sprendimas, bet prieš priimant atitikties sprendimus. Todėl šiose finansinėse ataskaitose dar neatspindimos nefinansuotinos išlaidos, padarytos nesilaikant taisyklių. 84. Šiame kontekste Audito Rūmai savo metinėse ataskaitose ne kartą yra pareiškę, kad "nors prie metinių ataskaitų pridedamose pastabose yra pateikta informacijos apie tai, kad tikėtina, jog kai kurias operacijas Komisijos tarnybos arba valstybės narės vėliau ištaisys, šiuose raštuose vis dar nėra nurodytos išlaidų sumos ir sritys, kurioms gali būti atliekamas papildomas tikrinimas ir sąskaitų patvirtinimo procedūros" [34]. Pavyzdžiui, 2008 m. finansinių ataskaitų pastabose nurodyta, kad Komisija (priimdama atitikties sprendimus) nusprendė iš valstybių narių susigrąžinti 859 milijonus eurų [35]. Ši suma yra išlaidos, įtrauktos į apskaitą ankstesniais metais, tačiau nepateikta jokios informacijos, kurie metai, kokios valstybės narės ar priemonės yra nagrinėjami. 85. Komisija, apskaičiavusi ankstesniais metais visų nefinansuotų sumų vidurkį, siekė kompensuoti šią tikrumo stoką į metinių ataskaitų pastabas įtraukdama sumų, kurios, jos manymu, ateityje gali būti nefinansuojamos, įvertį. Nors tokių įverčių įtraukimas suteikia papildomos informacijos finansinių ataskaitų vartotojams, jie negali būti laikomi patikimu ateityje atliekamų pataisymų vertės ar to, kurią išlaidų sritį šie ateityje atliekami pakeitimai paveiks, rodikliu. Vėlgi kaip pavyzdį galima pasitelkti 2008 metus, kuomet finansinių ataskaitų pastaboje buvo nurodyta, kad Komisija, ateityje priimdama atitikties sprendimus, tikisi susigrąžinti su 2001–2008 m. laikotarpiu patirtomis išlaidomis susijusią 1,7 milijardo eurų siekiančią sumą [36]. SU BIUDŽETO ĮVYKDYMO PATVIRTINIMO PROCEDŪRA SUSIJUSIOS PASEKMĖS 86. Biudžeto įvykdymo patvirtinimo suteikimas – tai sprendimas, kurį priima įgaliotoji institucija, Europos Parlamentas, kuris atleidžia Komisiją, vykdomosios valdžios instituciją, nuo bet kokios tolesnės su jos atliekamu biudžeto valdymu susijusios atsakomybės, tokiu būdu pažymint galutinį biudžeto įvykdymą. 87. Sprendimas dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo yra galutinis procedūros, kuri prasideda tais metais, kai įvykdomas atitinkamas biudžetas, ir paprastai baigiasi iki sekančių metų gegužės 15 d., taškas. Tarybai parengus rekomendaciją, Parlamentas išnagrinėja EB sutarties 275 straipsnyje (Lisabonos sutarties 318 straipsnyje) nurodytas finansines ataskaitas, EB sutarties 248 straipsnyje (Lisabonos sutarties 287 straipsnyje) nurodytą Audito Rūmų metinę ataskaitą ir atitinkamas specialiąsias ataskaitas bei Audito Rūmų patikinimo pareiškimą. 88. Dabartinė sąskaitų patvirtinimo procedūra turi įtakos pagrindiniams biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūros dalyviams, Europos Parlamentui ir Tarybai: šių institucijų prašoma, kad jos išnagrinėtų finansines ataskaitas, kuriose pateikta informacija nėra išsami, bei atleistų Komisiją nuo atsakomybės dėl biudžeto valdymo. Tuo tarpu susijusios išlaidos nėra galutinės ir bus tikslinamos arba taisomos Komisijai vėliau priėmus atitikties sprendimus. Europos Parlamentas yra praeityje pateikęs pastabų dėl šios padėties (žr. 80 dalį). Šį klausimą aptarė ir Taryba, kuri savo rekomendacijoje dėl patvirtinimo, kad Komisija 2004 finansinių metų biudžetą įvykdė, "ragina Komisiją generalinio direktoriaus pareiškime atskirai nurodyti patikrintas išlaidas ir išlaidas, kurios dar bus tikrinamos" [37]. SĄSKAITŲ PATVIRTINIMO VAIDMUO APSAUGANT BENDRIJOS FINANSINIUS INTERESUS 89. Nors neteisėtų išmokų nefinansavimas apsaugo ES biudžetą nuo išlaidų, kurios neturėtų būti apmokamos iš biudžeto, pati Komisija pažymi, kad atitikties patvirtinimas nėra mechanizmas, kuriuo būtų "susigrąžinamos" naudos gavėjams neteisėtai išmokėtos sumos, bet pabrėžia, kad pataisymai yra "didelė paskata valstybėms narėms gerinti savo valdymo ir kontrolės sistemas" [38]. Tačiau į 2008 m. Europos Komisijos finansinę ataskaitą įtraukta su atitikties patvirtinimu susijusi, išlaidų kategorijai "nepagrįstai išmokėtų sumų susigrąžinimas" priskirta 859 milijonų eurų suma. 90. Šiuo atžvilgiu Audito Rūmai taip pat pažymi, kad priimti atitikties sprendimai neabejotinai gali iš dalies apsaugoti ES finansinius interesus. Tačiau tai, kad finansiniai pataisymai neįtraukiami į sumas, kurios vėliau kompensuojamos valstybėms narėms, sąlygoja šias pasekmes: a) finansinių pataisymų našta iš esmės tenka ne ūkininkams ir prekybininkams, kuriems buvo neteisėtai išmokėtos sumos, o valstybių narių mokesčių mokėtojams; b) jie didžiąja dauguma atvejų neturi tiesioginio prevencinio ar atgrasomojo poveikio naudos gavėjams, kurie gavo ne pagal taisykles išmokėtas sumas, kadangi nefinansavimo atvejai negali būti susieti su konkrečiais atvejais ir sumos negali būti vėliau susigrąžintos. 91. Audito Rūmai pažymi, kad didžioji pataisymų dalis (pagal vertę) yra fiksuoto dydžio pataisymai (žr. 64 dalį), todėl juos atliekant neišskiriami nustatyti (taisyklių neatitinkantys) išlaidų straipsniai, o taikomos sankcijos dėl trūkumų, susijusių su valstybių narių įdiegtomis patikromis ir procedūromis. Mechanizmas, kurį taikant nustatytos sumos nėra finansuojamos, numato, kad jos bus išskaičiuotos iš sumų, kurias ateityje Komisija išmokės valstybėms narėms. Dėl šių priežasčių atitikties sprendimai laikomi valstybės narės administracijai taikomomis sankcijomis, o ne pataisymais, atliekamais taisyklių neatitinkančių išmokų atveju. IŠVADOS IR REKOMENDACIJOS IŠVADOS FINANSINIS SĄSKAITŲ PATVIRTINIMAS 92. Metinė finansinio patvirtinimo procedūra iš pradžių apėmė finansinių ataskaitų patikimumą, tačiau neseniai jos apimtis buvo išplėsta aprėpiant tam tikrus operacijų teisėtumo ir tvarkingumo aspektus. 93. Kiek tai susiję su finansinių ataskaitų patikimumu, Audito Rūmai nustatė, kad labai skyrėsi sertifikavimo įstaigų testavimo kokybė, o tai kai kuriais atvejais neigiamai paveikė jų atliekamo sertifikavimo pagrindą, kaip išdėstyta 21–24 dalyse. Nepaisant aptiktų trūkumų, Audito Rūmai padarė išvadą, kad jų poveikis nebūtų pakeitęs Komisijos sprendimo dėl atitinkamų mokėjimo agentūrų finansinių ataskaitų (t. y. sprendimo jas patvirtinti ar atsieti). Todėl Audito Rūmai daro išvadą, kad sąskaitų patvirtinimo procedūra, kiek tai susiję su finansinių ataskaitų patikimumu, suteikia pakankamą patikinimą ir pakankamai informacijos, kad Komisija galėtų priimti savo metinį finansinio patvirtinimo sprendimą. 94. Audito Rūmai padarė išvadą, kad dėl 25–52 dalyse pateiktų priežasčių naujų su operacijų teisėtumu ir tvarkingumu susijusių patikinimo elementų, kuriuos dabar privalo pasitelkti sertifikavimo įstaigos ir mokėjimo agentūrų direktoriai, naudojimas patikinimo tikslais vis dar yra ribotas. Visų pirma ženkliai skyrėsi aplankytų sertifikavimo įstaigų taikyti vidaus kontrolės procedūrų testai, ir apskritai, atliktas darbas nėra pakankamas, kad pagrįstų jų pareiškimą, esą mokėjimo agentūrų vidaus kontrolės procedūros atliktos tinkamai. Be to, mokėjimo agentūrų direktorių patikinimo pareiškimai negali suteikti patikinimo dėl operacijų teisėtumo ir tvarkingumo, nebent būtų suteiktas pakankamas patikinimas, kad statistiniai kontrolės duomenys yra patikimi, o taip kol kas nėra. Vis dar neaišku, kokia sertifikavimo įstaigų teikiamos nuomonės dėl patikinimo pareiškimo pridėtinė vertė. SĄSKAITŲ ATITIKTIES PATVIRTINIMAS 95. Nuo 1999 m. iki 2008 m. pabaigos Komisija, priėmusi atitikties sprendimus, iš valstybių narių susigrąžino 5582 milijonus eurų. Tačiau reikšmingi trūkumai vis dar turi įtakos atitikties patvirtinimo procedūros įgyvendinimui ir trukdo pasiekti jos tikslą nefinansuoti iš Bendrijos lėšų neteisėtų išmokų. 96. Komisijos atitikties auditams skiriami ištekliai sąlygoja ribotą žemės ūkio išlaidų audito apimtį, o dėl šios priežasties, pritaikius "24 mėnesių taisyklę", susiklosto padėtis, kuomet neteisėtos išmokos gali būti nustatytos, tačiau negali būti nefinansuojamos iš Bendrijos lėšų. 97. Kaip Audito Rūmai jau pirmiau yra pastebėję, tai, kad Komisija atlieka sistemų auditą, jai nekliudo taikyti atitinkamo imčių sudarymo metodo, kad nustatytų finansinį neteisėtų išlaidų poveikį. Taikant bet kokį atitinkamą metodą turėtų būti tikrinamas išmokų galutiniams naudos gavėjams teisėtumas ir tvarkingumas. Tai, kad Komisija pritaikė savo audito metodą savo turimiems ištekliams, sąlygoja nepakankamus tokio pobūdžio savarankiškus testus bei platų fiksuoto dydžio pataisymų taikymą. Šie pataisymai neleidžia nustatyti pagrįsto ryšio tarp sumų, kurios iš valstybių narių buvo susigrąžintos priėmus atitikties sprendimus, ir neteisėtų išmokų, kurias susigrąžinimo mechanizmai turėtų kompensuoti, sumos. 98. Europos Parlamentas savo rezoliucijoje dėl sąskaitų patvirtinimo procedūros reformos atkreipė dėmesį, kad 1996 m. buvo pertvarkytas sąskaitų patvirtinimas, siekiant išvengti ilgų vėlavimų patvirtinimo sprendimuose. Tačiau vis dar laikoma, kad laikotarpis, reikalingas priimti atitikties sprendimus ir užbaigti procedūrą, yra pernelyg ilgas. Dėl per ilgai trunkančios atitikties procedūros 2008 m. pabaigoje sąskaitų patvirtinimo procedūra nebuvo baigta nė vieneriems po 2001 m. ėjusiems metams. VISA SĄSKAITŲ PATVIRTINIMO PROCEDŪRA 99. 1996 m. įvykdžius sąskaitų patvirtinimo procedūros reformą, buvo nustatyti du procedūros etapai, o tai reiškia, kad šiuo metu priimamas tik metinis Komisijos finansinis sprendimas ir kad atitikties sprendimai apima kelerius metus ir daugiau nėra susiję su konkrečiais finansiniais metais. 100. Sąskaitų patvirtinimo procedūra Komisija nepriima oficialaus galutinio sprendimo, tam tikriems biudžetiniams metams nustatančio iš biudžeto mokėtiną išlaidų sumą, kaip nustatyta Finansiniame reglamente. Nesant tokio sprendimo dėl teisėtumo ir tvarkingumo, atitinkamų metų išlaidos negali būti laikomos galutinai patvirtintomis biudžeto įvykdymo patvirtinimo metu. 101. Finansinės ataskaitos teikiamos Parlamentui ir Tarybai po to, kai priimamas finansinio patvirtinimo sprendimas, tačiau prieš nusprendžiant nefinansuoti neteisėtų išlaidų. Parlamentas, suteikdamas Komisijai patvirtinimą, kad biudžetas įvykdytas, atleidžia ją nuo biudžeto vykdymo atsakomybės. Tai atlikdamas jis teikia nuomonę dėl informacijos, apimančios operacijas, dėl kurių Komisija dar nėra prisiėmusi atsakomybės, ir kuri, tikėtina, dėl šios priežasties bus vėliau tikslinama. 102. Dėl to, kad Komisija savo atitikties sprendimais nurodo atlikti pataisymus, kurie iš esmės (pagal vertę) yra fiksuoto dydžio pataisymai, iškyla rizika, kad valstybės narės nefinansuojamas sumas nelaikys patvirtintomis ir neginčijamomis. Todėl, nors 1996 m. reforma skatino prevencinio ir taisomojo mechanizmo koncepciją, o ne baudimo priemones, finansiniai pataisymai gali būti suvokiami kaip sankcijos [39], dėl kurių galima derėtis, o ne kaip neteisėtų išmokų susigrąžinimai. 103. Atitikties sprendimai nėra tiesiogiai susiję su naudos gavėjams neteisėtai išmokėtomis sumomis, todėl šiuos sprendimus priimant nėra tiesiogiai atmetamos neteisėtos išlaidos, jų nefinansuojant iš Bendrijos lėšų. Iš tikrųjų į šiuos sprendimus įtrauktų finansinių pataisymų išlaidas dengia valstybės narės, o ne neteisėtai išmokėtą pagalbą gavę naudos gavėjai. REKOMENDACIJOS 104. Audito Rūmai rekomenduoja iš naujo apsvarstyti visą sąskaitų patvirtinimo procedūrą, ypatingą dėmesį skiriant šiems klausimams: a) Susijusiuose teisės aktuose turėtų būti aiškiau apibrėžti skirtingiems sąskaitų patvirtinimo procedūros etapams ir visai šiai procedūrai nustatomi tikslai bei atitinkamos skirtingų suinteresuotųjų šalių funkcijos ir atsakomybė, užuot vėliau šias nuostatas kaitaliojant gairėse. Tai padėtų "stabilizuoti" sertifikavimo įstaigų vaidmenį. b) Svarbi a punkte rekomenduojamos peržiūros sudedamoji dalis turėtų būti visiems procedūros etapams skirtų terminų nustatymas, visų pirma nustatant terminą, per kurį Komisija priimtų savo galutinį sprendimą dėl konkrečių finansinių metų. c) Komisija atitikties patvirtinimo procedūros pabaigoje turėtų pripažinti atitinkamų finansinių metų finansinėms ataskaitoms priskirtiną išlaidų sumą ir apie tai informuoti biudžeto įvykdymą tvirtinančias institucijas. d) Siekiant pagerinti finansinių ataskaitų vartotojams šiuo metu atskleidžiamą informaciją, šiose ataskaitose kiekvienos valstybės narės atveju pagal biudžeto sritis ir biudžetinius metus turėtų būti nustatytos sumos, kurioms gali būti atliktos papildomos patikros. e) Turėtų būti atsižvelgta į ilgą laiką reikštas kritines pastabas, kurios vis dar yra aktualios, nepaisant ankstesnių reformų: jos susijusios su pernelyg ilgu laikotarpiu, kuris yra reikalingas užbaigti procedūrą, procedūros atsiejimu nuo metinių finansinių ataskaitų (žr. c ir d punktus) bei pernelyg dideliu pasikliovimu bausminiais pataisymais. Kiek tai susiję su pastaraisiais pataisymais, Komisija turėtų apsvarstyti galimybę plačiau naudoti statistiškai pagrįstas imtis tais atvejais, kai nustatoma reikšmingų sistemos trūkumų. Toks metodas būtų abejonių nekelianti priemonė, kuri padėtų nustatyti tinkamai pagrįstą ir proporcingą ryšį tarp finansinio klaidų poveikio finansinėms ataskaitoms ir pataisymų, kuriuos Komisija nurodo atlikti. Todėl Komisija, atsižvelgdama į tokios kontrolės sąnaudų ir gautos naudos santykį, turėtų išnagrinėti įvairius būdus, kurie leistų jai šį tikslą pasiekti. f) Komisijai suteikti įgaliojimai bausti valstybes nares už nustatytus kontrolės trūkumus, kuriuos ji šiuo metu vykdo priimdama atitikties sprendimus, turėtų būti atskirti nuo visai kito pobūdžio sąskaitų patvirtinimo procedūros. g) Galiausiai Audito Rūmai mano, kad sąskaitų patvirtinimo procedūra, kiek tai susiję su finansinių ataskaitų patikimumu, būtų dar labiau sustiprinta, jei Komisija nuolat prižiūrėtų sertifikavimo įstaigų darbą, visų pirma rengdama konkrečius audito vizitus. Šią ataskaitą priėmė I kolegija, vadovaujama Audito Rūmų nario Michel CRETIN, 2010 m. birželio 21 d. įvykusiame Audito Rūmų posėdyje. Audito Rūmų vardu +++++ TIFF +++++ Vítor Manuel da Silva Caldeira Pirmininkas [1] 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (OL L 248, 2002 9 16, p. 1). [2] 2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002 nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento įgyvendinimo taisykles (OL L 357, 2002 12 31, p. 1). [3] Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 preambulės 24 konstatuojamoje dalyje taip pat primenama, kad "Komisija, kuri pagal Sutarties 211 straipsnį yra atsakinga už tinkamą Bendrijos teisės aktų taikymą, turėtų nuspręsti, ar valstybių narių patirtos išlaidos atitinka Bendrijos teisės aktus" (OL L 209, 2005 8 11, p. 1). [4] Specialioji ataskaita Nr. 25/82 dėl EŽŪOGF Garantijų skyriaus sąskaitų patvirtinimo (OL C 313, 1982 11 29). [5] Reglamentas (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo ir Komisijos reglamentas (EB) Nr. 885/2006 (OL L 171, 2006 6 23, p. 90), nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 nuostatų dėl mokėjimo agentūrų ir kitų įstaigų akreditavimo bei EŽŪGF ir EŽŪFKP sąskaitų patikrinimo ir patvirtinimo taikymo taisykles. [6] Iš valstybių narių, kuriuose yra akredituota daugiau nei viena mokėjimo agentūra, auditas buvo atliekamas tik vienoje agentūroje kartu su atitinkama sertifikavimo įstaiga. Taip buvo Vokietijos (Saksonija-Anhaltas), Ispanijos (Ekstremadūra), Prancūzijos (AUP), Italijos (AGEA), Lenkijos (ARiMR) ir Jungtinės Karalystės (RPA) atvejais. [7] 2008 m. gegužės 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 485/2008 dėl valstybių narių atliekamo sandorių, sudarančių Europos žemės ūkio garantijų fondo finansavimo sistemos dalį, patikrinimo (OL L 143, 2008 6 3, p. 1). [8] Su EŽŪGF ir EŽŪFKP susiję finansiniai metai trunka nuo spalio 16 d. iki sekančių metų spalio 15 d. [9] Konkrečiu Danijos atveju buvo ženkliai naudojamasi vidaus audito skyriaus paslaugomis: sertifikavimo įstaiga dirbo tiesioginį darbą, susijusį tik su išlaidų savarankiškais testais ir informacinės sistemos saugumo patikrinimu. Visose kitose srityse, įskaitant vidaus kontrolės sistemos įvertinimą, skolininkų sąskaitų testavimą ir statistinių kontrolės duomenų patvirtinimą, sertifikavimo įstaiga kliovėsi vidaus audito skyriaus darbu ir išvadomis. Be to, vidaus audito skyrius dalyvavo sertifikavimo įstaigos atrankoje, o su ja mokėjimo agentūra galiausiai tiesiogiai sudarė sutartį remdamasi vidaus audito skyriaus pasiūlymu. [10] Komisijos gairėje Nr. 3 ("Audito strategija") numatyti pagrindiniai sertifikavimo įstaigų darbo reikalavimai, įskaitant išsamią imčių sudarymo metodiką ir pagrindinius elementus, kuriems turi būti taikomi testai. [11] Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 43 straipsnyje nurodyta, kad "ūkininkas gauna teisę į išmoką už hektarą, kuri apskaičiuojama padalijant referencinę sumą iš visų hektarų, už kuriuos referenciniu laikotarpiu buvo suteikta teisė gauti (…) tiesiogines išmokas, skaičiaus trejų metų vidurkio" (OL L 270, 2003 10 21, p. 1). [12] Vadinamoji "50/50 taisyklė", pagal kurią Komisija nustato nuostolių, susidariusių dėl skolų nesusigrąžinimo per pagrįstą laikotarpį, pasidalijimo mechanizmą, yra numatyta Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 ir 33 straipsniuose (OL L 209, 2005 8 11, p. 1). [13] 2006 m. birželio 21 d. Komisijos Reglamento (EB) Nr. 885/2006, nustatančio išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 nuostatų dėl mokėjimo agentūrų ir kitų įstaigų akreditavimo bei EŽŪGF ir EŽŪFKP sąskaitų patikrinimo ir patvirtinimo taikymo taisykles 5 straipsnis (OL L 171, 2006 6 23, p. 90). [14] Pagrindinės kontrolės priemonės – tai tos fizinės ir administracinės patikros, kurios yra būtinos siekiant patikrinti esminius elementus, visų pirma tai, ar yra nurodytas paraiškos objektas, kiekis ir kokybinės sąlygos, įskaitant terminų laikymąsi, derliaus nuėmimo reikalavimus, saugojimo laikotarpius ir t. t. Šios patikros atliekamos vietoje; taip pat vykdomos kryžminės patikros siekiant sutikrinti duomenis su nepriklausomais duomenimis, pavyzdžiui, žemės registrais. Papildomos kontrolės priemonės yra tos administracinės operacijos, kurios yra būtinos siekiant tinkamai tvarkyti paraiškas, pavyzdžiui, nustatyti, ar laikomasi jų pateikimo terminų, ar nebuvo du kartus pateiktos su tuo pačiu objektu susijusios paraiškos. Šios operacijos taip pat apima rizikos analizę, sankcijų taikymą ir tinkamą procedūrų priežiūrą. [15] Pakartotinis patikros atlikimas nereiškia, kad sertifikavimo įstaiga turi pati šią užduotį atlikti. Atitinkamų mokėjimo agentūros departamentų paslaugos ir įranga taip pat turi būti naudojami pakartotinai atliekant patikrą vietoje. [16] Reikalavimas pateikti patikinimo pareiškimą nustatytas Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 8 straipsnio 1 dalies c punkto iii papunktyje. [17] Gairė Nr. 4 dėl patikinimo pareiškimo, kurį turi pateikti mokėjimo agentūros direktorius pagal Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 8 straipsnio 1 dalies c punkto iii papunktį. [18] Tačiau šios sumos yra susijusios su skirtingais ankstesniais finansiniais metais. [19] 2008 m. (n metų) pagrindinė rizikos analizė yra pagrįsta 2006 finansiniais metais (n-2 metais) padarytomis išlaidomis. [1001] Politikos sritys atitinka skirtingus Žemės ūkio ir kaimo plėtros generalinio direktorato veikla grindžiamo biudžeto sudarymo (ABB) lygius. [1002] Nurodytas procentinis santykis skiriasi nuo 2008 m. paskelbto Komisijos žemės ūkio ir kaimo plėtros generalinio direktorato metinėje veiklos ataskaitoje (54 %). Taip atsitiko dėl to, jog Audito Rūmai palygino audituotų ir sumokėtų sumų bruto vertes, tuo tarpu Komisija palygino audituotas bruto sumas su sumokėtomis grynosiomis sumomis. [20] Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 31 straipsnio 4 dalies a punktas. [21] Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 31 straipsnio 2 dalis. [22] Rekomendacijas dėl finansinių pasekmių apskaičiavimo rengiant sprendimą dėl EŽŪOGF Garantijų skyriaus sąskaitų patvirtinimo (Dokumentas Nr. VI/5330/97 1997 12 23). [23] Analizė yra pagrįsta pataisymais, kurie yra priskirti Dokumento Nr. VI/5330/97, leidžiančio apskaičiuoti pataisymus naudojantis fiksuoto dydžio ar kitais metodais, II priedui. [24] 2007 m. balandžio 18 d. (2007/243/EB), 2007 m. spalio 3 d. (2007/647/EB), 2007 m. gruodžio 20 d. (2008/68/EB), 2008 m. balandžio 19 d. (2008/321/EB), 2008 m. liepos 8 d. (2008/582/EB) ir 2008 m. gruodžio 8 d. (2008/960/EB) Komisijos sprendimai. [25] Pagrindinių ir papildomų kontrolės priemonių apibrėžtis pateikta 14 išnašoje. [26] Tai, kad Teisingumo Teismas pripažino, jog šis metodas atitinka pagrindines teisines nuostatas, neleidžia suabejoti šia pastaba. Iš tikrųjų Teisingumo Teismui kol kas nekilo abejonių dėl paties fiksuoto dydžio metodo, jis tik nagrinėjo, ar jo naudojimas atitinka teisines nuostatas. [27] Žr. Komisijos Atitikties auditų praktinio vadovo 28.2.1 dalį. [28] Žr. 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento rezoliucijos dėl 2007 finansinių metų Europos Sąjungos bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimo III skirsnio – Komisija – 82 ir 83 dalis (P6_TA(2009)0289):"82.Apgailestauja, kad 2007 m. Audito Rūmai dar kartą nustatė tuos pačius patvirtinimo sistemos apribojimus, pvz., atitikties patvirtinimo atgalinį poveikį ir daugiametį pobūdį, ir tai, kad negali būti nustatytas joks pagrįstas ryšys tarp tokiu būdu susigrąžintų sumų ir tikrosios neteisėtai išmokėtos sumos (2007 m. metinės ataskaitos 5.47 punktas);83.Mano, kad atsižvelgiant į tai, jog keletą metų Audito Rūmai išsako tą pačią griežtą kritiką dėl tų pačių problemų, Komisija turi siūlyti sistemos reformos priemones siekiant, kad būtų įmanoma nustatyti aiškų ir pagrįstą tokiu būdu susigrąžintų sumų ir neteisėtai išmokėtos sumos ryšį ir kiek įmanoma užtikrinti, kad finansinių klaidų taisymo išlaidas užtikrintų galutiniai lėšų gavėjai, o ne mokesčių mokėtojai, ir vienodo dydžio išmokos klaidoms taisyti būtų taikomos toms valstybėms narėms, kurios neįvykdė savo įsipareigojimų." [29] Žr. Europos Parlamento rezoliucijos dėl sąskaitų patvirtinimo procedūros reformos 19 dalį (OL C 39 E, 2004 2 13, p. 51). [30] Žr. 2003 m. sausio 30 d. Europos Parlamento rezoliucijos dėl sąskaitų patvirtinimo procedūros reformos 10–12 dalis. [31] Žr. Audito Rūmų 2008 finansinių metų metinės ataskaitos 5.58 dalį (OL C 269, 2009 11 10) ir Audito Rūmų 2007 finansinių metų metinės ataskaitos 5.47 dalį (OL C 286, 2008 11 10). [32] Žr. Audito Rūmų 2006 finansinių metų metinės ataskaitos 5.63 dalies a punktą (OL C 273, 2007 11 15). [33] Žr. Europos Parlamento rezoliucijos dėl sąskaitų patvirtinimo procedūros reformos 8 dalį. [34] Žr. Audito Rūmų 2007 finansinių metų metinės ataskaitos 1.28 dalį. [35] Žr. 2008 finansinių metų Europos Bendrijų metinėse ataskaitose pateiktų finansinių ataskaitų pastabą Nr. 6.4.1.1. [36] Žr. 2008 finansinių metų Europos Bendrijų metinėse ataskaitose pateiktų finansinių ataskaitų pastabą Nr. 5.3. [37] Žr. Tarybos rekomendacijos dėl patvirtinimo, kad Komisija Europos Bendrijų 2004 finansinių metų bendrąjį biudžetą įvykdė, 4 skyriaus 4 dalį. [38] Žr. 2008 finansinių metų Europos Bendrijų metinėse ataskaitose pateiktų finansinių ataskaitų pastabą Nr. 6.2.1. [39] Šį požiūrį sustiprina tai, kad dėl Komisijos nustatomų "nuolat pasikartojančių" trūkumų taikoma didesnė fiksuoto dydžio pataisymo norma. --------------------------------------------------