Ekonomikos krizė parodė, kaip svarbu visos ES labui tobulinti ir baigti kurti ekonominės ir pinigų sąjungos (EPS) struktūrą. Per krizę nuveikta daug, pavyzdžiui, sukurta Europos fiskalinė valdyba ir įsteigtos nacionalinės produktyvumo tarybos. Tačiau dar yra spragų, kaip Komisija nurodė diskusijoms skirtame dokumente dėl ekonominės ir pinigų sąjungos ateities. 2017 m. gruodžio mėn. Komisija pasiūlys visapusišką priemonių rinkinį, kurio tikslas – padidinti EPS atsparumą, padaryti ją demokratiškesnę ir veiksmingesnę.

Šios palankios aplinkybės suteikia progą ES duoti naują postūmį tvariai ekonominei ir socialinei konvergencijai. Nors ekonomikos augimas visose valstybėse narėse teigiamas, skiriasi jų ekonomikos ciklo etapai ir santykis su ikikrizine produkcijos apimtimi ir užimtumo lygiu. Darbo vis dar neturi 18,9 mln. asmenų, investuojama vis dar per mažai, darbo užmokesčio augimas išlieka menkas, darbo rinka tebėra vangi ir prognozuojama, kad grynoji infliacija liks maža. Keliose valstybėse narėse ekonomikos augimą stabdo didelės skolos. Esama galimybių prisidėti prie tolesnio atsigavimo, visų pirma, vykdant struktūrines reformas, kuriomis sudaromos sąlygos didinti investavimą ir realiojo darbo užmokesčio augimą, kad augtų vidaus paklausa ir taip gerėtų vidaus ir išorės perbalansavimas euro zonoje.

Kintant politikos kontekstui Europos ekonomika tvirtėja. Spartėjantis ekonomikos augimas viršija lūkesčius, nedarbas sumažėjo, atsigauna investicijos, gerėja viešųjų finansų būklė. Ir ES, ir euro zonos ekonomika pastaruosius 18 ketvirčių nuolat augo. Šis atsigavimas dabar yra pasiekęs visas valstybes nares. Auga užimtumas: 2017 m. antrąjį ketvirtį darbą turėjo rekordiškai daug gyventojų – 235,4 mln. Nuo šios Komisijos kadencijos pradžios Europos Sąjungoje sukurta 8 mln. papildomų darbo vietų, iš jų 5,5 mln. – euro zonoje. Nedarbas siekia 7,5 proc. ES ir 8,9 proc. euro zonoje. Tai mažiausias nuošimtis per atitinkamai devynerius ir aštuonerius metus. Taip pat mažėja ilgalaikis ir jaunimo nedarbas. Viešieji finansai labai pagerėjo, pamažu atsigauna investavimas. Šias teigiamas tendencijas pastiprino struktūrinė politika ir palanki makroekonominė politika.

Norint sumažinti struktūrinių reformų trumpalaikes išlaidas ir padidinti jų ilgalaikę naudą, t. y. pasiekti didesnį našumą ir augimo potencialą, nepaprastai svarbu jas vykdyti tinkama seka ir tinkamai sugrupavus. Kai kurios struktūrinės reformos galėtų pareikalauti trumpalaikių su paklausa susijusių išlaidų ir padaryti pasiskirstymo poveikį, į kuriuos reikėtų atsižvelgti jas rengiant ir įgyvendinant. Bendras darbo rinkos reformų ir produktų rinkos reformų veiksmingumas paprastai didesnis tada, kai jos yra gerai apsvarstyto komplekso dalis. Kita vertus, trumpalaikės viešojo administravimo ir verslo aplinkos reformų išlaidos yra labai mažos, ir tos reformos gali būti veiksmingos bet kokiomis ekonomikos sąlygomis, ir tai dar vienas argumentas jų imtis. Norint užtikrinti įmonėms ir piliečiams aukštos kokybės paslaugas viešasis administravimas turi tapti principingas ir skaidrus, be kita ko, vykdant veiksmingą korupcijos prevenciją.

Norint padidinti augimo potencialą vidutiniu ir ilguoju laikotarpiu būtinos viešojo ir privačiojo sektorių investicijos. Tam, kad pagerėtų įmonių ūkinė veikla ir našumas, reikia gerinti fizinę ir kitą infrastruktūrą. Labiau prisidėdamas prie žmogiškojo kapitalo plėtros ir infrastruktūros projektų privatusis sektorius papildytų ir kaip svertas sustiprintų viešojo sektoriaus paramą. Ateityje būtų prasminga sukurti investicijoms ir privačiojo sektoriaus kapitalui pritraukti palankią sistemą, be kita ko, leidžiančią derinti finansines priemones ir dotacijas, kurios padėtų pradėti projektus.

Per ekonomikos ir finansų krizę, smarkiai suvaržius nacionalinius biudžetus, tapo aišku, kad ES biudžetas yra stipri priemonė investicijoms į sanglaudą, ES ryšius (transportas, energetika, skaitmeniniai sektoriai), inovacijas, aplinką ir paramą mažosioms ir vidutinėms įmonėms. Kai kuriose valstybėse narėse jis buvo ar tebėra pagrindinis investicijų šaltinis. Europos strateginių investicijų fondas (ESIF) taip pat labai padėjo pritraukti privačiojo sektoriaus investicijų. Tai parodė, kaip ES biudžetas gali skubiai reaguoti į kylančius iššūkius ir daryti stiprų sverto poveikį . Kita vertus, naudojant tuos fondus paaiškėjo, kad jie nepadarys realaus poveikio, jei nebus pašalintos ir kitos kliūtys.

Reikia užtikrinti didesnį kapitalo srautų skaidrumą. Komisija neseniai pasiūlė naujas skaidrumo taisykles, skirtas tarpininkams, kurie rengia ir siūlo mokesčių planavimo schemas savo klientams. Tai padės kovoti su mokesčių vengimu. Iki 2017 m. pabaigos ES turėtų turėti bendrą nebendradarbiaujančių jurisdikcijų sąrašą. Ši priemonė padės geriau duoti atkirtį trečiosioms šalims, kurios nesutinka laikytis sąžiningų taisyklių. Be to, Komisija toliau dės pastangas, kad būtų tobulinama tarptautinė mokesčių sistema, siekdama užtikrinti sąžiningą ir veiksmingą įmonių apmokestinimą visame pasaulyje ir išsaugoti valstybių narių mokesčių bazes.

Kapitalo rinkų sąjunga reiškia dideles galimybes lengviau pasiekti alternatyvius, galbūt pigesnius finansavimo šaltinius. Ji pagerintų pajėgumą atlaikyti sukrėtimus euro zonoje, nes finansinio turto nuosavybė taptų tarpvalstybinė. Kapitalo rinkų sąjungos sėkmė priklausys nuo Europos Parlamento ir valstybių narių politinio ryžto ir nuo to, kaip rinkos dalyviai naudosis atsivėrusiomis finansavimo ir investavimo galimybėmis.

Finansų rinkų integracija vis dar labai atsilieka nuo to, kas yra kitose panašiuose regionuose. Ji ypač svarbi euro zonai, kurios viduje nėra valiutų keitimo kursų ir didelė dalis rizikos tenka viešajam sektoriui, todėl itin svarbu, kad riziką prisiimtų ir privatusis sektorius. Reikia spartesnės pažangos siekiant užbaigti kurti bankų sąjungą, kurioje dalijimasis rizika yra neatsiejamas nuo rizikos mažinimo. Patvirtinus Bendro pertvarkymo fondo finansinio stabilumo stiprinimo priemonę, Europos indėlių garantijų sistemą ir 2016 m. lapkričio mėn. Komisijos pasiūlytas reguliavimo priemones ir sumažinus nuo krizės laikų užsilikusio neveiksnaus turto dydį gerokai sustiprėtų makrofinansinis stabilumas. Kai bus sukurta bankų sąjunga ir kapitalo rinkų sąjunga, euro zonoje atsiras sąlygos, kurios būtinos norint tarpvalstybiniu mastu teikti daugiau finansinių paslaugų ir geriau atlaikyti sukrėtimus.

Norint pasiekti Sąjungos tikslus – ekonominę ir socialinę sanglaudą ir visišką užimtumą – labai svarbi tikra gyvenimo lygio ir pajamų lygio konvergencija. Per pirmąjį ekonominės ir pinigų sąjungos dešimtmetį realiosios pajamos labai išaugo, o tų euro zonos narių, kuriose gyvenimo lygis iš pradžių buvo žemesnis, atsilikimas pagal BVP vienam gyventojui sumažėjo. 2008 m. prasidėjusi krizė šiam augimui padarė neigiamą poveikį (1 pav.). Pastaraisiais metais padėtis pagerėjo, tačiau, jei vertintume vien tuometines euro zonos nares, tik labai nedaug. Iki prasidedant krizei, nedarbo lygis euro zonos šalyse vienodėjo, tačiau po krizės jo skirtumai padidėjo (2 pav.). Nuo 2013 m. nedarbo lygis valstybėse narėse vėl pradėjo skirtis mažiau, tačiau skirtumai vis dar didesni negu prieš krizę.

Ekonomikos pajėgumui sušvelninti sukrėtimo padarinius turi įtakos tai, kokiu mastu vyksta pasidalijimas rizika per finansų rinkas. Šiuo aspektu paaiškėjo, kad bendroji rinka yra galingas konvergencijos variklis ir, veikdama kaip apsauga nuo nenuspėjamų sukrėtimų, gali padėti didinti atsparumą. Stiprinant pajėgumą atlaikyti sukrėtimus labai svarbus vaidmuo tenka gerai kapitalizuotam bankų sektoriui ir visavertei kapitalo rinkų sąjungai. Atlaikyti sukrėtimus ir sureaguoti į ilgalaikius struktūrinius pokyčius, kurie paveikia mūsų visuomenes, taip pat gali padėti tinkamai veikiančios darbo rinkos institucijos ir konkurencingos prekių ir paslaugų rinkos. Vyriausybės taip pat gali prisidėti prie koregavimo: veiksmingai ir efektyviai skirstydamos išlaidas ir rinkdamos pajamas, o palankiais laikotarpiais užtikrindamos fiskalinio manevravimo galimybę.

Pagal Struktūrinių reformų rėmimo programą (SRRP) finansuojama individualiai pritaikyta techninė parama, kurios paskirtis – padėti valstybėms narėms vykdyti reformas. Ji teikiama joms paprašius. 2017–2020 m. programai skirtas 142,8 mln. EUR biudžetas. Ji padeda valstybėms narėms vykdyti reformas, kurias jos laiko būtinomis siekiant padidinti ekonomikos konkurencingumą ir patrauklumą investicijoms. Parama gali būti teikiama visoms jos prašančioms ES valstybėms narėms, be to, jai nereikalingas bendras finansavimas. Programą įgyvendina Komisijos Paramos struktūrinėms reformoms tarnyba (PSRT) bendradarbiaudama su kitomis Komisijos tarnybomis. PSRT iki šiol padėjo 15 valstybių narių įvykdyti daugiau kaip 150 paramos projektų. PSRT gavo 444 su SRRP 2018 m. ciklu susijusius paramos prašymus iš daugiau kaip 20 valstybių narių: paklausa smarkiai viršijo 2018 metams numatytą 30,5 mln. EUR SRRP biudžetą.

Lygios galimybės ir vienoda galimybė įsidarbinti

Šiuo metu nedarbo lygis Europoje artimas ikikriziniam lygiui. Pradėjo mažėti skurdas ir socialinė atskirtis. Tačiau atsigavimas dar nepasiekė visų visuomenės ir ekonomikos sluoksnių. Dauguma valstybių narių imasi veiksmų mažinti vyrų ir moterų darbo pajamų skirtumus, geriau integruoti į darbo rinką palankių sąlygų neturinčias grupes ir gerinti darbo vietų ir darbo aplinkos kokybę.

Norint sumažinti jaunimo ir ilgalaikį nedarbą svarbu vykdyti veiksmingą aktyvią darbo rinkos politiką. Valstybės narės turėtų padėti bedarbiams – remti darbo paiešką, mokymą ir persikvalifikavimą, kartu saugodamos tuos, kurie dalyvauti darbo rinkoje negali. Turėtų būti skatinamas darbuotojų judumas į kitas darbo vietas, sektorius ir vietoves užtikrinant, kad liktų nepažeistos turimos teisės. Valstybės narės taip pat turėtų dėti pastangas didinti valstybinių užimtumo tarnybų veiksmingumą ir jas pritaikyti individualiems poreikiams. Komisija pasiūlys keletą naujų iniciatyvų, be kita ko, dėl naujos Europos darbo tarnybos sukūrimo.

Valstybės narės turi padėti žmonėms ugdytis darbo rinkoje reikalingus įgūdžius. Pagrindiniai gebėjimai daugumoje valstybių narių nestiprėjo arba silpo. Prasti suaugusiųjų pagrindiniai gebėjimai toliau verčia nerimauti ir varžo ekonomiką. Pavyzdžiui, 90 proc. darbo vietų reikia skaitmeninių įgūdžių, tačiau apskaičiuota, kad 44 proc. europiečių jų stinga. Pernelyg daug žmonių, ypač žemos kvalifikacijos, neturi darbo arba dirba mažų garantijų darbą. Dalyvaujančiųjų suaugusiųjų švietimo programose nedaugėja. Europos konkurencingumas ir ekonominė padėtis pasaulyje priklauso nuo kvalifikuotos ir reikiamus gebėjimus turinčios darbo jėgos. Reikia gerinti mokymo ir kvalifikacijų kokybę ir aktualumą.

Kokybiškas švietimas ir mokymas turi būti prieinami visiems. Akademiniai pasiekimai ir toliau glaudžiai susiję su socioekonomine padėtimi. Reikėtų dėti pastangas užtikrinti lygias galimybes ir galimybę gauti išsilavinimą ir profesinį mokymą, kad būtų pasiekta socialinė įtrauktis ir geresni ekonomikos rezultatai. Tam reikia investicijų ir į pirminį, ir į tęstinį švietimą ir mokymą, ypač valstybėse narėse, kuriose švietimo rezultatai ir galimybė gauti išsilavinimą, ypač palankių sąlygų neturinčių grupių, turi spragų. Tam reikalingas ir didesnio užmojo bendradarbiavimo su valstybėmis narėmis modelis, aptartas komunikate „Europinės tapatybės stiprinimas per švietimą ir kultūrą“. Be to, pagal Naują Europos įgūdžių darbotvarkę reikia tobulinti profesinį mokymą ir stiprinti mokymosi darbo vietoje modelį, pavyzdžiui, reikia kokybiškų pameistrystės vietų. Taip pat reikėtų pasiekti, kad kitu nei formaliojo švietimo ir mokymo būdu įgyti gebėjimai ir parama suaugusiems asmenims būtų pripažįstami paprasčiau.

Darbo vietų kūrimas ir sąžiningos darbo sąlygos

Siekiant kurti geros kokybės darbo vietas, užtikrinti socialinę įtrauktį, skatinti verslumą ir remti asmenų statuso pokytį darbo rinkoje labai svarbu turėti dinamiškas ir įtraukias darbo rinkas. Kartu su novatoriškomis darbo formomis turėtų rastis tinkamos darbo vietos garantijos ir prieinama socialinė apsauga. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad nustatant darbo sąlygas būtų elgiamasi sąžiningai ir vienodai. Siekiant tinkamos pusiausvyros tarp lankstumo ir saugumo darbo rinkoje reikia spręsti darbo rinkos segmentacijos problemą, be kita ko, drąsinant pereiti prie atvirų užimtumo formų.

Darbo paklausą taip pat reikėtų didinti nuo darbo nukeliant mokesčių naštą. Tikslinis darbo apmokestinimo sumažinimas konkrečiai gali prisidėti prie darbo rinkos paribyje esančių grupių, tokių kaip mažas pajamas gaunančių asmenų ir ilgalaikių bedarbių, įtraukties ir kartu riboti mokestinių pajamų praradimą.

Siekiant lyčių lygybės ir didesnio moterų dalyvavimo darbo rinkoje ypač svarbi profesinio ir asmeninio gyvenimo pusiausvyra. Svarbu visiems užtikrinti galimybę gauti kokybiškų paslaugų, tokių kaip vaiko priežiūros ir ikimokyklinio ugdymo. Profesinio ir asmeninio gyvenimo pusiausvyrą taip pat gerina mokesčių sistemos, kurios nebūtų nepalankios antriesiems šeimoje uždirbantiems asmenims, taip pat tinkamos šeimos nario priežiūros atostogos ir lanksčios darbo sąlygos tėvams ir neformaliesiems slaugytojams.

Turėtų būti mažinamos kliūtys įsidarbinti, ypač palankių sąlygų neturinčioms grupėms, įskaitant vienišos motinos ar vienišo tėvo namų ūkius, neįgaliuosius, etnines mažumas, pabėgėlius ir migrantus. Integracijos į darbo rinką pastangos turi būti siejamos su parama socialinei integracijai, tokia kaip vaiko priežiūra, sveikatos priežiūros prieinamumas ir aprūpinimas būstu, ir kliūčių, pavyzdžiui, diskriminacijos darbo rinkoje, šalinimu. Geriau viena kitą papildančios darbo rinka ir socialinės integracijos sistemos padės visoms pažeidžiamoms grupėms, lems didesnę gerovę visiems ir stiprins socialinę sanglaudą. Reikalinga ir neįgaliesiems pritaikyta darbo aplinka ir tikslinė finansinė parama, kurios padėtų jiems visapusiškai dalyvauti darbo rinkoje ir apskritai visuomenės gyvenime.

Trumpalaikės pabėgėlių ir migrantų integracijos į darbo rinką priemonės turėtų būti pakeistos visapusiškomis ilgalaikėmis strategijomis, kurios jiems padėtų kelti kvalifikaciją ir integruotis į darbo rinką. Galimybė gauti išsilavinimą ir profesinį mokymą gerina jų galimybes rasti darbą, gauti orų darbo užmokestį ir įsitraukti į visuomenės gyvenimą. Tai gerina ir priimančiosios šalies ekonomikos augimo perspektyvas ir sudarys sąlygas Europos Sąjungai pasinaudoti potencialu, kurį turi pabėgėliai ir jų šeimos nariai, ir stipria jų motyvacija tapti aktyviais visuomenės nariais.

Norint mažinti nelygybę ir užtikrinti aukštą gyvenimo lygį labai svarbus realiojo darbo užmokesčio augimas, pagrįstas išaugusiu našumu. Dinamiškesni darbo užmokesčio pokyčiai, pasireiškiantys augančia vidaus paklausa, dar labiau prisidėtų prie vykstančios ekonominės plėtros.

Socialinė apsauga ir įtrauktis – kovos su nelygybe ir skurdu priemonės

Socialinės apsaugos sistemos turėtų užtikrinti pakankamą ir tikslinę pajamų paramą, skatinti dalyvavimą darbo rinkoje ir suteikti lygias galimybes naudotis kokybiškomis paslaugomis. Mažinti nelygybę turėtų būti prioritetas, be kita ko, formuojant nacionalines mokesčių ir išmokų sistemas. Formuojant ir įgyvendinant struktūrinę politiką būtina atsižvelgti į paskirstomąjį reformų poveikį. Valstybės narės turėtų mokėti tinkamas bedarbio išmokas pagrįstą laikotarpį, kuris neduotų paskatos vengti darbo. Kai kuriose valstybėse narėse būtina kurti progresyvesnes mokesčių ir išmokų sistemas, kurios apskritai būtų universalesnės ir, kai būtina, labiau priklausytų nuo materialinės padėties. Socialinės apsaugos sistemos turėtų užtikrinti teisę į mažiausių pajamų išmokas pakankamų išteklių stokojantiems asmenims ir stiprinti socialinę įtrauktį skatindamos visus dalyvauti darbo rinkoje ir visuomenės gyvenime.

Socialinės apsaugos ir darbo rinkos politika taip pat turi būti pritaikyta prie kintančių užimtumo formų ir išaugusio darbo jėgos judumo. Europoje daugiau nei pusė nepriklausomų darbuotojų neturi teisės į bedarbio pašalpas. Socialinės apsaugos sistemos turėtų būti pritaikytos prie naujų darbo formų ir užtikrinti, kad pereinant iš vieno darbo į kitą teisės į išmokas būtų perkeliamos, kad dirbant keliuose darbuose būtų lengviau sukaupti įnašus ir saugiai pereiti iš vieno darbo į kitą.

Valstybės narės turėtų visiems užtikrinti pensijų sistemų tvarumą ir adekvatumą. Tam tikslui reikia užtikrinti lygias galimybes visiems darbuotojams, įskaitant savarankiškai dirbančius asmenis, įgyti teises į pensiją, be kita ko, naudojantis papildomomis sistemomis. Dauguma valstybių narių pertvarkė savo pensijų sistemas, tačiau norint papildyti įgyvendintas reformas reikia daugiau pastangų. Siekiant užtikrinti, kad reformos nebūtų atšauktos, reikėtų patvirtinti gretutinę politiką. Pensininkų pajamas galima didinti pratęsiant profesinio gyvenimo trukmę, susiejant pensinį amžių su tikėtina gyvenimo trukme, vengiant ankstyvo pasitraukimo iš darbo rinkos ir remiant kitas papildomas pensinių pajamų priemones. Valstybės narės turėtų taikyti priemones, užtikrinančias viešųjų pensijų sistemų tvarumą netgi nepalankiomis sąlygomis.

Reikėtų tęsti sveikatos priežiūros ir ilgalaikės priežiūros sistemų reformas siekiant padidinti jų ekonominį efektyvumą, užtikrinti jų fiskalinį tvarumą ir kokybišką įperkamą prieinamumą. Išlaidos sveikatos priežiūrai ir ilgalaikei priežiūrai turėtų didėti dėl gyventojų senėjimo ir su demografija nesusijusių išlaidas didinančių veiksnių, tokių kaip technologinė pažanga kuriant terapijos priemones ir vaistus. Todėl reikia imtis politikos veiksmų, kad žmonės ilgiau liktų sveiki, o sveikatos priežiūros sistemos ir ilgalaikė priežiūra taptų ekonomiškai efektyvesnės ir užtikrintų galimybę laiku gauti įperkamas ir kokybiškas prevencinės ir gydomosios sveikatos priežiūros paslaugas.

Naujovės ir konkurencingumas

Ateities prekių ir produktų rinkų kūrimas

Dėl naujų gamybos technologijų ir paslaugų keičiasi Europos pramonė ir jos pajėgumas augti ir konkuruoti pasauliniu mastu. Jos lemia darbo vietų kūrimą, našumo augimą ir vartotojų gaunamos vertės didėjimą, o tai naudinga visai ekonomikai. Europos pramonės ateitis priklauso nuo to, kiek ji sugebės prisitaikyti ir diegti inovacijas investuodama į naujas technologijas, skaitmenindama ir vaduodamasi iš priklausomybės nuo iškastinio kuro. Konkurencingumas priklausys nuo pajėgumo veikti tvariau ir efektyviau naudoti išteklius ir nuo gebėjimo pasinaudoti skaitmeninių technologijų pranašumais. Visa verslo aplinka turi sudaryti sąlygas inovacijoms ir prisidėti prie darbo vietų kūrimo.