Pasiūlymas Europos parlamento ir Tarybos reglamentas kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos kontrolės, kaip Komisija vykdo įgyvendinimo įgaliojimus, mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai /* KOM/2010/0083 galutinis - COD 2010/0051 */





[pic] | EUROPOS KOMISIJA | Briuselis, 9.3.2010 KOM(2010) 83 galutinis 2010/0051 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos kontrolės, kaip Komisija vykdo įgyvendinimo įgaliojimus, mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. Pasiūlymo aplinkybės. Naujos institucinės aplinkybės Lisabonos sutartimi (toliau – naujoji Sutartis), kuri įsigaliojo 2009 m. gruodžio 1 d., iš esmės keičiama teisės aktų leidėjo Komisijai suteiktų įgyvendinimo įgaliojimų tvarka. Priešingai, nei nustatyta Europos bendrijos steigimo sutarties (toliau – EB sutartis) 202 straipsnio nuostatose, naujojoje Sutartyje aiškiai atskiriami Komisijai deleguoti įgaliojimai priimti bendro pobūdžio įstatymo galios neturinčius teisės aktus, kuriais papildomos ar iš dalies keičiamos neesminės įstatymo galią turinčio teisės akto nuostatos (deleguotieji teisės aktai), nuo Komisijai suteiktų įgaliojimų priimti įgyvendinimo aktus. Jiems taikomos visiškai skirtingos teisės sistemos: - Naujosios Sutarties nuostatomis dėl deleguotųjų teisės aktų, kurios išdėstytos Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – Sutartis), numatoma, kad teisės aktų leidėjas vykdo Komisijos įgaliojimų vykdymo kontrolę, naudodamasis atšaukimo ir (arba) prieštaravimo teise. Šios nuostatos yra savaime pakankamos ir kad galiotų, nereikia jokios teisiškai privalomos sistemos. - Naujosios Sutarties nuostatomis dėl įgyvendinimo aktų, kurios išdėstytos 291 straipsnyje, Europos Parlamentui ir Tarybai nenumatomas joks vaidmuo kontroliuojant Komisijos įgyvendinimo įgaliojimų vykdymą. Tokią kontrolę gali vykdyti tik valstybės narės. Tokiems kontrolės mechanizmams sukurti reikalingas teisinis pagrindas. Numatydami šias dvi labai skirtingas teisės sistemas, naujosios Sutarties autoriai siekė geriau parodyti šių dviejų skirtingų rūšių teisės aktų pobūdį: - Deleguotųjų teisės aktų atveju teisės aktų leidėjas deleguoja Komisijai įgaliojimą priimti priemones, kurias jis pats būtų galėjęs priimti. Būtent todėl teisės aktų leidėjas kontroliuoja, kaip Komisija vykdo šiuos deleguotuosius įgaliojimus. - Įgyvendinimo aktų atveju aplinkybės labai skiriasi. Valstybės narės paprastai atsako už teisiškai privalomų Europos Sąjungos teisės aktų įgyvendinimą. Vis dėlto, kai tokius pagrindinius teisės aktus reikia įgyvendinti vienodomis sąlygomis, būtent Komisija privalo vykdyti įgyvendinimo įgaliojimus. Kaip tik todėl valstybės narės yra atsakingos už Komisijos vykdomų šių įgyvendinimo įgaliojimų kontrolę. Vadovaujantis naujosios Sutarties nuostatomis, teisės aktų leidėjams taip pat sudaromos vienodos sąlygos suteikti deleguotuosius ir įgyvendinimo įgaliojimus. Pagal EB sutartį Komisijai įgyvendinimo įgaliojimus galėjo suteikti Taryba. Tam tikrais atvejais Taryba taip pat galėjo įgyvendinimo įgaliojimus pasilikti sau. Pagal naujosios Sutarties nuostatas Sutartimi numatoma tiesioginė prievolė teisės aktais suteikti Komisijai įgyvendinimo įgaliojimus, kai to reikia, siekiant užtikrinti vienodą šių teisės aktų įgyvendinimą. Tinkamai pagrįstais konkrečiais atvejais, taip pat Europos Sąjungos sutarties 24 ir 26 straipsniuose numatytais atvejais tais teisės aktais taip pat galima suteikti įgyvendinimo įgaliojimus Tarybai, o ne Komisijai. Tačiau tai nereiškia, kad Tarybai tenka koks nors vaidmuo kontroliuojant, kaip vykdomi Komisijai suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Naujojoje Sutartyje aiškiai nustatyta, kad tik valstybės narės kontroliuoja Komisijos vykdomą įgyvendinimą, kai tokios kontrolės reikia pagal teisiškai privalomą Sąjungos teisės aktą. Kiek tai susiję su Sutarties 290 straipsnio įgyvendinimu, Komunikate Europos Parlamentui ir Tarybai (2009 m. gruodžio 9 d. COM (2009) 673) Komisija išdėstė savo nuomonę apie deleguotųjų teisės aktų taikymo sritį, įgaliojimų delegavimo sistemą ir darbo metodus, kuriuos ji ketina taikyti rengdama deleguotuosius teisės aktus. 2. Pasiūlymo tikslai ir turinys 2.1. Pasiūlymo pagrindimas ir pagrindiniai principai Sutarties 291 straipsnyje numatyta, kad Europos Parlamentas ir Taryba, priimdami reglamentus pagal įprastą teisėkūros procedūrą, iš anksto nustato valstybių narių vykdomos kontrolės, kaip Komisija vykdo įgyvendinimo įgaliojimus, mechanizmų taisykles ir bendruosius principus. Šio pasiūlymo tikslas – įgyvendinti Sutarties 291 straipsnį. Šis pasiūlymas pirmiausia grindžiamas naujomis Sutarties nuostatomis ir 1 punkte aprašytomis naujomis institucinėmis aplinkybėmis. Be to, pasiūlymas grindžiamas Tarybos sprendimu 1999/468/EB (toliau – Komitologijos sprendimas) ir patirtimi, kuri įgyta įgyvendinant tą sprendimą ir paprastinant jo nuostatas, visų pirma atsižvelgiant į šiuos bendruosius principus: - valstybės narės yra atsakingos už Komisijos vykdomų įgyvendinimo įgaliojimų kontrolę; - procedūriniai reikalavimai turi būti proporcingi įgyvendinimo aktų pobūdžiui. 2.2. Pagrindiniai pasiūlymo elementai, įskaitant su Komitologijos sprendimu susijusius panašumus ir naujoves Pagrindiniai pasiūlymo elementai yra šie: - pasiūlymu išlaikoma Komitologijos sprendime (3 straipsnis) numatyta komiteto struktūra, tačiau ji racionalizuojama, kaip nurodyta toliau; - numatytos tik dvi procedūros: patariamoji procedūra, kuri identiška dabartinei patariamajai procedūrai, ir nauja nagrinėjimo procedūra, kuri pakeistų dabartines valdymo ir reguliavimo procedūras (4 ir 5 straipsniai); - patariamoji procedūra yra bendroji taisyklė, ji gali būti taikoma visose politikos srityse visų rūšių privalomoms įgyvendinimo priemonėms (2 straipsnio 3 dalis); - nagrinėjimo procedūros pasirinkimo kriterijai identiški tiems, kurie numatyti Komitologijos sprendime. Vis dėlto siekiant didesnio nuoseklumo ir norint užtikrinti, kad procedūriniai reikalavimai būtų proporcingi priimamų įgyvendinimo aktų pobūdžiui, šie kriterijai yra privalomi ta prasme, kad nagrinėjimo procedūrą galima taikyti tik tuomet, kai tenkinami tie kriterijai (2 straipsnio 2 dalis); - nagrinėjimo procedūra (5 straipsnis) veiktų šitaip: - kai komitetas pateikia neigiamą nuomonę dėl priemonių projekto, Komisija šių priemonių priimti negalėtų. Komisija turėtų galimybę pakartotinai pateikti projektą antram svarstymui komitete arba pateikti iš dalies pakeistą projektą. Itin išskirtinėmis aplinkybėmis Komisija galėtų priimti priemonių projektą, nepaisydama neigiamos nuomonės, tačiau tokiu atveju komitetui būtų paliekama teisė priimti galutinį sprendimą per ne ilgesnį kaip mėnesio laikotarpį; - kai nuomonė nepateikiama, Komisija galiausiai galėtų nuspręsti, ar priimti priemones, ar jų nepriimti, atsižvelgdama inter alia į komitete pareikštas pozicijas; - komitetui priėmus teigiamą nuomonę, Komisija priimtų priemones, nebent išskirtinėmis aplinkybėmis arba naujais elementais būtų galima pateisinti, kad tos priemonės nebūtų priimtos. Todėl pagal nagrinėjimo procedūrą pats komitetas galėtų neleisti Komisijai priimti priemonių projekto, jeigu kvalifikuota balsų dauguma tam prieštarautų valstybės narės. Balsavimo taisyklės pagal šią procedūrą būtų identiškos balsavimo taisyklėms, kurios buvo reikalingos Tarybai, veikiančiai kaip apeliacinė įstaiga, siekiant neleisti Komisijai pagal Komitologijos sprendimą priimti priemonių projekto. Taip pat būtų logiška, kad komitetų, veikiančių pagal nagrinėjimo procedūrą, balsavimo taisyklės būtų panašios į tas, kurios numatytos tam atvejui, kai Taryba prieštarauja deleguotajam teisės aktui pagal Sutarties 290 straipsnį. Tačiau dar viena naujovė yra ta, kad Komisijai nebūtų taikoma prievolė priimti priemonių projektą tais atvejais, kai kvalifikuota balsų dauguma nenubalsuojama nei už, nei prieš[1]. Tokiais atvejais iš tikrųjų reikia lankstesnių priemonių, kad Komisija galėtų persvarstyti priemonių projektą. Komisija turėtų galėti nuspręsti, ar priemonių projektą priimti, ar jo nepriimti, ar pateikti komitetui iš dalies pakeistą projektą, atsižvelgdama inter alia į komitete pareikštas pozicijas. Viena vertus, esant tokiai lankstumo galimybei, galima atsižvelgti į valstybių narių pozicijas, o kita vertus, tai padėtų pagerinti priimamų sprendimų kokybę ir adekvatumą. - Numatytos specialios procedūros, kad priemonės būtų iš karto taikomos dėl neišvengiamos skubos priežasčių ir kai tai numatyta pagrindiniame teisės akte (6 straipsnis). Dėl šios nuostatos atitinkamas komitetas, Komisijai priėmus priemonę, pastarąją galėtų išnagrinėti ir pateikti apie ją nuomonę. Kai priemonė neatitinka komiteto nuomonės pagal nagrinėjimo procedūrą, Komisija būtų įpareigota atšaukti priemonę, tačiau ji galėtų ją palikti galioti, jeigu tą būtų galima pateisinti dėl keleto priežasčių, pvz., sveikatos ir saugumo. - Pasiūlymu išlaikomos nuostatos, susijusios su komitetų darbo tvarkos taisyklėmis (7 straipsnis) ir su informacijos apie komiteto darbą viešumu (8 straipsnio 3 dalis). - Remiantis patirtimi, įgyta įgyvendinant Komitologijos sprendimą, pasiūlymą taip pat sudaro svarbios nuostatos, kurios taikomos kaip įprasta praktika, bet kurios kol kas nebuvo įtrauktos į sprendimą arba buvo numatytos tik komitetų darbo tvarkos taisyklėse. Jas sudaro rašytinių procedūrų taikymo nuostatos (3 straipsnio 5 dalis), siekiant gauti komiteto nuomonę ir galimybę iš dalies pakeisti priemonių projektą, kad būtų atsižvelgta į komiteto diskusijas prieš tai, kol jis pateikia oficialią nuomonę (3 straipsnio 4 dalis). - Nors Komisijos vykdomus įgyvendinimo įgaliojimus kontroliuoja tik valstybės narės, abu teisės aktų leidėjus reikėtų tinkamai nuolat informuoti apie komiteto darbą, nuolat naudojantis dabartiniu Komitologijos registru, kuris būtų pritaikytas prie naujų procedūrų (8 straipsnio 1 ir 2 dalys). Šia teise gauti informaciją nebūtų stabdomas sprendimų priėmimo procesas, nes tai teisės aktų leidėjams suteiktų su Sutarties 291 straipsniu nesuderinamą išimtinę teisę. - Galiausiai dėl aiškumo, nuoseklumo ir veiksmingumo pasiūlymu numatoma automatiškai suderinti galiojantį acquis ir naujas procedūras (10 straipsnis). Visos nuorodos į Komitologijos sprendime numatytas procedūras, išskyrus 5a straipsnį, būtų laikomos nuorodomis į atitinkamas reglamento procedūras: šio varianto privalumas tas, kad nereikėtų sudėtingos struktūros, kai kartu galiotų tiek senosios Komitologijos procedūros, tiek naujos procedūros; taip pat nereikėtų derinti galiojančio acquis bendraisiais reglamentais arba derinant kiekvieną teisės aktą. Tam, kad būtų galima naudotis registru, kuriame turės būti techniškai atliktas automatinis visų dabartinių procedūrų derinimas, du mėnesius nuo reglamento įsigaliojimo bus taikomas 10 straipsnis. - Toks pritaikymas prie naujos sistemos komiteto posėdyje arba raštiška procedūra (11 straipsnis) neturės poveikio nebaigtoms procedūroms, per kurias nuomonė jau buvo pateikta. Tai nereiškia, kad vykstančios procedūros, per kurias nepateikta nuomonė, turėtų būti užbaigtos ir pradėtos iš pradžių; jos turėtų būti tęsiamos: turėtų vykti posėdžiai ir turėtų būti tęsiamos rašytinės procedūros. Tokio derinimo rezultatai iš esmės susiję su procedūra, kurios reikia laikytis po to, kai komitetas priima nuomonę. - 10 ir 11 straipsniai netaikomi specialioms procedūroms, kurioms netaikomas Tarybos sprendimas 1999/468/EB, visų pirma toms, kurios sukurtos bendrajai prekybos politikai įgyvendinti. Todėl šios specialios procedūros ir toliau bus taikomos tol, kol bus pritaikyti pagrindiniai teisės aktai, atsižvelgiant į Sutarties 291 straipsniu sukurtą įgyvendinimo įgaliojimų sistemą ir Komisijos įgyvendinimo įgaliojimų vykdymo taisykles ir bendruosius principus, kaip išdėstyta šiame pasiūlyme. 2010/0051 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos kontrolės, kaip Komisija vykdo įgyvendinimo įgaliojimus, mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 291 straipsnio 3 dalį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, priimdami sprendimą pagal įprastą teisėkūros procedūrą[2], kadangi: (1) Kai teisiškai privalomi Sąjungos aktai (toliau – pagrindiniai teisės aktai) turi būti įgyvendinti vienodomis sąlygomis, tais aktais suteikiami įgyvendinimo įgaliojimai Komisijai arba tinkamai pagrįstais konkrečiais atvejais ir Europos Sąjungos sutarties 24 bei 26 straipsniuose numatytais atvejais – Tarybai. (2) Pagal Europos bendrijos steigimo sutarties nuostatas Komisijos įgyvendinimo įgaliojimų vykdymą reglamentavo 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimas 1999/468/EB. (3) Pagal Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo dabar reikalaujama, kad Europos Parlamentas ir Taryba nustatytų valstybių narių vykdomos kontrolės, kaip Komisija vykdo įgyvendinimo įgaliojimus, mechanizmų taisykles ir bendruosius principus. (4) Būtina užtikrinti, kad tokios kontrolės procedūros būtų aiškios, veiksmingos ir proporcingos įgyvendinimo aktų pobūdžiui ir kad atitiktų Sutartyje numatytus institucinius reikalavimus ir įgytą patirtį bei bendrą praktiką įgyvendinant Sprendimą 1999/468/EB. (5) Tuose pagrindiniuose teisės aktuose, kuriais reikalaujama, kad valstybės narės kontroliuotų, kaip Komisija priima įgyvendinimo aktus, tikslinga numatyti, kad tokios kontrolės tikslais būtų įsteigti valstybių narių atstovų komitetai, kuriems pirmininkautų Komisija. (6) Siekiant supaprastinti reikalavimus Komisijai vykdyti įgyvendinimo įgaliojimus, turėtų būti tik dvi procedūros: patariamoji procedūra ir nagrinėjimo procedūra. (7) Supaprastinimo tikslais komitetams turėtų būti taikomos bendrosios taisyklės ir pagrindinės nuostatos dėl jų darbo bei galimybės komitetui pateikti nuomonę raštiška procedūra. (8) Reikėtų nustatyti kriterijus, kuriais būtų apibrėžta procedūra, taikytina įgyvendinimo aktams priimti. Siekiant didesnio nuoseklumo ir norint užtikrinti, kad procedūriniai reikalavimai būtų proporcingi priimamų įgyvendinimo aktų pobūdžiui, šie kriterijai turėtų būti privalomi. (9) Nagrinėjimo procedūra turėtų būti taikoma tik priimant bendrojo pobūdžio priemones, skirtas pagrindiniams teisės aktams įgyvendinti, ir specialias priemones, kurios gali turėti svarbų poveikį. Šia procedūra turėtų būti numatyta, kad valstybės narės vykdytų kontrolę taip, kad priemonių nebūtų galima priimti, jeigu jos neatitinka komiteto nuomonės, išskyrus itin išskirtines aplinkybes, kai Komisija, nepaisydama neigiamos nuomonės, turėtų galėti priimti ir taikyti priemones ribotą laikotarpį. Komisija turėtų galėti peržiūrėti priemonių projektą tuo atveju, jeigu komitetas nepateikia nuomonės, atsižvelgdama į komitete pareikštas pozicijas. (10) Patariamoji procedūra turėtų būti taikoma visais kitais atvejais ir tuomet, kai ji laikoma tinkamiausia. (11) Turėtų būti įmanoma priimti priemones, kad jos būtų iš karto taikomos dėl neišvengiamos skubos priežasčių, kai tai numatyta pagrindiniame teisės akte. (12) Europos Parlamentas ir Taryba turėtų būti reguliariai informuojami apie komitetų darbą. (13) Turėtų būti užtikrintas informacijos apie komitetų darbą viešumas. (14) Sprendimas 1999/468/EB turėtų būti panaikintas. Siekiant užtikrinti perėjimą nuo Sprendime 1999/468/EB nustatytos tvarkos prie šiame reglamente nustatytos tvarkos, bet kuri galiojančių teisės aktų nuoroda į tame sprendime numatytas procedūras, išskyrus jo 5a straipsnyje numatytą reguliavimo procedūrą su tikrinimu, turėtų būti suprantama kaip nuoroda į atitinkamas šiame reglamente numatytas procedūras. Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnio poveikis turėtų būti išlaikytas galiojančiuose pagrindiniuose teisės aktuose, kuriuose pateikiama nuoroda į tą straipsnį. (15) Šis reglamentas neturi įtakos su konkurencijos taisyklių įgyvendinimu susijusiems Komisijos įgaliojimams, kaip nustatyta Sutartyje, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis Dalykas Šiuo reglamentu nustatomos taisyklės ir bendrieji principai, kuriais nustatomi mechanizmai, taikytini tais atvejais, kai teisiškai privalomu Sąjungos teisės aktu (toliau – pagrindinis teisės aktas) reikalaujama, kad valstybės narės kontroliuotų, kaip Komisija priima privalomus įgyvendinimo aktus. 2 straipsnisProcedūrų pasirinkimas 1. Atsižvelgiant į konkrečių įgyvendinimo priemonių tipą, pagrindiniu teisės aktu galima numatyti taikyti nagrinėjimo procedūrą arba patariamąją procedūrą. 2. Nagrinėjimo procedūrą galima taikyti tik priimant šias priemones: a) bendrojo pobūdžio įgyvendinimo priemones; b) kitas įgyvendinimo priemones, susijusias su: i) bendra žemės ūkio politika ir bendra žuvininkystės politika; ii) aplinka, saugumu ir sauga arba žmonių, gyvūnų arba augalų sveikatos apsauga ar sauga; iii) bendra prekybos politika. 3. Visoms kitoms įgyvendinimo priemonėms ir, kai tinkama, 2 dalyje nurodytoms įgyvendinimo priemonėms taikoma patariamoji procedūra. 3 straipsnisBendrosios nuostatos 1. Kai pagrindiniu teisės aktu numatyta taikyti 4, 5 ir 6 straipsniuose nurodytas procedūras, taikomos šio straipsnio 2–6 dalyse išdėstytos nuostatos. 2. Komisijai padeda iš valstybių narių atstovų sudarytas komitetas, kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas. 3. Pirmininkas pateikia komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. 4. Komitetas nagrinėja priemonių projektą. Prieš pateikiant nuomonę, pirmininkas gali teikti iš dalies pakeistas priemonių projekto versijas, kuriomis būtų atsižvelgiama į komiteto diskusijas. Šiuo tikslu pirmininkas gali sušaukti keletą komiteto posėdžių. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pateikia per laikotarpį, kurį gali nustatyti pirmininkas, atsižvelgdamas į klausimo skubumą. 5. Pirmininkui komiteto nuomonė gali būti pateikta laikantis raštiškos procedūros. Jis siunčia komiteto nariams priemonių projektą, dėl kurio komiteto nariai turi pateikti nuomonę, ir nustato laikotarpį, atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Laikoma, kad iki nustatyto laikotarpio pabaigos aiškiai neprieštaravęs ar nesusilaikęs bet kuris komiteto narys nebyliai pritarė priemonių projektui. Per pirmesnėje pastraipoje nustatytą laikotarpį bet kuris komiteto narys gali paprašyti, kad raštiška procedūra būtų nutraukta ir priemonių projektas būtų nagrinėjamas komiteto posėdyje. Pirmininkas gali nuspręsti nenutraukti raštiškos procedūros arba ją nutraukti be rezultatų – tokiu atveju kuo greičiau sušaukiamas komiteto posėdis. 6. Komiteto nuomonė įrašoma į protokolą. Kiekviena valstybė narė gali prašyti, kad jos pozicija būtų įrašyta į protokolą. 4 straipsnisPatariamoji procedūra 1. Komitetas pareiškia savo nuomonę, jei reikia, balsuoja. Jeigu komitetas balsuoja, nuomonė pateikiama Sutarties 238 straipsnio 1 dalyje nustatyta balsų dauguma. 2. Komisija sprendžia dėl priemonių, kurių bus imamasi, kiek galėdama atsižvelgdama į išvadas, padarytas per komiteto svarstymus, ir pateiktą nuomonę. Ji informuoja komitetą, kaip į jo nuomonę buvo atsižvelgta. 5 straipsnisNagrinėjimo procedūra 1. Komitetas pateikia nuomonę kvalifikuota balsų dauguma, kaip numatyta Europos Sąjungos sutarties 16 straipsnio 4 ir 5 dalyse. 2. Jeigu priemonių projektas atitinka komiteto nuomonę, Komisija priima šias priemones, nebent atsirastų išimtinių aplinkybių arba naujų elementų, kuriais būtų galima pateisinti, kad tos priemonės nebuvo priimtos. Tokiais atvejais pirmininkas gali pateikti komitetui naują priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. 3. Jeigu priemonių projektas neatitinka komiteto nuomonės, Komisija šių priemonių nepriima. Pirmininkas gali pateikti priemonių projektą tolesniam komiteto svarstymui arba gali pateikti iš dalies pakeistą priemonių projekto versiją. 4. Jeigu nuomonė nepareiškiama, Komisija gali priimti priemonių projektą. Kai Komisija priemonių projekto nepriima, pirmininkas gali pateikti komitetui iš dalies pakeistą priemonių projekto versiją. 5. Nukrypdama nuo 3 dalies nuostatų, Komisija gali priimti priemonių, kurios neatitinka komiteto nuomonės, projektą tuo atveju, kai jų nepriėmus per būtiną terminą būtų smarkiai sutrikdytos rinkos arba kiltų grėsmė žmonių arba finansinių Sąjungos interesų apsaugai ar saugai. Tokiu atveju Komisija iš karto praneša komitetui, dėl kokių priežasčių ji priėmė priemones, ir gali jas pateikti antram svarstymui komitete. Jeigu priimtos priemonės neatitinka antros komiteto nuomonės arba jeigu priemonės nepateikiamos antram svarstymui per mėnesį nuo jų priėmimo, Komisija tuojau pat priemones atšaukia. Jeigu priemonės atitinka antrą komiteto nuomonę arba jeigu nepareiškiama nuomonė, šios priemonės lieka galioti. 6 straipsnisNedelsiant taikytinos priemonės 1. Nukrypstant nuo 4 ir 5 straipsnių nuostatų, pagrindiniu teisės aktu galima numatyti, kad dėl neišvengiamos skubos priežasčių taikomos šio straipsnio 2–5 dalių nuostatos. 2. Komisija priima priemones, kurios taikomos nedelsiant. 3. Pirmininkas nedelsdamas pateikia 2 dalyje nurodytas priemones atitinkamam komitetui, kad pastarasis pagal pagrindiniame teisės akte numatytą procedūrą pareikštų savo nuomonę. 4. Nagrinėjimo procedūros atveju, kai priemonės neatitinka komiteto nuomonės pagal 5 straipsnio 3 dalį, Komisija atšaukia priimtas priemones pagal 2 dalies nuostatas. 5. Nukrypdama nuo 4 dalies nuostatų, Komisija gali palikti galioti priemones dėl priežasčių, susijusių su aplinkos apsauga arba žmonių, gyvūnų arba augalų sveikatos apsauga ar sauga, jūrų išteklių išsaugojimu, dėl saugumo ir saugos priežasčių arba siekiant išvengti rinkų sutrikdymo arba tokios grėsmės. Tokiais atvejais pirmininkas nedelsdamas arba dar kartą pateikia komitetui tas pačias priemones antram svarstymui, arba pateikia iš dalies pakeistą priemonių versiją. 2 dalyje nurodytos priemonės lieka galioti tol, kol yra panaikinamos arba pakeičiamos kitu įgyvendinimo aktu. 7 straipsnisDarbo tvarkos taisyklės 1. Kiekvienas komitetas, remdamasis standartinėmis taisyklėmis, kurios skelbiamos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje , savo pirmininko pasiūlymu dauguma savo narių balsų priima savo darbo tvarkos taisykles. Tiek, kiek reikia, dabartiniai komitetai savo darbo tvarkos taisykles suderina su standartinėmis taisyklėmis. 2. Komitetams taikomi dokumentų viešumo ir duomenų apsaugos principai ir sąlygos, taikomi Komisijai. 8 straipsnisInformacija apie komitetų darbą 1. Komisija veda komitetų darbo registrą, kuriame pateikiama ši informacija: a) komitetų posėdžių darbotvarkės, b) protokolai ir institucijų bei organizacijų, kurioms priklauso joms atstovauti valstybių narių paskirti asmenys, sąrašai, c) priemonių, dėl kurių komitetų prašoma pareikšti nuomonę, projektas, d) balsavimo rezultatai, e) galutinis priemonių projektas atsižvelgus į komitetų nuomonę, f) informacija apie galutinį Komisijos priimamų priemonių priėmimą, g) statistiniai komitetų darbo duomenys. 2. Europos Parlamentas ir Taryba gali naudotis 1 dalyje nurodyta informacija. 3. Visų 1 dalies a–f punktuose nurodytų dokumentų nuorodos ir 1 dalies g punkte nurodyta informacija viešai pateikiama registre. 9 straipsnisSprendimo 1999/468/EB panaikinimas Sprendimas 1999/468/EB panaikinamas. Panaikintojo sprendimo 5a straipsnio poveikis išlieka galiojančiuose pagrindiniuose teisės aktuose, kuriuose pateikiama nuoroda į tą straipsnį. 10 straipsnisGaliojančių pagrindinių teisės aktų pritaikymas 1. Jei pagrindiniuose teisės aktuose, priimtuose iki įsigaliojant šiam reglamentui, numatyta, kad Komisija vykdo įgyvendinimo įgaliojimus pagal Sprendimą 1999/468/EB, taikomos šios taisyklės: a) nuorodos į Sprendimo 1999/468/EB 3 straipsnį laikomos nuorodomis į šio reglamento 4 straipsnį; b) nuorodos į Sprendimo 1999/468/EB 4 ir 5 straipsnius laikomos nuorodomis į šio reglamento 5 straipsnį; c) nuorodos į Sprendimo 1999/468/EB 6 straipsnį laikomos nuorodomis į šio reglamento 6 straipsnį; d) nuorodos į Sprendimo 1999/468/EB 7 ir 8 straipsnius laikomos nuorodomis į šio reglamento 8 straipsnį. 2. Šio reglamento 3 ir 7 straipsniai taikomi visiems dabartiniams komitetams. 11 straipsnisPereinamojo laikotarpio tvarka Šis reglamentas neturi poveikio nebaigtoms procedūroms, per kurias komitetas jau pareiškė nuomonę pagal Sprendimą 1999/468/EB. 12 straipsnis Šis reglamentas įsigalioja 2010 m. spalio 1 d. Šio reglamento 10 straipsnis taikomas nuo 2010 m. gruodžio 1 d. Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje Europos Parlamento vardu Tarybos vardu Pirmininkas Pirmininkas [1] Pagal Komitologijos sprendimą buvo reikalaujama, kad Komisija priimtų priemonių projektą tais atvejais, kai pagal valdymo procedūrą komitetas negalėdavo pateikti nuomonės ir kai pagal reguliavimo procedūrą Taryba, veikdama kaip apeliacinė įstaiga, negalėdavo priimti sprendimo. [2] OL C , , p. .