KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI DĖL VALDYMO INICIATYVOS ĮGYVENDINIMU PAGRĮSTOS ES PARAMOS DEMOKRATINIAM VALDYMUI /* COM/2013/0403 final */





KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI DĖL VALDYMO INICIATYVOS ĮGYVENDINIMU PAGRĮSTOS ES PARAMOS DEMOKRATINIAM VALDYMUI 1. Įžanga 2009 m. gegužės 18 d. Tarybos išvadose dėl paramos demokratiniam valdymui siekiant tobulesnės ES sistemos Europos Komisijos paprašyta pateikti „visapusišką 2006 m. spalio mėn. Tarybos išvadų įgyvendinimo ataskaitą, daug dėmesio skiriant ES paramai, kuri skiriama demokratiniam valdymui ir kurią administruoja Komisija visuose regionuose, įskaitant valdymo iniciatyvą ir valdymo priemonę“. Šioje ataskaitoje nurodyti tam tikri svarbiausi su valdymu susiję politikos dokumentai ir apžvelgiama Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno (AKR) šalims skirta valdymo iniciatyva ir Europos kaimynystės politikos šalims taikoma valdymo priemonė. Joje taip pat apžvelgiama įgyvendinant geografines ir temines priemones, kuriomis ES remia demokratinį valdymą, įgyta patirtis. Šioje ataskaitoje neapžvelgiama pagalba, teikiama plėtros zonos šalims, kuriose dar daugiau dėmesio skiriama politiniu narystės kriterijumi laikomam geram valdymui. 2. Naujausi politikos pokyčiai Įvykusių ES vystymosi politikos strateginių pokyčių rezultatas – nustatytos griežtesnės sąlygos, susijusios su žmogaus teisėmis, demokratija ir teisine valstybe, pilietinės visuomenės vaidmeniu ir kitais gero valdymo elementais. Du bendri Europos Komisijos ir Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai komunikatai[1] priimti siekiant atsižvelgti į kintančias sąlygas ES kaimyninėse šalyse. Šis naujas požiūris grindžiamas tarpusavio atskaitomybe ir bendru įsipareigojimu puoselėti bendražmogiškąsias vertybes ir paisyti žmogaus teisių, demokratijos ir teisinės valstybės principų. Iš esmės taikant principą „parama pagal pažangą“ šalys diferencijuojamos pagal reformų įgyvendinimo rezultatus. Tai reiškia, kad labai pasikeitė ES santykiai su šalimis, kurios įsipareigoja vykdyti reformas, kurių poveikį galima įvertinti. Komisijos komunikate „ES vystymosi politikos poveikio didinimas. Pokyčių darbotvarkė“[2] pripažįstama, kad geras valdymas, taip pat žmogaus teisės, demokratija ir lyčių lygybė, yra viena iš dviejų[3] pagrindinių ES vystymosi politikos prioritetinių sričių. Todėl palaikydama visus partnerystės ryšius ES daugiausia dėmesio turėtų skirti ES paramai valdymui. Pokyčių darbotvarkėje pabrėžta, kad būtina nustatyti paskatas vykdyti į rezultatus orientuotas valdymo reformas ir remti priemones, kuriomis dalyviai ir procesai stiprinami vietos, nacionaliniu ir sektorių lygmeniu. ES bendra parama biudžetui taip pat susiejama su valdymo padėtimi šalyse partnerėse ir su jomis palaikomu politiniu dialogu[4]. Komunikate „Požiūris į ES paramą trečiųjų šalių biudžetui ateityje“ Komisija patvirtino sieksianti užtikrinti, kad „ES parama biudžetui būtų teikiama laikantis visa apimančių ES išorės veiksmų principų ir tikslų (ES sutarties 21 straipsnis) ir vystymosi politikos (SESV 208 straipsnis)“[5]. Be to, kaip ES vystymosi politikos priemonė, parama biudžetui bus pagrįsta veiklos rezultatų vertinimu ir tarpusavio atskaitomybe. Neseniai priimtame bendrame komunikate „ES parama tvariems pokyčiams prie demokratijos pereinančiose šalyse“[6] taip pat pateikta konkrečių priemonių, kaip ES galėtų padėti prie demokratijos pereinančioms šalims vykdyti ilgalaikes reformas. Jame atsižvelgiama į ES patirtį, įgytą remiant demokratinių pokyčių procesus, ir pabrėžiama, kad svarbu imtis prie šalių partnerių poreikių pritaikytų veiksmų. Minėtame komunikate taip pat siūloma geresnių dalijimosi ES ir jos valstybių narių žiniomis ir patirtimi priemonių. Be to, neseniai priimtu komunikatu „Demokratijos ir tvaraus vystymosi ištakos. ES bendradarbiavimas su pilietinės visuomenės organizacijomis išorės santykių srityje“[7] siekiama persvarstyti mūsų partnerystės ryšius su pilietinės visuomenės organizacijomis, atsižvelgiant į 2010–2011 m. plėtoto pasaulinio struktūrinio dialogo dėl pilietinės visuomenės organizacijų (PVO) ir vietos valdžios institucijų įtraukimo ES vystomojo bendradarbiavimo srityje rezultatus[8]. Komunikatu siūloma nustatyti tvirtesnį ir strategiškesnį bendradarbiavimo su vietos PVO pasauliniu mastu požiūrį, tinkamai atsižvelgiant į šalies ypatumus. Toks strategiškesnis bendradarbiavimas su PVO bus įtrauktas į visas priemones ir programas, tinkamą dėmesį skiriant tam, kad PVO tektų svarbesnis vaidmuo užtikrinant demokratinį valdymą ir atskaitomybę. 3. AKR šalims skirta valdymo iniciatyva 3.1. Iniciatyvos pagrindas ir įgyvendinimas 2006 m. Europos Komisija pasiūlė parengti AKR šalims skirtą valdymo iniciatyvą[9]. Pagrindinis valdymo iniciatyvos elementas – paskatų mechanizmas, pagal kurį AKR šalims partnerėms teikiamas papildomas finansavimas, atsižvelgiant į jų įsipareigojimą siekti demokratinio valdymo. Šiam su valdymu susijusiam skatinamajam rezervui iš 10-ojo Europos plėtros fondo (EPF) iš viso skirta 2,7 mlrd. EUR. Šios lėšos įtrauktos į susijusioms šalims skirtą EPF programavimo ciklą ir tų šalių nacionalines orientacines programas (NOP). Iniciatyva pagrįsta šiais pagrindiniais principais: · savarankiškumas, o ne sąlygų nustatymas; · dialogas, o ne sankcijos; · tinkamiausių reformų ir paramos priemonių, o ne geriausių ir blogiausių rezultatų pasiekusių šalių nustatymas; · vietos lygmens suinteresuotųjų subjektų dalyvavimas; · valdymo rėmimo programos priderinimas prie kiekvienos šalies padėties, ypač nestabilių valstybių atveju. Kitas valdymo iniciatyvos elementas – nuolatinė politinė ir finansinė parama taikant Afrikos tarpusavio vertinimo mechanizmą, kurį Afrikos Sąjungos valstybės narės sukūrė kaip savikontrolės priemonę, kuria skatinama laikytis griežtų valdymo standartų. 2006 m. komunikate „Valdymas Europos konsensuse dėl vystymosi politikos“[10] konstatuota, kad žemyninės ir regioninės iniciatyvos rodo, kad į valdymą žiūrima rimtai, ir nurodyta, kad atėjo laikas remti Afrikos žemyno pastangas rengti iniciatyvas. Valdymo iniciatyva įgyvendinta keliais etapais. Visų pirma parengtas valdymo modelis ir tinkamais atvejais su juo supažindintos šalys partnerės. Kokybiniais ir kiekybiniais kriterijais pagrįstu modeliu apžvelgtas valdymas devyniose srityse. Tuomet šalių partnerių vyriausybių paprašyta parengti valdymo veiksmų planą (VVP), kuriame būtų išsamiai apžvelgtos vykdomos ir planuojamos iniciatyvos, kuriomis siekiama vykdyti valdymo modelyje nustatytus prioritetus. Komisija atliko kokybinį VVP vertinimą, remdamasi trimis kriterijais: tinkamumas, ambicingumas, patikimumas. Remiantis tokiu vertinimu atitinkamos šalies nacionalinei orientacinei programai skirtos papildomos lėšos. Galiausiai VVP buvo susietas su šalies strategijos dokumentu. 2007–2009 m. 70 AKR šalių iš viso skirta apie 2,3 mlrd. EUR. Parama Afrikos tarpusavio vertinimo mechanizmui – antram valdymo iniciatyvos elementui – buvo 2 mln. vertės įnašas JT vystymo programos valdomam Afrikos tarpusavio vertinimo mechanizmo patikos fondui. Šiuo tikslu 2008 m. gruodžio mėn. pasirašytas Komisijos ir JT vystymo programos susitarimas dėl įnašų. Padaryta tam tikra pažanga: išaugo dalyvaujančių šalių skaičius, peržiūrėtas klausimynas, sustiprinti Afrikos šalių pajėgumai taikyti tarpusavio vertinimo mechanizmą. Tačiau patikos fondo lėšų įsisavinimo pajėgumai tebėra prasti. Du kartus pratęstas susitarimas dėl įnašų nustojo galioti 2012 m. gruodžio mėn. 3.2. Tolesni veiksmai po valdymo iniciatyvos įgyvendinimo 3.2.1. 2009 m. atlikta valdymo iniciatyvos peržiūra Pradinė peržiūra aptarta 2009 m. tarnybų darbiniame dokumente „Supporting democratic governance through the Governance Initiative – A review and way forward“[11]. Jame nurodyta, kad valdymo iniciatyva paskatino daugelį AKR šalių prisiimti įsipareigojimus vykdyti valdymo reformas. Konstatuota, kad valdymo iniciatyva derėjo su bendra ES parama demokratiniam valdymui, padėjo skatinti savarankiškai šalių vykdomas reformas ir lengvinti politinį dialogą. Darbiniame dokumente taip pat nurodyta, kad valdymo iniciatyva labai padėjo sutelkti dėmesį į valdymą, kaip svarbiausiai sričiai [šalies strategijos dokumentuose ir 10-ajame EPF], ir geriau suprasti, kaip ES pareigūnai naudoja valdymo diagnostikos priemones vykstant programavimui vietos ir būstinių lygmeniu[12]. Pagrindinis valdymo iniciatyvos trūkumas, nustatytas 2009 m., – nelankstus įgyvendinimo terminas, dėl kurio daugeliu atvejų nepavyko tinkamai ir iki galo įgyvendinti iniciatyvos ir užtikrinti visišką AKR šalių savarankiškumą, taip pat nenumatyta galimybė konsultuotis su nacionaliniais parlamentais ir pilietine visuomene. Be to, iniciatyvoje nepakankamai dėmesio skirta pažangos stebėjimo metodikai. Finansinės paskatos buvo kuklios ir daug suinteresuotųjų subjektų nurodė, kad lėšų skyrimo procesas nebuvo pakankamai skaidrus ir galiausiai tapo grynai politinio pobūdžio procesu. Atlikus analizę nustatyta, kad nepaisant lūkesčių, pagal valdymo iniciatyvą numatytomis priemonėmis kol kas neužtikrintas tvirtas paramos teikėjų veiksmų koordinavimas, bendri veiksmai, bendras stebėjimas ar bendras dialogas. Atsižvelgiant į nustatytus trūkumus, 2009 m. tarnybų darbiniame dokumente pasiūlyta įvairių tolesnių veiksmų valdymo iniciatyvos įgyvendinimui tobulinti. Tokių veiksmų pavyzdžiai: įgyvendinimo priemonių atnaujinimas, tinkamesnis stebėjimas ir tvirtesnis politinis dialogas. 3.2.2. 10-ojo EPF laikotarpio vidurio peržiūra Atliekant 10-ojo EPF laikotarpio vidurio peržiūrą valdymas buvo viena iš keturių nagrinėjamų sričių, atsižvelgiant į šiuos du aspektus: · kokia pažanga padaryta įgyvendinant valdymo veiksmų planą ir kaip pagerėjo valdymo padėtis nuo tada, kai priimtas šalies strategijos dokumentas? · remiantis valdymo modeliu (prireikus atnaujintu), kaip pagerėjo valdymo padėtis? Valdymo veiksmų planų įgyvendinimo vertinimas buvo gana teigiamas, nepaisant to, kad jie parengti vėlesniu etapu ir kad vertinamas laikotarpis buvo trumpas. Dauguma ES delegacijų nustatė, kad VVP įgyvendinimas vyko apytikriai laikantis tvarkaraščio. Tačiau buvo vėlavimo atvejų, o tai neigiamai paveikė valdymo padėtį. Nustatytas teigiamas ryšys tarp pradinio VVP kokybės ir jo įgyvendinimo. Nustatyta įvairių priežasčių, lėmusių tai, kad VVP buvo įgyvendintas netinkamai: savarankiškumo trūkumas, kitų šalies valdymo strategijų buvimas, vėlavimas pasirašyti šalies strategijos dokumentus, dėl kurio vėluota įgyvendinti, konkrečių veiksmų, rodiklių, tvarkaraščių ir tikrinimo priemonių trūkumas. Šios kliūtys atitinka 2009 m. tarnybų darbiniame dokumente pateiktas išvadas. 3.2.3. 2011 m. atlikta valdymo iniciatyvos studija 2010 m. pabaigoje Komisija užsakė nepriklausomą valdymo iniciatyvos vertinimo studiją[13], kurioje būtų pateikta ateičiai skirtų rekomendacijų. Joje daugiausia dėmesio skirta šiems aspektams: – lėšų iš valdymo skatinamojo rezervo skyrimo AKR šalims partnerėms pagal 10-ąjį EPF procedūra, įskaitant taikytą metodiką, koordinavimą ir bendradarbiavimą su ES valstybėmis narėmis; – faktinis ir galimas lėšų iš valdymo skatinamojo rezervo skyrimo procedūros poveikis su šalimis partnerėmis palaikomam politiniam dialogui ir jose vykstantiems pokyčiams ir diskusijoms valdymo tema; – bendras vykstant procesui taikytų priemonių tinkamumas ir valdymo aspektų įtraukimas į bendradarbiavimo strategijas. Esama įrodymų, kad pradiniu etapu daug suinteresuotųjų subjektų valdymo iniciatyvą vertino palankiai. Tai buvo nauja, matomesnė ir pažangesnė paramos valdymui priemonė. Ja atspindėta plačiai paplitusi nuomonė, kad valdymas labai svarbus siekiant vystymosi. Valdymo iniciatyva buvo vertinama kaip naujovė, kurią diegiant atsivertų daug galimybių labiau suvienodinti ES valdymo analizę, pvz., rengiant valdymo modelius, ir kuri padėtų programavimo procese valdymui skirti daugiau dėmesio ir sustiprinti su šalimis partnerėmis palaikomą politinį dialogą. Tačiau įgyvendinant valdymo iniciatyvą atsirado nemažai kliūčių, dėl kurių jos poveikis šalims partnerėms sumažėjo: · savarankiškumo įgyvendinant valdymo iniciatyvą trūkumas. Daugeliu atvejų dėl nelankstaus įgyvendinimo termino nebuvo galimybės tinkamai atsižvelgti į visus lėšų skirstymo metodo aspektus. Todėl AKR šalims trūko savarankiškumo ir ne visais atvejais buvo galimybių konsultuotis su pagrindiniais veikėjais. · Nepakankamas valdymo iniciatyvos ir jau vykstančių valdymo procesų ir planų derinimas konkrečiose šalyse. Todėl daugeliu atvejų valdymo iniciatyva buvo laikoma atskira priemone, kuri nebuvo tinkamai įtraukta į kitas ES arba kitų paramos teikėjų įgyvendinamas su valdymu susijusias programas. · Priemonių nelankstumas. Daug suinteresuotųjų subjektų, teikusių pastabas per peržiūrą, nurodė, kad valdymo iniciatyva buvo gana nelanksti priemonė. Ją taikant nebuvo galima tinkamai atsižvelgti į dinaminį valdymo procesų pobūdį, visų pirma nestabiliose valstybėse ar tais atvejais, kai valdymo padėtis staigiai pablogėja. Be to, priemonėmis nebuvo galima tinkamai atsižvelgti į šalyje vykstančius valdymo pokyčius arba buvo vėluojama jas taikyti laikotarpiu, kuriuo būtina imtis į kokybę orientuotų veiksmų. VVP atnaujinimas buvo aptartas tik per laikotarpio vidurio peržiūrą, todėl nebuvo galimybės atsižvelgti į kintančią padėtį. · Dėl politinių ir institucinių pajėgumų trūkumo abiem pusėms kilo sunkumų siekiant profesionaliai ir suderintai valdyti tokią politiškai svarbią ir naujovišką priemonę kaip valdymo iniciatyva. · Ribotas finansinės paskatos poveikis. Svarbu pabrėžti tai, kad paskatomis pagrįsta ir tik su (ribotu) finansavimu susieta priemonė, kurią taikant nenumatyta papildomų politikos priemonių ir politinių dialogų, buvo neveiksminga. Patrauklesnėmis laikomos kitos priemonės, pvz., parama biudžetui. · Nepakankamas derinimas pačioje ES. Valdymo iniciatyva suteikė galimybę ES imtis labiau suderintų su valdymu susijusių veiksmų. Tačiau nors valdymo modelis buvo naudinga valdymo padėties vertinimo priemonė, jis netapo orientaciniu dokumentu, kaip rekomenduota Tarybos 2009 m. išvadose, iš dalies dėl to, kad buvo parengti kitų paramos teikėjų valdymo vertinimai, įskaitant ES valstybių narių atliktus vertinimus. Pati ES taiko įvairiausius skirtingus požiūrius, priemones ir vertinimo metodikas. Dėl nesuderintų veiksmų valdymo iniciatyva vietos lygmeniu nebuvo įgyvendinta veiksmingai. 4. valdymo priemonė Kaip nurodyta 2006 m. gruodžio mėn. priimtame komunikate dėl Europos kaimynystės politikos stiprinimo[14], kaimyninėms šalims skirta valdymo priemonė buvo sukurta 2007 m. Be įprastų kaimyninėms šalims partnerėms numatytų skirti asignavimų, Komisija 2007–2013 m. numatė papildomai skirti 300 mln. EUR. 2007–2009 m. taikant valdymo priemonę tam tikroms Europos kaimynystės politikos šalims, atsižvelgiant į pažangos įgyvendinant plačiai nustatytus EKP veiksmų planų aspektus vertinimą, teikta papildoma tam tikro dydžio finansinė parama, daugiausia dėmesio skiriant tokioms sritims kaip demokratija, žmogaus teisės, pagrindinės laisvės ir teisinė valstybė. Atsižvelgiant į 2010 ir 2011 m. atliktos EKP peržiūros rezultatus ir Arabų pavasario įvykius, nuspręsta laikytis naujo požiūrio, kuriuo būtų stiprinama ES ir jos kaimyninių šalių partnerystė. Remiantis nauju požiūriu į kintančią padėtį kaimyninėse šalyse, taikomas diferenciacijos principas, tačiau ne tik finansavimo srityje, kaip buvo valdymo priemonės atveju, bet ir nustatomos pačios įvairiausios ES siūlomos paskatos, įskaitant lengvesnį patekimą į rinką ir didesnį judumą. Kaip nurodyta pirmiau, paskatų programos, pagal kurias numatytas vien finansavimas, tačiau nepalaikomas politinis dialogas ir dialogas politikos klausimais, tokios kaip valdymo priemonė, buvo neveiksmingos. Laikantis šio naujo paskatomis pagrįstos politikos požiūrio, 2011 m. sukurta pietinėms kaimyninėms šalims skirta Paramos partnerystei, reformoms ir integraciniam augimui programa (SPRING) ir rytinėms kaimyninėms šalims skirta Rytų partnerystės integracijos ir bendradarbiavimo programa (EaPIC), kurias įgyvendinant teikiama didelė papildomo ES finansavimo dalis ir taikomos papildomos politikos priemonės. Atsižvelgiant į komunikatą dėl EKP peržiūros, įvairūs kriterijai buvo pasitelkti siekiant nustatyti, ar šalis iš tiesų siekia demokratinių pokyčių ir ar ji gali tikėtis papildomo finansavimo. Tokių kriterijų pavyzdžiai: demokratinių ir patikimų rinkimų rengimas, asociacijos laisvė, žodžio ir susirinkimų laisvė, laisva spauda ir žiniasklaida, teisinė valstybė, kova su korupcija, saugumo ir teisėsaugos sektoriaus reforma ir žmogaus teisių paisymas. 5. Ankstesnės es paramos demokratiniam valdymui apžvalga Demokratinis valdymas remiamas tokiomis geografinėmis priemonėmis kaip Europos plėtros fondas, vystomojo bendradarbiavimo priemonė, Europos kaimynystės ir partnerystės priemonė, taip pat įgyvendinant Europos demokratijos ir žmogaus teisių rėmimo priemonę ir stabilumo priemonę finansuojamomis teminėmis programomis. Be programomis pagrįsto požiūrio, demokratinis valdymas taip pat remiamas konkrečiais veiksmais svarbiausiose valdymo srityse ir įtraukiant valdymą į kitas bendradarbiavimo sritis. ES paramos demokratinio valdymo srityje įgyta tokia patirtis: · teikiant paramą demokratiniam valdymui turi būti atsižvelgiama į padėtį vietoje. Valdymo reformos yra laipsniškai vykstantis procesas, apimantis visuomenės pokyčius. Todėl nustatant veiksmus šiose srityse būtina atsižvelgti į padėtį vietoje. Pažeidžiamumo situacijų atveju ES įsipareigojusi laikytis ESBO Tinkamų tarptautinių veiksmų pažeidžiamose valstybėse ir pažeidžiamumo situacijose principų, kuriais pabrėžiama, kad svarbu su paramą gaunančiomis šalimis, kurioms būdingas silpnas valdymas ir kuriose kyla konfliktų, palaikyti glaudžius ryšius. Kaip rodo Valdymo modelių ir valdymo veiksmų planų įgyvendinimo patirtis, labai svarbu suprasti vietoje vykstančius pokyčius ir atsižvelgti į padėtį vietoje, kad veiksmai siekiant demokratinio valdymo duotų naudos. Kalbant apie padėtį šalyse, naujose programų ir projektų ciklo valdymo gairėse raginama atlikti sisteminę padėties analizę. Viena iš priemonių, kuri galėtų padėti geriau suprasti, kaip politiniai ir ekonominiai procesai veikia vieni kitus ir kaip interesai ir paskatos ilgainiui veikia skirtingų veikėjų elgesį, yra ekonomikos politinė analizė. · Galima toliau nagrinėti, koks vaidmuo skatinant didesnį šalių savarankiškumą tenka regioninėms ar žemyninėms valdymo iniciatyvoms, pvz. Afrikos tarpusavio vertinimo mechanizmui. Regioninio lygmens procesai suteikia šalims galimybę nustatyti prioritetus ir stiprinti atskaitomybę šalies viduje. Pvz., Afrikos ir ES demokratinio valdymo ir žmogaus teisių partnerystė – tai forumas, kuriame nustatomos bendros su valdymu susijusios darbotvarkės ir rekomendacijos. Ypatingą dėmesį skiriant savarankiškumo principui, būtų galima pasidalyti patirtimi su Afrikos šalių partnerių institucijomis, kad būtų bendrai rengiamos naujos strategijos, kuriomis daugiausia dėmesio skiriama pagrindiniams Afrikos valdymo struktūros prioritetams, įskaitant patobulintą Afrikos tarpusavio vertinimo mechanizmo procesą. · Bendradarbiavimui su pilietine visuomene teks svarbus vaidmuo stiprinant demokratinius procesus bei atskaitomybės sistemas ir siekiant geresnių vystymosi rezultatų[15]. Šioje srityje būtina dėti daugiau pastangų, kad šalyse partnerėse būtų kuriama PVO palanki aplinka: remti prasmingą ir struktūruotą PVO dalyvavimą formuojant šalių partnerių vidaus politiką, vykstant ES programavimo ciklui ir tarptautiniams procesams, taip pat· stiprinti vietos PVO pajėgumus, kad jos galėtų veiksmingiau atlikti nepriklausomų vystymosi srities veikėjų funkciją. · Esamų vietos lygmens pajėgumų stiprinimas ir plėtojimas padeda užtikrinti didesnį institucijų veiksmingumą ir stiprinti vyriausybės pajėgumus formuoti ir įgyvendinti politiką aktyviai įtraukiant visus vietos lygmens suinteresuotuosius subjektus ir galutiniams pagalbos gavėjams teikti paslaugas. Naujas paramos demokratiniam valdymui priemones, įskaitant naujas IRT priemones, derinant su strateginiu pajėgumų stiprinimo požiūriu galima užtikrinti didelį poveikį dalyvavimui ir informacijos srautams. Komisijos dalyvavimas Pusane vykusiame aukšto lygio forume institucijų veiksmingumo klausimais taip pat gali padėti užtikrinti didesnį ES paramos demokratiniam valdymui veiksmingumą. · Persvarstyti paskatas ir sąlygas. Skirtingos ES išorės politikos sritys, pvz., plėtros politika, EKP ir su AKR šalimis sudarytas Kotonu susitarimas, suteikia galimybę taikyti įvairias paskatas ir sąlygas, susijusias su vykdomų reformų pobūdžiu ir mastu. Šioje srityje anksčiau įgyta patirtis rodo, kad nustatant sąlygas ir taikant paskatomis pagrįstą požiūrį geriausių rezultatų galima pasiekti tada, kai siekiant svarbių rezultatų būtinas tinkamas finansavimas, kai skiriamos lėšos susiejamos su tikslais, kuriems nustatyti aiškūs rodikliai ir kriterijai, ir kai palaikomas darnus politinis dialogas ir dialogas politikos klausimais. Toks požiūris, pvz., aptariamas 2012 m. bendrame komunikate „Rytų partnerystė: veiksmų iki 2013 m. rudens aukščiausiojo lygio susitikimo planas“[16] ir prie jo pridedamuose dokumentuose. Įgyvendinant valdymo iniciatyvą įgyta patirtis taip pat rodo, kad paskatų mechanizmai veikia tinkamiau, jeigu yra pagrįsti aiškia diferenciacija, faktiniais laimėjimais ir reguliariu veiklos rezultatų stebėjimu. Stebėjimas skatinant reformas labai svarbu, nes taip šalys partnerės gali būti paragintos spartinti reformų įgyvendinimo tempą. Stebėjimo poveikis gali būti dar didesnis, jeigu į procesą būtų įtraukta daug įvairių suinteresuotųjų subjektų, jeigu būtų pripažintas pilietinei visuomenei tenkantis svarbus vaidmuo ir jeigu būtų užtikrintas didesnis vyriausybės veiklos rezultatų skaidrumas. · Tokioje srityje kaip valdymas, rezultatai, kurių pasiekiama keičiant viešųjų reikalų tvarkymo normas ir praktiką, nepaklūsta tiesinei logikai ir nėra greitai pasiekiami. Todėl svarbus vaidmuo tenka rezultatais ir rodikliais pagrįstai veiklos vertinimo sistemai. Įgyvendinant valdymo iniciatyvą įgyta patirtis rodo, kad svarbu atrinkti tinkamiausius rodiklius ir nustatyti, kas turėtų vertinti veiklos rezultatus. Be to, valdymo srityje daugėja rodiklių ir rezultatų vertinimų, kuriuos būtų galima pasitelkti, drauge persvarstant požiūrį į rezultatais pagrįstas bendradarbiavimo sistemas. Nestabilių valstybių atveju, vykstant tarptautiniam dialogui dėl taikos ir valstybės stiprinimo toliau rengiami konkrečiai tokioms šalims pritaikyti rodikliai. · Lankstumas. Siekiant rezultatų taip pat būtina išspręsti priemonių nelankstumo problemą. Krizių paveiktose šalyse Komisija turi galimybę priimti vadinamąją deklaraciją dėl krizės, kuri suteikia galimybę plėtojant vystomąjį bendradarbiavimą taikyti lankstesnes procedūras. Iki šiol kelios AKR šalys pasinaudojo tokiomis procedūromis. · Didesnis derinimas pačioje ES. Europos konsensusu dėl vystymosi pagrįstos valdymo iniciatyvos tikslas buvo derinti veiksmus ir imtis kuo daugiau bendrų ES lygmens veiksmų valdymo srityje. Pvz., valdymo modelis buvo laikytas naudinga priemone, padedančia bendrai analizuoti valdymo padėtį vietos lygmeniu. Lisabonos sutartimi atverta daugiau galimybių imtis bendrų veiksmų ES ir valstybių narių lygmeniu tiek vertinant padėtį šalyje, tiek nustatant, kokią paramą teikti. Bendra analizė ir bendras programavimas, kaip nurodyta Pokyčių darbotvarkėje, drauge su svarbiu ES delegacijoms tenkančiu vaidmeniu vietos lygmeniu palaikyti politinį dialogą ir dialogą politikos klausimais, taip pat turėtų padėti labiau suderinti ES lygmens veiksmus. 6. Išvada Parama demokratiniam valdymui tebėra pagrindinis ES vystomojo bendradarbiavimo prioritetas. Šiomis aplinkybėmis nauju požiūriu į paramą biudžetui siunčiama svarbi politinė žinia, nes juo siekiama stiprinti ES ir šalių partnerių sutartinės partnerystės ryšius teikiant ES paramą biudžetui, kad būtų stiprinama ir įtvirtinama demokratija, siekiama tvaraus ekonomikos augimo ir skurdo mažinimo. Toks požiūris pagrįstas tarpusavio atskaitomybe ir bendru įsipareigojimu paisyti tokių pagrindinių vertybių kaip žmogaus teisės, demokratija ir teisinė valstybė, ir juo skatinamas glaudus Komisijos tarnybų, Europos išorės veiksmų tarnybos (EIVT) ir valstybių narių veiksmų koordinavimas, taip pat stiprinamas darnus dialogas politikos klausimais ir politinis dialogas, kurie turėtų būti glaudžiai susieti su visomis paskatų programomis arba valdymo reformų finansavimu šalyse partnerėse. Savarankiškumo skatinimas yra svarbiausias paramos demokratiniam valdymui elementas. Skatinant šalių savarankiškumą būtina visus susijusius vietos lygmens veikėjus įtraukti nustatant vystymosi kryptį ir būtinas valdymo procedūras. Savarankiškumo svarba pabrėžta Pusano deklaracijoje, kurioje raginama laikytis prie konkrečių šalių poreikių priderintų požiūrių. Šalių partnerių visų lygmenų valdžios institucijų politinė valia ir tvirtas įsipareigojimas vykdyti reformas tebėra išankstinė tinkamo reformų vykdymo sąlyga, visų pirma tokiose svarbiose srityse kaip demokratinis valdymas. Be to, strategiškesnis bendradarbiavimas su PVO labai svarbus įgyvendinant bet kokius veiksmus ir temines priemones visuose sektoriuose. Laikantis naujo požiūrio į pilietinę visuomenę, PVO šiuo metu pripažįstamos kaip visateisės valdymo srities veikėjos nacionaliniu, regioniniu ir pasauliniu lygmeniu. Svarbiausias naujo požiūrio aspektas – nacionaliniu lygmeniu veikiančios vietos PVO ir jų vaidmuo formuojant politiką ir užtikrinant atskaitomybę. Palaikyti nuoseklius ir strateginius ryšius su pilietine visuomene nacionaliniu lygmeniu būtų lengviau, jeigu ES delegacijos ir valstybės narės laipsniškai rengtų veiksmų planus, kuriuose daugiausia dėmesio skiriama tam, kad būtų stiprinamas pilietinės visuomenės vaidmuo demokratinio valdymo srityje. Galiausiai Komisija, EIVT ir valstybės narės gali pasinaudoti pačia įvairiausia ES sukaupta patirtimi perėjimo prie demokratijos srityje. Todėl būtų naudinga įgyvendinti neseniai priimtame komunikate „ES parama tvariems pokyčiams prie demokratijos pereinančiose šalyse“ nurodytus pasiūlymus. [1] „ES ir pietinių Viduržemio jūros regiono šalių partnerystė siekiant demokratijos ir bendros gerovės“, KOM(2011) 200, ir „Naujas požiūris į kintančią kaimynystę“, KOM(2011) 303. [2] KOM(2011) 637, patvirtintas Tarybos 2012 m. gegužės 14 d. [3] Kita prioritetinė sritis – integracinis ir tvarus augimas. [4] „Požiūris į ES paramą trečiųjų šalių biudžetui ateityje“, KOM(2011) 638 galutinis. [5] ibid, p. 2. [6] JOIN(2012) 27, priimtas 2012 m. spalio 3 d. [7] COM(2012) 492 final. [8] Struktūrinis dialogas, http://ec.europa.eu/europeaid/who/partners/civil-society/structured-dialogue_en.htm. [9] Valdymas Europos konsensuse dėl vystymosi politikos. Suderinto požiūrio Europos Sąjungoje link, KOM(2006) 421. [10] KOM(2006) 421 galutinis. [11] SEC(2009) 58 galutinis, 2009 1 19. [12] Ibid. [13] Europos Komisija, „Support Study on the EU Governance Initiative in view of the preparation of a Report by the Commission to the Council in 2012 – Annexes to the Final Report“, 2011 m. gruodžio mėn., p. 4. [14] KOM(2006) 726, 2006 m. gruodžio 4 d. [15] COM(2012) 492 final. [16] JOIN(2012) 13 final.