LT    LT 
 
 
 EUROPOS  
KOMISIJA   
Briuselis, 2015 05 22  
COM(2015) 214 final  
  
KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI  
pagal Tarybos direktyvos 2006/112/EB 395 straipsnį   
 
2 KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI  
pagal Tarybos direktyvos 2006/112/EB 395 straipsnį  
1. PAGRINDINIAI  FAKTAI  
Pagal 2006  m. lapkričio 28  d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės 
mokesčio bendros sistemos (toliau – PVM direktyva) 395 straipsnį Taryba, 
remdamasi Komisijos pasiūlymu, gali vieningai leisti bet kuriai valstybei narei imtis 
special ių priemonių, nukrypstant nuo šios direktyvos nuostatų, kad būtų 
supaprastinta PVM rinkimo procedūra arba užkirstas kelias tam tikrų formų 
mokesčių slėpimui ar sukčiavimui. Kadangi pagal tą procedūrą numatomos nuo 
bendrų PVM sistemos principų nukrypti leid žiančios nuostatos, laikantis nuoseklių 
Europos Teisingumo Teismo sprendimų1 tokios nukrypti leidžiančios nuostatos 
turėtų būti ribotos taikymo srities ir proporcingos.  
Raštu (Komisijoje šis raštas įregistruotas 2015  m. vasario 12  d.) Italija paprašė leist i 
taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo PVM direktyvos 193 straipsnio. 
Vadovaudamasi tos direktyvos 395 straipsnio 2 dalimi 2015  m. kovo 16  d. raštu 
Komisija pranešė kitoms valstybėms narėms apie Italijos prašymą. 2015  m. kovo 
17 d. raštu Komisija praneš ė Italijai, kad turi visą, jos nuomone, prašymui įvertinti 
reikalingą informaciją.  
Italija prašo leisti vadinamiesiems stambiems mažmenininkams toliau taikyti visų 
tiekiamų prekių atvirkštinio apmokestinimo tvarką.  
2. ATVIRKŠTINIS  APMOKESTINIMAS  
Pagal PVM direktyvos 193 straipsnį asmuo, kuriam tenka prievolė mokėti PVM, yra 
prekes tiekiantis ar paslaugas teikiantis apmokestinamasis asmuo. Pagal atvirkštinio 
apmokestinimo tvarką atsakomybę siekiama perkelti apmokestinamajam asmeniui, 
kuriam tiekiamos prekės.  
3. PRAŠYMAS  
Italija pagal PVM direktyvos 395 straipsnį prašo, kad Taryba, remdamasi Komisijos 
pasiūlymu, leistų taikyti specialią priemonę, kuria nukrypstama nuo PVM direktyvos 
193 straipsnio ir kuri susijusi su atvirkštinio apmokestinimo tvarkos taikymu 
vadinamiesiems stambiems mažmenininkams, t.  y. didiesiems prekybos centrams, 
prekybos centrams ir didelių nuolaidų parduotuvėms, kurios būtų nustatomos pagal 
jų veiklos kodus, tiekiamoms prekėms. Nukrypti leidžianti nuostata būtų taikoma 
visų rūšių vartojimo prekėms, tiekiamoms šiems stambiems mažmenininkams ir 
skirtoms parduoti galutiniams vartotojams. Priemonė Italijoje dar neįsigaliojo, nes jai 
turi būti suteiktas Tarybos leidimas.  
4. KOMISIJOS  NUOMONĖ  
Kai Komisija gauna prašymus pagal 395 straipsnį, ji juos i šnagrinėja, siekdama 
užtikrinti, kad būtų įvykdytos pagrindinės tokių prašymų patenkinimo sąlygos, t.  y. ji 
nustato, ar dėl siūlomos specialios priemonės apmokestinimo tvarka taps paprastesnė 
                                                            
1 Žr., pvz., bylos C  489/09 27 punktą.  
 
3 apmokestinamiesiems asmenims ir (arba) mokesčių administratoriam s, arba ar 
pasiūlymu užkertamas kelias tam tikrų rūšių mokesčių slėpimui ar vengimui. Šiuo 
atžvilgiu Komisija visada laikėsi riboto, atsargaus požiūrio, siekdama užtikrinti, kad 
nukrypti leidžiančiomis nuostatomis nebūtų trikdomas bendros PVM sistemos 
veikimas, kad jų taikymo sritis būtų ribota, jos būtų reikalingos ir proporcingos.  
Bet kokia nuo mokėjimo dalimis sistemos nukrypti leidžianti nuostata gali būti tik 
kraštutinė ir nepaprastoji priemonė įrodytais sukčiavimo atvejais; taip pat turi būti 
teikiamo s garantijos dėl nustatytos nukrypti leidžiančios nuostatos būtinumo ir 
išimtinio pobūdžio, priemonės trukmės ir ypatingo atitinkamų produktų pobūdžio. 
Atvirkštinio apmokestinimo procedūra neturėtų būti sistemingai naudojama siekiant 
kompensuoti nepakankam ą valstybės narės mokesčių administratorių vykdomą 
priežiūrą.  
Tokiomis aplinkybėmis reikėtų prisiminti, kad Komisija visada laikėsi politikos 
svarstyti nukrypti leidžiančias nuostatas dėl atvirkštinio apmokestinimo tvarkos tik 
tada, kai tuo pačiu metu minė tos prekės negali pasiekti galutinių vartotojų, silpnas 
mokesčių mokėtojas verslo grandinės pradžioje pakeičiamas patikimu mokesčių 
mokėtoju, nėra pavojaus, kad sukčiavimas persikels į mažmeninės prekybos lygmenį 
arba į kitas valstybes nares, kurios tokios  tvarkos netaiko.  
Prašymas pagrįstas Italijos pateiktais makroekonominiais duomenimis, iš kurių 
matyti, kad mokesčių slėpimo mastas mažmeninės prekybos sektoriuje būtų 
apytiksliai 11  % mažesnis negu ekonomikoje apskritai (16,04  %, palyginti su 
27,12  %). Pe rkeldama atsakomybę daliai mažmeninės ekonomikos (t.  y. stambiems 
mažmenininkams), Italija tikisi, kad PVM pajamos padidės.  
Pirma, Komisija turi priežasčių abejoti, kad toks bendras ir neskiriamasis atvirkštinio 
apmokestinimo tvarkos taikymas labai didelia m kiekiui produktų, šiuo atveju iš 
esmės skirtų galutiniam vartojimui, vis dar galėtų būti laikomas specialiąja priemone 
pagal PVM direktyvos 395 straipsnį.  
Be to, reikėtų atkreipti dėmesį, kad tiek, kiek būtina, nebuvo atskleistas nei galimų 
specifinių su kčiavimo problemų, susijusių su stambių mažmenininkų sektoriaus 
tiekėjais (dalis jų ir patys yra didelės arba vidutinės bendrovės), pobūdis, nei mastas. 
Dėl to nėra įtikinama, kad atvirkštinio apmokestinimo tvarka būtų tinkama priemonė 
šiuo atveju, nes ši tvarka, nors galbūt ir tinkama, pvz., karuselinio sukčiavimo atveju, 
negali padėti kovoti su visų formų sukčiavimu (kaip antai šešėline ekonomika, kuri 
egzistuoja ir be jokių PVM prievolių vykdymo) arba, bendrai paėmus, su kitomis 
PVM nesurinkimo priežasti mis. Šiomis aplinkybėmis Komisija rimtai abejoja, ar 
prašoma priemonė turėtų teigiamą poveikį, kurio tikisi Italijos institucijos.  
Be to, Italijos institucijos neparodė, kad minėtos prekės yra tokios prekės, kurių 
auditas įprastinėmis kontrolės priemonėmis  neįmanomas ir dėl to pagrįstai reikėtų 
taikyti atvirkštinio apmokestinimo tvarką.  
Kai gana didelėje vartotojų rinkos dalyje atsakomybė už visos PVM sumos už 
galutiniam vartojimui skirtas prekes sumokėjimą perkeliama į mažmeninės prekybos 
lygmenį, panašu, kad tokia priemone sukčiavimas taip pat bus perkeliamas į 
mažmeninės prekybos lygmenį be jokios garantijos, kad tai galiausiai turės teigiamą 
poveikį. Be to panašu, kad šia priemone sukčiavimas bus perkeliamas į kitas 
valstybes nares, nes pagal atvirkštini o apmokestinimo tvarką bus sudarytos sąlygos 
įsigyti PVM neapmokestintų prekių, ketinant jas parduoti juodojoje rinkoje bet 
kurioje Europos Sąjungos vietoje.  
 
4 Atsižvelgusi į šiuos argumentus, Komisija laikosi požiūrio, kad nukrypti leidžiančios 
nuostatos ta ikymas šioje srityje nėra pagrįstas.  
5. IŠVADA  
Remdamasi išdėstytais argumentais, Komisija Italijos prašymui nepritaria.