P9_TA(2022)0100

2021–2027 m. DFP: kova su oligarchinėmis struktūromis, ES lėšų apsauga nuo sukčiavimo ir interesų konfliktų

2022 m. kovo 24 d. Europos Parlamento rezoliucija „2021–2027 m. DFP: kova su oligarchinėmis struktūromis, ES lėšų apsauga nuo sukčiavimo ir interesų konfliktų“ (2020/2126(INI))

(2022/C 361/02)

Europos Parlamentas,

— atsižvelgdamas į 2020 m. gruodžio 17 d. Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) 2020/2093, kuriuo nustatoma 2021–2027 m. daugiametė finansinė programa (1) (DFP),

— atsižvelgdamas į 2021 m. vasario 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2021/241, kuriuo nustatoma ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonė (2) (toliau – EGADP reglamentas),

— atsižvelgdamas į 2018 m. liepos 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) 2018/1046 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių (3) (toliau – Finansinis reglamentas),

— atsižvelgdamas į 2020 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) 2020/2092 dėl bendro Sąjungos biudžeto apsaugos sąlygų režimo (4) (toliau – Sąlygų reglamentas),

— atsižvelgdamas į 2017 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą (ES) 2017/1371 dėl kovos su Sąjungos finansiniams interesams kenkiančiu sukčiavimu baudžiamosios teisės priemonėmis (5) (toliau – FIA direktyva),

— atsižvelgdamas į 2017 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentą (ES) 2017/1939, kuriuo įgyvendinamas tvirtesnis bendradarbiavimas Europos prokuratūros įsteigimo srityje (6) (toliau – Europos prokuratūros reglamentas),

— atsižvelgdamas į 2021 m. rugsėjo 20 d. Komisijos ataskaitą „32-oji Europos Sąjungos finansinių interesų apsaugos metinė ataskaita. Kova su sukčiavimu 2020 m.“ (COM(2021)0578),

— atsižvelgdamas į 2021 m. liepos 20 d. Komisijos komunikatą „2021 m. teisinės valstybės principo taikymo ataskaita. Teisinės valstybės padėtis Europos Sąjungoje“ (COM(2021)0700),

— atsižvelgdamas į 2021 m. balandžio 7 d. Komisijos pranešimą „Interesų konfliktų vengimo ir valdymo pagal Finansinį reglamentą gairės“ (toliau – Gairės dėl interesų konfliktų) (C(2021)2119),

— atsižvelgdamas į 2019 m. gegužės 16 d. Europos Audito Rūmų specialiąją ataskaitą Nr. 06/2019 „Sukčiavimo panaikinimas ES sanglaudos politikos srityje. Vadovaujančiosios institucijos turi stiprinti aptikimą, atsaką ir koordinavimą“,

— atsižvelgdamas į Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) 2020 m. metinę ataskaitą,

— atsižvelgdamas į 2020 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento, Europos Sąjungos Tarybos ir Europos Komisijos tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo, taip pat dėl naujų nuosavų išteklių, įskaitant veiksmų gaires dėl naujų nuosavų išteklių nustatymo (7),

— atsižvelgdamas į 2020 m. gruodžio 17 d. rezoliuciją dėl 2021–2027 m. daugiametės finansinės programos, Tarpinstitucinio susitarimo, ES ekonomikos gaivinimo priemonės ir Reglamento dėl teisinės valstybės principo (8),

— atsižvelgdamas į 2021 m. gruodžio 2 d. generalinio advokato išvadą byloje C-156/21 Vengrija / Parlamentas ir Taryba ir byloje C-157/21 Lenkija / Parlamentas ir Taryba (9),

— atsižvelgdamas į 2018 m. gruodžio 13 d. rezoliuciją dėl interesų konflikto ir ES biudžeto apsaugos Čekijos Respublikoje (10), 2020 m. birželio 19 d. rezoliuciją dėl Čekijos Respublikos ministro pirmininko netinkamo ES fondų panaudojimo ir galimo interesų konflikto tyrimo atnaujinimo (11) ir į 2021 m. birželio 10 d. rezoliuciją dėl Čekijos ministro pirmininko interesų konflikto (12),

— atsižvelgdamas į savo 2020 m. spalio 8 d. rezoliuciją dėl teisinės valstybės principo taikymo ir pagrindinių teisių padėties Bulgarijoje (13), 2021 m. balandžio 29 d. rezoliuciją dėl Daphnės Caruanos Galizios nužudymo ir teisinės valstybės padėties Maltoje (14), 2021 m. liepos 8 d. rezoliuciją dėl ES teisės ir LGBTIQ piliečių teisių pažeidimų Vengrijoje dėl Vengrijos Nacionalinėje Asamblėjoje priimtų teisės aktų pakeitimų (15) ir 2021 m. spalio 21 d. rezoliuciją dėl teisinės valstybės krizės Lenkijoje ir ES teisės viršenybės (16),

— atsižvelgdamas į 2021 m. kovo 25 d. rezoliuciją dėl Reglamento (ES, Euratomas) 2020/2092 taikymo (teisinės valstybės sąlygų mechanizmas) (17),

— atsižvelgdamas į 2021 m. birželio 10 d. rezoliuciją dėl teisinės valstybės padėties Europos Sąjungoje ir Sąlygų reglamento (ES, Euratomas) 2020/2092 taikymo (18),

— atsižvelgdamas į 2021 m. spalio 21 d. rezoliuciją „Pandoros dokumentai: jų reikšmė pastangoms kovoti su pinigų plovimu, mokesčių slėpimu ir vengimu“ (19),

— atsižvelgdamas į savo ankstesnius sprendimus ir rezoliucijas dėl Komisijos 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 ir 2019 m. biudžeto įvykdymo,

— atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto užsakytą 2021 m. gegužės 20 d. tyrimą „50 didžiausių BŽŪP ir sanglaudos fondų paramos gavėjų kiekvienoje ES valstybėje narėje“,

— atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 54 straipsnį,

— atsižvelgdamas į Žemės ūkio ir kaimo plėtros komiteto nuomonę,

— atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą (A9-0039/2022),

A. kadangi biudžeto valdymo institucijos priėmė 2021–2027 m. DFP paketą, pagal kurį kartu su ekonomikos gaivinimo priemone „NextGenerationEU“ bendrai numatoma precedento neturinti suma – 1,8 trln. EUR, skirta padėti finansuoti atsigavimui po COVID-19 pandemijos ir ilgalaikiams ES prioritetams įvairiose politikos srityse;

B. kadangi naudojant šias lėšas turi būti griežtai laikomasi patikimo finansų valdymo principų ir de jure taikoma visapusiška ir neribota kontrolė ES lygmeniu, įskaitant Parlamento vykdomą kontrolę; tačiau kadangi de facto ES institucijų pajėgumas kontroliuoti ES lėšas, deja, yra gana ribotas, jei nesama veiksmingo ir prasmingo nacionalinių valdžios institucijų bendradarbiavimo;

C. kadangi ES finansinių interesų apsauga yra esminė ES politinės darbotvarkės dalis, siekiant didinti skaidrumą, demokratinę atskaitomybę ir gebėjimą reaguoti į piliečių poreikius, didinti visuomenės pasitikėjimą ir užtikrinti, kad mokesčių mokėtojų pinigai būtų naudojami tinkamai; kadangi įgyvendinant 2021–2027 m. DFP biudžeto paketą būtina laikytis Sutartyse įtvirtintų bendrųjų principų ir, visų pirma, paisyti Europos vertybių, išdėstytų Europos Sąjungos sutarties (ES sutartis) 2 straipsnyje, Sąlygų reglamente, taip pat Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 310 straipsnyje ir Finansiniame reglamente nustatyto patikimo finansų valdymo principo; kadangi egzistuoja ryšys tarp pagarbos šioms vertybėms ir principams ir veiksmingo ES biudžeto vykdymo;

D. kadangi įvairios žiniasklaidos priemonės visoje Europoje reguliariai informuoja savo skaitytojus apie skandalus, susijusius su sukčiavimu, interesų konfliktais, korupcija ir kita ES finansiniams interesams kenkiančia neteisėta veikla, kurioje dalyvauja aukšto lygio ES valstybių narių politikai, taip pat apie tarpvalstybinio ar skaitmeninio pobūdžio sukčiavimo muitų srityje ir nusikalstamumo atvejus, kuomet kartais naudojamasi nusikalstamų organizacijų arba jų remiamomis struktūromis; kadangi šie skandalai kenkia Europos piliečių pasitikėjimui ES ir jos institucijomis;

E. kadangi 2021 m. spalio 3 d. Tarptautinio tiriamosios žurnalistikos konsorciumo paskelbti Pandoros dokumentai – tai naujausias didelis duomenų nutekinimas, kuris padėjo demaskuoti daugiau kaip 330 politikų ir valstybės pareigūnų iš beveik 100 šalių, įskaitant 35 dabartinius arba buvusius valstybių ir vyriausybių vadovus, susijusius su įmonių slaptumo veikla ir mokesčių slėpimu ir vengimu pasitelkiant lengvatinio apmokestinimo zonas; kadangi, nors prieš šį skandalą būta kitų panašių atvejų, nebuvo imtasi veiksmingų intervencinių veiksmų;

F. kadangi OLAF 2020 m. metinėje ataskaitoje nurodė, kad pagrindinės sukčiavimo tendencijos – tai interesų konfliktai ir gavėjų bei rangovų slapti susitarimai, visų pirma viešųjų pirkimų srityje; kadangi OLAF bylos dažnai yra susijusios su sukčiavimu arba korupcija tarpvalstybinėse viešųjų pirkimų procedūrose, susijusiose su ES finansavimu;

G. kadangi Parlamentas priėmė daug rezoliucijų, kuriose ragino Komisiją nedelsiant imtis veiksmų ir taisyti nerimą keliančią padėtį, kai svarbias politines pareigas einantys turtingi asmenys, elitas ir dideli konglomeratai pasisavina ES lėšas;

Oligarchinės struktūros

1. pažymi, kad šiuolaikinėje visuomenėje sąvoka „oligarchija“ reiškia bet kokią mažą, susijusią klasę ar grupę, galinčią priimti sprendimus ar vadovauti kitiems politinėmis ar nepolitinėmis aplinkybėmis arba valdyti politinę bendruomenę savo interesais, neatsižvelgiant į teisinės valstybės ir kitas demokratijos taisykles ir kartais pažeidžiant pagrindinius jos principus; pažymi, kad oligarchijoje politinis elitas netinkamai nukreipia viešąsias lėšas iš ES ar nacionalinių biudžetų savo privatiems interesams tenkinti ir dažnai pasikliauja verslininkais, kurie veikia jų vardu struktūroje, kurioje tikrieji naudos gavėjai ir tikrieji savininkai paprastai yra slepiami; pažymi, kad pernelyg didelė politinio ir finansinio elito koncentracija gali lemti valstybės užvaldymą;

2. priduria, kad dabartiniame ES politiniame kontekste terminas „oligarchija“ vartojamas siekiant atkreipti dėmesį į turtingųjų ir galingųjų daromą įtaką politikai ir vyriausybei ir į įtaką, kurią gali daryti ekonominiai, finansiniai ir pramonės subjektai ir kuri paprastai daroma siekiant naudos keliems asmenims daugelio žmonių sąskaita; pabrėžia, kad nacionalinių vyriausybių nariai ir kiti politinius postus užimantys asmenys kai kuriose valstybėse narėse yra oligarchijos dalis ir aktyviai siekė panaudoti ES lėšas, kad gautų finansinės naudos;

3. ypač susirūpinęs pažymi, kad per pastaruosius kelerius metus tokių oligarchinių grupių, kurios nevengia pasinaudoti valdžios sektoriaus priemonėmis, taikyti nusikalstamo elgesio praktiką arba remia nusikalstamas grupuotes, skaičius pasiekė precedento neturintį mastą; su dideliu susirūpinimu pažymi, kad politiškai susiję oligarchiniai tinklai gali užvaldyti nacionalines žiniasklaidos rinkas ir trukdyti demokratinių viešųjų erdvių veiklai;

4. yra susirūpinęs dėl to, kad oligarchinės sistemos dažnai yra susijusios su plačiai paplitusia korupcija, griežta žiniasklaidos kontrole ir teismų sistema, kuri nėra nepriklausoma nuo pačių oligarchų; pabrėžia, kad siekdamos apsisaugoti oligarchinės grupuotės siekia įgyti žiniasklaidos ir teisminių institucijų kontrolę, kad išvengtų nusikalstamos veiklos atskleidimo žiniasklaidoje ir baudžiamojo persekiojimo;

5. primena Parlamento poziciją dėl korupcijos, kad ji ne tik labai kenkia Sąjungos finansiniams interesams, bet ir kelia grėsmę demokratijai, pagrindinėms teisėms ir teisinei valstybei; yra susirūpinęs dėl žalingo korupcijos poveikio piliečių pasitikėjimui institucijomis;

6. mano, kad tvirtos ir veiksmingos kovos su korupcija politikos priemonės ir įstaigos, taip pat kontrolės sistemos ir nepriklausomos teisminės institucijos, veiksmingo teisinės valstybės principo taikymo užtikrinimas, konkurencijos skatinimas, skaidrumo didinimas, veiksmingas viešųjų pirkimų taisyklių įgyvendinimas ir laisvas patekimas į rinkas yra labai svarbūs užkertant kelią oligarchams perimti ekonomikos ir finansų rinkų kontrolę, dėl kurios jie savaime sustiprėtų; primygtinai ragina ES skatinti ES ir nacionalinių lėšų panaudojimo skaidrumą veiksmingiau renkant duomenis ir griežtinant su tuo susijusias taisykles, ypač susijusias su galutiniais naudos gavėjais ir tikraisiais savininkais, ir ragina atidžiai stebėti ir užtikrinti tinkamą tokių taisyklių įgyvendinimą; atsižvelgdamas į tai, ragina Komisiją dėti daugiau pastangų ir stiprinti bendradarbiavimą su valstybėmis narėmis šioje srityje;

Sukčiavimas ir interesų konfliktas dabartinėje teisinėje sistemoje

7. primena, kad, siekdamos sustiprinti kovą su sukčiavimu baudžiamosios teisės priemonėmis, ES teisėkūros institucijos FIA direktyvoje ( 20 ) susitarė dėl Sąjungos finansiniams interesams kenkiančio sukčiavimo (ir kitų nusikalstamų veikų, pvz., tyčinio pasisavinimo, korupcijos ir pinigų plovimo) apibrėžties;

8. pabrėžia, kad į Finansinio reglamento 61 straipsnį buvo įtraukta nauja interesų konflikto apibrėžtis, pagal kurią bet kuris biudžeto vykdyme dalyvaujantis asmuo, įskaitant visų lygmenų nacionalines valdžios institucijas, negali imtis veiksmų, dėl kurių gali kilti jų interesų ir ES interesų konfliktas, ir kuri aiškiai taikoma ES lėšų panaudojimui pagal pasidalijamojo valdymo principą bei yra išplėsta įtraukiant „kitus tiesioginius ar netiesioginius asmeninius interesus“, taigi apima daug daugiau atvejų;

9. palankiai vertina tai, kad paskelbtos Komisijos gairės dėl interesų konfliktų, kuriomis siekiama didinti informuotumą ir skatinti vienodą taisyklių dėl interesų konfliktų vengimo valstybėse narėse aiškinimą ir taikymą; apgailestauja dėl to, kad kai kuriose valstybėse narėse ir toliau esama su aukšto lygio politikais susiję interesų konfliktų atvejų; ragina Komisiją vykdant būsimą Finansinio reglamento peržiūrą toliau stiprinti nuostatas dėl interesų konflikto pagal jo 61 straipsnį, visų pirma, nuostatas, susijusias su biudžeto rengimu, kad būtų galima tiksliau nustatyti valstybės pareigūnų, galinčių daryti įtaką finansiniams srautams iš ES biudžeto, kategorijas ir užkirsti kelią tokiems konfliktams;

10. vis dėlto prašo Komisijos iš dalies pakeisti Finansinio reglamento 167 straipsnio 1 dalies c punktą ir įtraukti aiškesnę sąvokos „profesinių interesų konfliktas“ apibrėžtį, siekiant užtikrinti vienodą aiškinimą visose valstybėse narėse ir sudaryti galimybę ES institucijoms imtis adekvačių priemonių konkurso dalyvių, turinčių finansinių interesų pagal su politika susijusią paslaugų sutartį, atveju;

11. pažymi, kad, be Finansinio reglamento, viešųjų pirkimų direktyvose pateikiamos panašios interesų konflikto apibrėžtys ir kad sektorių teisės aktuose taip pat galima rasti nuorodų į įsipareigojimą vengti interesų konfliktų;

12. pabrėžia, kad, remiantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktika, „interesų konfliktas pats savaime ir, objektyviai vertinant, yra didelis pažeidimas ir todėl nebūtina vertinti atitinkamų šalių ketinimų ir to, ar jos elgėsi sąžiningai ar nesąžiningai“ ( 21 )

13. atkreipia dėmesį į tai, kad interesų konfliktai kyla ne tik dėl korupcijos, sukčiavimo ir nusikalstamo elgesio, o jie taip pat gali būti susiję su lobistine veikla ir „sukamųjų durų“ reiškiniu; vis dėlto pabrėžia, kad interesų konfliktų aptikimas ir atskleidimas yra labai svarbus siekiant nustatyti galimą lėšų pasisavinimo, šališkumo, sukčiavimo ir korupcijos riziką valdant lėšas, taip pat užkirsti kelią žalai reputacijai, įtarimams ir Europos piliečių nepasitikėjimui, nes minėti dalykai stiprina įspūdį, kad trūksta skaidrumo;

14. pakartoja, kad kiekvienos valstybės narės piliečiai turi galėti pasitikėti ES lėšų valdymo sąžiningumu visose valstybėse narėse ir kad todėl negalima taikyti skirtingų apsaugos nuo interesų konfliktų ir sukčiavimo standartų;

15. vis dėlto pakartoja, kad, jei įgyvendinimo mechanizmas nėra tinkamas, net ir geriausia teisinė sistema negali to kompensuoti; todėl ragina gerinti ES įstaigų ir valstybių narių gebėjimus ir jų taikomas veiksmingas valdymo ir kontrolės sistemas, nes tai yra esminė sąlyga siekiant stebėti ir tirti interesų konfliktų atvejus, užtikrinti ir apsaugoti teisėtą ir tinkamą ES lėšų panaudojimą;

16. pakartoja, kad pastaraisiais metais oligarchinės struktūros ES pasiekė precedento neturintį lygį ir kad šiuo metu dviem valstybėms narėms taikomos procedūros pagal ES sutarties 7 straipsnį ir Teisinės valstybės sąlygų reglamentą, ir tai signalizuoja struktūrinius teisinės valstybės principo laikymosi trūkumus ir plačiai paplitusią korupciją; atsižvelgdamas į tai, mano, kad reikia platesnio masto diskusijų dėl pasidalijamojo valdymo ateities, nes ne visos nacionalinės valdžios institucijos vis dar gali būti laikomos patikimomis partnerėmis patikimo ES lėšų finansinio valdymo srityje;

Pagrindiniai sanglaudos politikos ir žemės ūkio iššūkiai

17. pabrėžia, kad, kalbant apie sanglaudos politiką, ES ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos stiprinimo priemonę, kuriai skiriama didelė ES biudžeto dalis, pasakytina, kad dažniausiai nustatomi sukčiavimu laikomi pažeidimai, susiję su projektais, finansuojamais iš Europos struktūrinių ir investicijų fondų 2014–2020 m. programavimo laikotarpiu, buvo per aukštos kainos nustatymas, neteisingi, netikslūs ar suklastoti patvirtinamieji dokumentai, sutarčių nuostatų pažeidimai, viešųjų pirkimų procesai, kuriuose dalyvauja vienas konkurso dalyvis, netinkamumas finansuoti ir viešųjų pirkimų taisyklių pažeidimai, taip pat etikos ir sąžiningumo pažeidimai, įskaitant interesų konfliktus ir korupciją;

18. pažymi, kad yra nusistovėjusi bendra praktika, rodanti galimą bendros žemės ūkio politikos (BŽŪP) lėšų pasisavinimą, pvz., dokumentų klastojimas ir dirbtinių sąlygų kūrimas, kaip antai, žemės ūkio valdų padalijimas siekiant išvengti ES žemės ūkio išmokų viršutinės ribos taikymo ir prašymų dėl paramos pateikimas per kelias susijusias įmones arba nevisiškai įgyvendinus veiksmus;

19. atkreipia dėmesį į tai, kad keliose šalyse interesų konfliktai ir „sukamųjų durų“ reiškinys yra rimtos problemos; pabrėžia, kad, kalbant apie rinkos priemones, kai kuriais interesų konflikto atvejais buvo užfiksuotos didelės finansinės sumos ir kartu kiti su parama susiję pažeidimai ir kad juos tiria OLAF;

20. atkreipia dėmesį į tai, kad BŽŪP lėšų panaudojimo tyrimas ( 22 ) parodė, kad ES žemės ūkio fondų lėšų išmokėjimas yra itin probleminis dalykas bent penkiose valstybėse narėse ( 23 ) ir kad esama akivaizdžios lėšų paskirstymo dideliems ir smulkiesiems ūkininkams nelygybės, kai sykiu suteikiamas sisteminis pranašumas dideliems ūkiams, kurių valdytojai kartais yra glaudžiai susiję su savo šalių valdančiosiomis politinėmis partijomis arba yra jų nariai; primygtinai ragina Komisiją ir valstybes nares nedelsiant sustiprinti kovos su žemės grobimu, neteisėtais konkursais ar kitomis paskirstymo procedūromis ir ES lėšų pasisavinimu priemones, ypač kai tai susiję su nacionalinėmis vyriausybėmis ir valdžios institucijomis;

21. su dideliu susirūpinimu atkreipia dėmesį į pranešimus apie struktūrinį Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) biudžeto eilutės lėšų pasisavinimą, t. y naudojimą politinius sprendimus priimančių asmenų privačių vilų, užmaskuotų kaip svečių namai, statybai, o tokių atvejų būta keliose valstybėse narėse; ragina Komisiją imtis ryžtingų veiksmų, kad ateityje būtų užkirstas kelias struktūriniam šios biudžeto eilutės lėšų pasisavinimui, ir, be kita ko, jei reikia, iš dalies pakeisti EŽŪFKP lėšų išmokėjimo sąlygas;

22. pažymi, kad Vengrijoje, kaip matyti iš keleto atskleistų faktų, tyrimų ir tiriamųjų straipsnių, Viktor Orbán centralizuoja ir perskirsto turtą savo vidiniam ratui pasinaudodamas žemės ūkio subsidijomis; pabrėžia, kad 2015–2019 m. laikotarpiu Vengrijoje, lyginant su visomis valstybėmis narėmis, OLAF tyrimų, užbaigtų pateikus finansinę rekomendaciją, skaičius didžiausias;

23. apgailestauja dėl to, kad ES lėšos, ypač BŽŪP lėšos, buvo paskirstytos netinkamai: 2020 m. 0,5 proc. visų paramos gavėjų gavo daugiau kaip 100 000 EUR, t. y. 16,6 proc. viso tiesioginių išmokų paketo, o 75 proc. paramos gavėjų gavo mažiau nei 5 000 EUR, t. y. 15 proc. viso tiesioginių išmokų paketo ( 24 )

24. atkreipia dėmesį į tai, kad, nors ES reikalauja tam tikro skaidrumo, skaidrumo priemonių įgyvendinimas dažnai yra varžomas, o tai reiškia, kad visuomenės prieiga prie duomenų yra itin probleminis dalykas ES;

25. atkreipia dėmesį į tai, kad pastaraisiais metais ES lėšų valdymas Čekijoje buvo traktuojamas kaip susirūpinimą galintis kelti dalykas; primena, kad 2016–2018 m. beveik 75 proc. žemės ūkio lėšų Čekijoje buvo skirta dideliems korporaciniams ūkiams; reiškia susirūpinimą dėl Komisijos audito, kuriuo patvirtinta, kad, būdamas ministru pirmininku, Andrej Babiš darė įtaką, kad ES subsidijos būtų skiriamos jo įsteigtam agrochemijos konglomeratui „Agrofert“; pabrėžia, kad A. Babiš yra tikrasis „Agrofert“ savininkas, todėl interesų konfliktas yra akivaizdus;

26. labai apgailestauja dėl to, kad dėl dabar susiklosčiusios padėties, kai vienas asmuo gali gauti neribotas lėšų, kurioms taikomas pasidalijamasis valdymas, sumas skatinamas oligarchinių struktūrų kūrimas, nepotizmas ir korupcija kai kuriose valstybėse narėse; pakartoja savo nuomonę, kad nustačius ES lėšų, kurioms taikomas pasidalijamasis valdymas, bendros sumos, kurią gali gauti vienas asmuo, ribą būtų apribota oligarchinių struktūrų įtaka;

27. ragina Komisiją į savo pasiūlymą dėl Finansinio reglamento peržiūros įtraukti 63 straipsnio 8 dalies pakeitimą ir numatyti papildymą, kad Komisija turi užtikrinti, jog mokėjimai iš Sąjungos biudžeto vienam gavėjui arba tikrajam savininkui konkrečiais finansiniais metais neviršytų ribų, numatytų taikomose konkretiems sektoriams skirtose taisyklėse, ir bet kuriuo atveju neviršytų bendros metinės sumos vienam fiziniam asmeniui; prašo Komisijos įtraukti konkrečius pasiūlymus dėl minėtos bendros metinės sumos vienam fiziniam asmeniui; mano, kad BŽŪP atveju adekvati bendra metinė suma vienam fiziniam asmeniui – 500 000 EUR pirmojo ramsčio išmokų atveju ir 1 000 000 EUR antrojo ramsčio išmokų atveju;

28. atkreipia dėmesį į tai, kad, remiantis 2018 ir 2019 m. metinių pranešimų dėl Europos Sąjungos finansinių interesų apsaugos (toliau – FIA pranešimai) I priedu, Rumunija, vykdydama aktyvų kovos su sukčiavimu tyrimą, per atitinkamus metus sugebėjo nustatyti kol kas daugiausiai tarp ES valstybių narių su sukčiavimu susijusių pažeidimų ir apie juos pranešti;

29. primena, kad 2020 m. buvo precedento neturinčių sąlygų, susidariusių dėl COVID-19 protrūkio, metai; pažymi, kad, kalbant apie finansinių interesų apsaugą, dėl pandemijos atsirado naujos rizikos tiek pajamų, tiek išlaidų srityje;

30. pabrėžia, kad ši rizika buvo ne tik 2020 m., ji bus toliau juntama keletą metų; ragina valstybes nares ir Komisiją dėti daugiau pastangų ir aktyviau bendradarbiauti šioje srityje;

Kiti susirūpinimą keliantys klausimai

31. su dideliu susirūpinimu pažymi, kad, remiantis bendrosios rinkos rezultatų suvestine, su vienu konkurso dalyviu sudarytų sutarčių dalis Čekijoje ir Lenkijoje 2018 m. ir 2019 m. siekė apie 50 proc., 2019 m. Vengrijoje ir Graikijoje – 40 proc., Portugalijoje – 38 proc.; taip pat yra susirūpinęs dėl viešųjų pirkimų procedūrų, kai deramasi su įmone be kvietimo teikti pasiūlymus, dalies, ji 2016 m. Kipre buvo 40 proc., 2018 m. ir 2019 m. padėtis šiek tiek pagerėjo – ši dalis buvo 25 proc., o Bulgarijoje ši dalis 2019 m. siekė 29 proc.; yra susirūpinęs dėl to, kad po konkursų, kai pavadinimas ir sąlygos nebuvo aiškūs, 2019 m. paskirtų sutarčių dalis Jungtinėje Karalystėje siekė 65 proc., Lietuvoje – 59 proc., Rumunijoje – 44 proc. ir Portugalijoje – 41 proc.;

32. pabrėžia, kad organizuoti nusikaltėliai, įskaitant mafijos tipo grupuotes, vis aktyviau dalyvauja tarpvalstybinėje veikloje ir tam tikrų sektorių veikloje, kenkdami ES finansiniams interesams; apgailestauja dėl to, kad daugelis valstybių narių neturi konkrečių teisės aktų, skirtų kovai su mafijos tipo organizuotu nusikalstamumu, ir ragina Komisiją spręsti su šiais skirtumais valstybėse narėse susijusį klausimą ir apsvarstyti naujas derinimo priemones;

33. pabrėžia, kad minėti skaičiai rodo, jog keliose valstybėse narėse vis dar esama didelių trūkumų viešųjų pirkimų srityje; yra susirūpinęs dėl to, kad netinkami konkursai gali sudaryti palankias sąlygas neskaidrioms struktūroms ir nepotizmui sudarant sutartis;

34. pakartoja savo susirūpinimą, kadangi Komisijos prevenciniai sistemų auditai atskleidė rimtų trūkumų Vengrijos valdžios institucijoje, atsakingoje už viešųjų pirkimų sutarčių priežiūrą, dėl to Vengrija turėjo sumokėti 10 proc. fiksuoto dydžio pataisą visų 2014–2020 m. laikotarpiu ( 25 ) paskirtų su ES lėšomis susijusių sutarčių atveju, jos suma – apie 1,2 mlrd. EUR, papildomai šalia su 2007–2013 m. laikotarpiu susijusių nustatytų 1,5 mlrd. EUR finansinių pataisų; pabrėžia, kad tai atspindi didelius sisteminius viešųjų pirkimų veikimo Vengrijoje trūkumus;

35. pakartoja, kad yra susirūpinęs, nes OLAF tyrimai ir Komisijos auditai, atlikti po to, kai buvo pranešta apie žemės grobimą ir sukčiavimą, atskleidė rimtus Slovakijos žemės sklypų registro trūkumus; pabrėžia, kad Slovakijos valdžios institucijos patikrina, ar pareiškėjas turi teisę disponuoti žemės sklypu, dėl kurio teikia prašymą, tik tuo atveju, jei prašymai dubliuojasi; mano, kad tokie patikrinimai turėtų būti atliekami skaitmeniniu ir automatizuotu būdu visose valstybėse narėse ir visų mokėjimo prašymų atveju, siekiant atgrasyti nuo nusikalstamų ir oligarchinių struktūrų vykdomo žemės grobimo;

36. pabrėžia, kad Maltoje ir Kipre matyti didelė lėšų koncentracija – jas gauna keletas gavėjų; yra susirūpinęs dėl to, kad, Komisijai atlikus auditus, nustatyta didelių abiejų šalių valdymo ir kontrolės sistemų trūkumų; pabrėžia, kad silpnos valdymo ir kontrolės sistemos neužtikrina tinkamos ES lėšų apsaugos nuo interesų konfliktų ir oligarchinių struktūrų piktnaudžiavimo;

Esamos taisomosios priemonės ir prevencija dabartinėmis aplinkybėmis

37. palankiai vertina ilgalaikę intensyvią OLAF tyrimo veiklą, apimančią daug politiškai prieštaringų ir sudėtingų bylų; apgailestauja dėl to, kad kaltinimų, grindžiamų OLAF valstybėms narėms pateiktomis rekomendacijomis, skaičius sumažėjo nuo 53 proc. 2007–2014 m. laikotarpiu iki 37 proc. 2016–2020 m. laikotarpiu; taip pat pažymi, kad per pastaruosius metus nebuvo įvertintas rekomenduotų susigrąžinti finansinių išteklių tikrasis susigrąžinimo lygis, ir kad, remiantis naujausiu vertinimu, apimančiu laikotarpį nuo 2009 m. iki 2016 m., susigrąžinimo norma siekė 21 proc.; ragina OLAF ir Komisiją ištirti esmines priežastis, kodėl šis rodiklis yra žemas; dar kartą ragina OLAF didinti pastangas ir budrumą, ypač tam tikrose valstybėse narėse, kuriose minėti atvejai yra dažni, ir reguliariai stebėti, kaip paisoma jos rekomendacijų ir kokių priemonių imasi valstybės narės, ir papildyti šią informaciją savo metinėse ataskaitose; ragina valstybių narių valdžios institucijas dėti visas pastangas ir padidinti kaltinimų skaičių, glaudžiai bendradarbiauti su ES institucijomis ir įstaigomis siekiant užtikrinti, kad organizuotų nusikaltėlių ir oligarchų pasisavintos lėšos būtų susigrąžintos;

38. pabrėžia svarbų naujai įsteigtos Europos prokuratūros vaidmenį ir pridėtinę vertę ES finansinių interesų apsaugos srityje; labai apgailestauja, kad Europos prokuratūros veikloje vis dar nedalyvauja penkios valstybės narės; ragina šias valstybes nares prisijungti prie Europos prokuratūros; vertina Europos prokuratūros pastangas pradėti veiklą labai sudėtingomis aplinkybėmis; pabrėžia, kad reikia tinkamai perkelti FIA direktyvą į nacionalinę teisę, kad Europos prokuratūra galėtų vykdyti veiksmingus tyrimus ir baudžiamąjį persekiojimą; primena, kad Komisijos ataskaitoje dėl FIA direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę daroma išvada, kad, nors visos valstybės narės į nacionalinę teisę perkėlė direktyvą, reikia imtis tolesnių veiksmų siekiant išspręsti likusius atitikties klausimus, kurie daugiausia susiję su nusikalstamų veikų apibrėžtimis ir juridinių bei fizinių asmenų atsakomybe ir sankcijomis; pabrėžia, kad Europos prokuratūros ir valstybių narių bendradarbiavimas taip pat yra labai svarbus, kad Europos prokuratūra galėtų kuo veiksmingiau įvertinti tinkamą valdymo ir kontrolės sistemų veikimą audito priemonių tikslais;

39. su pasitenkinimu pažymi, kad kai kurie su minėta Komisijos ataskaita susiję atvejai neseniai buvo priskirti Europos prokuratūros kompetencijai;

40. palankiai vertina neįkainojamą OLAF, Europos prokuratūros ir Europolo darbą kovojant su finansiniais nusikaltimais, pvz., sukčiavimu, pinigų plovimu ir mokesčių slėpimu, ir pabrėžia, kad šioms institucijoms nuolat trūksta darbuotojų ir finansinių išteklių dėl Tarybos, kaip vienos iš biudžeto valdymo institucijų, nenoro metinės biudžeto procedūros metu suteikti pakankamai žmogiškųjų ir finansinių išteklių; palankiai vertina tai, kad per 2022 m. metinę biudžeto procedūrą Europos prokuratūros biudžetas padidintas 3,8 mln. EUR, ir primena, kad kiekvienas stebėsenos ir tyrimų veiklai išleistas euras grąžinamas į ES biudžetą; primygtinai ragina Tarybą persvarstyti savo poziciją ir leisti šioms agentūroms ir įstaigoms skirti daugiau žmogiškųjų išteklių, kad jos galėtų tinkamai ir veiksmingai vykdyti savo svarbią misiją; ragina Komisiją biudžeto valdymo institucijoms nuolat teikti paremti skirto biudžeto projektus; palankiai vertina bendras OLAF ir Europolo pastangas įvertinti EGADP kylančias grėsmes ir pažeidžiamumą; ragina valstybes nares glaudžiai bendradarbiauti tarpusavyje ir su ES įstaigomis, kad būtų galima imtis veiksmų kovojant su sukčiavimu, susijusiu su keliomis šalimis;

41. pakartoja, kad Komisija turi daug priemonių Sąjungos finansiniams interesams apsaugoti, įskaitant Bendrųjų nuostatų reglamentą, Finansinį reglamentą ir Teisinės valstybės sąlygų reglamentą; pabrėžia, kad Komisija, siekdama veiksmingai apsaugoti ES biudžetą, turėtų nedelsdama visapusiškai ir deramai pasinaudoti visomis ES finansų teisės aktuose numatytomis priemonėmis ir taikomomis konkrečiomis sektorinėmis ir finansinėmis taisyklėmis, įskaitant mokėjimų terminų nutraukimą, mokėjimų sustabdymą, finansines pataisas arba išlaidų nefinansavimą ES lėšomis, pažeidimo nagrinėjimo procedūras pagal SESV 258 straipsnį, patikras ir auditą, reikalavimų pagal Finansinio reglamento 61 straipsnį laikymosi užtikrinimą arba, tinkamai pagrįstais atvejais, ES sutarties 7 straipsnio, susijusio su valstybėse narėse keliama rizika ES pagrindinėms vertybėms, taikymą, kaip neseniai tai buvo padaryta Lenkijos ir Vengrijos atvejais;

42. apgailestauja dėl to, kad šiuo metu turimos IT priemonės, kuriomis labai prisidedama prie veiksmingos duomenų gavybos ir sukčiavimo bei korupcijos nustatymo (ARACHNE ir EDES), naudojamos tik nedidelėje procentinėje dalyje valstybių narių, ir ragina naudoti naujas technologijas siekiant užkirsti kelią sukčiavimui ir interesų konfliktams; ragina vykdant pasidalijamąjį valdymą privalomai taikyti ankstyvojo nustatymo ir draudimo dalyvauti procedūroje sistemą (EDES) ir sukurti ES lygmens juodąjį sąrašą; taip pat pažymi, kad EDES neatskiria didesnių korporacijų patronuojamųjų įmonių; be to, ragina valstybes nares privalomai naudoti duomenų gavybos ir duomenų gerinimo priemonę ARACHNE, siekiant užtikrinti didesnį BŽŪP ir Europos struktūrinių ir investicijų fondų paramos gavėjų skaidrumą ir veiksmingai bei efektyviai nustatyti probleminius ekonominės veiklos vykdytojus ir su jais susijusius privačius asmenis ar fizinius asmenis, taip pat geriau užkirsti kelią sukčiavimo operacijoms ir jas nustatyti; pripažįsta, kad pirmieji programos ARACHNE pakeitimai turi būti įgyvendinti jau iki 2022 m. antrojo ketvirčio pabaigos; pabrėžia didžiulę ARACHNE, EDES bei institucinių ir nacionalinių duomenų bazių sąveikumo ir suderinimo svarbą siekiant užtikrinti veiksmingą keitimąsi informacija ir taip užkirsti kelią su ES biudžetu susijusiam sukčiavimui ir jį nustatyti; mano, kad Europos tyrimo įstaigos turėtų turėti visapusiškos prieigos prie priemonės ARACHNE galimybę;

43. skatina valstybes nares remti žemės nuosavybės sistemų, Žemės sklypų identifikavimo sistemos, gyvūnų tapatybės nustatymo ir integruotos administravimo ir kontrolės sistemos (IAKS), kalbant apie palyginamumą, sąveikumą, kad būtų užtikrintas skaidrumas, susijęs su klausimu, kas yra tikrieji savininkai ir nematomos patronuojančiosios įmonės, turinčios patronuojamųjų įmonių skirtingose valstybėse narėse, siekiant palengvinti ir pagerinti tikrinimo procesą;

44. primena, kad įmonių ir jų tikrųjų savininkų tapatybės nustatymo duomenys dažnai nėra lengvai prieinami ir kartais visai neprieinami, nes yra 292 ataskaitų teikimo sistemos, skirtos informacijai apie BŽŪP ir sanglaudos politikos lėšų gavėjus atskleisti, todėl šiuo metu turima informacija išskaidyta regioninėse, nacionalinėse ir tarpregioninėse ataskaitų teikimo sistemose, kurių yra šimtai ir kuriose pateikiama tik bazinė informacija apie tiesioginius paramos gavėjus; kadangi dėl to sunku rinkti, tvarkyti ir atskleisti duomenis, susijusius su tikraisiais savininkais ir galutiniais pasidalijamojo valdymo ir žemės ūkio lėšų gavėjais, ir galiausiai susidaryti išsamų jų ir jų gaunamų ES lėšų sumų vaizdą, taip pat nustatyti sukčiavimo ir korupcijos modelius ir tinkamai ištirti ES lėšų pasisavinimo atvejus;

45. mano, kad labai svarbu standartizuoti duomenų rinkimą, ir pabrėžia, kad svarbu konsoliduoti ir suderinti esamas ataskaitų teikimo sistemas sukuriant bendrą ES lygmens duomenų bazę; pakartoja savo neatidėliotiną raginimą Komisijai sukurti standartizuotą ES masto ir sąveikią skaitmeninę ataskaitų teikimo ir stebėsenos sistemą, kurią taikant, be kita ko, būtų naudojamasi ir priemone ARACHNE, taip pat pagerinti stebėseną vykdančių įstaigų ir mokėjimų tarpininkų mokymą vietoje; pabrėžia, kad ši sistema turi apimti informaciją apie galutinius naudos gavėjus ir tikruosius savininkus ir turi sudaryti sąlygas sujungti visas atskiras sumas, susijusias su tuo pačiu naudos gavėju arba tikruoju savininku, į bendrą visų subsidijų, gautų iš fondų, kuriems taikomas pasidalijamasis valdymas, sumą;

46. pažymi, kad tikrojo savininko nustatymo įpareigojimas turėtų būti taikomas bent tais atvejais, kai fiziniam ar juridiniam asmeniui priklauso daugiau kaip 15 proc. atitinkamos bendrovės; pabrėžia, kad giminaičiams priklausančios bendrovės akcijos turėtų būti sumuojamos ir skaičiuojamos kaip viena;

47. laikosi nuomonės, kad nė dėl vienos iš minėtų taisomųjų priemonių neužkertamas kelias taikyti Sąlygų reglamente nurodytą teisinės valstybės sąlygų mechanizmą tais atvejais, kai Komisija mano, kad kitos priemonės nėra pakankamai veiksmingos ES biudžetui apsaugoti; be to, pabrėžia, skirtingai nuo Europos prokuratūros reglamento (kalbant apie taikymo sritį), kuris negalioja penkiose valstybėse narėse, Sąlygų reglamentas tiesiogiai ir vienodai taikomas visoms valstybėms narėms;

48. apgailestauja dėl to, kad nuo 2021 m. sausio 1 d. Komisija nesugebėjo imtis tinkamų veiksmų, kad būtų taikomas tą dieną įsigaliojęs Sąlygų reglamentas; pakartoja Parlamento poziciją, kad Sąlygų reglamentas turi būti taikomas be išimčių nuo 2021 m. sausio 1 d.; pažymi, kad Komisija pradėjo dialogą su Vengrija ir Lenkija ir 2021 m. lapkričio mėn. viduryje nusiuntė laiškus; apgailestauja dėl to, kad Komisija nesuteikia Parlamentui galimybės susipažinti su šiais laiškais, todėl Parlamentui tenka remtis žiniasklaidoje pateikiamais pranešimais ir taip sužinoti naujausius įvykius; vis dėlto laikosi nuomonės, kad išsiųsti neoficialūs laiškai yra nepakankami reglamento taikymo požiūriu, todėl primygtinai reikalauja, kad Komisija nedelsiant ir be diskriminacijos pradėtų taikyti reglamentą;

49. palankiai vertina Komisijos Regioninės ir miestų politikos generalinio direktorato neseniai pateiktą patvirtinimą, kad, siekiant išvengti interesų konflikto atvejų, kitais metais penkiose valstybėse narėse bus atliekamos išsamios patikros vietoje, daugiausia dėmesio skiriant kontrolės mechanizmų patikimumui ( 26 )

50. pabrėžia svarbų tiriamosios žurnalistikos vaidmenį kovojant su korupcija, sukčiavimu ir neteisėta veikla, kurie daro neigiamą poveikį ES biudžetui; todėl pakartoja, kad reikia apsaugoti tiriamąją žurnalistiką nuo strateginių ieškinių dėl visuomenės dalyvavimo (SLAPP), taip pat asmeninio priekabiavimo, bauginimo ir grasinimų nužudyti; pabrėžia, kad svarbu skatinti informavimą apie pažeidimus, kartu užtikrinant teisines apsaugos priemones pagal ES teisę;

51. šiuo požiūriu yra labai susirūpinęs dėl to, kad dėl naudojimosi lengvatinio apmokestinimo finansavimu, kad įsigytų nekilnojamojo turto Prancūzijoje, Pandoros dokumentuose minimas buvęs Čekijos ministras pirmininkas Andrej Babiš dalyvavo priimant sprendimus Europos Vadovų Taryboje, pavyzdžiui, dėl daugiametės finansinės programos ir kovos su pinigų plovimu teisės aktų;

52. ragina Komisiją primygtinai reikalauti griežtai ir kruopščiai įgyvendinti taikomas taisykles, naudoti visus turimus šaltinius ir taikyti veiksmingas valdymo ir kontrolės sistemas sukčiavimo ir interesų konfliktų rizikai šalinti, taip pat geriau stebėti žemės ūkio mokėjimo agentūrų padėtį ir jų oficialų ir neoficialų nepriklausomumą; mano, kad nepriklausomas auditas ir kontrolė nacionaliniu ir Europos lygmenimis yra pagrindinės ES lėšų apsaugos sąlygos; apgailestauja dėl nepakankamos pažangos kovojant su oligarchinėmis struktūromis pagal naująją BŽŪP, pvz., dėl ribotų informacijos ir skaidrumo reikalavimų, susijusių su galutiniais ir naudos gavėjais, ir dėl savanoriško ribojimo pobūdžio išsaugojimo, nes tai trukdo teisingiau paskirstyti žemės ūkio lėšas; yra susirūpinęs dėl to, kad pagal naująją BŽŪP nestiprinamas kontrolės sistemų vaidmuo Europos lygmeniu;

53. pabrėžia, kad kovos su sukčiavimu koordinavimo tarnybos (AFCOS) atlieka svarbų vaidmenį apsaugant ES biudžetą nuo sukčiavimo atitinkamose šalyse; todėl pakartoja, kad valstybės narės turi užtikrinti, kad valdymo institucijos ir kovos su sukčiavimu koordinavimo tarnybos turėtų pakankamai išteklių, tinkamų įgūdžių ir kompetenciją, kad galėtų parengti kovos su sukčiavimu strategijas ir įgyvendinti veiksmingas kovos su sukčiavimu priemones ir praktiką;

54. atkreipia dėmesį į tai, kad pagal EGADP reglamentą, kuris yra 2021–2027 m. DFP dokumentų rinkinio dalis, valstybės narės turi užtikrinti veiksmingą interesų konfliktų, korupcijos ir sukčiavimo prevenciją, nustatymą ir ištaisymą, dvigubo finansavimo ir fiktyvaus turto registravimo vengimą, lėšų mokėjimo skaidrumą, taip pat sugriežtinti savo teisingo galutinio lėšų gavėjo nustatymo taisykles; ragina Komisiją užtikrinti, kad biudžeto valdymo institucijos būtų informuojamos apie visus atvejus, kai į biudžetą neįtrauktų priemonių lėšos neišmokamos dėl įtarimų dėl pasisavinimo, korupcijos, sukčiavimo ar teisinės valstybės principo pažeidimų ir kai valstybės narės neturi pakankamų ir veiksmingų kovos su sukčiavimu sistemų; ragina Tarybą patvirtinti tik tuos EGADP planus, kurie atitinka visas teisines, socialines ir politines paramos sąlygas; pabrėžia, kad valstybės narės taip pat privalo paaiškinti atitinkamas į savo ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planus įrašytas priemones ir pateikti nacionalinio lygmens konsultacijų proceso santrauką, taip pat pristatyti kontrolės ir audito sistemą, įdiegtą siekiant užtikrinti ES finansinių interesų apsaugą;

55. primena, kad EGADP rezultatų suvestinė bus ekonomikos gaivinimo ir atsparumo dialogo pagrindas ir kad Komisija turėtų ją atnaujinti du kartus per metus; šiuo atžvilgiu ragina Komisiją užtikrinti išsamią pažangos, padarytos įgyvendinant numatytas tarpines ir siektinas reikšmes, stebėseną, griežtai laikantis EGADP reglamento, remiantis nustatytais bendrais rodikliais ir ataskaitų teikimo metodika; primena, kad EGADP sietina su sąlygomis, kuriomis užtikrinamas skaidrus pinigų naudojimas, ir kad taip turėtų būti užkirstas kelias korupcijai ar sukčiavimui, dvigubam finansavimui ar interesų konfliktams; mano, kad kontrolė taip pat turėtų apimti galutinių naudos gavėjų faktiškai patirtas išlaidas; atkreipia dėmesį į tai, kad bendromis Parlamento ir Komisijos pastangomis pasiekta, kad būtų numatyta, kad valstybės narės dabar privalo teikti informaciją apie galutinius gavėjus;

56. pabrėžia, kad, siekiant apsaugoti ES finansinius interesus, visų pirma, užkirsti kelią sukčiavimui, korupcijai ir interesų konfliktams ir juos nustatyti, svarbu žinoti, kaip leidžiamos ES lėšos ir kas iš tiesų naudojasi jomis, nes didžiausi naudos gavėjai dažnai slepiasi už sudėtingų nuosavybės struktūrų, be kita ko, įsteigtų mokesčių rojuose, o tai papildomai apsunkina nustatymo procesą;

57. atsižvelgdamas į 2020 m. gruodžio 16 d. tarpinstitucinį susitarimą ir, kaip jau minėta keliose rezoliucijose, pakartoja savo raginimą valstybėms narėms įdiegti bendrą, integruotą ir sąveikią Komisijos sukurtą ataskaitų teikimo ir stebėsenos sistemą, kuri, be kita, apimtų bendrą duomenų gavybos ir rizikos vertinimo priemonę, kad būtų galima gauti, saugoti, apibendrinti ir analizuoti duomenis apie tuos asmenis, kurie galiausiai gauna tiesioginės ar netiesioginės naudos iš ES finansavimo;

58. mano, kad, siekiant kuo didesnio ES lėšų panaudojimo skaidrumo, labai svarbu, kad tokia duomenų bazė būtų sukurta kuo labiau laikantis taikytinų duomenų apsaugos taisyklių ir atitinkamos Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktikos, ir kad atitinkami nekonfidencialūs duomenys būtų glaustai, išsamiai ir patogiu naudoti būdu prieinami visuomenei, siekiant sustiprinti ES viešųjų lėšų panaudojimo viešąją kontrolę ir pasitikėjimą jų panaudojimu;

59. pakartoja, kad labai svarbus patikimas ES lėšų finansų valdymas; apgailestauja dėl to, kad ES lėšų gavėjų duomenų bazėse nėra informacijos apie galutinius naudos gavėjus ir jų tikruosius savininkus; apgailestauja dėl to, kad kontrolės institucijos negali nustatyti galutinių finansavimo gavėjų; labai apgailestauja dėl to, kad buvo naudojamasi nevyriausybinėmis organizacijomis (NVO) siekiant užmaskuoti teroristų ir ekstremistinių organizacijų finansavimą; pabrėžia savo poziciją, kad bendros naudos gavėjų skaidrumo taisyklės taip pat turėtų būti taikomos skėtinėms organizacijoms, kurios gauna ES lėšas ir perduoda jas NVO savo tinkle, siekiant užtikrinti, kad Komisija ir kontrolės institucijos galėtų atlikti projektų tikslų ir galutinių naudos gavėjų auditą; apgailestauja dėl to, kad Komisija nepasiūlė suderintos NVO apibrėžties, kuria remiantis būtų galima stebėti tas NVO, kurios galiausiai gauna naudos; pažymi, kad Finansiniame reglamente nustatytos lėšų atrankos ir skyrimo šiems subjektams taisyklės, taip pat kontrolės mechanizmų taisyklės; ragina Komisiją persvarstyti Finansinį reglamentą ir, be kita ko, apibrėžti sąvoką NVO, nustatyti aiškias NVO kategorijas ir išplėsti kontrolę, kad ji apimtų ir galutinių naudos gavėjų faktiškai patirtas išlaidas;

60. labai apgailestauja dėl to, kad ES biudžeto apsauga, įskaitant detalų informacijos tvarkymą, lengvą prieinamumą, išsamų auditą, nepriklausomą tikrinimą ir galimybę stebėti, vertinti finansuojamus veiksmus ir imtis tolesnių su jais susijusių priemonių, kaip planuota pagal EGADP reglamentą, nebuvo tinkamai įtraukta į bendrą DFP dokumentų rinkinį; pripažįsta, kad dėl šio trūkumo labai sumažėja tiek įgyvendinimo veiksmų skaidrumo lygis, tiek tikrinimo ir stebėsenos efektyvumas;

61. daro išvadą, kad, nors pagal naująją DFP taikomos tam tikros priemonės, pvz., specialių priemonių atveju numatytos didesnės biudžeto sumos ir biudžeto mechanizmas teisinei valstybės principams užtikrinti, esama galimybės taikyti ir papildomas priemones siekiant sustiprinti kovą su oligarchija, ir šį klausimą būtų galima spręsti atliekant būsimą Finansinio reglamento peržiūrą;

o

o o

62. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai ir Komisijai.

(1) OL L 433 I, 2020 12 22, p. 11.

(2) OL L 57, 2021 2 18, p. 17.

(3) OL L 193, 2018 7 30, p. 1.

(4) OL L 433 I, 2020 12 22, p. 1.

(5) OL L 198, 2017 7 28, p. 29.

(6) OL L 283, 2017 10 31, p. 1.

(7) OL L 433 I, 2020 12 22, p. 28.

(8) OL C 445, 2021 10 29, p. 15.

(9) 2022 m. vasario 16 d. sprendimai bylose Vengrija / Parlamentas ir Taryba, C-156/21, EU:C:2022:97, Lenkija / Parlamentas ir Taryba, C-157/21, EU:C:2022:98.

(10) OL C 388, 2020 11 13, p. 157.

(11) OL C 362, 2021 9 8, p. 37.

(12) OL C 67, 2022 2 8, p. 56.

(13) OL C 395, 2021 9 29, p. 63.

(14) OL C 506, 2021 12 15, p. 64.

(15) OL C 99, 2022 3 13, p. 218.

(16) Priimti tekstai, P9_TA(2021)0439.

(17) OL C 494, 2021 12 8, p. 61.

(18) OL C 67, 2022 2 8, p. 86.

(19) Priimti tekstai, P9_TA(2021)0438.

(20) Taikoma 26 valstybėse narėse, išskyrus Daniją.

(21) 1999 m. birželio 16 d. sprendimas, Ismeri Europa Srl / Audito Rūmai, byla T-277/97, EU:T:1999:124.

(22) Sabeb et al, Where does the EU money go? An analysis of the implementation of CAP funds in Bulgaria, the Czech Republic, Hungary, Slovakia and Romania. (Kam panaudojamos ES lėšos? BŽŪP lėšų panaudojimo Bulgarijoje, Čekijos Respublikoje, Vengrijoje, Slovakijoje ir Rumunijoje analizė). Europos Parlamento frakcijos Verts/ALE užsakyta ataskaita, 2021 m. vasario mėn.

(23) Bulgarija, Čekijos Respublika, Vengrija, Slovakija ir Rumunija.

(24) Europos Komisija, Tiesioginės išmokos žemės ūkio gamintojams, diagramos ir skaičiai, 2020 finansiniai metai.

(25) Komisijos nario J. Hahno atsakymai į CONT komiteto rašytinį klausimyną, pristatyti 2019 m. lapkričio 11 d. klausyme: https://emeeting.europarl.europa.eu/emeeting/committee/en/agenda/201911/CONT?meeting=CONT-2019-1111_1&session=11-11-09-00, p. 63–64.

(26) Rumunija, Lenkija, Bulgarija, Kipras ir Malta.