LT   LT 
 
 
 EUROPOS  
KOMISIJA   
Briuselis, 2022 04 13  
SWD(2022) 116 final  
 
KOMISIJOS TARNYBŲ DARBINIS DOKUMENTAS  
 
POVEIKIO VERTINIMO ATASKAITOS SANTRAUKA  
 
dėl amatininkų ir pramonės gaminių geografinių nuorodų apsaugos poveikio vertinimas  
pridedamas prie  
Pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento  
dėl amatininkų ir pramonės gaminių geografinių nuorodų apsaugos, kuriuo iš dalies 
keičiami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES)  2017/1001 bei (ES)  2019/1753 
ir Tarybos sprendimas (ES)  2019/1754  
{COM(2022)  174 final}  - {SEC(2022)  193 final}  - {SWD (2022)  114 final}  -
 {SWD(2022)  115 final}   
 
1 
 Santraukos lentelė  
Pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl amatininkų ir pramonės gaminių 
geografinių nuorodų apsaugos poveikio vertinimas  
A. Būtinybė imtis veiksmų  
Kodėl? Kokia problema sprendžiama?  
ES lygmeniu vynams, spiritiniams gėrimams, aromatizuotiems vynams, taip pat žemės ūkio 
produktams ir maisto produktams taikoma speciali arba sui generis  geografinės nuorodos (GN) 
apsauga. Tačiau šiuo metu nėra suderintos ar bendros ES lygmens amatininkų ir pramonės gaminių 
GN apsaugos. Šešiolikoje ES valstybių narių galioja nacionalinės sui generis  GN sistemos 
amatininkų ir pramonės gaminiams apsaugoti. P agal šiuos režimus taikoma skirtinga apsauga, 
administravimas bei mokesčiai, o gamintojai nėra apsaugomi už nacionalinės teritorijos ribų. Kitos 
valstybės narės nacionaliniu lygmeniu netaiko jokių GN apsaugos sistemų amatininkų ir pramonės 
gaminiams ir num ato vartotojų apsaugos teisės aktų ar prekių ženklų naudojimą. Kai amatininkų ir 
pramonės gaminių gamintojai siekia apsaugos visoje ES, jie gali tai padaryti tik atskirai 
kiekvienoje valstybėje narėje, kur tokia apsauga galima nacionaliniu lygmeniu. Ši pad ėtis gali 
atgrasyti nuo investicijų į tradicinius amatus ES, o dėl to dar didėtų gamintojų išlaidos ir teisinis 
netikrumas.  
Tačiau tai, kad ES lygmeniu nenumatoma amatininkų ir pramonės gaminių apsauga, nėra vien ES 
vidaus klausimas. 2019  m. lapkričio  mėn.  ES prisijungė prie Lisabonos susitarimo dėl kilmės 
vietos nuorodų ir geografinių nuorodų  – Pasaulio intelektinės nuosavybės organizacijos 
administruojamos sutarties  – Ženevos akto. Ženevos akte siūlomas būdas, kaip užtikrinti GN 
apsaugą, neatsižvelgiant į  prekių, kurioms jos taikomos, įskaitant amatininkų ir pramonės 
gaminius, pobūdį. ES turėtų vykdyti savo tarptautinius įsipareigojimus pagal Ženevos aktą ir 
sukurti amatininkų ir pramonės gaminių apsaugos sistemą ES lygmeniu, tačiau ji gali pasirinkti, 
kaip tai padaryti ekonomiškiausiai.  
2020  m. lapkričio 25  d. Komunikate „Viso ES inovacinio potencialo išnaudojimas. Intelektinės 
nuosavybės veiksmų planas ES ekonomikai gaivinti ir jos atsparumui didinti“ 
(COM( 2020)  760 final) Komisija paskelbė svarstysianti galimybę ES lygmeniu sukurti ne žemės 
ūkio produktų GN apsaugos sistemą.  
Šia iniciatyva visų pirma siekiama spręsti dvi pagrindines problemas. Pirmoji  problema susijusi su 
amatininkų ir pramonės gaminių GN tarptautinės apsaugos ribomis. Nesant ES lygmens apsaugos, 
ES negali trečiosiose valstybėse užtikrinti amatininkų ir pramonės gaminių, kurių kilmės šalis yra 
ES, GN apsaugos, naudodama Lisabonos susitarimo ir Ženevos akto priemones, nes jokios ES 
lygmens registracijos apskritai nėra. ES taip pat turi ats isakyti suteikti GN apsaugą trečiųjų 
valstybių kilmės amatininkų ir pramonės gaminiams, nes tokia apsauga nenumatyta ES lygmeniu. 
Be to, ES negali suteikti amatininkų ir pramonės gaminių GN apsaugos pagal dvišalius prekybos 
susitarimus, įtraukdama amatinin kų ir pramonės gaminių GN į GN, kurios turi būti saugomos 
pagal šiuos susitarimus, sąrašą. Antroji  problema susijusi su Europos amatininkų ir pramonės 
gaminių gamintojų neišnaudotomis galimybėmis. Dėl sudėtingų su galiojančiomis ES apsaugos 
priemonėmis sus ijusių aplinkybių (ES prekių ženklas, ES kolektyvinis ženklas, nacionalinė GN 
teisė, jei yra, nacionalinis kolektyvinis ženklas, nacionalinis sertifikavimo ženklas, jei yra) 
gamintojams sunku orientuotis siekiant gauti apsaugą ir užtikrinti jos vykdymą. Įv airių apsaugos 
būdų skirtumai lemia sudėtingas ir brangias apsaugos užtikrinimo priemones, kurios neįmanomos 
įgyvendinti tipiškoje mažųjų įmonių, gaminančių amatininkų ir pramonės gaminius, grupėje. Be 
to, dėl nacionalinių iniciatyvų įvairovės ir skirtumų gamintojams kyla teisinis netikrumas, jos gali 
klaidinti vartotojus, silpninti Sąjungos vidaus prekybą ir sudaryti sąlygas piktnaudžiauti GN 
pažeidimais ne interneto ir interneto aplinkoje.  
 
2 
 Ko siekiama šia iniciatyva?  
Bendrasis iniciatyvos tikslas  – sudaryti sąlygas veiksmingai vykdyti ES įsipareigojimus pagal 
Lisabonos susitarimo Ženevos aktą ir kuo labiau padidinti prisijungimo prie Lisabonos sistemos ir 
dvišalių prekybos susitarimų naudą ES gamintojams. Be to, ja siekiama sukurti veikiančią 
geograf iškai susijusių amatininkų ir pramonės gaminių vidaus rinką, nustatant veiksmingą ir 
suderintą jų apsaugos reglamentavimo sistemą.  
Konkretūs tikslai  – įvertinti, kaip veiksmingiausiai ir efektyviausiai pasiekti, kad būtų laikomasi 
Ženevos akto įpareigojimų . Visų pirma naująja sistema turėtų būti pasiekta: i) pareiškėjams 
palanki ir įperkama registracijos sistema, ii) veiksminga ir įperkama kontrolės ir vykdymo 
užtikrinimo sistema ir iii) valdžios institucijų mažos išlaidos.  
Kokia būtų papildoma ES lygmens veiksmų nauda?   
ES lygmeniu būtų veiksmingai išspręsta nevienodo reglamentavimo problema. ES iniciatyva 
galėtų užtikrinti vienodas apsaugos sąlygas visose valstybėse narėse ir taip sukurti teisinį tikrumą 
bei paskatas investuoti į geografinių šaknų turinč ius amatininkų ir pramonės gaminius. Dėl 
nacionalinių iniciatyvų įvairovės ir skirtumų apsaugos siekiantiems gamintojams kyla teisinis 
netikrumas, jos gali klaidinti vartotojus, kliudyti Sąjungos vidaus prekybai ir sudaryti sąlygas 
nelygiai konkurencijai p arduodant ypatingos, geografinių šaknų turinčios kokybės gaminius.  
Visos ES masto požiūris taip pat leistų ES visapusiškai pasinaudoti tarptautinės kilmės vietos 
nuorodų ir geografinių nuorodų sistemos (Lisabonos sistemos) teikiamomis galimybėmis. Vien 
nacionalinėmis apsaugos sistemomis negalima pasiekti šio tikslo, nes tik tos valstybės narės, 
kurios yra Lisabonos susitarimo šalys, gali išlaikyti registraciją ir teikti naujas paraiškas pagal šią 
ribotą sistemą.  
B. Sprendimai  
Kokios su teisėkūra susiju sios ir nesusijusios politikos galimybės apsvarstytos?   
Ar viena iš politikos galimybių pasirinkta kaip tinkamiausia? Kodėl?   
 Pradinė padėtis  – jokių pokyčių . Galiojanti nevienodo reglamentavimo sistema ES ir 
pripažintos apsaugos trūkumas tarptautiniu lygmeniu.  
 1 politikos galimybė  – žemės ūkio produktų GN apsaugos sistemos išplėtimas 
įtraukiant amatininkų ir pramonės gaminių GN. Pagal šią galimybę amatininkų ir 
pramonės gaminių GN apsaugos sistema būtų integruota į galiojančias GN apsaugos 
sistemas, ta ikomas žemės ūkio ir maisto produktams. Pagal siūlomą žemės ūkio GN 
sistemų peržiūrą valstybės narės toliau vykdytų nacionalinio lygmens preliminaraus 
tikrinimo procedūrą. ES lygmeniu peržiūrint GN sistemą Komisijai būtų suteikti 
įgaliojimai patikėti parai škų ir prieštaravimų nagrinėjimą agentūrai (greičiausiai EUIPO). 
Pasirinkus šią galimybę, atliekant minėtą peržiūrą žemės ūkio maisto produktų sektoriuje 
galiojanti stebėsenos ir vykdymo užtikrinimo sistema būtų suderinta ir išplėsta, kad apimtų 
ir amatini nkų bei pramonės gaminių GN.  
 2 politikos galimybė  – atskiras ES reglamentas, kuriuo sukuriama sui generis  GN 
apsauga.  Pagal šią galimybę būtų priimtas ES reglamentas, kuriuo būtų nustatyta 
amatininkų ir pramonės gaminių sui generis  GN apsaugos sistema. Ji būtų grindžiama 
galiojančia žemės ūkio produktams taikoma GN tvarka, tačiau būtų labiau pritaikyta 
amatininkų ir pramonės gaminiams nei pagal 1 galimybę. Amatininkų ir pramonės gaminių 
GN būtų apsaugotos ES pavadinimu visose ES valstybėse narėse. Pagal šią  galimybę būtų 
galimos šios papildomos galimybės:  
 2.1. Teritorinis ryšys: 2.1.A. SKVN. Taikant SKVN apsaugą gaminio kokybė ar 
savybės yra iš esmės ar išimtinai susiejamos su konkrečia geografine kilmės vietos 
aplinka ir visi gamybos, perdirbimo ar paruošim o etapai turi vykti apibrėžtoje 
geografinėje vietovėje.   
2.1.B. SGN. Taikant SGN apsaugą tam tikra amatininkų ir pramonės gaminio kokybė, 
 
3 
 reputacija ar kita savybė iš esmės priskiriama jo geografinei kilmei; bent vienas iš 
gamybos, perdirbimo ar paruošimo etapų vykdomas apibrėžtoje geografinėje 
vietovėje.  
 2.2. Nacionalinių institucijų dalyvavimas registracijos procedūroje: 2.2.A. Dviejų 
etapų sistema . Pirmasis etapas vyktų valstybių narių lygmeniu, kai nacionalinės arba 
vietos valdžios institucijos pirmos n agrinėtų vietos gamintojų sutartas gaminio 
specifikacijas ir GN paraiškas. Antrasis etapas vyktų ES lygmeniu ir sprendimą dėl 
registracijos priimtų ES subjektas, be to, nebūtų taikoma jokių mokesčių. 2.2.B. 
Vieno etapo sistema . Nacionalinės valdžios instit ucijos nedalyvautų nagrinėjant ir 
registruojant GN, o vietos gamintojai tiesiogiai kreiptųsi ES lygmeniu, kad jų GN 
būtų įregistruotos.  
 2.3. Už registraciją ES ir tarptautiniu lygmenimis būtų atsakingas ES subjektas: 
2.3.A.  Europos Komisija  būtų atsakinga už ES lygmens registracijos etapą ir taip pat 
veiktų kaip kompetentinga institucija pagal PINO Lisabonos susitarimo Ženevos 
aktą. 2.3.B.  Specializuota intelektinės nuosavybės agentūra (EUIPO)  būtų atsakinga 
už ES lygmens etapo registraciją ir taip pat veik tų kaip kompetentinga institucija 
pagal Ženevos aktą.  
 2.4. Kontrolė ir vykdymo užtikrinimas: 2.4.A . Žemės ūkio produktų GN sistemų 
kontrolės ir vykdymo užtikrinimo modelio atkartojimas  (žr. 1 galimybę). 2.4.B. 
Supaprastinta kontrolė taikant griežtą vykdymo  užtikrinimo modelį: pagal šią 
papildomą galimybę būtų galima nustatyti savarankišką sertifikavimą; nacionalinių 
institucijų (arba įgaliotųjų sertifikavimo įstaigų) atliekami atsitiktiniai patikrinimai 
kartu su atgrasomąja baudų sistema; supaprastinti naci onalinių valdžios institucijų 
ataskaitų teikimo įpareigojimai; taip pat vykdymo užtikrinimo sistema pagal šiuo 
metu peržiūrimą žemės ūkio produktų GN sistemą, su įspėjimo apie domenų vardus 
sistema, skirta kovoti su piktnaudžiavimu GN pažeidimais interneto  aplinkoje.  
 2.5. ES ir nacionalinių pavadinimų ir režimų sambūvis: 2.5.A.  Amatininkų ir 
pramonės gaminių GN būtų apsaugotos ES pavadinimu, kuris pakeistų galiojančius 
nacionalinius GN režimus  ir apimtų nacionalinius GN pavadinimus. 2.5.B . Nustatyti 
ES GN p avadinimą amatininkų ir pramonės gaminiams, kartu išlaikant lygiagrečią 
nacionalinių GN paraiškų sistemą .  
 3 politikos galimybė  – prekių ženklo sistemos reforma.  Pagal šią galimybę būtų 
reformuota ES prekių ženklo sistema, visų pirma ES prekių ženklo regla mentas (ESPŽR), 
kad amatininkų ir pramonės gaminių gamintojai galėtų prašyti ES lygmeniu užregistruoti 
pavadinimą, kuriuo užtikrinama tam tikra produkto kokybė, susijusi su geografiniu 
regionu. Ši galimybė galėtų būti grindžiama ES kolektyvinio ženklo arba  ES sertifikavimo 
ženklo reforma. Kalbant apie ES sertifikavimą, pasirinkus 3 galimybę, reikėtų panaikinti 
dabartinį geografinės kilmės sertifikavimo draudimą. Dėl ES kolektyvinio ženklo pagal 3  
galimybę reikėtų nustatyti kokybės ir geografinės kilmės ryši o su kolektyviniu ženklu 
patvirtinimo funkciją. Be to, ir ES kolektyvinis ženklas, ir ES sertifikavimo ženklas turėtų 
būti pritaikyti taip, kad atitiktų Ženevos akto nuostatų dėl apsaugos taikymo srities 
reikalavimus.  
Ankstyvajame etape atmestos toliau nurodytos galimybės.  
 Rekomendacija. Pagal šią galimybę ES lygmeniu būtų priimta rekomendacija, kuria 
valstybės narės būtų skatinamos sukurti nacionalines apsaugos sistemas, kad būtų galima 
patvirtinti ryšį tarp konkrečių gaminių savybių ir amatininkų ir pr amonės gaminių kilmės.  
 Nacionalinės teisės aktų derinimas.  Pagal šią galimybę būtų priimta ES direktyva, kuria 
būtų suderinti nacionalinės teisės aktai dėl amatininkų ir pramonės gaminių GN apsaugos. 
Priimdama direktyvą ES nustatytų įpareigojimus siekti konkrečių GN apsaugos tikslų, 
pavyzdžiui, dėl apsaugos laiko tarpio ir taikymo srities, teritorinio ryšio ir procedūrinių 
aspektų. Gamintojai galėtų gauti nacionalinius GN pavadinimus, užregistruotus 
 
4 
 nacionaliniu lygmeniu. ES GN pavadinimas nebūtų sukurtas.  
Tinkamiausia politikos galimybė yra 2 galimybė : atskiras ES  reglamentas.  Bendras tinkamiausių 
galimybių rinkinys yra 2.1.B, 2.2.A, 2.3.B, 2.4.B ir 2.5.A  papildomų galimybių derinys .  
2.1.B  – nes amatininkų ir pramonės gaminių ryšys su konkrečia geografine vietove daugiausia 
grindžiamas gaminio istorija ir savita t radicine praktine patirtimi bei gamybos metodais, o ne ryšiu 
su geografinės aplinkos elementais, pavyzdžiui, dirvožemiu ar meteorologinėmis sąlygomis. Todėl 
daugumai amatininkų ir pramonės gaminių nebūtų galima suteikti apsaugos remiantis pastaruoju 
ryšiu ir juos apsaugant SKVN. Todėl SGN sistema geriau tiktų GN saugomų amatininkų ir 
pramonės gaminių savybėms.  
2.2.A  – nes pirmajame etape dalyvautų nacionalinės valdžios institucijos, būtų galima pasikliauti 
vietos ir regioninių valdžios institucijų ekspertin ėmis žiniomis, būtinomis gaminių specifikacijoms 
įvertinti. Vietiniams labai mažiems ir  (arba) smulkiesiems gamintojams taip pat būtų lengviau 
bendrauti gimtąja kalba, palaikyti ryšius su administracija, kurią jie pažįsta, ir gauti visas kitas 
reikiamas re komendacijas bei paramą.  
2.3.B  – nes EUIPO yra specializuota ES intelektinės nuosavybės agentūra, turinti įrodytos patirties 
kitų intelektinės nuosavybės teisių registravimo ES lygmeniu srityje. EUIPO turi pažangių IT 
priemonių, kurios galėtų būti išplėsto s taip, kad aprėptų naująją amatininkų ir pramonės GN teisę. 
EUIPO, bendradarbiaudama su valstybių narių intelektinės nuosavybės tarnybomis, taip pat gali 
pasikliauti savo patirtimi ir tinklu. Be to, veikla būtų dar efektyvesnė, nes būtų pasitelkta EUIPO 
apeliacinė instancija (apeliacinės tarybos). Galiausiai, kalbant apie kompetentingos institucijos 
vaidmenį Lisabonos sistemoje, EUIPO šiuo metu turi atitinkamą funkciją, susijusią su dviem 
kitomis PINO administruojamomis tarptautinėmis registracijos sistemo mis, ir taip pat gali 
pasikliauti šiomis institucinėmis žiniomis.  
2.4.B  – nes taip būtų sukurta kontrolės sistema, kuri būtų pritaikyta prie labai įvairios ir mažos 
amatininkų ir pramonės gaminių GN rinkos. Savideklaracija gali būti laikoma labai mažoms 
įmonėms ir savarankiškai dirbantiems amatininkams finansiškai priimtina galimybe. Ji būtų susieta 
su valdžios institucijų atliekamų atsitiktinių ex officio  patikrinimų sistema ir didelėmis baudomis 
už reikalavimų nesilaikymą, kuriomis būtų siekiama atgrasyti  gamintojus nuo galimo sukčiavimo. 
Vykdymo užtikrinimas būtų sustiprintas, pirma, išplečiant tranzitu vežamų amatininkų ir pramonės 
gaminių patikrinimų mastą ir, antra, įdiegiant įspėjimo sistemą, skirtą kovoti su piktnaudžiavimu 
registruojant amatininkų i r pramonės gaminių GN domenų vardus. Nacionalinės valdžios 
institucijoms nustatyti įpareigojimai teikti ataskaitas Komisijai būtų proporcingi.  
2.5.A  – nes dėl dabartinio nevienodo amatininkų ir pramonės gaminių, turinčių geografinių šaknų, 
apsaugos reglam entavimo sistemų sambūvis reikštų labai skirtingų valstybių narių nacionalinės 
teisės aktų suderinimą. Dėl jo gali susiformuoti neproporcingai didelė reglamentavimo bei 
administracinė našta ir prireikti nuolatinių investicijų nacionalinių apsaugos sistemų 
konvergencijai išlaikyti. Nacionalinių GN pakeitimas ES sistema naudingas tuo, kad visoje vidaus 
rinkoje būtų sukurta unikali reglamentavimo sistema, užtikrinanti teisinį tikrumą, o gamintojų 
sąnaudos būtų nuspėjamos ir palyginti nedidelės. Be to, ES siste ma leis plėtoti geografines 
nuorodas taikant vienodesnį požiūrį.  
Kas kuriai galimybei pritaria?   
Amatininkų ir pramonės gaminių gamintojai, Europos Parlamentas, Europos regionų komitetas, 
Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas, devynios valstybės narės (kvalifikuota balsų 
dauguma) ir akademinė bendruomenė tvirtai pritaria sui generis  GN si stemos sukūrimui pagal 2 
galimybę ir taip pat remia tinkamiausią papildomų galimybių derinį.  
Keturios valstybės narės pritaria pradinės status quo  išlaikymo galimybei ir mano, kad prekių 
ženklų suteikiama apsauga – tinkama priemonė.  
 
5 
 C. Tinkamiausios galimybės poveikis  
Kokie būtų tinkamiausios galimybės (jei jos nėra  – pagrindinių galimybių) pranašumai?   
Gamintojams:  visi ES gamintojai gali gauti ES masto GN apsaugą amatininkų ir pramonės 
gaminiams. Tokia apsauga skatina gamintojų bendradarbiavimą, d idina vietos pasiūlą, kuria 
nišines rinkas ir skatina gamintojų ir vietos valdžios institucijų bendradarbiavimą. Kaip ir žemės 
ūkio produktų GN sistemos atveju, gamintojai gali reklamuoti saugomą GN gaminio etiketėje 
pateikdami logotipą. Tarptautiniu lygme niu pasirinkus tinkamiausią galimybę ES gamintojai galės 
prašyti tarptautinės apsaugos savo amatininkų ir pramonės gaminiams, kuriuos galima įsigyti 
kitose Ženevos akto šalyse, o trečiosios valstybės ar organizacijos, kurios yra Ženevos akto šalys, 
galės g auti savo amatininkų ir pramonės gaminių GN apsaugą visoje ES teritorijoje. Be to, taikant 
griežtas GN nuostatas ES sudarytuose dvišaliuose prekybos susitarimuose, ES amatininkų ir 
pramonės gaminių gamintojams trečiosiose rinkose, pvz., Kinijoje, Rusijoje ar Indijoje, suteikiama 
didesnė apsauga.  
Vartotojams:  vartotojai, neretai pasiruošę mokėti daugiau už saugomus GN pažymėtus produktus, 
yra geriau informuoti.  
Visuomenei:  pagal tinkamiausią politikos galimybę saugomi geografinių šaknų turintys produktai, 
atsižvelgiant į platesnės visuomenės interesus, kuo geriau panaudojant vietos patirtį bei paveldą ir 
skatinant tokią veiklą kaip turizmas, visų pirma kaimo ar mažiau išsivysčiusiuose regionuose 
(labai svarbu, ypač po COVID -19 pandemijos).  
ES, kaip pasaulin ei politikos veikėjai:  tinkamiausia galimybė taip pat padeda ginti ES 
pirmaujantį vaidmenį tarptautinėje arenoje skatinant taikyti sui generis  GN sistemą ir aukščiausio 
įmanomo lygio visų GN produktų apsaugą.  
Kokios būtų tinkamiausios galimybės (jei jos nėra  – pagrindinių galimybių) įgyvendinimo 
išlaidos?   
ES įstaiga turės administruoti pagrindinę amatininkų ir pramonės gaminių GN registravimo 
sistemos veiklą, ir įgyti veiklos patirties bei specialių įgūdžių, kurių šiuo metu šioje srityje jai 
trūksta.  
Valstybės narės taip pat turės sukurti sistemą. Iš patirties žinoma, kad žemės ūkio srityje ši našta 
gali būti nedidelė, tačiau privačiojo ir viešojo sektorių kontrolės ir vykdymo užtikrinimo sistema 
valdžios institucijoms iš esmės kainuoja mažiau. Galiausi ai sąnaudos taip pat gali sumažėti 
suteikus gamintojams galimybę ilgainiui patiems deklaruoti atitiktį, pavyzdžiui, po to, kai suteiktas 
GN pavadinimas.  
Toliau pateikiamas vienos GN metinių išlaidų eurais įvertis:  
Veiksmas  Gamintojų 
grupė  Valdžios institucijos  Iš viso  
Nacionaliniu 
lygmeniu  ES 
Registravimas  15 000 7 500 17 000 39 500 
Tikrinimas  / kontrolė*  5 700 100 0 5 800 
Vykdymo užtikrinimas ir 
administravimas**  3 000 3 900 0 6 900 
Iš viso  23 700 11 500 17 000 52 200 
* Vienkartinės išlaidos; ** periodinės išlaidos.  
Šaltinis: savi skaičiavimai remiantis „VVA & AND International“ (2021)  
Koks bus poveikis verslui, MVĮ ir labai mažoms įmonėms?  
Žr. pirmiau pateiktą informaciją apie naudą gamintojams.  
Ar tai turės didelį poveikį nacionaliniams biudžetams ir administravimo subjektams?   
Valstybių narių valdžios institucijos (nacionalinės intelektinės nuosavybės tarnybos ar kiti 
padaliniai) patirs proporcingų įgyvendinimo išlaidų, nes bus sukurta administracinė infrastruktūra, 
 
6 
 kuri bus atsakinga už registravimo procedūros nacionalinį etapą. Šiuo metu numatoma, kad reikės 
1 etato ekvivalento arba dviejų ne visą darbo laiką dirbančių pareigūnų paraiškoms nagrinėti.  
Ar bus dar koks nors didelis poveikis?   
Kito didelio poveikio nesitikima.  
D. Tolesni veiksmai  
Kada politika bus persvarstoma?  
Įsigaliojus tinkamiausiai galimybei Komisija stebės jos įgyvendinimą, kad įvertintų, ar ji efektyvi. 
Ši iniciatyva galėtų būti laikoma sėkminga, jei ji būtų patraukli vietos bendruomenėms ir jos ja 
naudotųsi; pagerėtų gaminių, kurios suteiktos GN, gamintoj ų padėtis ir pasireikštų papildomas 
poveikis vietos lygmeniu, prisidedant prie bendro gerovės augimo ir užimtumo, ypač moterų, ir 
demografinių sąlygų gerinimo, taip pat prie tvaraus turizmo plėtros.