Tačiau šiuo metu Europos lygmeniu nėra suderintų draudikų pertvarkymo procedūrų. Dėl to iš esmės ir procedūriniu požiūriu skiriasi įstatymai ir kiti teisės aktai, kuriais valstybėse narėse reglamentuojamas draudikų žlugimas. Be to, įmonių nemokumo procedūros gali būti netinkamos draudimo sektoriui, nes jomis ne visada užtikrinamas tinkamas ypatingos svarbos funkcijų tęstinumas. Todėl reikalingas režimas, kuris suteiktų institucijoms patikimą pertvarkymo priemonių rinkinį, kad jos galėtų pakankamai anksti ir greitai įsikišti draudikų žlugimo ar tikėtino žlugimo atveju ir taip užtikrinti geresnius rezultatus draudėjams, kartu kuo labiau sumažinant poveikį ekonomikai, finansų sistemai, nenaudojant mokesčių mokėtojų lėšų.

Draudimo liudijimai yra neatsiejami nuo Europos piliečių kasdienio gyvenimo. Daugelyje socialinės ir ekonominės veiklos sričių draudimo liudijimas yra būtinas, kad būtų galima apsisaugoti nuo galimos rizikos. Draudimo liudijimas taip pat gali būti taupymo produktas, kuriuo užtikrinama ilgalaikė draudėjų gerovė, o draudikai šias santaupas per finansų rinkas nukreipia į realiąją ekonomiką. Todėl netvarkingas draudikų žlugimas gali turėti didelį poveikį draudėjams, naudos gavėjams, žalą patyrusioms šalims ar poveikį patiriančioms įmonėms, ypač tais atvejais, kai svarbiausių draudimo paslaugų negalima pakeisti per pagrįstą laiką ir patiriant pagrįstas išlaidas. Tam tikrų draudikų, ypač didelių tarpvalstybinių grupių, priartėjimas prie žlugimo arba žlugimas arba kelių draudikų žlugimas vienu metu taip pat gali sukelti arba sustiprinti finansinį nestabilumą.

2017 m. liepos mėn. EIOPA paskelbė nuomonę dėl draudikų gaivinimo ir pertvarkymo sistemų suderinimo valstybėse narėse; 2020 m. gruodžio mėn. EIOPA paskelbė antrąją nuomonę po to, kai 2019 m. vasario mėn. Komisija paskelbė kvietimą teikti rekomendacijas. Abiem atvejais EIOPA surengė viešas konsultacijas. Be to, 2020 m. sausio mėn. Komisija surengė konferenciją, kurioje viena iš sesijų buvo skirta gaivinimui ir pertvarkymui.

Dauguma valstybių narių neturi veiksmingos gaivinimo ir pertvarkymo sistemos, o esamos sistemos labai skiriasi. Šie skirtumai apima institucijų turimus įgaliojimus ir priemones, pasinaudojimo tokiais įgaliojimais sąlygas ir tikslus, kurių siekiama sprendžiant draudikų žlugimo problemą. Be to, kaip matyti iš kelių EIOPA užregistruotų žlugimo ir panašios situacijos atvejų, nepakankamas ir draudikų, ir valdžios institucijų pasirengimas, tinkamų priemonių ir įgaliojimų trūkumas arba tarpvalstybinio koordinavimo stoka galėjo trukdyti greitai ir sėkmingai atgaivinti arba pertvarkyti žlungančius ES draudikus. Todėl draudėjų ir naudos gavėjų apsaugos lygis galėjo būti neoptimalus.

Šio pasiūlymo poveikis įvertintas kartu su pasiūlymo dėl sistemos „Mokumas II“ peržiūros poveikiu. Poveikio vertinimo ataskaitos 10 priede vertinama dabartinė sistema „Mokumas II“ ir daroma išvada, kad ji iš esmės veiksmingai padeda siekti svarbiausių tikslų – palengvinti draudimo paslaugų bendrosios rinkos plėtrą ir tinkamai apsaugoti draudėjus. Tačiau nuo 2016 m., kai buvo pradėta taikyti prudencinė sistema „Mokumas II“, nacionalinės priežiūros institucijos (toliau – NPI) ją įgyvendino įvairiais būdais. Pavyzdžiui, ji buvo įgyvendinta atsižvelgiant į galimybę imtis atitinkamo lygmens priemonių, kai siekiama atkurti draudikų finansinę padėtį jai pablogėjus, arba, platesne prasme, taikant su gaivinimu ir pertvarkymu susijusias priemones. Be to, atsižvelgiant į besiplečiančią tarpvalstybinę veiklą ir naujus uždavinius, kylančius dėl vyraujančių ekonominių ir finansinių sąlygų, sistemoje „Mokumas II“ dar nenustatyta tvarka, kuria būtų galima užtikrinti koordinuotą draudikų pertvarkymą.

Skatinant informuotumą ir pasirengimą, šiuo pasiūlymu draudikams padedama laiku imtis geriau pagrįstų taisomųjų veiksmų, kai jų prireikia. Be to, taip pagerėtų vienodos sąlygos taikant priemones, kurių imasi valdžios institucijos, siekdamos atgaivinti jų finansines sąlygas arba juos pertvarkyti, taip prisidedant prie sąžiningesnių konkurencijos sąlygų.

Be to, kadangi su grupe susijusio subjekto žlugimas gali turėti įtakos visos grupės mokumui ir veiklai, prevenciniame gaivinimo ir pertvarkymo planavime turi būti nustatyti ir įtraukti visi svarbūs grupių, kurių dalimi gali būti draudikas, subjektai, o valdžios institucijos turėtų turėti veiksmingų priemonių, kaip imtis veiksmų tų subjektų atžvilgiu, kad būtų galima taikyti taisomuosius veiksmus, kuriais būtų atsižvelgiama į grupės finansinį patikimumą, šalinamos sėkmingo pertvarkymo kliūtys grupėje ir sukuriama nuosekli visos grupės pertvarkymo schema, ypač tarpvalstybinėmis aplinkybėmis.

(12)su grupe susijusio subjekto žlugimas gali greitai paveikti visos grupės mokumą ir veiklą. Todėl būtina nustatyti grupės prevencinio gaivinimo ir pertvarkymo planavimo reikalavimus. Be to, institucijos turėtų turėti veiksmingų priemonių, kad tų subjektų atžvilgiu galėtų taikyti taisomuosius veiksmus, kuriais būtų atsižvelgiama į visų grupės subjektų finansinį patikimumą, šalinamos sėkmingo grupės pertvarkymo kliūtys ir sukuriama nuosekli visos grupės pertvarkymo schema, ypač tarpvalstybinėmis aplinkybėmis. Todėl prevencinio gaivinimo ir pertvarkymo planavimo bei su sėkmingo pertvarkymo galimybe susiję reikalavimai ir pertvarkymo režimas taip pat turėtų būti taikomi patronuojančiosioms įmonėms, kontroliuojančiosioms bendrovėms ir kitiems grupės subjektams, įskaitant draudimo ir perdraudimo įmonių filialus, įsteigtus už Sąjungos ribų;

(7)šiuo metu Europos Sąjungos lygmeniu nėra suderintos draudimo ar perdraudimo įmonių koordinuoto pertvarkymo procedūros. Priešingai, valstybėse narėse iš esmės ir procedūriniu požiūriu skiriasi nacionaliniai įstatymai ir kiti teisės aktai, kuriais reglamentuojamas draudimo ir perdraudimo įmonių žlugimas. Be to, įmonių nemokumo procedūros ne visada gali būti tinkamos draudimo ar perdraudimo įmonėms, nes šios procedūros ne visada gali užtikrinti tinkamą draudėjams, naudos gavėjams ir žalą patyrusioms šalims, realiajai ekonomikai ar visam finansiniam stabilumui ypatingos svarbos funkcijų tęstinumą;

(5)2008 m. pasaulinė finansų krizė parodė, kad reikia sukurti tinkamą draudimo ir perdraudimo įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistemą. 2014 m. spalio mėn. Finansinio stabilumo taryba (toliau – FST) parengė pagrindinius veiksmingų draudimo įmonių, kurios, jei žlugtų, gali būti sisteminės arba ypatingos svarbos, pertvarkymo režimų elementus. 2016 m. birželio mėn. FST paskelbė papildomas gaires dėl veiksmingų sisteminės svarbos draudikų pertvarkymo strategijų ir planų rengimo. Be to, Tarptautinė draudimo priežiūros institucijų asociacija (toliau – IAIS) 2019 m. lapkričio mėn. priėmė Pagrindinius draudimo principus, taikomus visoms draudimo ir perdraudimo įmonėms, ir Bendrą tarptautiniu mastu veikiančių draudimo grupių sistemą, kuriuose išsamiai išdėstyti prevencinio gaivinimo planavimo standartai ir veiksmai, kurių institucijos turėtų imtis draudimo ar perdraudimo įmonės, kuri pasitrauktų iš rinkos ir būtų pertvarkoma, atžvilgiu. Į šiuos pokyčius reikėtų atsižvelgti nustatant žlungančių draudimo ir perdraudimo įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistemą;

(2)2008 m. pasaulinė finansų krizė atskleidė finansų sektoriaus pažeidžiamumą ir jo tarpusavio sąsajas. Paaiškėjo, kad sunkumų ir žlugimo priežastys, be kita ko, yra susijusios su finansų rinkų raida ir draudimo ar perdraudimo veiklos pobūdžiu. Šiuo atžvilgiu kaip pagrindinės draudimo ir perdraudimo įmonių susirūpinimo priežastys dažnai įvardijama draudimo veiklos rizika, t. y. per maži išmokų atidėjiniai, netinkama kainodara, t. y. nepakankamai įvertintos įmokos, netinkamas turto ir įsipareigojimų valdymas ir investiciniai nuostoliai. Šiomis aplinkybėmis mokesčių mokėtojų lėšos buvo panaudotos kelių draudimo įmonių pablogėjusiai finansinei būklei atkurti. Nors Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/138/EB buvo siekiama stiprinti Sąjungos finansų sistemą ir draudimo bei perdraudimo įmonių atsparumą, ja nebuvo visiškai panaikinta tokių draudimo ir perdraudimo įmonių žlugimo galimybė. Didelis rinkos kintamumas ir ilgą laiką žemas palūkanų normų lygis gali ypač pakenkti draudimo ir perdraudimo įmonių pelningumui ir mokumo būklei. Todėl dėl draudimo ir perdraudimo įmonių jautrumo rinkos ir ekonomikos pokyčiams reikia ypatingo atsargumo ir tinkamos sistemos, kad būtų galima valdyti galimą tokių įmonių finansinės būklės pablogėjimą, įskaitant prevencinį valdymą. Kai kurių įmonių, ypač tarpvalstybinių, žlugimas ir priartėjimas prie žlugimo pastaruoju metu, atskleidė dabartinės sistemos trūkumus, kuriuos reikia pašalinti, kad būtų galima tinkamai organizuoti tvarkingą draudimo ar perdraudimo įmonių pasitraukimą iš rinkos;

(18)labai svarbu, kad grupės arba, kai taikoma, atskiros įmonės parengtų ir reguliariai atnaujintų prevencinius gaivinimo planus, kuriuose būtų nustatyti veiksmai, kurių tos grupės arba įmonės turi imtis, kad atkurtų savo finansinę būklę jai labai pablogėjus, kai gali kilti rizika jų gyvybingumui. Todėl draudimo ir perdraudimo įmonės turėtų nustatyti kiekybinių ir kokybinių rodiklių rinkinį, pagal kurį būtų pradedami taikyti tokiuose prevenciniuose gaivinimo planuose numatyti taisomieji veiksmai. Tokie rodikliai turėtų padėti draudimo ir perdraudimo įmonėms imtis taisomųjų veiksmų, kurie geriausiai atitiktų jų draudėjų interesus, ir neturėtų nustatyti naujų prudencinių reguliavimo reikalavimų. Prevencinio gaivinimo planai, apimantys visus svarbius grupės juridinius asmenis, turėtų būti išsamūs ir pagrįsti realiomis prielaidomis, taikytinomis įvairiais patikimais ir nepalankiais scenarijais. Šie prevenciniai gaivinimo planai turėtų būti neatsiejama įmonės valdymo sistemos dalis. Rengiant tokius prevencinius gaivinimo planus galima remtis esamomis priemonėmis, įskaitant savo rizikos ir mokumo vertinimą, nenumatytų atvejų planus arba likvidumo rizikos valdymo planus. Tačiau reikalavimas parengti prevencinį gaivinimo planą turėtų būti taikomas proporcingai ir neturėtų daryti poveikio realistiško gaivinimo plano, kaip reikalaujama pagal Direktyvos 2009/138/EB 138 straipsnio 2 dalį, parengimui ir pateikimui. Prireikus prevencinio gaivinimo plano elementai galėtų būti naudojami kaip informacija arba pagrindas rengiant gaivinimo planą, kurio reikalaujama pagal Direktyvos 2009/138/EB 138 straipsnio 2 dalį;

(19)būtina užtikrinti tinkamą pasirengimą krizėms. Todėl reikėtų reikalauti, kad pagrindinės patronuojančiosios įmonės ar atskiros draudimo ar perdraudimo įmonės pateiktų savo prevencinius gaivinimo planus priežiūros institucijoms išsamiai įvertinti, be kita ko, įvertinti, ar tie planai yra visapusiški ir ar pagal juos būtų įmanoma laiku atkurti įmonės ar įmonių grupės gyvybingumą net finansiškai ypač nepalankiomis sąlygomis. Kai įmonė pateikia prevencinį gaivinimo planą, kuris nėra tinkamas, priežiūros institucijoms turėtų būti suteikti įgaliojimai reikalauti, kad įmonė imtųsi priemonių, būtinų esminiams plano trūkumams pašalinti;

(20)pertvarkymo planavimas yra viena iš svarbiausių veiksmingo pertvarkymo dalių. Todėl pertvarkymo institucijos turėtų turėti visą reikalingą informaciją, kad galėtų nustatyti ypatingos svarbos funkcijas ir užtikrinti jų tęstinumą. Draudimo ir perdraudimo įmonės turi išskirtinių žinių apie savo veikimą ir bet kokias su juo susijusias problemas, todėl pertvarkymo institucijos turėtų parengti pertvarkymo planus, be kita ko, remdamosi atitinkamų įmonių teikiama informacija. Kad būtų išvengtą nereikalingos administracinės naštos, pertvarkymo institucijos pirmiausia turėtų gauti reikiamą informaciją iš priežiūros institucijų;

(21)mažos rizikos profilio įmonės dėl savo mažos rizikos profilio neturėtų būti įpareigotos rengti atskirų prevencinių gaivinimo planų ir joms neturėtų būti taikomas pertvarkymo planavimas;

(22)siekiant numatyti galimą taisomųjų ir pertvarkymo priemonių sąveiką ir padidinti grupių pasirengimą krizėms bei sėkmingo pertvarkymo galimybę, bet kokia grupės prevencinio gaivinimo ir pertvarkymo planavimo tvarka turėtų būti taikoma visiems grupės subjektams, kuriems taikoma grupės priežiūra. Prevenciniuose gaivinimo ir pertvarkymo planuose turėtų būti atsižvelgiama į atitinkamos grupės vidaus finansinę, techninę ir verslo struktūrą ir jos vidaus tarpusavio sąsajų laipsnį;

(23)grupės prevenciniai gaivinimo ir pertvarkymo planai turėtų būti parengti visai grupei ir juose turėtų būti nurodytos priemonės, susijusios tiek su pagrindine patronuojančiąja įmone, tiek su atskiromis patronuojamosiomis įmonėmis, kurios yra tos grupės dalis. Tačiau tai, kokiu mastu grupės prevenciniuose gaivinimo ir pertvarkymo planuose atsižvelgiama į patronuojamąsias įmones, turėtų būti proporcinga jų svarbai grupei ir draudėjams, realiajai ekonomikai ir finansų sistemai valstybėse narėse, kuriose tos patronuojamosios įmonės veikia. Rengiant bet kokius pertvarkymo planus turėtų dalyvauti valstybių narių, kuriose grupė turi patronuojamųjų įmonių, pertvarkymo institucijos. Atitinkamos institucijos, veikdamos kartu su priežiūros institucijų arba pertvarkymo kolegijomis, turėtų dėti pastangas, kad būtų priimtas bendras sprendimas dėl tų planų įvertinimo ir priėmimo. Tačiau tinkamam pasirengimui krizėms neturėtų turėti įtakos tai, kad priežiūros institucijų ar pertvarkymo kolegijos nepriima bendro sprendimo. Tokiais atvejais kiekviena už patronuojamąją įmonę atsakinga priežiūros institucija turėtų turėti galimybę reikalauti, kad jos jurisdikcijai priklausančios patronuojamosios įmonės parengtų prevencinį gaivinimo planą, ir pati atlikti prevencinio gaivinimo plano vertinimą. Dėl tų pačių priežasčių kiekviena už patronuojamąją įmonę atsakinga pertvarkymo institucija turėtų parengti ir nuolat atnaujinti jos jurisdikcijai priklausančių patronuojamųjų įmonių pertvarkymo planą. Individualių prevencinių gaivinimo ir pertvarkymo planų rengimas įmonėms, kurios priklauso grupei, turėtų būti išimtinis, tinkamai pagrįstas ir jam turėtų būti taikomi tie patys standartai, kurie taikomi panašioms įmonėms atitinkamoje valstybėje narėje. Jeigu rengiami individualūs prevenciniai įmonių, kurios yra grupės dalis, gaivinimo ir pertvarkymo planai, atitinkamos institucijos turėtų siekti kiek įmanoma užtikrinti jų darną su likusių grupės narių prevenciniais gaivinimo ir pertvarkymo planais;

(24)kad visos susijusios institucijos būtų išsamiai ir nuolat informuojamos, priežiūros institucijos turėtų perduoti visus prevencinius gaivinimo planus ir jų pakeitimus atitinkamoms pertvarkymo institucijoms, o pertvarkymo institucijos turėtų perduoti visus pertvarkymo planus ir jų pakeitimus atitinkamoms priežiūros institucijoms;

(25)remdamosi draudimo ar perdraudimo įmonių sėkmingo pertvarkymo galimybės vertinimu, pertvarkymo institucijos turėtų turėti įgaliojimus tiesiogiai arba netiesiogiai per priežiūros instituciją reikalauti, kad draudimo ar perdraudimo įmonės pakeistų savo struktūrą ir organizaciją. Pertvarkymo institucijos taip pat turėtų turėti galimybę imtis būtinų, bet proporcingų priemonių, kad sumažintų arba pašalintų bet kokias esmines kliūtis, trukdančias taikyti pertvarkymo priemones, ir užtikrintų atitinkamų subjektų sėkmingo pertvarkymo galimybę. Pertvarkymo institucijos turėtų įvertinti draudimo ar perdraudimo įmonių sėkmingo pertvarkymo galimybę tų įmonių lygmeniu, kuriuo būtų tikimasi pagal grupės pertvarkymo planą imtis pertvarkymo veiksmų. Pertvarkymo institucijų galimybė reikalauti draudimo ar perdraudimo įmonės struktūros ir organizacijos pakeitimų arba imtis priemonių, kad būtų sumažintos ar pašalintos bet kokios esminės kliūtys, trukdančios taikyti pertvarkymo priemones ir užtikrinti atitinkamų įmonių sėkmingo pertvarkymo galimybę, neturėtų viršyti to, kas būtina atitinkamos draudimo ar perdraudimo įmonės struktūrai ir veiklai supaprastinti siekiant pagerinti tos įmonės sėkmingo pertvarkymo galimybę;

(26)prevenciniame gaivinimo plane arba pertvarkymo plane numatytų veiksmų įgyvendinimas gali turėti įtakos draudimo ar perdraudimo įmonių darbuotojams. Todėl į tokius planus atitinkamais atvejais turėtų būti įtrauktos darbuotojų atstovų informavimo ir konsultavimosi su jais visų gaivinimo ir pertvarkymo procesų metu procedūros. Tose procedūrose turėtų būti atsižvelgiama į kolektyvines sutartis, socialinių partnerių numatytus kitus susitarimus, taip pat nacionalinės ir Sąjungos teisės nuostatas dėl profesinių sąjungų ir darbuotojų atstovų dalyvavimo bendrovės restruktūrizavimo procesuose;

(27)siekiant veiksmingo draudimo ir perdraudimo įmonių ar grupės subjektų, veikiančių visoje Sąjungoje, gaivinimo ir pertvarkymo, reikia, kad priežiūros institucijos ir pertvarkymo institucijos bendradarbiautų priežiūros institucijų ir pertvarkymo kolegijose visais proceso etapais – nuo prevencinių gaivinimo ir pertvarkymo planų parengimo iki faktinio įmonės pertvarkymo. Kai institucijos nesutaria dėl sprendimų, kuriuos reikia priimti grupių ir įmonių atžvilgiu, Europos priežiūros institucija (Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija, EIOPA), įsteigta Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1094/2010, kraštutiniu atveju turėtų atlikti tarpininko vaidmenį;

(28)gaivinimo ir prevencinio etapo metu akcininkai turėtų išlaikyti visišką atsakomybę už draudimo ar perdraudimo įmonę ir jos kontrolę. Pradėjus įmonės pertvarkymą jie tokios atsakomybės išlaikyti nebeturėtų. Todėl pertvarkymo sistemoje turėtų būti numatyta, kad pertvarkymas būtų pradėtas laiku, t. y. iki to momento, kai draudimo ar perdraudimo įmonė tampa nemoki pagal balansą ar pinigų srautus, visas nuosavas kapitalas yra visiškai išnaudotas arba draudimo ar perdraudimo įmonė negali įvykdyti savo mokėjimo įsipareigojimų, kai sueina jų įvykdymo terminas. Pertvarkymas turėtų būti inicijuojamas, kai priežiūros institucija, pasikonsultavusi su pertvarkymo institucija arba po to, kai su ja pasikonsultavo pertvarkymo institucija, nustato, kad draudimo ar perdraudimo įmonė žlunga arba gali žlugti, o alternatyvios priemonės per pagrįstą laikotarpį neužkirstų kelio tokiam žlugimui. Draudimo ar perdraudimo įmonė turėtų būti laikoma žlungančia arba galinčia žlugti bet kuriomis iš šių aplinkybių: i) kai įmonė pažeidžia arba gali pažeisti Direktyvos 2009/138/EB I antraštinės dalies VI skyriaus 4 skirsnyje nustatytą minimalaus kapitalo reikalavimą (toliau – MCR) ir kai nėra pagrindo tikėtis, kad atitiktis jam bus atkurta; ii) kai įmonė nebeatitinka leidimo išdavimo sąlygų arba jei įmonė nevykdo teisinių įsipareigojimų pagal įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie jai taikomi, arba artimiausiu metu gali nevykdyti teisinių įsipareigojimų pagal įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie jai taikomi, taip, kad būtų pateisinamas leidimo panaikinimas; iii) kai draudimo ar perdraudimo įmonė negali arba artimiausiu metu negalės sumokėti savo skolų ar kitų įsipareigojimų, įskaitant mokėjimus draudėjams ar naudos gavėjams, kai sueina jų mokėjimo terminas, arba iv) kai draudimo ar perdraudimo įmonei reikalinga nepaprastoji viešoji finansinė parama;

(29)naudojant pertvarkymo priemones ir įgaliojimus gali būti ribojamos draudimo ir perdraudimo įmonių akcininkų ir kreditorių teisės. Visų pirma pertvarkymo institucijų turimi įgaliojimai perduoti draudimo ar perdraudimo įmonės akcijas arba visą turtą ar jo dalį privačiam pirkėjui be akcininkų sutikimo turi poveikį akcininkų nuosavybės teisėms. Be to, įgaliojimai nuspręsti, kuriuos žlungančios įmonės įsipareigojimus perduoti, kad būtų užtikrintas paslaugų tęstinumas ir išvengta neigiamo poveikio draudėjams, naudos gavėjams ir žalą patyrusioms šalims, realiajai ekonomikai ar visam finansiniam stabilumui, gali paveikti vienodų sąlygų taikymą kreditoriams. Todėl bet kuri pertvarkymo priemonė turėtų būti taikoma tik toms draudimo ar perdraudimo įmonėms, kurios žlunga arba gali žlugti, ir tik jeigu tai būtina siekiant įgyvendinti visuotinės svarbos pertvarkymo tikslus. Visų pirma pertvarkymo priemonės turėtų būti taikomos tik tais atvejais, kai draudimo ar perdraudimo įmonė negali būti likviduota pagal įprastinę bankroto bylą, nedarant nepagrįsto poveikio draudėjų, naudos gavėjų ir suinteresuotųjų šalių apsaugai arba išvengiant finansų sistemos destabilizavimo. Be to, pertvarkymo priemonės turėtų būti būtinos siekiant užtikrinti greitą ypatingos svarbos funkcijų perdavimą ir tęstinumą ir nebūtų pagrindo tikėtis alternatyvaus privataus sprendimo, įskaitant esamų akcininkų ar trečiosios šalies kapitalo padidinimą, kurio pakaktų visiškam subjekto gyvybingumui atkurti, nedarant poveikio draudimo išmokoms. Bet koks akcininkų ir kreditorių teisių ribojimas, atsirandantis dėl pertvarkymo veiksmų, turėtų būti suderinamas su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija (toliau – Chartija). Be kita ko, tais atvejais, kai vykdant pertvarkymo veiksmus tos pačios klasės kreditoriai vertinami skirtingai, toks skirtingas vertinimas turėtų būti pagrįstas viešuoju interesu ir proporcingas rizikai, kurią siekiama pašalinti, be to, jis neturėtų būti nei tiesiogiai, nei netiesiogiai diskriminacinis pilietybės atžvilgiu;

(30)taikydamos pertvarkymo priemones ir naudodamosi pertvarkymo įgaliojimais, pertvarkymo institucijos turėtų imtis visų tinkamų priemonių, kad užtikrintų, jog pertvarkymo veiksmų būtų imtasi laikantis principo, kad draudimo išmokos paveikiamos tik po to, kai akcininkai ir kiti kreditoriai padengė savo nuostolių dalį. Pertvarkymo institucijos taip pat turėtų užtikrinti, kad draudimo ar perdraudimo įmonių pertvarkymo sąnaudos būtų kuo mažesnės ir kad tos pačios klasės kreditoriams būtų taikomos vienodos sąlygos;

(31)nurašant arba konvertuojant kapitalo priemones, skolos priemones ir kitus tinkamus įsipareigojimus turėtų būti numatytas vidinis nuostolių padengimo mechanizmas. Šis mechanizmas kartu su perdavimo priemonėmis, kuriomis siekiama išlaikyti draudimo apsaugos tęstinumą draudėjų, naudos gavėjų ir žalą patyrusių šalių naudai, turėtų sudaryti sąlygas pasiekti pertvarkymo tikslus ir iš esmės apriboti draudimo ar perdraudimo įmonės žlugimo poveikį draudėjams. Tačiau gali būti ypatingų atvejų, kai draudimo ar perdraudimo įmonės pertvarkymui gali prireikti specialių nacionalinių sistemų, visų pirma draudimo garantijų sistemos arba pertvarkymo fondo, intervencijos, kad būtų numatyti papildomi nuostolių padengimo ir restruktūrizavimo ištekliai arba, kraštutiniu atveju, nepaprastasis viešasis finansavimas. Būtinos apsaugos priemonės, kuriomis siekiama apsaugoti kreditorius, taip pat turėtų atspindėti tokių specialių nacionalinių sistemų, kurios savo ruožtu turi atitikti Sąjungos valstybės pagalbos sistemą, egzistavimą. Nurašymo arba konvertavimo priemonė turėtų būti taikoma prieš naudojant bet kokią nepaprastąją viešąją finansinę paramą;

(32)nuosavybės teisių ribojimas neturėtų būti neproporcingas. Todėl poveikį patiriantys draudimo ir perdraudimo įmonių akcininkai ir kreditoriai, įskaitant draudėjus, neturėtų patirti didesnių nuostolių nei tie, kuriuos jie būtų patyrę, jei draudimo ar perdraudimo įmonė būtų likviduota tuo metu, kai buvo priimtas pertvarkymo sprendimas. Kai dalis pertvarkomos draudimo ar perdraudimo įmonės turto ir įsipareigojimų perduodama privačiam pirkėjui arba laikinai įmonei, likusi pertvarkomos įmonės dalis turėtų būti likviduota keliant įprastinę bankroto bylą. Likviduojant draudimo ar perdraudimo įmonę likę akcininkai ir kreditoriai turėtų turėti teisę pagal savo reikalavimus per likvidavimo procedūrą gauti išmoką ar kompensaciją, ne mažesnę negu suma, kurią jie būtų atgavę, jei visa draudimo ar perdraudimo įmonė būtų buvusi likviduota keliant įprastinę bankroto bylą;

(33)siekiant apsaugoti akcininkų ir kreditorių teises, būtina nustatyti aiškias pareigas, susijusias su pertvarkomos įmonės turto ir įsipareigojimų vertinimu ir su sąlygų, kurios būtų buvusios taikomos akcininkams ir kreditoriams, jei įmonė būtų buvusi likviduota iškeliant įprastinę bankroto bylą, vertinimu. Todėl būtina nustatyti, kad prieš imantis bet kokių pertvarkymo veiksmų turėtų būti atliktas nešališkas ir tikroviškas draudimo ar perdraudimo įmonės turto ir įsipareigojimų vertinimas. Tokį vertinimą turėtų būti galima apskųsti. Tačiau dėl pertvarkymo veiksmų pobūdžio ir jų glaudaus ryšio su vertinimu toks skundas turėtų būti galimas tik tuo atveju, jei jis kartu nukreiptas prieš pertvarkymo sprendimą. Be to, būtina nustatyti, kad, pritaikius pertvarkymo priemones, turėtų būti atliktas akcininkams ir kreditoriams faktiškai taikytų sąlygų ir sąlygų, kurios joms būtų buvusios taikytos iškėlus įprastinę bankroto bylą, palyginimas. Šį ex post palyginimą turėtų būti galima ginčyti atskirai nuo pertvarkymo sprendimo. Akcininkai ir kreditoriai, kurie gavo mažesnę sumą nei ta, kurią būtų gavę iškėlus įprastinę bankroto bylą, turėtų turėti teisę į skirtumo išmokėjimą;

(34)svarbu nuostolius pripažinti žlungant draudimo ar perdraudimo įmonei. Vertinant žlungančių draudimo ar perdraudimo įmonių turtą ir įsipareigojimus reikėtų remtis nešališkomis, apdairiomis ir tikroviškomis prielaidomis, galiojančiomis pertvarkymo priemonių taikymo metu. Tačiau įsipareigojimų vertei neturėtų turėti įtakos draudimo ar perdraudimo įmonės finansinė būklė. Ypatingos skubos atvejais pertvarkymo institucijoms turėtų būti įmanoma žlungančios draudimo ar perdraudimo įmonės turtą ar įsipareigojimus įvertinti skubos tvarka. Toks vertinimas turėtų būti preliminarus ir galioti tol, kol bus atliktas nepriklausomas vertinimas. EIOPA turėtų nustatyti principų, naudojamų atliekant tokius vertinimus, sistemą ir turėtų leisti atitinkamai pertvarkymo institucijoms ir nepriklausomiems vertintojams taikyti skirtingas konkrečias metodikas;

(35)imdamosi pertvarkymo veiksmų pertvarkymo institucijos turėtų atsižvelgti į pertvarkymo planuose numatytas priemones ir jomis vadovautis, nebent pertvarkymo institucijos, atsižvelgdamos į konkrečias aplinkybes, vertinimu, imantis pertvarkymo plane nenumatytų veiksmų pertvarkymo tikslai būtų pasiekti veiksmingiau;

(36)turėtų būti numatytos tokios pertvarkymo priemonės, kurios būtų tinkamos taikyti įvairių didele dalimi neprognozuojamų scenarijų atveju, atsižvelgiant į tai, kad tarp vienos draudimo ar perdraudimo įmonės krizės ir platesnės sisteminės krizės gali būti skirtumas. Todėl pertvarkymo priemonės turėtų apimti kiekvieną iš šių scenarijų, įskaitant pertvarkomos mokios įmonės veiklos laipsnišką nutraukimą iki visiško jos veiklos nutraukimo, pertvarkomos įmonės verslo ar akcijų pardavimą, laikinos įmonės sukūrimą, turto ir įsipareigojimų atskyrimą nuo žlungančios įmonės sumažėjusios vertės ar blogų portfelių ir žlungančios draudimo ar perdraudimo įmonės kapitalo priemonių ir kitų tinkamų įsipareigojimų nurašymą ar konvertavimą;

(37)jei pertvarkymo priemonės buvo panaudotos draudimo portfeliams perduoti patikimam subjektui, kuris galėtų būti privačiojo sektoriaus pirkėjas arba laikina įmonė, likusi įmonės dalis turėtų būti likviduota per tinkamą laikotarpį. To laikotarpio trukmė turėtų būti pagrįsta poreikiu, kad žlunganti draudimo ar perdraudimo įmonė teiktų paslaugas ar paramą, kad privačiojo sektoriaus pirkėjas ar laikina įmonė galėtų vykdyti veiklą ar teikti paslaugas, įgytas per tokį perdavimą;