3.1.Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas10

·sumažėja vartotojų pasitikėjimas, tad gali smukti ekonominis aktyvumas ir sumažėti dalyvavimas bendrojoje skaitmeninėje rinkoje. Naujausios Eurobarometro apklausos apie kibernetinį saugumą duomenimis, didžioji dauguma interneto vartotojų (85 proc.) mano, kad pavojus nukentėti nuo kibernetinių nusikaltimų didėja. Be to, 42 proc. vartotojų nerimauja dėl mokėjimų internetu saugumo. Dėl saugumo sumetimų 12 proc. yra mažiau linkę dalyvauti skaitmeniniuose sandoriuose, pavyzdžiui, naudotis internetinės bankininkystės paslaugomis.

·kaip matyti iš pirmiau nurodyto apskaičiuotojo 1,44 mlrd. EUR sukčiavimo kortelėmis lygio, jis sukelia didelių tiesioginių ekonominių nuostolių. Pavyzdžiui, dėl sukčiavimo kortelėmis visame pasaulyje skrydžių bendrovės netenka maždaug 1 mlrd. USD per metus,

Be to, sukčiavimas negrynosiomis mokėjimo priemonėmis dvejopai trukdo vystytis bendrajai skaitmeninei rinkai:

·kitoks su kelionėmis susijęs sukčiavimas (t. y. sukčiaujant gautų bilietų pardavimas ir keliavimas su jais). Neteisėti bilietai dažniausiai buvo įsigyti naudojant perimtas kreditines korteles. Kiti pasitelkti būdai – perimtų lojalumo taškų sąskaitų naudojimas, duomenų vagystė iš kelionių agentūrų ir sukčiavimas naudojant kelionių kuponus. Be pačių nusikaltėlių, su sukčiaujant gautais bilietais keliavo prekybos žmonėmis ir kontrabandos aukos ir vadinamieji pinigų mulai.

·kiti svarbūs teisės aktai, be kita ko, yra Reglamentas (ES) Nr. 2015/847 dėl informacijos, teikiamos pervedant lėšas, Reglamentas (ES) Nr. 910/2014 dėl elektroninės atpažinties ir elektroninių operacijų patikimumo užtikrinimo paslaugų vidaus rinkoje, Reglamentas (ES) Nr. 2012/260, kuriuo nustatomi kredito pervedimų ir tiesioginio debeto operacijų eurais techniniai ir komerciniai reikalavimai, ir Direktyva (ES) 2016/1148 dėl priemonių aukštam bendram tinklų ir informacinių sistemų saugumo lygiui visoje Sąjungoje užtikrinti (TIS direktyva).

Be to, šis pasiūlymas suderinamas su Bendrosios skaitmeninės rinkos strategija, kuria siekiama padidinti vartotojų pasitikėjimą skaitmenine rinka, ir tai yra dar vienas pagrindinis šio pasiūlymo tikslas. Kalbant apie Bendrosios skaitmeninės rinkos strategiją, galioja keli teisės aktai, kuriais siekiama užtikrinti saugius mokėjimus visoje ES ir su kuriais šis pasiūlymas taip pat suderinamas:

3.1.Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas

Pasiūlyme nusikalstamų veikų sąvokos aprėptis nustatoma siekiant apimti visus susijusius veiksmus, tačiau neviršijant to, kas būtina ir proporcinga.

a.Laikas, kurio reikia informacijai pateikti bendradarbiaujant tarpvalstybiniu lygmeniu, gali būti per ilgas, o tai gali kliudyti tyrimui ir baudžiamajam persekiojimui.

Kita vertus, sukūrus aiškią teisinę sistemą kovai su sukčiavimo negrynosiomis mokėjimo priemonėmis dalyviais atsiras galimybė anksčiau nustatyti su sukčiavimu susijusius veiksmus, už juos patraukti baudžiamojon atsakomybėn ir bausti. Be to, nors viešojo ir privačiojo sektorių bendradarbiavimo skatinimas reiškia, kad reikės papildomų išteklių, didesnis teisėsaugos institucijų veiksmų veiksmingumas ir efektyvumas pasireikš nedelsiant.

Kalbant apie sąnaudas, vertinama, kad naujos iniciatyvos sukūrimo ir įgyvendinimo sąnaudos valstybėse narėse sudarys maždaug 561 000 EUR (vienkartinė suma). Nuolatinės valstybėms narėms tenkančios įgyvendinimo ir vykdymo užtikrinimo sąnaudos sudarys maždaug 2 285 140 EUR per metus (visose valstybėse narėse susidaranti suma).

C galimybė laikoma tinkamiausia ir kokybiniu požiūriu, ir sąnaudų bei naudos požiūriu.

·D galimybė: kaip C galimybė, kartu numatant papildomas nuostatas dėl jurisdikcijos, kuriomis būtų papildytos Europos tyrimo orderio ir teisminio uždraudimo taisyklės

Visų pirma pasiūlyme laikomasi principo, kad nusikalstamos veikos ir sankcijos turi būti nustatytos teisės aktuose ir kad jos turi būti proporcingos. Nusikalstamų veikų aprėptis jame neviršija to, kas būtina veiksmingai patraukti baudžiamojon atsakomybėn už veiksmus, keliančius ypatingą grėsmę saugumui, taip pat jame nustatomos būtiniausios taisyklės dėl sankcijų dydžio pagal proporcingumo principą atsižvelgiant į nusikalstamos veikos pobūdį.

Kartu visomis šiame pasiūlyme numatytomis priemonėmis paisoma Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje įtvirtintų pagrindinių teisių ir principų ir jas reikia atitinkamai taikyti. Bet kokiems apribojimams, susijusiems su naudojimusi šiomis pagrindinėmis teisėmis ir laisvėmis, turi būti taikomos sąlygos, nustatytos Chartijos 52 straipsnio 1 dalyje, t. y., laikomasi proporcingumo principo atsižvelgiant į tai, kad teisėtai siekiama Sąjungos bendrais interesais pripažintų tikslų arba kai to reikia kitų teisėms ir laisvėms apsaugoti, jie turi būti numatyti įstatymais ir nekeisti šių teisių ir laisvių esmės. Jų apribojimai turi būti nustatyti teisės aktais ir turi būti atsižvelgiama į Chartijoje įtvirtintų teisių ir laisvių esmę.

2.Antra, šia iniciatyva siekiama padidinti saugumą užpildant esamas spragas. Paprastai dėl to atsirastų didesnių administracinių sąnaudų, nes reikėtų tirti nusikaltimus, kurie šiuo metu į taikymo sritį nepatenka, ir už juos patraukti baudžiamojon atsakomybėn, ir nepavyktų tiek daug sutaupyti, kaip supaprastinus tarpvalstybinį bendradarbiavimą.

Supaprastinimo potencialo negalima įvertinti kiekybiškai dėl duomenų trūkumo (ir kai kuriais atvejais dėl to, kad neįmanoma atskirti pamatinio sprendimo poveikio).

Be to, Komisija atliks šios direktyvos poveikio vertinimą praėjus šešeriems metams po galutinio jos įgyvendinimo termino, kad būtų praėjęs pakankamai ilgas laikotarpis ir būtų galima įvertinti iniciatyvos poveikį ją visiškai įgyvendinus visose valstybėse narėse.

12 straipsnis. Veiksmingi tyrimai. Šiuo straipsniu siekiama užtikrinti, kad nacionalinėje teisėje numatytas tyrimo priemones, naudojamas kovai su organizuotu nusikalstamumu ar kitais sunkiais nusikaltimais, būtų galima naudoti ir tiriant sukčiavimo negrynosiomis mokėjimo priemonėmis ir jų klastojimo atvejus, bent jau sunkiais atvejais. Be to, šiuo straipsniu siekiama užtikrinti, kad, nustačius teisinę informavimo prievolę, informacija valdžios institucijoms būtų pateikiama nedelsiant.

Šiame straipsnyje yra naujas elementas, kuriuo atsižvelgiama į poreikį įtvirtinti jurisdikciją, jei žala padaryta kitoje jurisdikcijoje nei ta, kurioje padarytas pažeidimas, įskaitant žalą dėl asmens tapatybės vagystės. Taip siekiama į taikymo sritį įtraukti Direktyvoje 2013/40/ES dėl atakų prieš informacines sistemas neaptartas situacijas, kurios yra dažnos vykdant sukčiavimo negrynosiomis mokėjimo priemonėmis nusikaltimus. Tai, be kita ko, atvejai, kai nė viena su nusikaltimu susijusi nusikalstama veika (pvz., mokėjimo kortelės duomenų vagystė, kortelės klonavimas, neteisėtas pinigų išėmimas iš bankomato) nebuvo įvykdyta valstybėje narėje, kurioje padaryta žala (pvz., kurioje nukentėjusysis turi banko sąskaitą, iš kurios pavogti pinigai). Tokiais atvejais labiausiai tikėtina, kad nukentėjusysis praneš apie įvykį tos valstybės narės institucijoms, kurioje buvo nustatytas ekonominis nuostolis. Svarbu, kad ta valstybė narė galėtų įgyvendinti savo jurisdikciją, kad užtikrintų veiksmingą tyrimą ir baudžiamąjį persekiojimą ir taip padėtų pagrindą tolesniems tyrimams, kuriuose gali dalyvauti kelios valstybės narės ar ne ES šalys.

4 straipsnis. Nusikalstamos veikos, susijusios su pasirengimu naudoti mokėjimo priemones sukčiaujant. Šiame straipsnyje išvardijamos nusikalstamos veikos, susijusios su nusikalstamais veiksmais, kurie, nors tiesiogiai nėra faktinis sukčiavimas, dėl kurio netenkama turto, yra padaromi kaip rengiantis sukčiauti. Tai, be kita ko, mokėjimo priemonės vagystė arba klastojimas, taip pat įvairios veikos, susijusios su prekyba tokiomis pavogtomis ar suklastotomis priemonėmis. Tai gali būti jų turėjimas, platinimas arba suteikimas siekiant jas panaudoti sukčiaujant, įskaitant atvejus, kai pažeidėjas žino apie galimybę panaudoti jas sukčiaujant (dolus eventualis). Kaip ir 3 straipsnis, jis taikytinas visoms su mokėjimo priemonėmis (materialiosiomis ir nematerialiosiomis) susijusioms nusikalstamoms veikoms, todėl jis taip pat taikomas tokiems veiksmams kaip prekyba pavogtais duomenimis (angl. carding) ir duomenų vagystė (angl. phishing).

(2)be to, sukčiavimas negrynosiomis mokėjimo priemonėmis ir jų klastojimas yra kliūtis bendrajai skaitmeninei rinkai, nes mažina vartotojų pasitikėjimą ir padaro tiesioginių ekonominių nuostolių;

(18)tirdamos nusikaltimus nacionalinės teisėsaugos institucijos turi galimybę naudotis keliomis Sąjungos lygmens keitimosi informacija priemonėmis ir mechanizmais. Siekiant palengvinti ir paspartinti nacionalinių teisėsaugos institucijų bendradarbiavimą ir užtikrinti, kad būtų naudojamasi visomis minėtų priemonių ir mechanizmų teikiamomis galimybėmis, šia direktyva turėtų būti didinama Tarybos pamatiniu sprendimu 2001/413/TVR numatytų kontaktinių centrų svarba. Valstybės narės gali nuspręsti naudotis esamu kontaktinių centrų tinklu, pavyzdžiui, sukurtu pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2013/40/ES, bet nebūtinai juo. Šie kontaktiniai centrai turėtų teikti veiksmingą pagalbą, pvz., lengvinti keitimąsi aktualia informacija arba teikti technines konsultacijas ar teisinę informaciją. Siekiant užtikrinti sklandų tinklo veikimą, kiekvienas kontaktinis centras turėtų turėti galimybę skubiai susisiekti su kitos valstybės narės kontaktiniu centru. Atsižvelgiant į šios srities nusikaltimų tarpvalstybinio aspekto reikšmę ir ypač į elektroniniams įrodymams būdingą nepastovumą, valstybės narės turėtų būti pajėgios greitai reaguoti į skubias šiam tinklui priklausančių kontaktinių centrų užklausas ir atsakymą pateikti per aštuonias valandas;

(16)dažnai nusikalstamos veiklos pagrindą sudaro incidentai, apie kuriuos pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą (ES) 2016/1148 turėtų būti pranešama atitinkamoms nacionalinėms kompetentingoms institucijoms. Apie nusikalstamą tokių incidentų pobūdį galima įtarti, net jeigu iš pradžių nėra pakankamai aiškių nusikalstamos veikos įrodymų. Todėl reikėtų skatinti, kad esminių paslaugų operatoriai ir skaitmeninių paslaugų teikėjai ataskaitomis, kurias privalo teikti pagal Direktyvą (ES) 2016/1148, dalytųsi su teisėsaugos institucijomis, kad būtų sudarytos sąlygos veiksmingai ir visapusiškai reaguoti ir kad nusikalstamas veikas būtų lengviau susieti su jų vykdytojais, o pačius vykdytojus patraukti atsakomybėn už jų veiksmus. Tam, kad būtų skatinama saugi ir atsparesnė aplinka, teisėsaugos institucijoms visų pirma turi būti sistemingai pranešama apie įtariamus sunkius nusikalstamus incidentus. Be to, kai tinkama, teisėsaugos tyrimuose turėtų dalyvauti ir pagal Direktyvos (ES) 2016/1148 9 straipsnį įsteigta reagavimo į kompiuterių saugumo incidentus tarnyba, kad teiktų nacionaliniu lygmeniu tinkama laikomą informaciją ir ekspertines žinias apie informacines sistemas;

(15)atsižvelgiant į tai, kad norint veiksmingai tirti sukčiavimo negrynosiomis mokėjimo priemonėmis ir jų klastojimo atvejus būtinos specialios priemonės, taip pat į tai, kad šios priemonės yra svarbios veiksmingam tarptautiniam nacionalinių institucijų bendradarbiavimui, visų valstybių narių kompetentingos institucijos turėtų galėti tirdamos tokias nusikalstamas veikas naudotis tyrimo priemonėmis, kurios paprastai yra naudojamos su organizuotu nusikalstamumu ir kitais sunkiais nusikaltimais susijusioms byloms tirti. Atsižvelgiant į proporcingumo principą, tokių priemonių naudojimas pagal nacionalinę teisę turėtų būti proporcingas tiriamų nusikalstamų veikų pobūdžiui ir sunkumui. Be to, teisėsaugos institucijos ir kitos kompetentingos institucijos turėtų laiku gauti aktualią informaciją, kad galėtų tirti šioje direktyvoje nustatytas nusikalstamas veikas ir vykdyti pažeidėjų baudžiamąjį persekiojimą;

(13)informacinės sistemos privertė suabejoti tradicine teritoriškumo sąvoka, nes, iš principo, jas per atstumą galima naudoti ir valdyti iš bet kurios vietos. Kai valstybės narės jurisdikciją nustato remdamosi tuo, ar nusikalstama veika padaryta jų teritorijoje, tikslinga įvertinti, ar jų jurisdikcijai nepriklauso ir nusikalstamos veikos, padarytos naudojantis informacinėmis sistemomis. Jurisdikcija tokiais atvejais turėtų apimti atvejus, kai informacinė sistema yra valstybės narės teritorijoje, nors pažeidėjas gali būti už jos ribų, ir atvejus, kai pažeidėjas yra valstybės narės teritorijoje, nors informacinė sistema gali būti už jos ribų;

(4)didelės valstybių narių įstatymų dėl sukčiavimo negrynosiomis mokėjimo priemonėmis ir jų klastojimo spragos ir skirtumai gali trukdyti kovoti su šios rūšies nusikaltimais, taip pat su kitais sunkiais ir organizuotais nusikaltimais, kurie yra susiję su minėtais nusikaltimais arba kuriems jais sudaromos sąlygos, be to, minėtos spragos ir skirtumai gali apsunkti veiksmingą policijos ir teisminį bendradarbiavimą šioje srityje;

(28)kadangi šios direktyvos tikslų, t. y. užtikrinti, kad už sukčiavimą negrynosiomis mokėjimo priemonėmis ir jų klastojimą būtų taikomos veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos baudžiamosios sankcijos, taip pat pagerinti ir paskatinti tarpvalstybinį kompetentingų institucijų bendradarbiavimą, taip pat fizinių bei juridinių asmenų ir kompetentingų institucijų bendradarbiavimą, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl siūlomo veiksmo masto ar poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti;

26)pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1 ir 2 straipsnius ir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui, Jungtinė Karalystė nedalyvauja priimant šią direktyvą ir ji nėra jai privaloma ar taikoma;

26)pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1 ir 2 straipsnius ir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui, Airija nedalyvauja priimant šią direktyvą ir ji nėra jai privaloma ar taikoma;

26)pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1 ir 2 straipsnius ir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui tos valstybės narės nedalyvauja priimant šią direktyvą ir ji nėra joms privaloma ar taikoma;

(a)mokėjimo priemonė – apsaugotas įrenginys, daiktas ar įrašas, išskyrus pinigus, leidžiantis jo turėtojui ar naudotojui tiesiogiai arba atlikus vieną ar daugiau procedūrų pervesti pinigus ar piniginę vertę arba inicijuoti mokėjimo nurodymą, be kita ko, skaitmeninėmis atsiskaitymo priemonėmis;

2.Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad juridiniai asmenys galėtų būti patraukti atsakomybėn, kai dėl 1 dalyje nurodyto asmens vykdomos priežiūros ar kontrolės nebuvimo jam pavaldus asmuo galėjo įvykdyti bet kurią iš 3–7 straipsniuose nurodytų nusikalstamų veikų to juridinio asmens naudai.

1.Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad juridiniai asmenys galėtų būti patraukti atsakomybėn už 3–7 straipsniuose nurodytas nusikalstamas veikas, kurias jų naudai įvykdė asmuo, veikęs individualiai arba kaip to juridinio asmens struktūros dalis ir to juridinio asmens struktūroje užėmęs vadovaujamas pareigas, nes turėjo vieną iš šių teisių:

(c)žala dėl nusikalstamos veikos, įskaitant žalą dėl asmens tapatybės vagystės, padaryta jos teritorijoje.

2.Nustatydama jurisdikciją pagal 1 dalies a punktą valstybė narė užtikrina, kad jos jurisdikcija apimtų atvejus, kai:

(a)pažeidėjas nusikalstamą veiką padaro fiziškai būdamas jos teritorijoje, nepriklausomai nuo to, ar ta nusikalstama veika yra padaryta naudojant jos teritorijoje esančius kompiuterius arba informacinę sistemą;

(b)nusikalstama veika padaroma naudojant jos teritorijoje esančius kompiuterius arba informacinę sistemą, nepriklausomai nuo to, ar pažeidėjas tą nusikalstamą veiką daro fiziškai būdamas jos teritorijoje.

3.Valstybė narė praneša Komisijai, jeigu ji nusprendžia nustatyti savo jurisdikciją dėl 3–7 straipsniuose nurodytų nusikalstamų veikų, padarytų už jos teritorijos ribų, taip pat tais atvejais, kai:

(a)pažeidėjo įprastinė gyvenamoji vieta yra jos teritorijoje;

(b)nusikalstama veika padaryta jos teritorijoje įsteigto juridinio asmens naudai;

(c)nusikalstama veika padaryta jos piliečio arba asmens, kurio įprastinė gyvenamoji vieta yra jos teritorijoje, atžvilgiu.

12 straipsnis

Veiksmingi tyrimai

1.Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad už 3–7 straipsniuose nurodytų nusikalstamų veikų tyrimą ar baudžiamąjį persekiojimą atsakingi asmenys, padaliniai ar tarnybos galėtų naudotis veiksmingomis tyrimo priemonėmis, pavyzdžiui, priemonėmis, kurios naudojamos organizuoto nusikalstamumo ar kitų sunkių nusikaltimų atvejais.

2.Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad tais atvejais, kai pagal nacionalinę teisę fiziniai ir juridiniai asmenys privalo teikti informaciją dėl 3–7 straipsniuose nurodytų nusikalstamų veikų, ta informacija šių nusikalstamų veikų tyrimą ar baudžiamąjį persekiojimą vykdančias institucijas pasiektų nepagrįstai nedelsiant.

IV ANTRAŠTINĖ DALIS. KEITIMASIS INFORMACIJA IR PRANEŠIMAS APIE NUSIKALTIMUS

13 straipsnis

Keitimasis informacija

1.Valstybės narės užtikrina, kad informacijai apie 3–7 straipsniuose nurodytas nusikalstamas veikas keistis būtų paskirti visą parą be poilsio dienų veikiantys nacionaliniai kontaktiniai centrai. Valstybės narės taip pat užtikrina, kad būtų nustatytos procedūros, sudarančios sąlygas greitai reaguoti į skubius pagalbos prašymus, o kompetentingos institucijos į šiuos prašymus atsakytų ne vėliau kaip per aštuonias valandas nuo jų gavimo bent jau nurodydamos, ar į prašymą bus atsakyta, kokia forma ir per kiek laiko. Valstybės narės gali nuspręsti naudotis esamais kontaktinių centrų tinklais.

2.Valstybės narės informuoja Komisiją, Europolą ir Eurojustą apie jų paskirtus kontaktinius centrus, nurodytus 1 dalyje. Komisija šią informaciją perduoda kitoms valstybėms narėms.

14 straipsnis

Pranešimas apie nusikaltimus

1.Valstybės narės imasi reikiamų priemonių, kad užtikrintų galimybę naudotis tinkamais pranešimų teikimo kanalais, kad būtų lengviau nepagrįstai nedelsiant pranešti teisėsaugos ir kitoms kompetentingoms nacionalinėms institucijoms apie 3–7 straipsniuose nurodytas nusikalstamas veikas.

2.Kad 3–7 straipsniuose nurodytos nusikalstamos veikos galėtų būti nustatytos, tiriamos, atliekamas baudžiamasis persekiojimas už jas ar užkirstas joms kelias, valstybės narės imasi reikiamų priemonių, kad paskatintų finansų įstaigas ir kitus jų teritorijoje veikiančius juridinius asmenis apie įtariamą sukčiavimą nepagrįstai nedelsiant pranešti teisėsaugos ir kitoms kompetentingoms institucijoms.

V ANTRAŠTINĖ DALIS. PAGALBA NUKENTĖJUSIESIEMS IR PREVENCIJA

15 straipsnis

Pagalba ir parama nukentėjusiesiems