Komisijos pranešimas Europos Parlamentui ir Tarybai dėl nukrypti leidžiančios nuostatos suteikimo pagal EB sutarties 19 straipsnio 1 dalį, pateikta pagal Direktyvos 94/80/EB dėl teisės balsuoti ir būti kandidatais per vietos savivaldos rinkimus 12 straipsnio 4 dalį /* KOM/2005/0382 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 22.08.2005 KOM(2005) 382 galutinis KOMISIJOS PRANEŠIMAS EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI dėl nukrypti leidžiančios nuostatos suteikimo pagal EB sutarties 19 straipsnio 1 dalį, pateikta pagal Direktyvos 94/80/EB dėl teisės balsuoti ir būti kandidatais per vietos savivaldos rinkimus 12 straipsnio 4 dalį ATASKAITOS TIKSLAS Tarybos direktyva 94/80/EB[1] nustato išsamias priemones Sąjungos piliečiams, gyvenantiems valstybėje narėje ir nesantiems jos piliečiais[2], dėl balsavimo teisės ir būti kandidatais per vietos savivaldos rinkimus. Direktyvos 12 straipsnio 4 dalyje numatoma, kad iki 1998 m. gruodžio 31 d. ir vėliau kas šešeri metai Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą, kurioje ji pareiškia pastabas, ar atitinkamoms valstybėms narėms vadovaujantis Sutarties 19 straipsnio 1 dalimi suteikta leidžianti nukrypti nuostata yra vis dar pateisinama, ir pasiūlo daryti reikalingus pakeitimus. TEISė BALSUOTI IR BūTI KANDIDATAIS PER VIETOS SAVIVALDOS RINKIMUS Kiekvienas Sąjungos pilietis turi teisę balsuoti ir būti kandidatu per vietos savivaldos rinkimus gyvenamoje valstybėje narėje tomis pačiomis sąlygomis kaip ir tos valstybės piliečiai[3]. Tai yra viena iš teisių, kurias Sąjungos piliečiams suteikia 1992 m. Mastrichto sutartyje nustatyta pilietybė. Konkrečios teisės, susijusios su dalyvavimu gyvenamosios vietos valstybės narės politiniame gyvenime, yra numatytos Europos bendrijos steigimo sutartyje (toliau – EB sutartis). 19 straipsnio 1 dalyje numatoma, kad kiekvienas valstybės pilietybės neturintis Sąjungos pilietis turi teisę balsuoti ir būti kandidatu per vietos savivaldos rinkimus gyvenamoje valstybėje narėje tomis pačiomis sąlygomis kaip ir tos valstybės piliečiai. Šia teise galima naudotis remiantis Tarybos priimtomis išsamiomis priemonėmis. Šioms priemonėms gali būti numatomos nukrypti leidžiančios nuostatos, jei jos pateisintos valstybei narei iškylančiais specifiniais sunkumais. Išsamios priemonės naudotis teise balsuoti ir būti kandidatais vietos savivaldos rinkimuose buvo nustatytos 1994 m. pirmiau minėtoje direktyvoje. 3 straipsnyje numatoma, kad kiekvienas asmuo, kuris nustatytąją dieną: (a) yra Sąjungos pilietis pagal Sutarties 17 straipsnį; (b) nėra gyvenamosios vietos valstybės narės pilietis, bet atitinka tuos pačius teisei balsuoti ir būti kandidatu keliamus reikalavimus, kuriuos ta valstybė pagal įstatymą taiko savo piliečiams, pagal šią direktyvą turi teisę balsuoti ir būti kandidatu vietos savivaldos rinkimuose gyvenamosios vietos valstybėje narėje. Apskritai direktyva neleidžia gyvenamosios vietos valstybei narei reikalauti, kad valstybės pilietybės neturintys Sąjungos piliečiai turi būti pragyvenę tos valstybės narės rinkimų teritorijoje tam tikrą minimalų laikotarpį, kad turėtų teisę balsuoti ar būti kandidatu, jei toks reikalavimas nenumatytas savo piliečiams. Be to, tokiu atveju valstybės pilietybės neturintys Sąjungos piliečiai laikomi atitinkančiais reikalavimą būti pragyvenus tos gyvenamosios vietos valstybės rinkimų teritorijoje tam tikrą minimalų laikotarpį, jei jie yra pragyvenę tolygų laikotarpį kitose valstybėse narėse (žr. 4 straipsnio 1 dalį). Nukrypti leidžiančios nuostatos pagal direktyvos 12 straipsnį Direktyvoje numatomos leidžiančios nukrypti nuo šios direktyvos bendrų taisyklių nuostatos. Šios nukrypti leidžiančios nuostatos turi būti pateisintos valstybei narei iškylančiais specifiniais sunkumais. 12 straipsnio 1 dalyje numatoma, kad jei 1996 m. sausio 1 d. tam tikroje valstybėje narėje gyvenančių ir nesančių jos piliečiais Sąjungos piliečių, sulaukusių amžiaus, nuo kurio suteikiama balsavimo teisė, dalis viršija 20 % bendro ten gyvenančių Sąjungos piliečių, sulaukusių amžiaus, nuo kurio suteikiama balsavimo teisė, skaičiaus, ta valstybė narė, nukrypdama nuo šios direktyvos, gali: (a) apriboti teisę balsuoti rinkėjams, kuriems taikomas direktyvos 3 straipsnis, išgyvenusiems toje valstybėje narėje tam tikrą minimalų, ne ilgesnį už kadenciją, kuriai yra renkama atstovaujamoji municipaliteto taryba, laikotarpį; (b) apriboti teisę būti kandidatu asmenims, turintiems teisę pagal direktyvos 3 straipsnį būti kandidatais, išgyvenusiems toje valstybėje narėje tam tikrą minimalų laikotarpį, kuris negali būti dvigubai ilgesnis už kadenciją, kuriai yra renkama atstovaujamoji savivaldos taryba; ir (c) imtis atitinkamų priemonių dėl kandidatų sąrašų sudėties, kad pirmiausia būtų skatinama kitos valstybės narės piliečiais esančių Sąjungos piliečių integracija. 12 straipsnio 2 dalyje numatoma, kad Belgijos Karalystė, nukrypdama nuo šios direktyvos nuostatų, 12 straipsnio 1 dalies a punkto nuostatas gali taikyti ribotam vietos savivaldos administracinių vienetų skaičiui. Jų sąrašą ji pateikia bent metus prieš vietos savivaldos administracinių vienetų rinkimus, kuriems ji ketina taikyti šią leidžiančią nukrypti nuostatą. Direktyvos 12 straipsnio 3 dalyje numatoma, kad tais atvejais, kai kurios nors valstybės narės įstatymai numato, kad ten gyvenantys kitos valstybės narės piliečiai turi teisę balsuoti per tos valstybės parlamento rinkimus pagal tokius pačius reikalavimus kaip ir jos nacionaliniai rinkėjai, pirmoji valstybė narė, nukrypdama nuo šios direktyvos, tokiems piliečiams gali netaikyti 6–11 straipsnių. PRITAIKYTA NUKRYPTI LEIDžIANTI NUOSTATA Liuksemburgas yra vienintelė valstybė narė, kuri remdamasi 12 straipsnio 1 dalimi pritaikė nukrypti leidžiančią nuostatą. Liuksemburgas apriboja teisę balsuoti valstybės pilietybės neturintiems Sąjungos piliečiams, kurie turėjo juridinį adresą Liuksemburgo teritorijoje ir iki registracijos jo teritorijoje gyveno ne mažiau kaip 5 metus[4]. Dėl teisės būti kandidatu Liuksemburgas kelia reikalavimą, kad valstybės pilietybės neturintys Sąjungos piliečiai prieš pateikdami paraiškas būtų ten išgyvenę ne mažiau kaip penkerius metus[5]. Savivaldos tarybos nariai renkami šešerių metų kadencijai[6]. Todėl minimalus gyvenamasis laikotarpis, reikalingas balsavimo teisei, yra trumpesnis nei kadencija, kuriai renkamas savivaldos tarybos atstovas, ir atitinka direktyvą. Tas pats yra taikoma minimaliam gyvenamajam laikotarpiui teisės būti kandidatu atveju: jis yra trumpesnis nei „dvigubai ilgesnis už kadenciją, kuriai yra renkama atstovaujamoji savivaldos taryba“. Dėl 12 straipsnio 2 dalies Belgija niekada nepranešė apie bet kokį vietos savivaldos administracinį vienetą, kuriam ji taikytų leidžiančią nukrypti nuostatą. Aplinkybių vertinimas suteikiant nukrypti leidžiančią nuostatą 12 straipsnio 1 dalyje aprašytos aplinkybės, kurios yra nukrypti leidžiančios nuostatos suteikimo sąlyga, yra šios: „tam tikroje valstybėje narėje gyvenančių ir nesančių jos piliečiais Sąjungos piliečių, sulaukusių amžiaus, nuo kurio suteikiama balsavimo teisė, dalis viršija 20 % bendro ten gyvenančių Sąjungos piliečių, sulaukusių amžiaus, nuo kurio suteikiama balsavimo teisė, skaičiaus“. Todėl reikia nustatyti, ar Liuksemburge gyvenančių tos valstybės pilietybės neturinčių Sąjungos piliečių, sulaukusių amžiaus, nuo kurio suteikiama balsavimo teisė, dalis viršija 20 % bendro Liuksemburge gyvenančių to amžiaus Sąjungos piliečių skaičiaus. 12 straipsnio 4 dalies antrajame sakinyje numatoma, kad valstybės narės, taikančios leidžiančias nukrypti nuostatas pagal šio straipsnio 1 dalį, Komisijai turi pateikti visą reikalingą paaiškinamojo pobūdžio informaciją. Komisija Liuksemburgo paprašė[7] pateikti naujausią informaciją apie: Liuksemburge gyvenančių ir nesančių jo piliečiais Sąjungos piliečių, sulaukusių amžiaus, nuo kurio suteikiama balsavimo teisė, skaičių; bendrą Liuksemburge gyvenančių Sąjungos piliečių, sulaukusių amžiaus, nuo kurio suteikiama balsavimo teisė, skaičių. Remiantis Liuksemburgo valdžios institucijų pateikta informacija, Liuksemburge gyvenančių ir jo pilietybės neturinčių Sąjungos piliečių skaičius siekė 133 831. Bendras Liuksemburge gyvenančių Sąjungos piliečių, sulaukusių amžiaus, nuo kurio suteikiama balsavimo teisė, skaičius siekė 356 274. Tai reiškia, kad Liuksemburge gyvenančių jo pilietybės neturinčių Sąjungos piliečių, sulaukusių amžiaus, nuo kurio suteikiama balsavimo teisė, dalis siekė 37,6 % bendro Liuksemburge gyvenančių to amžiaus Sąjungos piliečių skaičiaus. Ši dalis yra neabejotinai didesnė nei direktyvoje nustatyta riba, t. y. 20 %. Kalbant apie nukrypti leidžiančią nuostatą pagal Sutarties 19 straipsnio 1 dalį ir direktyvos 12 straipsnio 2 dalį, nors Belgija dar niekuomet netaikė nukrypti leidžiančios nuostatos, situacija šalyje tam tikrų ypatybių ir atsvarų, siejamų su tuo, kad jos Konstitucija nustato tris oficialias kalbas ir teritorinį padalijimą į regionus ir bendrijas, atžvilgiu nepasikeitė. Išvados Komisija daro išvadą, kad nukrypti leidžiančios nuostatos suteikimą Liuksemburgui pagal Sutarties 19 straipsnio 1 dalį ir direktyvos 12 straipsnio 1 dalį pateisinančios aplinkybės vis dar galioja, nes vis dar galioja nukrypti leidžiančią nuostatą pateisinančios priežastys. Komisija pateikia išvadą, kad nukrypti leidžiančios nuostatos suteikimą Belgijai pagal Sutarties 19 straipsnio 1 dalį ir direktyvos 12 straipsnio 2 dalį pateisinančios aplinkybės vis dar galioja, nes vis dar galioja nukrypti leidžiančią nuostatą pateisinančios priežastys. Todėl, Komisijos nuomone, jokie pakeitimai nereikalingi. [1] 1994 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyva 94/80/EB, nustatanti išsamias priemones Sąjungos piliečiams, gyvenantiems valstybėje narėje ir nesantiems jos piliečiais, naudotis balsavimo teise ir būti kandidatais per vietos savivaldos rinkimus, (OL L 368, 1994 12 31, p. 38) su pakeitimais, padarytais 1996 m. gegužės 13 d. Tarybos direktyva 96/30/EB (OL L 122, 1996 5 22, p. 14) ir pritaikytais 2003 m. balandžio 16 d. Stojimo aktu (OL L 236, 2003 9 23, p. 334) (toliau – direktyva). [2] Toliau – valstybės pilietybės neturintys Sąjungos piliečiai. [3] Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 40 straipsnis (OL C 364, 2000 12 18, p. 1). [4] Article 2, Loi électoral du 18 février 2003. [5] Article 192, Loi électoral du 18 février 2003. [6] Article 186, Loi électoral du 18 février 2003. [7] 2004 m. rugpjūčio 30 d. laiškas.