KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI dėl Reglamento (ES) Nr. 1007/2011 dėl tekstilės pluoštų pavadinimų ir susijusio tekstilės gaminių pluoštų sudėties ženklinimo ir žymėjimo taikymo /* COM/2014/0633 final */





KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI dėl Reglamento (ES) Nr. 1007/2011 dėl tekstilės pluoštų pavadinimų ir susijusio tekstilės gaminių pluoštų sudėties ženklinimo ir žymėjimo taikymo 1. ĮŽANGA 2011 m. rugsėjo 27 d. Reglamento (ES) Nr. 1007/2011 dėl tekstilės pluoštų pavadinimų ir susijusio tekstilės gaminių pluoštų sudėties ženklinimo ir žymėjimo (toliau – Tekstilės reglamentas arba Reglamentas)[1] 23 straipsnyje reikalaujama, kad ne vėliau kaip 2014 m. lapkričio 8 d. Komisija pateiktų Europos Parlamentui ir Tarybai šio reglamento taikymo ataskaitą, kurioje daugiausia dėmesio būtų skiriama prašymams dėl naujų tekstilės pluoštų pavadinimų ir jų patvirtinimui. Tame straipsnyje taip pat reikalaujama, kad prireikus Komisija teiktų pasiūlymą dėl teisėkūros procedūra priimamo akto. Šioje ataskaitoje pateikiama apžvalga, kaip Europos Sąjungoje buvo taikomas Tekstilės reglamentas nuo 2012 m. gegužės 8 d. iki 2014 m. birželio pabaigos. Joje apžvelgiami prašymai dėl naujų tekstilės pluoštų pavadinimų ir jų patvirtinimas bei kiti su Reglamento taikymu susiję pagrindiniai klausimai, kuriuos Komisijai iškėlė valstybės narės ir suinteresuotieji subjektai. Joje taip pat pateikiama suinteresuotųjų subjektų nuomonė apie Reglamento poveikį. Galiausiai pristatoma galima tolesnė raida. Ataskaita parengta remiantis konsultacijomis su valstybių narių, pramonės ir kitų suinteresuotųjų subjektų, ypač Komisijos Tekstilės pavadinimų ir ženklinimo ekspertų grupės (toliau – Tekstilės ekspertų grupė arba TEG) ekspertais[2]. Ataskaitoje taip pat atsižvelgiama į informaciją, pateiktą klausimynų, išdalytų kompetentingoms valstybių narių institucijoms ir kitiems suinteresuotiesiems subjektams, atsakymuose. 2. REGLAMENTO APŽVALGA 2.1. Tekstilės reglamento tikslai ir nauji elementai Nuo 2012 m. gegužės 8 d. Tekstilės reglamentu panaikintos ir pakeistos trys tekstilės direktyvos: Direktyva 2008/121/EB dėl tekstilės pavadinimų, Direktyva 96/73/EB dėl dviejų komponentų tekstilės pluoštų mišinių tam tikrų kiekybinės analizės metodų ir Direktyva 73/44/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su trijų komponentų pluoštų mišinių kiekybine analize, suderinimo. Tekstilės gaminiai, kurie atitinka Direktyvą 2008/121/EB ir kurie buvo pateikti į rinką iki 2012 m. gegužės 8 d., gali būti toliau tiekiami į rinką iki pereinamojo laikotarpio pabaigos (2014 m. lapkričio 9 d). Šiame reglamente išlaikomi bendrieji ankstesniųjų tekstilės direktyvų tikslai – pašalinti galimas tinkamo vidaus rinkos veikimo kliūtis ir teikti vartotojams pakankamą ir aktualią informaciją. Taip pat siekiama, kad į Reglamentą būtų įtraukta lankstesnių nuostatų, kad būtų galima pritaikyti teisės aktus prie sektoriuje įvyksiančių technologinių pokyčių. Be to, Reglamentu suteikiama galimybė supaprastinti ir pagerinti naujų pluoštų kūrimo ir diegimo reglamentavimo sistemą ir padaryti, kad naujų pluoštų įtraukimas į pluoštų pavadinimų sąrašą būtų skaidresnis. Vadovaujantis naujausiais teisėkūros standartais, Reglamente buvo peržiūrėtos pagrindinės tekstilės direktyvų nuostatos, siekiant palengvinti jo tiesioginį taikymą ir užtikrinti, kad piliečiai, ūkinės veiklos vykdytojai ir valdžios institucijos galėtų lengvai nustatyti savo teises ir pareigas. Didžioji dalis nuostatų lieka iš esmės nepakeistos, tačiau kai kuriais atvejais pakito straipsnių formuluotės arba numeracija (žr. Reglamento IX priedą). Vis dėlto, Reglamente nustatomi keli svarbūs nauji elementai: · bendra pareiga nurodyti pilną tekstilės gaminių pluoštų sudėtį ir taisyklių dėl pluoštų sudėtį nurodančių etikečių ir žymenų išaiškinimas; · būtinieji techniniai reikalavimai, taikomi prašymams patvirtinti naujus tekstilės pluoštų pavadinimus; · reikalavimas nurodyti, ar tekstilės gaminių sudėtyje yra gyvūninės kilmės ne tekstilės dalių; · paaiškinimas apie išimtis specialiai pritaikytiems tekstilės gaminiams, gaminamiems savarankiškai dirbančių siuvėjų; · Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius teisės aktus, kuriais iš dalies keičiami Reglamento techniniai priedai. 2.2. Taikymo sritis, dalykas ir nuostatos dėl ataskaitų teikimo Tekstilės reglamentas taikomas tekstilės gaminiams[3] ir gaminiams ar tekstilės komponentams, kuriuose tekstilės pluoštai sudaro ne mažiau kaip 80 proc. masės[4]. Reglamente pateikiamos taisyklės dėl: - tekstilės gaminių pluoštų sudėties ženklinimo ir žymėjimo; - tekstilės gaminių, kurių sudėtyje yra gyvūninės kilmės ne tekstilės dalių, ženklinimo ir žymėjimo; - tekstilės gaminių pluošto sudėties nustatymo atliekant dviejų ir trijų komponentų tekstilės pluoštų mišinių kiekybinę analizę. Reglamentu nereglamentuojamos kitos ženklinimo rūšys, pvz., dydžio ženklinimas ar gaminio priežiūros ženklinimas. Tačiau 24 straipsnyje reikalaujama, kad ne vėliau kaip 2013 m. rugsėjo 30 d. Komisija pateiktų Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą dėl galimų naujų ženklinimo reikalavimų nustatymo Sąjungos lygmeniu siekiant teikti vartotojams tikslią, aktualią, suprantamą ir palyginamą informaciją apie tekstilės gaminių savybes. Be to, 25 straipsnyje reikalaujama, kad Komisija atliktų tyrimą, skirtą įvertinti, ar yra alerginių reakcijų ir tekstilės gaminiuose naudojamų cheminių medžiagų arba mišinių priežastinis ryšys. Atitinkamai 2013 m. rugsėjo 25 d. Komisija patvirtino ataskaitą[5] dėl galimų naujų tekstilės gaminių ženklinimo reikalavimų ir dėl alergenų tekstilės gaminiuose tyrimo. Buvo padaryta išvada, kad šiuo metu taikomi tekstilės gaminių ženklinimo reikalavimai yra pakankami. Dėl tekstilės gamyboje naudojamų alergenų ženklinimo reikalavimų Komisija laikėsi nuomonės, kad svarbu toliau vykdyti mokslinius tyrimus ir skatinti alternatyvių ir nealergeniškų medžiagų naudojimą, ir nurodė, kad gali būti imtasi veiksmų šiuo klausimu. 2.3. Deleguotieji aktai, skirti šio reglamento tam tikriems priedams iš dalies pakeisti Pagal Reglamento 21 straipsnį Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies keičiami II, IV, V, VI, VII, VIII ir IX priedai, siekiant atsižvelgti į technikos pažangą. Taip pat gali būti priimti deleguotieji aktai, kuriais iš dalies keičiamas I priedas, kad nauji tekstilės pluoštų pavadinimai būtų įtraukti į tekstilės pluoštų pavadinimų sąrašą. Deleguotieji aktai gali būti priimti atsižvelgiant į 22 straipsnyje nurodytus techninius kriterijus ir procedūrines taisykles penkerių metų laikotarpiui nuo 2011 m. lapkričio 7 d. Pagal 22 straipsnį Komisija parengia ataskaitą dėl įgaliojimų suteikimo likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos, t. y. iki 2016 m. vasario 7 d. Įgaliojimų suteikimas automatiškai pratęsiamas penkeriems metams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas ar Taryba pareiškia prieštaravimų likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki laikotarpio pabaigos. Europos Parlamentas ar Taryba įgaliojimų suteikimą gali bet kuriuo metu atšaukti. 3. REGLAMENTO VEIKIMAS 3.1. Šios ataskaitos principai ir metodika Rengdama šią ataskaitą, Komisija įvertino Reglamento praktinį veikimą ir pagrindinių tikslų vykdymą. Komisija taip pat siekė nustatyti, kaip būtų galima pagerinti Reglamento taikymą. Buvo paruošta apklausa ir surengtos tikslinės konsultacijos su valstybių narių, pramonininkų ir mažmenininkų asociacijų, profesinių sąjungų, vartotojų asociacijų, Europos standartizacijos institucijų ir kitų suinteresuotųjų subjektų ekspertais, ypač pasitelkiant TEG. Komisijos apklausa, skirta surinkti struktūrizuotos informacijos iš valstybių narių institucijų ir suinteresuotųjų subjektų, buvo atlikta naudojant du klausimynus, kurie buvo paskelbti Komisijos interneto svetainėje ir išplatinti Europos įmonių tinkle ir MVĮ tinkluose;[6] vienas šių klausimynų buvo skirtas valdžios institucijoms, o kitas – kitoms suinteresuotosioms šalims. Atsakymai buvo pristatyti ir aptarti TEG[7]. Į pirmojo klausimyno klausimus gauti pilni arba nepilni atsakymai iš 27 valstybių narių ir Norvegijos[8]. Į antrąjį klausimyną buvo gauti 29 atsakymai iš 15 skirtingų valstybių narių (ir vienas iš Šveicarijos), įskaitant devynis bendrovių pateiktus atsakymus ir 14 pramonės asociacijų atsakymų. Atsižvelgiant į tai, kad aptariama tema labai specifinė, galima manyti, kad respondentų aktyvumas buvo teigiamas. Paaiškėjo, kad sunku gauti informacijos apie tai, kokių sąnaudų turėjo kompetentingos institucijos ar veiklos vykdytojai įgyvendindami teisinius reikalavimus, greičiausiai todėl, kad jas kiekybiškai įvertinti yra sudėtinga. Toliau išdėstyti pagrindiniai vertinimo rezultatai, grįsti diskusijomis su valdžios institucijomis ir suinteresuotaisiais subjektais, bei informacija, surinkta šiais dviem klausimynais, įskaitant ir Komisijos galutinį įvertinimą: 3.2. Derinimasis prie naujos teisinės sistemos 3.2.1. Nacionalinės teisės aktų derinimas Kadangi Tekstilės reglamentas taikomas tiesiogiai, jo nuostatų į nacionalinę teisę perkelti nereikia. Vis dėlto valstybės narės turi užtikrinti, kad jų nacionalinės teisės sistemos būtų suderintos su naujais teisės aktais, pvz., panaikindamos nacionalines priemones, naudojamas perkelti ankstesniąsias tekstilės direktyvas į nacionalinę teisę. Gauta informacija parodė, kad valstybės narės, pateikusios atsakymus šiai ataskaitai, ėmėsi veiksmų užtikrinti teisingą Reglamento taikymą. Buvo panaikinami arba iš dalies keičiami galiojantys nacionalinės teisės aktai, potvarkiai ir sprendimai ir (arba) priimami nauji teisės aktai. Vykdant pakeitimus, pirmiausia buvo siekiama suteikti galių kompetentingoms institucijoms, įskaitant rinkos priežiūros įstaigas, ir nustatyti sankcijas už klaidinančios ar nepakankamos informacijos pagal Reglamento reikalavimus teikimą. Dauguma valstybių narių baigė vykdyti reikalingus pakeitimus laiku, bet kai kurios valstybės narės tai padarė tik įsigaliojus Reglamentui (2012 m. gegužės 8 d.). Tuo metu, kai ši ataskaita buvo rengiama, valstybės narės dar tebevykdė savo nacionalinės teisės aktų derinimo procedūras arba ketino atlikti pakeitimus artimiausioje ateityje. 3.2.2. Informacijos apie Tekstilės reglamentą platinimas Nors Reglamente nereikalaujama rengti informavimo kampanijų, dauguma valstybių narių ėmėsi priemonių informuoti ūkinės veiklos vykdytojus ir suinteresuotuosius subjektus apie Reglamento poveikį. Informavimo kampanijas surengė arba valdžios institucijos, arba profesinės organizacijos, prekybos rūmai ir vartotojų organizacijos, neretai bendradarbiaudami su valdžios institucijomis. Informacija buvo dažnai teikiama pakopomis iš ministerijų profesinėms asociacijoms, paskui jų nariams. Informacija buvo platinama seminarų metu, aplinkraščiuose, parengiamojoje medžiagoje, interneto svetainėse, profesiniuose sektoriaus žurnaluose, nacionaliniuose laikraščiuose publikuojamuose straipsniuose ir radijo pokalbiuose. Kelių suinteresuotųjų subjektų nuomone, reikia papildomų priemonių, norint pagilinti žinias apie Reglamentą – ypač tai taikytina MVĮ. ES lygmeniu informavimo kampanijų surengta nebuvo. Dauguma valstybių narių respondentų pastebėjo, kad, priėmus Reglamentą, padaugėjo prašymų, ypač iš įmonių, suteikti informacijos[9]. Daugiausia klausimų kilo dėl 12 straipsnio, kuriame reikalaujama nurodyti gyvūninės kilmės ne tekstilės dalis. Galbūt dėl vykdomų informavimo kampanijų buvo užduota klausimų ne tik apie naujas nuostatas, bet ir apie senas – suinteresuotieji subjektai (beje, ne visiems iš jų buvo gerai žinomi galiojantys teisės aktai) iš naujo susidomėjo tekstilės gaminių ženklinimu; užduota klausimų ir apie kai kurias senas nuostatas, kurių formuluotės ir numeracija buvo pakeistos, todėl susidarė įspūdis, kad tai jau kitos nuostatos. Galbūt tam įtakos taip pat turėjo naujų rinkos dalyvių atsiradimas, naujos gaminių rūšys ar nauji verslo modeliai bei platinimo ir (arba) pardavimo strategijos, įskaitant pardavimą internetu vykdant tik elektroninę prekybą. Taip pat buvo pastebėta, kad užklausų padaugėja dėl kiekvieno teisės aktų pakeitimo, nepriklausomai nuo to, kiek nuostatų yra keičiama. Komisija ir kai kurios valstybės narės atkreipė dėmesį, kad per kelis mėnesius nuo tada, kai Reglamentas pradėtas taikyti, prašymų suteikti informacijos sumažėjo. 3.3. Pagrindinis nustatytas poveikis Tiesioginis Tekstilės reglamento taikymas padėjo užtikrinti, kad įmonėms (gamintojams, importuotojams, mažmenininkams ir pan.) būtų taikomi suderinti ir skaidrūs reikalavimai, o vartotojai būtų tinkamai informuoti ir todėl tikresni dėl savo sprendimų. Ir valstybės narės, ir suinteresuotieji subjektai išreiškė nuomonę, kad tiesioginis Reglamento taikymas visose valstybėse narėse taip pat supaprastino Sąjungos teisės aktų įgyvendinimo procesą, kuris neretai būna ilgas ir sudėtingas. Turbūt dėl to, kad Reglamentas pradėtas taikyti tik neseniai, dauguma valstybių narių institucijų nepranešė turinčios didelių sunkumų ar specifinių problemų. Kitos valstybės narės ir suinteresuotieji subjektai išreiškė keletą susirūpinimą keliančių klausimų; kai kurie iš jų yra susiję su nepakeistomis nuostatomis. Kai kurios valstybės narės ir daug suinteresuotųjų subjektų įvardijo reikalavimą nurodyti gyvūninės kilmės ne tekstilės dalis (12 straipsnis) ir reikalavimą ženklinti ar žymėti tekstilės gaminius valstybių narių, į kurių rinkas jie yra tiekiami, kalbomis (16 straipsnio 3 dalis) kaip keliančius daugiausia problemų (jie kelia sumaištį, yra pernelyg sudėtingi ir reikalauja daug sąnaudų). Pagal 12 straipsnį, ženklinant arba žymint tekstilės gaminius, kurių sudėtyje yra gyvūninės kilmės ne tekstilės dalių, tokių dalių buvimas turi būti nurodomas fraze „Yra gyvūninės kilmės ne tekstilės dalių“. Ir Komisija, ir atitinkamos valstybių narių institucijos gavo kelias užklausas, kuriose įmonės prašė paaiškinti, ar būtina nurodyti net ir labai nedideles gyvūninės kilmės dalis, tokias kaip kaulas, perlas ar ragas (ar jų gabalėliai) – taip, nurodyti būtina. 16 straipsnio 3 dalyje reikalaujama, kad būtų ženklinama arba žymima valstybės narės, kurios teritorijoje tekstilės gaminiai tiekiami vartotojui, valstybine kalba arba valstybinėmis kalbomis, išskyrus atvejus, kai ta valstybė narė nustato kitaip. Dalis suinteresuotųjų subjektų teigė, kad dėl to padidėjo sąnaudos, tačiau jų nuomonės išsiskyrė, kiek jos padidėjo: kai kurie teigė, kad sąnaudos didelės, o kitų nuomone, jos gana ribotos. Buvo pranešta ir apie sunkumus dėl kitų nuostatų taikymo ir supratimo, pvz.: dėl 14 straipsnio 2 dalies, kuria numatyta leisti ekonominės veiklos vykdytojams tiekimo grandinėje pakeisti etiketes ar žymenis pridedamais komerciniais dokumentais; dėl 19 straipsnyje pateikiamos nuorodos į VII priedą (punktai, į kuriuos neatsižvelgiama nustatant pluoštų sudėtis); dėl pagal V priedą taikomų išimčių (gaminiai, kurių neprivaloma ženklinti ar žymėti); dėl IV priede pateiktų specialiųjų tam tikrų tekstilės gaminių nuostatų. Nors kai kurios naujos nuostatos, ypač pateiktos 12 straipsnyje ir 16 straipsnio 3 dalyje, įvertintos kaip dviprasmiškos, sudėtingos ir brangios suinteresuotiesiems subjektams, taip pat buvo pripažinta, jog jomis geriausiai užtikrinama, kad vartotojams būtų suteikta daugiau informacijos. Taip pat teisėtu laikytinas reikalavimas užtikrinti, kad informacija vartotojams būtų suteikiama jų kalbomis. Be to, įmonės gali teikti bet kokios papildomos informacijos, kuri, jų nuomone, yra naudinga, jeigu tik ši neklaidins vartotojų. 3.4. Rinkos priežiūros veikla Tekstilės gaminių rinkos priežiūra grindžiama tais pačiais principais, kaip ir bet kokioje kitoje produktų srityje. Tekstilės reglamentu nenumatomi jokie rinkos priežiūros mechanizmai, be bendrųjų valstybėse narėse taikomų mechanizmų. Kad personalo, įrangos, transporto ir bandymų ištekliai būtų naudojami našiai, institucijų darbas grindžiamas kasmetinės patikros programomis, apie kurias pranešama Komisijai. Vykdant patikros programas atsižvelgiama į ankstesnę patirtį ir rezultatus, produktus, apie kuriuos dažnai teikiami sistemos RAPEX pranešimai[10], ir vartotojų skundus. Patikros programose prioritetas teikiamas toms vartojimo prekių grupėms, dėl kurių dažnai kyla rizika vartotojų sveikatai ir saugai, o prioritetai dažnai pasirenkami pagal informaciją, gaunamą iš vartotojų, įmonių ir kitų šaltinių. Prioritetai gali kisti kiekvienais metais ar bet kada, kai kyla naujų sunkumų. Be to, prireikus (pvz., skubos atvejais) valstybių narių institucijos atlieka patikrinimus ir bandymus, kurie nebūtinai numatyti jų programose. Tik kelios šalys[11] aiškiai įtraukė tekstilės gaminius į savo nacionalines rinkos priežiūros programas. Apskritai, net jeigu programose aiškiai minimi tekstilės gaminiai, rinkos priežiūros kontrolė apima suderinamumo patikras, kurios nepatenka į Reglamento taikymo sritį, pvz., saugos klausimus, tokius kaip raištelių ilgis, sagos ir atskiros smulkios dalys, dėl kurių kyla pavojus užspringti. Be bendro pobūdžio rinkos priežiūros institucijų, esama ir kitų įstaigų, siekiančių apsaugoti įmones ir vartotojus nuo nesąžiningos konkurencijos ir klaidinančios reklamos[12]. Į šias įstaigas gali tiesiogiai kreiptis visi, turintys įtarimų dėl tokios praktikos. Nėra vieno bendro požiūrio į skirtingus tikrinimo, susijusio su Tekstilės reglamentu, tipus, nes svarba, kurią valstybės narės teikia kiekvienam tikrinimo tipui, šiek tiek skiriasi. Nacionalinių institucijų apklausos rezultatai parodė, kad reguliarus periodiškas tikrinimas ir ad hoc kontrolė yra labiausiai paplitusios tikrinimo rūšys daugumoje valstybių narių. Tiesioginiai ryšiai su gamintojais ir kitais ekonominės veiklos vykdytojais ne tokie svarbūs. Apklausa išryškino dvi rinkos priežiūros institucijų praneštas problemas dėl Reglamento taikymo: - įmonės nesilaiko reikalavimų, ypač: naudoja tekstilės pluoštų pavadinimus, kurie nenurodyti I priede; nenurodo pluošto sudėties šalies, į kurios rinką gaminys tiekiamas, valstybine kalba; etiketėse ar žymenyse neteisingai nurodo pluoštų sudėtis; apskritai nepateikia jokių etikečių ar žymenų; - priemonės: nacionalinių institucijų rinkos priežiūros ir tikrinimo veiklai trukdo riboti turimi žmogiškieji ir finansiniai ištekliai, todėl bandinių, kuriuos galima patikrinti, skaičius nėra didelis. Nors Sąjungos lygmeniu statistinių duomenų apie tekstilės gaminių atitiktį Reglamentui nėra, apskritai panašu, kad rinkos priežiūros institucijos ar muitinės įstaigos didelių problemų neužfiksavo – galbūt dėl to, kad ne visada laiko tekstilės pluoštų sudėtį didelę riziką keliančiu prioritetu. Vis dėlto panašu, kad atitikties lygmuo ne visada pakankamas[13]. Kai tekstilės gaminių pluoštų sudėties patikra ir kontrolė nėra vykdomos pakankamai, atsiranda rizika vartotojams įsigyti gaminius, ant kurių nurodyta, kad jų sudėtyje yra brangių pluoštų (pvz., kašmyro, šilko), nors iš tiesų jie pagaminti iš pigesnių pluoštų. Todėl Komisija ragina valstybes nares aktyviau dalyvauti bendruose vykdymo užtikrinimo veiksmuose, kurie nacionalinėms institucijoms suteikia galimybę dalintis ištekliais, patirtimi ir rezultatais, užtikrinant koordinuotą ir suderintą požiūrį į vykdymo užtikrinimą. Komisija gali bendrai finansuoti tokius bendrai vykdomus veiksmus, taip pat ir tekstilės pluoštų sudėties srityje[14]. 3.4.1. Sankcijos už Tekstilės reglamento pažeidimus Valstybės narės numatė įvairių sankcijų, įskaitant administracines ir teismines, už Tekstilės reglamento pažeidimus. Ko gero, griežčiausia administracinė sankcija – reikalavimų neatitinkančio gaminio išėmimas iš rinkos, bet panašu, kad ji taikoma tik išimtiniais atvejais. Sankcijų griežtumas gerokai skiriasi skirtingose valstybėse narėse, todėl kai kurie suinteresuotieji subjektai pasiūlė, kad pagal Reglamentą būtų įdiegta suderinta europinė sistema. (Komunikate Vidaus rinkos vizija[15] Komisija pažymėjo ketinanti apsvarstyti pasiūlymą dėl teisėkūros procedūra priimamo akto, kuris įgyvendintų suderintą požiūrį į ekonomines sankcijas pramonės gaminių vidaus rinkoje). Komisijos apklausos parodė, kad suinteresuotųjų subjektų žinios ir turima informacija apie sankcijas yra gana ribotos. Kai kurių nuomone, sankcijos nėra pakankamai griežtos, nes baudos neatgraso nuo pažeidimų. 3.5. Komisijos gairės Siekdama papildyti Reglamentą, Komisija parengė dažnai užduodamų klausimų (DUK) sąrašą, kad įmonės gautų atsakymus į su Reglamento taikymu susijusius klausimus. Sąrašas atnaujinamas reguliariai, jis skelbiamas Komisijos interneto svetainėje[16]. Vis dėlto atsakymuose Reglamento nuostatos neaiškinamos, nes privalomą teisinę galią turintis ES teisės aktų aiškinimas yra išimtinė Europos Sąjungos Teisingumo Teismo kompetencija. Įvertinus DUK naudojimo patirtį ir po konsultacijų su suinteresuotaisiais subjektais bei valstybėmis narėmis, susiformavo bendra nuomonė, kad DUK sąrašas galėtų būti pakeistas ar papildytas labiau struktūruotu ir išsamesniu gairių dokumentu, kuriame būtų apžvelgti pagrindiniai su Reglamento supratimu susiję klausimai. Vis dėlto jame nebūtų aiškinamos Reglamento nuostatos, nes, kaip teigta pirmiau, privalomą teisinę galią turintis ES teisės aktų aiškinimas yra išimtinė Europos Sąjungos Teisingumo Teismo kompetencija. Dokumentas galėtų būti aptartas ir patobulintas pasitelkus TEG. TEG atlieka svarbų vaidmenį taikant Reglamentą. TEG perėmė ankstesnės darbo grupės užduotis, išskyrus užduotis, susijusias su perkėlimu į nacionalinę teisę, nes tiesiogiai taikomam Reglamentui tai nebetaikytina. TEG diskutuoja ir keičiasi nuomonėmis apie Reglamento taikymą bei renka informaciją, kad geriau suvoktų sunkumus ir pasiūlytų bendrai suprantamą jo nuostatų interpretaciją. TEG sudaro valstybių narių atstovai, o suinteresuotųjų subjektų ekspertai prireikus dalyvauja posėdžiuose kaip stebėtojai. 3.6. Standartizavimas Reglamento 19 straipsnyje reikalaujama, kad tikrinimai siekiant nustatyti tekstilės gaminių pluoštų sudėtį būtų atliekami taikant VIII priede išvardytus dviejų ir trijų komponentų tekstilės pluoštų mišinių kiekybinės analizės metodus arba darniuosius standartus. Dėl šių standartų galimo taikymo Komisija svarsto pateikti standartizacijos prašymą Europos standartizacijos komitetui (CEN). Į prašymą preliminariai gali būti įtraukta: - kiekybinio vertinimo metodų (VIII priedo ir EN ISO standartų) patikra; - reikalavimų skirtumų nustatymas ir galimi taisomieji veiksmai; - tekstilės gaminių, sudarytų iš dviejų ir trijų komponentų pluoštų mišinių, analizės darniųjų standartų kūrimas. Kelios valstybės narės atkreipė dėmesį, kad nėra vieno įsigalėjusio metodo pluoštų nustatymui. Nuomonės skiriasi, kokie yra optinio, cheminio ir infraraudonųjų spindulių metodų, skirtų pluoštui nustatyti, privalumai ir trūkumai. 4. NAUJI TEKSTILĖS PLUOŠTŲ PAVADINIMAI 4.1. Reglamento nuostatos Norint naują pluoštą įtraukti į ankstesniųjų tekstilės direktyvų priedus, reikėdavo ilgos procedūros (nuo pradinio prašymo patvirtinti naują pluoštą iki jo teisinio priėmimo Europos Sąjungos lygmeniu[17]), o po to ES valstybės narės turėdavo pritaikyti savo nacionalinės teisės aktus. Dėl to valdžios institucijoms buvo užkraunama administracinė našta, įmonės prarasdavo pajamų, o naujo pluošto pateikimas į rinką užtrukdavo, ypač tai įmonei, kuri tą pluoštą sukūrė. Toks delsimas buvo suvokiamas kaip apribojimas, darantis neigiamą poveikį inovacijoms. Pagal Tekstilės reglamentą, nauji pluoštų pavadinimai gali būti įtraukti Komisijos deleguotaisiais aktais, kurie yra taikomi tiesiogiai – nėra reikalaujama, kad valstybės narės dėl jų taikytų kokias nors įgyvendinimo procedūras. Pagal Reglamento 5 straipsnį tekstilės gaminių pluoštų sudėties aprašymui etiketėse ir žymenyse turi būti vartojami tik I priede išvardyti tekstilės pluoštų pavadinimai. I priede dabar nurodomos dvi pluoštų pavadinimų grupės: į 1 lentelę įtraukti natūralūs pluoštai (1–18 punktai), tokie kaip vilna, šilkas, medvilnė ir linas, o į 2 lentelę įtraukti cheminiai pluoštai (19–49 punktai)[18], tokie kaip viskozė, nailonas, poliesteris ir elastanas. Prie kiekvieno pluošto pavadinimo pateikiamas apibūdinimas. Į Tekstilės reglamentą buvo įtraukta nauja nuostata (6 straipsnis), pagal kurią gamintojas arba gamintojo vardu veikiantis asmuo gali teikti prašymą Komisijai įtraukti naują tekstilės pluošto pavadinimą į I priede išdėstytą sąrašą. Su prašymu turi būti pateikti techniniai dokumentai[19], kuriuose nurodoma bent ši informacija: - informacija apie tekstilės pluošto siūlomą pavadinimą ir apibūdinimą; - nustatymo ir kiekybinio vertinimo metodai; - tam tikri pluoštų parametrai ir savybės; - gamybos procesas ir reikšmė vartotojams. Pareiškėjas turi pateikti Komisijai naujo gryno tekstilės pluošto ir atitinkamų tekstilės pluoštų mišinių reprezentacinius bandinius, kad būtų galima patvirtinti pluošto nustatymo ir kiekybinio vertinimo analizės metodus. 4.2. Nauji pluoštų pavadinimai Šioje ataskaitoje atsižvelgiama į tris prašymus patvirtinti naujus pluoštų pavadinimus. Du iš jų buvo pateikti prieš įsigaliojant Tekstilės reglamentui, o jų atitinkamų techninių dokumentų vertinimas buvo užbaigtas, kai Reglamentas jau buvo taikomas. Vis dėlto laikyta, kad informacijos tuose dokumentuose pateikta pakankamai, kad būtų galima priimti sprendimą pagal Reglamente išdėstytus reikalavimus. Pirmasis prašymas dėl „polipropileno / poliamido dviejų komponentų pluošto“ buvo pateiktas Komisijai 2005 m. pagal senąsias tekstilės direktyvas. Pavadinimas buvo įtrauktas į naujai parengto Tekstilės reglamento I priedo sąrašą remiantis Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) Nr. 286/2012.[20] Antrasis prašymas, susijęs su bendriniu pavadinimu „triexta“ (poliesterio pluošto rūšis), Komisijai buvo pateiktas 2011 m. pradžioje. Kartu su TEG išanalizavusi techninius dokumentus Komisija nusprendė, kad prašymas priimtinas. Tada buvo atlikta išsami techninė analizė, kad būtų galima patvirtinti pasiūlytą pluošto apibūdinimą, patikrinti pluošto savybes ir patvirtinti parametrus, pagal kuriuos šį pluoštą būtų galima atskirti nuo kitų pluoštų. Analizės rezultatai buvo pristatyti valstybių narių ir suinteresuotųjų subjektų ekspertams ir su jais aptarti. Jie skelbiami viešai[21]. Šios rūšies pluoštas, paprastai prekybos ir techniniuose dokumentuose nurodomas kaip PTT (politrimetileno tereftalatas), pirmą kartą patentuotas dvidešimto amžiaus penktajame dešimtmetyje, ir nuo tada rinkoje galima jo įsigyti kaip poliesterio. Be to, jo cheminės savybės mažai skiriasi nuo kitų poliesterio pluoštų, todėl jį galima įvardyti kaip poliesterį. 2014 m. gegužės pabaigoje atlikusi galutinį įvertinimą, Komisija pranešė pareiškėjui, kad „triexta“ pluoštas į Reglamento I priedą įtrauktas nebus. Trečiąjį prašymą, susijusį su bendriniu pavadinimu „poliakrilatas“, Komisija gavo 2014 m. sausio mėn., jau priėmus Reglamentą. Išnagrinėjus techninius dokumentus, buvo nuspręsta, kad prašymas priimtinas. Procedūra vis dar tebevykdoma. Galutinio sprendimo dar nėra, tikimasi, kad jis bus priimtas kitais metais. 4.3. Prašymų patvirtinti naujus tekstilės pluoštų pavadinimus nagrinėjimas Nė vienam iš minėtų prašymų patvirtinti naujus tekstilės pluoštų pavadinimus nebuvo taikyta pilna vertinimo procedūra, nustatyta Tekstilės reglamente, t. y., nuo pradinio prašymo teikimo iki teisinio jo priėmimo Europos Sąjungos lygmeniu. Todėl negalima išsamiai įvertinti, ar Reglamentu veiksmingai ir našiai supaprastinta ir pagreitinta I priedo keitimo, įtraukiant naujus pluoštų pavadinimus, procedūra. Vis dėlto tikėtina, kad naujų pluoštų įtraukimo į I priedo sąrašą procedūrą gerokai pagreitina naudojimasis Komisijos reglamentu, o ne direktyvomis ir komiteto procedūra. Kalbant apie prašymus, pateiktus nuo 2011 m., pateikta informacija atitiko būtiniausius II priedo reikalavimus, o pareiškėjų taip pat buvo paprašyta pristatyti pluoštų savybes TEG posėdžio metu ir prireikus suteikti papildomos informacijos Komisijos tarnyboms. Nors trūksta patirties vykdant naujas prašymų nagrinėjimo procedūras ir tvirtinant naujus pluoštų pavadinimus, Komisija mano, kad ir procedūros, ir kriterijai šiuo metu yra suderinti ir tinkami. Vis dėlto, laikantis galiojančių reglamentavimo sistemos nuostatų, kai kuriuos praktinius aspektus galima patobulinti, ypač suteikiant daugiau galimybių konsultuotis su suinteresuotaisiais subjektais. 5. IŠVADOS IR PERSPEKTYVOS Reglamente nustatytas laikotarpis Reglamento taikymo įvertinimui atlikti buvo ribotas (2012–2014 m.) ir kol kas nepakankamas norint nustatyti visus teisės aktų privalumus ir trūkumus. Bendri apklausos ir konsultacijų su valstybių narių bei suinteresuotųjų subjektų ekspertais rezultatai, panašu, rodo, kad nuo tada, kai Reglamentas įsigaliojo, jis veikė gerai. Reglamente nustatomos tinkamos priemonės jo tikslams įgyvendinti – tokiems, kaip tinkamas vidaus rinkos veikimas, tikslios informacijos teikimas vartotojams, lankstesnės nuostatos, kad būtų galima pritaikyti teisės aktus prie technologinių pokyčių, ir reglamentavimo sistemos supaprastinimas. Perėjus nuo trijų direktyvų prie vieno reglamento, įmonės ir vartotojai susiduria su mažiau biurokratinių kliūčių ir gauna daugiau teisinio tikrumo. Praktiniai ir su atitiktimi susiję klausimai, vis dar kylantys specialistams, gali būti paaiškinti įvairiais būdais, ypač teikiant technines rekomendacijas. Dėl naujų nuostatų įmonės galbūt patiria daugiau sąnaudų, bet galima manyti, kad jas atsveria išsamesnė informacija vartotojams. Todėl, nors ir yra praktinių iššūkių, susijusių su tam tikrų galiojančios reglamentavimo sistemos nuostatų taikymu, nebuvo nustatyta esminių trūkumų, nenuoseklumo atvejų ar administracinės naštos, dėl kurių reikėtų keisti Reglamentą. Atsižvelgdama į pirmiau išdėstytus faktus ir siekdama pagerinti galiojančią reglamentavimo sistemą, Komisija daro išvadą, kad būtų galima numatyti tokius veiksmus: - išleisti gairių dokumentą, grindžiamą esamais DUK, kuriame būtų paaiškinti įvairūs Tekstilės reglamento aspektai; - ištirti praktines galimybes pagerinti prašymų patvirtinti naujus pluoštų pavadinimus nagrinėjimą; - apsvarstyti, ar pateikti prašymą atitinkamoms Europos standartizacijos institucijoms, ypač CEN, kad jos atliktų standartizavimo darbus. Be to, Komisija, padedama valstybių narių ir susijusių suinteresuotųjų subjektų, ir toliau vykdys tęstinę Reglamento stebėseną. Valstybės narės taip pat bus skatinamos apsvarstyti, ar reikia papildomo tekstilės gaminių tikrinimo ir kontrolės pagal jų nacionalines rinkos priežiūros programas. [1] 2011 m. rugsėjo 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1007/2011 dėl tekstilės pluoštų pavadinimų ir susijusio tekstilės gaminių pluoštų sudėties ženklinimo ir žymėjimo (OL L 272, 2011 10 18, p. 1). [2] Daugiau informacijos apie TEG posėdžius rasite http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/textiles/documents/index_en.htm. [3] Kaip apibrėžta Reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkte, tekstilės gaminys yra „neapdorotas, pusiau apdorotas, apdorotas, pusiau pagamintas, pagamintas, pusiau pasiūtas ar pasiūtas gaminys, sudarytas tik iš tekstilės pluoštų, neatsižvelgiant į taikytą sumaišymo ar sujungimo būdą“. [4] Tekstilės gaminiai, įtraukti į kitų gaminių sudėtį ir sudarantys neatskiriamą jų dalį, jeigu nurodoma jų sudėtis, taip pat laikytini tekstilės gaminiais (2 straipsnio 2 dalies d punktas). [5] Komisijos ataskaita Europos Parlamentui ir Tarybai dėl galimų naujų tekstilės gaminių ženklinimo reikalavimų ir dėl alergenų tekstilės gaminiuose tyrimo, COM(2013) 656 final, 2013 m. rugsėjo 25 d. [6] Dėl klausimynų susitarė valstybių narių ekspertai ir Komisija. [7] Klausimynų atsakymų santrauką galite rasti http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/5710 ir http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/5711. [8] Nyderlandai atsakymų nepateikė. [9] Kelios užklausos susijusios su nepatenkančiais į Reglamento taikymo sritį klausimais, pvz., dydžio ženklinimu arba gaminio priežiūros ženklinimu. [10] Sistema RAPEX sukurta remiantis direktyva dėl bendros gaminių saugos (DBGS) dėl suderintų ir nesuderintų vartojimo produktų ir pritaikyta visiems suderintiems produktams pagal Reglamentą (ES) Nr. 765/2008. Kiekvieną savaitę Komisijos tarnybos skelbia visus RAPEX pranešimus interneto svetainėje http://ec.europa.eu/consumers/safety/rapex/index_en.htm. [11] Kelios valstybės narės (Bulgarija, Prancūzija, Kroatija, Latvija, Lietuva, Portugalija ir Rumunija) ir Norvegija. [12] Pvz., Vokietijos nepriklausoma ir nekomercinė stebėsenos institucija „Wettbewerbszentrale“. [13] Vienoje valstybėje narėje maždaug 35 proc. patikrintų gaminių pluoštų sudėtis buvo netiksli, o maždaug 33 proc. patikrintų gaminių etiketės buvo netikslios. [14] Daugiau informacijos rasite interneto svetainėje www.prosafe.org. [15] Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai ir Europos ekonominių ir socialinių reikalų komitetui Pramonės gaminių vidaus rinkos vizija (COM(2014) 25 final, 2014 m. sausio 22 d.) [16] http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/textiles/files/regulation-1007-2011-faq_en.pdf. [17] Nauji pluoštų pavadinimai buvo įtraukti komiteto procedūra pagal ankstesniąją sistemą. [18] Pagal pirmąjį deleguotąjį aktą pagal Reglamentą. [19] Būtiniausi reikalavimai, taikomi techniniams dokumentams, teikiamiems su prašymu, yra išdėstyti Reglamento II priede. [20] 2012 m. sausio 27 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 286/2012, kuriuo iš dalies keičiami Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1007/2011 dėl tekstilės pluoštų pavadinimų ir susijusio tekstilės gaminių pluoštų sudėties ženklinimo ir žymėjimo I priedas (dėl naujo tekstilės pluošto pavadinimo įtraukimo) ir VIII ir IX priedai (dėl derinimo prie technikos pažangos) (OL L 95, 2012 3 31, p. 1). [21] Analizę galima rasti: https://ec.europa.eu/jrc/sites/default/files/ptt_final_report_revision_1_v_14_03_05.pdf.