LT    LT  EUROPOS BENDRIJ Ų KOMISIJA 
Briuselis, 21.04.2004 
KOM (2004) 279 galutinis 
2004/0084 (COD) 
Pasiūlymas 
EUROPOS PARLAMENTO IR  TARYBOS DIREKTYVA 
dėl vyrų ir moter ų lygių galimybi ų ir vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris užimtumo bei 
profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo 
(nauja redakcija) 
 
(pateikta Komisijos) 
 
LT 2   LT AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS  
1. BENDROSIOS NUOSTATOS 
Šio pasiūlymo Europos Parlamentui ir Tarybai tikslas yra supaprastinti, modernizuoti ir 
patobulinti Bendrijos teis ės aktus vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris sr ityje viename tekste 
pateikiant savo turiniu artim ų direktyv ų nuostatas, kad visiems pilie čiams Bendrijos teis ės 
aktai tapt ų aiškesni ir veiksmingesni. Šiame direktyvos pasi ūlyme atsižvelgiama į naują 
bendrąją teisinę ir politin ę aplinką, kurios tikslas yra užtikrinti, kad S ąjunga tapt ų atviresnė, 
suprantamesn ė ir artimesn ė kasdieniam gyvenimui. 
Vienodas poži ūris į vyrus ir moteris yra pagrindinis Europos S ąjungos principas. Iš pat 
pradžių šį principą suformulavo pirmin ės teisės aktai, pateikti Romos Sutartyje, o paskui j į 
sustiprino v ėlesnės pataisos, ir tokiu b ūdu jis tapo neatskiriama Europos S ąjungos socialin ės 
politikos dalimi. 
Vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris principas išsirutuliojo iš atskiros Romos sutarties 
nuostatos d ėl vienodo darbo užmokes čio iki labai svarbaus ir pla čiai pritaikomo acquis  
lygybės srityje – šis bruo žas iškelia Europ ą į pirmą vietą tarptautiniu mastu. EB steigimo 
sutarties 2 straipsnyje vyr ų ir moterų lygybė pripažįstama kaip pagrindinis principas ir vienas 
iš Bendrijos tiksl ų bei uždavini ų. Be to, EB steigimo Sutarties 3 straipsnio 2 dalyje Bendrijai 
paskiriama speciali misija, t. y. užtikrinti vyr ų ir moterų lygybę visose savo veiklos srityse. 
Amsterdamo sutartis ženkliai prapl ėtė pirminę teisę ir Europos S ąjungos galimybes imtis 
veiksmų moterų ir vyrų lygių galimybi ų ir vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris srityje, 
suteikdama Bendrijos teis ės aktų leidėjui konkre čius teisinius pagrindus (13, 137, 141 
straipsniai).Šie Sutarties poky čiai tiksliai įkūnija Teismo išaiškinim ą, kad diskriminacijos d ėl 
lyties panaikinimas yra pagrindini ų teisių dalis. Teismas pabr ėžė, kad 141 straipsnis (kaip ir 
EB steigimo sutarties buvusio 119 stra ipsnio atveju) yra Bendrijos, kuri n ėra vien tik 
ekonomin ė sąjunga ir kuri tuo pat metu bendr ų veiksmų dėka turi užtikrinti socialin ę pažangą 
ir nuolatin į gyvenimo ir darbo s ąlygų gerėjimą, socialini ų tikslų dalis. Teismas padar ė išvadą, 
kad EB steigimo sutarties 141 straipsnyje numatytas ekonominis tikslas t ėra antras po 
socialinio tikslo, kurio siekiama ta pa čia nuostata, išreiškian čia pagrindin ę teisę1. 
2000 m. gruodžio 7 d. Nicoje pasirašytos Europos S ąjungos pagrindini ų teisių chartijos 23 
straipsnyje vyr ų ir moterų lygybė pripažįstama kaip pagrindinis principas. 
Antrinės teisės srityje taip pat buvo pasiekta didel ės pažangos. Galiojan čios direktyvos pad ėjo 
teisinius pagrindus radikalia i pakeisti nacionalinius teis ės aktus, poži ūrį ir aktų taikymo 
tvarką, o Teismo praktika pad ėjo išaiškinti ir išpl ėsti vienodo poži ūrio principo aiškinim ą ir 
taikymo srit į. 
Nuo pirmosios direktyvos (75/117/EEB) d ėl vienodo darbo užmokes čio, kuri 1975 m. buvo 
priimta buvusio 100 straipsnio  pagrindu ir kuri toliau įgyvendino ir taik ė EB steigimo 
sutarties buvus į 119 straipsn į, vienodo poži ūrio taikymo sritis buvo išpl ėsta, kad b ūtų galima 
apimti kitas socialin ės politikos sritis. 1976 m. EB steigi mo sutarties buvusio 235 straipsnio 
pagrindu buvo priimta antroji direktyva d ėl vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris principo 
taikymo įsidarbinimo, profesin io mokymo, pareig ų paaukštinimo ir darbo s ąlygų atžvilgiu 
                                                 
1 2000 m. vasario 10 d. Teismo sprendimas. Deutsche Post AG  prieš Elisabeth Sievers  (C-270/97) ir 
Brunhilde Schrage  (C-271/97). Bendrosios bylos C-270/97 ir C-271/97. ECR 2000 p. I-00929 
 
LT 3   LT (Direktyva 76/207/EEB). 1979 m. buvusio 235 straipsnio pagrindu buvo priimta tre čioji 
direktyva (79/7/EEB) d ėl laipsniško vienodo poži ūrio principo įgyvendinimo socialin ės 
apsaugos srityje ( įstatymu nustatytos socialin ės apsaugos sistemos). 
1986 m. buvo priimtos dar dvi direktyvos: viena EB steigimo sutarties buvusi ų 100 ir 235 
straipsnių pagrindu d ėl profesini ų socialinės apsaugos sistem ų (86/378/EEB), o kita – EB 
steigimo sutarties buvusio 235 straipsnio pagrindu d ėl vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris, 
kurie savarankiškai ver čiasi kokia nors veikla, įskaitant žem ės ūkį, įgyvendinimo ir d ėl 
savarankiškai dirban čių moterų apsaugos n ėštumo metu ir joms tapus motinomis 
(86/613/EEB). 
Vėlesnės Sutarties pataisos leido priimti direktyvas, suteikian čias naujus teisinius pagrindus ir 
per kitas proced ūras pabrėžiančias, inter alia , vaidmen į, kurį gali vaidinti socialiniai 
partneriai, lygyb ės srityje, b ūtent, EB steigimo sutarties buvus io 118A straipsnio pagrindu 
priimtą direktyvą dėl nėštumo ir motinyst ės apsaugos (92/85/EEB) ir direktyv ą dėl tėvystės 
atostogų (96/34/EB). Direktyva 96/34/EB buvo pirm oji direktyva, priimta patvirtinus pirm ąjį 
susitarimą dėl socialini ų partnerių Bendrijos mastu po Mastrichto  sutarties pagal susitarim ą 
dėl socialin ės politikos, prid ėtą prie Europos bendrijos stei gimo sutarties protokolo d ėl 
socialinės politikos (Nr. 14), ypa č jo 4 straipsnio 2 dal į. 
Kai Teisingumo Teismas paskelb ė kelis svarbius sprendimus, po Barber bylos reik ėjo priimti 
Direktyvą 96/97/EB, iš dalies kei čiančią Direktyv ą 86/378/EEB, siekiant užtikrinti atitikt į tarp 
Direktyvos 86/378/EB ir buvusio 119 straipsnio (naujojo 141 straipsnio), kaip išaiškino 
Teismas Barber byloje ir v ėlesniuose sprendimuose. 
Teismo praktika ir poreiki s užtikrinti Bendrijos teis ės aktų veiksmingum ą paskatino Taryb ą, 
remiantis Komisijos pasi ūlymu, priimti Direktyv ą 97/80/EB d ėl įrodinėjimo pareigos pagal 
susitarimą dėl socialinės politikos, prid ėtą prie Europos bendrijos st eigimo sutarties protokolo 
dėl socialinės politikos (Nr. 14), ypa č jo 2 straipsnio 2 dal į. 
Esamos direktyvos (su pakeitimais) sukuria patikim ą teisinį pagrindą, kadangi jos paremtos 
skirtingomis teisin ėmis bazėmis. Tačiau neabejotina, kad jas reikia  atnaujinti ir supaprastinti 
siekiant užtikrinti daugiau aiš kumo ir tikrumo visoje išsipl ėtusioje Sąjungoje ir no rint, kad jos 
būtų labiau suprantamos. 
Naujausi Direktyvos 76/207/EEB pakeitimai, pa daryti Direktyva 2002/73/EB, remiantis EB 
steigimo sutarties 141 stra ipsnio 3 dalimi, ir pasi ūlyti Amsterdamo sutartimi, parod ė, kad 
teisės aktų leidėjas sutinka, kad yra b ūtina atnaujinti esamas dire ktyvas (kai kurioms iš j ų yra 
daugiau kaip dvidešimt met ų). Direktyvoje 2002/73/EB atsižvelgiama į naujausius Sutarties 
pokyčius (pasirašius Amsterdamo sutart į, teisinės priemon ės, skirtos vienodo poži ūrio 
principui įgyvendinti ir vyr ų ir moterų lygybei užtikrinti, buvo ženkliai prapl ėstos), Teismo 
praktiką (kuri pastebimai išvyst ė vienodo poži ūrio princip ą) ir kitų panašių teisės aktų 
priėmimą (Direktyvos 2000/43/EB ir 2000/78/EB, pagr įstos EB steigimo sutarties 13 
straipsniu). 
 
LT 4   LT Atsižvelgiant į tai, pripaž įstama, kad supaprastinti, mode rnizuoti ir patobulinti teis ės aktus dėl 
vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris yra prioritetin ė politikos sritis2. Bendrasis tikslas 
supaprastinti ir patobulinti teisin ę terpę yra ypač svarbus teis ės aktų dėl vienodo poži ūrio 
atveju, kadangi šie ak tai tiesiogiai daro įtaką atskiriems vyrams ir moterims, tod ėl reikia, kad 
būtų aiškiai išd ėstytos jų individualios teis ės. 
2. KONSULTACIJ Ų IR POVEIKIO ĮVERTINIMO REZULTATAI 
2003 m. biržel į Komisija prad ėjo konsultacijas internete3, kviesdama valstybes nares ir kitas 
suinteresuot ąsias šalis (socialinius partnerius, NVO, moter ų asociacijas ir pa vienius asmenis) 
pareikšti savo nuomon ę dėl Komisijos iniciatyvos. Konsultacijos buvo pagr įstos Pasirinkimo 
galimybių dokumentu, nurodan čiu tris galimybes, kurias galima rinktis supaprastinant, 
modernizuojant ir  tobulinant teis ės aktus vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris srityje. Iš valstybi ų 
narių, socialini ų partnerių, institucij ų, įgyvendinan čių vienodo poži ūrio princip ą, ir NVO buvo 
gauta trisdešimt atsakym ų. Pastabos buvo visais atžvilgiai s konstruktyvios. Daugelyje atsakym ų 
buvo pritariama poži ūriui, kad teis ės aktus b ūtina supaprastinti, mode rnizuoti ir tobulinti. 
Plačiąja prasme, atsakymus pateikusios vyriausyb ės ir pramon ės, prekybos bei laisv ųjų profesijų 
suinteresuotosios šalys labiau r ėmė mažesnius poky čius žadan čią galimyb ę, o darbuotoj ų 
atstovai ir NVO ri nkosi didesnius poky čius Bendrijos teis ės aktų sistemoje. 
2003 m. spalio 3 d. įvyko neoficialus sus itikimas su valstybi ų narių, stojančiųjų šalių ir ELPA 
šalių ekspertais. Per susirinkim ą buvo aiškinamos politikos kryp čių pasirinkimo galimyb ės ir 
vyko išsamios diskusijos apie šias galimybes.  Komisijos iniciatyva išaiškinti Bendrijos teis ės 
aktus ir juos supaprastinti, tuo pa čiu išsaugant acquis , buvo visuotinai priimta kaip teisinga 
pozicija. Kai kurie dalyviai palaik ė vien tik kodifikavim ą, tačiau paaišk ėjo, kad kiti labiau r ėmė 
saikingus pakeitimus parengiant nauj ą esamų teisės aktų redakciją, nors buvo dalyvi ų, kurie siūlė 
radikalesn ę poziciją. Buvo pabr ėžta būtinybė visiškai išsaugoti esam ą acquis  įtraukiant tik tuos 
Teismo sprendimus, kurie įsigalėjo kaip Teismo praktika. 
Buvo pasikeista neoficialia nuom one su socialiniais partneriais iš visos ES (UNICE, CEEP, 
UEAPME, ETUC). 
2003 m. spalio 19 d. Komisijos vyr ų ir moterų lygių galimybi ų patariamasis komitetas pri ėmė 
nuomonę šiuo klausimu išaiškin damas, kad, atsižvelgiant į komiteto pob ūdį ir jo narių statusą, ši 
nuomonė neatspindi valstybi ų narių vyriausybi ų nuomonės ir jų neįpareigoja. Šia nuomone 
palaikoma nauja direktyvos redakcija, įskaitant direktyv ą dėl motinyst ės. UNICE, UEAPME ir 
CEEP atstovai patvirtino ir prie nuomon ės pridėjo atskirą poziciją, remiančią supaprastinim ą 
nekeičiant esamų teisės aktų. 
Be to, Komisijos ta rnybos atliko išpl ėstinį poveikio įvertinimą (pridedamas kaip priedas). 
Išsamiai analizuojant EB teis ės aktų dėl vienodo poži ūrio tobulinimo galimybes, atrodyt ų, kad 
nauja direktyvos redakcija labiausiai patenkint ų Bendrijos acquis  atnaujinimo, 
supaprastinimo, modernizavimo ir tobulinimo reikmes. Tod ėl siūloma parengti direktyv ą: 
                                                 
2 2003 m. sausio 24 d. Komisijos Komunikatas Tarybai, Europos Parlamentui bei Ekonomikos ir 
socialinių reikalų komitetui „Bendrijos acquis  atnaujinimas ir supapr astinimas“, KOM(2003)71 
galutinis. 
3 http://europa.eu.int/comm/employment_s ocial/soc-prot/schemes/index_en.htm  
 
LT 5   LT – kurioje b ūtų pateiktas vientisas nuoseklus tekstas, pagr įstas konsoliduotomis 
direktyvomis, suskirstytas sk yriais, nurodantis horizontali ąsias ir speciali ąsias 
nuostatas bei nuoseklius apbr ėžimus, kurios tekstas atspind ėtų ryšius tarp įvairių 
vienodo poži ūrio aspekt ų ir parodyt ų, kaip jie yra tarpusavyje susij ę remiantis 
bendraisiais principais. 
– kuri aiškiai atspind ėtų nusistovėjusią Teismo praktik ą ir tokiu b ūdu sustiprint ų teisinį 
tikrumą ir aiškum ą. 
– kuri aiškiai parodyt ų Direktyvos 2002/73/EB  ir direktyvos d ėl įrodinėjimo pareigos 
panaikinimo, nagrin ėjant bylas d ėl diskriminacijos d ėl lyties vienodo darbo 
užmokesčio ir profesin ės socialin ės apsaugos sistem ų atžvilgiu, horizontali ųjų 
nuostatų taikymą. 
– kuri suteikt ų reikiam ą pagrind ą, užtikrinant į veiksming ą vienodo poži ūrio 
įgyvendinim ą, kad būtų galima pasiekti Bendrijos socialin ės ir ekonomin ės politikos 
tikslus. 
Šiame pasi ūlyme pateikiama galimyb ė sujungti visas direktyvas, įgyvendinan čias vienodo 
vyrų ir moterų darbo užmokes čio princip ą (įskaitant vienod ą požiūrį profesinėse socialin ės 
apsaugos sistemose), ir direktyvas d ėl vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris principo taikymo 
įsidarbinimo, profes inio mokymo, pareig ų paaukštinimo ir darbo s ąlygų atžvilgiu bei 
direktyvą dėl įrodinėjimo pareigos. 
Šis pasiūlymas turi kelis tikslus: pirmiausia jis pa teikiamas kaip vienas dokumentas patogumo 
skaitytojui ir aiškumo tikslais;  jis supaprastina vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris principo 
įgyvendinim ą darbo ir profesijos atžvilgiu; ir pagaliau jis pagerina ši ų sričių acquis  
integruodamas Teismo praktik ą. 
3. DIREKTYVOS PASI ŪLYME NUSTATYTOS PRIEMON ĖS 
Apskritai šio Europos Parlamen to ir Tarybos direktyvos pasi ūlymo tikslas yra įgyvendinti 
vienodo poži ūrio princip ą tose srityse, kurias ap ėmė ankstesn ės direktyvos, sujungus ir 
pertvarkius jas viename tekste. Tod ėl šio pasiūlymo tikslas yra: 
– užtikrinti moter ų ir vyrų lygių galimybi ų ir vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris princip ų 
įgyvendinim ą įsidarbinimo, profesinio mokymo, pareig ų paaukštinimo ir darbo s ąlygų 
atžvilgiu, įskaitant vienod ą užmokest į vyrams ir moterims už vienod ą arba vienodos vert ės 
darbą, ir 
– užtikrinti, kad valstybi ų narių taikomos priemon ės vienodo darbo užmokes čio ir vienodo 
požiūrio principams įgyvendinti b ūtų veiksmingesn ės ir kad šios priemon ės padėtų visiems 
asmenims, manantiems, kad jie buvo nuskriaus ti, nes šie principai jiems nebuvo taikomi, įgyti 
arba pareikšti savo te ises teismine tvarka, prieš tai pasinaudojus galimybe kreiptis į kitas 
kompetentingas institucijas. 
Pagrindin ės naujos šio pasi ūlymo nuostatos:  
– ETT praktikos integravimas vis ų pirma dėl: 
 
LT 6   LT – vienodas darbo užmokestis iš to paties šaltinio – Lawrence  ir Allonby  sprendimai4 – (žr. šio 
pasiūlymo 4 straipsn į ir 9 konstatuojam ąją dalį); 
– vienodas poži ūris ir valstyb ės tarnautoj ų pensijų sistemos – Teismo praktika Beune , 
Evrenopoulos  ir Niemi  sprendim ų5 pagrindu – (žr. šio pasi ūlymo 6 straipsnio 2 dal į ir 12 
konstatuojam ąją dalį); 
– nėščių darbuotoj ų apsaugos d ėl visų darbo sąlygų, o ne tik teis ės grįžti į savo darb ą ar 
lygiavertes pareigas, išpl ėtimo paaiškinimas – Direktyva 2 002/73/EB padaryti pakeitimai, o 
būtent, 1 straipsnio 2 da lies 7 pastraipa, pakei čiančia Direktyvos 76/207/EEB 2 straipsn į, 
atsižvelgiant į EET praktik ą – (žr. šio pasi ūlymo 15 straipsnio 1 ir 2 dalis); 
– Direktyvos 2002/73/EB s ąvokų taikymas visose srityse, kurias apima šis pasi ūlymas (žr. šio 
pasiūlymo 2 straipsn į ir 5 konstatuojam ąją dalį); 
– įrodinėjimo pareigos taisykli ų perkėlimas į visas sritis, kurias apima šis pasi ūlymas – tai 
padėtų užtikrinti vienodo poži ūrio principo veiksmingum ą (ką rodo analogija su 13 straipsnio 
direktyvomis d ėl nediskriminavimo) – žr. šio pasi ūlymo 20 straipsn į; 
– Direktyvoje 2002/73/EB numatyt ų teisių apsaugos nuostat ų, taikom ų teisėtai 
suinteresuotosioms asociacijoms, išpl ėtimas visose srityse, kurias apima šis pasi ūlymas – 
atsižvelgiant į Direktyva 2002/73/EB padarytus pakeitimus – (žr. šio pasi ūlymo 17 straipsnio 
2 dalį); 
– nuostatos d ėl nacionalini ų taisyklių, taikomų skundų pateikimo terminams, aiškinimo 
perkėlimas į visas sritis, kurias apima šis pasi ūlymas – atsižvelgiant į Direktyvos 76/207/EEC 
6 straipsn į su pakeitimais, padarytais Di rektyva 2002/73/EB – (žr. šio pasi ūlymo 17 straipsnio 
3 dalį); 
– Teismo praktikos d ėl sankcijų ir (arba) nuobaud ų išplėtimas visose srityse, kurias apima šis 
pasiūlymas – atsižvelgiant į Direktyva 2002/73/EB padarytus pakeitimus – (žr. šio pasi ūlymo 
18 ir 26 straipsnius); 
– institucijoms, atsakingoms už vienodo poži ūrio ir nuostat ų dėl socialinio dialogo skatinim ą, 
taikomų taisyklių išplėtimas visose srityse, kurias apima šis pasi ūlymas – atsižvelgiant į 
Direktyva 2002/73/EB padarytus pakeitimus – (žr. šio pasi ūlymo 21–23 straipsnius); 
– lyčių aspekto integravimo pareigos išpl ėtimas visose srityse, kurias apima šis pasi ūlymas – 
atsižvelgiant į EB steigimo sutarties 3 straipsnio 2 dal į ir pagal Direktyvos 76/207/EEB 1 (1a) 
straipsnį, įterptą Direktyvos 2002/73/EB 1 straipsnio 1 dalimi – (žr. šio pasi ūlymo 29 
straipsnį); 
– pakartotinio nagrin ėjimo straipsnis – tai yra standartinis straipsnis – (žr. šio pasi ūlymo 32 
straipsnį). 
Šis pasiūlymas turi penkias antraštines dalis. 
                                                 
4 2002 m. rugs ėjo 17 d. Teismo sprendimai. A. G. Lawrence  ir kiti prieš Regent Office Care Ltd, Commercial 
Catering Group and Mitie Secure Services Ltd . Byla C-320/00. Europos Teismo ataskaitos 2002, p. I-
07325 ir Allonby , C-256/01. 
5 1994 m. rugs ėjo 28 d. Teismo sprendimai, byla C-7/93 Beuene  ECR 1994, p. I-4471; 1997 m. balandžio 
17 d. byla C-147/95 Evrenopoulos , ECR 1997 p I-2057; ir 2002 m. rugs ėjo 12 d. byla C-351/00 Neimi , 
ECR 2002 p. I-07007. 
 
LT 7   LT I ANTRAŠTIN Ė DALIS – BENDROSIOS NUOSTATOS  
Šioje dalyje yra apibr ėžiamas pasi ūlymo tikslas, t. y. užtikrinti, kad b ūtų taikomi moter ų ir 
vyrų lygių galimybi ų bei vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris principai užimtumo ir profesijos 
atžvilgiu. 
Be to, šioje dalyje numatyta s Direktyvoje 2002/73/EB pateikt ų sąvokų (tiesiogin ė ir 
netiesiogin ė diskriminacija, priekabiavimas ir seks ualinis priekabiavimas) taikymas tose 
srityse, kurias ap ėmė ankstesnės direktyvos, sujungus ir pertvarkius jas šiame pasi ūlyme. Čia 
pateikiamas darbo užmokes čio apibrėžimas, nurodytas EB steigimo  sutarties 141 straipsnio 2 
dalyje, ir Direktyvoje 86/378/EEB su pake itimais, padarytais Direktyva 86/378/EEB, 
nurodytas profesini ų socialinės apsaugos sistem ų apibrėžimas. 
Šis direktyvos pasi ūlymas asmen ų atžvilgiu taikomas visiems dirbantiesiems ir j ų teisių 
atstovams. 
II ANTRAŠTIN Ė DALIS – SPECIALIOSIOS NUOSTATOS  
Šią dalį sudaro trys skyriai: vienas yra skirtas vienodo užmokes čio už vienod ą arba vienodos 
vertės darbą principui, antras – vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris principui profesin ėse 
socialinės apsaugos sistemose ir tre čias – vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris principui 
įsidarbinimo, profes inio mokymo, pareig ų paaukštinimo ir darbo s ąlygų atžvilgiu. 
1 skyrius – Vienodo darbo užmokes čio principas  
Šis skyrius atitinka pagrindine s Direktyvos 75/117/EEB nuostatas. Į jį įtraukta naujausia 
Teisingumo Teismo praktika6. Reikia pažym ėti, kad po 1976 m. balandžio 8 d. ( Defrenne II  
sprendimo datos)7 Europos Teisingumo Teismas paskelb ė, kad EB steigimo sutarties buv ęs 
119 straipsnis (dabartinis EB stei gimo sutarties 141 straipsnis) d ėl vienodo darbo užmokes čio 
yra tiesiogin į poveikį turinti nuostata. Po 1970 m. Teismas (po sprendimo Defrenne I  byloje)8 
pakeitė savo praktik ą dėl vienodo darbo užmokes čio išaiškindamas EB steigimo sutarties 
buvusio 119 straipsnio ir  Direktyvos 75/117/EEB apr ėptį. 
Į tai atsižvelgiant, atrodyt ų, kad šiuo metu vienodo darbo užmokes čio princip ą užtikrinanti 
antrinė teisė, t. y. Direktyva 75/117/EEB d ėl vienodo darbo užmokes čio, nevisiškai atitinka 
naujausią ETT praktik ą. Panaikinus Direktyv ą 75/117/EEB ir j ą pakeitus viena nauja 
direktyvos redakcija šio pasi ūlymo pagrindu, paaišk ėtų vienodo darbo užmokes čio principo 
turinys, kadangi na ujoje direktyvoje b ūtų išsamiai išd ėstytas užmokes čio aiškinimas, kaip jis 
pateikiamas Sutartyje ir ETT sp rendimuose. Tai yra pasiekta Allonby9 sprendim ą sujungiant 
su Lawrence10 sprendimu šios direktyvos 4 straipsnyje. Be to, uždarbio s ąvoka valstyb ės 
tarnautojų pensijų sistemos atžvilgiu, kaip ji pateikiama Niemi11 ir Beune12 bylose, yra 
sisteminama šios direktyvos 6 straipsnyje. 
                                                 
6 2002 m. rugs ėjo 17 d. Teismo sprendimai. A. G. Lawrence  ir kiti prieš Regent Office Care Ltd, 
Commercial Catering Group and Mitie Secure Services Ltd . Byla C-320/00. Europos Teismo ataskaitos 
2002, p. I-07325 ir Allonby , C-256/01. 
7 1976 m. balandžio 8 d. sprendimas. Byla C-43/75, ECR. 1976 P.455 
8 1971 m. geguž ės 25 d. sprendimas, byloje C-80/70 Defrenne  prieš Belgian State ECR 1971 P.445 
9 2004 m. sausio 13 d. sprendimas. 
10 (2002) ECR I-7325 
11 (2002) ECR I-7007 
12 (2002) ECR I-4471 
 
LT 8   LT Reikia pažym ėti, kad Direktyvos 2002/73/EB 1 straipsnio  3 dalies 1 pastraipos c punkte jau 
yra numatyta, kad, taikant vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris princip ą, nei valstybiniame, nei 
privačiame sektoriuose, įskaitant valstybines įstaigas, negali b ūti nei tiesiogin ės, nei 
netiesiogin ės diskriminacijos d ėl lyties inter alia  uždarbio atžvilgiu, kaip numatyta 
Direktyvoje 75/117/EEB. 
Šią praktiką, kuri jau sudaro Bendrijos acquis  dalį, galima apibendrinti taip: 
– Vienodos vert ės darbas  
Teismas nurod ė, kad 141 straipsnio 1 dalyje yra nustatytas principas, kad už vienod ą arba 
vienodos vert ės darbą turi būti atlyginta vienodai , nepaisant to, ar š į darbą atliktų vyras ar 
moteris. Norint j į taikyti, darbuotojo vyro ir  darbuotojos moters pad ėtis turi būti palyginama. 
Atsižvelgiant į tai, EB steigimo sutarties buvusiame 119 straipsnyje nustatytas vienodo darbo 
užmokesčio principas netrukdo suteikti vienkartin ę išmoką išimtinai darbuotojoms moterims, 
einančioms į motinyst ės atostogas, jeigu ši išmoka skirta profesiniams nepatogumams, 
kuriuos patiria šios darbuotojos d ėl tokių atostogų13, kompensuoti, kadangi d ėl motinyst ės 
konkrečios moterų padėties negalima palyginti su j ų kolegų vyrų padėtimi. 
Teismas kelis kartus pri ėmė sprendim ą, kad vienodo užmokes čio nustatymas priklauso nuo 
darbuotojos moters ir jos kolegos vyro darbo palyginimo atsižvelgiant į įgūdžius, pastangas ir 
atsakomyb ę, kurių darbas reikalauja iš darbuotojo, arba į patį darbą ir užduočių šiam darbui 
atlikti pob ūdį. 
Teismas pareng ė palyginimo kriterijus vienodo vyr ų ir moterų darbo užmokes čio principui 
užtikrinti. Pagal Teism ą14: 
– EB steigimo sutarties 141 straipsnis ir Di rektyva 75/117/EEB taikomi vienetinio darbo 
užmokesčio sistemoms, kai užmokestis visiškai ar ba didele dalimi pr iklauso nuo kiekvieno 
darbuotojo individuali ų rezultatų. 
– EB steigimo sutarties 141 straipsnyje ir  Direktyvoje 75/117/EEB pateiktas vienodo vyr ų ir 
moterų darbo užmokes čio principas reiškia, kad, nustatant diskriminacij ą užmokes čio 
atžvilgiu, neužtenka įrodyti, kad vienetinio darbo užmokes čio sistemoje darbuotoj ų grupės, 
kurią sudaro išimtinai moterys, atliekan čios tam tikr ą operaciją, vidutinis darbo užmokestis 
yra žymiai mažesnis už grup ės, kurią sudaro išimtinai vyrai, atliekantys kitoki ą operaciją, 
vidutinį darbo užmokest į. Tačiau, jeigu vienetinio darbo užmokes čio sistemoje, kurioje 
individual ų užmokest į sudaro kintamasis d ėmuo, priklausantis nuo kiekvieno darbuotojo 
rezultatų, ir pastovusis d ėmuo, besiskiriantis pagal atitinkam ų darbuotoj ų grupę, yra 
neįmanoma nustatyti veiksnius, kurie nulemia įkainius, arba mato vienetus, kurie taikomi 
apskaičiuojant kintam ąjį darbo užmokes čio dėmenį, darbdaviui galb ūt teks įrodyti, kad 
diskriminacija d ėl lyties nėra nustatyt ų skirtumų priežastis. 
– Kad būtų galima palyginti, įgyvendinant vienodo vyr ų ir moterų darbo užmokes čio princip ą, 
dviejų darbuotoj ų grupių, kuriems mokama paviene čiui, vidutin į darbo užmokest į, 
nacionalinis teismas turi įsitikinti, kad kiekviena grup ė apima visus darbuotojus, kuri ų padėtį 
galima palyginti,  atsižvelgiant į tokius veiksnius, kaip: darbo pob ūdis, kvalifikacijos 
                                                 
13 1999 m. rugs ėjo 16 d. Teismo sprendimas byloje C-218/98, Oumar Dabo Abdoula ye ir kiti prieš Régie nationale des usines 
Renault SA . , ECR 1999 I p. 5723  
14 1995 m. geguž ės 13 d. Teismo sprendimas byloje C-400/93 Specialarbejderforbundet i Danmark  prieš Dansk Industri, formerly 
Industriens Arbejdsgivere , atstovaujantis Royal Copenhagen A/S ., ECR 1995 I p.1275  
 
LT 9   LT reikalavimai ir darbo s ąlygos, ir kad jos apima pakankamai daug darbuotoj ų, užtikrindamas, 
kad skirtingo užmokes čio nenul ėmė atsitiktinumas, trumpalaikiai veiksniai arba ši ų 
darbuotoj ų individual ūs rezultatai. 
Be to, Teismas nutar ė, kad „tikrosios disk riminacijos, patenkan čios į 119 straipsnio taikymo 
sritį, atveju palyginimai gretinami remiantis konkre čiu darbu, kur į atliko skirting ų lyčių 
darbuotojai toje pa čioje įmonėje arba tarnyboje“15. 
Tačiau visai neseniai16 Teismas nurod ė, kad „šia prasme EB steigimo sutarties 141 straipsnio 
1 dalies formuluot ė nesuteikia pagrindo manyti, kad ši ą nuostatą taikyti galima tik tada, kai 
vyrai ir moterys dirba tam pa čiam darbdaviui“. Teismas nutar ė, kad šiuo straipsniu nustatyt ą 
principą galima taikyti nacionaliniuose teismuose, vis ų pirma diskriminacijos, kurios 
tiesioginė priežastis yra teis ės aktų nuostatos arba kolektyvin ės darbo sutartys, atveju arba 
tuomet, kai darbas atliekamas toje pa čioje įmonėje arba tarnyboje – ir valstybin ėje, ir 
privačioje (žr. inter alia  Defrenne II  bylą, 40 pastraip ą; byla 129/79 Macarthys  [1980] ECR 
1275, 10 pastraipa; ir byla 96/80 Jenkins  [1981] ECR 911, 17 pastraipa). Ta čiau, jeigu 
vienodą arba vienodos vert ės darbą atliekančių darbuotoj ų nustatytų užmokes čio sąlygų 
skirtumų negalima priskirti vienam šaltiniui, n ėra institucijos, atsakingos už nelygyb ę, kuri 
galėtų užtikrinti vienod ą požiūrį. Tokioms aplinkyb ėms EB steigimo sutarties 141 straipsnio 1 
dalis netaikoma. Tod ėl šių darbuotoj ų darbo ir darbo užmokes čio šios nuostatos pagrindu 
negalima palyginti. 
Dėl šios priežasties Teismas, remdamasis savo praktika, prad ėjo taikyti nauj ą sąvoką, platesnę 
už tos pa čios įmonės arba tos pa čios tarnybos s ąvoką, t. y. vieno šaltinio s ąvoką. Jeigu 
vienodą arba vienodos vert ės darbą atliekančių skirtingos lyties darbuotoj ų užmokes čio 
sąlygų skirtumų negalima priskirti vienam šaltiniui, jie nepatenka į EB steigimo sutarties 141 
straipsnio 1 dalies taikymo srit į17. Šiame pasi ūlyme sisteminama ši teismo praktika. 
– Darbo vertinimas ir pareigybi ų klasifikacija  
Direktyvos 75/117/EEB 1 straipsnyje numatyta, kad „tais atvejais, kai, nustatant darbo 
užmokest į, naudojama pareigybi ų klasifikacijos sistema, ši sistema turi b ūti grindžiama 
vienodais kriterijais, taikomais vyrams ir moterims, ir turi b ūti parengta taip, kad panaikint ų 
bet kokią diskriminacij ą dėl lyties“. 
Per savo praktik ą, visų pirma sprendimu byloje C-237/85, Gisela Rumler  prieš Dato Druck 
GmbH , Teismas nustat ė tokius tris orientacinius principus d ėl pareigybi ų klasifikacijos, 
remdamasis Direktyvos 75/117/EEB 1 straipsnio 2 dalimi: 
                                                 
15 Sprendimas byloje C-129/79, McCarthy Ltd prieš Wendy Smith , ECR 1980 P.1275, 2000 m. kovo 30 d. Teismo sprendimas, 
Jämställdhetsombudsmannen  prieš Örebro läns landsting . Akušer ės ir klinikos techninio darbuotojo darbo užmokes čio 
palyginimas – atsižvelgiant į darbo laiko pailginim ą ir sutrumpinim ą dėl nepatogi ų darbo valand ų. Byla C-236/98. ECR 2000 I p. 
2189 
16 2002 m. rugs ėjo 17 d. Teismo sprendimas. . A. G. Lawrence  ir kiti prieš Regent Office Care Ltd , Commercial Catering Group and 
Mitie Secure Services Ltd . Byla C-320/00. ECR.  2002 I p.7325 
17 neseniai patvirtinta Allonby  sprendimu, C-256/01 
 
LT 10   LT a) „Darbo užmokes čio dydį reglamentuojantys kriterijai privalo užtikrinti, kad už darb ą, kuris 
objektyviai yra toks pat, b ūtų mokamas vienodas užmokestis, nepaisant to, ar j į atliktų vyras, 
ar moteris. 
b) Vertė, atspindinti vie nos lyties darbuotoj ų veiklos rezultat ų vidurkį, kurios pagrindu 
apskaičiuojama, kiek pastang ų reikalauja tas darbas arba koks jo sunkumo ir atsakingumo 
laipsnis, yra diskriminacijos d ėl lyties forma, ir tod ėl prieštarauja šiai direktyvai. 
c) Kad pareigybi ų klasifikacija, kaip visuma, neb ūtų diskriminacin ė įmonėje atliekamo darbo 
atžvilgiu, ji turi apimti krite rijus, kuriems kiekvienos lyties darbuotojai gali b ūti ypač tinkami. 
Šie orientaciniai principai nurodo, kad pareigybi ų klasifikacija, atsižvelgiant į galimus gin čus, 
pagal Direktyvos 75/117/EEB  1 straipsnio 2 dal į ir remiantis Teismo praktika privalo b ūti 
oficiali, analitin ė, pagrįsta kriterijais ir nesuteikti  pagrindo diskriminacijai. 
Visai neseniai 2001 m.  birželio 26 d. byloje Brunnhofer  Teismas sprendimu18 paaiškino savo 
praktiką dėl pareigybi ų klasifikacijos ir d ėl vienodos vert ės darbo: 
– fakto, kad darbuotoja moteris, kuri, jos tvirtinimu, nukent ėjo nuo diskriminacijos d ėl lyties, 
ir vyras komparatorius patenka į tą pačią pareigyb ės kategorij ą pagal j ų įdarbinimą 
reglamentuojan čią kolektyvin ę sutartį, savaime neužtenka išvadai padaryti, kad abu 
darbuotojai atliek ą vienodą arba vienodos vert ės darbą, kaip apibr ėžta EB steigimo sutarties 
141 straipsnyje ir Direktyvos 75/117/ EEB 1 straipsnyje, kadangi tai t ėra vienas požymis iš 
daugelio šio kriterijaus re ikalavimams patenkinti.  
– skirting ą darbo užmokest į galima pateisinti aplinkyb ėmis, į kurias nebuvo atsižvelgta šiems 
darbuotojams taikomoje kolektyvin ėje sutartyje, jeigu jos pagr įstos objektyviomis 
priežastimis, nesusijusiomis su diskriminacija d ėl lyties, ir jeigu jo s atitinka proporcingumo 
principą;  
– jeigu darbo užmokestis yra valandinis, skirtingo užmokes čio, nustatyto dviems skirting ų 
lyčių darbuotojams juos priimant į darbą, už vienod ą arba vienodos vert ės darbą negalima 
pateisinti aplinkyb ėmis, kurios paaišk ėja tik tada, kai min ėti darbuotojai pradeda vykdyti savo 
pareigas, ir kurias galima įvertinti tik vykdant darbo sutart į, pvz., individualaus darbuotoj ų 
darbo našumo skirtumas arba konkretaus darb uotojo darbo veiksmingumas palyginus su jo 
kolega. 
Užmokes čio apibrėžimas 141 straipsnio 2 dalyje  
Teismas ne kart ą pakartojo savo sprendim ą, kad užmokes čio sąvoka, kaip apibr ėžta EB 
steigimo sutarties buvusiame 119 straipsnyje, apima visas išmokas grynaisiais arba nat ūra, 
kurią darbuotojas tiesiogiai arba netiesiogiai gauna arba gaus  iš darbdavio už savo darb ą.19 
Individualiems užmokes čio priedams prie bazinio užmokes čio (Handels  prieš Danfoss )20 ir 
priedai už darbo staž ą (Nimz )21 prie bazinio ir minimalaus užmokes čio taikomas EB steigimo 
sutarties buv ęs 119 straipsnis. 1992 m. bi rželio 4 d. sprendime ( Bötel22) buvo nutarta, kad 
suteiktas laisvas laikas mokant atlyginim ą ne visą darbo dien ą dirbančiam darbuotojui, kuris 
lankė įmonės tarybos organizuojamus kursus, yra da rbo užmokestis. „Šeimos galvos“ priedo 
                                                 
18 2001 m. birželio 26 d. sprendimas byloje C-381/99, Brunnhofer , ECR I 2001 p. 4961, 
19 1990 m. geguž ės 17 d. sprendimas byloje C-262/88, Barber , ECR. 1990 P.1889 
20 1989 m. spalio 17 d. sprendimas byloje C-109/88, Danfoss . ECR. 1989 P.3199 
21 C-184/89, Nimz  prieš Freie und Hansestadt Hamburg , ECR 1991, p. 322 
22 C-360/90, Arbeiterwohlfahrt der Stadt Berlin  prieš Bötel  
 
LT 11   LT sąvoką apima užmokes čio sąvoka (Europos Komisija prieš Liuksemburg ą).23 Pinigine verte 
apskaičiuotos išmokos, pvz., nedarbingumo išmokos, yra užmokestis ( Rinner-Kuhn ).24 Be to, 
buvo nustatyta, kad piniginis atl ygis už valandas darbo metu įmonės tarybos surengtiems 
apmokymams lankyti yra darbo užmokestis ( Bötel ). Buvo nustatyta, kad pensijos, lengvatos 
kelionėms išėjus į pensiją ir išeitini ų pašalpų sistemos sudaro užmokest į (Garland , Barber25). 
Todėl atrodytų, kad visos tiesiogin ės išmokos, papildan čios bazinį atlyginim ą, yra apimtos. 
Atrodytų, kad tai apima priemokas už pamainin į darbą, viršvalandžius ir visas kitas 
užmokesčio už nuopelnus ir veiklos rezultatus formas. 
Preliminarus sprendimas byloje 80/70 Defrenne  prieš Belgijos valstyb ę buvo paremtas 
buvusio 119 straipsnio taikymu socialin ės apsaugos sistemai26. Savo sprendimu toje byloje 
Teisingumo Teismas išaiškino savo pozicij ą, išskirdamas įstatymų nustatytas socialines 
apsaugos sistemas iš buvusio 119 straipsn io (naujojo 141 straipsnio 2 dalis) s ąvokos „koks 
kitas atlyginimas“. Remdamasis generali nio advokato išvadomis, Teismas pri ėmė nutarimą, 
kad tiesiogiai arba netiesi ogiai, grynaisiais arba nat ūra gaunamo užmokes čio sąvoka negali 
apimti įstatymų nustatytų socialinės apsaugos sistem ų išmokų be jokio susitarimo įmonėje 
arba atitinkamoje profesin ėje šakoje, kurios privaloma tvarka taikomos bendrosioms 
darbuotoj ų kategorijoms. Teismas pažym ėjo, kad šias sistemas finansuoja darbuotojai, 
darbdaviai ir valdžios institucijos tokiu mastu, kur į labiau nulemia socialin ės politikos tikslai 
nei darbo santykiai  tarp darbuotoj ų ir darbdavi ų. Dėl šių priežasčių Teismas padar ė išvadą, 
kad „koks kitas atlyginimas“ negali apimti įstatymų nustatytų socialinės apsaugos sistem ų 
išmokų. Antra vertus, tokie argum entai reiškia, kad yra įtraukiamos konkre čios sistemos, 
pvz., įmonių profesinės socialin ės apsaugos sistemos, kadangi b ūtent šių sistemų įstatymas 
tiesiogiai nereglamentuoja. Joms b ūdingas susitarimo įmonėje arba šakoje aspektas, jos n ėra 
privalomos bendrosioms darbuotoj ų kategorijoms, bet tik ka tegorijoms, kurias apima įmonė 
arba šaka, ir jas finansuoja da rbdaviai arba darbuot ojai, kurie prisided a tiesiogiai pagal 
sistemos finansavimo reikalavimus, o ne pagal socialin ės politikos aplinkybes. 
1986 m. byloje 170/84 Bilka-Kaufhaus  prieš Weber27 Teismas patvirtino numanom ą 
sprendimą, priimtą minėtame Defrenne I  sprendime28, o būtent, kad į EB steigimo sutarties 
buvusio 119 straipsnio taikymo srit į nepatenka tik įstatymų nustatytų socialinės apsaugos 
sistemų išmokos. Tod ėl Teismas pri ėmė sprendim ą, kad EB steigimo sutarties buvusiame 119 
straipsnyje darbdavi ų finansuojama profesini ų pensijų sistema yra užmokestis. 
1990 m. geguž ės 17 d. sprendime (byla 262/88 Barber ) ir vėlesniuose sprendimuose (žr. 
toliau) Teismas patvirtino ankstesn ę bylos 170/84 Bilka  praktiką, t. y. kad darbuotojams 
mokamas profesin ės socialin ės apsaugos sistem ų išmokas apima užmokes čio sąvoka, kaip 
apibrėžta EB steigimo sutarties buvusiame 119 straipsnyje. 
Tai, kad išmok ų darbuotojams nereglamentuoja darbo sutartis, n ėra pagrindas išskirti jas iš 
EB steigimo sutarties buvusio 119 stra ipsnio taikymo srities. Darbdavio nuoži ūra mokamos 
piniginės dovanos yra įtraukiamos ( Garland )29. Taigi, ši s ąvoka apima užmokest į, nepaisant 
to, ar jis numatytas sutartyje, teis ės aktais, kolektyvin ėse nuostatose ar yra savanoriškas. 
                                                 
23 C-58/81 ECR p.2175 
24 C-171/88, Rinner-Kuhn  prieš Spezial-Gebäudreinigung  ECR. 1989 p.2743 
25 C-262/88 Barber , ECR 1990, p. I 1889 
26 C-80/70, Defrenne  I ECR 1971 p. 455. 
27 C-170/84, ECR 1986, p. 1607 
28 ECR 1971, p. 445, byla 80/70 Defrenne  prieš Belgijos valstyb ę („Defrenne I “). 
29 C-12/81, Eileen Garland  prieš British Rail Engineering Ltd , ECR 1982, p.359 
 
LT 12   LT 2 skyrius – vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris principas profesin ėse socialin ės apsaugos 
sistemose  
Į šį skyrių įtraukiamos pagrindin ės Direktyvos 86/378/EEB su pakeitimais, padarytais 
Direktyva 96/97/EB, nuostatos ir  toliau aiškinamas vienodo poži ūrio principo įgyvendinimas 
profesinėse socialin ės apsaugos sistemose, nekei čiant esamo juridinio statuso. 
Be to, jame integruojama naujausia Teismo praktika.30 
– Vienodas darbo užmokestis ir profesin ės socialin ės apsaugos sistemos  
Kaip min ėta, „užmokes čio“ aprėptį išaiškino ne vienas ETT sprendimas, vis ų pirma 
profesinės socialinės apsaugos sistemos prasme. 
1990 m. geguž ės 17 d. sprendime (byla 262/88 Barber )31 Teismas patvirtino savo ankstesn į 
sprendimą (byla 170/84 Bilka ), nepalikdamas vietos abejon ėms: išmokas ir darbuotoj ų įmokas 
pagal profesini ų pensijų sistemos reikalavimus apima užmokes čio sąvoka, kaip apibr ėžta EB 
steigimo sutarties buvusiame 119 straipsnyje (dabar 141 stra ipsnis su pakeitimais) d ėl 
vienodo darbo užmokes čio. Teismas patvirtino tai, k ą jis netiesiogiai pasak ė savo sprendime 
1971 m. geguž ės 25 d. byloje C-80/70 Defrenne I32, t. y. pagal pensij ų sistemą, kuri iš esm ės 
yra susijusi su atitinkamo asmens darbu, suteiktos išmokos yra užmokes čio, kurį gauna tas 
asmuo, dalis, ir tod ėl joms taikomas EB steigimo sutarties buv ęs 119 straipsnis.33 
Todėl profesin ėse socialin ės apsaugos sistemose yra draudžiama vyr ų ir moter ų 
diskriminacija – ne tik nustatant pensin į amžių, bet ir tada, kai si ūloma profesin ė pensija kaip 
kompensacija už atleidim ą dėl ekonomini ų priežasčių (bylos 262/88, Barber  faktai). 
Nepaisant to, skelbdamas sprendim ą Barber  byloje, Teismas paliko abejoni ų dėl veikimo 
atgaline data taikant EB st eigimo sutarties 119 straipsn į dėl profesini ų socialinės apsaugos 
sistemų. 
Teismo praktik ą dėl buvusio 119 straipsn io taikymo profesin ėms socialin ės apsaugos 
sistemoms galima apibendrinti taip: 
1993 m. spalio 6 d. ( Ten Oever ), 1993 m. gruodžio 14 d. ( Moroni ), 1993 m. gruodžio 22 d. 
(Neath ) sprendimais ir 1994 m. rugs ėjo 28 d. šešiais sprendimais Teismas patvirtino vienodo 
požiūrio į vyrus ir moteris principo apmokam ų darbuotoj ų profesinėse socialin ės apsaugos 
sistemose taikymo veikimo atgaline data aiškinim ą34 remdamasis buvusio 119 straipsnio 
papildomu protokolu. 
                                                 
30 1994 m. rugs ėjo 28 d. Teismo sprendimai: byla C-7/93 Beune , ECR 1994 p. I-4471, 1997 m. balandžio 
17 d. byla 147/95 Evrenopoulos  ECR p. I-02057, 2001 m. lapkri čio 29 d. byla C-366/99 Griesmar  ECR 
p. I-09383, 2001 m. gruodžio 13 d. byla C-206/00. ECR 2001 I-0201 Henri Mouflin  ir naujausias – 
2002 m. rugs ėjo 12 d. byloje C-351/00 Niemi  ECR 2002 p. I-07007. 
31 ECR 1990, p.I 1889 
32 ECR 1971 P.445 
33 Žr. šia prasme vis ų pirma byl ą 170/84 Bilka  prieš Weber von Hartz  [1986] ECR 1607, 22 pastraipa; 
Barber , 28 pastraipa; Beune , 46 pastraipa; ir naujausi ą Bendrosiose bylose C-234/96 ir C-235/96 
Deutsche Telekom  prieš Vick and Conze  [2000] ECR I-799, 32 pastraipa. 
34 Teismo sprendimai: 1993 m. spalio 6 d. byla C-109/91 Ten Oever , ECR 1993 p.I-4879, 1993 m. 
gruodžio 14 d. byla C-110/91 Moroni , ECR I-6591, 1993 m. gruodžio 22 d. byla C-152/91 Neath , ECR 
I-6953, 1994 m. rugs ėjo 28 d. byla C-200/91 Coloroll , ECR 1994 p. I-4389. Sprendimai: 1994 m. 
rugsėjo 28 d. byla C-57/93 Vroege  ECR 1994 p.I-4541 ir C-128-93 Fisscher  ECR 1994, P.I-4583 ir 
naujausi sprendimai 1997 m. gruodžio 11 d. byla C-246/96 Magorrian  ECR 1997 p. I-07153 ir 2000 m. 
gegužės 16 d byloje C-78/98 Preston  ECR 2000 p. I-03201. 
 
LT 13   LT Byloje C-109/91 „Ten Oever“ (1993 m. spalio  6 d. sprendimas) Teismas patvirtino, kad nuo 
1990 m. geguž ės 17 d. maitintojo netekties išmokoms , kurios mokamos pagal profesines 
socialinės apsaugos sistemas, taikomas buv ęs 119 straipsnis, ir nuo tos pa čios dienos 
draudžiama diskriminacija tarp vyr ų ir moterų suteikiant tokias išmokas. 
Byloje C-110/91 „Moroni“ (1993 m. gruodžio 14  d. sprendimas) Teismas patvirtino, kad EB 
steigimo sutarties buv ęs 119 straipsnis taikomas visiems profesin ės socialin ės apsaugos 
sistemų tipams, ir tod ėl nuo 1990 m. geguž ės 17 d. pensinis amžius senatv ės arba ištarnauto 
laiko pensijoms gauti turi b ūti vienodas abiems lytims. 
Byloje C-152/91 „Neath“(1993 m. gruodžio 22 d. sprendimas) ir byloj e C-200/91 „Coloroll“ 
(1994 m. rugs ėjo 28 d. sprendimas) Teismas nurod ė, kad darbuotoj ų įmokos į profesinės 
socialinės apsaugos sistem ą turi būti vienodos abiems lytims, kadangi jie yra užmokes čio 
dalis, kaip apibr ėžta EB steigimo sutarties buvusiame 119 straipsnyje. Antra vertus, darbdavi ų 
įmokos į tokias sistemas gali b ūti skirtingi atsižvelgiant į lytį, kadangi jos yra pagr įstos 
objektyviais aktuariniais apskai čiavimais, kuriuose atsižvelgiama į ilgesnę moterų gyvenimo 
trukmę. 
Savo sprendimais šiose bylose Te ismas išaiškino vienodo užmokes čio profesin ėse socialin ės 
apsaugos sistemose principo taikym ą, visų pirma, kokias sistemas apima atitinkamo Steigimo 
sutarties straipsnio užmokes čio sąvoka35. 
Prieš Teismui priimant sprendimus, šali ų ir vyriausybi ų vadovai Mastrichte pasiraš ė 
papildom ą EB steigimo sutarties bu vusio 119 straipsnio protokol ą, kuriuo siekiama apriboti 
šio straipsnio veikim ą atgaline data profesini ų socialinės apsaugos sistem ų atžvilgiu. Šis 
protokolas vis dar prid ėtas prie 141 straipsnio nepaisant v ėlesnių Sutarties pakeitim ų 
(padarytų Amsterdamo ir Nicos sutartimis). 
Pagal šį protokolą: 
„Buvusiame 119 straipsnyje profesini ų socialinės apsaugos sistem ų išmokos nelaikomos 
atlygiu, jeigu ir tokiu mastu, kokiu jos gali b ūti priskiriamos įdarbinimo laikotarpiui iki 1990 
m. geguž ės 17 d. ( Barber  bylos sprendimo datos), išskyrus atvejus, kai darbuotojai arba j ų 
teisių atstovai iki tos datos prad ėjo teismo proces ą arba išk ėlė lygiavert į ieškinį pagal 
galiojančius nacionalinius įstatymus.“ 
Direktyvoje 96/97/EB, iš dalies kei čiančioje Direktyv ą 86/378/EB, kuri ą priėmė Taryba 
remdamasi Komisijos pasi ūlymu, pateikiama Teismo praktika ir papildomas buvusio 119 
straipsnio protokolas, teisinio tikrumo ir aiškumo tikslais jo je siekiama suderinti antrin ės 
teisės aktus, t. y. Direktyv ą 86/378/EEB, su EB steigimo suta rties buvusiu 119 straipsniu, kaip 
jį išaiškino Teisingumo Teismas. 
                                                 
35 Teismo sprendimai: 1993 m. spalio 6 d. byla C-109/91 Ten Oever , ECR 1993 p. I-4879, 1993 m. 
gruodžio 14 d. byla C-110/91 Moroni , ECR I-6591, 1993 m. gruodžio 22 d. byla C-152/91 Neath , ECR 
I-6953, 1994 m. rugs ėjo 28 d. byla C-200/91 Coloroll , ECR 1994 p. I-4389. Sprendimai: 1994 m. 
rugsėjo 28 d. bylose C-57/93 Vroege  ECR 1994 p. I-4541 ir C-128-93 Fisscher  ECR 1994, P.I-4583, 
1994 m. rugs ėjo 28 d. Teismo sprendimas. Byla C-7/93. Beune , ECR 1994 page I-4471 ir naujausi 
sprendimai: 1997 m. gruodžio 11 d. byloje C-246/96 Magorrian  ECR 1997 p. I-07153 ir 2000 m. 
gegužės 16 d. byloje C-78/98 Preston  ECR 2000 p. I-03201, 2000 m. geguž ės 25 d. byloje C-50/99. 
Jean-Marie Podesta  prieš Caisse de retraite par répartition des ingénieurs cadres & assimilés  
(CRICA) ir kitus. ECR 2000 p. I-04039 
 
LT 14   LT Visų pirma dėl aktuarini ų veiksnių, kurie skiriasi pagal lyt į apskaičiuojant įmokas ir išmokas 
profesinėse socialin ės apsaugos sistemose – reikia prisimin ti, kad Komisija 1983 m. balandžio 
23 d. pasi ūlyme (KOM (83) 217 galutinis), kuris buvo Direktyvos 86/378/EEB pirmtakas, 6 
straipsnyje pateik ė neišsamų tam tikrų nuostatų, prieštaraujan čių vienodo poži ūrio principui, 
sąrašą. Pagrindin ė šios direktyvos problema kilo iš šio straipsnio, vis ų pirma h ir i dali ų. 
Direktyvoje 86/378/EEB numatyta, kad sistemose gali b ūti atsižvelgta į aktuarinio 
apskaičiavimo veiksnius, besiskirian čius pagal lyt į darbdavio įmokų ir nustatyt ų išmokų 
atžvilgiu. Iš pirmo žvilgsnio atrodyt ų, kad šios išimtys yra susijusios su sistemomis, kuriose 
mokami nustatyto dydžio įmokos, ta čiau reikia pasakyti, kad patv irtintas tekstas nebuvo labai 
aiškus, ir per konsultacijas su vyriausybi ų ekspertais, pensij ų fondais ir social iniais partneriais 
siekiant iš dalies pakeisti Direktyv ą 86/378 visos šalys sutiko, kad tekst ą reikia paaiškinti. 
Direktyvos 86/378/EEB 6 straipsnio h dalies nuostatas išaiškino Teismo praktika, ypa č minėti 
1993 m. gruodžio 22 d. (byla C-152/91 Neath ) ir 1994 m. rugs ėjo 28 d. (byla C-200/91 
Coloroll ) sprendimai. Pagal Teism ą aktuariniai veiksniai, besiskiriantys pagal lyt į 
kaupiamosiose profesin ėse socialin ės apsaugos sistemose su nustatyto dydžio įmokomis, 
nepatenka į EB steigimo sutarties buvus io 119 straipsnio  taikymo srit į. 
Teismas nurod ė, kad šią išvadą būtina perkelti į konkrečius per preliminar ų nutarimą Neath ir 
Coloroll byloje jam pateikt ų klausim ų aspektus, o b ūtent: periodin ės pensijos dalies 
kapitalizavim ą ir pensij ų teisės perleidim ą, kurių vertę galima nustatyti tik per finansavimo 
susitarimus. 
Be to, Teismas nurod ė, kad darbuotoj ų įmokos įmokinėje profesin ėje socialin ės apsaugos 
sistemoje privalo b ūti vienodos abiems lytims. Jo išvada pagr įsta argumentu, kad d ėl 
profesinių pensijų buvęs 119 straipsnis apima tik t ą dalį, kurią pažadėjo darbdavys, t. y. 
periodines išmokas, did ėjančias iš pensijos, kurias bus ga lima gauti sulaukus pensinio 
amžiaus. Tod ėl darbdavio įmokos nepatenka į buvusio 119 straipsnio apr ėptį, kaip ir iš vieno 
pensijų fondo į kitą pervestos pinig ų sumos pakeitus darb ą. 
Šie veiksniai yra akivaizdžiai susij ę su pensij ų sistemos finansavimu, ir j ų, Teismo nuomone, 
neapima buv ęs 119 straipsnis. Mažiau akivaizdu yra tai,  ar toks samprotavimas iš buvusio 119 
straipsnio apr ėpties išskiria kapitalo sum ą, kurią suteikia tam tikros sistemos atsisakius 
normalios pensijos dalies. Teismas yra tvirtai įsitikinęs, kad toks kapitalo formavimas 
nepatenka į buvusio 119 st raipsnio apr ėptį (sprendimas Neath  byloje, 33 pagrindimo punktas). 
Nepaisant to, reikia pažym ėti, kad kapitalizuota suma yra tik normalios pensijos dalies 
pakaitalas ir kad Teismo samprotavima i taikytini tik nustatyto dydžio išmok ų sistemoms. 
Iš to, kas pasakyta, galima daryti išvad ą, kad Direktyvos 86/378 6 st raipsnio h ir I dali ų 
nuostatos, kaip jas pri ėmė Ministrų Taryba 1986 m., atitinka EB steigimo sutarties buvus į 119 
straipsnį. Tačiau, kad b ūtų aiškiau, reik ėjo padaryti tam tikras pataisas, pvz., atskiriant 
sistemas su nustatyto dydžio įmokomis (jeigu darbdavys pažad ėjo įmokas) nuo sistem ų su 
nustatyto dydžio išmokomis (jeigu darbdavio pažadas yra galutin ė išmoka)36. Darbdavio 
įmokų atžvilgiu Teismas pri ėmė aiškų nutarimą dėl mokėtinos sumos nustatyto dydžio 
išmokų sistemose, kuriose, Teismo nutarimu, ši suma gali skirtis pagal lyt į atsižvelgiant į 
skirtingus aktuarinio apskai čiavimo veiksnius. 
                                                 
36 Direktyvos 96/97/EB 1 straipsnio 3 dalis, pakei čianti Direktyvos 86/378/EEB 6 straipsn į (žr. visų pirma 
h ir i dalis). 
 
LT 15   LT Antra vertus, Teismas nepri ėmė sprendimo d ėl tokių įmokų dydžio sistemose su nustatyto 
dydžio įmokomis. 
1993 m. lapkri čio 9 d. sprendimu byloje C-132/92 Birds Eye Walls37 teismas nutar ė, kad 
tokiose sistemos (sistemose su nustatyto dydžio įmokomis) darbuotojams leidžiama mok ėti 
skirtingo dydžio įmokas, jeigu j ų tikslas yra užtikrinti vienod as pensijas abiems lytims. 
1994 m. rugs ėjo 28 d., be sprendimo byloje C-200/91 Coloroll , Teismas dar išaiškino, 
penkiais kitais sprendimais , EB steigimo sutarties buvusio 119 straipsnio apr ėptį ir jo taikym ą 
profesinėse socialin ės apsaugos sistemose. 
Sprendimas byloje 200/91 Coloroll , be aktuarini ų veiksnių klausimo, patvirtina pagrindinius 
ankstesniuose Teismo sprendimuose išd ėstytus principus ( Ten Oever , Moroni , Neath ) ir 
suteikia daugiau aiškumo tam tikrose sr ityse, pvz., tai, kad darbuotojai ir j ų išlaikytiniai gali 
remtis EB steigimo sutarties buvusiu 119 straipsniu patik ėtinių atžvilgiu (profesini ų socialinės 
apsaugos sistem ų administratorius), kurie pr ivalo laikytis vienodo poži ūrio principo 
(atitinkamos darbdavi ų ir patikėtinių prievolės). 
Savo sprendimais bylose 408/92 Smith  ir 28/93 Van den Akker  Teismas nutar ė, kad EB 
steigimo sutarties buv ęs 119 straipsnis nesuteikia darbdaviui teis ės sulyginti pensin į amžių 
padidinant amži ų moterims iki vyr ų pensinio amžiaus, jeigu ta rnyba buvo baigta laikotarpiu 
nuo 1990 m. geguž ės 17 d. ( Barber  bylos sprendimo datos) iki datos, kai įsigaliojo naujosios 
priemonės, įgyvendinan čios Barber  spendimą, 
Todėl, jeigu tarnyba buvo baigta  laikotarpiu nuo 1990 m. geguž ės 17 d. iki datos, kai 
įsigaliojo naujosios priemon ės, kuriomis nustatomas vienodas pensinis amžius, buv ęs 119 
straipsnis nesuteikia galimyb ės lygybę užtikrinti kitaip, kaip tik taikant t ą pačią tvarką 
darbuotojams vyrams, kuri ta ikoma darbuotojoms moterims. 
Antra vertus, jeigu tarnyba buvo baigta jau įsigaliojus priemon ėms, veiksmingai 
užtikrinan čioms vienod ą požiūrį, buvęs 119 straipsnis nekliudo padidinti moter ų pensinį 
amžių iki vyrų pensinio amžiaus. Jei tarnyb a buvo baigta iki 1990 m. geguž ės 17 d., Bendrijos 
teisės aktuose n ėra numatyta prievol ės, kuri pateisint ų moterims taikom ų lengvatų 
sumažinim ą atgaline data.38 
Sprendimai bylose C-57/93 Vroege  ir C-128/93 Fisscher  yra susij ę su darbuotoj ų, dirbančių 
ne visą darbo dien ą, teise prisid ėti prie profesin ės socialin ės apsaugos sistemos. 
Patvirtindamas savo ankstesn ę praktiką (byla C-170/84 Bilka ) Teismas nutar ė, kad ne vis ą 
darbo dien ą dirbančių darbuotoj ų išskyrimas iš profesin ės socialin ės apsaugos sistemos gali 
sudaryti prielaidas netiesioginei moter ų diskriminacijai, kuri ą draudžia EB steigimo sutarties 
buvęs 119 straipsnis, jeigu tokiam išskyrimui n ėra objektyvi ų priežasčių. Atgalinio veikimo 
apribojimas 1990 m. geguž ės 17 d. sprendime Barber  byloje ir 2 protokolas d ėl EB steigimo 
sutarties buvusio 119 straipsn io netaikomi teisei prisid ėti prie profesin ės socialin ės apsaugos 
sistemos, ši ą teisę ir toliau reglamentuoja 1985 m. geguž ės 13 d. sprendimas Bilka  byloje. 
Kadangi pastarajame sprendime nebuvo nuostatos d ėl laiko apribojimo, galima remtis 
buvusio 119 straipsnio tiesioginiu poveikiu ir atgaline data re ikalauti vienodo poži ūrio 
atstatant teis ę prisidėti prie profesin ės socialin ės apsaugos sistemos, ir tai galima daryti nuo 
                                                 
37 Birds Eye Walls Ltd . prieš Friedel M. Roberts . ECR 1993 I p. 5579 
38 2000 m. geguž ės 25 d. sprendimas byloje C-50/99. Jean-Marie Podesta  prieš Caisse de retraite par 
répartition des ingénieurs cadres & assimilés  (CRICA) ir kitus. ECR 2000 p. I-04039 
 
LT 16   LT 1976 m. balandžio 8 d., Defrenne II  sprendimo datos, kai Teismas pirm ą kartą nutarė, kad 
buvęs 119 straipsnis turi tiesiogin į poveikį. Sprendimais 1997 m. gruodžio 11 d. byloje C-
246/96 Magorrian  ir 2000 m. geguž ės 16 d. byloje C-78/98 Preston  Teismas išaiškino savo 
praktiką dėl ne visą darbo dien ą dirbančių darbuotoj ų. 
Tai, kad darbuotojas gali atgaline data reikalauti teis ės prisidėti prie profesin ės socialin ės 
apsaugos sistemos, nesuteikia jam galimyb ės nemokėti atitinkamo naryst ės laikotarpio įmokų. 
Darbuotoj ų, kurie pareiškia savo teis ę prisidėti prie profesini ų pensijų sistemos, atžvilgiu 
galima remtis nacionalin ėmis taisykl ėmis, nustatan čiomis per kiek laiko leidžiama pateikti 
ieškinį pagal nacionalinius teis ės aktus, jeigu jos n ėra mažiau palankios tokiems veiksmams 
nei panašiems veiksmams vidaus klausimais at likti ir jeigu jos praktiškai neužkerta kelio 
pareikšti teises, kurias suteikia Bendrijos teis ės aktai. 
Sprendimu byloje C-7/93 Beune  Teismas nustato kriterijus, kuriais remiantis taikomas EB 
steigimo sutarties buv ęs 119 straipsnis tam tikr ų valstybės tarnautoj ų sistemų atžvilgiu. 
Vėlesniais sprendimais (sprendimais bylose Evrenopoulos , Griesmar , Mouflin  ir Niemi39) 
Teismas išaiškino 1994 m. rugs ėjo 28 d. sprendim ą byloje Beune , kad valstyb ės tarnybos 
pensijų sistemas (valstybinio sektoriaus sistemas) taip pat apima užmokes čio sąvoka, kaip 
apibrėžta EB steigimo sutarties buvus iame 119 straipsnyje, jeigu j ų pagrindas yra darbo 
santykiai. 
Teismas nutar ė40, kad, norint nustatyti, kad valstyb ės tarnybos pensij ų sistema patenka į EB 
steigimo sutarties 141 straipsnio apr ėptį (EB steigimo sutarties buv ęs 119 straipsnis), 
kriterijaus, kad pensij ų išmokos yra susij ę su darbo santykiais ir tod ėl jas apmoka valstyb ė, 
kaip darbdavys, negalima laikyti išimtiniu, kadangi pagal įstatymų nustatytas socialines 
apsaugos sistemas mokamos pensijos gali atspind ėti, visiškai arba iš dalies, užmokest į už 
darbą (Beune , 44 pastraipa, Griesmar , 29 pastraipa). 
Tačiau socialin ės politikos, valstyb ės organizacijos, etikos ar ne t biudžeto argumentai, kurie 
nulėmė arba galėjo nulemti sistemos įkūrimą nacionaliniais teis ės aktais, negali nugal ėti, jeigu 
pensija apima tik tam tikr ą darbuotoj ų kategorij ą, jeigu ji yra tiesiogiai susijusi su užbaigtos 
tarnybos laikotarpiu ir jeigu jos dydis apskai čiuotas pagal valstyb ės tarnautojo paskutin į 
atlyginim ą. Šiuo atveju valstybinio dar bdavio mokama pensija gali b ūti tiesiogiai palyginta su 
privataus darbdavio mokama pensija savo buvusiems darbuotojams ( Beune , 45 pastraipa, 
Griesmar  30 pastraipa ir Niemi  47 pastraipa). 
Šie sprendimai yra ypa č svarbūs dėl pensinio amžiaus, maitintojo netekimo išmok ų ir 
specialių senatvės lengvatų, suteikiam ų savo vaikus auginantiems asmenims. 
Ši naujausia Teismo praktika dabar yra aiškiai atspind ėta naujos direktyvos redakcijos 
pasiūlyme. 
2000 m. geguž ės 25 d. sprendime byloje C-50/99, Jean-Marie Podesta  prieš Caisse de 
retraite par répartition des ingénieurs cadres & assimilés  Teismas išaiškino, kad EB steigimo 
                                                 
39 1994 m. rugs ėjo 28 d. Teismo sprendimai. Case C-7/93 Beune , ECR 1994 p. I-4471, 1997 m. balandžio 
17 d. byla 147/95 Evrenopoulos  ECR p. I-02057, 2001 m. lapkri čio 29 d. byla C-366/99 Griesmar  ECR 
p. I-09383, 2001 m. gruodžio 13 d. byla C-206/00. ECR 2001 I-0201 Henri Mouflin  ir naujausias – 
2002 m. rugs ėjo 12 d. byloje C-351/00 Niemi  ECR 2002 p. I-07007. 
40 Tas pat kaip 42 
 
LT 17   LT sutarties buv ęs 119 straipsnis taikomas priva čioms papildomoms įvairių profesijų pensijų 
sistemoms, pagr įstoms nustatyto dydžio einamosiomis įmokomis, jeigu ši ų sistemų tikslas yra 
papildyti arba pakeisti įstatymų nustatytų socialinės apsaugos sistem ų teikiamas išmokas ir 
jeigu darbuotojui pensija yra mokama d ėl darbo santyki ų tarp jo ir buvusio darbdavio, 
nepaisant to, ar tokios sistemos yra privalomos ar neprivalomos.41 Todėl EB steigimo sutarties 
buvęs 119 straipsnis, nustatantis vienodo vyr ų ir moter ų darbo užmokes čio princip ą, yra 
taikomas Pranc ūzijos AGIRC ir ARRCO (Association Géné rale des Institutions de Retraite 
des Cadres ir Association des Régimes de Retraite Complémentaire) papildom ų pensijų 
sistemoms ir draudžia diskriminuoti vyrus ir moteris d ėl amžiaus, kuomet  jie turi teis ę gauti 
maitintojo netekimo pensij ą mirus jų sutuoktiniui. 
Tuo pačiu sprendimu Teismas patvirtino, kad pagal nusistov ėjusią Teismo praktik ą galima 
remtis vienodu poži ūriu, numatytu EB steigimo sutarties buvusiame 119 straipsnyje, 
profesinių pensijų srityje siekiant išmok ų, mokamų dėl tarnybos po 1990 m. geguž ės 17 d., 
Barber  bylos sprendimo, (žr. šia prasme byl ą C-28/93 Van Den Akker  ir kiti42, 12 pastraipa). 
Galima padaryti išvad ą, kad reik ėjo sukurti profesines pensij ų sistemas siekiant užtikrinti 
vienodą požiūrį nuo 1990 m. geguž ės 17 d. Van Den Akker  ir kiti, 14 pastraipa). EB steigimo 
sutarties 141 straipsnis (EB steigimo sutarties buv ęs 119 straipsnis) yra taikomas papildom ų 
pensijų sistemoms, kaip AGIRC ir  ARRCO), ir nuo 1990 m. geguž ės 17 d. draudžia vyr ų ir 
moterų diskriminacij ą šiose sistemose d ėl amžiaus, kuomet j ų sutuoktiniai turi teis ę gauti 
maitintojo netekimo pensij ą mirus šiems darbuotojams. 
– Savarankiškai dirban čių asmenų profesin ės pensijų sistemos  
Reikia pažym ėti, kad Barber  bylos ir v ėlesnių sprendim ų teismo praktika nedaro įtakos 
savarankiškai dirbantiems asmenims, kuriuos apima Direktyvos 86/378/EB taikymo asmenims sritis. Tod ėl šioje direktyvoje, kaip anks čiau Direktyvoje 96/97/EB, nenumatyta 
jokių pakeitimų savarankiškai dirban čių asmenų atžvilgiu. 
Šiems darbuotojams galioja Direktyva 86/378/EEB , bet tik maža dalimi ir tik tada, jeigu 
profesinės socialin ės apsaugos sistemos yra įkurtos kolektyviniu pagrindu (pvz., sektorin ės 
sistemos Pranc ūzijoje). Individualios  savarankiškai dirban čių asmenų sistemos yra aiškiai 
išskirtos iš Direktyvos 86/378/EEB su pakeitim ais, padarytais Direktyva 96/97/EB, apr ėpties 
(Direktyvos 86/378/EEB 2 straip snio 2 dalies a ir b punktai, pakeisti Direktyvos 96/97/EB 1 
straipsnio 1 dalies 2 pastraipa). Pagal šias nuostatas išskiriamos savarankiškai dirban čių 
asmenų individualios sutartys ir savarankiškai dirban čių asmenų sistemos vienam asmeniui. 
Be to, remiantis Direktyvos 86/ 378/EEB 4 straipsniu, šeimos pašalpos apimamos tiek, kiek 
jos priskiriamos įdarbintiems asmenims, o remiantis ši os direktyvos 9 straipsnio a ir b 
punktais su pakeitimais, padarytais Direktyvos  96/97/EB 1 straipsnio 5 dalimi, valstyb ės 
narės gali atid ėti privalom ą vienodo poži ūrio principo taikym ą apskaičiuojant savarankiškai 
dirbančių asmenų pensinį amžių ir maitintojo netekimo išmokas. Vienintel ė svarbi 
savarankiškai dirbantiems asmenims nuostata yra 9 straipsnio c da lis su pakeitimais, 
padarytais Direktyvos 96/97/EB 1 straipsnio 5 dalimi, kurioje numatytos vienodo dydžio 
įmokos vyrams ir moterims savarankiškai dirban čių asmenų profesinėse pensijų sistemose 
(kolektyvin ė sistema) nuo 1999 m. liepos 31 d. (po trylikos met ų nuo pranešimo apie 
Direktyvą 86/378/EEB). Tod ėl nuo 1999 m. rugpj ūčio 1 d. profesin ės socialin ės apsaugos 
                                                
 
41 2000 m. geguž ės 25 d. sprendimas byloje C-50/99. Jean-Marie Podesta  prieš Caisse de retraite par 
répartition des ingénieurs cadres & assimilés  (CRICA) ir kitus. ECR 2000 p. I-04039 
42 ECR 1994-I p.4527 
 
LT 18   LT sistemos turi taikyti bely čius aktuarinius metodus savarankiškai dirban čių asmenų įmokoms 
šiose sistemose apskai čiuoti. 
3 skyrius – vienodo poži ūris į vyrus ir moteris principas įsidarbinimo, profesinio 
mokymo, pareig ų paaukštinimo ir darbo s ąlygų atžvilgiu  
Europos Parlamento ir Tarybos di rektyva 2002/73/EB, iš dalies kei čianti Direktyv ą 
76/207/EEB, suteikia teisinio aiškumo ir tikrumo, kadangi joje kodifikuojami įvairūs Europos 
Teisingumo Teismo nutarimai d ėl pradinės direktyvos. 
Šis skyrius atitinka pagrindine s Direktyvos 76/207/EEB su pakeit imais, padarytais Direktyva 
2002/73/EB, nuostatas d ėl diskriminacijos (tiesiogin ės ar netiesiogin ės) dėl lyties 
panaikinimo. Šis skyrius apima nuostatas d ėl masto, kuriuo taikytinos nuo vienodo poži ūrio 
principo leidžian čios nukrypti nuostatos kalbant apie darb ą, kurio pats pob ūdis reikalauja 
konkrečios lyties asmens. 
Be to, kaip ir Direktyvoje 2002/73/EB, šis pasi ūlymas pakartoja EB steigimo sutarties 141 
straipsnio 4 dalyje numatyt ą principą, teigiantį, kad „siekiant realiai užtikrinti visišk ą vyrų ir 
moterų lygybę per visą darbingą amžių, vienodos traktuot ės principas nekliudo valstyb ėms 
narėms ir toliau laikytis arba imtis priemoni ų, numatan čių konkrečias lengvatas, padedan čias 
nepakankamai atstovaujamai ly čiai verstis profesine veikla arba šalinan čias ar 
kompensuojan čias nepalankias s ąlygas profesin ėje veikloje.“ 
Be to, šiame skyriuje pateikiamos Direktyvos 2002/73/EB nuostatos d ėl motinyst ės 
atostogose esan čių motinų apsaugos didinimo ir aiškinami ryšiai su Direktyva 92/86/EB.43 
Jame taip pat pateikiamos Direktyvos 2002/73/EB nuostatos d ėl tėvystės ir (arba) įvaikinimo 
atostogose esan čių tėvo ir motinos apsaugos valstyb ėse narėse, kuriose pripaž įstamos tokios 
teisės. 
III ANTRAŠTIN Ė DALIS HORIZONTALIOSIOS NUOSTATOS  
1 skyrius – Teisi ų apsauga  
1 skirsnis – Teis ės gynimo priemon ės 
Šiame skyriuje pateikiamos naujos nuostatos d ėl teisės gynimo priemoni ų ir įgyvendinimo, 
numatytos Direktyvoje 2002/73/EB. Šios  nuostatos atspindi Teismo praktik ą. Jos apima: 
– a) diskriminacijos auk ų apsaugos sustiprinim ą, net pasibaigus darbo santykiams44 ir b) 
apsaugos nuo priešiško elgesio sustiprinim ą; 
– Teismo praktikos integravimas d ėl aukščiausios ribos45 (kuri leistina tik tam tikrais 
išimtiniais atvejais) bylose d ėl kompensacijos arba nuostoli ų atlyginimo. 
                                                 
43 1989 m. birželio 12 d. Tarybos direktyva 89/391/EEB d ėl priemoni ų, skirtų skatinti, kad b ūtų užtikrinta 
geresnė nėščių ir neseniai pagimdžiusi ų arba maitinan čių krūtimi darbuotoj ų sauga ir sveikata, 
nustatymo (dešimtoji atskira direktyva, kaip numatyta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje), Oficialusis leidinys , L 348, 1992 11 28, p. 1. 
44 Byla C-185/97, Goote , ECR.1998 I p.5199 
45 Bylos C-180/95 Draehmpaehl , ECR 1997 I p.2195 ir C-271/31 Marshal  ECR 1993 I P.4367 
 
LT 19   LT Šios nuostatos, atsižvelgiant į šį pasiūlymą, bus taikomos horizontal iai ir apims ne tik 
įsidarbinimo, profes inio mokymo, pareig ų paaukštinimo ir darbo s ąlygų klausimus, bet ir 
klausimus, susijusius su užmokes čiu, įskaitant profesines socialin ės apsaugos sistemas, kurios 
taip pat yra svarbus vienodo poži ūrio principo elementas užimtu mo ir profesijos srityje. 
2 skirsnis – Įrodinėjimo pareiga  
Šiame skyriuje pateikiamos ne tik pagrindin ės Direktyvos 97/80/EB d ėl įrodinėjimo pareigos 
nuostatos, bet ir suderinamas jos tekstas su neseniai priimta Direktyva 2002/73/EB. 
Pagrindin ė šio pasiūlymo reikšm ė bus užtikrinti vienodo poži ūrio principo veiksmingum ą 
perkeliant įrodinėjimo pareigos taisykles į profesines socialin ės apsaugos sistemas. 
Svarbu pažym ėti, kad, kadangi kai kurie profesini ų socialinės apsaugos sistem ų aspektai 
(išmokos ir darbuotoj ų įmokos) yra laikomi užmokes čiu, kaip apibr ėžta EB steigimo sutarties 
buvusiame 119 straipsnyje, Direktyva 97/80/EB d ėl įrodinėjimo pareigos jau netiesiogiai 
apėmė šiuos aspektus, kadangi pagal 3 straipsnio 1 dalies a punkt ą direktyva taikoma 
„atvejams, kuriuos apima Sutarties 119 straip snis ir Direktyvos 75/117/EEB, 76/207/EEB, ir, 
kiek tai susij ę su diskriminacija d ėl lyties – Direktyvos 92/85/EEB ir 96/34/EB“. 
Galiausiai Direktyva 97/80/EB, nepa isant pradinio Komisijos pasi ūlymo46 ir Europos 
Parlamento nuomon ės47, neapėmė Direktyv ų 86/378/EEB ir 96/97/EB d ėl vienodo poži ūrio į 
vyrus ir moteris profesin ėse socialin ės apsaugos sistemose. Š į išskyrim ą pateisinan čios 
priežastys neteko reikšm ės, kadangi EB steigimo su tarties 13 straipsniu pagr įstose 
direktyvose pateikiamos panašios nuostatos d ėl įrodinėjimo pareigos. Ta čiau per derybas d ėl 
Direktyvos 97/80 pri ėmimo buvo paskelbta tokia bendra Tar ybos ir Komisijos deklaracija d ėl 
3 straipsnio 1 dalies a punkto:48 
„Taryba prašo, kad Komisija savo  ataskaitoje, kuri turi b ūti pateikta remiantis 7 straipsniu, 
taip pat išnagrin ėtų direktyvos apr ėpties klausim ą. 
Savo ataskaitoje b ūtina deramai atsižvelgti į Teismo nutarimus visose nagrin ėjamose 
socialinės politikos srityse, daran čiose įtaką bendriesiems nediskri minacijos principams. "  
Šis pasiūlymas, kuriame pateikiamos nuostatos d ėl profesini ų socialinės apsaugos sistem ų ir 
įrodinėjimo pareigos viename tekste, pad ės efektyviai taikyti vienodo poži ūrio princip ą šioje 
srityje, ir jis bus atsakas į šią deklaracij ą ir ankstesn į Europos Parlamento prašym ą. 
Dar vienas svarbus ir praktinis šio pasi ūlymo aspektas šiuo atžvilg iu bus Direktyvos 97/80/EB 
2 straipsnio 2 dalyje pateikto netiesiogin ės diskriminacijos apibr ėžimo panaikinimas siekiant 
suderinti j į su Direktyvoje 2002/73/EEB pateiktu apibr ėžimu.Šiuo atžvilgiu reikia prisiminti, 
kad, priėmus Direktyv ą 2002/73/EB, iš dalies kei čiančią Direktyv ą 76/207/EEB, buvo 
priimtas naujas netiesiogin ės diskriminacijos apibr ėžimas be statistinio elemento tekste pagal 
direktyvų, priimtų remiantis EB steigimo sutarties 13 straipsniu, apibr ėžimą. Šiuo atžvilgiu 
reikia pažym ėti, kad per derybas d ėl Direktyvos 2002/73/EB, iš dalies kei čiančios Direktyv ą 
76/207/EEB, pri ėmimo 2001 m. biržel į ir Komisija, ir Taryba paskelb ė deklaracijas49, 
patvirtinus bendr ąją poziciją, dėl poreikio suderinti netiesiogin ės diskriminacijos apibr ėžimą, 
                                                 
46 OL C 332, 1996 11 7 ir OL C 185, 1997 6 18, p. 21. 
47 1997 m. balandžio 10 d. pareikšta Europos Parlamento nuomon ė (OL C 132, 4. 1997 4 28, p. 215), 1997 
m. liepos 24 d. Tarybos pareikšta bendroji pozicija (OL C 307, 10. 1997 10 8. p. 6) ir 1997 m. lapkri čio 6 
d. Europos Parlamento sprendimas (OL C 358, 24). 11. 1997).  
48 1997 m. birželio 27 d. SN 157/2/97(SOC) REV 2 
49 2001 m. birželio 6 d. 9588/01, SOC 233, CODEC 519  
 
LT 20   LT pateiktą Direktyvoje 97/80/EB su pakeitimais, padarytais Direktyva 98/52/EB, o apibr ėžimas 
buvo priimtas bendrojoje pozicijoje ir v ėliau – Direktyvoje 2002/73/EB.50 Todėl šis 
pasiūlymas yra atsakas į šias deklaracijas. Juo atsižvelgiama į konkretų valstybių narių 
prašymą, kad Komisija pateikt ų pakeistos Direktyvos 97/80/EB pasi ūlymą siekiant suderinti 
netiesiogin ės diskriminacijos apibr ėžimą. Į Socialini ų reikalų tarybos 2001 m. birželio 
protokolą šiuo klausimu buvo įtraukta Komisijos deklaracija. Tod ėl, pertvarkant Direktyv ą 
2002/73/EB ir Direktyv ą 97/80/EB, bus atsakyta į minėtas deklaracijas ir padid ės vienodo 
požiūrio principo veiksmingumas, kaip  išaiškino Teisingumo Teismas.51 
2 skyrius – Už vienodo poži ūrio skatinim ą atsakingos institucij os – socialinis dialogas  
Kaip ir ankstesniame skyriuje, šiame skyr iuje pristatomos Direktyvoje 2002/73/EC išd ėstytos 
naujos nuostatos, panašios į 13 straipsnio pagrindu priimt ų direktyv ų, t. y. Direktyvos 
2000/43/EB ir Direktyvos 2000/78/EB, nuostatas. Jis apima: 
– Valstybi ų narių paskirtas institucijas ir ši ų institucij ų vaidmen į, t. y. vienodo poži ūrio 
skatinimą, Bendrijos teis ės aktų įgyvendinim ą ir paramos diskriminacijos aukoms 
užtikrinim ą. 
– Socialini ų partnerių ir NVO vaidmens sustiprinim ą įtvirtinant vienodo poži ūrio princip ą. 
Kaip ir ankstesniame skyriuje , šios nuostatos, atsižvelgiant į šį pasiūlymą, bus taikomos 
horizontaliai ir apims ne tik įsidarbinimo, profesinio mokymo, pareig ų paaukštinimo ir darbo 
sąlygų klausimus, bet ir klausimus, susijusius su užmokes čiu, įskaitant profesines socialin ės 
apsaugos sistemas. 
Galima tik ėtis, kad institucijos, atsakingos už vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris 
įsidarbinimo, profes inio mokymo, pareig ų paaukštinimo ir darbo s ąlygų atžvilgiu, nagrin ės ir 
kitus darbo s ąlygų aspektus, kaip antai: užmokestis ir profesin ės socialin ės apsaugos sistemos. 
Tokių institucij ų funkcijų išplėtimas pagal š į pasiūlymą nebus didel ė našta valstyb ėms 
narėms. 
IV ANTRAŠTIN Ė DALIS – ĮGYVENDINIMAS  
Šioje dalyje pateikiamos horiz ontalios nuostato s direktyvai įgyvendinti. Joje pateikiamas 
reikalavimas, kad valstyb ės narės panaikint ų arba paskelbt ų negaliojan čiomis visas nuostatas, 
prieštaraujan čias vienodo užmokes čio arba vienodo poži ūrio principams (pvz., įstatymus, 
kolektyvines sutartis, individualia s darbo sutartis ir pan.), arba  jas atitinkamai iš dalies 
pakeistų. Joje taip pat numatyta darbuotoj ų, įskaitant darbuotojus , kurie atstovauja 
darbuotojams, apsauga nuo persekiojimo. 
                                                 
50 Komisijos pareiškimas d ėl protokolo (D ėl Direktyvos 97/80/EB pakeitimo) „Atsižvelgdama į 
netiesiogin ės diskriminacijos apibr ėžimo pakeitim ą, Komisija si ūlys kuo skubiau atitinkamai iš dalies 
keisti Direktyv ą 97/80/EB su pakeitimais, padarytais Direktyva 98/52/EB. Tarybos pareiškimas d ėl 
protokolo (D ėl Komisijos pareiškimo, si ūlančio iš dalies pakeisti Direktyv ą 97/80/EB) „Taryba pritaria 
Komisijos ketinimui pateikti pasi ūlymą iš dalies keisti Direktyv ą 97/80/EB atsižvelgiant į netiesiogin ės 
diskriminacijos apibr ėžimo pakeitim ą.“ 
51 2001 m. birželio 26 d. sprendi mas, byla C-381/99, Brunnhofer, ECR I 2001 p.4961, 1993 m. spalio 27 
d. sprendimas, byla C-127/92 Enderby, ECR 1993 p. I-5535, taip pat yra 1989 m. spalio 17 d. 
sprendimą byloje C-109/88 Danfoss, ECR, p. 3199. 
 
LT 21   LT Jame reikalaujama, kad valstyb ės narės sukurtų veiksming ų, proporcing ų ir atgrasan čių 
sankcijų, taikomų už šioje direktyvoje numatyt ų teisių pažeidimus, sistem ą, veiksmingai 
įgyvendinan čią (effet utile ) šią direktyvą. Be to, reikalaujama, kad valstyb ės narės praneštų 
Komisijai apie šioje srityje priimtas nuostatas. 
Valstybės narės privalo skatinti darbdavius ir už profesin į mokymą atsakingus asmenis 
aktyviai rengti priemones, kurios užkirst ų kelią diskriminacijai d ėl lyties, vis ų pirma 
priekabiavimui ir seksualiniam pr iekabiavimui, darbo vietoje. 
Jame pateikiama standartin ė sąlyga dėl regreso neleistinumo. 
Direktyvos pasi ūlyme pateikiama panaši nuostata, kuri numatyta Direktyvoje 2002/73/EB d ėl 
valstybių narių prievolės rimtai atsižvelgti į vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris tiksl ą 
formuluojant ir įgyvendinant įstatymus, reglamentus, admini stracines nuostatas ir veikl ą 
srityse, kurias apima ta direktyva. 
Be to, pasi ūlymas įpareigoja valstybes nare s užtikrinti, kad visi suinteresuotieji asmenys 
susipažint ų su šia direktyva ir atitinkamomis perkelian čiomis nacionalin ėmis nuostatomis. 
V ANTRAŠTIN Ė DALIS – BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS  
Šioje dalyje pateikiamos standartin ės nuostatos, priderintos prie šio direktyvos pasi ūlymo. 
Standartin ė sąlyga dėl direktyvos perk ėlimo reikalauja, kad valstyb ės narės patenkint ų tam 
tikrus informacijos reikalavimus, pvz., reguliariai pranešt ų Komisijai apie perkelian čius 
nacionalinius teis ės aktus ir kolektyvines sutartis bei koreliacijos lenteles. Kita standartin ė 
sąlyga, perkelta iš Direktyvos 2002/73/EB 2 straipsnio, reikalauja, kad valstyb ės narės, 
perkeldamos teis ės aktus, daryt ų jose nuorod ą į šią direktyvą. 
Be to, joje yra straipsnis d ėl šiame pasi ūlyme sujungt ų ir pertvarkyt ų direktyvų, kurios turi 
būti iš karto panaikintos, kai tik valstyb ėse narėse bus prad ėta taikyti naujoji direktyva. 
Čia pateikiamas ir standartinis „straipsnis d ėl taisymo“ (32 straipsnis), numatantis, kad 
Komisija ne v ėliau kaip iki 2008 m. birželio 30 d. iš naujo apsvarsto, kaip taikoma ši 
direktyva siekiant prireikus padaryti b ūtinus pakeitimus. 
Į ją yra įtrauktos specialiosios Dire ktyvos 2002/73/EB nuostatos d ėl reguliari ų, kas ketveri 
metai Komisijai pateikiam ų ataskaitų, kuriose valstyb ės narės pastarajai praneša apie 
pozityviųjų veiksmų priemones, priimtas pagal EB stei gimo sutarties 141 straipsnio 4 dal į ir 
28-tąją deklaracij ą (pirmenyb ė teikiama moterims skirtoms pozityvi ųjų veiksm ų 
priemonėms). 
4. TEISINIS  PAGRINDAS 
Šis pasiūlymas yra pagr įstas EB steigimo sutarties 141 straipsnio 3 dalimi, suteikian čia 
Bendrijai gali ą priimti priemones, įgalinančias taikyti vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris 
principą užimtumo ir profesijos atžvilgiu. Kadangi  visos sritys, kurioms taikomos pradin ės 
Direktyvos 75/117/EB, 86/378/EEB su pakeitim ais, padarytais Direktyva 96/97/EEB, 
76/207/EEB su pakeitimais, padarytais Dire ktyva 2002/73/EB ir Direktyva 97/80/EB, su 
pakeitimais, padarytais Direktyva 98/52/EB, patenka į teisinę kategorij ą „užimtumo ir 
profesijos klausimai“, nauja direkt yvos redakcija, sujungianti min ėtas direktyvas, gali remtis 
tuo pačiu teisiniu pagrindu. 
 
LT 22   LT Vienodą požiūrį į vyrus ir moteris užimtumo ir profesijos atžvilgiu užtikrinan čiuose visų 
sričių teisės aktuose, kurie buvo priimti pagal EB steigimo sutarties 141 straipsn į ir (arba) 
kuriems pastarasis yra taikomas, tur ėtų būti taikomos tos pa čios sąvokos, vartojamos neseniai 
priimtuose teis ės aktuose, pvz., Direktyvoje 2002/73/EB, iš dalies kei čiančioje Direktyv ą 
76/207/EEB, ir panašiuose EB steigimo suta rties 13 straipsnio pagrindu priimtuose teis ės 
aktuose, siekiant kovoti su kitomis diskriminacijos formomis (ne d ėl lyties), kadangi šios yra 
taip pat susijusios su užimtumo sritimi, ir užtikrinti teisin ę ir politin ę darną tarp atskir ų, 
panašius tikslus turin čių teisės aktų. Todėl būtina užtikrinti suderinamum ą tarp antrin ės teisės 
aktų tais pačiais klausimais, kaip antai: netiesiogin ės diskriminacijos s ąvoka arba b ūtinybė, 
kad valstyb ės narės sukurtų institucijas vienodam poži ūriui skatinti, platesn ėse užimtumo ir 
profesijos sferose, o ne tik srityse, kuri oms taikoma Direktyva 2002/73/EB, iš dalies kei čianti 
Direktyvą 76/207/EEB. 
5. SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRIEŽASTYS  
Bendrijos teis ės aktai įgyvendinami laikantis subsidiarumo principo. Esam ų direktyvų moterų 
ir vyrų lygių galimybi ų ir vienodo poži ūrio srityje užimtumo ir profesijos atžvilgiu nauja 
redakcija užtikrins, kad naciona liniu lygiu šie principai b ūtų taikomi vienodai ir veiksmingai. 
Be to, reikalaujama Bendrijo s mastu užtikrinti vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris princip ą 
įgyvendinan čių teisės aktų darną. Diskriminacijos d ėl lyties atžvilgiu tai geriausiai galima 
užtikrinti parengiant nauj ą esamų teisės aktų redakciją. 
Siūlomo dokumento turinys ati tinka proporcingumo princip ą, kadangi valstyb ėms narėms jis 
suteikia daug laisv ės sprendžiant, kaip reik ėtų veiksmingai taikyti vienodo poži ūrio princip ą. 
Bendrijos teis ės aktai netur ės tiesioginio poveikio įmonių veiklai ir ne įves jokių 
administracini ų arba teisini ų apribojim ų, galinčių trukdyti steigti ir pl ėtoti MVĮ. 
6. STRAIPSNI Ų KOMENTARAS 
Siekiant užtikrinti suderinamum ą su kitų kalbų versijomis, reik ėjo padaryti tam tikrus 
lingvistinius pakeitimus suomi ų, italų, portugal ų ir švedų kalbų redakcijose. 
I ANTRAŠTIN Ė DALIS  
Bendrosios nuostatos  
1 straipsnis  
Šiame straipsnyje apibr ėžiamas šios direktyvos tikslas. 
Ši direktyva apima klausimus, nagrin ėjamus Direktyvoje 76/207/EEB su pakeitimais, 
padarytais Direktyva 2002/73/EB (d ėl įsidarbinimo, pareig ų paaukštinimo, profesinio 
mokymo ir darbo s ąlygų), Direktyva 75/117/EEB (vienoda s užmokestis) ir Direktyva 
86/378/EEB su pakeitimais, padaryta is Direktyva 96/97/EB (profesin ės socialin ės apsaugos 
sistemos). 
Be to, šios direktyvos tikslas yra išaiškinti esamus ryši us tarp Direkty vos 76/207/EEB su 
pakeitimais ir Direktyvos 92/85/EEB d ėl motinyst ės ir nėštumo klausim ų, kuriuos apima šio 
direktyvos. Joje pateikiami aišk ūs ir nuosekl ūs apibrėžimai, atnaujinamas tekstas sujungiant 
nusistovėjusią Teismo praktik ą ir, laikantis aiškios strukt ūros, pristatomas teisinis tekstas. 
 
LT 23   LT Be to, šia direktyva siekiama užtikrinti, kad b ūtų veiksmingai taikomas vienodo poži ūrio 
principas, įskaitant vis ų pirma įrodinėjimo pareigos panaikinimo taisykli ų perkėlimą į visas 
sritis, kurioms ji taikoma. 
2 straipsnis  
Šiame straipsnyje apibr ėžiamos tiesiogin ės ir netiesiogin ės diskriminacijos bei priekabiavimo 
dėl lyties ir seksualinio priekabiavimo s ąvokų apibrėžimai. Šie apibr ėžimai yra tapat ūs jau 
priimtoje Direktyvoje 2002/ 73/EB pateiktiems apibr ėžimams. 
Jame pakartojamas „užmokes čio“ apibrėžimas, kaip jis pateikiama s EB steigimo sutarties 141 
straipsnyje, ir Direktyvos 86/ 378/EEB 2 straipsnyje su pakeit imais, padarytais Direktyvos 
96/97/EB 1 straipsnio 1 dalies 1 pastraipa, pateiktas „profesini ų socialinės apsaugos sistem ų“ 
apibrėžimas. 
3 straipsnis  
Šiame straipsnyje apibr ėžiama direktyvos asmen ų aprėptis tais pa čiais žodžiais, kurie 
vartojami Direktyvoje 96/97/EB. 
2 dalyje pateikiama standartin ė formuluot ė, vartojama visose direktyvose d ėl vienodo 
požiūrio į vyrus ir moteris. Ji atspindi nusistov ėjusį principą, kad moter ų apsaugos priemon ės 
nėštumo ir motinyst ės metu yra leistina vienodo poži ūrio principo išimtis. Į ją įtraukiamas 
Direktyvos 2002/73/EB 1 straipsn io 1 dalyje pateiktas teks tas, darantis horizontal ų poveikį 
direktyvoms (taip pat žr. Direktyvos  86/378/EEB 5 straipsnio 2 dal į). 
Į 3 dalį yra įtrauktas Direktyvos 76/207/EEB 2 straip snio su pakeitimais, padarytais 
Direktyvos 2002/73/EB 1 straipsnio 2 dalimi, 7 dalies ketvirtos pa straipos pataisytas pirmas 
sakinys52. 
II ANTRAŠTIN Ė DALIS  
Specialiosios nuostatos  
1 skyrius 
Vienodo užmokes čio principas 
4 straipsnis  
Šis straipsnis atitinka Di rektyvos 75/117/EEB pagrindin į straipsnį dėl vienodo užmokes čio 
padarius nedidelius pakeitimus siekiant atsižvelgti į Teismo praktik ą, visų pirma 2002 m. 
rugsėjo 17 d. sprendim ą byloje C-320/00 A. G. Lawrence  ir kiti prieš Regent Office Care Ltd, 
Commercial Catering Group and Mi tie Secure Services Ltd .53 ir 2004 m. sausio 13 d. 
sprendimą byloje Debra Allonby  prieš Accrington/Rossdendale College , C-256/0154. 
Remdamasis savo praktika, vienodos vert ės darbui palyginti Teismas įvedė naują, platesnę 
sąvoką nei „ta pati įmonė“ arba „ta pati tarnyba“, o b ūtent – „vienas šaltinis“. Teismas 
nurodė, kad „šiuo atžvilgiu EB steigimo sutarties 141 straipsnio 1 dalis neleidžia suprasti, kad 
ši nuostata taikoma tik tada, kai vyrai ir moterys dirba tam pa čiam darbdaviui“. 
                                                 
52 OL L 348, 1992 11 28, p. 1. 
53 ECR. 2002 I p.7325 
54 dar nepaskelbta. 
 
LT 24   LT Todėl vienodo darbo užmokes čio principas reiškia, kad atlyg į už vienod ą ar vienodos vert ės 
darbą nebūtinai turi mok ėti vienas ir tas pats darbdavys, o jis turi b ūti kilęs iš vieno šaltinio, 
kuriam gali b ūti priskirti nustatyti darbo užmokes čio skirtumai. Jeigu vieno šaltinio n ėra, nėra 
institucijos, kuri b ūtų atsakinga už nelygyb ę ir kuri gal ėtų užtikrinti vienod ą požiūrį. 
Pareigybi ų klasifikacijos atžvilgiu šio pasi ūlymo tekstas išlieka toks pat lyginant su 
Direktyvos 75/117/EEB 1 straipsniu. 
2 skirsnis 
Vienodo poži ūrio principas profesin ėse socialin ės apsaugos sistemose 
5 straipsnis  
Šis straipsnis atitinka Direkt yvos 86/378/EB 5 straipsnio 1 dal į, kuri nebuvo pakeista 
Direktyva 96/97/EB. Jame yra numatytas vienodo poži ūrio principo profesin ėse socialin ės 
apsaugos sistemose taikymas, kaip nustatyta 6 straipsnyje. 
6 straipsnis  
Į šio straipsnio pirm ą dalį įtraukiamas Direktyvos 86/378/EEB nepakeistas 4 straipsnis d ėl šio 
straipsnio apr ėpties profesini ų socialinės apsaugos sistem ų ir rizikos atžvilgiu. 
Antroje dalyje pateikiama nauja nuostata , atspindinti Teisingumo Teismo praktik ą dėl EB 
steigimo sutarties dabartinio 141 straipsnio 1 ir 2 dali ų taikymo specialioms valstyb ės 
tarnautojų sistemoms.55 
Susisteminant ši ą Teismo praktik ą, šioje direktyvoje aiškinama,  kad ji taip pat taikoma tam 
tikros valstyb ės tarnautoj ų kategorijos socialin ės apsaugos sistemoms, jei atitinkamos 
išmokos mokamos d ėl darbo santyki ų, yra tiesiogiai susijusios  su užbaigtos tarnybos 
laikotarpiais, o suma apskai čiuojama pagal paskutin į atlyginim ą. Tai, kad tam tikrai valstyb ės 
tarnautojų kategorijai ir kitiems valstybei dirbantiems  darbuotojams skirta tam tikra sistema 
sudaro bendros, suderintos, įstatymų nustatytos socialin ės apsaugos sistemos dal į, šiuo 
atžvilgiu nepažeidžia šios nuostatos (žr. vis ų pirma sprendimus Beune  ir Niemi  bylose). 
7 straipsnis  
Ši nuostata apima, be pakeitim ų, Direktyvos 86/378/EEB 2 straipsnio su pakeitimais, 
padarytais Direktyvos 96/97/EB 1 straipsnio 1 dalimi, 2 ir 3 dalis. 
Kaip ir ankstesn ės direktyvos:  
a) individualios savarankiškai dirban čių darbuotoj ų darbo sutartys (kadangi šios sutartys yra 
iš esmės privačios);  
b) savarankiškai dirban čių asmenų sistemos vienam asmeniui (kaip ir ankstesniame punkte, 
šios sutartys yra iš esm ės privačios);  
c) šis pasi ūlymas netaikomas atlyginim ą gaunančių darbuotoj ų draudimo sutartims, kuriose 
darbdavys nedalyvauja. 
                                                 
55 1994 m. rugs ėjo 28 d. Teismo sprendimai. Byla C-7/93 Beune , ECR 1994 p. I-4471, 1997 m. balandžio 
17 d. byla 147/95 Evrenopoulos  ECR p. I-02057, 2001 m. lapkri čio 29 d. byla C-366/99 Griesmar  ECR 
p. I-09383, 2001 m. gruodžio 13 d. byla C-206/00. ECR 2001 I-0201 Henri Mouflin  ir naujausias – 
2002 m. rugs ėjo 12 d. byloje C-351/00 Niemi  ECR 2002 p. I-07007. 
 
LT 25   LT d ir e punktai yra susij ę su privačiais susitarimais tarp apdraust ojo asmens ir sistemos, kurie 
nepatenka į šio pasi ūlymo 2 straipsnyje pateikt ą profesini ų socialinės apsaugos sistem ų 
apibrėžimą. 
Antroje dalyje atspindima Teismo praktika 1993 m. lapkri čio 9 d. byloje C-132/92 Birds Eye 
Walls56 sprendime d ėl „jungiam ųjų pensijų“, ir įtraukiama nepakeista Direktyvos 86/378/EEB 
2 straipsnio 3 dalis, įterpta Direktyvos 96/97/EB 1 straipsnio 1 dalimi. 
8 straipsnis  
Šis straipsnis atitinka Di rektyvos 86/378/EEB 6 straipsn į su pakeitimais, padarytais 
Direktyvos 96/97/EB 1 straipsnio 3 dalimi, siekiant atsižvelgti į Teismo praktik ą bylose Neath  
ir Coloroll , jame pateikiamas neišsamus vienodo poži ūrio principui prieštaraujan čių nuostatų 
sąrašas. 
Pirminiame straipsnyje yra padaryti nežym ūs pakeitimai: jo 1 dalies h punkte n ėra nuorodos į 
Direktyvos 96/97/EB, iš dalies kei čiančios Direktyv ą 86/378/EEB, pried ą. Kaip pavyzdys, 
šiame priede pateikiami tam tikri kaupiam ųjų sistemų su nustatyto dydžio išmokomis 
elementai, kurie gali b ūti nelygūs, jeigu nelygi ų sumų priežastis yra aktuarini ų faktorių, 
besiskirian čių pagal lytį, taikymas finansuojant sistem ą. 
Šie pavyzdžiai yra: – dalies periodin ės pensijos pavertimas kapitalo suma,  
– pensijų teisės perleidimas,  
– išlaikytiniui mokama reversin ė pensija mainais už dalies pensijos atsisakym ą,– sumažinta 
pensija, jeigu darbuotoj as pasirenka ankstyv ą ištarnauto laiko pensij ą. 
9 straipsnis
 
Šis straipsnis atitinka Di rektyvos 86/378/EEB 8 straipsn į su pakeitimais, padarytais 
Direktyvos 96/97/EB 1 st raipsnio 4 dalimi, d ėl direktyvos taikymo savarankiškai dirban čių 
darbuotoj ų profesin ėms socialin ės apsaugos sistemoms. Teismo sprendim ų Barber ir 
vėlesnėse bylose praktika netur ėjo įtakos šioms nuostatoms. 
Nuostatos, prieštaraujan čios vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris savarankiškai dirban čių 
darbuotoj ų profesin ėse socialin ės apsaugos sistemose principui, turi b ūti pataisytos ir 
įsigalioti v ėliausiai nuo 1993 m. sausio 1 d. arba v ėliau tos datos įstojusioms valstyb ėms 
narėms – nuo Direktyvos 86/378/EB su pakeitimai s, padarytais Direktyva 96/97/EB, taikymo 
jų teritorijoje datos. 
Ši direktyva netrukdo teis ėms ir prievol ėms, susijusioms su savarankiškai dirban čių 
darbuotoj ų narystės profesin ėje socialin ės apsaugos sistemoje laikot arpiais, iki tos sistemos 
peržiūros taikyti per t ą laikotarp į galiojančias sistemos nuostatas. 
10 straipsnis  
Šis straipsnis atitinka Di rektyvos 86/378/EEB 9 straipsn į su pakeitimais, padarytais 
Direktyvos 96/97/EB 1 straipsnio 5 da limi. Jame kalbama apie leidžian čias nukrypti nuostatas 
                                                 
56 Birds Eye Walls Ltd. prieš Friedel M. Roberts. ECR 1993 I p. 5579 
 
LT 26   LT dėl direktyvos taikymo savarankiškai dirban čių darbuotoj ų profesinėms socialin ės apsaugos 
sistemoms, kurioms, kaip ir ankstesn iame straipsnyje, Teismo sprendim ų Barber ir v ėlesnėse 
bylose praktika netur ėjo įtakos. Šios leidžian čios nukrypti nuostatos taikomos nustatant 
pensinį amžių, teisę į maitintojo netekties išmokas ir suvienodinant savarankiškai dirban čių 
darbuotoj ų profesinės socialin ės apsaugos sistemos įmokas. Direktyvos 86/378/EEB buvusio 
9 straipsnio c punkte su pakeitimais, padarytais Direktyvos 96/97/EB 1 straipsnio 5 dalimi, nustatomi pereinamieji laikotarpiai savarankiškai dirban čių darbuotoj ų įmokoms suvienodinti.  
11 straipsnis
 
Šis straipsnis atitinka Di rektyvos 96/97/EB 2 straipsn į. 
Šio straipsnio 1 ir 2 dalys atspindi Teismo praktik ą dėl dabartinio 141 straipsnio 1 ir 2 dali ų 
(buvęs 119 straipsnis) taikymo atgaline data, numatyto Direktyvoje 96/97/EB, profesin ėse 
socialinės apsaugos sistemose. 3 dalyje kalbama apie direktyvos taikym ą valstybėse narėse, 
kurios buvo susitarimo d ėl Europos ekonomin ės erdvės šalys. 
Tačiau prie šio straipsnio pridedama nauja 4 da lis, kurioje nurodoma,  kad kitoms valstyb ėms 
narėms, įstojusioms po 1990 m. geguž ės 17 d., 1 ir 2 dalyse min ėta 1990 m. geguž ės 17 d. 
pakeičiama data, kuomet j ų teritorijoje buvo prad ėtos taikyti 141 straipsn io 1 ir 2 dalys (buv ęs 
119 straipsnis) (atsižvelgiant į stojančiųjų šalių padėtį). 
12 straipsnis  
Šis straipsnis atitinka Dire ktyvos 86/378/EEB 9a straipsn į (įterptą Direktyvos 96/97/EB 1 
straipsniu) d ėl lankstaus iš ėjimo į pensiją amžiaus. Tod ėl nelaikoma, kad lankstus pensinis 
amžius vyrams ir moterims tomis pa čiomis sąlygomis neatitinka šios direktyvos. 
3 skyrius 
Vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris principas įsidarbinimo, profesinio mokymo, pareig ų 
paaukštinimo ir darbo s ąlygų atžvilgiu 
13 straipsnis  
Šio straipsnio pirma dalis atitinka Di rektyvos 76/207/EEB 3 straipsnio 1 dal į su pakeitimais, 
padarytais Direktyvos 2002/73/EB 1 straipsnio 3 dalimi.  Šis naujas straipsnis atitinka panašias EB steigimo sutarties pagrindu priimt ų direktyv ų 
(2000/43/EB
57 ir 2000/78/EB58) nuostatų formuluotes. 
Šio straipsnio antra dalis atitinka Direktyvos 76/207/EEB 2 straipsnio 6 dal į su pakeitimais, 
padarytais Direktyvos 2002/73/EB 1 straipsnio 2 dalimi.  Jame kalbama apie mast ą, kuriuo leidžiama taikyti nuo vienodo poži ūrio principo leidžian čios 
nukrypti nuostatos kalbant apie darb ą, kurio pats pob ūdis reikalauja konkre čios lyties asmens, 
šis straipsnis atitinka Teismo praktik ą šiuo klausimu
59. 
                                                 
57 OL L 180, 2000 m. liepos 19 d., p. 22. 
58 OL L 303, 2000 m. gruodžio 2 d., p. 16. 
59 1986 m. geguž ės 15 d. sprendimas byloje C-222/84 Johnston; 1999 m. spalio 26 d. sprendimas, Sirdar, 
[1999] ECR I-0000 ir 2000 m. sausio 11 d. sprendimas byloje C-285/98 Kreil [2000] ECR I-0000. 
 
LT 27   LT Trečia dalis atitinka Direktyvos 76/207/EEB 9 straipsnio 2 dal į, kurioje kalbama apie išskyrimo 
sąlygą, numatyt ą Direktyvos 76/207/EEB 2 straipsnio 6 dalyje su pakeitimais, padarytais 
Direktyvos 2002/73/EB 1 st raipsnio 2 dalies 6 punktu. 
14 straipsnis  
Šis straipsnis atitinka Direktyvos  76/207/EEB 2 straipsnio 8 dal į su pakeitimais, padarytais 
Direktyvos 2002/73/EB 1 straipsnio 2 dalimi, ja me pateikiama EB steigimo sutarties 141 
straipsnio 4 dalyje numatyta galimyb ė valstybėms narėms toliau taikyti arba imtis priemoni ų 
siekiant realiai užtikrinti visišk ą vyrų ir moterų lygybę per visą darbingą amžių. 
15 straipsnis  
Šis straipsnis atspindi Teismo praktik ą dėl motinyst ės ir nėštumo (žr. vis ų pirma byl ą 184/83 
Hofmann  prieš Barmer Ersatzkasse  [1984] ECR 3047, 25 pastraip ą, bylą C-421/92 
Habermann-Beltermann  [1994] ECR I- 1657, 21 pastraip ą ir bylą C-32/93 Webb  prieš EMO 
Air Cargo  [1994] ECR I-3567, 20 pastraip ą). Jis atspindi ryšius ta rp Direktyvos 92/85/EEB ir 
šio direktyvos pasi ūlymo dėl šiam skyriuje nagrin ėjamų klausim ų, kuriems taikomos 
Direktyvos 76/207/EEB 2 straipsnio su pake itimais, padarytais Direktyvos 2002/73/EB 1 
straipsnio 2 dalimi, 7 dalies antra ir tre čia įtraukos, pagal Teismo praktik ą. 
Pirmos dalies pasi ūlymas, kuriame nurodyta, kad „Mažiau palankios darbo s ąlygos dėl 
nėštumo arba motinyst ės yra diskriminacija, kaip apibr ėžta šioje direktyvoje.“, atspindi 
Direktyvos 76/207/EEB 2 st raipsnio 7 dalies tre čią įtrauką, įterptą Direktyvos 2002/73/EB 1 
straipsnio 2 dalimi. 
Antra dalis atitinka Direktyvos 76 /207/EEB 2 straipsnio 7 dalies antr ą įtrauką, įterptą 
Direktyvos 2002/73/EB 1 straipsnio 2 dalimi, jo je pateikiama nepakeista Teismo praktik ą 
atspindinti nuostata d ėl moters teis ės į motinyst ės atostogas, d ėl teisės, pasibaigus motinyst ės 
atostogoms, gr įžti į savo darb ą ar lygiavertes pareigas tokiomis s ąlygomis, kurios negali b ūti 
mažiau palankios jai, ir d ėl teisės naudotis visomis geresn ėmis darbo s ąlygomis, į kurias ji 
galėtų turėti teisę, kol ji nedirbo. 
16 straipsnis  
Į šį straipsnį yra įtraukta nepakeista Direktyvos 76/207/EE B 2 straipsnio 7 dalies ketvirtos 
pastraipos antra dalis, įterpta Direktyvos 2002/73/EB 1 straipsnio 2 dalimi, nurodanti, kad ši 
direktyva nepažeidžia valstybi ų narių teisės pripažinti tėvystės ir (arba) įvaikinimo 
atostogas . Šias teises pripaž įstančios valstyb ės narės privalo imtis priemoni ų, būtinų 
apsaugoti dirban čius vyrus ir moteris nuo atleidimo iš darbo d ėl to, kad naudojasi tomis 
teisėmis, ir užtikrinti, kad, pasibaig us tokioms atostogoms, jie tur ėtų teisę grįžti į savo darb ą 
arba lygiavertes pareigas tokiomis s ąlygomis, kurios b ūtų ne mažiau palankios jiems, ir 
pasinaudoti visomis geresn ėmis darbo s ąlygomis, į kurias jie b ūtų turėję teisę, kol nedirbo. 
Šią dalį dėl motinyst ės ir įvaikinimo atostog ų pasiūlė Europos Parlamentas ir Taryba per 
derybas Direktyvai 2002/73/EB priimti. 
 
LT 28   LT III ANTRAŠTIN Ė DALIS  
Horizontaliosios nuostatos  
1 skyrius 
Teisių apsauga 
1 skirsnis 
Teisės gynimo priemon ės 
17 straipsnis  
Šis straipsnis atitinka Direktyvos 76/207/EEB 6 straipsnio 1, 3, ir 4 dalis su pakeitimais, 
padarytais Direktyvos 2002/73/EB 1 straipsn io 5 dalimi, jis pritaikytas siekiant įtraukti 
vienodo užmokes čio sąvoką. 
Teismo praktik ą atitinkan čioje60 3 dalyje nurodoma, kad ankstesn ės dalys nepažeidžia 
nacionalini ų taisyklių, nustatan čių terminus, per kuriuos turi b ūti iškeltos bylos d ėl vienodo 
požiūrio principo. Tai atitinka Direktyvos  76/207/EEB 6 straipsnio 4 dal į, įvestą Direktyvos 
2002/73/EB 1 straipsnio 5 dalimi. 
18 straipsnis  
Šis straipsnis atitinka Direktyvos  76/207/EEB 6 straipsnio 2 dal į su pakeitimais, padarytais 
Direktyvos 2002/73/EB 1 straipsnio 5 da limi, jame kalbama apie kompensacij ą pažeidus 
vienodo poži ūrio princip ą remiantis Teismo praktika. 
2 skirsnis 
Įrodinėjimo pareiga 
19 straipsnis  
Šis straipsnis atitinka Direktyvos 97/80/EB pagrindin į straipsnį dėl įrodinėjimo pareigos, t. y. 
4 straipsn į. 
20 straipsnis  
Šis straipsnis atitinka Direktyvos 97/80/EB 3 straipsn į dėl tos direktyvos apr ėpties. Šiame 
straipsnyje yra padaryti nežym ūs pakeitimai, kad b ūtų galima taikyti visiems atvejams, 
kuriuos apima šis direktyvos pasi ūlymas (žr. pirmiau). 
Antroje dalyje pateikiama su baudžiamuoju procesu susijusi išimtis (Direktyvos 97/80 3 
straipsnio 2 dalis). 
                                                 
60 2000 m. geguž ės 16 d. sprendimas byloje C-78/98 Preston ECR 2000 p. I-03201. 
 
LT 29   LT 2 skyrius 
Už vienodo poži ūrio skatinim ą atsakingos institucij os – socialinis dialogas  
21 straipsnis  
Šiame straipsnyje kalbama apie institucij ų lygybės klausimais, numatyt ų Direktyvos 
76/207/EEB 8a straipsnyje (pateiktame Dire ktyvos 2002/73/EB 1 straipsnio 7 dalimi), 
steigimą, vaidmen į ir kompetencij ą. Pagal š į pasiūlymą ši nuostata taikoma visiems 
klausimams, kuriuos apima šios redakcijos dal į sudarančios direktyvos. 
22 straipsnis  
Šiame straipsnyje kalbama apie valstybi ų narių prievolę, remiantis nacionalin ėmis 
tradicijomis ir tvarka, skatinti socialin į dialogą ir lygybės planus darbo vietose. 
Šis straipsnis atitinka Di rektyvos 76/207/EEB 8b straipsn į (pateiktą Direktyvos 2002/73/EB 1 
straipsnio 7 dalimi), jis bus taikomas visiem s klausimams, kuriuos apima šios direktyvos 
pasiūlymas. 
23 straipsnis  
Šiame straipsnyje kalbama apie valstybi ų narių prievolę skatinti dialog ą su atitinkamomis 
nevyriausybin ėmis organizacijomis, kurios pagal j ų nacionalin ę teisę ir praktik ą yra teisėtai 
suinteresuotos prisid ėti prie kovos su diskriminacija d ėl lyties siekiant užtikrinti vienodo 
požiūrio princip ą. Ši nuostata, kuri numatyta Direkt yvoje 76/207/EEB (8c straipsnyje, 
pateiktame Direktyvos 2002/73/EB 1 straip snio 7 dalimi), priv alo teisiškai tur ėti horizontal ų 
poveikį, ir ją būtina taikyti visiems šiame pasi ūlyme numatytiems klausimams. Panašus 
straipsnis yra pateikiamas nese niai EB steigimo sutarties 13 straipsnio pagrindu priimtose 
direktyvose (Direktyva 2000/43/EB ir 2000/78/EB).  
IV ANTRAŠTIN Ė DALIS  
Įgyvendinimas  
24 straipsnis  
Šis straipsnis yra klasikin ė nuostata, pateikta Direktyvos 76/207/ EEB 3 straipsnio 2 dalyje su 
pakeitimais, padarytais Direktyvos 1 straipsn io 3 dalyje, kurioje kalbama, kad valstyb ės narės 
privalo laikytis šios  direktyvos nuostat ų. Vienodam poži ūriui užtikrinti b ūtina panaikinti 
diskriminacij ą, kuriai s ąlygas sudaro įstatymai ir kiti teis ės aktai, tod ėl direktyvoje 
reikalaujama, kad valstyb ės narės tokias nuostatas panaikint ų. Kaip ir ankstesniuose teis ės 
aktuose, šioje direktyvoje reikalauja ma, kad visos nuostatos, prieštaraujan čios vienodo 
požiūrio principui, b ūtų panaikintos, paskelbtos negaliojan čiomis arba b ūtų atitinkamai iš 
dalies pakeistos, arba turi b ūti numatyta galimyb ė taip padaryti, jas užgin čijus. 
25 straipsnis  
Ši nuostata yra numatyta Direktyvoje 2002/73/EB, ji horizontaliai taikom a visiems atvejams, 
kuriuos apima direktyva (1 straipsnio 6 dalis, pakei čianti Direktyvos 76/207/EEB 7 straipsn į). 
Joje kalbama apie valstybi ų narių prievolę priimti savo nacionalin ėse teisinėse sistemose 
priemones, b ūtinas darbuotojams, įskaitant nacionaliniuose teis ės aktuose numatytus arba 
 
LT 30   LT pagal galiojan čią tvarką veikiančius darbuotojus, kurie atst ovauja darbuotojams, apsaugoti 
nuo atleidimo iš darbo arba nuo priešiško da rbdavio elgesio, kai pastarasis reaguoja į įmonėje 
paduotą skundą arba į bet kokias teisines proced ūras, kuriomis siekiama priversti laikytis 
vienodo poži ūrio principo. 
26 straipsnis  
Šiame straipsnyje pateikiama standartin ė nuostata, skirta sankcijoms už vienodo principo 
pažeidimus. Lygiavert ės nuostatos pateikiamos Direktyvos  76/207/EEB 8a straipsnyje, 
įvestame Direktyvos 2002/73/EB 1 straipsnio 7 dalimi. 26 straipsnyje pertvarkomos visos su 
sankcijomis susijusios nuostatos, jos tampa privalomos srityse, kurias apima ši direktyva. 
27 straipsnis  
Šis straipsnis yra numatytas Direktyvos  76/207/EEB 2 straipsnio 5 dalyje, įterptoje 
Direktyvos 2002/73/EB 1 straipsnio 2 dalimi, jis rekomenduoja valstyb ėms narėms imtis 
prevencini ų priemoni ų siekiant užkirsti keli ą diskriminacijai d ėl lyties, priekabiavimui ir 
seksualiniam priekabiavimui. 
28 straipsnis  
Čia vėl pateikiama standartin ė nuostata, numatanti, kad negalima sumažinti apsaugos nuo 
diskriminacijos d ėl lyties laipsnio, kur į jau taiko valstyb ės narės įgyvendindamos ši ą 
direktyvą. 
29 straipsnis  
Straipsnis d ėl lyčių aspekto integravimo atspindi EB steigimo sutarties 3 straipsnio 2 dalies 
esmę, jis yra tapatus Direktyvos 76/ 207/EEB 1 (1a) straipsniui, įterptam Direktyvos 
2002/73/EB 1 straipsnio 1 daliai . Ši nuostata turi horizontal ų poveikį, ji bus taikomas visiems 
klausimams, kuriuos apima šios redakcijos dal į sudarančios direktyvos. 
30 straipsnis  
Ši nuostata yra numatyta Direkt yvoje 97/80/EB (5 straipsnis) ir Direktyvoje 75/117/EEB 97 
straipsnis), ji skirta valstybi ų narių prievolei, kad darbuotojai b ūtų tinkamai, pavyzdžiui, savo 
darbo vietoje, supažindinti su nuostatomis, priimtomis pagal ši ą direktyv ą, kartu su jau 
galiojančiomis atitinkamomis nuostatomis. Ši svarbi nuostata turi horizontal ų poveikį ir bus 
taikoma visiems klausimams, kuriuos apima šios direktyvos pasi ūlymas. 
V ANTRAŠTIN Ė DALIS  
Baigiamosios nuostatos  
31 straipsnis  
1 dalyje pateikiamas reikalavimas, kad v ėliausiai iki …. valstyb ės narės Komisijai pateikt ų 
ataskaitą apie direktyvos įgyvendinim ą, kad pastaroji gal ėtų parengti ataskait ą Europos 
Parlamentui ir Tarybai. 
 
LT 31   LT 2 dalis atitinka Direktyvos 2002/73/EB 2 straipsnio 3 dal į dėl prievolės kas ketverius metus 
teikti ataskaitas apie priemones, kurias valstyb ės narės priėmė pagal EB steigimo sutarties 
141 straipsnio 4 dal į. 
32 straipsnis  
Straipsnyje numatoma galimyb ė taisyti direktyv ą, ši nuostata panašiai pateikiama kitose 
direktyvose. Komisija atidžiai įvertins šios direktyvos poveik į ir prireikus pasi ūlys 
atitinkamas pataisas. 
33 straipsnis  
Šio straipsnio 1 dalyje nurodoma šios direktyvos perk ėlimo data į valstybių narių teisės aktus. 
Pagal neseniai suderint ą praktiką, jame reikalaujama, kad, perkeldamos ši ą direktyv ą, 
valstybės narės pateiktų priimtų nuostatų tekstus. 
2 dalyje pateikiama standartin ė nuostata, reikalaujanti, kad nuostatose, priimtose direktyvai 
įgyvendinti, b ūtų daroma nuoroda į šią direktyvą arba tokia nuoroda prie j ų būtų pridėta. Be 
to, šioje dalyje pateikiama nuostata, reikalaujanti, kad tokia nuoroda apimt ų teiginį, kad 
galiojančiuose įstatymuose ir kituose teis ės aktuose nurodytos dire ktyvos, panaikintos šia 
direktyva, b ūtų suprantamos kaip nuoroda į šią direktyvą. 
34 straipsnis  
Šiame straipsnyje kalbama apie šios redakcijos dal į sudarančių direktyvų panaikinim ą, kai 
Taryba ir Europos Parlamentas patvirtins ši ą direktyv ą. Ši nuostata nepažeidžia valstybi ų 
narių prievolės dėl terminų perkeliant ši ą direktyv ą į nacionalin ę teisę ir esamų direktyv ų 
taikymo dat ų. 
35 straipsnis  
Tai yra standartinis straipsnis , nurodantis, kad ši direktyva įsigalioja [dvidešimt ą] dieną nuo 
jos paskelbimo Europos S ąjungos oficialiajame leidinyje . 
36 straipsnis  
Tai yra standartinis straipsnis, nurodan tis, kad direktyva yra skirta valstyb ėms narėms. 
 
LT 32   LT 2004/0084 (COD) 
Pasiūlymas 
EUROPOS PARLAMENTO IR  TARYBOS DIREKTYVA 
dėl vyrų ir moter ų lygių galimybi ų ir vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris užimtumo bei 
profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo 
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS S ĄJUNGOS TARYBA, 
atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutart į, ypač į jos 141 straipsnio 3 dal į, 
atsižvelgdami į Komisijos pasi ūlymą61, 
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialini ų reikalų komiteto nuomon ę62, 
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomon ę63, 
laikydamiesi Sutarties 251 st raipsnyje nustatytos tvarkos, 
kadangi: 
(1) 1976 m. vasario 9 d. Tarybos direktyva 76/207/EEB d ėl vienodo poži ūrio į vyrus ir 
moteris principo taikymo įsidarbinimo, profesinio mokymo, pareig ų paaukštinimo ir 
darbo sąlygų 64 ir 1986 m. liepos 24 d. Ta rybos direktyva 86/378/EEB d ėl vienodo 
požiūrio į vyrus ir moteris principo įgyvendinimo profesin ėse socialin ės apsaugos 
sistemose65 buvo iš esm ės pakeistos. 1975 m. vasari o 10 d. Tarybos direktyvoje 
75/117/EEB d ėl valstybi ų narių įstatymų, skirtų vienodo vyr ų ir moter ų darbo 
užmokesčio principo taikymui, suderinimo66 ir 1997 m. gruodžio 15 d. Tarybos 
direktyvoje 97/80/EB d ėl įrodinėjimo pareigos diskriminacijos d ėl lyties bylose67 taip 
pat yra nuostatos, skirtos vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris principo įgyvendinimui. 
Kadangi šias direktyvas reikia keisti dar kart ą, jos turi b ūti išdėstytos nauja redakcija 
siekiant aiškumo ir norint sujungti pagri ndines šios srities nuos tatas ir tam tikrus 
Europos Bendrij ų Teisingumo Teismo praktikos atvejus į vieną tekstą. 
                                                 
61 OL C, , p. . 
62 OL C, , p. . 
63 OL C, , p. . 
64 OL L 39, 1976 2 14, p. 40. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2002/73/EB (OL L 
269, 2002 10 5, p. 15). 
65 OL L 225, 1986 8 12, p. 40. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 96/97/EB (OL L 46, 
1997 2 17, p. 20). 
66 OL L 45, 1975 2 19, p. 19. 
67 OL L 14, 1998 1 20, p. 6. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 98/52/EB (OL L 205, 
1998 7 22, p. 66). 
 
LT 33   LT (2) Vienodas poži ūris į vyrus ir moteris yra pagrindinis Bendrijos teis ės principas, kur į 
pagal Sutarties 2 straipsn į ir 3 straipsnio 2 dal į Bendrija turi skatinti visose savo 
veiklos srityse. 
(3) Sutarties 141 straipsnio 3 dalis yra konkreti teisin ė bazė, kurios pagrindu gali b ūti 
priimamos Bendrijos priemon ės, skirtos užtikrinti lygi ų galimybi ų bei vienodo 
požiūrio principo užimtumo ir profesin ės veiklos srityje, įskaitant vienodo užmokes čio 
už vienod ą arba vienodos vert ės darbą principą, taikymą. 
(4) Europos S ąjungos pagrindini ų teisių chartijos 21 ir 23 straipsniuose taip pat 
draudžiama diskriminacija d ėl lyties ir puosel ėjama vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris 
visose srityse, įskaitant užimtum ą, darbą ir užmokest į, teisė. 
(5) Siekiant nuoseklumo, b ūtina pateikti vien ą tiesioginės ir netiesiogin ės diskriminacijos 
apibrėžimą. 
(6) Priekabiavimas, susij ęs su asmens lytimi, ir seksuali nis priekabiavimas prieštarauja 
vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris principui, tod ėl šioje direktyvoje laikoma, kad tai 
yra diskriminacijos d ėl lyties forma. Tokios diskriminacijos formos pasitaiko ne tik 
darbe, bet ir siekiant įsidarbinti arba įgyti profesin į išsilavinim ą. 
(7) Atsižvelgiant į tai, kas išd ėstyta pirmiau, darbdaviai ir asmenys, atsakingi už profesin į 
mokymą, turėtų būti skatinami pagal nacionalinius teis ės aktus ir praktik ą imtis 
priemonių prieš visas diskriminacijos d ėl lyties formas, ypa č prevencini ų priemoni ų, 
nukreiptų prieš priekabiavim ą ir seksualin į priekabiavim ą darbe. 
(8) Vienodo užmokes čio už vienod ą arba vienodos vert ės darbą principas, nustatytas 
Sutarties 141 straipsnyje,  yra svarbus vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris aspektas. 
Todėl tikslinga numatyti galimybes jo įgyvendinimui. 
(9) Nustatyta, kad vienodo užmokes čio principas galioja ne vien tik tose situacijose, kai 
vyrai ir moterys dirba tam pa čiam darbdaviui. Remiantis Teisingumo Teismo 
sprendimais byloje C-320/00: A.G. Lawrence ir kiti prie š Regent Office Care Ltd, 
Commercial Catering Group and Mi tie Secure Services Ltd.68 ir byloje C-256/01:  
Debra Allonby prieš Accrington/Rossdendale Co llege, Education Lect uring Services ir 
The Secretary of State for Education and Employment69, vis dėlto turėtų būti vienas 
šaltinis, kuriam gali b ūti priskirti nustatyti darbo užmokes čio skirtumai, nes kitu atveju 
nėra institucijos, kuri b ūtų atsakinga už nelygyb ę ir kuri gal ėtų užtikrinti vienod ą 
požiūrį. 
(10) Turėtų būti priimtos konkre čios priemon ės, skirtos užtikrinti vienodo poži ūrio 
profesinių socialin ės apsaugos sistem ų srityje principo įgyvendinim ą ir aiškiau 
apibrėžti jo taikymo srit į. 
                                                 
68 [2002] ECR I-7325 
69 2004 m. sausio 13 d. sprendimas. 
 
LT 34   LT (11) Teisingumo Teismo sprendime, priimtame byloje Barber prieš Guardian Royal 
Exchange Assurance Group  byloje C-262/8870, pripažinta, kad visos profesin ės 
pensijos formos yra užmokes čio elementas, kaip apibr ėžta Sutarties 141 straipsnyje; 
(12) Nors užmokes čio sąvoka pagal Sutarties 141 straipsn į neapima socialin ės apsaugos 
išmokų, dabar yra aiškiai nus tatyta, kad valstyb ės tarnautoj ų pensijų sistema patenka į 
vienodo užmokes čio principo taikymo srit į, jei pagal sistem ą mokamos išmokos yra 
mokamos darbuotojui d ėl jo darbini ų santykių su valstyb ės darbdaviu, nepaisant to, 
kad tokia sistema sudaro bendros įstatymų nustatytos socialin ės apsaugos sistemos 
dalį. Remiantis Teisingumo Teismo  sprendimais byloje C-7/93: Bestuur van het 
Algemeen Burgerlijk Pensioenfonds prieš G. A. Beune71 ir byloje C-351/00: Pirkko 
Niemi72, ši sąlyga bus tenkinama, jei pensij ų sistema bus susijusi su tam tikra 
darbuotoj ų kategorija, pagal j ą mokamos išmokos tiesiogiai priklausys nuo tarnybos 
laikotarpio, o j ų dydis bus apskai čiuojamas pagal valstyb ės tarnautojo paskutin į 
atlyginim ą. Todėl, siekiant aiškumo, tikslinga numatyti konkre čią nuostatą. 
(13) Teisingumo Teismas patvirtino, kad nors vyriškos ir moteriškos lyties darbuotoj ų 
pagal nustatyto dydžio išmok ų pensijų sistemą mokamoms įmokoms yra taikomas 
Sutarties 141 straipsnis, nevienodos darbdavi ų įmokos, kurios yra mokamos pagal 
finansuojam ų nustatyto dydžio išmok ų sistemas ir kurios priklauso nuo aktuarini ų 
veiksnių, besiskirian čių pagal lytį, neturi būti vertinamos pagal t ą pačią nuostatą. 
(14) Nustatyta, kad socialin ės išmokos pagal profesines socialin ės apsaugos sistemas 
nelaikomos atlyginimu, kai jos yra priskirtinos įdarbinimo laikotarpiui iki 1990 m. 
gegužės 17 d., išskyrus atvejus, kai jos mokamos darbuotojams arba j ų teisių 
turėtojams, kurie iki tos dienos pateikia ieškin į arba pareiškia lygiavert į reikalavim ą 
pagal taikom ą nacionalin ę teisę. Todėl reikia atitinkamai riboti vienodo poži ūrio 
principo įgyvendinim ą. 
(15) Siekiant taikyti vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris užimtumo ir profesin ės veiklos 
srityje princip ą, būtina užtikrinti vienodas įsidarbinimo ir įsidarbinim ą lemiančio 
profesinio mokymo galimybes. Tod ėl visos šio principo išimtys tur ėtų būti ribojamos 
ta profesine veikla, kurioje d ėl jos pobūdžio arba d ėl aplinkybi ų, kuriomis ji atliekama, 
būtina įdarbinti konkre čios lyties asmen į, jeigu tikslas, kurio siekiama, yra teis ėtas ir 
atitinka proporcingumo princip ą. 
(16) Pagal Sutarties 141 straipsnio 4 dal į vienodo poži ūrio principas nekliudo valstyb ėms 
narėms ir toliau laikytis arba imtis priemoni ų, numatan čių konkrečias lengvatas, 
padedančias nepakankamai atstovaujamai ly čiai verstis profesine veikla arba 
šalinančias ar kompensuojan čias nepalankias profesin ės veiklos s ąlygas. 
(17) Iš Teisingumo Teismo prakti kos aišku, kad nepalankus poži ūris į moterį dėl jos 
nėštumo arba motinyst ės yra tiesiogin ė diskriminacija d ėl lyties. Tod ėl šis aspektas 
turėtų būti aiškiai įtrauktas į šią direktyvą.  
(18) Kalbant apie vienodo poži ūrio princip ą, Teisingumo Teismas nuolat pripažindavo, kad 
yra teisėta saugoti moters biologin ę būklę nėštumo ir motinyst ės metu. Tod ėl ši 
                                                 
701990 ECR I-1889 
71 [1994] ECR I-4471  
72 [2002] ECR I-7007. 
 
LT 35   LT direktyva nepažeidžia 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvos 92/85/EEB d ėl 
priemonių, skirtų užtikrinti geresn ę nėščių ir neseniai pagimdžiusi ų arba maitinan čių 
krūtimi darbuotoj ų saugą ir sveikat ą73. 
(19) Siekiant aiškumo, taip pat tikslinga numatyti aiški ą nuostatą, kuria b ūtų ginamos 
moterų, esančių nėštumo ir gimdymo atostogose, darbo teis ės, ypač teisė grįžti į 
buvusią arba lygiavert ę darbo viet ą ir teisė nepatirti žalos d ėl to, kad iš ėjo tokių 
atostogų. 
(20) Siekiant veiksmingai įgyvendinti vienodo poži ūrio princip ą, būtina, kad valstyb ės 
narės įdiegtų atitinkamas proced ūras.  
(21) Kad būtų veiksmingai įgyvendintas vienodo poži ūrio principas, b ūtina numatyti 
atitinkamas teismines arba administracines proced ūras, skirtas šioje direktyvoje 
numatytų įsipareigojim ų vykdymui užtikrinti.  
(22) Užtikrinant veiksming ą vienodo poži ūrio principo įgyvendinim ą, svarbus vaidmuo 
tenka taisykli ų dėl įrodinėjimo pareigos pri ėmimui. Teisingumo Teismas nusprend ė, 
kad dėl to reikėtų numatyti nuostat ą, skirtą užtikrinti, kad prima facie diskriminacijos 
bylos atveju įrodinėjimo pareiga atitekt ų atsakovui, išskyrus pr ocesinius veiksmus, kai 
faktines aplinkybes turi išti rti teismas arba kita kom petentinga institucija. Ta čiau 
reikia patikslinti, kad faktus, pa gal kuriuos galima daryti prielaid ą, jog buvo tiesiogiai 
ar netiesiogiai diskriminuojama, įvertina kompetentingos nacionalin ės institucijos 
pagal nacionalin ės teisės aktus ar praktik ą. Be to, pa čios valstyb ės narės turi įvesti bet 
kuriame procesini ų veiksmų etape įrodymų taisykles, kurios yra palankesn ės 
ieškovams. 
(23) Siekiant dar labiau padidi nti šioje direktyvoje numatyt ą apsaugą, asociacijoms, 
organizacijoms ir kitiems juridiniams asmenims tur ėtų būti suteikta teis ė 
nukentėjusiojo vardu arba j į remiant, kaip tai nustato valstyb ės narės, dalyvauti 
procesiniuose veiksmuose, nepažeidžiant nacionalini ų proceso taisykli ų, 
reglamentuojan čių atstovavim ą ir gynybą teismuose.  
(24) Atsižvelgiant į fundamental ų teisės į veiksming ą teisinę apsaugą pobūdį, tikslinga 
užtikrinti, kad darbuotojai ir toliau naudot ųsi tokia apsauga net ir pasibaigus 
santykiams, d ėl kurių inkriminuojamas vienodo poži ūrio principo pažeidimas. 
(25) Teisingumo Teismas aiškiai nustat ė, kad, siekiant veiksmingumo, vienodo poži ūrio 
principas reiškia, jog komp ensacija už jo pažeidim ą turi atitikti patirt ą žalą. Todėl nėra 
tikslinga iš anksto nustatyti toki os kompensacijos dydžio viršutin ės ribos. 
(26) Siekdamos pagerinti veiksming ą vienodo poži ūrio principo įgyvendinim ą, valstybės 
narės turėtų skatinti socialini ų partnerių dialogą, o pagal nacionalin ę praktiką – dialogą 
su nevyriausybin ėmis organizacijomis.  
(27) Valstybės narės turėtų numatyti veiksmingas, proporcingas ir atgrasan čias sankcijas, 
taikomas už įsipareigojim ų pagal šią direktyvą pažeidimus; 
                                                 
73 OL L 348, 1992 11 28, p. 1. 
 
LT 36   LT (28) Kadangi si ūlomo veiksmo tiksl ų valstybės narės negali deramai pasiekti, ir d ėl to juos 
galima geriau pasiekti Bendrijos lygiu, Bendrija gali priimti priemones pagal subsidiarumo princip ą, kaip nustatyta Sutarties 5 straipsnyje. Pagal proporcingumo 
principą, kaip nustatyta tame pa čiame straipsnyje, ši direktyva apima tik tai, ko reikia 
šiems tikslams pasiekti; 
(29) Pareiga perkelti ši ą direktyvą į nacionalin ę teisę turėtų apsiriboti tomis nuostatomis, 
kurios iš esm ės skiriasi nuo ankstesni ų direktyvų nuostatų. Pareiga perkelti iš esm ės 
nepakeistas nuostatas atsiranda pagal anks čiau priimtas direktyvas. 
(30) Ši direktyva netur ėtų pažeisti valstybi ų narių įsipareigojim ų dėl 1 priedo B dalyje 
išvardytų direktyvų perkėlimo į nacionalin ę teisę ir taikymo termin ų. 
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYV Ą 
I ANTRAŠTIN Ė DALIS 
BENDROSIOS  NUOSTATOS 
1 straipsnis 
Šios direktyvos tikslas  – užtikrinti, kad b ūtų taikomas vyr ų ir moter ų lygių galimybi ų bei 
vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris užimtumo ir profesin ės veiklos srityje principas. 
Šiuo tikslu į ją yra įtraukiamos nuostatos, skirtos vienodo poži ūrio principui įgyvendinti šiose 
srityse: 
 a) galimyb ės įsidarbinti, įskaitant pareig ų paaukštinim ą, ir siekti profesinio mokymo; 
 b) darbo s ąlygų, įskaitant darbo užmokest į; 
 c) profesini ų socialinės apsaugos sistem ų. 
Joje taip pat įtraukiamos nuostatos, skirtos užtikrinti, kad toks įgyvendinimas b ūtų 
veiksmingesnis nusta čius tinkamas proced ūras. 
2 straipsnis 
1. Šioje direktyvoje naudojami tokie s ąvokų apibrėžimai: 
a) tiesiogin ė diskriminacija: kai d ėl lyties vienam asmeniui sudaromos mažiau palankios 
sąlygos palyginti su s ąlygomis, kurios panašioje situacijoje yra, buvo ar b ūtų sudarytos kitam 
asmeniui;  
b) netiesiogin ė diskriminacija: kai d ėl akivaizdžiai neutralios nuostatos, krite rijaus ar 
praktikos vienos lyties asmenys gali atsidurti tam tikroje prastesn ėje padėtyje nei kitos lyties 
asmenys, išskyrus atvejus, kai t ą nuostatą, kriterijų ar praktik ą objektyviai pateisina teis ėtas 
tikslas, o šio tikslo siekiama tinkamomis ir b ūtinomis priemon ėmis;  
 
LT 37   LT c) priekabiavimas: kai nepageidaujamu elge siu, susijusiu su asmens lytimi, siekiama 
pakenkti arba pakenkiama žmogaus orumui ir  siekiant sukurti ar ba sukuriant bauginan čią, 
priešišką, menkinan čią, žeminan čią ar užgauli ą aplinką; 
d) seksualinis priekabiavimas: kai bet koki u nepageidaujamu žodiniu, nežodiniu ar 
fiziniu seksualinio pob ūdžio elgesiu siekiama pakenkti arba pakenkiama žmogaus orumui, 
ypač kai sukuriama bauginanti, priešiška, menkinanti, žeminanti ar užgauli aplinka;  
e) užmokestis: įprastinis bazinis arba minimalus dar bo užmokestis arba alga ir bet koks 
kitas atlygis gryna isiais arba nat ūra, kurį darbuotojas tiesiogiai ar ba netiesiogiai gauna iš 
darbdavio už savo darb ą; 
f) profesin ės socialin ės apsaugos sistemos: sistemos, kurioms n ėra taikoma Direktyva 
79/7/EEB ir kuri ų paskirtis – pagal darbo sutart į arba savarankiškai dirbantiems asmenims, 
dirbantiems įmonėje ar įmonių grupėje, ekonomin ės veiklos srityje arba profesin ės veiklos 
sektoriuje ar sektori ų grupėje, mokėti išmokas, papildan čias arba pakei čiančias įstatymais 
nustatytose socialin ės apsaugos sistemose numatytas išmo kas, nepriklausomai nuo to, ar 
dalyvavimas tokiose sistemose yra privalomas, ar ne. 
2. Šioje direktyvoje diskriminacija apima: a) priekabiavim ą ir seksualin į priekabiavim ą, taip pat mažiau palankias s ąlygas, kai 
asmuo laiko tok į elgesį netinkamu arba pakl ūsta jam;  
b) nurodym ą diskriminuoti asmenis d ėl lyties.  
3 straipsnis 
1. Ši direktyva taikoma dirbantiems asmenims, įskaitant savarankiškai dirban čius asmenis, 
asmenis, kuri ų veikla nutr ūksta dėl ligos, motinyst ės, nelaimingo atsitikimo ar priverstinio 
nedarbo, bei darbo ieškan čius asmenis, taip pat iš ėjusiems į pensiją asmenims ir darbingumo 
netekusiems darbuotojams bei j ų vardu veikiantiems asmenims , vadovaujantis nacionaline 
teise ir (arba) nacionaline praktika. 
2. Ši direktyva nepažeidžia nuostat ų, susijusi ų su moter ų apsauga, ypa č dėl nėštumo ir 
motinystės. 
3. Ši direktyva nepažeid žia Direktyvos 96/34/EB
74 ir Direktyvos 92/85/EB75 nuostatų. 
II ANTRAŠTIN Ė DALIS 
SPECIALIOSIOS NUOSTATOS  
1 skyrius 
                                                 
74 OL L 145, 1996 6 19, p. 4. 
75 OL L 348, 1992 11 28, p. 1. 
 
LT 38   LT Vienodo darbo užmokes čio principas 
4 straipsnis 
Panaikinama bet kokia diskriminacija d ėl lyties vis ų aspektų ir sąlygų atžvilgiu atlyginant už 
tą patį darbą arba už vienodos vert ės darbą iš to paties šaltinio . 
Tais atvejais, kai nustatant darbo užmokest į naudojama pareigybi ų klasifikacijos sistema, ši 
sistema grindžiama vyrams ir moterims vie nodais kriterijais ir parengiama taip, kad j ą taikant 
nebūtų diskriminuojama d ėl lyties. 
2 skirsnis 
Vienodo poži ūrio principas profesin ėse socialin ės apsaugos sistemose 
5 straipsnis 
Nepažeidžiant 4 straipsnio, neturi b ūti jokios tiesiogin ės ar netiesiogin ės diskriminacijos d ėl 
lyties profesin ėse socialin ės apsaugos sistemose, ypa č dėl: 
a) socialin ės apsaugos sistem ų aprėpties ir sąlygų, kuriomis įgyjama teis ė jomis naudotis; 
b) pareigos mok ėti įmokas ir įmokų dydžio apskai čiavimo; 
c) išmok ų apskaičiavimo, įskaitant papildomas išmokas sutuoktiniams ir išlaikomiems 
asmenims, taip pat s ąlygų, kurios reguliuoja teis ės į išmokas trukm ę ir išsaugojim ą. 
6 straipsnis 
1. Šis skyrius taikomas: 
a) profesin ėms sistemoms, kurios suteikia apsaug ą šiais atvejais: 
i) ligos, ii) invalidumo, iii) senatv ės, įskaitant ankstyv ą išėjimą į pensiją, 
iv) nelaiming ų atsitikimų darbe ir profesini ų ligų, 
v) nedarbo; 
b) profesin ėms sistemoms, kurios numato kitas soci alines išmokas, mokamas grynaisiais 
arba natūra, ypač maitintojo netekimo išmokas ir šeimos pašalpas, jeigu šios išmokos sudaro 
atlygį, kurį darbdavys moka dar buotojui pastarajam įsidarbinus.  
 
LT 39   LT 2. Šis skyrius taip pat taikomas tam tikrai darbuotoj ų kategorijai, pavyzdžiui, valstyb ės 
tarnautojams, taikomoms pensij ų sistemoms, jeigu išmokos pagal sistem ą yra mokamos d ėl 
darbo santyki ų su darbdaviu valstybiniam e sektoriuje, kai jos yra ti esiogiai susijusios su 
tarnybos laikotarpiu, o j ų dydis apskai čiuojamas pagal valstyb ės tarnautojo paskutin ę algą. 
Tai, kad tokia sistema sudaro bendros įstatymais nustatytos sistemos dal į, šios nuostatos 
nepažeidžia. 
7 straipsnis 
1. Šis skyrius netaikomas: 
a) a) savarankiškai dirban čių asmenų individualioms darbo sutartims; 
b) b) savarankiškai dirbantiems asmenims taikomoms sistemoms, turin čioms tik vien ą 
dalyvį; 
c) c) pagal darbo sutart į dirbančių darbuotoj ų draudimo sutartims, kuriose darbdavys 
nėra šalis; 
d) neprivalomoms profesini ų sistemų nuostatoms, taikomoms atskiriems dalyviams, 
siekiant jiems užtikrinti: 
i) papildomas išmokas arba ii) galimyb ę pasirinkti dat ą, kuomet bus prad ėtos mokėti įprastinės išmokos 
savarankiškai dirbantiems asmenims, arba galimyb ę pasirinkti iš keleto 
išmokų; 
e) profesin ėms sistemoms, jeigu išmokos yra finansuojamos iš darbuotoj ų savanoriškai 
mokamų įmokų. 
2. Šis skyrius nekliudo darbdaviams skirti pried ą prie pensijos asmenims, kurie jau sulauk ė 
pensinio amžiaus, suteikian čio teisę gauti pensij ą pagal profesin ę sistemą, tačiau dar 
nesulaukė pensinio amžiaus, suteikian čio teisę gauti valstybin ę senatvės pensiją. Šiuo priedu 
siekiama sulyginti arba beveik sulyginti bendr ą šiems asmenims mokam ų išmokų sumą su 
suma, analogiškoje situacijoje išmokama pr iešingos lyties asmenims, kurie jau sulauk ė 
valstybinei pensijai gauti įstatymais nustatyto pensinio amžiaus, mokant pried ą tol, kol j į 
gaunantys asmenys sulauks valstybinei senatv ės pensijai gauti nustatyto pensinio amžiaus. 
8 straipsnis 
1. Nuostatos, prieštaraujan čios vienodo poži ūrio principui, tiesiogiai arba netiesiogiai, apima 
tas nuostatas d ėl lyties, kurios skirtos: 
a) nustatyti asmenis, galin čius dalyvauti profesin ėje socialin ės apsaugos sistemoje;  
b) nustatyti privalom ą arba neprivalom ą dalyvavim ą profesin ėje socialin ės apsaugos 
sistemoje;  
 
LT 40   LT c) nustatyti skirtingas taisykles d ėl profesin ės socialin ės apsaugos sistemos nari ų 
amžiaus, minimalios įsidarbinimo trukm ės arba naryst ės, suteikian čios teisę į pagal 
sistemą mokamas išmokas;  
d) nustatyti skirtingas taisykles, išskyrus  h, i ir j punktuose nur odytus atvejus, d ėl įmokų 
grąžinimo, jeigu darbuotojas pasitraukia iš profesin ės socialin ės apsaugos sistemos 
neįvykdęs sąlygų, garantuojan čių jam atidėtąją teisę į ilgalaikes išmokas; 
e) nustatyti skirtingas išmok ų skyrimo, j ų apribojimo vienos arba kitos lyties 
darbuotojams s ąlygas; 
f) nustatyti skirtingus  pensinius amžius; 
g) sustabdyti teisi ų išsaugojim ą arba įgijimą gimdymo atostog ų arba atostog ų dėl 
šeimynini ų priežasčių laikotarpiu, jeigu atostogas suteikia įstatymai arba susitarimai, 
ir išmokas moka darbdavys; 
h) nustatyti skirtingus išmok ų dydžius, nebent b ūtina atsižvelgti į aktuarinio 
skaičiavimo veiksnius, kurie priklausomai  nuo lyties skiriasi nustatyto dydžio įmokų 
sistemoje; finansuojamose nustatyto dydžio sistemose tam tikri elementai gali skirtis, 
kai skirtingas sumas lemi a nuo lyties priklausan čių aktuarinio skai čiavimo veiksni ų 
taikymas tuo metu, kai įgyvendinamas sistemos finansavimas; i) nustatyti 
skirtingus darbuotoj ų įmokų dydžius; 
j) nustatyti skirtingus darbdavi ų įmokų dydžius, išskyrus: 
i) nustatyto dydžio įmokų sistemų atveju, kai siekiama s uvienodinti arba beveik 
suvienodinti galutini ų išmokų sumą abiejų lyčių atstovams; 
ii) finansuojam ų nustatyto dydžio išmok ų sistemų atveju, kai darbdavi ų įmokos yra 
skirtos l ėšų, reikaling ų nustatyto dydžio išmok ų sąnaudoms padengti, 
pakankamumui užtikrinti. 
k) nustatyti skirtingus standartus arba st andartus, taikomus tik  tam tikros lyties 
darbuotojams, išskyrus h, i ir  j punktuose nurodytus atvejus, d ėl garantijų ar teisių į 
atidėtąsias išmokas išsaugojimo, kai dar buotojas pasitraukia iš profesin ės socialin ės 
apsaugos sistemos. 
2. Jeigu išmokos, kurioms taikomos šio skyriaus nuostatos, skiriamos profesin ės socialin ės 
apsaugos sistemos valdymo institucij ų nuožiūra, pastarosios atsižvelgia į vienodo poži ūrio 
principą. 
9 straipsnis 
1. Valstyb ės narės imasi vis ų būtinų priemoni ų užtikrinti, kad sava rankiškai dirbantiems 
asmenims taikomos profesin ės sistemos nuostatos, prieštaraujan čios vienodo poži ūrio 
principui, b ūtų pataisytos ir įsigaliotų vėliausiai nuo 1993 m. sausio 1 d. arba, po tos datos 
įstojusių valstybių narių atveju, – nuo Direktyvos 86/378/EB  su pakeitimais, padarytais 
Direktyva 96/97/EB, taikymo j ų teritorijoje datos  
 
LT 41   LT  
2. Iki tol, kol bus perži ūrėta sistema, šis skyrius netrukdo taikyti per t ą laikotarp į galiojančias 
sistemos nuostatas teis ėms ir įsipareigojimams, susijusiems su savarankiškai dirban čių 
darbuotoj ų narystės profesin ėje socialin ės apsaugos sistemoje laikotarpiais. 
10 straipsnis 
Valstybės narės gali atid ėti privalom ą vienodo poži ūrio principo taikym ą savarankiškai 
dirbantiems asmenims taikomoms sistemoms šiais atvejais: 
a) nustatant pensin į amžių senatvės arba ištarnauto laiko pensijoms gauti ir galimus 
padarinius kitoms išmokoms: 
i) tol, kol tokia lygyb ė nebus pasiekta įstatymais nustatytose socialin ės apsaugos 
sistemose, 
ii) arba v ėliausiai tol, kol toki ą lygybę pasiekti įpareigos direktyvos nuostatos; 
b) maitintojo netekimo pensijoms tol, kol vienodo poži ūrio princip ą dėl to įstatymais 
nustatytose socialin ės apsaugos sistemose nenustatys Bendrijos teis ė; 
c) taikant 8 straipsnio 1 dalies i punkt ą dėl aktuarinio skai čiavimo veiksni ų naudojimo 
iki 1999 m. sausio 1 darba, po tos datos įstojusių valstybių narių atveju, – iki 
Direktyvos 86/378/EB su pakeitimais, pa darytais Direktyva 96/97/EB, taikymo j ų 
teritorijoje datos.  
11 straipsnis 
1. Bet kuri š į skyrių įgyvendinanti priemon ė dėl pagal darbo sutart į dirbančių darbuotoj ų 
apima visas pagal profesines socialin ės apsaugos sistemas mokamas išmokas, priklausan čias 
už darbo staž ą, įgytą po 1990 m. geguž ės 17 d., ir taikomas atgaline data, nepažeidžiant 
darbuotoj ų ar jų teisių atstovų, iki tos datos prad ėjusių teismo proces ą ar iškėlusių lygiavert į 
ieškinį pagal nacionalinius teis ės aktus, teisi ų. Tokiu atveju įgyvendinimo priemon ės 
taikomos atgaline data iki 1976 m. balandžio  8 d. ir apima visas išmokas, priklausan čias už 
darbo staž ą, įgytą po tos datos. Valstyb ėms narėms, įstojusioms į Bendriją po 1976 m. 
balandžio 8 d. ir iki 1990 m. geguž ės 17 d., ši data pakei čiama data, kuomet j ų teritorijoje 
buvo prad ėtas taikyti Sutar ties 141 straipsnis. 
2. 1 dalies antras sakinys nekliudo taikyti nacionalini ų taisyklių, reglamentuojan čių ieškinių 
iškėlimo pagal nacionalin ę teisę senaties terminus, darbuotojams ar j ų teisių atstovams, iki 
1990 m. geguž ės 17 d. prad ėjusiems teismo proces ą ar iškėlusiems lygiavert į ieškinį pagal 
nacionalin ės teisės aktus, jeigu jos yra ne mažiau palankios tokiems ieškiniams nei panašaus 
pobūdžio šalies vidaus ieškiniams ir nesukuria s ąlygų, kuriomis Bendrijos teis ės aktų 
negalima naudoti praktiškai.  
3. Valstyb ėms narėms, kurios į Bendriją įstojo po 1990 m. geguž ės 17 d., ir 1994 m. sausio 1 
d. buvo Europos ekonomin ės erdvės susitarimo susitarian čiosios šalys, šio straipsnio 1 dalies 
pirmame sakinyje nurodyta 1990 m. geguž ės 17 d. data pakei čiama 1994 m. sausio 1 d. data. 
 
LT 42   LT 4. Valstyb ėms narėms, kurios į Bendriją įstojo po 1990 m. geguž ės 17 d., 1 ir 2 dalyse 
nurodyta 1990 m. geguž ės 17 d. data pakei čiama data, kuomet j ų teritorijoje buvo prad ėtas 
taikyti Sutarties 141 straipsnis.  
12 straipsnis 
Jeigu vyrai ir moterys tomis pa čiomis sąlygomis gali reikalauti lank staus pensinio amžiaus, 
tai nelaikoma neatitikimu šiam skyriui. 
3 skyrius 
Vienodo poži ūrio į vyrus ir moteris įsidarbinimo, profesinio mokymo, pareig ų 
paaukštinimo ir darbo s ąlygų srityse principas 
13 straipsnis 
1. Nei valstybiniame, nei priva čiame sektoriuose, įskaitant valstybines įstaigas, negali b ūti nei 
tiesioginės, nei netiesiogin ės diskriminacijos d ėl lyties: 
a) įsidarbinant, savarankiškai įsidarbinant ar profesin ėje srityje, įskaitant atrankos 
kriterijus ir pri ėmimo į darbą sąlygas visoms veiklos r ūšims ir visais profesin ės 
karjeros etapais, įskaitant paaukštinim ą; 
b)  
galimybei gauti vis ų rūšių ir visų lygių profesinį orientavim ą, profesin į mokymą, sudėtingesnį 
profesinį mokymą ir perkvalifikavim ą, įskaitant praktin ę darbo patirt į; 
c) c) užimtumo ir darbo s ąlygų, įskaitant atleidimus iš darbo, taip pat darbo 
užmokesčio, kaip numatyta šioje direktyvoje;  
d) narystei ir dalyvavimui darbuotoj ų ar darbdavi ų organizacijose  ar kitose 
organizacijose, kuri ų nariai turi tam tikr ą profesiją, įskaitant toki ų organizacij ų 
teikiamą naudą. 
2. Įsidarbinimo galimybi ų atžvilgiu, įskaitant įsidarbinim ą lemiantį profesin į mokymą, 
valstybės narės gali numatyti, kad skirtingas poži ūris dėl lytims b ūdingų savybių nelaikomas 
diskriminacija, jei d ėl konkrečios profesin ės veiklos pob ūdžio arba d ėl tokios veiklos s ąlygų 
tokia savyb ė yra tikras lemiamas profesinis reikalavimas, jeigu šis tikslas yra teis ėtas, o 
reikalavimas proporcingas. 
3. Valstyb ės narės periodiškai vertina 2 dalyje nurodytas profesin ės veiklos r ūšis, kad, 
atsižvelgdamos į socialinę raidą, nuspręstų, ar yra pakankamas pagrindas palikti atitinkamas 
išimtis. Apie įvertinimo rezultatus jos praneša Komisijai. 
 
LT 43   LT 14 straipsnis 
Valstybės narės gali toliau taikyti arba priimti naujas priemones, kaip apibr ėžta Sutarties 141 
straipsnio 4 dalyje, ka d praktiškai užtikrint ų visišką moterų ir vyrų lygybę per visą darbingą 
amžių. 
15 straipsnis 
1. Mažiau palankios darbo s ąlygos dėl nėštumo arba gimdymo atostog ų yra diskriminacija, 
kaip apibr ėžta šioje direktyvoje. 
2. Moteris, iš ėjusi gimdymo atostog ų, turi teisę, pasibaigus gimdymo atostogoms, gr įžti į savo 
darbą ar lygiavertes pareigas tokiomis s ąlygomis, kurios negali b ūti mažiau palankios jai, ir 
naudotis visomis geresn ėmis darbo s ąlygomis, į kurias ji b ūtų turėjusi teisę, kol nedirbo. 
16 straipsnis 
Ši direktyva taip pat nepažeidžia valstybi ų narių teisės pripažinti aiški ų teisių gauti tėvystės ir 
(arba) įvaikinimo atostogas. Tos valstyb ės narės, kurios pripaž įsta tokias teises, imasi 
priemonių, būtinų apsaugoti dirban čius vyrus ir moteris nuo atleidimo iš darbo d ėl to, kad 
naudojasi tomis teis ėmis, ir užtikrina, kad, pasibai gus tokioms atostogoms, jie tur ėtų teisę 
grįžti į savo darb ą arba lygiavertes pareigas tokiomis s ąlygomis, kurios b ūtų ne mažiau 
palankios jiems, ir pasinaudoti visomis geresn ėmis darbo s ąlygomis, į kurias jie b ūtų turėję 
teisę, kol nedirbo. 
III ANTRAŠTIN Ė DALISHORIZONTALIOSIOS  NUOSTATOS 
1 skyrius 
Teisių apsauga 
1 skirsnis 
Teisės gynimo priemon ės 
17 straipsnis 
1. Visiems asmenims, manantiems, kad jie nukent ėjo, kadangi jiems nebuvo taikomas 
vienodo poži ūrio principas, ir jau pasina udojusiems galimybe kreiptis į kitas kompetentingas 
institucijas, valstyb ės narės užtikrina teis ę į teismines ir (arba) administracines proced ūras, 
įskaitant tam tikrais atvejais tiksling ą taikinimo proced ūrą, net pasibaigus tariamai 
diskriminuojantiems santykiams. 
2. Valstyb ės narės užtikrina, kad asociacijos, organizacijo s arba kiti juridiniai asmenys, kurie 
pagal jų nacionalin ėje teisėje nustatytus kriterijus yra teis ėtai suinteresuoti, kad b ūtų 
 
LT 44   LT užtikrintas šios direktyvos nuostat ų laikymasis, nukent ėjusiojo vardu arba j į remdami, gav ę jo 
sutikimą, gali dalyvauti visose teismin ėse ir (arba) administracin ėse proced ūrose šioje 
direktyvoje numatytiems įsipareigojimams įgyvendinti. 
3. Šio straipsnio 1 ir 2 dalys nepažeidžia nacionalini ų taisyklių, kuriomis nustatomi terminai, 
per kuriuos turi b ūti iškeltos bylos d ėl vienodo poži ūrio principo. 
18 straipsnis 
Savo nacionalin ėse teisės sistemose valstyb ės narės numato priemones, užtikrinan čias realią ir 
veiksming ą kompensacij ą arba nuostoli ų atlyginim ą, jeigu jos nutaria atlyginti nuostolius ir 
žalą asmeniui, nukent ėjusiam nuo diskriminacijos d ėl lyties, šios priemon ės turi atgrasant į 
poveikį ir yra proporcingos padarytai žalai. Nega lima nustatyti tokios kompensacijos ar 
atlygio didžiausios viršutin ės ribos, išskyrus atvejus, kai darbdavys gali įrodyti, kad vienintel ė 
žala, kuri ą patyrė pareiškėjas dėl diskriminacijos, kaip apibr ėžta šioje direktyvoje, yra 
atsisakymas išnagrin ėti jo prašym ą priimti į darbą. 
2 skirsnis 
Įrodymo pareiga  
19 straipsnis 
1. Valstyb ės narės taiko tokias pagal j ų nacionalines teism ų sistemas numatytas priemones, 
kurios yra b ūtinos užtikrinti, kad tais  atvejais, kai asmenys, manantys, kad jie nukent ėjo, 
kadangi jiems nebuvo taikomas vienodo poži ūrio principas, teismui ar kitai kompetentingai 
institucijai nurodo faktines  aplinkybes, leidžian čias daryti prielaid ą dėl tiesiogin ės ar 
netiesiogin ės diskriminacijos, pats atsakovas turi įrodyti, kad vienodo poži ūrio taikymo 
principas nebuvo pažeistas. 
2. Šio straipsnio 1 dalis netrukdo valstyb ėms narėms nustatyti ieškovams palankesnes 
įrodymų taisykles. 
3. Valstyb ėms narėms šio straipsnio 1 dalies neb ūtina taikyti procesiniams veiksmams, kai 
bylos faktines aplinkybes turi ištirti teismas ar kompetentinga institucija. 
20 straipsnis 
1. 19 straipsnis taip pat taikomas: 
a) atvejams, kuriems taikomas Sutar ties 141 straipsnis ir, kiek tai susij ę su 
diskriminacija d ėl lyties, – Direktyvos 92/85/EEB ir 96/34/EB; 
b) bet kuriam civiliniam ar administracini am procesui, susijusiam su viešuoju ar 
privačiu sektoriumi, kuris numato teisi ų gynimą pagal nacionalin ę teisę a punkte 
minimomis priemon ėmis, išskyrus nacionalin ės teisės aktuose numatytas neteismines 
savanoriško pob ūdžio proced ūras. 
 
LT 45   LT 2. Šis skyrius netaikomas baudžiamajam procesui, nebent valstyb ės narės numato kitaip. 
2 skyrius 
Už vienodo poži ūrio skatinim ą atsakingos institucijos  – socialinis dialogas 
21 straipsnis 
1. Valstyb ės narės paskiria institucij ą ar institucijas bei parengia atitinkam ą tvarką, kad būtų 
skatinamas, tiriamas, priži ūrimas ir remiamas vienodas poži ūris į visus asmenis, 
nediskriminuojant d ėl lyties. Šios institucijos gali priklausyti agent ūroms, įpareigotoms 
rūpintis žmogaus teisi ų arba asmen ų teisių apsauga nacionaliniu lygiu. 
2. Valstyb ės narės užtikrina, kad ši os institucijos b ūtų įgaliotos: 
a) nepažeidžiant nukent ėjusiųjų ir 17 straipsnio 2 dalyje min ėtų asociacij ų, organizacij ų 
ar kitų juridinių asmenų teisių, teikti nepriklausom ą pagalbą nukentėjusiesiems nuo 
diskriminacijos teikiant skundus d ėl diskriminacijos; 
b) atlikti nepriklausomus tyrimus d ėl diskriminacijos; 
c) skelbti nepriklausomas ataskaitas ir  teikti rekomendacijas visais su tokia 
diskriminacija susijusiais klausimais. 
22 straipsnis 
1. Valstyb ės narės, laikydamosi savo nacionalini ų tradicijų ir praktikos, imasi reikiam ų 
priemonių socialinių partnerių dialogui skatinti siekda mos užtikrinti vienodo poži ūrio taikym ą 
vykdant nusistov ėjusių elgesio norm ų darbe steb ėseną, kolektyvines sutartis, elgesio 
kodeksus, patirties ir pažangi ų metodų tyrimą arba keitim ąsi ja. 
2. Pagal savo nacionalines tradicijas ir praktik ą valstybės narės, nepažeisdamos socialini ų 
partnerių savarankiškumo, skatina juos propaguoti moter ų ir vyrų lygybę bei reikiamu lygiu 
sudaryti susitarimus, nustatan čius antidiskriminacines taisykl es 1 straipsnyje nurodytose 
srityse, kurios patenka į kolektyvin ės sutarties taikymo srit į. Šiuose susitarimuose 
atsižvelgiama į šios direktyvos nuostatas ir į atitinkamas nacionalines įgyvendinimo 
priemones. 
3. Valstyb ės narės pagal nacionalin ės teisės aktus, kolektyvines sutartis arba nusistov ėjusią 
praktiką skatina darbdavius planingai ir sistemingai propaguoti vienodo poži ūrio į vyrus ir 
moteris princip ą darbe. 
4. Tuo tikslu darbdaviai tur ėtų būti skatinami reguliariai teik ti darbuotojams ir (arba) j ų 
atstovams atitinkam ą informacij ą apie vienod ą požiūrį į moteris ir vyrus įmonėje. 
Tai gali b ūti statistiniai duomenys apie vyr ų ir moter ų santykį skirtinguose organizacijos 
lygiuose ir galimos priemon ės padėčiai pagerinti bendradarbiaujant su darbuotoj ų atstovais. 
 
LT 46   LT 23 straipsnis 
Valstybės narės skatina dialog ą su atitinkamomis nevyriausybin ėmis organizacijomis, kurios 
pagal nacionalin ės teisės aktus ir praktik ą yra teis ėtai suinteresuotos remti kov ą su 
diskriminacija d ėl lyties skatinant la ikytis vienodo poži ūrio principo. 
IV ANTRAŠTIN Ė DALIS 
ĮGYVENDINIMAS 
24 straipsnis 
Valstybės narės imasi vis ų būtinų priemoni ų užtikrinti, kad: 
a) b ūtų panaikinti visi įstatymai ir kiti teis ės aktai, prieštaraujantys vienodo poži ūrio 
principui; 
b) darbo ir kolektyvini ų sutarčių, darbo užmokes čio sistem ų, darbo užmokes čio 
sutarčių, įmonių darbuotoj ų ir vidaus taisykli ų arba taisykli ų, reglamentuojan čių 
savarankišk ą verslą ir profesijas  bei darbuotoj ų ir darbdavi ų organizacijas, 
individuali ų darbo sutar čių arba kitoki ų susitarim ų nuostatos, prieštaraujan čios 
vienodo darbo užmokes čio principui, b ūtų arba gal ėtų būti paskelbtos 
negaliojan čiomis arba iš dalies pakeistos. 
c) kad administracin ėmis priemon ėmis nebūtų patvirtintos arba išpl ėstos sistemos, į 
kurias įtrauktos pirmiau nurodytos nuostatos.  
25 straipsnis 
Valstybės narės savo nacionalin ėse teisinėse sistemose numato priemones, kuri ų reikia 
apsaugant darbuotojus, įskaitant darbuotoj ų atstovus, numatytus nacionalin ės teisės aktuose ir 
(arba) veikian čius pagal nusistov ėjusią tvarką, nuo atleidimo iš darbo ar kitokio darbdavio 
netinkamo elgesio, kai darbdavys reaguoja į skundą, pateiktą įmonėje, arba į kokią nors 
teisinę procedūrą, skirtą vienodo poži ūrio principui užtikrinti. 
26 straipsnis 
Valstybės narės nustato sankcij ų, taikytin ų už nacionalini ų nuostatų, priimtų pagal ši ą 
direktyvą, pažeidimus, taisykles ir imasi vis ų priemoni ų, būtinų jų taikymui užtikrinti. 
Sankcijos, kurios gali apimti kompensacijos išmok ą nukentėjusiajam, turi b ūti veiksmingos, 
proporcingos ir atgrasan čios. Valstyb ės narės informuoja Komisij ą apie tokias nuostatas ne 
vėliau kaip iki 33 straipsnyje nurodytos dato s, ir nedelsdamos praneša jai apie v ėlesnius toki ų 
nuostatų pakeitimus.  
 
LT 47   LT 27 straipsnis 
5. Valstybės narės pagal nacionalin ės teisės aktus, kolektyvines sutartis ar nusistov ėjusią 
praktiką skatina darbdavius ir asmenis, atsaking us už galimybes siekti profesinio mokymo, 
imtis priemoni ų ir užkirsti keli ą visoms diskriminacijos d ėl lyties formoms, ypa č 
priekabiavimui ir seksualiniam priekabiavimui darbe. 
28 straipsnis 
Šios direktyvos įgyvendinimas jokiomis aplinkyb ėmis nėra pakankamas pagrindas sumažinti 
bendrą darbuotoj ų apsaugos lyg į tose srityse, kurioms ji taikoma, ir nepažeidžia valstybi ų 
narių teisės atsižvelgti į padėties pasikeitim ą ir priimti įstatymus bei kitus teis ės aktus, kurie 
skiriasi nuo įstatymų, galiojusi ų pranešimo apie ši ą direktyv ą dieną, jei jie atitinka šios 
direktyvos nuostatas. 
29 straipsnis 
Valstybės narės, rengdamos ir įgyvendindamos įstatymus ir kitus teis ės aktus, politik ą ir 
veiklos rūšis šioje direktyvoj e nurodytose srityse, skiria ypating ą dėmesį moterų ir vyrų 
lygybės tikslui. 
30 straipsnis 
Valstybės narės užtikrina, kad darbuotojai b ūtų tinkamai supažindinti su nuostatomis, 
priimtomis pagal ši ą direktyv ą, taip pat su atitinkamomis galiojan čiomis nuostatomis, 
pavyzdžiui, savo darbo vietoje.  
V ANTRAŠTIN Ė DALIS  
BAIGIAMOSIOS  NUOSTATOS 
31 straipsnis 
1. Ne vėliau kaip iki [...] valstyb ės narės pateikia Komisijai vis ą būtiną informacij ą, kad 
Komisija parengt ų Europos Parlamentui ir Tarybai ataskait ą dėl šios direktyvos taikymo. 
2. Nepažeisdamos šio straipsnio 1 dalies, valstyb ės narės kas ketverius metus pateikia 
Komisijai vis ų priemoni ų, priimtų pagal Sutarties 141 straipsnio 4 dal į, tekstus, taip pat ši ų 
priemonių ir jų įgyvendinimo ataskaitas. Remdamasi šia informacija, Komisija kas ketverius 
metus patvirtins ir paskelbs ataskait ą, kurioje bus pateiktas vis ų priemoni ų lyginamasis 
vertinimas, atsižvelgiant į Deklaracij ą Nr. 28, prid ėtą prie Amsterdamo sutarties Baigiamojo 
akto. 
 
LT 48   LT 32 straipsnis 
Vėliausiai iki 2008 m. birželio 30 d. Komisija iš naujo apsvarsto, kaip taikoma ši direktyva, ir 
prireikus padaro b ūtinus pakeitimus. 
33 straipsnis 
Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teis ės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki [...], 
įgyvendina ši ą direktyvą arba užtikrina, kad ne v ėliau kaip iki tos dienos administracija ir 
darbuotojai tarpusavio susitarimu b ūtų nustatę reikiamas nuostatas. Valstyb ės narės imasi vis ų 
reikiamų priemoni ų, kad bet kuriuo metu gal ėtų užtikrinti rezultatus, kurie turi b ūti pasiekti 
pagal šią direktyv ą. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai t ų įstatymų nuostatų tekstus ir t ų 
nuostatų bei šios direktyvos koreliacijos lentel ę. 
Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorod ą į šią direktyv ą, arba tokia 
nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant.  Be to, jos paskelbia, kad galiojan čiuose įstatymuose ir 
kituose teis ės aktuose nurodytos direktyvos, pa naikintos šia direktyva, turi b ūti suprantamos 
kaip nuorodos į šią direktyv ą. Nuorodos darymo tvark ą ir jos redakcij ą nustato valstyb ės 
narės. 
Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimt ų nacionalin ės teisės 
aktų pagrindini ų nuostatų tekstus. 
34 straipsnis 
1. Direktyvos 75/117/EEB, 76/207/EEB, 86/378/EEB ir  97/80/EB su pakeitimais, padarytais 
1 priedo A dalyje nurodytomis direktyvomis, yra panaikinamos nuo šios direktyvos 33 
straipsnio 1 dalyje nurodytos datos, nepažeidžiant valstybi ų narių įsipareigojim ų dėl 
perkėlimo į nacionalin ę teisę terminų ir 1 priedo B dalyje nurodyt ų direktyvų taikymo. 
2. Nuorodos į panaikintas direktyvas laikomos nuorodomis į šią direktyv ą ir suprantamos 
pagal II priede pateikt ą koreliacijos lentel ę. 
35 straipsnis 
Ši direktyva įsigalioja [dvidešimt ą] dieną nuo jos paskelbimo Europos S ąjungos oficialiajame 
leidinyje . 
36 straipsnis 
Ši direktyva skirta valstyb ėms narėms. 
Priimta Briuselyje, 
Europos Parlamento vardu Tarybos vardu 
Pirmininkas Pirmininkas  
 
LT 49   LT  
 
Ð 96/97/EC, Article 1 pt. 7 
(adapted) 
PRIEDAS  
Examples of elements which may be unequal, in respect of funded defined -benefit schemes, 
as referred to in Article 6 (h):  
– conversion into a capital sum of part of a periodic pe nsion,  
– transfer of pension rights,  
– a reversionary pension payable to a dependant in return for the surrender of part of a 
pension,  
– a reduced pension where the worker  opts to take early retirement  
 
LT 50   LT  
Ï 
PRIEDAS 1  
Part A 
Repealed Directives with th eir successive amendments  
(referred to in Article 34(1)) 
Council Directive 75/117/EEC  OJ L 45, 19.2.1975 
 
Council Directive 76/207/EEC OJ L 39, 14.2.1976 
Directive 2002/73/EC of the European 
Parliament and of the Council OJ L 269, 2.10.2002 
 
Council Directive 86/378/EEC  OJ L 225, 12.8.1986 
Directive 96/97/EC OJ L 46, 17.2.1997 
 
Council Directive 97/80/EC OJ L 14, 20.1.1998 
Directive 98/52/EC OJ L 205, 22.7.1998 
Part B  
List of time-limits for transposition in to national law and application dates  
(referred to in Article 34(1)) 
Directive Time-limit for 
transposition Date of application  
Directive 75/117/EEC 19.2.1976  
Directive 76/207/EEC 14.8.1978  
Directive 86/378/EEC 1.1.1993  
Directive 96/97/EC 1.7.1997  17.5.1990 in relation to 
paid workers, except for those workers or those claiming under them who had before that date initiated legal proceeding 
 
LT 51   LT or raised an equivalent 
claim under national law.  
Article 8 of Directive 
86/378/EEC as amended by Directive 96/97/EC - 1.1.1993 at the latest. 
Article 6(1)(i) , first indent 
of Directive 86/378/EEC as inserted by Directive 96/97/EC -1.1.1999 at the latest.  
Directive 97/80/EC 1.1.2001 As regards the United 
Kingdom of Great Britain and Northern Ireland 22.7.2001 
Directive 98/52/EC 22.7.2001  
Directive 2002/73/EC 5.10.2005  
 
LT 52   LT PRIEDAS 2  
Correlation Table  
Directive 
75/117 Directive 
76/207 Directive 
86/378 Directive 
97/80 This 
Directive 
- Article 1 (1) Article 1 Article 1 Article 1  
- Article 1(2) - - - 
- Article 2(2), 
first indent - - Article 2(1), 
first indent 
- Article 2(2), 
second indent - Article 2(2) Article 2(1), 
second indent 
- Article 2(2), 
third and fourth indents - - Article 2(1), 
third and fourth indents  
- - - - Article 2(1), 
fifth indent 
- - Article 
2(1) - Article 2(1), 
sixth indent 
- Article 2(3) & 
(4) - - Article 2(2) 
- - Article 3 - Article 3(1) 
- Article 2(7), 
first subparagraph Article 
5(2) - Article 3(2) 
- Article 2(7), 
fourth subparagraph, first sentence - - Article 3(3) 
Article 1 - - - Article 4 
- - Article 
5(1) - Article 5 
- - Article 4 - Article 6(1) 
- - - - Article 6(2) 
 
LT 53   LT   Article 
2(2)  Article 7(1) 
- - Article 
2(3) - Article 7(2) 
- - Article 6 - Article 8 
- - Article 8 - Article 9 
- - Article 9  - Article 10  
- - - - Article 11 
- - Article 9a - Article 12 
- Articles 2(1) 
& 3(1) - Article 2(1) Article 
13(1) 
- Article 2(6) - - Article 
13(2) 
- Article 9(2) - - Article 
13(3) 
- Article 2(8) - - Article 14 
- Article 2(7), 
third subparagraph - - Article 
15(1)  
- Article 2(7), 
second subparagraph - - Article 
15(2) 
- Article 2(7), 
fourth subparagraph, second and third sentence - - Article 16 
Article 2 Article 6(1) Article 10 - Article 
17(1) 
 - Article 6(3)  - - Article 
17(2) 
- Article 6(4) - - Article 
17(3) 
- Article 6(2) - - Article 18 
 
LT 54   LT - - - Article 4 Article 19 
- - - Article 3 Article 20  
- Article 8a - - Article 21 
- Article 8b - - Article 22 
- Article 8c - - Article 23 
Articles 3 & 
6 Article 3 
(2)(a) - - Article 24(a) 
Article 4 Article 3 
(2)(b) Article 
7(a) - Article 
24(b) 
- - Article 
7(b) - Article 24(c) 
Article 5 Article 7 Article 11 - Article 25 
Article 6 - - - - 
- Article 8d - - Article 26 
 Article 2(5)   Article 27 
- Article 8e (1) - - - 
- Article 8e (2) - Article 6 Article 28 
- Article 1 (1a) - - Article 29 
Article 7 Article 8 - Article 5 Article 30 
Article 9 Article 10  Article 
12(2) Article 7, 
fourth sub-paragraph  Article 31 
- - - - Article 32 
Article 8  Article 9(1), 
first 
subparagraph
and 9(2) & (3) Article 
12(1) Article 7, 
first, second 
and third 
sub-paragraphs Article 33 
- Article 9(1), 
second subparagraph - - - 
 
LT 55   LT - - - - Article 34 
- - - - Article 35 
- - - - Article 36 
- - Annex - -