Per vieną iškrovimo operaciją didžiausius kiekius iškrovė Ispanija ir Portugalija (3 lentelė ir 2 grafikas). 4 lentelėje pateikiami ataskaitose pranešti 2013 metų kiekiai, suskirstyti pagal rūšis ir valstybes nares. Konkrečiai vertinant mėlynųjų ryklių, kurių pelekai paklausūs rinkoje, rūšį, didžiausia šių ryklių kiekių dalis tenka Ispanijos ir Portugalijos laivynams (3 grafikas).

Valstybės narės skiriasi pagal patikrinimų dažnumą (5 lentelė ir 4 grafikas). Pavyzdžiui, 2013 m. Malta pranešė atlikusi vidutiniškai 84 patikrinimus šimtui iškrovimo operacijų, o Prancūzija – 0,2 patikrinimo. Iš valstybių narių, kurios anksčiau buvo išdavusios specialiuosius žvejybos leidimus apdoroti ryklius laive, Lietuva ir Estija apie žvejybos laivų patikrinimus nepranešė.

Ataskaitose pranešta, kad 2013 m. atlikta daugiau nei 4 400 patikrinimų, per keturis iš jų aptikta pažeidimų: Kipras pranešė apie atvejį, kai laive buvo rastas mėlynasis ryklys be pelekų, Prancūzija – apie ryklio pelekų pašalinimo atvejį Venesuelos laive, Ispanija – apie ryklio pelekų pašalinimo atvejį Portugalijos laive, o Jungtinė Karalystė – apie dviejų ryklių odos nulupimo jūroje atvejį.

Ispanija pateikė papildomos informacijos ir reglamento finansinio poveikio Ispanijos ūdomis žvejojantiems laivams vertinimą4. Komisijos tarnybų atlikta atitinkamų laivyno segmentų analizė, kurioje vertintos praneštos išlaidos, patirtos prisitaikant prie naujojo reglamento reikalavimų, rodo, kad didžiausias laivyno segmentas (pagal laivų ir darbuotojų skaičių) ir toliau gali vykdyti veiklą gaudamas pagrįstą pelną. Segmentams, kurie jau dabar veiklą vykdo nuostolingai, su prisitaikymu susijusios išlaidos finansines problemas gali pasunkinti.

3.Tarptautiniai pokyčiai

Siekiant gerinti ryklių išteklių išsaugojimą ir sudaryti vienodas sąlygas Sąjungos laivynams, Komisija kaip anksčiau, taip ir dabar regioninėse žuvininkystės organizacijose ir įstaigose, pavyzdžiui, Žvejybos šiaurės rytų Atlante komisijoje (NEAFC), taip pat atitinkamuose tarptautiniuose forumuose skatina laikytis pelekų nešalinimo politikos.

Be to, ES tenka pagrindinis vaidmuo propaguojant JT Generalinės Asamblėjos rezoliuciją dėl tausios žuvininkystės, kurioje valstybės raginamos imtis skubių ir suderintų veiksmų, kad būtų geriau įgyvendinamos dabartinės regioninių žuvininkystės valdymo organizacijų ar susitarimų priemonės, kuriomis reguliuojama ryklių žvejyba bei atsitiktinė jų priegauda, ir jų būtų laikomasi.

4.Išvada

Ne visos valstybės narės pateikė metines ataskaitas, kaip nustatyta reglamente: tik 14 iš 23 pakrantės valstybių narių pateikė išsamias reglamento įgyvendinimo ataskaitas ir už 2013 m., ir už 2014 m., trys pakrantės valstybės narės nepateikė jokios ataskaitos, nepaisant daugelio Komisijos priminimų. Vis dėlto visos valstybės narės, kurios anksčiau buvo išdavusios specialiuosius žvejybos leidimus apdoroti ryklius laive, pateikė bent vieną reglamento įgyvendinimo ataskaitą. Valstybių narių pateikti duomenys taip pat skiriasi apimtimi ir pateikimo forma.

Ataskaitomis galima remtis darant tam tikras ribotas išvadas, tačiau būtina perspėti, kad duomenys neišsamūs. Pateiktos ataskaitos rodo, kad plataus masto ryklių žvejybą iš esmės vykdo dviejų valstybių narių laivai. Paaiškėjo, kad pažeidimų, nustatytų valstybėms narėms (kurios Komisijai pateikė reikalaujamus duomenis, įskaitant dvi pagrindines valstybes nares) atliekant patikrinimus, skaičius labai nedidelis.

Vienoje valstybės narės ataskaitoje išdėstyti susirūpinimą keliantys klausimai Komisijai yra žinomi – per praėjusias viešas konsultacijas kai kurios valstybės narės ir suinteresuotieji subjektai iškėlė panašių klausimų dėl to, kad reglamento įgyvendinimas komplikuoja ryklių kūnų tvarkymą, o susiję laivai dėl to patiria papildomų išlaidų. Komisija toliau stebės padėtį ir ekonomines pasekmes. Minėtus sunkumus iš dalies galima spręsti jau turimomis priemonėmis, įskaitant Europos jūrų reikalų ir žuvininkystės fondo priemones – jos gali padėti rasti praktinių sprendimų išsakytiems sunkumams. Komisija taip pat mano, kad svarbu tarptautiniu mastu aktyviai propaguoti pelekų nešalinimo politiką, atsižvelgiant į Tarybos prašymą padidinti tarptautinę paramą, kuri padėtų užtikrinti vienodesnes sąlygas, net jei ES pasiūlymai nebūtų priimti.