/* KOM/2011/0158 galutinis - NLE 2011/0067 */ Pasiūlymas TARYBOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS kuriuo, vadovaujantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsniu, Švedijai leidžiama taikyti lengvatinio tarifo elektros mokestį už uoste prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamą elektrą (iš kranto tiekiama elektra)





[pic] | EUROPOS KOMISIJA | Briuselis, 2011.4.8 KOM(2011) 158 galutinis 2011/0067 (NLE) Pasiūlymas TARYBOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS kuriuo, vadovaujantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsniu, Švedijai leidžiama taikyti lengvatinio tarifo elektros mokestį už uoste prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamą elektrą (iš kranto tiekiama elektra) AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. Pasiūlymo aplinkybės Energetikos produktų ir elektros apmokestinimas Sąjungoje reglamentuojamas Tarybos direktyva 2003/96/EB[1] (toliau – Energijos apmokestinimo direktyva arba Direktyva). Pagal Direktyvos 19 straipsnio 1 dalį ir kitas nuostatas, visų pirma išdėstytas 5, 15 ir 17 straipsniuose, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, gali vieningai leisti bet kuriai valstybei narei dėl politinių interesų nustatyti daugiau nuostatų dėl atleidimo nuo mokesčio arba apmokestinimo lygio sumažinimo. Šiuo pasiūlymu siekiama leisti Švedijai taikyti lengvatinio tarifo mokestį už uoste prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamą elektrą (toliau – iš kranto tiekiama elektra) Šio atleidimo nuo mokesčio tikslas – ekonomiškai skatinti naudoti iš kranto tiekiamą elektrą, siekiant mažinti oro taršą uostamiesčiuose. 2 Prašymas ir jo bendrosios aplinkybės 2010 m. kovo 4 d. raštu Švedijos valdžios institucijos Komisijai pranešė, kad ketina taikyti lengvatinio 0,5 erio už kWh tarifo mokestį už iš kranto tiekiamą elektrą. 2010 m. spalio 4 d. iš Švedijos gauta papildomos informacijos. Švedija paprašė leidimo taikyti šį mokesčio sumažinimą šešerius metus, t. y. ilgiausią direktyvos 19 straipsnio 2 dalyje nurodytą laikotarpį. Prašoma priemone Švedija nori paskatinti naudoti iš kranto tiekiamą elektrą, kuri laikoma mažiau taršia nei uoste prisišvartavusiuose laivuose gaminama elektra. Šiuo metu iš kranto tiekiama elektra turi būti apmokestinta taikant bendro tarifo elektros mokestį – 28 eriai už kWh (Šiaurės Švedijoje – 18,5 erio už kWh). Iš kitos pusės, vadovaudamosi Energijos apmokestinimo direktyvos 14 straipsnio 1 dalies c punktu, valstybės narės neturi apmokestinti elektros mokesčiu laivuose gaminamos elektros, skirtos navigacijai Bendrijos vandenyse, ir, vadovaudamosi 15 straipsnio 1 dalies f punktu, gali taip pat elgtis, kai laivuose gaminama elektra yra skirta navigacijai vidaus vandenyse. Švedija norėtų lengvatinio 0,5 erio už kWh tarifo mokestį taikyti iš kranto tiekiamai elektrai, atsižvelgdama į tai, kad taikydama šį mokesčio tarifą nepažeistų Direktyvoje 2003/96/EB nustatyto mažiausio apmokestinimo dydžio. Lengvatinio tarifo mokestis už elektrą turi būti taikomas visai ne mažiau kaip 380 V elektrai, tiekiamai iš kranto komercinės laivybos laivams, kurių bendrasis tonažas ne mažesnis kaip 400 tonų. Ši riba laikoma tinkama siekiant užtikrinti, kad į siūlomo sumažinto mokesčio taikymo sritį patektų absoliuti tarptautinei laivybai naudojamų laivų dauguma ir nacionalinei laivybai naudojami didesni laivai. Pripažinta, kad šių uostuose prisišvartavusių laivų papildomų variklių išmetami teršalai sudaro didžiausią dalį išmetalų. Mokesčio sumažinimu Švedija nori paskatinti laivų operatorius naudoti iš kranto tiekiamą elektrą, siekdama sumažinti oro taršą ir triukšmą iš prisišvartavusių laivų bei jų išmetamą CO2 kiekį. Taikant lengvatinio tarifo mokestį, padidėtų iš kranto tiekiamos elektros konkurencingumas, palyginti su laive deginamo bunkerinio kuro, kuris visiškai neapmokestintas mokesčiais. Švedijos valdžios institucijos pabrėžia, kad šiuo metu elektros tiekimo iš kranto įranga yra penkiuose Švedijos uostuose (Stokholmo, Geteborgo, Piteo, Helsingborgo ir Liuleo) ir kad kituose Švedijos uostuose taip pat ruošiamasi tiekti elektrą iš kranto. Nežiūrint to, šiuo metu šia galimybe laivuose retai kada naudojamasi. Jos pažymi, kad jeigu 20 proc. parduodamo laivų kuro būtų pakeista iš kranto tiekiama elektra, išmetamų teršalų kiekį būtų galima sumažinti 76 tonomis sieros dioksido, 830 tonų azoto oksidų, 8,4 tonos kietųjų dalelių ir 42 000 tonų anglies dioksido. Švedijos manymu, ši priemonė atitinka Komisijos rekomendaciją 2006/339/EB dėl skatinimo Bendrijos uostuose prisišvartavusius laivus naudoti elektros energiją iš kranto[2] ir Komisijos komunikatą „Europos Sąjungos jūrų transporto politikos strateginiai tikslai ir rekomendacijos iki 2018 m.“ (COM(2009) 8)[3]. Švedijos valdžios institucijų argumentai dėl priemonės poveikio vidaus rinkai Švedijos valdžios institucijos pripažįsta, kad priemonė – tai valstybės pagalba ir kad ji skirta komercinei laivybai naudojamų laivų savininkams. Jos taip pat tvirtina, kad laivų savininkų ir operatorių konkurencijos požiūriu ji yra neutrali, nes skirta visiems Švedijos uostuose prisišvartavusiems laivams, nepriklausomai nuo to, su kokia vėliava jie plaukioja. Dėl poveikio valstybių narių tarpusavio prekybai Švedija daro prielaidą, kad jis bus nedidelis, nes uostų pasirinkimas priklauso nuo prekių paskirties vietos, o ne nuo mažesnių prisišvartavimo sąnaudų, susijusių su mokesčio už elektrą, tiekiamą iš kranto, sumažinimu. Pasiūlymo srityje galiojančios nuostatos 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyva 2003/96/EB, pakeičianti Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą, visų pirma 14 straipsnio 1 dalies c punktas ir 15 straipsnio 1 dalies f punktas. 3. PRIEMONėS VERTINIMAS PAGAL DIREKTYVOS 2003/96/EB 19 STRAIPSNį Konkretūs politiniai interesai Direktyvos 19 straipsnio 1 dalies pirmojoje pastraipoje nustatyta: „Be ankstesniuose straipsniuose išdėstytų nuostatų, ypač 5, 15 ir 17 straipsniuose, Taryba, Komisijai pasiūlius, bet kuriai valstybei narei gali vieningai leisti toliau atleisti nuo mokesčių ar juos sumažinti remiantis konkrečios politikos sumetimais“. Mokesčio sumažinimu Švedijos valdžios institucijos siekia skatinti naudoti aplinkai mažiau kenksmingą būdą aprūpinti trūkstama elektra uostuose prisišvartavusius laivus ir tuo pačiu pagerinti vietos oro kokybę. Kaip pažymėjo Švedija, Komisija faktiškai jau yra rekomendavusi naudoti iš kranto tiekiamą elektrą, užuot ją gaminus prisišvartavusiuose laivuose, ir taip pripažinusi jos naudą aplinkai[4]. Pabrėžiama, kad prisišvartavusiems laivams tiekiama elektra šiuo metu apmokestinama 28 eriais už kWh (Šiaurės Švedijoje – 18,5 erio už kWh). Taigi, prašomas atleidimas nuo mokesčio būtų papildoma paskata naudotis šia technologija, taikant 27,5 erio už kWh arba 29,83 euro už MWh kainą[5] (Šiaurės Švedijoje – 18 erių už kWh arba 19,53 euro už MWh), ir taip prisidėti prie nustatyto politinio tikslo įgyvendinimo. Be to, Komisija pabrėžia, kad reikiama pakrantės infrastruktūra Švedijoje jau įrengta keliuose uostuose. Tokiomis aplinkybėmis veiklos sąnaudų mažinimas nustatant mažesnę galutinę suvartojamos energijos kainą gali būti veiksminga paskata dar plačiau naudoti esamą įrangą. Kadangi priemone taip pat siekiama padidinti uostų, kuriuose siūloma pasinaudoti elektros tiekimo iš kranto galimybe, skaičių, Komisijos manymu, gali būti reikalingos papildomos politikos priemonės, kuriomis būtų skatinama pakrantės infrastruktūros statyba, kad būtų pasiektas su atleidimu nuo mokesčio susijęs politinis tikslas. Iš esmės, dabartiniu elektros tiekimo iš kranto plėtros etapu Švedijoje Komisija pritaria, kad gerokai sumažinto mokesčio tarifo taikymas galėtų būti svarbi paskata uosto administracijai ir laivų savininkams toliau investuoti į technologijas, visų pirma jeigu kartu bus taikomos priemonės, kuriomis būtų skatinamas iš kranto tiekiamos elektros vartojimas, nesvarbu, kokiais būdais – kaip finansinės paskatos ar galiausiai kaip įsipareigojimai ją vartoti. Šiomis aplinkybėmis atkreipiamas dėmesys ne tik į tai, kad iš kranto tiekiama elektra jau vartojama ne viename uoste, bet ir į didžiulį suinteresuotųjų šalių susidomėjimą, rodytą Švedijos valdžios institucijų rengtų viešųjų konsultacijų dėl siūlomo mokesčio sumažinimo plano metu. Dėl siekiamo politinio tikslo pobūdžio Komisija pažymi, kad energijos tiekimo iš kranto skatinimas faktiškai yra bendros politikos tikslas, kurio turėtų siekti visa Sąjunga. Tai aiškiai nustatyta Komisijos komunikate COM(2007) 575 dėl integruotos jūrų politikos ir prie jo pridedamame minėtame Komisijos tarnybų darbiniame dokumente[6], kuriame skelbiama, kad į šį tikslą bus atsižvelgta atliekant Direktyvos 2003/96/EB peržiūrą. Tačiau 19 straipsnio tikslas – atsižvelgti į pačioje direktyvoje neaptartas specialias aplinkybes atskirose valstybėse narėse. Todėl leidžianti nukrypti nuostata gali būti suteikta tik kaip pereinamojo laikotarpio priemonė remiantis 19 straipsniu, kuriuo siekiama politinio tikslo skatinti elektros tiekimą iš kranto, kol šis tikslas nebus aptartas atliekant Direktyvos 2003/96/EB peržiūrą. Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Prašoma priemonė daugiausiai susijusi su ES aplinkos politika. Priemone bus faktiškai prisidėta prie tikslo gerinti vietos oro kokybę tiek, kiek dėl to uostuose prisišvartavusiuose laivuose bus deginama mažiau bunkerinio kuro. Be to, priemonė gali padėti sumažinti išmetamą CO2 kiekį tiek, kiek, palyginti su elektra, gaminama laivuose deginant bunkerinį kurą, elektros tinklais sausumoje tiekiamos energijos išteklių taršos anglies dioksidu intensyvumas bus mažesnis dėl didesnio tinklų efektyvumo ir elektrai gaminti naudojamo skirtingo kuro. Šiomis aplinkybėmis galima pažymėti, kad vidutinis energijos išteklių atitinkamame rinkos segmente taršos anglies dioksidu intensyvumas yra daug mažesnis nei ES vidurkis. Nors papildomai tiekiamos elektros taršos anglies dioksidu intensyvumas paprastai yra didesnis nei vidutinių energijos išteklių ir labai priklauso nuo dienos meto, kai atsiranda papildomas poreikis, CO2 kiekio mažinimas taikant šią priemonę bus palyginti svarbus[7]. Kalbant apie tai, reikėtų nepamiršti, kad iš kranto tiekiamos elektros konkurencinės padėties nepalankumą lemia viena svarbi priežastis – tai, kad jūrų uostuose prisišvartavusiuose laivuose gaminama elektra visiškai neapmokestinama grynuoju mokesčiu: mokesčiu neapmokestinamas ne tik elektrai gaminti naudojamas bunkerinis kuras, nors, vadovaujantis Direktyvos 2003/96/EB 14 straipsnio 1 dalies a punktu, tai yra normalu, tačiau juo neapmokestinama ir pati laivuose gaminama elektra (žr. Direktyvos 2003/96/EB 14 straipsnio 1 dalies c punktą). Nors pastarasis atleidimas nuo mokesčio galėtų būti laikomas sunkiai suderinamu su Sąjungos aplinkosaugos tikslais, tačiau jis grindžiamas praktiniais interesais. Siekiant apmokestinti laivuose gaminamą elektrą, laivo savininkas, kuris dažnai yra įsteigtas trečiojoje šalyje, arba operatorius faktiškai turėtų deklaruoti, kiek elektros buvo suvartota. Be to, deklaruojant reikėtų apskaičiuoti, kiek elektros buvo suvartota valstybės narės, kurioje mokėtinas mokestis, teritoriniuose vandenyse. Reikalavimas minėtas deklaracijas pateikti kiekvienoje valstybėje narėje, kurios teritoriniuose vandenyse plaukiojama, užkrautų didžiulę administracinę naštą laivų savininkams. Šiomis aplinkybėmis sprendimas neignoruoti mažiau taršios alternatyvos – iš kranto tiekiamos elektros, leidžiant Švedijai taikyti lengvatinio tarifo mokestį, gali būti laikomas pagrįstu. Skirtingai nei jūrų uostuose, valstybėms narėms suteikiama teisė neapmokestinti mokesčiu uostuose prie vidaus vandens kelių prisišvartavusiuose laivuose gaminamos ir naudojamos elektros (15 straipsnio 1 dalies f punktas. Todėl valstybėms narėms nebūtų sudaryta jokių teisinių kliūčių iš kranto tiekiamai elektrai ir uostuose prie vidaus vandens kelių prisišvartavusiuose laivuose gaminamai elektrai taikyti vienodų sąlygų. Tačiau direktyvos 15 straipsnio 1 dalies f punkte siūlomą teisę neapmokestinti laivuose gaminamos elektros teisės aktų leidėjas ir vėl grindžia praktiniais interesais ir tuo pačiu glaudžiai sieja su mokesčių lengvatomis, susijusiomis su navigacija vidaus vandens keliuose. Dauguma valstybių narių, įskaitant ir Švediją, nutarė neapmokestinti šiuo tikslu naudojamo kuro. Be to, jų manymu, elektrai gaminti naudojamo kuro apmokestinimas, užuot apmokestinus elektrą, nėra praktiškas sprendimas (žr. Direktyvos 2003/96/EB 21 straipsnio 5 dalies trečiąją pastraipą), kadangi tai mažų mažiausiai reikštų, kad elektrai gaminti naudojamam kurui taikoma atskira tvarka. Iš tiesų, spręsdamos, ar į atleidimo nuo mokesčio taikymo jūrų laivybai sritį reikia įtraukti navigacijai vidaus vandens keliais naudojamą kurą, valstybės narės atsižvelgs į įvairius dalykus, įskaitant tokius platesnius nacionalinės transporto politikos tikslus, kaip aplinkosaugos interesai, dėl kurių jos gali neapmokestinti šiam tikslui naudojamo kuro. Todėl šiuo etapu į išplėstą taikymo sritį galima pagrįstai įtraukti iš uostų, esančių prie vidaus vandens kelių, kranto tiekiamą elektrą. Vidaus rinka ir sąžininga konkurencija Vidaus rinkos ir sąžiningos konkurencijos požiūriu, taikant prašomą priemonę, sumažėtų abiejų konkuruojančių elektros tiekimo prisišvartavusiems laivams šaltinių, t. y. laivuose gaminamos ir iš kranto tiekiamos elektros, konkurencijos iškraipymas dėl bunkerinio kuro neapmokestinimo mokesčiu. Dėl laivų operatorių konkurencijos visų pirma reikia dar kartą pabrėžti, kad šiuo metu labai nedaug laivų iš kranto tiekiamą elektrą naudoja komerciniais tikslais. Todėl dideli konkurencijos iškraipymai gali atsirasti tik tarp tų laivų, kuriems taikoma prašoma priemonė ir pasirenkama naudoti iš kranto tiekiamą elektrą, ir tų, kuriuose toliau naudojama laivuose gaminama elektra. Nors sąnaudų prognozės tikslumas labai priklauso nuo naftos kainų raidos ir todėl jas apskaičiuoti labai sudėtinga, turimi duomenys rodo, kad iš esmės daugeliu atvejų, net visiškai atleidus nuo mokesčių, elektros tiekimo iš kranto sąnaudos netaptų mažesnės nei laivuose gaminamos elektros sąnaudos[8], todėl bet kokiu atveju iš kranto tiekiamą elektrą naudojantiems laivų operatoriams, palyginti su tais, kurie naudoja laivuose gaminamą elektrą, būtų suteiktas didelis konkurencinis pranašumas. Šiuo atveju minėto pobūdžio iškraipymas gali būti dar mažiau tikėtinas, nes Švedija paisys Direktyvoje 2003/96/EB nustatyto mažiausio apmokestinimo lygio. Be to, Švedija ketina taikyti mokesčių lengvatą tik laivams, kurių bendrasis tonažas ne mažesnis kaip 400 tonų, ir tik iš kranto tiekiamai ne mažiau kaip 380 V elektrai, kad priemonė būti konkrečiai skirta laivams, kuriuose gaminama daug elektros, ir būtų ribojamas bendras naudos gavėjų skaičius. Kaip paaiškino Švedijos valdžios institucijos, abiejų ribinių verčių lygis buvo nustatytas palyginti žemai, kadangi nacionalinės asociacijos pareiškė esą susirūpinusios, kad nacionaliniai laivai gali atsidurti mažiau palankesnėje padėtyje nei Švedijai nepriklausantys laivai. Iš kitos pusės, galima pagrįstai tvirtinti, kad dėl ribinių verčių į mokesčių lengvatos taikymo sritį gali greičiausiai nepatekti nacionaliniai laivai, o ne kitų ES šalių laivai, todėl bet kuriuo atveju dėl minėtų verčių šalies ūkio subjektams, palyginti su konkurentais iš kitų ES valstybių narių, nebus taikoma palankesnė apmokestinimo tvarka. Dėl uostų konkurencijos Švedijos valdžios institucijos pareiškė, kad net jeigu pasikeistų laivų maršrutai dėl galimybės naudoti iš kranto tiekiamą elektrą, kuriai taikomas lengvatinio tarifo mokestis, bet koks galimas poveikis valstybių narių tarpusavio prekybai būtų nedidelis. Kadangi, kaip buvo nurodyta, elektros tiekimas iš kranto, nežiūrint mokesčių sumažinimo, bent artimiausiu metu neturėtų tapti ekonomiškesnis už elektros gamybą laivuose, vargu, ar sumažinus mokesčius už elektrą, tiekiamą iš kranto, būtų gerokai iškraipyta uostų konkurencija, ir kažin, ar atsiradus šiai galimybei kiltų noras keisti laivų maršrutus. Galiausiai galima pridurti, kad laikas, kuriam siūloma suteikti leidimą taikyti lengvatinio tarifo mokestį, yra pakankamai trumpas, kad ankstesnėse pastraipose pateikta analizė pasikeistų iki atleidimo nuo mokesčio galiojimo pabaigos. Priemonės taikymo trukmė ir ES elektros apmokestinimo sistemos raida Iš esmės, leidžiančios nukrypti nuostatos taikymo laikotarpis turėtų būti pakakamai ilgas, kad uostų operatoriai nebūtų atgrasyti nuo reikiamų investicijų. Tačiau šis tikslas turi būti suderintas su būtinybe nepakenkti būsimai esamos teisinės sistemos raidai. Šiuo klausimu reikėtų turėti omenyje tai, kad šiuo metu Komisija atlieka Direktyvos 2003/96/EB peržiūros galimybės vertinimą, siekdama ją labiau priderinti prie energetikos ir aplinkos politikų tikslų, visų pirma prie kovos su klimato kaita tikslų po 2013 m. Atitinkamame pasiūlyme taip pat būtų galima aptarti iš kranto tiekiamai elektrai taikomos apmokestinimo tvarkos klausimą. Šiomis aplinkybėmis prašomą leidimą reikėtų suteikti trejiems metams, tačiau su sąlyga, kad dar prieš numatytą jo galiojimo pabaigos datą bus imta taikyti bendras šios srities nuostatas. 4. Valstybės pagalbos taisyklės Remiantis Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje[9] paskelbtu atitinkamu valiutos kursu 2010 m. spalio 1 d., šis Švedijos valdžios institucijų numatytas 0,5 erių už kWh tarifo mokestis atitinka pagal Direktyvos 2003/96/EB 10 straipsnį nustatytą mažiausią apmokestinimo lygį. Todėl priemonė patenka į Bendrojo bendrosios išimties reglamento (Reglamentas (EB) Nr. 800/2008)[10] taikymo sritį, tad jai netaikomas išankstinio pranešimo reikalavimas. 5. Konsultacijų su suinteresuotomis šalimis rezultatai ir poveikio vertinimas Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Šis pasiūlymas yra pagrįstas Švedijos pateiktu prašymu ir skirtas tik šiai valstybei narei. Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas Nepriklausomo tyrimo neprireikė. Poveikio vertinimas Šis pasiūlymas yra susijęs su leidimo suteikimu vienai valstybei narei jos pačios prašymu. 6. TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAI Pasiūlymu siekiama suteikti leidimą Švedijai nukrypti nuo Tarybos direktyvos 2003/96/EB bendrųjų nuostatų ir uostuose prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamai elektrai taikyti lengvatinio 0,5 erių už kWh tarifo elektros mokestį. Teisinis pagrindas Tarybos direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnis. Subsidiarumo principas Pati netiesioginio apmokestinimo sritis, kuriai taikomas Sutarties dėl ES veikimo 113 straipsnis, nepriklauso išimtinei Europos Sąjungos kompetencijai, kaip apibrėžta Sutarties dėl ES veikimo 3 straipsnyje. Tačiau šios srities valstybių narių kompetencija griežtai nustatyta ir ribojama galiojančiais ES teisės aktais. Pagal Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnį tik Taryba, remdamasi minėta nuostata, gali leisti valstybei narei nustatyti daugiau nuostatų dėl atleidimo nuo mokesčio arba jo sumažinimo. Pačios valstybės narės vietoj Tarybos to padaryti negali. Todėl pasiūlymas atitinka subsidiarumo principą. Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą. Mokesčių sumažinimu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti (žr. pirmiau nurodytus su vidaus rinka ir sąžininga konkurencija susijusius motyvus). Pasirinkta priemonė Siūloma (-os) priemonė (-ės): Tarybos įgyvendinimo sprendimas. Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnyje numatyta tik ši priemonė. 7. POVEIKIS BIUDžETUI Priemonė nesukuria finansinės ar administracinės naštos Sąjungai. Pasiūlymas neturi poveikio Sąjungos biudžetui. 2011/0067 (NLE) Pasiūlymas TARYBOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS kuriuo, vadovaujantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsniu, Švedijai leidžiama taikyti lengvatinio tarifo elektros mokestį už uoste prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamą elektrą (iš kranto tiekiama elektra) EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, atsižvelgdama į 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyvą 2003/96/EB, pakeičiančią Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą[11], ypač į jos 19 straipsnį, atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą, kadangi: 1. 2010 m. kovo 4 d. raštu Švedija siekė gauti leidimą taikyti lengvatinio tarifo elektros mokestį už uoste prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamą elektrą (iš kranto tiekiamą elektrą) remiantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsniu. 2. Ketinamu taikyti mokesčių sumažinimu Švedija siekia skatinti plačiau vartoti iš kranto tiekiamą elektrą kaip aplinkai mažiau kenksmingą būdą, palyginti su bunkerinio kuro deginimu laivuose, aprūpinti trūkstama elektra uostuose prisišvartavusius laivus. 3. Naudojant iš kranto tiekiamą elektrą į orą nepatenka teršalų, išmetamų deginant bunkerinį kurą prisišvartavusiuose laivuose, dėl to gerėja oro kokybė uostamiesčiuose. Be to, tikimasi, kad dėl elektros gamybos svarstomame regione, t. y. Šiaurės šalių, įskaitant Švediją, Daniją, Suomiją ir Norvegiją, elektros rinkoje, ypatumų ir dėl to, kad vietoj elektros, gaminamos deginant bunkerinį kurą laivuose, bus vartojama elektros tinklais sausumoje tiekiama elektra, bus sumažintas išmetamas CO2 kiekis. Todėl tikimasi, kad priemone bus prisidėta prie ES aplinkos, sveikatos ir kovos su klimato kaita politikos uždavinių įgyvendinimo. 4. Leidžiant Švedijai taikyti lengvatinio tarifo mokestį elektrai neviršijama to, kas būtina minėtiesiems tikslams pasiekti, kadangi daugeliu atvejų elektros gamyba laivuose išliks kaip konkurencingesnė alternatyva. Dėl tos pačios priežasties ir dėl to, kad šiuo metu šios technologijos patekimo į rinką galimybės yra palyginti mažos, vargu, ar šios priemonės taikymo metu bus labai iškraipyta konkurencija, tad ji neturės padarinių tinkamam vidaus rinkos veikimui. 5. Remiantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnio 2 dalimi, kiekvieno leidimo, suteikto remiantis minėta nuostata, galiojimo laikotarpis turi būti griežtai apribotas. Atsižvelgiant į tai, kad minėtas laikotarpis turi būti pakankamai ilgas, kad uosto operatoriai nebūtų atgrasyti nuo reikiamų investicijų, ir į tai, kad nebūtų pakenkta būsimai esamos teisinės sistemos raidai, prašomą leidimą reikėtų suteikti trejiems metams, tačiau su sąlyga, kad dar prieš numatytą jo galiojimo pabaigos datą bus imta taikyti bendras šios srities nuostatas. PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: 1 straipsnis Švedijai suteikiamas leidimas taikyti lengvatinio tarifo elektros mokestį už uoste prisišvartavusiems laivams, išskyrus privačius pramoginius laivus, tiesiogiai tiekiamą elektrą su sąlyga, kad paisoma mažiausio apmokestinimo lygio pagal Direktyvos 2003/96/EB 10 straipsnį. 2 straipsnis Šis sprendimas taikomas nuo dvidešimtos dienos po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . Jis nustoja galioti praėjus trims metams nuo tos datos. Tačiau jeigu Taryba, remdamasi Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 113 straipsniu, nustato bendras taisykles dėl elektrai, tiekiamai iš kranto, taikomų mokesčių lengvatų, šis sprendimas nustoja galioti tą dieną, kai tampa įmanoma taikyti minėtas bendras taisykles. 3 straipsnis Šis sprendimas yra skirtas Švedijos Karalystei. Priimta Briuselyje Tarybos vardu Pirmininkas [1] 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyva 2003/96/EB, pakeičianti Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą (OL L 283, 2003 10 31, p. 51). [2] 2006 m. gegužės 8 d. Komisijos rekomendacija dėl skatinimo Bendrijos uostuose prisišvartavusius laivus naudoti elektros energiją iš kranto (OL L 125, 2006 5 12). [3] Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „„Europos Sąjungos jūrų transporto politikos strateginiai tikslai ir rekomendacijos iki 2018 m.“ (COM(2009) 8 galutinis). [4] Žr. 2 išnašą. [5] Remiantis 2010 m. spalio 1 d. valiutos kursu, t. y. 9,2183 SEK = 1 € (OL C 286, 2010 10 2). [6] 2007 m. spalio 10 d. Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Integruota jūrų politika Europos Sąjungai“ (COM(2007) 575 galutinis) ir Komisijos tarnybų darbinis dokumentas, pridedamas prie 2007 m. spalio 10 d. Komisijos komunikato Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Integruota jūrų politika Europos Sąjungai“ (SEK(2007) 1278). [7] 2008 m. bendra atsinaujinančiųjų energijos šaltinių ir branduolinės energijos dalis, palyginti su kitais „ NordPool “ turimais energijos ištekliais, buvo 86,6 proc. (žr. http://www.nordpoolspot.com/reports/Production_split/). Tačiau branduolinė energija ir hidroelektrinių gaminama energija, kurioms priskiriama didžioji dauguma atsinaujinančiųjų energijos šaltinių Šiaurės šalių rinkoje, daugiausia naudojamos tenkinant pagrindinį elektros poreikį, tuo tarpu esant didelei apkrovai tiekiama elektra, kuriai būdingas didesnis taršos anglies dioksidu intensyvumas. [8] Žr. 2005 m. rugpjūčio mėn. Europos Komisijos aplinkos generalinio direktorato galutinę ataskaitą „Service Contract Ship Emissions: Assignment, Abatement and Market-based Instruments, Task 2a – Shore-Side Electricity“, http://ec.europa.eu/environment/air/pdf/task2_shoreside.pdf. Analizuojama trijų uostų sąnaudų struktūra: Geteborgo (Švedija) ir Džuno bei Long Byčo (JAV). [9] Valiutos kursas, taikomas vertinant atitiktį mažiausiems tarifams (žr. Direktyvos 2003/96/EB 13 straipsnio 1 dalį ir 5 išnašą). [10] 2008 m. rugpjūčio 6 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 800/2008, skelbiantis tam tikrų rūšių pagalbą suderinama su bendrąja rinka taikant Sutarties 87 ir 88 straipsnius (Bendrasis bendrosios išimties reglamentas), OL L 214, 2008 8 9, p. 3. [11] OL L 283, 2003 10 31, p. 51.