/* KOM/2010/0635 galutinis - COD 2010/0309 */ Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl nustatantis avių ir ožkų identifikavimo bei registravimo sistemą





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 2010.11.8 KOM(2010) 635 galutinis 2010/0309 (COD) 2010/0309 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl nustatantis avių ir ožkų identifikavimo bei registravimo sistemą (Kodifikuota redakcija) AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. Žmonių Europos kontekste Komisija didelį dėmesį skiria tam, kad Sąjungos teisė būtų papastesnė ir aiškesnė siekiant, kad ji taptų suprantamesnė ir prieinamesnė visiems piliečiams, kurie įgytų naujų galimybių ir galėtų pasinaudoti konkrečiomis jiems suteiktomis teisėmis. Šis tikslas nebus pasiektas, jei daug nuostatų, kurios buvo iš dalies ir dažnai iš esmės keičiamos keletą kartų, liktų išsibarsčiusios įvairiuose aktuose, ir todėl dalies jų reikėtų ieškoti pradiniame akte, o kitų – vėlesniuose keičiančiuose aktuose. Todėl siekiant surasti konkrečiu momentu galiojančias taisykles reikia atlikti tiriamąjį darbą lyginant įvairius teisės aktus. Dėl šios priežasties siekiant, kad teisė būtų aiški ir skaidri, svarbu kodifikuoti taisykles, kurios buvo dažnai keičiamos. 2. 1987 m. balandžio 1 d. Komisija nusprendė[1], kad visi aktai, kurie buvo iš dalies pakeisti ne daugiau nei dešimt kartų, turėtų būti kodifikuojami ir pabrėžė, kad šis reikalavimas yra minimalus bei kad Komisijos padaliniai turėtų stengtis parengti kodifikuotas tekstų, už kuriuos jie yra atsakingi, redakcijas per trumpesnį laikotarpį siekdami užtikrinti, jog nuostatos būtų aiškios ir lengvai suprantamos. 3. Tai buvo patvirtinta 1992 m. gruodžio mėn. Edinburgo Europos vadovų taryboje pirmininkavusios valstybės išvadose[2], pabrėžiančiose kodifikavimo , kuris konkrečiu momentu tam tikroje srityje taikomai teisei suteikia apibrėžtumo, svarbą. Kodifikavimas turi būti vykdomas laikantis įprastos Sąjungos aktų priėmimo tvarkos. 1994 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamentas, Taryba ir Komisija, atsižvelgdami į tai, kad kodifikuojamuose teisės aktuose negali būti daromi esminiai pakeitimai, sudarė tarpinstitucinį susitarimą, kuriuo nusprendė kodifikuojamiems teisės aktams taikyti pagreitinto priėmimo tvarką. 4. Šiuo pasiūlymu siekiama kodifikuoti 2003 m. gruodžio 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 21/2004, nustatantį avių ir ožkų identifikavimo bei registravimo sistemą ir iš dalies pakeičiantį Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003 bei Direktyvas 92/102/EEB ir 64/432/EEB[3] . Naujas reglamentas pakeis įvairius aktus, kurių nuostatos buvo į jį įtrauktos[4]; šis pasiūlymas nekeičia kodifikuojamų teisės aktų turinio, nes jame tik sujungiami šie aktai, atliekant kodifikavimui būtinus formos pakeitimus . 5. Pasiūlymas dėl kodifikuoto teisės akto buvo parengtas remiantis preliminariu Reglamento (EB) Nr. 21/2004 ir jį iš dalies keičiančių teisės aktų konsoliduotu tekstu , kurį visomis kalbomis parengė Europos Sąjungos oficialiųjų leidinių biuras naudodamas duomenų apdorojimo sistemą . Kadangi straipsniams suteikiami nauji numeriai, kodifikuoto reglamento III priede nurodomas buvusių ir naujų straipsnių. ê 21/2004 (pritaikytas) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl nustatantis avių ir ožkų identifikavimo bei registravimo sistemą (Kodifikuota redakcija) (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos Ö 43 straipsnio 2 dalį Õ straipsnį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[5], laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: ê 1. 2003 m. gruodžio 17 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 21/2004, nustatantis avių ir ožkų identifikavimo bei registravimo sistemą ir iš dalies pakeičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003 bei Direktyvas 92/102/EEB ir 64/432/EEB[6] buvo keletą kartų iš esmės keičiamas[7]. Siekiant aiškumo ir racionalumo minėtas reglamentas turėtų būti kodifikuotas. ê 21/2004 1 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) 2. Remiantis 1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyvos 90/425/EEB dėl Bendrijos vidaus prekyboje tam tikrais gyvūnais ir produktais taikomų veterinarinių ir zootechninių patikrinimų, siekiant užbaigti vidaus rinkos kūrimą[8], 3 straipsnio 1 dalies c punktu, Ö Sąjungos Õ vidaus prekybai skirti gyvūnai turi būti identifikuojami laikantis Ö Sąjungos Õ taisyklėse numatytų reikalavimų ir užregistruoti taip, kad būtų galima atsekti kilmės arba tranzito ūkį, centrą arba organizaciją. Ši identifikavimo ir registravimo tvarka nuo 1993 m. sausio 1 d. turėjo būti taikoma ir pervežant gyvūnus valstybių narių teritorijose. ê 21/2004 2 konstatuojamoji dalis 3. [1991 m. liepos 15 d.] Tarybos direktyvos [91/496/EEB, nustatančios gyvūnų, įvežamų į Bendriją iš trečiųjų šalių, veterinarinio patikrinimo organizavimo principus ir iš dalies pakeičiančios Direktyvas 89/662/EEB, 90/425/EEB ir 90/675/EEB[9]], [14 straipsnyje] nustatyta, kad Direktyvos 90/425/EEB 3 straipsnio 1 dalies c punkte numatytas identifikavimas ir registravimas turi būti atliekamas po veterinarinių patikrinimų, išskyrus skerstinus gyvūnus ir registruotus arklius. ê 21/2004 4 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) 4. Ö Sąjungos Õ teisės aktų struktūra, ypač 2000 m. liepos 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1760/2000, nustatantis galvijų identifikavimo bei registravimo sistemą, reglamentuojantis jautienos bei jos produktų ženklinimą ir panaikinantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 820/97[10], rodo, kad sąvokos „turėtojas“ ir „ūkis“, kaip jos paprastai vartojamos, nėra susijusios su veterinarinės praktikos įstaigomis ar klinikomis. Reikėtų aiškiau apibrėžti šių sąvokų apimtį, kad teisės aktai būtų aiškesni. ê 21/2004 8 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) 5. Avių ir ožkų elektroninio identifikavimo technologija Ö yra pakankamai Õ ištobulinta, kad ją būtų galima taikyti. Įgyvendinimo priemonės, Ö nustatančios Õ tinkamą elektroninio identifikavimo sistemos Ö veikimą Õ visoje Ö Sąjungoje Õ, turėtų suteikti individualaus gyvūnų ir ūkių, kuriuose jie gimė, identifikavimo galimybę. ê 933/2008 7 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) 6. Šiame reglamente nustatyta, kad nuo 2009 m. gruodžio 31 d. elektroninis tapatybės nustatymas turi tapti privalomas visiems po šios dienos atsivestiems gyvūnams. Tačiau pirmuosius metus po 2009 m. gruodžio 31 d. daugelis gyvūnų bus pažymėti tik įprastiniais neelektroniniais žymenimis, kadangi šie gyvūnai buvo atsivesti iki minėtos dienos. Tais metais elektroniniais ir neelektroniniais žymenimis pažymėti gyvūnai Ö turėtų būti Õ vežami ir laikomi kartu. ê 1560/2007 5 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) 7. Kelios valstybės narės sukūrė technologiją, būtiną pradėti taikyti elektroninį identifikavimą, ir įgijo nemažai šios sistemos įgyvendinimo patirties Ö iki 2009 m. gruodžio 31 d. Õ. Ö Ta Õ patirtis Komisijai ir kitoms valstybėms narėms Ö suteikė Õ papildomos vertingos informacijos apie techninius rezultatus taikant elektroninį identifikavimą bei apie jo poveikį. ê 21/2004 10 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) 8. Komisija, ypač atsižvelgdama į jos Jungtinio tyrimų centro atliktus darbus, dar turėtų pateikti išsamias technines gaires, apibrėžimus ir procedūras, susijusius su identifikatorių ir skaitytuvų techninėmis charakteristikomis, tyrimų procedūromis, Ö priimtinumo Õ kriterijais ir patvirtintų tyrimų laboratorijų sertifikavimo modeliu, tinkamų identifikatorių ir skaitytuvų įsigijimu, identifikatorių panaudojimu, jų nuskaitymu ir atgaminimu, identifikatorių kodifikavimu, bendruoju glosarijumi, duomenų žodynu ir informacijos perdavimo reikalavimais. ê 21/2004 11 konstatuojamoji dalis 9. Santykinai nedaug avių ar ožkų turinčiose valstybėse narėse elektroninės identifikavimo sistemos įdiegimas gali ir nepasiteisinti. Todėl patartina leisti šioms valstybėms narėms pasirinkti, ar taikyti šią sistemą. Be to, reikėtų numatyti greitą demografinių ribų, žemiau kurių elektroninis identifikavimas būtų neprivalomas, koregavimo procedūrą. ê 21/2004 12 konstatuojamoji dalis 10. Tam, kad būtų galima atsekti avių ir ožkų judėjimą, gyvūnai turėtų būti tinkamai identifikuoti ir visi jų pervežimai – atsektini. ê 21/2004 13 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) 11. Gyvūnų turėtojams būtina saugoti naujausią informaciją apie savo ūkių gyvūnus. Reikėtų nustatyti minimalią informaciją, kurios būtų reikalaujama Ö Sąjungos Õ mastu. ê 21/2004 14 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) 12. Kiekviena valstybė narė turėtų sukurti centrinį registrą, kuriame būtų visų šiame reglamente nurodytų gyvūnų turėtojų, tos valstybės narės teritorijoje užsiimančių minima veikla, naujausias sąrašas ir minimali informacija, nustatyta Ö Sąjungos Õ mastu. ê 21/2004 15 konstatuojamoji dalis 13. Tam, kad gyvūnus būtų galima greitai ir tiksliai atsekti, kiekviena valstybė narė turėtų sukurti kompiuterinę duomenų bazę, kurioje būtų užregistruoti visi jos teritorijoje esantys ūkiai ir gyvūnų judėjimas. ê 21/2004 16 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) 14. Turėtų būti nustatytas visos Ö Sąjungos Õ identifikavimo priemonių pobūdis. ê 21/2004 17 konstatuojamoji dalis 15. Prekyba gyvūnais užsiimantys asmenys turėtų registruoti savo sandorius ir kompetentingos institucijos prašymu jai pateikti šiuos įrašus. ê 21/2004 18 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) 16. Siekiant užtikrinti teisingą šio reglamento taikymą, būtina numatyti greitą ir veiksmingą valstybių narių keitimąsi informacija apie identifikavimo priemones ir susijusiais dokumentais. Šioje srityje taikomos Ö Sąjungos Õ nuostatos buvo priimtos 1997 m. kovo 13 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 515/97 dėl valstybių narių administracinių institucijų tarpusavio pagalbos ir dėl pastarųjų bei Komisijos bendradarbiavimo, siekiant užtikrinti teisingą muitinės ir žemės ūkio teisės aktų taikymą[11], ir 1989 m. lapkričio 21 d. Tarybos direktyva 89/608/EEB dėl valstybių narių administracinės valdžios institucijų tarpusavio pagalbos ir jų bendradarbiavimo su Komisija, siekiant užtikrinti teisingą veterinarijos ir zootechnikos teisės aktų taikymą[12]. ê 21/2004 19 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) 17. Siekiant garantuoti šiame Ö reglamente Õ numatytų priemonių patikimumą, būtina, kad valstybės narės įgyvendintų tinkamas ir pakankamas kontrolės priemones, nepažeisdamos 1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos[13] nuostatų. ê 21/2004 21 konstatuojamoji dalis 18. Priemonės, būtinos šiam reglamentui įgyvendinti, turėtų būti priimtos laikantis 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimo 1999/468/EB, nustatančio Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką[14], ê 21/2004 PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis 1. Kiekviena valstybė narė, laikydamasi šio reglamento, nustato avių ir ožkų identifikavimo ir registravimo sistemą. ê 21/2004 (pritaikytas) 2. Šis reglamentas taikomas Ö nedarant poveikio Sąjungos Õ taisyklėms, kurios gali būti nustatytos ligų likvidavimo arba kontrolės tikslais, ir Ö nedarant poveikio Õ Direktyvos [91/496/EEB] bei Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009 Ö [15] Õ nuostatoms. 2 straipsnis Šiame reglamente Ö vartojamų sąvokų apibrėžtys Õ : a) gyvūnas –avis arba ožka; b) ūkis – įmonė, statinys arba, praktikuojant ganyklinę gyvulininkystę – aplinka, kurioje gyvūnai laikomi, saugomi arba prižiūrimi nuolat arba laikinai, išskyrus veterinarinės praktikos įstaigas arba klinikas; c) turėtojas – fizinis ar juridinis asmuo, už gyvūnus atsakingas net ir laikinai, išskyrus veterinarinės praktikos įstaigas arba klinikas; d) kompetentinga institucija – pagrindinė valstybės narės institucija Ö ar institucijos Õ, kurioms pavesta atlikti veterinarinius patikrinimus ir įgyvendinti šį reglamentą, arba, kai kontroliuojama priemokos – institucija, kuriai pavesta įgyvendinti Reglamentą (EB) Nr. 73/2009. 3 straipsnis 1. Gyvūnų identifikavimo ir registravimo sistemą sudaro šie elementai: a) ženklinimo priemonės, skirtos nustatyti kiekvieno gyvūno tapatybę; b) kiekviename ūkyje tvarkomi vis atnaujinami registrai; c) pervežimo dokumentai; d) centrinis registras arba kompiuterinė duomenų bazė. 2. Komisijai ir atitinkamos valstybės narės kompetentingai institucijai yra prieinama visa šiame reglamente nurodyta informacija. Valstybės narės ir Komisija imasi būtinų priemonių, užtikrinančių, kad ta informacija galėtų naudotis visos suinteresuotos šalys, įskaitant valstybių narių pripažintas vartotojų organizacijas, tačiau turi būti laikomasi nacionaliniuose įstatymuose numatytų konfidencialumo Ö ir duomenų apsaugos Õ reikalavimų. 4 straipsnis ê 21/2004 (pritaikytas) è1 1791/2006 1 straipsnio 1 dalis ir priedo (5)(B)(I)(7)(a) 1. Kiekvienas po 2005 m. liepos 9 d. è1 arba Bulgarijai ir Rumunijai Ö po Õ 2007 m. sausio 1 d. ç gimęs ūkio gyvūnas per valstybės narės nustatą laikotarpį nuo jo gimimo ir visada prieš išvežant jį iš ūkio, kuriame gimė, paženklinamas taip, kaip nurodyta 2 dalyje. Šis laikotarpis yra ne ilgesnis kaip 6 mėnesiai. Gyvūnams, laikomiems ekstensyvios arba ganyklinės gyvulininkystės sąlygomis, valstybės narės, Ö nukrypdamos nuo pirmos pastraipos Õ, gali pratęsti minėtą laikotarpį, bet ne daugiau kaip devyniems mėnesiams. Tos valstybės narės informuoja Komisiją apie suteiktą išlygą. Prireikus 13 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka gali būti nustatytos įgyvendinimo taisyklės. 2. Gyvūnai ženklinami: a) taikant pirmines identifikavimo priemones, atitinkančias I priedo A skirsnio 1, 2 ir 3 punktų reikalavimus, ir b) taikant antrines identifikavimo priemones, patvirtintas kompetentingos institucijos ir atitinkančias I priedo A skirsnio Ö 1, 2 ir Õ 4 punktuose išvardytas technines charakteristikas. Tačiau iki 9 straipsnio 3 dalyje nurodytos datos antrinės identifikavimo priemonės Ö , nurodytos šios dalies pirmos pastraipos b punkte, Õ gali būti pakeistos I priedo A skirsnio 5 punkte nustatyta sistema, išskyrus gyvūnus, kuriais prekiaujama Ö Sąjungoje Õ . Antroje pastraipoje nurodytą sistemą įdiegiančios valstybės narės kreipiasi į Komisiją, kad ši 13 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka ją patvirtintų. Tam tikslui Komisija išnagrinėja valstybių narių pateiktus dokumentus ir organizuoja auditą, būtiną šiai sistemai įvertinti. Užbaigus šį auditą, Komisija per 90 dienų nuo minėto kreipimosi dėl sistemos Ö patvirtinimo gavimo 13 straipsnio 1 dalyje nurodytam Õ komitetui pateikia ataskaitą ir atitinkamų priemonių projektą. 3. Ö Nukrypstant nuo 2 dalies, Õ skersti skirtiems jaunesniems kaip 12 mėnesių gyvūnams, kurių nenumatyta nei parduoti Ö Sąjungoje Õ, nei eksportuoti į trečiąsias šalis, kompetentinga institucija, taikydama kaip alternatyvą 2 dalyje numatytoms identifikavimo priemonėms, gali leisti taikyti I priedo A skirsnio 7 punkte aprašytą identifikavimo būdą. 4. Kiekvienas iš trečiosios šalies importuotas gyvūnas, kuriam po 2005 m. liepos 9 d. è1 arba Bulgarijai ir Rumunijai Ö po Õ 2007 m. sausio 1 d. ç buvo taikyti Direktyvoje [91/496/EEB] nustatyti patikrinimai ir kuris paliekamas Ö Sąjungos Õ teritorijoje, per valstybės narės nustatytiną laikotarpį – ne daugiau kaip 14 dienų po minėtų patikrinimų ir visada prieš išvežant iš ūkio – paženklinamas gyvulininkyste užsiimančiame paskirties ūkyje taip, kaip nurodyta 2 dalyje. ê 21/2004 Trečiosios šalies nustatytas originalus ženklinimas užregistruojamas 5 straipsnyje numatytame ūkio registre, kuriame taip pat įrašomas paskirties valstybės narės paskirtas identifikacijos kodas. Tačiau 1 dalyje numatytas ženklinimas nebūtinas, jei gyvūnas yra skirtas paskersti ir iš veterinarinio pasienio kontrolės posto jis vežamas tiesiai į valstybės narės, kurioje atliekami pirmoje pastraipoje minėti patikrinimai, skerdyklą ir joje paskerdžiamas per penkias darbo dienas nuo minėtų patikrinimų atlikimo dienos. 5. Visi kitoje valstybėje narėje kilę gyvūnai išsaugoja savo originalų ženklinimą. 6. Ženklinimo priemonės nepanaikinamos arba nepakeičiamos kitomis be kompetentingos institucijos leidimo. Jei ženklinimo priemonė tapo neįskaitoma arba pasimetė, remiantis šiuo straipsniu ji kuo skubiau pakeičiama kita, bet kodas išlieka tas pats. Naujoje priemonėje (ženkle) gali būti kodą papildantis numeris. Tačiau kompetentinga institucija gali leisti, kad, jai kontroliuojant, pakaitinėje ženklinimo priemonėje būtų nurodytas skirtingas kodas, tačiau neturi kilti pavojus atsekamumo galimybei, ypač kai gyvūnai ženklinami pagal 3 dalies nuostatas. 7. Ženklinimo priemonė ūkiui paskiriama ir gyvūnams paskirstoma bei taikoma taip, kaip nurodo kompetentinga institucija. 8. Valstybės narės perduoda viena kitai ir Komisijai priemonės pavyzdį ir praneša apie identifikavimo priemones ir būdą, taikomą jų teritorijose. ê 21/2004 (pritaikytas) 9. Valstybės narės, savanoriškai įdiegusios I priedo A skirsnio 4 ir 6 punktuose nurodytą elektroninį identifikavimą, iki 9 straipsnio 3 dalyje nurodytos datos užtikrina, kad individualus elektroninio identifikavimo numeris ir naudojamų priemonių charakteristika būtų nurodyta Tarybos direktyvoje 91/68/EEB Ö [16] Õ nustatytame atitinkamame gyvūnų sertifikate, pateikiamame prekiaujant šiais gyvūnais Ö Sąjungos Õ viduje. ê 21/2004 5 straipsnis 1. Kiekvienas gyvūnų turėtojas, išskyrus pervežėją, tvarko nuolat atnaujinamą įrašų registrą, į kurį įrašoma bent jau I priedo B skirsnyje nurodyta informacija. 2. Valstybės narės gali reikalauti, kad į 1 dalyje nurodytą registrą gyvūnų turėtojai įtrauktų ne tik I priedo B skirsnyje nurodytą, bet ir kitą informaciją. 3. Registro formatą patvirtina kompetentinga institucija; registras gali būti rašytinio pavidalo arba elektroninis, ūkyje saugomas kompetentingos institucijos nustatytiną minimalų laiką, ne trumpiau kaip trejus metus, ir prieinamas kompetentingai institucijai. 4. Taikant nuostatas, leidžiančias nukrypti nuo 1 dalies, I priedo B skirsnyje nurodytos informacijos nėra būtina įrašyti registre kiekvienoje valstybėje narėje, kurioje veikia centralizuota kompiuterinė duomenų bazė, kurioje jau yra ši informacija. 5. Kiekvienas gyvūnų turėtojas kompetentingai institucijai jos prašymu pateikia visą informaciją apie gyvūnų, kuriuos turėtojas per paskutiniuosius trejus metus įsigijo, laikė, pervežė, pardavė ar paskerdė, kilmę, identifikavimą, o prireikus – ir jų paskirties vietą. 6. Valstybės narės perduoda viena kitai ir Komisijai jų teritorijose tvarkomą ūkio registro pavyzdį, o prireikus ir nuostatą, leidžiančią nukrypti nuo 1 dalies nuostatų. ê 21/2004 (pritaikytas) è1 1791/2006 1 straipsnio 1 dalis ir priedo (5)(B)(I)(7)(a) 6 straipsnis 1. Nuo 2005 m. liepos 9 d. è1 arba Bulgarijai ir Rumunijai Ö nuo Õ 2007 m. sausio 1 d. ç kiekvienąkart, kai gyvūnas pervežamas iš vieno nacionalinėje teritorijoje esančio ūkio į kitą, jį turi lydėti kompetentingos institucijos nustatyto pavyzdžio pervežimo dokumentas, kuriame pateikiama bent jau I priedo C skirsnyje nurodyta informacija, užpildytas turėtojo, jei to nepadarė kompetentinga institucija. ê 21/2004 2. Į pervežimo dokumentą valstybės narės, be I priedo C skirsnyje nurodytos informacijos, gali įtraukti dar ir kitą informaciją arba pareikalauti, kad tokia informacija būtų įrašyta. 3. Paskirties ūkio gyvūnų turėtojas pervežimo dokumentą saugo kompetentingos institucijos nustatytiną minimalų laiką, ne trumpiau kaip trejus metus. Kompetentingos institucijos prašymu jis pateikia jai dokumento kopiją. 4. Taikant nuostatą, leidžiančią nukrypti nuo 1 dalies, pervežimo dokumentas nėra privalomas valstybėje narėje, kurioje veikia centralizuota kompiuterinė duomenų bazė, į kurią įvesta bent jau I priedo C skirsnyje nurodyta informacija, išskyrus turėtojo parašą. 5. Valstybės narės perduoda viena kitai ir Komisijai jų teritorijose taikomo pervežimo dokumento pavyzdį, o prireikus ir 4 dalyje minėtą leidžiančią nukrypti nuostatą. 7 straipsnis 1. Valstybės narės užtikrina, kad kompetentinga institucija turėtų visų jų teritorijoje esančių gyvūnų turėtojų, išskyrus vežėjus, ūkių centrinį registrą. 2. Į tą registrą įtraukiamas ūkio identifikacijos kodas arba turėtojo, išskyrus vežėją, kodas, jei pastarąjį yra patvirtinusi kompetentinga institucija, turėtojo profesija, gaminama produkcija (mėsa ar pienas) ir laikomos rūšys. Jei turėtojas gyvūnus laiko nuolat, jis periodiškai, kompetentingos institucijos nustatytais intervalais, bet ne rečiau kaip kartą per metus, atlieka laikomų gyvūnų inventorizaciją. ê 21/2004 (pritaikytas) è1 1791/2006 1 straipsnio 1 dalis ir priedo (5)(B)(I)(7)(a) 3. Centriniame registre ūkis laikomas tol, kol trejus metus iš eilės jame nebebūna gyvūnų. Nuo 2005 m. liepos 9 d. è1 arba Bulgarijai ir Rumunijai Ö nuo Õ 2007 m. sausio 1 d. ç registras įtraukiamas į 8 straipsnio 1 dalyje nurodytą kompiuterinių duomenų bazę. 8 straipsnis 1. Nuo 2005 m. liepos 9 d. è1 arba Bulgarijai ir Rumunijai Ö nuo Õ 2007 m. sausio 1 d. ç kiekvienos valstybės narės kompetentinga institucija kuria I priedo D skirsnio 1 punkte nurodytą duomenų bazę. ê 21/2004 (pritaikytas) 2. Kiekvienas gyvūnų turėtojas, išskyrus vežėją, Ö per 30 dienų, kai informacija susijusi su turėtoju ar ūkiu, ir per septynias dienas, kai informacija susijusi su gyvūnų judėjimu, Õ kompetentingai institucijai pateikia: a) į centrinį registrą įtrauktiną informaciją, 7 straipsnio 2 dalyje nurodytos inventorizacijos duomenis ir informaciją, kuri reikalinga kuriant šio straipsnio 1 dalyje minėtą duomenų bazę; b) 6 straipsnio 4 dalyje nurodytą leidžiančią nukrypti nuostatą taikančiose valstybėse narėse kiekvienąkart, kai gyvūnai pervežami – 6 straipsnyje nurodytame pervežimo dokumente nustatytą išsamią informaciją apie judėjimą. 3. Kiekvienos valstybės narės kompetentinga institucija Ö privalo turėti Õ duomenų bazę, kurioje nurodoma bent jau I priedo D skirsnio 2 punkte nustatyta informacija. 4. Į 1 ir 3 dalyse minėtą kompiuterinę duomenų bazę valstybės narės gali įvesti ne tik I priedo D skirsnio 1 ir 2 punktuose nurodytą, bet ir kitą informaciją. ê 21/2004 9 straipsnis 1. Elektroninio identifikavimo įgyvendinimo gairės ir procedūros priimamos 13 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka. 2. 1 dalyje minėti sprendimai priimami siekiant pagerinti elektroninio identifikavimo įgyvendinimą. ê 1560/2007 1 straipsnio 1 punktas (pritaikytas) 3. Nuo 2009 m. gruodžio 31 d. elektroninis identifikavimas pagal 1 dalyje nurodytas gaires ir atitinkamas I priedo A skirsnio nuostatas privalomas Ö visiems gyvūnams gimusiems po tos datos Õ ê 21/2004 (pritaikytas) Tačiau valstybės narės, kuriose iš viso yra 600 000 ar mažiau avių ir ožkų, privalomo elektroninio identifikavimo gali netaikyti gyvūnams, kuriais Ö Sąjungoje Õ neprekiaujama. O valstybės narės, kuriose iš viso yra 160 000 ar mažiau ožkų, privalomo elektroninio identifikavimo gali netaikyti ožkoms, kuriomis Ö Sąjungoje Õ neprekiaujama. ê 1560/2007 1 straipsnio 2 punktas 4. Valstybės narės gali iki 2009 m. gruodžio 31 d. pradėti taikyti jų teritorijoje gimusių gyvūnų privalomą elektroninį identifikavimą. ê 21/2004 10 straipsnis 1. Priedų pakeitimai ir priemonės, būtinos šiam reglamentui įgyvendinti, priimami 13 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka. Minėtos priemonės pirmiausia yra šios: a) minimalus atliktinų patikrinimų lygis; b) administracinių baudų taikymas; c) pereinamojo laikotarpio priemonės, būtinos sistemos paleidimo laikotarpiu. 2. 13 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka atnaujinami toliau nurodyti duomenys: a) 8 straipsnio 2 dalyje nurodytos informacijos pateikimo terminai; b) 9 straipsnio 3 dalies antroje ir trečioje pastraipose nurodytiems gyvūnams nustatytos demografinės ribos. 11 straipsnis 1. Valstybės narės praneša viena kitai ir Komisijai apie kompetentingą instituciją, kuri yra atsakinga už šio reglamento laikymosi garantavimą. 2. Valstybės narės užtikrina, kad kiekvienas už gyvūnų ženklinimą ir registravimą atsakingas asmuo gautų nurodymus ir konsultacijas, kaip taikyti atitinkamas I priedo nuostatas, ir kad būtų prieinami mokymo kursai. 12 straipsnis 1. Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių, užtikrinančių šio reglamento nuostatų laikymąsi. Numatyti patikrinimai neturi prieštarauti galimiems Komisijos patikrinimams pagal Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 9 straipsnio nuostatas. 2. Valstybės narės nustato taisykles dėl nuobaudų, taikytinų pažeidus šį reglamentą, ir imasi visų būtinų jų įgyvendinimą užtikrinančių priemonių. Numatytos nuobaudos turi būti veiksmingos, atitinkančios pažeidimo pavojingumą ir atgrasančios. 3. Komisijos ekspertai kartu su kompetentingomis institucijomis: a) tikrina, ar valstybės narės laikosi šio reglamento reikalavimų, b) prireikus tikrina vietoje, ar 1 dalyje numatyti patikrinimai atliekami pagal šį reglamentą. 4. Valstybė narė, kurios teritorijoje atliekamas patikinimas vietoje, Komisijos ekspertams suteikia pagalbą, kurios jiems gali prireikti vykdant savo užduotis. Atliktų patikrinimų rezultatai turi būti aptariami su atitinkamos valstybės narės kompetentinga institucija ir tik po to parengiama bei išplatinama galutinė ataskaita. ê 21/2004 (pritaikytas) 5. Komisija 13 straipsnio 1 dalyje nurodytame komitete išnagrinėja padėtį, jei mano, kad to reikalauja patikrinimų rezultatai. 13 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka ji gali priimti būtinus sprendimus. ê 21/2004 6. Komisija stebi, kaip keičiasi padėtis. Atsižvelgdama į tuos pokyčius, 13 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka ji gali iš dalies pakeisti arba panaikinti 5 dalyje minėtus sprendimus. 7. Prireikus 13 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka patvirtinamos išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės. 13 straipsnis 1. Komisijai padeda Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinis komitetas, įkurtas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 178/2002[17]. 2. Jeigu daroma nuorodą į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai. Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje minimas laikotarpis yra trys mėnesiai. ê 14 straipsnis Reglamentas (EB) Nr. 21/2004 panaikinamas. Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą, ir skaitomos pagal III priede pateiktą atitikmenų lentelę. ê 21/2004 (pritaikytas) 15 straipsnis Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . ê 21/2004 Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta […] Europos Parlamento vardu Tarybos vardu Pirmininkas Pirmininkas ê 933/2008 1 straipsnis ir priedas I PRIEDAS A. TAPATYBėS NUSTATYMO PRIEMONėS 1. Kompetentinga institucija patvirtina tapatybės nustatymo priemones kaip nurodyta 4 straipsnio 1 dalyje, kurios turi: a) užtikrinti, kad yra bent vienas aiškiai matomas ir vienas elektroniniu būdu nuskaitomas ženklas; b) likti pritvirtintos prie gyvūno ir nekenkti jam; ir c) būti lengvai pašalinamos iš maisto grandinės. 2. Tapatybės nustatymo priemonės turi rodyti kodą, kuriame būtų pateikiama toliau nurodyta informacija šia tvarka: a) dviejų raidžių ALFA kodas arba trejų skaitmenų kodas[18], pagrįstas ISO 3166 ir taikomas valstybėms narėms, kuriose yra ūkis, kur gyvūnas pirmą kartą buvo pažymėtas (šalies kodas); b) ne daugiau kaip iš 12 skaitmenų sudarytas individualus gyvūno kodas. Be a ir b papunkčiuose nurodytų kodų, jei jie yra įskaitomi, kompetentinga institucija gali patvirtinti brūkšninį kodą ir laikytojo pateikiamą papildomą informaciją. 3. Pirmoji 4 straipsnio 2 dalies a punkte nurodyta tapatybės nustatymo priemonė turi atitikti a arba b papunkčiuose pateiktus kriterijus: a) elektroninis žymuo kaip atrajotojų boliusas arba elektroninis ausies įsagas pagal 6 punkte išvardytas technines savybes; arba b) ausies įsagas, pagamintas iš atsparios medžiagos, apsaugotas nuo sugadinimo, lengvai įskaitomas visą gyvūno gyvenimą; jo pakartotinai naudoti negalima, o 2 punkte nurodyti kodai negali būti ištrinti. 4. Antroji 4 straipsnio 2 dalies b punkte nurodyta tapatybės nustatymo priemonė turi atitikti šiuos kriterijus: a) pagal 3 punkto a papunktį pažymėtiems gyvūnams: i) 3 punkto b papunkčio kriterijus atitinkantis ausies įsagas; arba ii) 3 punkto b papunktyje išdėstytus ausies įsagams taikomus kriterijus atitinkanti žymė ant čiurnos; arba ê 933/2008 1 str. ir priedas (pritaikytas) iii) tatuiruotė, išskyrus gyvūnus, kuriais prekiaujama Ö Sąjungos Õ viduje; b) pagal 3 punkto b papunktį pažymėtiems gyvūnams: i) 3 punkto a papunkčio kriterijus atitinkantis elektroninis žymuo; arba ii) gyvūnams, kuriais neprekiaujama Ö Sąjungos Õ viduje, elektroninis žymuo kaip elektroninė žymė ant čiurnos arba įšvirkščiamasis atsakiklis pagal 6 punkte išvardytas technines savybes; arba ê 933/2008 1 str. ir priedas iii) jei elektroninis tapatybės nustatymas nėra būtinas, remiantis 9 straipsnio 3 dalimi: - 3 punkto b papunkčio kriterijus atitinkantis ausies įsagas, - 3 punkto b papunktyje išdėstytus ausies įsagams taikomus kriterijus atitinkanti žymė ant čiurnos, arba - tatuiruotė. ê 933/2008 1 straipsnis ir priedas (pritaikytas) 5. Pagal 4 straipsnio 2 dalies Ö antroje pastraipoje Õ nurodytą sistemą reikalaujama, kad gyvūnų tapatybė būtų nustatoma ir pagal ūkius, ir atskirai, numatoma pakeitimo procedūra, kai tapatybės nustatymo priemonė tampa neįskaitoma arba pasimeta, kompetentingai institucijai kontroliuojant, paliekama galimybė atsekti ūkius siekiant kontroliuoti epizootines ligas, ir sudaromos sąlygos atsekti gyvūnų judėjimą nacionalinėje teritorijoje siekiant to paties tikslo. ê 933/2008 1 straipsnis ir priedas 6. Elektroniniai žymenys turi atitikti šias technines savybes: a) jie turi būti skaitomosios atminties pasyvieji atsakikliai, kuriuose taikoma HDX arba FDX-B technologija, ir kurie atitinka ISO standartus 11784 ir 11785; b) jų parodymai turi būti perskaitomi skaitytuvais, atitinkančiais ISO standartą 11785, kuriais galima perskaityti HDX ir FDX-B atsakiklius; c) skaitymo nuotolis turi būti: i) ne mažiau kaip 12 cm nuo ausies įsagų ir žymių ant čiurnos, kai parodymai skaitomi nešiojamais skaitytuvais; ii) ne mažiau kaip 20 cm nuo atrajotojų boliusų ir įšvirkščiamų atsakiklių, kai parodymai skaitomi nešiojamais skaitytuvais; iii) ne mažiau kaip 50 cm nuo visų rūšių žymenų, kai skaitoma stacionariuoju skaitytuvu. 7. 4 straipsnio 3 dalyje nurodytas tapatybės nustatymo būdas yra toks: a) gyvūnai turi būti žymimi kompetentingos institucijos patvirtintu ausies įsagu vienoje ausyje; b) ausies įsagas, pagamintas iš atsparios medžiagos, apsaugotas nuo sugadinimo ir lengvai įskaitomas; jis negali būti pakartotinai naudojamas, o kodai turi būti neištrinami; c) ausies įsage turi būti pateikiama bent ši informacija: i) dviejų raidžių šalies kodas[19]; ir ii) ūkio, kuriame gyvūnas buvo atsivestas, atpažinties kodas arba individualus gyvūno kodas, pagal kurį galima nustatyti ūkį, kuriame gyvūnas buvo atsivestas. Šį alternatyvų būdą naudojančios valstybės narės per 13 straipsnio 1 dalyje nurodytą komitetą turi informuoti Komisiją ir kitas valstybes nares. ê 759/2009 1 str. ir priedo 1 punktas (pritaikytas) Jei pagal šį punktą identifikuojamus gyvūnus numatoma laikyti ilgiau, nei jiems sueina 12 mėn., arba jei jie yra skirti prekybai Ö Sąjungoje Õ arba eksportui į trečiąsias šalis, juos būtina paženklinti taip, kaip nurodyta 1–4 punktuose, kad kiekvieno gyvūno atveju būtų galima nustatyti ūkį, kuriame gyvūnas buvo atsivestas. ê 506/2010 1 str. ir priedo 1 punktas 8. Nukrypdama nuo 4 straipsnio 1 dalyje nustatyto identifikavimo reikalavimo kompetentinga institucija gali nuspręsti netaikyti A skirsnio nuostatų pagal Tarybos direktyvos 92/65/EEB[20] 13 straipsnio 2 dalį patvirtintuose zoologijos soduose laikomoms ir iš vieno į kitą vežamoms avims ir ožkoms, jeigu gyvūnai individualiai identifikuojami ir juos galima atsekti. ê 933/2008 1str. ir priedas B. ŪKIO REGISTRAS 1. Nuo 2005 m. liepos 9 d. į ūkio registrą turi būti įtraukta bent ši informacija: a) ūkio atpažinties kodas; b) ūkio adresas ir geografinės koordinatės arba lygiavertė nuoroda į ūkio geografinę padėtį; c) gamybos tipas; d) 7 straipsnyje nurodytos paskutiniosios inventorizacijos rezultatas ir data, kai inventorizacija buvo atlikta; e) laikytojo adresas, vardas ir pavardė; f) jei gyvūnai išvežami iš ūkio: i) vežėjo vardas ir pavardė; ii) gyvūnus vežančios transporto priemonės dalies registracijos numeris; iii) paskirties ūkio atpažinties kodas, pavadinimas ir adresas arba, jei gyvūnas vežamas į skerdyklą – skerdyklos atpažinties kodas arba pavadinimas ir išvežimo data; arba 6 straipsnyje nurodytų judėjimo dokumentų kopija ar patvirtinta kopija; g) kai gyvūnai atvežami į ūkį – ūkio, iš kurio gyvūnas buvo perkeltas, atpažinties kodas ir atvežimo data; h) informacija apie bet kokį tapatybės nustatymo priemonės pakeitimą. 2. Nuo 2009 m. gruodžio 31 d. į ūkio registrą turi būti įtraukta bent jau ši naujausia informacija apie kiekvieną po šios dienos atsivestą gyvūną: a) gyvūno tapatybės nustatymo kodas; b) ūkyje, kuriame gyvūnas buvo atsivestas, metai, kada gyvūnas buvo atsivestas, ir gyvūno tapatybės nustatymo diena; c) metai ir mėnuo, kada gyvūnas ūkyje krito; d) veislė ir genotipas, jei žinomi. Tačiau A skirsnio 7 punkto a–d papunkčiuose minima informacija apie gyvūnus, pažymėtus pagal to skirsnio 7 punkto nuostatas, turi būti pateikta atsižvelgiant į kiekvieną taip pat pažymėtų gyvūnų siuntą, ir joje turi būti nurodytas gyvūnų skaičius. 3. Ūkio registre turi būti registrą patikrinusio kompetentingos institucijos paskirto arba patvirtinto pareigūno vardas ir pavardė bei parašas ir diena, kurią buvo atliktas patikrinimas. C. JUDėJIMO DOKUMENTAI 1. Judėjimo dokumentus privalo užpildyti laikytojas pagal kompetentingos institucijos nustatytą pavyzdį. Juose turi būti bent ši informacija: a) ūkio atpažinties kodas; b) laikytojo adresas, vardas ir pavardė; c) bendras pervežtų gyvūnų skaičius; d) paskirties ūkio atpažinties kodas ar pavadinimas bei adresas arba kito gyvūnų laikytojo vardas ir pavardė bei adresas, arba, kai gyvūnai vežami į skerdyklą – skerdyklos atpažinties kodas, arba pavadinimas ir vieta, arba, pervarant gyvūnus į naujas ganyklas – paskirties vieta; e) duomenys apie transporto priemonę ir vežėją, įskaitant jo leidimo numerį; f) išvežimo data; g) laikytojo parašas. ê 759/2009 1 str. ir priedo 2 punktas 2. Nuo 2011 m. sausio 1 d. ūkio, iš kurio gabenamas gyvūnas, turėtojas, iki pradedant gabenti, gabenimo dokumente įregistruoja kiekvieno gyvūno individualų identifikavimo kodą pagal A skirsnio 1–6 punktus. ê 759/2009 1 str. ir priedo 2 punktas (pritaikytas) Nukrypstant nuo pirmos pastraipos, kompetentinga institucija gyvūnų gabenimui, nesusijusiam su prekyba Ö Sąjungoje Õ, kiekvieno gyvūno individualų identifikavimo kodą gali leisti registruoti paskirties vietoje ūkio turėtojo, iš kurio gyvūnas gabenamas, vardu, taikant šias sąlygas: ê 759/2009 1 str. ir priedo 2 punktas a) gyvūnai ta pačia transporto priemone negabenami su gyvūnais iš kitų ūkių, nebent gyvūnų grupės būtų fiziškai atskirtos viena nuo kitos; b) paskirties ūkis turi kompetentingos institucijos leidimą registruoti individualius gyvūnų kodus ūkio, iš kurio gyvūnai gabenami, turėtojo vardu; c) taikomos reikiamos procedūros, užtikrinančios, kad per 48 valandas nuo išgabenimo: i) pagal B skirsnio 2 punkto a papunkčio reikalavimus kiekvieno gyvūno individualus identifikavimo kodas registruojamas ūkio, iš kurio gyvūnas gabenamas, registre; ii) informacija apie gabenimą pateikiama kompetentingai institucijai, kad pagal D skirsnio 2 punkto reikalavimus būtų atnaujinta kompiuterinė duomenų bazė. ê 933/2008 1 str. ir priedas 3. Vis dėlto 2 punkte nurodytos informacijos pateikti nebūtina, jei gyvūnai buvo atsivesti iki 2009 m. gruodžio 31 d.: a) juos vežant į skerdyklą, tiesiogiai arba nukreipimo tvarka, išskyrus, kai gyvūnai vėliau vežami į kitą ūkį; b) iki 2011 m. gruodžio 31 d., kai gyvūnai vežami kitur. D. KOMPIUTERINė DUOMENų BAZė 1. Į kompiuterinę duomenų bazę apie kiekvieną ūkį turi būti įvesta bent ši informacija: a) ūkio atpažinties kodas; b) ūkio adresas ir geografinės koordinatės arba lygiavertė nuoroda į ūkio geografinę padėtį; c) laikytojo vardas ir pavardė, adresas ir profesija; d) gyvūno rūšis; e) gamybos tipas; ê 759/2009 1 str. ir priedo 3 punktas f) 7 straipsnio 2 dalyje nurodytos inventorizacijos rezultatas ir data, kada inventorizacija atlikta, išskyrus valstybes nares, kurių centralizuotoje kompiuterinėje duomenų bazėje kaupiami visų ūkiuose laikomų gyvūnų individualūs identifikavimo kodai. ê 933/2008 1 str. ir priedas (pritaikytas) g) kompetentingai institucijai palikta duomenų sritis, kur ji gali įrašyti informaciją apie gyvūnų sveikatą, pavyzdžiui, gyvūnų judėjimo apribojimus, statusą ar kitokią panašią informaciją, atsižvelgdama į Ö Sąjungos Õ arba nacionalines programas. ê 933/2008 1 str. ir priedas 2. Remiantis 8 straipsnio nuostatomis, į duomenų bazę turi būti įtraukiami duomenys apie kiekvieną atskirą gyvūnų vežimą. Įraše turi būti pateikta bent ši informacija: a) vežamų gyvūnų skaičius; b) ūkio, iš kurio gyvūnas išvežamas, atpažinties kodas; c) išvežimo data; d) ūkio, į kurį gyvūnas atvežamas, atpažinties kodas; e) atvežimo data. _____________ é II PRIEDAS Panaikintas reglamentas ir jo vėlesni pakeitimai Tarybos reglamentas (EB) Nr. 21/2004 (OL L 5, 2004 1 9, p. 8) | Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1791/2006 (OL L 363, 2006 12 20, p. 1) | Tik nuoroda į Reglamentą (EB) Nr 21/2004 1 straipsnio 1 dalies penktoje įtraukoje ir priedo 5.B.I.7 punktas | Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1560/2007 (OL L 340, 2007 12 22, p. 25) | Komisijos reglamentas (EB) Nr. 933/2008 (OL L 256, 2008 9 24, p. 5) | Komisijos reglamentas (EB) Nr. 759/2009 (OL L 215, 2009 8 20, p. 3) | Komisijos reglamentas (ES) Nr. 506/2010 (OL L 149, 2010 6 15, p. 3) | _____________ III PRIEDAS Atitikmenų lentelė Reglamentas (EB) Nr 21/2004 | Šis reglamentas | 1 straipsnis | 1 straipsnis | 2 straipsnis, įvadiniai žodžiai a-d punktai | 2 straipsnis, įvadiniai žodžiai a-d punktai | 2 straipsnio e punktas | - | 3 straipsnis | 3 straipsnis | 4 straipsnio 1 dalis | 4 straipsnio 1 dalis | 4 straipsnio 2 dalies a punktas | 4 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos įvadiniai žodžiai ir a punktas | 4 straipsnio 2 dalies b punktas | 4 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos b punktas | 4 straipsnio 2 dalies c punktas | 4 straipsnio 2 dalies antra pastraipa | 4 straipsnio 2 dalies d punktas | 4 straipsnio 2 dalies trečia pastraipa | 4 straipsnio 3-9 dalys | 4 straipsnio 3-9 dalys | 5-7 straipsniai | 5-7 straipsniai | 8 straipsnio1-4 dalys | 8 straipsnio1-4 dalys | 8 straipsnio 5 dalis | - | 9-12 straipsniai | 9-12 straipsniai | 13 straipsnio 1 ir 2 dalys | 13 straipsnio 1 ir 2 dalys | 13 straipsnio 3 dalis | - | 14 straipsnis | - | 15 straipsnis | - | 16 straipsnis | - | - | 14 straipsnis | 17 straipsnio pirma pastraipa | 15 straipsnis | 17 straipsnio antra pastraipa | - | Priedas | I Priedas | - | II Priedas | - | III Priedas | _____________[pic][pic][pic] [1] COM(87) 868 PV. [2] Žr. Išvadų 3 priedo A dalį. [3] Atliekama vadovaujantis Komisijos komunikatu Europos Parlamentui ir Tarybai – Acquis communautaire kodifikavimas, COM(2001) 645 galutinis. [4] Žr. šio pasiūlymo II priedą. [5] OL C […], […], p. […]. [6] OL L 5, 2004 1 9, p. 8. [7] Žr. II priedą. [8] OL L 224, 1990 8 18, p. 29. [9] [OL L 268, 1991 9 24, p. 56.] [10] OL L 204, 2000 8 11, p. 1. [11] OL L 82, 1997 3 22, p. 1. [12] OL L 351, 1989 12 2, p. 34. [13] OL L 312, 1995 12 23, p. 1. [14] OL L 184, 1999 7 17, p. 23. [15] OL L 30, 2009 1 31, p. 16. [16] OL L 46, 1991 2 19, p. 19. [17] OL L 31, 2002 2 1, p. 1. [18] Belgija BE 056Bulgarija BG 100Čekijos Respublika CZ 203Danija DK 208Vokietija DE 276Estija EE 233Airija IE 372Graikija EL 300Ispanija ES 724Prancūzija FR 250Italija IT 380Kipras CY 196Latvija LV 428Lietuva LT 440Liuksemburgas LU 442Vengrija HU 348Malta MT 470Nyderlandai NL 528Austrija AT 040Lenkija PL 616Portugalija PT 620Rumunija RO 642Slovėnija SI 705Slovakija SK 703Suomija FI 246Švedija SE 752Jungtinė Karalystė UK 826 [19] žr. 18 išnašą. [20] OL L 268, 1992 9 14, p. 54.