[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 5.1.2006 KOM(2005)698 galutinis 2005/0275(CNS) Pasiūlymas TARYBOS REGLAMENTAS dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos (pateikta Komisijos) AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. 1992 m. birželio 14 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2081/92 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos buvo įvesta savanoriška Bendrijos geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų sistema, taikoma nuo 1993 m. birželio 24 d. Šia savanoriška sistema suteikiama galimybė suinteresuotiesiems gamintojams saugoti tam tikrus pavadinimus, juos įregistruojant. Šioje sistemoje numatytos apsaugos esmė yra sudaryti galimybę išskirtinai naudoti žemės ūkio produktų ir maisto produktų, kurie buvo pagaminti ir (arba) perdirbti regionuose ar vietovėse, kuriuos nurodo tie pavadinimai, geografines nuorodas ir kilmės vietos nuorodas, laikantis tam tikrų gamintojų nurodytų gamybos ir (arba) perdirbimo ir (arba) paruošimo sąlygų. 2. Atsižvelgdamos į ūkio subjektų siekį saugoti su geografine kilme tapatinamus žemės ūkio ir maisto produktus, kai kurios valstybės narės sukūrė „saugomas kilmės vietos nuorodas“. Tikslas buvo suvienodinti skirtingus valstybių narių metodus, susijusius su maisto produktais, išskyrus vyną ir spiritinius gėrimus, kuriems taikomos kitos Bendrijos reglamentuojančios taisyklės, taip ūkio subjektams užtikrinant vienodos konkurencijos sąlygas, tvirtą ir veiksmingą atitinkamų pavadinimų apsaugą nuo neteisėto naudojimo ir imitavimo ir in fine didesnį pasitikėjimą produktais, kuriems suteikta kilmės vietos nuoroda ar geografinė nuoroda. 3. Nuo 1993 m. pagal šią sistemą buvo įregistruota daugiau kaip 700 pavadinimų, t.y. daugiau nei 150 sūrių, 160 mėsos ir jos gaminių, 150 šviežių ar perdirbtų vaisių ar daržovių bei 80 alyvuogių aliejaus pavadinimų. Be to, Komisija gavo daugiau nei 300 papildomų paraiškų įregistruoti pavadinimą ir (arba) valstybių narių ir trečiųjų šalių produktų specifikacijų pataisas. Šie duomenys rodo, kad Bendrijoje savanoriška sistema susilaukė tam tikro atgarsio. Be to, nustačius vieningą Bendrijos simbolį, vartotojai ėmė pripažinti šią Bendrijos apsaugos sistemą. 4. Naujų Bendrijos kilmės pavadinimų įregistravimo procedūrą sudaro du etapai: pirmąjį etapą nacionaliniu lygiu vykdo valstybės narės atitinkamos geografinės zonos institucijos, o antrąjį etapą, kurio metu svarstomos paraiškos siekiant patikrinti, ar jos atitinka reglamente nurodytas sąlygas, ir atliekama prieštaravimų procedūra, kurios metu, paskelbus pagrindinius paraiškoje nurodytus duomenis, bet kuris ūkio subjektas gali pareikšti nustatytais kriterijais pagrįstą prieštaravimą dėl įregistravimo, Bendrijos lygiu vykdo Komisija. Atsižvelgiant į patirtį, įgytą taikant šią procedūrą, iš dalies atrodo, kad valstybės narės ir Komisija atlieka tą patį darbą; tačiau šių dviejų etapų metu galima labai kruopščiai išnagrinėti kartais net labai dideles bylas, kurių struktūra ir turinys savaime suprantama gali skirtis. Esant tokiai padėčiai reikėtų supaprastinti procedūras ir patikslinti įvairių kompetentingų institucijų, kurios dalyvauja paraiškų svarstyme, atsakomybę, kad būtų padidintas paraiškų skaidrumas ir suteiktos vienodos galimybės visiems paraiškų pateikėjams. 5. Be to, po to kai Pasaulio prekybos organizacija (PPO) gavo Jungtinių Valstijų ir Australijos, atitinkamai, skundus WT/DS174 ir WT/DS290, PPO ginčų sprendimo taryba (GST) 2005 m. balandžio 20 d. patvirtino Europos Bendrijų specialiųjų grupių ataskaitas (Žemės ūkio produktų ir maisto produktų prekių ženklų ir geografinių nuorodų apsauga). Šiose ataskaitose daromos išvados, kad Reglamentas (EEB) Nr. 2081/92 prieštarauja TRIPS susitarimo 3:1 straipsniui ir 1947 m. GATT III:4 straipsniui. GST pagrindė šią išvadą Reglamento (EEB) Nr. 2081/92 12 ir tolesniuose straipsniuose nurodytomis abipusiškumo ir lygiavertiškumo sąlygomis remdamasi faktu, kad trečiosioms šalims taikomos paraiškų įregistravimo ir prieštaravimų pateikimo procedūros reikalauja trečiųjų šalių vyriausybių dalyvavimo (svarstymas ir perdavimas), ir kad būtų nurodymai, įpareigojantys trečiųjų šalių vyriausybes dalyvauti kontrolėje. Būtina suderinti minėtą reglamentą su TRIPS susitarimu ir 1994 m. GATT per suinteresuotųjų šalių susitartą laikotarpį. 6. Viena vertus, pakeitimais siekiama geriau apibrėžti pagrindinę informaciją, oficialiai skelbtiną prieš įregistruojant, kad bet kuris ūkio subjektas galėtų pasinaudoti teise pateikti prieštaravimus ir kad kompetentingos kontrolės institucijos užtikrintų kiekvienoje valstybėje narėje įregistruotų pavadinimų apsaugą ex officio . Ši bendrame dokumente pateikta informacija apima visų pirma nuorodos pavadinimą, produkto aprašymą kontrolės, ženklinimo ir pateikimo tikslais (įskaitant galimus apribojimus pakuoti už kilmės zonos ribų ir tokių apribojimų pagrindimą) ir produkto bei jo geografinės kilmės ryšio įrodymą. Šią informaciją pateikiant standartizuotai ir apibendrintai, bus galima užtikrinti vienodesnį požiūrį į paraiškas ir lygesnes galimybes jų atžvilgiu, užtikrinant, kad būtų paminėta visa informacija, kuri turi būti visiškai skaidri atitinkamų ūkio subjektų, esančių už apibrėžtos zonos, atžvilgiu. 7. Kita vertus, pakeitimais siekiama šioje srityje geriau apibrėžti valstybių narių ir Komisijos kompetencijas. Priimant su apibrėžta Bendrijos zona susijusią paraišką, valstybė narė įsipareigoja užtikrinti, kad paraiška atitinka reglamente nurodytas sąlygas. Vėlesnis Komisijos persvarstymas neatleistų valstybės narės nuo įsipareigojimų vykdymo šiuo klausimu. Siūloma patikslinti, kad į šią atsakomybę būtų įtraukta būtinybė viešai paskelbti bet kurį valstybės narės ketinimą pateikti Komisijai paraišką, kuri atitiktų reglamente nustatytas sąlygas, kad visi jos teritorijoje įsisteigę ūkio subjektai galėtų pasinaudoti prieštaravimo procedūros teise, kuria pagal Teismo praktiką toje srityje (2000 m. spalio 26 d. Teismo sprendimas Molkerei Grossbraunshain ir Bene Nahrungsmittel/ Komisija, C-447/98) jie negalės pasinaudoti Bendrijos lygiu. 8. Komisijos atsakomybė yra tinkamomis priemonėmis tikrinti, kad būtų įvykdytos šio reglamento sąlygos prieš skelbiant pirmiau minėtą informaciją ar jos neskelbiant, ir, pasibaigus prieštaravimų procedūrai, priimti sprendimą dėl įregistravimo ar paraiškos atmetimo. Jeigu Komisijai bendrajame dokumente perduota informacija yra nepakankama, Komisija turi teisę paprašyti valstybės narės jai pateikti visą svarbią papildomą informaciją, įskaitant ir specifikaciją. 9. Trečiųjų šalių geografines vietoves atitinkantiems žemės ūkio produktų ir maisto produktų pavadinimams taikoma Bendrijos geografinių nuorodų apsaugos sistema. Tačiau pagal TRIPS susitarimo 24:9 straipsnį Bendrijos sistema taikoma tik toms trečiųjų šalių geografinėms nuorodoms, kurios yra saugomos jų kilmės šalyje. Be to, Bendrijos teisės aktų suderinimas reikalauja panaikinti su abipusiškumu ir lygiavertiškumu susijusias Reglamento (EEB) Nr. 2081/92 nuostatas ir trečiųjų šalių vyriausybių veiksmų reikalaujančias nuostatas. Tačiau tam tikri trečiosiose šalyse įsisteigę ūkio subjektai ir tam tikros vyriausybės gali savanoriškai siekti, kad paraiškos ir (arba) prieštaravimai būtų teikiami tarpininkaujant trečiųjų šalių kompetentingoms valdžios institucijoms; ši galimybė turi būti sudaryta trečiosioms šalims, kurios savanoriškai siektų tuo naudotis. 10. Be to, gali būti supaprastintos ir racionalizuotos procedūros, visų pirma susijusios su specifikacijų pataisomis, padarytomis po prieštaravimų procedūros ar įregistravimo, su anuliavimu ir kitomis galimomis priemonėmis specifikacijų nesilaikymo atveju. Siekiant supaprastinimo taip pat reikėtų atsižvelgti į 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką, susijusią su konkrečių pavadinimų registravimu, pataisomis ar atmetimu; kadangi tai ne bendrosios žemės ūkio politikos bendrosios taikymo priemonės, valdymo procedūra yra pateisinama. 11. Be to, pageidautina sustiprinti sistemos patikimumą. Su kontrole susijusių nuostatų sustiprinimas ir jų aiškus įtraukimas į bendrąjį pagrindą, nustatytą 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlemento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių, leidžia sustiprinti Reglamento (EEB) Nr. 2081/92 13 straipsnyje numatytą apsaugą ex officio . Ūkio subjektų specifikacijų laikymuisi taip pat taikomos kontrolės nuostatos; pagal vieną iš jų – pataisų nuostatą – reikalaujama patvirtinti privačias kontrolės įstaigas, jeigu jų yra. Toks patvirtinimo reikalavimas leidžia išvengti bet kokio vyriausybių kišimosi tvirtinant kontrolės įstaigas, kai yra išlaikomas vienodas požiūris į valstybių narių ir trečiųjų šalių ūkio subjektus. 12. Įpareigojimas Bendrijos pavadinimų atveju nurodyti tokiais pavadinimais įregistruotų parduodamų produktų etiketėse Bendrijos įrašus („saugoma kilmės vietos nuoroda“ ar „SKVN“ arba „saugoma geografinė nuoroda“ ar „SGN“) ir su jais susijusius Bendrijos simbolius, taip pat padeda sustiprinti sistemos patikimumą. 13. Kadangi TRIPS susitarimo 22 straipsnyje nurodytas „geografinės nuorodos“ apibrėžimas tam tikru atžvilgiu gali atrodyti ilgesnis nei Reglamento (EEB) Nr. 2081/92 2 straipsnio 2 dalies b punkte pateiktas apibrėžimas, šiame pasiūlyme numatomas šių abiejų apibrėžimų suderinimas. 14. Dėl pagrindinių šių pakeitimų principų buvo plačiai konsultuotasi. Visų pirma ši tema buvo svarstoma 2005 m. birželį Žemės ūkio produktų kokybės patariamojoje grupėje, sudarytoje iš augintojų, perdirbėjų, prekybininkų ir vartotojų ir aplinkos apsaugos asociacijų atstovų, besidominčių su žemės ūkio produktų kokybe susijusiais klausimais. 15. Numatytos priemonės neturi finansinio poveikio bendrajam Europos Bendrijų biudžetui. 2005/0275(CNS) Pasiūlymas TARYBOS REGLAMENTAS dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 37 straipsnį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę, kadangi: (1) Žemės ūkio ir maisto produktų gamyba ir paskirstymas vaidina svarbų vaidmenį Bendrijos ekonomikoje. (2) Reikėtų skatinti žemės ūkio produkcijos įvairinimą geresnei pusiausvyrai tarp paklausos ir pasiūlos rinkose pasiekti. Tam tikras savybes turinčių produktų skatinimas galėtų duoti didelės naudos žemės ūkio ekonomikai, visų pirma mažiau palankioms ūkininkauti ar atokioms vietovėms, užtikrinant ūkininkų pajamų padidėjimą bei išlaikant kaimo gyventojų skaičių tose vietovėse. (3) Be to, vartotojai linksta pirmenybę teikti maisto produktų kokybei, o ne kiekybei. Tokių specialių produktų paieška, be kita ko, padidina didesnę tam tikros geografinės kilmės žemės ūkio ir maisto produktų paklausą. (4) Atsižvelgiant į didelę rinkai tiekiamų produktų įvairovę ir į apie juos teikiamos informacijos gausą, vartotojams privalu pateikti aiškią ir glaustą informaciją apie produktų kilmę, kad jie galėtų pasirinkti geriausią produktą. (5) Žemės ūkio ir maisto produktų ženklinimui etiketėmis yra taikomos bendrosios Bendrijos taisyklės, visų pirma taisyklės, apibrėžtos 2000 m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2000/13/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto produktų ženklinimą, pateikimą ir reklamavimą, derinimo[1]. Atsižvelgiant į jų konkretų pobūdį, turėtų būti priimtos papildomos specialios nuostatos dėl žemės ūkio ir maisto produktų iš apibrėžtos geografinės vietovės. Taip pat reikėtų, kad Bendrijos įrašai ir atitinkami simboliai būtų naudojami Bendrijos pavadinimams privaloma tvarka, kad vartotojai būtų geriau supažindinti su šia produktų kategorija bei jų garantija ir kad tuos produktus būtų lengviau identifikuoti rinkoje ir taip palengvinti jų kontrolę. Tačiau turėtų būti numatytas pakankamas laikotarpis, kad ūkio subjektai galėtų prisitaikyti prie šio reikalavimo. (6) Būtina numatyti su kilmės vietos nuorodomis ir geografinėmis nuorodomis susijusį Bendrijos metodą. Bendrijos apsaugos taisyklių sistema leis plėtoti geografines nuorodas ir kilmės vietos nuorodas, nes, taikant vienodesnį požiūrį, tokia sistema užtikrins vienodas konkurencijos sąlygas tarp šias nuorodas turinčių produktų gamintojų ir sustiprins vartotojų pasitikėjimą tokiais produktais. (7) Reikėtų, kad numatytas reglamentavimas būtų taikomas nepažeidžiant su vynu ir spiritiniais gėrimais susijusių galiojančių Bendrijos teisės aktų. (8) Šis reglamentas taikomas tik tam tikriems žemės ūkio ir maisto produktams, kurių savybės yra sietinos su tam tikra geografine kilme. Tačiau, prireikus ši taikymo sritis galėtų būti išplėsta kitiems žemės ūkio ir maisto produktams. (9) Atsižvelgiant į galiojančią praktiką, reikėtų apibrėžti dvi skirtingas geografinio apibūdinimo rūšis, tai yra saugomas geografines nuorodas ir saugomas kilmės vietos nuorodas. (10) Tokią nuorodą turintis žemės ūkio ar maisto produktas turi atitikti tam tikras specifikacijoje išdėstytas sąlygas. (11) Kad apsauga galiotų kiekvienoje valstybėje narėje, geografines nuorodas ar kilmės vietos nuorodas privaloma įregistruoti Bendrijos lygiu. Įtraukimas į registrą taip pat turėtų užtikrinti informaciją prekyba besiverčiantiems asmenims ir vartotojams. Siekiant užtikrinti, kad įregistruoti Bendrijos pavadinimai atitiktų šiame reglamente nustatytas sąlygas, reikėtų, kad paraiškas nagrinėtų atitinkamos valstybės narės kompetentingos institucijos, laikydamosi būtiniausių bendrų nuostatų, įskaitant nacionalinę prieštaravimų procedūrą, ir kad vėliau Komisija būtų įtraukta į nagrinėjimą, kurio tikslas – užtikrinti, kad jos laikytųsi reglamento sąlygų ir būtų užtikrintas vienodas požiūris tarp valstybių narių. (12) Susitarime dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba (1994 m. TRIPS susitarimas, esantis Pasaulio prekybos organizacijos steigimo susitarimo 1C priede), yra pateiktos išsamios nuostatos, susijusios su intelektinės nuosavybės teisių buvimu, įsigijimu, apimtimi, išlaikymu ir su priemonėmis, įpareigojančiomis tų teisių laikytis. (13) Po įregistravimo pagal šį reglamentą suteikta apsauga yra taikoma tik toms trečiųjų šalių geografinėms nuorodoms, kurios yra saugomos jų kilmės šalyje. (14) Įregistravimo procedūra turėtų sudaryti sąlygas kiekvienam asmeniškai ir tiesiogiai susijusiam fiziniam ar juridiniam asmeniui valstybėje narėje pareikšti savo teises informuojant apie savo prieštaravimą. (15) Turėtų būti numatytos procedūros, po įregistravimo leidžiančios arba daryti specifikacijos dalinius pakeitimus, atsižvelgiant į technologinių žinių raidą, arba išbraukti žemės ūkio ar maisto produkto geografinę nuorodą ar kilmės vietos nuorodą iš registro, jeigu minėtas produktas nebeatitinka specifikacijos, kuria remiantis produktui buvo suteikta geografinė nuoroda arba kilmės vietos nuoroda. (16) Saugomoms geografinėms nuorodoms ir kilmės vietos nuorodoms Bendrijos teritorijoje turi būti taikoma patikima kontrolės sistema, kuri yra grindžiama kontrolės sistema, nustatyta 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlemento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių[2], ir kontrolės sistema, kuria siekiama užtikrinti, kad apibrėžtoje geografinėje vietovėje ūkio subjektai laikytųsi specifikacijų nuostatų prieš pateikiant į rinką žemės ūkio ir maisto produktus. (17) Valstybėms narėms reikia leisti rinkti administravimo mokestį, skirtą padengti patirtas administravimo išlaidas. (18) Reikia priimti priemones, reikalingas šiam reglamentui įgyvendinti pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką[3]. (19) Pavadinimams, įregistruotiems pagal Reglamentą (EEB) Nr. 2081/92 šio reglamento įsigaliojimo dieną, turi būti toliau taikoma šiame reglamente numatyta apsauga, ir jie automatiškai įtraukiami į registrą. Be to, reikėtų numatyti pereinamojo laikotarpio priemones, taikomas įregistravimo paraiškoms, pateiktoms Komisijai iki šio reglamento įsigaliojimo datos. (20) Dėl aiškumo ir skaidrumo reikia panaikinti 1992 m. birželio 14 d. Reglamentą (EEB) Nr. 2081/92 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos[4] ir jį pakeisti nauju reglamentu, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis Taikymo sritis 1. Šiame reglamente nustatomos Sutarties I priede išvardytų žmonėms vartoti skirtų žemės ūkio produktų, šio reglamento I priede išvardytų maisto produktų ir šio reglamento II priede išvardintų žemės ūkio produktų kilmės vietos nuorodų ir geografinių nuorodų apsaugos taisyklės. Tačiau šis reglamentas netaikomas nei vyno sektoriaus produktams, išskyrus vyno actą, nei spiritiniams gėrimams. Ši dalis nepažeidžia Tarybos reglamento (EB) Nr. 1493/1999[5] nuostatų taikymo. Šio reglamento I ir II priedus galima iš dalies keisti 15 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka. 2. Šis reglamentas taikomas nepažeidžiant kitų konkrečių Bendrijos nuostatų. 3. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/34/EB[6] netaikoma nei kilmės vietos nuorodoms, nei geografinėms nuorodoms, kurioms taikomas šis reglamentas. 2 straipsnis Kilmės vietos nuorodos ir geografinės nuorodos 1. Šiame reglamente vartojami šie sąvokų apibrėžimai: a) „kilmės vietos nuoroda“ – tai regiono, konkrečios vietovės ar, išimtiniais atvejais, šalies pavadinimas, naudojamas apibūdinti žemės ūkio ar maisto produktui, - kuris yra kildinamas iš to regiono, apibrėžtos vietovės ar šalies, - kurio kokybė ar savybės yra iš esmės arba išimtinai sietinos su tam tikra geografine aplinka su jai būdingais gamtos ar žmogaus veiklos veiksniais, - kurio gamyba, perdirbimas ir paruošimas atliekamas toje apibrėžtoje geografinėje vietovėje; b) „geografinė nuoroda“ – tai nuoroda, naudojama apibūdinti žemės ūkio ar maisto produktą, - kaip kilusį iš tam tikro regiono, apibrėžtos vietovės ar šalies, - kurio nustatyta kokybė, reputacija ar kitos savybės gali būti iš esmės priskirtos tai geografinei kilmei ir - kurio gamyba, perdirbimas arba paruošimas atliekamas toje apibrėžtoje geografinėje vietovėje. 2. Tam tikri tradiciniai geografiniai ar negeografiniai pavadinimai, nurodantys iš kurio nors regiono ar apibrėžtos vietovės kildinamą kurį nors žemės ūkio ar maisto produktą, atitinkantį 1 dalies a punkto antros ir trečios įtraukų sąlygas, taip pat laikomi kilmės vietos nuorodomis. 3. Nukrypstant nuo 1 dalies a punkto, pagal išsamias 16 straipsnio a punkte nurodytas taisykles tam tikros geografinės nuorodos laikomos kilmės vietos nuorodomis, kai tų produktų tam tikros žaliavos yra kilusios iš didesnės geografinės vietovės arba vietovės, kuri skiriasi nuo perdirbimo vietovės, su sąlyga, kad: a) būtų nustatytos žaliavų gamybos vietovės ribos, b) egzistuotų specialios žaliavų gamybos sąlygos, c) būtų kontrolės sistema b punkte nurodytų sąlygų laikymuisi užtikrinti. Tokie pavadinimai kilmės šalyje turi būti pripažinti kilmės vietos nuorodomis iki 2004 m. gegužės 1 d. 3 straipsnis Pavadinimo bendrinis pobūdis, prieštaravimas tarp to pavadinimo ir augalų, gyvūnų veislių pavadinimų, homonimų bei prekių ženklų 1. Pavadinimų, tapusių bendriniais, įregistruoti negalima. Šiame reglamente „bendriniu tapęs pavadinimas“ – tai žemės ūkio ar maisto produkto pavadinimas, kuris, nors ir sietinas su tam tikra vietove ar regionu, kuriame šis žemės ūkio ar maisto produktas buvo pirmiausia pagamintas ar pateiktas rinkai, tapo įprastu žemės ūkio ar maisto produkto pavadinimu Bendrijoje. Siekiant nustatyti, ar pavadinimas tapo bendriniu ar ne, reikia atsižvelgti į visus veiksnius, visų pirma į: a) esamą padėtį valstybėse narėse ir prekių realizavimo zonose, b) atitinkamus nacionalinius ar Bendrijos teisės aktus. 2. Pavadinimo negalima įregistruoti kaip kilmės vietos ar geografinės nuorodos, kai jis prieštarauja augalo veislės ar gyvūno veislės pavadinimui ir todėl gali suklaidinti visuomenę dėl tikrosios produkto kilmės. 3. Įregistruojant pavadinimo, jau įregistruoto pagal šį reglamentą, homoniminį ar pusiau homoniminį pavadinimą, tinkamai atsižvelgiama į vietinę ir tradicinę vartoseną ir faktinį pavojų suklaidinti. Visų pirma: a) visuomenę klaidinantį homoniminį pavadinimą, verčiantį tikėti, kad iš kitos vietovės kilę produktai nėra registruojami, net jeigu žemės ūkio produktų ar maisto produktų kilmės vietovės, regiono ar vietos pavadinimo formuluotė yra tiksli, b) galima naudoti įregistruotą homoniminį pavadinimą tik esant praktinėms sąlygoms, kurios užtikrina, kad vėliau įregistruotas homonimas ir registre jau esantis pavadinimas aiškiai skiriami, atsižvelgiant į būtinybę suinteresuotų gamintojų atžvilgiu laikytis teisingumo principo ir neklaidinti vartotojų. 4. Kilmės vietos nuoroda arba geografinė nuoroda neregistruojama, kai, atsižvelgiant į prekės ženklo reputaciją, pripažinimą ir jo naudojimo laikotarpį, registracija gali suklaidinti vartotoją dėl tikrosios produkto tapatybės. 4 straipsnis Specifikacijos 1. Tam, kad būtų galima naudoti saugomą kilmės vietos nuorodą (SKVN) arba saugomą geografinę nuorodą (SGN), žemės ūkio ar maisto produktas turi atitikti specifikaciją. 2. Produkto specifikacijoje privalu pateikti šią informaciją: a) žemės ūkio ar maisto produkto pavadinimas, kartu su kilmės vietos nuoroda ar geografine nuoroda, b) žemės ūkio ar maisto produkto ir, tam tikrais atvejais, žaliavų apibūdinimas bei žemės ūkio ar maisto produkto pagrindinės fizinės, cheminės, mikrobiologinės ir (arba) organoleptinės savybės, c) geografinės vietovės apibrėžimas ir, tam tikrais atvejais, duomenys apie 2 straipsnio 3 dalyje nustatytų reikalavimų atitikimą, d) įrodymai, kad žemės ūkio ar maisto produktas yra kilęs iš apibrėžtos geografinės vietovės, kaip numatyta 2 straipsnio 1 dalies a ar b punkte, priklausomai nuo atvejo, e) žemės ūkio ar maisto produkto gavimo metodo aprašymas ir, tam tikrais atvejais, autentiškų ir nekintančių vietinių metodų aprašymas, su pakavimu susijusi informacija, kai pareiškėjų grupė, kaip apibrėžta 5 straipsnio 1 dalyje, nustato ir įrodo, kad pakavimas turi būti atliekamas apibrėžtoje geografinėje vietovėje, kad būtų išsaugota kokybė, užtikrinta kilmė ar kontrolė, f) įrodantys duomenys: i) ryšys tarp kokybės ar žemės ūkio ar maisto produkto savybių ir geografinės aplinkos, nurodytos 2 straipsnio 1 dalies a punkte, arba, priklausomai nuo atvejo, ii) ryšys tarp nustatytos kokybės, reputacijos ar kitos žemės ūkio ar maisto produkto savybės ir geografinės kilmės, nurodytos 2 straipsnio 1 dalies b punkte, g) 11 straipsnyje nurodytų kontrolės įstaigų pavadinimas ir kontaktiniai duomenys, h) visos specialios to žemės ūkio ar maisto produkto ženklinimo etiketėmis taisyklės, i) pagal Bendrijos ir (arba) nacionalines nuostatas nustatyti reikalavimai. 5 straipsnis Įregistravimo paraiška 1. Tik pareiškėjų grupė turi teisę pateikti įregistravimo paraišką. Šiame reglamente „grupė“ – tai bet kokia gamintojų ir (arba) perdirbėjų, dirbančių su tuo pačiu žemės ūkio ar maisto produktu, organizacija, nepriklausomai nuo jos teisinės formos ar sudėties. Grupės veikloje gali dalyvauti kitos suinteresuotosios šalys. Fizinis ar juridinis asmuo gali būti įtraukiamas į grupę remiantis 16 straipsnio c punkte nurodytomis išsamiomis taisyklėmis. Tarpvalstybines geografines vietoves nurodančių pavadinimų ar tradicinių pavadinimų, sietinų su tarpvalstybinėmis geografinėmis vietovėmis, atveju, keletas grupių gali pateikti jungtinę paraišką pagal 16 straipsnio d punkte nurodytas išsamias taisykles. 2. Grupė gali pateikti paraišką įregistruoti tik savo gaminamus ar gaunamus žemės ūkio ar maisto produktus. 3. Įregistravimo paraiškoje nurodoma: a) pareiškėjų grupės pavadinimas, b) 4 straipsnyje numatyta specifikacija, c) bendras dokumentas, kuriame pateikiama tik ši informacija: i) pagrindinė specifikacijos informacija: produkto pavadinimas, glaustas produkto aprašymas, įskaitant specialias jo pakavimui ir ženklinimui etiketėmis taikomas taisykles, glaustas geografinės vietovės ribų aprašymas, ii) trumpas produkto ryšio su geografine aplinka ar 2 straipsnio 1 dalies a ar b punkte (priklausomai nuo atvejo) nurodyta geografine kilme, aprašymas, įskaitant, tam tikrais atvejais, specifinius produkto ar gavimo metodo aprašymo elementus, pagrindžiančius šį ryšį. 4. Kai įregistravimo paraiška susijusi su valstybėje narėje esančia geografine vietove, ji yra pateikiama valstybei narei, kurioje yra minėta vietovė. Valstybė narė nagrinėja paraišką naudodama tinkamas priemones, siekdama patikrinti, ar ji pagrįsta ir ar atitinka šio reglamento sąlygas. 5. 4 dalies antroje pastraipoje nurodyto nagrinėjimo metu valstybė narė surengia prieštaravimų procedūrą nacionaliniu lygiu, užtikrinančią tinkamą minėtos paraiškos paskelbimą ir pakankamą laikotarpį, per kurį bet kuris teisiškai susijęs ar nuolat esantis jos teritorijoje asmuo gali pareikšti prieštaravimą paraiškoje nurodyto pavadinimo įregistravimui. Valstybė narė išnagrinėja gautų prieštaravimų pareiškimų priimtinumą pagal kriterijus, apimančius 7 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipoje nurodytus kriterijus. Jeigu šio reglamento sąlygos yra įvykdytos, valstybė narė priima nacionalinį pripažinimo sprendimą. Priešingu atveju, ji nusprendžia atmesti paraišką. Valstybė narė paskelbia nacionalinį pripažinimo sprendimą ir informuoja, kad bet kuris tiesiogiai ir asmeniškai susijęs asmuo turi teisę imtis teisių gynimo priemonių. Valstybė narė paskelbia specifikacijos versiją, kuria remiantis buvo priimtas nacionalinis pripažinimo sprendimas ir užtikrina prieigą prie šio dokumento elektroninės versijos. 6. Remiantis šiuo reglamentu, pavadinimo apsaugą nacionaliniu lygiu ir, tam tikrais atvejais, prisitaikymo laikotarpį valstybė narė suteikia tik laikinai nuo paraiškos pateikimo Komisijai datos. Pirmoje pastraipoje numatytas prisitaikymo laikotarpis gali būti suteiktas tik su sąlyga, jeigu atitinkamos įmonės legaliai pateikė į rinką aptariamus produktus, nuolat naudodamos atitinkamas nuorodas ne mažiau kaip pastaruosius penkerius metus ir iškėlė šį klausimą per 5 dalies pirmoje pastraipoje nurodytą nacionalinę prieštaravimų procedūrą. Laikinoji nacionalinė apsauga baigia galioti nuo įregistravimo sprendimo priėmimo pagal šį reglamentą datos. Už laikinosios nacionalinės apsaugos pasekmes, neįregistravus pavadinimo pagal šį reglamentą, atsakomybė tenka tik tai valstybei narei. Priemonės, kurių valstybė narė imasi pagal pirmą pastraipą, turi poveikį tik toje valstybėje narėje ir neturi paveikti prekybos Bendrijoje. 7. Priimdama 5 dalies trečioje pastraipoje nurodytą nacionalinį pripažinimo sprendimą, valstybė narė Komisijai pateikia: a) pareiškėjų grupės pavadinimą, b) 3 dalies c punkte nurodytą bendrąjį dokumentą, c) valstybės narės pareiškimą, kad grupės pateiktoje paraiškoje nurodytas pavadinimui suteiktas nacionalinis pripažinimo sprendimas atitinka šio reglamento sąlygas ir nuostatas, priimtas jo taikymui, d) 5 dalies penktoje pastraipoje nurodyto specifikacijos paskelbimo nuorodą. 8. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, reikalingus 4–7 straipsnių įgyvendinimui. 9. Kai įregistravimo paraiška susijusi su trečiojoje šalyje esančia geografine vietove, joje pateikiama 3 dalyje nurodyta informacija ir įrodymai, kad tas pavadinimas yra saugomas jo kilmės šalyje. Paraiška Komisijai pateikiama tiesiogiai arba per tos trečiosios šalies kompetentingas institucijas. 10. Komisijai perduodami šiame straipsnyje nurodyti dokumentai pateikiami viena iš oficialiųjų Bendrijos kalbų arba prie jų pridedamas patvirtintas vertimas į vieną iš oficialiųjų Bendrijos kalbų. 6 straipsnis Komisijos atliekamas nagrinėjimas 1. Komisija nagrinėja paraišką naudodama tinkamas priemones, siekdama patikrinti, ar ji pagrįsta ir ar atitinka šio reglamento sąlygas. Komisija viešai pateikia pavadinimų, kuriems įregistruoti buvo pateiktos paraiškos, sąrašą ir jų pateikimo Komisijai datą. 2. Jeigu yra įvykdytos šio reglamento sąlygos, Komisija paskelbia Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje bendrąjį dokumentą ir 5 dalies penktoje pastraipoje nurodyto specifikacijos paskelbimo nuorodą. Priešingu atveju, remdamasi 15 straipsnio 3 dalyje nurodyta procedūra Komisija nusprendžia atmesti įregistravimo paraišką. 7 straipsnis Prieštaravimų pateikimas, sprendimas įregistruoti 1. Per keturis mėnesius nuo 6 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje nurodytos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje datos, bet kuri valstybė narė ar trečioji šalis, gali pateikti prieštaravimą numatomam įregistravimui, Komisijai perduodama tinkamai pagrįstą pareiškimą. 2. Kiekvienas asmeniškai ir tiesiogiai susijęs fizinis ar juridinis asmuo, įsisteigęs ar nuolat esantis valstybėje narėje, išskyrus įregistravimo paraišką pateikusią valstybę narę, arba trečiojoje šalyje, taip pat gali pateikti prieštaravimą numatomam įregistravimui, perduodamas tinkamai pagrįstą pareiškimą. Valstybėje narėje įsisteigę ar nuolat esantys fiziniai ar juridiniai asmenys pareiškimą pateikia kompetentingai minėtos valstybės narės institucijai per 1 dalyje numatytą prieštaravimų pateikimo terminą. Trečiojoje šalyje nuolat esantys fiziniai ar juridiniai asmenys pareiškimą pateikia Komisijai tiesiogiai arba per tos trečiosios šalies kompetentingas institucijas per 1 dalyje nustatytą terminą. 3. Komisija svarstys tik šiuos per 1 dalyje nustatytą terminą gautus prieštaravimų pareiškimus: a) kuriuose įrodoma, kad nesilaikyta 2 straipsnyje nurodytų sąlygų, b) kuriuose įrodoma, kad to pavadinimo įregistravimas prieštarautų 3 straipsnio2–4 dalims arba c) kuriuose pateikta informacija leidžia daryti išvadą, kad prašomas įregistruoti pavadinimas yra bendrinis, kaip apibrėžta 3 straipsnio 1 dalyje. Komisija išnagrinėja prieštaravimų pareiškimų tinkamumą. Pirmos pastraipos b ir c punktuose nurodytus kriterijus reikia įrodyti ir įvertinti Bendrijos teritorijos atžvilgiu. 4. Jeigu Komisija negauna jokio tinkamo prieštaravimų pareiškimo pagal 3 dalį per 1 dalyje nustatytą terminą, ji įregistruoja pavadinimą. Apie įregistravimą paskelbiama Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . 5. Jeigu prieštaravimų pareiškimas yra tinkamas remiantis 3 dalimi, Komisija kviečia suinteresuotąsias šalis pradėti reikalingas konsultacijas. Jeigu suinteresuotosioms šalims pavyksta susitarti per šešis mėnesius, jos pateikia Komisijai visą informaciją, leidusią priimti minėtą susitarimą, įskaitant paraiškos pateikėjo ir prieštaravimų pareiškimo pateikėjo nuomones. Jeigu pagal 6 straipsnio 2 dalyje nurodytas nuostatas paskelbta informacija nebuvo pataisyta ar buvo atliktos tik nereikšmingos pataisos, nustatytinos pagal 16 straipsnio h punktą, Komisija veikia pagal šio straipsnio 4 dalį. Kitais atvejais ji iš naujo nagrinėja, kaip nurodyta 6 straipsnio 1 dalyje. Jeigu susitarta nebuvo, Komisija priima sprendimą 15 straipsnio 3 dalyje nustatyta tvarka, atsižvelgdama į tradicinę sąžiningą praktiką ir esamą galimybę suklaidinti. Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . 6. Komisija atnaujina saugomų kilmės vietos nuorodų ir saugomų geografinių nuorodų registrą. 7. Komisijai perduodami šiame straipsnyje nurodyti dokumentai pateikiami viena iš oficialiųjų Bendrijos kalbų arba prie jų pridedamas patvirtintas vertimas į vieną iš oficialiųjų Bendrijos kalbų. 8 straipsnis Pavadinimas, įrašai ir simboliai Pagal šį reglamentą įregistruotą pavadinimą gali naudoti bet kuris ūkio subjektas, į rinką pateikiantis specifikacijas atitinkančius žemės ūkio ar maisto produktus. Įrašai „saugoma kilmės vietos nuoroda“ arba „saugoma geografinė nuoroda“ (atitinkamai „SKVN“, „SGN“) ir su jais susiję Bendrijos simboliai turi būti nurodyti Bendrijos kilmės žemės ūkio ar maisto produktų, kurie pateikiami į rinką įregistruotu pavadinimu pagal šį reglamentą, etiketėse. Antroje pastraipoje nurodyti įrašai ir su jais susiję Bendrijos simboliai taip pat gali būti nurodomi trečiųjų šalių kilmės žemės ūkio ar maisto produktų, kurie pateikiami į rinką įregistruotu pavadinimu pagal šį reglamentą, etiketėse. 9 straipsnis Specifikacijos pataisų tvirtinimas 1. Pradinę paraišką pateikusi grupė – arba jos negalėjimo veikti atveju – kita grupė, atitinkanti 5 straipsnio 2 dalyje nurodytas sąlygas, gali prašyti patvirtinti specifikacijos pataisą, kad būtų atsižvelgta į mokslo ir technikos žinių raidą ar siekiant iš naujo apibrėžti geografinę vietovę, kaip nurodyta 4 straipsnio 2 dalies c punkte. Paraiškoje nurodomos pataisos, kurias prašoma patvirtinti, ir jos pagrindžiamos. 2. Jeigu dėl šios pataisos reikia atlikti vieną ar daugiau pataisų bendrajame dokumente, pataisos patvirtinimo paraiškai taikoma 5–7 straipsniuose numatyta procedūra. Tačiau jeigu siūlomos nereikšmingos pataisos, Komisija nusprendžia patvirtinti pataisas nesilaikydama 6 straipsnio 2 dalies ir 7 straipsnyje nurodytos procedūros. 3. Jeigu pataisa nereikalauja atlikti kitų bendrojo dokumento pataisų, taikomos šios taisyklės: i) kai geografinė vietovė yra valstybėje narėje, pastaroji sprendžia dėl pataisų patvirtinimo ir, teigiamos nuomonės atveju, paskelbia pataisytą specifikaciją ir informuoja Komisiją apie patvirtintas pataisas bei jų priežastis. ii) kai geografinė vietovė yra trečiojoje šalyje, Komisija sprendžia dėl siūlomų pataisų patvirtinimo. 10 straipsnis Kontrolės sistema 1. Valstybės narės užtikrina, kad Reglamente (EB) Nr. 882/2004 numatyta kontrolės sistema būtų taikoma ūkio subjektams, kuriems taikomos šio reglamento nuostatos. 2. Valstybės narės įtraukia ūkio subjektus, kuriems taikomos šio reglamento nuostatos, į Reglamento (EB) Nr. 882/2004 41, 42 ir 43 straipsniuose nurodytus daugiamečius nacionalinius kontrolės planus ir į to reglamento 44 straipsnyje nurodytas metines ataskaitas. 3. Pagal Reglamento (EB) Nr. 882/2004 4 straipsnį valstybės narės paskiria kompetentingas institucijas, konkrečiai atsakingas už su šiuo reglamentu susijusios kontrolės sistemos taikymą. 11 straipsnis Kontrolė, susijusi su tuo, kaip ūkio subjektai laikosi specifikacijų 1. Siekdama patikrinti, kaip atitinkami ūkio subjektai laikosi specifikacijų geografinėje vietovėje iki pateikimo į rinką, 10 straipsnio 3 dalyje nurodyta kompetentinga institucija gali paskirti vieną ar daugiau oficialių kontrolės įstaigų ar pavesti minėtą kontrolę atlikti privačioms kontrolės įstaigoms. Remiantis 4 straipsnio 2 dalies g punktu, kiekvieno saugomą pavadinimą turinčio produkto specifikacijoje nurodoma viena ar kelios įstaigos, kontroliuosiančios aptariamus žemės ūkio ar maisto produktus. Kai pavadinimo geografinė vietovė yra trečiojoje šalyje, specifikacijoje nurodoma viena ar kelios įstaigos – valstybinės ar privačios – kurios vykdys pirmoje pastraipoje nurodytą kontrolę. 2. Pirmoje dalyje nurodytos privačios kontrolės įstaigos yra įgaliotos pagal standartą EN 45011 ar lygiavertį standartą. 3. Pirmoje dalyje nurodytos valstybinės ar privačios kontrolės įstaigos privalo turėti galios užtikrinti, kad būtų laikomasi šio reglamento, įskaitant, prireikus, sankcijų taikymą, jeigu jos nustatys, kad saugomą pavadinimą turintis žemės ūkio ar maisto produktas neatitinka specifikacijoje nustatytų reikalavimų. 4. Kiekviena valstybė narė praneša Komisijai 10 straipsnio 3 dalyje nurodytos kompetentingos institucijos, 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytų paskirtų oficialių kontrolės įstaigų ir įgaliotų privačių kontrolės įstaigų pavadinimą ir kontaktinius duomenis, jų atitinkamą kompetenciją ir visus šios informacijos pakeitimus. Kai pavadinimo geografinė vietovė yra trečiojoje šalyje, grupė tiesiogiai arba per atitinkamos trečiosios šalies valdžios institucijas perduoda Komisijai pirmoje pastraipoje nurodytą informaciją. Komisija viešai skelbia pirmoje ir antroje pastraipose nurodytą informaciją, kuri yra reguliariai atnaujinama. 5. Valstybės narės priima reikalingas priemones siekdamos užtikrinti, kad besilaikantis šio reglamento nuostatų ūkio subjektas gali būti tikrinamas šiame straipsnyje nurodytų įstaigų. 6. Šiame straipsnyje nurodytos kontrolės išlaidas padengia tikrinti ūkio subjektai. 12 straipsnis Panaikinimas 1. Jeigu, Komisijos nuomone, saugomą kilmės pavadinimą turintis žemės ūkio ar maisto produktas neatitinka specifikacijoje nustatytų sąlygų, ji pagal 15 straipsnio 3 dalyje numatytą procedūrą panaikina įregistravimą ir apie tai paskelbia Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . 2. Pradinę paraišką pateikusi grupė – arba jos negalėjimo veikti atveju – kita grupė, atitinkanti 5 straipsnio 2 dalyje nurodytas sąlygas, gali prašyti panaikinti įregistravimą, pagrįsdama tokį prašymą. 5, 6 ir 7 straipsnyje numatyta procedūra taikoma mutatis mutandis . 13 straipsnis Apsauga 1. Įregistruoti pavadinimai saugomi nuo: a) bet kokio tiesioginio ar netiesioginio įregistruoto pavadinimo naudojimo komerciniais tikslais produktams, kuriems netaikomas įregistravimas, jeigu šie produktai panašūs į tuo pavadinimu įregistruotus produktus arba jeigu, naudojantis tuo pavadinimu, naudojamasi saugomo pavadinimo reputacija, b) bet kokio netinkamo naudojimo, imitavimo ar įvaizdžio apie gaminį atkūrimo, net jeigu yra nurodoma tikroji produkto kilmė, arba jeigu saugomas pavadinimas yra išverstas, arba prie jo rašomi tokie žodžiai, pvz. „rūšis“, „tipas“, „metodas“, „pagaminta“, „imitacija“ ir kt., c) bet kokios melagingos ar klaidinančios nuorodos, pvz.: produkto kilmė, pobūdis ar svarbiausios ypatybės, esančios ant produkto išorinės ar vidinės pakuotės, reklamos medžiagoje arba su aptariamu produktu susijusiuose dokumentuose, arba saugojami nuo produkto taros, kuri gali sukelti klaidingą įspūdį apie produkto kilmę, naudojimo, d) bet kokios kitos praktikos, galinčios suklaidinti visuomenę dėl tikrosios produkto kilmės. Kai įregistruotame pavadinime yra bendriniu laikytinas žemės ūkio ar maisto produkto pavadinimas, to bendrinio pavadinimo vartojimas atitinkamam žemės ūkio ar maisto produktui žymėti nelaikomas prieštaraujančiu pirmos pastraipos a ir b punktams. 2. Saugomi pavadinimai negali tapti bendriniais. 3. Pavadinimų, kuriuos prašoma įregistruoti pagal 5 straipsnį, atveju, gali būti numatytas ne ilgesnis kaip penkerių metų pereinamasis laikotarpis pagal 7 straipsnio 5 dalį, tik tuo atveju, kai prieštaravimų pareiškimas buvo pripažintas tinkamu remiantis tuo, kad pavadinimo įregistravimas pakenktų visiškai ar iš dalies homoniminiam pavadinimui arba produktams, kurie teisėtai rinkoje yra ne mažiau kaip penkerius metus nuo 6 straipsnio 2 dalyje numatytos paskelbimo datos. Pereinamasis laikotarpis taip pat gali būti nustatytas įmonėms, įsikūrusioms valstybėje narėje ar trečiojoje šalyje, kur yra geografinė vietovė, su sąlyga, kad minėtos įmonės legaliai pateikė į rinką aptariamus produktus, nuolat naudodamos atitinkamus pavadinimus ne mažiau kaip ankstesnius penkerius metus nuo 6 straipsnio 2 dalyje numatytos paskelbimo datos ir iškėlė šį klausimą per 5 straipsnio 5 dalies pirmoje ir antroje pastraipose nurodytą nacionalinę prieštaravimų procedūrą ar per Bendrijos prieštaravimų procedūrą, nurodytą 7 straipsnio 2 dalyje. Sudėjus šioje pastraipoje nurodytą pereinamąjį laikotarpį ir 5 straipsnio 6 dalyje nurodytą prisitaikymo laikotarpį, jų suma negali viršyti penkerių metų. 4. Nepažeidžiant 14 straipsnio, Komisija gali nuspręsti pagal 15 straipsnio 3 dalyje nurodytą procedūrą leisti naudoti įregistruotą pavadinimą ir neįregistruotą pavadinimą, nurodantį valstybės narės ar trečiosios šalies vietovę, kai šis pavadinimas sutampa su įregistruotu pavadinimu, jeigu laikomasi šių sąlygų: a) tapatus neįregistruotas pavadinimas buvo legaliai, nešališkai ir nuolat naudojamas ne mažiau kaip dvidešimt penkerius metus iki 1993 m. liepos 24 d., b) įrodyta, kad naudojant tą pavadinimą niekada nebuvo siekiama pasinaudoti įregistruoto pavadinimo reputacija ir kad jis neklaidino ir negalėjo suklaidinti visuomenės dėl tikros produkto kilmės, c) tapataus pavadinimo problema buvo iškelta prieš pavadinimo įregistravimą. Įregistruotas pavadinimas ir neįregistruotas tapatus pavadinimas gali būti naudojami ne ilgiau kaip penkiolika metų; praėjus šiam laikotarpiui neįregistruoto pavadinimo negalima naudoti. Atitinkamą neįregistruotą geografinį pavadinimą leidžiama naudoti tik tuomet, jeigu produkto kilmės šalis yra nurodyta aiškiai ir gerai matomoje etiketės vietoje. 14 straipsnis Prekių ženklų ir geografinių nuorodų sąsajos 1. Jeigu kilmės vietos nuoroda ar geografinė nuoroda įregistruojama pagal šį reglamentą arba buvo įregistruota pagal Reglamentą (EEB) Nr. 2081/92, prašymas įregistruoti prekės ženklą, atitinkantį vieną iš 13 straipsnyje nurodytų situacijų ir susijusį su ta pačia produktų klase, yra atmetamas, jeigu prašymas įregistruoti prekės ženklą pateiktas po: a) pagal Reglamento (EEB) Nr. 2081/92 17 straipsnį įregistruotų kilmės vietos nuorodų ir geografinių nuorodų įregistravimo datos, b) pagal šį reglamentą įregistruotų kilmės vietos nuorodų ir geografinių nuorodų atveju – po prašymo įregistruoti kilmės vietos nuorodą ar geografinę nuorodą pateikimo Komisijai datos. Ne pagal pirmą pastraipą įregistruoti prekių ženklai yra panaikinami. 2. Atsižvelgiant į Bendrijos teisę, toliau galima naudoti prekės ženklą esant vienai iš 13 straipsnyje nurodytų situacijų, kai prekės ženklas buvo įregistruotas, arba tais atvejais, kai tai numatyta atitinkamuose teisės aktuose, buvo įgytas jį naudoti sąžiningai Bendrijos teritorijoje, iki kilmės vietos nuorodos ar geografinės nuorodos apsaugos datos kilmės šalyje arba iki 1996 m. sausio 1 d., nepaisant kilmės vietos nuorodos ar geografinės vietos įregistravimo, jeigu nėra pagrindo prekės ženklo anuliuoti ar paskelbti negaliojančiu, kaip nurodyta Tarybos direktyvoje 89/104/EEB[7] ar Tarybos reglamente (EB) Nr. 40/92[8]. 15 straipsnis Saugomų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų valdybos komitetas 1. Komisijai padeda nuolatinis saugomų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų valdybos komitetas, sudarytas iš valstybių narių atstovų, kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas. 2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai. Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nustatytas laikotarpis yra trys mėnesiai. 3. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 4 ir 7 straipsniai. Sprendimo 1999/468/EB 4 straipsnio 3 dalyje nustatytas laikotarpis yra trys mėnesiai. 4. Komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles. 16 straipsnis Įgyvendinimo taisyklės Išsamios šio reglamento įgyvendinimo taisyklės priimamos 15 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka. Jos visų pirma apima: a) 2 straipsnio 3 dalyje minimų žaliavų sąrašą, b) taisykles, susijusios su informacija, kuri turi būti pateikta 4 straipsnio 2 dalyje nurodytoje specifikacijoje, c) sąlygas, kuriomis fizinis ar juridinis asmuo gali būti įtrauktas į grupę, d) taisykles, susijusias su paraiškos įregistruoti tarpvalstybinę geografinę vietovę nurodantį pavadinimą, minimą 5 straipsnio 1 dalies trečioje pastraipoje, pateikimu, e) taisykles, susijusias su 5 straipsnio 7 ir 9 dalyse nurodytų dokumentų turiniu ir perdavimo Komisijai būdu, f) taisykles, susijusias su 7 straipsnyje nurodytu prieštaravimo pateikimu, įskaitant reikalingas konsultacijas tarp suinteresuotųjų šalių, g) taisykles, susijusias su 8 straipsnyje numatytais įrašais ir simboliais, h) taisykles, susijusias su 7 straipsnio 5 dalies antroje pastraipoje ir 9 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje nurodytų nereikšmingų pataisų pobūdžiu, atsižvelgiant į tai, kad nereikšminga pataisa nekeičia nei pagrindinių produkto savybių, nei ryšio, i) taisykles, susijusias su 7 straipsnio 5 dalyje nurodytu Saugomų kilmės vietos nuorodų ir saugomų geografinių nuorodų registru, j) taisykles dėl kontrolės, susijusios su tuo, kaip atitinkami ūkio subjektai laikosi specifikacijų geografinėje vietovėje. 17 straipsnis Pereinamojo laikotarpio nuostatos 1. Pavadinimai, įregistruoti pagal Reglamentą (EEB) Nr. 2081/92 šio reglamento įsigaliojimo dieną, yra automatiškai įtraukiami į 7 straipsnio 6 dalyje nurodytą registrą. Juos atitinkančios specifikacijos yra laikomos 4 straipsnio 1 dalyje nurodytomis specifikacijomis. 2. 15 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka Komisija priima reglamentą, užtikrinantį Reglamente (EEB) Nr. 2081/92 nustatytų taisyklių pakeitimą per tam tikrą laikotarpį šiame reglamente numatytomis taisyklėmis. Visų pirma šiame reglamente nustatomos procedūros, kurios leis veiksmingai išnagrinėti pagal Reglamentą (EEB) Nr. 2081/92 pateiktas ir dar neišnagrinėtas įregistravimo paraiškas. Šiomis procedūromis paraiškų pateikėjai taip pat gali būti įpareigoti pateikti papildomą informaciją per laikotarpį, kuris bus nustatytas. 18 straipsnis Mokesčiai Valstybės narės gali reikalauti mokėti administravimo mokestį, skirtą padengti administravimo išlaidas, patirtas nagrinėjant įregistravimo paraiškas, prieštaravimų pareiškimus, pataisų paraiškas ir panaikinimo paraiškas, kaip apibrėžta šiame reglamente. 19 straipsnis Reglamentas (EEB) Nr. 2081/92 panaikinamas. Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir aiškinamos pagal III priede pateiktą koreliacijos lentelę. 20 straipsnis Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną. Tačiau 8 straipsnio antros pastraipos nuostatos taikomos nuo 2007 m. gegužės 1 d. Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje, Tarybos vardu Pirmininkas I PRIEDAS 1 straipsnio 1 dalyje minimi maisto produktai: - alus, - gėrimai iš augalų ekstraktų, - duona, pyragaičiai, pyragai, konditerijos gaminiai, sausainiai ir kiti kepiniai, - natūralūs lipai ir dervos, - garstyčių tyrė, - tešlos gaminiai. II PRIEDAS 1 straipsnio 1 dalyje minimi žemės ūkio produktai: - šienas, - eteriniai aliejai, - kamštiena, - košenilis (neapdorotas gyvūninės kilmės produktas), - gėlės ir dekoratyviniai augalai, - vilna, - vytelės, - brukti linai. III PRIEDAS Koreliacijos lentelė Reglamentas (EB) Nr. 2081/92 | Šis reglamentas | 1 straipsnis 2 straipsnio 1 dalis 2 straipsnio 2 dalis 2 straipsnio 3 dalis 2 straipsnio 4 dalis 2 straipsnio 5 dalis 2 straipsnio 6 dalis 2 straipsnio 7 dalis 3 straipsnio 1 dalies pirma, antra ir trečia pastraipos 3 straipsnio 1 dalies ketvirta pastraipa 3 straipsnio 2 dalis 3 straipsnio 3 dalis 4 straipsnis 5 straipsnio 1, 2 ir 3 dalys 5 straipsnio 4 dalis 5 straipsnio 5 dalies pirma pastraipa 5 straipsnio 5 dalies antra pastraipa 5 straipsnio 5 dalies trečia pastraipa 5 straipsnio 5 dalies ketvirta ir penkta pastraipos 5 straipsnio 5 dalies šešta, septinta ir aštunta pastraipos 5 straipsnio 6 dalis 6 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa 6 straipsnio 1 dalies antra pastraipa 6 straipsnio 1 dalies trečia pastraipa 6 straipsnio 2 dalis 6 straipsnio 3 ir 4 dalys 6 straipsnio 5 dalies pirma pastraipa 6 straipsnio 5 dalies antra pastraipa 6 straipsnio 6 dalies pirma pastraipa 6 straipsnio 6 dalies antra pastraipa 7 straipsnio 1 dalis 7 straipsnio 2 dalis 7 straipsnio 3 dalis 7 straipsnio 4 dalis 7 straipsnio 5 dalis 8 straipsnis 9 straipsnio pirma pastraipa 9 straipsnio antra pastraipa 9 straipsnio trečia pastraipa 10 straipsnio 1 dalis 10 straipsnio 2 dalis 10 straipsnio 3 dalis 10 straipsnio 4 dalis 10 straipsnio 5 dalis 10 straipsnio 6 ir 7 dalys 11 straipsnio 1–3 dalys 11 straipsnio 4 dalis 11a straipsnio a punktas 11a straipsnio b punktas 12–12d straipsniai 13 straipsnio 1 dalis 13 straipsnio 3 dalis 13 straipsnio 4 dalis 13 straipsnio 5 dalis 14 straipsnio 2 ir 3 dalys 14 straipsnio 3 dalis 15 straipsnio 1 ir 2 dalys 15 straipsnio 3 dalis 16 straipsnis 18 straipsnis I priedas II priedas | 1 straipsnis – 2 straipsnio 1 dalis 2 straipsnio 2 dalis 2 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa – 2 straipsnio 3 dalies antra pastraipa – 3 straipsnio 1 dalies pirma, antra ir trečia pastraipos – 3 straipsnio 2 dalis – 4 straipsnis 5 straipsnio 1, 2 ir 3 dalys 5 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa 5 straipsnio 4 dalies antra pastraipa 5 straipsnio 6 dalies pirma pastraipa 5 straipsnio 6 dalies trečia pastraipa 5 straipsnio 6 dalies ketvirta ir penkta pastraipos – 5 straipsnio 8 dalis 6 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa – 6 straipsnio 1 dalies antra pastraipa 6 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa – 6 straipsnio 2 dalies antra pastraipa – – 3 straipsnio 3 dalis 7 straipsnio 1 dalis – 7 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa 7 straipsnio 3 dalis 7 straipsnio 5 dalis 8 straipsnio antra pastraipa 9 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa 9 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa 9 straipsnio 2 dalies antra pastraipa – 11 straipsnio 1 dalis 11 straipsnio 2 dalis 11 straipsnio 3 dalis – 11 straipsnio 5 ir 6 dalys – 12 straipsnio 1 dalis 12 straipsnio 2 dalis – – 13 straipsnio 1 dalis 13 straipsnio 2 dalis 13 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa 13 straipsnio 4 dalis 14 straipsnio 1 ir 2 dalys 3 straipsnio 4 dalis 15 straipsnio 1 ir 2 dalys 15 straipsnio 4 dalis 16 straipsnis 20 straipsnis I priedas II priedas | [1] OL L 109, 2000 5 6, p. 29. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2003/89/EB (OL L 308, 2003 11 25, p. 15). [2] OL L 165, 2004 4 30, p. 1. Pataisyta versija OL L 191, 2004 5 28, p. 1. [3] OL L 184, 1999 7 17, p. 23. [4] OL L 208, 1992 7 24, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 806/2003 (OL L 122, 2003 5 16, p. 1). [5] OL L 179, 1999 7 14, p. 1. [6] OL L 204, 1998 7 21, p. 37. [7] OL L 40, 1989 2 11, p. 1. [8] OL L 11, 1994 1 14, p. 1.