EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2021 06 02 COM(2021) 529 final KOMISIJOS ATASKAITA Belgija, Bulgarija, Čekija, Danija, Vokietija, Estija, Airija, Graikija, Ispanija, Prancūzija, Kroatija, Italija, Kipras, Latvija, Lietuva, Liuksemburgas, Vengrija, Malta, Nyderlandai, Austrija, Lenkija, Portugalija, Slovėnija, Slovakija, Suomija ir Švedija



Pranešimas, parengtas pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 126 straipsnio 3 dalį



KOMISIJOS ATASKAITA Belgija, Bulgarija, Čekija, Danija, Vokietija, Estija, Airija, Graikija, Ispanija, Prancūzija, Kroatija, Italija, Kipras, Latvija, Lietuva, Liuksemburgas, Vengrija, Malta, Nyderlandai, Austrija, Lenkija, Portugalija, Slovėnija, Slovakija, Suomija ir Švedija



Pranešimas, parengtas pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 126 straipsnio 3 dalį 1.Įvadas Perviršinio deficito procedūra nustatyta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – Sutartis) 126 straipsnyje. Ta procedūra plačiau išdėstyta Reglamente (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo, kuris yra Stabilumo ir augimo pakto sudedamoji dalis. 2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė Komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui euro zonoje ar visoje Sąjungoje. Komunikate Komisija laikėsi nuomonės, kad, atsižvelgiant į didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 pandemijos, bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos taikymo sąlygos yra tenkinamos. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nestabdomos. Tačiau pradėjus ją taikyti valstybėms narėms buvo užtikrintas biudžeto lankstumas dabartinei krizei įveikti, t. y. leidžiama laikinai nukrypti nuo kiekvienos valstybės narės vidutinio laikotarpio biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutiniu laikotarpiu. Kalbant apie Pakto korekcinę dalį, Taryba gali nuspręsti, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintas fiskalines trajektorijas. Bendroji nukrypti leidžianti išlyga suteikia galimybę valstybėms narėms nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto. 2020 m. liepos 20 d. konkrečioms šalims skirtose rekomendacijose Europos semestro procese Taryba rekomendavo valstybėms narėms imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su COVID-19 pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Valstybėms narėms taip pat rekomenduota, kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas. Be to, Tarybos rekomendacijoje dėl euro zonos ekonominės politikos nurodoma, kad visus 2021 m. fiskalinė politika visose euro zonos valstybėse narėse turėtų likti remiamojo pobūdžio. 2020 m. rugsėjo 17 d. metinėje tvaraus augimo strategijoje Komisija paragino valstybes nares 2021 m., pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą, toliau teikti tikslinę ir laikiną fiskalinę paramą, kartu užtikrinant vidutinio laikotarpio fiskalinį tvarumą. 2021 m. vasario 19 d. įsigaliojo Reglamentas (ES) 2021/241, kuriuo nustatoma ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonė. Pagal priemonę įgyvendinamos reformos ir investicijos prisidės prie ekonomikos atsigavimo ir suteiks finansinę paramą ekonomikos atsparumo ir ekonomikos augimo potencialo didinimui. Ji taip pat padės valstybėms narėms artimiausiu metu atkurti palankesnę viešųjų finansų būklę, o vidutiniu ir ilguoju laikotarpiu – sustiprinti viešųjų finansų tvarumą. 2021 m. kovo 3 d. Komisija priėmė komunikatą ir jame pateikė papildomų politikos gairių, kuriomis siekiama palengvinti fiskalinės politikos koordinavimą ir padėti valstybėms narėms parengti stabilumo ir konvergencijos programas. 2021 m. birželio 2 d. Komisijos komunikate dėl ekonominės politikos koordinavimo nurodoma, kad Stabilumo ir augimo pakte įtvirtinta bendroji nukrypti leidžianti išlyga bus toliau taikoma 2022 m., o nuo 2023 m. jos naudojimą tikimasi nutraukti. 2021 m. antroje pusėje ekonominei veiklai laipsniškai normalizuojantis, valstybių narių fiskalinė politika 2022 m. turėtų tapti labiau diferencijuota. Formuojant fiskalinę politiką turėtų būti atsižvelgiama į ekonomikos atsigavimo padėtį, fiskalinį tvarumą ir būtinybę mažinti ekonominius, socialinius ir teritorinius skirtumus. Ekonomikos atsigavimui išsilaikant, fiskalinės politikos prioritetu turėtų tapti didesnės viešosios ir privačiosios investicijos, kuriomis būtų remiamas perėjimas prie žaliosios ir skaitmeninės ekonomikos. Remiantis duomenimis, kuriuos Eurostatas patvirtino 2021 m. balandžio 22 d., 2020 m. valdžios sektoriaus deficitas viršijo Sutartyje nustatytą 3 % BVP pamatinę vertę 25 valstybėse narėse: Belgijoje, Bulgarijoje, Čekijoje, Vokietijoje, Estijoje, Airijoje, Graikijoje, Ispanijoje, Prancūzijoje, Kroatijoje, Italijoje, Kipre, Latvijoje, Lietuvoje, Liuksemburge, Vengrijoje, Maltoje, Nyderlanduose, Austrijoje, Lenkijoje, Portugalijoje, Slovėnijoje, Slovakijoje, Suomijoje ir Švedijoje. Be to, Komisijos 2021 m. pavasario prognozėje (toliau – Komisijos prognozė) nurodoma, kad 2021 m. valdžios sektoriaus deficitas ir toliau viršys pamatinę vertę visose šiose valstybėse narėse, išskyrus Liuksemburgą. 2020 m. stebimas deficitas yra prima facie įrodymas, kad tose valstybėse narėse bus susidaręs Sutarties 126 straipsnyje apibrėžtas perviršinis deficitas. Komisija tinkamai atsižvelgia į visus svarbius veiksnius. Remiantis Eurostato patvirtintais duomenimis, Danijos valdžios sektoriaus deficitas 2020 m. buvo mažesnis nei 3 % BVP ir, remiantis Komisijos prognoze, numatoma, kad jis ir toliau išliks mažesnis už tą pamatinę vertę. Tačiau savo 2021 m. konvergencijos programoje Danija planuoja, kad 2021 m. valdžios sektoriaus deficitas bus 3,3 % BVP, t. y. viršys Sutartyje nustatytą deficito pamatinę vertę. Planuojamas 2021 m. deficitas yra prima facie įrodymas, kad Danijoje bus susidaręs Sutarties 126 straipsnyje apibrėžtas perviršinis deficitas. Komisija tinkamai atsižvelgia į visus svarbius veiksnius. Belgijoje, Vokietijoje, Graikijoje, Ispanijoje, Prancūzijoje, Kroatijoje, Italijoje, Kipre, Vengrijoje, Austrijoje, Portugalijoje, Slovėnijoje, Slovakijoje ir Suomijoje 2020 m. pabaigoje valdžios sektoriaus bendroji skola viršijo 60 % BVP pamatinę vertę. Be to, 2020 m. duomenys suponuoja, kad Belgija, Graikija, Kroatija, Italija, Kipras, Vengrija, Austrija, Portugalija ir Slovėnija nesilaikė skolos mažinimo kriterijaus, o Ispanija ir Prancūzija – pereinamojo laikotarpio skolos taisyklės. Vokietija, Slovakija ir Suomija 2020 m. viršijo Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę, nors 2019 m. jų skolos santykis buvo mažesnis nei 60 % BVP. 2020 m. stebima valdžios sektoriaus skola yra prima facie įrodymas, kad tose 14 valstybių narių yra susidaręs Sutarties 126 straipsnyje apibrėžtas perviršinis deficitas. Komisija atsižvelgia į visus svarbius veiksnius. Šiomis aplinkybėmis Komisija pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį parengė šį pranešimą, kuriame nagrinėjama, ar valstybės narės laikosi Sutartyje nustatytų deficito ir skolos kriterijų. Ji atsižvelgia į visus svarbius veiksnius, be kita ko, tinkamai atsižvelgia į didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 pandemijos ir 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendacijas. 1 lentelė. Valstybių narių padėtis, palyginti su Sutartyje nustatytomis deficito ir skolos pamatinėmis vertėmis Faktinis deficitas neviršija 3 % BVP 2020 m. Numatomas ir planuojamas deficitas neviršija 3 % BVP 2021 m. Skolos santykis neviršija 60 % BVP 2020 m. Belgija    Bulgarija    Čekija    Danija    Vokietija    Estija    Airija    Graikija    Ispanija    Prancūzija    Kroatija    Italija    Kipras    Latvija    Lietuva    Liuksemburgas    Vengrija    Мalta    Nyderlandai    Austrija    Lenkija    Portugalija    Slovėnija    Slovakija    Suomija    Švedija    Šaltinis: Komisijos 2021 m. pavasario prognozė ir 2021 m. stabilumo ir konvergencijos programos 2.Deficito kriterijus Visų valstybių narių deficitas, 2020 m. viršijęs Sutartyje nustatytą pamatinę vertę, buvo išimtinis, nes jis susidarė dėl didelio ekonomikos nuosmukio visoje ES. Realusis BVP 2020 m. susitraukė visose ES valstybėse narėse, išskyrus Airiją. Kalbant apie visą ES, ekonominė veikla susitraukė 6,1 % (euro zonoje – 6,6 %). Deficitas padidėjo dėl biudžeto išlaidų priemonėms, kurių šios valstybės narės ėmėsi kovodamos su COVID-19 pandemija, ir automatinių stabilizavimo priemonių taikymo. Remiantis naujausiais Eurostato patvirtintais duomenimis apskaičiuota, kad 2020 m. visos ES fiskalinė parama, įskaitant diskrecines fiskalines priemones ir automatines stabilizavimo priemones, jas vertinant pagal pirminio balanso pokytį, yra 6,6 % BVP (euro zonoje – 6,8 %). Remiantis Eurostato patvirtintais duomenimis, 2020 m. valdžios sektoriaus deficitas buvo didesnis nei Sutartyje nustatyta 3 % BVP pamatinė vertė ir nebuvo jai artimas 23 valstybėse narėse (2 lentelė), t. y. Belgijoje, Čekijoje, Vokietijoje, Estijoje, Airijoje, Graikijoje, Ispanijoje, Prancūzijoje, Kroatijoje, Italijoje, Kipre, Latvijoje, Lietuvoje, Liuksemburge, Vengrijoje, Maltoje, Nyderlanduose, Austrijoje, Lenkijoje, Portugalijoje, Slovėnijoje, Slovakijoje ir Suomijoje. Be to, Bulgarijoje ir Švedijoje valdžios sektoriaus deficitas buvo didesnis nei 3 % BVP, bet artimas tai vertei.

Remiantis Komisijos prognoze, numatoma, kad 2021 m. Danijos valdžios sektoriaus deficitas sudarys 2,1 % BVP. Tačiau savo 2021 m. konvergencijos programoje Danija planuoja, kad 2021 m. valdžios sektoriaus deficitas sudarys 3,3 % BVP, t. y. jis bus didesnis nei 3 % BVP, bet artimas tai vertei. Tikimasi, kad Sutartyje nustatytą pamatinę vertę viršijantis deficitas yra laikinas Bulgarijos, Danijos, Vokietijos, Airijos, Kipro, Latvijos, Liuksemburgo, Nyderlandų, Austrijos, Lenkijos, Suomijos ir Švedijos atveju; remiantis Komisijos prognoze, numatoma, kad 2022 m. valdžios sektoriaus deficitas sumažės iki mažesnio nei 3 % BVP (Liuksemburgo atveju – dar 2021 m.). Šios projekcijos parengtos vyraujant išskirtinai dideliam neapibrėžtumui. Apibendrinant, analizė rodo, kad deficito kriterijų, apibrėžtą Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/97, atitinka Bulgarija, Danija ir Švedija; kol nėra tinkamai atsižvelgta į svarbius veiksnius, jo neatitinka 23 valstybės narės: Belgija, Čekija, Vokietija, Estija, Airija, Graikija, Ispanija, Prancūzija, Kroatija, Italija, Kipras, Latvija, Lietuva, Liuksemburgas, Vengrija, Malta, Nyderlandai, Austrija, Lenkija, Portugalija, Slovėnija, Slovakija ir Suomija. 2 lentelė. Valdžios sektoriaus balansas

proc. BVP 2017 m. 2018 m. 2019 m. 2020 m. 2021 m. 2022 m. Belgija -0,7 -0,8 -1,9 -9,4 -7,6 -4,9 Bulgarija 1,2 2,0 2,1 -3,4 -3,2 -1,9 Čekija 1,5 0,9 0,3 -6,2 -8,5 -5,4 Danija 1,8 0,7 3,8 -1,1 -2,1 -1,4 Vokietija 1,4 1,8 1,5 -4,2 -7,5 -2,5 Estija -0,7 -0,6 0,1 -4,9 -5,6 -3,3 Airija -0,3 0,1 0,5 -5,0 -5,0 -2,9 Graikija 0,6 0,9 1,1 -9,7 -10,0 -3,2 Ispanija -3,0 -2,5 -2,9 -11,0 -7,6 -5,2 Prancūzija -3,0 -2,3 -3,1 -9,2 -8,5 -4,7 Kroatija 0,8 0,2 0,3 -7,4 -4,6 -3,2 Italija -2,4 -2,2 -1,6 -9,5 -11,7 -5,8 Kipras 1,9 -3,5 1,5 -5,7 -5,1 -2,0 Latvija -0,8 -0,8 -0,6 -4,5 -7,3 -2,0 Lietuva 0,5 0,6 0,5 -7,4 -8,2 -6,0 Liuksemburgas 1,3 3,0 2,4 -4,1 -0,3 -0,1 Vengrija -2,4 -2,1 -2,1 -8,1 -6,8 -4,5 Мalta 3,2 1,9 0,4 -10,1 -11,8 -5,5 Nyderlandai 1,3 1,4 1,8 -4,3 -5,0 -1,8 Austrija -0,8 0,2 0,6 -8,9 -7,6 -3,0 Lenkija -1,5 -0,2 -0,7 -7,0 -4,3 -2,3 Portugalija -3,0 -0,3 0,1 -5,7 -4,7 -3,4 Slovėnija -0,1 0,7 0,4 -8,4 -8,5 -4,7 Slovakija -1,0 -1,0 -1,3 -6,2 -6,5 -4,1 Suomija -0,7 -0,9 -0,9 -5,4 -4,6 -2,1 Švedija 1,4 0,8 0,6 -3,1 -3,3 -0,5 Šaltinis: Komisijos 2021 m. pavasario prognozė 3.Skolos kriterijus 2020 m. valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis padidėjo visose valstybėse narėse, o Sutartyje nustatyta 60 % BVP pamatinė vertė buvo viršijama 14 iš jų: Belgijoje, Vokietijoje, Graikijoje, Ispanijoje, Prancūzijoje, Kroatijoje, Italijoje, Kipre, Vengrijoje, Austrijoje, Portugalijoje, Slovėnijoje, Slovakijoje ir Suomijoje (3 lentelė). Tokį padidėjimą lėmė didelis nominaliojo BVP susitraukimas ir didelė skola, susidariusi finansuojant išimtinai didelį deficitą. 2019 m. Belgijos, Graikijos, Ispanijos, Prancūzijos, Kroatijos, Italijos, Kipro, Vengrijos, Austrijos, Portugalijos ir Slovėnijos valdžios sektoriaus bendroji skola jau viršijo 60 % BVP. Iš duomenų matyti, kad 2020 m. skolos mažinimo kriterijaus neatitiko Belgija, Graikija, Kroatija, Italija, Kipras, Vengrija, Austrija, Portugalija ir Slovėnija (4 lentelė). Skolos mažinimo kriterijus, apskaičiuojamas aprėpiant trejų metų laikotarpį, gali būti perspektyvinis (nuo t–1 iki t+1), retrospektyvinis (nuo t–3 iki t–1) ir pakoreguotas pagal ciklą. Jeigu kuriais nors metais skolos santykis yra mažesnis nei 60 % BVP, kriterijaus negalima prasmingai apskaičiuoti. Taip yra, kai valstybės narės peržengia pamatinę vertę (anksčiau neviršijusios 60 % BVP vertės ima ją viršyti), visų pirma, Vokietijos, Slovakijos ir Suomijos atveju. Kadangi Slovakijos atveju numatoma, kad 2021 m. skolos santykis su BVP taps mažesnis nei Sutartyje nustatyta ribinė pamatinė vertė, laikoma, kad ji atitinka skolos kriterijų. Vokietijos ir Suomijos atveju numatoma, kad skolos santykis liks didesnis nei 60 % BVP per visą prognozės laikotarpį, todėl laikoma, kad jos skolos kriterijaus neatitinka. Be to, Ispanija ir Prancūzija, kurioms taikoma pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė, nepadarė pakankamos pažangos 2020 m. siekdamos laikytis skolos mažinimo kriterijaus, nes jų struktūrinio balanso pokytis buvo mažesnis už reikalaujamą minimalų tolygų struktūrinį koregavimą (5 lentelė). Taigi analizė rodo, kad iš valstybių narių, kuriose valdžios sektoriaus skola 2020 m. pabaigoje viršijo 60 % BVP, skolos kriterijų atitinka Slovakija; kol nėra atsižvelgta į svarbius veiksnius, jo neatitinka Belgija, Vokietija, Graikija, Ispanija, Prancūzija, Kroatija, Italija, Kipras, Vengrija, Austrija, Portugalija, Slovėnija ir Suomija. 3 lentelė. Valdžios sektoriaus skola

proc. BVP 2017 m. 2018 m. 2019 m. 2020 m. 2021 m. 2022 m. Belgija 102,0 99,8 98,1 114,1 115,3 115,5 Bulgarija 25,3 22,3 20,2 25,0 24,5 24,0 Čekija 34,2 32,1 30,3 38,1 44,3 47,1 Danija 35,9 34,0 33,3 42,2 40,2 38,8 Vokietija 65,1 61,8 59,7 69,8 73,1 72,2 Estija 9,1 8,2 8,4 18,2 21,3 24,0 Airija 67,0 63,0 57,4 59,5 61,4 59,7 Graikija 179,2 186,2 180,5 205,6 208,8 201,5 Ispanija 98,6 97,4 95,5 120,0 119,6 116,9 Prancūzija 98,3 98,0 97,6 115,7 117,4 116,4 Kroatija 77,6 74,3 72,8 88,7 85,6 82,9 Italija 134,1 134,4 134,6 155,8 159,8 156,6 Kipras 93,5 99,2 94,0 118,2 112,2 106,6 Latvija 39,0 37,1 37,0 43,5 47,3 46,4 Lietuva 39,1 33,7 35,9 47,3 51,9 54,1 Liuksemburgas 22,3 21,0 22,0 24,9 27,0 26,8 Vengrija 72,2 69,1 65,5 80,4 78,6 77,1 Мalta 48,5 44,8 42,0 54,3 64,7 65,5 Nyderlandai 56,9 52,4 48,7 54,5 58,0 56,8 Austrija 78,5 74,0 70,5 83,9 87,2 85,0 Lenkija 50,6 48,8 45,6 57,5 57,1 55,1 Portugalija 126,1 121,5 116,8 133,6 127,2 122,3 Slovėnija 74,1 70,3 65,6 80,8 79,0 76,7 Slovakija 51,5 49,6 48,2 60,6 59,5 59,0 Suomija 61,2 59,7 59,5 69,2 71,0 70,1 Švedija 40,7 38,9 35,0 39,9 40,8 39,4 Šaltinis: Komisijos 2021 m. pavasario prognozė 4 lentelė. Atotrūkis nuo skolos mažinimo kriterijaus1 2017 m. 2018 m. 2019 m. 2020 m. 2021 m. 2022 m. Belgija 0,0 0,0 0,0 8,0 6,2 2,9 Vokietija -6,0 -6,1 Skola < 60 % netaikoma2 2,0 1,5 Graikija Pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė 16,1 7,4 5,6 Kroatija -3,4 -4,5 -3,0 2,5 0,2 -3,7 Italija 6,3 6,9 7,3 12,2 9,6 4,3 Kipras Pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė -0,8 2,8 -1,6 -2,1 Vengrija -5,3 -3,7 -5,3 3,6 -0,1 -2,5 Austrija -6,0 -5,8 -6,0 5,4 2,6 -0,2 Portugalija Pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė 2,6 -0,6 -6,1 Slovėnija Pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė -7,2 2,8 0,9 -2,6 Slovakija Skola < 60 % netaikoma2 Skola < 60 % Suomija -0,9 Skola < 60 % netaikoma2 0,6 -0,1 Šaltinis: Komisijos 2021 m. pavasario prognozė 1 Valstybių narių, kurių skola viršija 60 % BVP, skolos mažinimo kriterijus, apskaičiuojamas aprėpiant trejų metų laikotarpį, gali būti perspektyvinis (nuo t–1 iki t+1), retrospektyvinis (nuo t–3 iki t–1) ir pakoreguotas pagal ciklą. Lentelėje parodomas skolos santykio su BVP ir skolos kriterijaus skirtumas. Jeigu jis neigiamas, numatomas skolos santykis su BVP atitinka skolos mažinimo kriterijų. Tuo atveju per trejų metų laikotarpį (perspektyvinį arba retrospektyvinį) skirtumas, palyginti su pamatine verte, vidutiniškai sumažėjo bent viena dvidešimtąja. 2 Skolos mažinimo kriterijus nėra tinkamas tais atvejais, kai valstybės narės skola 2019 m. neviršijo 60 % BVP, o 2020 m. tas pamatinis lygis buvo viršijamas, nes nei retrospektyvinio, nei perspektyvinio kriterijaus negalima prasmingai apskaičiuoti. 5 lentelė. Pereinamojo laikotarpio skolos taisyklės laikymasis Reikalaujamas minimalus tolygus struktūrinis koregavimas

(MTSK)3 Struktūrinio balanso pokytis Atotrūkis nuo skolos mažinimo kriterijaus4 2017 m. 2018 m. 2019 m. 2020 m. 2021 m. 2018 m. 2019 m. 2020 m. 2021 m. 2021 m. 2022 m. Ispanija PDP1 PDP1 0,1 0,7 1,8 PDP1 -0,9 -0,5 -0,7 neaktualu 2 0,3 Prancūzija PDP1 1,0 1,6 3,6 neaktualu2 -0,1 -0,3 -1,3 neaktualu2 7,3 3,4 Šaltinis: Komisijos 2021 m. pavasario prognozė 1 Vykdoma perviršinio deficito procedūra. 2 Ispanija panaikino savo perviršinį deficitą 2018 m., tad jai 2021 m. vis dar taikomas pereinamasis laikotarpis, t. y. ji vertinama ne pagal skolos mažinimo kriterijų, o pagal minimalų tolygų struktūrinį koregavimą. Kita vertus, Prancūzija savo perviršinį deficitą panaikino 2017 m., tad nuo 2021 m. jai taikomas skolos mažinimo kriterijus. 3 Taikytina pereinamuoju trejų metų po perviršinio deficito padėties ištaisymo laikotarpiu, jei 2011 m. lapkričio mėn. buvo vykdomos perviršinio deficito procedūros. MTSK rodo likusį metinį struktūrinį koregavimą pereinamuoju laikotarpiu, kuriuo būtų užtikrinama, kad tų trejų metų pabaigoje valstybės narės laikysis skolos mažinimo kriterijaus. Jeigu struktūrinio balanso pokytis yra didesnis už reikalaujamą MTSK, valstybė narė laikosi pereinamojo laikotarpio skolos taisyklės. 4 Valstybių narių, kurių skola viršija 60 % BVP, skolos mažinimo kriterijus, apskaičiuojamas aprėpiant trejų metų laikotarpį, gali būti perspektyvinis (nuo t–1 iki t+1), retrospektyvinis (nuo t–3 iki t–1) ir pakoreguotas pagal ciklą. Lentelėje parodomas skolos santykio su BVP ir skolos kriterijaus skirtumas. Jeigu jis neigiamas, numatomas skolos santykis su BVP atitinka skolos mažinimo kriterijų. Tuo atveju per trejų metų laikotarpį (perspektyvinį arba retrospektyvinį) skirtumas, palyginti su pamatine verte, vidutiniškai sumažėja bent viena dvidešimtąja. 4.Svarbūs veiksniai Sutarties 126 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad Komisijos pranešime taip pat turi būti „atsižvelgiama, ar bendrojo šalies biudžeto deficitas yra didesnis už valstybės investicijų išlaidas, be to, įvertinami ir kiti svarbūs veiksniai, įskaitant valstybės narės vidutinės trukmės ekonomikos ir biudžeto būklę“. Tie veiksniai išsamiau paaiškinti Reglamento (EB) Nr. 1467/97 2 straipsnio 3 dalyje, kurioje taip pat nustatyta, kad būtina tinkamai atsižvelgti „į visus kitus veiksnius, kurie, atitinkamos valstybės narės nuomone, yra svarbūs siekiant visapusiškai įvertinti, ar laikomasi deficito ir skolos kriterijų, ir kuriuos valstybė narė nurodė Tarybai ir Komisijai“. Visų pirma, Reglamento (EB) Nr. 1467/97 2 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad vidutinio laikotarpio skolos pozicija taip pat gali būti laikoma svarbiu veiksniu.

Taigi, be COVID-19 pandemijos poveikio biudžetui, nagrinėjami su konkrečia šalimi susiję svarbūs veiksniai. Tai, be kita ko, vidutinio laikotarpio ekonominė būklė, vidutinio laikotarpio biudžeto būklė (įskaitant viešąsias investicijas), vidutinio laikotarpio skolos pozicija ir bet kokie kiti svarbūs veiksniai, kuriuos pateikia valstybės narės. Kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1467/97 2 straipsnio 4 dalyje, kalbant apie deficito kriterijaus laikymąsi, jeigu valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP neviršija 60 % BVP pamatinės vertės arba jeigu ta vertė viršijama, bet yra įvykdyta dviguba sąlyga (t. y. kad deficitas išliktų artimas pamatinei vertei ir kad pamatinė vertė būtų viršijama laikinai), į tuos svarbius veiksnius gali būti atsižvelgta priimant sprendimą dėl perviršinio deficito susidarymo pagal deficito kriterijų. Iš 26 šiame pranešime nagrinėjamų valstybių narių, kuriose 2020 m. buvo viršijama arba 2021 m., kaip planuojama, bus viršijama Sutartyje nustatyta 3 % BVP pamatinė vertė, skolos santykis 2020 m. pabaigoje 60 % pamatinės vertės neviršijo 12 valstybių narių: Bulgarijoje, Čekijoje, Danijoje, Estijoje, Airijoje, Latvijoje, Lietuvoje, Liuksemburge, Maltoje, Nyderlanduose, Lenkijoje ir Švedijoje. Likusiose 14 valstybių narių, kuriose buvo viršijama Sutartyje nustatyta 3 % BVP deficito pamatinė vertė, t. y. Belgijoje, Vokietijoje, Graikijoje, Ispanijoje, Prancūzijoje, Kroatijoje, Italijoje, Kipre, Vengrijoje, Austrijoje, Portugalijoje, Slovėnijoje, Slovakijoje ir Suomijoje, skolos santykis viršijo Sutartyje nustatytą 60 % pamatinę vertę ir dviguba sąlyga, būtina, kad būtų atsižvelgta į svarbius veiksnius, nebuvo įvykdyta. Deficitas nebuvo artimas pamatinei vertei visose šiose valstybėse narėse, o 3 % BVP vertės perviršis sudarė nuo 1,2 iki 8 % BVP. Išskyrus Vokietiją, Kiprą, Austriją ir Suomiją, numatoma, kad ir pamatinės vertės perviršis taip pat nėra laikinas. Taigi šiose 14 valstybių narių į svarbius veiksnius negali būti atsižvelgta priimant sprendimą dėl perviršinio deficito susidarymo pagal deficito kriterijų. Kalbant apie akivaizdų skolos kriterijaus nesilaikymą tose pačiose 14 valstybių narių, Reglamento (EB) Nr. 1467/97 2 straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad vertinant, ar laikomasi reikalavimų pagal skolos kriterijų, visuomet atsižvelgiama į svarbius veiksnius, nepriklausomai nuo nesilaikymo masto. Be to, Reglamento (EB) Nr. 1467/97 2 straipsnio 6 dalyje nustatyta, kad, jeigu Taryba nusprendžia, kad valstybėje narėje yra susidaręs perviršinis deficitas, kituose perviršinio deficito procedūros etapuose atsižvelgiama į Sutarties 126 straipsnio 3 dalyje nurodytus svarbius veiksnius. Šiame pranešime svarbūs veiksniai pateikiami net jeigu į juos negali būti atsižvelgta priimant sprendimą dėl perviršinio deficito susidarymo pagal deficito kriterijų. 4.1.COVID-19 pandemijos poveikis biudžetui Dabartinėmis sąlygomis vienas iš pagrindinių veiksnių, į kuriuos reikia atsižvelgti visose į šį pranešimą įtrauktose valstybėse narėse, yra COVID-19 pandemijos poveikis ekonomikai ir biudžetui, dėl kurio atsirado itin didelis makroekonominės ir biudžeto perspektyvos neapibrėžtumas. Dėl pandemijos ir su ja susijusio didelio ekonomikos nuosmukio pradėta taikyti Stabilumo ir augimo pakte įtvirtinta bendroji nukrypti leidžianti išlyga, o 2020 m. liepos 20 m. priimtos Tarybos rekomendacijos visoms valstybėms narėms imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su COVID-19 pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Visų pirma, dėl COVID-19 pandemijos protrūkio visame pasaulyje prasidėjo neregėto masto visuomenės sveikatos krizė, dėl kurios smarkiai sulėtėjo ekonominė veikla, o automatinėmis stabilizavimo priemonėmis šį poveikį pavyko sumažinti tik iš dalies. Valstybėse narėse kilo būtinybė susitvarkyti su ekstremaliąja visuomenės sveikatos situacija, remti namų ūkius ir įmones ir teikti bendresnio pobūdžio paramą ekonomikai. Valstybės narės taip pat ėmėsi didelio masto likvidumo paramos priemonių ir teikė valstybės garantijas. Tokios likvidumo paramos priemonės, visų pirma valstybės garantijos kredito srautams palaikyti, nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, jei ir kol jomis nesinaudojama. Krizės poveikį Europos ekonominei ir socialinei struktūrai sušvelnino ryžtingas politikos atsakas nacionaliniu ir ES lygmeniu. Su krize susijusios valstybių narių diskrecinės fiskalinės priemonės 2020 m. sudarė beveik 4 % BVP, jomis buvo papildytos ir taip palyginti didelės automatinės stabilizavimo priemonės, kurios sudaro apie 3 % BVP. Remiantis naujausiais duomenimis, apskaičiuota, kad 2020 m. fiskalinė parama Sąjungoje (vertinama pagal metinį pirminio balanso pokytį) sudarė 6,6 % BVP (o euro zonoje – 6,8 % BVP). Apskaičiuota, kad kartu fiskalinė parama ir valstybių narių įgyvendintos likvidumo priemonės padėjo sumažinti ekonominės veiklos susitraukimą 2020 m.. Kaip aprašyta 2 ir 3 skirsniuose, valdžios sektoriaus deficitas ir valstybės skola smarkiai padidėjo ir tai rodo poreikį remti ekonomiką išskirtinai sudėtingomis aplinkybėmis pagal 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Komisijos vertinime į tai atsižvelgiama. 4.2Su konkrečiomis šalimis susiję svarbūs veiksniai Šiame skirsnyje vertinami su konkrečiomis šalimis susiję svarbūs veiksniai; tai, be kita ko, yra vidutinio laikotarpio makroekonominė perspektyva, vidutinio laikotarpio biudžeto būklė (įskaitant viešąsias investicijas, 6 lentelė), vidutinio laikotarpio skolos pozicija ir bet kokie kiti svarbūs veiksniai, kuriuos pateikia valstybės narės pagal Reglamento (EB) Nr. 1467/97 2 straipsnio 3 dalį. Nors konkrečioms šalims skirtuose skirsniuose pateikiama esminė informacija apie vidutinio laikotarpio makroekonominę būklę, pavyzdžiui, apie tai, kaip 2021 m. prisidedama prie augimo (privatus vartojimas, valdžios sektoriaus vartojimas, investicijos ir grynasis eksportas), išsamesnės informacijos apie makroekonominę raidą pateikiama Komisijos 2021 m. pavasario prognozėje. Šiame pranešime aptariama kiekvienos valstybės narės papildoma informacija apie biudžeto priemones ir skolos tvarumo analizę įtraukiama į Komisijos rekomendacijas dėl Tarybos rekomendacijų dėl 2021 m. stabilumo ar konvergencijos programų ir į pridedamą statistinį priedą. Skolos tvarumo analizė buvo atnaujinta, palyginti su 2020 m. skolos tvarumo stebėsenos ataskaita (paskelbta 2021 m. vasario mėn.), kad būtų atspindėta ir Komisijos prognozė, ir naujausi su senėjimu susijusių išlaidų įverčiai iš 2021 m. ataskaitos dėl senėjimo. 2021 m. visos ES ir euro zonos valdžios sektoriaus deficitas, kaip numatoma, dar padidės atitinkamai iki 7,5 % BVP ir 8 % BVP (atitinkamai bus maždaug ½ ir ¾ procentinio punkto BVP didesnis). Deficito padidėjimą iš esmės lemia naujos ar pratęstos neatidėliotinos priemonės siekiant remti ekonominę veiklą tuo metu, kai per pirmąjį pusmetį buvo taikomi nauji apribojimai. Remiantis Komisijos prognoze numatoma, kad 2021 m. valdžios sektoriaus deficito santykis mažės (kai kuriais atvejais tik nedaug) pusėje iš 26 į šį pranešimą įtrauktų valstybių narių, t. y. Belgijoje, Bulgarijoje, Airijoje, Ispanijoje, Prancūzijoje, Kroatijoje, Kipre, Liuksemburge, Vengrijoje, Austrijoje, Lenkijoje, Portugalijoje ir Suomijoje, dėl atsigaunančios ekonominės veiklos ir laipsniško laikinų neatidėliotinų priemonių panaikinimo. Tačiau prognozuojama, kad mažesnis nei 3 % BVP deficitas bus tik Danijoje ir Liuksemburge. Prognozuojama, kad 2022 m. vidutinis biudžeto deficitas sumažės maždaug iki 3¾ % BVP ir ES, ir euro zonoje. Prognozuojama, kad atsigaunant ekonomikai ir laipsniškai nutraukiant didelę dalį diskrecinės politikos paramos, teikiamos siekiant kovoti su krizės padariniais, 2022 m. biudžeto deficitas mažės. Nors tikimasi, kad Bulgarijoje, Danijoje, Ispanijoje, Kroatijoje, Kipre, Vengrijoje, Lenkijoje, Portugalijoje, Slovėnijoje ir Slovakijoje 2021 m. skolos santykis sumažės, numatoma, kad bendras skolos santykis su BVP toliau didės ir pasieks naują piką – atitinkamai maždaug 95 % ir 103 % ES ir euro zonoje, o 2022 m. šiek tiek sumažės. Vis dar numatoma, kad daugumoje valstybių narių 2021 m. bus užfiksuotas didesnis nei 60 % BVP skolos santykis. 2021 m. vasario 19 d. įsigaliojus Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonei, valstybės narės Komisijai pateikė ar ruošiasi pateikti savo ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planus. Taigi į Komisijos prognozėje pateikiamas biudžeto ir makroekonomines projekcijas įtraukiamas tų planų poveikis. Tačiau galutinę duomenų įtraukimo į prognozę dieną (2021 m. balandžio 30 d.) kai kuriose valstybėse narėse dėl tam tikrų planų aspektų dar buvo diskutuojama. Rengiant Komisijos prognozes buvo vadovaujamasi darbinėmis prielaidomis, kaip aprašyta toliau.

̶Išlaidų laikas: prognozėje standartiškai daroma prielaida dėl linijinio visų skirtų dotacijų naudojimo per visą priemonės taikymo laikotarpį, pradedant nuo 2021 m. antrojo pusmečio ir baigiant 2026 m. Taip 2021 m. panaudojama 1/11 visos Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės dotacijos, o 2022 m. – 2/11. ̶Išlaidų sudėtis: prognozėje standartiškai daroma prielaida, kad priemonės lėšomis finansuotinos išlaidos pasiskirsto tarp bendrojo pagrindinio kapitalo formavimo (t. y. viešųjų investicijų) ir kapitalo pervedimų (kuriais būtų daugiausiai remiamos privačiosios investicijos). ̶Pirmiau nurodytos prielaidos susijusios tik su Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės dotacijų naudojimu. Dėl valstybių narių, kurių ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planuose (planų projektuose) suėjus galutiniam duomenų įtraukimo į prognozę terminui buvo pakankamai išsamios ir patikimos informacijos, standartinių prielaidų prognozėje nedaroma. 6 lentelė. Viešosios investicijos

proc. BVP 2017 m. 2018 m. 2019 m. 2020 m. 2021 m. 2022 m. Belgija 2,4 2,6 2,7 2,8 3,0 2,9 Bulgarija 2,3 3,1 3,4 4,5 4,2 4,2 Čekija 3,3 4,1 4,4 4,9 5,2 5,3 Danija 3,4 3,4 3,2 3,6 3,7 3,7 Vokietija 2,2 2,4 2,5 2,7 2,8 2,8 Estija 5,7 5,3 5,0 5,7 6,3 6,2 Airija 1,8 2,1 2,4 2,7 2,9 3,0 Graikija 4,5 3,2 2,5 3,0 4,9 5,8 Ispanija 2,0 2,2 2,1 2,5 2,5 2,4 Prancūzija 3,3 3,4 3,7 3,8 3,9 3,9 Kroatija 2,8 3,5 4,3 5,6 6,3 7,4 Italija 2,2 2,1 2,3 2,7 2,9 3,2 Kipras 2,7 4,9 2,6 2,9 3,5 3,5 Latvija 4,6 5,6 5,0 5,7 6,2 6,1 Lietuva 3,2 3,2 3,1 4,1 3,9 3,9 Liuksemburgas 4,1 3,9 4,0 5,0 4,3 4,2 Vengrija 4,5 5,8 6,2 6,4 6,4 6,6 Мalta 2,4 3,3 3,9 4,5 5,6 5,3 Nyderlandai 3,4 3,4 3,4 3,4 3,9 3,7 Austrija 3,1 3,1 3,1 3,4 3,6 3,5 Lenkija 3,8 4,7 4,3 4,4 4,7 4,9 Portugalija 1,8 1,8 1,9 2,2 2,5 3,2 Slovėnija 3,1 3,7 3,8 4,2 5,8 5,8 Slovakija 3,4 3,7 3,6 3,5 3,8 3,7 Suomija 4,1 4,3 4,4 4,6 4,6 4,3 Švedija 4,6 4,9 4,9 5,1 5,0 5,0 Šaltinis: Komisijos 2021 m. pavasario prognozė 4.2.1Belgija Vidutinio laikotarpio makroekonominė būklė. 2020 m. 6,3 % susitraukusi ekonomika 2021 m. turėtų išaugti 4,5 %, o 2022 m. – 3,7 %. Augimą 2021 m. daugiausiai skatina privatus vartojimas ir investicijos. Prognozuojama, kad ekonominė veikla metinį 2019 m. lygį vėl pasieks 2022 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto būklė, įskaitant investicijas. Numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas sumažės nuo 9,4 % BVP 2020 m. iki 7,6 % BVP 2021 m. ir iki 4,9 % BVP 2022 m. Apskaičiuota, kad valdžios sektoriaus investicijos padidės nuo 2,8 % BVP 2020 m. iki 3 % 2021 m. 2020 ir 2021 m. nacionalinėmis lėšomis finansuojama fiskalinė parama, vertinama pagal pirminio balanso pokytį, palyginti su iki krizės buvusiu lygiu (2019 m.), kaip apskaičiuota, yra atitinkamai 7,5 % ir 6 % BVP, įskaitant diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių poveikį. Priemonės, kurių imtasi 2020 ir 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Diskrecinės biudžeto priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 ir 2021 m., yra daugiausiai laikinos arba joms yra kompensacinių priemonių. Vidutinio laikotarpio skolos pozicija. 2018 m. pabaigoje valdžios sektoriaus skola buvo 99,8 %, 2019 m. pabaigoje – 98,1 %, o 2020 m. pabaigoje ji padidėjo iki 114,1 % BVP. Numatoma, kad ji padidės nuo 115,3 % BVP 2021 m. pabaigoje iki 115,5 % BVP 2022 m. pabaigoje. Skolos tvarumo analizė patvirtina, kad rizika vidutiniu laikotarpiu yra didelė. Remiantis bazine 10 metų projekcija, valdžios sektoriaus skolos santykis stabilizuosis ir pradės mažėti antroje laikotarpio pusėje, nors ir išliks didelis. Skolos trajektorijai daro poveikį makroekonominiai sukrėtimai. Kai atsižvelgiama į labai įvairius galimus laikinus sukrėtimus, darančius poveikį makroekonominiams kintamiesiems (naudojant tikimybines projekcijas), tikėtina, kad 2025 m. skolos santykis galėtų būti didesnis nei 2020 m. Kalbant apie kitus veiksnius, kurie yra svarbūs bendram skolos tvarumo vertinimui, riziką padeda mažinti paskolų terminų ilginimas pastaraisiais metais, palyginti stabilūs finansavimo šaltiniai (esant diversifikuotai ir didelei investuotojų bazei) ir istoriškai mažos skolinimosi išlaidos, remiant Eurosistemos intervencinėmis priemonėmis. Be to, tikimasi, kad reformų ir investicijų įgyvendinimas pagal priemonę „Next Generation EU“, visų pirma pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, turės didelį teigiamą ir ilgalaikį poveikį BVP augimui artimiausiais metais, o tai ceteris paribus turėtų padėti padidinti skolos tvarumą. Be to, numatoma, kad bendrieji finansavimo poreikiai mažės. Veiksniai, dėl kurių padidėja rizika, yra susiję su neapibrėžtųjų įsipareigojimų rizika privačiajame sektoriuje, be kita ko, dėl galimo įmonėms ir savarankiškai dirbantiems asmenims per COVID-19 krizės laikotarpį suteiktų valstybės garantijų panaudojimo, nors šiuo metu ši rizika tebėra ribota dėl to, kad garantijomis iki šiol naudotasi nedaug. Kiti valstybės narės nurodyti veiksniai. 2021 m. balandžio 30 d. Belgija nurodė papildomus svarbius veiksnius, t. y. tai, kad nuo 2018 m. gruodžio 21 d. iki 2020 m. spalio 1 d. Belgijoje federaliniu lygmeniu veikė kelios laikinosios vyriausybės, ir naujosios vyriausybės įsipareigojimą siekti svarbių struktūrinių reformų, siekiant pagerinti valdžios sektoriaus išlaidų sudėtį ir padidinti viešųjų finansų tvarumą. Rašte paminėti reformų planai susiję su pensijų ir mokesčių sistemomis, išlaidų peržiūrų atlikimu ir viešųjų investicijų lygio didinimu. 4.2.2Bulgarija Vidutinio laikotarpio makroekonominė būklė. 2020 m. 4,2 % susitraukusi ekonomika 2021 m. turėtų išaugti 3,5 %, o 2022 m. – 4,7 %. Augimą 2021 m. daugiausiai skatina investicijos ir privatus vartojimas. Prognozuojama, kad ekonominė veikla metinį 2019 m. lygį vėl pasieks 2022 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto būklė, įskaitant investicijas. Numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas sumažės nuo 3,4 % BVP 2020 m. iki 3,2 % BVP 2021 m. ir iki 1,9 % BVP 2022 m. Apskaičiuota, kad valdžios sektoriaus investicijos sumažės nuo 4,5 % BVP 2020 m. iki 4,2 % 2021 m. ir bus didesnės nei valdžios sektoriaus deficitas 2020 ir 2021 m. 2020 ir 2021 m. nacionalinėmis lėšomis finansuojama fiskalinė parama, vertinama pagal pirminio balanso pokytį, palyginti su iki krizės buvusiu lygiu (2019 m.), kaip apskaičiuota, yra atitinkamai 5,6 % ir 5,1 % BVP, įskaitant diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių poveikį. Priemonės, kurių imtasi 2020 ir 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Diskrecinės biudžeto priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 ir 2021 m., yra laikinos arba joms yra kompensacinių priemonių. Vidutinio laikotarpio skolos pozicija. 2018 m. pabaigoje valdžios sektoriaus skola buvo 22,3 %, 2019 m. pabaigoje – 20,2 %, o 2020 m. pabaigoje ji padidėjo iki 25 % BVP. Numatoma, kad ji sumažės nuo 24,5 % BVP 2021 m. pabaigoje iki 24 % BVP 2022 m. pabaigoje. Apskritai iš skolos tvarumo analizės matyti, kad vidutinio laikotarpio rizika yra maža. Tikimasi, kad reformų ir investicijų įgyvendinimas pagal priemonę „Next Generation EU“, visų pirma pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, turės didelį teigiamą ir ilgalaikį poveikį BVP augimui artimiausiais metais, o tai ceteris paribus turėtų padėti padidinti skolos tvarumą. Kiti valstybės narės nurodyti veiksniai. Ankstesniuose skirsniuose pateikta analizė jau apima pagrindinius veiksnius, kuriuos Bulgarija nurodė 2021 m. balandžio 29 d. 4.2.3Čekija Vidutinio laikotarpio makroekonominė būklė. 2020 m. 5,6 % susitraukusi ekonomika 2021 m. turėtų išaugti 3,4 %, o 2022 m. – 4,4 %. Augimą 2021 m. daugiausiai skatina investicijos ir grynasis eksportas. Prognozuojama, kad ekonominė veikla metinį 2019 m. lygį vėl pasieks 2022 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto būklė, įskaitant investicijas. Numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas padidės nuo 6,2 % BVP 2020 m. iki 8,5 % BVP 2021 m., o 2022 m. sumažės iki 5,4 % BVP Apskaičiuota, kad valdžios sektoriaus investicijos padidės nuo 4,9 % BVP 2020 m. iki 5,2 % 2021 m. 2020 ir 2021 m. nacionalinėmis lėšomis finansuojama fiskalinė parama, vertinama pagal pirminio balanso pokytį, palyginti su iki krizės buvusiu lygiu (2019 m.), kaip apskaičiuota, yra atitinkamai 6,4 % ir 8,7 % BVP, įskaitant diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių poveikį. Priemonės, kurių imtasi 2020 ir 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Atrodo, kad tam tikros diskrecinės priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 ir 2021 m., nėra laikinos arba joms nėra kompensacinių priemonių. Preliminariai apskaičiuota, kad 2023 m., po Komisijos prognozės aprėpiamo laikotarpio, likęs tų nelaikinų priemonių poveikis sudarys maždaug 2 % BVP.

Vidutinio laikotarpio skolos pozicija. 2018 m. pabaigoje valdžios sektoriaus skola buvo 32,1 %, 2019 m. pabaigoje – 30,3 %, o 2020 m. pabaigoje ji padidėjo iki 38,1 % BVP. Numatoma, kad ji padidės nuo 44,3 % BVP 2021 m. pabaigoje iki 47,1 % BVP 2022 m. pabaigoje. Apskritai iš skolos tvarumo analizės matyti, kad vidutinio laikotarpio rizika yra vidutinė. Tikimasi, kad reformų ir investicijų įgyvendinimas pagal priemonę „Next Generation EU“, visų pirma pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, turės didelį teigiamą ir ilgalaikį poveikį BVP augimui artimiausiais metais, o tai ceteris paribus turėtų padėti padidinti skolos tvarumą. Kiti valstybės narės nurodyti veiksniai. 2021 m. balandžio 30 d. Čekija nurodė papildomus svarbius veiksnius. Valdžios institucijos mano, kad iki pandemijos buvusi Čekijos viešųjų finansų būklė, įskaitant fiskalinius rezervus ir mažą valstybės skolą, yra svarbūs rizikos mažinimo veiksniai. Remiantis daliniais Biudžeto atsakomybės taisyklių akto pakeitimais, viešųjų finansų konsolidavimas prasidės 2022 m., numatant minimalią 0,5 procentinio punkto per metus fiskalinę paskatą. 4.2.4Danija Vidutinio laikotarpio makroekonominė būklė. 2020 m. 2,7 % susitraukusi ekonomika 2021 m. turėtų išaugti 2,9 %, o 2022 m. – 3,5 %. Augimą 2021 m. daugiausiai skatina privatus vartojimas ir investicijos. Prognozuojama, kad ekonominė veikla metinį 2019 m. lygį vėl pasieks 2021 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto būklė, įskaitant investicijas. Numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas padidės nuo 1,1 % BVP 2020 m. iki 2,1 % BVP 2021 m., o 2022 m. sumažės iki 1,4 % BVP Apskaičiuota, kad valdžios sektoriaus investicijos padidės nuo 3,6 % BVP 2020 m. iki 3,7 % 2021 m. ir bus didesnės nei valdžios sektoriaus deficitas 2020 ir 2021 m. 2020 ir 2021 m. nacionalinėmis lėšomis finansuojama fiskalinė parama, vertinama pagal pirminio balanso pokytį, palyginti su iki krizės buvusiu lygiu (2019 m.), kaip apskaičiuota, yra atitinkamai 5,2 % ir 5,8 % BVP, įskaitant diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių poveikį. Priemonės, kurių imtasi 2020 ir 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Diskrecinės biudžeto priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 ir 2021 m., yra laikinos arba joms yra kompensacinių priemonių. Vidutinio laikotarpio skolos pozicija. 2018 m. pabaigoje valdžios sektoriaus skola buvo 34 %, 2019 m. pabaigoje – 33,3 %, o 2020 m. pabaigoje ji padidėjo iki 42,2 % BVP. Numatoma, kad ji sumažės nuo 40,2 % BVP 2021 m. pabaigoje iki 38,8 % BVP 2022 m. pabaigoje. Apskritai iš skolos tvarumo analizės matyti, kad vidutinio laikotarpio rizika yra maža. Tikimasi, kad reformų ir investicijų įgyvendinimas pagal priemonę „Next Generation EU“, visų pirma pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, turės didelį teigiamą ir ilgalaikį poveikį BVP augimui artimiausiais metais, o tai ceteris paribus turėtų padėti padidinti skolos tvarumą. Kiti valstybės narės nurodyti veiksniai. Ankstesniuose skirsniuose pateikta analizė jau apima pagrindinius veiksnius, kuriuos Danija nurodė 2021 m. gegužės 12 d. 4.2.5Vokietija Vidutinio laikotarpio makroekonominė būklė. 2020 m. 4,9 % susitraukusi ekonomika 2021 m. turėtų išaugti 3,4 %, o 2022 m. – 4,1 %. Augimą 2021 m. daugiausiai skatina grynasis eksportas ir investicijos. Prognozuojama, kad ekonominė veikla metinį 2019 m. lygį vėl pasieks 2022 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto būklė, įskaitant investicijas. Numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas padidės nuo 4,2 % BVP 2020 m. iki 7,5 % BVP 2021 m., o 2022 m. sumažės iki 2,5 % BVP Apskaičiuota, kad valdžios sektoriaus investicijos padidės nuo 2,7 % BVP 2020 m. iki 2,8 % 2021 m. 2020 ir 2021 m. nacionalinėmis lėšomis finansuojama fiskalinė parama, vertinama pagal pirminio balanso pokytį, palyginti su iki krizės buvusiu lygiu (2019 m.), kaip apskaičiuota, yra atitinkamai 5,9 % ir 9,2 % BVP, įskaitant diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių poveikį. Priemonės, kurių imtasi 2020 ir 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Atrodo, kad tam tikros diskrecinės priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 ir 2021 m., nėra laikinos arba joms nėra kompensacinių priemonių. Preliminariai apskaičiuota, kad 2023 m., po Komisijos prognozės aprėpiamo laikotarpio, likęs tų nelaikinų priemonių poveikis sudarys maždaug 1 % BVP. Vokietijoje susidaręs disbalansas, kaip tai suprantama pagal makroekonominio disbalanso procedūrą. Einamosios sąskaitos pertekliaus lygis ir toliau aukštas, o tai rodo, kad investicijų lygis, palyginti su santaupomis, yra menkas ir turi tarpvalstybinių pasekmių. Žvelgiant į ateitį, ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo plane numatoma galimybė pašalinti disbalansą ir patenkinti investicijų ir reformų poreikį. Vidutinio laikotarpio skolos pozicija. 2018 m. pabaigoje valdžios sektoriaus skola buvo 61,8 %, 2019 m. pabaigoje – 59,7 %, o 2020 m. pabaigoje ji padidėjo iki 69,8 % BVP. Numatoma, kad ji sumažės nuo 73,1 % BVP 2021 m. pabaigoje iki 72,2 % BVP 2022 m. pabaigoje. Apskritai iš skolos tvarumo analizės matyti, kad vidutinio laikotarpio rizika yra maža. Tikimasi, kad reformų ir investicijų įgyvendinimas pagal priemonę „Next Generation EU“, visų pirma pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, turės didelį teigiamą ir ilgalaikį poveikį BVP augimui artimiausiais metais, o tai ceteris paribus turėtų padėti padidinti skolos tvarumą. Kiti valstybės narės nurodyti veiksniai. 2021 m. gegužės 3 d. Vokietija nurodė papildomus svarbius veiksnius, t. y. tai, kad pagal planuojamą biudžetą daroma prielaida, kad visos paramos priemonės bus visiškai įgyvendintos. 4.2.6Estija Vidutinio laikotarpio makroekonominė būklė. 2020 m. 2,9 % susitraukusi ekonomika 2021 m. turėtų išaugti 2,8 %, o 2022 m. – 5 %. Augimą 2021 m. daugiausiai skatina privatus vartojimas ir grynasis eksportas. Prognozuojama, kad ekonominė veikla metinį 2019 m. lygį vėl pasieks 2022 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto būklė, įskaitant investicijas. Numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas padidės nuo 4,9 % BVP 2020 m. iki 5,6 % BVP 2021 m., o 2022 m. sumažės iki 3,3 % BVP Apskaičiuota, kad valdžios sektoriaus investicijos padidės nuo 5,7 % BVP 2020 m. iki 6,3 % 2021 m. ir bus didesnės nei valdžios sektoriaus deficitas 2020 ir 2021 m. 2020 ir 2021 m. nacionalinėmis lėšomis finansuojama fiskalinė parama, vertinama pagal pirminio balanso pokytį, palyginti su iki krizės buvusiu lygiu (2019 m.), kaip apskaičiuota, yra atitinkamai 5 % ir 5,6 % BVP, įskaitant diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių poveikį. Priemonės, kurių imtasi 2020 ir 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Atrodo, kad tam tikros diskrecinės priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 ir 2021 m., nėra laikinos arba joms nėra kompensacinių priemonių. Preliminariai apskaičiuota, kad 2023 m., po Komisijos prognozės aprėpiamo laikotarpio, likęs tų nelaikinų priemonių poveikis sudarys maždaug 1 % BVP. Vidutinio laikotarpio skolos pozicija. 2018 m. pabaigoje valdžios sektoriaus skola buvo 8,2 %, 2019 m. pabaigoje – 8,4 %, o 2020 m. pabaigoje ji padidėjo iki 18,2 % BVP. Numatoma, kad ji padidės nuo 21,3 % BVP 2021 m. pabaigoje iki 24 % BVP 2022 m. pabaigoje. Apskritai iš skolos tvarumo analizės matyti, kad vidutinio laikotarpio rizika yra maža. Tikimasi, kad reformų ir investicijų įgyvendinimas pagal priemonę „Next Generation EU“, visų pirma pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, turės didelį teigiamą ir ilgalaikį poveikį BVP augimui artimiausiais metais, o tai ceteris paribus turėtų padėti padidinti skolos tvarumą. Kiti valstybės narės nurodyti veiksniai. Ankstesniuose skirsniuose pateikta analizė jau apima pagrindinius veiksnius, kuriuos Estija nurodė 2021 m. balandžio 29 d. 4.2.7Airija Vidutinio laikotarpio makroekonominė būklė. Tai vienintelė ES valstybė narė, kurios ekonomika 2020 m. nesusitraukė, o BVP augimo tempas tik sulėtėjo iki 3,4 %. 2021 m. ekonomika turėtų dar išaugti 4,6 %, o 2022 m. – 5 %. Augimą 2021 m. daugiausiai skatina investicijos ir privatus vartojimas. Tačiau metinė „modifikuotoji vidaus paklausa“ (matas, geriau atspindintis pagrindinę vidaus ekonomiką) rodo 5,4 % sumažėjimą 2020 m. Taikant šį matą, 2021 m. ekonomika turėtų išaugti 4,3 %, o 2022 m. – 7 %; prognozuojama, kad ekonominė veikla metinį 2019 m. lygį vėl pasieks 2022 m.

Vidutinio laikotarpio biudžeto būklė, įskaitant investicijas. Valdžios sektoriaus deficitas turėtų išlikti stabilus – 5 % BVP 2021 m. ir vėliau sumažėti iki 2,9 % BVP 2022 m. Apskaičiuota, kad valdžios sektoriaus investicijos padidės nuo 2,7 % BVP 2020 m. iki 2,9 % 2021 m. 2020 m. ir 2021 m. nacionalinėmis lėšomis finansuojama fiskalinė parama, vertinama pagal pirminio balanso pokytį, palyginti su palyginti su iki krizės buvusiu lygiu (2019 m.), kaip apskaičiuota, yra 5,7 % BVP abiem metais, įskaitant diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių poveikį. Priemonės, kurių imtasi 2020 ir 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Diskrecinės biudžeto priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 ir 2021 m., yra daugiausiai laikinos arba joms yra kompensacinių priemonių. Airijoje susidaręs disbalansas, kaip tai suprantama pagal makroekonominio disbalanso procedūrą. Pažeidžiamumo aspektai, susiję su didele privačiojo ir valdžios sektoriaus skola ir grynaisiais išorės įsipareigojimais, išlieka. Žvelgiant į ateitį, ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo plane numatoma galimybė pašalinti disbalansą ir patenkinti investicijų ir reformų poreikį. Vidutinio laikotarpio skolos pozicija. 2018 m. pabaigoje valdžios sektoriaus skola buvo 63 %, 2019 m. pabaigoje – 57,4 %, o 2020 m. pabaigoje ji padidėjo iki 59,5 % BVP. Numatoma, kad ji sumažės nuo 61,4 % BVP 2021 m. pabaigoje iki 59,7 % BVP 2022 m. pabaigoje. Apskritai iš skolos tvarumo analizės matyti, kad vidutinio laikotarpio rizika yra maža. Tikimasi, kad reformų ir investicijų įgyvendinimas pagal priemonę „Next Generation EU“, visų pirma pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, turės didelį teigiamą ir ilgalaikį poveikį BVP augimui artimiausiais metais, o tai ceteris paribus turėtų padėti padidinti skolos tvarumą. Kiti valstybės narės nurodyti veiksniai. Ankstesniuose skirsniuose pateikta analizė jau apima pagrindinius veiksnius, kuriuos Airija nurodė 2021 m. balandžio 30 d. 4.2.8Graikija Vidutinio laikotarpio makroekonominė būklė. 2020 m. 8,2% susitraukusi ekonomika 2021 m. turėtų išaugti 4,1 %, o 2022 m. – 6 %. Augimą 2021 m. daugiausiai skatina privatus vartojimas ir investicijos. Prognozuojama, kad ekonominė veikla metinį 2019 m. lygį vėl pasieks 2022 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto būklė, įskaitant investicijas. Numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas padidės nuo 9,7 % BVP 2020 m. iki 10 % BVP 2021 m., o 2022 m. sumažės iki 3,2 % BVP Apskaičiuota, kad valdžios sektoriaus investicijos padidės nuo 3 % BVP 2020 m. iki 4,9 % 2021 m. 2020 ir 2021 m. nacionalinėmis lėšomis finansuojama fiskalinė parama, vertinama pagal pirminio balanso pokytį, palyginti su iki krizės buvusiu lygiu (2019 m.), kaip apskaičiuota, yra atitinkamai 11,3 % ir 11,7 % BVP, įskaitant diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių poveikį. Priemonės, kurių imtasi 2020 ir 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Diskrecinės biudžeto priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 ir 2021 m., taip pat paskelbtos 2022 m. priemonės, yra laikinos arba joms yra kompensacinių priemonių. Graikijoje susidaręs perviršinis disbalansas, kaip tai suprantama pagal makroekonominio disbalanso procedūrą. Pažeidžiamumo aspektai yra susiję su didele valdžios sektoriaus skola, neužbaigtu išorės perbalansavimu ir didelėmis neveiksniomis paskolomis, esant dideliam nedarbui ir mažam augimo potencialui. Žvelgiant į ateitį, ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo plane numatoma galimybė pašalinti disbalansą ir patenkinti investicijų ir reformų poreikį. Vidutinio laikotarpio skolos pozicija. 2018 m. pabaigoje valdžios sektoriaus skola buvo 186,2 %, 2019 m. pabaigoje – 180,5 %, o 2020 m. pabaigoje ji padidėjo iki 205,6 % BVP. Numatoma, kad ji sumažės nuo 208,8 % BVP 2021 m. pabaigoje iki 201,5 % BVP 2022 m. pabaigoje. Graikijai taikoma griežtesnė priežiūra . Skolos tvarumo analizė patvirtina, kad rizika vidutiniu laikotarpiu yra didelė. Remiantis bazine 10 metų projekcija, valdžios sektoriaus skolos santykis per nagrinėjamą laikotarpį sumažės, nors ir išliks didelis. Visų pirma, vidutiniu laikotarpiu skolos trajektorijai daro poveikį makroekonominiai sukrėtimai. Kai atsižvelgiama į labai įvairius galimus laikinus sukrėtimus, darančius poveikį makroekonominiams kintamiesiems (naudojant tikimybines projekcijas), tikėtina, kad 2025 m. skolos santykis galėtų būti didesnis nei 2020 m. Be to, iš 10-ojoje griežtesnės priežiūros ataskaitoje pateiktos skolos tvarumo analizės matyti didesnė tvarumo rizika pagal alternatyvius scenarijus . Kalbant apie kitus veiksnius, kurie yra svarbūs bendram skolos tvarumo vertinimui, dėl valdžios sektoriaus skolos sudėties ir termino profilio sumažėja skolos pažeidžiamumas, bet dėl neapibrėžtųjų įsipareigojimų gali kilti papildoma rizika. Didelė skolos dalis finansuojama taikant mažas palūkanų normas ir ilgus terminus ir tai, kartu su dideliais Graikijos valdžios sektoriaus pinigų rezervais, veiksmingai sumažina trumpalaikių finansavimo išlaidų svyravimų poveikį. 10-ojoje griežtesnės priežiūros ataskaitoje pateiktoje skolos tvarumo analizėje neatsižvelgiama į ilgalaikį poveikį augimui, kurį daro ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo plane nurodytos reformos ir investicijos ir dėl kurio galėtų dar sumažėti tvarumo rizika. Kita vertus, kyla rizika dėl neapibrėžtumo, susijusio su neapibrėžtaisiais įsipareigojimais privačiajam sektoriui, įskaitant valstybės garantijas, kurios per pandemiją buvo suteiktos įmonėms ir savarankiškai dirbantiems asmenims arba pagal programą „Hercules“. Kiti valstybės narės nurodyti veiksniai. Ankstesniuose skirsniuose pateikta analizė jau apima pagrindinius veiksnius, kuriuos Graikija nurodė 2021 m. balandžio 29 d. 4.2.9Ispanija Vidutinio laikotarpio makroekonominė būklė. 2020 m. 10,8 % susitraukusi ekonomika 2021 m. turėtų išaugti 5,9 %, o 2022 m. – 6,8 %. Augimą 2021 m. daugiausiai skatina privatus vartojimas ir investicijos. Prognozuojama, kad ekonominė veikla metinį 2019 m. lygį vėl pasieks 2022 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto būklė, įskaitant investicijas. Numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas sumažės nuo 11 % BVP 2020 m. iki 7,6 % BVP 2021 m. ir iki 5,2 % BVP 2022 m. Apskaičiuota, kad 2021 m. valdžios sektoriaus investicijos išliks stabilios ir sudarys 2,5 % BVP. 2020 ir 2021 m. nacionalinėmis lėšomis finansuojama fiskalinė parama, vertinama pagal pirminio balanso pokytį, palyginti su iki krizės buvusiu lygiu (2019 m.), kaip apskaičiuota, yra atitinkamai 8,1 % ir 4,8 % BVP, įskaitant diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių poveikį. Priemonės, kurių imtasi 2020 ir 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Diskrecinės biudžeto priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 ir 2021 m., yra daugiausiai laikinos arba joms yra kompensacinių priemonių. Ispanijoje susidaręs disbalansas, kaip tai suprantama pagal makroekonominio disbalanso procedūrą. Pažeidžiamumo aspektai, susiję su didele išorės ir vidaus (ir valdžios sektoriaus, ir privačiojo sektoriaus) skola, išlieka, esant dideliam nedarbui, ir turi tarpvalstybinių pasekmių. Žvelgiant į ateitį, ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo plane numatoma galimybė pašalinti disbalansą ir patenkinti investicijų ir reformų poreikį. Vidutinio laikotarpio skolos pozicija. 2018 m. pabaigoje valdžios sektoriaus skola buvo 97,4 %, 2019 m. pabaigoje – 95,5 %, o 2020 m. pabaigoje ji padidėjo iki 120 % BVP. Numatoma, kad ji sumažės nuo 119,6 % BVP 2021 m. pabaigoje iki 116,9 % BVP 2022 m. pabaigoje. Skolos tvarumo analizė patvirtina, kad rizika vidutiniu laikotarpiu yra didelė. Remiantis bazine 10 metų projekcija, valdžios sektoriaus skolos santykis stabilizuosis ir šiek tiek sumažės antroje laikotarpio pusėje, nors ir išliks didelis. Skolos trajektorijai daro poveikį makroekonominiai sukrėtimai. Kai atsižvelgiama į labai įvairius galimus laikinus sukrėtimus, darančius poveikį makroekonominiams kintamiesiems (naudojant tikimybines projekcijas), tikėtina, kad 2025 m. skolos santykis galėtų būti didesnis nei 2020 m. Kalbant apie kitus veiksnius, kurie yra svarbūs bendram skolos tvarumo vertinimui, riziką padeda mažinti paskolų terminų ilginimas pastaraisiais metais, palyginti stabilūs finansavimo šaltiniai (esant diversifikuotai ir didelei investuotojų bazei) ir istoriškai mažos skolinimosi išlaidos, remiant Eurosistemos intervencinėmis priemonėmis. Be to, tikimasi, kad reformų ir investicijų įgyvendinimas pagal priemonę „Next Generation EU“, visų pirma pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, turės didelį teigiamą ir ilgalaikį poveikį BVP augimui artimiausiais metais, o tai ceteris paribus turėtų padėti padidinti skolos tvarumą. Be to, numatoma, kad bendrieji finansavimo poreikiai mažės. Veiksniai, dėl kurių padidėja rizika, yra susiję su neapibrėžtųjų įsipareigojimų rizika privačiajame sektoriuje, be kita ko, dėl galimo įmonėms ir savarankiškai dirbantiems asmenims per COVID-19 krizės laikotarpį suteiktų valstybės garantijų panaudojimo. Kiti valstybės narės nurodyti veiksniai. 2021 m. balandžio 30 d. Ispanija nurodė papildomus svarbius veiksnius, t. y.: i) tai, kad 2020 statistiniais metais turto valdymo bendrovė SAREB buvo priskirta prie valdžios sektoriaus ir dėl to 2020 m. deficito santykis padidėjo maždaug 1 procentiniu punktu, o skolos santykis – 3 procentiniais punktais, ir ii) tai, kad Ispanijoje taip pat įgyvendintos pajamų priemonės, visų pirma nauji finansinių sandorių, tam tikrų skaitmeninių paslaugų ir vienkartinių plastikinių gaminių mokesčiai, kuriomis vidutiniu laikotarpiu tikimasi sustiprinti viešuosius finansus. 4.2.10Prancūzija Vidutinio laikotarpio makroekonominė būklė. 2020 m. 8,1 % susitraukusi ekonomika 2021 m. turėtų išaugti 5,7 %, o 2022 m. – 4,2 %. Augimą 2021 m. daugiausiai skatina investicijos ir privatus vartojimas. Prognozuojama, kad ekonominė veikla metinį 2019 m. lygį vėl pasieks 2022 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto būklė, įskaitant investicijas. Numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas sumažės nuo 9,2 % BVP 2020 m. iki 8,5 % BVP 2021 m. ir iki 4,7 % BVP 2022 m. Apskaičiuota, kad valdžios sektoriaus investicijos padidės nuo 3,8 % BVP 2020 m. iki 3,9 % 2021 m. 2020 ir 2021 m. nacionalinėmis lėšomis finansuojama fiskalinė parama, vertinama pagal pirminio balanso pokytį, palyginti su iki krizės buvusiu lygiu (2019 m.), kaip apskaičiuota, yra atitinkamai 6,2 % ir 5,7 % BVP, įskaitant diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių poveikį. Priemonės, kurių imtasi 2020 ir 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Tam tikros diskrecinės priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 ir 2021 m., taip pat paskelbtos 2022 m. priemonės, nėra laikinos arba joms nėra kompensacinių priemonių. Preliminariai apskaičiuota, kad 2023 m., po Komisijos prognozės aprėpiamo laikotarpio, likęs tų nelaikinų priemonių poveikis sudarys maždaug 1 % BVP. Prancūzijoje susidaręs disbalansas, kaip tai suprantama pagal makroekonominio disbalanso procedūrą. Pažeidžiamumo aspektai yra susiję su didele valdžios sektoriaus skola, menku konkurencingumu ir lėtu našumo augimu, ir tai turi tarpvalstybinių pasekmių. Žvelgiant į ateitį, ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo plane numatoma galimybė pašalinti disbalansą ir patenkinti investicijų ir reformų poreikį.

Vidutinio laikotarpio skolos pozicija. 2018 m. pabaigoje valdžios sektoriaus skola buvo 98 %, 2019 m. pabaigoje – 97,6 %, o 2020 m. pabaigoje ji padidėjo iki 115,7 % BVP. Numatoma, kad ji sumažės nuo 117,4 % BVP 2021 m. pabaigoje iki 116,4 % BVP 2022 m. pabaigoje. Skolos tvarumo analizė patvirtina, kad rizika vidutiniu laikotarpiu yra didelė. Remiantis bazine 10 metų projekcija, valdžios sektoriaus skolos santykis stabilizuosis ir šiek tiek sumažės antroje laikotarpio pusėje, nors ir išliks didelis. Skolos trajektorijai daro poveikį makroekonominiai sukrėtimai. Kai atsižvelgiama į labai įvairius galimus laikinus sukrėtimus, darančius poveikį makroekonominiams kintamiesiems (naudojant tikimybines projekcijas), tikėtina, kad 2025 m. skolos santykis galėtų būti didesnis nei 2020 m. Kalbant apie kitus veiksnius, kurie yra svarbūs bendram skolos tvarumo vertinimui, riziką padeda mažinti paskolų terminų ilginimas pastaraisiais metais, palyginti stabilūs finansavimo šaltiniai (esant diversifikuotai ir didelei investuotojų bazei) ir istoriškai mažos skolinimosi išlaidos, remiant Eurosistemos intervencinėmis priemonėmis. Be to, tikimasi, kad reformų ir investicijų įgyvendinimas pagal priemonę „Next Generation EU“, visų pirma pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, turės didelį teigiamą ir ilgalaikį poveikį BVP augimui artimiausiais metais, o tai ceteris paribus turėtų padėti padidinti skolos tvarumą. Be to, numatoma, kad bendrieji finansavimo poreikiai mažės. Veiksniai, dėl kurių padidėja rizika, yra susiję su neapibrėžtųjų įsipareigojimų rizika privačiajame sektoriuje, be kita ko, dėl galimo įmonėms ir savarankiškai dirbantiems asmenims per COVID-19 krizės laikotarpį suteiktų valstybės garantijų panaudojimo. Kiti valstybės narės nurodyti veiksniai. 2021 m. balandžio 30 d. Prancūzija nurodė papildomus svarbius veiksnius, t. y. tai, kad valdžios sektoriaus išlaidų padidėjimas pastaraisiais metais buvo ribojamas: apskaičiuota, kad 2017–2019 m. jos realiąja verte vidutiniškai didėjo 0,7 %. 4.2.11Kroatija Vidutinio laikotarpio makroekonominė būklė. 2020 m. 8 % susitraukusi ekonomika 2021 m. turėtų išaugti 5 %, o 2022 m. – 6,1 %. Augimą 2021 m. daugiausiai skatina privatus vartojimas ir investicijos. Prognozuojama, kad ekonominė veikla metinį 2019 m. lygį vėl pasieks 2022 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto būklė, įskaitant investicijas. Numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas sumažės nuo 7,4 % BVP 2020 m. iki 4,6 % BVP 2021 m. ir iki 3,2 % BVP 2022 m. Apskaičiuota, kad valdžios sektoriaus investicijos padidės nuo 5,6 % BVP 2020 m. iki 6,3 % 2021 m. ir pastarasis rodiklis bus didesnis nei valdžios sektoriaus deficitas 2021 m. 2020 ir 2021 m. nacionalinėmis lėšomis finansuojama fiskalinė parama, vertinama pagal pirminio balanso pokytį, palyginti su iki krizės buvusiu lygiu (2019 m.), kaip apskaičiuota, yra atitinkamai 8,1 % ir 5,3 % BVP, įskaitant diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių poveikį. Priemonės, kurių imtasi 2020 ir 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Diskrecinės biudžeto priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 ir 2021 m., yra daugiausiai laikinos arba joms yra kompensacinių priemonių. Kroatijoje susidaręs disbalansas, kaip tai suprantama pagal makroekonominio disbalanso procedūrą. Pažeidžiamumo aspektai yra susiję su valdžios sektoriaus, privačiojo sektoriaus ir išorės skola, esant mažam potencialiam augimui. Žvelgiant į ateitį, ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo plane numatoma galimybė pašalinti disbalansą ir patenkinti investicijų ir reformų poreikį. Vidutinio laikotarpio skolos pozicija. 2018 m. pabaigoje valdžios sektoriaus skola buvo 74,3 %, 2019 m. pabaigoje – 72,8 %, o 2020 m. pabaigoje ji padidėjo iki 88,7 % BVP. Numatoma, kad ji sumažės nuo 85,6 % BVP 2021 m. pabaigoje iki 82,9 % BVP 2022 m. pabaigoje. Apskritai iš skolos tvarumo analizės matyti, kad vidutinio laikotarpio rizika yra vidutinė. Tikimasi, kad reformų ir investicijų įgyvendinimas pagal priemonę „Next Generation EU“, visų pirma pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, turės didelį teigiamą ir ilgalaikį poveikį BVP augimui artimiausiais metais, o tai ceteris paribus turėtų padėti padidinti skolos tvarumą. Kiti valstybės narės nurodyti veiksniai. Ankstesniuose skirsniuose pateikta analizė jau apima pagrindinius veiksnius, kuriuos Kroatija nurodė 2021 m. balandžio 30 d. 4.2.12Italija Vidutinio laikotarpio makroekonominė būklė. 2020 m. 8,9 % susitraukusi ekonomika 2021 m. turėtų išaugti 4,2 %, o 2022 m. – 4,4 %. Augimą 2021 m. daugiausiai skatina privatus vartojimas ir investicijos. Prognozuojama, kad 2022 m. ekonominė veikla iki krizės buvusio metinio lygio nepasieks: numatoma, kad 2022 m. BVP lygis bus vis dar 0,9 % mažesnis nei 2019 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto būklė, įskaitant investicijas. Numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas padidės nuo 9,5 % BVP 2020 m. iki 11,7 % BVP 2021 m., o 2022 m. sumažės iki 5,8 % BVP Apskaičiuota, kad valdžios sektoriaus investicijos padidės nuo 2,7 % BVP 2020 m. iki 2,9 % 2021 m. 2020 ir 2021 m. nacionalinėmis lėšomis finansuojama fiskalinė parama, vertinama pagal pirminio balanso pokytį, palyginti su iki krizės buvusiu lygiu (2019 m.), kaip apskaičiuota, yra atitinkamai 8 % ir 10,2 % BVP, įskaitant diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių poveikį. Priemonės, kurių imtasi 2020 ir 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Atrodo, kad tam tikros diskrecinės priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 ir 2021 m., nėra laikinos arba joms nėra kompensacinių priemonių. Preliminariai apskaičiuota, kad 2023 m., po Komisijos prognozės aprėpiamo laikotarpio, likęs tų nelaikinų priemonių poveikis sudarys maždaug 1 % BVP. Italijoje susidaręs disbalansas, kaip tai suprantama pagal makroekonominio disbalanso procedūrą. Pažeidžiamumo aspektai yra susiję su didele valdžios sektoriaus skola ir užsitęsusia mažo našumo tendencija, ir tai turi tarpvalstybinių pasekmių, esant darbo rinkos ir bankų sektoriaus trūkumų. Žvelgiant į ateitį, ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo plane numatoma galimybė pašalinti disbalansą ir patenkinti investicijų ir reformų poreikį. Vidutinio laikotarpio skolos pozicija. 2018 m. pabaigoje valdžios sektoriaus skola buvo 134,4 %, 2019 m. pabaigoje – 134,6 %, o 2020 m. pabaigoje ji padidėjo iki 155,8 % BVP. Numatoma, kad ji sumažės nuo 159,8 % BVP 2021 m. pabaigoje iki 156,6 % BVP 2022 m. pabaigoje. Skolos tvarumo analizė patvirtina, kad rizika vidutiniu laikotarpiu yra didelė. Remiantis bazine 10 metų projekcija, valdžios sektoriaus skolos santykis per kitus penkerius metus stabilizuosis ir sumažės antroje laikotarpio pusėje, nors ir išliks didelis. Skolos trajektorijai daro poveikį makroekonominiai sukrėtimai. Kai atsižvelgiama į labai įvairius galimus laikinus sukrėtimus, darančius poveikį makroekonominiams kintamiesiems (naudojant tikimybines projekcijas), tikėtina, kad 2025 m. skolos santykis galėtų būti didesnis nei 2020 m. Kalbant apie kitus veiksnius, kurie yra svarbūs bendram skolos tvarumo vertinimui, riziką padeda mažinti paskolų terminų ilginimas pastaraisiais metais, palyginti stabilūs finansavimo šaltiniai (esant diversifikuotai ir didelei investuotojų bazei) ir istoriškai mažos skolinimosi išlaidos, remiant Eurosistemos intervencinėmis priemonėmis. Be to, tikimasi, kad reformų ir investicijų įgyvendinimas pagal priemonę „Next Generation EU“, visų pirma pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, turės didelį teigiamą ir ilgalaikį poveikį BVP augimui artimiausiais metais, o tai ceteris paribus turėtų padėti padidinti skolos tvarumą. Be to, numatoma, kad bendrieji finansavimo poreikiai mažės. Veiksniai, dėl kurių padidėja rizika, yra susiję su neapibrėžtųjų įsipareigojimų rizika privačiajame sektoriuje, be kita ko, dėl galimo įmonėms per COVID-19 krizę suteiktų valstybės garantijų panaudojimo. Kiti valstybės narės nurodyti veiksniai. 2021 m. balandžio 30 d. Italija nurodė papildomus svarbius veiksnius, t. y. didelius valdžios sektoriaus sukauptus išteklius ir jų vaidmenį užtikrinant jo bendrą kreditingumą, palyginti mažą neapibrėžtųjų įsipareigojimų lygį, net po COVID-19 krizės sukelto padidėjimo, ir tai, kad galima tikėtis, jog rinkoje susikaupusi skola bus gerokai mažesnė nei bendras skolos lygis artimiausiais metais. 4.2.13Kipras Vidutinio laikotarpio makroekonominė būklė. 2020 m. 5,1 % susitraukusi ekonomika 2021 m. turėtų išaugti 3,1 %, o 2022 m. – 3,8 %. Augimą 2021 m. daugiausiai skatina privatus vartojimas ir grynasis eksportas. Prognozuojama, kad ekonominė veikla metinį 2019 m. lygį vėl pasieks 2022 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto būklė, įskaitant investicijas. Numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas sumažės nuo 5,7 % BVP 2020 m. iki 5,1 % BVP 2021 m. ir iki 2 % BVP 2022 m. Apskaičiuota, kad valdžios sektoriaus investicijos padidės nuo 2,9 % BVP 2020 m. iki 3,5 % 2021 m. 2020 ir 2021 m. nacionalinėmis lėšomis finansuojama fiskalinė parama, vertinama pagal pirminio balanso pokytį, palyginti su iki krizės buvusiu lygiu (2019 m.), kaip apskaičiuota, yra atitinkamai 7,6 % ir 6,8 % BVP, įskaitant diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių poveikį. Priemonės, kurių imtasi 2020 ir 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Diskrecinės biudžeto priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 ir 2021 m., yra daugiausiai laikinos arba joms yra kompensacinių priemonių. Kipre susidaręs, kaip tai suprantama pagal makroekonominio disbalanso procedūrą. Pažeidžiamumo aspektai yra susiję su didele išorės, valdžios sektoriaus ir privačiojo sektoriaus skola ir vis dar didelėmis neveiksniomis paskolomis, kartu esant dideliam einamosios sąskaitos deficitui. Žvelgiant į ateitį, ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo plane numatoma galimybė pašalinti disbalansą ir patenkinti investicijų ir reformų poreikį. Vidutinio laikotarpio skolos pozicija. 2018 m. pabaigoje valdžios sektoriaus skola buvo 99,2 %, 2019 m. pabaigoje – 94 %, o 2020 m. pabaigoje ji padidėjo iki 118,2 % BVP. Numatoma, kad ji sumažės nuo 112,2 % BVP 2021 m. pabaigoje iki 106,6 % BVP 2022 m. pabaigoje. Apskritai iš skolos tvarumo analizės matyti, kad vidutinio laikotarpio rizika yra vidutinė. Tikimasi, kad reformų ir investicijų įgyvendinimas pagal priemonę „Next Generation EU“, visų pirma pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, turės didelį teigiamą ir ilgalaikį poveikį BVP augimui artimiausiais metais, o tai ceteris paribus turėtų padėti padidinti skolos tvarumą. Kiti valstybės narės nurodyti veiksniai. Ankstesniuose skirsniuose pateikta analizė jau apima pagrindinius veiksnius, kuriuos Kipras nurodė 2021 m. balandžio 29 d.

4.2.14Latvija Vidutinio laikotarpio makroekonominė būklė. 2020 m. 3,6 % susitraukusi ekonomika 2021 m. turėtų išaugti 3,5 %, o 2022 m. – 6 %. Augimą 2021 m. daugiausiai skatina privatus vartojimas ir investicijos. Prognozuojama, kad ekonominė veikla metinį 2019 m. lygį vėl pasieks 2022 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto būklė, įskaitant investicijas. Numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas padidės nuo 4,5 % BVP 2020 m. iki 7,3 % BVP 2021 m., o 2022 m. sumažės iki 2 % BVP Apskaičiuota, kad valdžios sektoriaus investicijos padidės nuo 5,7 % BVP 2020 m. iki 6,2 % 2021 m. ir pirmasis rodiklis bus didesnis nei valdžios sektoriaus deficitas 2020 m. 2020 ir 2021 m. nacionalinėmis lėšomis finansuojama fiskalinė parama, vertinama pagal pirminio balanso pokytį, palyginti su iki krizės buvusiu lygiu (2019 m.), kaip apskaičiuota, yra atitinkamai 4 % ir 6,8 % BVP, įskaitant diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių poveikį. Priemonės, kurių imtasi 2020 ir 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Atrodo, kad tam tikros diskrecinės priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 ir 2021 m., nėra laikinos arba joms nėra kompensacinių priemonių. Preliminariai apskaičiuota, kad 2023 m., po Komisijos prognozės aprėpiamo laikotarpio, likęs tų nelaikinų priemonių poveikis sudarys maždaug 1 % BVP. Vidutinio laikotarpio skolos pozicija. 2018 m. pabaigoje valdžios sektoriaus skola buvo 37,1 %, 2019 m. pabaigoje – 37 %, o 2020 m. pabaigoje ji padidėjo iki 43,5 % BVP. Numatoma, kad ji sumažės nuo 47,3 % BVP 2021 m. pabaigoje iki 46,4 % BVP 2022 m. pabaigoje. Apskritai iš skolos tvarumo analizės matyti, kad vidutinio laikotarpio rizika yra maža. Tikimasi, kad reformų ir investicijų įgyvendinimas pagal priemonę „Next Generation EU“, visų pirma pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, turės didelį teigiamą ir ilgalaikį poveikį BVP augimui artimiausiais metais, o tai ceteris paribus turėtų padėti padidinti skolos tvarumą. Kiti valstybės narės nurodyti veiksniai. Ankstesniuose skirsniuose pateikta analizė jau apima pagrindinius veiksnius, kuriuos Latvija nurodė 2021 m. balandžio 30 d. 4.2.15Lietuva Vidutinio laikotarpio makroekonominė būklė. 2020 m. 0,9 % susitraukusi ekonomika 2021 m. turėtų išaugti 2,9 %, o 2022 m. – 3,9 %. Augimą 2021 m. daugiausiai skatina privatus vartojimas ir investicijos. Prognozuojama, kad ekonominė veikla metinį 2019 m. lygį vėl pasieks 2021 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto būklė, įskaitant investicijas. Numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas padidės nuo 7,4 % BVP 2020 m. iki 8,2 % BVP 2021 m., o 2022 m. sumažės iki 6 % BVP Apskaičiuota, kad valdžios sektoriaus investicijos sumažės nuo 4,1 % BVP 2020 m. iki 3,9 % 2021 m. 2020 ir 2021 m. nacionalinėmis lėšomis finansuojama fiskalinė parama, vertinama pagal pirminio balanso pokytį, palyginti su iki krizės buvusiu lygiu (2019 m.), kaip apskaičiuota, yra atitinkamai 8 % ir 9 % BVP, įskaitant diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių poveikį. Priemonės, kurių imtasi 2020 ir 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Atrodo, kad tam tikros diskrecinės priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 ir 2021 m., nėra laikinos arba joms nėra kompensacinių priemonių. Preliminariai apskaičiuota, kad 2023 m., po Komisijos prognozės aprėpiamo laikotarpio, likęs tų nelaikinų priemonių poveikis sudarys maždaug 1 % BVP. Vidutinio laikotarpio skolos pozicija. 2018 m. pabaigoje valdžios sektoriaus skola buvo 33,7 %, 2019 m. pabaigoje – 35,9 %, o 2020 m. pabaigoje ji padidėjo iki 47,3 % BVP. Numatoma, kad ji padidės nuo 51,9 % BVP 2021 m. pabaigoje iki 54,1 % BVP 2022 m. pabaigoje. Apskritai iš skolos tvarumo analizės matyti, kad vidutinio laikotarpio rizika yra vidutinė. Tikimasi, kad reformų ir investicijų įgyvendinimas pagal priemonę „Next Generation EU“, visų pirma pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, turės didelį teigiamą ir ilgalaikį poveikį BVP augimui artimiausiais metais, o tai ceteris paribus turėtų padėti padidinti skolos tvarumą. Kiti valstybės narės nurodyti veiksniai. Ankstesniuose skirsniuose pateikta analizė jau apima pagrindinius veiksnius, kuriuos Lietuva nurodė 2021 m. balandžio 30 d. 4.2.16Liuksemburgas Vidutinio laikotarpio makroekonominė būklė. 2020 m. 1,3 % susitraukusi ekonomika 2021 m. turėtų išaugti 4,5 %, o 2022 m. – 3,3 %. Augimą 2021 m. daugiausiai skatina privatus vartojimas ir grynasis eksportas. Prognozuojama, kad ekonominė veikla metinį 2019 m. lygį vėl pasieks 2021 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto būklė, įskaitant investicijas. Numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas sumažės nuo 4,1 % BVP 2020 m. iki 0,3 % BVP 2021 m. ir iki 0,1 % BVP 2022 m. Apskaičiuota, kad valdžios sektoriaus investicijos sumažės nuo 5 % BVP 2020 m. iki 4,3 % 2021 m. ir bus didesnės nei valdžios sektoriaus deficitas 2020 ir 2021 m. 2020 ir 2021 m. nacionalinėmis lėšomis finansuojama fiskalinė parama, vertinama pagal pirminio balanso pokytį, palyginti su iki krizės buvusiu lygiu (2019 m.), kaip apskaičiuota, yra atitinkamai 6,5 % ir 2,7 % BVP, įskaitant diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių poveikį. Priemonės, kurių imtasi 2020 ir 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Diskrecinės biudžeto priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 ir 2021 m., yra daugiausiai laikinos arba joms yra kompensacinių priemonių. Vidutinio laikotarpio skolos pozicija. 2018 m. pabaigoje valdžios sektoriaus skola buvo 21 %, 2019 m. pabaigoje – 22 %, o 2020 m. pabaigoje ji padidėjo iki 24,9 % BVP. Numatoma, kad ji sumažės nuo 27 % BVP 2021 m. pabaigoje iki 26,8 % BVP 2022 m. pabaigoje. Apskritai iš skolos tvarumo analizės matyti, kad vidutinio laikotarpio rizika yra maža. Tikimasi, kad reformų ir investicijų įgyvendinimas pagal priemonę „Next Generation EU“, visų pirma pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, turės didelį teigiamą ir ilgalaikį poveikį BVP augimui artimiausiais metais, o tai ceteris paribus turėtų padėti padidinti skolos tvarumą. Kiti valstybės narės nurodyti veiksniai. Ankstesniuose skirsniuose pateikta analizė jau apima pagrindinius veiksnius, kuriuos Liuksemburgas nurodė 2021 m. balandžio 30 d. 4.2.17Vengrija Vidutinio laikotarpio makroekonominė būklė. 2020 m. 5 % susitraukusi ekonomika 2021 m. turėtų išaugti 5 %, o 2022 m. – 5,5 %. Augimą 2021 m. daugiausiai skatina investicijos ir privatus vartojimas. Prognozuojama, kad ekonominė veikla metinį 2019 m. lygį vėl pasieks 2022 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto būklė, įskaitant investicijas. Numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas sumažės nuo 8,1 % BVP 2020 m. iki 6,8 % BVP 2021 m. ir iki 4,5 % BVP 2022 m. Apskaičiuota, kad 2021 m. valdžios sektoriaus investicijos išliks stabilios ir sudarys 6,4 % BVP. 2020 ir 2021 m. nacionalinėmis lėšomis finansuojama fiskalinė parama, vertinama pagal pirminio balanso pokytį, palyginti su iki krizės buvusiu lygiu (2019 m.), kaip apskaičiuota, yra atitinkamai 5,9 % ir 4,5 % BVP, įskaitant diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių poveikį. Priemonės, kurių imtasi 2020 ir 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Atrodo, kad tam tikros diskrecinės priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 ir 2021 m., nėra laikinos arba joms nėra kompensacinių priemonių. Preliminariai apskaičiuota, kad 2023 m., po Komisijos prognozės aprėpiamo laikotarpio, likęs tų nelaikinų priemonių poveikis sudarys maždaug 2 % BVP. Vidutinio laikotarpio skolos pozicija. 2018 m. pabaigoje valdžios sektoriaus skola buvo 69,1 %, 2019 m. pabaigoje – 65,5 %, o 2020 m. pabaigoje ji padidėjo iki 80,4 % BVP. Numatoma, kad ji sumažės nuo 78,6 % BVP 2021 m. pabaigoje iki 77,1 % BVP 2022 m. pabaigoje. Apskritai iš skolos tvarumo analizės matyti, kad vidutinio laikotarpio rizika yra vidutinė. Tikimasi, kad reformų ir investicijų įgyvendinimas pagal priemonę „Next Generation EU“, visų pirma pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, turės didelį teigiamą ir ilgalaikį poveikį BVP augimui artimiausiais metais, o tai ceteris paribus turėtų padėti padidinti skolos tvarumą. Kiti valstybės narės nurodyti veiksniai. Ankstesniuose skirsniuose pateikta analizė jau apima pagrindinius veiksnius, kuriuos Vengrija nurodė 2021 m. balandžio 30 d.

4.2.18Мalta Vidutinio laikotarpio makroekonominė būklė. 2020 m. 7 % susitraukusi ekonomika 2021 m. turėtų išaugti 4,6 %, o 2022 m. – 6,1 %. Augimą 2021 m. daugiausiai skatina privatus vartojimas ir investicijos. Prognozuojama, kad ekonominė veikla metinį 2019 m. lygį vėl pasieks 2022 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto būklė, įskaitant investicijas. Numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas padidės nuo 10,1 % BVP 2020 m. iki 11,8 % BVP 2021 m., o 2022 m. sumažės iki 5,5 % BVP Apskaičiuota, kad valdžios sektoriaus investicijos padidės nuo 4,5 % BVP 2020 m. iki 5,6 % 2021 m. 2020 ir 2021 m. nacionalinėmis lėšomis finansuojama fiskalinė parama, vertinama pagal pirminio balanso pokytį, palyginti su iki krizės buvusiu lygiu (2019 m.), kaip apskaičiuota, yra atitinkamai 10,6 % ir 12,1 % BVP, įskaitant diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių poveikį. Priemonės, kurių imtasi 2020 ir 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Diskrecinės biudžeto priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 ir 2021 m., yra daugiausiai laikinos arba joms yra kompensacinių priemonių. Vidutinio laikotarpio skolos pozicija. 2018 m. pabaigoje valdžios sektoriaus skola buvo 44,8 %, 2019 m. pabaigoje – 42 %, o 2020 m. pabaigoje ji padidėjo iki 54,3 % BVP. Numatoma, kad ji padidės nuo 64,7 % BVP 2021 m. pabaigoje iki 65,5 % BVP 2022 m. pabaigoje. Apskritai iš skolos tvarumo analizės matyti, kad vidutinio laikotarpio rizika yra vidutinė. Tikimasi, kad reformų ir investicijų įgyvendinimas pagal priemonę „Next Generation EU“, visų pirma pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, turės didelį teigiamą ir ilgalaikį poveikį BVP augimui artimiausiais metais, o tai ceteris paribus turėtų padėti padidinti skolos tvarumą. Kiti valstybės narės nurodyti veiksniai. Ankstesniuose skirsniuose pateikta analizė jau apima pagrindinius veiksnius, kuriuos Malta nurodė 2021 m. gegužės 10 d. 4.2.19Nyderlandai Vidutinio laikotarpio makroekonominė būklė. 2020 m. 3,7 % susitraukusi ekonomika 2021 m. turėtų išaugti 2,3 %, o 2022 m. – 3,6 %. Augimą 2021 m. daugiausiai skatina valdžios sektoriaus vartojimas ir grynasis eksportas. Prognozuojama, kad ekonominė veikla metinį 2019 m. lygį vėl pasieks 2022 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto būklė, įskaitant investicijas. Numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas padidės nuo 4,3 % BVP 2020 m. iki 5 % BVP 2021 m., o 2022 m. sumažės iki 1,8 % BVP Apskaičiuota, kad valdžios sektoriaus investicijos padidės nuo 3,4 % BVP 2020 m. iki 3,9 % 2021 m. 2020 ir 2021 m. nacionalinėmis lėšomis finansuojama fiskalinė parama, vertinama pagal pirminio balanso pokytį, palyginti su iki krizės buvusiu lygiu (2019 m.), kaip apskaičiuota, yra atitinkamai 6,1 % ir 6,9 % BVP, įskaitant diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių poveikį. Priemonės, kurių imtasi 2020 ir 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Atrodo, kad tam tikros diskrecinės priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 ir 2021 m., nėra laikinos arba joms nėra kompensacinių priemonių. Preliminariai apskaičiuota, kad 2023 m., po Komisijos prognozės aprėpiamo laikotarpio, likęs tų nelaikinų priemonių poveikis sudarys maždaug 1 % BVP. Nyderlanduose susidaręs disbalansas, kaip tai suprantama pagal makroekonominio disbalanso procedūrą. Privačiojo sektoriaus skola ir einamosios sąskaitos perteklius išlieka dideli ir turi tarpvalstybinių pasekmių. Žvelgiant į ateitį, ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo plane numatoma galimybė pašalinti disbalansą ir patenkinti investicijų ir reformų poreikį. Vidutinio laikotarpio skolos pozicija. 2018 m. pabaigoje valdžios sektoriaus skola buvo 52,4 %, 2019 m. pabaigoje – 48,7 %, o 2020 m. pabaigoje ji padidėjo iki 54,5 % BVP. Numatoma, kad ji sumažės nuo 58 % BVP 2021 m. pabaigoje iki 56,8 % BVP 2022 m. pabaigoje. Apskritai iš skolos tvarumo analizės matyti, kad vidutinio laikotarpio rizika yra maža. Tikimasi, kad reformų ir investicijų įgyvendinimas pagal priemonę „Next Generation EU“, visų pirma pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, turės didelį teigiamą ir ilgalaikį poveikį BVP augimui artimiausiais metais, o tai ceteris paribus turėtų padėti padidinti skolos tvarumą. Kiti valstybės narės nurodyti veiksniai. Ankstesniuose skirsniuose pateikta analizė jau apima pagrindinius veiksnius, kuriuos Nyderlandai nurodė 2021 m. gegužės 4 d. 4.2.20Austrija Vidutinio laikotarpio makroekonominė būklė. 2020 m. 6,6 % susitraukusi ekonomika 2021 m. turėtų išaugti 3,4 %, o 2022 m. – 4,3 %. Augimą 2021 m. daugiausiai skatina privatus vartojimas ir investicijos. Prognozuojama, kad ekonominė veikla metinį 2019 m. lygį vėl pasieks 2022 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto būklė, įskaitant investicijas. Numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas sumažės nuo 8,9 % BVP 2020 m. iki 7,6 % BVP 2021 m. ir iki 3 % BVP 2022 m. Apskaičiuota, kad valdžios sektoriaus investicijos padidės nuo 3,4 % BVP 2020 m. iki 3,6 % 2021 m. 2020 ir 2021 m. nacionalinėmis lėšomis finansuojama fiskalinė parama, vertinama pagal pirminio balanso pokytį, palyginti su iki krizės buvusiu lygiu (2019 m.), kaip apskaičiuota, yra atitinkamai 9,6 % ir 8,4 % BVP, įskaitant diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių poveikį. Priemonės, kurių imtasi 2020 ir 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Atrodo, kad tam tikros diskrecinės priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 ir 2021 m., nėra laikinos arba joms nėra kompensacinių priemonių. Preliminariai apskaičiuota, kad 2023 m., po Komisijos prognozės aprėpiamo laikotarpio, likęs tų nelaikinų priemonių poveikis sudarys maždaug 1 % BVP. Vidutinio laikotarpio skolos pozicija. 2018 m. pabaigoje valdžios sektoriaus skola buvo 74 %, 2019 m. pabaigoje – 70,5 %, o 2020 m. pabaigoje ji padidėjo iki 83,9 % BVP. Numatoma, kad ji sumažės nuo 87,2 % BVP 2021 m. pabaigoje iki 85 % BVP 2022 m. pabaigoje. Apskritai iš skolos tvarumo analizės matyti, kad vidutinio laikotarpio rizika yra vidutinė. Tikimasi, kad reformų ir investicijų įgyvendinimas pagal priemonę „Next Generation EU“, visų pirma pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, turės didelį teigiamą ir ilgalaikį poveikį BVP augimui artimiausiais metais, o tai ceteris paribus turėtų padėti padidinti skolos tvarumą. Kiti valstybės narės nurodyti veiksniai. Ankstesniuose skirsniuose pateikta analizė jau apima pagrindinius veiksnius, kuriuos Austrija nurodė 2021 m. balandžio 28 d. 4.2.21Lenkija Vidutinio laikotarpio makroekonominė būklė. 2020 m. 2,7 % susitraukusi ekonomika 2021 m. turėtų išaugti 4 %, o 2022 m. – 5,4 %. Augimą 2021 m. daugiausiai skatina privatus vartojimas ir investicijos. Prognozuojama, kad ekonominė veikla metinį 2019 m. lygį vėl pasieks 2021 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto būklė, įskaitant investicijas. Numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas sumažės nuo 7 % BVP 2020 m. iki 4,3 % BVP 2021 m. ir iki 2,3 % BVP 2022 m. Apskaičiuota, kad valdžios sektoriaus investicijos padidės nuo 4,4 % BVP 2020 m. iki 4,7 % 2021 m. ir pastarasis rodiklis bus didesnis nei valdžios sektoriaus deficitas 2021 m. 2020 ir 2021 m. nacionalinėmis lėšomis finansuojama fiskalinė parama, vertinama pagal pirminio balanso pokytį, palyginti su iki krizės buvusiu lygiu (2019 m.), kaip apskaičiuota, yra atitinkamai 6,4 % ir 3,7 % BVP, įskaitant diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių poveikį. Priemonės, kurių imtasi 2020 ir 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Diskrecinės biudžeto priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 ir 2021 m., yra laikinos arba joms yra kompensacinių priemonių. Vidutinio laikotarpio skolos pozicija. 2018 m. pabaigoje valdžios sektoriaus skola buvo 48,8 %, 2019 m. pabaigoje – 45,6 %, o 2020 m. pabaigoje ji padidėjo iki 57,5 % BVP. Numatoma, kad ji sumažės nuo 57,1 % BVP 2021 m. pabaigoje iki 55,1 % BVP 2022 m. pabaigoje. Apskritai iš skolos tvarumo analizės matyti, kad vidutinio laikotarpio rizika yra maža. Tikimasi, kad reformų ir investicijų įgyvendinimas pagal priemonę „Next Generation EU“, visų pirma pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, turės didelį teigiamą ir ilgalaikį poveikį BVP augimui artimiausiais metais, o tai ceteris paribus turėtų padėti padidinti skolos tvarumą.

Kiti valstybės narės nurodyti veiksniai. 2021 m. balandžio 30 d. Lenkija nurodė papildomus svarbius veiksnius, t. y. tai, kad skolos santykis su BVP didėjo ne tik dėl deficito, bet ir dėl to, kad imantis atsakomųjų politikos priemonių Lenkijos plėtros fondas išleido obligacijų. 4.2.22Portugalija Vidutinio laikotarpio makroekonominė būklė. 2020 m. 7,6 % susitraukusi ekonomika 2021 m. turėtų išaugti 3,9 %, o 2022 m. – 5,1 %. Augimą 2021 m. daugiausiai skatina privatus vartojimas ir investicijos. Prognozuojama, kad ekonominė veikla metinį 2019 m. lygį vėl pasieks 2022 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto būklė, įskaitant investicijas. Numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas sumažės nuo 5,7 % BVP 2020 m. iki 4,7 % BVP 2021 m. ir iki 3,4 % BVP 2022 m. Apskaičiuota, kad valdžios sektoriaus investicijos padidės nuo 2,2 % BVP 2020 m. iki 2,5 % 2021 m. 2020 ir 2021 m. nacionalinėmis lėšomis finansuojama fiskalinė parama, vertinama pagal pirminio balanso pokytį, palyginti su iki krizės buvusiu lygiu (2019 m.), kaip apskaičiuota, yra atitinkamai 6 % ir 5,1 % BVP, įskaitant diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių poveikį. Priemonės, kurių imtasi 2020 ir 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Atrodo, kad tam tikros diskrecinės priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 ir 2021 m., nėra laikinos arba joms nėra kompensacinių priemonių. Preliminariai apskaičiuota, kad 2023 m., po Komisijos prognozės aprėpiamo laikotarpio, likęs tų nelaikinų priemonių poveikis sudarys maždaug 1 % BVP. Portugalijoje susidaręs disbalansas, kaip tai suprantama pagal makroekonominio disbalanso procedūrą. Pažeidžiamumo aspektai yra susiję su dideliais grynaisiais išorės įsipareigojimais, privačiojo sektoriaus ir valdžios sektoriaus skola ir vis dar didelėmis neveiksniomis paskolomis, esant mažam našumo augimui. Žvelgiant į ateitį, ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo plane numatoma galimybė pašalinti disbalansą ir patenkinti investicijų ir reformų poreikį. Vidutinio laikotarpio skolos pozicija. 2018 m. pabaigoje valdžios sektoriaus skola buvo 121,5 %, 2019 m. pabaigoje – 116,8 %, o 2020 m. pabaigoje ji padidėjo iki 133,6 % BVP. Numatoma, kad ji sumažės nuo 127,2 % BVP 2021 m. pabaigoje iki 122,3 % BVP 2022 m. pabaigoje. Skolos tvarumo analizė patvirtina, kad rizika vidutiniu laikotarpiu yra didelė. Remiantis bazine 10 metų projekcija, valdžios sektoriaus skolos santykis per projekcijos laikotarpį sumažės, nors ir išliks didelis. Skolos trajektorijai daro poveikį makroekonominiai sukrėtimai. Kai atsižvelgiama į labai įvairius galimus laikinus sukrėtimus, darančius poveikį makroekonominiams kintamiesiems (naudojant tikimybines projekcijas), tikėtina, kad 2025 m. skolos santykis galėtų būti didesnis nei 2020 m. Kalbant apie kitus veiksnius, kurie yra svarbūs bendram skolos tvarumo vertinimui, riziką padeda mažinti paskolų terminų ilginimas pastaraisiais metais, palyginti stabilūs finansavimo šaltiniai (esant diversifikuotai ir didelei investuotojų bazei), laipsniškas valstybės skolos grąžinimo profilio išlyginimas ir istoriškai mažos skolinimosi išlaidos, remiant Eurosistemos intervencinėmis priemonėmis. Be to, tikimasi, kad reformų ir investicijų įgyvendinimas pagal priemonę „Next Generation EU“, visų pirma pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, turės didelį teigiamą ir ilgalaikį poveikį BVP augimui artimiausiais metais, o tai ceteris paribus turėtų padėti padidinti skolos tvarumą. Be to, iždas pranešė apie susikaupusias valiutos ir indėlių atsargas, kurios 2020 m. padidėjo 4,7 % BVP, o bendrieji finansavimo poreikiai pagal prognozę mažės. Veiksniai, dėl kurių padidėja rizika, yra susiję su neapibrėžtųjų įsipareigojimų rizika kai kuriose valstybės įmonėse ir privačiajame sektoriuje, be kita ko, dėl galimo įmonėms per COVID-19 krizę suteiktų valstybės garantijų panaudojimo. Kiti valstybės narės nurodyti veiksniai. 2021 m. balandžio 30 d. Portugalija nurodė papildomus svarbius veiksnius. Rašte Portugalijos valdžios institucijos pabrėžė teigiamus šalies biudžeto būklės pokyčius, vykusius ne vienus metus prieš prasidedant COVID-19 pandemijai: 2019 m. susidarė valdžios sektoriaus balanso perteklius, o valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykis 2016–2019 m. nuolat mažėjo. Be kitų aspektų, Portugalijos valdžios institucijos taip pat paminėjo asimetrinį krizės daromo poveikio pobūdį, kurį lemia šalies ypatumai. Portugalijoje tai, visų pirma, susiję su dideliu apgyvendinimo ir maitinimo paslaugų sektoriumi, kuriam užsienio turizmo sutrikimai padarė didelį poveikį. 4.2.23Slovėnija Vidutinio laikotarpio makroekonominė būklė. 2020 m. 5,5 % susitraukusi ekonomika 2021 m. turėtų išaugti 4,9 %, o 2022 m. – 5,1 %. Augimą 2021 m. daugiausiai skatina privatus vartojimas ir investicijos. Prognozuojama, kad ekonominė veikla metinį 2019 m. lygį vėl pasieks 2022 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto būklė, įskaitant investicijas. Numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas padidės nuo 8,4 % BVP 2020 m. iki 8,5 % BVP 2021 m., o 2022 m. sumažės iki 4,7 % BVP Apskaičiuota, kad valdžios sektoriaus investicijos padidės nuo 4,2 % BVP 2020 m. iki 5,8 % 2021 m. 2020 ir 2021 m. nacionalinėmis lėšomis finansuojama fiskalinė parama, vertinama pagal pirminio balanso pokytį, palyginti su iki krizės buvusiu lygiu (2019 m.), kaip apskaičiuota, yra atitinkamai 9 % ir 9,1 % BVP, įskaitant diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių poveikį. Priemonės, kurių imtasi 2020 ir 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Diskrecinės biudžeto priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 ir 2021 m., yra daugiausiai laikinos arba joms yra kompensacinių priemonių. Vidutinio laikotarpio skolos pozicija. 2018 m. pabaigoje valdžios sektoriaus skola buvo 70,3 %, 2019 m. pabaigoje – 65,6 %, o 2020 m. pabaigoje ji padidėjo iki 80,8 % BVP. Numatoma, kad ji sumažės nuo 79 % BVP 2021 m. pabaigoje iki 76,7 % BVP 2022 m. pabaigoje. Apskritai iš skolos tvarumo analizės matyti, kad vidutinio laikotarpio rizika yra vidutinė. Tikimasi, kad reformų ir investicijų įgyvendinimas pagal priemonę „Next Generation EU“, visų pirma pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, turės didelį teigiamą ir ilgalaikį poveikį BVP augimui artimiausiais metais, o tai ceteris paribus turėtų padėti padidinti skolos tvarumą. Kiti valstybės narės nurodyti veiksniai. Ankstesniuose skirsniuose pateikta analizė jau apima pagrindinius veiksnius, kuriuos Slovėnija nurodė 2021 m. balandžio 30 d. 4.2.24Slovakija Vidutinio laikotarpio makroekonominė būklė. 2020 m. 4,8 % susitraukusi ekonomika 2021 m. turėtų išaugti 4,8 %, o 2022 m. – 5,2 %. Augimą 2021 m. daugiausiai skatina investicijos ir grynasis eksportas. Prognozuojama, kad ekonominė veikla metinį 2019 m. lygį vėl pasieks 2022 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto būklė, įskaitant investicijas. Numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas padidės nuo 6,2 % BVP 2020 m. iki 6,5 % BVP 2021 m., o 2022 m. sumažės iki 4,1 % BVP Apskaičiuota, kad valdžios sektoriaus investicijos padidės nuo 3,5 % BVP 2020 m. iki 3,8 % 2021 m. 2020 ir 2021 m. nacionalinėmis lėšomis finansuojama fiskalinė parama, vertinama pagal pirminio balanso pokytį, palyginti su iki krizės buvusiu lygiu (2019 m.), kaip apskaičiuota, yra atitinkamai 4,8 % ir 5,2 % BVP, įskaitant diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių poveikį. Priemonės, kurių imtasi 2020 ir 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Atrodo, kad tam tikros diskrecinės priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 ir 2021 m., nėra laikinos arba joms nėra kompensacinių priemonių. Preliminariai apskaičiuota, kad 2023 m., po Komisijos prognozės aprėpiamo laikotarpio, likęs tų nelaikinų priemonių poveikis sudarys maždaug 1 % BVP. Vidutinio laikotarpio skolos pozicija. 2018 m. pabaigoje valdžios sektoriaus skola buvo 49,6 %, 2019 m. pabaigoje – 48,2 %, o 2020 m. pabaigoje ji padidėjo iki 60,6 % BVP. Numatoma, kad ji sumažės nuo 59,5 % BVP 2021 m. pabaigoje iki 59 % BVP 2022 m. pabaigoje. Apskritai iš skolos tvarumo analizės matyti, kad vidutinio laikotarpio rizika yra vidutinė. Tikimasi, kad reformų ir investicijų įgyvendinimas pagal priemonę „Next Generation EU“, visų pirma pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, turės didelį teigiamą ir ilgalaikį poveikį BVP augimui artimiausiais metais, o tai ceteris paribus turėtų padėti padidinti skolos tvarumą. Kiti valstybės narės nurodyti veiksniai. Ankstesniuose skirsniuose pateikta analizė jau apima pagrindinius veiksnius, kuriuos Slovakija nurodė 2021 m. balandžio 28 d. 4.2.25Suomija Vidutinio laikotarpio makroekonominė būklė. 2020 m. 2,8 % susitraukusi ekonomika 2021 m. turėtų išaugti 2,7 %, o 2022 m. – 2,8 %. Augimą 2021 m. daugiausiai skatina vidaus paklausa, visų pirma valdžios sektoriaus ir privatus vartojimas. Prognozuojama, kad ekonominė veikla metinį 2019 m. lygį vėl pasieks 2022 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto būklė, įskaitant investicijas. Numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas sumažės nuo 5,4 % BVP 2020 m. iki 4,6 % BVP 2021 m. ir iki 2,1 % BVP 2022 m. Apskaičiuota, kad 2021 m. valdžios sektoriaus investicijos išliks stabilios ir sudarys 4,6 % BVP, jos bus beveik tokios pat, kaip valdžios sektoriaus deficitas 2021 m. 2020 ir 2021 m. nacionalinėmis lėšomis finansuojama fiskalinė parama, vertinama pagal pirminio balanso pokytį, palyginti su iki krizės buvusiu lygiu (2019 m.), kaip apskaičiuota, yra atitinkamai 4,6 % ir 4 % BVP, įskaitant diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių poveikį. Priemonės, kurių imtasi 2020 ir 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Diskrecinės biudžeto priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 ir 2021 m., yra laikinos arba joms yra kompensacinių priemonių.