AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

•Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė (toliau – Jungtinė Karalystė) 2019 m. kovo 30 d. (toliau – išstojimo diena) išstos iš Europos Sąjungos ir taps trečiąja šalimi. Šiuo metu Britanijos piliečiai yra ir Sąjungos piliečiai. Jie naudojasi pagrindine teise laisvai judėti ir apsigyventi Sąjungoje, taip pat teise atvykti į bet kurią kitą valstybę narę be atvykimo vizos ar lygiaverčio formalumo. Jungtinės Karalystės piliečiai, turintys Britanijos piliečio (British citizen) statusą, naudosis šia teise, kol jiems nustos būti taikoma Sąjungos laisvo Sąjungos piliečių judėjimo teisė. Tai įvyks 2019 m. kovo 30 d., nebent pagal Europos Sąjungos sutarties 50 straipsnį ratifikuotame susitarime dėl išstojimo būtų nustatyta kita data arba Europos Vadovų Taryba, susitarusi su Jungtine Karalyste, vieningai nustatytų kitą datą.

Todėl reikės nustatyti, ar Jungtinės Karalystės piliečiams, turintiems Britanijos piliečio statusą, kertant valstybių narių išorės sienas bus taikomas vizos reikalavimas, ar ne. Tai, ar trečiosios šalies piliečiui taikomas, ar netaikomas vizos reikalavimas, nustatyta Tarybos reglamente (EB) Nr. 539/2001. Reglamento I priede išvardytos šalys, kurių piliečiams taikomas vizos reikalavimas, o II priede išvardytos šalys, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas. Siekiant tai nustatyti, būtina imtis teisėkūros veiksmų, kad Jungtinė Karalystė būtų įtraukta į vieną iš Reglamento (EB) Nr. 539/2001 priedų nuo tos dienos, kurią Sąjungos teisė nustos būti taikoma Jungtinei Karalystei.

•Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

Reglamentą (EB) Nr. 539/2001 taiko visos valstybės narės, išskyrus Airiją, taip pat Šengeno asocijuotosios šalys (Islandija, Lichtenšteinas, Norvegija ir Šveicarija). Šis reglamentas yra dalis Sąjungos bendros vizų politikos, susijusios su trumpalaikiu buvimu ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį. Jungtinei Karalystei šis reglamentas niekada nebuvo privalomas.

Kadangi Airija nedalyvauja įgyvendinant Šengeno acquis vizų srityje, konkrečiam dvišaliam susitarimui (Susitarimui dėl bendros kelionių erdvės), kurį ji sudarė su Jungtine Karalyste ir kuriame nustatytas bevizis režimas tarp Airijos ir Jungtinės Karalystės, taikomas bet kurios iš šių šalių piliečiams, nei Reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nei šis pasiūlymas, kuriuo jis iš dalies keičiamas, įtakos neturi.

Kriterijai, į kuriuos reikėtų atsižvelgti kiekvienu atveju atskirai nustatant trečiąsias šalis, kurių piliečiams taikomas arba netaikomas vizos reikalavimas, išdėstyti Reglamento (EB) Nr. 539/2001 -1 straipsnyje. Šie kriterijai susiję su: „neteisėta imigracija, viešąja tvarka ir saugumu, ekonomine nauda, visų pirma turizmu ir užsienio prekyba, taip pat su Sąjungos užsienio ryšiais su atitinkamomis trečiosiomis šalimis, ypač atsižvelgiant į žmogaus teises ir pagrindines laisves, taip pat į poveikį regionų suderinamumui ir abipusiškumui“; taip pat svarbu ypatingą dėmesį skirti atitinkamų trečiųjų šalių išduodamų kelionės dokumentų saugumui.

Reglamento (EB) Nr. 539/2001 priedai paskutinį kartą iš dalies pakeisti 2017 m. Reglamentu (ES) 2017/372 ir Reglamentu (ES) 2017/850, kuriais Gruzija ir Ukraina buvo perkeltos iš I priedo (taikomas vizos reikalavimas) į II priedą (bevizis režimas). Komisija taip pat pateikė dar du pasiūlymus dėl Kosovo ir Turkijos. Reglamentas (EB) Nr. 539/2001 šiuo metu kodifikuojamas; todėl visos nuorodos į šį reglamentą pasiūlyme turės būti pakeistos nuorodomis į kodifikuotą reglamentą, kai jis įsigalios, o tai greičiausiai įvyks iki 2018 m. pabaigos.

•Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

Užtikrinti, kad prie Reglamento (EB) Nr. 539/2001 pridedami trečiųjų šalių sąrašai būtų išsamūs ir naujausi, itin svarbu, siekiant palengvinti valstybių narių išorės sienų kirtimą. Savo komunikate „Bendros vizų politikos priderinimas prie naujų uždavinių“ Komisija pabrėžė, kad tai itin svarbu, siekiant užtikrinti erdvės be vidaus sienų kontrolės saugumą ir tinkamą veikimą. Tų pačių tikslų siekiama ir Komisijos pasiūlymais iš dalies pakeisti Vizų kodeksą (Reglamentas (EB) Nr. 810/2009) ir VIS reglamentą (Reglamentas (EB) Nr. 767/2008), kuriuos šiuo metu svarsto teisėkūros institucijos. Be to, siūlomu Reglamentu dėl Sąjungos informacinių sistemų sąveikumo sistemos sukūrimo, siekiama sutelkti ir visapusiškai sustiprinti Sąjungos informacines priemones, taikomas sienų valdymo, migracijos ir saugumo srityse.

Reglamentu (ES) 2017/2226, kuriuo sukuriama atvykimo ir išvykimo sistema (AIS), toliau didinamas Sąjungos išorės sienų saugumas ir gerinamas jų valdymas. Šiuo reglamentu pirmiausia siekiama pagerinti trečiųjų šalių piliečiams taikomų patikrinimų kertant sieną kokybę ir užtikrinti sistemingą ir patikimą užsibuvusių asmenų tapatybės nustatymą. Todėl būsima atvykimo ir išvykimo sistema (AIS) bus svarbi užtikrinant, kad trečiųjų šalių piliečiai Šengeno erdvėje be vizos būtų teisėtai, ir padės užkirsti kelią šalių, kurioms taikomas bevizis režimas, piliečių neteisėtai migracijai.

Reglamentu (ES) 2018/1240, kuriuo sukuriama Europos kelionių informacijos ir leidimų sistema (ETIAS), bus šalinamas informacijos apie keliautojus, kuriems netaikomas vizos reikalavimas kertant išorės sienas, trūkumas. Sistema nustatys, ar trečiųjų šalių piliečiai, kuriems netaikomas vizos reikalavimas, atitinka reikalavimus ir ar dėl tokios kelionės gali kilti saugumo, nelegalios imigracijos rizika arba didelė epidemijos rizika.

2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

•Teisinis pagrindas

Teisinis pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 77 straipsnio 2 dalies a punktas, kuriame nustatytos bendros vizų politikos priemonės.

•Subsidiarumas, proporcingumas ir priemonės pasirinkimas

Kadangi Sąjunga nustatė bendrą vizų politiką, be kita ko, Reglamentu, kuriuo nustatomi šalių, kurių piliečiams netaikomas vizos reikalavimas ir kurių piliečiams toks reikalavimas taikomas, sąrašus (Reglamentas (EB) Nr. 539/2001), trečiųjų šalių piliečiams taikomą režimą nustatyti arba pakeisti galima tik Sąjungos teisėkūros procedūra priimtu aktu, kuriuo iš dalies keičiamas tas reglamentas. Valstybės narės negali veikti atskirai. Jokių kitų (ne teisėkūros) galimybių pasiekti šį politikos tikslą nėra.