KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS VADOVŲ TARYBAI 2013 m. prekybos ir investavimo kliūčių ataskaita /* COM/2013/0103 final */





KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS VADOVŲ TARYBAI 2013 m. prekybos ir investavimo kliūčių ataskaita ĮŽANGA 2012 m. Komisija Europos Vadovų Tarybai pateikė antrąją Prekybos ir investavimo kliūčių ataskaitą (toliau – PIKA). Ataskaita parengta vykdant strategijoje „Europa 2020“[1] numatytą įsipareigojimą, vėliau patvirtintą Komisijos komunikate „Prekyba, augimas ir tarptautinė arena“[2]. Šiame komunikate įsipareigota: „nuo 2011 m. kasmet pavasario Europos Vadovų Tarybai parengsime prekybos ir investicijų kliūčių ataskaitą, kuri bus mūsų pagrindinė priemonė prekybos kliūtims ir protekcionistinėms priemonėms stebėti ir kuria remiantis bus imamasi atitinkamų įgyvendinimo užtikrinimo veiksmų“. Ataskaitoje siekiama pabrėžti atrinktas pagrindines kliūtis, su kuriomis susiduria Europos Sąjungos (ES) įmonės, ir apskritai didinti informuotumą apie tai, kaip svarbu šalinti prekybos kliūtis taip, kad bendrovės galėtų gauti kuo didesnę naudą iš pasaulio rinkos, atsižvelgiant ne tik į derybų su ES prekybos partneriais daugiašaliu ir dvišaliu lygmenimis rezultatus, bet ir į kitus įsipareigojimus, kurių imamasi skatinant laisvą prekybą, pvz., Didžiojo dvidešimtuko (G20) susitikimuose. Atsižvelgiant į užsitęsusią ES ekonominę stagnaciją, ši trečioji ataskaita dar svarbesnė, kaip mūsų patekimo į rinką strategijos ramstis bei ambicingos ES derybų darbotvarkės priedas. Kaip paaiškinta Komisijos tarnybų darbiniame dokumente dėl augimo išorės šaltinių[3], išorinės paklausos poveikis ekonominei plėtrai padidės ateityje, nes 90 proc. viso pasaulio ekonomikos augimo iki 2015 m., manoma, bus sukoncentruota ne ES. Be to, vis daugėjant regioninių ir pasaulinių tiekimo grandinių sąsajų, ES turi pateisinti savo, kaip pagrindinio vertybių nustatytojo, vaidmenį pasauliniu mastu – ar tai būtų gamyba, tyrimai ir plėtra, dizainas ir t. t. Kad būtų visiškai panaudotas šis potencialas, ryšių su naujais pasauliniais ekonomikos augimo centrais – kurie iš esmės aprašyti 2012 m. PIKA – sustiprinimas yra esminis dalykas užtikrinant tvarų ES ekonomikos atsigavimą. Šiuo tikslu trečioje PIKA (2013 m.) aprašoma pažanga, pasiekta dėl ankstesnėse PIKA (2011 ir 2012 m.) nurodytų kliūčių, kurios ir toliau kelia grėsmę ES eksportuotojams ir kurių kol kas nebuvo galima visiškai pašalinti. Be to, 2013 m. PIKA taip pat akcentuojama nemažai naujų kliūčių, kurios atsirado 2012 m. ir nusipelno Komisijos ir valstybių narių suderintų veiksmų ir politinių prioritetų nustatymo tam tikrose pagrindinėse rinkose. Tai, kad šioje ataskaitoje akcentuojami kai kurie ES strateginiai partneriai, be abejo, nereiškia, kad reikėtų neatsižvelgti į kliūtis kitose rinkose. Priešingai, Komisija aktyviai bendrauja su daug platesne prekybos partnerių grupe, siekdama pagerinti ES įmonių patekimo į rinką sąlygas, nes jos vis dar patiria daug prekybos kliūčių. Prekybos kliūčių stebėjimas PIKA yra ataskaita, kuria įvertinamos, stebimos ir šalinamos prekybos kliūtys, su kuriomis susiduria ES eksportuotojai. Šiomis ataskaitomis siekiama skirtingų tikslų, nors jie techniškai ir sutampa tam tikru mastu: Visų pirma, ir, kaip minėta, PIKA akcentuojamos atrinktos pagrindinės kliūtys, su kuriomis susiduria ES įmonės tam tikrose rinkose. Ja siekiama didinti informuotumą politiniu lygmeniu, kad svarbu prioritetine tvarka šalinti šias kliūtis. Antra, prekybą galimai ribojančių priemonių stebėsena[4] (devintoji ataskaita, paskelbta 2012 m. birželio mėn.) yra platesnė priemonė nustatyti priemones, priimtas atsižvelgiant į finansų ir ekonomikos krizę. Šios priemonės parodė, kad protekcionizmas augo daugelio mūsų partnerių rinkose, visų pirma keliose sparčiai augančios ekonomikos šalyse įgyvendinant industrializacijos politiką, dažnai grindžiamą vietiniais reikalavimais ir importo pakeitimo praktika. Trečia, atsižvelgdamas į patekimo į rinką strategiją, pagal konkretų Tarybos prašymą nuo 2009 m. Prekybos GD taip pat taiko išsamesnę „pagrindinių kliūčių priemonę“. Ji padėjo iš viso atrinkti 220 kliūčių 32 rinkose. Siekiama nustatyti prekybos klausimų prioritetus ir padedant valstybėms narėms ir verslo subjektams prioritetinius sąrašus, neviršijančius 10 kliūčių kiekvienai šaliai, kad daugiausia dėmesio būtų skiriama labiausiai ekonomiškai ir teisiškai svarbioms kliūtims. Sąrašas reguliariai peržiūrimas ir pridedami „hymsheets“ valstybėms narėms naudotis, siekiant užtikrinti, kad būtų siunčiami suderinti signalai. Priemonė, be abejo, apima šešias PIKA minėtas šalis, taip pat, pvz., kliūtis Ukrainoje, Indonezijoje, Meksikoje, Tailande ar Izraelyje. Kaip ir 2012 m. ataskaitoje, šioje ataskaitoje akcentuojamos patekimo į rinką kliūtys kai kuriose ES strateginėse partnerėse, t. y., Kinijoje, Indijoje, Japonijoje, Brazilijoje[5], Rusijoje ir Jungtinėse Amerikos Valstijose (JAV), dėl trijų pagrindinių priežasčių. Pirma, šios atrinktos partnerės yra pagrindinė ES eksporto rinka, kalbant apie prekes (40,9 proc. prekių eksporto 2010 m.), paslaugas (40,0 proc.) ir tiesiogines užsienio investicijas (41,1proc. skiriamų TUI vertės): JAV yra pirmoji ES eksporto rinka, Rusija ‑ antroji, Kinija ‑ ketvirtoji, Japonija ‑ šeštoji, Indija ‑ aštuntoji ir Brazilija ‑ devintoji. Antra, be dešimties didžiausių savo eksporto rinkų, ES jau turi lengvatinius prekybos ryšius su kitais partneriais: Norvegija ir Šveicarija turi teisę patekti į vidaus rinką, atitinkamai per Europos ekonominę erdvę ir atskirus susitarimus; sudarytos muitų sąjungos su Turkija; ir nuo 2011 m. laisvosios prekybos susitarimas (LPS) su Pietų Korėja. Taigi prekybos santykiams su šiais keturiais partneriais yra sudarytos palankesnės sąlygos naudojant konkrečias prekybos priemones, kuriomis galima šalinti prekybos kliūtis, priešingai nei yra šešių pagrindinių partnerių, nurodomų šioje ataskaitoje, atveju. Galiausiai, šie strateginiai partneriai atstovauja rinkoms, kuriose yra daug augimo galimybių ES prekybai ir investicijoms. Augančios ekonomikos šalyse, pvz., Brazilijoje, Indijoje, Kinijoje ir tam tikra prasme Rusijoje, t. y. vadinamosiose BRIC šalyse, iš tikrųjų ir toliau daugės būsimų galimybių ES įmonėms. Per 2007–2011 m. laikotarpį, Pasaulio banko duomenimis[6] Kinijos BVP augimas vidutiniškai buvo 9,3 proc., Indijos ‑ 6,9 proc., Rusijos ‑ 4,3 proc. ir Brazilijos ‑ 2,7 proc. Priešingai, ES BVP per tą laikotarpį vidutiniškai sumažėjo 0,2 proc. ir gali likti panašus per ateinančius trejus metus, pagal Komisijos 2012 m. rudens prognozes[7] metinis augimas per 2012 – 2014 m. gali būti vidutiniškai 0,4 proc. Tai reiškia, kad eksportas į šias šalis turi suvaidinti lemiamą vaidmenį įgyvendinant būsimą ES eksporto augimą, kurio vidurkis 2012 – 2014 m. numatytas 3,6 proc. Prekybos balansas ne tik švelnino krizės padarinius nuo 2010 m., jis taip pat numatomas kaip pagrindinė ekonomikos augimo varomoji jėga 2013 m., kaip buvo 2011 m. ir 2012 m. Tačiau prekyba su strateginiais partneriais, kaip nurodyta šioje ataskaitoje, nors ir buvo labai reikšminga, tačiau nebuvo išnaudotas visas potencialas, iš dalies dėl to, kad šios rinkos auga labai greitai ir labai tikėtina, kad taip bus ir toliau, bet daugiausia todėl, kad nėra pakankamai atviri ES eksportui. Tai, kad ši tendencija pasitvirtino 2012 m. ir kad padėtis dar labiau pablogėjo kai kuriose šiose pagrindinėse rinkose, pateisina, jog pagrindinis dėmesys šiais metais vėl skiriamas šiems konkretiems partneriams. Pernelyg dažnai ES bendrovės vis dar patiria didelių kliūčių patekti į šias užsienio rinkas. Dažniausia kliūčių forma – netarifinės kliūtys (NTK), pavyzdžiui, techniniai reglamentai ir atitikties įvertinimo procedūros, pernelyg sudėtingos muitinės procedūros ar netinkamas intelektinės nuosavybės teisių (INT) užtikrinimas. ES veiksmingai sprendė šiuos klausimus patekimo į rinką partnerystės priemonėmis. Tačiau atsižvelgiant į tai, kad šios kliūtys dažnos tose srityse, kur daugiašalės prekybos metodai vis dar pakankamai neišsamūs ‑ pvz., viešųjų pirkimų ir eksporto apribojimų srityse ‑ toliau plėtoti disciplinas, susijusias ne vien su dabartinėmis PPO taisyklėmis, pagal prekybos derybų darbotvarkę išlieka vienas svarbiausių prioritetų. Todėl pastaraisiais metais, kartu stengdamasi užtikrinti vykdymą, ES aktyviai vykdė ambicingą derybų darbotvarkę. LPS su Korėja įsigaliojo 2011 m. liepos 1 d. ir jau pradėjo teikti didelės ekonominės naudos ES įmonėms ir vartotojams. Dvišalės prekybos derybos užbaigtos su Centrine Amerika, taip pat Peru ir Kolumbija, ir šiems susitarimams pritarė Europos Parlamentas 2012 m. gruodžio mėn. Užbaigtos derybas dėl glaudaus bendradarbiavimo ir visapusiško laisvosios prekybos susitarimo (GBVLPS) su Ukraina, įskaitant plataus poveikio nuostatas techninėje ir reglamentavimo srityse, o 2012 m. gruodžio mėn. užbaigtos derybos dėl LPS su Singapūru. Prekybos derybose su Kanada pasiektas galutinis etapas. Šiuo metu dar vyksta derybos su Indija, MERCOSUR, Malaizija, Armėnija, Gruzija ir Moldova, 2012 m. taip pat pradėtos derybos su Vietnamu. 2011 m. gruodžio mėn. Taryba leido pradėti GBVLPS derybas su Maroku. Kalbant apie Japoniją, po rezultatyvaus bendradarbiavimo apimties nustatymo, įskaitant specialias nuostatas, susijusias su NTK, 2012 m. lapkričio mėn. Taryba leido pradėti derybas dėl LPS. Kalbant apie JAV – svarbiausią ES prekybos partnerį, šiuo metu rengiamasi pradėti derybas dėl LPS. Darbo vietų kūrimo ir ekonomikos augimo aukšto lygio darbo grupė pateikė galutinę ataskaitą, kurioje rekomenduojama derėtis dėl visapusiškos transatlantinės prekybos ir investicijų partnerystės. Pradėtos parengiamosios derybos su Tunisu, Jordanija, Egiptu ir Maroku, siekiant pradėti derybas dėl GBVLPS, kai šios šalys bus pasirengusios. Galiausiai, taip pat vyksta diskusijos su Indonezija, Tailandu ir Filipinais, atsižvelgiant į galimas prekybos derybas, kurios papildytų šią sudėtingą LPS darbotvarkę ASEAN regione. Po Rusijos įstojimo į PPO, svarbaus prekybos įvykio 2012 m., atsivėrė naujos perspektyvos vykstančiose derybose dėl naujo susitarimo, kuriuo turi būti pakeistas Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimas (PBS). Remiantis diskusijomis ES ir Kinijos viršūnių susitikime vyksta parengiamasis darbas siekiant pradėti derybas dėl atskiro investicijų susitarimo. Galiausiai, kalbant apie dvi didžiausias ekonomikas pasaulyje, JAV ir Kiniją, ES dalyvauja aukšto lygio dialoge su abiem šalimis, inter alia, dėl patekimo į rinką kliūčių. Prekybos derybos ir pastangos užtikrinti vykdymą turi būti tarpusavyje derinamos siekiant užtikrinti ES įtraukimą į pasaulines vertės grandines ir užtikrinti prognozuojamas įmonių veiklos sąlygas visame pasaulyje. Be atkaklios vykdymo strategijos, įgyvendinamos per prekybos diplomatiją, ginčų sprendimą ir derybas, ir reikiamų veiksmų įvairiais lygmenimis, taip pat aukščiausiu politiniu lygmeniu ypač aukščiausio lygio susitikimuose su trečiosiomis šalimis, ES negali užtikrinti vienodų sąlygų verslo bendrijai pasaulio rinkoje. Komisija, valstybės narės ir pramonė turi toliau kartu dirbti pagal patekimo į rinką strategiją, siekiant užtikrinti, kad būtų pašalintos kliūtys trečiosiose šalyse, ir kad būtų sutrukdyta kurti naujas kliūtis. Tokiu būdu ES bendrovėms bus lengviau patekti į greitai besiplečiančias užsienio rinkas ir veiksmingai prisidėti prie ES ekonomikos atsigavimo. Šios trečiosios PIKA struktūra yra tokia: 1 dalyje aprašyta pažanga, pasiekta dėl paskutinėje ataskaitoje nustatytų kliūčių, ir tolesnės veiksmų galimybės srityse, kuriose pažanga kol kas nepatenkinama. 2 dalyje nurodomos naujos kliūtys, dėl kurių siūloma prioriteto tvarka ateityje imtis veiksmų. 3 dalyje apžvelgiama, kaip būtų veiksmingiausia derinti turimas priemones siekiant šalinti prekybos kliūtis. 1. KLIŪTYS 2012 M. KOKIA PADARYTA PAŽANGA? 2012 m. PIKA buvo nurodytos 25 kliūtys šešiose prekybos partnerėse ir regionuose (JAV, Kinija, Japonija, Indija, Rusija bei Brazilija ir Argentina). Šios kliūtys laikytos labai svarbiomis ES įmonėms, atsižvelgiant į galimą ekonominį ar sisteminį poveikį ir šalių, kuriose tos kliūtys atsirado, strateginę svarbą. Šie patekimo į rinką klausimai ES dvišaliuose prekybos santykiuose su atitinkamomis šalimis pripažinti pagrindiniu prioritetu. Tai reiškia, kad Komisija nuolat kėlė juos visuose dvišaliuose susitikimuose, dažnai aukščiausiu politiniu lygiu (pvz., aukščiausiojo lygio susitikimuose). Be to, taip pat reikėtų paminėti, kad Rusijai įstojus į PPO 2012 m. rugpjūčio 22 d. atsirado galimybių išspręsti daug ilgalaikių patekimo į rinką problemų, nors šio proceso metu atsirado ir naujų kliūčių. Šioje dalyje bus apžvelgta pažanga, padaryta 2012 m. Kai kuriais atvejais pažanga reiškė visišką kliūties pašalinimą. Kitais atvejais, nors ir pasiekta tam tikro pagerėjimo, kliūtis iš dalies liko. Dėl keleto kliūčių padėtis, nepaisant daugelio veiksmų, pablogėjo palyginti su praeitais metais. Šioje dalyje analizė atliekama pagal šias tris kategorijas, atsižvelgiant į pasiektos pažangos laipsnį. a. Kliūtys, dėl kurių padaryta esminės pažangos Kalbant apie Kiniją, teigiamų pokyčių įvyko dėl ES veiksmų, kuriais siekiama spręsti žaliavų eksporto apribojimus. ES ir JAV 2009 m. birželio 23 d. pradėjo PPO ginčų sprendimo bylą, prie jų prisijungė Meksika. 2012 m. sausio 31 d. Apeliacinės tarybos ataskaitoje pritarta visiems pagrindiniams ES reikalavimams ir patvirtintos 2011 m. liepos mėn. kolegijos padarytos išvados. Ji patvirtino, kad Kinijos eksporto apribojimai dėl kelių rūšių pramonės žaliavų pažeidė Kinijos įsipareigojimus PPO ir kad apribojimų nebuvo galima pateisinti aplinkos apsaugos ir išsaugojimo politika. Tai buvo didžiulė ekonominė ir sisteminė sėkmė užtikrinant taisyklių, kurių Kinija sutiko laikytis prisijungdama prie PPO, laikymąsi. Kinijai suteikta laiko iki 2012 m. gruodžio 31 d. įgyvendinti sprendimą; metų pabaigoje ji paskelbė apie įgyvendinimo priemones, kuriomis panaikinami eksporto muitai ir kvotos. Tačiau beveik visiems produktams, kuriems anksčiau buvo taikomos kvotos, Kinija taiko eksporto licencijų reikalavimus. Komisija toliau atidžiai stebės padėtį ir eksporto plėtrą bei visų pirma naujai įvestus eksporto licencijų reikalavimus. 2012 m. kovo 13 d. Kinijai iškelta nauja byla, nes ES, JAV ir Japonija paprašė konsultacijų dėl Kinijos eksporto apribojimų, taikomų retiesiems žemės metalams, volframui ir molibdenui. Kolegija sudaryta ir tikimasi, kad sprendimas bus priimtas iki 2013 m. pabaigos. Kalbant apie Indiją, praeitų metų PIKA paskelbta apie pažangą, padarytą dėl kiekybinių apribojimų, kurie 2010 m. įvesti medvilnės eksportui, t. y. medvilnės verpalams ir medvilnės žaliavai. 2011 m. rugpjūčio mėn. Indijos vyriausybė iš tiesų panaikino visus likusius kiekybinius apribojimus medvilnės žaliavai. Tačiau šiai pažangai kilo grėsmė iš karto po 2012 m. PIKA paskelbimo, nes naujas dalinis draudimas buvo įvestas 2012 m. kovo 5 d., prieš oficialiai jį panaikinant gegužės 4 d. Po dvišalių ir sektorių derybų su Indijos vyriausybe ES sulaukė Indijos įsipareigojimų netaikyti eksporto apribojimų kitą sezoną. Praėjusių metų PIKA buvo nurodyta tam tikra pažanga dėl Japonijos. Po ES ir Japonijos aukščiausiojo lygio susitikimo 2011 m. gegužės mėn. buvo pradėtas bendradarbiavimo apimties tyrimas siekiant nustatyti būsimų derybų dėl LPS apimtį ir siekius. Atliekant šį tyrimą 2012 m. buvo aptartas išsamus NTK sąrašas. Dėl kai kurių iš šių nustatytų problemų bendradarbiavimo apimties tyrimas jau davė rezultatų, ir šios į sąrašą įtrauktos NTK jau yra pašalintos: dėl ekologiško maisto, alkoholinių gėrimų didmeninės prekybos licencijavimo, skaidrumo, Japonijos ir ES savitarpio pripažinimo susitarimo dėl vaistų gerosios gamybos praktikos taikymo išplėtimo 12 naujų ES valstybių narių ir dviejų maisto priedų nurodymo, be to, padaryta didelė pažanga sprendžiant klausimus, susijusius su pirotechnikos saugos įtaisais automobilių sektoriuje ir vaistų kainodaros nuspėjamumu. Japonija taip pat priėmė sprendimą panaikinti draudimą importuoti iš Prancūzijos ir Nyderlandų jaunesnių nei 30 mėnesių amžiaus galvijų jautieną. Šiuo metu nagrinėjamos paraiškos iš kitų valstybių narių. Tikimasi, kad realiai rinka turėtų būti atverta 2013 m. pavasarį. Kai kuriais kitais atvejais, pavyzdžiui, radijo įrangos, medicinos prietaisų, automobilių ar farmacijos pramonės, tolesnių veiksmų, siekiant spręsti ES rūpimus klausimus, Japonija turėtų imtis iki 2013 m. kovo mėn. pabaigos. Dėl likusių klausimų, būsimos derybos dėl LPS turėtų padėti pasiekti didesnės pažangos. 2012 m. rugpjūčio 22 d. prie PPO prisijungus Rusijai pirmą kartą įtvirtinti Rusijos importo tarifai. Pagrindinis poveikis buvo 2008 m. krizės metu įvesto tarifų padidinimo panaikinimas. b. Kliūtys, dėl kurių pasiekta tam tikros pažangos 2011 m. PIKA buvo nurodyta, kad atkaklūs Komisijos veiksmai davė rezultatų dėl vienos iš sudėtingiausių problemų dvišalės prekybos su Kinija trukdžių sąraše. Svarbi pažanga 2011 m. pirmoje pusėje padaryta dėl vadinamosios „vietos inovacijų“ politikos, kuri pagrįsta principu, kad viešuosiuose pirkimuose leidžiami tik inovatyvūs produktai, kurių intelektinės nuosavybės teisės yra Kinijos kilmės. 2011 m. liepos mėn. pradžioje Finansų ministerija panaikino tris pagrindines nuostatas, be to, paskelbti politiniai pranešimai aukščiausiu lygmeniu. Tačiau vis dar akivaizdu, kad regionų lygmeniu yra skelbiami teisės aktai, kuriuose reikalaujama sinchronizuoti technologijų standartus su vietos inovacijų plėtra (pvz., Guangdong vyriausybės reglamentas, įsigaliojęs 2012 m. kovo mėn.). Be to, vietos inovacijų aspektai toliau iškyla viena ar kita forma, pavyzdžiui, informacijos saugumo standartuose, rengiamuose pagal daugiapakopės apsaugos sistemą (DPAS), naujuose viešųjų pirkimų kataloguose dėl pareigūnams arba partijų lyderiams skirtų automobilių, arba Nacionalinės plėtros ir reformų komisijos (NPRK) parengtame naujo katalogo dėl strateginių besivystančių pramonės šakų projekte. Todėl pažanga yra netvirta: neatrodo, kad vietos inovacijų atsiejimas nuo viešųjų pirkimų yra tvirtai nustatyta politika, be to, reikia ir toliau vykdyti stebėseną, nes pastaruoju metu priimami vis sudėtingesni teisės aktai. Standartizacijos ir techninio reglamentavimo srityje toliau susirūpinimą kėlė Kinijos kliūtys informacijos saugumo sektoriuje, kurios buvo pripažintos prioritetu (pvz., Valstybinio komercinės kriptografijos biuro (VKKB) reglamentas dėl komercinio šifravimo ir DPAS). Tam tikra nedidelė pažanga[8] padaryta, tačiau vis dar yra sunkumų dėl VKKB leidimų gaminiams, kuriuose naudojamos šifravimo technologijos, gavimo ir DPAS įgyvendinimo. Kitas svarbus klausimas yra Kinijos eksporto finansavimo sąlygos ir subsidijos. Skatindama nacionalinių lyderių eksportą didelio kapitalo ir dažnai pažangių technologijų sektoriuose, Kinija naudoja eksporto kreditus, kurie kelia klausimų dėl EBPO ir PPO taisyklių. 2012 m. buvo padaryta tam tikra pažanga, kadangi Kinija pranešė, kad ji iš esmės yra pasirengusi pradėti tarptautines derybas dėl eksporto finansavimo sąlygų. Pirmasis tarptautinės darbo grupės susitikimas įvyko 2012 m. lapkričio mėn. ir Kinija pasiūlė surengti kitą sesiją 2013 m. gegužės mėn. Tačiau derybų proceso pradžia nebuvo lengva. Siekiant, kad tarptautinės darbo grupės dalyviai galėtų neoficialiu lygmeniu aptarti eksporto kreditų klausimams, ES tuo tarpu surengs techninį susitikimą 2013 m. kovo mėn. Praeitais metais PIKA paminėta, kad esminės pažangos nepadaryta Indijoje atveriant užsienio investicijoms tam tikrus sektorius, pavyzdžiui, mažmeninės prekybos, teisinių paslaugų, apskaitos, draudimo, bankininkystės ir finansinių paslaugų. Taip pat nurodyta, kad susirūpinimas išlieka dėl pašto sektoriaus reformos ir galimo neigiamo poveikio skubaus pristatymo paslaugoms. Tačiau 2012 m., panašu, kad vyriausybė ėmėsi įgyvendinti ekonominių reformų darbotvarkę. Konkretūs rezultatai šiame procese yra mažmeninės prekybos (vieno ir daugiau prekių ženklų prekėmis) atvėrimas TUI ir sprendimas padidinti TUI į oro linijų bendroves. Kitos reformos, kurias svarsto Parlamentas, yra bankininkystės reformos ir draudimo sektoriaus atvėrimas TUI; šios reformos patvirtintų vyriausybės ketinimą tęsti ekonomikos reformą. Be to, Indijoje, tam tikra pažanga padaryta dėl telekomunikacijų saugumo patikrinimo reikalavimų. Pirma, kalbant apie 2010 m. nustatytus telekomunikacijų įrangos saugumo reikalavimus: galiausiai jie buvo iš dalies pakeisti, siekiant panaikinti labiausiai varžančias sąlygas, visų pirma, buvo panaikintas pradinis reikalavimas atskleisti pirminį programos tekstą (angl. source codes). Susirūpinimą toliau kelia reikalavimas sertifikuoti įrangą, skirtą naudoti saugos tikslais Indijoje, kuris prieštarauja tarptautinei praktikai, kai pasikliaujama abipusiu pripažinimu. Indija ilgą laiką taiko Indijos standartizacijos biuro (ISB) sertifikavimo tvarką importuojamoms ir eksportuojamoms padangoms. 2012 m. rugsėjo mėn. Indija panaikino vieną iš labiausiai varžančių sistemos elementų, t. y. draudimą prekiauti IS ženklu (Indijos standartas) pažymėtomis padangomis ne Indijos rinkoje. To jau seniai prašė ES pramonės įmonės. Tačiau lieka problemų dėl padangų sertifikavimo (mokesčiai už padangą, ilgos procedūros, patikrinimus, gamykliniai tikrinimai, reikalavimas pateikti banko garantijas ir kt.). Dėl ISB sertifikavimo taikymo plieno produktams, Indija atidėjo tam tikrų produktų sertifikavimo reikalavimų įsigaliojimą iki 2013 m. kovo mėn. (anksčiau – 2012 m. rugsėjo mėn.). Tačiau sertifikavimo reikalavimai išlieka neproporcingi ir neatitinka tarptautinės praktikos šioje srityje (gamykliniai patikrinimai, ilgi terminai, pernelyg išsamus tikrinimas, mokesčiai). Apie sertifikavimo tvarką, skirtą padangoms ir plieno gaminiams, Indijai pranešta pagal PPO susitarimą dėl techninių prekybos kliūčių (TPK susitarimas) ir šis klausimas nuolat svarstomas Techninių prekybos kliūčių komitete. Kalbant apie JAV, praėjusių metų PIKA nurodyta pažanga pasitvirtino. PIKA buvo nurodyta, kad pažanga pasiekta dėl „100 proc. skenavimo“ teisės aktų. Iš tiesų, dėl keleto veiksmų, kurių, be kita ko, ėmėsi ir ES, JAV vidaus saugumo departamentas atidėjo 100 proc. konteinerių skenavimo reikalavimų, kurie turėjo įsigalioti 2012 m. liepos mėn., taikymą dviem metams. Atlikusios prekybos politikos peržiūrą JAV patvirtino, kad 100 proc. skenavimo reikalavimas neįsigalios anksčiau nei 2014 m. liepos 1 d. Teisės aktuose reikalavimas vis dar numatytas, tačiau jo įgyvendinimo terminas pasikeitė. Vidaus saugumo sekretorius turi teisę pratęsti reikalavimo įsigaliojimo terminą dar kartą, tačiau sprendimas dėl tokio pratęsimo dar nepriimtas. Be to, nors JAV lieka problemų dėl minėtų teisės aktų, tam tikros pažangos pasiekta dėl „Buy American“ („Pirk amerikietišką“) teisės aktų. 2009 m. finansinės krizės metu priimto skatinamojo paketo, kuris apėmė ambicingas „Buy American“ nuostatas, galiojimas baigėsi 2011 m. rugsėjo mėn. ir nebuvo pratęstas. 2013 m. sausio 25 d., praėjus aštuoniems mėnesiams po to, kai buvo pradėtos PPO ginčų sprendimo konsultacijos dėl prekybos ribojimo priemonių, Argentina panaikino neautomatines importo licencijas. Tai svarbus žingsnis ir nuolatinių ES pastangų pasiekti, kad Argentina laikytųsi įsipareigojimų PPO, rezultatas bei ženklas, kad PPO ginčų sprendimo mechanizmas veikia pagal paskirtį. Tačiau tai nedaro poveikio likusioms prekybos ribojimo priemonėms, taikomoms Argentinoje. 2013 m. sausio 28 d. ES paprašė PPO kolegijos siekti kitų dviejų neteisėtų priemonių panaikinimo (žr. kitą dalį). c. Kliūtys, dėl kurių 2012 m. nepasiekta pažangos Nepaisant veiksmų, kurių ES ėmėsi 2012 m., įskaitant kai kuriais atvejais klausimų sprendimą aukščiausiame politiniame lygmenyje, nebuvo galima pasiekti reikšmingos pažangos dėl kai kurių kliūčių, kurios liks 2013 m. prioritetų sąraše. Dvišaliuose santykiuose su Kinija investavimas išlieka svarbi sritis atsižvelgiant į didžiulį potencialą, kurį siūlo ši šalis. Vis dėlto investavimo kliūtys išlieka ir per paskutinius metus padėtis beveik nepagerėjo. Užsienio investicijų katalogas, kuris buvo peržiūrėtas 2011 m. pabaigoje, nuvylė, nes jame liberalizuotos tik kelios sritys, o kai kuriose kitose srityse patekimo į rinką sąlygos dar labiau apribotos. Pavyzdžiui, padėtis pablogėjo užsienio investicijų automobilių pramonės „sudedamųjų dalių gamybos“ sektoriuje, kuriame teisinių „ribojimų nebuvo“ iki 2011 m. užsienio investicijų katalogo priėmimo. 2011 m. pabaigos kataloge dabar ribojamos elektrinių transporto priemonių baterijoms skiriamos investicijos, kurios gali siekti ne daugiau kaip 50 proc. Nors 2012 m. rugsėjo 20 d. ES ir Kinijos aukščiausiojo lygio susitikime abi šalys dar kartą patvirtino norą ruoštis pradėti derybas dėl investicijų, tęsiami pradiniai dviejų administracijų ryšiai, nes abiejose pusėse vis dar vyksta vidinis pasiruošimas. 2012 m. išsakyta daug oficialių pareiškimų dėl atvirumo investicijoms gerinimo, ypač paslaugų srityje. Bus matyti, ar bus imtasi realių veiksmų. 2011 m. Kinija priėmė nacionalinę saugos peržiūros priemonę dėl susijungimų ir įsigijimų, susijusių su užsienio investuotojais, pagal kurią Kinija galėtų blokuoti užsienio įsigijimus dėl nacionalinio saugumo priežasčių. Galutinė priemonė priimta 2011 m. rugsėjo mėn. Problema yra ne tokios priemonės nustatymas per se (tokios priemonės taip pat egzistuoja kai kuriose ES valstybėse narėse), bet tai, kad ji taikoma labai plačiai – tiek sektorių, tiek nacionalinio saugumo apibrėžties atžvilgiu – daug plačiau nei leidžia sutarti tarptautiniai (EBPO) principai. Jokios pažangos nepadaryta ir mums žinoma apie atvejį dėl bendros su EB bendrove įmonės, kuriai šiuo metu taikoma TUI patikros priemonė, kurios procedūros ir taisyklės vis dar neaiškios ir neprognozuojamos, taip sukuriant didelį netikrumą ir atgrasant potencialius investuotojus. Nauja Indijos telekomunikacijų politikos sistema vis dar rengiama, tačiau kai kuriose jau paskelbtose politikos dalyse yra vietinio turinio reikalavimų (ne mažiau kaip 30proc.), pagal kuriuos atliekant viešųjų pirkimų procedūras suteikiamas pranašumas šalies viduje pagamintai įrangai ir elektroniniams gaminiams. Panašios nuostatos įtvirtintos ir kitose pramonės srityse, pavyzdžiui, atsinaujinančios energijos ir saulės energijos gamybos. Kadangi Indija nėra Sutarties dėl viešųjų pirkimų šalis, tokie politikos pokyčiai kelia gana didelį susirūpinimą, ypač atsižvelgiant į dabartines derybas dėl LPS, nes jie patvirtina Indijos ketinimą skatinti nacionalinius lyderius svarbiausiuose pramonės sektoriuose, kuriuose ES veiklos vykdytojai turi Indijoje didelių interesų. Todėl tokia politika gali kelti pavojų dabartinėms verslo galimybėms Indijoje. Kaip kitą nerimą keliantį pokytį svarbu išskirti tai, kad Indija planuoja nustatyti vietinio turinio reikalavimus, saugumo sumetimais taikytinus privatiems asmenims įsigyjant telekomunikacijų įrangą – šis projektas pramonei kelia didelį susirūpinimą. Kaip ataskaitoje nurodyta praeitais metais, tam tikra pažanga 2011 m. padaryta santykiuose su Indija dėl sanitarijos ir fitosanitarijos (SFS) klausimų. Konkrečiau, pasiekta geresnių perspektyvų atitikties tarptautiniams standartams galvijų genetinės medžiagos (spermos) srityje. Tačiau, nepaisant Indijos įsipareigojimo iš dalies pakeisti šias importo sąlygas, 2012 m. nepadaryta realios pažangos. Komisija imasi tolesnių veiksmų santykiuose su Indija šiuo klausimu, tačiau išlieka susirūpinusi dėl bendros Indijos pozicijos išlaikyti nepagrįstas ir nereikalingas SFS priemones, dėl kurių jos žemės ūkio ir maisto produktų rinka lieka uždaryta importui. 2011 m. nepadaryta pažangos dėl kliūčių, nustatytų MERCOSUR šalyse, kur, priešingai, pastebėjome tolesnių protekcionistinių tendencijų, ypač atsižvelgiant į priemones, taikomas Argentinoje ir Brazilijoje. Dėl kai kurių šių kliūčių (pvz., apribojimų jūrų transporto sektoriuje ir žaliavų eksporto apribojimų Argentinoje ir Brazilijoje) numatytos LPS derybos, kaip pagrindinis būdas aptarti šiuos klausimus. Nors derybose su MERCOSUR pažanga daroma labai lėtai, 2013 m. sausio 26 d. ministrų lygmeniu šalys susitarė, kad pasiūlymais bus apsikeista ne vėliau nei paskutinį 2013 m. ketvirtį. Apskritai importą ribojančių priemonių vis daugėja. Argentina laikosi reindustrializacijos ir importo pakeitimo politikos ir diskriminuoja importą. 2012 m. vasario mėn. Argentina įsteigė naują vieno elektroninio langelio sistemą visam importui ir nustatė pareigą importuotojui iš anksto pateikti priesaiką dėl viso importo, taip pat taikant įvairių valstybinių agentūrų patvirtinimo, kurį jos gali suteikti arba nesuteikti, procedūrą. Daugelyje sektorių tai dar prailgina ir taip ilgai trunkančias procedūras. 2012 m. balandžio mėn. ši sistema pradėta taikyti ir paslaugų sektoriuje. Be to, vis dažniau užsienio bendrovės patiria apribojimų, susijusių su pervedimais užsienio valiuta, dividendais ir mokesčiais. Be to, importuotojai turi laikytis importo pusiausvyros reikalavimų. Šios priemonės prieštarauja, visų pirma draudimui įvesti kiekybinius apribojimus, taip pat įsipareigojimui nediskriminuoti ir nacionalinio režimo principui pagal 1994 m. GATT ir Susitarime dėl importo licencijavimo tvarkos nustatytas taisykles. 2012 m. gegužės 25 d. ES paprašė PPO ginčų sprendimo konsultacijų dėl neautomatinių licencijų (kurios buvo panaikintos 2013 m. sausio mėn. – žr. pirmiau), išankstinių priesaika patvirtinamų importuotojo deklaracijų ir importo pusiausvyros reikalavimų, tačiau liepos mėn. konsultacijos nedavė rezultatų. 2012 m. gruodžio 6 d. ES paprašė PPO priimti sprendimą dėl Argentinos taikomų prekybos ribojimo priemonių teisėtumo ir sudaryti kolegiją. Tą pačią dieną JAV ir Japonija paprašė sudaryti kolegiją dėl tų pačių priemonių. Argentina taip pat toliau taikė ribojimus perdraudimo paslaugų sektoriuje. 2011 m. vasario mėn. Argentinos draudimo reguliavimo įstaiga (Superintendencia de Seguros de la Nacion) priėmė rezoliuciją, kuria iš dalies keičiamas perdraudimo reglamentavimas. Pagrindinėmis naujojo teisės akto nuostatomis ribojamas patekimas į rinką, nes teikti šalyje perdraudimo paslaugas leidžiama tik šalies bendrovėms ar vietoje įsisteigusiems užsienio bendrovių filialams. Jokios pažangos nepadaryta. Nepagerėjo padėtis, susijusi su viešaisiais pirkimais Brazilijoje. 2010 m. Brazilija šalies viešųjų pirkimų teisėje įvedė horizontalią 25 proc. lengvatų maržą, kuri tuoj pat pradėta taikyti informacinių ir ryšių technologijų sektoriuje. Jokios pažangos 2012 m. nepadaryta. Brazilija taip pat sugriežtino savo procedūras, susijusias su tekstilės ir drabužių importu, nuo paskutinio 2011 m. ketvirčio nustačiusi griežtesnę muitinės kontrolę. Importuojamiems tekstilės gaminiams ir drabužiams taikoma pilkoji ir raudonoji muitinės procedūros. Tai reiškia, kad prekėms taikomas fizinis patikrinimas ir gali būti atliekami prekių pavyzdžių laboratoriniai tyrimai. Jokios pažangos nepadaryta. 2. KITOS REIKŠMINGOS KLIŪTYS IR ŠIŲ METŲ PIKA PRIORITETAI Be kliūčių, kurios 2012 m. PIKA nurodytos kaip neišspręstos, į vykdymo veiksmų prioritetų sąrašą įtrauktos šiais metais atsiradusios naujos patekimo į rinką kliūtys. a. Naujos kliūtys 2012 m. PIKA nurodyta, kad 2011 m. rugsėjo mėn. Brazilija padidino pramonės produktų mokestį (PPM) automobilių ir sunkvežimių, neatitinkančių kai kurių vietos gamybos sąlygų, pardavimui. Laikinas 2011 m. PPM taisykles 2012 m. spalio mėn. pakeitė naujos taisyklės 2013–2017 m. laikotarpiui, kuriose nustatytos papildomos sąlygos ir reikalavimai (vadinamoji INOVAR-AUTO paramos programa). Vietos gamintojai galės naudotis PPM mokesčio lengvata, jei jie atitiks sąlygas, susijusias, be kitų dalykų, su investicijomis į mokslinius tyrimus bei plėtrą ir vis daugiau gamybos etapų bus atliekama Brazilijoje. Mokesčių lengvatos suteikiamos kaip papildomas mokesčio kreditas, kuris yra susietas su šalyje pagaminamų automobilių dalių naudojimu. Taigi Brazilija iš esmės pratęsė 2011 m. įvestos diskriminacinės apmokestinimo tvarkos taikymą. Pagal 2013–2017 m. reglamentavimą importo nenaudai toliau skatinama vietos gamyba. Netiesioginiais mokesčiais Brazilijos gamintojams apsauga nuo importo teikiama ne tik automobilių sektoriuje. Apie problemų keliančias priemones pranešta ir kituose sektoriuose, pavyzdžiui, elektronikos ir telekomunikacijų įrangos. Susirūpinimą kelia galimas ginčytinos mokesčių praktikos taikymas ir kitose srityse, kartu siekiant subsidijuoti eksportuojančias Brazilijos bendroves. Prie nustatytų vidaus apmokestinimo problemų dar prisideda 2012 m. spalio mėn. Brazilijos sprendimas, priimtas po MERCOSUR aukščiausiojo lygio susitikimo sprendimo, padidinti tarifus 100 pozicijų iki PPO normų, darant bendro MERCOSUR tarifo išimtį. Nors tai nėra PPO įsipareigojimų pažeidimas, sprendimas neatitinka G20 politinio įsipareigojimo susilaikyti nuo importą ribojančių priemonių. Tai taikoma daugeliui produktų, kaip antai keramikos produktams ir ugniai atsparioms medžiagoms, popieriui, viskozės siūlams, apdorotoms bulvėms, cheminėms medžiagoms ir kt., kurių daugelis turi didelės ekonominės svarbos ES. 2013 m. pradžioje numatomas papildomas tarifų padidinimas 100 pozicijų, darant bendro MERCOSUR tarifo išimtį. Brazilijoje pastebima tendencija taikyti savo nacionalines taisykles ir savo sertifikavimo procedūras automobilių dalims, nors anksčiau JT EEK sertifikuoti ir pažymėti produktai Brazilijoje buvo priimami be papildomų bandymų, sertifikavimo ir žymėjimo. Būtų palankiausia, jei Brazilija prisijungtų prie Daugiašalio susitarimo dėl vienodų techninių reikalavimų priėmimo ir automobilių bei automobilių dalių patvirtinimo abipusio pripažinimo (1958 m. JT EEK susitarimas), tačiau tam nėra tvirtos politinės valios. Arba ES gamintojams būtų naudinga, jei būtų sudarytos palankesnės sąlygos Brazilijoje pripažinti ES atliktas atitikties vertinimo procedūras (bandymus ir auditą). Vietos turinio reikalavimų tendenciją, pirmiau minėtą Brazilijos ir Indijos atveju, taip pat galima pastebėti Kinijoje, nors vietos turinio reikalavimai paprastai nėra skelbiami Kinijos nacionaliniuose arba vietos teisės aktuose. Tai nereiškia, kad jų nėra, tačiau jie tapo sudėtingesni ir ne tokie akivaizdūs, kaip anksčiau. Pastaraisiais metais viešieji pirkimai tapo pagrindinė nerimą kelianti sritis. Viešuosius pirkimus Kinijoje iš esmės reglamentuoja du įstatymai – Viešųjų pirkimų įstatymas (apytikslė rinkos vertė – 1,13 trilijono CNY, jis netaikomas valstybės įmonėms (VĮ)) bei Pasiūlymų ir konkursų įstatymas (apytikslė rinkos vertė – 8,3 trilijono CNY, jis taikomas VĮ). Kai kuriais atvejais vietos valdžia yra nustačiusi 70 proc. vietos turinio reikalavimus. Praktikoje „nacionalinių prekių“ reikalavimas pasiūlymų teikimo dokumentuose ir tikslaus tokių „nacionalinių prekių“ sąvokos aiškinimo nebuvimas neleido Kinijoje įsteigtoms užsienio kapitalo įmonėms turėti vienodas sąlygas siekti viešųjų pirkimų sutarčių. Argentinoje susirūpinimą kėlė tai, kad vyriausybė aktyviai siekė, jog kai kuriuose sektoriuose ir pramonės šakose praėjusiais metais būtų padidinta vietos turinio dalis jų gamybos procese. Todėl įvairūs sektoriai ir pramonės šakos yra saistomi vietos turinio reikalavimų, įskaitant: kasybą, automobilių pramonę, avalynę, žemės ūkį, mašinas, statybos medžiagas, vaistus, chemines medžiagas ir tekstilės gaminius. Didelį poveikį vyriausybės politika taip pat turi paslaugų sektoriams – bankų, draudimo ir žiniasklaidos paslaugoms taikomi griežti vietos turinio reikalavimai. 2012 m. balandžio mėn. Argentinoje, vyriausybė nusprendė eksproprijuoti 51 proc. YPF akcijų, priklausančių Ispanijos bendrovei Repsol, ir 51 proc. Repsol YPF GAS S.A. akcijų, priklausančių Ispanijos bendrovei Repsol Butano S.A. Pirma, šis turto konfiskavimas gali būti diskriminacinis, nes buvo eksproprijuotos tik vieno YPF akcininko akcijos, o kitų – ne. Antra, priešingai nei nustatyta Ispanijos ir Argentinos dvišalės investicijų sutarties nuostatose, Argentina nesumokėjo jokios kompensacijos už ankstesnio savininko patirtą žalą. Indija TPK komitetui neseniai pranešė ketinanti taikyti privalomą registravimo sistemą elektroninėms ir informacinių technologijų prekėms. Šia sistema (pvz., pareiga nuo 2013 m. balandžio mėn. Indijos laboratorijose atlikti produktų tikrinimą) sukuriama atitikties vertinimo procedūra, kuri yra griežtesnė nei būtina, atsižvelgiant į riziką, kuri kiltų dėl neatitikties. ES tokie produktai laikomi mažos rizikos produktais ir todėl jiems taikomas tiekėjo atitikties deklaracijos reikalavimas. ES ir Indijos prekybai šiais produktais gali būti padarytas reikšmingas poveikis. Be to, susirūpinimą kelia Kinijos taikomas atleidimas nuo PVM šalyje pagamintiems regioniniams orlaiviams. Šis atleidimas nuo mokesčio kelia didelių sunkumų dėl PPO įsipareigojimų, susijusių su nediskriminacija, ir trukdo norintiems patekti į rinką užsienio gamintojams. Šis klausimas bus toliau sprendžiamas siekiant, kad Kinija laikytųsi savo tarptautinių įsipareigojimų. b. Rusija. Šalia ilgalaikių patekimo į rinką problemų – naujos kliūtys šaliai stojant į PPO Rusija baigė 18 metų trukmės derybų procesą siekiant įstoti į PPO ir oficialiai įstojo į PPO 2012 m. rugpjūčio 22 d. Šis prisijungimas yra palankiai vertinamas kaip labai svarbus žingsnis gerinant prekybos santykius su šia šalimi. Vis dėlto artėjant stojimui Rusija išlaikė arba priėmė keletą protekcionistinių priemonių, kurių dauguma yra nesuderinamos su Rusijos PPO įsipareigojimais. Kalbant apie transporto priemonių perdirbimo mokestį, nuo 2012 m. rugsėjo 1 d. įsigaliojo nauji pagrindų teisės aktai ir jų įgyvendinimo dekretas, kuriais nustatoma perdirbimo sistema su pradedamoms eksploatuoti transporto priemonėms taikomais perdirbimo mokesčiais. Vietos gamintojai gali suteikti garantiją dėl jų transporto priemonių perdirbimo ir nemokėti mokesčio, o užsienio tiekėjai privalo sumokėti mokestį, kuris yra importuojamų automobilių įregistravimo sąlyga – tai aiškiai diskriminacinė priemonė. Šiuo metu vyksta dvišalės derybos siekiant rasti sprendimą šiuo klausimu. Jei rezultatų nebus galima pasiekti, ES svarstys galimybę pradėti PPO ginčų sprendimo procedūrą. Įvairiems produktams, įskaitant naudotas transporto priemones, popierių, automobilių kėbulus ir kelių kitų rūšių produktus, Rusija nuo jos įstojimo į PPO taiko importo tarifus, kurie yra didesni, nei įsipareigotos taikyti (vadinamosios privalomos) normos (pvz., prie galiojančio ad valorem muito pridedant specialų muitą mažiausios importo kainos forma)[9]. Šios priemonės, kuriomis pažeidžiami įsipareigojimai PPO, turėtų būti kuo greičiau panaikintos. Vyksta dvišalės derybos. Padaryta tam tikra pažanga siekiant iki 2013 m. kovo 1 d. pakeisti tarifų pozicijų skaičių, išskyrus automobilių kėbulams taikomus tarifus. Kalbant apie TPK, pastaruoju metu parengta techninių reglamentų (pvz., dėl alkoholinių gėrimų, automobilių ir tekstilės gaminių), atsižvelgiant į Rusijos, Kazachstano ir Baltarusijos muitų sąjungą (MS). Jeigu jie bus patvirtinti dabartinės formos, jie sudarys sunkumų ES veiklos vykdytojams pateikti savo produktus į Rusijos rinką. Rusija buvo paprašyta laikytis savo įsipareigojimų pagal PPO TPK susitarimą pranešant apie techninių reglamentų projektus pakankamai anksti, kad būtų suteikta galimybė kitiems PPO nariams išnagrinėti ir pateikti apie jas pastabų. Kol kas gauti du pranešimai (dėl alkoholinių gėrimų ir automobilių), tačiau Rusija nesuteikė galimybės kitiems PPO nariams pareikšti savo pastabas šiuo klausimu, kaip reikalaujama pagal susitarimą dėl techninių prekybos kliūčių. Problemos, susijusios su alkoholiniais gėrimais ir tekstilės gaminiais, buvo išsamiai aptartos dvišaliu ir daugiašaliu lygmenimis. Dėl Rusijos įstojimo į PPO tikėtasi pažangos, susijusios su daugeliu SFS klausimų, nes iš esmės nuo pat pirmos dienos Rusija turėtų užtikrinti visišką PPO SFS susitarimo ir atitinkamų tarptautinių standartų laikymąsi. Ji visų pirma turėtų užtikrinti, kad jos SFS priemonės būtų grindžiamos skaidrumo ir mokslinio pagrindimo principais bei garantuoti, kad jos būtų proporcingos ir pagrįstos. Tačiau buvo sukurta naujų kliūčių ir išlieka kai kurie esami apribojimai. 2012 m. kovo 20 d. Rusija uždraudė importuoti gyvus gyvūnus iš ES. Neproporcingą skerstinų kiaulių draudimą Rusijos valdžios institucijos grindė nustatytais sveikatos sertifikatų neatitikimais kai kuriose siuntose iš ES. ES maisto gamintojai vis dar patiria itin ilgą delsimą arba atsisakymą išduoti naujus leidimus eksportui į Rusiją arba MS, taigi valstybės narės raginamos prašyti jų sistemų patikrinimo. Šiuo metu vyksta dvišalės derybos, tačiau kol kas be jokių patenkinamų rezultatų. Pastaruoju metu Rusija ėmėsi įvairių naujų SFS priemonių, susijusių su atšaldytos mėsos ir bulvių sėklų iš Vokietijos draudimu. ES yra susirūpinusi dėl nuolatinio prieš jos produktus nukreiptų Rusijos draudimų naudojimo iš karto, kai tik kyla problema, neatsižvelgiant į PPO principus dėl pagrįstų ir proporcingų veiksmų, susijusių su SFS priemonėmis. Dėl medienos importo iš Rusijos, pagal ES ir Rusijos dvišalį susitarimą dėl dviejų tarifinių kvotų (TK) pušies ir eglės medienai ES ūkio subjektams turėtų būti leidžiama importuoti šių rūšių medienos nuo 2012 m. rugsėjo mėn. gerokai mažesnėmis eksporto muito normomis. Tačiau eksporto licencijų išdavimas gerokai užtruko ir ES turėjo kelti šį klausimą keletą kartų, kad būtų pašalintos svarbios kliūtys. Po daugelio mėnesių delsimo eksporto licencijų išdavimas pagaliau prasidėjo ir medienos importas pagal TK žymiai auga. ES užtikrins, kad ši tendencija 2013 m. nepasikeistų. c. LPS su Pietų Korėja įgyvendinimas LPS tarp ES ir Pietų Korėjos laikinai taikomas nuo 2011 m. liepos mėn.[10] Tai yra pirmasis naujos kartos LPS ir jam būdingas plataus masto ir visuotinis pobūdis. Be to, tai pirmasis ES prekybos susitarimas su Rytų Azijos šalimi. Pagrindinės išvados, pagrįstos duomenų, gautų pirmaisiais šio susitarimo įgyvendinimo metais (2011 m. liepos mėn. – 2012 m. birželio mėn.), palyginimu su praeitų ketverių metų („ataskaitinio laikotarpio“) vidutiniais duomenimis, rodo, kad ES eksportas į Pietų Korėją padidėjo 37 proc. Tuo pačiu metu ES importas iš Pietų Korėjos tik šiek tiek padidėjo (1 proc.). Atsižvelgiant į likusias prekybos kliūtis, dėl susitarimo institucinės struktūros Komisija galėjo iškelti svarbius klausimus, kaip antai, inter alia, Pietų Korėjos draudimas dėl ES jautienos importo, taip pat Pietų Korėjos atsisakymas sutikti su tarptautiniu JT EEK tam tikrų automobilių dalių žymėjimu. Komisija toliau dės pastangas, kad būtų išspręsti šios ir kitos patekimo į rinką problemos – tai būtų naudinga ES pramonei. Po LPS įsigaliojimo jau pasiekta teigiamų pokyčių, pvz., automobilių sektoriuje, dėl padangų ženklinimo, sutikimo su JT EEK tipo patvirtinimo sertifikatais automobiliams, kurie priklauso tai pačiai šeimai, automobilio dalių gamintojo registracijos, išmetamų teršalų matavimo ir elektrinių transporto priemonių standartų. d. Kitos kliūtys pasirinktų strateginių partnerių rinkose Keliais atvejais pastebėta didelė pažanga, susijusi su kliūtimis, kurios 2012 m. PIKA nebuvo nurodytos. Kalbant apie ilgalaikę problemą dėl kompiuterinės rezervacijos sistemų (KRS), Kinija, įsigaliojus Laikinajam reglamentui, pagaliau sukūrė teisinį pagrindą, reikalingą, kad užsienio KRS tiekėjai galėtų veikti Kinijos rinkoje. Sunkumų įgyvendinant šią naują sistemą, atrodo, dar esama, ir Komisija toliau atidžiai stebės situaciją, atsižvelgiant į Kinijos PPO įsipareigojimus. Dėl kosmetikos Kinijoje vis dar išlieka sunkumų dėl naujų sudedamųjų dalių ir produktų, kurių sudėtyje yra naujų sudedamųjų dalių, patvirtinimo. Tačiau padaryta tam tikra pažanga kitais, su kosmetikos preparatais susijusiais klausimais. Pavyzdžiui, vedant dvišales derybas su ES 2012 m. spalio 25 d. Valstybinė maisto ir vaistų administracija patvirtino, kad po išsamių konsultacijų su pramonės ir prekybos partneriais, jie nusprendė atidėti numatomų teisės aktų dėl didelio skaičiaus prekių kategorijų perklasifikavimo iš „neypatingų“ produktų į „ypatingus“ įsigaliojimą[11]. Toks perklasifikavimas reikštų žymiai griežtesnius reikalavimus. Ateities planai bus apsvarstyti atsižvelgiant į Kinijos kosmetikos pagrindinio reglamento peržiūrą, kuri numatyta 2013–2014 m. Kinija nurodė, kad gali svarstyti perėjimą nuo patvirtinimo prieš pateikiant rinkai sistemos prie pranešimo sistemos. Tačiau lieka neaišku, ar tai galėtų būti taikoma visiems kosmetikos gaminiams. Kalbant apie Kinijos CO2 ir degalų naudojimo efektyvumo reglamentus, Pramonės ir informacinių technologijų ministerija (PITM) nurodė, kad planų nustatyti vienodą suvartojimo normą laikinai atsisakyta ir kad vietoj to PITM naudos bendro vidurkio sistemą (kaip ir ES). Tačiau PITM taip pat nurodė, kad apskaičiuojant šiuos vidurkius nebus galima sudėti šalies viduje pagamintų transporto priemonių su importuotomis transporto priemonėmis, o tai kelia problemų, nes importuojamos transporto priemonės dažniausiai yra didesnės, aukštesnio segmento ir nišinės transporto priemonės, kurios dažnai yra sunkesnis ir suvartoja daugiau. Nesant galimybės skaičiuoti bendrai, gali būti sunku pasiekti importuojamų transporto priemonių vidurkio normą. Galiausiai Kinija atidėjo NPRK kainodaros politikos projekto dėl implantuojamų medicinos prietaisų, kuriame nustatyta kainos riba dėl pažangių medicininių implantų ir taip pat numatyta daug sudėtingų didžiausios kainos apskaičiavimo metodų, kuriais importuojami produktai diskriminuojami šalyje pagamintų produktų atžvilgiu, įgyvendinimą. Yra rizika, kad pasikeitus vadovybei šios priemonės klausimas bus vėl keliamas, tačiau šiuo metu minėtų kainodaros planų įgyvendinimo nesiekiama. JAV jau pranešė, kad 2013 m. bus paskelbta senai parengta galutinė taisyklė dėl galvijų spongiforminės encefalopatijos (GSE) ir įsigalios klasikinio kiaulių maro taisyklė. Be to, 2012 m. pabaigoje siekiant gauti visuomenės pastabų paskelbtas siūlomas pranešimas dėl vezikulinės kiaulių ligos, pagal kurį kai kurie Italijos regionai būtų pripažinti neužkrėstais šia liga. ES tikisi, kad netrukus po šių taisyklių paskelbimo atsigaus ES galvijų, kiaulių ir jų produktų eksportas į JAV. Tačiau ES ir toliau nerimauja dėl itin ilgo kitų ES pateiktų SFS eksporto paraiškų, pvz., dėl obuolių, kriaušių ir saldžiųjų paprikų, nagrinėjimo. Brazilija pranešė, kad SFS priemonės dėl atrajotojų (pvz., galvijų, avių) ir jų produktų importo iš ES, susijusios su užkrečiamąja spongiformine encefalopatija (USE), netrukus galėtų būti suderintos su atitinkamais tarptautiniais standartais ir prekyba būtų leidžiama. Kita vertus, Brazilija nepadarė reikšmingos pažangos, vykdydama savo vizitų į ES valstybes nares darbotvarkę. Tai toliau daro neigiamą ir labai rimtą poveikį, visų pirma pridėtinę vertę sukuriančių gyvūninių produktų, eksportui iš ES. 3. KAIP DERINTI TURIMAS PRIEMONES SIEKIANT PAŠALINTI PREKYBOS KLIŪTIS Šioje dalyje siekiama apžvelgti, kaip reikėtų derinti įvairias ES turimas priemones. a. Prekybos diplomatija Prekybos diplomatija yra svarbus ES išorės santykių elementas ir yra vykdoma tiek darbiniu lygiu ES institucijose, glaudžiai bendradarbiaujant su šios srities ES delegacijomis ir valstybių narių administracijomis, tiek kaip užduotis aukščiausiu politiniu lygmeniu, pavyzdžiui, aukščiausiojo lygio susitikimuose ir palaikant dvišalius ryšius. Tai, kaip ES vykdo savo prekybos diplomatiją ir palaiko išorės ekonominius santykius, atspindi Europos Vadovų Tarybos raginimą gerinti sinergiją tarp ES ir nacionalinio lygmens, laikantis Sutarčių nuostatų, siekiant geresnio koordinavimo tarp institucinių veikėjų, geriau integruoti visas susijusias priemones ir politiką, ir efektyviau išnaudoti aukščiausiojo lygio susitikimus su trečiosiomis šalimis. Prekybos diplomatija yra dalis nuoseklios ES strategijos dėl išorės veiksmų dalis. Prekybos diplomatija paprastai yra greičiausias būdas šalinti prekybos kliūtis, nes konkrečios aplinkybės nėra būtinos, kaip, pvz., yra derybų dėl LPS arba ilgo ir sudėtingo bylinėjimosi strategijos sprendžiant prekybos ginčus atveju. Tiesioginių ryšių su vietos valdžios institucijomis gali pakakti, kad būtų akcentuotos kliūtys ir atkreiptas dėmesys į tam tikrų priemonių neatitikimą PPO įsipareigojimams. Be to, toks būdas šalinti prekybos kliūtis iš tikrųjų yra diplomatinė priemonė, nes jos tikslas būtent ir yra spręsti problemas taip, kad nė viena šalis neturėtų pralaimėti kitai laimint. Tokiu būdu išvengiama ginčo paaštrėjimo ir teisinių arba neteisinių atsakomųjų priemonių pavojaus. Tačiau prekybos diplomatijos veiksmingumas priklauso nuo galimybės įtikinti atitinkamą šalį, kad ji pati suinteresuota šalinti ginčijamas kliūtis. Tai visų pirma priklauso nuo: · galimybės įtikinamai parodyti, kad kliūties panaikinimas būtų naudingas jos vartotojams ir įmonėms tiek, kad nauda viršytų nuostolius, kuriuos patirtų kitos įmonės, tiesiogiai konkuruojančios su iš ES bendrovėmis, kurioms kliūtis yra žalinga; · ES gebėjimo pateikti įtikinamų alternatyvių sprendimų, konkrečių pasiūlymų, geriausiu atveju paremtų savo patirtimi ir vertinga jos valstybių narių sukaupta bei įsisavinta patirtimi; bendradarbiavimas dėl reglamentavimo ir dialogai yra labai naudinga priemonė. Toks bendradarbiavimas turėtų būti visiškai integruotas į bendrą ES išorės santykių ekonomikos darbotvarkę dėl konkrečios šalies, taip papildant prekybos derybas ir sudarant palankesnes patekimo į rinką sąlygas[12]. · galimybė kreiptis į teismą: tai gali būti sėkminga, jeigu bylinėjimosi grėsmė turi pakankamai atgrasantį poveikį, kad paskatintų šalį pašalinti kliūtį. Šiuo požiūriu patikimas ir veiksmingas ginčų sprendimo procesas yra labai svarbu, siekiant rezultatų prekybos diplomatijos srityje. Tai rodo, kad prekybos diplomatija yra daug veiksmingesnė, kai ja naudojamasi kartu su kitomis priemonėmis, nes net praktiškiausios priemonės naudos gali duoti tik tada, jei jos paremtos patikimais sankcijų mechanizmais. b. Ginčų sprendimas Kalbant apie ginčų sprendimą, ES yra viena aktyviausių PPO narių per pastaruosius 17 metų nuo Ginčų sprendimo tarybos (GST) sukūrimo 1995 m.[13] Per pastaruosius dvejus metus ES, kaip ieškovė, pradėjo penkis naujus ginčus. Šiuo metu ES ginčija taisykles dėl vietos turinio, savo nuožiūra taikomo importo licencijavimo, eksporto apribojimų ir piktnaudžiavimo antidempingo bei kompensaciniais muitais, kuriuos nustato trečiosios šalys ES eksporto atžvilgiu. Per tą patį laikotarpį ES pasiekė svarbių laimėjimų sprendžiant PPO ginčus: ES laimėjo svarbią bylą dėl Kinijos taikomų eksporto apribojimų žaliavoms ir užtikrino, kad ES spiritiniams gėrimams Filipinuose būtų taikomos nediskriminacinės sąlygos. ES taip pat išsprendė ilgai trukusį ginčą su JAV dėl su antidempingu susijusios „nulio nustatymo metodologijos“. Plataus masto bylinėjimasis su JAV dėl didelių civilinių orlaivių tęsiasi, ES pasiekė svarbių PPO sprendimų dėl neteisėtų JAV subsidijų „Boeing“. Siekdama toliau stiprinti ES prekybos politikos ramstį, susijusį su vykdymo užtikrinimu, Komisija taip pat neseniai pasiūlė patobulintas ES teisių pagal tarptautines prekybos sutartis įgyvendinimo taisykles[14]. Siekiama, kad ES galėtų greitai ir veiksmingai reaguoti, siekdama apginti savo teises. Komisija siūlo reglamentą, kuriuo būtų nustatyta aiški ir nuspėjama sistema, taikoma priimant įgyvendinimo aktus dėl tarptautinių prekybos ginčų, kurie ES daro neigiamą ekonominį poveikį. c. Veiksmingas naudojimasis PPO komitetais Kalbant apie techninius reglamentus ir atitikties vertinimo procedūras, ES, kartu su JAV, yra aktyviausios PPO narės TPK ir SFS komitetuose. TPK komiteto posėdžiai Ženevoje yra veiksminga priemonė akcentuoti ES interesus dėl kitų PPO narių priimamų techninių reglamentų, didinti tokių reikalavimų skaidrumą, gerinti informuotumą ir plėtoti ryšius su kitais susijusiais PPO nariais. 2012 m. kovo mėn. TPK komiteto posėdyje aptarti 65 konkretūs prekybos klausimai – daugiau nei kada nors anksčiau – 35 iš jų iškėlė ES arba jiems pritarė. ES rodo iniciatyvą ne tik TPK ir SFS, bet ir visuose kituose PPO komitetuose. Importo licencijavimo procedūrų ir su prekyba susijusių investicinių priemonių komitetai yra svarbiausi šioje ataskaitoje aptariamų prekybos kliūčių atžvilgiu. d. Derybos dėl LPS Derybos dėl lengvatinio prekybos režimo susitarimų, visų pirma dėl LPS ir GBVLPS, taip pat stojimo į PPO derybos gali būti naudinga priemonė, kartu su kitomis pirmiau minėtomis priemonėmis, spręsti tam tikras konkrečias prekybą trikdančias priemones trečiosiose šalyse. Iš šešių šalių ir regionų, aptariamų šioje ataskaitoje, šiuo metu ES derasi dėl LPS su dviem, t. y. su Indija ir Brazilija bei Argentina (kaip MERCOSUR dalimi) ir greitai pradės derybas su Japonija bei galbūt ‑ per kelis ateinančius mėnesius ‑ su JAV. Šios derybos, įskaitant derybas dėl naujo susitarimo su Rusija, gali būti palanki priemonė šalinti prekybos kliūtis, taip yra dėl kelių priežasčių. Pirma, derybose ES, kaip pagrindinės eksporto rinkos, pozicija jai suteikia galimybę gauti nuolaidų iš trečiųjų šalių, kurios turi tvirtų paskatų derėtis su 500 mln. vartotojų turinčia bendra rinka. Antra, tokie susitarimai yra būtent skirti spręsti problemas dėl didelio skaičiaus kliūčių tuo pat metu ir, jei įmanoma, taikant griežtesnes taisykles, nei esamos tarptautinės prekybos taisyklės. Dėl šios priežasties ES šiose derybose siekia daugiau nei vien galiojančių taisyklių taikymo užtikrinimo. Galiausiai, naujos kartos LPS gali sudaryti palankesnes sąlygas spręsti prekybos ginčus, nes juose nustatomi dvišaliai ginčų sprendimo mechanizmai, grindžiami PPO modeliu. LPS taip pat sukuriama išsami sektorių ir teminių darbo grupių bei komitetų struktūra, siekiant užtikrinti tinkamą susitarimo įgyvendinimą ir išvengti naujų kliūčių atsiradimo ateityje. Tačiau, kaip patekimo į rinką priemonė, lengvatinio prekybos režimo susitarimai taip pat turi trūkumų. Pavyzdžiui, kliūtis, dėl kurių nebus priimtas sprendimas proceso metu arba kurios atsiras vėliau, reikės spręsti kitais būdais. Be to, deryboms vesti ir LPS priimti kartais prireikia daugiau laiko, o verslo sąlygos kinta daug greičiau. Galiausiai sudėtinga rasti nuolaidų pusiausvyrą ir dažnai tai reiškia, kad ne visas prekybos kliūtis galima konkrečiai ir tuo pačiu metu pašalinti, kai kurioms tenka teikti pirmenybę, kad būtų pasiektas iš esmės patenkinamas susitarimas. 5. IŠVADA Tikimasi, kad ateinančiais metais prekyba bus stipriausia ES ekonomikos augimo varomoji jėga. Be to, tai bus vienas svarbiausių patikrinimų, ar mūsų žemynas yra konkurencingas pasaulinėse rinkose, nes mūsų pramonė gali sutvirtinti regionines vertės grandines ir būti sudėtinė pasaulinių grandinių dalis. Atsižvelgdama į tai, Komisija ketina toliau stiprinti savo partnerystės priemones pagal patekimo į rinką strategiją, siekdama šalinti prekybos ir investavimo kliūtis visame pasaulyje, kad būtų užtikrintos vienodos sąlygos išnaudoti mūsų ekonominį potencialą. Siekdama, kad kolektyvinės Komisijos, ES delegacijų ir valstybių narių prekybos diplomatijos pastangos trečiosiose šalyse būtų veiksmingesnės, Komisija visų pirma reguliariai peržiūrės ir atnaujins esminių kliūčių pagrindinių prekybos partnerių rinkose sąrašą ir pateiks valstybėms narėms „hymsheets“, į kuriuos atsižvelgdamos jos galės perteikti suderintus pranešimus, bendraudamos su atitinkamų šalių valdžios institucijomis. Prekybos diplomatijai bus naudingas visų susijusių priemonių ir politikos bei aukščiausiojo lygio susitikimų su trečiosiomis šalimis ir ES išorės santykių visose srityse optimizavimas – Europos išorės veiksmų tarnyba (EIVT) rems šias pastangas ir dirbs, siekdama daugiau nuoseklumo. ES tebėra didžiausia pasaulio eksportuotoja, importuotoja, tiesioginė užsienio investuotoja ir tiesioginių užsienio investicijų gavėja. Daugelį metų jai pavyko išlaikyti beveik 20 proc. viso pasaulio eksporto[15] dalį, nepaisant ekonomikos krizės ir dėl dramatiškų pokyčių pasaulio prekyboje per pastaruosius 30 metų. Didžiulis, 281 mlrd. EUR prekybos pramonės gaminiais perteklius – šis dydis nuo 2000 m. išaugo penkis kartus – daugiau nei kompensavo mūsų sąskaitos už energiją padidėjimą per tą patį laikotarpį. ES perteklius paslaugų srityje per 10 metų padidėjo daugiau nei 20 kartų ir 2011 m. buvo 108 mlrd. EUR, o ES žemės ūkio prekybos balansas iš daugiau nei 3 mlrd. EUR deficito 2000 m. pasikeitė į iki maždaug 7 mlrd. EUR perteklių 2011 m. Atsižvelgdama į šiuos iškalbingus duomenis, Komisija kartu su valstybėmis narėmis toliau dės vis daugiau pastangų, kad imantis bendrų veiksmų ir derinant visas įmanomas priemones siekiant užtikrinti sąžiningas patekimo į rinką galimybes, būtų pašalintos kliūtys trečiosiose šalyse. Be prekybos diplomatijos, vykdomos iš Briuselio ir atitinkamose šalyse, tai apima efektyvų naudojimąsi PPO komitetais, įsipareigojimų pagal daugiašalius bei dvišalius susitarimus vykdymo užtikrinimą, prireikus tikslingai sprendžiant ginčus, kai ES partneriai nesilaiko savo tarptautinių įsipareigojimų, ir kuo labiau išnaudojant LPS derybas siekiant sistemiškai šalinti prekybos kliūtis. [1] „Nuo 2011 m. kasmet rengti ir prieš Europos Vadovų Tarybos pavasario posėdį teikti ataskaitą dėl prekybos ir investicijų kliūčių, kurioje taip pat būtų nustatyti būdai, kaip sudaryti geresnes patekimo į rinką sąlygas ir gerinti ES žmonių reglamentavimo aplinką“. Iš „Europa 2020. Pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija“, ec.europa.eu/research/era/docs/en/investing-in-research-european-commission-europe-2020-2010.pdf. [2] „Prekyba, augimas ir tarptautinė arena“, COM (2010) 612, 2010 11 9, eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:0612:FIN:EN:PDF. trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2010/november/tradoc_146955.pdf. [3] Komisijos tarnybų darbinis dokumentas „Ekonomikos augimo išorės šaltiniai. ES santykių su pagrindiniais ekonomikos partneriais prekybos ir investicijų srityje pažangos ataskaita“, 2012 m. trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2012/july/tradoc_149807.pdf. [4] trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2012/june/tradoc_149526.pdf. [5] Ir kai kuriais atvejais Argentina (MERCOSUR). [6] data.worldbank.org/indicator/NY.GDP.MKTP.KD.ZG/countries?display=default. [7] ec.europa.eu/economy_finance/publications/european_economy/2012/pdf/ee-2012-7_en.pdf. [8] 2012 m. gegužės mėn. remiantis VKKB šifravimo tyrimų licencija užsienio kapitalo įmonei suteiktas privalomasis Kinijos sertifikavimas informacijos saugumo produktams (CC-IS). Tai pirmas kartas, kai VKKB suteikė užsienio kapitalo įmonei šifravimo tyrimų licenciją. Tačiau sertifikavimas suteiktas su sąlyga, kad lustinėje kortelėje naudojamas lustas turi būti pagamintas Kinijos puslaidininkių gamintojo su įterptais Kinijos nacionaliniais šifravimo algoritmais (šaltinis: 2012 m. Europos Sąjungos rūmų Kinijoje pozicijos dokumentas). [9] Reikėtų pažymėti, kad panaši padėtis gali susidaryti Ukrainoje, kuri šiuo metu peržiūri savo taikomus tarifus. Be to, Ukraina inicijavo PPO procedūrą dėl jai privalomų tarifų taikymo daugelio tarifų pozicijų atžvilgiu peržiūros, taip gali būti sukurtas netinkamas precedentas. [10] LPS laikinai taikomas ES, kol visos ES valstybės narės ją ratifikuos. Ratifikavimo eigą galima patikrinti Tarybos susitarimų interneto svetainėje: www.consilium.europa.eu/policies/agreements/search-the-agreements-database?command=details&id=&lang=en&aid=2010036&doclang=EN. [11] PPO TPK pranešimas G/TBT/N/CHN/887. [12] Kaip išsamiai nurodyta, pavyzdžiui, 2007 m. Bendrosios rinkos apžvalgoje ec.europa.eu/citizens_agenda/docs/sec_2007_1519_en.pdf. [13] 2012 m. lapkričio mėn. iš 452 ginčų, nagrinėjamų GST, ES dalyvavo 87 bylose kaip ieškovė (ir 73 bylose kaip atsakovė), t. y. 19,2 proc. visų bylų, iš kurių 66 buvo prieš vieną iš šešių šalių ar regionų, nurodytų šioje ataskaitoje (32 prieš JAV, 4 prieš Braziliją, 8 prieš Argentiną, 10 prieš Indiją, 6 prieš Japoniją, 6 prieš Kiniją ir kol kas nė vienos prieš Rusiją), t. y. 75,9 proc. visų bylų, kuriose ES dalyvauja kaip ieškovė. [14] trade.ec.europa.eu/doclib/press/index.cfm?id=856. [15] Prekyba prekėmis, išskyrus naftą ir dujas, šaltinis ‑ UN-COMTRADE duomenų bazė.