AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

•Pasiūlymo pagrindas ir tikslai

Pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (toliau – PVM direktyva) 395 straipsnio 1 dalį Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, gali vieningai leisti bet kuriai valstybei narei taikyti specialias priemones, nukrypstant nuo tos direktyvos, kad būtų supaprastinta mokesčio surinkimo procedūra arba užkirstas kelias tam tikrų rūšių mokesčių vengimui ar sukčiavimui.

Raštais, kuriuos Komisija užregistravo 2014 m. gruodžio 23 d. ir 2015 m. gegužės 8 d., Vengrija paprašė leisti taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo PVM direktyvos 193 straipsnio. Vadovaudamasi PVM direktyvos 395 straipsnio 2 dalimi, 2015 m. liepos 2 d. raštu Komisija pranešė kitoms valstybėms narėms apie Vengrijos prašymą. 2015 m. liepos 7 d. raštu Komisija pranešė Vengrijai turinti visą informaciją, kuri, Komisijos nuomone, yra būtina prašymui įvertinti.

Vengrija informavo Komisiją, kad aprūpinimo personalu sektoriuje ji susiduria su sukčiavimo schemomis, visų pirma susijusiomis su laikinojo įdarbinimo įmonėmis ir panašias paslaugas teikiančiomis organizacijomis, pvz., mokyklų kooperatyvais, kurių nariai dirba trečiosioms šalims. Vengrijoje įregistruota apie 1 000 bendrovių, užsiimančių laikinojo įdarbinimo veikla.

Nemažai sektoriuje veikiančių įmonių priklauso Vengrijos nacionalinėms asociacijoms (pvz., Vengrijos nacionalinei laikinojo įdarbinimo įmonių asociacijai, Nacionalinei mokyklos kooperatyvų asociacijai) ir narystė jose, pasak Vengrijos, yra tam tikra garantija, kad tos įmonės veikia teisėtai. Tačiau labai daug įmonių nacionalinei asociacijai nepriklauso ir, anot Vengrijos, būtent tokios įmonės (t.y. nuo 40 iki 50 proc. tokių įmonių) užsiima nesąžininga veikla.

Sukčiaujama įvairiais būdais, kaip antai teikiamos fiktyvios paslaugos ar išrašomos suklastotos sąskaitos, bet pagrindinis sukčiavimo būdas susijęs su tuo, kad paslaugos teikėjas, išrašęs sąskaitą už paslaugas, dingsta nesumokėjęs mokesčio mokesčių institucijoms, o pirkėjui palieka galiojančią sąskaitą, pagal kurią galima atskaityti PVM. Vengrijos apskaičiavimais, 2014 m. sukčiavimo PVM suma šiame sektoriuje siekė 22 500 000 EUR.

Tokios rūšies paslaugų teikimui būdinga tai, kad šioms paslaugoms teikti nebūtinos didelės investicijos ar specializuotos žinios. Todėl įsteigti tokią įmonę, kuri netrukus dingsta, palyginti nesudėtinga. Kadangi investicijos nedidelės, iš klientų gautas PVM dažnai smarkiai viršija iš tų investicijų arba, bendresne prasme, iš indėlio atskaitytiną PVM. Todėl iš indėlio neatskaitytas PVM sudaro tik nedidelę sąnaudų dalį, kai tokios įmonės, turinčios nedaug turto ar visai jo neturinčios, pradingsta. Bendrą nesumokėto PVM sumą tampa sunku ar neįmanoma susigrąžinti.

Nors įdiegtos tam tikros kontrolės priemonės (pvz., sugriežtinta naujų įmonių steigimo priežiūra ir patikrinimai), Vengrija pranešė, kad nėra pajėgi sėkmingai kovoti su sukčiavimu šiame sektoriuje. Todėl ji prašo leisti, nukrypstant nuo PVM direktyvos 193 straipsnio bendros taisyklės, taikyti šiame sektoriuje atvirkštinio apmokestinimo mechanizmą, pagal kurį ne paslaugos teikėjas, o apmokestinamasis pirkėjas savo PVM deklaracijoje apskaitytų PVM, mokėtiną už suteiktas paslaugas. Jeigu toks pirkėjas turi teisę atskaityti visą PVM, jis gali jį nedelsdamas deklaruoti ir atskaityti suteiktas paslaugas atitinkantį PVM, todėl iždui PVM faktiškai nemokamas. Taip užkertamas kelias sukčiaujantiems paslaugų teikėjams dingti pasisavinus PVM. Be to, kaip iš Vengrijos pateiktos informacijos supranta Komisija, paslaugos vartotojai paprastai yra patikimesni nei tokie paslaugos teikėjai. Todėl siūloma priemonė taip pat turėtų tokį poveikį, kad PVM prievolė būtų perkelta nuo mažesnių, ne tokių patikimų įmonių stambesniems apmokestinamiesiems asmenims, kurie yra patikimesni. Be to, nenustatyta jokios rizikos, kad sukčiavimas galėtų persikelti į kitas valstybes nares, kurios netaiko šios priemonės. Taip pat nenumatoma, kad sukčiavimas galėtų persikelti į mažmeninį lygmenį, nes šios rūšies paslaugos paprastai neskirtos galutiniam vartojimui.

Reikėtų pastebėti, kad PVM direktyvoje jau numatyta, kad atvirkštinio apmokestinimo mechanizmas gali būti pasirinktinai taikomas aprūpinimui personalu (PVM direktyvos 199 straipsnio 1 dalies b punktas). Iš esmės, šią galimybę galima taikyti tik nekilnojamojo turto sektoriuje (PVM direktyvos 199 straipsnio 1 dalis), tačiau direktyvoje pateiktos galimybės taikymo priežastys atitinka šiame prašyme nurodytas priežastis. Todėl siūloma nukrypti leidžianti priemonė turėtų būti taikoma tik tais atvejais, kurie nenurodyti PVM direktyvoje.

Galiausiai Komisija buvo informuota, kad Vengrija jau pradėjo taikyti prašomą nukrypti leidžiančią nuostatą, nelaukdama, kol remiantis šiuo pasiūlymu bus priimtas Tarybos sprendimas.