Šiomis didelio einamosios sąskaitos deficito ir silpnesnių kapitalo srautų sąlygomis Tunisas turi vis labiau kliautis oficialiais finansų srautais. 2015 m. Tunisui taip pat pavyko dalį išorės finansavimo trūkumo padengti 2015 m. sausio mėnesį išleidus 10 metų 5,75 % palūkanų 1 mlrd. USD vertės euroobligacijų, kurios buvo labai paklausios tarptautinių investuotojų tarpe nepaisant to, kad užsienio paramos teikėjai nesuteikė valstybės garantijos.

Kalbant apie mokėjimų balansą, einamosios sąskaitos deficitas 2014 m. dar labiau padidėjo ir pasiekė 8,9 % BVP, palyginti su 8,3 % BVP 2013 m.; manoma, kad 2015 m. jis išliks netvaraus aukšto lygio, nepaisant naftos kainų mažėjimo, vangesnės vidaus ekonominės veiklos ir geresnių eksporto rezultatų. Manoma, kad neigiamas Susoje įvykdyto teroristų išpuolio poveikis turizmui daro papildomą spaudimą einamosios sąskaitos deficitui, kuris vėl artėja prie 8,8 % BVP. Privataus kapitalo srautai į Tunisą nuo 2011 m. taip pat sumažėjo, todėl mokėjimų balanso pažeidžiamumas dar labiau padidėjo. Grynosios tiesioginės užsienio investicijos, kurios 2005–2010 m. vidutiniškai sudarė beveik 5 % BVP, per pastaruosius dvejus metus sumažėjo iki vos daugiau nei 2 % BVP.

Tuo tarpu valdžios sektoriaus skola toliau didėjo, kol 2014 m. pasiekė 50 % BVP, ir prognozuojama, kad iki 2018 m. pabaigos ji pasieks 61 % BVP prieš pradėdama mažėti. Taip pat planuojama, kad per ateinančius dvejus metus gerokai padidės viešosios skolos grąžinimas (nuo maždaug 600 mln. USD 2015 m. iki daugiau nei 1,4 mlrd. USD 2017 m. ir beveik 1,2 mlrd. USD 2018 m.).

Vidutinė infliacija 2014 m. buvo 5,5 % ir mažėja dėl mažėjančių tarptautinių biržos prekių kainų, stabilios maisto gamybos šalyje, silpnėjančios vidaus paklausos ir atsargios pinigų politikos. Tikimasi, kad 2015 m. bendroji infliacija bus vidutiniškai 4,9 %, o per artimiausius 5 metus išliks maždaug 4 %.

Bet kuriuo atveju šių lėtų augimo tempų nepakaks, kad būtų pastebimai sumažintas nedarbas, kuris tebėra 15 % ir išlieka ypač didelis tarp jaunimo bei absolventų (virš 30 %) ir moterų (21,6 %). Be to, apie 50 % 15–24 metų darbuotojų tebedirba neoficialios ekonomikos sektoriuje.

Šiomis aplinkybėmis laikoma, kad Tunisas atitinka išankstines politines MFP suteikimo trečiosioms šalims sąlygas, visų pirma dėl savo pagarbos demokratijai, žmogaus teisėms ir teisinei valstybei ir dėl to, kad ji yra šalis, su kuria ES palaiko glaudžius politinius ir ekonominius santykius. Išsamus šių politinių kriterijų MFP gauti tenkinimo įvertinimas, kurį atliko Europos išorės veiksmų tarnyba, yra pridėtas prie Komisijos tarnybų darbinio dokumento, kuris pridedamas prie šio pasiūlymo. O pasiūlymas teikti MFP atitinka ES įsipareigojimą remti Tuniso ekonomines ir politines permainas.

ES siekia plėtoti glaudžius santykius su Tunisu ir remti Tuniso ekonomines ir politines reformas. 1995 m. Tunisas tapo pirmąja pietine Viduržemio jūros regiono šalimi, pasirašiusia asociacijos susitarimą su ES. Šis susitarimas, įsigaliojęs 1998 m., tebėra teisinis dvišalio bendradarbiavimo pagrindas. Dvišalius santykius dar labiau sustiprino ES Europos kaimynystės politika (EKP), be kita ko, priėmus penkmečio EKP veiksmų planus, kuriuose nustatyti strateginiai šio bendradarbiavimo tikslai; paskutinis planas apima 2013–2017 m. Tunisas taip pat priklauso Viduržemio jūros regiono valstybių sąjungai. Ekonominiai ryšiai su ES taip pat yra svarbūs. 2008 m. Tunisas galutinai panaikino pramonės produktų muitų tarifus, taip tapdamas pirmąja Viduržemio jūros regiono šalimi, sudariusia laisvosios prekybos susitarimą su ES. Tunisas yra kaimyninė šalis, kurios didžiausią prekybos dalį sudaro prekyba su ES. 2014 m. ES buvo 64,7 % Tuniso importo šaltinis ir 72,5 % jos eksporto paskirties vieta. Tunisas taip pat labai priklauso nuo ES TUI ir kitų finansų srautų, perlaidų ir įplaukų iš turizmo. 2015 m. spalio mėn. ES ir Tunisas oficialiai pradėjo derybas dėl išsamios ir visapusiškos laisvosios prekybos erdvės (IVLPE), kurių tikslas – suteikti Tunisui visapusišką galimybę patekti į ES bendrąją rinką.

Praeityje Tunisas taip pat yra gavęs finansinę paramą iš kelių dvišalių paramos teikėjų (visų pirma iš JAV ir Japonijos, taip pat iš Alžyro), taip pat iš kitų daugiašalių paramos teikėjų (visų pirma iš Pasaulio banko ir Afrikos plėtros banko) ir gali būti, kad artimiausiu laikotarpiu jie skirs papildomų lėšų. Be kitos ES teikiamos pagalbos, 300 mln. EUR vertės MFP-I, kuri yra sėkmingai įgyvendinama, labai prisideda prie pagrindinių reformų įgyvendinimo ir teikia taip reikalingą finansinę paramą.

Poveikio vertinimas

Sąjungos makrofinansinė pagalba yra išskirtinė skubi priemonė, skirta mokėjimų balanso krizėms trečiosiose šalyse įveikti. Todėl šiam MFP pasiūlymui netaikomas reikalavimas atlikti poveikio vertinimą pagal Komisijos geresnio reglamentavimo gaires (SWD(2015) 111 final), nes šioje ekstremalioje situacijoje, į kurią reikia skubiai reaguoti, politinė būtinybė yra veikti greitai.

Apskritai MFP ir su ja susieta ekonominio koregavimo ir reformų programa padės Tunisui sumažinti trumpalaikius finansavimo poreikius, kartu paremiant politikos priemones, skirtas tvirtesniam mokėjimų balansui bei fiskaliniam tvarumui vidutiniu laikotarpiu užtikrinti ir tvariam augimui skatinti, kaip sutarta su TVF naujojoje programoje. Ji visų pirma padės didinti viešųjų finansų valdymo veiksmingumą bei skaidrumą ir skatins struktūrines reformas, kurių galutinis tikslas – fiskalinis konsolidavimas ir mokėjimų balanso koregavimas, taip pat produktyvumo ir užimtumo augimas ir kuriomis skatinamas reglamentavimo suderinimas ir ekonominė integracija su ES, be kita ko, įgyvendinant Išsamų ir visapusišką laisvosios prekybos susitarimą, dėl kurio šiuo metu deramasi.

3.TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI

Siūlomų veiksmų santrauka

Europos Sąjunga vidutinės trukmės paskolos forma suteikia Tunisui makrofinansinę pagalbą, kurios bendra didžiausia vertė – 500 mln. EUR. Ši pagalba padės patenkinti likusius Tuniso išorės finansavimo poreikius 2016–2017 m., nustatytus Komisijos remiantis Tarptautinio valiutos fondo skaičiavimais.

Planuojama, kad pagalba bus išmokėta trimis paskolos dalimis: atitinkamai 200 mln. EUR, 150 mln. EUR ir 150 mln. EUR. Pirmąją dalį numatoma išmokėti 2016 m. viduryje. Antroji dalis, kuri bus išmokama su sąlyga, kad įgyvendinta keletas politikos priemonių, galėtų būti išmokėta 2016 m. ketvirtą ketvirtį. Trečioji ir paskutinė dalis, jei bus laikomasi politikos priemonių, galėtų būti išmokėta pirmą 2017 m. pusmetį. Pagalbą administruos Komisija. Bus taikomos konkrečios nuostatos dėl sukčiavimo ir kitų pažeidimų prevencijos, atitinkančios Finansinį reglamentą.

Kaip yra įprasta teikiant makrofinansinę pagalbą, mokėjimai turėtų būti atliekami priklausomai nuo to, ar su TVF pasirašytame naujame finansiniame susitarime numatytų programos peržiūrų rezultatai yra teigiami. Be to, Komisija ir Tuniso valdžios institucijos susitarimo memorandume turėtų susitarti dėl konkrečių struktūrinių reformų priemonių. Komisija daugiausia dėmesio skirs struktūrinėms reformoms, skirtoms bendram makroekonomikos valdymui ir tvaraus augimo sąlygoms gerinti (pvz., reformoms, kuriomis siekiama viešųjų finansų valdymo skaidrumo ir efektyvumo, fiskalinėms reformoms, minimalios socialinės apsaugos sistemai stiprinti skirtoms reformoms, darbo rinkos reformoms ir prekybos ir investicijų reglamentavimo sistemai gerinti skirtoms reformoms). Šios reformų priemonės paremtų valdžios institucijų reformų darbotvarkę ir papildytų su TVF, Pasaulio banku ir kitais paramos teikėjais suderintas programas, taip pat politines programas, susijusias ES biudžeto paramos operacijomis. Jos atitiktų pagrindinius ekonominių reformų prioritetus, dėl kurių ES ir Tunisas susitarė rengdami Europos kaimynystės politikos bendrą veiksmų planą ir kitus strateginius dokumentus. Jos taip pat būtų paremtos struktūrinėmis reformomis, įgyvendintomis pagal MFP-I.

Sprendimas visą MFP sumą išmokėti paskolų forma yra pagrįstas, atsižvelgiant į Tuniso išsivystymo lygį (vertinant pagal vienam gyventojui tenkančias pajamas) ir skolos rodiklius. Jis taip pat atitinka Pasaulio banko ir TVF politiką Tuniso atžvilgiu. Iš tiesų, Tunisas netenkina reikalavimų lengvatiniam finansavimui gauti nei iš Tarptautinės plėtros asociacijos, nei iš TVF išplėstinės kredito priemonės.

Teisinis pagrindas

Teisinis šio pasiūlymo pagrindas yra SESV 212 straipsnis.

Subsidiarumo principas

Subsidiarumo principo laikomasi, nes Tuniso makroekonominio stabilumo atkūrimo trumpuoju laikotarpiu tikslų valstybės narės negali tinkamai pasiekti pačios ir jų geriau siekti Europos Sąjungos lygmeniu. Pagrindinės priežastys – biudžeto apribojimai nacionaliniu lygmeniu ir poreikis užtikrinti patikimą paramos teikėjų veiksmų koordinavimą, kad būtų užtikrintas didžiausias pagalbos mastas ir veiksmingumas.

Proporcingumo principas

Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą: juo nesiekiama daugiau, negu būtina minėtiems makroekonomikos stabilumo atkūrimo trumpuoju laikotarpiu tikslams įgyvendinti, ir jame nenumatyta jokių veiksmų, kurie nėra būtini to siekiant.

Remdamasi TVF skaičiavimais, atliktais rengiant būsimą susitarimą dėl išplėstinės fondo priemonės, Komisija nustatė, kad MFP-II suma padengtų 19,2 % 2016–2017 m. laikotarpiu likusio finansavimo trūkumo. Tai atitinka standartines MFP operacijų naštos pasidalijimo taisykles. Atsižvelgiant į pagalbą, kurią Tunisui įsipareigojo suteikti kiti dvišaliai ir daugiašaliai paramos teikėjai ir kreditoriai, laikoma, kad ši ES tenkanti dalis yra tinkama. Atsižvelgiant į neišmokėtą trečiąją MFP-I dalį, visa MFP-I ir MFP-II finansinė pagalba 2016–2017 m. laikotarpiu sudaro 23,4 % apskaičiuoto likusio finansavimo trūkumo.

Pasirinkta priemonė

Projektų finansavimas arba techninė pagalba nebūtų tinkamos arba pakankamos priemonės šiems makroekonominiams tikslams įgyvendinti. Palyginti su kitomis ES priemonėmis, svarbiausias MFP privalumas yra tai, kad ją teikiant sumažėtų išorės finansinių suvaržymų ir būtų padedama kurti stabilią makroekonominę sistemą, kartu skatinant tvarią mokėjimų balanso ir biudžeto būklę, ir tinkamą struktūrinių reformų pagrindą. Kadangi teikiant MFP padedama sukurti tinkamą bendrą politikos sistemą, ši pagalba gali padidinti kitų Tunise vykdomų veiksmų, finansuojamų pagal kitas siauresnio profilio ES finansines priemones, veiksmingumą.

4.POVEIKIS BIUDŽETUI

Numatoma pagalba būtų suteikta paskolos forma ir turėtų būti finansuojama per skolinimosi operaciją, kurią ES vardu vykdys Komisija. Biudžeto išlaidos pagalbai atitiks atidėjinius, kurie sudaro 9 % sumų, išmokėtų iš ES išorės skolinimui skirto garantijų fondo, pagal biudžeto eilutę 01 03 06 („Garantijų fondo atidėjiniai“). Darant prielaidą, kad pirmoji ir antroji paskolos dalys bus išmokėtos 2016 m. (bendra suma – 350 mln. EUR), o trečioji (150 mln. EUR) – 2017 m., ir laikantis garantijų fondo mechanizmo taisyklių, atidėjiniai bus įtraukti į 2018–2019 m. biudžetą. Remdamasi dabartinėmis biudžeto eilutės 01 03 06 panaudojimo projekcijomis, Komisija mano, kad operacijos poveikis biudžetui gali būti priimtinas.