Pasiūlymas Europos parlamento ir Tarybos reglamentas kuriuo nustatoma valstybių narių ir trečiųjų šalių dvišaliams investicijų susitarimams skirta pereinamojo laikotarpio tvarka /* KOM/2010/0344 galutinis - COD 2010/0197 */





[pic] | EUROPOS KOMISIJA | Briuselis, 2010.7.7 KOM(2010)344 galutinis 2010/0197 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatoma valstybių narių ir trečiųjų šalių dvišaliams investicijų susitarimams skirta pereinamojo laikotarpio tvarka AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) Europos Sąjungai suteikiama išimtinė kompetencija bendros prekybos politikos srityje, kurios dalį sudaro tiesioginės užsienio investicijos (207 straipsnio 1 dalis ir 3 straipsnio 1 dalies e punktas). Pagal SESV 2 straipsnio 1 dalį, kai tam tikroje srityje Sąjungai suteikiama išimtinė kompetencija, tik Sąjunga gali priimti teisiškai privalomus aktus. Iki įsigaliojant SESV valstybės narės su trečiosiomis šalimis sudarė daugiau nei 1 000 dvišalių susitarimų dėl investicijų, kurie iš dalies arba visiškai susiję su tiesioginėmis užsienio investicijomis. Vieni tokių susitarimų – dvišalės investicijų sutartys (toliau – DIS), kuriomis pagal tarptautinę teisę privalomų specialiųjų įsipareigojimų forma suteikiamos, inter alia , garantijos dėl investicijų valstybėse narėse ir trečiosiose šalyse sąlygų. Nors susitarimai pagal viešąją tarptautinę teisę valstybėms narėms ir toliau yra privalomi, tačiau, įsigaliojus SESV, valstybių narių susitarimai dėl investicijų ir pagal juos prisiimti įsipareigojimai turėtų būti vertinami atsižvelgiant į ES išimtinę kompetenciją tiesioginių užsienio investicijų srityje. SESV nėra aiškios pereinamojo laikotarpio sistemos, pagal kurią būtų išaiškintas valstybių narių susitarimų statusas, todėl šiuo Tarybos ir Parlamento reglamento pasiūlymu bus leidžiama toliau taikyti visus šiuo metu galiojančius valstybių narių ir trečiųjų šalių investicijų susitarimus. Pagal šį pasiūlymą numatyta aiškiai užtikrinti sąlygų, kuriomis veikia investuotojai, teisinį tikrumą. Vadovaujantis šiuo požiūriu, iš kurio matyti SESV įsigaliojimo raida, kaip ir bendros prekybos politikos kūrimo atveju praeito amžiaus septintajame dešimtmetyje[1], galima palaipsniui kurti ir tobulinti ES investicijų politiką, kuri turi būti vienodai skirta visiems investuotojams ir investicijoms. Atsižvelgiant į tai, kad valstybėms narėms gali reikėti iš dalies keisti arba koreguoti investicijų susitarimus ir ypač keisti juos tam, kad jie atitiktų pagal Sutartį nustatytoms pareigoms, šiuo pasiūlymu taip pat nustatoma teisės valstybėms narėms pradėti derybas su trečiąja šalimi tam, kad būtų pakoreguotas galiojantis dvišalis susitarimas dėl investicijų, suteikimo tvarka ir sąlygos. Šią sistemą taip pat galima naudoti valstybėms narėms tam tikromis pagal šį pasiūlymą nustatytomis sąlygomis derantis su trečiosiomis šalimis dėl naujų dvišalių susitarimų dėl investicijų ir juos sudarant. Kadangi išimtinė kompetencija tiesioginių užsienio investicijų srityje suteikta Sąjungai, o ES investicijų politika bus plėtojama palaipsniui, šiuo pasiūlymu nustatyta tvarka turi būti vertinama kaip išimtinė pereinamojo laikotarpio priemonė. Šis reglamentas skirtas tik naujosios ES kompetencijos investicijų srityje valdymo pereinamojo laikotarpio aspektams. Šiame reglamente neaptariami naujos ES investicijų politikos, kuri turi būti parengta remiantis naujai gauta išimtine kompetencija tiesioginių užsienio investicijų srityje, tikslai, kriterijai ir turinys – jiems skirtas atskiras Komisijos komunikatas Europos Parlamentui ir Tarybai, kuris buvo priimtas tuo pačiu metu, kaip šio reglamento pasiūlymas. 2. POLITIKOS PASIRINKTYS IR KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS Atsižvelgdama į ypatingą klausimo pobūdį, Komisija pirmiau aprašytam tikslui pasiekti įvertino skirtingas pasirinktis, tačiau oficialaus poveikio vertinimo neatliko. 2010 m. sausio 25 d. Briuselyje surengtas susitikimas su valstybių narių ekspertais valstybių narių su trečiosiomis šalimis sudarytų dvišalių susitarimų dėl investicijų statusui aptarti. Valstybių narių investicijų susitarimų nesuderinamumo su ES teisės aktais mastas gali būti diskutuotinas. Komisijos nuomone, turi būti vengiama bet kokio teisinio netikrumo, susijusio su tokių susitarimų statusu ir pagrįstumu, kuris gali pakenkti ES investicijoms ir investuotojų veiksmams užsienyje ar užsienio investicijoms ir investuotojų veiksmams valstybėse narėse. Iš tiesų, toks netikrumas prieštarauja investicijų apsaugos esmei – užtikrinti investicijas priimančiųjų šalių elgsenos teisinį tikrumą. Taigi, atsižvelgiant į situaciją, kuri susiklostė įsigaliojus SESV, vietoje neveikimo ar pavėluoto atoveiksmio pirmenybė teikiama greitam ir aiškiam sprendimui. Privalomomis teisinės galios neturinčiomis priemonėmis, kaip antai Komisijos tarnybų ar Kolegijos deklaracijomis ar pareiškimais dėl dvišalių investicijų susitarimų statuso ir pagrįstumo, nebūtų sukurtas teisinis tikrumas, kurio reikia susijusiems susitarimams užtikrinti. Būtent dėl to pageidautina rinktis teisinę priemonę. Pasiūlymu išlaikomas status quo ir siūlomas pereinamojo laikotarpio sprendimas leisti toliau galioti dvišaliams valstybių narių su trečiosiomis šalimis sudarytiems susitarimams dėl investicijų. Šiuo pasiūlymu iš esmės siekiama išvengti labai neigiamo rezultato, t. y. galimo investuotojams ir investicijoms pagal tarptautinius investicijų susitarimus suteikiamų teisių ir naudos panaikinimo. Dėl to, manoma, kad neveikimo poveikis gali būti daug didesnis už šio sprendimo poveikį, kuris, atsižvelgiant į tai, kad išlaikomas status quo , yra neutralus. Šiame pasiūlyme numatomu leidimu nei nustatomi būsimos ES investicijų politikos apmatai, nei sudaromos sąlygos tam, kad susitarimai, kuriems taikomas šis pasiūlymas, kenktų Sąjungos kompetencijos vykdymui. Dėl to, vadovaujantis toliau nurodyta tvarka, pagal šį pasiūlymą suteiktą leidimą galima atšaukti. Šiame reglamento pasiūlyme atsižvelgiama į Europos Sąjungos Teisingumo teismo nustatytą įpareigojimą valstybėms narėms galiojančiuose susitarimuose pašalinti visus nesuderinamumus su SESV. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI Šiuo pasiūlymu siekiama leisti toliau galioti valstybių narių su trečiosiomis šalimis sudarytiems tarptautiniams susitarimams dėl investicijų ir nustatyti valstybių narių derybų dėl tokių susitarimų ir jų sudarymo sąlygas ir tvarką. I skyriuje nurodomas reglamento dalykas ir taikymo sritis. 1 straipsnyje nustatoma, kad reglamentas taikomas valstybių narių ir trečiųjų šalių susitarimams dėl investicijų. II skyriuje nustatoma, kad taikomiems dvišaliams valstybių narių su trečiosiomis šalimis sudarytiems susitarimams leidžiama toliau galioti. 2 straipsnyje reikalaujama, kad valstybės narės praneštų Komisijai apie visus susitarimus, kuriuos pagal šio reglamento sąlygas jos norėtų toliau taikyti. Jau sudarytiems, bet dar neįsigaliojusiems susitarimams taip pat taikomas 2 straipsnis. Pagal 3 straipsnį leidžiama, kad toliau galiotų visi taikomi valstybių narių ir trečiųjų šalių susitarimai dėl investicijų, apie kuriuos pranešė valstybės narės, pradedant nuo šio reglamento įsigaliojimo. Šiuo leidimu nepažeidžiamos valstybių narių pareigos pagal Sąjungos teisės aktus[2]. 4 straipsnyje numatoma, kad siekiant, jog visoms suinteresuotosioms šalims būtų žinoma tiksli šiuo reglamentu nustatytos teisinės aprėpties apimtis, visi susitarimai, apie kuriuos pranešta, turėtų būti kasmet skelbiami Oficialiajame leidinyje. 5 straipsnyje numatoma atlikti susitarimų, apie kuriuos pranešta, peržiūrą. Atlikus peržiūrą bus nustatyti galiojančių susitarimų kiekybiniai ir kokybiniai aspektai ir kliūtys, kurias susitarimai gali kelti bendros prekybos politikos įgyvendinimui. Tiksliau, Komisija įvertins, ar susitarimai arba jų nuostatos atitinka Sąjungos teisės aktus, nekenkia Sąjungos ir trečiųjų šalių deryboms ar susitarimams dėl investicijų ar su investicijomis susijusiai Sąjungos politikai, įskaitant, visų pirma, bendrą prekybos politiką. Ne vėliau kaip po penkių metų nuo šio reglamento įsigaliojimo Komisija, remdamasi susitarimų peržiūra, pateiks ataskaitą ir galimas rekomendacijas dėl II skyriaus nuostatų taikymo nutraukimo ar tų nuostatų keitimo. 6 straipsnyje išsamiai išdėstyta pagal šį skyrių suteikto leidimo atšaukimo tvarka. Leidimą vienam ar daugiau susitarimų su tam tikra trečiąja šalimi gali tekti atšaukti, jei tokie susitarimai neatitinka Sąjungos teisės aktų. Be to, leidimas gali būti atšauktas, jei visas susitarimas ar jo dalis sutampa su galiojančiu Sąjungos susitarimu su ta trečiąja šalimi, ir minėtas konkretus sutapimas pastarajame susitarime neaptariamas. Pavyzdžiui, Sąjunga su trečiąja šalimi sudaro laisvosios prekybos susitarimą, kuriame yra nuostatų dėl investicijų, o šešios valstybės narės turi galiojančius susitarimus, kuriuose yra tokios pačios nuostatos dėl investicijų. Jei ES su trečiąja šalimi sudarytame susitarime nenumatyta pakeisti valstybių narių su trečiąja šalimi sudarytų šešių susitarimų, tuomet būtų taikomas 6 straipsnis. Kartu su šiuo pasiūlymu priimtame komunikate Komisija išdėstė savo požiūrį į tarptautinę investicijų politiką, kurio ji ketina laikytis, įskaitant šalis, su kuriomis svarstoma pradiniu etapu derėtis dėl investicijų susitarimų. Pagaliau leidimas vienam ar daugiau susitarimų gali būti atšauktas, jei susitarimu kenkiama su investicijomis susijusiai Sąjungos politikai, įskaitant, visų pirma, bendrą prekybos politiką (pvz., jei dėl to, kad jau yra galiojančių susitarimų, trečioji šalis nelabai pageidauja derėtis su Sąjunga) arba jei per metus nuo Komisijos pagal Sutarties 218 straipsnio 3 dalį parengtos rekomendacijos pateikimo Taryba nepriėmė sprendimo leisti pradėti derybas dėl investicijų. 6 straipsnyje numatomos Komisijos ir susijusios (-ių) valstybės (-ių) narės (-ių) konsultacijos, per kurias turi būti nagrinėjami klausimai, dėl kurių gali būti atšauktas leidimas. III skyriuje numatoma galiojančių susitarimų keitimo ir naujų susitarimų sudarymo tvarka. Siūloma procedūrinė tvarka parengta remiantis 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 662/2009, kuriuo nustatoma derybų dėl valstybių narių ir trečiųjų šalių susitarimų dėl tam tikrų klausimų, susijusių su sutartinėms ir nesutartinėms prievolėms taikytina teise bei tokių susitarimų sudarymo procedūra, ir 2009 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 664/2009, kuriuo nustatoma derybų dėl valstybių narių ir trečiųjų šalių susitarimų dėl jurisdikcijos, teismo sprendimų ir nutarčių, susijusių su santuoka, tėvų atsakomybe ir išlaikymo prievolėmis, pripažinimo bei vykdymo ir išlaikymo prievolėms taikytinos teisės bei tokių susitarimų sudarymo procedūra, nustatyta teisių suteikimo tvarka[3] . 7 straipsnyje numatoma bendra tvarka, kuria vadovaudamosi valstybės narės gali sudaryti ar keisti dvišalius susitarimus dėl investicijų. 8 straipsnyje reikalaujama, kad valstybė narė praneštų Komisijai apie ketinimą keisti galiojantį ar sudaryti naują dvišalį susitarimą su trečiąja šalimi. Reikalaujama, kad valstybės narės pateiktų visus būtinus dokumentus, susijusius su derybomis dėl susitarimo ar jų atnaujinimu, kurie, atsižvelgiant į konfidencialumo reikalavimus, gali būti pateikti kitoms valstybėms narėms ir Europos Parlamentui. 9 straipsnyje išsamiai aprašomi pagrindiniai motyvai, kuriais remdamasi Komisija galėtų neleisti valstybėms narėms pradėti oficialių derybų, ypač tais atvejais, kai valstybės narės iniciatyva galėtų pakenkti ES derybų ar ES politikos tikslams. Komisija gali pareikalauti, kad valstybė narė į derybas įtrauktų tam tikras išlygas, pavyzdžiui, dėl a) susitarimo nutraukimo, jei Sąjunga arba Sąjunga ir valstybės narės ir ta pati trečioji šalis sudaro naują susitarimą (žr., pavyzdžiui, Reglamento (EB) Nr. 662/2009 5 straipsnyje nustatytas denonsavimo ar pakeitimo išlygas), b) perkėlimo nuostatų arba c) didžiausio palankumo režimo, kad visiems ES investuotojams susijusioje trečiojoje šalyje būtų užtikrintos vienodos sąlygos. 10 straipsnyje reikalaujama, kad valstybės narės informuotų Komisiją apie derybas arba atnaujintas derybas, kurias leista vykdyti. Be to, Komisija, siekdama užtikrinti visišką skaidrumą ir derėjimą su Sąjungos investicijų politika, gali prašyti, kad jai būtų leista stebėtojos teisėmis dalyvauti valstybės narės derybose dėl investicijų su trečiąja šalimi. 11 straipsnis skirtas derybų proceso pabaigai, jame numatoma, kokia tvarka ir sąlygomis valstybėms narėms gali būti leidžiama pasirašyti ir sudaryti susitarimą. Komisija, gavusi pranešimą apie susitarimą, kuris turi būti jai pateiktas prieš pasirašant susitarimą, įvertina, ar susitarimu nekenkiama artėjančioms ar vykstančioms ES deryboms dėl investicijų arba ar susitarimas neprieštarauja pareigoms pagal ES teisės aktus, įskaitant pareigas pagal SESV V antraštinės dalies 4 skyriaus trečią dalį. 12 straipsnyje numatoma pagal šio reglamento III skyrių atlikti leidimų peržiūrą. Komisija, peržiūrėdama derybų ir susitarimų, kuriems suteiktas leidimas, kiekybinius ir kokybinius aspektus, įvertins, ar reikėtų toliau taikyti III skyriaus nuostatas. Ataskaita ir visos galimos rekomendacijos nebetaikyti šio skyriaus nuostatų arba jas keisti bus pateiktos ne vėliau kaip per penkis metus nuo šio reglamento įsigaliojimo. IV skyriuje nustatomi tam tikri valstybių narių veiksmų dėl susitarimų, kuriems taikomas šis reglamentas, reikalavimai. 13 straipsnyje reikalaujama, kad valstybės narės pateiktų informaciją apie susitikimus, rengiamus vadovaujantis susitarimais, kuriems taikomas šis reglamentas. Be to, reikalaujama, kad valstybės narės, iš karto, kai sužino, praneštų Komisijai apie visus ginčų sprendimo prašymus, kurie joms buvo pateikti vadovaujantis valstybių narių susitarimais, ir bendradarbiautų su Komisija pagal susitarimą pasirinkdamos ginčo, dėl kurio joms būtų leista pateikti ieškinį kitai tokio susitarimo šalimi esančiai trečiajai šaliai, sprendimo arba konsultacijų mechanizmą. 14 straipsnyje nustatoma, kad valstybės narės gali nurodyti, ar pagal 8 ir 11 straipsnį pateikiamą informaciją reikėtų laikyti konfidencialia ir ar galima ja dalytis su kitomis valstybėmis narėmis. Pagal 15 straipsnį įsteigiamas naujas komitetas, kuris padeda Komisijai administruoti reglamento taikymą, ir nustatoma šio komiteto darbo tvarka. Šią nuostatą galima peržiūrėti, kad ji atitiktų reglamentą dėl Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais, kuris turi būti priimtas pagal SESV 291 straipsnį[4]. Jei šis pasiūlymas bus priimtas anksčiau, nei įsigalios reglamentas dėl Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais, Komisija numato, kad pagal minėtą reglamento pasiūlymą šis reglamentas bus automatiškai atnaujintas pateikiant nuorodas į reglamentą, priimtą vadovaujantis 291 straipsniu[5]. 16 straipsnyje nustatoma, kad šis reglamentas įsigalioja praėjus 20 dienų po jo paskelbimo, o tai reiškia, kad II skyrius taikomas iki tos datos galiojusiems susitarimams. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Pasiūlymas neturi poveikio ES biudžetui. 2010/0197 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatoma valstybių narių ir trečiųjų šalių dvišaliams investicijų susitarimams skirta pereinamojo laikotarpio tvarka EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnio 2 dalį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisės akto pasiūlymą perdavus nacionaliniams parlamentams, priimdami sprendimą pagal įprastą teisėkūros procedūrą, kadangi: (1) Įsigaliojus Lisabonos sutarčiai tiesioginės užsienio investicijos įtrauktos į bendrai prekybos politikai priskiriamų sričių sąrašą. Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – Sutartis) 3 straipsnio 1 dalies e punktą Sąjunga turi išimtinę kompetenciją bendros prekybos politikos srityje. Taigi, šioje srityje tik Sąjunga gali priimti teisiškai privalomus aktus. Valstybės narės pačios tai gali daryti tik jei pagal Sutarties 2 straipsnio 1 dalį jas įgalioja Sąjunga. (2) Be to, Sutarties IV antraštinės dalies 4 skyriaus trečioje dalyje nustatytos bendrosios kapitalo judėjimo tarp valstybių narių ir trečiųjų šalių taisyklės, įskaitant su investicijomis susijusio kapitalo judėjimo taisykles. Šioms taisyklėms poveikio gali turėti valstybių narių sudaryti tarptautiniai susitarimai dėl užsienio investicijų. (3) Įsigaliojant Lisabonos sutarčiai Sąjungos valstybėse narėse buvo taikoma daug dvišalių susitarimų dėl investicijų su trečiosiomis šalimis. Sutartyje nenumatyta aiškių pereinamojo laikotarpio nuostatų, taikytinų tokiems susitarimams, kurie dabar priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai. Be to, kai kuriuose tokiuose susitarimuose gali būti nuostatų, kurios turi poveikio Sutarties IV antraštinės dalies 4 skyriaus trečioje dalyje nustatytoms bendrosioms kapitalo judėjimo taisyklėms. (4) Nors dvišaliai susitarimai pagal viešąją tarptautinę teisę valstybėms narėms ir toliau yra privalomi ir palaipsniui bus keičiami būsimais su tuo pačiu susitarimo dalyku susijusiais Sąjungos susitarimais, tokių susitarimų tolesnio taikymo ir jų santykio su Sąjungos politika, susijusia su investicijomis, įskaitant, visų pirma, bendrą prekybos politiką, sąlygos turi būti tinkamai taikomos. Sąjungai naudojantis savo kompetencija minėtas santykis bus dar daugiau išplėtotas. (5) Dėl ES investuotojų ir jų investicijų trečiosiose šalyse, taip pat užsienio investuotojus ir investicijas priimančiųjų valstybių narių interesų, dvišaliai susitarimai, kuriuose nustatomos ir užtikrinamos investicijų sąlygos, turėtų toliau galioti. (6) Šiame reglamente išdėstomos sąlygos, kuriomis valstybėms narėms turėtų būti leidžiama toliau taikyti galiojančius tarptautinius susitarimus dėl investicijų arba leidžiama tokiems susitarimams įsigalioti. (7) Šiame reglamente nustatomos sąlygos, kuriomis valstybėms narėms suteikiamos teisės iš dalies keisti arba sudaryti tarptautinius susitarimus dėl investicijų. (8) Leidimas toliau taikyti, iš dalies keisti arba sudaryti susitarimus, kuriems taikomas šis reglamentas, suteikiamas Sąjungos išimtinei kompetencijai priskiriamoje srityje, todėl toks leidimas turi būti vertinamas kaip išimtinė priemonė. Leidimu nepažeidžiamas Sutarties 258 straipsnio taikymas dėl valstybių narių pareigų pagal Sutartis nevykdymo, išskyrus pareigas, susijusias su nesuderinamumais, kurie atsiranda Sąjungai ir jos valstybėms narėms pasiskirsčius kompetencijos sritis. (9) Reikalaujama[6], kad valstybės narės imtųsi reikiamų priemonių valstybių narių su trečiosiomis šalimis sudarytose dvišalėse investicijų sutartyse esantiems nesuderinamumams su Sąjungos teisės aktais pašalinti, jei tokių nesuderinamumų yra. (10) Komisijai turėtų būti sudaryta galimybė atšaukti leidimą, jei susitarimas prieštarauja Sąjungos teisės aktams, išskyrus nesuderinamumus, kurie atsiranda Sąjungai ir jos valstybėms narėms pasiskirsčius kompetencijos sritis. Be to, leidimas gali būti atšauktas, jei galiojančiame Sąjungos susitarime su trečiąja šalimi yra nuostatų dėl investicijų, kurios yra panašios į valstybės narės susitarime esančias nuostatas. Leidimas gali būti atšauktas siekiant užtikrinti, kad valstybių narių susitarimai nepakenktų Sąjungos investicijų politikos, įskaitant, visų pirma, bendros prekybos politikos autonomines priemones, kūrimui ir įgyvendinimui. Pagaliau, galimybė atšaukti leidimą būtų sudaryta, jei per metus nuo Komisijos pagal Sutarties 218 straipsnio 3 dalį parengtos rekomendacijos pateikimo Taryba nepriimtų sprendimo leisti pradėti derybas dėl investicijų. (11) Leidimu iš dalies keisti arba sudaryti šiame reglamente numatytus susitarimus valstybėms narėms, visų pirma, sudaroma galimybė pašalinti visus jų tarptautiniuose susitarimuose dėl investicijų esančius nesuderinamumus su Sąjungos teisės aktais, išskyrus šiame reglamente aptariamus nesuderinamumus, kurie atsiranda Sąjungai ir jos valstybėms narėms pasiskirsčius kompetencijos sritis. (12) Ne vėliau kaip po penkių metų nuo šio reglamento įsigaliojimo Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai turėtų pateikti šio reglamento II ir III skyrių taikymo ataskaitą. Ataskaitoje, inter alia , turėtų būti pateikta rekomendacijų dėl tolesnio minėtų skyrių taikymo. Jei ataskaitoje rekomenduojama minėtų skyrių nuostatų nebetaikyti arba jei siūloma tas nuostatas keisti, prie ataskaitos turėtų būti pridedamas atitinkamas teisės akto pasiūlymas. Valstybių narių su trečiosiomis šalimis sudaryti dvišaliai susitarimai pagal viešąją tarptautinę teisę šalims toliau galioja, išskyrus jei jie pakeičiami Sąjungos susitarimu dėl investicijų arba kitu būdu nutraukiami. (13) Bet kuriuo atveju turi būti užkirstas kelias tam, kad susitarimai, kuriems pagal šį reglamentą suteiktas leidimas, arba leidimai pradėti derybas dėl galiojančio dvišalio susitarimo dalinio pakeitimo ar naujo tokio susitarimo sudarymo taptų kliūtimi su investicijomis susijusiai Sąjungos politikai ir, visų pirma, bendrai prekybos politikai įgyvendinti. (14) Europos Parlamentas, Taryba ir Komisija turėtų užtikrinti, kad konfidencialia įvardyta informacija būtų naudojamasi pagal 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais[7]. (15) Šis reglamentas neturėtų būti taikomas tarp valstybių narių sudarytiems susitarimams dėl investicijų. (16) Būtina nustatyti tam tikrą tvarką, kuria būtų užtikrinta, kad susitarimai, kuriuos pagal šį reglamentą leidžiama toliau taikyti, ir toliau veiktų, įskaitant ginčų sprendimus, ir kartu būtų atsižvelgiama į išimtinę Sąjungos kompetenciją. (17) Šio reglamento įgyvendinimui reikalingos priemonės turėtų būti patvirtintos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką[8], PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I SKYRIUS Taikymo sritis 1 straipsnis Dalykas ir taikymo sritis Šiame reglamente nustatomos sąlygos ir tvarka, kurias taikant valstybėms narėms leidžiama toliau taikyti galiojančius dvišalius susitarimus dėl investicijų su trečiosiomis šalimis, iš dalies juos keisti ar sudaryti. II SKYRIUS Leidimas toliau taikyti galiojančius susitarimus 2 straipsnis Pranešimas Komisijai Valstybės narės per trisdešimt dienų po šio reglamento įsigaliojimo praneša Komisijai apie visus su trečiosiomis šalimis prieš įsigaliojant šiam reglamentui sudarytus dvišalius susitarimus dėl investicijų, kuriuos, jų pageidavimu, pagal šį skyrių norima toliau taikyti arba prašoma leisti jiems įsigalioti. Prie pranešimo pridedamos tokių dvišalių susitarimų kopijos. 3 straipsnis Leidimas toliau taikyti galiojančius susitarimus Nepaisant su investicijomis susijusių Sąjungos kompetencijų ir nepažeidžiant valstybių narių kitų pareigų pagal Sąjungos teisės aktus, valstybėms narėms pagal Sutarties 2 straipsnio 1 dalį leidžiama toliau taikyti galiojančius dvišalius susitarimus dėl investicijų, apie kuriuos buvo pranešta pagal šio reglamento 2 straipsnį. 4 straipsnis Skelbimas 1. Komisija Oficialiajame Europos Sąjungos leidinyje kas dvylika mėnesių skelbia susitarimų, apie kuriuos pranešta pagal 2 straipsnį arba 11 straipsnio 7 dalį, sąrašą. 2. Pirmą kartą 1 dalyje nurodytų susitarimų sąrašas skelbiamas ne vėliau kaip po trijų mėnesių nuo pranešimų pagal 2 straipsnį pateikimo termino. 5 straipsnis Peržiūra 1. Komisija peržiūri susitarimus, apie kuriuos pranešta pagal 2 straipsnį ir, visų pirma, įvertina, ar: a) susitarimai neprieštarauja Sąjungos teisės aktams, išskyrus nesuderinamumus, kurie atsiranda Sąjungai ir jos valstybėms narėms pasiskirsčius kompetencijos sritis, arba b) visas susitarimas ar jo dalis nesutampa su galiojančiu Sąjungos susitarimu su ta trečiąja šalimi, be to, ar minėtas konkretus sutapimas pastarajame susitarime neaptariamas, arba c) susitarimai nekelia kliūčių su investicijomis susijusiai Sąjungos politikai, įskaitant, visų pirma, bendrą prekybos politiką, kurti ir įgyvendinti. 2. Siekiant palengvinti 1 dalyje nurodytą peržiūrą valstybės narės prašymu arba Komisijos iniciatyva gali būti rengiamos Komisijos ir pranešančiosios valstybės narės konsultacijos. 3. Ne vėliau kaip po penkių metų nuo šio reglamento įsigaliojimo Komisija, remdamasi 1 dalyje nurodyta peržiūra, Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia šio skyriaus taikymo ataskaitą, kurioje pateikiama rekomendacija, ar būtina toliau taikyti šį skyrių. 4. Jei 3 dalyje nurodytoje ataskaitoje rekomenduojama šio skyriaus nuostatų nebetaikyti arba jas keisti, prie ataskaitos pridedamas atitinkamas teisės akto pasiūlymas. 6 straipsnis Leidimo atšaukimas 1. 3 straipsnyje numatytas leidimas gali būti atšauktas, jei: a) susitarimas prieštarauja Sąjungos teisės aktams, išskyrus nesuderinamumus, kurie atsiranda Sąjungai ir jos valstybėms narėms pasiskirsčius kompetencijos sritis, arba b) visas susitarimas ar jo dalis sutampa su galiojančiu Sąjungos susitarimu su ta trečiąja šalimi, ir minėtas konkretus sutapimas pastarajame susitarime neaptariamas, arba c) dėl susitarimo kyla kliūtis su investicijomis susijusiai Sąjungos politikai, įskaitant, visų pirma, bendrą prekybos politiką, kurti ir įgyvendinti, arba d) per metus nuo Komisijos pagal Sutarties 218 straipsnio 3 dalį parengtos rekomendacijos pateikimo Taryba nepriėmė sprendimo leisti pradėti derybas dėl susitarimo, kuris visas arba iš dalies sutampa su susitarimu, apie kurį pranešta pagal 2 straipsnį. 2. Komisijai nusprendus, kad yra priežasčių 3 straipsnyje numatytam leidimui atšaukti, susijusiai valstybei narei ji pateikia pagrįstą nuomonę dėl priemonių, kurių būtina imtis 1 dalyje nurodytiems reikalavimams atitikti. Surengiamos Komisijos ir susijusios valstybės narės konsultacijos. 3. Jei surengus 2 dalyje nurodytas konsultacijas klausimo išspręsti nepavyksta, Komisija atšaukia susijusiam susitarimui suteiktą leidimą. Komisija 15 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka priima sprendimą dėl leidimo atšaukimo. Sprendime taip pat nustatomas reikalavimas, kad valstybė narė imtųsi tinkamų veiksmų ir, prireikus, nutrauktų susijusį susitarimą. 4. Jei leidimas atšaukiamas, Komisija susitarimą išbraukia iš 4 straipsnyje nurodyto sąrašo. III SKYRIUS Leidimas iš dalies keisti arba sudaryti susitarimus 7 straipsnis Leidimas iš dalies keisti arba sudaryti susitarimus Atsižvelgiant į 8–12 straipsniuose nustatytas sąlygas, valstybei narei leidžiama pradėti derybas su trečiąja šalimi dėl galiojančio susitarimo dėl investicijų dalinio pakeitimo arba dėl naujo tokio susitarimo sudarymo. 8 straipsnis Pranešimas Komisijai 1. Jeigu valstybė narė ketina pradėti derybas su trečiąja šalimi, siekdama iš dalies pakeisti galiojantį susitarimą dėl investicijų arba sudaryti naują tokį susitarimą, ji praneša Komisijai apie savo ketinimą raštu. 2. Prie pranešimo pridedami susiję dokumentai, be to, jame nurodomos nuostatos, kurios turi būti aptariamos per derybas, derybų tikslai ir kita svarbi informacija. Jei iš dalies keičiamas galiojantis susitarimas, pranešime nurodomos nuostatos, dėl kurių turi būti iš naujo deramasi. 3. Komisija pranešimą ir, jei prašoma, pridedamus dokumentus kitoms valstybėms narėms pateikia laikydamasi 14 straipsnyje nustatytų konfidencialumo reikalavimų. 4. 1 dalyje nurodytas pranešimas perduodamas ne vėliau kaip prieš penkis kalendorinius mėnesius iki oficialių derybų su atitinkama trečiąja šalimi pradžios. 5. Jei valstybės narės perduotos informacijos nepakanka, kad pagal 9 straipsnį būtų suteiktas leidimas pradėti oficialias derybas, Komisija gali paprašyti pateikti papildomos informacijos. 9 straipsnis Leidimas pradėti oficialias derybas 1. Komisija leidžia pradėti oficialias derybas, išskyrus tuos atvejus, kai nustato, kad pradėjus derybas: a) būtų prieštaraujama Sąjungos teisės aktams, išskyrus nesuderinamumus, kurie atsiranda Sąjungai ir jos valstybėms narėms pasiskirsčius kompetencijos sritis, arba b) būtų kenkiama Sąjungos ir susijusios trečiosios šalies jau vykstančių ar netrukus prasidėsiančių derybų tikslams arba c) atsirastų kliūtis su investicijomis susijusiai Sąjungos politikai, įskaitant, visų pirma, bendrą prekybos politiką, kurti ir įgyvendinti. 2. Suteikdama 1 dalyje nurodytą leidimą Komisija gali reikalauti, kad valstybė narė į tokias derybas įtrauktų visas reikiamas išlygas. 3. Sprendimai dėl 1 dalyje nurodyto leidimo priimami laikantis 15 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos. Komisija sprendimą priima per 90 dienų nuo 8 straipsnyje nurodyto pranešimo gavimo. Jei sprendimui priimti reikia papildomos informacijos, 90 dienų laikotarpis pradedamas skaičiuoti nuo papildomos informacijos gavimo dienos. 10 straipsnis Komisijos dalyvavimas derybose Komisijai visais derybų etapais pranešama apie pažangą ir rezultatus, be to, Komisija gali pageidauti dalyvauti valstybės narės derybose dėl investicijų su trečiąja šalimi. 11 straipsnis Leidimas pasirašyti ir sudaryti susitarimą 1. Prieš pasirašydama susitarimą, atitinkama valstybė narė praneša Komisijai apie derybų rezultatus ir pateikia Komisijai susitarimo tekstą. 2. 1 dalyje numatytas reikalavimas pranešti taikomas ir susitarimams, dėl kurių derybos vyko dar prieš įsigaliojant šiam reglamentui, tačiau nebuvo baigtos ir dėl to pagal 2 straipsnį apie tokius susitarimus pranešti nereikėjo. 3. Gavusi tokį pranešimą Komisija įvertina, ar susitarimas, dėl kurio derėtasi: a) neprieštarauja Sąjungos teisės aktams, išskyrus nesuderinamumus, kurie atsiranda Sąjungai ir jos valstybėms narėms pasiskirsčius kompetencijos sritis, arba b) nekenkia Sąjungos ir susijusios trečiosios šalies jau vykstančių ar netrukus prasidėsiančių derybų tikslams arba c) nekelia kliūčių su investicijomis susijusiai Sąjungos politikai, įskaitant, visų pirma, bendrą prekybos politiką, kurti ir įgyvendinti arba d) neprieštarauja 9 straipsnio 2 dalyje nustatytam reikalavimui, jei tikslinga. 4. Jeigu Komisija nustato, kad derybose susitarta dėl susitarimo, kuris neatitinka 3 dalyje nurodytų reikalavimų, valstybei narei neleidžiama pasirašyti ir sudaryti susitarimo. 5. Jeigu Komisija nustato, kad derybose susitarta dėl susitarimo, kuris atitinka 3 dalyje nurodytus reikalavimus, valstybei narei leidžiama pasirašyti ir sudaryti susitarimą. 6. Sprendimai pagal 4 ir 5 dalis priimami 15 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka. Komisija sprendimą priima per 90 dienų nuo 1 ir 2 dalyse nurodytų pranešimų gavimo. Jei sprendimui priimti reikia papildomos informacijos, 90 dienų laikotarpis pradedamas skaičiuoti nuo papildomos informacijos gavimo dienos. 7. Jei leidimas suteiktas pagal 5 dalį, susijusi valstybė narė Komisijai praneša apie susitarimo sudarymą ir įsigaliojimą. 12 straipsnis Peržiūra 1. Ne vėliau kaip po penkių metų nuo šio reglamento įsigaliojimo Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia šio skyriaus taikymo ataskaitą, kurioje pateikiama rekomendacija, ar būtina toliau taikyti šį skyrių. 2. 1 dalyje nurodytoje ataskaitoje taip pat apžvelgiami leidimai, kuriuos prašyta suteikti ir kurie suteikti pagal šį skyrių. 3. Jei 1 dalyje nurodytoje ataskaitoje rekomenduojama nebetaikyti šio skyriaus arba keisti šio skyriaus nuostatas, prie ataskaitos pridedamas atitinkamas teisės akto pasiūlymas. IV SKYRIUS Baigiamosios nuostatos 13 straipsnis Valstybių narių veiksmai dėl susitarimų su trečiąja šalimi 1. Visų susitarimų, kuriems taikomas šis reglamentas, atveju susijusi valstybė narė nedelsdama praneša Komisijai apie visus susitikimus, kurie rengiami vadovaujantis susitarimo nuostatomis. Komisijai pateikiama darbotvarkė ir visa klausimams, kurie bus aptariami, suprasti būtina susijusi informacija. Komisija gali prašyti susijusios valstybės narės pateikti papildomos informacijos. Jei klausimas, kuris bus aptariamas, gali turėti poveikio su investicijomis susijusios Sąjungos politikos, įskaitant, visų pirma, bendrą prekybos politiką, įgyvendinimui, Komisija gali pareikalauti, kad susijusi valstybė narė laikytųsi tam tikros pozicijos. 2. Visų susitarimų, kuriems taikomas šis reglamentas, atveju susijusi valstybė narė nedelsdama praneša Komisijai apie visus pateiktus pareiškimus, kad konkreti priemonė neatitinka susitarimo. Be to, valstybė narė nedelsdama praneša Komisijai apie visus vadovaujantis susitarimu pateiktus ginčų sprendimo prašymus, kai tik valstybė narė sužino apie tokį prašymą. Valstybė narė ir Komisija visapusiškai bendradarbiauja ir imasi visų būtinų priemonių veiksmingai gynybai užtikrinti, įskaitant, prireikus, Komisijos dalyvavimą ginčo sprendimo procedūroje. 3. Visų susitarimų, kuriems taikomas šis reglamentas, atveju susijusi valstybė narė prieš pradėdama taikyti bet kurį susitarime numatytą ginčo sprendimo mechanizmą siekia gauti Komisijos sutikimą ir, Komisijai pareikalavus, tokį mechanizmą pradeda taikyti. Minėti mechanizmai – konsultacijos su kita susitarimo šalimi ir ginčo sprendimas, jei tai numatyta susitarime. Valstybė narė ir Komisija visapusiškai bendradarbiauja vykdydamos ginčo sprendimo procedūras pagal atitinkamą mechanizmą, įskaitant, prireikus, Komisijos dalyvavimą susijusiose procedūrose. 14 straipsnis Konfidencialumas Pagal 8 ir 11 straipsnį pranešdamos Komisijai apie derybas ir jų rezultatus valstybės narės gali nurodyti, ar kurią nors pateiktą informaciją reikėtų laikyti konfidencialia ir ar galima ja dalytis su kitomis valstybėmis narėmis. 15 straipsnis Komitetas 1. Komisijai padeda Tarptautiniams investicijų susitarimams skirtos pereinamojo laikotarpio tvarkos administravimo patariamasis komitetas. 2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 3 ir 7 straipsniai. 16 straipsnis Įsigaliojimas Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje […] Europos Parlamento vardu Tarybos vardu Pirmininkas Pirmininkas [1] 1961 m. spalio 9 d. Tarybos sprendimas dėl prekybos susitarimų su trečiosiomis šalimis trukmės norminimo ir 1969 m. gruodžio 16 d. Tarybos sprendimas dėl valstybių narių ir trečiųjų šalių susitarimų dėl prekybos santykių laipsninio norminimo ir dėl derybų dėl Bendrijos susitarimų. [2] Dėl naujausios teismo praktikos žr. sprendimus 2009 m. kovo 3 d. bylose C-205/06 ir C-249/06 ir sprendimą 2009 m. lapkričio 19 d. byloje C-118/07 , kuriais Europos Sąjungos Teisingumo teismas nustatė, kad tam tikros Austrijos, Švedijos ir Suomijos dvišalių investicijų sutarčių nuostatos buvo nesuderinamos su EB Sutartimi ir kad susijusios valstybės narės nesiėmė tinkamų priemonių minėtiems nesuderinamumams pašalinti. Tokių pačių ar panašių išlygų yra kitose DIT, kurios buvo sudarytos prieš stojimą į Sąjungą arba po to. Sprendimuose Teismas ragina Komisiją šiais klausimais imtis tarpininkės vaidmens. [3] OL L 200/52, 2009 7 31, p. 25 ir p. 46. [4] Žr. Europos parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos kontrolės, kaip Komisija vykdo įgyvendinimo įgaliojimus, mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai, pasiūlymą, 2010 m. kovo 9 d., COM(2010) 83 galutinis. [5] Žr. minėto Komisijos pasiūlymo 10 straipsnį. [6] Dėl naujausios teismo praktikos žr. Europos Sąjungos Teisingumo teismo sprendimus bylose Komisija prieš Austriją , C-205/06, Komisija prieš Švediją , C-249/06, ir Komisija prieš Suomiją , C-118/07. [7] OL L 145, 2001 5 31, p. 43. [8] OL L 184, 1999 7 17, p. 23.