Išlaidos ir jų padengimo būdas priklausytų nuo nacionalinių sprendimų dėl taikymo tam tikroms vartotojų kategorijoms aprėpties ir nuo to, kiek būtų sumažinta vartotojams tenkanti finansinė našta. Tokie sprendimai bus priimami atsižvelgiant ir į valstybių narių fiskalinio manevravimo galimybes.

Jei didelė dalis vartotojų gautų paramą, kuri kompensuotų visą kainų padidėjimą, jie neturėtų didelio stimulo mažinti vartojimą. Kaip ir visos vartotojų išlaidas mažinančios galimybės, ši galimybė galėtų padidinti iškastinio kuro naudojimą ir ES priklausomybę nuo importo, be to padaugėtų energijos tiekimo saugumo problemų. Ar pasinaudoti šia galimybe, priklauso nuo valstybių narių biudžeto lėšų.

Kadangi šios galimybės yra tiesiogiai skirtos vartotojams, jos yra ypač veiksmingos mažinant didelių kainų poveikį galutiniams naudotojams. Jomis valstybėms narėms paliekama lankstumo dėl remtinų namų ūkių ir verslo vartotojų kategorijų, nustatytinų atsižvelgiant į nacionalines aplinkybes ir konkurencijos taisykles. Valstybės narės, norinčios sukurti telkėjo modelį, turėtų nuspręsti dėl jo ypatumų, įskaitant parduodamą kiekį, ir dėl to, kurių konkrečių kategorijų vartotojai ir (arba) tiekėjai šia galimybe galėtų pasinaudoti. Komisija galėtų pateikti gaires, kaip įgyvendinti tokį modelį, kad bendrojoje rinkoje būtų užtikrintos vienodos sąlygos ir sąžininga konkurencija.

Kitas būdas apsaugoti namų ūkių vartotojus, visų pirma neturtingus ir pažeidžiamus vartotojus (bet ir įmones), būtų galimybė valstybėms narėms taikyti telkėjo modelį, pagal kurį valstybės kontroliuojamas subjektas pirktų elektros energiją rinkoje ir tiektų ją tam tikrų kategorijų vartotojams (tiesiogiai arba per tiekėjus) mažesnėmis nei dabartinėmis rinkos kainomis, pavyzdžiui, vykdymo kaina. Siekiant išvengti bendrosios rinkos iškraipymo, reikėtų atidžiai įvertinti bet kokį šio požiūrio išplėtimą viršijant tai, kas numatyta galiojančiame Elektros energijos direktyvos 5 straipsnyje ir valstybės pagalbos taisyklėse.

Pasirinkus šią galimybę būtų nustatytos viršutinės didmeninių kainų ribos, o tai savo ruožtu turėtų lemti mažesnes mažmenines kainas. Dėl to sumažėtų elektros energijos gamintojų, kuriems viršutinė riba nedaro tiesioginio poveikio, mažesnis nei ribinis pelnas.

Tam, kad elektros energijos gamintojai, naudojantys kurą (pvz., dujas, anglis), dėl kurio šiuo metu patiria sąnaudų, trukdančių pelningai gaminti elektros energiją neviršijant viršutinės ribos, galėtų toliau veikti, reikėtų skirti finansinę kompensaciją skirtumui tarp pagamintos elektros energijos rinkos kainos ir iš anksto nustatytos viršutinės ribos padengti. Siekiant užtikrinti, kad elektros energijos gamybos pasiūlymai, viršijantys viršutinę ribą (pagal kurią nustatoma teisė gauti finansinę kompensaciją), būtų pagrįsti, gali prireikti griežto reguliavimo. Reguliavimo gali prireikti ir siekiant užtikrinti, kad elektros energijos gamintojai, kurių sąnaudos nesiekia viršutinės ribos, nesiūlytų didesnės kainos, nei viršutinė riba (norėdami gauti didesnę kainą). Dėl to galiausiai gali prireikti griežtai reguliuoti pasiūlymus, o tai gali būti sudėtinga.

Tikimasi, kad ši galimybė turės įtakos iškastinį kurą naudojančių elektrinių Europos Sąjungoje elgesiui teikiant pasiūlymus, o dėl to gali sumažėti šių elektrinių parduodamos elektros energijos kaina, taigi ir ribinė kaina didmeninėje rinkoje. Tai savo ruožtu turėtų lemti mažesnes mažmenines kainas.

Kaip ir visos vartotojų išlaidas mažinančios galimybės, ši galimybė galėtų padidinti iškastinio kuro naudojimą ir ES priklausomybę nuo importo, be to padaugėtų energijos tiekimo saugumo problemų.

Išlaidos

Būtų reikalingas finansavimas rinkos kainos ir viršutinės kainos ribos skirtumui kompensuoti. Šias išlaidas būtų sunkiau padengti valstybėms narėms, turinčioms mažiau fiskalinio manevravimo galimybių.

Ilgainiui gali kilti pavojus energijos tiekimo saugumui, susijęs su diferencijuoto kainos signalo nebuvimu ir reguliavimo neapibrėžtumu. Be to, sumažėtų paskatos vykdyti nesubsidijuojamus atsinaujinančiųjų energijos išteklių projektus, nes rinkos pajamos būtų mažesnės (taip pat dėl to, kad vartotojai nebūtų linkę pasirašyti ilgalaikių elektros energijos iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių pirkimo sutarčių, nes dėl viršutinės kainos ribos sumažėtų jų poreikis apsidrausti nuo didelių kainų).





D.Reguliavimo srities intervencinės priemonės elektros energijos rinkoje: tam tikrų rinkos dalyvių gaunamo pelno ribojimas

Didmeninėse elektros energijos rinkose kaina nustatoma pagal paskutinį šaltinį, reikalingą visai paklausai patenkinti. Elektros energijos gamintojai, naudojantys iškastinį kurą, šiuo metu susiduria su itin didelėmis iškastinio kuro sąnaudomis ir išaugusiomis kainomis už išskiriamą CO2. Tai reiškia, kad ribinės elektros energijos kainos yra didelės. Bazinės apkrovos elektros energijos gamintojai, kurie nėra priklausomi nuo iškastinio kuro, šioje situacijoje neturi panašios sąnaudų struktūros ir gauna gerokai didesnį pelną, nei tikėjosi, kai nusprendė investuoti.

Komunikato „REPowerEU“ 2 priede nustatyta, kad valstybės narės išimties tvarka gali nustatyti mokestines priemones, kuriomis būtų siekiama surinkti dalį tokio didelio pelno.

Tą patį tikslą, kurio siekiama tokiomis apmokestinimo priemonėmis, galima pasiekti ir reguliavimo srities intervencinėmis priemonėmis. Tai galima padaryti laikinai leidžiant valstybėms narėms nustatyti vykdymo kainą arba susigrąžinimo mechanizmą ir taip apriboti pernelyg didelį elektros energijos gamintojų pelną. Atitinkama vykdymo kaina gali skirtis, siekiant atsižvelgti į skirtingų rinkos dalyvių ypatumus, ir ją turėtų nustatyti nacionalinės reguliavimo institucijos. Iš tikrųjų ši galimybė veikia kaip vienpusis sandoris dėl kainų skirtumo, pagal kurį mokėjimai tampa mokėtini tik tada, kai referencinė kaina (rinkos kaina) yra didesnė už vykdymo kainą. Panašiai kaip ir komunikate „REPowerEU“ nurodyto perviršinio pelno mokesčio atveju, reikėtų sukurti atskirą mechanizmą, pagal kurį iš tokios reguliavimo srities intervencinės priemonės gautos pajamos būtų perskirstytos vartotojams.

Valstybės narės naujiems elektros energijos gamybos įrenginiams skirtas paramos schemas galėtų paversti abipusių sandorių dėl kainų skirtumo sistemomis. Šis mechanizmas, kuriuo elektros energijos gamintojų prašoma grąžinti paramą investicijoms, kai kainos yra didelės, užkirstų kelią padėčiai, kai šiuo metu pastatyti nauji elektros energijos gamybos įrenginiai ateityje galėtų pasinaudoti subsidijomis net ir tais atvejais, kai rinkos kainos būtų labai didelės ir svyruojančios.

Jei gamtinių dujų rinkų dalyviai dėl dabartinės krizės gauna pernelyg didelį pelną (pvz., dėl to, kad jie gali ilgalaikėse sutartyse numatytą kiekį parduoti gerokai didesnėmis kainomis neatidėliotinų sandorių rinkoje), tokiam pelnui galėtų būti taikomos panašios mokestinės intervencinės priemonės.

Nauda

Jei tokia galimybė yra gerai parengta, ji netrukdo kainodarai didmeninėse elektros energijos rinkose ir išsaugomi ES vidaus ir išorės prekybos signalai ir energijos tiekimo saugumas. Ji nedaro poveikio prekybai elektros energija Europos Sąjungoje.

Reformavus naujoms investicijoms skirtų paramos schemų modelį galėtų būti sudarytos sąlygos galbūt labiau ilgalaikiams rinkos modelio pokyčiams.

Trūkumai

Pasirinkus šią galimybę, vien dėl jos kainos vartotojams nesumažės, tačiau gautos pajamos gali būti naudojamos siekiant tiesiogiai padėti energijos vartotojams, labiausiai kenčiantiems nuo didelių kainų, pavyzdžiui, teikti kuponus namų ūkiams ir finansinę paramą įmonėms laikantis valstybės pagalbos ir konkurencijos taisyklių.

Siekdamos tiksliai nustatyti, ar negaunamas pernelyg didelis mažesnis nei ribinis pelnas, nacionalinės valdžios institucijos turėtų turėti išsamią informaciją apie elektros energijos gamintojų sąnaudas, kuri joms gali būti neprieinama. Dėl greito įgyvendinimo gali kilti teisinių sunkumų, nes poveikis rinkos dalyviams bus skirtingas.

Konkurencijos klausimai turėtų būti atidžiai įvertinti ir išspręsti vadovaujantis Komisijos gairėmis dėl reguliuojamų mažmeninių kainų ir fiskalinių priemonių mažesniam nei ribiniam pelnui ir laikantis valstybės pagalbos taisyklių.

Tikėtina, kad nenumatyto pelno apmokestinimas turėtų įtakos investuotojų tikrumui, o tai gali reikšti, kad paramos gali prireikti visai būsimai elektros energijos gamybai. Ši reguliavimo rizika lems didesnę kapitalo kainą ir vangesnį atsinaujinančiųjų energijos išteklių diegimą.