Europos Parlamento rezoliucija dėl platesnio masto ir geresnio bendradarbiavimo: 2006 m. ES pagalbos veiksmingumo skatinimo priemonių rinkinys (2006/2208(INI))



Oficialusis leidinys 306 E , 15/12/2006 p. 0373 - 0381



P6_TA(2006)0382 Gausesnė ir geresnė Europos Sąjungos parama: 2006 m. veiksmingos pagalbos priemonės Europos Parlamento rezoliucija dėl platesnio masto ir geresnio bendradarbiavimo: 2006 m. ES pagalbos veiksmingumo skatinimo priemonių rinkinys (2006/2208(INI)) Europos Parlamentas, - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą pavadinimu "ES pagalba: daugiau, geriau ir greičiau" (KOM(2006)0087), - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą Tarybai ir Europos Parlamentui pavadinimu "ES pagalbos poveikio didinimas: šalies strategijos dokumentų rengimo sistema ir bendroji daugiametė programa" (KOM(2006)0088), - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą Tarybai ir Parlamentui pavadinimu "Vystymosi finansavimas ir pagalbos veiksmingumas - ES pagalbos didinimo 2006-2010 m. uždaviniai" (KOM(2006)0085), - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą Tarybai ir Europos Parlamentui pavadinimu "Pažangos siekiant Tūkstantmečio vystymosi tikslų paspartinimas - plėtros finansavimas ir pagalbos veiksmingumas" (KOM(2005)0133), - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą Tarybai, Europos Parlamentui ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui "Vystymosi politikos darna - spartinti pažangą siekiant Tūkstantmečio vystymosi tikslų" (KOM(2005)0134), - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą Tarybai, Europos Parlamentui ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui "Paspartinti pažangą siekiant Tūkstantmečio vystymosi tikslų įgyvendinimo - Europos Sąjungos įnašas" (KOM(2005)0132), - atsižvelgdamas į 2006 m. balandžio 10- 11 d. ES Bendrųjų reikalų ir išorės santykių tarybos susitikimo išvadas dėl pagalbos vystymuisi finansavimo ir Europos pagalbos veiksmingumo - daugiau, geriau ir greičiau, - atsižvelgdamas į 2003 m. vasario 25 d. priimtą Romos deklaraciją dėl suderinimo pasibaigus aukšto lygio forumui dėl suderinimo, 2005 m. kovo 2 d. priimtą Paryžiaus deklaraciją dėl pagalbos vystymuisi veiksmingumo pasibaigus aukšto lygio forumui dėl pagalbos veiksmingumo (Paryžiaus deklaracija), - atsižvelgdamas į savo 2006 m. vasario 16 d. rezoliuciją dėl naujo mechanizmo finansinių priemonių vystymuisi finansuoti ir Tūkstantmečio deklaracijos [1], - atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų Organizacijos (JTO) Generalinės Asamblėjos rezoliuciją A/RES/55/2 dėl Tūkstantmečio deklaracijos, - atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų Organizacijos (JTO) Generalinio Sekretoriaus patarėjo Jeffrey Sachs pranešimą "Investavimas į vystymąsi: praktinis planas, kaip pasiekti tūkstantmečio vystymosi tikslus", - atsižvelgdamas į 2002 m. kovo 22 d. Monterėjuje pasiektą bendrą sutarimą dėl vystymosi finansavimo, - atsižvelgdamas į Tarybos, Taryboje posėdžiavusių valstybių narių vyriausybių atstovų, Europos Parlamento ir Komisijos bendrą pareiškimą pavadinimu "Europos konsensusas" [2] (Europos konsensusas dėl vystymosi), - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą Tarybai, Europos Parlamentui ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui pavadinimu "ES strategija Afrikai: Europos ir Afrikos paktas Afrikos vystymuisi spartinti" (KOM(2005)0489), - atsižvelgdamas į savo 2005 m. lapkričio 17 d. rezoliuciją dėl Afrikos vystymosi strategijos [3], - atsižvelgdamas į 2005 m. rugsėjo 14- 16 d. vykusio aukšto lygio susitikimo dėl Tūkstantmečio vystymosi tikslų (TVT) įgyvendinimo metu 2005 m. rugsėjo 14 d. priimtą Niujorko deklaraciją dėl inovacinių vystymosi finansavimo šaltinių, kuria 79 šalys išreiškė savo pritarimą minčiai pradėti pirmąjį bandomąjį mechanizmą - "solidarumo įnašą" į lėktuvo bilietų kainą, - atsižvelgdamas į Landau pranešimą dėl naujoviškų vystymosi finansavimo šaltinių, užsakytą keturšalės grupės ir paskelbtą 2004 m. ir į 2004 m. Jungtinių Tautų Universiteto (UNU-WIDER) paskelbtą Atkinsono pranešimą pavadinimu "Nauji finansavimo vystymo šaltiniai - Tūkstantmečio vystymosi tikslų finansavimas", - atsižvelgdamas į savo 2006 m. gegužės 18 d. poziciją dėl pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, nustatančio vystymąsi remiančio bendradarbiavimo ir ekonominio bendradarbiavimo finansavimo priemonę, [4] - atsižvelgdamas į savo 2006 m. balandžio 6 d. rezoliuciją dėl pagalbos veiksmingumo ir korupcijos besivystančiose šalyse [5], - atsižvelgdamas į savo 2005 m. balandžio 12 d. rezoliuciją dėl Europos Sąjungos vaidmens įgyvendinant Tūkstantmečio vystymosi tikslus (TVT) [6], - atsižvelgdamas į savo 2006 m. kovo 14 d. rezoliuciją dėl Tarptautinio valiutos fondo strategijos persvarstymo [7], - atsižvelgdamas į 2006 m. birželio 7 d. Afrikos grupės prie Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) Žemės ūkio komiteto komunikatą dėl derybų dėl žemės ūkio produktų sąlygų (06-0000) (TN/AG/GEN/18), - atsižvelgdamas į 2006 m. kovo mėn. Nepriklausomos Pasaulio Banko vertinimo grupės paskelbtą pranešimą pavadinimu "Banko paramos prekybai įvertinimas 1987-2004", - atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 45 straipsnį, - atsižvelgdamas į Vystymosi komiteto pranešimą ir tarptautinės prekybos komiteto nuomonę (A6-0270/2006), A. kadangi Europos Sąjunga teikia daugiau nei pusę visos pasaulio viešosios pagalbos, taigi ji yra svarbiausia pagalbos teikėja pasaulyje, tačiau tai nereiškia, kad ta pagalba yra veiksmingai valdoma ir gali ką nors pakeisti tarptautinėje arenoje, B. kadangi Europos konsensusas dėl vystymosi sudaro bendros Europos Sąjungos vystymosi politikos koncepcijos, grindžiamos bendromis valstybių narių, Tarybos, Parlamento ir Komisijos vertybėmis, principais, tikslais ir priemonėmis, pagrindą, C. kadangi pagrindinis šios politikos tikslas - panaikinti skurdą užtikrinant tvarų vystymąsi - apima TVT įgyvendinimą, D. kadangi pirmą kartą nuo to laiko, kai buvo priimtas Europos konsensusas dėl vystymosi, Komisija siekia užtikrinti ne tik savo pačios teikiamos ir (arba) valdomos pagalbos, bet ir valstybių narių Paryžiaus deklaracijos prisiimtų įsipareigojimų pagrindu teikiamos dvišalės pagalbos strateginį planavimą (nuosavybė, paskirstymas, suderinimas bei valdymas remiantis rezultatais ir abišale atsakomybe), E. kadangi skirtingų Sąjungos politikos sričių darnos trūkumas kenkia pagalbos veiksmingumui, o tai prieštarauja EB Sutarties 178 straipsniui, F. kadangi daugelis tyrimų parodė, kad siekiant padidinti pagalbos, ypač maisto pagalbos, veiksmingumą labai svarbu ją atsieti, t. y. nesukurti reikalavimų dėl pagalbos kilmės ar jos teikimo kelio, G. kadangi šalių partnerių vystymosi strategijų ir programų nuosavybė - tai vienas iš svarbiausių Europos konsensuse dėl vystymosi ir Paryžiaus deklaracijoje nustatytų principų, H. kadangi, remiantis minėtu pranešimu, kurį Jungtinėms Tautoms parengė Jeffrey Sachs, norint iki 2015 m. įgyvendinti TVT, reikės papildomai skirti mažiausiai 50 milijardų JAV dolerių per metus, I. kadangi Europos Sąjunga yra įsipareigojusi skirti 2 milijardus EUR per metus - 1 milijardą iš valstybių narių ir 1 milijardą iš Komisijos - besivystančių šalių prekybiniams pajėgumams remti, J. kadangi Europos Sąjunga pirmiau minėtomis Tarybos išvadomis patvirtino savo 2005 m. gegužės 24 d. prisiimtus įsipareigojimus dėl pagalbos apimties padidinimo, nurodydama, kad iš viso mažiausiai 50 proc. padidintų viešosios pagalbos vystymuisi lėšų skirs Afrikai, ir kadangi ES tebėra vienintelė iš visų pagalbos teikėjų, prisiėmusi esminius, konkretaus dydžio ir numatomus įsipareigojimus padidinti pagalbą, kad 2015 m. ji siektų daugiau nei 84 milijardus EUR, K. kadangi, atsižvelgiant į 2007-2013 m. finansinės struktūros nustatytus apribojimus, Europos Sąjungos biudžetui ( 2005 m. gruodžio 15- 16 d. Briuselio Europos Vadovų Tarybos išvados), daugiausia (80-90 proc.) papildomų pagalbos lėšų turi skirti valstybės narės, L. kadangi, nors remiantis EBPO paskelbtais 2005 m. duomenimis Europos Sąjunga ir gali pasiekti 2006 m. nustatytus tikslus, dar yra keturios šalys, kurių skiriamos pagalbos lygis yra žemesnis už Barselonos kompromisu nustatytą žemiausią ribą, t. y. 0,33 proc. BNP, M. kadangi, remiantis paskutiniais EBPO Vystymosi pagalbos komiteto (VPK) pateiktais duomenimis, Europos Sąjunga į 2005 m. pagalbai vystymuisi skiriamas lėšas įskaičiavo skolų palengvinimą (ypač Irakui ir Nigerijai), o tai sudaro 9 milijardus EUR, nors Monterėjaus konsensuse buvo aiškiai nurodyta, kad skoloms palengvinti numatytos lėšos negali būti skiriamos iš pagalbos vystymuisi fondų, nes paprastai būna numatyta, kad jų lėšos turi būti tiesiogiai skiriamos besivystančioms šalims, N. kadangi dėl dirbtinio viešosios pagalbos vystymuisi didinimo ir neveiksmingo administravimo didelė visų Europos Sąjungos valstybių narių pagalbos dalis tiesiogiai nepasiekia pietų valstybių gyventojų, kuriems ji ir yra skirta, O. kadangi Gleneagles mieste G-8 prisiimti įsipareigojimai (iki 2010 m. paramą vystymuisi padidinti 50 milijardų JAV dolerių) toli gražu nėra įgyvendinti, kadangi reali pagalba per 2005 m. metus (kuri yra atsieta nuo vargingiausių šalių įsiskolinimo panaikinimo) išaugo tik 5 milijardais JAV dolerių, P. kadangi siekdama įgyvendinti įsipareigojimus tarptautinė bendrija nuo 2005 m. rugsėjo mėn. jau du kartus buvo susirinkusi pratęsti diskusijas apie naujus vystymosi finansavimo šaltinius, Q. kadangi naujoviškų finansavimo mechanizmų įgyvendinimas leistų ne tik padidinti naujus išteklius, bet ir pagerinti vystymosi finansavimo srauto kokybę visų pirma išteklių stabilumo ir numatomumo požiūriu, o tai yra svarbiausia remiant ilgalaikes nacionalines strategijas, R. kadangi Europos bendradarbiavimo politikos veiksmingumo gerinimui gali būti nustatyti tikslūs siekiai ir rodikliai, leidžiantys įvertinti pasiektą progresą, S. kadangi Paryžiaus deklaracijoje numatyta, kad finansuotojai įsipareigoja nustatyti pagrindinius tikslus 2010 m. atsižvelgdami į 12 nustatytų rodiklių ir įgyvendinti veiksmingą šių tikslų laikymosi kiekvienoje šalyje kontrolės sistemą, T. kadangi yra poreikis skubiai spręsti skolų problemą, kuri yra didžiausias stabdis įgyvendinant TVT, U. kadangi yra tarptautinis sutarimas nuo skurdžių šalių skolų lengvinimo pereiti prie jų panaikinimo, kaip tai patvirtina Tūkstantmečio deklaracija ir 2005 m. G8 priimtas sprendimas panaikinti skolas, 1. pabrėžia realią pažangą, padarytą skatinant veiksmingumą ir pasireiškiančią trimis Komisijos pasiūlymais, pateiktais trijuose paskutiniuose komunikatuose, bei atkreipia dėmesį į pirmiau minėtas Tarybos išvadas, kuriose iš dalies pakartojami šių trijų komunikatų pasiūlymai; 2. ragina valstybes nares ir Komisiją dirbti siekiant efektyvios pagalbos naudojant platesnę vertybių sistemą, puoselėjamą Visuotinėje žmogaus teisių deklaracijoje ir JTO konvencijose, pvz., Tarptautiniame ekonominių, socialinių ir kultūrinių teisių pakte; 3. mano, kad pastangos pasirinkti "sektinus pavyzdžius" specifinėse sektoriaus srityse valstybės lygmeniu yra įdomus sektinas kelias; 4. ragina valstybes nares ir Komisiją sujungti visas savo pastangas, kad Europos Sąjunga būtų vieninga ir siektų tapti lydere bei išlaikyti lyderės poziciją atsižvelgdama ne tik į vystymosi bendradarbiavimui skirtų lėšų kiekį, bet ir į didesnį lėšų skyrimo veiksmingumą; 5. mano, kad siekiant veiksmingai kovoti su skurdu tarptautiniai finansuotojai turėtų skirti daug daugiau viešosios pagalbos vystymuisi skurdžiausioms valstybėms, ir apgailestauja, kad ES nėra įsipareigojusi šiuo klausimu; 6. mano, kad su besivystančiomis šalimis sudarytais žvejybos susitarimais turėtų būti siekiama gerinti tų šalių sugebėjimą tinkamai tvarkyti žvejybą savo vandenyse, įskaitant žvejybos kontrolę ir stebėjimą bei mokslinius tyrimus, o ne tik įvesti mokestį už teisę žvejoti; 7. tiki, kad Europos Sąjungos paramos efektyvumui užtikrinti reikia suteikti pakankamą politikos erdvę besivystančioms šalims, o pagalbos veiksmingumą reikia įvertinti atsižvelgiant į konkrečius poslinkius įgyvendinant TVT; 8. ragina Komisiją ir visas Europos Sąjungos valstybes nares skrupulingai siekti Europos konsensuse dėl vystymosi numatytų tikslų ir principų ir ypač siekti pagrindinio tikslo - kovoti su skurdu; 9. ragina Europos Sąjungą ginti ir skatinti vystymosi politiką, kurią įgyvendinant gerbiamos žmogaus teisės ir valstybių paramos gavėjų teisė savarankiškai priimti politinius sprendimus visuose daugiašaliuose organuose, kurių narėmis jos yra, o taip pat ir dvišaliuose santykiuose; 10. ragina Europos Sąjungą į savo vystymosi politiką įtraukti JTO Tūkstantmečio ekosistemos vertinimo pranešimo rekomendacijas, kuriose teigiama, kad pasaulio ekosistemų griovimas bus kliūtis įgyvendinti TVT, bei imtis veiksmų siekiant pakeisti vis blogėjančią situaciją; 11. prašo valstybių narių ir Europos Komisijos sutelkti visas jėgas kartu su kitais EBPO VPK finansuotojais siekiant padėti įgyvendinti Paryžiaus deklaraciją; 12. skatina valstybes nares ir Komisiją nedelsiant įgyvendinti Komisijos pasiūlytas ir Tarybos patvirtintas rekomendacijas, o tai privers dėti pastangas, kad būtų pakeista (jei reikia, radikaliai) jų pagalbos teikimo sistema ir (arba) šios pagalbos įgyvendinimo procedūros siekiant labai padidinti pagalbos veiksmingumą gerinant programų koordinavimą, veiksmų papildomumą ir didinant politinę sanglaudą; 13. pabrėžia, kad efektyvumo reikia siekti dvejopai: susitelkiant ne tik į proceso klausimus, tokius kaip koordinavimas, papildomumas, suderinimas ir atitikimas, bet ir į turinį bei esmę; pabrėžia, kad tokie klausimai kaip kova su korupcija, pajėgumų kūrimas, susiję su rimtomis pastangomis išvengti protų nutekėjimo bei sumažinti nesėkmės riziką, šiame kontekste yra pagrindiniai klausimai; 14. pabrėžia, kad reikėtų ne tik veiksmingai bendradarbiauti, bet ir imtis papildomų veiksmų, kuriais būtų siekiama pagerinti darbo pasidalijimą tarp pačių valstybių narių ir tarp Komisijos bei valstybių narių susitelkiant nacionaliniu lygmeniu ir pirmaujant valstybėms partnerėms, kad būtų atsižvelgta į apleistų šalių ir sektorių problemas, taip pat pabrėžia donorų atlaso svarbą šiuo klausimu; 15. pabrėžia, kad paramos teikėjų koordinavimas ir darbo pasiskirstymas turi vykti vadovaujant šalims partnerėms siekiant suderinti su jomis prioritetus ir procedūras; 16. pripažįsta, kad koordinavimas ir darbo paskirstymas negali vykti izoliuotai, todėl Europos Sąjunga turi susitelkti ne tik į vidinį darbo pasiskirstymą, bet visada turėti pagalbos teikėjos galimybę; 17. ragina atitinkamas valstybes nares nedelsti ir padidinti biudžetą, nes tai būtina padaryti norint įvykdyti įsipareigojimus, kuriuos jos ne kartą prisiėmė siekdamos, kad viešoji pagalba vystymuisi realiai siektų mažiausia 0,56 proc. BVP 2010 m. ir 0,7 proc. BVP 2015 m. - taip siekiama konkretaus tikslo, t. y. užtikrinti, kad būtų numatyta papildomų lėšų, skirtų veiksmingam ir geresniam vystymuisi remti, taip pat primygtinai pabrėžia svarbų valstybių narių vaidmenį šioje srityje; 18. ragina Europos Sąjungą atkreipti dėmesį į tai, kad viešosios paramos vystymuisi didinimas turi prasmės tik tuomet, jei kartu labai padidėja pagalbos teikimo veiksmingumas ir kokybė, ir nuo šiol ragina stengtis, kad pagalbos teikimo gerinimas taptų kiekvienos valstybės narės ir atitinkamų Europos Sąjungos institucijų didžiausiu prioritetu įgyvendinant vystymosi bendradarbiavimo politiką; 19. ragina kiekvieną valstybę narę, remiantis Komisijos parengtu bendru pavyzdiniu dokumentu, kasmet skaidriai sudaryti sąrašą, kuriame sumos, tiesiogiai susijusios su vystymosi pagalba, būtų konkrečiai ir aiškiai atskirtos nuo lėšų, skirtų kitoms iniciatyvoms, kurios nėra tiesiogiai susijusios su šia pagalba, pvz., skolų sumažinimo; reikalauja, kad šios sumos nebūtų įtrauktos skaičiuojant bendras vystymosi pagalbos išlaidas; 20. atsižvelgia į tai, kad EBPO VPK 2007 m. vyks diskusijos dėl iniciatyvų, kurios gali būti laikomos (arba ne) susijusiomis su vystymosi pagalba, ir pabrėžia, kad yra pasiryžęs dalyvauti šiose diskusijose, kurios turėtų baigtis 2008 m. pradžioje Ganoje vyksiančiame viršūnių susitikime; 21. ragina Komisiją informuoti apie įgaliojimų veikti EBPO VPK suteikimą jos ginamos pozicijos turinio, o taip pat organizacinių taisyklių ir komiteto funkcionavimo prasme; 22. ragina EBPO VPK narius tikslus 2010 metams nustatyti atsižvelgiant į 12 Paryžiaus deklaracijoje nustatytų rodiklių, pirmiausia sąlygiškumo, abipusės atsakomybės ir numatomumo tikslus bei sukurti veiksmingą stebėjimo mechanizmą; 23. remia Komisijos pasiūlytą ir Tarybos patvirtintą programų sudarymo iniciatyvą, skirtą Afrikos, Karibų jūros ir Ramiojo vandenyno baseinų šalių grupės (AKR) pirmajai 11 šalių grupei, Vietnamui ir Nikaragvai, taip pat mano, kad šiuo metu AKR šalims rengiamos programos galėtų būti gera pradžia; tačiau pabrėžia, kaip svarbu yra įsitikinti, kad pagrindinės iniciatyvos nesikirstų su šalyse partnerėse taikomomis bendromis priemonėmis (pvz., Bendros pagalbos strategijomis), bet stiprintų esamą procesą; 24. vertina Komisijos darbą, atliktą plėtojant jos veiklos rodiklius, tačiau taip pat pastebi, kad dauguma rodiklių susiję su vidaus vertinimais, kad šie rodikliai neįvertina biudžeto paramos ir sektorių programų ir kad kol kas nėra poveikio ir tvarumo rodiklių, pagal kuriuos būtų galima įvertinti jau įgyvendintus projektus; 25. prašo Komisijos ir valstybių narių nustatyti rezultatų rodiklių visumą, kad būtų galima įvertinti jų indėlį siekiant TVT, ypač kiek tai susiję su iš biudžeto skiriama pagalba, siekiant, kad nacionaliniai parlamentai ir vietos pilietinė visuomenė matytų Europos Sąjungos įnašų rezultatus; 26. pabrėžia, kad bendrai rengiant programas bus skatinama partnerystė, kurios pagrindą sudarys šalies prisitaikymas ir abišalė atsakomybė; 27. pabrėžia, kad tiek pagalbos, tiek prekybos priemonės gali ir turi atlikti svarbų vaidmenį įgyvendinant TVT; 28. ragina Komisiją atlikti tyrimą siekiant išsiaiškinti, kaip sąžininga prekyba gali išsivystyti į tvarios prekybos politikos modelį, kuris galėtų skatinti suderintą šiaurės ir pietų prekybą ir kuriuo būtų galima nustatyti tas kliūtis prekybai, kurios daro didžiausią poveikį pasaulio vargingiausiems; 29. pripažįsta prekių kainų stabilizavimo svarbą besivystančioms šalims ir prašo Komisiją programose "Pagalba prekybai" pirmiausia pasiūlyti su tuo susijusių priemonių; 30. ragina Komisiją išaiškinti, kiek šalys gavėjos ir pilietinė visuomenė galės visiškai kontroliuoti savo vystymosi politiką turėdamos reikiamą politinę erdvę, kad būtų galima parengti analizę, prognozes ir bendrą strateginę politiką siekiant paskatinti šalių gavėjų atsaką; 31. mano, kad nacionalinę ir regioninę vystymosi politiką turi demokratiškai nustatyti pačios šalys gavėjos ir kad demokratiškai išrinkti parlamentai turėtų kruopščiai išnagrinėti programos įgyvendinimą; 32. pabrėžia skaidrumo ir kovos su korupcija svarbą pagalbos veiksmingumui; todėl primena apie pirmiau minėtoje Parlamento rezoliucijoje paskelbtas rekomendacijas dėl pagalbos veiksmingumo ir korupcijos besivystančiose šalyse bei primena, kad palaiko kampaniją "Skelbkite savo mokėjimus", kuri reikalauja, kad tarptautinės įmonės skleistų informaciją apie vyriausybėms mokamus mokesčius; 33. patvirtina savo rekomendacijas dėl pagalbos veiksmingumo ir korupcijos besivystančiose šalyse ir ragina Komisiją bei Tarybą atitinkamą procentinę biudžeto pagalbos dalį rezervuoti pilietinės visuomenės kontrolieriams, sudaryti tarptautinius juoduosius sąrašus, padėsiančius apsaugoti bankus nuo valiutos skolinimo korumpuotiems režimams, uždrausti dalyvauti viešuosiuose pirkimuose įmonėms, kurios buvo įsivėlusios į korupcinę veiklą besivystančioje šalyje, ir skatinti visas valstybes nares ratifikuoti 2003 m. JT konvenciją prieš korupciją; 34. taip pat primena, kad geras valdymas, stabili teisinė valstybė ir skaidrios bei nuspėjamos reglamentavimo, teisinės ir institucinės struktūros yra būtinos sąlygos siekiant sukurti palankią aplinką ekonomikos vystymuisi; 35. prašo Komisijos ir valstybių narių imtis glaudesnio decentralizuoto bendradarbiavimo, kuris vyktų tiesiogiai su besivystančių šalių vietos įstaigomis; 36. mano, kad bendras finansavimas galėtų duoti stimulą Europos lėšoms ir tokiu būdu prisidėti gerinant tikrai europietiškos bendradarbiavimo politikos atsiradimą; 37. pažymi Komisijos pasiūlymą nustatyti lanksčią ir tvarią TVT įgyvendinimui skirtą priemonę ir prašo patikslinti tokios priemonės veikimą ir valdymo taisykles; 38. apgailestauja, kad kai kurių valstybių narių pažanga vykdant savo įsipareigojimus palaipsniui atsieti [8] vystymosi pagalbą, lyginant su Komisijos pažanga, nėra patenkinama, nors to labai laukia vietos gamintojai ir pietų valstybių gyventojai, kuriems ši pagalba būtų labai naudinga, ir ragina valstybes nares nuo šiol atsieti pagalbą maisto produktais ir pagalbą mažiau išsivysčiusioms šalims, kaip tai siūlo EBPO; 39. yra susirūpinęs, kad Europos Sąjungos biudžeto paramos politika besivystančioms šalims vis labiau priklauso nuo tarptautinių finansinių institucijų, verčiančių tokias šalis įgyvendinti Tarptautinio valiutos fondo (TVF) ir tarptautinių finansinių institucijų (TFI) nustatytas sąlygas, kad jos galėtų gauti Sąjungos vystymosi pagalbą; mano, kad tokia centralizuota veikla prieštarauja šalių gavėjų nuosavybės politikai; 40. ragina Komisiją ir valstybes nares užtikrinti, kad suinteresuotos šalys besivystančiose šalyse, įskaitant pilietinės visuomenės organizacijas, būtų pakankamai informuotos ir turėtų geresnę prieigą prie esamų programų; 41. ragina Komisiją ir valstybes nares skatinti bendro vystymo iniciatyvas jas suprantant kaip migrantų bendruomenių, įsikūrusių išsivysčiusiose šalyse, padedančiose vystytis jų kilmės šalims, potencialo vertinimą; 42. ragina Komisiją ir valstybes nares į vystymosi programas įtraukti patirties turinčius žmones, išvykusius į kitas šalis, ir suteikti konkrečią pagalbą tiems, kurie pageidautų grįžti dirbti į savo kilmės šalį, kad savo žinias panaudotų vystymuisi; 43. pabrėžia, kad norint pagerinti veiksmingą pagalbą, pasireiškiančią konkrečia pažanga toje vietovėje, būtinos naujoviškos finansinės priemonės ir papildomi šaltiniai, kurie negali pakeisti jau prisiimtų įsipareigojimų; 44. palankiai priima aiškų Europos Sąjungos norą sukurti naujus vystymosi finansavimo mechanizmus, kurie užtikrintų nuolatinę, veiksmingą ir prognozuojamą pagalbą; 45. pabrėžia, kad į Komisiją nereikėtų žiūrėti kaip į dvidešimt šeštąjį Europos Sąjungos pagalbos teikėją, verčiau reikia apibrėžti Bendrijos pagalbos privalumus; primena "Europos konsensuse dėl vystymosi" nustatytas sritis, pvz., Sąjungos vieta pasaulyje, jos bendradarbiavimo biudžeto dydis, politikos darnos stiprinimas, geriausios vystymosi praktikos skatinimas, koordinavimo ir suderinimo supaprastinimas, demokratijos bei žmogaus teisių skatinimas ir pan.; prašo Europos Sąjungos išsakyti savo aiškią poziciją šiuo klausimu; 46. ragina valstybių narių nacionalinius parlamentus labiau kontroliuoti lėšų skyrimą ir dvišalių bendradarbiavimo programų įgyvendinimą; 47. apgailestauja, kad skurdžių ir įsiskolinusių šalių iniciatyva nenurodė tvaraus sprendimo skolų problemai ir kad, kaip parodė pirmiau minėta Pasaulio Banko ataskaita, daugumos susijusių šalių skolų situacija nepagerėjo; 48. džiaugiasi Norvegijos iniciatyva užsakyti Pasaulio Banko ir JT lygio tyrimą pagrindiniu skolų pagrįstumo klausimu ir skatina Europos Sąjungą ir valstybes nares skleisti šią iniciatyvą tarptautiniu mastu, siekiant, kad šis klausimas būtų pripažintas tarptautiniu lygiu ir kad auditai dėl kai kurių valstybių narių dvišalių skolų "nepakenčiamumo" būtų atliekami siekiant panaikinti tas skolas; 49. apgailestauja, kad Taryba yra nepasirengusi suteikti naujo finansavimo pagalbos ir prekybos veiksmams 2007-2013 m. finansiniame pakete; mano, kad šių priemonių finansavimas neturi būti vykdomas kitų veiklų, kuriomis siekiama įgyvendinti TVT, sąskaita; mano, kad tokiu metu, kai naujos finansavimo priemonės ir naujas finansavimas yra būtinas, tai būtų nenuoseklu ir nepriimtina; 50. pabrėžia PPO iniciatyvos "Pagalba prekybai" svarbą, nes ji leidžia padėti besivystančioms šalims stiprinti jų prekybos gebėjimus ir praktiškai pritaikyti PPO rėmuose sudarytus susitarimus, kad šios šalys galėtų gauti naudos iš tokių susitarimų ir lengviau įsitrauktų į tarptautinę prekybą didindamos savo prekybos apimtis; todėl pakartoja, kad remia naują "Pagalbos prekybai" biudžeto eilutę, kuri padidina tiek skaidrumą, tiek demokratinę kontrolę; 51. pritaria Komisijos pasiūlymui stiprinti su prekyba susijusio vystymosi bendradarbiavimo koordinavimą; todėl pabrėžia, kad bendrai reikalingos patobulintos donorų koordinavimo priemonės, ypač tos srities lygiu; pabrėžia, kad Europos Sąjungai būtina suderinti savo vystymosi pagalbos pastangas su kitais tarptautinių fondų donorais; 52. mano, kad Europos Sąjungos parama teikiant cukraus pagalbą AKR šalims yra būtina, kad pastarosios galėtų prisitaikyti prie naujų Europos cukraus režimo reformos apribojimų; užtat mano, kad biudžetas, skirtas persitvarkymo pagalbai, negali būti kliūtis vykdyti kitus Sąjungos vystymosi politikos veiksmus, ypač turint omenyje išlaidas TVT; 53. primena Komisijai jos pažadą surengti besivystančioms šalims "Nemokamą derybų ratą" PPO; ragina Komisiją ir Tarybą padaryti viską, kas įmanoma, kad mažiau išsivysčiusios šalys netaptų stiprių prekybos blokų interesų aukomis; 54. pripažįsta, kad Komisija ir AKR šalys, ekonominės partnerystės susitarimais stiprindamos regionų bendradarbiavimą, nori padidinti veiksmingumą; todėl ragina numatyti būtinas laipsniško ir netolygaus prekybos atvėrimo apsaugos priemones ir įgyvendinamą darbotvarkę siekiant užtikrinti, kad ekonominio bendradarbiavimo susitarimai veiksmingai skatintų AKR šalių ekonomikos augimą; 55. kviečia visas išsivysčiusias šalis ir visas pažangias besivystančias šalis palaikyti Europos Sąjungos iniciatyvos "Viskas, išskyrus ginklus" modelį ir mažiau išsivysčiusioms šalims užtikrinti prieigą prie rinkos visiškai be mokesčių ir be kvotų; 56. nurodo Komisijos pranešimą, kuris įrodo, kad mažiausią naudą iš Europos Sąjungos lengvatų sistemos gauna mažiau išsivysčiusios šalys; ragina Komisiją imtis naujų priemonių, kuriomis neturtingiausioms šalims būtų suteiktos galimybės gauti galimai didžiausią naudą iš Sąjungos prekybos lengvatų; 57. mano, jog nepaisant to, kad Europos Sąjungos skirta finansinės paramos suma yra didelė, svarbu vykdyti tvarias visuotinių finansinių ir prekybos institucijų reformas, kad jose būtų įdiegtas įvairiapusis teisėmis pagrįstas požiūris; 58. primena pirmiau minėtą EP rezoliuciją dėl strateginio TVF peržiūrėjimo, kurioje ragino valstybes nares stengtis suburti vieningą šalių grupę, pradedant euro zonos šalių grupe, kad būtų užtikrintas ilgalaikis tvarus Europos atstovavimas, prie kurio bus prijungtas Ekonomikos ir finansų ministrų tarybos pirmininkavimas ir Komisija, o minėtą grupę kontroliuos Parlamentas; 59. prašo persvarstyti TFI veiklą, iš pradžių balsavimo sistemą pritaikius prie realybės, daugiau svorio suteikiant besivystančioms šalims ir persvarstant šiuo metu neproporcingą šalių grupių sudėtį; 60. atsižvelgdamas į didelį skaičių pranešimų, pvz., į pirmiau minėtą JT Sachs pranešimą, ragina TFI remiamą besivystančių šalių įsiskolinimo pobūdį suprasti kaip įsiskolinimą, leidžiantį šaliai pasiekti TVT nedidinant įsiskolinimo, ir ragina valstybių narių atstovus rasti naują TFI apibrėžimą; 61. primena pirmiau minėtoje rezoliucijoje pateiktą pasiūlymą dėl strateginio TVF peržiūrėjimo, kad TFI pagalbos ir paskolų sąlygos būtų apibrėžtos glaudžiai bendradarbiaujant su JT institucijomis, ir pripažįsta, kad šios sąlygos dažnai turėjo neigiamą poveikį besivystančių šalių socialiniams ir ekonominiams rodikliams; 62. siūlo sukurti darbo grupę, skirtą Europos pagalbos veiksmingumui ir Europos konsensuso dėl vystymosi laikymuisi užtikrinti, kuri būtų sudaryta iš Vystymosi komiteto narių; ragina joje dalyvauti Komisiją, valstybes nares, vystymosi NVO, pilietinės visuomenės atstovus ir profesines sąjungas ir siūlo, kad nuo šiol, siekiant, kad Parlamentas bei jo Vystymosi komitetas susidarytų daug geresnį bendrą pastangų ir rezultatų vaizdą nacionaliniu lygiu, kaip "atvejo studija" būtų atrenkamos tam tikros šalys; 63. pabrėžia, kad būtina, jog Europos Sąjunga sistemiškiau įgyvendintų politikos sritis, atstovaujančias bendrą sanglaudą, ir džiaugiasi, kad įvairių Europos Sąjungos politikos sričių sanglaudos klausimas buvo įtrauktas į Europos Vadovų Tarybai pirmininkaujančios Suomijos, iš kurios pirmininkavimo jis daug tikisi, darbotvarkę; 64. pabrėžia, koks svarbus įvairių ES politikos sričių darnios pagalbos veiksmingumas ir būtinas Europos Sąjungos bei jos valstybių narių veiksmų koordinavimas ir papildomumas, ypač vietos lygiu; mano, kad darnos stoka prieštarauja EB sutarties 178 straipsniui; 65. mano, kad ES pagalbos veiksmingumo politika turėtų apimti prekybos, vystymosi bendradarbiavimo ir Bendrosios žemės ūkio ir žuvininkystės politikos suderinimą, kad taip būtų išvengta tiesioginių ar netiesioginių priešingų pasekmių besivystančių šalių ekonomikai; 66. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai ir Komisijai. [1] Priimti tekstai, P6_TA(2006)0063. [2] OL C 46, 2006 2 24, p. 1. [3] Priimti tekstai, P6_TA(2005)0445. [4] Priimti tekstai, P6_TA(2006)0217. [5] Priimti tekstai, P6_TA(2006)0141. [6] OL C 33 E, 2006 2 9, p. 311. [7] Priimti tekstai, P6_TA(2006)0076. [8] Žr. F konstatuojamosios dalies paaiškinimą. --------------------------------------------------