COM

COM

Be to, 2019 m. duomenys rodo, kad pažanga, padaryta siekiant atitikti skolos mažinimo kriterijų, yra nepakankama, ir tai taip pat yra prima facie įrodymas, kad bus susidaręs Stabilumo ir augimo pakte apibrėžtas perviršinis deficitas.

COVID-19 pandemijos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas daro didelį neigiamą poveikį visoje Europos Sąjungoje. Poveikis BVP augimui priklausys tiek nuo pandemijos trukmės, tiek nuo to, kiek laiko bus reikalingos priemonės, kurių imamasi nacionalinių valdžios institucijų, Europos ir pasauliniu lygmeniu, siekiant sulėtinti viruso plitimą, apsaugoti gamybos pajėgumus ir paremti visuminę paklausą. Valstybės narės jau ėmėsi arba imasi biudžeto priemonių, kad padidintų sveikatos sistemų pajėgumą ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Taip pat imtasi svarbių likvidumo paramos priemonių ir suteiktos kitos garantijos. Remdamosi išsamesne informacija, kompetentingos statistikos institucijos turi išnagrinėti, ar tos priemonės turi tiesioginį poveikį valdžios sektoriaus balansui. Dėl tų priemonių ir ekonominės veiklos sulėtėjimo susidarys gerokai didesnės valdžios sektoriaus deficito ir skolos pozicijos.

Sutarties 126 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad, jei valstybė narė neatitinka reikalavimų pagal vieną ar abu tuos kriterijus, Komisija turi parengti pranešimą. Tame pranešime taip pat turi būti „atsižvelgiama, ar bendrojo šalies biudžeto deficitas yra didesnis už valstybės investicijų išlaidas, be to, įvertinami ir kiti svarbūs veiksniai, įskaitant valstybės narės vidutinės trukmės ekonomikos ir biudžeto būklę“.

2019 m. birželio mėn. nutraukus perviršinio deficito procedūrą, Ispanijai taikomas trejų metų pereinamasis laikotarpis, per kurį ji turėtų užtikrinti pakankamą pažangą siekiant laikytis skolos mažinimo kriterijaus. Pereinamasis laikotarpis prasidėjo 2019 m. ir baigsis 2021 m. Siekdama užtikrinti nuolatinę ir veiksmingą pažangą, kad pereinamuoju laikotarpiu būtų laikomasi reikalavimų, Ispanija turėtų tuo pačiu metu laikytis šių dviejų sąlygų:

Nominalusis deficitas padidėjo nuo 2,5 % BVP 2018 m. iki 2,8 % 2019 m., nes išlaidos augo sparčiau nei nominalusis BVP, o mokestinės pajamos atitinkamai didėjo. Visų pirma, prie spartaus išlaidų augimo prisidėjo kompensacija darbuotojams ir socialiniai pervedimai, įskaitant pensijas. Apskaičiuota, kad valdžios sektoriaus investicijos sumažėjo nuo 2,1 % BVP 2018 m. iki 2,0 % 2019 m. ir vis dar yra mažesnės už 2019 m. valdžios sektoriaus deficitą.

2018 m. liepos 13 d. Ispanijai buvo rekomenduota užtikrinti, kad 2019 m. pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas, atėmus diskrecines pajamų priemones ir vienkartines priemones, neviršytų 0,6 % (toliau – išlaidų kriterijus), o tai atitiktų 0,65 % BVP struktūrinį koregavimą. Remiantis galutiniais duomenimis ir Komisijos prognoze, išlaidų augimas viršijo kriterijų – 2019 m. buvo 1,6 % BVP nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, taigi tai rodo didelį nukrypimą. 2019 m. struktūrinis balansas pablogėjo 0,5 % BVP, o tai taip pat rodo didelį – 1,2 % BVP – nukrypimą 2019 m. Bendras vertinimas rodo, kad 2019 m. buvo labai nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Prevencinės dalies reikalavimų nesilaikymas yra sunkinantysis veiksnys vertinant, ar 2019 m. Ispanija prima facie nesilaikė skolos kriterijaus.

Stabilumo programoje pateikiama informacija apie esmines priemones, kurių imtasi pandemijai suvaldyti ir ekonomikai remti, ir pranešama apie maždaug 3 % BVP paramos priemones, kuriomis reaguojama į krizę. Komisijos apskaičiuotas šių priemonių poveikis biudžetui yra mažesnis (0,8 % BVP), nes, jos manymu, didelė dalis trumpalaikio darbo tvarkos taikymo išlaidų yra įprastinio automatinių stabilizavimo priemonių veikimo dalis, o programoje pranešama apie bendrą šios tvarkos poveikį pagal biudžetines priemones, kurių imtasi reaguojant į krizę. Tačiau iš esmės tai nereiškia, kad bendras krizės poveikio valdžios sektoriaus išlaidoms vertinimas labai skiriasi. Vidutinio laikotarpio fiskalinė perspektyva tebėra labai neapibrėžta.

4.4. Vidutinio laikotarpio valdžios sektoriaus skolos pozicija

Dėl palyginti stipraus nominaliojo BVP augimo, kuris daugiau nei kompensavo ir susikaupusį valdžios sektoriaus deficitą, ir tuo pačiu laikotarpiu užregistruotą skolą didinantį atsargų ir srautų koregavimo poveikį, 2016–2018 m. valdžios sektoriaus skola nuolat mažėjo – nuo 99,2 % iki 97,6 % BVP. 2019 m. valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP toliau mažėjo – iki 95,5 % BVP, daugiausia dėl skolą mažinančio atsargų ir srautų koregavimo, tačiau taip pat dėl to, kad skolą mažinantis nominaliojo BVP augimo poveikis vis dar buvo didesnis nei skolos padidėjimas dėl valdžios sektoriaus deficito.

Remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, numatoma, kad valdžios sektoriaus skola išaugs nuo 95,5 % BVP 2019 m. iki 115,6 % BVP 2020 m.

Apskritai skolos tvarumo vertinimas rodo, kad, nepaisant rizikos ir atsižvelgiant į svarbius švelninamuosius veiksnius (įskaitant skolos profilį), skolos pozicija vidutinės trukmės laikotarpiu išlieka tvari. Svarbu tai, kad nors dėl COVID-19 krizės valdžios sektoriaus skolos pozicija pablogėjo, numatoma, kad skolos santykis pagal atskaitos scenarijų vidutinės trukmės laikotarpiu bus tvarios (šiek tiek mažėjančios) trajektorijos.

1 diagrama. Valdžios sektoriaus bendroji skola (% BVP)

4.5. Kiti valstybės narės nurodyti veiksniai

2020 m. gegužės 11 d. Ispanijos valdžios institucijos atsiuntė raštą, kuriame pagal Reglamento (EB) Nr. 1467/97 2 straipsnio 3 dalį nurodė svarbius veiksnius. Ankstesniuose skirsniuose pateikta analizė jau iš esmės apima pagrindinius valdžios institucijų nurodytus veiksnius. Papildomi dar nepaminėti veiksniai – tai 2019 m. patirti sunkumai, kai reikėjo suformuoti visus įgaliojimus turinčią vyriausybę (tam prireikė surengti dvejus visuotinius rinkimus), ir tai, kad parlamentas nepatvirtino 2019 m. biudžeto įstatymo. Dėl to nepatvirtinimo nebuvo įmanoma priimti kai kurių planuotų pajamas didinančių priemonių. Be to, rašte minimi kai kurie nenumatyti įvykiai, turėję poveikio 2019 m., kurie, valdžios institucijų teigimu, yra vienkartinio pobūdžio; tai, kad reikia suderinti poreikį mažinti valdžios sektoriaus skolą su poreikiu mažinti nedarbą ir kitą socialinį disbalansą; pažanga, kurią Ispanija toliau darė naikindama makroekonominį disbalansą. Jame taip pat nurodomos metodinės problemos, susijusios su fiskalinių tikslų ir fiskalinių pastangų vertinimu. Rašte dar nurodomi naujausi skolos pokyčiai ir teigiama, kad atotrūkis nuo skolos mažinimo kriterijaus būtų nedidelis, palyginti su anksčiau kitų valstybių narių užregistruotais nukrypimais, todėl kyla teisingumo ir vienodo požiūrio klausimas. Galiausiai jame taip pat pateikiamas argumentas, kad ypač maža infliacija sulėtino skolos mažinimo tempą.

5. Išvados

Stabilumo programoje planuojama, kad 2020 m. Ispanijos valdžios sektoriaus deficitas padidės iki 10,3 % BVP, t. y. viršys Sutartyje nustatytą 3 % BVP pamatinę vertę ir nebus jai artimas. Planuojamas pamatinės vertės perviršis laikomas išimtiniu, tačiau ne laikinu.

Valdžios sektoriaus bendroji skola 2019 m. pabaigoje buvo 95,5 % BVP, t. y. didesnė už Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę. Ispanija nepadarė pakankamos pažangos, kad 2019 m. atitiktų skolos mažinimo kriterijų.

Vadovaujantis Sutartimi ir Stabilumo ir augimo paktu, šiame pranešime taip pat išnagrinėti svarbūs veiksniai. Kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1467/97 2 straipsnio 4 dalyje, kalbant apie deficito kriterijaus laikymąsi 2020 m., kadangi valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP viršija 60 % BVP pamatinę vertę ir dviguba sąlyga (t. y. kad deficitas išliktų artimas pamatinei vertei ir pamatinės vertės perviršis būtų laikinas) nėra įvykdyta, į tuos svarbius veiksnius priimant sprendimą dėl perviršinio deficito susidarymo Ispanijoje pagal deficito kriterijų negali būti atsižvelgta.

Kalbant apie skolos kriterijaus laikymąsi 2019 m., svarbūs veiksniai, visų pirma i) užfiksuotos makroekonominės sąlygos, ii) pastaraisiais metais įgyvendinamos augimą skatinančios struktūrinės reformos ir iii) tai, kad buvo labai nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, leidžia daryti išvadą, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/1997 apibrėžtas skolos kriterijus nėra įvykdytas.

Apskritai analizė rodo, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/1997 apibrėžti deficito ir skolos kriterijai nėra įvykdyti.