C 194/17

Paraiškos įregistruoti pavadinimą paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą

(2021/C 194/06)

Šiuo paskelbimu suteikiama teisė pareikšti prieštaravimą paraiškai pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51 straipsnį per tris mėnesius nuo šio paskelbimo dienos.

BENDRASIS DOKUMENTAS

„SZEGEDI TÜKÖRPONTY“

ES Nr. PGI-HU-02491 – 2019 m. kovo 6 d.

SKVN ( ) SGN (X)

1. Pavadinimas (-ai)

„Szegedi tükörponty“

2. Valstybė narė arba Trečioji Šalis

Vengrija

3. Žemės ūkio produkto arba maisto produkto aprašymas

3.1. Produkto rūšis

1.7 klasė. Šviežia žuvis, moliuskai ir vėžiagyviai bei iš jų pagaminti produktai

3.2. Produkto, kurio pavadinimas nurodytas 1 punkte, aprašymas

Geografinė nuoroda „Szegedi tükörponty“ taikoma ūkyje auginamai gyvai valstybės pripažintos karpių rūšies žuviai – Segedo paprastajam karpiui ir išvalytai jo filė.

Žuvis yra žalsvai rudos spalvos, su geltona papilve ir šviesą atspindinčiais cikloidiniais žvynais. Jos šoninė linija yra lygi, nugara – aukšta. Kūno ilgio ir aukščio santykis (profilio indeksas) – 2,3–2,4. Žuvys parduodamos trečią vasarą po išperinimo, 1 800–2 400 g svorio.

Karpio „Szegedi tükörponty“ mėsa yra sluoksniuota, rausva, skani, šviežio aromato, be pašalinio skonio. Mėsos sudėtyje yra daug baltymų (daugiau nei 19 %) ir mažai riebalų (mažiau nei 10 %).

3.3. Pašarai (taikoma tik gyvūniniams produktams) ir žaliavos (taikoma tik perdirbtiems produktams)

Pagrindinis žuvų maisto šaltinis yra tvenkiniuose aptinkami natūralūs organizmai (planktonas, kirmėlės ir vabzdžių lervos). Atsižvelgiant į žuvų amžių natūralūs maisto produktai papildomi kitais pašarais (pašarais, kukurūzais, kviečiais), kuriuose krakmolo kiekis sudaro 2,5–3,0 kg kūno masės. Pašaruose neturi būti GMO.

Žuvys maitinamos iki soties iki birželio mėn. pabaigos. Vėliau vieno tvenkinio žuvims naudojamas pašarų kiekis nustatomas remiantis bandomuoju žvejybos vertinimu.

Nustatytoje geografinėje vietovėje naudotinų papildomų pašarų (grūdų pašarų, komercinio koncentrato, kombinuotųjų pašarų ir įprastų pašarų) nėra, todėl jie įsigyjami už vietovės ribų.

Skirtingų amžiaus grupių žuvų racionas iš natūralių maisto šaltinių per metus papildomas kitais maisto šaltiniais taip:

— veislinės žuvys: paprastaisiais kviečiais ir kukurūzais visus metus, baltymingais žuvų pašarais prieš žuvų dauginimąsi;

— mailius ankstyvuoju auginimo etapu: mailiui ankstyvuoju auginimo etapu skirtu pašaru;

— žuvų jaunikliai: žuvų jaunikliams skirtu pašaru, papildant smulkintais kviečiais arba smulkintais kukurūzais;

— dviejų vasarų žuvys: skaldytais kviečių ir kukurūzų grūdais, sveikais kviečių grūdais ir kukurūzų grūdais;

— pardavimui skirta (trijų vasarų) žuvis: kokybiškais kviečių ir kukurūzų grūdais.

Priklausomai nuo oro sąlygų, veislinėms žuvims žiemoti skirtuose tvenkiniuose arba dažniausiai žuvų jaunikliams saugojimo tvenkiniuose žiemą nedideliais kiekiais duodama kukurūzų arba kviečių grūdų.

3.4. Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje

Visi „Szegedi tükörponty“ gamybos (veisimo, dauginimo ir auginimo) etapai turi būti vykdomi 4 punkte apibrėžtoje geografinėje vietovėje.

3.5. Specialios produkto, kurio pavadinimas nurodytas, pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės

—

3.6. Specialios produkto registruotu pavadinimu ženklinimo taisyklės

—

4. Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas

Segedo administracinė teritorija į šiaurę nuo M43, tarp greitkelio M5 ir kelio „Irma majori út“ Šandorfalvoje, taip pat Šandorfalvos periferinė zona; tvenkinių su apskritais pylimais sistema, sudaryta iš 141 atskiro tvenkinio, einančio palei dešinįjį ir kairiuosius pagrindinio Aldės kanalo 1+120 ir 11+120 ruožus.

5. Ryšys su geografine vietove

Produkto ryšys su geografine vietove grindžiamas produkto kokybe.

Fehero ežeras, esantis į šiaurę nuo Segedo, netoli Vengrijos pietinės sienos, susiformavo per šimtmečius kaip natūralus Pietų Didžiosios lygumos baseinas, kurio druskingas dirvožemis prisipildo vandens potvynių metu.

Per šimtmečius potvynių metu susikaupę ir susimaišę mineralai turėjo tokios didelės įtakos po ežeru esančiam pirminiam dirvožemiui, kad kai kurie vasarą išdžiūstantys jo plotai tapdavo balti nuo susikaupusios druskos. Daugiau kaip 2 000 hektarų plotą užimanti žuvų tvenkinių sistema, kurią sudaro iš viso 141 tvenkinys, buvo suformuota ant pirminio dirvožemio: ant nepralaidaus daug natrio karbonato turinčio grunto, pasinaudojant pylimais. Ežero vandens pH yra didesnis kaip 8.

Fehėrto uždarų žuvų tvenkinių statyba pradėta 1932 m. ir baigta 1960 m. „Új halastó“ (naujas žuvų tvenkinys) pradėjo veikti 1982 m. Jo pagrindu buvo sukurta 141 gretimų žuvų tvenkinių, apimančių daugiau nei 2 000 ha plotą ir sudarančių vieno vandens telkinio ir vandens tiekimo sistemos dalį, žuvininkystės ūkio sistema.

Vietovei būdingas savitas mikroklimatas. Didelis vandens telkinys atsparus nestipriai pasireiškiantiems meteorologiniams reiškiniams. Didelių oro frontų atpučiamas šaltas oras ir didelės bangos gali per vieną dieną atvėsinti tvenkinių vandenį iki 4–5 °C. Vidutiniškai 32 dienas per metus temperatūra pakyla virš 30 °C, 89 vasaros dienas temperatūra pasiekia 25 °C, o saulėtų valandų skaičius viršija 2 100 valandų per metus. Vienas iš šio klimato privalumų yra tai, kad žuvys gali būti perkeliamos į lauką dar neatėjus kovo mėn. viduriui ir anksti pradedamos šerti natūraliai, ruduo tęsiasi ilgai, o ledas žiemą dažnai ima tirpti.

Vandens dvigubo pumpavimo iš pagrindinio Aldės kanalo, kurį iš dalies maitina požeminis vanduo ir iš dalies Tisos upė, sistema užtikrina žuvų tvenkinių vandens kokybę.

Dešimtmečiais atliekami moksliniai tyrimai, kuriuos vykdant atsižvelgiama į aplinkos sąlygas, ir taikomi žuvų auginimo metodai sudarė sąlygas auginti genetiškai atsparios veislės žuvį, kuri yra neriebi, gerai prisitaikiusi prie vietos sąlygų, ir kuriai buvo suteiktas valstybės pripažinimas. Žuvys auginamos taikant skirtingoms žuvų amžiaus grupėms pritaikytas technologijas.

Sukurta ir nuosekliai taikoma žuvų jauniklių, dviejų vasarų veislinių žuvų ir trijų vasarų pardavimui skirtų žuvų auginimo technologija, kuria atsižvelgiama į druskingą žuvų auginimo aplinką.

Tai, kad žuvų tvenkiniai statomi sūriame dirvožemyje, užtikrina puikų aprūpinimą deguonimi, dėl ko medžiagos, kurios darytų žuvies mėsos skoniui neigiamą poveikį, neturi sąlygų kauptis žuvyje. Dėl šarminio tvenkinių vandens žuvys tampa ypač gyvybingos ir atsparios. Tai gali tiesiogiai nulemti šiuose tvenkiniuose auginamų žuvų mėsos minkštumą, rausvą spalvą, skanumą ir šviežią aromatą be pašalinių kvapų.

Lervos užauginamos mėgintuvėliuose po dirbtinio moteriškos lyties žuvų kiaušinėlių apvaisinimo. Pirmaisiais metais žuvų jaunikliai auginami nedideliuose kelių hektarų dydžio tvenkiniuose, todėl natūraliai randamas maistas turi būti papildomas žuvų jaunikliams skirtais pašarais. Žuvų jauniklių šėrimas vykdomas keliais etapais, pritaikant pašarų kiekį pagal atitinkamos amžiaus grupės jauniklių energijos poreikius ankstyvuoju ir vėlyvuoju auginimo etapu. Ankstyvuoju auginimo etapu žuvų jaunikliai turi būti šeriami pašarais, kuriuose yra didelis baltymų kiekis (25–30 %). Jaunikliams augant, pašarai keičiami į pašarus, kuriuose yra 20–25 % baltymų, o vėliau, paskutiniu auginimo etapu, keičiami į pašarus, kuriuose yra 20 % baltymų.

Pagrindinis dviejų ir trijų vasarų žuvų maisto šaltinis yra natūraliai vandenyje randamas maistas (planktonas, vabzdžių lervos ir kirmėlės). Organinių trąšų naudojimas padeda tvenkiniuose užtikrinti natūralaus maisto kiekį. Galimybė žuvims naudotis natūraliais mitybos šaltiniais skatina jų raumenų struktūros vystymąsi ir nulemia didelį baltymų kiekį jų mėsoje. Žuvų jaunikliai šeriami kukurūzais, o dviejų ir trijų vasarų žuvys šeriamos skaldytais arba sveikais kviečių grūdais ir kukurūzais, kad būtų patenkinti jų energijos poreikiai.

Žuvys maitinamos iki soties iki birželio mėn. pabaigos, o vėliau naudotinų pašarų kiekis nustatomas remiantis bandomuoju žvejybos vertinimu. Taikant šį metodą, galima auginti mažai riebalų turinčias žuvis.

Ūkiuose auginamų žuvų kokybei ir skoniui tiesioginį poveikį daro geras jų aprūpinimas deguonimi žuvų tvenkinių, suformuotų ant druskingo dirvožemio, dugne, dėl ko medžiagos, kurios darytų žuvies mėsos skoniui neigiamą poveikį, neturi sąlygų kauptis žuvyje.

Karpio „Szegedi tükörponty“ mėsa yra sluoksniuota, rausva, skani, šviežio aromato, be pašalinio skonio. Mėsos sudėtyje yra daug baltymų (daugiau nei 19 %) ir mažai riebalų (mažiau nei 10 %). Šias ypatingas savybes lemia atskirai veisiama veislė ir aplinkos sąlygos bei ūkininkavimo būdai (ant druskingos žemės įrengti žuvų tvenkiniai ir naudojami pašarai).

„Szegedi tükörponty“ yra daug baltymų, ji yra neriebi ir labai skani. Dėl šių žuvies savybių vartotojai yra linkę ją dažnai rinktis.

„Szegedi tükörponty“ filė labai populiari apgyvendinimo ir maitinimo paslaugų sektoriuje ir tarp vartotojų.

Nuoroda į paskelbtą produkto specifikaciją

(šio reglamento 6 straipsnio 1 dalies antra pastraipa)

http://gi.kormany.hu/foldrajzi-arujelzok

(1) OL L 343, 2012 12 14, p. 1.