[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |

Briuselis, 25.2.2009

KOM(2009) 104 galutinis

KOMISIJOS KOMUNIKATAS

„Kovos su Europos automobilių pramonės krize veiksmai“

KOMISIJOS KOMUNIKATAS

„Kovos su Europos automobilių pramonės krize veiksmai“

Įžanga

Europos automobilių pramonė – vienas iš pagrindinių Europos pramonės sektorių. Šis sektorius – pagrindinė ekonomikos augimo, eksporto, naujovių taikymo ir naujų darbo vietų kūrimo varomoji jėga. Jis turi labai didelį poveikį kitiems sektoriams. Visų pirma, labai svarbūs tarpvalstybiniai šio sektoriaus aspektai – tiekėjų, gamintojų ir pardavimo bei aptarnavimo antrinių rinkų ryšiai, sudarantys visas ES valstybes nares jungiantį abipusių interesų tinklą.

Komisija mano, kad ES yra būtinas dinamiškas ir konkurencingas automobilių sektorius. Dėl ekonominės krizės šiuo metu jam tenka ypač didelis spaudimas. Tinkamai skiriama parama būtina, norint padėti pramonei ir jos darbuotojams įveikti nuosmukį ir spręsti struktūrines problemas, kad sektorius taptų labiau konkurencingas ir prisitaikytų prie ateities poreikių.

Europos automobilių pramonė – labai perspektyvus ūkio sektorius. Remiantis eksporto rezultatais matyti, kad automobilių gamintojai gali pasiūlyti ateityje dar didėsiančiai pasaulio rinkai tinkamus gaminius. Jų darbuotojų įgūdžiai leidžia išlaikyti technologinį pranašumą. Jau kuriamos naujoviškos variklinės transporto priemonės, būtinos ateityje mažinant išmetamo anglies dioksido kiekį.

Šiame komunikate išdėstoma, kaip ES gali padėti automobilių pramonei įvairiomis politikos priemonėmis. Komunikate pateikiamos Europos veiksmų gairės: nurodoma kaip tiek ES, tiek valstybių narių lygmenimis galima imtis veiksmingų ir būtinų priemonių. Valstybės narės taikys įvairias priemones gamintojams, tiekėjams, mažmenininkams ir jų darbuotojams kylančioms problemoms spręsti. Visos šios priemonės gali būti labai veiksmingos, jei bus pagrįstos bendromis visai ES taikomomis veiksmų gairėmis.

Europos automobilių pramonės perspektyvumas, gamintojų konkurencingumas ir pardavimo mastas buvo labai glaudžiai susiję su vidaus rinka. Ne mažiau svarbi ji bus ir sprendžiant dabar iškilusias problemas. Todėl labai svarbu, kad valstybės pagalba ir kitos priemonės būtų skiriamos kuo tikslingiau, ir jomis būtų stiprinamos pramonės pozicijos ateityje, užuot tik trumpam iškreipiant rinką ir kenkiant ilgalaikiam konkurencingumui. Todėl būtina bendradarbiauti ir derinti nacionalinius sprendimus su ES politika, užtikrinant, kad jie atitiktų bendruosius ES siekius.

Be to, ES gali pasiūlyti įvairių kitų priemonių pramonės pagrindui stabilizuoti ir padėti jai atsigauti. Viena iš tokių priemonių – investicijos į strategines technologijas. Taip pat siūlomi veiksmai, kuriais būtų teikiama pagalba darbuotojams, galintiems netekti darbo, kad jie galėtų įgyti naujų įgūdžių ir rasti naują darbą, be to, būtų apsaugoti ir vystomi pagrindiniai vienų vertingiausių Europos technikos specialistų įgūdžiai. Siūloma ryžtingai ir sutartinai stengtis kovoti prieš bet kokias protekcionizmo apraiškas pasaulio rinkose. Be to, pramonė, be abejo, tiesiogiai pajus palankų pagrindinių Europos ekonomikos atkūrimo plano priemonių, pvz., pastangų aktyvinti kreditų rinką, ir konkrečių šiam sektoriui skirtų priemonių, pvz., Europos ekologiškų automobilių iniciatyvos, poveikį.

Pagal šias automobilių sektoriui skirtas Europos veiksmų gaires matyti, kad pamatuotai taikant ES ir nacionalinę politiką galima ne tik padėti automobilių pramonei didelio spaudimo laikais, bet ir kurti prielaidas sėkmingai veiklai ateityje. Bendras tikslas – dešimtmečiams užtikrinta dinamiška, konkurencinga ir tvari ES automobilių sektoriaus veikla.

1. Ypatingas automobilių sektoriaus vaidmuo

Automobilių pramonė labai svarbi Europos gerovei užtikrinti. ES yra didžiausia pasaulyje variklinių transporto priemonių gamintoja – joje pagaminama daugiau nei 18 milijonų transporto priemonių per metus ir beveik trečdalis pasaulio keleivinių automobilių. Šiame sektoriuje dirba daug kompetentingų darbuotojų – tiesiogiai įdarbinta daugiau nei 2 milijonai asmenų, o netiesiogiai – apie 12 milijonų. Ypač aktyviai plėtojamos žinios ir taikomos naujovės, per metus į mokslinius tyrimus ir technologijų plėtrą (MTTP) investuojama daugiau nei 20 milijardų eurų – Europoje nėra didesnių privačių investuotojų į MTTP. Sektoriaus metų apyvarta – 780 milijardų eurų, o pridėtinė vertė – daugiau nei 140 milijardų eurų, todėl jo indėlis į BVP didžiulis. Eksportuojama kur kas daugiau nei importuojama – perteklius yra daugiau nei 60 milijardų eurų, palyginti su bendru 125 milijardų eurų eksportu. Be to, automobilių sektoriui tenka pagrindinis vaidmuo sprendžiant daugelį esminių Europai šiuo metu kylančių ekonominių, socialinių ir aplinkosaugos uždavinių, pvz., susijusių su mobilumu ir sauga.

Automobilių gamyba glaudžiai susijusi su daugeliu kitų sektorių . Elektronikos, mechanikos ir elektrotechnikos, informacinių technologijų, plieno, chemikalų, plastikų, metalų ir gumos pramonės įmonės tiekia savo produkciją automobilių gamintojams. Automobilių gamybai skiriama 20 % ES pagaminamo plieno ir 36 % aliuminio. Be to, labai svarbūs tarptautiniai aspektai – tiek susiję su Europa, tiek su kitomis pasaulio šalimis. 250 gamybos linijų veikia 16-oje valstybių narių, o vienokią ar kitokią produkciją automobilių gamybos įmonėms tiekia ir pardavimo antriniame sektoriuje veikia visų valstybių narių įmonės. Paprastai vienam automobiliui sudedamąsias dalis tiekia apie 50 tiekėjų iš visos Europos, sukuriantys apie 75 % naujo automobilio pridėtinės vertės. Todėl Bendrijos vidaus prekybos automobilių pramonės gaminiais vertė labai didelė – 2008 m. ji buvo apie 360 milijardų eurų. Todėl bet koks nuosmukis automobilių sektoriuje labai veikia kitus sektorius ir visas ES valstybes nares.

Dėl dabartinės ekonomikos krizės staigiai sumažėjo gamybos mastas. Per paskutinį 2008 m. ketvirtį ES pramonės gamyba sumažėjo 8,4 % ir labai tikėtina, kad šis nuosmukis dar spartės, nes mažėja į apskaitą įtrauktų užsakymų. Kadangi Europoje apie 60–80 % naujų automobilių perkama gavus kreditą, ekonomikos nuosmukį sukėlusi finansų krizė ypač skausmingai paveikė automobilių pramonę: 20 % sumažėjimas yra didžiausias iš nustatytų. Panašios tendencijos pastebimos glaudžiai su automobilių pramone susijusiuose sektoriuose, pvz., manoma, kad per pirmąjį šių metų ketvirtį vartojimas plieno gamybos sektoriuje sumažės 30 %, o per antrąjį – 16 %. Nustatytos šios trys pagrindinės Europos automobilių pramonės sunkumų priežastys.

Pirma, tiek ES, tiek kitose pasaulio šalyse staigiai ir vienodai sumažėjo keleivinių ir komercinių transporto priemonių paklausa . Dėl griežtų kreditavimo sąlygų, mažėjančių akcijų ir turto kainų, ir pasaulio ekonomikos sąlygoto netikrumo mažėja vartotojų pasitikėjimas ir perkamoji galia. Per paskutinį 2008 m. ketvirtį Europoje užregistruota apie 20 % mažiau naujų automobilių. 2008 m. parduota 1,2 milijonais mažiau naujų keleivinių automobilių. 2009 m. sausio mėn. Europos keleivinių automobilių rinka, palyginti su pernai, sumažėjo 27 %. Dar labiau nukentėjo komercinių transporto priemonių gamintojai – 2008 m. sausio mėn. buvo užsakyta 38 000 sunkiųjų transporto priemonių, o 2008 m. lapkričio mėn. – tik 600, o tai yra du trečdaliai vidutinio sunkiųjų transporto priemonių gamintojo vienos dienos gamybos pajėgumo. Valstybėse narėse padėtis nėra vienoda, tačiau nuosmukis jau matyti visose ES rinkose ir jis labai paveikė visus pagrindinius Europos rinkoje veikiančius gamintojus.

Antra, kai kuriose automobilių sektoriaus dalyse sunku gauti kreditus ir jaučiama baimė dėl likvidumo trūkumo . Kai kurioms bendrovėms nepavyksta gauti paskolų priimtinomis sąlygomis, o kreditavimo reitingai sumažėjo dėl rinkos perspektyvų. Manoma, kad penkioms didžiausioms Europos automobilių gamintojų savosios paskirties finansavimo įmonėms reikės apie 10 milijardų eurų vidutinio laikotarpio ir ilgalaikėms skoloms padengti 2009 m. Be to, tiekėjams kelia susirūpinimą ir tai, kad lėšos nepervedamos kitiems tiekimo grandinės dalyviams. Ypač sunki smulkesnių, toliau grandinėje esančių tiekėjų padėtis, nes jie mažiau kapitalizuoti ir jų veikla ne tokia įvairi kaip didesnių tiekėjų.

Trečia, šiame sektoriuje vis dar sprendžiamos ilgalaikės struktūrinės problemos , kilusios dar prieš krizę. Automobilių bendrovės dar prieš krizę veikė griežtos konkurencijos sąlygomis. Didelės pastovios sąnaudos, struktūrinio pajėgumo perteklius ir intensyvi kainų konkurencija lėmė, kad automobilių bendrovės ėmė mažinti sąnaudas ir gerinti vidaus našumą. Tiekimo sektoriaus veikla taip pat buvo labai konsoliduota. Padėtis dar pablogėjo dėl pastaruoju metu sumažėjusių paklausos ir gamybos – manoma, kad dabar vidutinis pajėgumo perteklius Europoje yra ne mažiau kaip 20 %. Iš viso per metus dabar įmanoma pagaminti apie 94 milijonus transporto priemonių, tuo tarpu 2009 m. numatoma paklausa yra apie 55 milijonus.

Be to, kyla protekcionizmo pavojus, dėl kurio eksporto rinkose klestėjusiems Europos gamintojams gali būti apribotos galimybės patekti į trečiųjų šalių rinką. Tokių atvejų jau yra, pvz., Argentinoje ir Brazilijoje nustatyti nauji importo licencijų reikalavimai, o Rusijoje – didesni importo muitai.

Kol kas 2009 m. prognozės didelių vilčių neteikia Remiantis turimomis prognozėmis keleivinių automobilių rinka gali sumažėti dar 12 %–18 % (apie 1,5–2,5 milijonų transporto priemonių). Pramonės atstovai mano, kad komercinių transporto priemonių paklausa mažės apie 30 %. Dėl to visai automobilių vertės grandinei teks dar didesnis spaudimas, visų pirma susijęs su gamybos mastu, pajėgumo panaudojimu, užimtumu ir investicijomis į mokslinius tyrimus. Dėl sumažėjusios paklausos greičiausiai dar labiau mažės gamyba – manoma, kad vien per 2009 m. du pirmuosius ketvirčius ji gali sumažėti 25 %.

Mažėjant gamybai automobilių įmonės atitinkamai mažina sąnaudas, dėl to dalis darbuotojų jau neteko darbo . Kol kas dažniausiai atsisakoma laikinų darbuotojų. Tačiau pramonės atstovai nurodė, kad dėl prastėjančių rinkos sąlygų gali kilti pavojus 15–20 % jos darbo jėgos, ir dėl krizės tapo pažeidžiamas net 1 iš 3 tiekėjų. Neigiamas poveikis užimtumui gali dar padidėti dėl to, kad daugiausia padarinių pasimatys regionuose, nes automobilių pramonė dažnai konsoliduota ir sutelkiama konkrečioje geografinėje vietoje. Be to, pramonė patirs papildomą spaudimą dėl galimo bendrovių „General Motors“ (GM) ir „Chrysler“ restruktūrizacijos poveikio. Pvz., GM paskelbė, kad per ateinančius kelerius metus bus atsisakyta 47 000 darbo vietų ir iš jų 26 000 – ne JAV.

Tačiau ilgalaikės visos automobilių pramonės perspektyvos atrodo kur kas šviesesnės: manoma, kad per 20 metų pasaulinė transporto pramonių paklausa turėtų padidėti du ar net tris kartus dėl besivystančių naujų rinkų. Ekologiškesnių automobilių poreikis paskatins kurti naujoviškas technologijas. Rinkos augimą dar labiau paskatins tai, kad dėl šiuo metu sumažėjusios paklausos nusistovėjusiose Europos ir JAV rinkose laikotarpis, per kurį galima visiškai atnaujinti transporto priemonių parką, bus ilgesnis. Dėl to ypač svarbu, kad ES automobilių pramonė atsilaikytų prieš nuosmukio sunkumus ir paklausai atsigavus būtų pasirengta išnaudoti palankias aplinkybes.

2. POLITINėS PRIEMONėS

Atnaujinta 2005 m. Lisabonos ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategija, kurioje automobilių sektorius buvo pavadintas Europos turtu, pagrįstame Europos ekonomikos atkūrimo plane [1] nurodyta, kad reikia imtis veiksmingų politinių priemonių padėčiai automobilių sektoriuje gerinti. Pagrindinis ateities veiksmų prioritetas – užtikrinti, kad Europos pramonė galėtų tinkamai reaguoti į šią krizę ir rinkos sąlygoms pagerėjus užimtų tvirtesnę padėtį pasaulyje, palyginti su kitais konkurentais. Automobilių pramonėje tai gali būti pasiekta, jei bus susitvarkyta su trejopa užduotimi – derinti pirmavimą technologijų srityje ir pasaulinio lygio aplinkosaugą ir saugą.

Ekonomikos atkūrimo plane pabrėžiama, kad svarbu ne tik atsižvelgti į dabartinių automobilių sektoriaus problemų priežastis – svarbu spręsti problemas taip, kad būtų užtikrintas ir sustiprintas ilgalaikis pramonės konkurencingumas. Todėl visų pirma reikia reaguoti į besikeičiančią vartotojų paklausą (Europoje ir visame pasaulyje) ir spartinti ekologiškų automobilių kūrimą ir gamybą, daugiau investuojant į MTTP ir naujoves. Tai labai padėtų pramonei prisitaikyti prie mažiau anglies dioksido generuojančio ūkio ir siekti Europos tikslų mažinti išmetamo CO2 kiekį ir gerinti energetinį saugumą.

Pagrindinė atsakomybė už kovą su krize tenka pramonei , atskiroms bendrovėms ir jų vadovybei. Pramonės atstovai raginami spręsti struktūrinės gamybos našumo ir pajėgumo naudojimo problemas taip, kaip gerėtų jos ilgalaikis konkurencingumas ir tvarumas.

Be to, vykdydamos bendrą pramonės politiką, ES ir jos valstybės narės gali prisidėti, kurdamos pamatines sąlygas pramonei klestėti. Jos taip pat gali remti sąžiningą konkurenciją atvirose pasaulio rinkose. Skiriant tikslingą ir laikiną ES ir valstybių narių viešojo sektoriaus paramą galima prisidėti prie pramonės pastangų atsilaikyti prieš krizę ir sumažinti neigiamą galimos restruktūrizacijos poveikį užimtumui. Ši viešojo sektoriaus parama turėtų būti teikiama horizontaliosios politikos priemonėmis, taikomomis visai pramonei, derinant Europos ir valstybių narių veiksmus. Per neoficialų ministrų susitikimą sausio 16 d. valstybės narės pasidalijo savo nuomonėmis ir susitarė dėl tam tikrų pagrindinių principų, kuriais vadovaudamosi jos reaguos į dabartinę padėtį, pvz., poreikis atverti pasaulio rinkas, sąžininga konkurencija, geresnio reglamentavimo principų laikymasis, bendradarbiavimas ir skaidrumas.

Bus svarbu užtikrinti, kad valstybių narių lygmeniu taikomos priemonės būtų nuoseklios, veiksmingos ir koordinuotos . Kadangi Europos automobilių pramonė ypač reikšminga dėl savo poveikio visam ES ūkiui, labai svarbu užtikrinti, kad tinkamai veiktų vidaus rinka, būtų išlaikytas konkurencinis neutralumas ir visiems galiotų vienodos sąlygos – taip pat užtikrinant valstybių narių solidarumą.

Europos ekonomikos atkūrimo plane Komisija nurodė pagrindines viešojo sektoriaus paramos sudedamąsias dalis, susijusias su automobilių sektoriumi. Vienos priemonės yra bendros, kitos – konkrečiai skirtos automobilių pramonei. Pagrindiniai siūlomo metodo tikslai : 1) remti paklausą, kad būtų galima padėti sumažinti kreditų trūkumo poveikį; 2) padėti prisitaikyti, švelninant su restruktūrizacija susijusių sąnaudų poveikį, ypač darbuotojams, ir gerinti jų išsilavinimą; 3) skatinti modernizuoti gamyklas, siekiant užtikrinti tvarų pramonės konkurencingumą pasauliniu mastu ir 4) padėti pramonei įgyvendinti radikalius technologinius pokyčius, būtinus kovojant su klimato kaita. Jau pasiekta tam tikros pažangos, tačiau svarbu užtikrinti, kad visi tikslai būtų įgyvendami veiksmingai ir darniai.

a) Pamatinės sąlygos ir iniciatyva „CARS 21“

Įgyvendindama iniciatyvą „CARS 21“ Komisija parengė vidutinio laikotarpio ir ilgalaikę koordinuotą ir prognozuojamą automobilių pramonės politikos sistemą, pagrįstą nuolatiniu dialogu ir konsultacijomis su visomis pagrindinėmis suinteresuotosiomis šalimis. Esant dabartinei ekonomikos padėčiai dar svarbiau tapo aiškiai orientuotis į ilgalaikį konkurencingumą, pagristą naujovėmis, sauga ir aplinkosaugos veiksmingumu. Todėl Komisija dar kartą patvirtina savo įsipareigojimą visiškai atsižvelgti į iniciatyvos „CARS 21“ rekomendacijas (žr. 1 priedą) ir visose srityse laikytis geresnio reglamentavimo principų. Komisija užtikrins, kad tęsiant iniciatyvos „CARS 21“ įgyvendinimą, kelių transporto ir tvaraus mobilumo reikalavimuose bus vadovaujamasi darniu ir koordinuotu, į ateitį orientuotu požiūriu. Atsižvelgdama į dabartinės krizės poveikį, Komisija lygins visų naujų teisės aktų iniciatyvų naudą ir sąnaudas, ir sieks, kiek įmanoma, vengti naujos ekonominės naštos.

b) Galimybė gauti finansavimą ir tolydžios investicijos į naujoves ir mokslinius tyrimus

Labai svarbu, jog vėl būtų sudarytos galimybės gauti finansavimą priimtinomis sąlygomis ir būtų atkurtas likvidumas , kad perspektyvios bendrovės nebūtų priverstos nutraukti veiklą, o vartotojai galėtų gauti kreditų naujiems automobiliams pirkti. Kovojant su ūkio krize pagrindiniu prioritetu lieka tinkamo finansų sistemos veikimo užtikrinimas. Šis aspektas ypač svarbus automobilių sektoriui, kuriam būdingas kapitalo intensyvumas ir kreditais finansuojama privataus sektoriaus paklausa. Automobilių pramonė turės finansuoti mokslinius tyrimus ir naujoves, visų pirma projektuojant naujus variklius, kurie nuo 2012 m. turės atitikti ambicingus Europos teisės aktus dėl išmetamo CO2 kiekio. Naujosios transporto priemonės taip pat turės atitikti griežtesnius ribinio išmetamųjų teršalų kiekio ir saugos reikalavimus. Todėl būtina padėti bendrovėms gauti finansavimą.

Finansavimo klausimas svarbus ne tik Europos automobilių pramonės ateičiai, bet iš visam ūkiui. Visų pirmą jį reikėtų spręsti įgyvendinant finansinio sektoriaus paramos priemones Europos ir valstybių narių lygmenimis. Komisija jau ėmėsi svarbių šios srities iniciatyvų, priimdama Komunikatą dėl valstybės pagalbos taisyklių taikymo bankininkystės sektoriuje[2] ir Komunikatą dėl finansų įstaigų kapitalo atkūrimo esant dabartinei finansų krizei[3]. Kalbant būtent apie automobilių sektorių, reikėtų pažymėti, kad automobilių gamintojų filialai, kurių veikla susijusi su finansais, taip pat gali gauti pagalbą pagal bankininkystės sektoriui skirtas Komisijos patvirtintas programas. Be to, Komisija supranta, kad likvidumo problemos taip pat gali būti žalingos, visų pirma tiekimo sektoriui , todėl kartu su Europos investiciniu banku (EIB) ir valstybėmis narėmis sieks gerinti kreditų MVĮ, taip pat automobilių pramonės gamintojų tiekėjams, srautą.

2008 m. gruodžio mėn. buvo priimta naujoji Laikinoji valstybės pagalbos priemonių sistema[4] (kai kuriuos nuostatos šiek tiek pakeistos 2009 m. vasario 25 d.), pagal kurią valstybėms narėms leidžiama skirti pagalbą likvidumo problemų turinčioms bendrovėms. Pagal šią sistemą leidžiama, pvz., teikti subsidijuojamas paskolas ir subsidijuojamas garantijas, ir subsidijuoti paskolas ekologiškų gaminių, įskaitant automobilius, gamybai. Beje, būtina pabrėžti, kad pagal šią sistemą suteikta pagalba turi visiškai atitikti vidaus rinkos taisykles, kad būtų išvengta iškraipymo ir suskaidymo. Ši sistema taikoma tik bendrovėms, neturėjusioms šių problemų prieš prasidedant krizei. Teikiant valstybės pagalbą bendrovėms, patiriančioms sunkumų ne dėl dabartinės krizės, bet dėl struktūrinių problemų, bendrovė privalo pateikti restruktūrizacijos planą, kuriuo būtų užtikrinamas ilgalaikis perspektyvumas, kaip numatyta šios pramonės konkurencingumo skatinimo tiksluose.

Skatindamos mokslinius tyrimus ir naujoves, aplinkos apsaugos plėtrą ir restruktūrizaciją valstybės narės, prireikus, taip pat gali taikyti įvairias tradicines valstybės pagalbos pramonės sektoriams priemones (žr. 2 priedo sąrašą) automobilių pramonei, užtikrindamos, kad ir toliau vidaus rinkoje visiems būtų sudarytos vienodos sąlygos.

Kartu su Europos investiciniu banku ir valstybėmis narėmis Komisija rems pramonės pastangas per ekonomikos nuosmukį toliau investuoti į ateities technologijas (visų pirma, ekologiškas, pvz., susijusias su veiksmingesniu kuro naudojimu ir alternatyviomis varymo priemonėmis). Ši užduotis visų pirma teks Europos investiciniam bankui, bet taip pat bus taikomos ir Mokslinių tyrimų septintosios bendrosios programos priemonės.

EIB jau padidino planuojamų paskolų automobilių sektoriui sumą iki 4 milijardų eurų per metus 2009 ir 2010 m. laikotarpiu; visų prima paskolos bus teikiamos pagal naują priemonę „Europos netaršus transportas“. Automobilių pramonės sektoriams taip pat galima skirti paskolas pagal horizontaliąsias programas, visų pirma skirtas MVĮ ir konvergencijai arba saugai užtikrinti. Šios srities veikla jau pasistūmėjo ir tikimąsi, kad kovo mėn. EIB patvirtins automobilių sektoriaus projektus, kurių vertė yra 3,8 milijardai eurų, o kartu su svarstomais papildomais projektais bendra vertė bus 6,8 milijardai eurų. Komisija ir EIB toliau glaudžiai bendradarbiaus, siekdami užtikrinti, kad suteiktas finansavimas būtų kuo veiksmingesnis. Nuolat svarstomos galimybės paspartinti 2009 ir 2010 m. laikotarpiui suplanuotą skolinimą. Paramos skyrimo tvarka supaprastinta taip, kad gavus paramos prašymą sprendimą būtų galima priimti kuo greičiau, tačiau laikantis griežtų vertinimo procedūrų, užtikrinančių ilgalaikį investicijų perspektyvumą.

Šios pastangos taip pat bus paremtos mokslinių tyrimų srities viešojo ir privataus sektorių partneryste mobilumo ateityje klausimais (numatoma bendra vertė – 1 milijardas eurų). Remiantis parengiamąja veikla pagal Mokslinių tyrimų septintąją bendrąją programą ir atitinkamas Europos technologijų platformas, pagrindinis dėmesys vystant šią partnerystę bus skiriamas ekologiškų transporto priemonių, pvz., keleivinių automobilių, autobusų, miesto transporto priemonių ir sunkvežimių, kūrimui, tačiau taip pat bus sprendžiami susiję infrastruktūros ir logistikos klausimai. Be to, reikėtų išnagrinėti visas įmanomas administracinio viešųjų MTTP programų ir viešojo bei privataus sektorių MTTP srities partnerysčių paprastinimo galimybes. Komisija taip pat ragina valstybes nares remti aplinkosaugos srities MTTP ir didinti investicijas į infrastruktūrą, susijusią su ekologišku transportu, pvz., elektromobiliais ir vandeniliu varomomis transporto priemonėmis; šios pastangos turėtų būti koordinuotos, kad būtų išvengta daug lėšų reikalaujančio veiklos dubliavimo, o poveikis būtų kuo didesnis.

Galiausiai Komisija rengia standartus , būtinus norint užtikrinti, kad kuriami technologiniai sprendimai turėtų teisinį pagrindą ir juos būtų galima taikyti visoje vidaus rinkoje.

c) Naujų transporto priemonių paklausos skatinimas ir greitesnis transporto priemonių parko atnaujinimas

Valstybės narės ėmėsi su paklausa susijusių priemonių, nes jas įgyvendinant galima veiksmingiausiai kovoti su trumpalaikiu paklausos mažėjimu ir didinti vartotojų pasitikėjimą . Devynios valstybės narės jau nustatė transporto priemonių perdirbimo ir antrinio panaudojimo sistemas (vadinamąsias atidavimo į metalo laužą sistemas) ir dar kelios svarsto galimybę taip pat taikyti tokias sistemas, todėl 2009 m. vasario 16 d. Komisija, siekdama užtikrinti visų iniciatyvų skaidrumą ir sudaryti sąlygas keistis geriausia patirtimi, pirmą kartą pakvietė susitikti valstybių narių ekspertus. Komisija su valstybėmis narėmis aptarė bendrus principus, pagal kuriuos būtų galima sklandžiai tvirtinti šias atidavimo į metalo laužą sistemas (žr. 3 priedą). Be to, Komisija įsipareigojo paspartinti jų tvirtinimo procedūrą pagal Direktyvą 98/34/EB.

Komisija paragino valstybes nares visiškai išnaudoti viešuosius pirkimus trumpalaikei ekologiškesnių ir degalus veiksmingiau naudojančių transporto priemonių paklausai skatinti ir įvertinti galimybę paspartinti investicijas į infrastruktūrą bei viešojo transporto parko (įskaitant sunkiąsias transporto priemones) atnaujinimą.

d) Įgūdžių ir darbo vietų išsaugojimas ir socialinių sąnaudų mažinimas

Užimtumo automobilių sektoriuje perspektyvos kelia didelį susirūpinimą ir vertos atidaus politikų dėmesio. Valstybėms narėms teks spręsti rimtas užduotis, o tam tikri regionai gali ypač stipriai nukentėti.

Todėl 2007 m. spalio mėn. Europos socialiniai partneriai ir šios pramonės organizacijos pradėjo įgyvendinti programą „ Europos partnerystė – rengiantis pokyčiams automobilių pramonėje“. Ši išsami dvejų metų veiksmų programa įgyvendinama siekiant pasirengti socialiniam restruktūrizacijos poveikiui ir jį mažinti.

Įvairių ES fondų parama ir politikos priemonėmis galima padėti padengti socialines prisitaikymo sąnaudas ir užtikrinti, jog būtų išlaikytas įgūdžių lygis , būtinas tam, kad ateityje pramonė būtų konkurencinga. Parama turėtų būti teikiama taip, kad padėtų laikui bėgant pradėti taikyti naujas gamybos formas ir neturėtų būti užkristas kelias būtinai restruktūrizacijai. Tokios priemonės taikomos visiems sektoriams; jos ypač aktualios automobilių sektoriui ir jo tiekimo grandinei, nes šio sektoriaus įmonėms reikės spręsti dideles pajėgumo pertekliaus problemas.

Komisija taip pat pasiūlė didinti Europos socialinio fondo (ESF) paramos avansinius mokėjimus ir supaprastinti kriterijus. Šiais veiksmais galima padėti įgyvendinti priemones, skirtas išsaugoti darbo vietas ir kovoti su nedarbu automobilių sektoriuje, pvz.: i) remti pagal trumpalaikes sutartis dirbančius darbuotojus, finansuojant mokymą ir dalį išlaidų, susijusių ir nesusijusių su darbuotojų darbo užmokesčiu; ii) remti bendrovių ir sektoriaus restruktūrizaciją; iii) finansuoti persikvalifikavimą; iv) rengtis reikalaujamiems pokyčiams ir užtikrinti reikiamų įgūdžių įgijimą. ESF jau yra anksčiau sėkmingai prisidėjęs prie automobilių pramonės restruktūrizacijos veiksmų ir šia ankstesne patirtimi būtų galima remtis.

Reikėtų atidžiai išnagrinėti galimybes pasinaudoti Prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo (EGF) finansuojamomis priemonėmis. EGF jau yra skyręs lėšų keturioms su automobilių sektoriumi susijusioms priemonėms, o penktoji šiuo metu tvirtinama. Europos Parlamentui ir Tarybai priėmus neseniai Komisijos pateiktą pasiūlymą tam tikrais atvejais bus paprasčiau gauti šio fondo paramą. Priėmus pasiūlymą fondas galės veikti greičiau ir tam tikrą laiką galės skirti paramą sunkumams, kilusiems dėl dabartinės ekonomikos krizės, įveikti, nepriklausomai nuo to, ar jie susiję su globalizacija.

e) Atviros rinkos ir sąžininga konkurencija visame pasaulyje

Nepatikimų ekonominių sąlygų laikais didėja tikimybė, kad valstybės bandys apsaugoti savo pramonę, nustatydamos prekybos kliūtis. Užtikrinant sąžiningą konkurenciją atvirose rinkose galima padėti kovoti su šia krize, o protekcionistinės priemonės kelia pavojų, kad ji gilės. ES įsipareigoja vengti bet kokių naujų prekybos su trečiosiomis šalimis ribojimų. Ji tikisi, kad jos prekybos partneriai laikysis tokių pat nuostatų ir netoleruos atsinaujinusio protekcionizmo.

Komisija atidžiai stebės įvykius pasaulyje ir skatins tarptautinį dialogą , visų pirma su pagrindiniais prekybos partneriais, įskaitant JAV, Japoniją, Korėją ir Kiniją. Drauge su partneriais Komisija stengsis užtikrinti, kad pasaulio rinkos liktų atviros ir jose būtų sąžiningai konkuruojama.

3. STIPRESNė PARTNERYSTė

Komisija įsipareigoja sudaryti sąlygas valstybių narių ir kitų susijusių subjektų bendradarbiavimui, siekdama užtikrinti, kad Europos automobilių pramonė būtų remiama darniai ir koordinuotai. Ji nuolat stebės pažangą. Komisija siūlo stiprinti iniciatyvą „CARS 21“, surengti apskritojo stalo diskusiją su valstybėmis narėmis, automobilių pramone (gamintojais ir tiekėjais) ir profesinėmis sąjungomis. Pagrindinis šios diskusijos tikslas – sudaryti sąlygas dalytis visiems svarbia informacija, vystyti dialogą ir keistis geriausia patirtimi. Turėtų būti remiamos sektoriaus pastangos restruktūrizuotis taip, kad jis galėtų konkuruoti pasaulio rinkose, daug dėmesio skiriant įgūdžių išsaugojimui, darbuotojų perkvalifikavimui būsimoms užduotims ir naujų darbo vietų kūrimui šiame ir kituose sektoriuose.

Per apskritojo stalo diskusiją taip pat turėtų būti stebima šių sričių raida:

- privataus sektoriaus paklausos gaivinimas ir viešojo sektoriaus paklausos spartinimas;

- finansinė parama moksliniams tyrimams ;

- aktyvi parama pajėgumo pertekliui mažinti, išsaugant įgūdžių turinčią darbo jėgą , skiriant Europos socialinio fondo ir Prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo paramą;

- griežtas iniciatyvos „CARS 21“ rekomendacijų , visų pirma susijusių su geresniu reglamentavimu, laikymasis ir poreikis vertinti visų naujų teisės aktų iniciatyvų naudą ir sąnaudas, kad būtų, kiek įmanoma, vengiama naujos ekonominės naštos.

Komisija pasirengusi išnaudoti visas Transatlantinės ekonomikos tarybos galimybes stiprinti dialogą su JAV dėl JAV automobilių gamintojų padėties ir jos poveikio ES.

1 priedas. Iniciatyvos „CARS 21“ vidurio laikotarpio peržiūros išvados.

2 priedas. Valstybės pagalbos priemonės.

3 priedas. Atidavimo į metalo laužą sistemų gairės.

[1] 2008 m. lapkričio 26 d. Komisijos komunikatas Europos Vadovų Tarybai „Europos ekonomikos atkūrimo planas“ – COM(2008) 800.

[2] Komunikatas dėl valstybės pagalbos taisyklių taikymo finansų įstaigoms skirtoms priemonėms dėl dabartinės pasaulinės finansų krizės, 2008 m. gruodžio mėn. (OL C 16, 2009 1 22, p. 1); persvarstytas 2009 2 25 – C(2009)1270.

[3] Komisijos komunikatas dėl finansų įstaigų kapitalo atkūrimo esant dabartinei finansų krizei: pagalbos apribojimas iki mažiausios būtinos sumos ir apsaugos priemonės nuo netinkamo konkurencijos iškraipymo (OL C 10, 2009 1 15, p. 2).

[4] Laikinoji valstybės pagalbos priemonių sistema siekiant padidinti galimybes gauti finansavimą dabartinės finansų ir ekonomikos krizės sąlygomis (OL C 16, 2009 1 22, p. 1).