Komisijos komunikatas dėl pranešimų, susijusių su įgyvendinimo terminų atidėjimu ir leidimu nesilaikyti įsipareigojimo taikyti tam tikras ribines vertes pagal direktyvos 2008/50/EB dėl aplinkos oro kokybės ir švaresnio oro Europoje 22 straipsnį {SEC(2008)2132} /* KOM/2008/0403 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 26.6.2008 KOM(2008) 403 galutinis KOMISIJOS KOMUNIKATAS dėl pranešimų, susijusių su įgyvendinimo terminų atidėjimu ir leidimu nesilaikyti įsipareigojimo taikyti tam tikras ribines vertes pagal Direktyvos 2008/50/EB dėl aplinkos oro kokybės ir švaresnio oro Europoje 22 straipsnį {SEC(2008)2132} KOMISIJOS KOMUNIKATAS dėl pranešimų, susijusių su įgyvendinimo terminų atidėjimu ir leidimu nesilaikyti įsipareigojimo taikyti tam tikras ribines vertes pagal Direktyvos 2008/50/EB dėl aplinkos oro kokybės ir švaresnio oro Europoje 22 straipsnį 1. Įžanga 1. 2008 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/50/EB dėl aplinkos oro kokybės ir švaresnio oro Europoje[1] (toliau – naujosios direktyvos) 22 straipsniu valstybėms narėms suteikiama galimybė pranešti Komisijai, kad jos, paisydamos Komisijos vertinimo, ketina atidėti terminą, iki kurio turi būti pasiektos azoto dioksido arba benzeno ribinės vertės tose zonose arba aglomeracijose, kuriose tų ribinių verčių neįmanoma pasiekti iki 2010 m. sausio 1 d., arba kad jos atitinka sąlygas, kuriomis joms būtų leidžiama nesilaikyti įsipareigojimo taikyti ribines kietųjų dalelių (KD10) vertes. Jeigu Komisija mano, kad sąlygos, kuriomis atidedamas terminas arba leidžiama nesilaikyti įsipareigojimo, neįvykdytos, per devynis mėnesius nuo pranešimo gavimo dienos ji gali pareikšti prieštaravimą. Valstybėms narėms tenka prievolė įrodyti, kad tos sąlygos įvykdytos, todėl jos privalo Komisijai pateikti visą vertinant būtiną susijusią informaciją. 2. Šio komunikato tikslas – palengvinti pranešimų rengimą, teikimą ir tikslų vertinimą nurodant, kaip Komisija aiškina 22 straipsnyje nustatytas sąlygas, ir paaiškinant valstybėms narėms, kokią informaciją ir kokia forma teikti. 2. Bendroji informacija 3. Daugelis valstybių narių dar nepasiekė ribinių KD10 verčių, nors jos privalomos jau nuo 2005 m. sausio 1 d.[2]. Apytikriai nustatyta, kad šiuo metu daugiau kaip 40 % Bendrijos zonų ir aglomeracijų dienos ribinė KD10 vertė, lygi 50 µg/m3, viršijama daugiau nei 35 dienas per kalendorinius metus. Daugiau kaip 15 % iš jų teršalų koncentracija viršija ir metų ribinę KD10 vertę, kuri yra 40 µg/m3. Naujausi vertinimai, tendencijos ir modeliai rodo, kad panaši padėtis gali susidaryti ir 2010 m., kai ribinės azoto dioksido vertės taps privalomos[3]. Prognozės rodo, kad dėl benzeno, kurio ribinės vertės 2010 m. taip pat taps privalomos[4], tokių didelių problemų nekils. 4. Nors nustatyta, kad oro kokybės direktyvos nepakankami įgyvendinamos, ir tai aptarta su valstybėmis narėmis, problema yra tokio masto, kad reikalavimų gali būti nesilaikoma ir dėl valstybių narių tiesiogiai ar betarpiškai nekontroliuojamų veiksnių. Priimamos ir įgyvendinamos Bendrijos priemonės, kuriomis taršos problemos sprendžiamos taršos šaltinio vietoje, pavyzdžiui, naujoms transporto priemonėms laipsniškai taikomi griežtesni teršalų išmetimo standartai, dabar padeda ir ateityje padės gerinti oro kokybę. Tačiau vien Bendrijos priemonėmis neįmanoma užtikrinti, kad ribinės vertės visoje ES būtų pasiektos tinkamai ir laiku. Daugeliu atvejų būtini ir nacionalinio, regioninio bei vietinio lygmens veiksmai, ypač miesto teritorijose, kur poveikis žmonėms didžiausias. 5. Įgyvendinant Bendrijos teisės aktus svarbu užtikrinti vienodą traktavimą. Zonos, kuriose ypač stengtasi pasiekti ribines vertes iki nustatytos datos, neturėtų atsidurti konkurencijos atžvilgiu nepalankioje padėtyje, palyginti su zonomis, kuriose tokių pastangų nedėta, nors jų ir reikėjo. 6. Komisija nuodugniai įvertins kiekvieną pranešimą atsižvelgdama į 22 straipsnyje nustatytas sąlygas ir pareikš prieštaravimą, jei sąlygos bus neįvykdytos. Didžioji dalis informacijos, būtinos vertinant pranešimus, bus gaunama iš oro kokybės planų, pateiktinų su pranešimu. 7. Įsigalėjusi būtinosios informacijos pateikimo oro kokybės planuose tvarka nustatyta 2004 m. vasario 24 d. Komisijos sprendimu 2004/224/EB, nustatančiu reikalavimus pateikti informaciją apie planus ar programas, kurių reikalaujama pagal Tarybos direktyvą 96/62/EB, kiek tai susiję su tam tikrų teršalų aplinkos ore ribinėmis vertėmis[5]. Atsižvelgiant į didžiulį su pranešimais susijusios apdorotinos informacijos kiekį, bendra forma yra reikšminga priemonė, užtikrinsianti veiksmingą ir vienodą pranešimų vertinimą, todėl valstybėms narėms primygtinai rekomenduojama teikiant pranešimus naudotis Tarnybų darbiniame dokumente (SEC(...)...) nustatytomis formomis. Šios formos nustatytos remiantis Sprendimu 2004/224/EB, nuo šio sprendimo nukrypstant tik tiek, kiek būtina siekiant užtikrinti, kad būtų pateikta svarbiausia informacija, susijusi su konkrečiomis termino atidėjimo ar leidimo nesilaikyti įsipareigojimo sąlygomis. Pildant formas reikia įrašyti tik tą informaciją, kuri pagrįstai turėtų būti prieinama rengiant oro kokybės planą arba patvirtintų sąlygų atitiktį konkrečiais atvejais. Neketinama reikalauti, kad valstybės narės parengtų naujus duomenis, pavyzdžiui, kurdamos modelius. Konkrečių formų nuorodos šiuose patarimuose pateiktos siekiant apibrėžti reikalaujamos informacijos ir sąlygų sąsają. 3. Pranešimo procedūra 8. Numatoma, kad daugiausia pirmųjų pranešimų bus susiję su KD10, kurioms taikomų terminų nebebus galima pratęsti nuo direktyvos įsigaliojimo praėjus trejiems metams, t. y. nuo 2011 m. birželio 11 d. Atsižvelgiant į tai, kad ribinės KD10 vertės šiuo metu daug kur nepasiektos, įsigaliojus direktyvai svarbu kuo greičiau teikti pranešimus apie tas zonas ir aglomeracijas, kurios, valstybių narių manymu, atitinka sąlygas. Tačiau rengiant pranešimus būtina pasistengti užtikrinti, kad būtų pateikti visi duomenys, kurių reikia sąlygų atitikčiai įrodyti. 9. Ribinių azoto dioksido ir benzeno verčių nebeleidžiama viršyti vėliausiai nuo 2010 m. sausio 1 d. Sąlygas atitinkančiose vietose terminas, iki kurio būtina pasiekti ribines vertes, gali būti atidėtas tiek, kiek reikia ribinėms vertėms pasiekti, bet ne ilgiau kaip iki 2015 m. Turi būti siekiama nustatyti kuo trumpesnį atidėjimo laikotarpį. Jei ribinė azoto dioksido arba benzeno vertė pirmą kartą viršijama tik 2011 m. ar vėliau, termino atidėti nebegalima. Tokiais atvejais bus taikoma naujosios direktyvos 23 straipsnio 1 dalies antroji pastraipa. 10. Sprendimai atidėti terminą arba leisti nesilaikyti įsipareigojimo bus taikomi tik atskiroms zonoms ar aglomeracijoms. Tačiau Komisijai pranešimus turi oficialiai įteikti atitinkamos valstybės narės nuolatinė atstovybė[6], o ne suinteresuotos regiono ar vietos valdžios institucijos tiesiogiai. 11. Teikiant Komisijai pranešimą dėl leidimo nesilaikyti įsipareigojimo arba atidėti terminą ir Komisijai vėliau vertinant tokį pranešimą Direktyvos 2008/50/EB 22 straipsnis netaikomas, kol ji neperkelta į nacionalinę teisę. 12. Komisija įvertins pranešimus per devynis mėnesius, kurie skaičiuojami nuo kitos dienos po tos, kurią Komisija oficialiai užregistruos oficialų pranešimą su visais reikiamais dokumentais. Suinteresuotajai valstybei narei bus išsiųstas laiškas, kuriame patvirtinama, kad pradinis pranešimas oficialiai užregistruotas. Jei reikia, kitame laiške bus nurodyta informacija, kurios, Komisijos manymu, trūksta ir kurią dar reikia pateikti iki nurodyto termino. Tokiu atveju vertinimo laikotarpis prasidės kitą dieną po tos, kurią Komisija oficialiai užregistruos informaciją, kuria paprašė papildyti pranešimą. Nepateikus paprašytos informacijos iki nustatyto termino, Komisija pasilieka teisę pareikšti prieštaravimą dėl nepakankamai pagrįstų pranešimo punktų; siekdama teisinio tikrumo ji bet kuriuo atveju tai padarys per devynis mėnesius nuo oficialios pradinio pranešimo registracijos. Nepareiškusi prieštaravimų, Komisija taip pat gali priimti sprendimą. 13. Gali būti teikiamas vienas pranešimas apie kelias zonas ir kelių rūšių teršalus. Tačiau kiekviena zona ir kiekvienos rūšies teršalai bus vertinami atskirai. Todėl svarbu, kad valstybės narės pateikta informacija būtų vienareikšmiškai susijusi su atitinkama zona ar teršalais. Tai galioja ir tais atvejais, kai viena nacionalinio lygmens priemone gali būti sprendžiamos kelių zonų problemos ir veikiama kelių rūšių teršalų koncentracija. 4. Termino pratęsimo sąlygos ir reikalaujama informacija 4.1. Atskaitos metai 14. Rengiant pranešimus dėl KD10, pirmuosius metus, kuriais viršyta ribinė vertė, t. y. 2005 m., iš principo reikėtų laikyti atskaitos metais nustatant sąlygų atitiktį. Nusprendus, kad taip tinkamiau, vėlesni metai (pvz., 2007 m.) gali būti pasirikti kaip atskaitos metai, pagal kuriuos kuriamos prognozės siekiant įrodyti, kad ribinės vertės bus pasiektos iki 2011 m. birželio. Tokiu atveju tie patys metai turi būti pasirinkti kaip atskaitos metai ir pridedamame oro kokybės plane. Tačiau siekiant įrodyti, kad imtasi visų reikiamų priemonių, kad ribinės vertės būtų pasiektos iki pradinio termino, būtina naudoti tik tuos duomenis, kuriais remiantis būtų galima paaiškinti 2005 m. viršytas ribines vertes. 15. Iki pradinio įgyvendinimo termino (2010 m.) pateiktų pranešimų dėl azoto dioksido arba benzeno atskaitos metais bus laikomi 2008 m. Po pradinio įgyvendinimo termino pateiktų pranešimų atskaitos metais valstybės narės turėtų laikyti 2010 m. 4.2. Šaltinių išskirstymas 16. Valstybės narės privalo pateikti informaciją apie taršos, dėl kurios viršytos ribinės vertės, šaltinį. Todėl pranešant apie bet kurią zoną ar aglomeraciją būtina kiekybiškai išskirstyti šaltinius, dėl kurių atskaitos metais viršytos ribinės vertės (t. y. viršyta dienos ar metų ribinė vertė). Komisija žino, kad atskiros valstybės narės gali pateikti nevienodai išsamią informaciją apie atskiras zonas, tačiau šaltinių išskirstymas yra pagrindinė aplinkybė ir nustatant taršos mažinimo priemonių tipą bei siekiamą lygį, ir Komisijai vertinant sąlygas, dėl kurių atidedamas terminas arba leidžiama nesilaikyti įsipareigojimo, todėl būtina įvertinti, kiek ribinės vertės viršijamos dėl atskirų šaltinių poveikio. 17. Išskirstant šaltinius pirmiausia būtina nurodyti valstybės narės regiono, miesto ir vietos taršos šaltinius, taip pat ir tarpvalstybinę taršą. Miesto ir vietos taršos šaltiniai turi būti išskaidyti dar smulkiau nurodant visus reikšmingus taršos šaltinius, tokius kaip transportas (kur reikia, kelių ir vandens transportas), pramonė (įskaitant šilumos ir energijos gamybą), žemės ūkis, įmonės ir gyventojai. Taip pat svarbu nurodyti reikšmingus gamtinius KD10 šaltinius[7]. 18. Valstybės narės gali skirstyti šaltinius pasirinktinai pagal azoto dioksidą arba azoto oksidus, kaip joms atrodo tinkamiau atsižvelgiant į viršytas ribines vertes, tik svarbu, kad pasirinkto varianto būtų nuosekliai laikomasi ir jis atsispindėtų nustatant kiekybinį atskirų priemonių grupių poveikį taip, kad Komisija galėtų tinkamai įvertinti sąlygas. 4.3. Ribinių verčių siekimas pratęsus terminą 19. Remiantis naujosios direktyvos 22 straipsnio 3 dalimi, tai, kaip ribinių verčių siekiama tose zonose ar aglomeracijose, kurioms taikomas sprendimas atidėti terminą arba leisti nesilaikyti įsipareigojimo, bus vertinama lyginant su ribinėmis vertėmis, prie jų pridėjus XI priede nustatytą didžiausio leistinojo nuokrypio dydį, taikomą pratęsus terminą. 20. Kaip 2011 m. siekiama metų ribinių KD10 verčių, bus vertinama lyginant su ribine verte, prie jos pridėjus visų kalendorinių metų leistinojo nuokrypio dydį. Kaip 2011 m. siekiama dienos ribinių verčių, bus vertinama kiekvieną dieną. Tiksliau, ribinės vertės (ir prie jos pridėjus leistinojo nuokrypio dydį, ir pačios vienos) iš viso negalima viršyti daugiau kaip 35 tais kalendoriniais metais leidžiamas dienas. 4.4. Pirmoji sąlyga – priemonės, kuriomis ribinių verčių siekta iki pradinės įgyvendinimo datos 21. Naujosios direktyvos 22 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad terminai, iki kurių būtina pasiekti ribines azoto dioksido ir benzeno vertes, gali būti atidėti ten, kur ribinių verčių neįmanoma pasiekti iki įgyvendinimo datos, t. y. iki 2010 m. sausio 1 d. Siekiant nustatyti, ar iki tos datos ribinių verčių pasiekti neįmanoma, valstybių narių prašoma nurodyti priemones, kurių jos ėmėsi iki 2010 m. pagal Direktyvos 1999/30/EB 4 straipsnio 1 dalį bei Direktyvos 2000/69/EB 3 straipsnio 1 dalį, ir paaiškinti, kodėl šiomis priemonėmis ribinių verčių pasiekti neįmanoma[8]. Atsižvelgiant į oro kokybės teisės aktuose nustatytus tikslus, apskritai būtina imtis reikiamų veiksmų laikotarpiu iki tos datos, kurią ribinės vertės tampa privalomos. Tik tokiu atveju, jei galima įrodyti, kad stengtasi pasiekti ribines vertes, valstybės narės, remdamosi 22 straipsnio 1 dalimi, gali tvirtinti, kad iki terminų ribinių verčių pasiekti neįmanoma. 22. Pagal 22 straipsnio 2 dalį valstybės narės privalo įrodyti, kad buvo imtasi visų reikiamų nacionalinio, regioninio ir vietinio lygmens priemonių, kad ribinės KD10 vertės būtų pasiektos iki pradinio įgyvendinimo termino, t. y. iki 2005 m. sausio 1 d. Todėl būtina pateikti informaciją apie priemones, kurių imtasi tam, kad ribinės vertės būtų pasiektos iki tos datos8. Tam, kad Komisija galėtų nuspręsti, ar tos priemonės buvo tinkamos, valstybės narės privalo nurodyti taršos šaltinius, kurių keliamas taršos problemas tomis priemonėmis ketinta spręsti, ir paaiškinti, kiek dėl šių priemonių iš tikrųjų sumažėjo teršalų koncentracija. Jei ribinės vertės vis vien viršijamos, tai turi būti paaiškinta[9]. Tuose paaiškinimuose būtina nurodyti, ar ribinės vertės gali būti viršijamos dėl tam tikrų ypatingų sąlygų, kuriomis leidžiama nesilaikyti įsipareigojimo, t. y. dėl konkrečiai vietai būdingų sklaidos savybių, nepalankių klimato sąlygų ar tarpvalstybinės taršos. 23. Vertindama Komisija taip pat atsižvelgs į tinkamai perkeltų ir įgyvendintų XV priedo B dalies 2 skirsnyje išvardytų direktyvų poveikį[10] ir pagal Tarybos direktyvos 96/62/EB dėl aplinkos oro kokybės vertinimo ir valdymo[11] 8 straipsnio 3 dalį laiku parengtą planą arba programą. 4.5. Antroji sąlyga – priemonės, kuriomis ribinių verčių siekiama iki naujo termino 24. Valstybės narės privalo pateikti tikrovišką ir patikimą numatomo teršalų koncentracijos mažėjimo prognozę atsižvelgdamos į tai, kad ribinės vertės turi būti pasiektos iki naujo termino. Toje prognozėje taip pat turėtų būti nurodyta, kad termino pratęsimo laikotarpiu ribinės vertės nebus viršijamos tiek, kad būtų didesnės už ribinę vertę, prie jos pridėjus direktyvos XI priede numatyto didžiausio leistinojo nuokrypio dydį. 25. Prognozės turi būti grindžiamos siekiamų ribinių verčių palyginimu su numatomu ribinių verčių viršijimo tam tikroje zonoje ar aglomeracijoje atskaitos lygiu. Nustatant atskaitos lygį turi būti nurodyta iki naujo termino pasiektina teršalų koncentracija, jei nebus imtasi jokių papildomų taršos mažinimo priemonių, išskyrus tas, kurių buvo imtasi siekiant ribinių verčių iki pradinio termino, ir esamų ar planuojamų Bendrijos priemonių. Taikomos ribinės vertės ir atskaitos lygio skirtumas bus papildomų priemonių, būtinų siekiant iki naujo termino panaikinti šį skirtumą[12], numatomo poveikio ir laiko pasirinkimo rodiklis. 26. Nurodant būtinas priemones reikia atsižvelgti į direktyvoje numatytas, XV priedo B dalies 3 skirsnyje išvardytas priemones. Neįgyvendinus bet kurios iš šių priemonių, nors ir susijusios su nurodytais šaltiniais, būtina tinkamai pasiaiškinti[13]. 27. Vertinant prognozes bus atsižvelgiama ir į galimą esamų ar planuojamų Bendrijos priemonių poveikį atitinkamoje zonoje, todėl valstybių narių prašoma nustatant atskaitos lygį įtraukti jų atliktą to poveikio vertinimą. Planuojamos Bendrijos priemonės nurodytos Komisijos pareiškime, paskelbtame kartu su direktyva. Įvertinusi valstybių narių pateiktus kiekybinius duomenis ir, jei reikia, juos pagrindžiančias prielaidas, tuo remdamasi Komisija ketina pati įvertinti šį kriterijų. Vertinant esamas priemones, daugiausiai dėmesio bus skiriama XV priedo B dalyje išvardytų direktyvų įgyvendinimui[14]. 4.6. Su KD 10 susijusios ypatingos sąlygos: konkrečiai vietai būdingos sklaidos savybės, nepalankios klimato sąlygos ar tarpvalstybinė tarša 4.6.1 Konkrečiai vietai būdingos sklaidos savybės 28. Konkrečiai vietai būdingos sklaidos savybės – tai veiksniai, turintys įtakos teršalų sklaidai vietos mastu, daugiausia gatvės lygmeniu. Dėl ten stovinčių pastatų arba nedidelių topografinių darinių vietoje išmetami teršalai kaupiasi ribotame plote, todėl jų koncentracija padidėja. Tokių plotų paprastai esama vadinamuosiuose gatvių tarpekliuose. Tvirtinti, kad esama konkrečiai vietai būdingų sklaidos savybių, galima tik tokiu atveju, jei įmanoma įrodyti, kad ribinės vertės viršijamos tik tokiuose konkrečiuose plotuose ir niekur kitur, pavyzdžiui, toliau mieste ar rečiau apstatytose gatvėse tos pačios oro kokybės zonoje ar aglomeracijoje. 29. Laikoma, kad konkrečiai vietai būdingų sklaidos savybių turi plotai, kuriuose: a) nepertraukiama daugiaaukščių pastatų eilė abiejose gatvės pusėse; b) vidutinis pastatų aukštis bent 100 m ilgio atkarpoje didesnis nei visos gatvės plotis, padalintas iš 1,5[15]. 30. Siekiant įrodyti, kad ribinės vertės viršijamos tik plote, turinčiame konkrečiai vietai būdingų sklaidos savybių, turi būti naudojami už to ploto ribų esančių atitinkamų miesto eismo stebėsenos stočių duomenys arba, jei tinka, mažo mastelio sklaidos modelių rezultatai[16]. Jei įmanoma, reikėtų pateikti ir zonos žemėlapį, kuriame būtų nurodytos skirtingos matavimo stotys ir plotas, kuriame viršijamos ribinės vertės[17]. 31. Jei siekiant įrodyti, kad ribinės vertės viršijamos tik plote, turinčiame konkrečiai vietai būdingų sklaidos savybių, naudojami kiti rodikliai, turi būti nurodytos priežastys ir įrodyta, kad naudojant tuos rodiklius gaunami lygiareikšmiai rezultatai. 4.6.2 Nepalankios klimato sąlygos 32. Laikoma, kad nepalankios klimato sąlygos susidaro tada, kai ilgalaikės meteorologinės ir topografinės sąlygos veikia vietoje išmetamų teršalų koncentracijos mažėjimą, todėl teršalų koncentracija padidėja. 33. Laikoma, kad nepalankios klimato sąlygos susidaro plotuose, kuriuose esama tokių veiksnių: a) vietos arba regiono topografinė padėtis, t. y. slėniuose esančios arba aukštų kalnų apsuptos vietovės; b) vietoje išmetamų teršalų koncentracija lėtai mažėja dėl silpno vėjo; c) vertikalus maišymasis, t. y. koncentracijos mažėjimas, dėl meteorologinių ypatybių, susijusių su mechaniniais ar šiluminiais atmosferos sūkuriais; d) virš vandenyno ir virš žemyno susidariusių oro masių skirtumai; virš žemyno susidariusioms oro masėms dažniausiai būdingos prastos sklaidos savybės (temperatūros inversija ir silpnas vėjas). 34. Bendrosios klimato sąlygos, tokios kaip temperatūra, krituliai arba sniegas, kurios neturi tiesioginės įtakos teršalų koncentracijos mažėjimui, bet gali paskatinti tam tikrą žmonių veiklą ir taip paveikti išmetamųjų teršalų kiekį, pavyzdžiui, dėl namų šildymo, energijos gamybos šildymui ar oro kondicionavimui, arba dygliuotų padangų naudojimo, naujojoje direktyvoje nelaikomos nepalankiomis klimato sąlygomis. 35. Plotuose, kuriuose esama nepalankių klimato sąlygų, teršalai dažniausiai kaupiasi esant ramiam orui. Todėl, siekiant įrodyti šios sąlygos atitiktį, pakaktų nurodyti tokiuose plotuose vyravusį nedidelį metinį vidutinį vėjo greitį, mažesnį nei 1,5 m/s. Be vidutinio vėjo greičio galima naudoti ir kitus rodiklius, jei pagrindžiamas jų naudojimas. 36. Tam, kad galėtų tvirtinti, jog esama nepalankių klimato sąlygų, valstybės narės privalo įrodyti, kad dienos ribinės vertės dažniausiai viršijamos susidarius aprašytoms nepalankioms klimato sąlygoms. Tokią sutaptį galima įrodyti (bent atskaitos metais) išmatavus KD10 koncentraciją ir vidutinį vėjo greitį tomis dienomis, kai ribinės vertės buvo viršytos[18]. 4.6.3 Tarpvalstybinė tarša 37. Tarpvalstybinės taršos esama ten, kur dėl meteorologinių bei topografinių sąlygų ne valstybėje narėje dėl žmogaus veiklos susidarę teršalai gali į ją patekti ir taip padidinti teršalų koncentraciją. Tokios taršos šaltinis gali būti netoli zonų ar aglomeracijų, esančių šalia valstybės sienos, (artimoji tarpvalstybinė tarša) arba maždaug už 100 km ar dar toliau (tolimoji tarpvalstybinė tarša). 38. Tolimoji tarpvalstybinė tarša būdinga lygumoms arba nekalnuotoms vietovėms, kur dažnai kaupiasi žemyninių oro masių atnešti teršalai. Didelė teršalų koncentracija upių baseinuose, slėniuose ar pavėjui esančiuose kalnų šlaituose su tokia tarša paprastai nesusijusi. 39. Užterštumo priežastis gali būti vienas šaltinis už valstybės sienos, vienos valstybės narės ar kelių valstybių narių bendra veikla, laivybos veikla arba šaltiniai už Bendrijos sienų. 40. Valstybės narės, tvirtinančios, kad esama tarpvalstybinės taršos, privalo nurodyti, ar konsultavosi su valstybe nare, kurioje yra taršos šaltinis, vadovaudamosi Direktyvos 96/62/EB 8 straipsnio 6 dalimi (naujosios direktyvos 25 straipsniu). Jei tokių konsultacijų nebuvo surengta, nors taršos šaltinis žinomas, gali būti laikoma, kad suinteresuotoji valstybė narė nesiėmė visų reikiamų priemonių, kad įvykdytų įsipareigojimą iki pradinio termino. Jei taršos šaltiniai yra keliose valstybėse narėse arba trečiosiose šalyse ir aišku, kad dvišalėmis konsultacijomis veiksmingų sprendimų rasti neįmanoma, valstybė narė nepraras teisės į termino pratęsimą dėl to, kad nebuvo surengta konsultacijų[19]. 41. Tarpvalstybinę taršą galima įvertinti matavimais arba kuriant modelius. Jei įmanoma, tokius įvertinimus reikia papildyti su atskirais ribinių verčių viršijimo atvejais susijusių atgalinių oro masių trajektorijų analize ir šaltiniu išskirstymu. Šiais metodais galima veiksmingai įrodyti tarpvalstybinę taršą: a) sklaidos atmosferoje modeliais, tinkamai išskaidžius erdvinius ir laiko duomenis pagal dienas; b) kasdieninių matavimo duomenų analize, tarpvalstybinę taršą nustatant remiantis matavimais tipinėse stebėsenos vietovėse, pvz., prieš vėją esančiose foninėse kaimo vietovėse aplink tą zoną ar aglomeraciją, kurioje užfiksuotos viršytos ribinės vertės; c) EMEP modeliu[20]. 42. Jei viršijama metų ribinė vertė, tam, kad būtų galima tvirtinti, jog ribinės vertės viršytos dėl tarpvalstybinės taršos, turi būti įrodyta, kad atmetus tarpvalstybinę taršą metų vidutinė koncentracija yra mažesnė už ribinę vertę. Jei viršijama dienos ribinė vertė, turi būti įrodyta, kad konkrečiomis dienomis atmetus tarpvalstybinę taršą dienos vidutinė koncentracija yra mažesnė už ribinę vertę[21]. 43. Jei siekiant įrodyti, kad ribinės vertės viršijamos dėl tarpvalstybinės taršos, naudojami kiti rodikliai, turi būti nurodytos priežastys ir įrodyta, kad naudojant tuos rodiklius gaunami lygiareikšmiai rezultatai. 5. Oro kokybės planas ir papildomos informacijos reikalavimai 44. Su pranešimais turi būti pateiktas atitinkamos zonos ar aglomeracijos oro kokybės planas. Planas turi atitikti reikalavimus, nustatytus naujosios direktyvos 23 straipsnyje ir XV priedo A dalyje. Pagal naująją direktyvą prašoma pateikti labai panašią informaciją kaip ir pagal Direktyvą 96/62/EB. Todėl planą ar programą jau turinčios valstybės narės gali jį (ją) naudoti teikdamos pranešimą, jei tas planas ar programa atitinka naujosios direktyvos XV priedo A dalyje nustatytus kriterijus ir yra tinkamai atnaujintas(-a) siekiant užtikrinti, kad ribinės vertės būtų pasiektos iki naujojo termino. [1] OL L 152, 2008 6 11, p. 1. [2] Tarybos direktyva 1999/30/EB dėl sieros dioksido, azoto dioksido, azoto oksidų, kietųjų dalelių ir švino ribinių verčių aplinkos ore (OL L 163, 1999 6 29, p. 4). [3] Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/69/EB dėl benzeno ir anglies monoksido aplinkos ore ribinių verčių (OL L 313, 2000 12 13, p. 12). [4] Ten pat. [5] OL L 68, 2004 3 6, p. 27. [6] Pranešimas turi būti pažymėtas „Air quality time extension – Directive 2008/50/EC“ ir tam, kad galiotų kaip oficialus pranešimas, turi būti išsiųstas adresu: European Commission, Secretariat-General, B-1049 Brussels. Be to, elektroninė pranešimo kopija turi būti išsiųsta el. paštu ENV-AIRQUALITYTIMEEXTENSION@ec.europa.eu. [7] Žr. SEC (..) … 3A formą. [8] Žr. 5A formą su priedu ir 7 formą su A priedu; dėl KD10 taip pat žr. 10 formą, o dėl azoto dioksido ir benzeno, apie kuriuos pranešama iki 2010 m., žr. 4A formą. [9] Žr. 3B ir 4a formas (atitinkamai). [10] Žr. 8 formą ir, jei tinka, 8 formos priedą bei 9 formą. [11] OL L 296, 1996 11 21, p. 55. [12] Žr. 4B ir 5B formas su priedu. [13] Žr. 6 formą. [14] Žr. 9 formą. [15] Metaduomenys tvarkomi ir perduodami laikantis Sprendimo 97/101/EB dėl apsikeitimo informacija. [16] Žr. 10 formą. [17] Žr. 2 formos priedą. [18] Žr. 10 formą. [19] Žr. 10 formą. [20] Šis modelis parengtas pagal Bendradarbiavimo programą tolimųjų oro teršalų pernašų Europoje stebėsenos ir vertinimo srityje (EMEP). [21] Žr. 3A ir 10 formas.