(4)atsižvelgiant į sparčiai kintančią ekonominę ir geopolitinę padėtį ir kaip išdėstyta 2022 m. metinėje tvaraus augimo apžvalgoje, 2022 m. Europos semestras – plataus masto ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo sistema – atnaujinamas, o kartu pritaikomas prie Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės įgyvendinimo reikalavimų. Kad būtų įgyvendinti Europos semestro politikos prioritetai, itin svarbu įgyvendinti priimtus ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planus, nes jais atsižvelgiama į visas atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas, pateiktas per 2019 ir 2020 m. semestro ciklus, arba didelę jų dalį. 2019 ir 2020 m. konkrečioms šalims skirtos rekomendacijos tebėra tiek pat svarbios ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planams, kurie peržiūrėti, atnaujinti arba iš dalies pakeisti pagal Reglamento (ES) 2021/241 14, 18 ir 21 straipsnius, šalia visų konkrečioms šalims skirtų rekomendacijų, pateiktų iki pakoreguoto plano pateikimo datos;

(3)geopolitines ir ekonomines aplinkybes labai pakeitė po pasaulinės pandemijos įvykusi Rusijos invazija į Ukrainą. Invazijos poveikis valstybių narių ekonomikai pasireiškia, pvz., aukštesnėmis energijos bei maisto produktų kainomis ir prastesnėmis augimo perspektyvomis. Aukštesnės energijos kainos itin slegia pažeidžiamiausius namų ūkius, kurie patiria energijos nepriteklių arba kuriems jis gresia. Be to, į ES atvyksta kaip niekada daug pabėgėlių iš Ukrainos. Šiomis aplinkybėmis 2022 m. kovo 4 d. pirmą kartą pradėta taikyti Laikinosios apsaugos direktyva, pagal kurią iš Ukrainos perkeltiems asmenims suteikiama teisė teisėtai būti ES, taip pat galimybė mokytis, dalyvauti darbo rinkoje, gauti sveikatos priežiūros paslaugas, būstą ir socialinę paramą;

(2)2021 m. lapkričio 24 d. Komisija priėmė metinę tvaraus augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2022 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Joje tinkamai atsižvelgta į 2021 m. gegužės mėn. Porto socialinių reikalų aukščiausiojo lygio susitikime dar kartą patvirtintą bendrą įsipareigojimą toliau įgyvendinti 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2022 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino 2022 m. metinėje tvaraus augimo apžvalgoje išdėstytus prioritetus. 2021 m. lapkričio 24 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Nyderlandai nurodyti kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Be to, tą pačią dieną Komisija priėmė Rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos (ją Taryba priėmė 2022 m. balandžio 5 d.) ir Pasiūlymą dėl 2022 m. bendros užimtumo ataskaitos, kurioje analizuojamas užimtumo politikos gairių ir Europos socialinių teisių ramsčio principų įgyvendinimas (ją Taryba priėmė 2022 m. kovo 14 d.);

(5)nuo 2020 m. kovo mėn. taikoma bendroji nukrypti leidžianti išlyga. 2021 m. kovo 3 d. komunikate Komisija taip pat išdėstė nuomonę, kad sprendimas nutraukti bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos taikymą arba ją toliau taikyti turėtų būti priimamas atlikus bendrą ekonominės padėties vertinimą, kurio vienas iš pagrindinių kiekybinių kriterijų būtų ES arba euro zonos ekonominės veiklos mastas, palyginti su iki krizės (2019 m. pabaigoje) buvusiu mastu. Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos taikymą pratęsti 2023 m. būtų pagrįsta dėl didesnio neapibrėžtumo ir didelės neigiamų ekonominės perspektyvos pokyčių rizikos karo Europoje aplinkybėmis, dėl precedento neturinčių energijos kainų šuolių ir tolesnių tiekimo grandinės sutrikimų;

(6)laikantis 2021 m. birželio 18 d. Tarybos nuomonėje dėl 2021 m. stabilumo programos pateikto požiūrio, fiskalinės politikos kryptį šiuo metu geriausia vertinti kaip pirminių išlaidų (atėmus diskrecines pajamų priemones), išskyrus su COVID-19 krize susijusias laikinas neatidėliotinas priemones, bet įskaitant Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės negrąžintina parama (dotacijomis) ir kitų ES fondų lėšomis finansuojamas išlaidas, pokytį, palyginti su vidutinio laikotarpio potencialiu augimu. Be bendros fiskalinės politikos krypties, siekiant įvertinti, ar nacionalinė fiskalinė politika yra apdairi, o jos sudėtis yra palanki tvariam atsigavimui, suderinamam su žaliosios ir skaitmeninės pertvarkos tikslais, dėmesys taip pat skiriamas nacionalinėmis lėšomis finansuojamų pirminių einamųjų išlaidų (atėmus diskrecines pajamų priemones ir išskyrus su COVID-19 krize susijusias laikinas neatidėliotinas priemones) ir investicijų raidai;

(7)2022 m. kovo 2 d. Komisija priėmė komunikatą ir jame pateikė plataus pobūdžio 2023 m. fiskalinės politikos gairių, kuriomis siekiama padėti valstybėms narėms parengti stabilumo ir konvergencijos programas ir taip sustiprinti politikos koordinavimą. Remdamasi 2022 m. žiemos prognozėje pateikta makroekonomine perspektyva, Komisija pažymėjo, kad perėjimas nuo bendros remiamojo pobūdžio fiskalinės politikos krypties 2020–2022 m. prie iš esmės neutralios bendros fiskalinės politikos krypties 2023 m. atrodytų tinkamas; tuo pat metu reikia būti pasirengus reaguoti į kintančią ekonominę padėtį. Komisija paskelbė, kad konkrečioms valstybėms narėms 2023 m. ir toliau turėtų būti teikiamos skirtingos fiskalinės rekomendacijos ir turėtų būti atsižvelgta į galimą tarpvalstybinį šalutinį poveikį. Komisija valstybes nares paragino atsižvelgti į šias gaires savo stabilumo ir konvergencijos programose. Komisija įsipareigojo atidžiai stebėti ekonominius pokyčius ir prireikus pritaikyti politikos gaires, vėliausiai – 2022 m. gegužės mėn. pabaigoje paskelbsimame Europos semestro pavasario dokumentų rinkinyje;

(8)kalbant apie 2022 m. kovo 2 d. fiskalines gaires, 2023 m. fiskalinėmis rekomendacijomis atsižvelgiama į prastesnę ekonominę perspektyvą, didesnį neapibrėžtumą ir papildomą neigiamų pokyčių riziką, taip pat į didesnę infliaciją, palyginti su žiemos prognoze. Atsižvelgiant į šiuos aspektus, fiskalinis atsakas turi būti didinti viešąsias investicijas į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką ir energetinį saugumą ir išlaikyti pažeidžiamiausių namų ūkių perkamąją galią, kad būtų galima sušvelninti energijos kainų šuolio poveikį ir padėti apriboti antrinio poveikio infliacinį spaudimą tikslinėmis ir laikinomis priemonėmis; fiskalinė politika turi likti lanksti, kad būtų galima prisitaikyti prie greitai kintančių aplinkybių, ir skirtis konkrečiose šalyse priklausomai nuo jų fiskalinės ir ekonominės padėties, įskaitant krizės poveikį joms ir iš Ukrainos perkeltų asmenų srautą į jas;

(9)2022 m. balandžio 29 d. Nyderlandai pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 4 straipsnį pateikė 2022 m. stabilumo programą. Nyderlandai dar nepateikė nacionalinės reformų programos, nes programa bus įtraukta į ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planą;

(10)2022 m. gegužės 23 d. Komisija paskelbė 2022 m. Nyderlandų ataskaitą. Joje įvertinta Nyderlandų pažanga, padaryta įgyvendinant atitinkamas 2019, 2020 ir 2021 m. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, taip pat nauji ir kylantys uždaviniai, įskaitant dėl Rusijos invazijos į Ukrainą kylančius uždavinius. Be to, joje įvertinta Nyderlandų pažanga, padaryta įgyvendinant Europos socialinių teisių ramstį ir siekiant ES pagrindinių tikslų užimtumo, įgūdžių ir skurdo mažinimo srityse, taip pat JT darnaus vystymosi tikslų;

(11)Komisija atliko Nyderlandų nuodugnią apžvalgą pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį, o jos rezultatus paskelbė 2022 m. gegužės 23 d. Komisija padarė išvadą, kad Nyderlanduose yra susidaręs makroekonominis disbalansas. Visų pirma pažeidžiamumas susijęs su didele privačiojo sektoriaus skola ir dideliu einamosios sąskaitos pertekliumi, kurie yra svarbūs tarpvalstybiniu mastu;

(12)2020 m. liepos 20 d. Taryba rekomendavo Nyderlandams, laikantis bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos, 2020 ir 2021 m. imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Ji Nyderlandams taip pat rekomendavo, kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas. Remiantis Eurostato patvirtintais duomenimis, 2021 m. Nyderlandų valdžios sektoriaus deficitas sumažėjo nuo 3,7 % BVP 2020 m. iki 2,5 % 2021 m. Nyderlandų fiskalinės politikos atsaku 2021 m. remtas ekonomikos atsigavimas, o laikinų neatidėliotinų paramos priemonių apimtis sudarė 3,3 % BVP tiek 2020, tiek 2021 m. Priemonės, kurių Nyderlandai ėmėsi 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Diskrecinės biudžeto priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 ir 2021 m., buvo laikinos arba joms buvo kompensacinių priemonių. Remiantis Eurostato patvirtintais duomenimis, valdžios sektoriaus skola 2021 m. siekė 52,1 % BVP;

(13)makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos 2022 m. stabilumo programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra realistiškas. Vyriausybė prognozuoja, kad 2022 m. realusis BVP padidės 3,6 %, o 2023 m. – 1,7 %. Komisijos 2022 m. pavasario prognozėje numatomas realiojo BVP augimas panašus: 3,3 % 2022 m. ir 1,6 % 2023 m. 2022 m. stabilumo programoje Vyriausybė planuoja, kad 2022 m. nominalusis deficitas išliks 2,5 % BVP, o 2023 m. jis sumažės iki 2,3 %. Programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2022 m. sumažės iki 53,1 %, o 2023 m. – iki 52,7 %. Remiantis iki galutinio prognozės parengimo termino turėta informacija apie politikos priemones, Komisijos 2022 m. pavasario prognozėje numatoma, kad 2022 ir 2023 m. valdžios sektoriaus deficitas atitinkamai sudarys 2,7 % BVP ir 2,1 % BVP. 2022 m. jis yra didesnis nei 2022 m. stabilumo programoje prognozuojamas deficitas, daugiausia dėl to, kad į programą tik iš dalies įtrauktos priemonės, kurių imtasi reaguojant į dideles energijos kainas, o 2023 m. šiek tiek mažesnis, daugiausia dėl mažesnio bendrojo pagrindinio kapitalo formavimo ir kitų išlaidų, kurias numato Komisija. Komisijos 2022 m. pavasario prognozėje numatomas mažesnis valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP: 51,4 % 2022 m. ir 50,9 % 2023 m. Skirtumą lemia skirtinga nominaliojo BVP prognozė.

Remiantis Komisijos 2022 m. pavasario prognoze, numatoma, kad vidutinio laikotarpio (10 metų) potencialios gamybos apimties augimo vidurkis bus 1,5 %;

(14)2022 m. Vyriausybė palaipsniui panaikino daugumą priemonių, kurių imtasi reaguojant į COVID-19 krizę, taigi numatoma, kad laikinų neatidėliotinų paramos priemonių apimtis sumažės nuo 3,4 % BVP 2021 m. iki 0,9 % 2022 m. Valdžios sektoriaus deficitui poveikį daro priemonės, kurių imtasi siekiant kovoti su ekonominiu ir socialiniu energijos kainų kilimo poveikiu; Komisijos 2022 m. pavasario prognozėje apskaičiuota, kad jos sudaro 0,7 % BVP 2022 m., o 2023 m. jos bus palaipsniui nutrauktos. Šias priemones daugiausia sudaro socialiniai pervedimai skurdesniems namų ūkiams ir netiesioginių energijos vartojimo mokesčių mažinimas. Paskelbta, kad šios priemonės yra laikinos. Vis dėlto, jei energijos kainos aukštos liks ir 2023 m., kai kurių iš šių priemonių galiojimas galėtų būti tęsiamas. Viena iš šių priemonių, visų pirma netiesioginių energijos vartojimo mokesčių mažinimas, nėra tikslinė. Valdžios sektoriaus deficitui poveikį taip pat daro iš Ukrainos perkeltų asmenų laikinosios apsaugos teikimo išlaidos, kurios, kaip numatoma Komisijos 2022 m. pavasario prognozėje, sudarys 0,1 % BVP tiek 2022 m., tiek 2023 m., taip pat 2023 m. 0,1 % BVP padidėjančios gynybos išlaidos;

(15)2021 m. birželio 18 d. Taryba rekomendavo Nyderlandams 2022 m. vykdyti remiamojo pobūdžio fiskalinės politikos kryptį, įskaitant Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės suteiktą postūmį, ir išlaikyti nacionalinėmis lėšomis finansuojamas investicijas. Ji Nyderlandams taip pat rekomendavo, kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę ir fiskalinį tvarumą vidutiniu laikotarpiu ir tuo pat metu didinti investicijas siekiant padidinti augimo potencialą;

(16)remiantis Komisijos 2022 m. pavasario prognoze ir Nyderlandų 2022 m. stabilumo programoje pateikta informacija, Komisijos 2022 m. pavasario prognozėje numatoma, kad 2022 m. fiskalinės politikos kryptis (-2,6 % BVP) bus remiamojo pobūdžio, kaip rekomendavo Taryba. Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės dotacijomis ir kitų ES fondų lėšomis finansuojamų išlaidų teigiamas poveikis ekonominei veiklai, palyginti su 2021 m., turėtų nesikeisti. Nacionalinėmis lėšomis finansuojamų investicijų poveikis fiskalinės politikos krypčiai 2022 m. turėtų būti neutralus: 0,0 procentinio punkto BVP. Todėl Nyderlandai planuoja išlaikyti nacionalinėmis lėšomis finansuojamas investicijas, kaip rekomendavo Taryba. Be to, nacionalinėmis lėšomis finansuojamų pirminių einamųjų išlaidų (atėmus naujas pajamų priemones) augimo skatinamasis poveikis bendrai fiskalinės politikos krypčiai 2022 m. turėtų sudaryti 2,0 procentinio punkto. Šis didelis skatinamasis poveikis apima papildomą poveikį tų priemonių, kuriomis siekiama mažinti ekonominį ir socialinį energijos kainų padidėjimo (0,7 % BVP) poveikį, taip pat iš Ukrainos perkeltų asmenų laikinosios apsaugos teikimo išlaidas (0,1 % BVP), o prie grynųjų einamųjų išlaidų augimo, be kita ko, atitinkamai 0,3 % BVP ir 0,2 % BVP turėtų prisidėti ir papildomos klimato priemonės (kuriomis siekiama mažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį ir skatinti tvariąją energetiką) bei švietimo srities priemonės (perkvalifikavimas, mokytojų rengimas);

(17)Komisijos 2022 m. pavasario prognozėje pagal nesikeičiančios politikos prielaidą numatoma, kad 2023 m. fiskalinės politikos kryptis bus +0,5 % BVP. Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės dotacijomis ir kitų ES fondų lėšomis įfinansuojamų išlaidų teigiamas poveikis ekonominei veiklai, palyginti su 2022 m., turėtų nesikeisti. Nacionalinėmis lėšomis finansuojamų investicijų skatinamasis poveikis fiskalinės politikos krypčiai 2023 m. turėtų sudaryti 0,1 procentinio punkto. Be to, nacionalinėmis lėšomis finansuojamų pirminių einamųjų išlaidų (atėmus naujas pajamų priemones) augimo stabdomasis poveikis bendrai fiskalinės politikos krypčiai 2023 m. turėtų sudaryti 1,0 procentinio punkto. Čia įtrauktas 0,7 % BVP poveikis, kurį turės priemonių, kuriomis reaguojama į padidėjusias energijos kainas, laipsniškas panaikinimas;

(18)2022 m. stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas palaipsniui sumažės iki 2,5 % BVP 2024 m., o paskui didės iki 2,9 % BVP iki 2025 m. Todėl planuojama, kad valdžios sektoriaus deficitas per programos laikotarpį neviršys 3 % BVP. Šiose projekcijose daroma prielaida, kad bus imtasi tam tikrų papildomų fiskalinio konsolidavimo priemonių, kurios dar nepatikslintos. Programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP iki 2025 m. padidės, konkrečiai, iki 53,1 % 2024 m. ir toliau didės iki 54,4 % 2025 m. Remiantis Komisijos analize, vidutiniu laikotarpiu skolos tvarumo rizika atrodo vidutinė;

(19)būsto rinkos iškraipymai prisideda prie sparčiai augančių būsto kainų ir didelio namų ūkių įsiskolinimo, todėl namų ūkiai tampa pažeidžiami ekonominių sukrėtimų atveju. 2021 m. būsto kainos sparčiai augo – metinis augimo tempas siekė 15 %, o būsto rinkoje pastebima vis daugiau pervertinimo požymių – dėl to didėja rizika ir pažeidžiamumas. Nors hipotekos palūkanų mokesčių atskaitymas palaipsniui mažinamas, jis yra tik dalinis, o hipotekos įmokoms taikoma mokesčių lengvata išlieka didelė. Kartu su palyginti didelėmis skolinimosi ribomis (paskolos ir turto vertės santykis) tai ir toliau lemia didelį namų ūkių polinkį skolintis. Tuo pat metu privati nuomos rinka tebėra maža ir nepakankamai išvystyta. Tai, kad nuomos rinkoje nėra gerai veikiančio vidurinio segmento, skatina namų ūkius pirkti, o ne nuomotis būstą, o tai prisideda prie didelio skolos ir pajamų santykio ir finansinio pažeidžiamumo. Pasiūlos nelankstumas didina būsto rinkos iškraipymus. Dėl palyginti neelastingos būsto pasiūlos didėja rizika, kad politika, kuria siekiama padidinti būsto įperkamumą, paskatins paklausą ir galiausiai dar labiau padidins būsto kainas ir taip pakenks pirminiam politikos tikslui;

(20)nors pensijų sistema gerai veikia pensijų adekvatumo ir fiskalinio tvarumo požiūriu, profesinių pensijų sistema (antroji pakopa) turi trūkumų, susijusių su kartų tarpusavio teisingumu, teisių į pensiją skaidrumu ir lankstumu. Antrosios pakopos pensijų įmokos yra didelės ir gali prireikti atlikti didelius įmokų koregavimus, kad būtų panaikintas pensijų fondų balansų disbalansas. Didelės privalomos santaupos taip pat prisideda prie einamosios sąskaitos pertekliaus. Pensijų sistemos reforma galėtų padidinti pensijų fondų atsparumą sukrėtimams. 2019 m. sudarius bendrąjį susitarimą dėl bendrųjų pensijų reformos principų, 2020 m. birželio mėn. Vyriausybė ir socialiniai partneriai susitarė dėl naujos antrosios pakopos sutarčių struktūros. Apskritai planuojama reforma siekiama pašalinti pagrindinius pensijų sistemos trūkumus. Teisėkūros priemones, skirtas sutartai pensijų reformai įgyvendinti, Nyderlandų parlamentas turėtų aptarti ir priimti 2022 m. Tuomet pagrindinis uždavinys bus visiškai įgyvendinti reformą, kurią reikės atidžiai stebėti;

(21)Nyderlandai sanglaudos politikos programavimo dokumentus pateikė 2021 m. gruodžio 22 d., 2021 m. gruodžio 23 d. ir 2022 m. kovo 22 d. Pagal 2021 m. birželio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2021/1060 Nyderlandai programuodami 2021–2027 m. sanglaudos politikos fondus turi atsižvelgti į atitinkamas jiems skirtas rekomendacijas. Tai yra iš sanglaudos politikos fondų gautinos finansinės paramos veiksmingumo gerinimo ir kuo didesnės pridėtinės vertės užtikrinimo prielaida, be to, taip skatinamas šių fondų ir kitų Sąjungos priemonių bei fondų tarpusavio koordinavimas, papildomumas ir darna. Sėkmingas sanglaudos politikos programų įgyvendinimas taip pat priklauso nuo to, ar bus pašalintos kliūtys investicijoms, kad būtų remiama žalioji ir skaitmeninė pertvarka ir darnus teritorinis vystymasis;

(22)lankstaus užimtumo dalis tebėra didelė ir sudaro esminę Nyderlandų darbo rinkos dalį. Tai rodo didėjančią darbo rinkos segmentacijos riziką. Šių rūšių užimtumo naudojimui didelę įtaką daro instituciniai veiksniai ir nacionalinės politikos pasirinkimai, pavyzdžiui, apmokestinimo tvarkos skirtumai (savarankiškai dirbantiems asmenims, neturintiems samdomųjų darbuotojų), socialinės apsaugos ir darbo apsaugos taisyklės. Šie skirtingi veiksniai ir instituciniai faktoriai sukuria dideles finansines (neigiamas) paskatas ir ypač iškraipo padėtį darbo rinkos nuošalyje. COVID-19 pandemija taip pat išryškino segmentuotos darbo rinkos riziką ir nepalankią tam tikrų grupių užimtumo ir socialinę padėtį, taip pat didelius sunkumus, susijusius su savarankiškai dirbančių asmenų, kurie dažniau yra nepakankamai apdrausti ligos, negalios, nedarbo ir senatvės draudimu, galimybėmis naudotis tinkama socialine apsauga. Be to, papildomos priemonės, kuriomis paaiškinamas savarankiškai dirbančių asmenų darbo santykių apibūdinimas ir taikomų taisyklių vykdymo užtikrinimas, galėtų padėti sumažinti fiktyvaus savarankiško darbo mastą;

(23)darbo jėgos trūkumas toliau didėjo ir tapo bendresnis visuose sektoriuose kartu su bendru ekonomikos atsigavimu ir padidėjusia darbo jėgos paklausa. Darbo rinkos prognozės rodo, kad ateityje padėtis darbo rinkoje ir toliau bus įtempta, ypač švietimo, sveikatos priežiūros, techninių profesijų ir IRT sektoriuje. Artimiausiu metu statybų sektoriuje taip pat yra labai didelis darbuotojų trūkumas. Įtempta padėtis darbo rinkoje gali trukdyti didelėms investicijoms, kurios reikalingos žaliajai ir skaitmeninei pertvarkai. Be to, darbo jėgos potencialas yra neišnaudotas arba nepakankamai išnaudojamas, visų pirma atsižvelgiant į mažesnį migrantų kilmės asmenų užimtumo lygį ir didelę darbo ne visą darbo dieną dalį. Skatinant didinti ne visą darbo dieną dirbančių darbuotojų, kurių daugelis yra moterys (62,5 % dirbančių moterų 2021 m.), dirbtų valandų skaičių, būtų galima dar labiau sumažinti esamus trūkumus darbo rinkoje, taip pat sumažinti vidutinio vyrų ir moterų darbo užmokesčio bei pensijų skirtumą. Neaktyvių asmenų (nedirbančių ir darbo neieškančių), ilgalaikių bedarbių ir darbo rinkos nuošalyje esančių asmenų aktyvinimas ir kvalifikacijos kėlimas arba perkvalifikavimas tiksliniais ir specialiai pritaikytais veiksmais galėtų padėti sumažinti darbo jėgos ir įgūdžių trūkumą ir kartu skatintų lygias galimybes ir aktyvią įtrauktį;