Ilgainiui perduodamos informacijos kiekis didėjo, o 2015–2016 m. – išaugo dvigubai. Iš duomenų apie per 2017 m. pirmąjį pusmetį atliktus informacijos mainus matyti, kad didėjimo tendencija išliko. Šį faktą taip pat patvirtina ataskaitos apie duomenų kiekį (šias ataskaitas galima atsisiųsti iš saugios keitimosi informacija sistemos, per kurią valstybės narės tarpusavyje keičiasi informacija): duomenų, kuriais keičiamasi, kiekio tendencija 2017 m. taip pat buvo teigiama.

5 diagrama. Mokesčių mokėtojų (sutarties šalių), kurių MMIN, išduotas priimančiosios valstybės narės, buvo nurodytas duomenis siunčiančios valstybės narės, dalis (visi pranešimų išsiuntimo metai, svertinis vidurkis)

Laiko tarpas tarp mokestinių metų, kuriais gautos pajamos, ir informacijos išsiuntimo datos

Valstybės narės įpareigotos pagal DAB1 teiktiną informaciją išsiųsti per šešis mėnesius nuo valstybės narės mokestinių metų, kuriais informacija tapo prieinama, pabaigos. Praktiškai gali būti vėluojama iki aštuoniolikos mėnesių nuo mokestinių metų pabaigos.

Apskritai nuo DAB1 nustatytų mainų pradžios informacija mokesčių klausimais buvo išsiunčiama praėjus vidutiniškai dvylikai mėnesių nuo mokestinių metų, su kuriais ji susijusi, pabaigos, tačiau informacijos išsiuntimo laikas valstybėse narėse labai skiriasi.

Ilgainiui laikas, reikalingas informacijai išsiųsti, sutrumpėjo ir esminių skirtumų įvairių pajamų kategorijų požiūriu nėra. Informacijos mainų, kurie įvyksta per šešis mėnesius, dalis padidėjo nuo 31 proc., kai buvo siunčiami 2014 mokestinių metų duomenys, iki 45 proc., kai buvo siunčiami 2015 mokestinių metų duomenys.

Nenustatyta ryšio tarp laiko, per kurį išsiunčiama informacija, ir pajamų ir kapitalo rūšies, siunčiamų dokumentų skaičiaus, mokesčių mokėtojų skaičiaus ar atitinkamos bendros sumos. Be to, dešimt valstybių narių visus pranešimus išsiuntė tuo pačiu metu, tačiau kitos valstybės narės paprastai pranešimus išsiunčia per kelis mėnesius.

Gautos informacijos apdorojimas ir naudojimas

Pirmieji veiksmai, nuo kurių pradedama naudoti gautus duomenis, – tai dokumento atvėrimas ir jo duomenų apdorojimas. Paprastai valstybės narės dokumentus atveria per vienus metus nuo jų gavimo. 2017 m., atsižvelgiant į pajamų rūšį, 23 valstybės narės pranešė, kad gautus dokumentus atvėrė jų gavimo metais. 2017 m. duomenimis, tik trys valstybės narės (Bulgarija, Malta ir Slovakija) su gautais dokumentais nedirbo nei jų gavimo, nei kitais metais.

Paprastai visų pirma reikia susieti gautą informaciją su identifikuoto mokesčio mokėtojo dokumentais. Sunkiau naudoti informaciją apie neidentifikuotą mokesčių mokėtoją. Taikant susiejimo procedūrą, iš kitų šalių gauta informacija susiejama su konkrečių mokesčių mokėtojų dokumentais.

Pagal DAB1 automatiškai išsiųstų, identifikuotų ir su nacionalinėmis duomenų bazėmis sėkmingai susietų mokesčių mokėtojų duomenų dalis skiriasi atsižvelgiant į pajamų ir kapitalo rūšį. Valstybių narių, kurių 2017 m. susiejimo rezultatai yra žinomi, duomenų susiejimo lygis vidutiniškai siekė apie 90 proc. dėl pajamų, susijusių su darbo santykiais ir pensijomis, 75–80 proc. dėl direktorių atlyginimo bei nekilnojamojo turto turėjimo ir pajamų iš jo ir vos 59 proc. dėl gyvybės draudimo produktų. Beveik 90 proc. susiejimo operacijų atliekamos automatiškai arba pusiau automatiškai. Ilgainiui rankiniu būdu susiejamų duomenų dalis sumažėjo.

Pateikta informacija per visus trejus metus buvo daugiausiai naudojama rizikai įvertinti ir gyventojų pajamų mokesčiui apskaičiuoti . Matyti bendra tendencija, jog gauta informacija naudojamasi daugiau ir intensyviau. Iš esmės pagal įvairias pajamų kategorijas gautos informacijos naudojimo tendencijos nesiskiria, išskyrus gyvybės draudimo produktus – šios kategorijos duomenys sistemingai mažiau naudojami nei kitų rūšių pajamų duomenys.