EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2021 12 22 COM(2021) 823 final 2021/0433(CNS) Pasiūlymas TARYBOS DIREKTYVA dėl visuotinio minimalaus tarptautinių subjektų grupių apmokestinimo lygio užtikrinimo Sąjungoje {SWD(2021) 580 final}



AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai 2020 m. lapkričio 27 d. Tarybos išvadose patvirtinta, kad Taryba toliau remia EBPO ir G20 mokesčių bazės erozijos ir pelno perkėlimo (BEPS) įtraukios sistemos kontekste vykdomą darbą stengiantis rasti visuotinį bendru sutarimu grindžiamą sprendimą, kuriuo būtų atsižvelgta į visų valstybių narių interesus, siekiant užtikrinti, kad visos bendrovės mokėtų teisingą pelno, gauto vykdant veiklą ES, mokesčio dalį. Šia direktyva nustatomos taisyklės, kuriomis užtikrinamas minimalus efektyvusis pelno apmokestinimo lygis bendrojoje rinkoje veikiančioms didelėms tarptautinių subjektų grupėms ir didelėms išimtinai vietos subjektų grupėms ir kurios atitinka 2021 m. spalio 8 d. įtraukioje sistemoje pasiektą susitarimą bei visapusiškai dera su pavyzdinėmis EBPO taisyklėmis, dėl kurių susitarta įtraukioje sistemoje ir kurios buvo paskelbtos 2021 m. gruodžio 20 d. Pratęsiant 2015 m. EBPO BEPS projektą, įtraukioje sistemoje ieškota sprendimo, kaip spręsti mokesčių uždavinius, susijusius su ekonomikos skaitmenizacija. Diskusijose daugiausia dėmesio susilaukė dvi darbo kryptys: 1 ramstis, pagal kurį siūloma iš dalies perskirstyti apmokestinimo teises subjektams, kurių jurisdikcijai priklauso rinkos, ir 2 ramstis, pagal kurį siūloma nustatyti minimalų efektyvųjį didelių tarptautinių subjektų grupių apmokestinimo lygį. Šiais dviem elementais siekiama spręsti skirtingus, tačiau susijusius klausimus, kylančius didėjant ekonomikos globalizacijai ir skaitmenizacijai. Dvejopi 1 ir 2 ramsčių politikos tikslai – spręsti likusius BEPS uždavinius ir mažinti pernelyg didelę jurisdikciją turinčių subjektų mokesčių konkurenciją. 2 ramstį sudaro dvi taisyklės, kurias ketinama įtraukti į nacionalinius mokesčių įstatymus, ir sutartimi grindžiama taisyklė. Dvi nacionalinės mokesčių taisyklės – pajamų įtraukimo taisyklė (PĮT) ir jos stiprinimo priemonė – taisyklė dėl nepakankamai apmokestinamų mokėjimų (TNAM), kartu žinomos kaip visuotinės apsaugos nuo mokesčių bazės erozijos (GloBE) taisyklės. Apmokestinimo taisyklė (STTR) yra sutartimi grindžiama taisyklė, leidžianti valstybės, kurioje gaunamos pajamos, jurisdikciją turintiems subjektams taikyti ribotą apmokestinimą prie šaltinio tam tikriems susijusių šalių mokėjimams, kurie apmokestinami mažesniu nei minimalus tarifas mokesčiu. EBPO pavyzdinėse taisyklėse yra nuostatų tik dėl GloBE pavyzdinių taisyklių. 2021 m. spalio mėn. įtraukios sistemos pareiškime pateiktame išsamiame įgyvendinimo plane nurodyta, kad GloBE pavyzdinių taisyklių nacionalinės įgyvendinimo nuostatos turėtų įsigalioti ir būti taikomos nuo 2023 m. sausio 1 d. Kadangi Europos Sąjunga, turinti bendrąją rinką, yra glaudžiai integruota ekonomika, svarbu užtikrinti, kad dviejų ramsčių susitarimas visose valstybėse narėse būtų įgyvendinamas darniai ir nuosekliai. Siekiant užtikrinti tokį įgyvendinimo lygį ES ir suderinamumą su ES teise, pagrindinė 2 ramsčio įgyvendinimo ES priemonė yra direktyva. Direktyva įgyvendinamos tik GloBE pavyzdinės taisyklės. STTR atveju būtų tinkamiausia pasitelkti dvišalius susitarimus dėl mokesčių. Direktyva atspindi pasaulinį EBPO susitarimą, su tam tikrais būtinais pakeitimais, kad būtų užtikrinta atitiktis ES teisei. •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis Ši direktyva grindžiama Komisijos komunikatu Europos Parlamentui ir Tarybai „21-ojo amžiaus verslo apmokestinimas“, kurį Komisija pristatė 2021 m. gegužės 18 d. GloBE pavyzdinių taisyklių įgyvendinimas ES galėtų turėti įtakos galiojančioms Kovos su mokesčių vengimu direktyvos (KMVD) nuostatoms ir konkrečiai kontroliuojamųjų užsienio bendrovių (KUB) taisyklėms, kurios galėtų sąveikauti su 2 ramsčio pagrindine taisykle – PĮT. Komisija įvertino, kaip geriausia atsižvelgti į KMVD nustatytų KUB taisyklių ir PĮT sąveiką, ir padarė išvadą, kad šiuo atžvilgiu KMVD iš dalies keisti nebūtina. Be to, su EBPO pavyzdinėmis taisyklėmis suderinama tai, kad KMVD nustatyta KUB taisyklė būtų toliau taikoma kartu su GloBE pavyzdinėmis taisyklėmis. Faktiškai pirmiausia bus taikomos KMVD KUB taisyklės, o visi papildomi mokesčiai, kuriuos patronuojantysis subjektas sumokėjo pagal KUB tvarką tam tikrais finansiniais metais, bus įtraukti į GloBE pavyzdines taisykles, priskiriant juos atitinkamam mažus mokesčius mokančiam subjektui, kad būtų apskaičiuotas jo jurisdikcijoje taikomas efektyvusis mokesčio tarifas. Antra, GloBE pavyzdinių taisyklių perkėlimas į ES teisę turėtų padėti susitarti dėl dar nagrinėjamo pasiūlymo dėl Palūkanų ir autorinių atlyginimų direktyvos (PAAD) išdėstymo nauja redakcija, Taryboje svarstoma nuo 2011 m. Direktyvos išdėstymo nauja redakcija tikslas yra leisti pasinaudoti direktyva (t. y. išvengti su išskaičiuojamuoju mokesčiu susijusių kliūčių atliekant tarpvalstybinius palūkanų ir autorinių atlyginimų mokėjimus įmonių grupės viduje) su sąlyga, kad palūkanos būtų apmokestinamos paskirties valstybėje. Kai kurios valstybės narės laikėsi nuomonės, kad PAAD turėtų būti didesnio užmojo ir, kaip sąlygą išvengti išskaičiuojamojo mokesčio, nustatyti minimalų mokesčio lygį paskirties valstybėje. Įgyvendinus GloBE pavyzdines taisykles ES turėtų būti išspręstas svarstomas klausimas dėl PAAD išdėstymo nauja redakcija. 2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI •Teisinis pagrindas Tiesioginio apmokestinimo srities teisėkūros iniciatyvų teisinis pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 115 straipsnis. Nors 115 straipsnyje nėra tiesiogiai minimas tiesioginis apmokestinimas, jame minimos direktyvos dėl nacionalinių įstatymų, turinčių tiesioginę įtaką vidaus rinkos kūrimui ar veikimui, suderinimo. Kad būtų laikomasi šios sąlygos, būtina, kad siūlomi tiesioginio apmokestinimo srities ES teisės aktai būtų skirti esamiems vidaus rinkos veikimo neatitikimams panaikinti. Pagal dabartinį scenarijų toks nenuoseklumas atsiranda dėl to, kad bendrojoje rinkoje nėra taisyklių, kuriomis būtų užtikrintas minimalus efektyvusis įmonių apmokestinimas. 115 straipsnyje nustatyta, kad pagal tą straipsnį teisinės derinimo priemonės nustatomos teisiniu direktyvos pavidalu. •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju) Šis pasiūlymas atitinka Europos Sąjungos sutarties (ES sutarties) 5 straipsnyje nustatytą subsidiarumo principą. Dėl klausimo pobūdžio reikalinga bendra iniciatyva visoje vidaus rinkoje. Šia direktyva nustatomas minimalus efektyvusis apmokestinimas, skirtas visų pirma didelių tarptautinių subjektų, veikiančių vidaus rinkoje ir už jos ribų, pelnui. Joje nustatyta bendra koordinuoto EBPO pavyzdinių taisyklių įgyvendinimo valstybių narių nacionalinėje teisėje sistema, suderinta su ES teisės reikalavimais.

Reikia imtis veiksmų ES lygmeniu, nes būtina užtikrinti vienodą EBPO pavyzdinių taisyklių įgyvendinimą ES. Pirma, EBPO pavyzdinės taisyklės yra bendras požiūris, todėl būtų svarbu turėti vieną vienodų taisyklių rinkinį ir užtikrinti bendrą minimalų apsaugos lygį vidaus rinkoje. Europos Sąjungoje, siekiant gerinti vidaus rinkos veikimą ir kuo labiau padidinti teigiamą minimalaus efektyviojo įmonių pelno apmokestinimo poveikį, rinkoje, kurioje šalių ekonomika yra labai integruota, reikalingi bendri strateginiai metodai ir koordinuoti veiksmai. Tai galima pasiekti tik centralizuotai priimant teisės aktus ir vienodai juos perkeliant į nacionalinę teisę. Be to, kadangi tarptautinių subjektų grupės paprastai vykdo veiklą keliose ES valstybėse narėse ir GloBE pavyzdinės taisyklės yra tarpvalstybinio pobūdžio, labai svarbu, kad taikant taisykles nebūtų jokių skirtumų, pavyzdžiui, susijusių su efektyviojo mokesčių tarifo apskaičiavimo metodu arba papildinio mokesčio prievole. Tokie skirtumai galėtų lemti neatitikimus ir iškreipti sąžiningą konkurenciją vidaus rinkoje. Todėl labai svarbu priimti sprendimus, kurie turėtų įtakos visai vidaus rinkai, o tai galima pasiekti tik Sąjungos lygmeniu. ES iniciatyva turėtų pridėtinės vertės, palyginti su tuo, ką galima pasiekti taikant gausybę nacionalinių įgyvendinimo metodų. Turint omenyje tai, kad GloBE pavyzdinės taisyklės turi stiprų tarpvalstybinį aspektą, ES lygmens veiksmais būtų suderinti skirtingi interesai vidaus rinkoje ir atsižvelgta į bendrą vaizdą, kad būtų nustatyti bendri tikslai ir sprendimai. Galiausiai, priemonės, kuriomis įgyvendinamos EBPO pavyzdinės taisyklės, turi būti priimamos remiantis pirmine teise ir visoje Sąjungoje laikantis bendros krypties, kad mokesčių mokėtojams būtų užtikrintas teisinis tikrumas, jog naujoji teisinė sistema yra suderinama su ES pagrindinėmis laisvėmis, įskaitant įsisteigimo laisvę. •Proporcingumas Pasiūlymas atitinka ESS 5 straipsnyje nustatytą proporcingumo principą. EBPO pavyzdinės taisyklės taikomos tarptautiniams subjektams, kurių bendra grupės apyvarta, remiantis konsoliduotosiomis finansinėmis ataskaitomis, sudaro ne mažiau kaip 750 mln. EUR. Numatytomis priemonėmis siekiama tik užtikrinti minimalų efektyvųjį tokių vidaus rinkoje veikiančių subjektų apmokestinimą ir jos dera su EBPO pavyzdinėmis taisyklėmis ir atitinka ES teisės reikalavimus. Numatoma, kad pajamų įtraukimo taisyklė (PĮT), skirta didelėms vietos subjektų grupėms (kurių bendra grupės apyvarta yra ne mažesnė kaip 750 mln. EUR), bus taikoma ribotam mokesčių mokėtojų skaičiui ir ja bus siekiama užtikrinti tik būtiną minimumą, kad direktyvos taisyklės būtų suderinamos su ES teise. Todėl direktyva neviršijama to, kas yra būtina jos tikslams pasiekti, ir laikomasi proporcingumo principo. •Priemonės pasirinkimas Siūloma priemonė yra direktyva, kuri yra vienintelė galima priemonė, kai teisinis pagrindas yra SESV 115 straipsnis. 3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI •Konsultacijos su suinteresuotaisiais subjektais Dauguma valstybių narių yra EBPO narės ir dalyvavo išsamiose techninėse diskusijose dėl 2 ramsčio darbo eigos 2019–2021 m. Be to, EBPO ekspertai reguliariai teikė naujausią informaciją apie projektą ir atsakinėjo į Tarybos klausimus. 2019 m. gruodžio mėn. ir 2021 m. sausio mėn. EBPO surengė viešas konsultacijas dėl kai kurių 2 ramsčio projekto elementų, jos buvo užbaigtos internetu surengus abiem renginiams skirtas viešas konferencijas. Be to, Komisija diskutavo vidaus lygmeniu, su kai kuriomis valstybėmis narėmis ir visų pirma su EBPO ekspertais, kai Komisijai kilo abejonių dėl tam tikrų siūlomų sprendimų techninių aspektų. Be to, 2019 m. lapkričio 6 d. Mokesčių ir muitų sąjungos GD surengė IV darbo grupės posėdį ir valstybės narės turėjo galimybę aptarti: tarptautinių subjektų apmokestinimo modernizavimo tikslus ir principus, teisinius aspektus ir ESTT jurisprudencijos poveikį galimiems tarptautinių subjektų apmokestinimo modernizavimo metodams ir konkrečias tarptautinių subjektų apmokestinimo modernizavimo galimybes. Kadangi 2 ramsčio direktyva bus įgyvendintas tarptautiniu lygmeniu sutartas standartas, kuriuo bus užtikrintas minimalus efektyvusis didelių tarptautinių subjektų grupių pelno apmokestinimas, o EBPO šiuo klausimu gana išsamiai konsultavosi su visuomene, atsižvelgdama į labai trumpą tokio standarto įgyvendinimo terminą, Komisija nusprendė tęsti šio direktyvos pasiūlymo nagrinėjimą be viešų konsultacijų. •Poveikio vertinimas Šio pasiūlymo poveikio vertinimas nebuvo atliktas dėl toliau nurodytų priežasčių. 2020 m. spalio 12 d. EBPO sekretoriatas paskelbė ekonominio poveikio vertinimą, kuris buvo parengtas siekiant paremti įtraukios sistemos diskusijas dėl rengimo klausimų, susijusių su 1 ir 2 ramsčių pasiūlymais. Ekonominio poveikio vertinimą parengė EBPO sekretoriatas, konsultuodamasis su įtraukios sistemos nariais, EBPO darbo grupe Nr. 2, kitomis tarptautinėmis organizacijomis, akademine bendruomene ir kitais suinteresuotaisiais subjektais. Todėl Komisija pati nerengė išsamaus poveikio vertinimo. Tačiau Komisijos tarnybos atliko savo preliminarų siūlomų EBPO ir įtraukios sistemos tarptautinių įmonių pelno apmokestinimo reformų 2 ramsčio poveikio vertinimą, kuris buvo pateiktas Tarybai 2019 m. spalio 25 d. Iš esmės svarbūs politikos sprendimai jau priimti įtraukioje sistemoje ir aukščiausiu politiniu lygmeniu (G20 finansų ministrų ir G20 valstybių vadovų). Visos ES valstybės narės, kurios yra įtraukios sistemos narės, jau susitarė dėl pagrindinių 2 ramsčio aspektų ir įsipareigojo taikyti EBPO pavyzdines taisykles. ES neturėtų jokių politikos pasirinkimo galimybių, nes pagrindiniai sistemos elementai, pavyzdžiui, taikymo sritis arba mokesčių tarifai ir bazė, jau nustatyti ir dėl jų susitarta. Be to, politiniu požiūriu projektą reikia tęsti labai skubiai, t. y. taikyti EBPO pavyzdines taisykles ES jau nuo 2023 m. pradžios, kaip susitarė įtraukios sistemos dalyviai. Tai reiškia, kad labai svarbu, jog ES valstybės narės greitai pritaikytų ir įgyvendintų iniciatyvą.

4.POVEIKIS BIUDŽETUI Šis direktyvos pasiūlymas neturi jokio poveikio ES biudžetui. 5.KITI ELEMENTAI •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas Direktyva siekiama nustatyti taisykles, kuriomis būtų užtikrintas minimalus didelių tarptautinių subjektų ir didelių vietos subjektų grupių apmokestinimo lygis, laikantis 2021 m. spalio 8 d. įtraukios sistemos pasiekto visuotinio susitarimo ir atsižvelgiant į EBPO pavyzdines taisykles, dėl kurių susitarta įtraukioje sistemoje ir kurios paskelbtos 2021 m. gruodžio 20 d., tais atvejais, kai valstybė narė privalo taikyti GloBE pavyzdines taisykles. 2 ramsčio bendroji struktūra 2 ramstį sudaro dvi taisyklės, kurias ketinama įtraukti į nacionalinius mokesčių įstatymus, ir sutartimi grindžiama taisyklė. Dvi nacionalinės mokesčių taisyklės – pajamų įtraukimo taisyklė (PĮT) ir jos stiprinimo priemonė – taisyklė dėl nepakankamai apmokestinamų mokėjimų (TNAM), kartu žinomos kaip GloBE pavyzdinės taisyklės. Apmokestinimo taisyklė (STTR) yra sutartimi grindžiama taisyklė, leidžianti valstybės, kurioje gaunamos pajamos, jurisdikciją turintiems subjektams taikyti ribotą apmokestinimą prie šaltinio tam tikriems susijusių šalių mokėjimams, kurie apmokestinami mažesniu nei minimalus tarifas mokesčiu. Vis dėlto, kadangi tai turės įgyvendinti atskiri jurisdikciją turintys subjektai, su STTR susijusių veiksmų ES nesiims ir šis pasiūlymas nėra susijęs su STTR. 2 ramstis taikomas tarptautinių subjektų grupėms ir didelėms vietos subjektų grupėms, kurių bendra metinė grupės apyvarta, remiantis konsoliduotosiomis finansinėmis ataskaitomis, yra ne mažesnė kaip 750 mln. EUR. Šią ribą nustatė įtrauki sistema, kad būtų užtikrintas suderinamumas su esama tarptautinių įmonių apmokestinimo politika, pavyzdžiui, ataskaitų pagal šalis teikimo (CbCR) taisyklėmis. GloBE pavyzdinės taisyklės netaikomos vyriausybės subjektams, tarptautinėms organizacijoms, ne pelno organizacijoms, pensijų fondams ir investiciniams fondams, kurie yra TSG pagrindiniai patronuojantieji subjektai. Pagal PĮT patronuojančiajam subjektui nustatomas papildinis mokestis dėl grupės subjektų (toliau – į grupę įeinantys subjektai) mažai apmokestinamų pajamų. PĮT taikoma laikantis principo „iš viršaus į apačią“, t. y. ją taiko subjektas, kuris yra TSG (o ji paprastai yra pagrindinis patronuojantysis subjektas) nuosavybės grandinės viršuje arba arti jos. Tačiau tais atvejais, kai pagrindinis patronuojantysis subjektas netaiko PĮT, vienas ar daugiau tarpinių patronuojančiųjų subjektų turės taikyti PĮT savo į grupę įeinantiems mažus mokesčius mokantiems subjektams. Kai akcijų paketai yra mažesni nei 80 %, PĮT taikoma nuosavybės atsiejimo taisyklė. Tai reiškia, kad iš dalies kitam subjektui priklausantis patronuojantysis subjektas savo kontroliuojamiems TSG pogrupio patronuojamiesiems subjektams taikys PĮT pirmumo tvarka, palyginti su pagrindiniu patronuojančiuoju subjektu, kai tokį iš dalies kitam subjektui priklausantį patronuojantįjį subjektą daugiau kaip 20 % valdo TSG nepriklausantys akcininkai. Jeigu TSG yra keli iš dalies kitam subjektui priklausantys patronuojantieji subjektai, PĮT bus taikoma iš dalies kitam subjektui priklausančiam patronuojančiajam subjektui, kuris nuosavybės grandinėje yra arčiausiai mažus mokesčius mokančio į grupę įeinančio subjekto. TNAM taikoma kaip PĮT stiprinimo priemonė; ji taikoma tais atvejais, kai pagrindinio patronuojančiojo subjekto jurisdikcijoje nėra reikalavimus atitinkančios PĮT arba kai pagrindinio patronuojančiojo subjekto jurisdikcijoje pradeda galioti žemas apmokestinimo lygis. TNAM taikoma paskirstant papildinį mokestį jurisdikcijai tiek, kiek mažus mokesčius mokančio į grupę įeinančio subjekto pajamos nėra apmokestinamos pagal PĮT. Pagal TNAM papildinis mokestis jurisdikcijoms paskirstomas pagal dviejų veiksnių formulę – materialiojo turto balansinę vertę jurisdikcijoje ir darbuotojų skaičių jurisdikcijoje. Visuotiniu susitarimu siekiama, kad PĮT būtų taikoma nuo 2023 m. sausio 1 d., o TNAM turi būti įgyvendinta vienais metais vėliau. GloBE pavyzdinės taisyklės taikomos nustatant papildinį mokestį pagal jurisdikciją ir taikant efektyviojo mokesčio tarifo kriterijų. Jeigu į TSG įeinančių subjektų efektyvusis mokesčio tarifas, apskaičiuojamas kaip tarifas tam tikroje jurisdikcijoje, yra mažesnis nei 15 % minimalus mokesčio tarifas, reikia mokėti papildinį mokestį už kiekvieną šiai jurisdikcijai priklausantį į grupę įeinantį subjektą, kad tos jurisdikcijos efektyvusis mokesčio tarifas būtų padidintas iki minimalaus tarifo. Tam tikro laikotarpio efektyvusis mokesčio tarifas apskaičiuojamas įmonės ir lygiaverčius mokesčius, priskirtinus tam laikotarpiui toje jurisdikcijoje (vadinamus pakoreguotais įtrauktaisiais mokesčiais), padalijant iš tos TSG pakoreguotų pajamų šioje jurisdikcijoje. Efektyviojo mokesčio tarifo kriterijus yra ne tik 2 ramsčio taisyklių taikymo pagrindas, bet ir matas, pagal kurį nustatoma, kiek papildomo mokesčio turi sumokėti TSG. GloBE pavyzdinėse taisyklėse taip pat numatyta veiklos pagrindo išimtis, pagrįsta formule, kuria siekiama sumažinti 2 ramsčio poveikį TSG toje jurisdikcijoje, kurioje jos vykdo realią ekonominę veiklą. Įgyvendinimas ES. Rengimo galimybės ir kiti pasirinkimai Šia direktyva ES įgyvendinamos GloBE pavyzdinės taisyklės, grindžiamos EBPO pavyzdinėmis taisyklėmis, atsižvelgiant į ES teisės ir bendrosios rinkos ypatumus. Kadangi direktyva įgyvendinamas tarptautiniu lygmeniu sutartas standartas, kuriuo siekiama užtikrinti minimalų efektyvųjį didelių tarptautinių subjektų grupių apmokestinimą, rengiant direktyvą buvo numatytos tik ribotos galimybės ir pasirinkimai. Nors direktyva iš esmės yra glaudžiai susijusi su EBPO pavyzdinėmis taisyklėmis, jos taikymo sritis išplečiama įtraukiant dideles išimtinai vietos subjektų grupes taip, kad būtų galima užtikrinti pagrindinių laisvių laikymąsi. Be to, direktyvoje pasinaudojama pavyzdinių taisyklių komentaruose siūloma galimybe, pagal kurią į PĮT taikančio į grupę įeinančio subjekto valstybė narė, kuri paprastai yra pagrindinio patronuojančiojo subjekto jurisdikcija, privalo užtikrinti minimalaus sutarto lygio efektyvųjį apmokestinimą, taikomą ne tik užsienio patronuojamiesiems subjektams, bet ir visiems į grupę įeinantiems subjektams, kurie yra tos valstybės narės rezidentai, ir TSG nuolatinėms buveinėms, įsteigtoms toje valstybėje narėje. EBPO pavyzdinėse taisyklėse nustatyta, kad jurisdikcijoje, kurioje taikoma PĮT, atsižvelgiama tik į užsienio subjektų, įeinančių į grupę, efektyvųjį mokesčio tarifą. I skyrius. Bendrosios nuostatos Direktyvos I skyriuje išdėstomos bendrosios nuostatos, t. y. dalykas, taikymo sritis, apibrėžtys ir į grupę įeinančio subjekto buvimo vieta.

Direktyvos taikymo sritis apibrėžiama atsižvelgiant į Sąjungoje esančius į grupę įeinančius subjektus, kurie priklauso TSG arba didelėms vietos subjektų grupėms (kurių nariai yra į grupę įeinantys subjektai) ir kurių konsoliduotosios grupės pajamos per bent dvejus iš ketverių ankstesnių metų buvo ne mažesnės kaip 750 mln. EUR. Dėl įvairių politinių priežasčių, pavyzdžiui, siekiant išsaugoti mokesčių neutralumo principą ir laikantis EBPO pavyzdinių taisyklių, ši direktyva netaikoma šiems subjektams: vyriausybės subjektams, tarptautinėms organizacijoms, ne pelno organizacijoms, pensijų fondams ir, jei jie yra grupės struktūros viršuje, investavimo subjektams ir nekilnojamojo turto investavimo subjektams. Į direktyvos taikymo sritį taip pat nepatenka subjektai, kurių ne mažiau kaip 95 % priklauso į direktyvos taikymo sritį neįtrauktiems subjektams. Kalbant apie į grupę įeinančio subjekto buvimo vietą, įskaitant nuolatinę buveinę, pagal direktyvą laikoma, kad į grupę įeinantis subjektas, išskyrus nuolatinę buveinę arba pereiginį subjektą, yra toje jurisdikcijoje, kurioje jis laikomas rezidentu mokesčių tikslais. Jeigu remiantis šia taisykle neįmanoma nustatyti tokio į grupę įeinančio subjekto buvimo vietos, laikoma, kad jis yra toje jurisdikcijoje, kurioje jis buvo įkurtas. Direktyvoje taip pat nustatyta į grupę įeinančio subjekto, kuris yra nuolatinė buveinė, buvimo vieta ir įtrauktos teisės pirmumo sąlygos konkrečiose situacijose. II skyrius. Pajamų įtraukimo taisyklės ir taisyklės dėl nepakankamai apmokestinamų mokėjimų taikymas II skyriuje nustatytos taisyklės, pagal kurias valstybės narės taiko PĮT ir TNAM. Pajamų įtraukimo taisyklė (PĮT) Pagal direktyvos taisykles PĮT taikoma toliau aprašytais atvejais. (1)Pagrindinis patronuojantysis subjektas Europos Sąjungoje Jeigu pagrindinio patronuojančiojo subjekto buvimo vieta yra ES, jis bus apmokestinamas papildiniu mokesčiu už savo į grupę įeinančius mažus mokesčius mokančius subjektus toje pačioje ES valstybėje narėje ir kitose ES valstybėse narėse, taip pat trečiųjų valstybių jurisdikcijose. (2)ES esantis tarpinis patronuojantysis subjektas / iš dalies kitam subjektui priklausantis patronuojantysis subjektas, kurių pagrindinis patronuojantysis subjektas yra už ES ribų Jeigu pagrindinio patronuojančiojo subjekto ES nėra, grupės pagrindinis patronuojantysis subjektas trečiojoje valstybėje, jei jis taikytų PĮT, faktiškai atsižvelgtų į ES esančius mažus mokesčius mokančius į TSG įeinančius subjektus. Tačiau, jei ES yra bent vienas iš dalies kitam subjektui priklausantis patronuojantysis subjektas arba vienas tarpinis patronuojantysis subjektas (jei jurisdikcijoje, kurioje yra pagrindinis patronuojantysis subjektas, PĮT netaikoma), tarpiniam patronuojančiajam subjektui ir (arba) iš dalies kitam subjektui priklausančiam patronuojančiajam subjektui bus nustatytas papildinis mokestis už jų tiesiogiai ar netiesiogiai valdomus mažus mokesčius mokančius į grupę įeinančius subjektus ES ir trečiųjų valstybių jurisdikcijose. (3)ES esantis iš dalies kitam subjektui priklausantis patronuojantysis subjektas, kurio pagrindinis patronuojantysis subjektas yra ES Nors ES esančiam pagrindiniam patronuojančiajam subjektui paprastai nustatomas papildinis mokestis, taikomas už jo mažus mokesčius mokančius į grupę įeinančius subjektus (žr. 1), taip pat gali būti, kad pirminę apmokestinimo teisę turi iš dalies kitam subjektui priklausančio patronuojančiojo subjekto valstybė narė. Tokiais atvejais reikia vadovautis metodu „iš apačios į viršų“ nustatant apmokestintiną iš dalies kitam subjektui priklausantį patronuojantįjį subjektą. Reikės pradėti nuo žemiausios pakopos visiškai priklausančių į grupę įeinančių subjektų ir pereiti prie pirmosios iš dalies kitam subjektui priklausančio patronuojančiojo subjekto, kuris turės mokėti papildinį mokestį pagal PĮT už savo į grupę įeinančius mažus mokesčius mokančius subjektus. Kitiems iš dalies kitam subjektui priklausantiems patronuojantiesiems subjektams iki pagrindinio patronuojančiojo subjekto taip pat bus taikoma PĮT, tačiau su teise gauti kreditą papildiniam mokesčiui, kurį turi mokėti kitas, žemesnėje grandinės vietoje esantis iš dalies kitam subjektui priklausantis patronuojantysis subjektas. Direktyvoje nustatoma, kokią į grupės įeinančio subjekto mokėtino papildinio mokesčio dalį pagal PĮT gali gauti patronuojantysis subjektas. Apskritai ši priskirtina dalis grindžiama patronuojančiajam subjektui tenkančia mažus mokesčius mokančio į grupę įeinančio subjekto pajamų dalimi. Be to, didelių vietos subjektų grupių atveju valstybėje narėje esančiam pagrindiniam patronuojančiajam subjektui pagal PĮT nustatomas papildinis mokestis už mažus mokesčius mokančius į grupę įeinančius subjektus. Vietos papildinis mokestis Siekiant išsaugoti valstybių narių suverenitetą, direktyvoje numatyta, kad valstybė narė gali nuspręsti papildinį mokestį taikyti jos teritorijoje esantiems į grupę įeinantiems subjektams (vietos papildinis mokestis). Šis pasirinkimas leidžia užtikrinti, kad papildinis mokestis būtų skiriamas ir renkamas toje jurisdikcijoje, kurioje apmokestinimo lygis buvo žemas, užuot visą papildomą mokestį rinkus pagrindinio patronuojančiojo subjekto lygmeniu. Pasirinkus šią galimybę, PĮT taikantis patronuojantysis subjektas, apskaičiuodamas papildinį mokestį atitinkamoje jurisdikcijoje, privalės suteikti kreditą už reikalavimus atitinkantį vietos papildinį mokestį. Taisyklė dėl nepakankamai apmokestinamų mokėjimų (TNAM) Direktyvoje numatyta, kad tais atvejais, kai pagrindinis patronuojantysis subjektas yra ne ES ir priklauso jurisdikcijai, kuri netaiko reikalavimus atitinkančios PĮT, visiems jo į grupę įeinantiems subjektams, esantiems jurisdikcijose, kuriose taikoma tinkama TNAM sistema, bus taikoma TNAM. Tokiomis aplinkybėmis į tokią TSG įeinantiems subjektams, esantiems valstybėje narėje, bus nustatyta papildinio mokesčio dalis, susieta su mažus mokesčius mokančiais TSG patronuojamaisiais subjektais, ir jie turės ją mokėti savo valstybėje narėje.

Direktyvoje numatyta, kad TNAM taip pat bus taikoma tais atvejais, kai pagrindinio patronuojančiojo subjekto jurisdikcijoje taikoma reikalavimus atitinkanti PĮT, tačiau pagrindinis patronuojantysis subjektas kartu su toje pačioje jurisdikcijoje esančiais jo patronuojamaisiais subjektais apmokestinami mažai. Papildinis mokestis, taikomas mažus mokesčius mokančiam pagrindiniam patronuojančiajam subjektui ir jo vietos patronuojamiesiems subjektams, pagal TNAM bus nustatytas visiems reikalavimus atitinkantiems subjektams visoje TSG, įskaitant subjektus, esančius valstybėje narėje. Tai turėtų būti daroma tik tada, kai pagrindinis patronuojantysis subjektas yra ne ES, nes ES esantis pagrindinis patronuojantysis subjektas arba taiko PĮT principus sau ir savo vietos patronuojamiesiems subjektams, arba pripažįsta, kad papildinis mokestis buvo taikomas vietoje per vietos papildinį mokestį. Todėl neturėtų būti jokio papildinio mokesčio, kuris būtų skiriamas pagal TNAM, kai pagrindinio patronuojančiojo subjekto buvimo vieta yra ES. Pagal EBPO pavyzdines taisykles direktyvoje nustatytas pagal TNAM taikomo papildinio mokesčio apskaičiavimas ir skyrimas grindžiamas dviem veiksniais: darbuotojų skaičiumi ir materialiojo turto balansine verte. III skyrius. Reikalavimus atitinkančio pelno arba nuostolių apskaičiavimas III skyriuje pateikiamos reikalavimus atitinkančių pajamų, t. y. pakoreguotų pajamų, į kurias bus atsižvelgta apskaičiuojant efektyvųjį mokesčio tarifą, nustatymo taisyklės. Apskaičiuodami šias pajamas, pradedame nuo į grupę įeinančio subjekto finansinių ataskaitų grynojo pelno arba nuostolių už finansinius metus, kaip nustatyta konsoliduotųjų finansinių ataskaitų rengimo tikslais. Tada šis pelnas arba nuostoliai koreguojami, kaip apibrėžta 15 straipsnyje. Vadovaujantis EBPO pavyzdinėmis taisyklėmis, pagal direktyvą GloBE pavyzdinės taisyklės netaikomos pajamoms iš tarptautinės laivybos ir iš dalies pagalbinėms pajamoms iš tarptautinės laivybos. Ši išimtis grindžiama principu, pagal kurį nacionalinėse mokesčių sistemose pajamos iš laivybos dažnai apmokestinamos pagal skirtingas taisykles nei pagrindinės pelno mokesčio sistemos taisyklės. Į šį skyrių taip pat įtraukiamos taisyklės, taikomos konkretiems į grupę įeinantiems subjektams, kurie yra nuolatinė buveinė arba pereiginis subjektas. Tokiais atvejais reikia specialių taisyklių, kad būtų išvengta dvigubo šiems subjektams priskirtinų pajamų skaičiavimo arba neskaičiavimo. Šios specialios taisyklės taip pat apribos mokesčių vengimo galimybes. IV skyrius. Pakoreguotų įtrauktųjų mokesčių apskaičiavimas IV skyriuje apibrėžiami įtrauktieji mokesčiai ir aprašomos į grupę įeinančio subjekto finansinių metų pakoreguotų įtrauktųjų mokesčių apskaičiavimo taisyklės. Pagrindinis principas paskirstant įtrauktuosius mokesčius yra priskirti juos jurisdikcijai, kurioje buvo uždirbtas pagrindinis pelnas, kuriam taikomi šie mokesčiai. Siekiant užtikrinti šį principą, direktyvoje taip pat numatytos specialios taisyklės dėl tarpvalstybinių mokesčių arba pajamų srautų nuolatinės buveinės, skaidraus subjekto, kontroliuojamosios užsienio bendrovės, hibridinio subjekto arba dividendų mokesčių atveju. V skyrius. Efektyviojo mokesčio tarifo ir papildinio mokesčio apskaičiavimas V skyriuje pateikiamos taisyklės, pagal kurias apskaičiuojamas jurisdikcijoje esančios TSG efektyvusis mokesčio tarifas už finansinius metus. Efektyvusis tarifas apskaičiuojamas grupės pakoreguotus įtrauktuosius mokesčius padalijant iš grupės per finansinius metus gautų pakoreguotų pajamų konkrečioje jurisdikcijoje. Atsižvelgiant į visuotinį susitarimą, direktyvoje nustatytas 15 % minimalus efektyvusis mokesčio tarifas, taikomas pagal GloBE pavyzdines taisykles. V skyriuje taip pat paaiškinama, kaip apskaičiuojamas ir skiriamas papildinis mokestis. Pirma, papildinio mokesčio procentinė dalis jurisdikcijai apskaičiuojama kaip minimalaus 15 % efektyviojo mokesčio tarifo ir jurisdikcijos efektyviojo mokesčio tarifo skirtumas. Tada ši papildinio mokesčio procentinė dalis padauginama iš tos jurisdikcijos GloBE tikslais gautų pajamų nagrinėjamais metais. Iš šios sumos taip pat atimamos dėl veiklos pagrindo neįtrauktos pajamos (jeigu yra), kad būtų apskaičiuotas papildinis mokestis jurisdikcijoje. Atsižvelgiant į GloBE pavyzdines taisykles, direktyvoje numatytas pajamų neįtraukimas dėl veiklos pagrindo remiantis darbo užmokesčio sąnaudomis ir materialiuoju turtu. TSG duomenis teikiantis subjektas gali pasirinkti tam tikroje jurisdikcijoje netaikyti pajamų neįtraukimo dėl veiklos pagrindo nuostatos. Galiausiai papildinis mokestis už kiekvieną į grupę įeinantį subjektą tam tikroje jurisdikcijoje gaunamas paskirstant jurisdikcijos papildinį mokestį į grupę įeinantiems subjektams toje jurisdikcijoje, remiantis kiekvieno į grupę įeinančio subjekto toje jurisdikcijoje GloBE tikslais gaunamomis pajamomis. Direktyvoje numatyta, kad tais atvejais, kai pakoregavus įtrauktuosius mokesčius arba reikalavimus atitinkantį pelną arba nuostolius, palyginti su ankstesniais finansiniais metais, reikia surinkti papildomą papildinį mokestį, toks papildinis mokestis turėtų būti laikomas papildomu papildiniu mokesčiu už nagrinėjamus finansinius metus. Siekiant sumažinti reikalavimų laikymosi naštą mažos rizikos atvejais, minimalioms pelno sumoms taikoma išimtis: de minimis pajamų neįtraukimas. Tai taikoma, kai į TSG įeinančių subjektų pelnas tam tikroje jurisdikcijoje yra mažesnis nei 1 mln. EUR, o pajamos – mažesnės nei 10 mln. EUR. Tokiomis aplinkybėmis ir su sąlyga, kad pasirenkama neįtraukti de minimis pajamų, laikoma, kad šioje jurisdikcijoje į grupę įeinančių subjektų papildinis mokestis GloBE tikslais yra lygus nuliui. VI skyrius. Specialios susijungimų ir įsigijimų taisyklės Šiame skyriuje pateikiamos specialios taisyklės, susijusios su susijungimais, įsigijimais, bendraisiais subjektais ir daugiašalėmis TSG. Jame numatyta, kad susijungimo arba atskyrimo atveju grupės nariams taikoma konsoliduotųjų pajamų riba. Kai TSG, kuriai taikomos taisyklės, įsigyja arba parduoda į grupę įeinantį subjektą, toks į grupę įeinantis subjektas tais metais turėtų būti laikomas abiejų grupių dalimi, su tam tikrais GloBE pavyzdinėms taisyklėms taikyti naudojamų požymių verčių koregavimais (įtrauktieji mokesčiai, reikalavimus atitinkantis darbo užmokestis, reikalavimus atitinkantis materialusis turtas, GloBE atidėtųjų mokesčių turtas). Yra pelno arba nuostolio pripažinimo ir turto bei įsipareigojimų perdavimo, įskaitant reorganizavimą, balansinės vertės taisyklės. Yra speciali nuostata dėl bendrųjų subjektų, kurie kitu atveju nebūtų įtraukti į TSG apibrėžtį GloBE tikslais, įtraukimo. Galiausiai yra speciali taisyklė, taikoma daugiašalėms TSG, pagal kurią grupės subjektai laikomi vienos TSG dalimi. VII skyrius. Mokesčių neutralumas ir paskirstymo tvarka

VII skyriuje pateikiamos taisyklės, susijusios su apmokestinimo tvarkos neutralumu ir paskirstytojo pelno mokesčio sistemomis. Siekiant išvengti nepageidaujamų rezultatų, pavyzdžiui, neproporcingo TNAM papildinio mokesčio prievolės TSG, direktyvoje numatytos specialios pagrindinio patronuojančiojo subjekto pelno apskaičiavimo taisyklės, kai toks subjektas yra pereiginis subjektas arba jam taikoma išskaitytinų dividendų tvarka. Nustatytos investavimo subjektams taikomos specialios taisyklės dėl efektyviojo mokesčio tarifo, papildinio mokesčio nustatymo, pasirinkimo teisės juos laikyti mokesčių požiūriu skaidriais subjektais ir pasirinkimo teisės taikyti paskirstytojo pelno apmokestinimo metodą. Kalbant apie paskirstytojo pelno mokesčio sistemas, direktyvoje numatyta, kad kasmet duomenis pateikiančiam subjektui pasirenkant į grupę įeinančius subjektus, kuriems taikoma reikalavimus atitinkanti paskirstytojo pelno mokesčio sistema, apskaičiuojant atitinkamų į grupę įeinančių subjektų pakoreguotus įtrauktuosius mokesčius įtraukiamas numanomas paskirstytojo pelno mokestis. Tai reiškia, kad kiekvienais finansiniais metais, kuriais daromas pasirinkimas, turi būti tvarkoma numanomo paskirstytojo pelno mokesčio atskaitymo sugrąžinimo sąskaita. Jei per ketverių metų laikotarpį už tokį numanomą paskirstymą nesumokama jokio mokesčio pagal minimalų tarifą, o į grupę įeinantis subjektas nepatyrė leistino nuostolio, papildinis mokestis mokamas pagal tų metų atskaitymo sugrąžinimo sąskaitos likutį. VIII skyrius. Administracinės nuostatos VIII skyriuje pateikiamos administracinės nuostatos, įskaitant duomenų teikimo įpareigojimus. Pagal direktyvą į TSG įeinantis subjektas, esantis valstybėje narėje, įpareigojamas pateikti papildinio mokesčio informacijos deklaraciją, nebent TSG pateikia deklaraciją kitoje jurisdikcijoje, su kuria valstybė narė yra sudariusi susitarimą dėl keitimosi informacija. Reikalaujamą deklaraciją gali pateikti į grupę įeinantis subjektas arba jo vardu kitas paskirtas vietos subjektas, esantis valstybėje narėje. Jei į grupę įeinantis subjektas atleidžiamas nuo deklaracijos pateikimo, jis vis tiek privalo pranešti savo mokesčių administratoriui apie į grupę įeinančio subjekto, pateikiančio TSG deklaraciją, tapatybę ir buvimo vietą. Deklaracijos turi būti pateikiamos per 15 mėnesių nuo finansinių metų, su kuriais jos susijusios, pabaigos. Direktyvoje taip pat nustatytos sankcijos, taikomos TSG už joje įtvirtintų įpareigojimų nevykdymą. IX skyrius. Pereinamojo laikotarpio taisyklės IX skyriuje pateikiamos pereinamojo laikotarpio taisyklės. Šiose taisyklėse nurodoma, kaip nustatyti kai kuriuos GloBE pavyzdinių taisyklių aspektus, kai grupė turi jas taikyti pirmą kartą [kad būtų sumažinta reikalavimų laikymosi našta]. Skyriuje taip pat pateikiamos pereinamojo laikotarpio taisyklės, susijusios su pajamų neįtraukimu dėl veiklos pagrindo; PĮT ir TNAM netaikymo vidaus rinkoje uždirbtoms pajamoms parametrai atitinkamai didelėms vietos subjektų grupėms ir TSG jų pradiniame veiklos etape; pereinamuoju laikotarpiu taikomas atleidimas nuo duomenų teikimo prievolių ir portfelio akcijų paketai. X skyrius. Specialus PĮT taikymas didelėms vietos subjektų grupėms Šiame skyriuje išplečiamas PĮT taikymas aprėpiant išimtinai vietos subjektų grupes, esančias valstybėje narėje, jei jos atitinka 750 mln. EUR ribą. Šiuo konkrečiu ES taisyklių aspektu siekiama išvengti bet kokios diskriminacijos rizikos valstybėje narėje tarp subjekto, priklausančio tarpvalstybinę veiklą vykdančiai grupei, ir tik vietos lygmeniu veiką vykdančios grupės. Šios didelės vietos subjektų grupės apskaičiuos savo efektyvųjį mokesčio tarifą ir, kai tinkama, bus apmokestintos bet kokiu papildiniu mokesčiu, mokėtinu pagal PĮT. Siekiant išlaikyti vienodą požiūrį į TSG, kurios yra pradiniuose jų tarptautinės veiklos etapuose, šiame skyriuje didelėms vietos subjektų grupėms taip pat numatomas penkerių metų pereinamasis laikotarpis, per kurį jų mažai apmokestinamai vidaus veiklai taisyklės nebus taikomos. XI skyrius. Baigiamosios nuostatos Tikimasi, kad įtraukios sistemos nariai iki 2022 m. pabaigos įgyvendins pavyzdines taisykles, į kurias įtrauktas susitarimas dėl Sąjungoje veikiančių TSG visuotinio minimalaus apmokestinimo lygio. Tikimasi, kad vėliau ir tinkamu laiku EBPO įtrauki sistema atliks dalyvaujančių įtraukios sistemos narių perkėlimo į nacionalinę teisę taisyklių tarpusavio vertinimą, siekiant nustatyti, ar šias nacionalines taisykles galima laikyti atitinkančiomis reikalavimus, t. y. ar jos atitinka pavyzdinių taisyklių turinį ir dvasią. Be to, atskiru procesu EBPO įtrauki sistema nustatys sąlygas, kuriomis JAV GILTI režimas bus taikomas kartu su GloBE taisyklėmis, kad būtų užtikrintos vienodos sąlygos. Tai susiję su tikėtinu JAV prašymu laikyti, kad jų teisinė sistema, kuri šiuo metu yra persvarstoma, yra lygiavertė visuotinio susitarimo turiniui, ypač pagrindinei taisyklei – pajamų įtraukimo taisyklei. Direktyvoje nustatytos sąlygos, kurios leis Komisijai įvertinti trečiųjų valstybių sistemų lygiavertiškumą ir įtraukti atitinkamas sąlygas atitinkančias jurisdikcijas į direktyvos priede pateiktą sąrašą. Komisijai taip pat bus pavesta iš dalies keisti priede esantį sąrašą atsižvelgiant į paskesnį vertinimą po to, kai trečiosios valstybės jurisdikcija pakeičia savo teisinę sistemą. Priedas turės būti iš dalies keičiamas pagal deleguotųjų aktų taisykles.

Šiame skyriuje taip pat nurodoma direktyvos taisyklių taikymo pradžia, kuri yra 2023 m. sausio 1 d., išskyrus TNAM, kurios taikymas bus atidėtas iki 2024 m. sausio 1 d. 1 diagrama. Taisyklių taikymo ES struktūrinė schema



2021/0433 (CNS) Pasiūlymas TARYBOS DIREKTYVA dėl visuotinio minimalaus tarptautinių subjektų grupių apmokestinimo lygio užtikrinimo Sąjungoje EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 115 straipsnį, atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę, atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, laikydamasi specialios teisėkūros procedūros, kadangi: (1)pastaraisiais metais Sąjunga ėmėsi svarbių priemonių, kad sustiprintų kovą su agresyviu mokesčių planavimu vidaus rinkoje. Kovos su mokesčių vengimu direktyvose nustatytos kovos su mokesčių bazių erozija vidaus rinkoje ir pelno perkėlimu iš vidaus rinkos taisyklės. Tomis taisyklėmis į Sąjungos teisę perkeltos Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (EBPO) rekomendacijos, pateiktos įgyvendinant kovos su mokesčių bazės erozija ir pelno perkėlimu (BEPS) iniciatyvą, kuria siekiama užtikrinti, kad tarptautinių subjektų pelnas būtų apmokestinamas, kai vykdoma pelną teikianti ekonominė veikla ir kuriama vertė;

(2)nuolat dėdama pastangas, kad būtų nutraukta tarptautinių subjektų mokesčių praktika, kurią taikydami jie gali perkelti pelną į jurisdikcijas, kuriose jie neapmokestinami arba apmokestinami labai mažais mokesčiais, EBPO parengė tarptautinių mokesčių taisyklių rinkinį, siekdama užtikrinti, kad tarptautiniai subjektai mokėtų sąžiningą mokesčių dalį, kad ir kur jie vykdytų veiklą. Šia didele reforma siekiama sumažinti konkurenciją dėl pelno mokesčio tarifų nustatant visuotinį minimalų apmokestinimo lygį. Panaikinus didžiąją dalį pelno perkėlimo į jurisdikcijas, kuriose jis neapmokestinamas arba apmokestinamas labai mažais mokesčiais, privalumų, visuotinio minimalaus mokesčio reforma užtikrins vienodas sąlygas subjektams visame pasaulyje ir leis jurisdikciją turintiems subjektams geriau apsaugoti savo mokesčių bazes; (3)šis politinis tikslas įtvirtintas visuotinėse apsaugos nuo mokesčių bazės erozijos (GloBE) taisyklėse, kurias 2021 m. gruodžio 14 d. patvirtino EBPO ir G20 BEPS įtrauki sistema ir kurias valstybės narės įsipareigojo taikyti. 2021 m. gruodžio 7 d. Tarybos išvadose Taryba pakartojo tvirtai remianti visuotinio minimalaus mokesčio reformą ir įsipareigojo skubiai įgyvendinti susitarimą Sąjungos teisės aktais. Tokiomis aplinkybėmis labai svarbu, kad valstybės narės veiksmingai įgyvendintų savo įsipareigojimą pasiekti visuotinį minimalų apmokestinimo lygį; (4)glaudžiai integruotos ekonomikos Sąjungoje labai svarbu, kad visuotinio minimalaus mokesčio reforma būtų įgyvendinama pakankamai nuosekliai ir koordinuotai. Atsižvelgiant į tų naujų tarptautinių mokesčių taisyklių mastą, išsamumą ir techninius aspektus, tik bendra Sąjungos sistema užkirstų kelią vidaus rinkos susiskaidymui jas įgyvendinant. Be to, bendra sistema, sukurta taip, kad būtų suderinama su Sutartimi garantuojamomis pagrindinėmis laisvėmis, mokesčių mokėtojams užtikrintų teisinį tikrumą įgyvendinant taisykles; (5)būtina nustatyti taisykles, kad Sąjungos lygmeniu būtų sukurta veiksminga ir nuosekli visuotinio minimalaus apmokestinimo lygio sistema. Pagal šią sistemą sukuriama dviejų tarpusavyje susijusių taisyklių, kartu vadinamų GloBE taisyklėmis, sistema, pagal kurią papildoma mokesčio suma, vadinama papildiniu mokesčiu, turėtų būti renkama kiekvieną kartą, kai TSG efektyvusis mokesčio tarifas tam tikroje jurisdikcijoje yra mažesnis nei 15 %. Tokiu atveju laikoma, kad jurisdikcijoje taikomi maži mokesčiai. Šios dvi taisyklės vadinamos pajamų įtraukimo taisykle (PĮT) ir taisykle dėl nepakankamai apmokestinamų mokėjimų (TNAM). Pagal šią sistemą valstybėje narėje esantis TSG patronuojantysis subjektas privalo taikyti PĮT savo papildinio mokesčio daliai, susijusiai su bet kuriuo mažus mokesčius mokančiu grupės subjektu, neatsižvelgiant į tai, ar jis yra Sąjungoje, ar už jos ribų. TNAM turėtų būti taikoma kaip PĮT stiprinimo priemonė perskirstant bet kokią likutinę papildinio mokesčio sumą tais atvejais, kai patronuojantieji subjektai, taikydami PĮT, negali surinkti visos papildinio mokesčio, susijusio su mažus mokesčius mokančiais subjektais, sumos; (6)GloBE pavyzdines taisykles, dėl kurių susitarė valstybės narės, būtina įgyvendinti taip, kad jos kuo labiau atitiktų visuotinį susitarimą. Ši direktyva yra glaudžiai susijusi su GloBE pavyzdinių taisyklių turiniu ir struktūra. Siekiant užtikrinti suderinamumą su pirmine Sąjungos teise ir tiksliau su įsisteigimo laisve, šios direktyvos taisyklės turėtų būti taikomos subjektams, kurie yra valstybės narės rezidentai, ir patronuojančiojo subjekto, esančio toje valstybėje narėje, subjektams nerezidentams. Ši direktyva taip pat turėtų būti taikoma labai didelėms išimtinai vietos subjektų grupėms. Tokiu būdu teisinė sistema būtų sukurta taip, kad būtų išvengta bet kokios tarpvalstybinių ir vidaus situacijų diskriminacijos rizikos. Papildinis mokestis būtų taikomas visiems subjektams, įskaitant PĮT taikantį patronuojantįjį subjektą, esantiems mažus mokesčius taikančioje valstybėje narėje. Papildinis mokestis taip pat būtų taikomas to paties patronuojančiojo subjekto į grupę įeinantiems subjektams, kurie yra kitoje mažus mokesčius taikančioje valstybėje narėje; (7)nors būtina užtikrinti, kad nuo mokesčių vengimo praktikos būtų atgrasoma, reikėtų vengti neigiamo poveikio mažesniems tarptautiniams subjektams vidaus rinkoje. Šiuo tikslu ši direktyva turėtų būti taikoma tik Sąjungoje esantiems subjektams, kurie yra TSG arba didelių vietos subjektų grupių, kurios atitinka bent 750 000 000 EUR konsoliduotųjų pajamų metinę ribą, nariai. Ši riba atitiktų galiojančiose tarptautinėse mokesčių taisyklėse, kaip antai ataskaitų pagal šalis teikimo taisyklėse, nustatytą ribą. Subjektai, kuriems taikoma ši direktyva, vadinami į grupę įeinančiais subjektais. Tam tikri subjektai neturėtų patekti į taikymo sritį atsižvelgiant į jų konkrečią paskirtį ir statusą. Neįtraukti subjektai būtų tie, kurie nėra pelno siekiantys subjektai ir kurie vykdo visuotinės svarbos veiklą ir kurie dėl šių priežasčių valstybėje narėje, kurioje jie yra, greičiausiai nebūtų apmokestinami. Siekiant apsaugoti tuos konkrečius interesus, ši direktyva neturi būti taikoma vyriausybės subjektams, tarptautinėms organizacijoms, ne pelno organizacijoms ir pensijų fondams. Investiciniai fondai ir nekilnojamojo turto investavimo subjektai taip pat neturėtų būti įtraukiami į taikymo sritį, kai jie yra nuosavybės grandinės viršuje, nes tų vadinamųjų pereiginių subjektų gautos pajamos apmokestinamos savininkų lygmeniu; (8)sistemos pagrindą sudaro TSG pagrindinis patronuojantysis subjektas arba didelė vietos subjektų grupė, kuriai tiesiogiai arba netiesiogiai priklauso visų kitų į TSG arba didelę vietos subjektų grupę įeinančių subjektų kontrolinis akcijų paketas. Kadangi pagrindinis patronuojantysis subjektas paprastai turi konsoliduoti visų TSG arba didelės vietos subjektų grupės subjektų finansines ataskaitas arba, jei taip nėra, privalėtų tai daryti pagal priimtiną finansinės apskaitos standartą, jis turi svarbios informacijos ir galėtų geriausiai užtikrinti, kad kiekvienos grupės jurisdikcijos apmokestinimo lygis atitiktų sutartą minimalų tarifą. Todėl, kai pagrindinis patronuojantysis subjektas yra Sąjungoje, jam turėtų būti nustatyta pirminė pareiga pagal šią direktyvą taikyti PĮT jam priskiriamai papildinio mokesčio daliai, susijusiai su visais mažus mokesčius mokančiais į TSG įeinančiais subjektais, nesvarbu, ar jie yra Sąjungoje, ar už jos ribų. Didelės vietos subjektų grupės viršuje esantis pagrindinis patronuojantysis subjektas taikytų PĮT visai papildinio mokesčio sumai, susijusiai su jo į grupę įeinančiais mažus mokesčius mokančiais subjektais; (9)tam tikromis aplinkybėmis ši pareiga turėtų būti taikoma ir kitiems Sąjungoje esantiems į TSG įeinantiems subjektams. Pirma, kai pagrindinis patronuojantysis subjektas yra trečiosios valstybės jurisdikcijoje, kuri nėra įgyvendinusi GloBE pavyzdinių taisyklių arba lygiaverčių taisyklių ir todėl neprivalo turėti reikalavimus atitinkančios PĮT, tarpiniai patronuojantieji subjektai, esantys žemiau pagrindinio patronuojančiojo subjekto nuosavybės grandinėje ir esantys Sąjungoje, turėtų būti įpareigoti pagal direktyvą taikyti PĮT iki jiems priskiriamos papildinio mokesčio dalies, išskyrus atvejus, kai tarpinis patronuojantysis subjektas, kuris turi taikyti PĮT, turi kito tarpinio patronuojančiojo subjekto kontrolinį akcijų paketą, ir tokiu atveju PĮT turėtų taikyti pastarasis; (10)antra, neatsižvelgiant į tai, ar pagrindinis patronuojantysis subjektas yra jurisdikcijoje, kuri turi reikalavimus atitinkančią PĮT, ar ne, Sąjungoje esantys iš dalies kitam subjektui priklausantys patronuojantieji subjektai, kurių daugiau nei 20 % nuosavybės teisių priklauso į TSG neįeinantiems akcininkams, turėtų būti įpareigoti pagal šią direktyvą taikyti PĮT iki jiems priskiriamos papildinio mokesčio dalies. Tačiau tokie iš dalies kitam subjektui priklausantys patronuojantieji subjektai neturėtų taikyti PĮT, kai jie visiškai priklauso kitam iš dalies kitam subjektui priklausančiam patronuojančiajam subjektui, kuris privalo taikyti PĮT. Trečia, kai pagrindinis patronuojantysis subjektas yra jurisdikcijoje, kurioje nėra reikalavimus atitinkančios PĮT, į TSG įeinantys subjektai turėtų taikyti TNAM bet kokiai likutinei papildinio mokesčio sumai, kuriai nebuvo taikoma PĮT, pagal paskirstymo formulę, grindžiamą jų darbuotojų skaičiumi ir materialiuoju turtu. Ketvirta, jeigu pagrindinis patronuojantysis subjektas yra trečiosios valstybės jurisdikcijoje, turinčioje reikalavimus atitinkančią PĮT, į TSG įeinantys subjektai turėtų taikyti TNAM tos trečiosios valstybės jurisdikcijoje esantiems į grupę įeinantiems subjektams tais atvejais, kai toje trečiosios valstybės jurisdikcijoje taikomi maži mokesčiai, remiantis visų toje jurisdikcijoje esančių į grupę įeinančių subjektų efektyviuoju mokesčio tarifu, įskaitant pagrindinio patronuojančiojo subjekto efektyvųjį mokesčio tarifą; (11)laikantis visuotinio minimalaus mokesčio reformos politikos tikslų, susijusių su sąžininga mokesčių konkurencija tarp jurisdikciją turinčių subjektų, efektyvusis mokesčio tarifas turėtų būti apskaičiuojamas jurisdikcijos lygmeniu. Siekiant apskaičiuoti efektyvųjį mokesčio tarifą, šioje direktyvoje turėtų būti suformuotas bendras specialių taisyklių, pagal kurias apskaičiuojama mokesčio bazė, vadinama reikalavimus atitinkančiu pelnu arba nuostoliais, ir mokami mokesčiai, vadinami įtrauktaisiais mokesčiais, rinkinys. Pradinis taškas yra konsolidavimo tikslais naudojamos finansinės ataskaitos, kurios vėliau koreguojamos, atsižvelgiant, be kita ko, į laiko skirtumus, siekiant išvengti bet kokių iškraipymų tarp jurisdikciją turinčių subjektų. Be to, tam tikrų subjektų reikalavimus atitinkantis pelnas arba nuostoliai ir įtrauktieji mokesčiai gali būti priskirti kitiems atitinkamiems TSG subjektams, siekiant užtikrinti reikalavimus atitinkančio pelno arba nuostolių apmokestinimo tvarkos neutralumą: tokiam pelnui arba nuostoliams gali būti taikomi įtrauktieji mokesčiai keliose jurisdikcijose dėl subjektų pobūdžio (pereiginiai subjektai, hibridiniai subjektai arba nuolatinė buveinė) arba dėl specifinės pelno apmokestinimo tvarkos (dividendų mokėjimas arba kontroliuojamųjų užsienio bendrovių apmokestinimo tvarka); (12)TSG efektyvųjį mokesčio tarifą kiekvienoje jurisdikcijoje, kurioje ji vykdo veiklą, arba didelės vietos subjektų grupės efektyvųjį mokesčio tarifą reikėtų lyginti su sutartu minimaliu 15 % mokesčio tarifu, siekiant nustatyti, ar TSG arba didelė vietos subjektų grupė privalo mokėti papildinį mokestį ir todėl turėtų taikyti PĮT arba TNAM. Minimalus 15 % mokesčio tarifas, dėl kurio susitarta EBPO ir G20 BEPS įtraukioje sistemoje, atspindi visame pasaulyje taikomų pelno mokesčio tarifų pusiausvyrą. Tais atvejais, kai TSG efektyvusis mokesčio tarifas tampa mažesnis nei minimalus mokesčio tarifas tam tikroje jurisdikcijoje, papildinis mokestis turėtų būti taikomas TSG subjektams, kurie privalo mokėti mokestį pagal PĮT ir TNAM, kad būtų laikomasi visuotinai sutarto minimalaus 15 % efektyviojo tarifo. Tais atvejais, kai didelės vietos subjektų grupės efektyvusis mokesčio tarifas tampa mažesnis už minimalų mokesčio tarifą, didelės vietos subjektų grupės viršuje esantis pagrindinis patronuojantysis subjektas turėtų taikyti PĮT savo į grupę įeinantiems mažus mokesčius mokantiems subjektams, siekiant užtikrinti, kad tokia grupė privalėtų mokėti mokestį, kurio efektyvusis minimalus tarifas būtų 15 %; (13)kad valstybės narės galėtų surinkti papildinio mokesčio pajamas iš jų teritorijoje esančių mažus mokesčius mokančių į grupę įeinančių subjektų, jos turėtų turėti galimybę pasirinkti taikyti vietos papildinio mokesčio sistemą. Į TSG įeinantys subjektai, esantys valstybėje narėje, kuri pasirinko savo nacionalinėje mokesčių sistemoje įgyvendinti PĮT ir TNAM lygiavertes taisykles, turėtų mokėti šiai valstybei narei papildinį mokestį. Nors valstybėms narėms paliekama šiek tiek lankstumo techniškai įgyvendinant vietos papildinio mokesčio sistemą, tokia sistema turėtų būti užtikrintas minimalus efektyvusis į grupę įeinančių subjektų reikalavimus atitinkančio pelno arba nuostolių apmokestinimas, kuris būtų toks pat arba lygiavertis šioje direktyvoje numatytoms PĮT ir TNAM; (14)siekiant užtikrinti proporcingą požiūrį, tam reikėtų atsižvelgti į tam tikras konkrečias situacijas, kuriose BEPS rizika yra sumažinama. Todėl į direktyvą turėtų būti įtraukta veiklos pagrindo išimtis, pagrįsta su darbuotojais susijusiomis išlaidomis ir materialiojo turto verte tam tikroje jurisdikcijoje. Tai leistų tam tikru mastu spręsti situacijas, kai TSG arba didelė vietos subjektų grupė vykdo ekonominę veiklą, kuriai vykdyti reikia fiziškai būti jurisdikcijoje, kurioje taikomi maži mokesčiai, nes tokiu atveju BEPS praktika tikriausiai nebūtų sėkminga. Taip pat reikėtų turėti omenyje konkretų tarptautinę veiklą pradedančių TSG atvejį, siekiant neskatinti TSG, apmokestinamų mažu tarifu savo nacionalinėje jurisdikcijoje, kurioje jie daugiausia vykdo veiklą, plėtoti tarpvalstybinę veiklą. Todėl penkerių metų pereinamuoju laikotarpiu taisyklės neturėtų būti taikomos tokių grupių mažai apmokestinamai vidaus veiklai, su sąlyga, kad į TSG neturėtų į grupę įeinančių subjektų daugiau nei šešiose kitose jurisdikcijose. Siekiant užtikrinti vienodas sąlygas didelėms vietos subjektų grupėms, penkerių metų pereinamuoju laikotarpiu tokių grupių veiklos pajamos taip pat neturėtų būti įtraukiamos; (15)dėl labai nepastovaus pobūdžio ir ilgo ekonominio ciklo laivybos sektoriui valstybėse narėse tradiciškai taikoma alternatyvi arba papildoma apmokestinimo tvarka. Siekiant nepakenkti tos politikos pagrindimui ir leisti valstybėms narėms laivybos sektoriui toliau taikyti specialią apmokestinimo tvarką pagal tarptautinę praktiką ir valstybės pagalbos taisykles, pajamos iš laivybos turėtų būti neįtraukiamos į sistemą; (16)kad būtų pasiekta visuotinio minimalaus mokesčio reformos tikslų ir mokesčių administratoriams bei mokesčių mokėtojams tenkančios administracinės naštos pusiausvyra, šioje direktyvoje turėtų būti numatyta de minimis išimtis TSG arba didelėms vietos subjektų grupėms, kurių vidutinės pajamos yra mažesnės nei 10 000 000 EUR, o vidutinis reikalavimus atitinkantis pelnas arba nuostoliai jurisdikcijoje neviršija 1 000 000 EUR. Tokios TSG arba didelės vietos subjektų grupės neturėtų mokėti papildinio mokesčio, net jei jų efektyvusis mokesčio tarifas yra mažesnis už tos jurisdikcijos minimalų mokesčio tarifą; (17)šios direktyvos taisyklių taikymas TSG ir didelėms vietos subjektų grupėms, kurios patenka į jos taikymo sritį pirmą kartą, galėtų sukelti iškraipymus, atsirandančius dėl mokestinių požymių, įskaitant ankstesnių finansinių metų nuostolius, arba dėl laiko skirtumų, ir tokiems iškraipymams pašalinti gali reikėti pereinamojo laikotarpio taisyklių. Taip pat per dešimt metų turėtų būti laipsniškai mažinami darbo užmokesčio ir materialiojo turto dalims skirti tarifai, kad būtų galima sklandžiai pereiti prie naujosios mokesčių sistemos; (18)kad sistema būtų taikoma veiksmingai, labai svarbu, kad procedūros būtų koordinuojamos grupės lygmeniu. Reikės įdiegti sistemą, užtikrinančią netrukdomą informacijos srautą TSG viduje ir mokesčių administratoriams, kurių teritorijose yra į grupę įeinantys subjektai. Pagrindinė atsakomybė už informacijos deklaracijos pateikimą turėtų tekti pačiam į grupę įeinančiam subjektui. Tačiau tokia atsakomybė neturėtų būti taikoma, jei TSG paskyrė kitą subjektą pateikti informacijos deklaraciją ir dalytis informacija. Tai gali būti vietos subjektas arba kitos jurisdikcijos subjektas, kuris yra sudaręs susitarimą su į grupę įeinančio subjekto valstybės narės kompetentinga institucija. Per pirmuosius dvylika mėnesių nuo šios direktyvos įsigaliojimo Komisija turėtų ją persvarstyti pagal susitarimą, pasiektą įtraukioje sistemoje dėl informacijos pateikimo reikalavimų pagal GloBE įgyvendinimo sistemą. Atsižvelgiant į pagal šią sistemą reikalaujamus mokestinių prievolių vykdymo koregavimus, grupėms, kurioms ši direktyva taikoma pirmą kartą, turėtų būti suteiktas 18 mėnesių laikotarpis, per kurį jos turi pradėti vykdyti informacijos teikimo reikalavimus; (19)atsižvelgiant į skaidrumo naudą mokesčių srityje, džiugina tai, kad mokesčių administratoriams visose dalyvaujančiose jurisdikcijose bus pateikiama daug informacijos. TSG, kurioms taikoma ši direktyva, turėtų būti įpareigotos teikti išsamią ir detalią informaciją apie savo pelną ir efektyvųjį mokesčio tarifą kiekvienoje jurisdikcijoje, kurioje jos turi į grupę įeinančių subjektų. Galima tikėtis, kad teikiant tokius išsamius duomenis padidės skaidrumas; (20)visuotinio minimalaus mokesčio reformos veiksmingumas ir teisingumas labai priklauso nuo jos įgyvendinimo visame pasaulyje. Todėl bus ypač svarbu, kad visi pagrindiniai Sąjungos prekybos partneriai taikytų reikalavimus atitinkančią PĮT arba lygiavertes minimalaus apmokestinimo taisykles. Šiomis aplinkybėmis ir siekiant užtikrinti visuotinio minimalaus mokesčio taisyklių teisinį tikrumą ir veiksmingumą, svarbu toliau apibrėžti sąlygas, kuriomis trečiosios valstybės jurisdikcijoje, kuri neperkels visuotinio susitarimo taisyklių į nacionalinę teisę, įgyvendintos taisyklės gali būti laikomos lygiavertėmis reikalavimus atitinkančiai PĮT. Tuo tikslu šioje direktyvoje turėtų būti numatyta, kad Komisija įvertintų lygiavertiškumo kriterijus remdamasi tam tikrais parametrais ir sudarytų trečiųjų valstybių jurisdikcijų, atitinkančių lygiavertiškumo kriterijus, sąrašą. Šis sąrašas būtų iš dalies keičiamas deleguotuoju aktu atlikus bet kokį vėlesnį teisinės sistemos, kurią trečiosios šalies jurisdikcija yra įgyvendinusi savo vidaus teisėje, vertinimą; (21)siekiant iš dalies pakeisti tam tikras neesmines šios direktyvos nuostatas, Komisijai pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Turėtų būti siekiama, kad, Komisijai atlikus vertinimą, būtų galima iš dalies pakeisti priedą, kuriame išvardijamos jurisdikcijos, turinčios vidaus teisinę sistemą, kuri gali būti laikoma lygiaverte reikalavimus atitinkančiai pajamų įtraukimo taisyklei;

(22)TNAM taikymo taisyklės turėtų būti taikomos nuo 2024 m. sausio 1 d., kad trečiųjų valstybių jurisdikcijos galėtų taikyti PĮT pirmajame GloBE pavyzdinių taisyklių įgyvendinimo etape; (23)šios direktyvos tikslo, t. y. remiantis GloBE pavyzdinėse taisyklėse nustatytu bendru požiūriu sukurti bendrą visuotinio minimalaus apmokestinimo lygio Sąjungoje sistemą, kiekviena valstybė narė atskirai negali deramai pasiekti. Jei valstybės narės imtųsi savarankiškų veiksmų, kiltų dar didesnis pavojus, kad vidaus rinka bus suskaidyta. Kadangi labai svarbu priimti sprendimus, kurie veiktų visoje vidaus rinkoje, dėl visuotinio minimalaus mokesčio reformos masto šį tikslą galima geriau pasiekti Sąjungos lygmeniu. Todėl Sąjunga gali patvirtinti priemones, vadovaudamasi subsidiarumo principu, nustatytu Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje; (24)pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2018/1725 42 straipsnio 1 dalį buvo konsultuojamasi su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu. Asmens duomenų tvarkymui, atliekamam įgyvendinant šią direktyvą, taikoma teisė į asmens duomenų apsaugą pagal ES pagrindinių teisių chartijos 8 straipsnį, taip pat pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą 2016/679, PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: I SKYRIUS

BENDROSIOS NUOSTATOS 1 straipsnis

Dalykas Šia direktyva nustatomos bendros minimalaus efektyviojo TSG apmokestinimo priemonės, kurias sudaro: (a)pajamų įtraukimo taisyklė (PĮT), pagal kurią TSG patronuojantysis subjektas arba didelė vietos įmonių grupė apskaičiuoja ir surenka jam priskirtiną papildinio mokesčio dalį, susijusią su mažus mokesčius mokančiais į grupę įeinančiais subjektais, ir (b)taisyklė dėl nepakankamai apmokestinamų mokėjimų (TNAM), pagal kurią į TSG įeinantis subjektas surenka grupės pagrindinio patronuojančiojo subjekto apskaičiuoto papildinio mokesčio priskirtiną dalį, kuri pagal PĮT nebuvo taikoma mažus mokesčius mokantiems į grupę įeinantiems subjektams. 2 straipsnis

Taikymo sritis 1.Ši direktyva taikoma Sąjungoje esantiems į grupę įeinantiems subjektams, kurie yra TSG arba didelės vietos įmonių grupės, kurios metinės pajamos konsoliduotosiose finansinėse ataskaitose per ne mažiau kaip dvejus iš paskutinių ketverių iš eilės einančių finansinių metų yra 750 000 000 EUR arba didesnės, nariai. 2.Jei vieni ar daugiau iš 1 dalyje nurodytų ketverių finansinių metų yra ilgesni ar trumpesni nei 12 mėnesių, toje dalyje nurodytos kiekvienų iš tų finansinių metų metinės pajamos proporcingai koreguojamos. 3.Ši direktyva netaikoma toliau nurodytiems subjektams (toliau – neįtraukti subjektai), išskyrus atvejus, kai duomenis teikiantis į grupę įeinantis subjektas pagal 43 straipsnio 1 dalį pasirinko nelaikyti tokių subjektų neįtrauktais: (a)vyriausybės subjektams, tarptautinėms organizacijoms, ne pelno organizacijoms, pensijų fondams, investavimo subjektams, kurie yra pagrindiniai patronuojantys subjektai, ir nekilnojamojo turto investavimo subjektams, kurie yra pagrindiniai patronuojantys subjektai, arba (b)subjektams, kurių ne mažesnė kaip 95 % dalis priklauso vienam ar keliems a punkte nurodytiems subjektams tiesiogiai arba per kelis tokius subjektus, išskyrus pensijų paslaugas teikiančius subjektus, ir kurie: i)išimtinai arba beveik išimtinai vykdo veiklą, susijusią su turto laikymu arba lėšų investavimu a punkte nurodyto (-ų) subjekto (-ų) naudai, arba ii)vykdo tik veiklą, kuria papildoma veikla, kurią vykdo a punkte nurodytas (-i) subjektas (-ai), arba (c)subjektams, kurių ne mažesnė kaip 85 % dalis priklauso vienam ar daugiau a punkte nurodytų subjektų tiesiogiai arba per vieną ar kelis tokius subjektus, su sąlyga, kad iš esmės visos jų pajamos yra gautos iš dividendų arba nuosavo kapitalo pelno ar nuostolių, kurie nėra įtraukiami apskaičiuojant reikalavimus atitinkantį pelną pagal 15 straipsnio 2 dalies b punktą. 3 straipsnis

Apibrėžtys

Šioje direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys: (1)subjektas – juridinis asmuo arba juridinė struktūra, rengiantys atskiras finansines ataskaitas; (2)į grupę įeinantis subjektas – subjektas arba nuolatinė buveinė, priklausanti tarptautinei subjektų grupei (TSG) arba didelei vietos subjektų grupei; (3)grupė – (a)subjektų, kurie yra susiję dėl nuosavybės ar kontrolės, kaip apibrėžta priimtinoje apskaitos sistemoje, kurią naudoja pagrindinis patronuojantysis subjektas konsoliduotosioms finansinėms ataskaitoms rengti, grupė, įskaitant bet kurį subjektą, kuris galėjo būti neįtrauktas į pagrindinio patronuojančiojo subjekto konsoliduotąsias finansines ataskaitas tik dėl jo mažo dydžio, reikšmingumo arba dėl to, kad jis skirtas parduoti, ir (b)subjektas, turintis vieną ar daugiau nuolatinių buveinių, jei jis nepriklauso kitai grupei, apibrėžtai a punkte; (4)tarptautinė subjektų grupė (TSG) – grupė, kuriai priklauso bent vienas subjektas arba nuolatinė buveinė, kurie nepriklauso tai pačiai jurisdikcijai kaip pagrindinis patronuojantysis subjektas; (5)didelė vietos subjektų grupė – grupė, kurios visi subjektai yra toje pačioje valstybėje narėje; (6)konsoliduotosios finansinės ataskaitos – (a)pagal priimtiną finansinės apskaitos standartą subjekto parengtos finansinės ataskaitos, kuriose to subjekto ir bet kurio jo kontroliuojamo subjekto turtas, įsipareigojimai, pajamos, išlaidos ir pinigų srautai pateikiami kaip vieno ekonominio vieneto turtas, įsipareigojimai, pajamos, išlaidos ir pinigų srautai; (b)3 punkto b papunktyje apibrėžtų grupių atveju – pagal priimtiną finansinės apskaitos standartą pagrindinio subjekto parengtos finansinės atskaitos; (c)finansinės ataskaitos, kurios nėra pagal priimtiną finansinės apskaitos standartą pagrindinio patronuojančiojo subjekto parengtos finansinės ataskaitos ir kurios vėliau buvo pakoreguotos, kad būtų užkirstas kelias bet kokiems reikšmingiems konkurencijos iškraipymams, arba, (d)kai pagrindinis patronuojantysis subjektas neparengia finansinių ataskaitų, kaip aprašyta a, b arba c punkte, finansinės ataskaitos, kurios būtų parengtos, jei pagrindinis patronuojantysis subjektas būtų turėjęs parengti tokias finansines ataskaitas pagal: i)priimtiną finansinės apskaitos standartą arba ii)kitą finansinės apskaitos standartą, su sąlyga, kad tokios finansinės ataskaitos buvo pakoreguotos, kad būtų užkirstas kelias bet kokiems reikšmingiems konkurencijos iškraipymams; (7)finansiniai metai – ataskaitinis laikotarpis, kurio: (a)konsoliduotąsias finansines ataskaitas rengia TSG arba didelės vietos subjektų grupės pagrindinis patronuojantysis subjektas arba, jei pagrindinis patronuojantysis subjektas nerengia konsoliduotųjų finansinių ataskaitų, – kalendoriniai metai ir (b)efektyvusis mokesčio tarifas ir papildinis mokestis yra apskaičiuojami; (8)duomenis teikiantis į grupę įeinantis subjektas – subjektas, teikiantis papildinio mokesčio informacijos deklaraciją pagal šios direktyvos 42 straipsnį; (9)pereiginis subjektas – subjektas, kuris laikomas mokesčių tikslais skaidriu subjektu, vertinant jo pajamas, išlaidas, pelną arba nuostolius, jurisdikcijoje, kurioje jis buvo įsteigtas, kuris nėra rezidentas mokesčių tikslais ir kurio pajamoms arba pelnui kitoje jurisdikcijoje taikomas įtrauktasis mokestis.

Šioje apibrėžtyje mokesčių tikslais skaidrus subjektas – subjektas, kurio pajamos, išlaidos, pelnas arba nuostoliai pagal jurisdikciją turinčio subjekto teisės aktus traktuojami taip pat, tarsi juos būtų tiesiogiai gavęs arba patyręs to subjekto savininkas; (10)pagrindinė buveinė – (a)verslo vieta arba tariama verslo vieta, esanti jurisdikcijoje, kurioje ji laikoma nuolatine buveine pagal galiojančią taikytiną mokesčių sutartį, su sąlyga, kad tokią jurisdikciją turintis subjektas apmokestina jai priskirtinas pajamas pagal nuostatą, panašią į EBPO pavyzdinės sutarties dėl pajamų bei kapitalo apmokestinimo 7 straipsnį; (b)jei nėra galiojančios taikytinos mokesčių sutarties, verslo vieta arba tariama verslo vieta, esanti jurisdikcijoje, kurioje tokiai verslo vietai priskiriamos pajamos apmokestinamos grynąja verte panašiu būdu, kokiu apmokestinami jos rezidentai mokesčių mokėtojai; (c)jeigu jurisdikcijoje nėra pelno mokesčio sistemos, joje esanti verslo vieta arba numanoma verslo vieta, kuri būtų laikoma nuolatine buveine pagal EBPO pavyzdinę sutartį dėl pajamų bei kapitalo apmokestinimo, su sąlyga, kad tokią jurisdikciją turintis subjektas būtų turėjęs teisę apmokestinti pajamas, kurios būtų priskirtinos verslo vietai pagal tos sutarties 7 straipsnį, arba (d)kita verslo vieta arba numanoma verslo vieta, kurioje vykdomos operacijos už jurisdikcijos, kurioje yra pagrindinis subjektas, ribų, jei tokią jurisdikciją turintis subjektas neapmokestina tokioms operacijoms priskirtinų pajamų; (11)pagrindinis patronuojantysis subjektas – (a)subjektas, kuriam tiesiogiai arba netiesiogiai priklauso bet kurio kito subjekto kontrolinis akcijų paketas ir kuris tiesiogiai arba netiesiogiai nepriklauso jokiam kitam subjektui, turinčiam jo kontrolinį akcijų paketą, arba (b)pagrindinis subjektas; (12)minimalus mokesčio tarifas – penkiolika procentų (15 %); (13)papildinis mokestis – papildomas mokestis, apskaičiuotas jurisdikciją turinčiam subjektui arba į grupę įeinančiam subjektui pagal 26 straipsnį; (14)kontroliuojamųjų užsienio subjektų apmokestinimo tvarka – mokesčių taisyklių rinkinys, pagal kurį tiesioginiam arba netiesioginiam užsienio subjekto akcininkui taikomas mokestis už jam tenkančią to užsienio subjekto gautų pajamų dalį arba visas gautas pajamas, neatsižvelgiant į tai, ar tos pajamos akcininkui paskirstomos; (15)reikalavimus atitinkanti pajamų įtraukimo taisyklė (toliau – reikalavimus atitinkanti PĮT) – taisyklių rinkinys, kuris yra įgyvendinamas jurisdikciją turinčio subjekto vidaus teisėje ir kuris yra: (a)lygiavertis šioje direktyvoje nustatytoms taisyklėms, pagal kurias TSG patronuojantysis subjektas apskaičiuoja ir surenka jam priskirtiną dalį papildinio mokesčio, taikomo į grupę įeinantiems mažus mokesčius mokantiems subjektams; (b)įgyvendinamas ir taikomas taip, kad atitiktų šioje direktyvoje nustatytas taisykles ir kad jurisdikciją turinčiam subjektui nebūtų leidžiama suteikti jokių su tomis taisyklėmis susijusių lengvatų; (16)mažus mokesčius mokantis į grupę įeinantis subjektas – (a)į TSG įeinantis subjektas, esantis jurisdikcijoje, kurioje taikomi maži mokesčiai, arba (b)jokiai valstybei nepriskiriamas į grupę įeinantis subjektas, kurio efektyvusis mokesčio tarifas per finansinius metus yra mažesnis už minimalų efektyvųjį mokesčio tarifą; (17)tarpinis patronuojantysis subjektas – į grupę įeinantis subjektas, kuriam tiesiogiai arba netiesiogiai priklauso kito į tą pačią TSG įeinančio subjekto nuosavybės dalis ir kuris nėra laikomas pagrindiniu patronuojančiuoju subjektu, iš dalies kitam subjektui priklausančiu patronuojančiuoju subjektu, nuolatine buveine arba investavimo subjektu; (18)kontrolinis akcijų paketas – subjekto nuosavybės dalis, kurios turėtojo reikalaujama arba būtų reikėję reikalauti turtą, įsipareigojimus, pajamas, išlaidas ir pinigų srautus konsoliduoti pagal eilutes remiantis priimtinu finansinės apskaitos standartu.

Laikoma, kad pagrindinis subjektas turi savo nuolatinių buveinių kontrolinius akcijų paketus; (19)iš dalies kitam subjektui priklausantis patronuojantysis subjektas – į grupę įeinantis subjektas, kuriam tiesiogiai arba netiesiogiai priklauso kito į TSG įeinančio subjekto nuosavybės dalis ir kurio daugiau kaip 20 % nuosavybės dalis, suteikianti teisę į pelną, tiesiogiai arba netiesiogiai priklauso asmenims, kurie nėra į TSG įeinantys subjektai, ir kuris nelaikomas pagrindiniu patronuojančiuoju subjektu, nuolatine buveine arba investavimo subjektu; (20)nuosavybės dalis – teisės į subjekto arba nuolatinės buveinės pelną, kapitalą ar rezervus; (21)patronuojantysis subjektas – pagrindinis patronuojantysis subjektas, kuri nėra neįtrauktasis subjektas, tarpinis patronuojantysis subjektas arba iš dalies kitam subjektui priklausantis patronuojantysis subjektas; (22)priimtinas finansinės apskaitos standartas – tarptautiniai finansinės atskaitomybės standartai (TFAS ir TFAS, kuriuos ES priėmė pagal Reglamentą (EB) Nr. 1606/2002) ir Australijos, Brazilijos, Kanados, Europos Sąjungos valstybių narių, Europos ekonominės erdvės narių, Honkongo (Kinija), Japonijos, Meksikos, Naujosios Zelandijos, Kinijos Liaudies Respublikos, Indijos Respublikos, Korėjos Respublikos, Rusijos, Singapūro, Šveicarijos, Jungtinės Karalystės ir Jungtinių Amerikos Valstijų bendrieji apskaitos principai; (23)reikalavimus atitinkantis vietos papildinis mokestis – papildinis mokestis, kuris yra taikomas jurisdikciją turinčio subjekto vidaus teisėje ir: (a)kuris, nustačius jo jurisdikcijoje esančių į grupę įeinančių subjektų perviršinį pelną pagal šioje direktyvoje nustatytas taisykles ir taikytą minimalų mokesčio tarifą toks perviršinis pelnas, numatomas taikyti toje jurisdikcijoje ir į grupę įeinantiems subjektams pagal šioje direktyvoje nustatytas taisykles, ir (b)kuris yra taikomas ir administruojamas taip, kad atitiktų šioje direktyvoje nustatytas taisykles ir jurisdikciją turinčiam subjektui nebūtų leidžiama suteikti jokių su tomis taisyklėmis susijusių lengvatų; (24)investavimo subjektas – (a)investicinis fondas arba nekilnojamojo turto investavimo subjektas; (b)subjektas, kurio bent 95 % tiesiogiai arba netiesiogiai priklauso a punkte nurodytam subjektui arba valdoma per vieną ar daugiau tokių subjektų ir kuris išimtinai arba beveik išimtinai vykdo veiklą, susijusią su turto laikymu arba lėšų investavimu jų naudai; (c)subjektas, kurio ne mažiau kaip 85 % priklauso a punkte nurodytam subjektui, jeigu iš esmės visos jo pajamos yra gautos iš dividendų arba nuosavo kapitalo pelno ar nuostolių, kurie nėra įtraukiami apskaičiuojant reikalavimus atitinkantį pelną pagal šią direktyvą; (25)investicinis fondas – subjektas arba struktūra, tenkinantys šias sąlygas: (a)jie yra skirti daugelio daugiausia nesusijusių investuotojų finansiniam arba nefinansiniam turtui sutelkti; (b)jie investuoja laikydamiesi nustatytos investavimo politikos; (c)jie investuotojams suteikia galimybę sumažinti sandorių, tyrimo ir analizės išlaidas arba kolektyviai paskirstyti riziką; (d)jie visų pirma skirti investicinėms pajamoms ar pelnui gauti arba apsaugai nuo konkretaus ar bendro įvykio ar rezultato; (e)jų investuotojai turi teisę gauti grąžą iš fondo turto arba iš to turto gautų pajamų, remiantis jų įnašu; (f)jiems arba jų vadovybei taikomas investiciniams fondams skirtas reguliavimo režimas jurisdikcijoje, kurioje jis yra įsteigtas arba valdomas, ir (g)juos investuotojų vardu valdo investicinių fondų valdymo specialistai;

(26)nekilnojamojo turto investavimo subjektas – plačiai paskirstyto kapitalo subjektas, kuriam arba kurio akcijų turėtojams daugiausia priklauso nekilnojamasis turtas ir kuriam arba kurio akcininkams taikomas vienas apmokestinimo lygis, kurio taikymas atidedamas ne ilgiau kaip vieniems metams; (27)pensijų fondas – (a)subjektas, kuris yra įsteigtas ir veikiantis jurisdikcijoje išimtinai arba beveik išimtinai tam, kad administruotų arba teiktų pensijų išmokas ir papildomas arba vienkartines išmokas asmenims, ir kuris yra: i)toje jurisdikcijoje reguliuojamas arba ii)valdomas patikėjimo teise arba patikėtojo ir kuris teikia tas išmokas pagal nacionalinės teisės aktus; (b)pensijų paslaugas teikiantis subjektas; (28)pensijų paslaugas teikiantis subjektas – subjektas, įsteigtas ir veikiantis išimtinai arba beveik išimtinai tam, kad investuotų lėšas 27 punkte nurodytų subjektų naudai arba vykdytų reguliuojamą veiklą, kuri yra papildoma 27 punkte nurodytos veiklos atžvilgiu, jeigu pensijų paslaugas teikiantis subjektas priklauso tai pačiai grupei, kaip ir šią veiklą vykdantys subjektai; (29)mažų mokesčių jurisdikcija – valstybės narės arba trečiosios valstybės jurisdikcija, kurioje atitinkamais finansiniais metais TSG efektyvusis mokesčio tarifas yra mažesnis už minimalų mokesčio tarifą; (30)reikalavimus atitinkantis pelnas arba nuostoliai – į grupę įeinančio subjekto finansinę apskaitą įtrauktas pelnas arba nuostoliai, pakoreguoti pagal šios direktyvos III skyriuje nustatytas taisykles ir VI ir VII skyrius; (31)reikalavimų neatitinkantis grąžintinas įskaitomasis mokestis – mokestis, išskyrus reikalavimus atitinkantį įskaitomąjį mokestį, kurį turi mokėti arba sumokėjo į grupę įeinantis subjektas ir kuris yra: (a)grąžintinas dividendų, kuriuos paskirstė į grupę įeinantis subjektas, tikrajam savininkui už tuos dividendus arba kurį tikrasis savininkas gali įskaityti į mokestinį įsipareigojimą, išskyrus su tokiais dividendais susijusį mokestinį įsipareigojimą, arba (b)grąžintinas paskirstančiajai bendrovei, kai dividendai paskirstomi akcininkui. Šioje apibrėžtyje reikalavimus atitinkantis įskaitomasis mokestis – įtrauktasis mokestis, kurį turi mokėti arba sumokėjo į grupę įeinantis subjektas ar nuolatinė buveinė ir kuris yra atitinkamai grąžintinas arba kredituotinas dividendų, kuriuos paskirsto į grupę įeinantis subjektas arba pagrindinis subjektas, gavėjui, jeigu grąžinamoji išmoka išmokama arba suma kredituojama: (a)kitos jurisdikcijos nei ta, kuri nustatė įtrauktuosius mokesčius; (b)įmonei, kuri yra tikroji savininkė dividendų, kuriems taikomas teisės aktu nustatytas mokesčio tarifas, lygus minimaliam mokesčio tarifui, taikomam dividendams, gautiems pagal jurisdikciją turinčio subjekto, kuris įtrauktuosius mokesčius nustatė į grupę įeinančiam subjektui, vidaus teisę, arba jį viršija; (c)fiziniam asmeniui, kuris yra dividendų tikrasis savininkas ir mokesčių mokėtojas, reziduojantis jurisdikciją turinčiame subjekte, taikančiame įtrauktuosius mokesčius į grupę įeinančiam subjektui, ir kuris yra apmokestinamas taikant teisės aktu nustatytą mokesčio tarifą, lygų įprastinėms pajamoms taikomam standartiniam mokesčio tarifui arba jį viršijantį, arba (d)vyriausybės subjektui, tarptautinei organizacijai, ne pelno organizacijai, pensijų fondui, investavimo subjektui, kuris nepriklauso TSG, arba gyvybės draudimo bendrovei, jeigu dividendai gaunami vykdant pensijų fondo veiklą, apmokestinamą taip pat, kaip ir pensijų fondo veikla; (32)reikalavimus atitinkantis grąžintinas mokesčių kreditas – (a)grąžintinas mokesčių kreditas, išmokamas kaip mokėjimas grynaisiais pinigais arba kaip grynųjų pinigų ekvivalentas į grupę įeinančiam subjektui per ketverius metus nuo tos dienos, kurią į grupę įeinantis subjektas įgijo teisę gauti grąžintiną mokesčių kreditą pagal kreditą taikančios jurisdikcijos teisės aktus, arba, (b)jei mokesčių kreditas grąžinamas iš dalies, grąžintino mokesčių kredito dalis, išmokama kaip mokėjimas grynaisiais pinigais arba kaip grynųjų pinigų ekvivalentas į grupę įeinančiam subjektui per ketverius metus nuo tos dienos, kurią į grupę įeinantis subjektas įgijo teisę gauti tą dalį grąžintino mokesčių kredito;

(33)pagrindinis subjektas – subjektas, kuris savo finansinėse ataskaitose užregistruoja į nuolatinės buveinės finansinę apskaitą įtrauktą grynąjį pelną arba nuostolius; (34)mokesčių tikslais skaidrus subjektas – (a)pereiginis subjektas, laikomas mokesčių tikslais skaidriu toje jurisdikcijoje, kurioje yra jo savininkas; (b)subjektas, kuris nėra rezidentas mokesčių tikslais ir kuriam nėra taikomas įtrauktasis mokestis arba reikalavimus atitinkantis vietos papildinis mokestis pagal jo valdymo vietą, įsteigimo vietą arba remiantis panašiais kriterijais, jeigu, kalbant apie jo pajamas, išlaidas, pelną arba nuostolius: i)jo savininkai yra įsisteigę jurisdikcijoje, kurioje subjektas laikomas mokesčių tikslais skaidriu; ii)jis neturi verslo vietos jurisdikcijoje, kurioje jis buvo įsteigtas, ir iii)pajamos, išlaidos, pelnas arba nuostoliai nėra priskirtini nuolatinei buveinei; (35)į grupę įeinantis subjektas savininkas – į grupę įeinantis subjektas, kuriam tiesiogiai arba netiesiogiai priklauso nuosavybės dalis kitame į tą pačią TSG įeinančiame subjekte; (36)reikalavimus atitinkanti paskirstytojo pelno mokesčio sistema – įmonių pelno mokesčio sistema: (a)pagal kurią pelno mokestis taikomas tik tada, kai tas pelnas paskirstomas arba laikomas paskirstytu akcininkams arba kai įmonė patiria tam tikrų su verslu nesusijusių išlaidų; (b)pagal kurią taikomas mokestis, kurio tarifas yra lygus minimaliam mokesčio tarifui arba jį viršija, ir (c)kuri galiojo 2021 m. liepos 1 d. arba anksčiau; (37)reikalavimus atitinkanti taisyklė dėl nepakankamai apmokestinamų mokėjimų (toliau – reikalavimus atitinkanti TNAM) – taisyklių rinkinys, kuris įgyvendinamas jurisdikciją turinčio subjekto vidaus teisės aktais ir yra: (a)lygiavertis šioje direktyvoje nustatytoms taisyklėms, pagal kurias jurisdikciją turintis subjektas renka jam priskirtiną dalį TSG papildinio mokesčio, kuris pagal pajamų įtraukimo taisyklę nebuvo taikomas mažai apmokestinamiems į tokią grupę įeinantiems subjektams; (b)įgyvendinamas ir taikomas taip, kad atitiktų šioje direktyvoje nustatytas taisykles ir kad jurisdikciją turinčiam subjektui nebūtų leidžiama suteikti jokių su tomis taisyklėmis susijusių lengvatų; (38)paskirtasis duomenis teikiantis subjektas – į grupę įeinantis subjektas, išskyrus pagrindinį patronuojantįjį subjektą, kurį TSG paskyrė TSG vardu vykdyti 42 straipsnyje nustatytas duomenų teikimo prievoles. 4 straipsnis

Į grupę įeinančio subjekto buvimo vieta 1.Laikoma, kad į grupę įeinančio subjekto, kuris nėra pereiginis subjektas, buvimo vieta yra jurisdikcijoje, kurioje jis laikomas rezidentu mokesčių tikslais, remiantis jo valdymo vieta, įkūrimo vieta ar panašiais kriterijais. Jeigu į grupę įeinančio subjekto, kuris nėra pereiginis subjektas, buvimo vietos neįmanoma nustatyti, kaip numatyta pirmoje pastraipoje, laikoma, kad jo buvimo vieta yra toje jurisdikcijoje, kurioje jis buvo įkurtas. 2.Pereiginis subjektas laikomas nepriskirtinu jokiai valstybei, išskyrus atvejus, kai jis yra TSG pagrindinis patronuojantysis subjektas arba jis privalo taikyti pajamų įtraukimo taisyklę pagal 5, 6 ir 7 straipsnius; tokiu atveju laikoma, kad pereiginio subjekto buvimo vieta yra jurisdikcijoje, kurioje jis buvo įkurtas.

3.Laikoma, kad 3 straipsnio 10 punkto a papunktyje apibrėžtos nuolatinės buveinės buvimo vieta yra toje jurisdikcijoje, kurioje ji laikoma nuolatine buveine ir apmokestinama pagal galiojančią taikytiną mokesčių sutartį. Laikoma, kad 3 straipsnio 10 punkto b papunktyje apibrėžtos nuolatinės buveinės buvimo vieta yra toje jurisdikcijoje, kurioje ji apmokestinama pelno mokesčiu atsižvelgiant į jos vykdomą veiklą. Laikoma, kad 3 straipsnio 10 punkto c papunktyje apibrėžtos nuolatinės buveinės buvimo vieta yra jurisdikcijoje, kurioje ji yra. 3 straipsnio 10 punkto d papunktyje apibrėžta nuolatinė buveinė laikoma nepriskirtina jokiai valstybei. 4.Jeigu galima laikyti, kad į grupę įeinantis subjektas yra dviejose jurisdikcijose, o tos jurisdikcijos yra sudariusios jam taikytiną mokesčių sutartį, laikoma, kad į grupę įeinančio subjekto buvimo vieta yra toje jurisdikcijoje, kurioje pagal tą mokesčių sutartį jis laikomas rezidentu mokesčių tikslais. Kai pagal taikytiną mokesčių sutartį reikalaujama, kad kompetentingos institucijos pasiektų abipusį susitarimą dėl vietos, kuri būtų laikoma į grupę įeinančio subjekto rezidavimo vieta mokesčių tikslais, o susitarimas nėra pasiektas, taikoma 5 dalis. Kai pagal taikytiną mokesčių sutartį nėra numatytos su dvigubu apmokestinimu susijusios lengvatos, nes į grupę įeinantis subjektas yra rezidentas mokesčių tikslais abiejose jurisdikcijose, kurios yra jos susitariančiosios šalys, taikoma 5 dalis. 5.Jeigu galima laikyti, kad į grupę įeinantis subjektas yra dviejose jurisdikcijose, ir tos jurisdikcijos nėra sudariusios taikytinos mokesčių sutarties, laikoma, kad į grupę įeinančio subjekto buvimo vieta yra toje jurisdikcijoje, kurioje finansiniais metais taikomų įtrauktųjų mokesčių suma yra didesnė.. Apskaičiuojant pirmoje pastraipoje nurodytų įtrauktųjų mokesčių sumą, į mokesčio sumą, sumokėtą pagal kontroliuojamųjų užsienio subjektų apmokestinimo tvarką, neatsižvelgiama. Jei abiejose jurisdikcijose mokėtinų įtrauktųjų mokesčių suma yra vienoda arba lygi nuliui, laikoma, kad į grupę įeinančio subjekto buvimo vieta yra toje jurisdikcijoje, kurioje jam tenka didesnė pajamų neįtraukimo dėl veiklos pagrindo suma, apskaičiuota subjektui pagal 27 straipsnį. Jei pajamų neįtraukimo dėl veiklos pagrindo sumos abiejose jurisdikcijose yra tokios pačios arba lygios nuliui, į grupę įeinantis subjektas laikomas nepriskirtinu jokiai valstybei, išskyrus atvejus, kai jis yra pagrindinis patronuojantysis subjektas; tokiu atveju laikoma, kad jo buvimo vieta yra jurisdikcijoje, kurioje jis buvo įkurtas. 6.Kai taikant 4 ir 5 dalis laikoma, kad patronuojantysis subjektas yra jurisdikcijoje, kurioje jam netaikoma reikalavimus atitinkanti pajamų įtraukimo taisyklė, laikoma, kad jam taikoma kitos jurisdikcijos reikalavimus atitinkanti pajamų įtraukimo taisyklė, išskyrus atvejus, kai pagal galiojančią taikytiną mokesčių sutartį draudžiama taikyti tokią taisyklę. 7.Jeigu į grupę įeinantis subjektas per finansinius metus pakeičia savo buvimo vietą, laikoma, kad jo buvimo vieta yra toje jurisdikcijoje, kurioje jis buvo laikomas turinčiu buvimo vietą pagal šį straipsnį tų finansinių metų pradžioje. II SKYRIUS

PAJAMŲ ĮTRAUKIMO TAISYKLĖ IR TAISYKLĖ DĖL NEPAKANKAMAI APMOKESTINAMŲ MOKĖJIMŲ 5 straipsnis

Pagrindinis patronuojantysis subjektas Sąjungoje 1.Valstybės narės užtikrina, kad valstybėje narėje esančiam pagrindiniam patronuojančiajam subjektui būtų taikomas papildinis mokestis (toliau – papildinis mokestis pagal PĮT), susijęs su tais finansiniais metais jo mažai apmokestinamais į grupę įeinančiais subjektais, esančiais kitoje valstybėje narėje arba trečiosios valstybės jurisdikcijoje. 2.Valstybės narės užtikrina, kad tais atvejais, kai valstybėje narėje esantis pagrindinis patronuojantysis subjektas yra mažus mokesčius mokantis į grupę įeinantis subjektas, tais finansiniais metais jis būtų apmokestinamas papildiniu mokesčiu pagal PĮT kartu su savo mažus mokesčius mokančiais į grupę įeinančiais subjektais, esančiais toje pačioje valstybėje narėje. 6 straipsnis

Tarpinis patronuojantysis subjektas Sąjungoje 1.Valstybės narės užtikrina, kad valstybėje narėje esančiam tarpiniam patronuojančiajam subjektui, priklausančiam trečiosios valstybės jurisdikcijoje esančiam pagrindiniam patronuojančiajam subjektui, būtų taikomas papildinis mokestis pagal PĮT, susijęs su tais finansiniais metais jo mažai apmokestinamais į grupę įeinančiais subjektais kitoje valstybėje narėje arba trečiosios valstybės jurisdikcijoje.

2.Valstybės narės užtikrina, kad tais atvejais, kai valstybėje narėje esantis tarpinis patronuojantysis subjektas, priklausantis trečiosios valstybės jurisdikcijoje esančiam pagrindiniam patronuojančiajam subjektui, yra mažus mokesčius mokantis į grupę įeinantis subjektas, tais finansiniais metais jis būtų apmokestinamas papildiniu mokesčiu pagal PĮT kartu su savo mažus mokesčius mokančiais į grupę įeinančiais subjektais, esančiais toje pačioje valstybėje narėje. 3.1 ir 2 dalys netaikomos, jei: (a)pagrindiniam patronuojančiajam subjektui taikoma reikalavimus atitinkanti pajamų įtraukimo taisyklė, taikoma mokestiniais metais toje jurisdikcijoje, kurioje yra jo buvimo vieta, arba (b)kitam tarpiniam patronuojančiajam subjektui, esančiam valstybėje narėje arba trečiosios šalies jurisdikcijoje, kurioje tais finansiniais metais jam taikoma reikalavimus atitinkanti pajamų įtraukimo taisyklė, tiesiogiai arba netiesiogiai priklauso tarpinių patronuojančiųjų subjektų kontrolinis akcijų paketas. 7 straipsnis

Iš dalies kitam subjektui priklausantis patronuojantysis subjektas Sąjungoje 1.Valstybės narės užtikrina, kad valstybėje narėje esančiam iš dalies kitam subjektui priklausančiam patronuojančiajam subjektui būtų taikomas papildinis mokestis pagal PĮT, susijęs su tais finansiniais metais jo mažai apmokestinamais į grupę įeinančiais subjektais. 2.Valstybės narės užtikrina, kad tais atvejais, kai valstybėje narėje esantis iš dalies kitam subjektui priklausantis patronuojantysis subjektas yra mažus mokesčius mokantis į grupę įeinantis subjektas, tais finansiniais metais jis būtų apmokestinamas papildiniu mokesčiu pagal PĮT kartu su savo mažus mokesčius mokančiais į grupę įeinančiais subjektais, esančiais toje pačioje valstybėje narėje. 3.1 ir 2 dalys netaikomos, jei iš dalies kitam subjektui priklausančio patronuojančiojo subjekto nuosavybės dalis tiesiogiai ar netiesiogiai visiškai priklauso kitam iš dalies kitam subjektui priklausančiam patronuojančiajam subjektui, kuris yra valstybėje narėje arba trečiosios valstybės jurisdikcijoje ir kuriam tais finansiniais metais taikoma reikalavimus atitinkanti pajamų įtraukimo taisyklė. 8 straipsnis

Papildinio mokesčio priskyrimas pagal pajamų įtraukimo taisyklę 1.Pagal 5, 6 ir 7 straipsnius patronuojančiajam subjektui dėl mažus mokesčius mokančio į grupę įeinančio subjekto mokėtinas papildinis mokestis pagal PĮT yra lygus pagal 26 straipsnį apskaičiuotam mažus mokesčius mokančiam į grupę įeinančio subjekto papildiniam mokesčiui, padaugintam iš tais finansiniais metais patronuojančiajam subjektui tenkančios tokio papildinio mokesčio dalies. 2.Patronuojančiajam subjektui priskirtina papildinio mokesčio dalis, susijusi su mažus mokesčius mokančiu į grupę įeinančiu subjektu, yra patronuojančiojo subjekto dalies mažus mokesčius mokančio į grupę įeinančio subjekto pajamų dalis. 3.Be sumos, pagal 1 dalį priskirtinos patronuojančiajam subjektui, į papildinį mokestį pagal PĮT, kurį patronuojantysis subjektas turi sumokėti pagal 5 straipsnio 2 dalį, 6 straipsnio 2 dalį ir 7 straipsnio 2 dalį, įtraukiama visa papildinio mokesčio suma, apskaičiuota tam patronuojančiajam subjektui pagal 26 straipsnį. 9 straipsnis

Pajamų įtraukimo taisyklės kompensavimo mechanizmas 1.Kai valstybėje narėje esantis tarpinis patronuojantysis subjektas turi mažus mokesčius mokančio į grupę įeinančio subjekto nuosavybės dalį per kitą tarpinį patronuojantįjį subjektą, esantį valstybėje narėje arba trečiosios valstybės jurisdikcijoje, kurioje tais finansiniais metais jam taikoma reikalavimus atitinkanti pajamų įtraukimo taisyklė, pagal 6 straipsnio 1 dalį mokėtinas papildinis mokestis sumažinamas suma, lygia tarpiniam patronuojančiajam subjektui priskirtinai papildinio mokesčio, kurį turi sumokėti kitas tarpinis patronuojantysis subjektas, daliai. 2.Kai valstybėje narėje esantis patronuojantysis subjektas turi mažus mokesčius mokančio į grupę įeinančio subjekto nuosavybės dalį per iš dalies kitam subjektui priklausantį patronuojantįjį subjektą, esantį valstybėje narėje arba trečiosios valstybės jurisdikcijoje, kurioje tais finansiniais metais jam taikoma reikalavimus atitinkanti pajamų įtraukimo taisyklė, pagal 5 straipsnio 1 dalį, 6 straipsnio 1 dalį arba 7 straipsnio 1 dalį mokėtinas papildinis mokestis sumažinamas suma, lygia patronuojančiajam subjektui priskirtinai papildinio mokesčio, kurį turi sumokėti iš dalies kitam subjektui priklausantis patronuojantysis subjektas, daliai. 10 straipsnis

Pasirinkimas taikyti reikalavimus atitinkantį vietos papildinį mokestį 1.Valstybės narės gali pasirinkti taikyti reikalavimus atitinkantį vietos papildinį mokestį. Jeigu valstybė narė, kurioje yra į TSG įeinantys subjektai, pasirenka taikyti reikalavimus atitinkantį vietos papildinį mokestį, bet kuris į TSG įeinantis subjektas, kuris toje valstybėje narėje moka mažus mokesčius, tais finansiniais metais apmokestinamas tuo vietos papildiniu mokesčiu. 2.Jeigu TSG patronuojantysis subjektas yra valstybėje narėje, o jo tiesiogiai arba netiesiogiai valdomi mažus mokesčius mokantys subjektai, esantys kitoje valstybėje narėje arba trečiosios valstybės jurisdikcijoje, apmokestinami toje jurisdikcijoje tais finansiniais metais taikomu reikalavimus atitinkančiu vietos papildiniu mokesčiu, bet kokio papildinio mokesčio, apskaičiuoto pagal 26 straipsnį, kurį patronuojantysis subjektas turi mokėti pagal 5, 6 ir 7 straipsnius, suma sumažinama (tam tikrais atvejais iki nulio) tų į grupę įeinančių subjektų mokėtino papildinio mokesčio suma. 3.Jei reikalavimus atitinkančio vietos papildinio mokesčio suma, į kurią atsižvelgiama apskaičiuojant jurisdikcijoje tam tikrais finansiniais metais taikomą papildinį mokestį pagal 26 straipsnį, nėra visiškai sumokama per kitus trejus finansinius metus, nesumokėta vietos papildinio mokesčio suma pridedama prie jurisdikcijoje taikomo papildinio mokesčio, apskaičiuoto pagal 26 straipsnio 3 dalį.

4.Valstybės narės, pasirinkusios taikyti vietos papildinį mokestį, praneša Komisijai apie savo pasirinkimą per keturis mėnesius nuo jų nacionalinių įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų, kad būtų laikomasi šios direktyvos, priėmimo. 11 straipsnis

TNAM taikymas visoje TSG Kai TSG pagrindinis patronuojantysis subjektas yra trečiosios valstybės jurisdikcijoje, kuri netaiko reikalavimus atitinkančios pajamų įtraukimo taisyklės, valstybės narės užtikrina, kad Sąjungoje esantys į grupę įeinantys subjektai valstybėje narėje, kurioje yra jų buvimo vieta, tais finansiniais metais būtų apmokestinami papildiniu mokesčiu (toliau – papildinis mokestis pagal TNAM), susijusiu su tai valstybei narei pagal 13 straipsnį priskirta suma. Į grupę įeinantiems subjektams, kurie yra investavimo subjektai ir pensijų fondai, papildinis mokestis pagal TNAM netaikomas. 12 straipsnis

TNAM taikymas pagrindinio patronuojančiojo subjekto jurisdikcijoje Jei TSG pagrindinis patronuojantysis subjektas yra mažų mokesčių jurisdikcijoje, valstybės narės užtikrina, kad į grupę įeinantiems subjektams, esantiems valstybėje narėje, tais finansiniais metais būtų taikomas papildinis mokestis pagal TNAM už sumą, kuri tai valstybei narei pagal 13 straipsnį priskirta už mažus mokesčius mokančius į grupę įeinančius subjektus, kurie yra pagrindiniai patronuojantieji subjektai jurisdikcijoje, neatsižvelgiant į tai, ar toje jurisdikcijoje taikoma reikalavimus atitinkanti pajamų įtraukimo taisyklė. Į grupę įeinantiems subjektams, kurie yra investavimo subjektai ir pensijų fondai, papildinis mokestis pagal TNAM netaikomas. 13 straipsnis

Papildinio mokesčio pagal TNAM sumos apskaičiavimas ir priskyrimas 1.Valstybei narei priskirta papildinio mokesčio pagal TNAM suma apskaičiuojama bendrą papildinio mokesčio pagal TNAM sumą, nustatytą pagal 2 dalį, padauginus iš valstybės narės TNAM procentinės dalies, nustatytos pagal 5 dalį. 2.Bendras papildinis mokestis pagal TNAM už finansinius metus yra tų finansinių metų visų mažai apmokestinamų į TSG įeinančių subjektų papildinio mokesčio suma, nustatyta pagal 26 straipsnį, atsižvelgiant į 3 ir 4 dalyse nustatytus koregavimus. 3.Mažus mokesčius mokančio į grupę įeinančio subjekto papildinis mokestis pagal TNAM yra lygus nuliui, jeigu tais finansiniais metais tokį mažus mokesčius mokantį į grupę įeinantį subjektą tiesiogiai visiškai valdo pagrindinis patronuojantysis subjektas arba netiesiogiai – vienas ar daugiau patronuojančiųjų subjektų, kurie yra: (a)valstybėje narėje arba (b)trečiosios valstybės jurisdikcijoje, kurioje tais finansiniais metais mažus mokesčius mokančiam į grupę įeinančiam subjektui reikia taikyti reikalavimus atitinkančią pajamų įtraukimo taisyklę. 4.Tais atvejais, kai 3 dalis netaikoma, mažus mokesčius mokančio į grupę įeinančio subjekto papildinis mokestis pagal TNAM sumažinamas papildinio mokesčio suma, priskirta patronuojančiajam subjektui, esančiam trečiosios valstybės jurisdikcijoje, kurioje į grupę įeinančiam subjektui turi būti taikoma reikalavimus atitinkanti pajamų įtraukimo taisyklė. 5.Kiekvienais finansiniais metais ir kiekvienai TSG valstybėje narėje taikoma TNAM procentinė dalis apskaičiuojama pagal šią formulę: čia: (a)darbuotojų skaičius valstybėje narėje yra bendras visų į TSG įeinančių subjektų, esančių toje valstybėje narėje, darbuotojų skaičius; (b)darbuotojų skaičius visose jurisdikcijose, kuriose taikoma reikalavimus atitinkanti TNAM, yra bendras visų į TSG įeinančių subjektų, esančių jurisdikcijoje, kurioje tais finansiniais metais galioja reikalavimus atitinkanti TNAM, darbuotojų skaičius; (c)bendra materialiojo turto vertė valstybėje narėje yra visų į TSG įeinančių subjektų, esančių toje valstybėje narėje, materialiojo turto grynosios balansinės vertės suma;

(d)bendra materialiojo turto vertė visose jurisdikcijose, kuriose taikoma reikalavimus atitinkanti TNAM, yra visų į TSG įeinančių subjektų, esančių jurisdikcijoje, kurioje tais finansiniais metais galioja reikalavimus atitinkanti TNAM, materialiojo turto grynosios balansinės vertės suma. 6.Darbuotojų skaičius yra visų atitinkamoje jurisdikcijoje esančių į grupę įeinančių subjektų, įskaitant nepriklausomus rangovus, su sąlyga, kad jie dalyvauja į grupę įeinančio subjekto įprastoje veikloje, darbuotojų skaičius, išreikštas etato ekvivalentu. Į materialųjį turtą įtraukiamas visų į grupę įeinančių subjektų, esančių atitinkamoje jurisdikcijoje, materialusis turtas, bet neįtraukiami pinigai arba pinigų ekvivalentas, nematerialusis arba finansinis turtas. 7.Nuolatinei buveinei priskiriami darbuotojai, kurių darbo užmokesčio fondo išlaidos yra įtrauktos, ir materialusis turtas, kuris yra įtrauktas į jos atskiras finansines sąskaitas pagal 17 straipsnio 1 dalį, atlikus koregavimą pagal 17 straipsnio 2 dalį. Investavimo subjekto darbuotojų skaičius ir turimo materialiojo turto grynoji balansinė vertė į formulės elementus neįtraukiami. Pereiginio subjekto darbuotojų skaičius ir turimo materialiojo turto grynoji balansinė vertė į formulės elementus neįtraukiami, išskyrus atvejus, kai jie priskiriami nuolatinei buveinei arba, jeigu nuolatinės buveinės nėra, į grupę įeinantiems subjektams, esantiems jurisdikcijoje, kurioje buvo įkurtas pereiginis subjektas. 8.Nukrypstant nuo 5 dalies, valstybės narės TSG TNAM procentinė dalis tam tikrais finansiniais metais laikoma nuline, jeigu ta valstybė narė iš atitinkamų į grupę įeinančių subjektų nesurinko papildinio mokesčio pagal TNAM sumos, kuri jai buvo priskirta ankstesniais finansiniais metais. Į TSG įeinančių subjektų, esančių valstybėje narėje, kurios TNAM procentinė dalis tam tikrais finansiniais metais yra lygi nuliui, darbuotojų skaičius ir materialiojo turto grynoji balansinė vertė neįtraukiami į viso papildinio mokesčio pagal TNAM priskyrimo TSG tais finansiniais metais formulės elementus. III SKYRIUS

REIKALAVIMUS ATITINKANČIO PELNO ARBA NUOSTOLIŲ APSKAIČIAVIMAS 14 straipsnis

Reikalavimus atitinkančio pelno arba nuostolių nustatymas 1.Kiekvieno į grupę įeinančio subjekto reikalavimus atitinkantis pelnas arba nuostoliai apskaičiuojami tais finansiniais metais atliekant 15, 16, 17 ir 18 straipsniuose nustatytus į grupę įeinančio subjekto finansinių apskaitos grynojo pelno arba nuostolių koregavimus prieš bet kokius grupės vidaus sandorių konsolidavimo koregavimus, kaip nustatyta pagal apskaitos standartą, naudojamą rengiant pagrindinio patronuojančiojo subjekto konsoliduotąsias finansines ataskaitas. 2.Jeigu neįmanoma pagrįstai nustatyti į grupę įeinančio subjekto finansinės apskaitos grynojo pelno arba nuostolių remiantis apskaitos standartu, naudojamu rengiant pagrindinio patronuojančiojo subjekto konsoliduotąsias finansines ataskaitas, į grupę įeinančio subjekto finansinės apskaitos grynasis pelnas arba nuostoliai už finansinius metus, nukrypstant nuo 1 dalies, gali būti nustatomi pagal kitą priimtiną finansinės apskaitos standartą arba patvirtintą finansinės apskaitos standartą, jeigu: (a)į grupę įeinančio subjekto finansinės ataskaitos tvarkomos pagal tą kitą apskaitos standartą; (b)finansinėse ataskaitose pateikta informacija yra patikima ir (c)1 000 000 EUR viršijantys ilgalaikiai skirtumai, atsirandantys dėl tam tikro principo ar standarto taikymo pajamų, išlaidų ar sandorių straipsniams, kurie skiriasi nuo finansinių standartų, naudojamų rengiant pagrindinio patronuojančiojo subjekto konsoliduotąsias finansines ataskaitas, koreguojami, kad atitiktų tam straipsniui taikomą tvarką pagal apskaitos standartą, naudojamą rengiant konsoliduotąsias finansines ataskaitas. Patvirtintas finansinės apskaitos standartas subjekto atžvilgiu yra bendrai priimtinų apskaitos principų, kuriuos leidžia taikyti kompetentinga apskaitos įstaiga jurisdikcijoje, kurioje yra to subjekto buvimo vieta, rinkinys. Šiuo tikslu įgaliotoji apskaitos įstaiga yra įstaiga, jurisdikcijoje turinti teisinius įgaliojimus parengti, nustatyti arba priimti apskaitos standartus finansinės atskaitomybės tikslais. 3.Jeigu pagrindinis patronuojantysis subjektas neparengė savo konsoliduotųjų finansinių ataskaitų pagal 3 straipsnio 6 punkte nurodytą priimtiną finansinės apskaitos standartą, pagrindinio patronuojančiojo subjekto konsoliduotosios finansinės ataskaitos koreguojamos, kad būtų išvengta bet kokio reikšmingo konkurencijos iškraipymo. Jeigu pagrindinis patronuojantysis subjektas neparengia konsoliduotųjų finansinių ataskaitų, pagrindinio patronuojančiojo subjekto konsoliduotosios finansinės ataskaitos yra ataskaitos, kurios būtų parengtos, jei pagrindinis patronuojantysis subjektas būtų turėjęs parengti tokias konsoliduotąsias finansines ataskaitas pagal (a)priimtiną finansinės apskaitos standartą arba (b)kitą finansinės apskaitos standartą, su sąlyga, kad tokios konsoliduotosios finansinės ataskaitos būtų pakoreguotos, kad būtų užkirstas kelias bet kokiems reikšmingiems konkurencijos iškraipymams,

Jeigu taikant konkretų principą ar procedūrą pagal bendrai priimtų apskaitos principų rinkinį reikšmingai iškraipoma konkurencija, bet kurio straipsnio ar sandorio, kuriam taikomas tas principas ar procedūra, apskaitos tvarka koreguojama taip, kad atitiktų tam straipsniui ar sandoriui pagal tarptautinius finansinės atskaitomybės standartus taikomą tvarką. Reikšmingas konkurencijos iškraipymas, susijęs su konkretaus principo ar procedūros taikymu pagal bendrai priimtinų apskaitos principų rinkinį, yra taikymas, dėl kurio atsiranda daugiau kaip 10 % pajamų arba 75 000 000 EUR skirtumas, palyginti su suma, kuri būtų nustatyta taikant atitinkamą principą ar procedūrą. 15 straipsnis

Reikalavimus atitinkančio pelno arba nuostolių nustatymo koregavimai 1.Šiame straipsnyje vartojamų terminų apibrėžtys: (a)grynosios mokesčių išlaidos – toliau išvardytų straipsnių grynoji suma: i)įtrauktieji mokesčiai, sukaupti kaip išlaidos; ii)atidėtųjų mokesčių turtas, priskirtinas finansinių metų nuostoliams; iii)reikalavimus atitinkantys vietos papildiniai mokesčiai, susikaupę kaip išlaidos; iv)mokesčiai, taikytini pagal šios direktyvos taisykles, ir v)reikal