BENDRAS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI Atsakingas naudingųjų iškasenų pirkimas iš konfliktinių ir didelės rizikos zonų Integruoto ES požiūrio formavimas /* JOIN/2014/08 final */





Įvadas Tarptautinė prekyba naudingosiomis iškasenomis iš nestabilių pasaulio regionų gali turėti poveikio stiprinant ir įtvirtinant smurtinius konfliktus. Tokia prekyba paprastai nėra smurtinių konfliktų pagrindinė priežastis, tačiau ją vykdant užtikrinamos didelės finansinės lėšos ginkluotų judėjimų koviniams gebėjimams stiprinti, o to pasekmes pajunta milijonai smurtą patiriančių žmonių. Ši problema aktualiausia Afrikoje, ypač Didžiųjų ežerų regione. Heidelbergo instituto ataskaitoje[1] teigiama, kad apie 20 proc. iš instituto užregistruotų beveik 400 konfliktų atveju gamtos ištekliai yra susiję su konfliktu: tokie konfliktai šiuo metu dominuoja Afrikoje (27 atvejai) ir Amerikos žemynuose (21 atvejis), jie mažiau paplitę Azijos ir Okeanijos šalyse (11 atvejų), Artimuosiuose Rytuose ir Magribe (7 atvejai) ir Europoje (4 atvejai). Bendra pasaulinė padėtis nėra stabili – visada yra rizika, kad konfliktas gilės arba kils naujas konfliktas, kuriame gamtos ištekliai turės poveikio. Sąsają tarp naudingųjų iškasenų gavybos ir konflikto nutraukti yra sudėtinga. Pirmiausia turi būti nustatytos pagrindinės ir tiesioginės problemų priežastys, nepamirštant konfliktus įžiebiančių kibirkščių, konfliktų struktūrinio trapumo, dinamikos ir įvairių susijusių veikėjų vaidmens. Ieškant problemų sprendimo privalu atsižvelgti į nestabilumą lemiančius veiksnius, kaip antai: silpną valdymą, saugumo stoką, nesugebėjimą užtikrinti teisės viršenybės, skurdą, paslaugų ir infrastruktūros stoką, įsigalėjusią korupciją ir tebevykstančius politinius ir su žeme susijusius ginčus, ir imtis labai įvairių veiksmų – vietos, tarptautinio masto, politinių ar prekybos ir švietimo srities, kurių daugelis jau pradėti. Naujų su prekyba susijusių ES veiksmų reikia imtis atsižvelgiant į šį platesnį kontekstą ir taip papildyti ES užsienio politikos ir vystomojo bendradarbiavimo iniciatyvas. Be to, reikia turėti omenyje ES bendrovių padėtį ir ES politiką jų atžvilgiu. Šiame Europos Komisijos ir vyriausiosios įgaliotinės bendrame komunikate pateikiamos kelios iniciatyvos, kuriose apžvelgiami minėti aspektai. Jis pagrįstas požiūriu, kad konfliktinėse ir didelės rizikos zonose veikiančios bendrovės atsakingai elgdamosi gali turėti labai didelio ir teigiamo socialinio ir ekonominio poveikio paveiktose zonose. Komunikatas pagrįstas 2011 ir 2012 m. komunikatais[2], kuriuose Komisija pabrėžia ketinanti nagrinėti būdus, kaip pagerinti tiekimo grandinės skaidrumą, įskaitant išsamaus patikrinimo aspektus, kai iš gavybos pramonės gaunamos pajamos naudojamos karams arba vidiniams konfliktams išteklių gausiose besivystančiose šalyse finansuoti. Šis komunikatas pridedamas prie Komisijos pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo nustatoma Sąjungos sistema, pagal kurią atsakingi alavo, tantalo, volframo, jų rūdų ir aukso[3] iš konfliktinių ir didelės rizikos zonų importuotojai atlieka pasitvirtinimą, susijusį su išsamiu tiekimo grandinės patikrinimu[4]. Jame aprašomos viešomis konsultacijomis, susitikimais su suinteresuotosiomis šalimis ir 2013 m. atliktu poveikio vertinimu[5] pagrįstos papildomos priemonės, kuriomis bus sustiprintas reglamento poveikis, ir integruotas ES požiūris. Į šiame komunikate apibrėžtą integruotą požiūrį įtraukti trys pagrindiniai tikslai: mažinti galimybes ginkluotoms grupuotėms konfliktinėse zonose prekiauti alavu, tantalu, volframu ir auksu; stiprinti ES veiklos vykdytojų gebėjimus, ypač tiekimo grandinės vartotojų grandyje, atitikti galiojančias išsamaus patikrinimo sistemas; ir mažinti minėtų keturių naudingųjų iškasenų iš konfliktinių ir didelės rizikos zonų pasaulinių rinkų iškraipymus, kaip dabar yra Didžiųjų ežerų regiono atveju. 1. Aplinkybės 1.1. Gamtos ištekliai kaip vystymąsi skatinantis veiksnys Naudingųjų iškasenų gavybos pramonė turi daug galimybių visame pasaulyje veiksmingai prisidėti prie ekonominio vystymosi. JT pramonės plėtros organizacijos ataskaitoje[6] teigiama, kad kasyba sudaro 24 proc. Afrikos BVP, 9,9 proc. Lotynų Amerikos BVP ir 20,4 proc. Azijos BVP. Vien Afrikoje[7] yra 30 proc. pasaulio naudingųjų iškasenų atsargų ir net dar daugiau aukso, platinos, deimantų ir mangano telkinių. Azijos ir Ramiojo vandenyno šalys yra vienos pagrindinių volframo, nikelio, vario, alavo ir geležies rūdos gamintojų, jose veikia didelė dalis pasaulio metalų lydyklų. Eksportuodamos naudingąsias iškasenas didelį ekonominį pelną gauna Lotynų Amerikos[8] šalys, ypač Bolivija, Kolumbija ir Peru, o pastaruoju metu ir Gvatemala. Tačiau daugelis šalių, kuriose esama ypač daug gamtos išteklių, pagal JT žmogaus socialinės raidos indeksą užima žemą vietą. Vienas paaiškinimų – išteklių gavyba kelia tam tikrą riziką ir problemas vystymosi atžvilgiu, be kita ko, dėl to, kad didinamos korupcijos galimybės, eksportuojant išteklius išstumiama didesnės pridėtinės vertės ekonominė veikla ir daroma didesnė žala aplinkai. Šiame komunikate nagrinėjama dažna išteklių gavybos sąsaja su konfliktu ir nestabilumu. Pasauliniu mastu pritariama, kad tam tikrą riziką reikia mažinti gerinant gamtos išteklių valdymą. Toliau pateikiami trys verti dėmesio pavyzdžiai, kaip prie to prisideda ES, susiję su deimantais, finansiniu skaidrumu gavybos sektoriuje ir nykstančiomis augalų ir gyvūnų rūšimis, įskaitant medieną. 2000 m. JT Generalinė Asamblėja vienbalsiai priėmė rezoliuciją, kuria smerkiamas deimantų vaidmuo finansuojant konfliktus ir pritariama bendros sertifikavimo schemos parengimui, po kurios priimta Kimberlio proceso sertifikavimo schema. ES šią schemą įgyvendina Reglamentu (EB) Nr. 2368/2002. Po 2002 m. pasaulinio aukščiausiojo lygio susitikimo tvaraus vystymosi klausimais pradėta Gavybos pramonės skaidrumo iniciatyva (GPSI), skirta mažinti korupciją raginant visuomenę pranešti apie bendrovių mokėjimus vyriausybėms už gamtos išteklių gavybą. Į ES direktyvą 2013/34/ES įtrauktos nuostatos dėl finansinio skaidrumo skatinimo gavybos ir medienos ruošos sektoriuje. Laikydamasi 1973 m. JT nykstančių laukinės faunos ir floros rūšių tarptautinės prekybos konvencijos (CITES) ES priėmė Reglamentą (ES) Nr. 995/2010, kuriuo reikalaujama, kad visi veiklos vykdytojai, kurie pateikia medienos produktus ES rinkai, vykdytų išsamų patikrinimą neteisėtam medienos tiekimui sustabdyti. Šiose srityse įgyta patirtimi būtų galima pasinaudoti formuojant integruotą ES požiūrį atsakingam naudingųjų iškasenų iš konfliktinių zonų pirkimui skatinti. Vykdydamos išsamų patikrinimą bendrovės gali užtikrinti, kad jos gerbia žmogaus teises, neprisideda prie konflikto[9] ir siekia geresnio valdymo gavybos sektoriuje. Tačiau išsamus patikrinimas turi būti skatinamas taip, kad nebūtų atgrasoma nuo teisėtos kasybos veiklos ir susijusios prekybos konfliktinėse ir didelės rizikos zonose. 1.2. Galiojančios tarptautinės atsakingo pirkimo iniciatyvos Atsakingo pirkimo idėja nurodyta atnaujintose EBPO rekomendacijose daugiašalėms įmonėms[10], ji atitinka Jungtinių Tautų verslo ir žmogaus teisių pagrindinių principų[11] tikslus ir principus. Abiejuose dokumentuose įmonės skatinamos atliekant išsamų patikrinimą aktyviai ir greitai tikrinti, ar jų prekybine veikla neprisidedama prie konflikto ir neigiamų padarinių. Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucijoje Nr. 1952 (2010 m.), kuri konkrečiai skirta Kongo Demokratinei Respublikai ir jos kaimyninėms Didžiųjų ežerų regiono šalims, aukščiausiu tarptautiniu lygmeniu paraginta imtis išsamaus tiekimo grandinės valdymo patikrinimo. 2013 m. birželio mėn. G 8 lyderiai įsipareigojo[12] didinti gavybos pramonės skaidrumą ir remti su konfliktu nesusijusių naudingųjų iškasenų atsakingą pirkimą iš konfliktinių zonų. G 8 taip pat pranešė apie partnerystės ryšius su Burkina Fasu, Kolumbija, Gana, Gvinėja, Mongolija, Mianmaru (Birma), Peru ir Tanzanija, kuriuos plėtojant bus aktyviau bendradarbiaujama gamtos išteklių valdymo srityje politikos reformoms šiose šalyse paremti. ES aktyviai dalyvauja įgyvendinant EBPO iniciatyvą dėl konfliktinių zonų naudingųjų iškasenų (Išsamaus patikrinimo rekomendacijos)[13] ir per 2011 m. gegužės mėn. EBPO ministrų tarybos susitikimą įsipareigojo skatinti taikyti šias rekomendacijas Rekomendacijomis siekiama padėti bendrovėms gerbti žmogaus teises ir vengti prisidėti prie konflikto perkant alavą, tantalą, volframą ir auksą. Tai pasauliniu mastu taikomos rekomendacijos, jomis bendrovėms rekomenduojama savanoriškai pritaikyti jų naudingųjų iškasenų tiekimo grandinės kontrolės ir skaidrumo sistemą: rinkti ir atskleisti informaciją tiesioginiams pirkėjams apie, be kita ko, kilmės kasyklą, prekybos kelius ir sąlygas, kad būtų galima nustatyti riziką tiekimo grandinėje, ją įvertinti ir atitinkamai veikti. Tam tikrais konkrečiais etapais tiekimo grandinėje būtinas nepriklausomas trečiosios šalies atliekamas auditas. Bendrovės turi skelbti metinę savo politikos ir taikomos praktikos ataskaitą, kad visuomenė pradėtų pasitikėti jų taikomomis priemonėmis. 2010 m. Jungtinės Valstijos priėmė Volstryto reformų ir vartotojų apsaugos aktą (angl. Dodd-Frank Wall Street Reform and Consumer Protection Act). Jo 1502 skirsnyje siūloma tiekimo grandinės skaidrumą užtikrinti reikalaujant, kad bendrovės, kurių akcijomis prekiaujama JAV vertybinių popierių biržose, gamybos procese naudojančios konfliktinių zonų naudingąsias iškasenas[14], deklaruotų tokių naudingųjų iškasenų kilmę ir atliktų deramą išsamų patikrinimą. 1502 skirsnio nuostatos taikomos nuo 2014 m. gegužės 31 d. Iki tos dienos susijusios bendrovės JAV vertybinių popierių ir biržos komisijai turi pateikti pirmąsias metines ataskaitas dėl konfliktinių zonų naudingųjų iškasenų. Nors šis teisės aktas oficialiai taikomas JAV biržinėms bendrovėms, per pasaulines tiekimo grandines jis turi nemažą poveikį kitose šalyse, įskaitant ES, nes JAV biržinių bendrovių tiekėjų prašoma pateikti informacijos išsamiam patikrinimui. Didžiųjų ežerų regiono tarptautinėje konferencijoje (DERTK) šio regiono valstybių ir vyriausybių vadovai 2010 m. įsipareigojo kovoti su neteisėtu gamtos išteklių naudojimu ir patvirtino Regioninę gamtos išteklių iniciatyvą ir šešias jai vykdyti skirtas priemones: regioninio sertifikavimo mechanizmo priėmimą; nacionalinės teisės aktų derinimą; regioninę naudingųjų iškasenų srautų duomenų bazę; mėgėjiškos kasybos sektoriaus įforminimą; GPSI propagavimą ir informavimo apie pažeidimus mechanizmo taikymą. Vykdydamos šią regioninę iniciatyvą Kongo Demokratinė Respublika ir Ruanda 2012 m. priėmė teisės aktą, kuriuo jų veiklos vykdytojams nustatyti išsamaus patikrinimo reikalavimai, pagrįsti EBPO išsamaus patikrinimo rekomendacijomis. Kitos Didžiųjų ežerų regiono šalys taip pat ėmėsi įgyvendinti DERTK programą. Dėl šių trijų iniciatyvų suaktyvėjo arba buvo paskatintas tolesnis konkretesnių viešųjų ir privačiųjų iniciatyvų plėtojimas. Kai kurios minėtos iniciatyvos: Tarptautinio alavo tyrimų instituto alavo tiekimo grandinės iniciatyva (angl. International Tin Research Institute Tin Supply Chain Initiative), Sertifikuotų prekybos grandinių iniciatyva (angl. Certified Trading Chains Initiative), Su konfliktu nesusijusių lydyklų programa (angl. Conflict-Free Smelter Program), „Analitinis pėdsakas“ (angl. Analytical Fingerprint), Vilties sprendimai (angl. Solutions for Hope), Su konfliktu nesusijusio alavo iniciatyva (angl. Conflict-Free Tin Initiative), Atsakingos prekybos naudingosiomis iškasenomis viešasis ir privatusis aljansas (angl. Public Private Alliance for Responsible Minerals Trade), PROMINES, Prekybos centrų iniciatyva (angl. Trading Centres Initiative), Pasaulio aukso tarybos su konfliktu nesusijusio aukso standartas (angl. Conflict-Free Gold Standard of the World Gold Council), Londono aukso prekybos rinkos asociacijos kokybės standartų sąrašas (angl. London Bullion Market Association's Good Delivery List) ir Juvelyrinių dirbinių tarybos atsakinga praktika ir standartai (angl. Responsible Jewellery Council's practices and standards).[15] 1.3. ES bendrovių veiklos sąlygos 1 pav. parodyta supaprastinta naudingųjų iškasenų ir metalų tiekimo grandinė. Gamintojų grandies veikla, t. y. gavyba, prekyba ir lydymas, atliekama šalyje gamintojoje. Daugelis konfliktinių šalių lydymą atlieka trečiojoje šalyje. Vartotojų grandies veikla – prekyba, tolesnė transformacija ir pirkėjui parduodamo galutinio produkto dariniai. Įvairūs pramonės sektoriai, įskaitant automobilių, elektronikos, orlaivių ir erdvėlaivių, pakavimo, statybos, apšvietimo, pramonės mašinų, įrankių ir juvelyrinių dirbinių sektorius, prekiauja alavu, tantalu, volframu ir auksu arba juos perdirba. Veikiausiai tai apie 880 000 ES bendrovių, kurių dauguma – mažosios ir vidutinės įmonės. Reglamento poveikio vertinime apskaičiuota, kad veikia apie 300 ES prekiautojų ir apie 20 lydyklų ir (arba) rafinavimo įmonių, kurie importuoja iš aptariamų keturių naudingųjų iškasenų gautas rūdas ir metalus, ir daugiau nei 100 ES komponentų gamintojų, kurie importuoja minėtu būdu gautus metalus. Pasaulyje yra apie 140 aukso rafinavimo įmonių ir 280 kitų trijų naudingųjų iškasenų lydyklų. 1 pav. Naudingosios iškasenos iš konfliktinių zonų ir toliau paklausios lydyklose ir rafinavimo įmonėse. Šie veiklos vykdytojai turi geras galimybes nustatyti įsigytų naudingųjų iškasenų kilmę. Tai paskutinė tiekimo grandinės grandis, kurioje techniškai dar įmanoma nustatyti naudingųjų iškasenų kilmę ir teigiamai paveikti atsakingą tiekimą šalyse gamintojose. Pagal vykdomas išsamaus patikrinimo iniciatyvas pripažįstama, kad verta dirbti su atsakingomis lydyklomis. Remiantis Europos Komisijos tyrimu tik 16 proc. alavo, tantalo ir volframo lydyklų pasaulyje ir 18 proc. tokių lydyklų ES šiuo metu vykdo išsamius patikrinimus. Apie 40 proc. aukso rafinavimo įmonių pasaulyje ir apie 89 proc. ES aukso rafinavimo įmonių taiko išsamaus patikrinimo sistemas. [16] EBPO išsamaus patikrinimo rekomendacijose numatyta veiksmų programa, tačiau šiuo metu pastangos užtikrinti atitiktį labai nevienodos, o suinteresuotosioms bendrovėms nėra daug paskatų veikti. Pusė viešose konsultacijose dalyvavusių vartotojų grandies respondentų pareiškė esantys suinteresuoti arba teisiškai įpareigoti (daugiausia Volstryto reformų ir vartotojų apsaugos aktu) atsakingai pirkti ir atlikti tiekimo grandinės išsamų patikrinimą. Nenorminiams atitikties veiksniams priskiriama įmonių socialinės atsakomybės politika, įvaizdis ir vartotojų paklausa. 2013 m. tyrimas[17] rodo, kad ES išsamus patikrinimas nėra plačiai taikomas. Tik 12 proc. bendrovių, kurių akcijomis prekiaujama ES vertybinių popierių biržose ir kurioms tiesiogiai netaikomi JAV teisės aktai, savo svetainėse nurodo konfliktinių zonų naudingąsias iškasenas. Iš dalies taip yra dėl to, kad EBPO išsamaus patikrinimo rekomendacijos, Volstryto reformų ir vartotojų apsaugos aktas ir DERTK programa yra naujos priemonės, be to, ES bendrovės susiduria su įgyvendinimo sunkumais (t. y. tiekimo grandinių ilgumas, daug veiklos vykdytojų, informuotumo stoka). Vis dėlto 150 000–200 000 ES bendrovių, daugiausia vartotojų grandies veiklos vykdytojai, veikia 6 000 susijusių JAV biržinių bendrovių tiekimo grandinėse. Konkrečiu Didžiųjų ežerų regiono atveju, regione būtina toliau stiprinti gebėjimus, kad būtų užtikrintas sėkmingas DERTK programos įgyvendinimas. Volstryto reformų ir vartotojų apsaugos akto laikymasis yra dar vienas uždavinys. Yra duomenų, kad šis aktas yra tapęs priemone, kuri atgrasė nuo naudingųjų iškasenų pirkimo iš Didžiųjų ežerų regiono, nepaisant to, ar naudingųjų iškasenų gavyba buvo teisėta, ar ne[18]. Kai kurios bendrovės, kurioms šis aktas taikomas, vengia rizikos ir neperka iš to regiono ar apskritai iš Afrikos kasyklų. Likusias su konfliktu nesusijusias naudingąsias iškasenas sunku įvežti į JAV ar ES rinką, jomis dažnai prekiaujama mažesnėmis nei rinkos kainomis. Prekybos sumažėjimas reiškia, kad mažėja vietinių pragyvenimo šaltinių ten, kur apskritai maža užimtumo galimybių, ypač mėgėjiškos ir mažos apimties kasybos atveju. Integruotą ES požiūrį atsakingam pirkimui skatinti reikia formuoti remiantis vykdomomis iniciatyvomis, be to, juo reikia skatinti taikyti EBPO išsamaus patikrinimo rekomendacijas. Turėtų būti skatinama geresnė atitiktis lydyklų lygmeniu, įskaitant ne ES veikiančias lydyklas, ir supaprastinamas didesnis informacijos apie išsamų patikrinimą srautas tolyn tiekimo grandine pakankamai mažomis sąnaudomis[19]. 1.4. Galiojančios ES užsienio, vystymosi ir kitų sričių politikos priemonės Norint nutraukti sąsają tarp naudingųjų iškasenų gavybos ir konflikto, būtinas visapusis požiūris, kurį formuojant turi būti atsižvelgta į pagrindines problemos priežastis, t. y. konfliktą, silpną valdymą ir vystymosi stoką. Šios problemos sprendžiamos plėtojant dalį ES išorės veiksmų, be to, tai konkretus ES strategijos, skirtos remti besivystančių šalių pastangas šalinti skurdą, kaip apibrėžta 2011 m. pokyčių darbotvarkės komunikate[20], tikslas. Darbotvarkėje svarbus vaidmuo teikiamas geram valdymui bei žmogaus teisėms ir įtraukiam ekonomikos augimui. Joje taip pat skatinama bendro darbo imtis ne tik su ES vystymosi partneriais (besivystančių šalių vyriausybėmis), bet ir privačiuoju sektoriumi bei tarptautinėmis organizacijomis, kaip antai JT. Įgyvendindama šią darbotvarkę ES ypač daug dėmesio skiria pilietinės visuomenės vaidmeniui, vietos bendruomenių įgalėjimui ir skaidriam bei atskaitingam sprendimų priėmimo procesui. Kita svarbi iniciatyva – ES per stabilumo priemonę remiama 2008 m. ES ir JT partnerystės sutartis dėl žemės, gamtos išteklių ir konfliktų prevencijos[21], pagal kurią trečiosioms šalims teikiama bendra pagalba siekiant užkirsti kelią su gamtos ištekliais susijusiems konfliktams ir juos spręsti. Pagal šią partnerystės sutartį ir JT generalinio sekretoriaus ataskaitą „Taikos stiprinimas po konflikto“ (angl. Peacebuilding in the Aftermath of Conflict) (2012 m.) ES skatina šiame sektoriuje laikytis JT tarpagentūrinio požiūrio. ES turi parengusi nuoseklią ir integruotą Europos Sąjungos prieigos prie žaliavų strategiją. Žaliavų iniciatyva[22] ir Europos inovacijų partnerystė žaliavų srityje[23] yra visapusė ES politika, aprėpianti tvarią prieigą prie žaliavų, taip pat valdymą, infrastruktūrą ir gebėjimus trečiosiose šalyse. Priėmusi ES įmonių socialinės atsakomybės strategiją[24] Komisija skatina atsakingą įmonių elgesį, visų pirma tarptautiniu mastu sutartų įmonių socialinės atsakomybės principų ir rekomendacijų, kaip antai EBPO rekomendacijų daugiašalėms įmonėms ir JT verslo ir žmogaus teisių pagrindinių principų, laikymąsi. 2013 m. ES paskelbė JT verslo ir žmogaus teisių pagrindinių principų įgyvendinimo rekomendacijas trijuose verslo sektoriuose, įskaitant IRT ir naftos bei dujų sektorius[25]. Vykdant ES užsienio politiką rengiamos tolesnės susijusios regioninės priemonės. Afrikos išteklių dilema pripažinta 2007 m. bendroje Afrikos ir ES strategijoje, kurioje geras gamtos išteklių valdymas pripažintas svarbiu bendradarbiavimo tikslu. ES remia Afrikos Sąjungos 2009 m. patvirtintą Afrikos kasybos viziją užtikrinti skaidrų, teisingą ir optimalų naudingųjų iškasenų išteklių naudojimą ir vizijos įgyvendinimo instituciją – Afrikos naudingųjų iškasenų plėtojimo centrą. ES didina paramą kitiems bendriems veiksmams, įskaitant Afrikos teisinės paramos priemonę, pagal kurią Afrikos šalių vyriausybėms padedama vesti derybas dėl sudėtingų sutarčių su privačiuoju sektoriumi ir taip stiprinamas šių sandorių tvarumas ir įtrauktis. Bendradarbiavimas geologijos srityje bus remiamas pagal ES naują Panafrikos programą. ES taip pat remia pasaulinių atsakingo deimantų ir miškininkystės produktų pirkimo iš konfliktinių zonų ir skaidrumo iniciatyvų (Kimberlio proceso sertifikavimo schema, Gavybos pramonės skaidrumo iniciatyva, Nykstančių laukinės faunos ir floros rūšių tarptautinės prekybos konvencija) įgyvendinimą regione. Be to, ES ėmėsi konkretesnių veiksmų dėl Didžiųjų ežerų regiono. 2013 m. birželio mėn. Europos Komisija ir vyriausioji įgaliotinė priėmė bendrą komunikatą „Strateginė Didžiųjų ežerų regiono programa“[26], kuriame nustatytas nuoseklus ir visapusis ES požiūris regioniniu, nacionaliniu ir vietos lygmeniu į įvairias krizės priežastis. Tokiomis aplinkybėmis ES parengė politikos pasiūlymų, skirtų gamtos naudingųjų iškasenų naudojimo ir prekybos jomis ir Didžiųjų ežerų regiono konfliktų ir nestabilumo sąsajoms aptarti. Stabilumo priemonės lėšomis ES taip pat remia DERTK regioninę gamtos išteklių iniciatyvą ir EBPO išsamaus patikrinimo rekomendacijų įgyvendinimo programą. Ateityje būtų galima svarstyti tarpvalstybinius projektus, aprėpiant pasienio ir muitinių valdymą. Azijos ir Ramiojo vandenyno regione ES išteklių klausimus sprendžia skatindama laikytis Gavybos pramonės skaidrumo iniciatyvos – pastebėta, kad prie iniciatyvos jungiasi vis daugiau šalių: Mongolija ir Rytų Timoras; šalys kandidatės: Afganistanas, Indonezija ir Saliamono Salos; Mianmaras (Birma) ir Papua Naujoji Gvinėja paskelbė ketinančios teikti prašymus jungtis prie šios iniciatyvos, o Filipinai jau pateikė prašymą šalies kandidatės statusui gauti. Azijoje veikia apie 65 proc. iš 280 pasaulyje žinomų alavo, tantalo ir volframo lydyklų (Kinijoje yra 73 lydyklos, Malaizijoje – 5, o Indonezijoje – 34). Be to, atsižvelgiant į šių šalių ekonominį vystymąsi ir atitinkamus pirkimo poreikius, jos bus ES prioritetiniai partneriai. Lotynų Amerikos, ES ir Andų šalys pradėjo dialogą dėl gavybos pramonės ir atsakingo pirkimo, kad nustatytų galimas bendradarbiavimo sritis, įskaitant platesnį kasybos socialinį ir ekonominį poveikį, taip pat poveikį aplinkai. Šie klausimai – ES išorės veiksmų dalis. Gavybos pramonės skaidrumo iniciatyvos regione ne itin laikomasi – ją vykdo tik Peru, tačiau susidomėjimas iniciatyva didėja, ypač Hondūre, Gvatemaloje ir Kolumbijoje. 2. Integruotas ES požiūris į atsakingą pirkimą Atsižvelgiant į minėtas aplinkybes būtina formuoti integruotą ES požiūrį atsakingam naudingųjų iškasenų iš konfliktinių ir didelės rizikos zonų pirkimui skatinti. Komisijos pateiktu reglamento pasiūlymu ir įvairiomis papildomomis priemonėmis siekiama sumažinti galimybių ginkluotoms grupuotėms imtis prekybos alavu, tantalu, volframu ir auksu konfliktinėse zonose; gerinti ES veiklos vykdytojų gebėjimus, ypač tiekimo grandinės vartotojų grandyje, atitikti galiojančias išsamaus patikrinimo sistemas, taip pat siekiama mažinti pirmiau minėtų keturių naudingųjų iškasenų iš konfliktinių ir didelės rizikos zonų pasaulinių rinkų iškraipymus. Apskritai integruotas ES požiūris ir su juo susijusi politika bei iniciatyvos dėl atsakingo pirkimo yra įtvirtinti platesniame ES visapusiame požiūryje į konfliktines ir didelės rizikos zonas. Pagal šiuos požiūrius, be kita ko, skatinama spręsti konfliktus, siekti taikos ir saugumo, gerbti žmogaus teises, įskaitant būtinybę stabdyti prekybą žmonėmis, taip pat užtikrinti gerą valdymą, teisės viršenybę ir tvarų vystymąsi. Požiūrio įgyvendinimo pavyzdžiai – Strateginė Didžiųjų ežerų regiono programa, apimanti neteisėtą gamtos išteklių naudojimą, Strateginė Somalio pusiasalio programa ir ES strategija dėl Sahelio saugumo ir vystymosi. 2.1. Pasiūlymas dėl reglamento, kuriuo nustatoma Sąjungos sistema, pagal kurią atsakingi ES importuotojai atlieka savarankišką pasitvirtinimą Komisijos pasiūlymo dėl reglamento, kuriuo nustatoma Sąjungos sistema, pagal kurią atsakingi alavo, tantalo, volframo, jų rūdų ir aukso importuotojai atlieka pasitvirtinimą, susijusį su išsamiu tiekimo grandinės patikrinimu, tikslas – remti ES bendroves, kurios vykdo išsamų patikrinimą, siekiant padėti sumažinti riziką finansuoti ginkluotas grupuotes. Juo taip pat siekiama skatinti atsakingą šių naudingųjų iškasenų pirkimą iš konfliktinių ir didelės rizikos zonų, kad būtų padidinta teisėtos prekybos apimtis. Pagal ES požiūrį tiekimo grandinės gamintojų grandies veiklos vykdytojai būtų skatinami atlikti išsamų patikrinimą, taip pat būtų sudaromos palankesnės sąlygos kokybiškai informacijai ir geriausiai patirčiai perduoti tolyn tiekimo grandine. Laikantis viešų konsultacijų respondentų pagrindinės minties, požiūriu siekiama atsižvelgti į sudėtingų tiekimo grandinių pasaulinį pobūdį, be to, požiūris grindžiamas EBPO išsamaus patikrinimo rekomendacijomis ir pagal jį remiamas tolesnis šių rekomendacijų laikymasis. Dėl to reglamento ir papildomų priemonių geografinė taikymo sritis yra pasaulinė, o veikla pirmiausia orientuota į procesą. Reglamento projektu sukuriama neprivaloma pasitvirtinimo sistema importuotojams, kurie nori atsakingai importuoti bet kurią iš keturių naudingųjų iškasenų ar metalų į ES. Norintys taikyti sistemą importuotojai turės įgyvendinti EBPO išsamaus patikrinimo rekomendacijas, valstybių narių kompetentingoms institucijoms pateikti audito patikinimą ir atskleisti informaciją. Remdamasi atskleista informacija ir pasikonsultavusi su EBPO, ES kasmet sudarys atsakingais tiekėjais laikomų lydyklų ir rafinavimo įmonių sąrašą. Tokiu būdu bus užtikrintas didesnis informuotumas ir skatinama didesnė viešoji atskaitomybė. Sąraše taip pat bus konkrečiai nurodytos iš konfliktinių zonų atsakingai perkančios lydyklos ir (arba) rafinavimo įmonės, kad būtų skatinama teisėta prekyba. Sistema bus vertinama po trejų metų arba anksčiau, jei dėl turimos informacijos tai bus galima padaryti, o rezultatai bus naudojami priimant sprendimus dėl ES požiūrio ateities ir reguliavimo sistemos pakeitimų, remiantis vėlesniu poveikio vertinimu sistemą padarant privaloma, jei tinkama. 2.2. ES papildomos priemonės atsakingam pirkimui skatinti Toliau aprašytos papildomos priemonės numatytos siekiant toliau skatinti atsakingą naudingųjų iškasenų pirkimą. Bendrovėms skirtos paskatos atsakingam pirkimui skatinti Komisija ragina ES įmones pasinaudoti užimama pozicija rinkoje ir skatinti atsakingą pirkimą. Toliau išvardytos priemonės, kuriomis įmonėms suteikiamos tokios paskatos. Lydyklų ir rafinavimo įmonių skatinimas imtis atsakingos praktikos Nuo 2014 m. sausio mėn. ES finansiškai remia EBPO išsamaus patikrinimo rekomendacijų įgyvendinimą ir toliau ketina tą daryti pasinaudodama stabilumo priemone. Parama bus skiriama valdžios institucijų, privačiojo sektoriaus ir pilietinės visuomenės organizacijų, veikiančių naudingųjų iškasenų tiekimo iš konfliktinių ir didelės rizikos zonų grandinėje, gebėjimų stiprinimui ir informacijos sklaidai. Komisija toliau vertins galimybes teikti finansinę paramą EBPO ar kitų institucijų programoms, kuriomis ES ir ne ES lydyklos ir (arba) rafinavimo įmonės skatinamos veikti skaidriai ir imtis išsamaus patikrinimo praktikos. Galimybės finansuoti MVĮ, kurios taiko neprivalomą patvirtinimo sistemą Komisija nagrinės galimybes finansuoti ES importuotojų skatinimą taikyti būsimą neprivalomą patvirtinimo sistemą. Bus aiškinamasi, ar galima finansavimą skirti pagal 2013 m. gruodžio 5 d. priimtą Įmonių konkurencingumo ir MVĮ programą (COSME)[27]. Su viešuoju pirkimu susijusios paskatos Komisija skatins į Europos Komisijos viešojo pirkimo sutarčių vykdymo sąlygas įtraukti atsakingo importuotojo patvirtinimą ir atsakingų lydyklų ir (arba) rafinavimo įmonių sąrašą. Kad būtų patenkintos sutartinės prievolės, per viešąjį pirkimą perkami produktai, kurių sudėtyje yra alavo, tantalo, volframo ir (arba) aukso, turės atitikti EBPO išsamaus patikrinimo rekomendacijas arba atitinkamas išsamaus patikrinimo sistemas. Vyriausybės ir verslo tinklų panaudojimas, kad būtų supaprastintos galimybės gauti ES atsakingo importuotojo patvirtinimą Siekdama propaguoti pagal reglamento projektą nustatytą patvirtinimo procedūrą, Komisija paragins pagal EBPO rekomendacijas daugiašalėms įmonėms įsteigtus nacionalinius ryšių centrus ir kitus susijusius tinklus padėti didinti informuotumą. Europos įmonių tinklas (verslo paramos tinklas, kuriame siūlomos paramos paslaugos Europos įmonėms) galėtų didinti ES veiklos vykdytojų informuotumą apie integruotą ES požiūrį, išsamaus patikrinimo svarbą ir neatsakingo pirkimo iš konfliktinių zonų pasekmes. Ketinimų protokolai – pramonės įsipareigojimas ES verslo subjektai per viešas konsultacijas, rašytinėse nuomonėse ir tyrimuose pareiškė esantys pasirengę atsakingai pirkti naudingąsias iškasenas iš konfliktinių ir didelės rizikos zonų. ES imsis priemonių informuoti apie bendrovių, pateikiančių ketinimų protokolus, kuriuose skelbiama apie susijusius įsipareigojimus, pastangas. Politikos dialogai su trečiosiomis šalimis ir kitais suinteresuotaisiais subjektais · Rėmimasis vykstančiais politikos dialogais ES pasinaudos politikos, vystymosi, prekybos ir saugumo srities dialogais ir ryšiais su kasybos, gamybos, perdirbimo ir vartojimo šalių vyriausybėmis bendram sutarimui dėl su konfliktu nesusijusios ir atsakingos naudingųjų iškasenų gavybos poreikių, problemų ir perspektyvų šalies ir regionų lygmeniu plėtoti. Pavyzdžiui, atsakingą pirkimą ir jo indėlį į tvarų vystymąsi ES įtrauks į dialogus su Pietų Amerikos ir Karibų regiono šalimis ir deramą dėmesį skirs mėgėjiškos ir neformalios kasybos tvarumo problemoms. Taip pat bus siekiama, kad papildomai prisidėtų privatusis sektorius ir pilietinė visuomenė, ypač šalyse gamintojose. Ryšiai su šalimis, kuriose įsikūrusios lydyklos ES bendradarbiaus su šalimis, kuriose veikia daugiausia pasaulio lydyklų ir (arba) rafinavimo įmonių, visų pirma Kinija, Malaizija, Indonezija, Tailandu ir Rusija, propaguos savo integruotą požiūrį į atsakingą pirkimą ir sieks, kad jį taikytų kuo daugiau bendrovių iš ne ES valstybių. 2015 m. ES surengs tarptautinę konferenciją atsakingo naudingųjų iškasenų iš konfliktinių ir didelės rizikos zonų pirkimo klausimais. · Atsakingo pirkimo tema dialoguose žaliavų klausimais ES per dialogus žaliavų klausimais, be kita ko, su Kinija, Japonija ir Mongolija, propaguos integruotą požiūrį į atsakingą pirkimą. Komisija neseniai pradėjo dialogą žaliavų klausimais su Mianmaru (Birma). Apskritai Komisija ir vyriausioji įgaliotinė toliau laikysis aktyvios ir nuoseklios ES diplomatijos žaliavų srityje ir bendrai strategiškai aiškinsis saugumo bei vystymosi santykį. Vystomasis bendradarbiavimas su trečiosiomis šalimis ES pasinaudos užmegztais bendradarbiavimo ryšiais su Afrikos, Azijos, Lotynų Amerikos ir Karibų regiono šalių vyriausybėmis su konfliktu nesusijusiai ir atsakingai naudingųjų iškasenų gavybai ir prekybai aptarti. Pagrindiniai būdai, kaip ES gali remti šalis partneres: EBPO išsamaus patikrinimo rekomendacijų perkėlimas į nacionalines išsamaus patikrinimo sistemas ir teisės aktus; gebėjimų stiprinimas nacionalinėms išsamaus patikrinimo sistemoms įgyvendinti; susijusių šalių vietos ir centrinės valdžios institucijų, pilietinės visuomenės organizacijų ir verslo subjektų palaikymo ir politikos dialogų rėmimas; informavimas apie šalių gamintojų atliktus darbus ir pasiektus rezultatus. ES taip pat skatins šalis gamintojas ir šalis vartotojas bendradarbiauti rengiant bendrus projektus, pvz., tvarios kasybos ir gero valdymo srityje, atsižvelgiant ir į mėgėjiškos kasybos specifiškumą. Sąžiningas diplomatijos tarpininkas žaliavų srityje ES yra pasirengusi būti sąžiningu tarpininku plėtojant iniciatyvas, kuriose dalyvauja daug suinteresuotųjų šalių, ir remti bei skatinti dalyvių atsakingą pirkimą ir prekybą. Komisijos tarnybos ir Europos išorės veiksmų tarnyba rinks ir analizuos iniciatyvų, kuriose dalyvauja daug suinteresuotųjų šalių, duomenis. Bus deramai atsižvelgta į viešojo ir privačiojo sektoriaus aljansus. ES valstybės narės Komisija ir vyriausioji įgaliotinė ragina ES valstybes nares imtis deramų veiksmų nacionaliniu lygmeniu ir remti jų jurisdikcijose veikiančių bendrovių išsamaus patikrinimo pastangas. Vartotojų informavimo ir ženklinimo srityse būtų galima plėtoti papildomas iniciatyvas ir kurti naujas atsakingo įmonių elgesio paskatas. Be to, Komisija skatins ES valstybes nares EBPO išsamaus patikrinimo rekomendacijas ar atitinkamas sistemas įtraukti į jų valdžios institucijų pasirašytų viešojo pirkimo sutarčių vykdymo sąlygas, kaip numatyta ES viešojo pirkimo direktyvoje. Tam Komisija parengs valstybės narės įgaliotiesiems pareigūnams skirtas rekomendacijas ir įgyvendinimo nurodymus. 3. Bendras integruoto ES požiūrio formavimas Tikimasi, kad dėl EBPO išsamaus patikrinimo rekomendacijomis pagrįstos aiškesnės ES sistemos ES verslo subjektams bus lengviau nustatyti deramas išsamaus patikrinimo procedūras. Didesnė vienybė ES, kuri yra didžiausia pasaulyje naudingųjų iškasenų ir metalų rinka, turėtų padėti didinti poreikį vykdyti atsakingą pirkimą ir atitinkamai lengvinti prekybą naudingosiomis iškasenomis, kurios išgautos laikantis vidaus ar EBPO išsamaus patikrinimo reikalavimų. Iš esmės šios iniciatyvos sėkmė priklausys nuo to, kiek prie jos prisijungs ES privatusis sektorius, ypač alavo, tantalo ir volframo rūdas ar iš jų gautus metalus ir auksą importuojančios bendrovės. Komisija ir vyriausioji įgaliotinė kviečia ES verslo subjektus pritarti siūlomam integruotam požiūriui, stiprinti jo poveikį ir toliau jį plėtoti. Komisija ir vyriausioji įgaliotinė ragina Tarybą ir Europos Parlamentą patvirtinti integruotą ES požiūrį į atsakingą naudingųjų iškasenų pirkimą. [1] Conflict Barometer, Heidelbergo tarptautinių konfliktų tyrimų institutas (angl. Institute for International Conflict Research), 2012 m. [2] KOM(2011) 25 galutinis ir KOM(2012) 22 galutinis. [3] Šioms keturioms naudingosioms iškasenoms taikomi du pagrindiniai tarptautiniai išsamaus patikrinimo dokumentai; taip pat žr. 1.2 skirsnį. [4] Pasiūlymas dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo nustatoma Sąjungos sistema, pagal kurią atsakingi alavo, tantalo, volframo, jų rūdų ir aukso iš konfliktinių ir didelės rizikos zonų importuotojai atlieka pasitvirtinimą, susijusį su išsamiu tiekimo grandinės patikrinimu. [5] Poveikio vertinimas (Komisijos tarnybų darbinis dokumentas), pridedamas prie pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo nustatoma Sąjungos sistema, pagal kurią atsakingi alavo, tantalo, volframo, jų rūdų ir aukso iš konfliktinių ir didelės rizikos zonų importuotojai atlieka pasitvirtinimą, susijusį su išsamiu tiekimo grandinės patikrinimu. [6] Pasaulio kasybos ir viešųjų paslaugų statistika (angl. World Statistics on Mining and Utilities (2010 m.), 2007 m. kasybos duomenys. [7] 2013 m. Afrikos pažangos ataskaita. [8] 2012 m. Bolivijos kasybos sektorius sudarė apie 7,3 proc. BVP ir 27,8 proc. viso eksporto, o Kolumbijos kasybos sektorius – 2,4 proc. BVP ir 17,1 proc. viso eksporto. 2011 m. Peru šiam sektoriui vidutiniškai teko 14,5 proc. BVP ir 59 proc. viso eksporto. [9] EBPO (2013 m.), Išsamaus patikrinimo rekomendacijos dėl atsakingo naudingųjų iškasenų tiekimo iš konfliktinių ir didelės rizikos zonų grandinių. Antrasis leidimas, EBPO leidykla, http://dx.doi.org/10.1787/9789264185050-en, p. 8. [10] EBPO rekomendacijos daugiašalėms įmonėms, EBPO 2011 m. leidimas. [11] Verslo ir žmogaus teisių pagrindiniai principai, JT vyriausiojo žmogaus teisių komisaro tarnyba, Niujorkas ir Ženeva, 2011 m. [12] 2013 m. birželio 18 d. G 8 lyderių susitikimo Loch Erne pranešimo 40 dalis. [13] EBPO (2013 m.), Išsamaus patikrinimo rekomendacijos dėl atsakingo naudingųjų iškasenų tiekimo iš konfliktinių ir didelės rizikos zonų grandinių. Antrasis leidimas, EBPO leidykla, http://dx.doi.org/10.1787/9789264185050-en. [14] Akte apibrėžtos kaip alavas, tantalas, volframas arba auksas iš Kongo Demokratinės Respublikos arba kaimyninės šalies. [15] Konfliktinių zonų naudingosios iškasenos. Volstryto reformų ir vartotojų apsaugos akto vertinimas ir kitos su ištekliais susijusios priemonės (angl. Conflict minerals - an evaluation of the Dodd-Frank Act and other resource-related measures). Öko-Institut e.V., Freiburgas, 2013 m. rugpjūčio mėn., 6 skyrius. [16] Duomenys apie auksą gaunami iš Londono aukso prekybos rinkos asociacijos, kurios dauguma narių vykdo išsamius patikrinimus. Apie 50 pasaulyje veikiančių rafinavimo įmonių šiai asociacijai nepriklauso. [17] Europos bendrovių su konfliktu susijęs išsamus patikrinimas (angl. Conflict due diligence by European Companies), Stichting Onderzoek Multinationale Ondernemingen, 2013 m. spalio mėn. [18] Konfliktinių zonų naudingosios iškasenos. Volstryto reformų ir vartotojų apsaugos akto vertinimas ir kitos su ištekliais susijusios priemonės (angl. Conflict minerals - an evaluation of the Dodd-Frank Act and other resource-related measures). Öko-Institut e.V., Freiburgas, 2013 m. rugpjūčio mėn., p. 27. [19] Žr. 5 išnašą. Komisijos tarnybų darbinio dokumento III priede aprašomas nepriklausomas tyrimas, kurį atliekant vertintos išsamaus patikrinimo atitikties sąnaudos, nauda ir susijęs poveikis pasirinktiems veiklos vykdytojams atsakingai perkant pasirinktas naudingąsias iškasenas (alavą, tantalą, volframą ir auksą). Atliekant tyrimą vykdyta susijusių pramonės sektorių apklausa, kurios pagrindinė išvada – dauguma respondentų nurodė pakankamai mažas išsamaus patikrinimo ir ataskaitų teikimo sąnaudas. Apskaičiuota, kad pradiniams darbams išleista 13 500 EUR (74 proc.), o vėliau – 2 700 EUR (63,8 proc.). [20] KOM(2011) 637 galutinis. [21] http://www.un.org/en/land-natural-resources-conflict/index.shtml [22] KOM(2008) 699 galutinis. [23] COM(2012) 82 final. [24] KOM(2011) 681 galutinis. [25] http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sustainable-business/corporate-social-responsibility/humanrights/index_en.htm [26] JOIN(2013) 23 final. [27] 2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1287/2013, kuriuo sukuriama 2014–2020 m. įmonių konkurencingumo ir mažųjų bei vidutinių įmonių programa (COSME) ir panaikinamas Sprendimas Nr. 1639/2006/EB. Pagal COSME programą numatyti veiksmai MVĮ patekimui į rinką Sąjungoje ir už jos ribų palengvinti, pvz., informacijos apie esamas patekimo į rinką kliūtis, verslo galimybes, viešąjį pirkimą ir muitinės procedūras teikimas ir paramos paslaugų gerinimas standartų ir intelektinės nuosavybės teisių požiūriu.