Be to, 2016 m. balandžio mėn. Europos Parlamentas ir Taryba priėmė naujas ES duomenų apsaugos taisykles: Reglamentą (ES) 2016/679 (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas arba BDAR) ir Direktyvą (ES) 2016/680 (dėl duomenų apsaugos teisėsaugos sektoriuje). Be kita ko, BDAR nustatytos tarptautinio asmens duomenų perdavimo taisyklės, kurios taikomos oro vežėjams perduodant PNR duomenis. Direktyva (ES) 2016/680 reguliuojamas teisėsaugos institucijų atliekamas asmens duomenų tvarkymas ir Direktyvoje (ES) 2016/681 nustatyta tvarka papildoma tokiais aspektais, kaip duomenų subjektų teisės ir duomenų perdavimas trečiųjų šalių teisėsaugos institucijoms kiekvienu konkrečiu atveju.

Pagal 9.34 standarto a punktą reikalaujama, kad susitariančiosios valstybės nedraustų ir nekliudytų perduoti PNR duomenų kitai susitariančiajai valstybei, kuri laikosi naujųjų standartų. Be to, 9.34 standarto b punkte numatyta, kad ICAO susitariančiosios valstybės išsaugo gebėjimą nustatyti ar išlaikyti aukštesnį PNR duomenų apsaugos lygį pagal savo vidaus teisinę sistemą ir sudaryti papildomus susitarimus su kitomis valstybėmis, visų pirma siekdamos laikytis jų vidaus teisinių reikalavimų, arba nustatyti išsamesnes nuostatas, susijusias su PNR duomenų tvarkymu ir perdavimu, jei tos priemonės kitaip neprieštarauja standartams.

9.30 standartu nustatomi įpareigojimai, susiję su duomenų saugojimu ir PNR duomenų nuasmeninimu ir pakartotiniu suasmeninimu, reikalaujant, kad valstybės duomenis saugotų tik nustatytą laikotarpį, kaip apibrėžta jų teisinėje ir administracinėje sistemoje, tai yra tokį laikotarpį, kuris yra būtinas ir proporcingas tikslams, kuriems naudojami PNR duomenys, ir užmaskuotų juos po nustatyto termino. Po duomenų užmaskavimo jų pakartotinis suasmeninimas turėtų būti įmanomas tik tada, kai duomenis numatoma naudoti dėl nagrinėjamos bylos, grėsmės ar rizikos, susijusios su tikslais, kuriais PNR duomenys gali būti tvarkomi. Pagal 9.32 rekomenduojamą praktiką siūlomas ne daugiau kaip penkerių metų saugojimo laikotarpis, o pagal 9.33 rekomenduojamą praktiką siūloma PNR duomenis nuasmeninti per šešis mėnesius ir ne vėliau kaip per dvejus metus nuo tada, kai juos perduoda oro transporto bendrovė.

Pagal 9.28 standartą valstybės privalo paskirti vieną (ar daugiau) kompetentingą (-as) nacionalinę (-es) instituciją (-as), turinčią (-ias) įgaliojimus vykdyti nepriklausomą PNR duomenų apsaugos priežiūrą ir nustatyti, ar PNR duomenys yra renkami, naudojami, tvarkomi ir saugomi visapusiškai atsižvelgiant į žmogaus teises ir pagrindines laisves.

Pagal 9.24 standartą reikalaujama, kad susitariančiosios valstybės, visiškai laikydamosi žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių, aiškiai nurodytų PNR duomenis, kurie bus naudojami vykdant jų skrydžius, ir nustatytų tikslus, kuriems institucijos gali naudoti PNR duomenis. Tokie tikslai neturėtų būti platesni nei būtina, įskaitant, visų pirma, sienų apsaugos tikslus kovojant su terorizmu ir sunkiais nusikaltimais. Be to, PNR duomenys turėtų būti atskleidžiami priimančiojoje valstybėje ar kitose valstybėse tik kompetentingoms institucijoms, vykdančioms atitinkamas funkcijas, susijusias su PNR duomenų tvarkymo tikslais. Šios institucijos taip pat turėtų užtikrinti apsaugą, panašią į tą, kurią suteikia duomenis atskleidžianti institucija.

Apskritai vis daugiau trečiųjų šalių PNR duomenis renka iš oro vežėjų, o kai kurios iš jų per pastaruosius keletą metų kreipėsi į Komisiją, kad išreikštų pageidavimą su ES sudaryti tarptautinį susitarimą dėl PNR. Nesant duomenų perdavimo teisinio pagrindo, oro vežėjai susiduria su įstatymų kolizija, jiems gali būti skirtos baudos ar kitos sankcijos. Be to, pagal Direktyvą (ES) 2016/681 ES valstybės narės prašo trečiųjų šalių oro vežėjų perduoti PNR duomenis jų informacijos apie keleivius skyriams. Kai kurios trečiosios šalys atsisakė perduoti duomenis, o kitos šalys grasino to imtis kaip atsakomosios priemonės, nes neįmanoma gauti PNR duomenų iš ES, todėl kyla pavojus ES PNR mechanizmo veiksmingumui.

ES požiūrio į PNR duomenų perdavimą trečiosioms šalims pradėta laikytis 2010 m., t. y. iki Direktyvos (ES) 2016/681 priėmimo, ES duomenų apsaugos sistemos reformos ir Teisingumo Teismo nuomonės 1/15. 2020–2025 m. ES saugumo sąjungos strategijoje numatyta, kad šis požiūris bus peržiūrėtas vidutinės trukmės laikotarpiu.

3.Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu

3.1.Bendroji informacija

Sąjunga visiškai pritaria naujų tarptautinių PNR standartų kūrimui ir aktyviai prisidėjo rengiant 9 priedo 28 pakeitime nustatytus SRP.

9 priedo 9 skyriaus D skirsnio 28 pakeitimo dalykas susijęs su sritimi, kurioje Sąjunga turi išimtinę kompetenciją pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 3 straipsnio 2 dalies paskutinę dalį, nes tai gali turėti įtakos bendrosioms PNR ir duomenų apsaugos taisyklėms.

Atitinkamai visose ICAO parengiamųjų organų diskusijose ES valstybių narių ir Komisijos (kaip stebėtojos) požiūris buvo grindžiamas gairėmis, išdėstytomis 2019 m. lapkričio 28 d. Tarybos sprendime (ES) 2019/2107, kuriuo nustatoma Sąjungos pozicija. Ši pozicija atspindi ES PNR ir duomenų apsaugos teisinės sistemos reikalavimus, visų pirma pagal Direktyvą (ES) 2016/681, Reglamentą (ES) 2016/679, Direktyvą (ES) 2016/680, taip pat pagal Chartiją, kaip ji aiškinama atitinkamoje Teisingumo Teismo praktikoje, ypač Nuomonėje 1/15.

2020 m. kovo 25 d. ES Taryba patvirtino tolesnę Sąjungos poziciją dėl atsakymo į valstybėms skirtą ICAO raštą Nr. 2020 14E, kuriuo su susitariančiosiomis valstybėmis buvo konsultuojamasi dėl SRP projektų. Šioje pozicijoje buvo palankiai įvertintas ICAO darbas rengiant SRP ir pabrėžta pagrindinių teisių apsaugos, įskaitant asmens duomenų apsaugą, svarba tvarkant PNR. Todėl buvo pateiktas redagavimo pasiūlymas, kuriuo siekiama iš dalies pakeisti 9.34 standartą (tuo metu – jo projektą). Buvo siekiama patikslinti šio standarto tekstą ir taip užtikrinti, kad SRP būtų aiškiai atspindėtas susitariančiųjų valstybių gebėjimas nustatyti griežtesnius PNR duomenų perdavimo reikalavimus.

Reikėtų pažymėti, kad per peržiūros procedūrą po konsultacijų su valstybėmis ICAO sekretoriatas neatsižvelgė į ES valstybių narių pateiktus redagavimo pasiūlymus ar bet kurių kitų ICAO susitariančiųjų valstybių pasiūlytus pakeitimus ir paliko teksto projektą, kurį Supaprastinimo darbo grupė parengė 2020 m. sausio mėn. posėdyje. Vietoje to ICAO sekretoriatas pasiūlė, kad „valstybės, kurios pateikė pasiūlymus iš dalies pakeisti nuostatą, turėtų būti pakviestos pateikti savo pasiūlymą (-us) iš dalies pakeisti 9.34 punkto tekstą kitam Supaprastinimo darbo grupės posėdžiui (FALP/12), numatytam 2021 m. liepos mėn.“.

2020 m. birželio 23 d. vykusiame ICAO tarybos posėdyje, kuriame buvo priimtas 28 pakeitimas, ES valstybės narės dar kartą pabrėžė, kad svarbu užtikrinti reikiamą duomenų prieinamumo ir duomenų apsaugos pusiausvyrą, ir nurodė minėtas Sąjungos pozicijas, pateiktas vykstant konsultacijoms su valstybėmis. Jos taip pat akcentavo aukšto duomenų apsaugos lygio užtikrinimo svarbą ir aiškiai nurodė įsipareigojimus, kylančius iš ES teisinės sistemos. Visų pirma, ES valstybės narės pabrėžė SRP, ypač 9.34 standarto, svarbą, teigdamos, kad jis turėtų būti aiškinamas taip, jog valstybės galėtų išsaugoti gebėjimą reikalauti iš kitų susitariančiųjų valstybių ne tik įrodyti, kad jų teisinė sistema atitinka SRP, bet ir laikytis griežtesnių duomenų apsaugos standartų, visų pirma sudarant sąlygas PNR duomenų perdavimui, kai to reikalaujama pagal jų vidaus teisines sistemas.

3.2.Siūloma pozicija

Šis pasiūlymas dėl Tarybos sprendimo yra būtinas siekiant per valstybėms skirtame ICAO rašte Nr. EC 6/3-20/71 nustatytą terminą priimti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi dėl ICAO tarybos priimtų naujųjų PNR SRP.

Naujieji PNR SRP, nustatyti 28 pakeitimu (9 priedo 9 skyriaus D skirsnis), iš esmės atitinka Sąjungos poziciją, įtvirtintą Tarybos sprendime (ES) 2019/2107. Jais nustatomos plataus užmojo apsaugos priemonės, susijusios su duomenų apsauga, visų pirma duomenų subjektų teisėmis, nepriklausomos institucijos vykdoma priežiūra, neskelbtinais duomenimis, automatizuotu PNR duomenų tvarkymu ir nediskriminavimu, tikslais, kuriais gali būti tvarkomi PNR duomenys, ir PNR duomenų saugojimu, naudojimu, atskleidimu ir tolesniu perdavimu.

Komisijos nuomone, SRP leidžia padaryti reikšmingą pažangą tarptautiniu lygmeniu, susijusią su PNR duomenų apsauga ir naudojimu teroristinių nusikaltimų ir sunkių nusikaltimų prevencijos, nustatymo, tyrimo ir patraukimo už juos baudžiamojon atsakomybėn tikslais. Todėl ES valstybės narės neturėtų pranešti apie nepritarimą pagal Čikagos konvencijos 90 straipsnį, visų pirma todėl, kad tokiu pranešimu būtų pakenkta ir pastangoms visame pasaulyje nustatyti griežtesnius PNR duomenų apsaugos standartus, palyginti su dabartinėmis ICAO PNR taisyklėmis.

SRP taip pat atsižvelgiama (9.34 standarto b punkte) į tai, kad susitariančiosios valstybės, pavyzdžiui, ES valstybės narės, gali išsaugoti gebėjimą išlaikyti ar nustatyti aukštesnį apsaugos lygį pagal savo vidaus teisinę ir administracinę sistemą, taip pat sudaryti papildomus susitarimus su kitomis valstybėmis, kad būtų nustatytos išsamesnės nuostatos dėl PNR duomenų perdavimo. Pagal ES teisę ES tvarkomi PNR duomenys, kuriuos oro transporto bendrovės perduoda trečiosios šalies teisėsaugos institucijoms, visų pirma turi atitikti BDAR V skyriaus reikalavimus ir iš Chartijos kylančius reikalavimus, kaip nurodyta, visų pirma, Teisingumo Teismo nuomonėje 1/15. Šie reikalavimai yra griežtesni, nei reikalaujama pagal 28 pakeitime pateiktus PNR SRP.

Atsižvelgiant į tai, pagal 9.34 standarto a punktą reikalaujama, kad susitariančiosios valstybės nedraustų ir nekliudytų perduoti PNR duomenų kitai susitariančiajai valstybei, kuri laikosi SRP, tačiau dabartinė 9.34 standarto formuluotė Europos Sąjungos ir jos valstybių narių požiūriu nėra pakankamai aiški teisine prasme, kad būtų nurodyta, jog valstybėms narėms nedraudžiama nustatyti tuos reikalavimus, nepaisant 9.34 standarto.

Dėl šios priežasties Komisija mano, kad valstybės narės turėtų pranešti apie skirtumą pagal Čikagos konvencijos 38 straipsnį. Toks skirtumas, aprašytas šio pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo priede, neturėtų viršyti to, kas tikrai būtina siekiant išvengti abejonių dėl ES valstybių narių prerogatyvos nustatyti griežtesnius PNR duomenų perdavimo trečiosioms šalims reikalavimus, ir atitinkamai drausti perduoti duomenis, jei tokie reikalavimai nėra vykdomi.

4.Teisinis pagrindas

4.1.Procedūrinis teisinis pagrindas

4.1.1.Principai