LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 164/7

Europos regionų komiteto nuomonė. Diskusijoms skirtas dokumentas dėl ekonominės ir pinigų sąjungos (EPS) ateities iki 2025 m.

(2018/C 164/02)

Pranešėjas: Christophe Rouillon (FR/ESP), Kuleno meras Pamatinis dokumentas: Diskusijoms skirtas dokumentas dėl ekonominės ir pinigų sąjungos ateities COM(2017) 291 final

EUROPOS REGIONŲ KOMITETAS

1. mano, kad dėl konvergencijos ir sanglaudos Europos Sąjungoje stokos ir ekonomikos ir bankų stabilumo problemų, kurios daro ypatingą poveikį vietos ir regionų valdžios institucijoms, visų pirma turint omenyje dėl krizės padidėjusias jų socialines išlaidas, investicinių gebėjimų apribojimus ir tinkamą viešųjų paslaugų kokybę, būtina kuo greičiau ištaisyti ekonominės ir pinigų sąjungos (EPS) struktūrinius trūkumus, kol nekilo dar viena krizė;

2. todėl ragina siekti kokybės tobulinant EPS, dėmesį sutelkti į atsparumo ekonominiams ir socialiniams sukrėtimams didinimą ir paramą ekonomikos konvergencijai atsižvelgiant į vietos ir regionų valdžios institucijų vaidmenį. Būsimus EPS žingsnius reikėtų planuoti atlikti keliais etapais iki 2025 m. nustatant priemones, kurias galima nedelsiant taikyti pagal galiojančias Sutartis, ir priemones, dėl kurių reikėtų iš dalies keisti Sutartis, pavyzdžiui, fiskalinio susitarimo perkėlimas į pirminę teisę;

3. be to, palankiai vertina tai, kad diskusijoms skirtame dokumente EPS nurodoma kaip vienas iš prioritetinių klausimų, svarstytinų diskusijose su piliečiais dėl Europos ateities (1). Nors 73 % euro zonos ir 60 % ES piliečių palankiai vertina EPS (2) ir pritaria bendru paveldu tapusiam eurui, jie aiškiai pasisako už euro zonos reformą (3), kad euras taptų stipria ir stabilia valiuta ir kad būtų užtikrintas tikras demokratinis ekonomikos ir pinigų politikos valdymas. Todėl RK mano, kad EPS reforma turėtų būti viena iš prioritetinių temų decentralizuotuose demokratiniuose forumuose, kurie būtų rengiami Europos regionuose ir savivaldybėse nuo 2018 m. siekiant įtraukti piliečius į reformų procesą;

4. vis dėlto apgailestauja, kad diskusijoms skirtame dokumente nepakankamai pripažinta, kad tiek ekonomikos, tiek finansų požiūriu būtina skubiai šalinti pradinius euro zonos trūkumus. Dabartinį ES ekonomikos atsigavimą iš tiesų lėmė cikliška parama, kuri buvo galima dėl Europos Centrinio Banko (ECB) pinigų politikos, be kita ko, nuo 2008 m. leidusios iki 1 000 mlrd. EUR sumažinti valdžios institucijų mokamas palūkanas ir daugelyje valstybių narių toliau išlaikyti ypač žemas palūkanų normas. Tačiau valdžios institucijos ir euro zonos finansų rinkos dalyviai turi pasirengti pagal ECB pinigų politiką palaipsniui mažinamai paramai ir ilgainiui vėl padidėsiančioms palūkanų normoms. Be to, ES šiuo metu labai svarbu dar kartą pabrėžti strateginę euro zonos svarbą įrodant jos pridėtinę vertę ekonomikai;

5. atkreipia dėmesį į tai, kad dauguma diskusijoms skirtame dokumente išdėstytų konkrečių pasiūlymų yra susiję su kapitalo rinkų sąjungai ir bankų sąjungai skirtomis ir jau įgyvendinamomis priemonėmis, pavyzdžiui, Europos indėlių garantijų sistema (EIGS), dėl kurios tikimasi susitarti iki 2019 m. pabaigos, kad ji pradėtų veikti 2025 m. RK apgailestauja, kad EPS klausimai svarstomi tik diskusijoms skirto dokumento pabaigoje ir pateikiamos tik įvairios galimybės, o ne konkretūs ir Komisijos įsipareigojimų reikalaujantys pasiūlymai. Todėl diskusijų dokumente pateikiama tik keletas naujovių, palyginti su keturių pirmininkų ataskaita (2012 m. gruodžio mėn.) (4) ir penkių pirmininkų pranešimu (2015 m. birželio mėn.) (5), taip pat palyginti su daugeliu Europos Parlamento rezoliucijų, visų pirma 2017 m. vasario 16 d. rezoliucija dėl euro zonos biudžeto pajėgumų;

6. mano, kad visų pirma labai svarbu stiprinti struktūrinį kiekvienos valstybės narės augimą ir skatinti sudaryti sąlygas euro zonos konvergencijai, kad ji taptų atsparesnė būsimų finansų krizių sukrėtimams. Iš tikrųjų reikia pabrėžti, kad augimo rodikliai skirtingose valstybėse narėse iš esmės sutapo, tačiau pajamos vienam gyventojui vis dar labai skiriasi. Be to, Europos Sąjungai trūksta konkurencingumo daugelyje ekonomikos sektorių, yra nepakankama vidaus paklausa ir mažos investicijos tiek viešajame, tiek ir privačiame sektoriuje. Nerimą kelia ir tai, kad galiausiai atrodo, jog pinigų politika realiajai ekonomikai mažai naudinga, nes našaus kapitalo dalis nekinta, kai tuo tarpu finansinio ir nekilnojamo turto vertės neproporcingai didėja;

7. todėl pritaria konvergencijos strategijai, kuri būtų grindžiama ne tik jau įgyvendinama Europos politika, skirta stiprinti ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą, bet ir šiais pasiūlymais:

7.1. sukurti euro zonos fiskalinį pajėgumą, įtraukiant pasirengimo stojimui į euro zoną skyrių, kad būtų galima imtis priemonių makroekonominei ir socialinei euro zonos konvergencijai skatinti ir atsparumui globalizacijai didinti; šiomis aplinkybėmis pabrėžia, kad reikia skirti daugiau dėmesio vietos ir regionų valdžios institucijų vaidmeniui fiskalinių reikalų srityje, ir šiuo klausimu pažymi, kad dauguma vietos ir regionų valdžios institucijos jau turi fiskalinių galių. Todėl ES lygmens pasiūlymuose šių galių turi būti paisoma;

7.2. dalį Europos stabilumo mechanizmo (ESM) performuoti į integruotą europinę nepiniginę priemonę, už kurią būtų atsakingos Europos institucijos ir kuri turėtų aiškiai apibrėžtus įgaliojimus, o jos skolinimo ir skolinimosi pajėgumai siektų nuo 100 iki 200 mlrd. EUR, kad būtų galima imtis intervencinių veiksmų trumpuoju ir vidutinės trukmės laikotarpiu netikėtos finansų krizės ir asimetrinių sukrėtimų atveju;

7.3. sukurti konvergencijos kodeksą, kurį papildytų paskatų sistema, skirta struktūrinėms reformoms, kurių aprėptis būtų nustatyta atsižvelgiant į jų Europos pridėtinę vertę; kodeksas visų pirma galėtų apimti mokesčių konvergenciją, priemones darbo rinkos dinamiškumui skatinti pasitelkiant mokymą, skaitmeninimą ir tvirtesnę socialinę sanglaudą, ypač turint omenyje su demografiniais pokyčiais susijusius iššūkius. Todėl RK atkreipia dėmesį į tai, kad techninė pagalba gali būti remiama ir pagal Struktūrinių reformų rėmimo programą;

8. Šiomis aplinkybėmis primena savo raginimą: — nacionaliniam, regionų ar vietos bendram finansavimui, susijusiam su Europos struktūriniais ir sanglaudos fondais, netaikyti Stabilumo ir augimo pakto apskaitos mechanizmo, panašiai kaip įnašų į Europos strateginių investicijų fondą atveju, — nustatyti ES lygmeniu viešųjų investicijų kokybės tipologiją viešųjų išlaidų sąskaitose atsižvelgiant į jų ilgalaikį poveikį, — peržiūrėti „struktūrinio deficito“ apskaičiavimo metodiką, kad būtų atsižvelgta į nacionalinės ekonomikos vidaus ypatumus ir viešųjų išlaidų struktūrinius skirtumus, — į makroekonominių rezultatų suvestinę įtraukti investavimo rodiklį;

9. ragina užtikrinti veiksmingą demokratinį Europos Parlamento dalyvavimą ir konsultuotis su RK ir socialiniais partneriais prieš priimant konkrečioms šalims skirtas Europos semestro rekomendacijas, visų pirma siekiant užtikrinti, kad šios rekomendacijos atitiktų subsidiarumo principą ir kad jos nebūtų rengiamos remiantis galimu makroekonominiu disbalansu, grindžiamu tik nacionaliniais rodikliais, ir neatsižvelgiant į jų svarbą regionų ir (arba) vietos lygiu;

10. ragina stiprinti demokratinį euro zonos veikimą, suteikiant daugiau galių Europos Parlamentui ir nacionaliniams parlamentams, visų pirma Europos stabilumo mechanizmo stebėsenos srityje ir atsižvelgiant į būsimą šio mechanizmo išplėtimą performuojant jį į Europos Sąjungos fondą. Tačiau RK nepritaria naujų parlamentinių struktūrų sukūrimui, nes, remiantis Sutartimis, euras yra bendra Europos Sąjungos valiuta ir Europos Parlamentas jau yra ir euro zonos parlamentas. Tačiau, jei laikui bėgant reikės persvarstyti Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV), būtų galima Europos Parlamente nustatyti balsavimo procedūras, panašias į SESV 138 straipsnyje numatytas procedūras dėl balsavimo Taryboje, siekiant atsižvelgti į tai, kad Europos Parlamento nariai gali būti išrinkti ne euro zonos valstybėse;

11. ragina sujungti euro grupės pirmininko ir už ekonomikos ir pinigų reikalus atsakingo Komisijos nario funkcijas, siekiant atstovauti euro zonos bendram interesui euro grupėje;

12. pabrėžia, kad būtina nustatyti oficialias euro grupės veiklos taisykles, kuriomis būtų skatinamas skaidrumas;

13. pabrėžia, kad, atsižvelgiant į 2012 m. gruodžio mėn. Europos Vadovų Tarybos veiksmų planą, ekonominę ir pinigų sąjungą reikia papildyti tikru socialiniu ramsčiu, kad užimtumas ir suderinti aukštos kokybės socialiniai standartai taptų makroekonomikos prioritetais (6);

14. rekomenduoja keturis pagrindinius principus, kuriuos siūlo Komisija EPS sustiprinti, papildyti penktu principu dėl indėlio į tvarų vystymąsi ir į Paryžiaus klimato konferencijos tikslų įgyvendinimą;

15. pakartoja savo įsitikinimą, kad dabartinio ES biudžeto, kuris šiuo metu sudaro tik 1 % BVP, nepakanka anticikliniam makroekonominiam poveikiui ES lygmeniu užtikrinti. Vis dėlto RK pabrėžia, kad Europos struktūriniai ir investicijų fondai (ESI fondai), nepaisant jų santykinai mažos apimties (0,37 % bendrųjų nacionalinių pajamų (BNP)), tebėra svarbus svertas vietos investicijoms skatinti ir padeda siekti būsimų 27 ES valstybių narių ekonominės konvergencijos. Todėl ragina sanglaudos politikai po 2020 m. skirti pakankamai išteklių, t. y. bent vieną trečdalį būsimo ES biudžeto;

16. pabrėžia, kad būtina kitą ES finansinę programą laikotarpiui nuo 2020 m. papildyti naujų tipų nuosavais ištekliais (7). Šio pasiūlymo tikslas turėtų būti gerinti demokratinį valdymą ir ES biudžeto aiškumą, taip pat didinti ES biudžeto valdymo veiksmingumą. Nauji nuosavi ištekliai visų pirma galėtų būti gaunami iš ES įmonių pelno mokesčio nustatant bendrą konsoliduotąją pelno mokesčio bazę (BKPMB), taip pat iš skaitmeninės ekonomikos pelno apmokestinimo ir (arba) šio sektoriaus apyvartos mokesčio, finansinių sandorių mokesčio ir iš išmetamųjų teršalų kiekį skatinančio mažinti anglies dioksido mokesčio, dėl kurių, pratęsdama 2017 m. rugsėjo 21 d. komunikatą, Komisija turėtų pateikti pasiūlymų iki 2018 m. pavasario;

17. nepritaria, kad euro zonos fiskalinis pajėgumas būtų viena iš ES biudžeto eilučių, skirta euro zonai, jei nuosavų išteklių riba išliks nepakitusi, t. y. 1,23 % ES bendrųjų nacionalinių pajamų (BNP). euro zonos fiskalinį pajėgumą įtraukus į Sąjungos biudžetą reikštų, kad jam per metus skiriama suma nesiektų net 30 mlrd. EUR, o šių lėšų visiškai nepakanka Komisijos numatytoms fiskalinio pajėgumo funkcijoms atlikti: 1) teikti paramą struktūrinėms reformoms; 2) atlikti stabilizuojamąjį vaidmenį; 3) sukurti paramos mechanizmą arba bendrą finansinio stabilumo priemonę bankų sąjungai; 4) teikti pasirengimo narystei paramą euro neįsivedusioms valstybėms narėms. Be to, priėmus sprendimą fiskalinį pajėgumą įtraukti į ES biudžetą atsirastų tam tikra išstūmimo poveikio (angl. crowding out) rizika kalbant apie Sąjungos politikos finansavimą, pavyzdžiui, Europos struktūrinių ir investicijų (ESI) fondų lėšomis;

18. mano, kad prieš sukuriant konvergencijos priemones siekiant valstybių prisijungimo prie euro zonos, visų pirma reikia paaiškinti jų taikymo sritį Europos struktūrinių ir investicijų fondų ir ypač Sanglaudos fondo požiūriu (8);

19. atkreipia dėmesį į tai, kad diskusijoms skirtame dokumente nurodoma galimybė stiprinti struktūrinių reformų ir ES biudžeto sąsają, pavyzdžiui, naudojant specialų fondą, skirtą paskatinti valstybes nares vykdyti reformas, arba skirti (visiškai arba iš dalies) struktūrinių ir investicijų fondų išmokas atsižvelgiant į pasiektą pažangą įgyvendinant konkrečias konvergenciją skatinančias reformas. Reformų įgyvendinimas būtų stebimas vykdant Europos semestrą. Atsižvelgdamas į tai, RK primena savo griežtą nepritarimą bet kokioms makroekonominėms sąlygoms, dėl kurių ESI fondai taptų atgrasymo arba sankcijų taikymo priemone. RK taip pat yra susirūpinęs, kad Europos semestro procese nacionalinio valdžios sektoriaus deficito mažinimui, kaip priemonei išlaikyti arba sumažinti skolos ir BVP santykį, skiriama kur kas daugiau dėmesio nei priemonėms ekonomikos augimui skatinti. Galiausiai, RK apgailestauja, kad vietos ir regionų valdžios institucijos nepakankamai dalyvauja Europos semestro valdyme, nors daugiau kaip trys ketvirtadaliai 2017 m. konkrečioms šalims skirtų rekomendacijų yra susijusios su teritorijomis, o šių rekomendacijų įgyvendinimas priklauso nuo subnacionalinių valdžios lygmenų;

20. mano, kad 2016 m. vasario mėn. Tarybos susitarimas dėl lankstaus Stabilumo ir augimo pakto taikymo turėtų būti įtvirtintas ir ES pirminėje teisėje. Atsižvelgdamas į tai, RK primena savo prašymą vietos ir regionų valdžios institucijų viešųjų investicijų neįtraukti į struktūrinį deficitą siekiant vidutinės trukmės tikslo, nustatyto Stabilumo ir augimo pakte ir fiskaliniame susitarime, ir valstybių narių ir vietos bei regionų valdžios institucijų viešųjų išlaidų pagal ESI fondų bendrą finansavimą neįtraukti į struktūrines išlaidas. Iš tiesų, šis bendras finansavimas iš esmės yra bendros Europos svarbos investicijos ir jau įrodė turintis sverto poveikį ekonomikos augimo skatinimui (9);

21. pabrėžia, kad siekiant baigti kurti bankų sąjungą labai svarbu laikytis suderinto europinio požiūrio į neveiksnias paskolas (10), kurios 2016 m. pabaigoje sudarė apie 1 000 mlrd. EUR, t. y. maždaug 6,7 % ES BVP ir 5,1 % visų bankų paskolų, kurios labai skiriasi ES viduje ir gali svyruoti nuo 1 iki 46 % ir yra labai nevienodai pasiskirsčiusios pagal ekonomikos sektorius. Todėl RK remia 2017 m. liepos 11 d. Tarybos patvirtintą veiksmų planą, kuriuo siekiama spręsti neveiksnių paskolų bankų sektoriuje problemą įgyvendinant keletą iniciatyvų bankų priežiūros srityje, reformuoti nemokumo ir skolų išieškojimo sistemas, sukurti neveiksnių paskolų antrinę rinką ir restruktūrizuoti bankų sektorių;

22. abejoja dėl pasiūlymo sukurti vertybiniais popieriais užtikrintus finansinius produktus, kuriuos gali išleisti komercinis subjektas arba įstaiga, kurie įsigytų euro zonos valstybės obligacijų portfelį ir išleistų savo šiomis valstybės obligacijomis užtikrintus vertybinių popierius (angl. sovereign bond-backed securities (SBBS)), panašius į JAV iždo ilgalaikes obligacijas. Žinoma, dėl tokių vertybinių popierių galėtų būti nutraukti bankų ir jų atitinkamų valstybių ryšiai ir sumažėti valstybės obligacijų vaidmuo, kartu būtų išvengta skolų pasidalijimo ir neatsakingo elgesio rizikos. Be to, turto pakeitimo vertybiniais popieriais metodas suteiktų bankams galimybę paskirstyti finansinę riziką nereguliuojamiems finansų sektoriaus subjektams. Tačiau dėl tokių valstybės obligacijomis užtikrintų vertybinių popierių galėtų padidėti valstybės obligacijų palūkanų normų skirtumai ekonominių sunkumų metu.

2017 m. lapkričio 30 d., Briuselis Europos regionų komiteto pirmininkas Karl-Heinz LAMBERTZ

(1) 2017 m. gegužės 12 d. priėmęs rezoliuciją dėl Europos Komisijos baltosios knygos dėl Europos ateities „Kokia ES 27 bus 2025 m.? Apmąstymai ir scenarijai“, RK pradėjo konsultacijas dėl svarstymų proceso, o konsultacijų išvadas pateiks parengdamas nuomonę, kuri bus priimta 2018 m. viduryje.

(2) Žr. paskutinės standartinės Eurobarometro apklausos Nr. 87, 34–35 p., 2017 m. pavasaris.

(3) Žr. Eupinions #2016/4: A European Finance Minister with Budget Autonomy? Need for reforms of the Eurozone and their potential, given public opinion in Europe, Bertelsmann Stiftung.

(4) http://ec.europa.eu/www2.consilium.europa.eu/pdf/26310/132525.pdf.

(5) http://www.consilium.europa.eu/lt/policies/emu-report-2015/.

(6) Žr. RK nuomonę dėl Komisijos komunikato „Ekonominės ir pinigų sąjungos socialinio matmens stiprinimas“ (COM(2013) 690), pranešėjas Jean-Louis Destans (FR/PES), priimtą 2014 m. sausio 31 d., ECOS-IV-050. 2017 m. spalio 11 d. arba 12 d. RK taip pat priims Mauro D’Attis (IT/EPP) parengtą nuomonę dėl pasiūlymo dėl tarpinstitucinės deklaracijos dėl Europos socialinių teisių ramsčio ir diskusijoms skirto dokumento dėl socialinio Europos aspekto, SEDEC-VI/027.

(7) Žr. 2017 m. vasario 7 d. nuomonės „Fiskalinis pajėgumas ir automatinės stabilizavimo priemonės ekonominėje ir pinigų sąjungoje“ 35 punktą, pranešėjas Carl Fredrik Graf (SE/EPP).

(8) Žr. 2017 m. vasario 7 d. nuomonės „Fiskalinis pajėgumas ir automatinės stabilizavimo priemonės ekonominėje ir pinigų sąjungoje“ 35 punktą, pranešėjas Carl Fredrik Graf (SE/EPP).

(9) Žr. 2017 m. vasario 8 d. nuomonės „Investicijų spragų užpildymas. Kaip atremti iššūkius“ 52 ir 54 punktus, pranešėjas Markku Markkula (FI/EPP).

(10) Neveiksnios paskolos yra banko paskolos, kurias vėluojama grąžinti arba kurios tikriausiai nebus grąžintos, jei nebus parduotas užstatytas turtas. Nuolat dideli neveiksnių paskolų lygiai kelia problemą, nes nukenčia bankų pelningumas dėl administracinių išlaidų ir aukštesnių bankų finansavimo išlaidų. Atidėjinių poreikiai mažina bankų kapitalo bazę ir dėl šių paskolų kyla rizika daug neveiksnių paskolų turinčių bankų gyvybingumui.