KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI dėl Direktyvos 2007/38/EB dėl Bendrijoje įregistruotose sunkiasvorėse krovininėse transporto priemonėse įrengtų veidrodėlių modifikavimo įgyvendinimo /* COM/2012/0258 final */





KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI dėl Direktyvos 2007/38/EB dėl Bendrijoje įregistruotose sunkiasvorėse krovininėse transporto priemonėse įrengtų veidrodėlių modifikavimo įgyvendinimo TURINYS 1........... Įžanga............................................................................................................................ 4 2........... Neapžvelgiama zona kaip kelių eismo įvykių veiksnys...................................................... 4 3........... Su matymo lauku susiję ES teisės aktai............................................................................ 5 3.1........ 2003 m. direktyva dėl tipo patvirtinimo............................................................................ 5 3.2........ Modifikavimo direktyva.................................................................................................. 6 4........... Modifikavimo direktyvos perkėlimas į nacionalinę teisę.................................................... 7 5........... Modifikavimo direktyvos įgyvendinimas........................................................................... 8 6........... Neapžvelgiamos zonos veidrodžių modifikavimo poveikis................................................ 9 6.1........ Neapžvelgiamos zonos veidrodžių naudojimo rezultatų vertinimo metodika....................... 9 6.2........ Tyrimo išvados............................................................................................................. 10 6.3........ Kaip gerinti situaciją?.................................................................................................... 11 6.3.1..... Transporto priemonių tobulinimo priemonė.................................................................... 11 6.3.2..... Eismo dalyviams skirtos priemonės................................................................................ 12 6.3.3..... Infrastruktūros tobulinimo priemonė............................................................................... 12 7........... Tolesnė veikla............................................................................................................... 12 8........... Išvados........................................................................................................................ 13 9........... Priedas......................................................................................................................... 15 1. Įžanga Daug eismo įvykių sukelia sunkiasvorių krovininių transporto priemonių vairuotojai, nepastebėję labai arti jų transporto priemonių esančių kitų eismo dalyvių. Šie eismo įvykiai būna dažnai susiję su krypties keitimu sankryžose, sandūrose ar žieduose, kai vairuotojai nepastebi kitų eismo dalyvių, esančių neapžvelgiamoje zonoje. Neapžvelgiama zona – zona aplink transporto priemonę, kurios negali apžvelgti vairuotojas, žiūrėdamas tiesiai pro langą, arba netiesiogiai per veidrodžius arba kitus įrenginius. Saugos keliuose atžvilgiu ypač svarbi neapžvelgiama zona aplink sunkiasvores krovinines transporto priemones, t. y. daugiau kaip 3,5 t didžiausios masės[1] transporto priemones, kurios suprojektuotos vežti krovinius. Neapžvelgiama zona yra svarbus veiksnys, kai į eismo įvykius patenka sunkiasvorės krovininės transporto priemonės ir pažeidžiami eismo dalyviai, tokie kaip motociklininkai, dviratininkai ir pėstieji. Patobulinus technologijas ir geriau supratus avarijų priežastis, buvo priimti ES teisės aktai, kuriais neapžvelgiamų zonų skaičių ir dydį siekiama sumažinti naudojant tinkamus įrenginius ir taip sumažinti nelaimingų atsitikimų ir juose žūstančių žmonių skaičių. Pagal Direktyvą 2003/97/EB[2] reikalaujama, kad visose naujose transporto priemonėse, kurias Europos Sąjungoje leidžiama eksploatuoti nuo 2007 m. sausio 27 d., būtų įrengti neapžvelgiamos zonos veidrodžiai. Remdamasi 2004 m. atliktu tyrimu[3], Komisija nusprendė, kad būtų ekonomiškai naudinga pagal naujų transporto priemonių veidrodžių reikalavimus modifikuoti ir esamų sunkiasvorių krovininių transporto priemonių veidrodžius. Komisijos pasiūlymą Europos Parlamentas ir Taryba priėmė kaip Direktyvą 2007/38/EB[4] dėl sunkiasvorėse krovininėse transporto priemonėse įrengtų veidrodėlių modifikavimo (toliau šioje ataskaitoje – Modifikavimo direktyva). Ši ataskaita parengta pagal Modifikavimo direktyvos 5 straipsnį, kuriuo reikalaujama, kad Komisija: · pateiktų direktyvos įgyvendinimo ataskaitą, · apsvarstytų, ar būtina peržiūrėti galiojančius teisės aktus. 2. Neapžvelgiama zona kaip kelių eismo įvykių veiksnys Eismo įvykių tyrimo duomenimis[5], dėl neapžvelgiamos zonos padidėja eismo įvykių rizika, ypač tokių eismo įvykių, į kuriuos patenka sunkiasvorės krovininės transporto priemonės ir mažieji eismo dalyviai, tokie kaip motociklininkai, mopedų vairuotojai, dviratininkai arba pėstieji, o įrenginiai, kuriais padidinamas matymo laukas ir sumažinama arba panaikinama neapžvelgiama zona gali būti veiksmingi siekiant išvengti daugelio tokių eismo įvykių. Tai ypač svarbu, kai sunkiasvore krovinine transporto priemone manevruojama sudėtingai, pavyzdžiui, kai tokia transporto priemonė suka į dešinę (arba į kairę tose valstybėse, kuriose eismas vyksta kairiąja kelio puse), o motociklas, mopedas arba dviratis yra arti tos transporto priemonės keleivio pusėje. Toks manevras gali būti pavojingas (tiesa, mažiau) ir pėstiesiems. Kiti sudėtingi sunkiasvorės krovininės transporto priemonės manevrai yra susiję su persirikiavimu iš vienos eismo juostos į kitą, kai prie tokios transporto priemonės yra motociklas, mopedas arba dviratis, arba su pajudėjimu iš vietos, kai pažeidžiamas eismo dalyvis, ypač pėstysis, yra prieš sunkiasvorę krovininę transporto priemonę. Eismo įvykiai, į kuriuos patenka sunkiasvorės krovininės transporto priemonės ir dviratininkai, dažniausiai įvyksta miestuose, o motociklininkai į panašius įvykius patenka dažniausiai užmiestyje. Dėl didelės eismo schemų Europos Sąjungoje įvairovės sunku nustatyti, koks eismo įvykių ar juose žuvusių žmonių skaičius yra susijęs su neapžvelgiama zona. Be to, eismo įvykių duomenų bazėse paprastai nėra duomenų, pagal kuriuos būtų galima nustatyti eismo įvykio ir neapžvelgiamos zonos priežastinį ryšį. Todėl eismo įvykių, kuriuose sunkiasvorės krovininės transporto priemonės neapžvelgiama zona buvo lemiamas veiksnys, skaičių galima įvertinti tik atlikus visapusišką tyrimą. Minėtoje sąnaudų ir naudos analizėje padaryta prielaida, kad 56 proc. eismo įvykių, į kuriuos pateko dviratininkas arba motociklininkas / mopedo vairuotojas, sunkiasvorė krovininė transporto priemonė suko į dešinę (arba į kairę tose valstybėse, kuriose eismas vyksta kairiąja kelio puse). Taip pat padaryta prielaida, kad būtų galima išvengti 40 proc. tokių eismo įvykių, jei sunkiasvorėje krovininėje transporto priemonėje būtų įrengti platesnio matymo lauko veidrodžiai. Remdamasi šiais duomenimis, 2007 m. Komisija apytiksliai apskaičiavo, kad dėl neapžvelgiamos zonos kiekvienais metais žūsta apie 400 žmonių[6]. 3. Su matymo lauku susiję ES teisės aktai Pirmieji ES teisės aktai, kuriais reglamentuojamas netiesioginio matymo sistemų tipų patvirtinimas, priimti 1971 m. Pirmas toks teisės aktas – Direktyva 71/127/EEB[7] dėl motorinių transporto priemonių galinio vaizdo veidrodžių. Ši direktyva iš dalies pakeista paskesnėmis direktyvomis, kuriomis įrašyti pažangesnės konstrukcijos veidrodžiai ir reikalaujama tokius veidrodžius įrengti įvairesnėse transporto priemonėse. 3.1. 2003 m. direktyva dėl tipo patvirtinimo Reikšmingas pagrindinių teisės aktų pakeitimas padarytas Direktyva 2003/97/EB. Ja panaikinta Direktyva 71/127/EEB ir nustatyti bendri privalomieji veidrodžių reikalavimai, taip pat pirmą kartą numatyta leisti naudoti kitokias netiesioginio matymo sistemas. Remiantis šia direktyva, veidrodžiai pagal matymo lauką suskirstyti į šešias kategorijas. Kai kurie iš jų vadinami neapžvelgiamos zonos veidrodžiais, nes jie suprojektuoti siekiant sumažinti arba panaikinti neapžvelgiamą zoną. Trumpas šių veidrodžių apibūdinimas: (a) plataus kampo išorės veidrodžiai, vad. IV klasės veidrodžiai. Šiuose veidrodžiuose matoma abiejose transporto priemonės pusėse esanti zona, kuri prasideda arčiau vairuotojo vietos ir yra gerokai platesnė už šoninę zoną, matomą įprastame (II klasės) galinio vaizdo veidrodyje; (b) artimo vaizdo išorės veidrodžiai, vad. V klasės veidrodžiai. Šiuose veidrodžiuose matoma zona prie pat transporto priemonės kabinos iš keleivio pusės; (c) priekiniai veidrodžiai, vad. VI klasės veidrodžiai. Šiuose veidrodžiuose matoma prieš transporto priemonę esanti zona, kurios neįmanoma apžvelgti iš vairuotojo vietos. 2003 m. direktyva nustačius naujus reikalavimus IV (plataus kampo) ir V (artimo vaizdo) klasių veidrodžiams, gerokai padidėjo, palyginti su ankstesne direktyva, vairuotojo matymo laukas. IV klasės veidrodžiuose matoma žemės lygio zona padidėjo 43 proc., o V klasės veidrodžiuose matoma daugiau nei dvigubai didesnė zona. Pirmą kartą į ES teisės aktus įrašyti VI klasės veidrodžiai. Šios ataskaitos priedo 2 paveiksle apibendrinta, kaip pagal Direktyvos 2003/97/EB reikalavimus pasikeitė matymo laukas IV klasės (keleivio pusėje) ir V klasės veidrodžiuose. Pagal tą direktyvą visose naujose sunkiasvorėse krovininėse transporto priemonėse, kurių masė didesnė kaip 7,5 t, IV, V ir VI klasių veidrodžiai turėjo būti įrengti iki 2007 m. sausio 26 d. Sunkiasvorėse krovininėse transporto priemonėse, kurių masė mažesnė kaip 7,5 t, turėjo būti įrengti IV ir V klasių veidrodžiai, tačiau padaryta reikalavimo įrengti VI klasės veidrodžius išimtis. Bendrosios saugos reglamentu[8] Direktyva 2003/97/EB panaikinama nuo 2014 m. lapkričio 1 d. ir pakeičiama Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos priimtu Reglamentu Nr. 46. Direktyvos 2003/97/EB reikalavimai dėl veidrodžių nekeičiami, tačiau šie reikalavimai pradedami taikyti transporto priemonėms, užregistruotoms už ES ribų. 3.2. Modifikavimo direktyva Komisija manė, kad, atsižvelgiant į poreikį visiškai atnaujinti sunkiasvorių krovininių transporto priemonių parką, praeis daug laiko (bent 16 metų), kol Europoje bus užtikrinta sunkiasvorių krovininių transporto priemonių atitiktis Direktyvos 2003/97/EB reikalavimams. Komisija taip pat darė prielaidą, kad dėl sunkiasvorių krovininių transporto priemonių neapžvelgiamos zonos kiekvienais metais žūsta apie 400 žmonių. Todėl ji pasiūlė ekonomiškai naudingą priemonę – privalomai modernizuoti esamų transporto priemonių neapžvelgiamos zonos veidrodžius. Komisijos pasiūlymas priimtas kaip Modifikavimo direktyva (Direktyva 2007/38/EB). Modifikavimo direktyva taikoma kroviniams vežti suprojektuotoms transporto priemonėms, kurių didžiausia masė 3,5–12 t (N2 kategorija), ir nuo 2000 m. sausio 1 d. užregistruotoms transporto priemonėms, kurių didžiausia masė 12 t (N3 kategorija). Pagal direktyvos 3 straipsnį IV ir V klasių veidrodžiai šiose transporto priemonėse turėjo būti įrengti iki 2009 m. kovo 31 d. Modifikavimo direktyvos 2 straipsnio 2 dalyje padaryta išimtis mažiau kaip 7,5 t sveriančioms transporto priemonėms, kuriose V klasės veidrodžių įrengti neįmanoma. Taip pat padaryta išimtis toms sunkiasvorėms krovininėms transporto priemonėms, kurioms nacionalinės taisyklės taikytos anksčiau nei direktyva perkelta į nacionalinę teisę. Speciali nuostata įrašyta dėl tų transporto priemonių, kuriose įrengtų veidrodžių matymo laukas yra nedaug mažesnis už lauką, privalomą pagal direktyvą. Jei buvo neįmanoma veidrodžių įrengti pagal naujus reikalavimus, direktyvos 3 straipsnio 3 dalyje leista taikyti alternatyvius techninius sprendimus, įskaitant papildomus veidrodžius arba kitas priemones, pavyzdžiui, monitorių ir kamerų sistemas. Valstybės narės, kuriose taikytos tokios alternatyvos, Komisijai turėjo atsiųsti savo priimtinų techninių sprendimų sąrašus. 4. Modifikavimo direktyvos perkėlimas į nacionalinę teisę Direktyvos perkėlimo į nacionalinę taisę terminas – 2008 m. rugpjūčio 6 d., o neapžvelgiamos zonos veidrodžius transporto priemonėse, kurioms taikomi šie reikalavimai, leista įrengti iki 2009 m. kovo 31 d. Komisija ėmėsi teisinių priemonių (pažeidimų nagrinėjimo) prieš valstybes nares, tinkamai nepranešusias apie direktyvos perkėlimą į nacionalinę teisę. Direktyva į nacionalinę teisę visiškai perkelta 2009 m. birželio mėn. Perkėlimo į nacionalinę teisę datos pateiktos 1 lentelėje. Apskritai direktyva į nacionalinę teisę perkelta be trikdžių ir, išskyrus tam tikrus atvejus, laiku. Vienoje valstybėje narėje (Danijoje) direktyva į nacionalinę teisę perkelta gerokai prieš terminą, nes atitinkamos nacionalinės taisyklės buvo nustatytos pirmiau nei priimta direktyva. 1 lentelė. Datos, kada valstybės narės Direktyvą 2007/38/EB perkėlė į nacionalinę teisę Belgija || 2008 2 21 || Liuksemburgas || 2009 5 28 Bulgarija || 2008 11 14 || Vengrija || 2008 8 14 Čekija || 2008 10 27 || Malta || 2007 12 14 Danija || 2004 10 1 || Nyderlandai || 2008 8 28 Vokietija || 2007 9 29 || Austrija || 2007 10 11 Estija || 2007 12 18 || Lenkija || 2009 6 12 Airija || 2008 8 8 || Portugalija || 2008 11 17 Graikija || 2008 8 25 || Rumunija || 2008 8 15 Ispanija || 2008 6 11 || Slovėnija || 2007 12 17 Prancūzija || 2008 4 30 || Slovakija || 2008 4 1 Italija || 2008 3 31 || Suomija || 2007 12 17 Kipras || 2009 5 22 || Švedija || 2008 6 2 Latvija || 2008 10 29 || Jungtinė Karalystė || 2009 3 31 Lietuva || 2008 7 26 || || 5. Modifikavimo direktyvos įgyvendinimas Komisija valstybių narių paprašė, kad apie Modifikavimo direktyvos įgyvendinimą jos praneštų atsakiusios į anketos klausimus. Į šį prašymą atsiliepė tik trylika valstybių narių[9]. Iki perkėlimo į nacionalinę teisę termino nacionalinės taisyklės, pagal kurias reikalauta transporto priemonėse, kurioms taikoma direktyva, įrengti veidrodžius, kuriais padidinamas matymo laukas, buvo priimtos Nyderlanduose ir Danijoje. Šios taisyklės taikytos iki 2000 m. sausio 1 d. užregistruotoms arba sunkesnėms nei 7,5 t N2 kategorijos transporto priemonėms. Tik penkios valstybės narės pranešė, kad leido taikyti Direktyvos 3 straipsnio 3 dalyje numatytus alternatyvius techninius sprendimus. Apie priimtą alternatyvų techninį sprendimą pagal 3 straipsnio 4 dalį Komisijai pranešė Nyderlandai. Laikydamasi direktyvos, šią informaciją Komisija paskelbė kelių saugos svetainėje[10]. Pagal Transporto priemonių tinkamumo naudoti direktyvą[11] įsteigtas Techninio derinimo komitetas 2007 m. gruodžio 18 d. aptarė, kaip įgyvendinamos konkrečios Modifikavimo direktyvos 4 straipsnio 2 dalies nuostatos. Komitetas padarė išvadą, kad Transporto priemonių tinkamumo naudoti direktyvos keisti nereikia, nes ja nustatyta kiekvienais metais atlikti transporto priemonių, kurioms taikoma Modifikavimo direktyva, apžiūrą, o galinio vaizdo veidrodžiai ir jų matymo laukas tikrinami privalomai. Valstybėms narėms buvo leista pačioms priimti savo techninės apžiūros procedūrų taisykles. Komisija pateikė kelias rekomendacijas, kaip atlikti šiuos patikrinimus. Iš atsakymų į anketos klausimus aiškėja, kad Modifikavimo direktyvai įgyvendinti didelių kliūčių nebuvo. Tačiau dauguma valstybių narių neturėjo išsamios informacijos, kiek transporto priemonių po techninės apžiūros pripažinta netinkamomis, nes neatitiko modifikavimo reikalavimų. Techninių apžiūrų duomenys rodo, ar transporto priemonės veidrodžiai buvo su trūkumais, tačiau tuose duomenyse tiksliai nenurodyta, ar veidrodžiai neatitiko Modifikavimo direktyvos, ar turėjo kitokių defektų. 6. Neapžvelgiamos zonos veidrodžių modifikavimo poveikis Pagal Modifikavimo direktyvos 5 straipsnį 2011 m. Komisija atliko eismo įvykių, susijusių su neapžvelgiama zona, tyrimą. Šio tyrimo tikslas – atnaujinti 2004 m. sąnaudų ir naudos analizę ir palyginti situaciją prieš direktyvos įgyvendinimą ir po jo. Tyrime, be kitų dalykų, apžvelgta, kaip valstybės narės įgyvendino direktyvą (paaiškinta 4 ir 5 skirsniuose), ir įvertintas neapžvelgiamos zonos veidrodžių modifikavimo veiksmingumas pagal tai, kiek sumažėjo tokiuose eismo įvykiuose žuvusių žmonių skaičius. 6.1. Neapžvelgiamos zonos veidrodžių naudojimo rezultatų vertinimo metodika Tyrimui atlikti naudota metodika tokia pati kaip 2004 m. sąnaudų ir naudos analizės. Iš esmės apskaičiuota tikėtina žūstančių žmonių skaičiaus tendencija, jei neapžvelgiamos zonos veidrodžiai būtų ir jei nebūtų modifikuojami. 2011 m. tyrime šie skaičiavimai atnaujinti, o rezultatas palygintas su faktiniu žuvusių žmonių skaičiumi, gautu iš oficialios duomenų bazėje CARE užregistruotos statistikos. Trumpas metodikos apibūdinimas: (1) skaičiuojant, kiek žmonių žūtų, jei neapžvelgiamos zonos veidrodžiai nebūtų įrengti, daryta prielaida, kad: (a) visas žūstančių žmonių skaičius būtų toliau mažėjęs tokiu pačiu tempu, koks stebėtas ankstesniais metais, (b) eismo įvykiuose, į kuriuos patenka sunkiasvorės krovininės transporto priemonės ir pažeidžiami eismo dalyviai, žūstančių žmonių skaičiaus ir viso eismo įvykiuose žūstančių žmonių skaičiaus santykis liktų toks pats; (2) skaičiuojant, kiek žmonių žūtų, jei neapžvelgiamos zonos veidrodžiai būtų modifikuoti: (a) atsižvelgta tik į tokius eismo įvykius, į kuriuos pateko motociklai, mopedai ir dviračiai, ir tik į tokius eismo įvykius, kai sunkiasvorė krovininė transporto priemonė suko į dešinę (arba į kairę tose valstybėse, kuriose eismas vyksta kairiąja kelio puse), (b) daryta prielaida, kad eismo įvykių, į kuriuos pateko į dešinę (arba į kairę tose valstybėse, kuriose eismas vyksta kairiąja kelio puse) sukusi sunkiasvorė krovininė transporto priemonė ir dviratis, mopedas arba motociklas ir kuriuose žuvo žmonės, dalis – 56 proc., (c) daryta prielaida, kad 40 proc. šių žmonių galėjo nežūti, jei būtų įrengti nauji neapžvelgiamos zonos veidrodžiai, (d) daryta prielaida, kad žūstančių žmonių skaičiaus sumažėjimas įrengus naujus neapžvelgiamos zonos veidrodžius yra proporcingas sunkiasvorių krovininių transporto priemonių, kurių veidrodžiai turi būti modifikuoti, skaičiui. Šis skaičiavimas atnaujintas pagal faktinius eismo įvykių duomenis iki 2005 m., o rezultatas palygintas su faktiniais skaičiais. 6.2. Tyrimo išvados Apskaičiuota, kad 2009 m. buvo apie 3,7 mln. transporto priemonių, kurių veidrodžius reikėjo modifikuoti pagal direktyvos reikalavimus. Po direktyvos priėmimo atnaujinant skaičiavimą paaiškėjo, kad, taikant Modifikavimo direktyvą, visas eismo įvykiuose, į kuriuos patenka sunkiasvorės krovininės transporto priemonės ir pažeidžiami eismo dalyviai, žūstančių žmonių skaičius 2005–2009 m. būtų turėjęs sumažėti 21,5 proc. Iš tiesų faktinis tokio tipo eismo įvykiuose žūstančių žmonių skaičius per šį laikotarpį sumažėjo 27,5 proc. Eismo įvykiuose, į kuriuos pateko sunkiasvorės krovininės transporto priemonės ir pažeidžiami eismo dalyviai, faktinio žūstančių žmonių skaičiaus tendencija parodyta 1 priede. Iš palyginimo aiškėja, kad modifikavimas buvo veiksmingas. 1 paveiksle parodyta, kad faktiškai užregistruotas visas žūstančių pažeidžiamų eismo dalyvių skaičius sumažėjo labiau, nei tikėtasi atsižvelgiant į Modifikavimo direktyvos taikymo poveikį. Tačiau lieka neaišku, kiek šią teigiamą tendenciją nulėmė Modifikavimo direktyva. Pavyzdžiui, žūstančių dviratininkų skaičius gerokai sumažėjo 2006 m., pirmiau nei įgyvendinta Modifikavimo direktyva. 1 pav. Reikia atkreipti dėmesį ir į tai, kad duomenų yra tik apie labai trumpą laikotarpį po Modifikavimo direktyvos įgyvendinimo. Direktyvos reikalavimų neatitinkančios transporto priemonės neatitinkančiomis techninės apžiūros reikalavimų pripažįstamos nuo 2009 m. kovo 31 d. Tačiau, kai buvo atliekamas įgyvendinimo tyrimas, duomenų bazėje CARE naujausi buvo 2009 m. pabaigos duomenys. Todėl tikėtina, kad visas direktyvos poveikis nepaaiškės, kol nebus ilgesnio laikotarpio duomenų sekos. Duomenų bazėje CARE saugoma informacija apie eismo įvykių aplinkybes, bet ne apie veiksnius. Todėl neįmanoma tiksliai atskirti tų eismo įvykių, kurių veiksnys galėjo būti neapžvelgiama zona. Ši aplinkybė taip pat trukdė atlikti pirminį 2004 m. tyrimą, koks esamų transporto priemonių neapžvelgiamos zonos veidrodžių modifikavimo rentabilumas. Siekiant pašalinti šį trukdį, eismo įvykių, susijusių su neapžvelgiama zona, dalis ir duomenys apie veidrodžių veiksmingumą tokiems įvykiams išvengti paimti iš visapusiškų mokslinių tyrimų, kuriuos atliko kai kurios valstybės narės, kaip paaiškinta pirmiau. Apibendrinant pasakytina, kad eismo įvykiuose, į kuriuos pateko sunkiasvorės krovininės transporto priemonės ir pažeidžiami eismo dalyviai, žūstančių žmonių skaičiaus kreivė yra mažėjanti, tačiau neaišku, kiek pažangos nulėmė Modifikavimo direktyva, arba tai, ar galima gauti dar geresnių rezultatų, jei būtų nustatyti papildomi techniniai reikalavimai. 6.3. Kaip gerinti situaciją? Nors eismo įvykių, į kuriuos patenka sunkiasvorės krovininės transporto priemonės ir pažeidžiami eismo dalyviai ir kuriuose žūsta žmonės, skaičius mažėja, dar yra tobulinimo galimybių. Tačiau nėra vieno arba paprasto sprendimo, kurį pritaikius gerokai sumažėtų eismo įvykių ir juose žūstančių žmonių. Reikėtų imtis ir transporto priemonių tobulinimo, ir eismo dalyvių elgesio gerinimo priemonių. 6.3.1. Transporto priemonių tobulinimo priemonė Apie transporto priemones pasakytina, kad techniniai patobulinimai galėtų padėti dar sumažinti eismo įvykių, susijusių su neapžvelgiama zona, skaičių. Tokius patobulinimus galima suskirstyti į dvi kategorijas. (1) Neapžvelgiamos zonos mažinimas arba panaikinimas Paprasčiausias sprendimas – įrengti papildomus veidrodžius arba Frenelio lęšius. Per pastarąjį sunkiasvorės krovininės transporto priemonės vairuotojas gali matyti prie pat transporto priemonės vairuotojo pusėje esantį pažeidžiamą eismo dalyvį. Monitoriaus ir kameros sistemos galėtų papildyti tam tikrus veidrodžius arba būti naudojamos vietoje jų. Šios sistemos vairuotojo kabinoje įrengtame monitoriuje rodo vieną arba kelis transporto priemonės šonų vaizdus. Vairuotojo tiesiogiai (t. y. be techninių priemonių) matoma zona galėtų būti geriau apžvelgiama, jei būtų geriau suprojektuoti kabinos langai ir vairuotojo vieta. Apžvalgos reikalavimus reikia tinkamai priderinti prie kitų apribojimų. (2) Vairuotojo įspėjimas apie tikėtiną pavojų Sunkiasvorėse krovininėse transporto priemonėse galėtų būti įmontuoti įrenginiai, kuriais vairuotojas būtų įspėtas apie pažeidžiamų eismo dalyvių buvimą. Pavyzdžiui, ultragarsiniais jutikliais aptinkami šalia transporto priemonės esantys pažeidžiami eismo dalyviai ir vairuotojas įspėjamas girdimaisiais arba regimaisiais signalais. Šios sistemos taip pat galėtų pažeidžiamus eismo dalyvius įspėti apie tikėtinai pavojingą sunkiasvorės krovininės transporto priemonės manevrą. Tokių techninių priemonių rentabilumas visapusiškai dar neišnagrinėtas, o pagal turimus tyrimus daryti galutinių išvadų negalima. Visų pirma neaišku, ar nauda didėtų proporcingai įrengtų techninių priemonių skaičiui. Visos šios priemonės, išskyrus geresnius langus, reiškia, kad vairuotojui teks papildomas darbo krūvis, kuris gali neigiamai paveikti vairuotojo sugebėjimą tomis priemonėmis naudotis veiksmingai. Būtina prisiminti, kad įspėjimo sistemos neatleidžia vairuotojo nuo pareigos naudotis visomis turimomis priemonėmis, įskaitant veidrodžius, kad pastebėtų pažeidžiamus eismo dalyvius. 6.3.2. Eismo dalyviams skirtos priemonės Yra galimybių gerinti ir sunkiasvorių krovininių transporto priemonių vairuotojų, ir pažeidžiamų eismo dalyvių elgesį. Vykdant profesinį ir vairavimo, ypač sunkiasvorių krovininių transporto priemonių vairuotojų, mokymą, turėtų būti labiau pabrėžiamas neapžvelgiamos zonos pavojus ir mokoma būtinų įgūdžių, kaip su ja elgtis. Pažeidžiami eismo dalyviai taip pat turi žinoti, kad dėl neapžvelgiamos zonos jie ne visada matomi sunkiasvorių krovininių transporto priemonių vairuotojams. Tai ypač svarbu dviratininkams. Mokymo programos ir tikslinės informavimo kampanijos yra veiksmingi būdai pažeidžiamų eismo dalyvių klausimams spręsti. 6.3.3. Infrastruktūros tobulinimo priemonė Sankryžose gali būti sumontuoti pakelės veidrodžiai ir kiti lauko įrenginiai, kad vairuotojams būtų lengviau pastebėti pažeidžiamus eismo dalyvius. Eismo valdymo priemonės, pavyzdžiui, eismo skirstymas arba greičio apribojimas, taip pat galėtų padėti sumažinti su neapžvelgiama zona susijusių eismo įvykių skaičių, ypač tokių įvykių, į kuriuos miestuose patenka dviratininkai ir pėstieji. 7. Tolesnė veikla Atitinkami Komisijos departamentai toliau stebės eismo įvykių duomenis, kad nustatytų, ar eismo įvykių, į kuriuos patenka sunkiasvorės krovininės transporto priemonės ir pažeidžiami eismo dalyviai, mažėja taip, kaip iki 2009 m. Eismo įvykius reikia geriau išnagrinėti, kad būtų atnaujintos mūsų žinios apie tai, kiek neapžvelgiama zona lemia sunkiasvorių krovininių transporto priemonių ir pažeidžiamų eismo dalyvių susidūrimus, kuriuose žūsta žmonės. Be to, būtina geriau įvertinti neapžvelgiamos zonos įtaką sužeidimams eismo įvykiuose. Europos Sąjungos strategijoje, kurios tikslas – išvengti sužeidimų kelių eismo įvykiuose, bus numatytos priemonės, kuriomis užtikrinamas tinkamas eismo įvykių, susijusių su neapžvelgiama zona, ataskaitų pateikimas. Turima arba kuriama technologija galėtų padėti labiau sumažinti eismo įvykių, į kuriuos patenka pažeidžiami eismo dalyviai ir sunkiasvorės krovininės transporto priemonės, skaičių. Prie tokių technologijų priskiriamos kameros ir stebėjimo įrenginiai, taip pat aptikimo ir įspėjimo sistemos. Komisija mano, kad reikia atlikti daugiau tyrimų siekiant įvertinti jų galimybes ir rentabilumą. Šių technologijų kūrimo etapas tik pradinis, be to, turime vengti „užversti“ sunkiasvorių krovininių transporto priemonių vairuotojus papildomais įrenginiais, kurie gali blaškyti jų dėmesį. Kaip pagerinti sunkiasvorių krovininių transporto priemonių vairuotojų matymo lauką, tariamasi Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijoje. Visų pirma, Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisija rengia techninius reikalavimus, pagal kuriuos būtų tvirtinami monitorių ir kamerų sistemų tipai. Kai šie reikalavimai bus nustatyti, Europos Sąjungoje užregistruotose sunkiasvorėse krovininėse transporto priemonėse bus galima naudoti tik patvirtinto tipo sistemas[12]. Viena iš aptariamų galimybių, kaip ateityje padidinti matymo lauką, yra veidrodžius pakeisti monitorių ir kamerų sistemomis. Galiojančius ES teisės aktus persvarstyti derės tik gavus daugiau įrodymų, kuriais būtų pagrįstas privalomas papildomų įrenginių įmontavimas transporto priemonėse. Tuo tarpu yra įvairių kitų būdų išvengti eismo įvykių, susijusių su neapžvelgiama zona; vietoj papildomos techninės įrangos įmontavimo transporto priemonėse turėtų būti tobulinama kelių infrastruktūra ir gerinamas eismo dalyvių elgesys. Įgyvendinant CARS 21[13], Komisija su valstybėmis narėmis ir suinteresuotosiomis šalimis aptars, kokių dar priemonių imtis neapžvelgiamos zonos problemai spręsti. Komisija pradėjo viešas konsultacijas dėl Sunkiasvorių krovininių transporto priemonių masės ir matmenų direktyvos dalinio pakeitimo, kuriuo siekiama, be kitų dalykų, jų konstrukciją tobulinti atsižvelgiant į saugą keliuose. Persvarstant direktyvą bus galimybė apsvarstyti, kaip padidinti vairuotojui tiesiogiai matomą zoną (paaiškinta pirmiau). Komisijos suteikta dotacija padedama finansuoti geresnio dviratininkų informavimo projektą Bike Pal[14], kurį vykdant jiems aiškinama, koks sunkiasvorės krovininės transporto priemonės vairuotojo matymo laukas. Komisija taip pat padeda finansuoti projektą Safecycle[15], kurį įgyvendinant bus nustatomos informacinės ir ryšių technologijos, kuriomis galima padidinti dviratininkų saugą. 8. Išvados Neapžvelgiamos zonos veidrodžių modifikavimo direktyvą ES valstybės narės įgyvendino sėkmingai. Reikšmingų techninių kliūčių nebuvo, nors kai kurios valstybės pavėlavo perkelti direktyvą į savo nacionalinius teisės aktus. Nuo 2001 iki 2009 m. pabaigos gerokai sumažėjo pažeidžiamų eismo dalyvių, kurie žūsta susidūrę su sunkiasvore krovinine transporto priemone. Iš Komisijos tarnybų atlikto tyrimo aiškėja, kad neapžvelgiamos zonos veidrodžiai buvo svarbūs šiai tendencijai; visų pirma tai pasakytina apie dviratininkus – tyrimo duomenimis, dviratininkai yra ypač menkai apsaugoti nuo eismo įvykių, susijusių su neapžvelgiama zona. Tačiau remiantis turimais duomenimis neįmanoma nustatyti sunkiasvorių krovininių transporto priemonių eismo įvykių, kurių veiksnys buvo neapžvelgiama zona, dalies. Šią dalį galima tik apytiksliai apskaičiuoti pagal visapusiškus tyrimus, nors jų aprėptis ribota ir jie grindžiami duomenimis, surinktais pirmiau nei įgyvendinta Modifikavimo direktyva. Todėl neįmanoma atskirti esamų transporto priemonių neapžvelgiamos zonos veidrodžių modifikavimo poveikio nuo tokių veidrodžių įrengimo naujose transporto priemonėse poveikio. Be to, neapžvelgiamos zonos veidrodžių poveikio neįmanoma atskirti nuo bendros eismo įvykių, kuriuose žūsta žmonės, skaičiaus mažėjimo tendencijos. Nors sumažėjęs eismo įvykiuose žūstančių pažeidžiamų eismo dalyvių skaičius yra labai teigiamas dalykas, kiekvienais metais eismo įvykiuose, susijusiuose su sunkiasvorėmis krovininėmis transporto priemonėmis, žūsta daugiau kaip 1 200 žmonių. Būtina pasistengti išvengti šių eismo įvykių, o Komisija yra pasiryžusi šio klausimo sprendimą laikyti vienu iš savo 2011–2020 m. prioritetų[16]. Komisija atidžiai stebės, kaip keičiasi technologijos, kurias pritaikius galima išvengti su neapžvelgiama zona susijusių eismo įvykių ir kurios ateityje, įsitikinus jų rentabilumu, galėtų būti diegiamos naujose transporto priemonėse. Komisija toliau skatins geresnį sunkiasvorių krovininių transporto priemonių vairuotojų ir pažeidžiamų eismo dalyvių mokymą ir informavimą, taip pat kitas infrastruktūros tobulinimo priemones, kad ja galėtų saugiai dalytis pažeidžiami eismo dalyviai ir sunkiasvorės krovininės transporto priemonės. 9. Priedas 2 lentelė. Eismo įvykiuose, į kuriuos pateko sunkiasvorės krovininės transporto priemonės ir pažeidžiami eismo dalyviai, žuvusių žmonių skaičiaus tendencija 19-oje valstybių narių * Metai || Pažeidžiamo eismo dalyvio tipas || Motociklininkas || Mopedo vairuotojas || Dviratininkas || Pėstysis || Iš viso || 2001 m. || 318 || 170 || 427 || 972 || 1 887 || 2002 m. || 308 || 148 || 424 || 961 || 1 841 || 2003 m. || 315 || 150 || 395 || 918 || 1 778 || 2004 m. || 298 || 140 || 410 || 913 || 1 761 || 2005 m. || 298 || 135 || 401 || 835 || 1 669 || 2006 m. || 308 || 130 || 337 || 773 || 1 548 || 2007 m. || 289 || 102 || 353 || 837 || 1 581 || 2008 m. || 301 || 110 || 288 || 738 || 1 437 || 2009 m. || 249 || 83 || 250 || 628 || 1 210 || 19-os valstybių narių duomenys iš duomenų bazės CARE – ES-15 ir CZ, SI, PL ir RO. || 2 pav. 2 pav. legenda || Class IV enlarged area || Didesnė IV klasės veidrodžio zona Class IV original area || Pradinė IV klasės veidrodžio zona Class V enlarged area || Didesnė V klasės veidrodžio zona Class V original area || Pradinė V klasės veidrodžio zona New class VI area || Nauja VI klasės veidrodžio zona [1] Didžiausia techniškai leidžiama pakrautos transporto priemonės masė. [2] 2003 m. lapkričio 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/97/EB dėl valstybių narių teisės aktų, reglamentuojančių netiesioginio matymo įtaisų ir transporto priemonių, kuriose jie įrengti, tipo patvirtinimą, suderinimo, iš dalies keičianti Direktyvą 70/156/EEB ir panaikinanti Direktyvą 71/127/EEB, OL L 25, 2004 1 29, p. 1–45. [3] Neapžvelgiamos zonos veidrodžių įrengimo sąnaudų ir naudos analizė http://ec.europa.eu/transport/road_safety/pdf/projects/mirrors.pdf. [4] 2007 m. liepos 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/38/EB dėl Bendrijoje įregistruotose sunkiasvorėse krovininėse transporto priemonėse įrengtų veidrodėlių modifikavimo, OL L 184, 2007 7 14, p. 25–28. [5] Sunkvežimių avarijų priežasčių tyrimas (ETAC, 2007 m.) http://ec.europa.eu/transport/roadsafety_library/publications/etac_exec_summary.pdf. [6] Komisijos tarnybų darbinis dokumentas pridedamas prie Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl Bendrijoje įregistruotose sunkiasvorėse krovininėse transporto priemonėse įrengtų veidrodėlių modifikavimo. Išsamus poveikio vertinimas. SEC(2006) 1238. [7] 1971 m. kovo 1 d. Tarybos direktyva 71/127/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių galinio vaizdo veidrodžius, suderinimo, OL L 68, 1971 3 22, p. 1–17. [8] 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 661/2009 dėl variklinių transporto priemonių, jų priekabų ir joms skirtų sistemų, sudėtinių dalių bei atskirų techninių mazgų tipo patvirtinimo, atsižvelgiant į jų bendrąją saugą, reikalavimų, OL L 200, 2009 7 31, p. 1–24. [9] Airija, Danija, Ispanija, Italija, Latvija, Lenkija, Liuksemburgas, Nyderlandai, Prancūzija, Rumunija, Slovakija, Suomija, Vokietija. [10] http://ec.europa.eu/transport/road_safety/vehicles/blind_spot_mirrors_en.htm. [11] 1996 m. gruodžio 20 d. Tarybos direktyva 96/96/EB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių ir jų priekabų techninę apžiūrą, suderinimo, OL L 46, 1997 2 17, p. 1–19. [12] Šis įpareigojimas įsigalios 2013 m. liepos 26 d. Vyksta keleto Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos reglamento Nr. 46 (Add. 45/Rev. 4) pakeitimų (03) priėmimas. [13] „Konkurencingos automobilių pramonės reglamentavimo sistema 21-ajame amžiuje“ [14] http://www.etsc.eu/documents/ETSC_BIKE_PAL.pdf [15] http://www.safecycle.eu [16] COM(2010) 389 galutinis. „Kuriama saugi Europos kelių eismo erdvė. 2011–2020 m. kelių eismo saugos politikos kryptys“