EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2017 04 12 COM(2017) 212 final KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI, EUROPOS VADOVŲ TARYBAI IR TARYBAI

Vienuoliktoji perkėlimo Europos Sąjungoje ir perkėlimo į Europos Sąjungą ataskaita











x0009





1Įvadas Vienuoliktoje perkėlimo Europos Sąjungoje ir perkėlimo į Europos Sąjungą ataskaitoje pateikiama naujausia informacija apie padėtį nuo kovo 2 d., kai buvo paskelbta vėliausia ataskaita, įgyvendinant perkėlimo Europos Sąjungoje ir perkėlimo į Europos Sąjungą programas, ir nurodyti likę trūkumai bei dar neatlikti veiksmai, kurių turi būti imtasi, kad būtų įgyvendinti įsipareigojimai pagal abi programas. Nors atvykstančių migrantų skaičius išlieka nedidelis, Graikijoje padėtis ir toliau yra įtempta – jos teritorijoje tebėra per 62 200 migrantų, iš kurių apie 14 000 yra salose, o maždaug 48 200 – žemyninėje Graikijos dalyje. Nuo metų pradžios į Italiją atvyko 24 672 migrantai, t. y. 36 proc. daugiau nei per tą patį 2016 m. laikotarpį. 2017 m. labai sumažėjo atvykstančių Eritrėjos piliečių, kurie sudaro pagrindinę Italijoje esančių asmenų, atitinkančių perkėlimo Europos Sąjungoje kriterijus, grupę; 2016 m. pagal atvykstančių asmenų kilmės šalį Eritrėja buvo antra (11,5 proc. atvykusių asmenų), o 2017 m. kovo mėn. – dešimta (tik 2,4 proc. atvykusių asmenų). Nepaisant šio staigaus sumažėjimo, Italijoje vis dar yra daug Eritrėjos piliečių, kurių dauguma atvyko 2016 m. (11 000) ir kurie turėtų būti perkelti į kitas valstybes nares. Todėl perkėlimas Europos Sąjungoje yra pagrindinė priemonė siekiant sumažinti Graikijai ir Italijai tenkančią naštą ir pasidalyti atsakomybe už migrantus, kuriems akivaizdžiai reikia tarptautinės apsaugos. Kaip nurodyta ankstesnėse ataskaitose, Italijoje ir Graikijoje esančių asmenų, atitinkančių perkėlimo Europos Sąjungoje kriterijus, yra mažiau nei numatyta Tarybos sprendimuose. Iki šiol Graikijoje užregistruoti 26 997 perkėlimo Europos Sąjungoje kriterijus atitinkantys prašytojai, Italijoje – 8 000. Iš Graikijos, kurioje registruotų perkėlimo Europos Sąjungoje prašytojų skaičius turėtų išlikti stabilus, į kitas valstybes nares dar reikia perkelti apie 14 000 asmenų. Todėl per likusius mėnesius įmanoma perkelti visus perkėlimo Europos Sąjungoje kriterijus atitinkančius asmenis ir tai turėtų būti prioritetas. Nustačius mėnesinius tikslus, pagal kuriuos iš Italijos į kitas valstybes nares turi būti perkeliama bent po 1 500 asmenų, o iš Graikijos – bent po 3 000, siekiama supaprastinti ir pagreitinti visų perkėlimo Europos Sąjungoje kriterijus atitinkančių asmenų perkėlimą, kad jis būtų veiksmingas ir vyktų sklandžiai, laikantis Tarybos sprendimuose nustatyto termino, ir kad būtų įgyvendintas šios neatidėliotinos priemonės tikslas. Komisija nuolat ragina valstybes nares dėti daugiau pastangų, kad būtų įgyvendinti nustatyti perkėlimo Europos Sąjungoje tikslai, ir yra pasirengusi padėti valstybėms narėms vykdyti jų teisinius įsipareigojimus. ES Vadovų Tarybai pirmininkaujanti Malta per 2017 m. kovo 27 d. Teisingumo ir vidaus reikalų tarybos posėdį surengė specialią sesiją, kurioje aptarta, kaip paspartinti perkėlimą Europos Sąjungoje. Jau matyti tam tikri rezultatai. Kai kurios valstybės narės, kurios buvo pristabdžiusios perkėlimą Europos Sąjungoje, vėl vykdo šią veiklą. Prisidėjus visoms suinteresuotosioms šalims padaryta pažanga – per mėnesį perkeltas rekordinis skaičius asmenų (iš Graikijos perkelta per 1 600 asmenų, iš Italijos – per 800 asmenų), todėl, 2017 m. balandžio 10 d. duomenimis, iš viso perkelta 16 340 asmenų (5 001 iš Italijos ir 11 339 iš Graikijos). Tai 27 proc. daugiau, palyginti su ankstesniu geriausiu mėnesio rezultatu. Vis dėlto tam, kad iki 2017 m. rugsėjo mėn. iš Italijos ir Graikijos būtų perkelti visi perkėlimo Europos Sąjungoje kriterijus atitinkantys asmenys, reikia didesnių ir geriau koordinuotų visų valstybių narių, o ypač tų, į kurias asmenų dar neperkelta, pastangų, taip pat glaudaus visų susijusių subjektų bendradarbiavimo. Kaip nurodyta ankstesnėse ataskaitose, šiuo metu jau visiškai įgyvendintos būtinos perkėlimo Europos Sąjungoje sąlygos ir įdiegta šiai veiklai reikalinga infrastruktūra. Italija, Graikija, ES agentūros ir tarptautinės organizacijos padidino savo pajėgumus, kad įvykdytų nustatytus tikslus, tačiau kai kurioms valstybėms narėms vis dar nepavyksta laikytis perkėlimo Europos Sąjungoje protokoluose tam tikriems etapams nustatytų terminų, todėl susidaro kliūtys, trukdančios aktyvesniam perkėlimui ES. Šioje vienuoliktoje ataskaitoje pateiktos konkrečioms valstybėms narėms skirtos tikslinės rekomendacijos, kuriomis siekiama pašalinti minėtas kliūtis, turinčias įtakos bendroms pastangoms supaprastinti ir paspartinti perkėlimą Europos Sąjungoje. Kalbant apie perkėlimą į Europos Sąjungą, 2015 m. liepos mėn. išvados dėl 22 504 asmenų perkėlimo į Europos Sąjungą toliau veiksmingai įgyvendinamos – iki šiol perkelti 15 492 asmenys, kuriems reikia tarptautinės apsaugos, t. y. daugiau kaip du trečdaliai sutarto skaičiaus. Nuo 2017 m. vasario 28 d. į Europos Sąjungą perkelta 1 070 asmenų – daugiausia iš Turkijos, Jordanijos ir Libano. Iš dalies pagal šią europinę programą atliekamu perkėlimu į Europos Sąjungą taip pat įgyvendinamas ES ir Turkijos pareiškimas. Pagal šią schemą nuo 2016 m. balandžio 4 d., kai ją pradėta įgyvendinti, iš Turkijos į ES perkelti 4 618 sirų, įskaitant 1 053 asmenis nuo praėjusios ataskaitos paskelbimo. 2Perkėlimas Europos Sąjungoje Šį mėnesį perkėlimas Europos Sąjungoje vykdomas dar sparčiau, o įdėjus daugiau pastangų būtų galima įvykdyti nustatytus tikslus. Absoliučiaisiais skaičiais Vokietija dabar yra daugiausia prašytojų (3 511) Europos Sąjungoje perkėlusi šalis, antroje vietoje – Prancūzija (3 157), trečioje – Nyderlandai (1 636). Šiuo metu tik dvi valstybės narės – Malta ir Suomija – laiku vykdo savo įsipareigojimus ir Italijos, ir Graikijos atžvilgiu (žr. 3 priedą). Liuksemburgas, Nyderlandai ir Portugalija taip pat daro nuoseklią pažangą vykdydami savo įsipareigojimus Graikijos ir Italijos atžvilgiu. Norvegija jau greitai bus perkėlusi įsipareigotą skaičių asmenų. Tačiau, kalbant apie kai kurias kitas valstybes nares, padėtis išlieka niūri. Vengrija ir Lenkija ir toliau nedalyvauja įgyvendinant perkėlimo Europos Sąjungoje programą, taigi nevykdo savo teisinių įsipareigojimų. Čekija nuo 2016 m. gegužės mėn. neįsipareigojo perkelti nė vieno asmens ir nuo 2016 m. rugpjūčio mėn. nė vieno asmens neperkėlė; šiuo metu ji yra perkėlusi mažiau kaip 1 proc. jai perkelti priskirtų asmenų. Bulgarija, Kroatija ir Slovakija labai ribotai vykdo perkėlimą Europos Sąjungoje (perkėlė 2 proc. joms perkelti priskirtų asmenų).

Be to, nors pastaruoju metu Belgija, Vokietija ir Ispanija deda pastangas paspartinti perkėlimą Europos Sąjungoje, kol kas jos yra perkėlusios vos kiek daugiau nei 10 proc. joms perkelti priskirtų asmenų. Komisijos nustatytais tikslais siekiama užtikrinti, kad visi perkėlimo Europos Sąjungoje kriterijus atitinkantys asmenys, kurie šiuo metu yra Italijoje ir Graikijoje, būtų veiksmingai ir laiku perkelti, išvengiant veiklos ir logistinių kliūčių, kurios susidarytų, jeigu didžioji dalis dar neperkeltų asmenų būtų perkeliami paskutinėmis rugsėjo savaitėmis. Kad šie tikslai būtų įvykdyti, kiekvienu perkėlimo Europos Sąjungoje etapu – nuo įsipareigojimo perkelti iki perdavimo – reikia dėti daugiau pastangų ir užtikrinti didesnį lankstumą, be kita ko, pakankamus valstybių narių, į kurias perkeliama, perkeliamų asmenų priėmimo pajėgumus. Todėl pateikiamas kiekvieno iš šių etapų padėties vertinimas ir rekomendacijos. Visoms suinteresuotosioms šalims kiekvienu etapu įdėjus šiek tiek daugiau pastangų būtų galima labai padidinti bendrą kas mėnesį Europos Sąjungoje perkeliamų asmenų skaičių. Reikėtų pažymėti, kad pirmi du etapai (įsipareigojimas ir nustatymas) turi vykti vienu metu. Įsipareigojimas. Prisiimami mėnesiniai įsipareigojimai turi būti didesni ir jų turi būti daugiau Nuo paskutinės ataskaitos Rumunija ir Ispanija vėl ėmėsi įsipareigoti perkelti prašytojus. Be to, Švedija, kuri metams, iki 2017 m. birželio mėn., buvo sustabdžiusi perkėlimą, vėl ėmėsi įsipareigoti perkelti asmenis, siekdama per Tarybos sprendimuose nustatytą terminą įvykdyti visus savo teisinius įsipareigojimus. Lietuva taip pat vėl įsipareigojo perkelti asmenų iš Italijos, o Bulgarija, Kipras ir Kroatija aktyviau veikia Graikijoje. Austrija neseniai paskelbė, kad ketina netrukus pradėti perkelti asmenis, visų pirma pažeidžiamus prašytojus iš Italijos. Tačiau norint įvykdyti tikslus – perkelti visus Italijoje ir Graikijoje esančius perkėlimo Europos Sąjungoje kriterijus atitinkančius asmenis – reikia, kad būtų prisiimama daugiau mėnesinių įsipareigojimų. Be to, siekiant užtikrinti suderinamumo įvertinimo procedūros (vykdydamos šią procedūrą Italija ir Graikija vertina atskirų prašytojų kandidatūrų suderinamumą su konkrečios valstybės narės pageidavimais) kokybę, įsipareigojimų skaičius turi būti pakankamas. Todėl: -Vengrija ir Lenkija turėtų nedelsdamos įsipareigoti ir perkelti asmenų Europos Sąjungoje; Komisija yra pasirengusi su šiomis valstybėmis narėmis aptarti, kaip ji galėtų padėti įvykdyti jų teisinius įsipareigojimus, atsižvelgiant į tai, kad labai svarbu visoms valstybėms narėms būti solidarioms su Graikija ir Italija; -Austrija turėtų kuo greičiau įsipareigoti perkelti asmenų iš Italijos ir Graikijos, o Čekija bei Portugalija turtėtų vėl įsipareigoti perkelti asmenų ir iš Italijos, ir iš Graikijos. -Bulgarija, Kipras, Estija, Airija ir Slovakija turėtų kuo greičiau įsipareigoti perkelti asmenų iš Italijos; -Kroatija ir Slovėnija įsipareigojimus turėtų prisiimti reguliariau ir turėtų įsipareigoti kas mėnesį perkelti asmenų tiek iš Italijos, tiek iš Graikijos; Liuksemburgas turėtų įsipareigoti kas mėnesį perkelti asmenų iš Graikijos, o Latvija – iš Italijos; -Belgija ir Ispanija turėtų įsipareigoti kas mėnesį perkelti daugiau asmenų iš Italijos ir Graikijos, o Vokietija ir Slovakija turėtų įsipareigoti kas mėnesį perkelti daugiau asmenų iš Graikijos. Prancūzija turėtų įsipareigoti perkelti daugiau asmenų iš Italijos ir tai daryti kas mėnesį, taip pat ji turėtų toliau laikytis mėnesinių įsipareigojimų dėl Graikijos. Suomija, Lietuva, Malta ir Nyderlandai turėtų vykdyti bent dabartinius mėnesinius įsipareigojimus. Kai kurios valstybės narės, t. y. Estija ir Airija, kol kas nedalyvavo perkeliant asmenis iš Italijos, kitos, t. y. Prancūzija, tai darė ribotai, iš dalies dėl to, kad Italija taiko griežtą politiką dėl papildomų su saugumu susijusių apklausų, kurias valstybės narės, į kurias perkeliama, nori vykdyti jos teritorijoje. Kaip nurodyta paskutinėje ataskaitoje, Europolas ir Italijos valdžios institucijos susitarė supaprastinti papildomas saugumo patikras, įskaitant papildomas su saugumu susijusias apklausas. Be to, valstybės narės, į kurią perkeliama, prašymu, Europos prieglobsčio paramos biuro (EASO) ekspertai taip pat gali vykdyti išsamesnes apklausas, siekdami nustatyti galimas prašymo atmetimo priežastis. Svarbu, kad Italija neprieštarautų papildomoms su saugumu susijusioms apklausoms, be kita ko, prireikus dvišaliu pagrindu susitartų dėl tvarkos su atitinkamomis valstybėmis narėmis. Tai leis paspartinti perkėlimą Europos Sąjungoje. Kartu valstybės narės, į kurias perkeliama, taip pat turėtų lanksčiau vertinti papildomų su saugumu susijusių apklausų poreikį ir turėtų nedelsdamos pradėti perkėlimo procesą.

Perkėlimo Europos Sąjungoje kriterijus atitinkančių migrantų nustatymas ir registravimas. Italija raginama dėti daugiau pastangų Graikija pabaigė registruoti („tarptautinės apsaugos prašymo pateikimas“) visus asmenis, kuriems taikyta preliminari registracija, įskaitant perkėlimo Europos Sąjungoje kriterijus atitinkančius asmenis. Pagal perkėlimo Europos Sąjungoje programą prašymus iš viso pateikė 26 997 asmenys. Jau perkelti 11 339 asmenys, dar 13 845 turi būti perkelti. Nors iki 2017 m. rugsėjo 26 d. dar gali būti užregistruota daugiau perkėlimo Europos Sąjungos prašytojų, o kai kurie prašytojai gali būti pašalinti iš perkėlimo Europos Sąjungoje programos, prognozuojama, kad bendras perkėlimo Europos Sąjungoje prašytojų skaičius išliks stabilus. Iki šiol Italija yra užregistravusi apie 8 000 Europos Sąjungoje perkeltinų asmenų. Italijos valdžios institucijų duomenimis, dar 1 000 asmenų laukia registravimo. Tačiau 2016 m. į Italiją atvyko apie 20 700 Eritrėjos piliečių. Italija turėtų sparčiau vykdyti registraciją ir kuo greičiau bei nuolatos nustatyti ir registruoti perkėlimo Europos Sąjungoje kriterijus atitinkančius asmenis. Šiuo tikslu Italija turėtų padidinti prašymus nagrinėjančių darbuotojų skaičių, o „Dublino“ padalinys turėtų perimti savo žinion prašymų perkelti Europos Sąjungoje nagrinėjimą ir prireikus prašyti EASO paramos. Be to, ji turėtų visapusiškai naudotis teritorinių administracijų ir esamų EASO mobiliųjų grupių parama, kad galėtų susisiekti su daugeliu toli nuo pirminių perkėlimo centrų apgyvendintų perkėlimo Europos Sąjungoje kriterijus atitinkančių migrantų, pateikti jiems informaciją ir juos užregistruoti. Siekiant tai užtikrinti, reikėtų didinti policijos įstaigų ir priėmimo centrų informuotumą apie perkėlimo Europos Sąjungoje programą. Taip pat labai svarbu, kad visi perkėlimo Europos Sąjungoje kriterijus atitinkantys asmenys, kurie į Italiją atvyksta per migrantų antplūdžio valdymo centrus arba per kitus išsilaipinimo uostus, būtų tvarkingai nukreipiami į specialiai įrengtus perkėlimo centrus, kaip numatyta 2015 m. rugsėjo mėn. priimtose ir 2016 m. kovo mėn. peržiūrėtose Italijai skirtose gairėse. Reikėtų kiek įmanoma vengti naujai atvykstantiems asmenims taikyti dabartinę tvarką, pagal kurią perkėlimo Europos Sąjungoje kriterijus atitinkantys migrantai išskirstomi po visą Italijos teritoriją, nes taip, be kita ko, atsiranda daug logistinių trukdžių ir negalima sparčiai vykdyti perkėlimo. Suderinamumo įvertinimo procedūra. Valstybės narės turėtų vengti pernelyg griežtų pageidavimų Graikijos prieglobsčio tarnyba ir Italijos „Dublino“ padalinys vykdė prašytojų ir valstybių narių, į kurias perkeliama, suderinamumo įvertinimo procedūrą, laikydamiesi perkėlimo Europos Sąjungoje protokoluose nustatytų terminų ir, kiek įmanoma, atsižvelgdami į valstybių narių, į kurias perkeliama, nurodytus pageidavimus, kuriais siekiama palengvinti į valstybę narę perkeltų asmenų integraciją. Vis dėlto kai kurių valstybių narių, į kurias perkeliama, atveju suderinamumo įvertinimo procedūra tapo pernelyg sudėtinga ir užtrunka pernelyg ilgai, nes jų nurodyti pageidavimai yra labai griežti (pvz., tik vienišos motinos su vaikais) arba apibrėžti vartojant neiginius (pvz., ne vieniši vyrai, ne Eritrėjos piliečiai), arba jos pateikia papildomų reikalavimų, kaip antai, konkrečius sąrašus asmenų, kuriuos nustatė Italijoje arba Graikijoje dirbanti valstybės narės, į kurią perkeliama, NVO. Nurodant pernelyg griežtus pageidavimus siekiama atmesti kandidatūras arba pasirinkti tik labai siaurą prašytojų grupę ir trukdoma vykdyti suderinamumo įvertinimo procedūrą, kuri palengvintų integraciją. Reikėtų baigti taikyti šią praktiką, kuri neatitinka Tarybos sprendimuose dėl perkėlimo Europos Sąjungoje nustatytos procedūros ir dėl kurios procesas vyksta lėčiau. Suderinamumo įvertinimo procedūrą turi vykdyti Graikijos ir Italijos institucijos, atsižvelgdamos į visas šeimines, kalbines, socialines, kultūrines ar kitas galimas sąsajas tarp atskiro prašytojo ir valstybės narės, į kurią jis gali būti perkeltas. Galiausiai tik Graikijos ir Italijos valdžios institucijos yra atsakingos už galutinį sprendimą. Rinktis negali nei prašytojai, nei valstybės narės, į kurias perkeliama. Gegužės mėn. bus taikoma EASO suderinamumo įvertinimo priemonė ir tai padės išspręsti daugelį šių problemų. Todėl Graikija turėtų nedelsdama suteikti asmens patikimumo pažymėjimą antrajam EASO ekspertui. Pagal EASO priemonę bus išnagrinėta daug prašymų, kartu bus sudarytos sąlygos automatiškai įvertinti prašytojo registracijos duomenų (pvz., prašytojo profilio) ir įvairius valstybių narių, į kurias perkeliama, įsipareigojimų bei reikalavimų suderinamumą. Tačiau, kad ši priemonė būtų veiksminga, valstybių narių nurodyti pageidavimai neturėtų būti pernelyg griežti. Visos valstybės narės turėtų sekti valstybių narių (kaip antai Kroatijos, Maltos, Slovėnijos ir Rumunijos), kurios nurodo naudingus pageidavimus (pvz., profesijas, kvalifikaciją, kurios galėtų palengvinti integraciją) pavyzdžiu, kartu jos turėtų būti pasirengusios priimti visų tipų migrantus (dideles šeimas, nelydimus nepilnamečius, nevedusius vyrus). Valstybės narės, kurios nurodo labai griežtus ir (arba) ribojamus pageidavimus arba pateikia papildomų reikalavimų, turėtų persvarstyti tokią praktiką, nes tai lėtina procesą. Visų pirma: -Slovakija turėtų pateikti lankstesnius pageidavimus ir nebeatmetinėti teisėtus kriterijus atitinkančių prašymų perkelti Europos Sąjungoje tik dėl to, kad prašytojas neatitinka nurodytų pageidavimų. Lietuva taip pat turėtų pateikti lankstesnius pageidavimus, o Prancūzija turėtų nurodyti lankstesnius su Italija susijusius pageidavimus; -Bulgarija turėtų nebeatsisakyti priimti Eritrėjos piliečių; -Ispanija turėtų persvarstyti galiojančią tvarką ir konkrečių perkeltinų asmenų vardus ir pavardes nurodyti kiek įmanoma vėliau; -Vokietija turėtų lanksčiau vertinti išplėstinės šeimos ryšių įrodymus. Pagal perkėlimo Europos Sąjungoje procedūrą nereikalaujama, kad būtų užtikrintas toks pat tikrumas kaip pagal Dublino procedūrą vykdomo šeimos susijungimo atveju. Be to, šeimos ryšiai turi būti vertinami plačiąja prasme, atsižvelgiant į tai, kad susijungimui su šeima siaurąja prasme taikoma Dublino procedūra. Prašymai perkelti Europos Sąjungoje neturėtų būti atmetami dėl to, kad neįmanoma įrodyti išplėstinės šeimos ryšių, arba dėl prašytojų giminystės ryšių Italijoje ar Graikijoje (visų pirma, kai Italija ir Graikija taip pat siunčia prašymus perkelti tuos išplėstinės šeimos narius);

-visos valstybės narės turėtų vengti į savo pageidavimus neįtraukti pažeidžiamų prašytojų, nes šie asmenys turi būti perkeliami pirmiausiai. Valstybės narės raginamos šiuo tikslu parengtoje pageidavimų formoje nurodyti ekonomikos sektorius, kuriuose trūksta darbo jėgos. Valstybių narių, į kurias perkeliama, reagavimas. Padaryta pažanga, tačiau galima nuveikti daugiau Valstybės narės sutrumpino reagavimo į prašymus perkelti Europos Sąjungoje laiką. Be to, didelius mėnesinius įsipareigojimus prisiėmusios valstybės narės paprastai laikėsi Komisijos rekomendacijosatsakymus dėl sutikimo siųsti nedidelėmis grupėmis (maždaug po 50), siekdamos užtikrinti nuolatinį atsakymų srautą ir palengvinti pranešimų siuntimo ir etapo prieš išvykimą logistiką. Vis dėlto nepaisant šios pažangos, tik kelios valstybės narės (pvz., Latvija, Lietuva, Malta, Nyderlandai, Norvegija ir Slovėnija) laikosi perkėlimo Europos Sąjungoje protokoluose nustatytų terminų. Atsakymas pateikiamas vidutiniškai per 35 dienas Italijos atveju ir per 26 dienas Graikijos atveju, nors perkėlimo Europos Sąjungoje protokoluose nustatytas terminas – 10 darbo dienų. Nemaža pažanga padaryta prašymų perkelti Europos Sąjungoje atmetimo srityje. Valstybės narės prašymus paprastai atmeta tik remdamosi Tarybos sprendimuose nustatytais pagrindais ir jau naudojasi Europolo bei Graikijos valdžios institucijų įdiegtais kanalais, kad saugiu būdu praneštų konkrečias prašymų atmetimo priežastis. Tačiau kai kurios valstybės narės vis dar per plačiai aiškina pavojaus viešajai tvarkai sąvoką, dėl to jų atmetamų prašymų skaičius viršija vidurkį. Rekomenduojama: -valstybės narės turėtų didinti savo pajėgumus, kad galėtų per 10 darbo dienų terminą, dėl kurio susitarta perkėlimo Europos Sąjungoje protokoluose, išnagrinėti prašymus ir pateikti atsakymus; -Prancūzija turėtų išnagrinėti galimybę atsakymus dėl sutikimo siųsti mažesnėmis grupėmis; -Estija turėtų išnagrinėti galimybę siauriau aiškinti pavojaus viešajai tvarkai sąvoką; -visos valstybės narės raginamos sekti Suomijos pavyzdžiu ir mažiau akcentuoti viešosios tvarkos problemas, ypač santuoką sudariusių nepilnamečių atveju (žr. specialų skyrių apie nelydimus nepilnamečius). Pranešimų siuntimas, etapas prieš išvykimą ir perdavimas. Vienos pagrindinių tebesančių vėlavimo priežasčių – papildomos su saugumu susijusios apklausos ir priėmimo pajėgumų trūkumas valstybėse narėse, į kurias perkeliama Šiuo metu Graikijoje perdavimo laukia 4 347 asmenys, o Italijoje – 588, todėl didžiausi perkėlimo Europos Sąjungoje procedūros trukdžiai atsiranda būtent šiuo etapu. Nors perkėlimo Europos Sąjungoje protokoluose nustatyta, kad perdavimas turėtų įvykti per dvi savaites nuo tada, kai Graikijos arba Italijos valdžios institucijos išsiunčia pranešimą (arba maždaug per tris savaites nuo valstybės narės, į kurią perkeliama, sutikimo perkelti asmenį davimo), šiuo metu laikotarpis nuo sutikimo iki perdavimo vidutiniškai yra 37 dienos Italijoje ir 52 dienos Graikijoje. Vėlavimas perduoti asmenis daro labai neigiamą poveikį programai – itin menkina jos patikimumą ir veiksmingumą, taip pat kyla didesnis prašytojų pasislėpimo pavojus ir didėja įtampa tarp prašytojų. Tokio vėlavimo priežastys įvairios. Viena pagrindinių vėlavimo priežasčių Graikijoje – papildomos saugumo patikros, įskaitant apklausas, kurias vykdo kai kurios valstybės narės, į kurias perkeliama. Per šias papildomas patikras taip pat gali būti atmesti prašytojų, kuriems jau pranešta apie sprendimą juos perkelti Europos Sąjungoje, prašymai. Kartais prašymai atmetami likus visai nedaug laiko iki faktinio asmens perdavimo ir tai daro labai neigiamą poveikį programai. Tokiais atvejais dar svarbiau, kad valstybė narė, į kurią perkeliama, nurodytų Graikijai ir Italijai tinkamai pagrįstas prašymų atmetimo priežastis. Antra pagal svarbą vėlavimo priežastis tiek Italijoje, tiek Graikijoje yra veiklos trukdžiai, atsiradę dėl konkrečių su perdavimu susijusių pageidavimų, kuriuos pareiškia valstybės narės, į kurias perkeliama. Valstybės narės paprastai pageidauja skrydžių mėnesio pabaigoje. Didesnius mėnesinius įsipareigojimus vykdančios valstybės narės, pavyzdžiui, Vokietija ar Prancūzija, pageidauja, kad perkeliami asmenys būtų perduodami kaip viena grupė ir būtų skraidinami užsakomaisiais skrydžiais, o valstybės narės, kurioms priskirta nedaug asmenų arba vidutinio dydžio kvotos, dažniau įvairiomis mėnesio dienomis perima po mažesnę perduodamų asmenų grupę, kurie skraidinami komerciniais skrydžiais (todėl populiariausiais atostogų laikotarpiais perdavimus vykdyti sudėtingiau). Be to, kai kurios valstybės narės prašo, kad skrydžiai būtų vykdomi tik tam tikromis savaitės dienomis ir konkrečiomis valandomis. Šie skirtumai ir reikalavimai daro neigiamą poveikį paskutiniaisiais perkėlimo Europos Sąjungoje procedūros etapais – nuo Graikijos ar Italijos valdžios institucijų pranešimų siuntimo iki Tarptautinės migracijos organizacijos (TMO) sveikatos patikrinimų ir kultūrinio supažindinimo bei įvadinių kursų išvykstantiesiems rengimo. Todėl pageidautina, kad valstybės narės, į kurias perkeliama, būtų lankstesnės ir geriau tarpusavyje koordinuotų savo veiksmus įvairiais etapais nuo sutikimų perkelti siuntimo iki skrydžių organizavimo. Komisija yra pasirengusi padėti išspręsti šias logistikos koordinavimo problemas.



Trečioji priežastis – nepakankami priėmimo pajėgumai valstybėse narėse, į kurias perkeliama. TMO turėjo atidėti kai kurių asmenų perdavimą, nes kai kurios valstybės narės (Portugalija) neturėjo pajėgumų greitai apgyvendinti perkėlimo prašytojus, kurių prašymams pritarta. Valstybės narės turės užtikrinti, kad jų pajėgumai priimti ir apgyvendinti perkeliamus prašytojus būtų pakankami. Italijoje papildoma didelė kliūtis yra tai, kad, kaip jau minėta, perkėlimo Europos Sąjungoje kriterijus atitinkantys prašytojai yra paskirstyti po visą Italijos teritoriją. Esant tokiai sistemai kyla daug sunkumų, kai reikia apie sprendimą pranešti prašytojams, atlikti administracinius formalumus ir papildomus sveikatos patikrinimus, taip pat rengti kultūrinio supažindinimo kursus. Galiausiai siekiant, kad prašytojams sprendimas juos perkelti į konkrečią valstybę narę būtų priimtinesnis, vis dar labai svarbu, kad valstybių narių, į kurias perkeliama, rengiami kultūrinio supažindinimo kursai būtų pagrįsti kokybiška, pakankama bei aktualia informacija ir kad jų ryšių palaikymo pareigūnai aktyviai dalyvautų skirtingais etapais. Ne visos valstybės narės turi išteklių individualiems kultūrinio supažindinimo kursams rengti arba gali atsiųsti savo darbuotojų šiai veiklai vykdyti (kaip yra, pavyzdžiui, Airijos, Estijos, Nyderlandų ar Prancūzijos atveju). Tačiau ryšių palaikymo pareigūnai, dalyvaudami kultūrinio supažindinimo kursuose, kuriuos rengia TMO, arba pranešimo siuntimo etapu, gali atlikti ir atlieka labai svarbų vaidmenį sukurdami asmeninį ryšį tarp prašytojų ir valstybių narių, į kurias perkeliama (Latvijos, Lietuvos, Portugalijos, Rumunijos ar Suomijos geroji patirtis). Kad prašytojai palaikytų ryšį su valstybe nare, į kurią perkeliama, taip pat svarbu palydėti juos į oro uostą. Kokybiška informacinė medžiaga, pavyzdžiui, vaizdo įrašai, taip pat padeda užtikrinti, kad sprendimas bus priimtinesnis (pvz., geri rezultatai, susiję su Rumunijos vaizdo įrašais, skirtais iš Graikijos perkeliamiems sirams). Be to, informacija, pateikiama prašytojams atvykus, turėtų atitikti prieš išvykimą jiems suteiktą informaciją. Šiuo metu EASO, bendradarbiaudamas su konkrečiomis valstybėmis narėmis, į kurias perkeliama (Portugalija ir Lietuva), rengia naują informacinę medžiagą, įskaitant vaizdo įrašus, kurioje pateikiama informacija apie priėmimo sąlygas ir sėkmingai perkeltų prašytojų liudijimai. Be to, EASO taip pat peržiūri valstybių narių, į kurias perkeliama, brošiūras ir prašytojams skirtus lankstinukus apie perkėlimą. TMO Graikijoje surengė specialius mokymus ryšių palaikymo pareigūnams, siekdama pagerinti kultūrinio supažindinimo kursų vedimą. EASO taip pat atlieka svarbų vaidmenį Graikijoje, kur veikia jo karštoji telefono linija ir mobiliosios grupės, kurios gali suteikti tikslią ir patikimą informaciją apie perkėlimo Europos Sąjungoje procedūrą maždaug 14 000 Atėnų regione ir šiaurinėje Graikijos dalyje perkėlimo laukiančių prašytojų. EASO karštosios telefono linijos toliau veikia; per savaitę sulaukiama daugiau kaip 100 skambučių. Bendravimas su EASO ekspertais ir vertėjais žodžiu padeda išsklaidyti daugybę tarp prašytojų sklandančių gandų ir paneigti paplitusią neteisingą informaciją. Nuolatinis EASO prieglobsčio paramos grupių buvimas padeda didinti pasitikėjimą perkėlimo Europos Sąjungoje programa, nes jos prašytojams suteikia naujausią informaciją. Tai taip pat padeda užtikrinti, kad prašytojai nesinaudotų klaidinančiais neteisėtai žmones gabenančių asmenų pasiūlymais, ir veikia kaip pasislėpimo nuo procedūros prevencija. Rekomenduojama: -šalys, atliekančios papildomas saugumo patikras, raginamos didinti prašymų nagrinėjimo pajėgumus (visų pirma Airija, Estija, Prancūzija ir Šveicarija), siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi perkėlimo Europos Sąjungoje protokoluose nustatytų terminų ir išvengta nereikalingo vėlavimo. Reikėtų kiek įmanoma vengti atmesti prašymus paskutinę minutę; -visos valstybės narės turėtų užtikrinti reikiamą lankstumą sprendžiant dėl datų ir skrydžių organizavimo artimiausiais mėnesiais. Valstybės narės, kurioms kas mėnesį perduodama daug prašytojų (Airija, Belgija, Ispanija, Nyderlandai, Prancūzija, Švedija ir Vokietija) turėtų tarpusavyje koordinuoti veiksmus (pvz., pasirinkti skirtingus laiko tarpsnius), kad būtų išvengta logistinių trukdžių ir, kai įmanoma, apsvarstyti galimybę vykdyti užsakomuosius skrydžius; -Portugalija turėtų padidinti savo priėmimo pajėgumus, kad į ją būtų perkelti visi prašytojai, kuriuos Portugalija jau sutiko priimti. Kai kurie iš jų perdavimo laukia nuo 2016 m. lapkričio mėn. Portugalija turėtų kartu su EASO užbaigti kurti naują vaizdo įrašą apie perkėlimą; -Italija turėtų prašytojus apgyvendinti centralizuotai, keliuose tam skirtuose perkėlimo centruose. Tai leistų užtikrinti didesnį etapo prieš išvykimą veiksmingumą, įskaitant būtinus sveikatos patikrinimus ir kultūrinio supažindinimo kursus, ir padėtų sumažinti pasislėpimo pavojų, nes prašymai būtų išnagrinėjami greičiau; -EASO, bendradarbiaudamas su atitinkamomis valstybėmis narėmis, turėtų kuo greičiau parengti naująjį lankstinuką apie perkėlimą Europos Sąjungoje ir vaizdo įrašus bei kitą informacinę medžiagą; -valstybės narės, kurios negali pačios rengti kultūrinio supažindinimo kursų, turėtų sekti Latvijos, Portugalijos ir Rumunijos pavyzdžiu ir užtikrinti, kad pranešimo siuntimo etapu ir TMO rengiamuose kultūrinio supažindinimo kursuose dalyvautų ryšių palaikymo pareigūnai. Valstybės narės kultūrinio supažindinimo kursus turėtų rengti ir prašytojams atvykus. Konkrečios problemos, susijusios su nelydimų nepilnamečių perkėlimu Europos Sąjungoje Pagal Tarybos sprendimus dėl perkėlimo Europos Sąjungoje nelydimi nepilnamečiai, taip pat kiti pažeidžiami prašytojai, turėtų būti perkeliami prioritetine tvarka. Praktiškai nelydimų nepilnamečių perkėlimas Europos Sąjungoje tebekelia problemų dėl kelių priežasčių.

Per preliminarią bendrąją registraciją Graikijoje nustatyti 1 225 nelydimi nepilnamečiai, iš kurių 568 buvo iš šalių, kurių piliečiai atitinka perkėlimo Europos Sąjungoje kriterijus (36 proc. sirų ir 12 proc. irakiečių). 2017 m. balandžio 2 d. duomenimis, visi 568 nelydimi nepilnamečiai (pagal Graikijos teisės aktuose pateikiamą apibrėžtį) buvo užregistruoti, kad būtų perkelti ir 341 iš jų buvo perkeltas. Iki šiol daugiausia nelydimų nepilnamečių yra perkėlusi Suomija (130). Valstybės narės, kurioms nustatytos didelės kvotos, nelydimų nepilnamečių nepriima (pvz., Prancūzija) arba jų priima nedaug (pvz., Belgija ar Ispanija), arba taiko reikalavimus dėl šeimos ryšių valstybėje narėje, į kurią perkeliama, dėl kurių kai kurie atskirti nepilnamečiai ir jų artimieji atsiduria teisinėje aklavietėje, nes jų prašymai atmetami tiek pagal Dublino reglamentą, tiek pagal perkėlimo Europos Sąjungoje procedūrą (pvz., Vokietija). Galiausiai, daugelis šalių, kurios priima nelydimus nepilnamečius, nepriima santuoką sudariusių nepilnamečių (visų pirma jaunesnių nei 17 metų amžiaus), nes daugelyje valstybių narių esama teisinių kliūčių, neleidžiančių perkelti šios kategorijos atskirtų vaikų (pvz., su nepilnamečiu santuoką sudaręs suaugęs asmuo gali būti nuteistas). Tik Suomija sutinka priimti visus asmenis, kurių prašymai pateikiami. Todėl svarbu, kad valstybės narės skubiai suteiktų 163 vietas registruotiems nelydimiems nepilnamečiams perkelti ir, sekdamos Suomijos pavyzdžiu, kuo lanksčiau vertintų šiuos atvejus. Šiomis aplinkybėmis valstybės narės turėtų ieškoti būdų palengvinti santuoką sudariusių nepilnamečių perkėlimą ir visuomet atsižvelgti į vaiko interesus. Šiuo atžvilgiu reikėtų pabrėžti, kad prieš siųsdami prašymus perkelti Europos Sąjungoje visi –Jungtinių Tautų vyriausiojo pabėgėlių komisaras (UNHCR), Graikijos prieglobsčio tarnyba ir TMO – vertino vaiko interesų apsaugą skirtingais etapais. Todėl nepilnamečio atskyrimo nuo suaugusiojo, su kuriuo sudaryta santuoka, nauda jau buvo įvertinta. 2016 m. į Italiją atvyko rekordinis skaičius nelydimų nepilnamečių – 25 772 (jie sudarė 91,6 proc. visų nepilnamečių, kurių buvo 28 129), iš jų 3 806 Eritrėjos piliečiai, 218 sirų, 394 irakiečiai ir 13 Jemeno piliečių (šių šalių piliečiai atitinka perkėlimo Europos Sąjungoje kriterijus). 2017 m. iki balandžio 7 d. į Italiją atvyko dar 3 557 nelydimi nepilnamečiai, iš kurių apie 250 – iš šalių, kurių piliečiai atitinka perkėlimo Europos Sąjungoje kriterijus. Kol kas iš Italijos perkeltas tik vienas atskirtas vaikas (2016 m. lapkričio mėn. į Nyderlandus). Pastaraisiais mėnesiais Italija dėjo pastangas, kad būtų supaprastintas nelydimų nepilnamečių perkėlimas, o Italijos „Dublino“ padalinys kovo 28 d. Romoje vykusiame ryšių palaikymo pareigūnų posėdyje pranešė, kad paskirtiesiems globėjams užbaigus vaiko interesų apsaugos vertinimą rengiami keli prašymai perkelti nelydimus nepilnamečius ir pirmasis prašymas jau pateiktas valstybei narei, į kurią perkeliama. Italija turėtų nedelsdama paaiškinti procedūras, kad būtų galima visiškai įgyvendinti nelydimų nepilnamečių perkėlimą (be kita ko, supaprastinti globėjų skyrimo tvarką), vadovautis EASO bei TMO gairėmis ir naudotis jų teikiama parama, taip pat įsteigti vieną ar kelis specialius nelydimiems nepilnamečiams skirtus perkėlimo centrus, kad būtų galima sparčiau vykdyti procedūras. 2017 m. balandžio 12 d. Komisija priėmė komunikatą „Vaikų migrantų apsauga“, kuriame aprašomi veiksmai, kurių šiuo metu reikia imtis, siekiant geriau apsaugoti visus vaikus migrantus. Tame komunikate taip pat primenama, kad visos valstybės narės nelydimų nepilnamečių perkėlimui turi taikyti prioritetinę tvarką, kaip nustatyta Tarybos sprendimuose dėl perkėlimo Europos Sąjungoje. 3Perkėlimas į Europos Sąjungą Perkėlimo į Europos Sąjungą srityje ir toliau sparčiai daroma pažanga – į Europos Sąjungą jau perkelta du trečdaliai iš 22 504 asmenų, dėl kurių perkėlimo buvo susitarta vadovaujantis 2015 m. liepos 20 d. išvadomis. Nuo 2016 m. vasario 28 d. į Europos Sąjungą perkelta 1 070 asmenų – daugiausia iš Turkijos, Jordanijos ir Libano. 2017 m. balandžio 10 d. duomenimis, į 21 perkėlimą vykdančią valstybę (Airiją, Austriją, Belgiją, Čekiją, Daniją, Estiją, Islandiją, Ispaniją, Italiją, Jungtinę Karalystę, Latviją, Lichtenšteiną, Lietuvą, Nyderlandus, Norvegiją, Portugaliją, Prancūziją, Suomiją, Švediją, Šveicariją ir Vokietiją) buvo perkelti 15 492 asmenys. Airija, Estija, Jungtinė Karalystė, Nyderlandai, Suomija ir Švedija, taip pat asocijuotosios šalys (Islandija, Lichtenšteinas ir Šveicarija) jau įvykdė savo įsipareigojimus. Dauguma programoje dalyvaujančių valstybių nurodė, kad jų su perkėlimu į ES susijusių pastangų tikslas visų pirma (be ne tik) yra perkelti Jordanijoje, Libane ir Turkijoje esančius sirus. Tai apima valstybių narių pastangas iš Turkijos į ES perkelti sirus pagal 2016 m. kovo 18 d. ES ir Turkijos pareiškimą. Nuo 2016 m. balandžio 4 d. pagal ES ir Turkijos pareiškimo perkėlimui į ES skirtą dalį iš Turkijos į ES perkelta 4 618 sirų. Pastarosiomis savaitėmis perkėlimas į ES vykdomas sparčiau – paskutiniu ataskaitiniu laikotarpiu pagal šią schemą į ES perkelti 1 053 asmenys. Labai išaugo likusių įsipareigojimų skaičius, kuris šiuo metu yra 26 112. Tam visų pirma įtakos turėjo Vokietijos sprendimas labai padidinti savo įsipareigojimus. Iki šiol pagal ES ir Turkijos pareiškimą prašytojai perkelti į Belgiją, Estiją, Ispaniją, Italiją, Latviją, Lietuvą, Liuksemburgą, Nyderlandus, Portugaliją, Prancūziją, Suomiją, Švediją ir Vokietiją. Be to, nuo balandžio 4 d. Norvegija iš Turkijos perkėlė 203 sirus. Valstybės narės daro pažangą rengdamos tolesnes perkėlimo į ES operacijas pagal ES ir Turkijos pareiškimą, įskaitant misijas į Turkiją į ES perkeltiniems kandidatams apklausti. Šiuo metu Austrija ir Rumunija rengiasi pirmiesiems perkėlimams į ES pagal šią programą. Tačiau yra ir tokių valstybių narių, kurioms UNHCR bylas pateikė dar 2016 m. vasarą, tačiau jos kol kas nesiėmė jokių veiksmų (Bulgarija, Čekija ir Kroatija). Be to, yra valstybių narių, kurios nėra nei perkėlusios į ES, nei įsipareigojusios perkelti į ES asmenų iš Turkijos (Airija, Danija, Graikija, Jungtinė Karalystė, Kipras, Lenkija, Malta, Slovakija, Slovėnija ir Vengrija). Šios valstybės narės turėtų dėti daugiau pastangų, kad perkėlimo į ES procesas būtų užbaigtas kuo greičiau, ir taip prisidėti prie ES ir Turkijos pareiškimo įgyvendinimo. 2017 m. balandžio 10 d. duomenimis, 671 siras, kuriam buvo pasiūlyta persikėlimo į ES galimybė, apsigalvojo ir nusprendė likti Turkijoje. Tai yra maždaug 11 proc. asmenų, kurie buvo perkelti į ES arba buvo atrinkti, kad būtų perkelti į ES, skaičiaus. Apie sprendimą likti Turkijoje būdavo pranešama po to, kai UNHCR atitinkamiems asmenims nurodydavo priimančiąją šalį ir įvairiais valstybės narės vykdytos patikros etapais (pvz., per patikrinamąjį pokalbį, kultūrinio supažindinimo kursus, prieš išvykimą). Buvo nurodomos asmeninės, kultūrinės ar religinės priežastys, taip pat priežastys, susijusios su viltimi grįžti į Siriją ar pasilikti Turkijoje. Be to, atrodo, kad vienas iš veiksnių buvo tai, kad trūko informacijos apie priimančiąją valstybę narę arba ji buvo nepakankama. Siekiant pašalinti nustatytus trūkumus, ES koordinavimo grupė Ankaroje šiuo metu imasi veiksmų, siekdama užtikrinti, kad Sirijos pilietybę turintiems kandidatams būtų pateikiama išsamesnė informacija apie priėmimo sąlygas ir kultūrinius, socialinius bei teisinius standartus ES valstybėse narėse.