Trečia, nuolat trūksta informacijos apie siuntinių pristatymo paslaugų rinką, taip pat ir informacijos apie galimas pristatymo paslaugas, paslaugų teikėjus bei kainas. Daugelis įmonių ir asmenų žino tik kelis paslaugų teikėjus, kurių paslaugomis galėtų pasinaudoti, ir nesvarstydami dažnai renkasi universaliųjų paslaugų teikėją. Naujiems paslaugų teikėjams dėl to sunkiau įsitvirtinti rinkoje, esamiems paslaugų teikėjams mažėja konkurencinis spaudimas, taigi mažiau paskatų gerinti paslaugų kokybę ir išlaikomos didesnės kainos. Informacijos trūkumui mažinti Komisija naudoja Įmonių konkurencingumo ir mažųjų bei vidutinių įmonių programos (COSME) lėšas ir jomis remia informacijos apie pristatymo paslaugas platformos plėtojimą. Tai padės e. mažmenininkams lengviau gauti informacijos apie galimas pristatymo paslaugų alternatyvas ir geriau pasirinkti. Taip pat tikimasi, kad vidutinės trukmės laikotarpiu platformoje atsiras galimybė smulkiesiems siuntėjams jungti savo siuntas ir dėl to atitikti žemesnių kainų taikymo reikalavimus. Specialioje Komisijos svetainėje, kuri turėtų būti sukurta pagal šio reglamento nuostatas, bus pateiktas konkretus šios platformos saitas.

Tarptautinių siuntinių pristatymo paslaugų kainos didelės dėl daugelio priežasčių. Pirma, tarptautinių siuntinių pristatymo rinkai būdingos palyginti didelės kliūtys patekti į rinką (pvz., negrįžtamosios sąnaudos). Dėl to gali būti ribojamas konkurencinis plataus geografinio masto patekimas į rinką, nes, plėtodami plačius pristatymo tinklus (ir reguliarias arba nuolatines paslaugas), veiklos vykdytojai patiria didelių fiksuotųjų išlaidų. Jeigu ir konkuruojama, dėmesys sutelkiamas į didelio kiekio siuntėjus, pavyzdžiui, stambesniuosius e. mažmenininkus, o šie su pristatymo paslaugų teikėjais gali derėtis dėl kainų ir reikalauti individualių nuolaidų. Smulkesnieji mažmenininkai ir pavieniai vartotojai (dažniausiai jie nesiunčia pakankamo kiekio, kad jiems būtų taikomos individualios sutartinės nuolaidos) už tarptautinių siuntinių pristatymo paslaugas moka gerokai didesnes viešai skelbiamas kainas, ir juos aptarnauja mažiau paslaugų teikėjų, tai ypač pasakytina apie atokias vietoves, ir gali būti, kad tokias vietoves be priemokos aptarnauja tik universaliųjų paslaugų teikėjas.

Komisijos 2012 m. komunikate dėl e. prekybos teigiama, kad fizinis internetu užsakytų prekių pristatymas yra vienas svarbiausių e. prekybos augimo elementų. 2013 m. siuntinių pristatymo veiksmų plane nustatyti veiksmai, kuriais turėtų būti siekiama trijų tikslų: i) didesnio skaidrumo ir daugiau informacijos visiems e. prekybos vertės grandinės dalyviams, ii) geresnių galimybių naudotis pristatymo sprendimais, didesnės jų kokybės ir įperkamumo ir iii) tobulesnių vartotojų skundų nagrinėjimo ir žalos atlyginimo mechanizmų. Patobulintos kelios sritys, susijusios su i) paslaugų kokybe, įskaitant universaliųjų paslaugų teikėjų sąveikumo iniciatyvą ir ketvirtąjį standartizacijos prašymą, pateiktą CEN/TC331, ir ii) informacijos teikimu vartotojams, plėtojant Europos pirkimo internetu patikimumo ženklus. Tačiau kainų skaidrumo srityse reikia papildomų priemonių ir geresnės teisės aktais nustatytos priežiūros, nes kai kurių tarpvalstybinių paslaugų kainos tebėra didelės, be to, kadangi skiriasi nacionalinių reguliavimo institucijų kompetencijos sritys ir tai, kaip jos apibrėžia siuntinių pristatymo paslaugas, ne visos nacionalinės reguliavimo institucijos gali rinkti duomenis, kurių reikia siuntinių rinkų raidai stebėti. Nustatant dabar galiojančią Europos pašto paslaugų reguliavimo sistemą, t. y. Direktyvą 97/67/EB, daugiausia dėmesio pirmiausia buvo skirta korespondencijos siuntoms, o dauguma siuntinių pristatymo paslaugų nelaikytos universaliosiomis paslaugomis, bet dabar korespondencijos siuntoms tenka mažiau kaip pusė Europos pašto sektoriaus pajamų.

ES vartotojai ir e. mažmenininkai naudojasi ne visomis bendrosios rinkos teikiamomis galimybėmis. 2014 m. tik 15 proc. vartotojų pirko internetu iš kitų ES šalių, nors savo šalyje tai darė 44 proc. vartotojų; 2014 m. daugiau kaip trys ketvirtadaliai (84 proc.) elektroninio pirkimo–pardavimo atvejų buvo šalyje, kurioje įsisteigusi parduodančioji bendrovė. Europos Parlamentui atlikus tyrimą nustatyta, kad, sukūrus visiškai veikiančią bendrąją skaitmeninę rinką, Europos BVP dėl to galbūt padidėtų maždaug 415 mlrd. EUR. Apskaičiuota, kad tarpvalstybinės e. prekybos nauda būtų 0,27 proc. BVP. Be to, tarpvalstybinė prekyba tiesiogiai naudinga piliečiams ir įmonėms – atsiranda didesnė prekių ir paslaugų įvairovė, o dėl didesnės kainų konkurencijos mažėja kainos.

Nagrinėtos penkios politikos galimybių grupės. Papildomų priemonių, dėl kurių būtų galima sujungti smulkiųjų mažmenininkų siuntinius, atsisakyta, nes tikimasi, kad smulkiesiems mažmenininkams ši galimybė atsiras programos COSME lėšomis remiamoje informacinėje platformoje. Kainų reguliavimo galimybės atsisakyta, nes būtų rizikuojama iškraipyti konkurenciją sudėtingoje rinkos aplinkoje, visų pirma atsižvelgiant į tai, kad turima per mažai informacijos apie šio sektoriaus reguliavimą ir rinką. Be to, tam tikros telekomunikacijų ir siuntinių sektorių sritys labai skiriasi, pavyzdžiui, jų sąnaudų struktūra, ir tai patvirtinta bendroje ERGP ir EERRI ataskaitoje. Taip pat atsisakyta toliau laikytis atskaitos scenarijaus, nes ligšioliniais veiksmais nepasiekta, kad tarptautinių siuntinių pristatymo paslaugos taptų įperkamesnės ar pagerėtų teisės aktais nustatyta jų priežiūra.

3.2.Subsidiarumas

Dabartinė reguliavimo sistema (Direktyva 97/67/EB) nebuvo įgyvendinta taip, kad visoje Europos Sąjungoje būtų užtikrintos įperkamos tarptautinių siuntinių pristatymo paslaugos, kurias teiktų ne vien universaliųjų paslaugų teikėjai. Tarptautinio pristatymo paslaugų pobūdis lemia tai, kad tos paslaugos teikiamos daugiau nei vienoje valstybėje narėje, todėl savarankiškai veikiančios nacionalinės reguliavimo institucijos, neturėdamos informacijos apie pristatymo paslaugų sąnaudas (pavyzdžiui, galutinio atlygio už tarptautinę pašto paslaugą mokesčius, kuriuos paskirties valstybės narės paslaugų teikėjas ima iš kilmės valstybės narės paslaugų teikėjo) kitose valstybėse narėse, negali vykdyti tarptautinio pristatymo paslaugų priežiūros. Norint šalinti problemos priežastis, reikia imtis Sąjungos lygmens priemonių. Nacionalinėms reguliavimo institucijoms teks pareiga vertinti, ar, atsižvelgiant į rinkos sąlygas atitinkamoje valstybėje narėje, tarptautinio pristatymo paslaugos yra įperkamos.

Be to, dėl nacionalinių taisyklių, kuriomis reglamentuojama teisės aktais nustatyta siuntinių pristatymo paslaugų teikėjų priežiūra, skirtumų, nors tai suderinama su Direktyva 97/67/EB, bendrojoje pašto paslaugų rinkoje atsiranda teisinio netikrumo ir kliūčių. Siekiant nustatyti minimalius teisės aktais nustatytos visų pašto paslaugų teikėjų priežiūros visoje Sąjungoje reikalavimus ir taip išvengti suskaidyto reguliavimo, reikia imtis Sąjungos lygmens priemonių. Subsidiarumo principo laikomasi, nes, siekiant pašalinti nurodytas vidaus rinkos kliūtis, Sąjungos intervencija būtina.

3.3.Proporcingumas

Šiuo reglamentu siūlomais Sąjungos veiksmais neviršijama to, kas būtina nustatytiems tikslams pasiekti. Siuntinių pristatymo paslaugų teikėjų savireguliavimu nepasiekta teisės aktais nustatytos priežiūros pokyčių ir tarifų skaidrumo, o tarptautinių siuntinių pristatymo paslaugų įperkamumas smulkiesiems siuntėjams nepadidintas tiek, kad jie tai pajustų.

Priemonės, kuriomis siekiama didinti tarifų skaidrumą, yra proporcingos, nes yra ribotos ir pirmiausia įgyvendintinos rinkos segmentuose, kuriuose, kaip įrodyta, nedaug galimybių rinktis, ir dėl to, o kartu ir dėl tarptautinių siuntinių pristatymo paslaugų rinkų struktūrinio pobūdžio (pvz., didelių negrįžtamųjų sąnaudų, masto ekonomijos), smulkiesiems siuntėjams nustatomos didelės tarptautinio pristatymo paslaugų kainos. Kainų skaidrumo priemonė netaikoma kainoms, dėl kurių individualiai susitariama per komercines derybas ir kurios nustatomos didesniems e. mažmenininkams (ir kurias taip pat siūlo paslaugų teikėjai, neteikiantys universaliųjų paslaugų), nors ir toliau bus vykdoma visų veiklos vykdytojų ir visų rinkos segmentų ex post konkurencijos kontrolė. Valstybėse narėse skirtingai nustatyta, kurių siuntinių atžvilgiu turi būti vykdoma universaliųjų paslaugų prievolė (ją vykdant, reikalaujama, kad tarifai būtų prieinami, atitiktų sąnaudas, būtų skaidrūs ir nediskriminaciniai), taigi šių paslaugų negalima tiesiogiai palyginti Sąjungos mastu, o užtikrinant Direktyvos 97/67/EB vykdymą nebūtų pasiektas norimas rezultatas.

Tik vienoje valstybėje narėje įsisteigusioms mažosioms ir labai mažoms įmonėms (pristatymo paslaugų teikėjams, turintiems mažiau nei 50 darbuotojų) tai nebus taikoma, kad būtų sumažinta administracinė našta mažiausioms tarpvalstybinio masto veiklos nevykdančioms įmonėms. Tiems, kas patenka į šios priemonės taikymo sritį, dėl šio reglamento taps aiškesnės teisės aktais nustatytos prievolės, o Sąjungoje sumažės susiskaidymas.

3.4.Pasirinkta priemonė

Komisija siūlo reglamentą, nes, papildant esamą pašto paslaugų reguliavimo sistemą, juo būtų tikrai pašalintos rinkos kliūtys. Reglamentu visų pirma nustatomos konkrečios, tiesiogiai taikytinos nacionalinių reguliavimo institucijų ir siuntinių pristatymo paslaugų teikėjų prievolės, taip pat Europos lygmens priemonė, kuria užtikrinamas skaidrumas ir vertinamas tarptautinių siuntinių pristatymo paslaugų tarifų prieinamumas. Be to, reglamentu galima užtikrinti greitą veikimą ir kuo labiau sumažinti valstybėms narėms tenkančią su perkėlimu į nacionalinę teisę susijusią administracinę naštą, kartu užkertant kelią dar labiau suskaidytam reguliavimui, kuris gali atsirasti pasirinkus kitokius teisės aktus (pavyzdžiui, direktyvą).

3.5.Pasiūlymo struktūra, pagrindinės teisės ir prievolės

Dalykas, taikymo sritis, apibrėžtys (1 ir 2 straipsniai)

1 ir 2 straipsniuose pateiktos bendrosios dalyko ir taikymo srities nuostatos, taip pat svarbios apibrėžtys. Tomis apibrėžtimis (jos susijusios su siuntiniais) papildomos Direktyvos 97/67/EB 2 straipsnyje pateiktos apibrėžtys; šio reglamento apibrėžtys visiškai dera su nustatytosiomis direktyvoje. Kaip nustatyta Pasaulinės pašto sąjungos (PPS) patvirtintose atitinkamose nuostatose, terminas „galutinio atlygio už tarptautinę pašto paslaugą mokesčiai“, vartojamas tam, kad būtų įtrauktas ir galutinis atlygis už tarptautinę pašto paslaugą (taikomas korespondencijos siuntoms), ir įvežamų siuntinių pristatymo mokesčiai (taikomi siuntiniams). Atsižvelgiant į atitinkamą siuntinių paslaugų teikėjų ir valstybių narių praktiką, šis reglamentas taikomas siuntiniams, kurių svoris ne didesnis kaip 31,5 kg. Todėl šis reglamentas netaikomas logistikos srityje; jis taip pat netaikomas vien vežimui, t. y. atvejams, kai vežimas nesusijęs su surinkimu, rūšiavimu ar paskirstymu. Be to, visiškai laikantis atitinkamų Direktyvos 97/67/EB nuostatų, visų pirma 2 straipsnio 1 ir 1a dalių, nenustatyta reikalavimo, kad visa 2 straipsnio 2 dalies a ir b punktuose apibrėžta veikla būtų vykdoma kaip visuma.

Informacijos teikimas (3 straipsnis)

Šia nuostata paaiškinama, kad reikalavimas nacionalinėms reguliavimo institucijoms teikti informaciją taikomas visiems daugiau kaip 50 darbuotojų turintiems siuntinių pristatymo paslaugų teikėjams, taip pat daugiau negu vienoje valstybėje narėje įsisteigusiems paslaugų teikėjams. Šia nuostata nacionalinės reguliavimo institucijos įpareigojamos stebėti rinką ir rinkti tam tikrus statistinius duomenis. Be įsisteigusiųjų daugiau negu vienoje valstybėje narėje ir dėl to teikiančių tarpvalstybines paslaugas, būtų įtraukti tik didesnieji veiklos vykdytojai, taip užtikrinant, kad nacionalinės reguliavimo institucijos turėtų pagrindinių duomenų apie su e. prekyba susijusių siuntinių įvairovę. Šia nuostata visi daugiau kaip 50 darbuotojų turintys siuntinių paslaugų teikėjai įpareigojami kasmet teikti tam tikrą informaciją. To tikslas – suvienodinti ir paaiškinti dabar suskaidytą reguliavimo institucijų kompetenciją ir remtis geriausia esama patirtimi. Be to, šios nuoseklesnės prievolės naudingos ir paslaugų teikėjams, siuntinius pristatantiems visoje Europoje ir dabar turintiems tenkinti įvairius įvairių valstybių narių nustatytus informacijos teikimo reikalavimus. Nors pagrindiniai su informacija susiję reikalavimai apibrėžti 3 straipsnyje, kokia forma ta informacija turėtų būti teikiama, bus nustatyta įgyvendinimo aktu. Šiuo atžvilgiu ERGP turėtų teikti technines konsultacijas, o formą turėtų nustatyti Komisija.

Tarifų ir galutinio atlygio už tarptautinę pašto paslaugą mokesčių skaidrumas (4 straipsnis ir priedas)

4 straipsnio 1 dalyje nustatyta tik universaliųjų paslaugų teikėjams taikytina tikslinė prievolė kasmet (ne vėliau kaip sausio 31 d.) nacionalinei reguliavimo institucijai teikti viešai skelbiamą kiekvienų metų sausio 1 d. įsigaliojančių tarifų, nustatytų priede nustatytam konkrečiam paslaugų rinkiniui, sąrašą. Priede nustatytos 15 pašto siuntų paslaugų, teikiamų universaliųjų paslaugų teikėjų, rūšių yra aktualiausios privatiems klientams ir mažosioms įmonėms ir dažnai jų pasirenkamos. Ši tikslinė nuostata netaikoma kitiems siuntinių pristatymo paslaugų teikėjams, taip pat atsižvelgiant ir į tai, kad jų veikla iš esmės sutelkta kituose rinkos segmentuose (būtent verslo verslui teikiamų paslaugų ir didesniųjų e. mažmenininkų). Nors ne visi universaliųjų paslaugų teikėjai gali teikti visas priedo a–o punktuose nurodytų rūšių pašto siuntų paslaugas, sąraše pateiktos aktualiausios ne greitojo pašto paslaugos, kuriomis naudojamasi nacionalinės ir tarpvalstybinės e. prekybos srityje ir kuriomis gali naudotis iš esmės visi Sąjungos piliečiai, kad ir kur jie gyventų. Kadangi šia nuostata reikalaujama, kad nacionalinės reguliavimo institucijos reguliariai rinktų informaciją apie tarifus, gaunamas neginčijamas duomenų rinkinys, ir duomenis galima a) skelbti specialioje Komisijos tvarkomoje svetainėje ir b) naudoti pagal 5 straipsnį vertinant tarifų prieinamumą.

Ši prievolė susijusi tik su viešai skelbiamu tarifų sąrašu, taigi ji netaikoma jokiems sumažintiems tarifams arba tarifams, dėl kurių individualiai susitariama (kurie priklauso nuo komercinių aplinkybių). Komisija tarifus savo svetainės EUROPA specialioje dalyje paskelbia iki kiekvienų kalendorinių metų balandžio 30 d. Ši svetainė nėra komercinio pobūdžio, jos pirminė paskirtis nėra skelbti kitų paslaugų teikėjų duomenis, įskaitant greitojo pristatymo paslaugų teikėjus. Tačiau pristatymo paslaugų teikėjai, nesantys universaliųjų paslaugų teikėjais, taip pat gali savanoriškai nurodyti savo pristatymo paslaugų tarifus, kad šie būtų pateikti svetainėje, jeigu tik tos pristatymo paslaugos yra panašios, pristatoma į namus arba adresato patalpas ir jeigu įvykdomi kiti taikytini kriterijai (taip pat žr. 14 konstatuojamąją dalį).

Be to, pagal 4 straipsnio 3 ir 4 dalis universaliųjų paslaugų teikėjai nacionalinėms reguliavimo institucijoms – taigi ir Komisijai – kasmet turėtų teikti informaciją apie savo galutinio atlygio už tarptautinę pašto paslaugą mokesčius (t. y. mokesčius, kilmės šalies universaliųjų paslaugų teikėjo mokamus paskirties šalies universaliųjų paslaugų teikėjui už paskirties valstybėje narėje patirtas tarptautinių siuntų vežimo, rūšiavimo ir paskirstymo paslaugų sąnaudas). Kadangi komerciniu požiūriu šie duomenys yra slapti, jie nebus skelbiami, jais bus naudojamasi tik kaip informacija, susijusia su bendrais tarifais. Tačiau svarbu, kad nacionalinės reguliavimo institucijos ir Komisija turėtų galimybę sužinoti galutinio atlygio už tarptautinę pašto paslaugą mokesčius ir turėti apie juos informacijos, nes jie svarbūs pagal 5 straipsnį vertinant tarifų prieinamumą. Informacijos ir apie tarifus, ir apie galutinio atlygio už tarptautinę pašto paslaugą mokesčius teikimas universaliųjų paslaugų teikėjams yra labai nedidelė administracinė našta.

Tarifų prieinamumo vertinimas (5 straipsnis)

5 straipsnio 1 dalimi siekiama nacionalines reguliavimo institucijas įpareigoti pagal objektyvius kriterijus vertinti pagal 4 straipsnio 1 dalį sužinotų universaliųjų paslaugų teikėjų tarifų prieinamumą. Įprasčiausia ir svarbiausia informacija, kurios reikia šiam vertinimui atlikti, nurodyta a–c punktuose pateiktame nebaigtiniame sąraše. Tai bendrieji kriterijai – universaliųjų paslaugų teikėjų vidaus tarifai, kilmės ar paskirties vieta arba galutinio atlygio už tarptautinę pašto paslaugą mokesčių dydis. Tuos bendrus kriterijus galima papildyti kitais kriterijais, kurie itin svarbūs aiškinant konkrečius tarifus, pavyzdžiui, tokiais kriterijais, kaip specifinės vežimo ar tvarkymo sąnaudos arba dvišalis kiekis tarp pristatymo paslaugų teikėjų. Padariusi išvadą, kad tarptautinių siuntinių pristatymo tarifai yra neprieinami, nacionalinė reguliavimo institucija siuntinių pristatymo paslaugų teikėjų turi paprašyti daugiau informacijos apie tų tarifų dydį ir (arba) pagrindimo. Nustatyti terminai yra tinkami, jais siekiama užtikrinti, kad nebūtų atidėliojama teikti informacijos ar pagrindimo (1, 3 ir 4 dalys). Pagal 5 straipsnio 4 dalį, vertinimas kartu su pagrindimu, kai taikytina, turi būti siunčiamas ne tik Komisijai, bet ir kitoms nacionalinėms reguliavimo institucijoms. Be to, vertinimas turėtų būti siunčiamas ir atitinkamoms institucijoms, kurioms pavesta įgyvendinti konkurencijos teisę ir kurios taip pat turi vykdyti konfidencialumo prievoles. Dėl tokio didesnio skaidrumo turėtų būti juntamas didelis spaudimas keisti tuos tarifus, kurie yra gerokai didesni ir galėtų būti laikomi neįperkamais ar pernelyg dideliais. Taikant 5 straipsnio 4 dalį – joje nustatyta, kad Komisija toje pat specialioje svetainėje turėtų skelbti nekonfidencialią vertinimo ir pagrindimo, kuriuos jai turėtų teikti atitinkamos nacionalinės reguliavimo institucijos, versiją – visoje Sąjungoje turėtų būti užtikrintas skaidrumas. Skelbiant šią informaciją, visos suinteresuotosios šalys, įskaitant institucijas, kurioms pavesta įgyvendinti vartotojų apsaugos teisę, būtų reguliariai informuojamos šiais klausimais.