LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 2/3

Paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą

(2015/C 2/03)

Šiuo paskelbimu suteikiama teisė pareikšti prieštaravimą paraiškai pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51 straipsnį.

BENDRASIS DOKUMENTAS

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 510/2006

dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos (2)

„CAPÃO DE FREAMUNDE“

EB Nr.: PT-PGI-0005–0846–10.1.2011

SGN ( X ) SKVN ( )

1. Pavadinimas

„Capão de Freamunde“

2. Valstybė narė arba trečioji šalis

Portugalija

3. Žemės ūkio produkto arba maisto produkto aprašymas

3.1. Produkto rūšis

1.1 klasė. Šviežia mėsa (ir subproduktai)

3.2. Produkto, kurio pavadinimas nurodytas 1 punkte, aprašymas

„Capão de Freamunde“ yra visų lėto augimo vištų rūšių Atlanto Gallus domesticus veislių produktas. Šie paukščiai iškastruojami prieš jiems lytiškai subręstant. Jie skirti tik kokybiškos mėsos gamybai: nuo pat ankstyvo amžiaus auginami toliau aprašytoje nustatytoje geografinėje vietovėje ir penimi pagal specifikacijoje aprašytas normas.

Naudojami arba plunksnuotakakliai, arba plikakakliai „Redbro“ veislės arba šių šiaurės Portugalijai būdingų rūšių kaplūnai: „Pedrês Portuguesa“, „Preta Lusitânica“ ir „Amarela“.

Produktas „Capão de Freamunde“ parduodamas tokiu pavidalu:

a) gyvos 10–11 mėn. amžiaus vištos, tinkamai identifikuojamos;

b) kaip 10–11 mėn. paskerstų paukščių skerdena, tinkamai supakuota ir paženklinta etikete, nupešta, nukirstomis kojomis ir galva, bet supakuota su kepenimis ir skilviais (paprastai vadinamais kogalviais);

c) kaip 10–11 mėn. paskerstų paukščių užšaldyta skerdena.

Dėl geografinėje vietovėje taikomų gamybos metodų „Capão de Freamunde“ būdingos šios savybės:

i) fizinės savybės:

gyvų paukščių: plunksnų spalva – nuo raudonos iki ryškiai raudonos; skiauterės nėra; pakarūklų nėra; krūtinės forma – plati, daug raumenų masės; pėdų spalva – geltona; odos spalva – geltona; staibis – žvynuotas, platus ir geltonas; šlaunys – gerai išsivysčiusios ir raumeningos; svoris – 5,0–7,0 kg;

skerdenos: spalva – gelsva; išvaizda – glotni; oda – plona, glotni, hidratuota, poros – nežymios; svoris – 3,0–4,5 kg;

ii) juslinės savybės:

„Capão de Freamunde“ žalios skerdenos odos spalva – tolygiai gelsva, matosi rausvas raumeninis audinys ir minkštokos tekstūros vidiniai riebalai. Mėsai būdingas lengvas šviežios mėsos aromatas (naminių paukščių aromatas), beveik nejuntamas kraujo (kepenų, metalo) ar gaižumo kvapas. Kepta „Capão de Freamunde“ mėsa yra gana minkštos struktūros, šiek tiek kibi (primena tešlą), iš pradžių labai sultinga ir tokia išlieka viso kramtymo metu, šiek tik limpa prie dantų. Aromatas – lengvas paskrudintos duonos ir pakepusios odos, tačiau neapkartęs; skonis lengvai intensyvus, gaižumo, kraujo (kepenų, metalo) ar šviežios (naminių paukščių) mėsos skonis beveik nejuntamas;

iii) cheminės savybės (riebalų profilis)

„Capão de Freamunde“ mononesočiųjų riebalų rūgščių dalis – 42–45,50 %, o oleino rūgšties – 35,5–40 %.

3.3. Žaliavos (taikoma tik perdirbtiems produktams)

—

3.4. Pašarai (taikoma tik gyvūniniams produktams)

„Capão de Freamunde“ penimi regione augančių rūšių augalais, kurie yra jų lesalo pagrindas. Tai yra tiek viso grūdo, tiek sumalti kukurūzai (Zea mays L). Jie sudaro didžiąją penėti naudojamų grūdų dalį ir jų negali būti mažiau kaip 60 % visų lesalų. Paukščiai taip pat penimi šių rūšių žole ir plačialapėmis piktžolėmis: Holcus mollis, Lolium multiflorum ir Plantago lanceolata L.

Kol paukščiai sulaukia dviejų mėnesių ir (arba) jų gyvasis svoris pasiekia 1 kg, jų lesalą daugiausiai sudaro kukurūzų miltai, susmulkintas portugalinis lapinis kopūstas, ryžiai ir (arba) kukurūzų grūdai (paprastai geltonosios veislės).

Po penkių savaičių dienos metu paukščiai nuolatos – nuo aušros iki sutemų – gali laisvai išeiti į lauką – į augmenija apaugusias ganyklas. Šiose lauko ganyklose vienai vištai tenka ne mažiau kaip 2 m2 augmenija apaugusio ploto arba vienam kaplūnui – ne mažiau kaip 4 m2. Žolės tankis svyruoja nuo vidutinio iki vidutinio–didelio (aukštis 6–15 cm). Ji pasiskirsčiusi vienodai, o žolės, kurios tankis mažesnis negu vidutinis, turi būti ne daugiau kaip 30 % viso ploto.

Po kastracijos, kai paukščiai yra 3–4 mėn., iki paskerdimo arba gyvo paukščio pardavimo, jiems duodamame neribojamo kiekio lesale turi būti ne mažiau kaip 80 % geltonųjų arba baltųjų kukurūzų (sumaltų arba viso grūdo), o likusią dalį gali sudaryti kepimo miltų atliekos, portugaliniai lapiniai kopūstai, įvairių rūšių savaiminė augmenija ir grūdų sėklos.

Kai naudojami komerciniai lesalai (kaip priedas, kai laikinai pritrūksta natūralių lesalų), juose turi būti ne mažiau kaip 80 % grūdų. Bet kokiu atveju komerciniai lesalai per visą paukščių gyvenimo ciklą neturi sudaryti daugiau kaip 20 % jų lesalų.

Komerciniais lesalais paukščių nebegalima penėti likus 5 dienoms iki paskerdimo.

3.5. Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje

„Capão de Freamunde“ nuo pat pirmųjų dienų auginami ūkiuose nustatytoje geografinėje vietovėje, kurioje kaplūnų auginimo tradicija ir žinios, susijusios su paukščių kastravimu, užtikrina jų autentiškumą. Tačiau į ūkius viščiukai gali būti atvežti ir iš kitų, nei nustatytoji, geografinių vietovių.

3.6. Specialios pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės

Užšaldoma tik pagal užsakymus ir kai produktą ketinama eksportuoti.

3.7. Specialios ženklinimo etiketėmis taisyklės

Etiketėje privalo būti nurodyta „Capão de Freamunde IGP“ ir produkto logotipas, kuris pateikiamas toliau.

4. Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas

„Capão de Freamunde“ auginami ūkiuose, kurie yra išsidėstę šiose nustatytos geografinės vietovės savivaldybėse ir parapijose. Pasos de Fereiros savivaldybėje – visose parapijose. Lozados savivaldybėje: Boimo, Kazaiso, Kovaso, Kristeloso, Figeiraso, Lodareso, Lustozos, Nespereiros, Nevožildės, Nogeiros, Meinedo, Sent Estevauno, Silvareso, Sozelos, Ordemo ir Piaso parapijose. Paredeso savivaldybėje: Beirės, Duas Igrežaso, Vilelos, Lordelo, Sobrozos, Kristelo ir Loredo parapijose.

5. Ryšys su geografine vietove

5.1. Geografinės vietovės ypatumai

Geografinė gamybos vietovė apima drėkinamas vietoves, upių ištakas, kurios nubrėžia Pasos de Fereiros savivaldybės ribas ir kurios ją papildomai apibrėžia, į ją įsiskverbdamos ir įsiliedamos į Fereiros upę. Nustatytoje geografinėje vietovėje šios upės baseiną taip pat sudaro Karvaljozos, Eiriso ir Tajaus intakai. Taip formuojamas drėkinamų terasų reljefas (150–600 m virš jūros lygio). Vidutinė mėnesinė oro temperatūra gamybos vietovėje – maždaug 15 °C, žemiausia ir aukščiausia temperatūra – atitinkamai, 12 °C ir 18 °C.

Šis švelnus klimatas labiausiai tinka šiems paukščiams auginti, nes jo sąlygomis gerai veši įvairių rūšių žolės ir plačialapės piktžolės: (įvairių rūšių savaiminė augmenija – Holcus mollis, Lolium multiflorum ir Plantago lanceolata L.), kurios yra labiausiai tinkamas kaplūnų lesalas.

Be to, šimtmečių tradicinio auginimo metodais, kuriuos naudoja augintojai, pavyzdžiui, sudarydami sąlygas paukščiams nuo aušros iki sutemų laisvai išeiti į lauką – į įvairių rūšių savaimine augmenija apaugusias ganyklas, atskirdami kaplūnus nuo kitų paukščių po kastracijos, taip pat ypatingu kaplūnų auginimu, kai kiekviename ūkyje laikomi tos pačios kilmės, rūšies, veislės ir amžiaus paukščiai, užtikrinamas subalansuotas paukščių gyvenimas, o sulaukus penkių savaičių – ir galimybė nuolatos dienos metu ganytis natūralioje ganykloje – natūralioje aplinkoje lauke, kur paukščių tankis nedidelis ir nepatiriamas stresas. Penkių savaičių sulaukę paukščiai dienos metu nuolatos – nuo aušros iki sutemų – gali laisvai išeiti į lauką – į augmenija apaugusias ganyklas.

Nustatyta geografinė vietovė yra toje Portugalijos dalyje, kurioje kukurūzai buvo auginami amžiais. Dėl šios priežasties šie grūdai sudaro didžiąją kaplūnų lesalo dalį – daugmaž 60 % jų viso lesalo.

Vietos gamybos metodas buvo kuriamas ir perduodamas iš kartos į kartą ir vis dar naudojamas. Tai įrodo, kad žmonių sukaupta patirtis yra susijusi su konkrečiomis regiono ypatybėmis. Istorinės nuorodos į kaplūnų auginimo tradiciją Freamundėje siekia romėnų laikus. Šios veiklos ekonominę svarbą XII a. rodo tai, kad dešimtinę buvo galima mokėti kaplūnais. Viduramžiais (V–XV a.) Freamundės kaplūnas buvo mokesčių žemvaldžiams ir bažnyčiai mokėjimo priemonė, nes kaplūnai buvo labai vertinami.

Kaplūnų mugė (Feira dos Capões) kasmet rengiama gruodžio 13 d. Ji pirmą kartą buvo oficialiai surengta 1719 m. Karaliaus Jono V-ojo įsakymu ir tais metais įvyko spalio 3 d.

Kai kurie mokslininkai pažymi, kad nors tradicija kastruoti paukščius ir juos parduoti „Salvadori de Friamundės parapijoje…<…>“ nurodoma XV a. dokumentuose, tai buvo viduramžių paprotys.

5.2. Produkto ypatumai

„Capão de Freamunde“ – lėto augimo vištų rūšių ir veislių produktas. Paukščiai atsargiai iškastruojami ir auginami laisvėje. Jų lesalo pagrindas – natūralių ganyklų žolės, papildytos kruopomis, daugiausia kukurūzų. Visas kaplūnų gyvenimo ciklas sureguliuojamas taip, kad jie visiškai subręstų prieš pat Kalėdas.

„Capão de Freamunde“ skerdenos aiškiai išsiskiria iš kitų įprastu būdu auginamų paukščių skerdenų didesniu svoriu, intensyvesne spalva, plačia krūtine ir didele raumenų mase, taip pat savo plona, glotnia ir hidratuota oda. Ragaujant iš Freamundės kaplūnų skerdenų pagamintus patiekalus jų mėsa taip pat aiškiai skiriasi nuo įprastų paukščių tuo, kad yra gana minkštos struktūros, šiek tiek kibi, labai sultinga ir neturi keistų kvapų.

Dar viena šio paukščio savybė – gana subalansuotas riebalų profilis. Taip yra dėl to, kad mononesočiųjų riebalų rūgščių dalis yra daug didesnė nei kitų paukščių mėsoje, taip pat joje mažesnė sočiųjų riebalų dalis.

5.3. Priežastinis geografinės vietovės ir produkto, kuriam suteikta SKVN, kokybės ar savybių arba geografinės vietovės ir kurios nors produkto, kuriam suteikta SGN, savybės, gero vardo ar kitos ypatybės ryšys

Produkto ir geografinės vietovės ryšys – geologinės ir klimato sąlygos bei žmogiškasis veiksnys. Švelnios klimato sąlygos geriausiai tinka puikiam „Capão de Freamunde“ vystymuisi, nes jos skatina įvairių rūšių žolių ir plačialapių piktžolių (įvairių rūšių savaiminės augmenijos) augimą. Jos labiausia tinka kaplūnams penėti. Taip pat sąlygos tinkamos kukurūzams ir kitiems augalams, kurie naudojami per visą kaplūnų gyvenimo ciklą, auginti. Be to, paukščiai beveik visą savo gyvenimą praleidžia lauke, kur pakankamai vietos augti lėtai ir be streso.

Todėl šiuo augintojų naudojamu šimtmečių tradicinio auginimo metodu sudaromos sąlygos užauginti riebius ir kūningus paukščius, kurių mėsa tvirta, bet minkšta, skanesnė ir sultingesnė nei kitų paukščių.

Be to, dėl natūralių lesalų ir erdvių auginimo sąlygų riebalų sudėtis paukščių mėsoje subalansuota, nors mononesočiųjų riebalų rūgščių dalis, kaip ir oleino rūgšties kiekis, yra daug didesnė nei kitų paukščių mėsoje.

Kaplūnas yra tankiai gyvenamos ir gerai išsivysčiusios Freamundės parapijos, esančios Pasos de Fereiros savivaldybėje (Porto apskrityje), simbolis. Šioje parapijoje ir jos apylinkėse ilgą laiką gyvuoja tradicija kastruoti jaunus gaidelius, kad jie nusipenėtų ir būtų ramesni. Gerai žinoma, kad tradicija kastruoti paukščius ir juos parduoti labai sena ir nuo viduramžių praktikuojama tuometėje parapijoje Salvadori de Friamunde…

Freamundės kaplūnų mugė net šiandien gerai žinoma ir sutraukia daug turistų. Ši mugė buvo rengiama jau XV a. ir sutampa su katalikiškąja Šv. Liucijos – aklųjų globėjos – švente.

„Capão de Freamunde“ tradiciškai vartojamas žiemos mėnesiais (lapkričio–gruodžio mėn.) ir lemia gamybos vietovės valgymo papročius – jo suvartojimas šokteli Kalėdų laikotarpiu. Šiuo laikotarpiu jis taip pat dovanojamas. Tai rodo šio produkto simbolinę vertę regiono žmonėms.

Dėl Freamundės kaplūnų auginimo ypatumų sukurta specialių patiekalų, kurie regione jau tapo tradiciniais, labai būdingais vietos restoranuose ir kurie plačiai populiarina kaplūnus už vietovės ribų. Freamundės kaplūno receptui – keptam Freamundės kaplūnui, įdarytam kaplūno kogalviais ir mažais sūdytos dešros (salpicão) ir kumpio gabaliukais – jau suteiktas tradicinio recepto statusas, patiekalas labai išpopuliarėjo. Nenuostabu, kad receptas, kuriuo pabrėžiamas kaplūno skonis, populiarinamas gruodžio 12 d. kasmet Freamundėje rengiamame gastronominiame konkurse, kuriame dalyvauja keli šią iniciatyvą remiantys Pasos de Fereiros savivaldybės restoranai.

Nuoroda į paskelbtą specifikaciją

(Reglamento (EB) Nr. 510/2006 (3) 5 straipsnio 7 dalis)

http://www.dgadr.mamaot.pt/images/docs/val/dop_igp_etg/Valor/CE_capao.pdf

(1) OL L 343, 2012 12 14, p. 1.

(2) OL L 93, 2006 3 31, p. 12. Pakeistas Reglamentu (ES) Nr. 1151/2012.

(3) Žr. 2 išnašą.