AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

•Pasiūlymo pagrindas ir tikslai

Teroro aktai yra vienas iš sunkiausių visuotinių vertybių – žmogaus orumo, laisvės, lygybės ir solidarumo, pagarbos žmogaus teisėms ir pagrindinėms laisvėms – pažeidimų ir vienas iš pavojingiausių išpuolių prieš demokratijos ir teisinės valstybės principus, kuriais yra grindžiama Europos Sąjunga. Svarbu turėti tinkamas priemones, skirtas apsaugoti ES piliečius ir visus ES gyvenančius žmones, veiksmingai ir proporcingai kovoti su tokiais pažeidimais, kad būtų tinkamai atsižvelgta į grėsmes, su kuriomis susiduria ES, ir išsaugota visuomenė, kurioje vyrauja pliuralizmas, nediskriminavimas, tolerancija, teisingumas, solidarumas ir lygybė.

Pastaraisiais metais terorizmo grėsmė išaugo ir išplito. Europos saugumo darbotvarkėje Komisija ES kovos su terorizmu sistemos modernizavimą nustatė kaip prioritetą ir paskelbė ketinanti atnaujinti galiojančius šios srities baudžiamosios teisės aktus, kad būtų sprendžiami naujieji uždaviniai. Komisijos 2016 m. darbo programoje buvo paskelbtas teisės akto pasiūlymas peržiūrėti Pamatinį sprendimą dėl kovos su terorizmu, nes valstybės narės vis dažniau susiduria su reiškiniu, kai vis didesnis skaičius asmenų keliauja į kitą šalį terorizmo tikslais ir grįžę kelia grėsmę.

Šie asmenys dažnai vadinami „užsienio teroristais kovotojais“. Pats reiškinys nėra naujas, tačiau jo mastas ir asmenų, vykstančių į konfliktų zonas, ypač Siriją ir Iraką, dalyvavimo teroristų rengime ar kovos su teroristinėmis grupėmis tikslais, gausa neturi precedento. Naujausios Europolo ataskaitos dėl terorizmo padėties ir tendencijų Europos Sąjungoje (TE-SAT) analizė rodo, kad reiškinio mastas didėja: 2014 m. pabaigoje skaičiuota, kad bendras iš ES į konflikto zonas išvykusių asmenų skaičius viršijo 3 000, o dabar manoma, kad jis pasiekė 5 000. Pranešama, kad per tą patį laiką kai kuriose valstybėse narėse padidėjo ir grįžusiųjų skaičius. Valstybės narės pranešė, kad tai kelia didelę grėsmę saugumui.

Kaip pabrėžia Europolas, „nors gali būti, kad tik nedidelis grįžusių kovotojų kontingentas gali būti aktyviai pasirengęs vykdyti išpuolius ES, asmenys, kurie buvo nuvykę į konflikto zonas, ir toliau kelia didesnę grėsmę visoms ES valstybėms narėms. Gali būti, kad kovotojai grįžta ne tik užmezgę ryšius, bet ir įgiję kovinės ir operatyvinės patirties, todėl jie yra pajėgūs surengti veiksmingesnius ar daugybinius išpuolius, ir gal tapti sektinais pavyzdžiais panašiai mąstantiems jaunuoliams. Be to, tie, kurie nedalyvauja planuojant išpuolius, gali aktyviai verbuoti kitus, užsiimti jų radikalizacija, pagalbine veikla ir lėšų rinkimu“.

Europos teritorijoje 2014 ir 2015 m. įvykdyti išpuoliai, kurių kulminacija tapo neseni 2015 m. lapkričio 13 d. vakaro išpuoliai Paryžiuje, tapo tragišku įrodymu, kad ši rizika gali tapti visai reali ir todėl reikia didinti ES gebėjimą reaguoti, atsižvelgiant į grėsmes. Tyrimas dar nebaigtas, bet iš jau turimos informacijos galima spręsti, kad užsienio teroristai kovotojai susiję su mažiausiai šešiais 2015 m. įvykdytais ar planuotais teroro išpuoliais: teroristai arba buvo patys nuvykę į konflikto zonas (pvz., Jemeną, Siriją), arba atlikti teroro aktus juos įkvėpė ar tiesiogiai paskatino kiti šiuo metu Sirijoje esantys asmenys.

Nors dauguma nuo 2014 m. ES įvykdytų teroro aktų buvo pavieniai teroristiniai išpuoliai, lapkričio 13 d. teroristiniai išpuoliai Paryžiuje parodė, kad egzistuoja pažangesnių veiklos metodų ir didesnio masto išpuolių (kuriuos vykdo keletas sprogmenimis ir šaunamaisiais ginklais ginkluotų kovotojų) rizika.

Didžiausią susirūpinimą kelia užsienio teroristai kovotojai, tačiau nereikėtų menkinti vietinės kilmės teroristų, pavienių radikalių pažiūrų teroristinių išpuolių vykdytojų ir „nepatenkintų“ teroristų keleivių (pvz., konfiskavus pasą) keliamos grėsmės. Per pastaruosius 12 mėn. ES ir kitose Vakarų šalyse (pvz., JAV, Kanadoje ir Australijoje) užfiksuoti keli tokie išpuoliai ir nepavykę teroristinių išpuolių mėginimai.

Terorizmo grėsmė dėl jos tarpvalstybinio pobūdžio neapsiriboja kelionėmis į konflikto zonas trečiosiose šalyse. Stengdamiesi nesukelti įtarimų, teroristai naudoja vengimo metodus: jie keliauja ES viduje ir gali tranzitu keliauti per kitas, ne savo gyvenamosios vietos ir (arba) pilietybės šalis, kad išvengtų patikrinimų sienos kontrolės ir stebėjimo punktuose. Be to, ES neseniai įvykdyti išpuoliai rodo, kad teroristai į kitas valstybes nares keliauja vykdyti išpuolių arba dėl logistinių priežasčių (pvz., finansavimo ar ginklų pirkimo).

Teroristinės grupės įrodė turinčios gebėjimų naudotis internetu ir pažangiomis naujomis ryšių technologijomis, jų pagalba skleisti propagandą, bendrauti su galimais užverbuoti žmonėmis, dalytis žiniomis, planuoti ir koordinuoti veiklą. Ypač daug naujų bendravimo su tikslinėmis pažeidžiamomis grupėmis ir verbavimo ir (arba) savarankiškos radikalizacijos galimybių radikalioms ir teroristinėms grupėms suteikė internetas ir socialinė žiniasklaida.

Naudojant aukštos kokybės komunikacinę medžiagą (žurnalus, vaizdo įrašus) ir laikantis decentralizuoto požiūrio, kuriam palankesnes sąlygas sudaro įvairių paskyrų sukūrimas socialinės žiniasklaidos platformose, galima greitai platinti teroristinę ir radikalaus turinio medžiagą tam nuolat pritaikant informacines technologijas. Internetas tapo pagrindine priemone, kurią naudodami teroristai skleidžia propagandą ir viešus grasinimus, šlovina žiaurius teroro aktus (pvz., galvos nukirtimo) ir prisiima atsakomybę už išpuolius.

Reikia suderinti galiojančias taisykles atsižvelgiant į kintančią terorizmo grėsmę, kuri kyla Europai. Tai apima atitinkamas baudžiamosios teisės nuostatas dėl kovos su užsienio teroristų kovotojų reiškiniu ir pavojais, susijusiais su kelionėmis į trečiąsias šalis siekiant dalyvauti teroristinėje veikloje, o taip pat ir padažnėjusiais Europoje liekančių nusikaltimo vykdytojų grasinimais.

Visoje ES būtinai reikia darnesnių, visapusiškesnių ir geriau suderintų nacionalinės baudžiamosios teisės nuostatų, kad būtų galima veiksmingai užkirsti kelią su užsienio teroristais kovotojais susijusiems nusikaltimams ir už juos bausti ir tinkamai spręsti vis didesnius tarpvalstybinius praktinius os ir teisinius uždavinius.

Pamatiniu sprendimu 2002/475/TVR jau kriminalizuojami tam tikri teroro aktai, visų pirma teroristinių išpuolių vykdymas, dalyvavimas teroristinės grupės veikloje, įskaitant finansinę paramą šiai veiklai, viešas kurstymas padaryti teroristinį nusikaltimą, verbavimas teroristinei veiklai ir teroristų rengimas, taip pat nustatytos taisyklės dėl pagalbos ir bendrininkavimo, kurstymo ir kėsinimosi daryti teroristinius nusikaltimus.

Tačiau kad būtų įgyvendinti nauji ES nustatyti tarptautiniai standartai ir prisiimtos prievolės ir veiksmingiau kovojama su plintančia teroro grėsme, taip sustiprinant ES ir jos piliečių saugumą, reikia peržiūrėti Pamatinį sprendimą 2002/475/TVR.

Terorizmo aukoms reikia prie jų konkrečių poreikių pritaikytos apsaugos, paramos ir pagalbos. Visų pirma, joms turėtų būti tiesiogiai prieinamos profesionalios specializuotų tarnybų teikiamos fizinio ir psichosocialinio gydymo paslaugos. Po teroristinių išpuolių gyvybiškai svarbu, kad aukoms ir apie aukas būtų teikiama patikima informacija. Kadangi teroristiniai išpuoliai būna nukreipti į dideles žmonių grupes, jų aukomis dažnai gali tapti iš kitų šalių negu ta, kurioje įvykdytas išpuolis, atvykę žmonės. Todėl siekiant užtikrinti, kad visos terorizmo aukos būtų tinkamai informuotos ir gautų reikiamą pagalbą nepriklausomai nuo to, kur Europos Sąjungoje jos gyvena, labai svarbus yra tarpvalstybinis kompetentingų nacionalinių institucijų bendradarbiavimas.

Direktyva 2012/29/ES nustatomi būtiniausi elgesio su visomis nusikaltimų aukomis standartai, įskaitant jų teisę į apsaugą, paramą ir pagalbą, atsižvelgiant į kiekvieno nukentėjusiojo individualius poreikius. Tačiau šiose nuostatose nėra numatyta konkrečių priemonių, susijusių su terorizmo aukomis. Priėmus konkretesnes priemones, kuriomis būtų tiksliau reaguojama į terorizmo aukų poreikius, būtų užtikrinta didelė papildoma nauda. Tinkamai pritaikytos apsaugos, paramos ir pagalbos terorizmo aukoms taisyklės turėtų prisidėti prie išgyvenusių aukų ir žuvusiųjų šeimos narių išgijimo proceso, taigi netiesiogiai ir prie visos visuomenės išgijimo proceso.