KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 294 straipsnio 6 dalį dėl Tarybos pozicijos per pirmąjį svarstymą siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą dėl indėlių garantijų sistemų [nauja redakcija] 2010/0207 (COD) /* COM/2014/0140 final - 2010/0207 (COD) */





2010/0207 (COD) KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 294 straipsnio 6 dalį dėl Tarybos pozicijos per pirmąjį svarstymą siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą dėl indėlių garantijų sistemų [nauja redakcija] 2010/0207 (COD) (Tekstas svarbus EEE) 1. Pagrindiniai faktai Išsiųstas pasiūlymas Europos Parlamentui ir Tarybai (dokumentas COM(2010) 368 galutinis – 2010/0207 COD)) || 2010 7 12 Pateikta Europos Centrinio Banko nuomonė || 2011 2 17 Pateikta Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė || ---- Per pirmąjį svarstymą priimta Europos Parlamento pozicija || 2012 2 16 Išsiųstas iš dalies pakeistas pasiūlymas || Netaikoma. Politinis susitarimas patvirtintas Nuolatinių atstovų komitete (COREPER) Priimta Tarybos pozicija || 2013 m. gruodžio 20 d. 2014 m. kovo 3 d. 2. Komisijos pasiūlymo tikslas Pagal Direktyvą 94/19/EB (IGS direktyva) Indėlių garantijų sistemos (IGS) šiuo metu egzistuoja visose valstybėse narėse. Indėlių garantijų sistemos privalo kompensuoti indėlininkams iki 100 000 EUR už prarastus banko indėlius. Indėlių garantijų sistemos yra svarbi priemonė siekiant išsaugoti pasitikėjimą bankų sistema ir išvengti masinio indėlių atsiėmimo. 2010 m. liepos mėn. Komisija priėmė teisės akto pasiūlymą dėl IGS direktyvos naujos redakcijos. Pasiūlymo tikslai: – plėsti indėlininkų galimybes pasinaudoti garantija nustačius trumpesnius indėlių grąžinimo terminus, sukuriant vieną bendrą informacinį punktą tarpvalstybinių bankų įsipareigojimų nevykdymo atvejais ir geriau informuojant atskirus indėlininkus; – įvesti indėlių garantijų sistemų finansavimo taisykles, kuriomis, visų pirma, reikalaujama privalomo ex ante finansavimo iš bankų sektoriaus; – toliau derinti kompensavimo apimtį; – nustatyti indėlių garantijų sistemų vaidmenį krizių valdymo sistemoje. 3. Pastabos dėl Tarybos pozicijos 3.1. Bendrosios pastabos 2013 m. gruodžio 17 d. trišaliame susitikime buvo pasiektas teisėkūros institucijų politinis susitarimas. 2013 m. gruodžio 20 d. Nuolatinių atstovų komitetas patvirtino politinį susitarimą. 2014 m. sausio 10 d. ECON komitetas nusiuntė neprieštaravimo raštą Nuolatinių atstovų komitetui. 3.2. Veiksmai Europos Parlamento padarytų pakeitimų atžvilgiu (1) Kompensacijos apimtis. Europos Parlamentas siekė išlaikyti didesnį kompensacijos už indėlius lygį, įtraukiant iki 2010 m. gruodžio 31 d. įneštus indėlius ir indėlius, kurie priklausė indėlininkams, gyvenantiems valstybėje narėje, kurioje iki 2008 m. sausio 1 d. buvo teisės aktuose nustatyta IGS, kurios kompensacijos lygis 300 000 EUR. Šis pakeitimas paaiškinamas politiniame susitarime. Priėmus kompromisą, valstybės narės, kurių kompensacijos lygis yra iki 300 000 EUR, šį didesnį lygį taikytų iki 2018 m. gruodžio 31 d. Komisija mano, kad šis paaiškinimas yra naudingas ir juo iš esmės atsižvelgiama į Europos Parlamento pakeitimą. (2) Grąžinimo terminai. Europos Parlamentas pasiūlė, kad valstybės narės galėtų išlaikyti dabartinį 20 darbo dienų grąžinimo terminą iki 2016 m. pabaigos, kuomet jis būtų sutrumpintas iki penkių darbo dienų. Pereinamuoju laikotarpiu pateikus prašymą bus galima skubos tvarka susigrąžinti iki 5 000 EUR. Pagal politinį susitarimą grąžinimo terminai būtų trumpinami trimis etapais: – nuo 2019 m. sausio 1 d. – penkiolika darbo dienų, – nuo 2021 m. sausio 1 d. – dešimt darbo dienų ir galiausiai – nuo 2024 m. sausio 1 d. – septynios darbo dienos. (3) Finansavimas. Europos Parlamentas reikalavo, kad tikslinis 1,5 % garantuojamų indėlių IGS fondų lygis būtų pasiektas per 15 metų (vietoj 1,5 % reikalavimus atitinkančių indėlių[1] per 10 metų, kaip siūlo Komisija). Politiniame susitarime numatoma, kad 0,8 % garantuojamų indėlių tikslinis lygis būtų pasiektas per 10 metų. Mokėjimų įsipareigojimų, kurie gali būti įskaičiuoti apskaičiuojant tikslinį lygį, dalis padidinama nuo 10 %, kaip siūlė Parlamentas, iki 30 %. Jei ex ante lėšų neužtektų, indėlių garantijų sistemos rinktų ex post įnašus iš bankų sektoriaus ir kraštutiniu atveju pasinaudotų alternatyviomis finansavimo priemonėmis, kaip antai paskolomis iš viešųjų ar privačių šalių. Politiniu susitarimu patvirtinamas iš pradžių siūlytas principas, kad bankų įnašai turi būti įvertinti pagal riziką. Tačiau iš pradžių pasiūlytas priedas dėl rizikos koeficientų apskaičiavimo būtų pakeistas Europos bankininkystės institucijos (EBI) gairėmis. (4) Lėšų naudojimas. Politiniame susitarime laikomasi principo, kaip siūlė Komisija ir pritarė Parlamentas, kad IGS lėšos turi būti visų pirma naudojamos indėliams grąžinti, bet tam tikromis sąlygomis gali būti naudojamos ir įsipareigojimų nevykdymo prevencijai arba pertvarkymo priemonėms. Įsipareigojimų nevykdymo prevencijai numatytos kokybinės sąlygos, panašios į tas, kurias nustatė Parlamentas, visų pirma sąlygos, kuriomis užtikrinama, kad: – indėlių garantijų sistema turėtų tinkamas sistemas ir procedūras, skirtas alternatyvioms priemonėms atrinkti ir įgyvendinti ir susijusiai rizikai stebėti; – priemonės būtų susietos su remiamai kredito įstaigai nustatytomis sąlygomis, įskaitant bent jau griežtesnę rizikos stebėseną ir daugiau tikrinimo teisių indėlių garantijų sistemai; ir – indėlių garantijų sistemos nustatytos priemonės būtų susietos su remiamos kredito įstaigos įsipareigojimais, siekiant užtikrinti galimybę pasinaudoti garantuojamais indėliais. Tačiau politiniu susitarimu nustatomos papildomos apsaugos priemonės, siekiant išvengti neatsakingo elgesio rizikos ir užtikrinti pakankamą sistemos finansavimą, kaip antai reikalavimą, kad kredito įstaigos atžvilgiu nebūtų taikoma jokių pertvarkymo priemonių. 3.3. Politiniu susitarimu įvestos naujos priemonės (1) Finansavimas. Politiniu susitarimu įvedami du pagrindiniai elementai, kurie per pirmąjį svarstymą nebuvo įtraukti į Parlamento teisėkūros rezoliuciją. Pirma, kompromisu IGS direktyva suderinama su politiniu susitarimu dėl Bankų gaivinimo ir pertvarkymo direktyvos pasiūlymo[2] suteikiant galimybę padidinti įnašus į esamas IGS, kad būtų padengtos išlaidos, susijusios su sistemine rizika, įsipareigojimų nevykdymu ir pertvarkymu. Šios lėšos suteiks galimybę įskaičiuoti bankų mokesčius apskaičiuojant tikslinį lygį, jei jie dar nėra priskirti bankų pertvarkymo fondams ir jei IGS iš tikrųjų turi teisę gauti šias sumas. Be to, politiniu susitarimu numatoma, kad Komisija galėtų leisti valstybėms narėms nustatyti garantuojamų indėlių tikslinį lygį nuo 0,5 iki 0,8 % tokiomis sąlygomis: (a) sumažinimas grindžiamas prielaida, kad mažai tikėtina, jog didelė dalis turimų lėšų bus naudojama kitoms priemonėms nei indėlininkų galimybei atgauti indėlius išsaugoti vykstant pertvarkymui arba nacionalinėms nemokumo procedūroms; ir (b) bankų sektorius toje valstybėje narėje yra labai koncentruotas ir daug turto priklauso mažam kredito įstaigų ar bankų grupių skaičiui. Joms taikoma konsoliduota priežiūra, ir, atsižvelgiant į jų dydį, įsipareigojimų nevykdymo atveju joms greičiausiai bus taikoma pertvarkymo procedūra. (2) Lėšų naudojimas. Politiniame susitarime taip pat numatyta šalių galimybė naudoti IGS lėšas taikant nacionalines nemokumo procedūras, su sąlyga, kad IGS dengiamos išlaidos neviršytų atitinkamos kredito įstaigos kompensacijos už garantuojamus indėlius grynosios sumos. 4. Išvada Nors politiniu susitarimu gerokai nukrypstama nuo Komisijos pasiūlymo, juo įgyvendinami tikslai, kurių siekiama pradiniu Komisijos pasiūlymu. Todėl Komisija remia Tarybos poziciją, kuri atitinka 2013 m. gruodžio 17 d. politinį susitarimą, kad teisėkūros institucijos galėtų priimti galutinį tekstą antro svarstymo pradžioje iki kadencijos pabaigos. [1] Garantuojami indėliai – reikalavimus atitinkantys indėliai, mažesni už kompensacijos lygį (100 000 EUR). [2] Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema ir iš dalies keičiamos Tarybos direktyvos 77/91/EEB bei 82/891/EB, direktyvos 2001/24/EB, 2002/47/EB, 2004/25/EB, 2005/56/EB, 2007/36/EB bei 2011/35/EB ir Reglamentas (ES) Nr. 1093/2010, pasiūlymas, COM(2012) 280 final, 2012 m. birželio 6 d.