Komisijos komunikatas Europos parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui - Vartotojams teikiamos bendrosios rinkos naudos stebėsena - Antrasis Vartotojų rinkų suvestinės leidimas {SEK(2009) 76} /* KOM/2009/0025 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 28.1.2009 KOM(2009) 25 galutinis KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Vartotojams teikiamos bendrosios rinkos naudos stebėsenaAntrasis Vartotojų rinkų suvestinės leidimas {SEK(2009) 76} KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Vartotojams teikiamos bendrosios rinkos naudos stebėsenaAntrasis Vartotojų rinkų suvestinės leidimas Santrauka Šiuo komunikatu, kuriame pateikiama papildomos informacijos apie netinkamą rinkos veikimą vartotojų atžvilgiu, pristatomi Vartotojų rinkų suvestinės (antrojo leidimo) duomenys ir papildoma Komisijos rinkos stebėsenos veikla[1]. Svarbiausias suvestinės tikslas – nustatyti, kurių vidaus rinkos sektorių veikla netenkina vartotojų poreikių. Toliau pateikiamos pagrindinės išvados. - Vartotojai yra labiau nepatenkinti paslaugų rinka, kurioje patiriama daugiau problemų nei prekių rinkoje. Problematiškiausi sektoriai – energetikos, transporto (autobusų ir traukinių)[2] ir bankininkystės paslaugų. Patys prasčiausi rezultatai, susiję su paslaugų teikėjo pakeitimu, gauti energetikos sektoriuje – tai vienas iš sektorių, kuriuose sulaukiama daugiausia vartotojų nepasitenkinimo ir skundų. Nors paslaugų teikėju buvo patenkinti kiek mažiau nei du trečdaliai vartotojų, jį per pastaruosius dvejus metus pakeitė vos 7 % vartotojų. Nepatenkinti vartotojai ir autobusų bei geležinkelio transportu – dėl jo gaunama daug skundų. Bankininkystės sektoriuje paslaugų teikėjai keičiami itin retai, o pasiūlymus sunku palyginti. Gana skirtingi banko mokesčiai įvairiose valstybėse narėse nepriklauso nuo išlaidų dydžio. Lyginant minėtus tris sektorius, daugiausia pinigų vartotojai išleidžia energijai (5,7 % namų ūkio biudžeto), o vertinant pagal energijos rūšis daugiausia išleidžiama elektrai (2,1 %). Todėl reikėtų atlikti tolesnę mažmeninės elektros energijos rinkos analizę ir išsamiau išnagrinėti vartotojų patiriamas problemas. - Rinkose, kuriose paslaugų teikėjai keičiami dažniau (kaip antai automobilių draudimo, interneto ir judriosios telefonijos rinkos), vartotojai mažiau skundžiasi augančiomis kainomis. Svarbiausių mažmeninių paslaugų sektorių strateginis prioritetas – paprastesnis paslaugų teikėjo keitimo procesas. - Vis dažniau apsiperkama internetu, tačiau dėl tam tikrų kliūčių tarptautinė elektroninė prekyba plėtojama lėčiau nei nacionalinė. E. prekybos ataskaitoje, skelbiamoje drauge su suvestine, išsamiai aptariama dabartinė ES e. prekybos padėtis. Į 2009 m. mažmeninės prekybos rinkos ataskaitą bus įtrauktas skyrius apie mažmeninę prekybą internetu, kuriame bus aptariamos įvairios iniciatyvos, susijusios su geografiniu internetinės rinkos susiskaidymu ir internetu užsienio šalyse apsiperkančių vartotojų problemos bei jų sprendimo būdai. - Veiksmingas teisės aktų įgyvendinimas ir žalos atlyginimo tvarka – būtinos tinkamo rinkos veikimo sąlygos: valstybių narių skirtumai šioje srityje yra didžiuliai ir tobulėti tikrai yra kur. Komisija šiuos klausimus toliau nagrinės komunikate, kuriame bus aptariamas Žaliosios knygos dėl kolektyvinės žalos atlyginimo įgyvendinimas ir tolesni veiksmai. - Norint tiksliau įvertinti vartotojų situaciją, reikia sukaupti daugiau kokybiškų duomenų. Komisija toliau plėtos palyginamų ir tipinių prekių ir paslaugų vidutinių kainų rinkimo metodiką. Ji taip pat rengs suderintą vartotojų skundų klasifikavimo metodiką. Informacijos apie vartotojų skundus, kainas, pasitenkinimą, paslaugų teikėjų keitimą ir saugą nepakanka, kad būtų galima daryti tvirtas išvadas, tačiau toliau pateikiama keletas pastebėjimų. Iš vartotojų pasitenkinimo vertinimo duomenų matyti, kad vartotojai dažniau būna nepatenkinti paslaugų rinka nei prekių rinka. Paslaugų teikimo sutartys ir santykiai su vartotojais yra gana sudėtingi, be to, atveriant rinkas nuolat kinta sąlygos. Autobusais ir traukiniais besinaudojantys vartotojai yra labiausiai nepatenkinti gaunamomis paslaugomis ir patiria daugiausiai problemų: šiomis paslaugomis patenkinti mažiau nei pusė vartotojų, o problemų patiria maždaug vienas iš keturių. Gana didelis bendras nepasitenkinimas fiksuotosios telefonijos, pašto paslaugų ir energijos (elektros ir dujų) tiekimo paslaugomis. Daugiausiai nepasitenkinimo šiuose rinkos sektoriuose kelia didelės kainos, nepakankamai patrauklūs komerciniai pasiūlymai, sudėtinga įsigijimo tvarka, dėmesio klientams stoka. Su skundais susiję duomenys, kad ir kaip sunku juos palyginti, rodo, kad daugiausia skundų pateikiama paslaugų rinkoje, visų pirma tokiuose sektoriuose, kaip transportas , ryšiai ( telekomunikacijos ir pašto paslaugos ), bankininkystė ir draudimas . Iš duomenų, susijusių su paslaugų teikėjo keitimu , matyti, kad daugiausiai problemų kyla bankininkystės (banko sąskaitų) ir energetikos (elektros ir dujų) sektoriuose – būtent čia sunkiausia palyginti pasiūlymus ir pakeisti paslaugų teikėją. Vos 9 % einamąsias sąskaitas turinčių vartotojų pakeitė banką, tik 7 % pasirinko kitą dujų ir 8 % – kitą elektros tiekėją. Palyginti su 25 % vartotojų, pasirinkusių kitą automobilių draudimo paslaugų teikėją, tai gana nedideli skaičiai. Turimų duomenų apie kainas nepakanka, kad būtų galima tinkamai stebėti vidaus rinką. Didelė dalis sukauptų duomenų yra eksperimentinio pobūdžio, tačiau preliminari kainų analizė rodo, kad dėl neaiškių priežasčių skirtingose šalyse tam tikrų paslaugų ir prekių kainos gerokai skiriasi: tai pasakytina apie banko mokesčius, tam tikrus pažangiųjų technologijų gaminius (DVD grotuvus, neįrašytus CD) ir maisto produktus (kavą, natūralų jogurtą, alyvuogių aliejų, ledus, apelsinų sultis, juodąją arbatą, uogienę, konservuotą tuną), skalbimo miltelius ir galimybes naudotis plačiajuosčiu ryšiu. Tarptautinė mažmeninė prekyba netenka pagreičio. Užsienyje apsiperkančių vartotojų dalis nebedidėja nuo 2006 m., o užsienyje prekiaujančių mažmenininkų dalis netgi sumažėjo. Vis dėlto per pastaruosius 12 mėnesių užsienyje bent kartą pirko 25 % vartotojų, 33 % planuoja tai daryti ateinančiais metais. Jei visoje ES būtų taikomos vienodos su vartotojais susijusios taisyklės, tarptautine prekyba susidomėtų 49 % mažmenininkų. Tai kur kas daugiau, palyginti su dabartiniais 20 % užsienyje prekiaujančių mažmenininkų. Internetu apsiperkama vis dažniau, tačiau tarptautinė e. prekyba plėtojama lėčiau nei nacionalinė. Vartotojų, kurių nuomone taikomos priemonės juos tinkamai apsaugo , skaičius skirtingose valstybėse narėse yra gana nevienodas. 2008 m. pusė europiečių buvo įsitikinę, kad taikomos priemonės gerai apsaugo vartotojus. Be to, vartotojai praneša patiriantys sunkumų, kai bando spręsti problemas ar siekia žalos atlyginimo . Maždaug pusės skundą pateikusių Europos vartotojų netenkino skundo nagrinėjimo tvarka. Tik keturi iš dešimties vartotojų mano, kad ginčus su prekių pardavėjais ar paslaugų teikėjais galima lengvai išspręsti alternatyviais būdais ir tik trys iš dešimties laikosi nuomonės, kad juos išspręsti nesudėtinga per teismus. Šie skaičiai kiek mažesni nei 2006 m. 1. Įžanga 1. 2008 m. sausio 29 d. Komisija priėmė komunikatą „Vartotojams teikiamos bendrosios rinkos naudos stebėsena: vartotojų rinkų rezultatų suvestinė“[3] ir pridedamą tarnybų darbinį dokumentą[4], kuriame pirmą kartą vertinami suvestinės rezultatai. Iniciatyva stebėti bendrąją rinką ir jos poveikį vartotojams pradėta parengus Bendrosios rinkos apžvalgą[5], kurioje buvo raginama stiprinti ryšius su piliečiais, geriau atsižvelgti į jų pageidavimus, planuoti politinę veiklą atsižvelgiant į faktinius įrodymus ir įvertinant tikrąsias pasekmes vartotojams. 2. Konkurencingumo taryba 2008 m. vasario 25 d. išvadose dėl Bendrosios rinkos apžvalgos, kurioms 2008 m. kovo 13–14 d. išvadose pritarė Europos Vadovų Taryba, „ palankiai įvertino Komisijos ketinimą drauge su valstybėmis narėmis parengti vartotojų rinkų suvestinę ir kaupti duomenis apie kainas “. 3. 2008 m. lapkričio 18 d. Europos Parlamentas priėmė ataskaitą, kurioje nustatoma metodika ir rodikliai bei raginama kaupti papildomus duomenis apie vartotojus, kaip antai apie jų raštingumą ir įgūdžius. Taip pat pabrėžta glaudaus valstybių narių bendradarbiavimo ir rezultatų sklaidos plačiajai visuomenei svarba. 2. Vartotojams teikiamos naudos stebėjimas 4. Atsižvelgdama į Bendrosios rinkos apžvalgą, Komisija išplėtė rinkos stebėsenos veiklą ir numatė du sistemingo rinkų stebėjimo etapus. Dėl nepakankamų duomenų į vartotojo veiksnį atsižvelgiama tik iš dalies, tačiau Vartotojų rinkų suvestinė, kurią rengiant kaupiami tinkami duomenys, gali padėti geriau integruoti su vartotojais susijusius aspektus į rinkos stebėjimo procesą. Šiuo metu Komisija jau yra pradėjusi išsamią keturių sektorių – maisto tiekimo pramonės, mažmeninės prekybos, elektros prekių ir farmacijos pramonės – analizę. 5. Siekiant stebėti rinkas iš vartotojo perspektyvos buvo parengta suvestinė, taikytina dviems stebėjimo etapams: tyrimui ir analizei. Suvestinė gali tapti svarbiu palyginamų duomenų šaltiniu, kuriuo galėtų naudotis konkurencijos, vartotojų ir kitus klausimus sprendžiantys skirtingų šalių politikai, siekiantys nustatyti silpnąsias šalies rinkos vietas. 6. Pirmoji suvestinės dalis skirta veiklai įvairių ekonomikos sektorių rinkose stebėti ir vertinti naudojant penkis svarbiausius rodiklius. Tai turėtų parodyti, kuriuose sektoriuose kyla didžiausias pavojus, kad vartotojai patirs neigiamų ekonominių ir socialinių padarinių. Antroje dalyje pristatomi mažmeninės prekybos rinkos integracijos pažangos vertinimo rodikliai. Trečioje suvestinės dalyje pateikiami duomenys ir lyginamieji standartai, susiję su vartotojų situacija įvairiose šalyse. 7. Kaip rinkos tenkina vartotojų poreikius, tiriama ir nacionaliniu lygmeniu. Danijoje kasmet skelbiami lyginamieji 57 rinkų „vartotojų situacijos indeksai“. Vertinamas vartotojų pasitikėjimas, skaidrumas ir skundų teikimo sąlygos. Remiantis tokia pačia metodika Norvegijoje rengiamas panašus „vartotojų pasitenkinimo rodiklis“, o Jungtinėje Karalystėje – „vartotojų sąlygų apžvalga“. Prancūzija, JK ir Portugalija turi išsamias skundų sistemas, kuriomis remiamasi formuojant politiką, o kelios valstybės narės (pavyzdžiui, Italija ir Belgija) yra įsteigusios kainų stebėjimo tarnybas. 8. Į pirmą kartą rengiamą suvestinę buvo įtraukti visi tuo metu turėti duomenys, tačiau jos potencialas toli gražu nebuvo išnaudotas. Rengiant pirmąją suvestinę buvo padaryta išvada, kad ES masto duomenų, kurie padėtų įvertinti, ar vidaus rinka tenkina vartotojus, sukaupta nepakankamai. 9. Prie suvestinės pridedamoje e. prekybos ataskaitoje pateikiamos preliminarios išvados apie tarptautinės e. prekybos tendencijas. Pirmąjį 2009 m. pusmetį Komisija vertins problemas, kurias vartotojai patiria dėl nepakankamo mažmeninių finansinių paslaugų skaidrumo. 10. Komisija, atlikdama apklausas ir tyrimus, bendradarbiaudama su suinteresuotosiomis šalimis valstybėse narėse (nacionalinėmis statistikos tarnybomis, vartotojų politikos formuotojais, įgyvendinimo institucijomis ir vartotojų organizacijomis), 2008 m. pradėjo rimtai plėtoti ir rinkti vartotojų duomenis. Daug dėmesio skirta duomenų kokybės užtikrinimui. Antrojoje suvestinėje pateikiama daugiau duomenų apie rodiklius, tačiau daugelyje sričių (kaip antai kainos, skundai, įgyvendinimas) darbas dar neatliktas iki galo: nėra kai kurių vartotojų rinkų duomenų, duomenys renkami remiantis skirtingomis rinkos apibrėžtimis, be to, plėtojant rodiklius ir renkant duomenis reikėtų atsižvelgti į nacionalinių sistemų skirtumus. Šiuo metu kai kurios valstybės narės neturi vartotojų rinkų stebėsenos duomenų ir susiduria su problemomis rengdamos suvestinius duomenis. Nepaisant šių sunkumų, 2008 m. atlikti darbai pagrindė kelią tolesnei pažangai. 3. Antroji vartotojų rinkų suvestinė 11. Rengiant antrąją suvestinę nustatyta, kad vertinant rinkas ir vartotojų pasitenkinimą jomis būtina remtis faktiniais duomenimis. Taip pat nustatyta, kad norint įvertinti visas pagrindines vartotojų rinkas reikėtų sukaupti daugiau duomenų. 1 dalis. Vartotojų rinkų tyrimas 12. Nustatant, kurios vartotojų rinkos gali netinkamai veikti, remiamasi penkiais rodikliais – skundais, kaina, pasitenkinimo lygiu, galimybe keisti paslaugos teikėją ir sauga. Vadovautis tik vienu iš šių rodiklių negalima – spręsti, ar reikia tolesnės analizės, galima tik įvertinus keletą rodiklių. Be to, sprendimas, kad reikia tolesnės analizės, dar nebūtinai reiškia, kad rinka veikia netinkamai. Vartotojų rinkų tyrimu papildoma rinkos stebėsenos veikla. 13. Svarbus problemų rinkoje rodiklis, kuriuo paprastai remiasi politikai, yra vartotojų skundai . Skundus visose valstybėse narėse renka nacionalinės valdžios institucijos, tačiau šiuo metu su vartotojų skundais susiję duomenys nėra suvienodinti, taigi, tinkamai palyginti atskiras šalis ar rinkas kol kas neįmanoma. Siekdama parengti suderintą vartotojų skundų klasifikavimo metodiką, Komisija surengė viešąsias konsultacijas[6]. Suinteresuotosios šalys pritarė savanoriškai trečiosioms šalims teikiamų skundų (kai neatsižvelgiama į pardavėjui ar paslaugų teikėjui teikiamus skundus) klasifikavimo ir teikimo metodikai. Siekdama užtikrinti, kad suderinta metodika būtų taikoma kuo plačiau, Komisija bendradarbiauja su visomis suinteresuotosiomis šalimis. 14. Duomenis apie vartotojų skundus pateikė 23 valstybių narių, Norvegijos ir Islandijos valdžios institucijos. Nors yra tam tikrų rinkimo ir klasifikavimo skirtumų, sukauptus duomenis galima palyginti. 1 pav. pateikiami duomenys nėra labai patikimi – atsakymai buvo nevienodai išsamūs, be to, dėl aukšto agregavimo lygio sunku išskirti atskiras vartotojų rinkas. Vis dėlto yra aiškių požymių, kad didesnių problemų vartotojai patiria paslaugų rinkose. 1 pav. Trečiosioms šalims teikiami vartotojų skundai – COICOP[7]. Pagrindinės grupės [pic] Šaltinis: valstybių narių ir EEE valdžios institucijos. 15. Skundai paprastai yra svarbus netinkamo rinkų veikimo rodiklis, tačiau net jei skundų nepateikiama ar jų pateikiama nedaug, tai dar nereiškia, kad problemų nėra. Iš 2 pav. matyti, kad kai kuriose rinkose (pavyzdžiui, autobusų ir traukinių transporto arba tam tikrų maisto produktų, kaip antai vaisių ir daržovių, rinkose) vartotojai nėra linkę skųstis, net jei patiria problemų. 2 pav. Vartotojų pranešimai apie patiriamas problemas, užklausimai ir skundai (devyniolikoje prekių ir paslaugų rinkų) [pic] Šaltinis: IPSOS vartotojų pasitenkinimo apklausos, 2006 m. ir 2008 m. 16. Vienas labiausiai vartotojams rūpimų klausimų ir svarbus gerovės veiksnys yra kainos . Pernelyg dideli kainų skirtumai gali būti svarbus netinkamo rinkos veikimo ir susiskaidymo rodiklis. Kainų skirtumus gali nulemti išlaidų ir gyvenimo lygio skirtumai, vartotojų teikiama pirmenybė, mokesčiai, paklausos dydis, tačiau drauge jie gali rodyti, kad rinka yra susiskaidžiusi ar veikia netinkamai. 17. Kol kas sukaupta duomenų tik apie tam tikrų prekių ir paslaugų kainas[8]. Neretai kainų skirtumai yra susiję su nevienodu išlaidų lygiu skirtingose šalyse[9]. Tačiau kai kurių prekių kainų skirtumai nėra susiję su išlaidų lygiu. Pavyzdžiui, tai pasakytina apie tokias prekes kaip tam tikri pažangiųjų technologijų gaminiai (DVD grotuvai, neįrašyti CD), maisto produktai (kava, natūralus jogurtas, alyvuogių aliejus, ledai, apelsinų sultys, juodoji arbata, uogienė, konservuotas tunas), skalbimo milteliai, galimybės naudotis plačiajuosčiu ryšiu. Be to, reikėtų pridurti, kad duomenis apie kai kurias kainas atlikdamas tyrimus surinko Eurostatas, todėl jas derėtų laikyti eksperimentinėmis. 18. Turimų duomenų nepakanka, kad būtų galima tinkamai stebėti vidaus rinką – reikėtų rinkti duomenis apie didesnio skaičiaus prekių ir paslaugų kainas, gerinti duomenų kokybę (visų pirma kainų duomenų palyginamumą ir reprezentatyvumą). Pavyzdžiui, beveik nėra duomenų apie laisvųjų profesijų specialistų paslaugų kainas, tačiau Komisijos atlikto tyrimo[10] rezultatai rodo, kad šių paslaugų kainos atskirose šalyse labai skiriasi. Skaidrūs kainų duomenys parodytų, kad siekiama spręsti kasdienius piliečių rūpesčius. Komisija, bendradarbiaudama su nacionalinėmis statistikos tarnybomis, ateinančiais metais visose valstybėse narėse rinks ir skelbs daugelio prekių kainas. 19. Vartotojų pasitenkinimą lemia pasirinkimo galimybių suvokimas, galimybė palyginti kainas ir kokybę, skaidrumas, pasitikėjimas ir tikrumas. 3 pav. parodytas pasitenkinimo lygis devyniolikoje rinkų (duomenys apie paslaugas surinkti 2006 m., apie prekes – 2008 m.). Iš paveikslo matyti, kad vartotojai paprastai būna mažiau patenkinti paslaugų rinkomis nei prekių rinkomis. Taip gali būti dėl sudėtingesnių (palyginti su prekėmis) paslaugų teikimo sutartinių santykių ir eigos – priimant sprendimą įsigyti paslaugą gana sunku numatyti jos tikrąją vertę. Nemenką nepasitenkinimą autobusų ir traukinių transportu lemia tokie veiksniai, kaip vartotojų patiriamos problemos, per didelės kainos, sudėtinga įsigijimo tvarka, dėmesio vartotojui stoka. Valstybių narių skirtumai yra kur kas didesni nei rinkų skirtumai. 3 pav. Bendras pasitenkinimas ir nepasitenkinimas devyniolikoje prekių ir paslaugų rinkų [pic] Šaltinis: IPSOS vartotojų pasitenkinimo apklausos, 2006 m. ir 2008 m. 20. Ateityje į suvestines bus įtraukiama informacija apie pasitenkinimą visose pagrindinėse vartotojų rinkose – taip bus galima kasmet tinkamai palyginti ir įvertinti situaciją. 21. Galimybė keisti paslaugos teikėją – svarbus konkurencingumo rinkos ekonomikoje aspektas. Teigiamų rezultatų paslaugos teikėjo keitimas duos tik tuomet, jei pinigų, laiko ir pastangų sąnaudos bus gerokai mažesnės už paslaugos kainą. Vartotojai geriausią pasiūlymą gali išsirinkti tik tuomet, jei supranta ir gali palyginti įvairius pasiūlymus. 22. 4 pav. parodytas paslaugų teikėjo keitimo mastas ir realios kainos pokyčiai tam tikrose rinkose[11]. Daugiausiai vartotojų pakeitė civilinės atsakomybės automobilio draudimo paslaugų teikėją: jį per pastaruosius dvejus metus pakeitė ketvirtadalis draudimo polisų turėtojų. Antroje vietoje – telekomunikacijų paslaugos: paslaugų teikėją neretai keitė interneto (22 %), judriosios telefonijos (19 %), fiksuotosios telefonijos (18 %) paslaugų naudotojai. Vidutiniškai vos 11 % vartotojų per pastaruosius dvejus metus pakeitė mažmeninės bankininkystės paslaugų teikėją ar pasirinko kitus bankininkystės produktus – labiausiai tai daryti buvo linkę įkeisto nekilnojamojo turto ir investicinių produktų turėtojai (po 13 %), 9 % pakeitė turėtas sąskaitas, o 10% – ilgalaikes kredito sutartis. Energetikos sektoriaus paslaugų teikėjai keisti nedažnai: 7 % vartotojų pakeitė dujų tiekėją, o 8 % – elektros tiekėją. 4 pav. Judumas rinkoje ir kainų pokyčiai pagal sritis [pic] Šaltinis: Greitoji „Eurobarometro“ apklausa Nr. 243. Vartotojai ir paslaugų teikėjo keitimas. 23. Didžioji dauguma teikėją pakeitusių vartotojų teigė iš to gavę finansinės naudos. Be to, rinkose, kuriose dažnai keičiamas paslaugų teikėjas, vartotojai buvo mažiau linkę skųstis didėjančiomis kainomis (žr. 4 pav.) Vartotojo galimybė keisti paslaugos teikėją padeda gerinti visų vartotojų padėtį. 24. Prekių ir paslaugų saugumo užtikrinimas – vartotojų politikos prioritetas. Apklausa[12] parodė, kad vartotojai iš esmės yra linkę tikėti, kad gaminiai yra saugūs . Kone pusė visų vartotojų mano, kad tik nedaugelis produktų yra nesaugūs, o 17 % yra įsitikinę, kad iš esmės visi produktai yra saugūs. Kita vertus, 18% visų vartotojų laikosi nuomonės, kad nemažai produktų yra nesaugūs. Valstybėse narėse, kuriose vartotojai mano, kad produktai yra iš esmės saugūs, tokios nuomonės yra linkę laikytis ir mažmenininkai[13]. Vis dėlto skirtumai tarp valstybių narių išlieka didžiuliai. 25. 16 valstybių narių, pasitelkusios bendrą sistemą – Sužalojimų duomenų bazę (IDB), šiuo metu renka duomenis apie sužalojimus ir nelaimingus atsitikimus. 5 pav. parodytas skirtingų kategorijų produktų dešimtyje valstybių narių sukeltų nelaimingų atsitikimų mastas (produktai, sukėlę mažiau nei 0,5 % nelaimingų atsitikimų, neįtraukti). Vertinant vartotojų produktus, pirmosiose vietose – žemės transporto priemonės ir sporto ir (arba) rekreacinės veiklos priemonės. Tačiau dėl didelio nekonkretizuotų produktų skaičiaus faktinis minėtų produktų procentinė dalis gali atrodyti gana maža (atitinkamai – 7,7 % ir 4,5 %). 5 pav. Tam tikrų produktų sukeltų sužalojimų mastas (suvestinis dešimties valstybių narių vidurkis) [pic] Šaltinis: IDB – Sužalojimai Europoje 2 dalis. Mažmeninės rinkos integracijos pažanga 26. Norint išspręsti ekonominius Europos uždavinius ir teikti apčiuopiamos naudos piliečiams, būtina sukurti mažmeninę vidaus rinką. Gerai veikianti vidaus rinka turėtų užtikrinti vartotojams didelį pasirinkimą, geriausias kainas ir drauge patikimą apsaugą. 27. Tarptautinės mažmeninės prekybos rezultatai – labai nevienodi. Ketvirtadalis Europos vartotojų praėjusiais metais bent kartą pirko užsienyje (maždaug tokie patys ir 2006 m. duomenys). 75 % mažmenininkų[14] prekiauja tik savoje šalyje (t. y. šiek tiek daugiau nei 2006 m.). Nors užsienyje apsiperkančių vartotojų dalis nepadidėjo, vis daugiau jų teigia, kad drąsiai pirktų ir užsienyje. Vidutinės išlaidos pirkiniams užsienyje yra gana nemažos (737 EUR vienam asmeniui per metus). Pajamų, kurias mažmenininkai gauna iš tarptautinės prekybos, dalis priklauso nuo pardavimo kanalo ir svyruoja nuo 10 iki 17 % (panašūs duomenys gauti ir 2006 m.). Vienodas tarptautinės prekybos reglamentavimas visoje ES – vienas iš mažmenininkų skatinimo būdų. Maždaug pusė mažmenininkų teigia, kad sutiktų imtis tarptautinės prekybos, jei taisyklės būtų vienodos – šiuo metu tarptautiniu mastu prekiauja tik 20 % mažmenininkų. Be abejonės, nustačius ir pašalinus kliūtis, atsirastų daug galimybių padidinti tarptautinę prekybą jau artimiausioje ateityje. 28. Iš 6 pav. matyti, kad tarptautinė prekyba įvairiose ES valstybėse narėse nevienodai populiari. Daugumoje šalių, kurių vartotojai mielai perka užsienyje, užsienio prekyba užsiima daug mažmenininkų, ir atvirkščiai. Faktas, kad dauguma mažmenininkų prekiauja tik savoje šalyje ir tik 7 % – šešiose ar daugiau Europos šalių, yra tiesiogiai susijęs su tuo, kad 8 % užsienyje pirkusių vartotojų yra patyrę vienokių ar kitokių sunkumų bandydami įsigyti prekes ar paslaugas kitoje ES šalyje dėl to, kad joje negyvena. Vidutiniškai mažmenininkai prekiauja vos 1,3 ES valstybių narių. 6 pav. Vartotojai, mažmenininkai ir tarptautinė prekyba [pic] Šaltiniai: Specialioji „Eurobarometro“ apklausa Nr. 298, Vartotojų apsauga vidaus rinkoje, 2008 m. birželio mėn.; specialioji „Eurobarometro“ apklausa Nr. 205, Vartotojų apsauga vidaus rinkoje, 2006 m. kovo mėn. 29. E. prekyba tampa vis populiaresnė, tačiau tarptautinės e. prekybos plėtotė lėtesnė nei nacionalinės. Praėjusiais metais internetu pirko 33 % vartotojų (palyginti su 27 % 2006 m.). Tačiau šis pokytis neturi jokios įtakos tarptautinei prekybai internetu, kuri yra gana pastovi (6 % 2006 m. ir 7 % 2008 m.). Atskiroje e. prekybos ataskaitoje pateikiama išsamesnės informacijos apie ES mažmeninę prekybą internetu. 3 dalis. Nacionalinių vartotojų politikų palyginimas 30. Veiksmingos nacionalinės vartotojų institucijos ir politika – būtinas tinkamo vidaus rinkos veikimo veiksnys. Lyginant pavienėse ES šalyse gaunamus rezultatus, nustatomi gerosios patirties pavyzdžiai, stiprinamas įmonių, vartotojų ir valdžios institucijų pasitikėjimas ir tikėjimas, kad visiems taikomos tokios pačios taisyklės. Laisvas saugių produktų judėjimas ir vartotojų apsauga nuo sukčiaujančių prekiautojų priklauso nuo teisės aktų įgyvendinimo veiksmingumo ir rinkos priežiūros visose valstybėse narėse. Tinkamai užtikrinamos vartotojų teisės – veiksmingo rinkų veikimo garantas, nes taip naudos gauna sąžiningi ir geriausiai vartotojų lūkesčius tenkinantys pardavėjai. 31. Vartotojų, manančių, kad galiojančiomis priemonėmis jie yra tinkamai apsaugoti, skaičius skirtingose valstybėse narės yra labai nevienodas, be to, daugumoje šalių 2008 m. jų skaičius, palyginti su 2006 m., sumažėjo. Maždaug pusė europiečių laikosi nuomonės, kad jie yra gerai apsaugoti. Vartotojai praneša patiriantys sunkumų, kai bando spręsti problemas ar siekia žalos atlyginimo . Maždaug pusės skundą pateikusių Europos vartotojų netenkino skundo nagrinėjimo tvarka. Tik keturi iš dešimties vartotojų mano, kad ginčus su prekių pardavėjais ar paslaugų teikėjais galima lengvai išspręsti alternatyviais būdais ir tik trys iš dešimties laikosi nuomonės, kad juos išspręsti nesudėtinga per teismus. 7 pav. Vartotojų, manančių, kad yra tinkamai apsaugoti taikomomis priemonėmis, procentinė dalis [pic] Šaltiniai: Specialioji „Eurobarometro“ apklausa Nr. 298. Vartotojų apsauga vidaus rinkoje, 2008 m. birželio mėn.; specialioji „Eurobarometro“ apklausa Nr. 205. Vartotojų apsauga vidaus rinkoje, 2006 m. kovo mėn. 32. Sukaupti duomenys rodo, kad ES valstybėse narėse nevienodai įgyvendinami teisės aktai ir užtikrinamos vartotojų teisės, be to, galima nustatyti daugumos šalių stipriąsias ir silpnąsias vietas. Vis dėlto kol kas šiuos duomenis reikėtų vertinti atsargiai. Siekdama geriau interpretuoti šiuos duomenis, Komisija ketina 2010 m. atlikti didelį vartotojų teisių užtikrinimo tyrimą. 4. Tolesni žingsniai 33. Rinkos stebėsenos priemonės, kaip antai Vartotojų rinkų suvestinė, padeda Komisijai nustatyti silpnąsias rinkų vietas vartotojų atžvilgiu ir papildo platesnę rinkos stebėjimo veiklą. Antrojoje suvestinėje nustatyti kai kurie bendrosios rinkos trūkumai ir drauge pabrėžiamas poreikis toliau teikti patikimus duomenis, kad Komisija laiku gautų aktualią rinkos informaciją ir galėtų imtis tinkamų veiksmų. 34. Toliau kaupiant reikiamus duomenis bus labai svarbu bendradarbiauti su valstybėmis narėmis. Su vartotojais susijusių skirtingų valstybių narių duomenų lyginimas ir vartotojams nacionaliniu lygmeniu nustatytų sąlygų vertinimas – labai svarbi veikla siekiant, kad vidaus rinka teiktų naudos vartotojams. Nacionaliniai duomenys apie skundus, kainas ir teisės aktų įgyvendinimą suteiks daugiau skaidrumo ir aiškumo diskutuojant apie vidaus rinkos veikimą ir padės rasti geriausios patirties pavyzdžių. Komisija, suburdama komitetus ir darbo grupes, bendradarbiaus su valstybių narių nacionaliniais ekspertais, statistikos tarnybomis ir vartotojų organizacijomis. 35. 2009 m. veiksmų gairės: - rinkos tyrimai mažmeninei elektros rinkai įvertinti; - mažmeninės prekybos rinkos tyrimo, kuriuo siekiama išanalizuoti, kokių problemų patiria internetu užsienyje perkantys vartotojai, speciali dalis, skirta geografiniam internetinės rinkos susiskaidymui; - komunikatas dėl teisės aktų įgyvendinimo, kuriame bus numatyta visuotinė strategija, padedanti užtikrinti veiksmingą vartotojų acquis įgyvendinimą; - tolesnis Eurostato ir nacionalinių statistikos tarnybų atliekamas palyginamų tipinių prekių ir paslaugų vidutinių kainų rinkimas; - savanoriškos suderintos vartotojų skundų klasifikavimo metodikos plėtotė; - bendradarbiavimas su nacionalinėmis suinteresuotosiomis šalimis rengiant tinkamus rodiklius, susijusius su teisės aktų įgyvendinimu ir vartotojų teisių užtikrinimu. [1] SEC(2008)3074 – Rinkos stebėsena: dabartinė padėtis ir tolesni veiksmai. [2] Komisija jau ėmėsi veiksmų dviejose probleminėse su transportu susijusiose srityse. 2009 m. gruodžio mėn. įsigalios 2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1371/2007 dėl geležinkelių keleivių teisių ir pareigų. Be to, Komisija neseniai priėmė Reglamento dėl miesto ir tolimojo susisiekimo autobusų transporto keleivių teisių ir iš dalies keičiančio Reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 dėl nacionalinių institucijų, atsakingų už vartotojų apsaugos teisės aktų vykdymą, bendradarbiavimo projektą [COM(2008)817]. [3] COM(2008) 31. [4] SEC(2008) 87. [5] COM(2007) 724. [6] SANCO GD svetainėje (http://ec.europa.eu/consumers/consultations/consultations_en.htm) skelbiami visi atsiliepimai ir pateikiama santrauka. [7] Classification Of Individual Consumption by purpose , liet. – individualaus vartojimo išlaidų pagal paskirtį klasifikatorius. [8] Įgyvendinant eksperimentinį projektą, kuriame dalyvavo Eurostatas ir 23 valstybių narių, Šveicarijos, Islandijos ir Norvegijos nacionalinės statistikos tarnybos, surinktos 66 gaminių ir paslaugų kainos. Iš įvairių kitų šaltinių surinkti duomenys apie automobilių, ryšio paslaugų, energetikos, bankininkystės paslaugų kainas. [9] Išlaidų lygis atspindi faktinį individualų (su)vartojimą, kurį sudaro namų ūkių įsigyjamos prekės ir gaunamos paslaugos ir kuris finansuojamas tiek iš viešų, tiek iš privačių šaltinių. Kainų skaičiavimo rezultatai pateikiami prie šio komunikato pridedamo tarnybų darbinio dokumento 1.2 skirsnyje. [10] COMP/2006/D3/003 – Conveyancing Services Markets , 2007 m. gruodžio mėn. [11] Greitoji „Eurobarometro“ apklausa Nr. 243. Vartotojai ir paslaugų teikėjo keitimas. [12] Specialioji „Eurobarometro“ apklausa Nr. 298. Vartotojų apsauga vidaus rinkoje, 2008 m. [13] Greitoji „Eurobarometro“ apklausa Nr. 224. Įmonių požiūris į tarptautinę prekybą ir vartotojų apsaugą, 2008 m. [14] Kalbama tik apie prekybą internetu.