LT    LT  EUROPOS BENDRIJ Ų KOMISIJA 
Briuselis, 11.10.2004 
KOM(2004) 651 galutinis 
  
KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI 
Europos sutar čių teisė ir acquis perži ūra: tolesni veiksmai 
 
LT 2   LT 1. ĮŽANGA  
Šiame Komunikate pateikiami tolesni veiksmai po 2003 m. veiksm ų plano1, 
atsižvelgus į ES institucij ų, valstybi ų narių ir suinteresuot ų šalių atsiliepimus. Jame 
numatyta, kaip bus kuriama Bendra pagrind ų sistema (CFR), siekiant geriau suderinti 
dabartinę ir būsimąją acquis , ir, atsižvelgiant į 2002–2006 m. vartotoj ų politikos 
strategiją, nustatyti konkret ūs planai su vartotoj ų apsauga susijusioms acquis dalims. 
Jame taip pat aprašyta planuojama veikla, kuria skatinama taiky ti standartines ES 
sutarčių sąlygas, ir ketinama pateikti tolesni ų svarstym ų apie pasirenkam ų priemoni ų 
tinkamum ą. 
Europos Parlamentas (EP)2 ir Taryba3, sveikindami veiksm ų planą, priėmė 
atitinkamas rezoliucijas, kuriose jie pabr ėžė poreikį į CFR kūrimą įtraukti visas 
suinteresuotas šalis. EP paragino už baigti CFR iki 2006 m. ir greitai j ą įvesti. Taryba 
taip pat pripažino bendr ųjų ES sutarčių sąlygų, kurias susitarian čiosios šalys pareng ė 
laikydamosi Bendrijos ir nacionalini ų nuostatų, naudingum ą. Galiausiai, šios 
institucijos paragino Komisij ą toliau svarstyti pasirenkamas priemones. 
Iki šiol į konsultacij ų prašymą buvo gauti 122 atsiliepimai. Komisija, autoriams 
sutikus, paskelb ė jų atsiliepimus ir t ų atsiliepim ų santrauk ą4. Siekiant įtraukti 
suinteresuotas šalis, 2003 m. biržel į sutarčių teisės tema buvo organizuoti du 
seminarai5. Dar vienas seminaras standartini ų sąlygų tema buvo organizuotas 2004 
m. sausį6. Be to, 2004 m. baland į įvyko jungtin ė Komisijos ir EP konferencija7. 
2. T OLESNI VEIKSMAI  
2.1 Dabartin ės ir būsimosios acquis  tobulinimas (veiksm ų plano I priemon ė) 
 Veiksm ų plano bendraautoriai pritar ė tam, kad reikia pagerinti acquis  kokybę 
ir nuoseklum ą sutarčių teisės srityje, ir pabr ėžė, kad CFR gal ėtų padėti siekti 
šio tikslo. Atsižvelgusi į šią reikšming ą paramą, Komisija toliau kurs CFR. 
2.1.1 Pagrindinis CFR taikymas 
 Veiksm ų plane buvo nustatytos įvairios acquis  problem ų kategorijos. 
Pagrindin ės jų buvo šios: 
● Neapibr ėžti arba pernelyg pla čiai apibr ėžti abstrakt ūs teisės 
terminai, vartojami direktyvose  
                                                 
1 Visi dokumentai, susij ę su Europos sutar čių teise, pateikti Komisijos interneto tinklalapyje adresu: 
http://europa.eu.int/comm/consumers/cons_int/s afe_shop/fair_bus_pract/cont_law/index_en.htm  
2 Žr. 1 išnaš ą. 
3 Žr. 1 išnaš ą. 
4 Žr. 1 išnaš ą. 
5 Žr. 1 išnaš ą. 
6 http://europa.eu.int/comm/internal_market/contractlaw/2004workshop_en.htm  
7 Žr. 1 išnaš ą. 
 
LT 3   LT ● Sritys, kuriose, direktyv ų taikymas praktiškai neišsprendžia 
problemų 
● Nacionalini ų įgyvendinimo teis ės aktų skirtumai, atsirandantys d ėl 
minimalaus vartotoj ų apsaugos direktyv ų suderinimo 
● Neatitikimai EB sutar čių teisės aktuose. 
 Siekiant prad ėti spręsti šias problemas, pirmiausia d ėl esamų direktyvų 
keitimo turi b ūti priimtas politinis sprendima s. Jei toks sprendimas bus 
priimtas, teikdama pasi ūlymus Komisija, kai reik ės, pasinaudos CFR 
kaip priemoni ų rinkiniu, kad pagerint ų dabartinės acquis  ir būsimų teisės 
dokument ų sutarčių teisės srityje kokyb ę ir suderinamum ą. Tuo pat metu 
tai taip pat pad ės supaprastinti acquis8. Remiantis ES acquis  ir geriausiais 
sprendimais valstybi ų narių teisės sistemose, CFR bus nustatyti aišk ūs 
teisės terminų apibrėžimai, pagrindiniai sutar čių teisės principai ir 
suderintos pavyzdin ės taisyklės. 
 Pavyzdys: vartotoj ų acquis  peržiūra 
 Svarbiausi Komisijos tikslai ir toliau yra didinti vartotoj ų ir verslinink ų 
pasitikėjimą vidaus rinka, užtikrinant didel į bendrą vartotojų apsaugos 
lygį, pašalinant vidaus rinkos kli ūtis ir supaprastinant reguliavim ą9. Bus 
peržiūrėtos aštuonios vartotoj ų direktyvos10 siekiant nustatyti, ar jomis 
pasiekiama t ų tikslų, visų pirma atsižvelgiant į jose esan čias „minimalaus 
suderinimo“ s ąlygas.  
 Perži ūros metu bus įvertinta, kokiu mastu atsk irai ir kartu esamos 
direktyvos praktiškai atitiko Komisijos vartotoj ų apsaugos ir vidaus 
rinkos tikslus. Turima galvoje,  kad bus tikrinamos ne tik pa čios 
direktyvos, bet ir j ų taikymo b ūdai bei rinkos, kurioms tos direktyvos yra 
skirtos (t.y. perk ėlimo į nacionalin ę teisę įstatymai, jurisprudencija, 
savireguliavimas, teis ės aktų laikymosi užtikrinimas, praktinio atitikimo 
mastai, verslo praktikos, technologij ų ir vartotoj ų lūkesčių raida).  
 Visų pirmą peržiūros metu bus nagrin ėjami šie klausimai: 
● Ar vartotoj ų apsaugos lygis, kurio reik alaujama direktyvose, yra 
pakankamai aukštas, kad b ūtų užtikrintas vartotoj ų pasitikėjimas? 
● Ar suderinimo mastas yra pakankamas tam, kad verslo įmonėms ir 
vartotojams b ūtų pašalintos vidaus rinkos kli ūtys ir konkurencijos 
iškraipymai?  
● Ar reguliavimo apimtis iki minimumo sumažina verslo įmonėms 
tenkančią naštą ir palengvina konkurencij ą? 
                                                 
8 Ši iniciatyva įtraukta į Komisijos komunikato d ėl „Bendrijos acquis  atnaujinimo ir supaprastinimo“ 
(KOM(2003)71) taikymo srit į ir skirta supaprastinti teis ės aktus. 
9 OL L 137, 2002 6 8, p. 2. 
10 Direktyvos 85/577, 90/314, 93/13, 94/47, 97/7, 98/6, 98/27, 99/44. 
 
LT 4   LT ● Ar direktyvos taikomos veiksmingai?  
● Ar, žvelgiant į visas aštuonias direktyvas, yra koki ų nors 
reikšming ų spragų, neatitikim ų ar sričių, kurioms taikoma daugiau 
nei viena iš ši ų direktyvų?  
● Kurią direktyvą reikėtų tobulinti pirmiausiai? 
 Kyla ir tam tikr ų specifinių klausimų: 
● Ar direktyv ų taikymo sritis teisinga? Ar ikisutartin ės informacijos 
reikalavimai yra tinkami?  
● Ar direktyvose d ėl išnešiojamosios prekybos, teis ės tam tikru laiku 
naudotis vienu ar daugiau nekilnojam ųjų daiktų pirkimo ir 
nuotolinės prekybos nustatyta sutartie s atsisakymo laikotarpio 
trukmė ir sąlygos visose šiose direktyvose tur ėtų būti visiškai 
suderintos ir standartizuotos?  
● Ar vartotoj ų sutarčių teisę reikia toliau derinti?  
● Ar yra galimybi ų sujungti kelias iš ši ų direktyv ų, kad sumaž ėtų 
jose esančių neatitikim ų skaičius? 
 Perži ūrint vartotoj ų acquis , numatoma keletas veiksm ų: 
● acquis , įskaitant nacionalinius teis ės aktus ir jurisprudencij ą, viešos 
duomenų bazės parengimas. Šio projekto metu taip pat bus atlikta 
praktinio direktyv ų įgyvendinimo lyginamoji analiz ė. 
● Valstybi ų narių ekspertų nuolatinės darbo grup ės įkūrimas tam, kad 
ji būtų informacijos main ų ir debat ų apie acquis  įgyvendinim ą 
forumas. 
● Direktyv ų apie kain ų nurodym ą, nuotolin ę prekybą, vartojimo 
prekių pardavim ą ir teismo nustatytus draudimus įgyvendinimo 
ataskaitos. Rengiant ataskaitas taip pat bus konsultuojamasi su 
suinteresuotomis šalimis, o tas ataskaitas pateikus, bus organizuojami atitinkami seminarai.  
 Atsižvelgdama į atliktą projektą ir ataskaitas, Komisija apsvarstys, ar 
būtina teikti pasi ūlymus iš dalies keisti esamas direktyvas. Tikimasi, kad 
šio diagnostikos etapo darbai bus at likti iki 2006 m. pabaigos. Visuose 
pasiūlymuose, jei reik ės, bus atsižvelgta į darbą, atliktą rengiant CFR 
projektą, taip pat kartu bus pateikiami  atitinkami reguliavimo poveikio 
įvertinimai. 
 Taip pat b ūtų pageidautina, kad Taryba ir EP, teikdami Komisijos 
pasiūlymų pakeitimus, gal ėtų naudotis CFR. Toks CFR naudojimas 
 
LT 5   LT atitiktų bendrą tikslą sukurti aukštesn ės kokybės ES teis ės aktus11 ir 
Europos institucij ų įsipareigojim ą propaguoti ES teis ės aktų paprastum ą, 
aiškumą ir nuoseklum ą12.  
2.1.2 Kiti galimi CFR taikymai 
 Nacionalini ų teisės aktų leidėjai galėtų naudotis CFR perkeldami sutar čių 
teisės srities direktyvas į nacionalinius teises aktus. Taip jie gal ėtų 
pasitelkti CFR priimdami teis ės aktus dėl tų sutarčių teisės sričių, kurios 
nereglamentuojamos Bendrijos lygmeniu. 
 Dar vienas EP pasi ūlytas taikymas – galimas CFR panaudojimas 
arbitraže. Arbitrai tur ėtų galimybę remtis CFR, siekdami rasti nešališkus 
ir subalansuotus sprendimus, kurie pad ėtų išspręsti kilusius 
susitarian čiųjų šalių konfliktus. 
 CFR taip pat gali b ūti taikoma kuriant kitas priemones, nustatytas 
veiksmų plane. Pavyzdžiui, EP nurod ė, kad CFR gal ėtų būti išplėtotas į 
standartini ų sutarčių sąlygų sąvadą, kurį galėtų naudoti praktikuojantys 
teisininkai. Komisija pritaria tam, kad įgyvendinant veiksm ų plano II 
priemonę pageidautina kuo pla čiau taikyti CFR. Be to, CFR grei čiausiai 
būtų pagrindas kurti galim ą pasirenkam ą priemonę. 
 Komisija taip pat svarsto pasi ūlymą, kad ji gal ėtų įtraukti CFR į sutartis, 
sudaromas su jos rangovais. CFR galim a naudoti ir papildomai, kartu su 
galiojančia nacionaline teise. Komisija taip pat nor ėtų paraginti, kad kitos 
institucijas ir įstaigas, sudarydamos sutartis su tre čiosiomis šalimis, 
taikytų CFR.  
 Pagaliau, ES acquis  ir geriausiais sprendimais, kurie yra vis ų valstybių 
narių sutarčių teisėje, paremta CFR gal ėtų būti tas šaltinis, kuriuo remt ųsi 
Europos Teisingumo Teismas, aiškindamas sutar čių teisės acquis .  
                                                 
11 Veiksm ų planas „Reguliavimo norm ų supaprastinimas ir tobulinimas“ (KOM (2002) 278). 
12 Tarpinstitucinis susitarimas d ėl geresnės teisės aktų leidybos (OL 2003/C 321/01). 
 
LT 6   LT 2.1.3 Teisinis CFR pob ūdis 
 Keli veiksm ų plano bendraautoriai išk ėlė klausimą dėl teisinio CFR 
pobūdžio. Buvo pateikta įvairiausių pasiūlymų pradedant tuo, kad tai turi 
būti įpareigojantis teis ės aktas, priimtas Tarybos ir EP, ir baigiant tuo, 
kad tai turi b ūti neįpareigojanti priemon ė, priimta Komisijos. 
 Šiame etape Komisija mano, kad CFR tur ėtų būti neįpareigojanti 
priemonė. Tačiau, kurdama CFR, Komisija pla čiai tarsis su visomis 
suinteresuotomis šalimis. Tokiomis aplinkyb ėmis šis klausimas v ėl gali 
būti iškeltas. 
2.2 Skatinimas taikyti standartines ES s ąlygas (veiksm ų plano II priemon ė)  
2.2.1 Komisijos pasi ūlymai veiksm ų plane 
 Antr ąja priemone buvo stengiamasi skatinti priva čias šalis kurti 
standartines s ąlygas ir nuostatas (SSN), kurios b ūtų taikomos visoje ES, 
o ne tik vienoje teis ės sistemoje. Dabar šalys neretai mano, kad jos turi 
taikyti skirtingus SSN rinkinius tod ėl, kad valstybi ų narių teisėje 
egzistuoja skirtingi privalomi reikalavimai – skirtum ų yra arba sutar čių 
teisėje, arba kitose teis ės srityse (pvz., d ėl deliktinės teisės skirtumų gali 
atrodyti, kad civilin ės atsakomyb ės klausimais reikia taikyti skirtingas 
sutarties s ąlygas). Ta čiau egzistuoja tam tikras skai čius pavyzdži ų, kai 
sėkmingai taikomos visai ES skirtos SSN, kuriose aptariami tokie 
klausimai, kuriuos, paprastai, reikia spr ęsti ir kitose sutartyse. 
 Tod ėl tikėtina, kad ir kitais at vejais, kai kol kas tai komos vienos šalies 
SSN, galima rasti priimtinus, visai ES skirtus sprendimus. Panašu, kad yra nepakankamas informuotumas apie toki ų visai ES skirt ų sprendim ų 
egzistavim ą, taigi veiksm ų plane buvo pasi ūlyta išsami iniciatyva 
informuotumui apie esamas galimybes padidinti. 
2.2.2 Suinteresuot ų šalių ir kiti atsiliepimai 
 Kai kurie respondentai  palankiai atsiliep ė apie pasi ūlytą metodą, tačiau 
kiti skeptiškai vertino Komisijos įsitraukim ą į darbą šioje srityje, kadangi 
jie manė, kad Komisija ketino pati rengti SSN. Komisijos ketinimai, 
žinoma, buvo ne tokie – SSN turin į turi nustatyti ri nkos dalyviai, o 
sprendimą, ar taikyti SSN, taip pat turi priimti ūkio subjektai. Komisija 
ketina imtis tik pagalbininko ir „s ąžiningo tarpininko“ vaidmens, t.y., 
suvesti suinteresuotas šalis ir nesikišti į esminius dalykus. 
 Šie klausimai buvo toliau nagrin ėjami 2004 m. sausio 19 d. seminare
13, 
kurio metu pagrindinis d ėmesys buvo sutelktas į SSN taikym ą verslo 
įmonių tarpusavio sandoriuos e (B2B) ir verslo sekt oriaus bei valdžios 
institucijų sutartyse (B2G). Padarytos dvi pagrindin ės išvados: 
                                                 
13 Žr. 6 išnaš ą. 
 
LT 7   LT  Pirma, buvo bendrai pritarta tam,  kad visai ES skirtos SSN gal ėtų būti 
sėkmingai taikomos daugeliu atvej ų, nepaisant to, kad tam tikrose srityse 
lieka teisini ų ir administracini ų kliūčių. Suinteresuotoms šalims 
padedant, Komisija sudaryt ų didžiausi ų kliūčių sąrašą. 
 Antra, buvo sutarta, kad b ūtų naudinga didinti informuotum ą apie esamas 
galimybes, vis ų pirma Komisijos tinklalapyje pateikiant susistemint ą 
informacij ą apie sėkmingo visai ES skirt ų SSN taikymo pavyzdžius.  
2.2.3 Veiksmai: interneto tinklalapis, skatinan tis kurti ir taikyti visai ES skirtas 
SSN 
 Atsižvelgusi į visus šiuos atsiliepimus, Komisija padar ė išvadą, kad būtų 
naudinga didinti informuotum ą apie esamas galimybes. Komisija sutelks 
pagrindin į dėmesį SSN, skirtas B2B ir B2G sandoriams. 
 Atsižvelgiant į šių veiksmų įvertinimą, gali būti pasiūlytos kitos 
priemonės ir toliau nagrin ėjamas šio darbo pl ėtojimas. 
2.2.3.1 Keitimosi informacija apie esamas ir planuojamas visai ES 
skirtų SSN forumas 
 Komisija atidarys interneto tinklalap į, kuriame rinkos dalyviai 
galės keistis informacija apie visai ES skirtas SSN, kurias jie šiuo 
metu taiko ar planuoja  sukurti. Už skelbiam ą informacij ą atsakys 
vien tik j ą atsiunčiančios šalys. Toks paskelbimas nebus joks t ų 
SSN teisinio ar komercinio galiojimo pripažinimas. Prieš imdamasi 
veiksmų, Komisija tarsis su suinteresuotomis šalimis, kad gaut ų 
duomenų apie tai, kokios b ūtent informacijos reikia vartotojams, ir 
kurios informacijos organizacijo s bus pasirengusios skelbti j ą 
tinklalapiuose.  
 Ši informacija tur ėtų leisti šalims išvengti klaid ų ir pakartoti 
teigiamą pirmtakų patirtį. Todėl Komisija neketina pati sudaryti 
„geriausios darbo tvarkos“ rinkinio.  
2.2.3.2 Konkurencijos taisykli ų ir visai ES skirt ų SSN sąsajų gairės 
 Šiame etape Komisija neketina skelbti atskir ų gairių dėl SSN 
kūrimo ir taikymo. Ji jau paaiški no, kad paprastai teigiamai vertina 
ekonomin ę integracij ą bendrojoje rinkoje ar nauj ų rinkų kūrimąsi 
bei geresnes tiekimo s ąlygas skatinan čius susitarimus14. Nors dėl to 
į susitarimus d ėl visai ES skirt ų SSN kūrimo ar taikymo paprastai 
bus žiūrima palankiai, tam tikrais atvejais susitarimai d ėl SSN 
taikymo ar su tuo susij ę suderinti veiksmai gali neatitikti 
konkurencijos taisykli ų. 
 Šiomis aplinkyb ėmis Komisija atkreipia d ėmesį į savo „EB 
sutarties 81 straipsnio galiojimo horizontaliems bendradarbiavimo 
                                                 
14 Komisijos pranešimas Nr. 2001/C 3/02, (OL C3/2, 2001 m. sausio 6 d.) 169 punktas. 
 
LT 8   LT susitarimams gaires“15, ypač į 6 skirsn į, kuriame nustatomos 
susitarimų dėl standartizavimo gair ės. Nors jos n ėra taikomos 
būtent SSN, šalys gali jomis pasinaudoti ieškodamos patarimo, kaip 
išvengti sunkum ų, tariantis d ėl SSN taikymo. 
2.2.3.3 Teisini ų kliūčių taikyti visai ES skirtas SSN nustatymas 
 Kartu su suinteresuotomis šalimis Komisija išnagrin ės, ar 
valstybėse narėse yra teisini ų kliūčių taikyti visai ES skirtas SSN ir 
jei taip, tai kokios jos yra, kad prireikus, jas galima b ūtų pašalinti. 
Tai gali b ūti atlikta atitinkamai valstybei narei veikiant 
savanoriškai, Komisijai prad ėjus bylą dėl pažeidimo, kai kli ūtys 
pažeidžia ES teis ės aktus, ar, kai teis ės pažeidim ų nėra, taikant 
kitas ES priemones, pavyzdžiui, teis ės aktų leidybos priemones.  
 Vis ų pirma Komisija šia tema organizuos apklaus ą, prieš tai 
pasitarusi su suinteresuotomis šalimis d ėl jos turinio ir strukt ūros, 
kad užtikrint ų, jog apklausos metu pagrindinis d ėmesys būtų 
sutelktas į rinkos dalyviams svarbius klausimus. 
2.3 Su jokiu sektoriumi nesusijusi speciali priemon ė – pasirenkama priemon ė 
Europos sutar čių teisėje (veiksm ų plano III priemon ė) 
 Veiksm ų plane, inter alia , buvo padaryta išvada, kad šiame etape n ėra jokių 
požymių, kad dėl iki šiol taikyto sektorinio metodo ateityje gali kilti sunkum ų, 
ar kad jo reik ėtų atsisakyti. Vis d ėlto buvo nutarta, kad reikia  ištirti, ar Europos 
sutarčių teisės srities problemoms spr ęsti gali prireikti su  jokiu sektoriumi 
nesusijusi ų specialių priemoni ų, pavyzdžiui, pasirenkam ų priemoni ų.  
 Komisija ketina t ęsti šį procesą kartu su CFR rengimo darbu ir atsižvelgdama į 
iki šiol iš suinteresuot ų šalių gautas pastabas apie j ų pageidavimus d ėl kurios 
nors tokios priemon ės parametr ų, jeigu atsirast ų būtinybė ją taikyti. CFR 
rengimo procesas ir, vis ų pirma, konsultacijos su suin teresuotomis šalimis gali 
suteikti daug svarbios informacijos. 
 Komisija sudarys specialias s ąlygas keistis informacija d ėl tokios priemon ės 
tinkamumo. Nors dar per anksti sp ėlioti apie galimus ši ų svarstym ų rezultatus, 
svarbu paaiškinti, kad Komisija neketina si ūlyti „Europos civilinio kodekso“, 
kuris suderint ų valstybių narių sutarčių teisę, taip pat neder ėtų manyti, kad 
svarstymų metu bus kaip nors abejojama es amais laisvos apyva rtos skatinimo 
metodais, paremtais lanks čiais ir veiksmingais sprendimais.  
 Remiantis duomenimis, gautais sudarant veiksm ų planą, ir pačios Komisijos 
nuomone, buvo nustatyti keli svarstym ų dėl priemon ės poreikio parametrai. 
Komisijos nuomone b ūtina atsižvelgti į sandorių su vartotojais ir verslo įmonių 
tarpusavio sandori ų bei sandori ų su valstybin ės valdžios institucijomis 
skirtumus, į tai, kokia dalimi kiti sprendimai, įskaitant visai ES skirtas SSN, 
patenkinamai sprendžia šias problemas, ir į poreikį valstybėse narėse laikytis 
                                                 
15 Žr. ten pat. 
 
LT 9   LT skirtingų teisinės ir administracin ės kultūros taisykli ų. Per būsimas diskusijas 
apie šios priemon ės tinkamum ą į šiuos parametrus reik ės atsižvelgti. Kai kurie 
iš tų parametr ų paaiškinti II priede. 
 Be to, jeigu nustatoma, kad yra problem ų, kurios turi b ūti sprendžiamos ES 
lygmenyje, Komisija atliks išpl ėstinį poveikio įvertinimą, kad nustatyt ų tų 
sprendimų pobūdį ir turinį.  
3. B ENDROS PAGRIND Ų SISTEMOS RENGIMAS IR SUDARYMAS  
3.1 Rengimas: tyrimai ir ES institucij ų, valstybi ų narių ir kitų suinteresuot ų 
šalių dalyvavimas 
3.1.1 Apžvalga  Siekdama užtikrinti aukšt ą CFR kokyb ę, Komisija pagal Šešt ąją pagrindų 
programą, skirtą moksliniams tyrimams ir technologij ų plėtrai
16, skirs 
finansavim ą trejiems tyrim ų metams. Tyrim ų pasiūlymai buvo įvertinti ir 
tikimasi, kad netrukus prasid ės darbas.  
 Tikimasi, kad iki 2007 m. tyr ėjai pateiks galutin ę ataskaitą, kurioje bus 
viskas ko reikia, kad Komisija sukurt ų CFR. Tod ėl joje bus CFR 
projektas, kuris, tyr ėjų įsitikinimu, bus tinkamas veiksm ų plane 
nustatytiems tikslams.  
3.1.2 Suinteresuot ų šalių dalyvavimas 
 Kaip pabr ėžė visi veiksm ų plano respondentai, ypatingai svarbu, kad 
dalyvautų suinteresuotos šalys. 
 2004 m. balandžio jungtin ėje EP ir Komisijos konferencijoje buvo 
pateikti ir paremti keturi pagrindiniai s ėkmingo dalyvavimo kriterijai: 
• Teisės tradicijų įvairovė: reikia atsižvelgti į daugelį skirtingų ES 
teisės tradicijų; 
• Ekonomini ų interesų pusiausvyra: reikia atsižvelgti į daugelio 
įvairiuose ūkio sektoriuose veikian čių verslo įmonių, pradedant 
mažomis ir vidutin ėmis įmonėmis ir baigiant tarptautin ėmis 
įmonėmis, taip pat vartotoj ų ir praktikuojan čių teisininkų interesus; 
• Įsipareigojimai: suinteresuotos šalys nuolatiniam ir reikšmingam 
indėliui turi skirti realius išteklius; 
• Technin ė kompetencija: akademin ės sferos tyr ėjams teikti išsamius 
atsiliepimus ir uždavinius. 
                                                 
16 Sprendimas 1513/2002/EB (OL L 232, 2002 8 29, p. 1). 
 
LT 10   LT  Į šiuos kriterijus bus atsižv elgta kuriant toliau apibr ėžtas strukt ūras. 
Pirmosios krypties strukt ūros bus Komisijos ir tyr ėjų susitarimo dalis: 
 Pirmoji kryptis: techninis ind ėlis 
• Komisija suformuos suinteresuot ų šalių ekspertų tinklą, teikiantį 
nuolatinę pagalbą ir išsamią informacij ą, reikaling ą parengiamajam 
tyrėjų darbui. 
• Bus organizuojami nuolatiniai seminarai visomis tyrim ų temomis, 
kad suinteresuotos šalys gal ėtų nurodyti praktinius klausimus, į 
kuriuos reikia atsižvelgti, ir pateikti atsiliepimus. Kiekviena tema bus rengiami seminarai, kad suinte resuotos šalys ir Komisija gal ėtų 
stebėti darbų eigą. Seminaruose bus nagrin ėjami konkret ūs 
klausimai, o kiekvieno seminaro dalyvi ų skaičius bus ribotas, 
siekiant užtikrinti našum ą.  
• Šiam procesui pagelb ėti bus sukurtas jam skirtas interneto 
tinklalapis, kuriame gal ės lankytis tyr ėjai, suinteresuot ų šalių 
ekspertai, valstybi ų narių ekspertai ir EP. Atsižvelgiant į tyrimų 
eigą ir suinteresuot ų šalių pastabas, šiame tinklalapyje bus 
atnaujinami projektai. 
• Priėmus sprendimus d ėl to, kaip klasifikuoti skirtingus klausimus, 
gali būti pravartu nustatyti technin ės krypties veiklos gaires, kad 
tyrėjai ir suinteresuotos šalys aiškiai ir vienodai suprast ų procesą. 
Šiose gair ėse galėtų būti strukt ūra, užtikrinanti bendr ą 
suinteresuot ų šalių indėlio koordinavim ą, pavyzdžiui, valdymo 
grupė, sudaryta iš akademin ės sferos tyr ėjų ir suinteresuot ų šalių 
ekspertų atstovų. 
 Antroji kryptis: politin ės aplinkyb ės ir peržiūra 
 Komisija: 
• reguliariai teiks EP ir Tarybai naujausi ą informacij ą apie pažang ą, 
kaip minėtos institucijos reikalavo; 
• organizuos nuolatinius aukšto ly gio renginius, kuriuose dalyvaus 
EP ir valstyb ės narės; 
• iš valstybi ų narių ekspertų sudarys darbo grup ę, užtikrindama, kad 
jie būtų informuoti apie pažang ą ir turėtų galimyb ę gauti 
atsiliepimus. 
 Be to, ši ų dviejų krypčių darbuotojai periodiškai gal ėtų susitikti diskusij ų 
forume, kad aptart ų klausimus pla čiau. 
 
LT 11   LT 3.1.3. Galima CFR strukt ūra ir turinys 
 Per parengtinius CFR tyrimus bus siekiama nustatyti geriausius 
sprendimus, atsižvelgiant į nacionalin ę sutarčių teisę (precedent ų teisę ir 
nusistovėjusį veikimo b ūdą), ES acquis  ir atitinkamus tarptautinius 
dokumentus, ypa č į 1980 m. JT konvencij ą dėl tarptautinio pirkimo–
pardavimo sutar čių. Kita esama medžiaga taip pat bus svarbi ir į ją bus 
atsižvelgta, taip pat užtikrinant, kad CFR atitikt ų specifinius ES 
reikalavimus. 
 Planuojamoje CFR strukt ūroje (galimos strukt ūros pavyzdys pateiktas I 
priede) numatyta, kad pirmiausia joje b ūtų apibrėžiami bendri 
pagrindiniai sutar čių teisės principai, įskaitant patarimus, kokiais atvejais 
galėtų būti reikalinga daryti išim čių iš šių pagrindini ų principų. Antra, 
kartu su šiais pagrindiniais principais b ūtų pateikiami esmini ų sąvokų 
apibrėžimai. Tre čia, šiuos principus ir apibr ėžimus papildyt ų pavyzdin ės 
taisyklės, sudaran čios pagrindin ę CFR dal į. Gali būti numatyta atskirti 
verslo įmonių ar privačių asmenų sudarytoms sutartims ir verslo įmonės 
ir vartotojo sudarytoms sutartims taikomos pavyzdin ės taisyklės. 
 Kai kurie respondentai įvardijo sritis , kurios, j ų nuomone, gal ėtų būti 
įtrauktos į CFR. Daugelis j ų yra susijusios su bendromis s ąvokomis, 
kurios neb ūdingos konkretiems sutar čių ar susitarian čiųjų šalių tipams. 
Pagrindinis kriterijus nustatant įtrauktinas sritis tur ėtų būti naudingumas 
didinant acquis  suderinamum ą. 
 Tačiau buvo įvardyti du konkret ūs sutarčių tipai – vartotoj ų ir draudimo 
sutartys. Komisija tikisi, kad rengiant CFR į šias dvi sritis bus atkreiptas 
ypatingas d ėmesys. Kitos konkre čiai įvardytos sritys, kurios gal ėtų būti 
įtrauktos į CFR, buvo pardavimo ir paslaug ų sutartys ir s ąlygos, 
susijusios su nuosavyb ės teisės išsaugojimu bei nuosavyb ės teisės į 
prekes perdavimu.  
 Komisija taip pat atsižvelg ė į EP ir Tarybai prašant prad ėtą tyrimą, skirtą 
išnagrinėti, ar problemos kilo d ėl neatitikim ų taikant sutar čių teisę ir 
deliktinę teisę bei sutar čių teisę ir nuosavyb ės teisę17. Atsižvelgusi į šį 
tyrimą, Komisija padar ė išvadą, kad nėra jokių pastebim ų problem ų, 
kylančių dėl neatitikim ų taikant sutar čių teisę ir deliktin ę teisę skirtingose 
valstybėse narėse. Atrodo, kad reikšmingesni ų problem ų kyla dėl 
neatitikim ų taikant sutar čių ir nuosavyb ės teisę valstybėse narėse. 
Rengiant CFR reik ės apsvarstyti, kaip išspr ęsti šias problemas, kiek tai 
būtina tobulinant esam ą ir būsimą acquis . 
                                                 
17 Žr. 1 išnaš ą. 
 
LT 12   LT 3.2 Komisijos atliekamas bendros pagrind ų sistemos k ūrimas 
3.2.1 Tinkamumas veiksm ų plano tikslams 
 Tyr ėjų galutinė ataskaita Komisijos ne įpareigoja ir Komisija j ą keis, 
jeigu to reik ės veiksmų plano tikslams pasiekti.  
3.2.2 Įgyvendinamumo patikrinimas 
 Savo parengtame tyr ėjų galutinės ataskaitos įvertinime Komisija 
užtikrins, kad, remiantis konkre čiais numatymo CFR taikymo 
pavyzdžiais, b ūtų patikrintas CFR projekto įgyvendinamumas.  
 Pirmiausiai bus patikrinta, ar  CFR tinka naudoti tobulinant acquis  ir 
rengiant teis ės aktus. Tod ėl CFR projektas gali b ūti įtrauktas į pasiūlymą 
iš dalies keisti esam ą direktyvą.  
 Tai gal ėtų būti padaryta, pavyzdžiui, Komi sijai rengiant planus perži ūrėti 
vartotojų teisės acquis  ir atliekant bet kokius veiksmus, kuri ų imamasi 
peržiūrėjus Direktyv ą 2000/35/EB d ėl kovos su pav ėluotu mok ėjimu 
komerciniuose sandoriuose18. 
 Į visą įgytą patirtį ir žinias bus atsižvelgta prieš Komisijai priimant 
galutinę CFR. 
 Antra, CFR projekt ą gali išbandyti ir kitos institucijos. Šioje stadijoje 
valstybių narių taip pat gali b ūti paprašyta išnagrin ėti esamų teisės aktų 
pavyzdžio perk ėlimą ir apsvarstyti, kokiu mastu projektas b ūtų padėjęs 
tai padaryti. Taip pat praktiniais pavyzdžiais reik ėtų patikrinti, ar CFR 
projektas tinkamas taikyti II ir III priemon ėse. Be to, bus ieškoma b ūdų, 
kaip patikrinti, ar CFR projektas yr a tinkamas tarptautinio arbitražo ar 
pačios Komisijos sutartini ų ryšių įrankis. 
3.2.3 Konsultacijos d ėl Komisijos CFR 
 Šiam rengimo procesui pasibaigus bus sukurta Komisijos CFR, kuri bus 
pateikta galutiniam nagrin ėjimui. EP, Taryba ir valstyb ės narės bus 
pakviestos išnagrin ėti galutin ę tyrėjų ataskaitą ir Komisijos įvertinimą. 
Taip pat gal ėtų būti pasitelkta ir tarpinstitucin ė darbo grup ė aptarti CFR 
taikymą teisės aktų leidybos procese. Kons ultacijos su valstyb ėmis 
narėmis galėtų būti tęsiamos per tas pa čias nacionalini ų ekspertų darbo 
grupes, kurios steb ės parengiam ąjį darbą. 
. Kitas žingsnis bus atviros konsu ltacijos Baltosios knygos forma, 
suinteresuotoms šalims suteikiant galimyb ę įnešti savo ind ėlį. Tuo tikslu 
Komisijos CFR bus išversta į visas oficialias ES kalbas. Suinteresuotoms 
šalims bus suteikti ne mažiau kaip šeši m ėnesiai pareikšti pastabas d ėl 
Komisijos parengto projekto. Konsu ltacijos leis nuodugniai apsvarstyti 
                                                 
18 OL L 200, 2000 8 8, p. 35. 
 
LT 13   LT CFR turin į ir suteiks galimyb ę pašalinti skirting ų kalbų tekstų 
neatitikimus užtikrinant, kad galutin ė versija b ūtų visiškai suderinta ir 
aiškiai suprantama visomis kalbomis. 
3.2.4 CFR pri ėmimas Komisijoje 
 Numatyta, kad Komisija priims CFR 2009 m. CFR bus pla čiai paskelbta, 
taip pat ir Europos S ąjungos oficialiaja me leidinyje , ir, prireikus, 
peržiūrima. Bus nustatyti CFR atnaujinimo mechanizmai.  
 
LT 14   LT ANNEX I  
Possible structure of the CFR 
The main goal of the CFR is to serve as a tool box for the Commission when preparing 
proposals, both for reviewing the existing acquis  and for new instruments. To that aim, the 
CFR could be divided into three parts: fundamental  principles of contract law; definitions of 
the main relevant abstract legal terms and model rules of contract law. 
CHAPTER I – Principles 
The first part of the CFR could provide some common fundamental principles of European 
contract law and exceptions for some of these pr inciples, applicable in limited circumstances, 
in particular where a contract is  concluded with a weaker party. 
Example: Principle of contractual freedom; exception: application of mandatory rules; 
Principle of  the binding force of contract ; exception: e.g. right of withdrawal; principle of 
good faith 
CHAPTER II – Definitions 
The second part of the CFR could provide some definitions of abstract legal terms of 
European contract law in partic ular where relevant for the EC acquis . 
Examples: definition of contract, damages. Concerning the definition of a contract, the 
definition could for example also explain when a contract should be considered as concluded.  
CHAPTER III – Model rules 
SECTION I – Contract  
1. Conclusion of a contract: i. e. notion of offer, acceptance,  counteroffer, revocation of 
an offer, time of conclusion of a contract. 
2. Form of a contract: i.e. written contract, oral contra ct, electronic contract and 
electronic signature. 
3. Authority of agents: direct  and indirect representation. 
4. Validity: i.e. initial impossibility, incorrect information, fraud, threats. 
5. Interpretation: i.e. general rules of interpretation, reference to all relevant 
circumstances. 
6. Contents and effects: i.e. statements gi ving rise to contractual obligation, implied 
terms, quality of performance, obligation to  deliver the goods / provide the services, 
conformity of the performance with the contract. 
 
LT 15   LT SECTION II  – Pre-contractual obligations 
1. Nature of pre-contractual ob ligations (mandatory or not) 
2. Pre-contractual information obligations:  
a. General/Form: i.e. written information, by any clear and comprehensible way. b. Information to be given before the conc lusion of the contract: i.e. information 
regarding the main charact eristics of goods or servic es, price and additional 
costs, regarding the rights of the consumer, specific information for e-contracts. 
c. Information to be given at the conc lusion of the contract: i.e. information 
regarding the right to  ask for arbitration. 
d. Information to be given after the conclu sion of the contract: i.e. obligation to 
notify any modification of the information. 
SECTION III – Performance / Non-Performance:  
1. General rules: i.e. place and time of performance, performance by a third party, time 
of delivery, place of delivery, costs of performance. 
2. Non-performance and remedies in general: 
a. Non-performance : notion of breach of contract b. Remedies in general: i.e. remedies av ailable, cumulation of remedies, clause 
excluding or restricting remedies. 
3. Particular remedies for non-performance: i. e. right to performance, to terminate the 
contract (right of rescissi on), right of cancellation, right for a price reduction, repair, 
replacement, right to damages and interest.  
SECTION IV – Plurality of parties  
1. Plurality of debtors 2. Plurality of creditors 
SECTION V – Assignment of claims   
1. General principles: i.e. contractual claims  generally assignable, partial assignment, 
form of assignment. 
 
LT 16   LT 2. Effects of assignment as be tween Assignor and A ssignee: i.e. rights  transferred to 
assignee, when assignment takes effects. 
3. Effects of assignment as between Assignee and Debtor: i.e. effect on debtor’s 
obligation, protection of debtor. 
SECTION VI – Substitution of new debtor - Transfer of contract  
1. Substitution of new debtor: i.e. effects of substitution on defences and securities 2. Transfer of contract 
SECTION VII – Prescription  
1. Periods of prescription and their commencement 2. Extension of period 3. Renewal of periods 4. Effects of prescription 
SECTION VIII – Specific rules for contract of sales  
SECTION IX – Specific rules for insurance contracts  
 
LT 17   LT ANNEX II  
Parameters concerning the optional instru ment – For further discussion on the 
opportuneness of this instrument 
This annex presents some parameters concer ning an optional instru ment which should be 
taken into account during the furthe r discussion on its opportuneness.  
1. Concerning the general contex t of an optional instrument: 
The existing legal framework, in particular existing European legislation relating to 
contract law and the ongoing work regard ing the future Re gulation on the law 
applicable to contractual obligations should be taken into account within this 
reflection process. The results of meas ure I regarding the improvement of the acquis  
as well as those of measure II will have to be considered.  
Moreover, an extended impact assessment will have to be carried out regarding this 
measure. Such an exercise implies that , among others, the following questions are 
considered before any decision on the adoption of an optional instrument:  
● What problem(s) are being addressed? 
● What is the overall policy objective,  in terms of the desired impacts? 
● What would happen under a ‘no change’ scenario? 
● What other options are available to m eet the objectives? (eg different types of 
action, more or less ambitious options) 
● How are subsidiarity and pr oportionality taken into account? 
● What are types and the scale of positiv e and negative impacts associated with 
each option – whether economic, social, environmental – and are there tensions/trade offs between them? 
● How can the positive impacts be maximi sed and negative impacts minimised? 
Are any associated measures needed to achieve this? 
● Who is affected? Are any specific groups particularly affected? 
● Are there impacts outside the EU? 
● How will the instrument be implemented and the impact in practice monitored 
and evaluated? 
● What were the views of stakeholders? 
2. Concerning the binding nature of an optional instrument 
In the Action Plan, the Commission pres ented different possible approaches 
concerning the binding nature of an optional instrument. This instrument could either 
be a set of rules on contract law which w ould apply unless its application is excluded 
 
LT 18   LT by the contract of  the parties (“ opt out ”) or a purely optional model which would 
have to be chosen by the parties through a choice of law clause (“ opt in ”). The latter 
would give parties the greatest de gree of contractual freedom.  
Respondents’ positions on this issue were clear, with most favouring an “ opt in ” 
model. The governments which expressed an  opinion on this po int, supported the 
“opt in ” model which they consider being of great importance in  preserving the 
principle of contractual freedom. Businesse s also supported such a voluntary scheme 
and again stressed the importance of the ge neral principle of contractual freedom. 
Further, almost all legal practitioners called for an “ opt in ” solution. Finally, a 
majority of academics seemed also to prefer this solution. 
The Commission shares stakeholders’ view of the importance of the principle of 
contractual freedom and had al ready underlined in the Actio n Plan that the principle 
of “contractual freedom should be one of the guiding principles of such a contract 
law instrument” and that consequently  “ it should be possible for the specific rules of 
such a new instrument, once it has been chosen by the contracting parties as the 
applicable law to their contract, to be adapted by the parties according to their 
needs ”. A limit to contractual freedom would only be acceptable in relation to some 
mandatory provisions contained in the opti onal instrument, particularly provisions 
aiming to protect consumers (see point 4  below). 
In that context, and as suggested by c ontributors, the Commission considers that 
future consultations and de bates should follow this dir ection and should take into 
account the coherence of such  an optional instrument with the Rome Convention of 
1980 on the law applicable to the contractua l obligations and the subsequent Green 
Paper of January 2003 on the conversion of  the Rome Convention into a Community 
instrument and its modernisation. This latt er point was underlined by all respondents. 
Contributors to the Action Plan mentioned di fferent approaches which could be used 
as a basis for further reflection on the que stion of the articulation of an optional 
instrument and the successor of the Ro me Convention (“Rome I”). The first 
suggestion, as put forward by some contri butors, would be to adopt the optional 
instrument as international uniform law. Th e main example of an instrument adopted 
as international uniform law is the Vienna Convention on the International Sale of 
Goods (CISG). Within that  approach, the optional in strument would contain a 
provision relating to its scope19 and Rome I would not then apply to matters 
regulated by the optional instrument. Moreover,  for all the aspects of contract law not 
provided by the optional instrument, th e parties would use the national law 
applicable according to the provisions of Rome I. The second approach presented by 
respondents to ensure such coherence w ould be through Article  20 of the Rome 
Convention20. In this case, the optional instru ment would again contain a clause 
relating to its scope  and Rome I would not then apply to matters regulated by the 
optional instrument. An adaptation of Artic le 20 could be envisaged. Finally, the 
                                                 
19 The scope clause could provide that the optional instru ment is applicable to contracts where at least one 
of the parties is established in a Member State. 
20 Article 20 of the Rome Convention: “This Conventio n shall not affect the application of provisions 
which, in relation to particular matters, lay down ch oice of law rules relating to contractual obligations 
and which are or will be contained in acts of th e institutions of the European Communities or in 
national laws harmonized in implementation of such acts”. 
 
LT 19   LT third possibility suggested by stakeholders w ould be to adopt the optional instrument 
as a Community instrument, which would not  benefit from any priority over Rome I 
and that the parties could c hoose as applicable law to th eir contract on the base of 
Article 321 of the Rome Convention. In this cas e, the optional instrument would not 
contain any scope clause but  only provisions of substa ntive law. As suggested by 
stakeholders, Article 3, pa ragraph 1 could be interpre ted in a way to leave the 
possibility for the parties to choose the opti onal instrument as applicable law to their 
contract. The possibility of  such interpretation could be clarified in Rome I. 
It is clear from the approaches suggeste d by respondents that the works undertaken 
on the conversion of the Rome Convention into a Community instrument and its 
modernisation and those on European Contract Law need to be coherent. Even if it is 
too premature to take any decision on th e opportuneness and adoption of the optional 
instrument, it is important to ensure that  the future Community instrument “Rome I” 
takes into account the possibility of a cohe rent articulation of its provisions with a 
possible future optional instrument. 
3. Concerning the legal form of an optional instrument 
In the Action Plan, the Commi ssion suggested that an optio nal instrument could take 
the legal form of a regulation or a recommendation which would exist in parallel with, rather than instead of, national contract laws. 
As we have seen above, a great majority of respondents expressed its preference for 
an “opt in ” instrument. If this approach is fo llowed, there is significant support for a 
regulation. However, among the academics’ c ontributions, some are in favour of a 
non-binding instrument, for example a recommendation.  
For an “opt-out” instrument a regulation would be more appropriate as, unlike a 
recommendation, it is directly applicable. For an “opt-in” instrument, the choice of 
its legal form will depend on the approach chosen for the articulation of this 
instrument with the successor of the Rome  Convention (see point 1 above). In this 
context, in the light of the three approach es suggested by stakeholders, the form of a 
Regulation may seem more appropriate. 
4. Concerning the content of an optional instrument 
In its Action Plan, the Commission made clear  that in reflecting on the content of a 
non-sector-specific instrument, the future  CFR should be take n into account. The 
content of this CFR would be likely to se rve as a basis for the discussions on the 
optional instrument. On that point, most of the stakeholders agreed with the 
Commission view even if the question of whether the new instrument should cover 
the whole scope of the CFR or only parts of it was left open. 
The question of whether this optional inst rument should contain only some general 
contract law components or also component s for specific contracts which are of a 
                                                
 
21 Article 3.1 of the Rome Convention: “A contract shall be governed by the law chosen by the parties. 
The choice must be expressed or demonstrated with r easonable certainty by the te rms of the contract or 
the circumstances of the case. By their choice the par ties can select the law applicable to the whole or a 
part only of the contract. 
 
LT 20   LT great economic importance in the internal mark et, i.e. contract of sale or services, 
was also left open in the Action Plan. Many stakeholders agreed on the fact that an 
optional instrument should contain some pr ovisions of general contract law as well 
as provisions relating to sp ecific contracts which have significant importance for 
cross-border transactions . Concerning provisions of general contract law, 
stakeholders suggested that the optional instrument could contain, for instance, 
provisions relating to the conc lusion, validity and interpretation of contracts as well 
as performance, non-performance and reme dies. Concerning specific contracts, 
several suggestions were made: the optiona l instrument should contain rules relating 
to contract of sale, exchange, donation, leas e, cross-border financ ial transactions and 
contracts of insurance. Some stakeholders also expressed the view that the optional 
instrument should cover areas of law linked to  contract law, i.e. security law, unjust 
enrichment as well as rules on cr edit securities on movable goods.  
Thus, according to these contributions, an optional instrument could have different 
components, i.e. parts relating to genera l contract law and/or certain specific 
contracts. However, the exact content of an optional instrument and which sectors 
should receive special atten tion will need to be further discussed. An optional 
instrument should only contain those areas of contract law, whether general or 
specific to certain contracts, which clear ly contribute to addressing identified 
problems, such as barriers to the smooth functioning of the internal market.  
5. Concerning the scope of  an optional instrument 
Concerning the scope of an optional instru ment, two main issues can be identified 
which would need to be addre ssed through furthe r reflection. 
Firstly, in the Action Plan, the Commissi on raised the question of whether an 
optional instrument should cover solely bu siness-to-business tran sactions or also 
business-to-consumer contracts. In the latt er case, the new instrument would contain 
mandatory provisions concer ning consumer protection.  The Commission underlined 
the importance of the principle of contractua l freedom that allows parties, once they 
have decided to apply the optional instru ment to their contract, to adapt this 
instrument according to their needs. Howeve r, it also noted that this freedom could 
be restricted by the mandatory characte r of some limited provisions of the new 
instrument, e.g. those relati ng to consumer protection.  
In answering this question, it is important to remember th e main goal of the optional 
instrument, namely the smoother functioning of  the internal market. It is clear that 
including business-to-business transactions  would facilitate th at goal. However, 
business-to-consumer transactions are also of great economic importance for the internal market and, to that  extent, their inclus ion would be justif ied. In this case, 
consumers would need to be afforded a suffi ciently high level of protection to ensure 
benefits for the demand-side of the market  (consumers) as well as the supply-side 
(businesses). In that context, most stakeh olders considered that a new instrument 
should apply to business-to-consumer transac tions as well and so include mandatory 
rules to ensure a high leve l of consumer protection.  
Here it should be noted that national ma ndatory rules, applicable on the basis of 
Articles 5 and 7 of the Rome Convention,  can increase transaction costs and 
constitute obstacles to cross-border contract s. In that context, the introduction in the 
 
LT 21   LT optional instrument of mandatory provisions in the meaning of in Articles 5 and 7 of 
the Rome Convention could represent a grea t advantage: the parties, by choosing the 
optional instrument as appli cable law to their contract, would know from the moment 
of the conclusion of the c ontract which mandatory rules are applicable to their 
contractual relationship. That would pr ovide legal certainty in cross border 
transactions and the relevant  providers of services an d goods could market their 
services or products throughout the whole Eu ropean Union using one single contract. 
The optional instrument would then become  a very useful tool for the parties. 
However, in such a situation, it would need to be  certain that, where the parties have 
chosen the optional instrument as applic able law, other national mandatory rules 
would no longer be applicable. That woul d depend on the solution chosen for the 
articulation of the optional instrument  with Rome I (see point 1 above). 
Secondly, the introduction of the business-to-business tran sactions within the scope 
of the optional instrument raises another i ssue. It concerns the articulation of the 
optional instrument and the Vienna Conven tion on the International Sale of Goods 
(CISG). In its Action Plan, the Commission asked for some comments on the scope of the optional instrument in relation to the CISG. Many stakeholders presented their 
view on this issue. All of them agreed on the necessity to ensure coherence between 
an optional instrument and the CISG. However, there was less consensus on how to ensure such coherence: while some consid ered that the optiona l instrument should 
only provide for complementary rules to th e CISG, others proposed that the CISG 
should become part of the optional instrument.  
The question of the relationship between the optional instrument and the CISG 
would depend, on the one hand, on the scope of the optional instrument
22, and, on the 
other hand, on the binding nature of this new instrument, i.e. “ opt in ” or “ opt out ”. 
As noted in point 1, the major ity of respondents favoured an “ opt in ” instrument. In a 
scenario where the optional instrument was an “ opt in ” instrument applicable to 
business-to-business international sa les of goods, by choosing the optional 
instrument as applicable law to their cont ract, the parties would have tacitly excluded 
the application of the CISG on th e base of Article 6 of the CISG23. However, in the 
alternative scenario of an “ opt out ” instrument applicable to business-to-business 
international sales of goods, the problem of  determining the appropriate application 
of the two instruments could be more difficu lt to solve. That would be an argument 
in favour of an “ opt in ” instrument, an approach pref erred so far by stakeholders. 
6. Concerning the legal base of an optional instrument 
In its Action Plan, the Commission launched the reflection on the legal base of a new 
instrument and welcomed comments fr om stakeholders. However, very few 
contributors expressed their view on that issue. While one Member State proposed 
Article 308 of the TEC for an “ opt in ” instrument and Article 95 TEC for an “ opt 
out” scheme, a group of academic lawyers preferred Article 65 TEC.  
                                                 
22 If the optional instrument is not applicable to international sales of goods, there is no problem of 
competition between this optional instrument and the CISG. 
23 Article 6 of the CISG: “The parties may exclude the application of this Convention or, subject to 
article 12, derogate from or vary the effect of any of its provisions.” 
 
LT 22   LT The question of the legal base is closely linked with the questions of the legal form 
of the optional instru ment (see point 2 above), of its content (see point 3 above) and 
its scope (see point 4 above). More reflect ions on the important issue of the legal 
base will be necessary within a larger debate on the parameters of an optional 
instrument.