EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2015 09 09 COM(2015) 450 final 2015/0208(COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatomas krizinis perkėlimo mechanizmas ir iš dalies keičiamas 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS •Pasiūlymo pagrindas ir tikslai 2015 m. gegužės 13 d. Europos Komisijos priimtoje Europos migracijos darbotvarkėje nustatyta, kokių neatidėliotinų priemonių būtina imtis reaguojant į dabartines skubias ir sudėtingas problemas migracijos srityje ir kokias vidutinės trukmės ir ilgalaikes iniciatyvas reikės įgyvendinti, kad būtų rasta struktūrinių geresnio visų migracijos aspektų valdymo sprendimų. Kaip vieną iš neatidėliotinų priemonių Europos Komisija 2015 m. gegužės 27 d. priėmė pasiūlymą dėl Tarybos sprendimo, kuriuo Italijos ir Graikijos labui nustatomos laikinosios priemonės tarptautinės apsaugos srityje, ir taip aktyvavo reagavimo į nepaprastąją padėtį sistemą, numatytą Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 78 straipsnio 3 dalyje. 2015 m. liepos 20 d. Taryba susitarė dėl bendro požiūrio į šį sprendimą, kuriuo nustatytas asmenų, kuriems akivaizdžiai reikia tarptautinės apsaugos, laikino ir išimties tvarka per dvejus metus vykdytino perkėlimo iš Graikijos ir Italijos į kitas valstybes nares mechanizmo. Taryba turėtų oficialiai priimti šį sprendimą, kai Europos Parlamentas pateiks savo nuomonę. To tikimasi 2015 m. rugsėjo mėn. Dėl precedento neturinčių migrantų srautų, kurių vis daugiau plūsta į Italiją ir Graikiją, ir dėl migracijos srautų slinkties nuo Vidurio Viduržemio jūros regiono link Rytų Viduržemio jūros regiono ir Vakarų Balkanų maršrutu link Vengrijos, Komisija [2015 m. rugsėjo 9 d.] priėmė dar vieną pasiūlymą, grindžiamą SESV 78 straipsnio 3 dalimi, kuriame nustatė tolesnes laikinas priemones, kad sumažintų spaudimą Italijos ir Graikijos prieglobsčio sistemoms, bei naują priemonę Vengrijos labui. Be to, Europos Komisija paskelbė, kad reagavimo į nepaprastąją padėtį sistemos aktyvavimas pagal SESV 78 straipsnio 3 dalį bus parengiamasis žingsnis siekiant ilgalaikio sprendimo. Ji pažadėjo šiuo tikslu iki 2015 m. pabaigos pasiūlyti teisės aktą dėl nuolatinės perkėlimo sistemos, kurią būtų galima aktyvuoti kilus krizei. Bendras tokio teisės akto pasiūlymo tikslas – užtikrinti, kad Sąjunga turėtų tvirtą krizinį perkėlimo mechanizmą ir galėtų struktūriškai ir veiksmingai spręsti problemas, kurių gali sukelti krizė prieglobsčio srityje. Toks mechanizmas turėtų būti skubiai aktyvuotas bet kurios krizę patiriančios valstybės narės atžvilgiu, jei krizės mastas daro didelį spaudimą net gerai parengtoms ir veikiančioms prieglobsčio sistemoms, drauge atsižvelgiant į atitinkamos valstybės narės dydį. Siūlomu perkėlimo mechanizmu siekiama, viena vertus, užtikrinti, kad kilus krizei valstybės narės teisingai pasidalytų atsakomybę už didelį prašytojų, kuriems akivaizdžiai reikia tarptautinės apsaugos, skaičių ir, kita vertus, tinkamą Dublino sistemos taikymą, įskaitant visapusišką tarptautinės apsaugos prašytojų teisių apsaugą. Nors pasiūlymu siekiama į Reglamentą (ES) Nr. 604/2013 įtraukti krizinį perkėlimo mechanizmą kaip nuolatinę perkėlimo priemonių įgyvendinimo sistemą, šios priemonės bus taikomos tik specifinių krizės situacijų atitinkamoje valstybėje narėje atveju ir iš esmės išliks laikino pobūdžio. •Derėjimas su galiojančiomis šios politikos srities nuostatomis Visapusiškas požiūris į migraciją Šis pasiūlymas atspindi visapusišką ir sisteminį požiūrį į migraciją, kuriuo vadovautis ragina visos Sąjungos institucijos ir kurį Komisija ėmėsi įgyvendinti iš karto po Europos migracijos darbotvarkės priėmimo. Tokio visapusiško požiūrio veiksmingumo garantas – užtikrinti, kad politikos priemonių įgyvendinimas vietos lygmeniu būtų grindžiamas nuoseklumu ir papildomumu. Todėl prireikus, atsižvelgiant į konkrečią valstybės narės situaciją, krizinį perkėlimo mechanizmą reikėtų papildyti papildomomis vietos lygmens priemonėmis, kurių turėtų imtis pati valstybė narė, pradedant trečiųjų šalių piliečių atvykimu į jos teritoriją ir baigiant taikomų procedūrų užbaigimu. Vadovaujantis Komisijos pasiūlytu „įvykių centro“ požiūriu, ES agentūros teiks visapusišką ir tikslinę pagalbą valstybėms narėms, patiriančioms neproporcingai didelį migracijos spaudimą prie išorės sienų. Operatyvinė pagalba, kuri gali būti teikiama vadovaujantis šiuo požiūriu, apima neteisėtų migrantų registraciją ir atrankinę patikrą, jų informavimą, prieglobsčio sistemų rėmimą informuojant tarptautinės apsaugos prašytojus apie jiems reikalingas prieglobsčio procedūras ir padedant registruoti tarptautinės apsaugos prašymus bei rengiant bylas, aktyviau keičiantis informacija ir bendradarbiaujant nusikaltėlių tinklų, prisidedančių prie neteisėtos migracijos į ES ir vėlesnio jų judėjimo ES viduje, tyrimo srityje, taip pat koordinuojant pabėgėlių grąžinimo operacijas. Tokios sutelktos pastangos padės valstybėms narėms sparčiau ir veiksmingiau įveikti migracijos daromą spaudimą drauge visapusiškai laikantis pagrindinių teisių bei sustiprinti savo pajėgumus spręsti migracijos, prieglobsčio ir vidaus saugumo problemas. Sąsajos su skubaus perkėlimo mechanizmais, grindžiamais SESV 78 straipsnio 3 dalimi Pasiūlymas, kuriuo nustatomas krizinis perkėlimo mechanizmas, turi būti atskirtas nuo kitų pasiūlymų, kuriuos Komisija priėmė remdamasi SESV 78 straipsnio 3 dalimi, tam tikrų valstybių narių, susidūrusių su staigiu trečiųjų šalių piliečių antplūdžiu į jų teritorijas, labui. Nors priemonės, kurias Komisija pasiūlė remdamasi SESV 78 straipsnio 3 dalimi, yra laikinos, pasiūlymu, kuriuo nustatomas krizinis perkėlimo mechanizmas, nustatomas ir metodas, pagal kurį kilus krizei tam tikram laikotarpiui nusprendžiama, kuri valstybė narė yra atsakinga už krizę patiriančioje valstybėje narėje pateiktų tarptautinės apsaugos prašymų nagrinėjimą, taip siekiant užtikrinti sąžiningesnį pareiškėjų paskirstymą tarp valstybių narių ir sudaryti palankesnes sąlygas įgyvendinti Dublino sistemą net krizės sąlygomis. Pasiūlyme nustatomos griežtos sąlygos, kuriomis atitinkamos valstybės narės atžvilgiu aktyvuojamas krizinis perkėlimo mechanizmas, visų pirma atsižvelgiant į tai, kad valstybė narė patiria krizę, dėl kurios trukdoma taikyti Dublino reglamentą, nes dėl didžiulio ir neproporcingo trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės antplūdžio daromas itin didelis spaudimas, ir tai kelia didelių reikalavimų prieglobsčio sistemai. Krizinio perkėlimo mechanizmo sukūrimas nedaro poveikio Tarybos galimybei priimti, remiantis Komisijos pasiūlymu, laikinąsias priemones valstybės narės, kurioje susidarė nepaprastoji padėtis, labui, kaip nurodyta SESV 78 straipsnio 3 dalyje. Išskirtinėmis aplinkybėmis, kai reikia skubiai reaguoti ir, prireikus, imtis platesnio masto su migracija susijusių priemonių, ir jeigu netenkinamos šio krizinio perkėlimo mechanizmo naudojimo sąlygos, ir toliau bus galima priimti skubias priemones, kaip nustatyta SESV 78 straipsnio 3 dalyje. Galimi Reglamento (ES) Nr. 604/2013 pakeitimai Kaip paskelbta Europos migracijos darbotvarkėje ir vadovaujantis Reglamente (ES) Nr. 604/2013 nustatytomis prievolėmis, Komisija šiuo metu atlieka išsamų Dublino sistemos tinkamumo patikrinimą – šiuo tikslu ji atlieka įrodymais grindžiamą peržiūrą, apimančią šios sistemos teisinį, ekonominį ir socialinį poveikį, įskaitant poveikį pagrindinėms teisėms. Šis darbas taps pagrindu galimai tolesnei Dublino sistemos peržiūrai, visų pirma siekiant teisingesnio tarptautinės apsaugos prašytojų paskirstymo Europoje bet kokiomis, ne tik krizės, aplinkybėmis.

2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMAS, PROPORCINGUMAS, PAGRINDINĖS TEISĖS •Teisinis pagrindas Šiuo pasiūlymu iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 604/2013, todėl jis turėtų būti priimtas tokiu pačiu teisiniu pagrindu – SESV 78 straipsnio 2 dalies e punktu, laikantis įprastos teisėkūros procedūros. Šiame pasiūlyme numatytas krizinis perkėlimo mechanizmas apima nuolatines nukrypti leidžiančias nuostatas, kurios imamos taikyti atitinkamos valstybės narės labui kilus konkrečiai krizinei situacijai, visų pirma tai nuostata, leidžianti nukrypti nuo Reglamento (ES) Nr. 604/2013 3 straipsnio 1 dalies nuostatos, pagal kurią tarptautinės apsaugos prašymą nagrinėja valstybė narė, kuri yra atsakinga pagal III skyriuje nustatytus kriterijus. Vietoj šios nuostatos pasiūlyme nustatoma aiškiai apibrėžtomis krizės aplinkybėmis privaloma paskirstymo schema, pagal kurią nustatoma atsakomybė už prašymų nagrinėjimą. •Kintamoji geometrija Pagal prie ES sutarties ir SESV pridėtą Protokolą dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės Jungtinė Karalystė ir Airija gali nuspręsti dalyvauti priimant šį pasiūlymą. Tokią galimybę jos turi ir po pasiūlymo priėmimo. Jungtinei Karalystei ir Airijai Reglamentas Nr. 604/2013 yra privalomas, joms pagal minėtą protokolą pranešus apie norą dalyvauti priimant ir taikant šį reglamentą. Šių valstybių narių pozicija dėl Reglamento Nr. 604/2013 neturi įtakos jų pozicijai dėl galimo dalyvavimo įgyvendinant šį reglamentą. Pagal prie ES sutarties ir SESV pridėtą Protokolą dėl Danijos pozicijos, Danija nedalyvauja Tarybai priimant priemones pagal SESV V antraštinę dalį (išskyrus „priemones, nustatančias trečiąsias valstybes, kurių piliečiai pereidami valstybių narių išorės sienas, turi pateikti vizą, arba priemones, susijusias su vienoda vizų forma“). Tačiau atsižvelgiant į tai, kad remdamasi 2006 m. su EB pasirašytu tarptautiniu susitarimu Danija taiko galiojantį Dublino reglamentą, pagal to susitarimo 3 straipsnį ji praneša Komisijai savo sprendimą, ar įgyvendins iš dalies pakeisto reglamento turinį. Pasiūlymo poveikis ES nepriklausančioms valstybėms, prisijungusioms prie Dublino sistemos Kelioms ES nepriklausančioms valstybėms prisijungus prie Šengeno acquis, Sąjunga sudarė susitarimus, pagal kuriuos šios šalys prisijungė prie Dublino ir „Eurodac“ acquis: –2001 m. sudarytas Islandijos ir Norvegijos asociacijos susitarimas; –2008 m. vasario 28 d. sudarytas Šveicarijos asociacijos susitarimas; –2011 m. kovo 7 d. sudarytas protokolas dėl Lichtenšteino asociacijos. Siekiant sukurti Danijos, kuri, kaip pirmiau paaiškinta, prie Dublino ir „Eurodac“ acquis prisijungė pagal tarptautinį susitarimą, ir pirmiau išvardytų asocijuotųjų šalių tarpusavio teises ir pareigas, Sąjunga ir asocijuotosios šalys sudarė dar du aktus. Remdamosi trimis minėtais susitarimais, asocijuotosios šalys be išlygų pritaria Dublino ir „Eurodac“ acquis ir jo plėtojimui. Jos nedalyvauja priimant teisės aktus, kuriais iš dalies keičiamas arba plėtojamas Dublino acquis, (taigi ir šį pasiūlymą), tačiau per nustatytą terminą turi pranešti Komisijai, ar jos pritaria to – Tarybos ir Europos Parlamento jau patvirtinto – teisės akto turiniui. Jeigu Norvegija, Islandija, Šveicarija arba Lichtenšteinas nepritaria teisės aktui, kuriuo iš dalies keičiamas arba plėtojamas Dublino ir „Eurodac“ acquis, atitinkami susitarimai nutraukiami, nebent susitarimais įsteigtas jungtinis (mišrus) komitetas vienbalsiai nusprendžia kitaip. •Subsidiarumas (neišimtinė kompetencija) SESV V antraštine dalimi dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės kai kurie įgaliojimai šiais klausimais suteikiami Europos Sąjungai. Šiais įgaliojimais turi būti naudojamasi pagal Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnį, t. y. jeigu valstybės narės negali deramai pasiekti siūlomų veiksmų tikslų ir jų dėl veiksmų masto ir poveikio būtų geriau siekti Europos Sąjungos lygmeniu. Pasiūlymu nustatomas perkėlimo mechanizmas, kuriuo siekiama struktūriškai spręsti dėl didžiulio ir neproporcingai didelio asmenų antplūdžio krizę patiriančios bet kurios valstybės narės problemas ir esant krizės sąlygoms užtikrinti teisingą atsakomybės pasidalijimą tarp valstybių narių, įskaitant nuostatą, leidžiančią nukrypti nuo Dublino reglamente nustatytų atsakomybės paskirstymo kriterijų. Iš esmės, kai valstybė narė išspręsti problemos pati viena nepajėgs, ES imsis veiksmų jai padėti. Be to, pasiūlymu siekiama užtikrinti tinkamą Dublino sistemos taikymą kilus krizei ir spręsti vėlesnio trečiųjų šalių piliečių judėjimo iš vienos valstybės narės į kitą keliamas – iš esmės tarpvalstybines – problemas. Akivaizdu, kad pavienių valstybių narių veiksmais bendrų problemų, su kuriomis šioje srityje susiduria visos valstybės narės, išspręsti nepavyks. Solidarumo ir bendros atsakomybės principai reiškia, kad ES veiksmai šioje srityje yra būtini. •Proporcingumas Dabartiniame Reglamente (ES) Nr. 604/2013 nenumatyta jokių priemonių, kuriomis būtų užtikrintas adekvatus atsakas į problemas, kurių kyla dėl itin didelio spaudimo valstybių narių prieglobsčio sistemoms. Įvairių finansinių ir operatyvinių Europos Komisijos ir Europos prieglobsčio paramos biuro (EASO) priemonių valstybių narių prieglobsčio sistemoms remti nepakanka, kad vien jomis būtų galima išspręsti krizės keliamas problemas. Siekiant sukurti adekvačią skubaus reagavimo į rimtą padėtį prieglobsčio srityje sistemą, tolesniais ES veiksmais neviršijama to, kas būtina veiksmingo padėties pagerinimo tikslams pasiekti.

•Pagrindinės teisės Nustačius krizinį perkėlimo mechanizmą, bus išsaugotos asmenų, kuriems akivaizdžiai reikia tarptautinės apsaugos, pagrindinės teisės, kaip nustatyta ES pagrindinių teisių chartijoje (toliau – Chartija). Visų pirma šiuo pasiūlymu užtikrinant sparčią prieigą prie adekvačių tarptautinės apsaugos suteikimo procedūrų siekiama apsaugoti teisę į prieglobstį ir užtikrinti negrąžinimo principo taikymą, kaip nustatyta Chartijos 18 ir 19 straipsniuose. Be to, užtikrinant atitinkamų asmenų perdavimą valstybei narei, kuri turi galimybių sudaryti adekvačias priėmimo sąlygas ir suteikti integracijos galimybių, šiuo pasiūlymu siekiama užtikrinti visapusišką pagarbą žmogaus teisei į orumą ir apsaugą nuo kankinimo arba žiauraus ar žeminamo elgesio ar baudimo, kaip nustatyta Chartijos 1 ir 4 straipsniuose. Sprendimu taip pat siekiama apsaugoti vaiko teises pagal Chartijos 24 straipsnį ir teisę į šeimos vienovę pagal Chartijos 7 straipsnį. 3.KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS Pasiūlymas, kuriuo nustatomas mechanizmas, padėsiantis struktūriškai spręsti krizės prieglobsčio srityje problemas, buvo parengtas atsižvelgiant į besitęsiančią krizę kelių valstybių narių prieglobsčio srityje; tai rodo, kad reikia nedelsiant kurti struktūriškesnę skubių Sąjungos veiksmų sistemą. Šis pasiūlymas – Europos migracijos darbotvarkės, dėl kurios plačiai konsultuotasi su visais suinteresuotaisiais subjektais, tąsa. Kitos ES institucijos ir svarbiausi veikėjai jau išreiškė savo nuomonę šiuo klausimu. 2015 m. balandžio 23 d. pareiškime Europos Vadovų Taryba įsipareigojo apsvarstyti variantus, kaip savanorišku pagrindu būtų galima organizuoti perkėlimą tarp visų valstybių narių. Vykstant diskusijoms apie Migracijos darbotvarkę nuomonėmis apie perkėlimo mechanizmą apsikeitė ir Europos Parlamentas (2015 m. gegužės 19 d. plenarinėje sesijoje) bei Taryba (2015 m. birželio 15 d.). Europos Parlamento Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto (LIBE) pranešime Komisija paraginta pateikti pasiūlymą dėl nuolatinio perkėlimo mechanizmo, kuris turėtų būti priimtas laikantis įprastos teisėkūros procedūros. Jungtinių Tautų vyriausiojo pabėgėlių reikalų komisaro biuras (UNHCR) ir pilietinė visuomenė ragino ES nustatyti daugiau ES vidaus solidarumo priemonių ir užtikrinti sąžiningesnę tarptautinės apsaugos prašytojų paskirstymo sistemą. 4.POVEIKIS BIUDŽETUI Nuolatinės krizinio perkėlimo mechanizmo sistemos sukūrimas ES biudžetui nedaro jokio poveikio. Tokios sistemos aktyvavimo poveikis biudžetui turės būti įvertintas atsižvelgiant į specifines konkrečių valstybių narių aplinkybes. 5.Išsamus konkrečių šio pasiūlymo nuostatų paaiškinimas Šiuo pasiūlymu iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 604/2013 nustatant krizinį perkėlimo mechanizmą ir perduodant Komisijai įgaliojimus priimti teisės aktus pagal SESV 290 straipsnį, kiek tai susiję su mechanizmo aktyvavimu ir jo sustabdymu konkrečios valstybės narės atžvilgiu, aiškiai nustatytomis sąlygomis. Jame numatyti toliau aptariami elementai. Krizinio perkėlimo mechanizmo taikymo konkrečios valstybės narės atžvilgiu sąlygos Kad galėtų aktyvuoti krizinį perkėlimo mechanizmą, Komisija turi remdamasi pagrįsta informacija (visų pirma EASO ir „Frontex“ surinkta informacija) nustatyti, kad valstybė narė iš tiesų patiria krizę, dėl kurios trukdoma taikyti Reglamentą (ES) Nr. 604/2013, nes dėl didžiulio ir neproporcingai didelio trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės antplūdžio daromas itin didelis spaudimas, ir tai kelia didelių reikalavimų prieglobsčio sistemai. Krizė turi būti tokio masto, kad darytų didžiulį spaudimą net gerai parengtoms ir veikiančioms prieglobsčio sistemoms, drauge atsižvelgiant į atitinkamos valstybės narės dydį. Pasiūlyme nustatyti aiškūs rodikliai, į kuriuos Komisija turėtų inter alia atsižvelgti vertindama padėtį: per šešis mėnesius iki deleguotojo akto priėmimo atvykusių tarptautinės apsaugos prašytojų skaičius ir neteisėtai atvykusių trečiųjų šalių piliečių ir asmenų be pilietybės skaičius, šių skaičių padidėjimas, palyginti su tuo pačiu praėjusių metų laikotarpiu, taip pat per praėjusius 18 mėnesių pateiktų prašymų skaičius vienam valstybės narės, iš kurios perkeliami asmenys, gyventojui, palyginti su Sąjungos vidurkiu. Perkeltinų prašytojų kategorijos Siūloma krizinį perkėlimo mechanizmą aktyvuoti tik tiems prašytojams, kuriems prima facie akivaizdžiai reikia tarptautinės apsaugos ir už kuriuos pagal Reglamento (ES) Nr. 604/2013 III skyriuje nustatytus kriterijus atsakomybę kitu atveju turėtų prisiimti krizę patirianti valstybė narė. Pasiūlyme nustatyta, kad tokie prašytojai turi būti piliečiai šalių, kurių piliečių prašymų patenkinimo lygis, remiantis ES vidurkiu, nustatytu pagal kas ketvirtį atnaujinamus Eurostato duomenis, yra 75 proc. arba daugiau. Krizinio perkėlimo mechanizmo aprašymas Pagal šį mechanizmą tokių asmenų prieglobsčio prašymus turi nagrinėti kita valstybė narė (valstybė narė, į kurią perkeliami asmenys). Tokiu atveju, nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 604/2013 21, 22 ir 29 straipsnių, taikoma IV priede nustatyta perkėlimo procedūra. Pasiūlyme nustatyta paprasta perkėlimo procedūra, kuria užtikrinamas spartus atitinkamų asmenų perdavimas valstybei narei, į kurią perkeliami asmenys. Kiekviena valstybė narė turi paskirti nacionalinį kontaktinį centrą ir pranešti apie jį kitoms valstybėms narėms ir Europos prieglobsčio paramos biurui (EASO).

Valstybės narės reguliariai ir bent kas tris mėnesius nurodo tikslų prašytojų, kuriuos gali nedelsdamos priimti į savo teritoriją, skaičių ir bet kokią kitą aktualią informaciją. Tada valstybė narė, iš kurios perkeliami asmenys, padedama EASO ir, prireikus, kitų valstybių narių ryšių palaikymo pareigūnų, nustato pavienių prašytojų tapatybę ir pasiūlo kitoms valstybėms narėms priimti juos į savo teritoriją. Pirmenybė turėtų būti teikiama pažeidžiamiems asmenims. Gavusi valstybės narės, į kurią perkeliami asmenys, sutikimą valstybė narė, iš kurios perkeliami asmenys, turi priimti oficialų sprendimą perkelti prašytoją ir pranešti apie jį prašytojui. Pasiūlyme nustatyta, kad prašytojai, kurių pirštų atspaudų reikalaujama pagal Reglamento (ES) Nr. 603/2013 9 straipsnyje išdėstytus reikalavimus, gali būti perkelti tik jei buvo paimti jų pirštų atspaudai. Be to, pasiūlyme nustatyta, kad valstybėms narėms paliekama teisė atsisakyti priimti asmenį tik tuo atveju, jei manoma, kad jis gali kelti nacionalinio saugumo arba viešosios tvarkos problemų, arba jei taikomos Direktyvos 2011/95/ES 12 ir 17 straipsniuose nustatytos statuso nesuteikimo nuostatos. Pasiūlyme numatyta, kad visi procedūros etapai turi būti įgyvendinti nedelsiant ir ne vėliau kaip per du mėnesius nuo valstybės narės, į kurią perkeliami asmenys, pranešimo apie asmenų, kuriuos ji galėtų nedelsiant priimti, skaičių. Jei atsirastų pagrįstų praktinių kliūčių gali būti leista taikyti tam tikras nukrypti leidžiančias nuostatas. Pasiūlyme nustatyta specifinių garantijų į kitą valstybę narę perkeltiniems prašytojams. Jame taip pat apibrėžta teisė gauti informaciją apie perkėlimo procedūrą, teisė būti informuotiems apie perkėlimo sprendimą, kuriame turi būti nurodyta konkreti valstybė narė, į kurią perkeliami asmenys, ir teisė visiems šeimos nariams būti perkeltiems į tą pačią valstybę narę. Sprendžiant dėl valstybės narės, į kurią perkeliami asmenys, ir toliau bus taikoma Reglamente (ES) Nr. 604/2013 nustatyta prievolė pirmiausia atsižvelgti į vaiko interesus. Tai, inter alia, reiškia prievolę valstybei narei, iš kurios perkeliami asmenys, pranešti kitoms valstybėms narėms apie perkeltinus nelydimus nepilnamečius ir drauge su valstybe nare, išreiškusia interesą priimti tą nepilnametį, užtikrinti, kad iki perkėlimo būtų atliktas vaiko interesų įvertinimas vadovaujantis JT Vaiko teisių komiteto bendrąja pastaba Nr. 14 (2013), kad visų pirma būtų atsižvelgiama į vaiko interesus. Krizinio perkėlimo mechanizmo aktyvavimas Komisijai nustačius, kad konkreti valstybė narė tenkina perkėlimo sąlygas, ji priima deleguotąjį aktą, kuriuo aktyvuojamas perkėlimo mechanizmo taikymas. Deleguotajame akte a) patvirtinama, kad valstybėje narėje, iš kurios perkeliami asmenys, iš tiesų kilo krizė, b) nustatomas iš tos valstybės narės perkeltinų asmenų skaičius, c) pagal paskirstymo schemos formulę paskaičiuojama, kaip tie asmenys bus paskirstyti valstybėms narėms ir d) nustatomas krizinio perkėlimo mechanizmo veikimo laikotarpis. Deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jei Komisijai jį paskelbus per ne ilgesnį kaip vieno mėnesio laikotarpį jam nepaprieštarauja nei Europos Parlamentas, nei Taryba. Deleguotasis aktas gali būti taikomas ne ilgiau nei dvejus metus. Perkeltinų asmenų skaičiaus nustatyto metodas Pasiūlyme nustatyti objektyvūs ir patikrinami rodikliai, į kuriuos Komisija prieš priimdama deleguotąjį aktą, kuriuo konkrečios valstybės narės atžvilgiu aktyvuojamas krizinis perkėlimo mechanizmas, turės atsižvelgti skaičiuodama iš tos valstybės narės perkeltinų asmenų skaičių ir visų pirma: per 18 mėnesių iki deleguotojo akto priėmimo (ypač per paskutinius šešis mėnesius) valstybėje narėje, iš kurios perkeliami asmenys, pateiktų prašymų skaičius, tenkantis vienam gyventojui, palyginti su Sąjungos vidurkiu; tos valstybės narės prieglobsčio sistemos pajėgumas; valstybės narės dalyvavimas ankstesnėse solidarumo iniciatyvose, taip pat tai, kiek ta valstybė narė pasinaudojo ankstesnių ES solidarumo priemonių suteiktomis galimybėmis. Be to, nustatyta perkeltinų asmenų skaičiaus maksimali ribinė vertė – 40 proc. prašymų, pateiktų tai valstybei narei per šešis mėnesius iki deleguotojo akto priėmimo. Taisyklės, taikomos tuo atveju, jei valstybė narė laikinai negali dalyvauti perkėlimo veikloje Atsižvelgiant į tai, kad gali susiklostyti išskirtinės aplinkybės, pasiūlyme numatyta, kad valstybė narė gali per vieną mėnesį nuo deleguotojo akto, kuriuo aktyvuojamas perkėlimo mechanizmas, įsigaliojimo pranešti Komisijai, kad laikinai vienerių metų laikotarpiu negali visiškai ar iš dalies dalyvauti perkėlimo veikloje ir nurodyti pagrįstas priežastis, derančias su pagrindinėmis Sąjungos vertybėmis, nustatytomis Europos Sąjungos sutarties 2 straipsnyje. Tokia valstybė narė į ES biudžetą turėtų sumokėti finansinį įnašą, kurio dydis – 0,002 proc. BVP ir kuriuo būtų remiamos visų kitų valstybių narių pastangos įveikti krizės padarinius ir tos valstybės narės nedalyvavimo perkėlimo veikloje pasekmes. Tuo atveju, kai perkėlimo veikloje dalyvaujama iš dalies, ši suma proporcingai sumažinama. Suma turėtų būti skirta Prieglobsčio, migracijos ir integracijos fondui kaip asignuotosios įplaukos. Turi būti užtikrinta, kad perkeltinų asmenų skaičiaus atžvilgiu nebūtų pažeistas solidarumas su krizę patiriančiomis valstybėmis narėmis. Todėl pagal paskirstymo schemas numatytas perkeltinų asmenų skaičius valstybei narei, kuri pateikė pranešimą, kurį Komisija priėmė, turėtų būti perskirstytas likusioms valstybėms narėms. Pasiūlyme numatyta, kad deleguotasis aktas, kuriuo aktyvuojamas perkėlimo mechanizmas, tokiomis aplinkybėmis turėtų būti iš dalies pakeistas. Papildomos priemonės, kurių turi imtis valstybė narė, iš kurios perkeliami asmenys Atsižvelgiant į dvejopą solidarumo ir atsakomybės principą, pasiūlyme nustatyta valstybės narės, iš kurios perkeliami asmenys, prievolė deleguotojo akto įsigaliojimo dieną pateikti Komisijai priemonių planą, kuriuo būtų užtikrintas tinkamas krizinio perkėlimo mechanizmo įgyvendinimas. Jei Komisija paprašė valstybės narės parengti krizės valdymo veiksmų planą pagal Reglamento (ES) Nr. 604/2013 33 straipsnio 3 dalį, priemonės, kuriomis siekiama užtikrinti tinkamą krizinio perkėlimo mechanizmo įgyvendinimą, pateikiamos kartu su tuo veiksmų planu, į kurį turėtų būti įtrauktos platesnės su prieglobsčiu susijusios priemonės, kuriomis, inter alia, siekiama padidinti prieglobsčio sistemos pajėgumą. Be to, pasiūlyme išdėstomos sąlygos, kuriomis Komisija gali nuspręsti sustabdyti perkėlimo mechanizmo taikymą valstybės narės labui, jei ta valstybė narė nesilaiko savo įsipareigojimų. Galiausiai pasiūlyme primenama apie taisykles, kuriomis siekiama užkirsti kelią vėlesniam tarptautinės apsaugos prašytojų ir asmenų, kuriems tokia apsauga suteikta, judėjimui ir spręsti su juo susijusias problemas, ir nustatomos naujos taisyklės, susijusios su asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, vėlesniu judėjimu, kai jie po perkėlimo neteisėtai vyksta į kitos valstybės narės teritoriją ir ten lieka. Visų pirma nustatyta, kad valstybė narė, į kurią perkeliami asmenys, turi susigrąžinti asmenį, kuriam suteikta tarptautinė apsauga, ir kuris po perkėlimo pateikė prašymą kitai valstybei narei nei valstybė narė, į kurią perkeliama, arba kuris yra kitos šalies nei valstybės narės, į kurią perkeliama, teritorijoje be teisę gyventi toje šalyje patvirtinančio dokumento. Skaičiavimas pagal paskirstymo schemą 1.Paskirstymo schema a) gyventojų skaičius: lyginamasis koeficientas – 40 proc.; b) visas BVP: lyginamasis koeficientas – 40 proc.;

c) vidutinis pateiktų prieglobsčio prašymų skaičius 1 milijonui gyventojų per penkerius pastaruosius metus, taikant gyventojų skaičiaus ir BVP 30 proc. ribą: lyginamasis koeficientas – 10 proc.; d) nedarbo lygis, taikant gyventojų skaičiaus ir BVP 30 proc. ribą: lyginamasis koeficientas – 10 proc. 2.Formulė 3.Skaičiavimas Toliau pateiktame modeliavimo pavyzdyje parodoma, kaip apskaičiuojama, kiek prašytojų (iš 120 000) bus skirta X šaliai, jei dalyvauja visos valstybės narės ir asocijuotosios šalys (ES+). (a)Gyventojų skaičius Gyventojų skaičiaus veiksnys apskaičiuojamas padalijant X šalies gyventojų skaičių iš visų 28 valstybių narių ir 4 asocijuotųjų šalių (ES+= 32) gyventojų skaičiaus. Pavyzdys: X šalies gyventojų skaičius: 4 625 885; bendras ES+ gyventojų skaičius: 521 959 960 Gyventojų skaičiaus veiksnys x = = 0,89 % Gyventojų skaičiaus veiksnys X šaliai yra 0,89 %. (b)Visas BVP Viso BVP veiksnys apskaičiuojamas padalijant visą X šalies BVP iš visų 28 valstybių narių ir 4 asocijuotųjų šalių (ES+= 32) bendro BVP. Pavyzdys: X šalies visas BVP (mln. EUR): 185 411; bendras ES+ BVP (mln. EUR): 14 854 924 BVP veiksnys x = = 1,25 % BVP veiksnys X šaliai yra 1,25 %.

(c)Vidutinio pateiktų prieglobsčio prašymų skaičiaus 1 milijonui gyventojų per penkerius pastaruosius metus veiksnys, taikant gyventojų skaičiaus ir BVP 30 proc. ribą (koeficientas – 10 proc.) (atvirkštinis poveikis) Prieglobsčio prašymų skaičiaus poveikis yra atvirkščiai proporcingas: kuo didesnis prieglobsčio prašymų skaičius, tuo mažesnis veiksnys. Siekiant išvengti neproporcingo šio kriterijaus poveikio visai paskirstymo schemai, nustatoma riba – prieglobsčio prašymų skaičiaus veiksnys negali viršyti 30 proc. gyventojų skaičiaus ir BVP veiksnių sumos. Pavyzdys: Paskutinių penkerių metų X šalies prieglobsčio prašymų skaičiaus 1 milijonui gyventojų vidurkis X šalyje: 287, atvirkštinis dydis: = 0,00348. Paskutinių penkerių metų ES+ prieglobsčio prašymų skaičiaus 1 milijonui gyventojų vidurkių (atvirkštinių dydžių) suma: 0,14831 Prieglobsčio prašymų skaičiaus veiksnys x = = =2,35 % Ribax = 30 % (0,89 % (gyventojų skaičiaus veiksnys) + 1,25 % (BVP veiksnys)) = 0,64 % Faktinis X šalies prieglobsčio prašymų skaičiaus veiksnys yra 2,35 %, tačiau skaičiavimui bus taikoma riba (0,64 %). (d)Nedarbo lygio veiksnys, taikant gyventojų skaičiaus ir BVP 30 proc. ribą (koeficientas – 10 proc.) Kaip ir skaičiuojant prieglobsčio prašymų skaičiaus veiksnį, nedarbo lygio poveikis yra atvirkščiai proporcingas: kuo aukštesnis nedarbo lygis, tuo mažesnis veiksnys. Siekiant išvengti neproporcingo šio kriterijaus poveikio visai paskirstymo schemai, nustatoma riba – nedarbo lygio veiksnys negali viršyti 30 proc. gyventojų skaičiaus ir BVP veiksnių sumos. Pavyzdys: X šalies nedarbo lygis: 11,3 %, atvirkštinis dydis: = 0,0884955 Nedarbo lygio (atvirkštinių dydžių) ES+ suma: 4,345698 Nedarbo lygio veiksnys x == 2,04% 30 % ribax = 0,64 % Faktinis X šalies nedarbo lygio veiksnys yra 2,04 %, tačiau skaičiavimui bus taikoma riba (0,64 %). (e)Į X šalį perkeltinų asmenų skaičius (taikant ribą), kai skirstoma 120 000 asmenų

Pavyzdys: Perkeltini asmenysx = 120 000 * (40 % gyventojų skaičiaus veiksnys (0,89 %) + 40 % BVP veiksnys (1,25 %) + 10 % prieglobsčio prašymų skaičiaus veiksnys (taikant ribą) – 0,64 % + 10 % nedarbo lygio veiksnys (taikant ribą) – 0,64 %) = 1 178 Į X šalį perkeltinų asmenų skaičius (taikant ribą): 1178 (f)Likusių vietų paskirstymas Dėl taikomos ribos lieka tam tikras skaičius nepaskirstytų vietų. Šios vietos skirstomos pagal atitinkamos šalies gyventojų skaičiaus ir BVP veiksnius (50 proc. ir 50 proc.). Gautas skaičius pridedamas prie taikant ribą apskaičiuoto perkeltinų asmenų skaičiaus. Pavyzdys: Į X šalį perkeltinų asmenų skaičius (taikant ribą): 1178. ES+ perkeltinų asmenų skaičiaus (taikant ribą) suma: 102 801. Likusios paskirstytinos vietos: 17 199. Likusios vietosx = 17 199 * (50 % gyventojų skaičiaus veiksnys + 50 % BVP veiksnys) = 17 199* 1,07 % = 184 Galutinis X šaliai skiriamų asmenų skaičius – 1 362, procentinė dalis – 1,13 %.



2015/0208 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatomas krizinis perkėlimo mechanizmas ir iš dalies keičiamas 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 78 straipsnio 2 dalies e punktą, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (2)Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 604/2013 išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo mechanizmai, remiantis III skyriuje nustatytais objektyviais kriterijais; (3)pagal Sutarties 80 straipsnį Sąjungos politikai pasienio kontrolės, prieglobsčio ir imigracijos srityse ir jos įgyvendinimui turėtų būti taikomas solidarumo ir teisingo atsakomybės pasidalijimo tarp valstybių narių principas, o šios srities Sąjungos aktuose turi būti numatytos atitinkamos šio principo įgyvendinimo priemonės; (4)valstybės narės prieglobsčio sistemai daromas didžiulis spaudimas gali kliudyti taikyti Reglamentą (ES) Nr. 604/2013. Jame nustatytas išankstinio įspėjimo apie prieglobsčio krizes, parengties joms ir jų valdymo procesas, tačiau nesuteikiama galimybių nesilaikyti nustatytų atsakomybės kriterijų. Siekiant subalansuoti valstybių narių pastangas sprendžiant krizės keliamas problemas ir užtikrinti galimybę skubiai pradėti tarptautinės apsaugos suteikimo procedūras, reikėtų parengti krizės valdymo mechanizmą, pagal kurį būtų perkeliami prašytojai, kuriems akivaizdžiai reikia tarptautinės apsaugos. Perkėlimo priemonių taikymas atitinkamos valstybės narės atžvilgiu neturėtų daryti poveikio galimybei tai valstybei narei tuo pačiu metu taikyti šio Reglamento 33 straipsnio 3 dalies nuostatas. Šio reglamento 33 straipsnio 3 dalis nėra būtina perkėlimo priemonių taikymo sąlyga; (5)perkėlimo priemonių taikymas atitinkamos valstybės narės atžvilgiu neturėtų daryti poveikio Tarybos galimybei priimti, remiantis Komisijos pasiūlymu, laikinąsias priemones valstybės narės, kurioje dėl staigaus trečiųjų šalių piliečių antplūdžio susidarė nepaprastoji padėtis, labui, kaip nurodyta SESV 78 straipsnio 3 dalyje; (6)krizinį perkėlimo mechanizmą reikėtų vertinti platesniame priemonių, kurių valstybėms narėms gali tekti imtis, kad užtikrintų veiksmingą migracijos politiką, kontekste, įskaitant priemones, susijusias su trečiųjų šalių piliečių pirminiu priėmimu ir grąžinimu, jei jie neturi teisės likti valstybės narės teritorijoje, kaip nustatyta Direktyvoje 2008/115/EB („įvykių centras“); (7)šiuo metu Komisija atlieka išsamų Dublino reglamento vertinimą, kuriam pasibaigus gali tekti plačiau peržiūrėti visą Dublino sistemą; (8)numatyta aiški ir veiksminga perkėlimo sistema, grindžiama tam tikra patenkintų Sąjungos lygmens sprendimų, kuriais suteikiama tarptautinė apsauga ir kurie buvo priimti vykdant pirmosios instancijos procedūras, skaičiaus vidurkio riba, kaip nustatyta Eurostato, palyginti su bendru Sąjungos pirmosios instancijos sprendimų dėl prašymų suteikti prieglobstį ir tarptautinę apsaugą skaičiumi, remiantis naujausiais statistiniais duomenimis. Viena vertus, nustačius tokią ribą turėtų būti didžiausiu įmanomu mastu užtikrinta, kad visi prašytojai, kuriems akivaizdžiai reikia tarptautinės apsaugos, galėtų visapusiškai ir greitai pradėti naudotis savo teisėmis į apsaugą valstybėje narėje, į kurią perkeliama. Kita vertus, tai didžiausiu įmanomu mastu užkirstų kelią prašytojų, dėl kurių prašymo veikiausiai bus priimtas neigiamas sprendimas, perkėlimui į kitą valstybę narę ir pernelyg ilgam užsibuvimui Sąjungoje. Turėtų būti laikomasi 75 proc. ribos, pagrįstos naujausiais Eurostato ketvirčio duomenimis, susijusiais su pirmosios instancijos sprendimais; (9)prašytojų, kuriems akivaizdžiai reikia tarptautinės apsaugos, perkėlimas turėtų būti vykdomas pagal paskirstymo schemos formulę, nurodytą III priede. Siūloma paskirstymo schema turėtų būti grindžiama: a) gyventojų skaičiumi (lyginamasis koeficientas – 40 proc.), b) visu BVP (lyginamasis koeficientas –40 proc.), c) vidutiniu pateiktų prieglobsčio prašymų skaičiumi 1 milijonui gyventojų 2010–2014 m. laikotarpiu (lyginamasis koeficientas – 10 proc., taikant gyventojų skaičiaus ir BVP veiksnių 30 proc. ribą, kad būtų išvengta neproporcingo šio kriterijaus poveikio visai schemai) ir d) nedarbo lygiu (lyginamasis koeficientas – 10 proc., taikant gyventojų skaičiaus ir BVP veiksnių 30 proc. ribą, kad būtų išvengta neproporcingo šio kriterijaus poveikio visai schemai); (10)jeigu išskirtinėmis aplinkybėmis valstybė narė praneša Komisijai, kad laikinai vienerių metų laikotarpiu negali visiškai ar iš dalies dalyvauti perkėlimo veikloje, ir nurodo pagrįstas priežastis, derančias su pagrindinėmis Sąjungos vertybėmis, nustatytomis Europos Sąjungos sutarties 2 straipsnyje, ji į ES biudžetą turėtų sumokėti finansinį įnašą, kurio dydis – 0,002 proc. BVP ir kuriuo remiamos visų kitų valstybių narių pastangos įveikti krizės padarinius ir tos valstybės narės nedalyvavimo perkėlimo veikloje pasekmes. Tuo atveju, kai perkėlimo veikloje dalyvaujama iš dalies, ši suma turėtų būti proporcingai sumažinta. Suma turėtų būti skirta Prieglobsčio, migracijos ir integracijos fondui kaip asignuotosios įplaukos; (11)turi būti užtikrinta, kad perkeltinų asmenų skaičiaus atžvilgiu nebūtų pažeistas solidarumas su krizę patiriančiomis valstybėmis narėmis. Todėl pagal paskirstymo schemą numatytas perkeltinų asmenų skaičius bet kuriai valstybei narei, kuri pateikė pranešimą, kurį Komisija priėmė, turėtų būti perskirstytas likusioms valstybėms narėms; (12)būtina užtikrinti, kad būtų nustatyta spartaus perkėlimo procedūra ir kad įgyvendinant perkėlimo procedūrą valstybės narės užtikrintų glaudų tarpusavio administracinį bendradarbiavimą, o EASO teiktų operatyvinę pagalbą; (13)visais perkėlimo procedūros etapais iki prašytojo perdavimo įgyvendinimo pabaigos reikėtų atsižvelgti į nacionalinio saugumo ir viešosios tvarkos aspektus. Visapusiškai gerbdama prašytojo pagrindines teises, be kita ko, laikydamasi asmens duomenų apsaugos taisyklių, valstybė narė, turinti pagrindo manyti, kad prašytojas kelia pavojų nacionaliniam saugumui ar viešajai tvarkai, turėtų apie tai informuoti kitas valstybes nares; (14)sprendžiant, kuriuos iš prašytojų, kuriems akivaizdžiai reikia tarptautinės apsaugos, reikėtų perkelti iš valstybės narės, iš kurios perkeliami asmenys, pirmenybė turėtų būti teikiama pažeidžiamiems prašytojams, kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/33/ES 21 ir 22 straipsniuose. Šiuo atžvilgiu daugiausia dėmesio reikėtų skirti specialiesiems prašytojų poreikiams, įskaitant susijusius su sveikata. Visų pirma turėtų būti atsižvelgiama į vaiko interesus;

(15)prašytojų, kuriems akivaizdžiai reikalinga tarptautinė apsauga, integracija priimančiojoje visuomenėje yra kertinis sklandžiai veikiančios bendros Europos prieglobsčio sistemos akmuo. Todėl, siekiant nuspręsti, kuri konkreti valstybė narė turėtų būti valstybė narė, į kurią perkeliama, visų pirma reikėtų atsižvelgti į konkrečią atitinkamų prašytojų kvalifikaciją ir savybes, pavyzdžiui, kalbų mokėjimą ir kitus individualius požymius, remiantis įrodytais šeimos, kultūriniais ar socialiniais ryšiais, kurie galėtų padėti jiems integruotis valstybėje narėje, į kurią perkeliama. Itin pažeidžiamų prašytojų atveju reikėtų atsižvelgti į valstybės narės, į kurią perkeliama, pajėgumus suteikti tiems asmenims tinkamą paramą, taip pat į būtinybę užtikrinti teisingą tokių prašytojų paskirstymą tarp valstybių narių. Tinkamai laikydamosi nediskriminavimo principo, valstybės narės, į kurias perkeliama, remdamosi tokia informacija gali nurodyti, kokiems prašytojams jos teiktų pirmenybę, o valstybės narės, iš kurių perkeliami asmenys, konsultuodamosi su EASO ir, prireikus, ryšių palaikymo pareigūnais, parengtų galimų prašytojų, numatytų perkelti į tą valstybę narę, sąrašus; (16)valstybių narių į valstybes nares, iš kurių perkeliami asmenys, nusiųsti savi ryšių palaikymo pareigūnai turėtų prisidėti prie veiksmingo perkėlimo procedūros įgyvendinimo, be kita ko, prie tinkamo perkeltinų prašytojų identifikavimo, visų pirma atsižvelgiant į jų pažeidžiamumą ir kvalifikaciją. Kalbant apie ryšių palaikymo pareigūnų skyrimą valstybėje narėje, iš kurios perkeliami asmenys, ir jų užduočių vykdymą, valstybė narė, į kurią perkeliami asmenys, ir valstybė narė, iš kurios perkeliami asmenys, turėtų keistis visa reikiama informacija ir toliau glaudžiai bendradarbiauti per visą perkėlimo procedūrą; (17)reikėtų imtis priemonių, kad būtų išvengta vėlesnio perkeltųjų asmenų judėjimo iš valstybės narės, į kurią perkeliama, į kitas valstybes nares. Visų pirma prašytojai turėtų būti informuoti apie tolesnio neteisėto judėjimo į kitas valstybes nares padarinius ir apie tai, kad atsakingos valstybės narės suteiktos teisės, susijusios su tarptautine apsauga, iš esmės galioja tik tarptautinę apsaugą suteikusioje valstybėje narėje, į kurią perkeliama; (18)siekiant išvengti vėlesnio asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, judėjimo, valstybės narės juos taip pat turėtų informuoti apie sąlygas, kuriomis jie gali teisėtai atvykti į kitą valstybę narę ir joje būti, ir galėtų nustatyti prievolę teikti informaciją. Be to, siekiant užtikrinti, kad asmenys, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, atvykstantys į kitos nei valstybės narės, į kurią perkeliama, teritoriją netenkindami buvimo toje kitoje valstybėje narėje sąlygų, būtų sugrąžinti į valstybę narę, į kurią perkeliama, būtina, kad šio reglamento taikymo sritis apimtų perkeltus asmenis, kuriems suteikta tarptautinė apsauga; (19)be to, atsižvelgiant į Direktyvoje 2013/33/ES nustatytus tikslus, valstybių narių priėmimo sąlygų suvienodinimas turėtų padėti apriboti vėlesnį tarptautinės apsaugos prašytojų judėjimą dėl jų priėmimo sąlygų įvairovės daromos įtakos. Siekiant to paties tikslo, valstybės narės turėtų apsvarstyti galimybę nustatyti prievolę teikti informaciją ir tarptautinės apsaugos prašytojams užtikrinti materialines priėmimo sąlygas, kurios apimtų apgyvendinimą, aprūpinimą maistu ir drabužiais tik natūra, taip pat prireikus užtikrinti, kad prašytojai būtų tiesiogiai perduoti valstybei narei, į kurią perkeliama. Panašiai tarptautinės apsaugos prašymų nagrinėjimo laikotarpiu, kaip nustatyta prieglobsčio ir Šengeno acquis, valstybės narės neturėtų (išskyrus dėl rimtų humanitarinių priežasčių) prašytojams išduoti nacionalinių kelionės dokumentų, neteikti jiems jokių kitų, pavyzdžiui, finansinių, paskatų, kuriomis galėtų būti sudarytos palankesnės sąlygos jų neteisėtam judėjimui į kitas valstybes nares. Neteisėto judėjimo į kitas valstybes nares atveju prašytojai turėtų būti grąžinami į valstybę narę, į kurią perkeliama; (20)siekiant kuo greičiau įveikti krizę, kilusią dėl didžiulio spaudimo konkrečios valstybės narės prieglobsčio sistemai, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus, be kita ko, susijusius su perkėlimo priemonių taikymu konkrečios valstybės narės atžvilgiu ir su tokių priemonių taikymo sustabdymu; (21)naudodamasi savo įgaliojimais priimti deleguotuosius aktus, Komisija neviršija to, kas būtina perkėlimo sąlygų tenkinimui ir kitiems šio reglamento 33a straipsnio 4 dalies ir 33d straipsnio 2 dalies elementams užtikrinti. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai; (22)[pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo (Nr. 21) dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 3 straipsnį šios valstybės narės pranešė apie savo pageidavimą dalyvauti priimant ir taikant šį reglamentą;] ARBA (21)[pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo (Nr. 21) dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1 ir 2 straipsnius ir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui tos valstybės narės nedalyvauja priimant šį reglamentą ir jis nėra joms privalomas ar taikomas;] ARBA (21)[pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo (Nr. 21) dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1 ir 2 straipsnius ir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui, Jungtinė Karalystė nedalyvauja priimant šį reglamentą, ir jis nėra jai privalomas ar taikomas. (22)Pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo (Nr. 21) dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 3 straipsnį Airija ([data] raštu) pranešė pageidaujanti dalyvauti priimant ir taikant šį reglamentą;] ARBA (21)[Pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo (Nr. 21) dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 3 straipsnį Jungtinė Karalystė ([data] raštu) pranešė pageidaujanti dalyvauti priimant ir taikant šį reglamentą. (22)Pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo (Nr. 21) dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1 ir 2 straipsnius ir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui, Airija nedalyvauja priimant šį reglamentą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;] (22)pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį reglamentą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas; (23)todėl Reglamentas (EB) Nr. 604/2013 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis Reglamentas (ES) Nr. 604/2013 iš dalies keičiamas taip: (24)2 straipsnis papildomas šiais punktais: „o) perkėlimas – prašytojo perdavimas iš valstybės narės, kuri pagal šio reglamento III skyriuje išdėstytus kriterijus yra laikoma valstybe nare, atsakinga už tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą (valstybe nare, iš kurios perkeliami asmenys), teritorijos į valstybės narės, į kurią perkeliami asmenys, teritoriją; p) valstybė narė, į kurią perkeliami asmenys – valstybė narė, kuri prašytoją perkėlus į jos teritoriją tampa atsakinga už jo tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą pagal šį reglamentą.“ (25)4 straipsnio 1 dalis papildoma šiuo punktu: „g) kai taikoma, perkėlimo procedūrą, nustatytą VI skyriaus VII skirsnyje.“ (26)18 straipsnio 1 dalis papildoma šiuo punktu: „e) 23, 24, 25 ir 29a straipsniuose nustatytomis sąlygomis atsiimti asmenį, kuriam suteikta tarptautinė apsauga, ir kuris po perkėlimo pateikė prašymą kitai valstybei narei nei valstybė narė, į kurią perkeliama, arba kuris yra kitos šalies nei valstybė narė, į kurią perkeliama, teritorijoje be teisę gyventi toje šalyje patvirtinančio dokumento.“ (27)VI skyrius papildomas VII skirsniu: „VII SKIRSNIS Krizinis perkėlimo mechanizmas 33a straipsnis Krizinis perkėlimo mechanizmas 1. Jeigu Komisija, remdamasi pagrįsta informacija, visų pirma informacija, kurią pagal Reglamentą (ES) Nr. 439/2010 surinko EASO ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2007/2004* įsteigta Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūra, nustato, kad dėl itin didelio spaudimo prieglobsčio sistemai, kurį kelia didžiulis ir neproporcingas trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės antplūdis, valstybė narė patiria krizę, dėl kurios trukdoma taikyti šį reglamentą, tos valstybės narės labui imamas taikyti 2 dalyje nurodytas krizinis perkėlimo mechanizmas. 2. Taikant krizinį perkėlimo mechanizmą dalį tarptautinės apsaugos prašymų nagrinėja valstybė narė, į kurią perkeliama, taip nukrypstant nuo 3 straipsnio 1 dalyje nustatyto principo, pagal kurį prašymus nagrinėja valstybė narė, kuri pagal III skyriuje nustatytus kriterijus yra laikoma atsakinga valstybe nare. Be to, nukrypstant nuo 21, 22 ir 29 straipsnių, taikomos IV priede nustatytos išsamios procedūrinės taisyklės. 3. Komisijai pagal 45 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl krizinio perkėlimo mechanizmo taikymo valstybės narės labui.

4. 3 dalyje nurodytuose deleguotuosiuose aktuose Komisija: (a) patvirtina, kad valstybėje narėje, iš kurios perkeliami asmenys, kilo krizė, kaip nurodyta 1 dalyje; (b) nustato iš tos valstybės narės perkeltinų asmenų skaičių; (c) pagal 33b straipsnyje nurodytą paskirstymo schemos formulę apskaičiuoja, kaip tie asmenys bus paskirstyti valstybėms narėms; (d) nustato krizinio perkėlimo mechanizmo taikymo laikotarpį. 5. Siekdama patvirtinti, kad iš tiesų kilo 4 dalies a punkte nurodyta krizė, Komisija nustato, kad krizė yra tokio masto, kad daromas itin didelis spaudimas net gerai parengtoms prieglobsčio sistemoms, veikiančioms pagal visus aktualius ES prieglobsčio acquis aspektus, drauge atsižvelgiant į atitinkamos valstybės narės dydį. Vertindama padėtį, Komisija inter alia atsižvelgia į per šešis mėnesius iki deleguotojo akto priėmimo atvykusių tarptautinės apsaugos prašytojų skaičių ir neteisėtai atvykusių trečiųjų šalių piliečių ir asmenų be pilietybės skaičių, šių skaičių padidėjimą, palyginti su tuo pačiu praėjusių metų laikotarpiu, taip pat per praėjusius 18 mėnesių pateiktų prašymų skaičių vienam valstybės narės, iš kurios perkeliami asmenys, gyventojui, palyginti su Sąjungos vidurkiu. 6. Siekdama nustatyti perkeltinų asmenų skaičių, kaip nurodyta 4 dalies b punkte, Komisija visų pirma atsižvelgia į šiuos aspektus: (a)per pastaruosius 18 mėnesių (ypač per paskutinius šešis mėnesius iki deleguotojo akto priėmimo) valstybėje narėje, iš kurios perkeliami asmenys, pateiktų tarptautinės apsaugos prašymų skaičių, tenkantį vienam gyventojui, palyginti su Sąjungos vidurkiu; (b)tos valstybės narės prieglobsčio sistemos pajėgumą; (c)valstybės narės dalyvavimą ankstesnėse solidarumo iniciatyvose, taip pat į tai, kiek valstybė narė pasinaudojo ankstesnių ES solidarumo priemonių suteiktomis galimybėmis. Perkeltinų asmenų skaičius neviršija 40 proc. visų prašymų, pateiktų tai valstybei narei per šešis mėnesius iki deleguotojo akto priėmimo. 33b straipsnis Paskirstymo schema 4.Perkėlimas vykdomas pagal III priede nustatytą paskirstymo schemos formulę. 5.Išskirtinėmis aplinkybėmis valstybė narė gali per vieną mėnesį nuo deleguotojo akto, nurodyto 33a straipsnio 3 dalyje, įsigaliojimo pranešti Komisijai, kad laikinai vienerių metų laikotarpiu negali visiškai ar iš dalies dalyvauti perkeliant prašytojus iš valstybės narės, iš kurios perkeliami asmenys, ir nurodo pagrįstas priežastis, derančias su pagrindinėmis Sąjungos vertybėmis, nustatytomis Europos Sąjungos sutarties 2 straipsnyje. Komisija įvertina nurodytas priežastis ir priima tokiai valstybei narei skirtą sprendimą. Komisijai nustačius, kad pranešimas yra tinkamai pagrįstas, valstybė narė vieneriems metams atleidžiama nuo prievolės dalyvauti perkėlimo veikloje, tačiau vietoj to į ES biudžetą turi sumokėti finansinį įnašą, kurio dydis – 0,002 proc. BVP; jeigu ji perkėlimo veikloje dalyvauja iš dalies, ši suma proporcingai sumažinama. Šiuo įnašu remiamos visų kitų valstybių narių pastangos įveikti krizę ir pašalinti tos valstybės narės nedalyvavimo perkėlimo veikloje pasekmes pagal 2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 516/2014, kuriuo įsteigiamas Prieglobsčio, migracijos ir integracijos fondas ir iš dalies keičiamas Tarybos sprendimas 2008/381/EB ir panaikinami Europos Parlamento ir Tarybos sprendimai Nr. 573/2007/EB ir Nr. 575/2007/EB bei Tarybos sprendimas 2007/435/EB, nuostatas. Ši suma laikoma asignuotosiomis įplaukomis, kaip nustatyta 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 21 straipsnio 4 dalyje. Komisija iš dalies pakeičia 33a straipsnio 3 dalyje nurodytą deleguotąjį aktą, kad pagal paskirstymo schemą perkeltinus asmenis, kuriuos buvo ketinta perduoti valstybei narei, pagal šios dalies pirmą sakinį pateikusiai pranešimą, kurį priėmė Komisija, perskirstytų likusioms valstybėms narėms pagal paskirstymo schemos formulę, nustatytą III priede. 6.Valstybės narės, iš kurios perkeliami asmenys, dalyvavimas perkėlimo veikloje pagal paskirstymo schemą sustabdomas. 33c straipsnis Krizinio perkėlimo mechanizmo aprėptis