AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS PASIŪLYMO APLINKYBĖS FINANSINIų PRIEMONIų RINKų DIREKTYVA (FPRD), GALIOJANTI NUO 2007 M. LAPKRIčIO MėN., YRA ESMINIS ES FINANSų RINKOS INTEGRACIJOS RAMSTIS. PRIIMTA ATSIžVELGIANT į „LAMFALUSSY PROCESą“ [1], ji apima pagrindų direktyvą (Direktyva 2004/39/EB)[2], įgyvendinimo direktyvą (Direktyva 2006/73/EB)[3] ir įgyvendinimo reglamentą (Reglamentas Nr. 1287/2006)[4]. FPRD sukurta bankų ir investicinių įmonių teikiamų investicinių paslaugų, susijusių su finansinėmis priemonėmis (pvz., tarpininkavimo, konsultavimo, sandorių vykdymo, portfelio valdymo, vertybinių popierių platinimo ir kitų paslaugų), teikimo ir rinkos operatorių vykdomos reguliuojamų rinkų veiklos reguliavimo sistema. Joje taip pat nustatyti nacionalinių kompetentingų institucijų įgaliojimai ir pareigos, susijusios su šia veikla. Svarbiausias tikslas – skatinti ES finansų rinkų integraciją, konkurencingumą ir veiksmingumą. Konkrečiai direktyva panaikinta galimybė valstybėms narėms reikalauti, kad visa prekyba finansinėmis priemonėmis vyktų konkrečiose biržose, ir sudarytos sąlygos visoje Europoje konkuruoti tradicinėms biržoms ir alternatyvioms prekybos vietoms. Be to, ta direktyva bankai ir investicinės įmonės paskatinti teikti investicines paslaugas visoje ES, laikantis organizacinių ir ataskaitų teikimo reikalavimų, taip pat išsamių taisyklių, skirtų investuotojų apsaugai užtikrinti. Direktyva galioja trejus su puse metų ir pasiekti tokie rezultatai: didesnė prekybos finansinėmis priemonėmis vietų konkurencija ir investuotojai gali rinktis iš daugiau paslaugų teikėjų ir finansinių priemonių; šią pažangą dar padidino pažangiosios technologijos. Apskritai sumažėjo sandorių išlaidos ir padidėjo integracija[5]. Tačiau išryškėjo tam tikrų problemų. Pirma, dėl konkurencingesnės aplinkos atsirado naujų uždavinių. Šios didesnės konkurencijos naudą nevienodai pajuto visi rinkos dalyviai ir ji ne visuomet pasiekia galutinius (mažmeninius ar didmeninius) investuotojus. Dėl konkurencijos susiskaidžius rinkai prekybos aplinka tapo painesnė, ypač prekybos duomenų rinkimo atžvilgiu. Antra, rinkos ir technologijų plėtra vyksta sparčiau, nei atnaujinamos įvairios FPRD nuostatos. Kyla grėsmė, kad sumažės bendras dėmesys prekybos vietų ir investicinių įmonių sąlygų skaidrumui ir lygybei. Trečia, finansų krizė atskleidė ne akcijų priemonių, kuriomis daugiausia prekiauja profesionalūs investuotojai, reguliavimo trūkumų. Anksčiau taikytos prielaidos, kad minimalus skaidrumas, priežiūra ir investuotojų apsauga, susiję su šia prekyba, yra palankesni rinkos veiksmingumui, nebegalioja. Galiausiai spartėjant inovacijų raidai ir vis sudėtingėjant finansinėms priemonėms išryškėja pažangesnės aukšto lygio investuotojų apsaugos svarba. Nors FPRD išsamios taisyklės iš esmės pagrįstos per finansų krizę įgyta patirtimi, vis tiek išryškėja poreikis daryti tikslingus, tačiau plataus užmojo patobulinimus. Todėl FPRD persvarstymas yra neatsiejama reformų, kuriomis siekiama sukurti saugesnę, patikimesnę, skaidresnę ir atsakingesnę finansų sistemą, kuri po finansų krizės veiktų ekonomikos ir visos visuomenės labui, ir užtikrinti labiau integruotą, veiksmingą ir konkurencingą ES finansų rinką, dalis[6]. Persvarstymas taip pat yra esminė priemonė Didžiojo dvidešimtuko (G20) įsipareigojimams[7] įgyvendinti siekiant spręsti prasčiau reguliuojamų ir neaiškesnių finansų sistemos dalių problemas ir tobulinti įvairių rinkos segmentų organizavimą, didinti skaidrumą ir priežiūrą, ypač tų priemonių, kuriomis daugiausia prekiaujama ne biržoje[8]; taip papildomas pasiūlymas dėl įstatymo galią turinčio akto dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų[9]. Be to, būtini tikslingi patobulinimai siekiant užtikrinti geresnę biržos prekių išvestinių finansinių priemonių rinkos priežiūrą ir padidinti šios rinkos skaidrumą, kad ji atliktų savo funkciją apdrausti nuo rizikos ir atskleisti kainas; pakeitimai taip pat būtini atsižvelgiant į rinkų struktūrų ir technologijų raidą, siekiant užtikrinti sąžiningą konkurenciją ir veiksmingas rinkas. Taip pat, atsižvelgiant į besirandančius veikimo būdus ir siekiant sustiprinti investuotojų pasitikėjimą, reikalingi tam tikri investuotojų apsaugos sistemos pokyčiai. Galiausiai vadovaudamasi J. de Larosière grupės rekomendacijomis ir Ekonomikos ir finansų reikalų tarybos (ECOFIN) išvadomis[10] ES įsipareigojo, kai tinkama, sumažinti valstybių narių turimą veiksmų laisvę, numatytą visose ES finansinių paslaugų direktyvose. Tai yra bendras visų sričių, kurioms taikomas FPRD persvarstymas, leitmotyvas, padėsiantis parengti bendrą ES finansų rinkų taisyklių rinkinį, toliau plėtoti vienodas sąlygas valstybėms narėms ir rinkos dalyviams, gerinti priežiūrą ir vykdymo užtikrinimą, sumažinti išlaidas rinkos dalyviams ir gerinti patekimo į rinkas sąlygas bei didinti ES finansų sektoriaus konkurencingumą pasaulyje. Todėl pasiūlymas, kuriuo iš dalies keičiama FPRD, padalytas į du. Reglamente išdėstyti reikalavimai, susiję su prekybos skaidrumo duomenų atskleidimu visuomenei ir sandorių duomenų atskleidimu kompetentingoms institucijoms, kliūčių be diskriminacijos naudotis tarpuskaitos priemonėmis pašalinimu, privaloma prekyba išvestinėmis finansinėmis priemonėmis organizuotos prekybos vietose, specialiais priežiūros veiksmais, susijusiais su finansinėmis priemonėmis ir išvestinių finansinių priemonių pozicijomis, ir filialo neturinčių trečiųjų šalių įmonių paslaugų teikimu. Direktyva iš dalies pakeičiami konkretūs reikalavimai, susiję su investicinių paslaugų teikimu, dabartinės direktyvos išimčių taikymo sritis, investicinėms įmonėms taikytini organizaciniai ir verslo etikos reikalavimai, prekybos vietoms taikytini organizaciniai reikalavimai, duomenų paslaugų teikėjams taikoma leidimų išdavimo tvarka ir nuolatiniai įpareigojimai, kompetentingų institucijų turimi įgaliojimai, sankcijos ir filialą turinčioms trečiųjų šalių įmonėms taikytinos taisyklės. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI Ši iniciatyva parengta po išsamaus tęstinio dialogo ir konsultacijų su pagrindiniais suinteresuotaisiais subjektais, įskaitant vertybinių popierių rinkos priežiūros institucijas, visų rūšių rinkos dalyviais, įskaitant emitentus ir mažmeninius investuotojus. Joje atsižvelgiama į 2010 m. gruodžio 8 d.–2011 m. vasario 2 d. vykusiose viešose konsultacijose[11], 2010 m. rugsėjo 20–21 d. surengtame dideliame dvi dienas trukusiame viešajame klausyme[12], kuriame dalyvavo nemažai dalyvių, išreikštas nuomones ir į nuo 2009 m. gruodžio mėn. rengtuose plataus masto susitikimuose, kuriuose dalyvavo labai įvairios suinteresuotųjų subjektų grupės, surinktus duomenis. Galiausiai pasiūlyme atsižvelgiama į pastabas ir tyrimo išvadas, išdėstytas Europos vertybinių popierių rinkos priežiūros institucijų komiteto (CESR) (dabar – Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (EVPRI) paskelbtuose dokumentuose ir techninėse konsultacijose[13]. Be to, siekiant pasirengti persvarstyti FPRD, išorės konsultantams užsakyta atlikti du tyrimus[14]. Pirmajame tyrime, kurį 2010 m. vasario 10 d. užsakyta atlikti bendrovei „PriceWaterhouseCoopers“ ir kurio rezultatai gauti 2010 m. liepos 13 d., daugiausia dėmesio skirta rinkos veiklos duomenų rinkimui ir kitiems su FPRD susijusiems klausimams. Paskelbus atvirą konkursą antrąjį tyrimą 2010 m. liepos 21 d. pavesta atlikti bendrovei „Europe Economics“, jo rezultatai gauti 2011 m. birželio 23 d. ir jame daugiausia dėmesio skirta įvairių politikos galimybių, į kurias turės būti atsižvelgiama persvarstant FPRD, ekonominės naudos analizei. Vadovaudamasi savo geresnio reglamentavimo politika, Komisija atliko politikos galimybių poveikio vertinimą. Politikos galimybės įvertintos pagal įvairius kriterijus: rinkos operacijų skaidrumą reguliavimo institucijoms ir rinkos dalyviams, investuotojų apsaugą ir pasitikėjimą, vienodas sąlygas ES rinkos prekybos vietoms bei prekybos sistemoms ir ekonominį veiksmingumą, t. y. kokiu mastu įgyvendinant politikos galimybes pasiekiami iškelti tikslai ir sudaromos palankesnės sąlygos vertybinių popierių rinkoms veikti ekonomiškai bei veiksmingai. Apskritai apskaičiuota, kad persvarstant FPRD susidarys 512–732 mln. EUR vienkartinių atitikties išlaidų ir 312–586 mln. EUR einamųjų išlaidų. Tai reiškia, kad poveikis vienkartinėms ir einamosioms išlaidoms sudaro atitinkamai 0,10–0,15 proc. ir 0,06–0,12 proc. ES bankų sektoriaus bendrų einamųjų išlaidų. Šios išlaidos gerokai mažesnės, nei pradėjus įgyvendinti FPRD patirtos išlaidos. Apskaičiuotas poveikis vienkartinėms išlaidoms pradėjus įgyvendinti FPRD sudarė 0,56 proc. (mažmeniniams ir taupomiesiems bankams) ir 0,68 proc. (investiciniams bankams) bendrų einamųjų išlaidų, o apskaičiuotos einamosios atitikties išlaidos sudarė 0,11 proc. (mažmeniniams ir taupomiesiems bankams) ir 0,17 proc. (investiciniams bankams) bendrų einamųjų išlaidų. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI TEISINIS PAGRINDAS Šio pasiūlymo pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 114 straipsnio 1 dalis; tai yra reglamento, kuriuo numatomos su vidaus rinkos veikimu susijusios vienodos nuostatos, teisinis pagrindas. Direktyva daugiausia susijusi su galimybe įmonėms vykdyti ekonominę veiklą ir grindžiama SESV 53 straipsniu, tačiau tam, kad būtų galima patvirtinti vienodą taisyklių rinkinį, kaip šių rūšių ekonominė veikla turėtų būti vykdoma, būtinas kitoks teisinis pagrindas, todėl ir rengiamas naujasis reglamentas. Reglamentas būtinas tam, kad EVPRI būtų galima suteikti konkrečius tiesioginius įgaliojimus su produktais susijusių intervencinių priemonių ir pozicijų valdymo srityse. Su sandorių skaidrumu ir pranešimu apie sandorius susijusių taisyklių taikymas dažnai priklauso nuo nustatytų kiekybinių ribų ir tam tikrų identifikacinių kodų. Bet kokie reikalavimų skirtumai tarp valstybių sudarytų sąlygas rinkos iškraipymams ir reguliaciniam arbitražui, todėl užtikrinti visiems vienodų sąlygų nepavyktų. Šiuo reglamentu užtikrinama, kad tie reikalavimai būtų tiesiogiai taikomi investicinėms įmonėms ir būtų prisidedama prie visiems vienodų sąlygų kūrimo, nes priėmus šį reglamentą bus užkirstas kelias įvairiems nacionalinių reikalavimų skirtumams, kurių gali atsirasti direktyvą perkėlus į nacionalinę teisę. Iš pasiūlyto reglamento taip pat būtų matyti, kad visose ES rinkose investicinės įmonės vadovaujasi iš esmės tomis pačiomis taisyklėmis, parengtomis pagal vienodą teisinį pagrindą, o tai užtikrins didesnį įvairiose jurisdikcijos srityse aktyvių įmonių teisinį saugumą ir gerokai palengvins jų veiklą. Priėmus šį reglamentą ES taip pat galėtų ateityje sparčiau įgyvendinti bet kokius pokyčius, kadangi pakeitimai gali būti taikomi beveik tuoj pat po jų priėmimo. Tai suteiktų galimybę ES laikytis tarptautiniu lygmeniu nustatytų įgyvendinimo terminų ir iškart prisitaikyti prie reikšmingų rinkos pokyčių. Subsidiarumo ir proporcingumo principai Pagal subsidiarumo principą (SESV 5 straipsnio 3 dalis) ES lygmens veiksmų turėtų būti imamasi tik tada, kai numatomo veiksmo tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti pačios, todėl ES lygmeniu dėl numatomo veiksmo masto arba poveikio juos pasiekti būtų geriau. Daugelis persvarstomų klausimų jau įtraukti į dabartinius FPRD teisės aktus. Be to, finansų rinkoms būdinga tai, kad jos yra tarpvalstybinio pobūdžio, ir šis jų bruožas vis stiprėja. Reikia, kad sąlygos, kuriomis įmonės ir rinkos operatoriai šiomis aplinkybėmis gali konkuruoti, – nesvarbu, ar susijusios su skaidrumo taisyklėmis iki sandorio sudarymo ir po sandorio sudarymo, investuotojų apsauga ar rinkos dalyvių vykdomu rizikos vertinimu ir kontrole, – skirtingose valstybėse būtų bendros, ir šiuo metu jos visos yra esminis FPRD tikslas. Šuo metu reikia imtis Europos lygmens veiksmų siekiant atnaujinti ir iš dalies pakeisti FPRD nustatytą reguliavimo sistemą, kad būtų atsižvelgta į finansų rinkų pokyčius, įvykusius įgyvendinus direktyvą. Taip šia direktyva jau padaryti Europos finansų rinkų ir finansinių paslaugų integracijos ir veiksmingumo patobulinimai bus įtvirtinti tinkamai juos pritaikant, siekiant užtikrinti, kad būtų pasiekti bendrosios rinkos tvirtos reguliavimo sistemos tikslai. Dėl šios integracijos pavieniai valstybių narių veiksmai bus gerokai mažiau veiksmingi ir dėl jų rinkos susiskaidys, todėl atsiras reguliacinis arbitražas ir bus iškreipta konkurencija. Pavyzdžiui, dėl skirtingo rinkos skaidrumo arba investuotojų apsaugos lygio valstybėse narėse bus suskaidytos rinkos, kils pavojus likvidumui bei veiksmingumui ir atsiras kenksmingas reguliacinis arbitražas. Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (EVPRI) taip pat turėtų būti viena svarbiausių veikėjų įgyvendinant naujuosius teisės aktų pasiūlymus. Vienas iš tikslų, dėl kurių buvo įsteigta ši europinė institucija, yra toliau gerinti bendrosios vertybinių popierių rinkos veikimą; naujos Sąjungos lygmeniu galiojančios taisyklės būtinos tam, kad EVPRI būtų galima suteikti visus su tuo susijusius įgaliojimus. Pasiūlyme visiškai atsižvelgiama į proporcingumo principą, t. y. į tai, kad ES veiksmai turėtų būti tinkami tikslams pasiekti ir kad jais nebūtų neviršijama tai, kas būtina. Pasiūlymas suderinamas su šiuo principu atsižvelgiant į tinkamą viešojo intereso, kuriam kyla grėsmė, ir priemonės ekonominio veiksmingumo pusiausvyrą. Skirtingoms šalims nustatyti reikalavimai buvo kruopščiai pritaikyti. Nustatant šiuos reikalavimus visų pirma visais požiūriais svarbiausia buvo poreikis suderinti investuotojų apsaugą, rinkų veiksmingumą ir šio sektoriaus išlaidas. Pavyzdžiui, dėl naujų skaidrumo taisyklių, kurias būtų galima taikyti ir obligacijų, ir išvestinių finansinių priemonių rinkoms, persvarsčius FPRD reikėtų nustatyti kruopščiai pritaikytą tvarką, pakoreguotą pagal kiekvienos turto klasės, o galbūt ir kiekvienos išvestinių finansinių priemonių rūšies specifiką. Suderinamumas su SESV 290 ir 291 straipsniais 2009 m. rugsėjo 23 d. Komisija priėmė reglamentų, kuriais įsteigiamos Europos bankininkystės institucija (EBI), Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija (EDPPI) ir Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (EVPRI), pasiūlymus. Šiuo atžvilgiu Komisija nori priminti pareiškimus, susijusius su SESV 290 ir 291 straipsniais, padarytus priimant Europos priežiūros institucijų steigimo reglamentus; kuriuose teigiama: „Reguliavimo standartų priėmimo proceso klausimu Komisija pabrėžia finansinių paslaugų sektoriaus unikalų pobūdį, kuris susiformavo atsižvelgiant į Lamfalussy struktūrą ir kuris aiškiai pripažintas SESV 39 deklaracijoje. Tačiau Komisija turi rimtų abejonių dėl to, ar jos vaidmeniui priimant deleguotus aktus ir įgyvendinant priemones taikomi apribojimai atitinka SESV 290 ir 291 straipsnius.“ Išsamus pasiūlymo paaiškinimas Bendras paaiškinimas. Vienodos sąlygos Pagrindinis pasiūlymo tikslas – užtikrinti, kad visa organizuota prekyba būtų vykdoma reguliuojamose prekybos vietose: reguliuojamose rinkose, daugiašalės prekybos sistemose (DPS) ir organizuotos prekybos sistemose (OPS). Visoms šioms prekybos vietoms bus taikomi vienodi skaidrumo reikalavimai iki sandorio sudarymo ir po sandorio sudarymo. Panašiai visoms trims prekybos vietoms taikytini reikalavimai dėl organizacinių aspektų ir rinkos priežiūros yra beveik vienodi. Taip bus užtikrintos vienodos sąlygos tais atvejais, kai vykdoma funkciškai panaši veikla, kuria sutelkiami trečiųjų šalių prekybiniai interesai. Vis dėlto svarbu tai, kad skaidrumo reikalavimai bus pritaikyti skirtingų rūšių priemonėms, ypač akcijoms, obligacijoms ir išvestinėms finansinėms priemonėms, ir įvairių rūšių prekybai, ypač pavedimų žurnalams ir kotiravimu pagrįstoms sistemoms. Visose trijose prekybos vietose sistemos operatorius yra neutralus. Reguliuojamoms rinkoms ir daugiašalėms prekybos sistemoms būdingi ne savo nuožiūra vykdomi sandoriai. Tai reiškia, kad sandoriai vykdomi laikantis iš anksto nustatytų taisyklių. Šios prekybos vietos taip pat konkuruoja teikdamos plačias galimybes tapti nariais, jeigu jie atitinka skaidrumo kriterijų rinkinį. Priešingai, OPS operatorius turi tam tikrą veiksmų laisvę spręsti, kaip bus vykdomas sandoris. Dėl šios priežasties tokiam operatoriui taikomi investuotojų apsaugos, verslo etikos ir optimalaus vykdymo reikalavimai sistema besinaudojančių klientų atžvilgiu. . Taigi nors ir patekimo į OPS taisyklės, ir vykdymo metodika turi būti skaidrios ir aiškios, pagal jas operatorius gali teikti klientams kokybiškai ar net funkciškai skirtingą paslaugą, palyginti su reguliuojamose rinkose ir DPS jų nariams bei dalyviams teikiamomis paslaugomis. Vis dėlto, siekiant užtikrinti OPS operatoriaus neutralumą visų vykdomų sandorių atžvilgiu ir kad dėl galimybės gauti pelno pakenkiant klientams nebūtų keliama pavojaus pareigoms taip sutelktų klientų atžvilgiu, būtina uždrausti OPS operatoriams vykdyti prekybą už nuosavas lėšas. Galiausiai organizuota prekyba gali būti vykdoma nuolat vykdant klientų pavedimus už savo nuosavą turtą. Galiausiai organizuota prekyba gali būti vykdoma per finansinius tarpininkus. Finansinis tarpininkas, nuolat vykdantis klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto (angl. systemic internaliser ), gali vykdyti klientų sandorius už savo nuosavas lėšas. Vis dėlto toks finansinis tarpininkas negali sujungti trečiųjų šalių interesų pirkti ir parduoti finansines priemones funkciškai taip pat, kaip reguliuojama rinka, DPS ar OPS, ir todėl jis nėra prekybos vieta. Bus taikomos optimalaus vykdymo ir kitos verslo etikos taisyklės, ir klientai aiškiai žinos, kada jis prekiauja su investicine įmone, o kada – su trečiosiomis šalimis. Finansiniams tarpininkams taikomi specialūs skaidrumo iki sandorio sudarymo ir patekimo į rinkas reikalavimai. Skaidrumo reikalavimai bus pritaikyti įvairių rūšių finansinėms priemonėms, visų pirma akcijoms, obligacijoms ir išvestinėms finansinėms priemonėms, ir bus taikomi iki tam tikros nustatytos ribos. Todėl investicinių įmonių su klientais, įskaitant kitas investicines įmones, vykdoma prekyba savo sąskaita laikoma nebiržine prekyba. Nebiržinė prekyba, kuri neatitinka finansinio tarpininko veiklos apibrėžties, turi būti nenuolatinė ir nereguliari, norint, kad ji būtų įtraukta iš dalies pakeičiant įgyvendinimo aktus. Skaidrumo taisyklių taikymo srities išplėtimas įtraukiant į nuosavybės vertybinius popierius panašias priemones ir informacinius pranešimus apie susidomėjimą (I antraštinės dalies 1 skyriaus 3–6 straipsniai) Svarbiausios priežastys, dėl kurių siekiama užtikrinti skaidrumą, – tai galimybė investuotojams naudotis informacija apie esamas prekybos galimybes, paprastesnė kainodara ir pagalba įmonėms siekiant atlikti sandorius savo klientams geriausia kaina. FPRD nustatytos skaidrumo taisyklės, kurios iki ir po sandorio sudarymo taikomos akcijoms, kuriomis leista prekiauti reguliuojamose rinkose, įskaitant tuos atvejus, kai tomis akcijomis prekiaujama DPS arba ne biržoje. Pasiūlytomis nuostatomis visų pirma šioms akcijoms taikytinos skaidrumo taisyklių taikymo sritis išplečiama įtraukiant į nuosavybės vertybinius popierius panašias priemones, kaip antai depozitoriumo pakvitavimus, biržoje kotiruojamus fondus, sertifikatus ir kitas panašias bendrovių išleistas finansines priemones. Šios priemonės panašios į akcijas, todėl joms reikėtų taikyti tokią pat skaidrumo užtikrinimo tvarką. Į išplėstą skaidrumo reikalavimų taikymo sritį taip bus įtraukti informaciniai pranešimai apie susidomėjimą (IPS). Tai padės užtikrinti, kad IPS informacija nebūtų perduodama tik tam tikrai rinkos dalyvių grupei, tos informacijos neperduodant kitiems. Nuoseklesnė skaidrumo iki sandorio sudarymo reikalavimų netaikymo nuosavybės vertybinių popierių rinkose tvarka (4 straipsnis) Pasiūlytomis nuostatomis siekiama užtikrinti nuoseklesnę ir dėsningesnę skaidrumo iki sandorio sudarymo reikalavimų netaikymo tvarką. Priežastys, dėl kurių sutinkama netaikyti prievolės realiuoju laiku viešai skelbti einamuosius pavedimus ir kotiruotes netaikoma, tebegalioja; pvz., didelėms operacijoms būtina sudaryti ypatingas sąlygas, siekiant išvengti pernelyg didelio jas atlikus juntamo poveikio rinkoms. Tačiau šią skaidrumo reikalavimų netaikymo tvarką reikėtų labiau pakoreguoti, gerinti tokių taisyklių turinį ir užtikrinti nuoseklesnį jų taikymą. Todėl pasiūlytomis nuostatomis kompetentingos institucijos bus įpareigotos informuoti EVPRI apie sutikimą netaikyti skaidrumo prievolės savo rinkose, o EVPRI paskelbs nuomonę dėl prievolės netaikymo tvarkos derėjimo su šiame reglamente nustatytais ir būsimuose deleguotuosiuose aktuose nustatysimais reikalavimais. Skaidrumo taisyklių taikymo srities išplėtimas įtraukiant obligacijas, struktūrizuotus finansinius produktus ir išvestines finansines priemones (II antraštinės dalies 2 skyriaus 7–10 straipsniai) Šiomis nuostatomis išplečiama skaidrumo taisyklėse, kurios lig šiol taikytos tik nuosavybės vertybinių popierių rinkoms, įtvirtintų principų taikymo sritis, į ją įtraukiant obligacijas, struktūrizuotus finansinius produktus, apyvartinius taršos leidimus ir išvestines finansines priemones. Šių taisyklių taikymo sritis taip išplečiama atsižvelgiant į tai, kad šie produktai, kuriais daugeliu atveju prekiaujama ne biržoje, ne visuomet yra pakankamai skaidrūs. Šiomis nuostatomis numatyti nauji iki ir po sandorio sudarymo šių keturių grupių finansinėms priemonėms taikomi skaidrumo reikalavimai. Visų trijų tipų prekybos vietoms – reguliuojamai rinkai, DPS ir OPS – bus taikomi visiškai vienodi skaidrumo reikalavimai, tačiau jie bus pritaikyti pagal finansines priemones, kuriomis jose prekiaujama. Šių reikalavimų netaikymo tvarka bus nustatyta deleguotuosiuose aktuose. Prekiaujant reguliuojamose rinkose, skaidrumo reikalavimus bus pradėta taikyti obligacijoms, struktūrizuotiems finansiniams produktams, apyvartiniams taršos leidimams ir išvestinėms finansinėms priemonėms, kuriomis leista prekiauti. DPS ir OPS į šių taisyklių taikymo sritį bus įtrauktos obligacijos ir struktūrizuoti finansiniai produktai, kuriais leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje arba kurių prospektas paskelbtas, taip pat apyvartiniai taršos leidimai ir išvestinės finansinės priemonės, kuriomis prekiaujama DPS ir OPS. Dėl skaidrumo iki sandorio sudarymo reikalavimų – pirma, kompetentingos institucijos galės skaidrumo reikalavimų netaikyti tam tikros rūšies finansinėms priemonėms, atsižvelgdamos į rinkos modelį, likvidumą ar kitus svarbius kriterijus. Jos taip pat galės netaikyti tam tikrų skaidrumo reikalavimų kai kuriems sandoriams. Abiem atvejais, kalbant apie nuosavybės vertybinius popierius, kompetentingos institucijos turės pranešti EVPRI apie ketinimą netaikyti skaidrumo reikalavimų, o EVPRI paskelbs nuomonę dėl šių reikalavimų netaikymo derėjimo su teisiniais reikalavimais. Informacijos, kurią reikės pateikti iki sandorio sudarymo, forma ir išsamumas, šių reikalavimų išimtys ir atvejai, kai šių reikalavimų galima netaikyti, bus apibrėžti deleguotuosiuose aktuose. Kalbant apie skaidrumą po sandorio sudarymo, pasiūlytose nuostatose numatyta galimybė tam tikrais atvejais – atsižvelgiant į sandorių dydį ar rūšį – atidėti informacijos skelbimą. Kaip ir iki sandorio sudarymo, informacijos apimtis ir jos skelbimo atidėjimo sąlygos bus apibrėžtos deleguotuosiuose aktuose. Didesnis ir veiksmingesnis duomenų konsolidavimas (II antraštinės dalies 3 skyriaus 11 ir 12 straipsniai ) Rinkos duomenų sritis kokybės, formato, išlaidų ir galimybės juos konsoliduoti požiūriu svarbi siekiant sustiprinti svarbiausią FPRD principą, susijusį su skaidrumu, konkurencija ir investuotojų apsauga. Pagal reglamente ir direktyvoje pasiūlytas šios srities nuostatas numatoma nemažai esminių permainų. Į šį reglamentą įtrauktos tokios nuostatos padės sumažinti su duomenimis susijusias išlaidas, kadangi jose nustatytas prekybos vietoms, t. y. reguliuojamoms rinkoms, DPS arba OPS keliamas reikalavimas leisti nemokai susipažinti su poprekybine informacija praėjus 15 minučių nuo sandorio sudarymo ir atskirai pateikti duomenis iki ir po sandorio sudarymo, bei numatyta galimybė Komisijai deleguotaisiais aktais paaiškinti, kas yra tinkamos prekybos sąlygos. Šiame reglamente taip pat nustatytas investicinėms įmonėms taikytinas reikalavimas naudojant patvirtintus skelbimo subjektus, kurie bus reglamentuojami direktyvos nuostatomis, viešai skelbti apie ne prekybos vietose sudarytus sandorius. Dėl to turėtų smarkiai pagerėti duomenų apie nebiržinę prekybą kokybė ir palengvėti jų kaupimas. Ne biržoje prekiaujančių investicinių įmonių, įskaitant finansinius tarpininkus, nuolat vykdančius klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto, skaidrumas (III antraštinės dalies 13–20 straipsniai) Siekiant užtikrinti visiems vienodas sąlygas, skatinti rinkos lygmens kainų atskleidimą ir apsaugoti investuotojus mažmenininkus, pasiūlytos investicinėms įmonėms, kurios vykdo veiklą kaip finansiniai tarpininkai, nuolat vykdantys klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto, taikytinos skaidrumo taisyklės. Esamos finansiniams tarpininkams, nuolat vykdantiems klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto, taikomos skaidrumo taisyklės bus taikomos akcijoms ir į nuosavybės vertybinius popierius panašioms priemonėms, o obligacijoms, struktūrizuotiems finansiniams produktams, kuriais leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje arba kurių prospektas paskelbtas, apyvartiniams taršos leidimams ir išvestinėms finansinėms priemonėms, kurios tinkamos tarpuskaitai arba kuriomis leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje arba prekiaujama DPS arba OPS, bus taikomos naujos nuostatos. Be to, nustatytas mažiausias akcijų ir į nuosavybės vertybinius popierius panašių priemonių kotiruotės dydis bei reikalavimas pateikti dvipuses kotiruotes. Skaidrumo po sandorio sudarymo taisykles, kurios visiškai tokios pat, kaip taikytinos prekybos vietoje sudaromiems sandoriams, siūloma taikyti visoms akcijoms, įskaitant į nuosavybės vertybinius popierius panašias priemones, taip pat obligacijoms ir struktūrizuotiems finansiniams produktams, kurių prospektas paskelbtas, apyvartiniams taršos leidimams ir išvestinėms finansinėms priemonėms, kuriomis leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje arba prekiaujama DPS arba OPS bei išvestinėms finansinėms priemonėms, kurios tinkamos tarpuskaitai arba apie kurias pranešta sandorių duomenų saugyklai. Pranešimas apie sandorius (IV antraštin ės dalies 21–23 straipsniai) FPRD numatytas pranešimas apie sandorius suteikia galimybę priežiūros institucijoms stebėti investicinių įmonių veiklą ir užtikrinti atitiktį FPRD nuostatoms, taip pat stebėti, ar, atsižvelgiant į Piktnaudžiavimo rinka direktyvą (PRD), nepiktnaudžiaujama rinka. Pranešimas apie sandorius taip pat naudingas vykdant bendrą rinkos stebėseną. Patvirtinus šias nuostatas, pranešimo apie sandorius kokybė pagerės daugeliu atžvilgių. Apie visus finansinių priemonių, išskyrus finansines priemones, kuriomis prekiaujama neorganizuotai, kuriomis prekiaujant nepiktnaudžiaujama rinka ir kurių neįmanoma panaudoti piktnaudžiavimo tikslais, sandorius reikės pranešti kompetentingoms institucijoms. Kompetentingos institucijos turės galimybę nevaržomai susipažinti su apskaitos dokumentais visuose pavedimo vykdymo etapuose – nuo pirminio sprendimo sudaryti sandorį priėmimo iki jo vykdymo. Pirma, pakeitimuose nustatyta nauja reguliuojamų rinkų, DPS ir OPS prievolė saugoti pavedimų duomenis taip, kad priežiūros institucijos galėtų susipažinti su jais, ne mažiau kaip 5 metus. Tai suteiks galimybę kompetentingoms institucijoms stebėti, ar nemėginama piktnaudžiauti rinka ir, ar nemanipuliuojama pavedimų žurnalu. Reikės saugoti visą informaciją, įskaitant informaciją, kurią reikalaujama pateikti apie sandorius, kurių atsakaitos teikiamos, visų pirma, kliento ir asmenų, atsakingų už sandorio vykdymą, pvz., prekiautojų arba kompiuterinių algoritmų, identifikacinius duomenis. Antra, pranešimo apie sandorius prievolės, kuri lig šiol taikyta tik finansinėms priemonėms, kuriomis leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, įskaitant už rinkos ribų sudarytus tokių priemonių sandorius, taikymo sritis bus gerokai išplėsta ir suderinta su taisyklių dėl piktnaudžiavimo rinka taikymo sritimi. Vienintelės priemonės, kurioms šis reikalavimas nebus taikomas, yra: i) priemonės, kuriomis neleista prekiauti arba neprekiaujama DPS arba OPS, ii) priemonės, kurių vertė nepriklauso nuo finansinės priemonės, kuria leista prekiauti arba prekiaujama DPS arba OPS, iii) priemonės, prekyba kuriomis negali turėti poveikio priemonei, kuria leista prekiauti ar prekiaujama DPS arba OPS. Trečia, patvirtinus šias nuostatas, pagerės apie sandorius pateikiamos informacijos kokybė, nes jose numatytas reikalavimas pateikti išsamesnius klientų, kurių vardu investicinė įmonė sudarė sandorį, ir už jo vykdymą atsakingų asmenų tapatybės duomenis, o reguliuojamoms rinkoms, DPS ir OPS pagal šias nuostatas reikės perduoti įmonių, kurioms netaikomos bendrosios ataskaitų teikimo prievolės, sudarytų sandorių duomenis. Be to, kalbant apie kokybę, pagal pasiūlytas nuostatas ataskaitas reikės teikti naudojant vadovaujantis direktyva kompetentingų institucijų patvirtintus ataskaitų teikimo mechanizmus. Kad sandorių ataskaitose ir saugomoje informacijoje apie pavedimus būtų nurodytas klientas ir už sandorio vykdymą atsakingi subjektai, įskaitant kompiuterinius algoritmus, investicinės įmonės turės perduoti šią informaciją siųsdamos pavedimą kitai įmonei. Jos taip pat turės galimybę pranešti apie pavedimą, lyg tai būtų sandoris, tuo atveju, jeigu jos nenori perduoti šios informacijos kitoms įmonėms. Ketvirta, siekiant užtikrinti sąnaudų veiksmingumą, nepaisant susijusių FPRD nuostatų ir neseniai pasiūlytų ataskaitų teikimo sandorių duomenų saugykloms reikalavimų (Europos rinkos infrastruktūros reglamentas, ERIR), reikėtų vengti dvigubo tų pačių sandorių ataskaitų teikimo. Todėl sandorių duomenų saugyklos turės perduoti šias ataskaitas kompetentingoms institucijoms. Galiausiai, jeigu šių pokyčių nepakaktų išsamiai ir tiksliai prekybos veiklos ir pavienių pozicijų apžvalgai užtikrinti, persvarstymo sąlygoje numatyta, kad praėjus 2 metams nuo reglamento įsigaliojimo, Komisija gali nustatyti priemones, kuriose būtų numatytas reikalavimas investicinėms įmonėms ataskaitas teikti tiesiogiai EVPRI nurodytai sistemai. Prekyba išvestinėmis finansinėmis priemonėmis (V antraštinė s dalies 24–27 straipsniai) G20 vadovai, kurie aktyviai siekia didinti nebiržinių išvestinių finansinių priemonių rinkų stabilumą ir skaidrumą bei gerinti jų priežiūrą, sutarė, kad prekybą standartizuotomis nebiržinėmis išvestinėmis finansinėmis priemonėmis reikėtų perkelti į biržas arba tam tikrais atvejais į elektronines prekybos platformas. Pagal pasiūlytas šio reglamento nuostatas, kurios neprieštarauja Komisijos jau pasiūlytiems reikalavimams (ERIR) aktyviau vykdyti nebiržinių išvestinių finansinių priemonių tarpuskaitą, prisijungus prie pagrindinės sandorio šalies sistemos, prekiauti tinkamai sukurtomis išvestinėmis finansinėmis priemonėmis bus galima tik reikalavimus atitinkančiose platformose, t. y. reguliuojamose rinkose, DPS arba OPS. Ši prievolė bus nustatyta ir finansų, ir ne finansų sandorio šalims, viršijančioms ERIR nustatytą tarpuskaitos ribą. Pagal šias nuostatas Komisijai ir EVPRI pavedama užduotis sudaryti ir techniniuose standartuose pateikti išvestinių finansinių priemonių, kurioms galima taikyti tokią prievolę, sąrašą, atsižvelgiant į konkrečių priemonių likvidumą. Nediskriminuoja nt suteikiama galimybė prisijungti prie tarpuskaitos sistemos (VI antraštinės dalies 28–30 straipsniai) Be Direktyvoje 2004/39/EB nustatytų reikalavimų, dėl kurių valstybės narės negali netinkamai apriboti prieigos prie poprekybinės infrastruktūros, kaip antai pagrindinės sandorio šalies (PSŠ) sistemos ir atsiskaitymo priemonių, šiuo reglamentu būtina pašalinti įvairias kitas prekybos kliūtis, kuriomis pasinaudojus galima užkirsti kelią konkurencijai finansinių priemonių tarpuskaitos srityje. Kliūčių gali iškilti dėl pagrindinių sandorio šalių atsisakymo teikti tarpuskaitos paslaugas tam tikroms prekybos vietoms, prekybos vietų atsisakymo teikti duomenų srautus galimoms naujoms tarpuskaitos įstaigoms arba atsisakymo teikti informaciją apie lyginamuosius indeksus ar indeksus tarpuskaitos įstaigoms ar prekybos vietoms. Įsigaliojus pasiūlytoms nuostatoms, diskriminacinė praktika bus draudžiama ir bus užkirstas kelias kliūtims, dėl kurių gali nesiformuoti konkurencija finansinių priemonių tarpuskaitos paslaugų srityje. Dėl šios priežasties finansinių priemonių tarpuskaitos paslaugų konkurencija Europos rinkose didės, o investavimo ir skolinimosi išlaidos mažės, taip pat bus pašalinti nepakankamą veiksmingumą lemiantys veiksniai ir skatinamos naujovės. Produktų ir pozicijų priežiūra (VII antraštinė s dalies 31–35 straipsniai) Tarybai paskelbus išvadas dėl ES finansinės priežiūros stiprinimo (2009 m. birželio 10 d.), daugelis pritarė, kad dėl krizės būtina didinti priežiūros ir vykdymo užtikrinimo priemonių veiksmingumą, o kompetentingoms institucijoms reikėtų suteikti konkrečius naujus įgaliojimus, visų pirma susijusius su galimybe tikrinti siūlomus produktus ir paslaugas. Pirma, įsigaliojus pasiūlytiems pakeitimams, bus vykdoma griežtesnė produktų ir paslaugų priežiūra, nes kompetentingoms institucijoms bus suteiktos galimybės, suderinus veiksmus su EVPRI, nustatyti ilgalaikius finansinių produktų arba veiklos ar įprastos praktikos draudimus, o EVPRI taip pat – laikinai uždrausti produktus, įprastą praktiką ir paslaugas. Taip būtų galima uždrausti arba apriboti prekybą finansinėmis priemonėmis ar jų pardavimą arba toks draudimas ar apribojimas galėtų būti taikomas tam tikrai įprastai praktikai arba tam tikrą veiklą vykdantiems asmenims. Šiomis nuostatomis numatytos konkrečios abiejų rūšių draudimo įvedimo sąlygos, kurios gali susiklostyti suabejojus investuotojų apsauga arba iškilus grėsmei tvarkingam finansų rinkų veikimui ar finansų sistemos stabilumui. Antra, be naujoje direktyvos redakcijoje pasiūlytų įgaliojimų, kurie suteikia galimybę kompetentingoms institucijoms valdyti pozicijas ir, be kita ko, nustatyti pozicijų ribas, pasiūlytose reglamento nuostatose EVPRI numatytos nacionaliniu lygmeniu įgyvendinamų priemonių koordinatorės funkcijos. Tai taip pat suteikia EVPRI konkrečius įgaliojimus valdyti arba riboti rinkos dalyvių pozicijas. Pasiūlytose nuostatose nurodytos tikslios sąlygos, kuriomis tokių priemonių būtų imamasi, būtent iškilus grėsmei tvarkingam rinkų veikimui, susitarimams dėl fizinių biržos prekių pristatymo ar Sąjungos finansų sistemos stabilumui. Apyvartiniai taršos leidimai (1 straipsnis) Skirtingai nei prekyba išvestinėmis finansinėmis priemonėmis, ES apyvartinių taršos leidimų neatidėliotinų sandorių antrinės rinkos yra iš esmės nereguliuojamos. Neatidėliotinų sandorių rinkose yra pasitaikę nemažai nesąžiningos veiklos, dėl kurios gali sumažėti pasitikėjimas apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema, sukurta ES Direktyva, nustatančia šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje[15]. Kartu su ES apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos direktyvoje numatytomis priemonėmis, skirtomis ES apyvartinių taršos leidimų registrų sistemai sustiprinti, ir sąskaitos, skirtos prekiauti apyvartiniais taršos leidimais, atidarymo sąlygoms sugriežtinti, pasiūlymu bus nustatyta, kad visai ES apyvartinių taršos leidimų rinkai bus taikomas finansų rinkos reguliavimas. Ir neatidėliotinų sandorių, ir išvestinių finansinių priemonių rinkas kontroliuos bendra priežiūros institucija. Bus taikoma FPRD ir Direktyva 2003/6/EB dėl piktnaudžiavimo rinka, taip visapusiškai padidinant rinkos saugumą netrukdant siekti jos tikslo, kuris tebėra išmetamųjų teršalų mažinimas. Be to, taip bus užtikrinta atitiktis taisyklėms, kurios jau taikomos ES apyvartinių taršos leidimų išvestinėms finansinėms priemonėms, ir padidės saugumas, nes bankams ir investicinėms įmonėms, subjektams, įpareigotiems stebėti prekybos veiklą ir nustatyti sukčiavimo, piktnaudžiavimo ar pinigų plovimo atvejus, bus suteiktas svarbesnis vaidmuo tikrinant numatomus neatidėliotinų sandorių vykdytojus. Trečiųjų šalių įmonių teikiamos investicinės paslaugos neįsteigus filialo (VIII antraštinė s dalies 36–39 straipsniai) Pasiūlymu sukuriama suderinta sistema, skirta sudaryti sąlygas trečiosiose šalyse įsteigtoms įmonėms ir rinkos operatoriams patekti į ES rinkas siekiant, kad neliktų skirtingų nacionalinių dabar trečiosioms šalims taikomų tvarkų, ir užtikrinti vienodas sąlygas visiems finansinių paslaugų subjektams ES teritorijoje. Pasiūlyme pateikiama sistema, paremta Komisijos atliekamu preliminariu trečiosios šalies jurisdikcijų lygiavertiškumo vertinimu. Trečiųjų šalių įmonės iš trečiųjų šalių, kurių atžvilgiu yra priimtas lygiavertiškumo sprendimas, galės prašyti leidimo teikti paslaugas Sąjungoje. Norint teikti paslaugas mažmeniniams klientams, turėtų būti įsteigiamas filialas; leidimą trečiosios šalies įmonei turėtų suteikti ta valstybė narė, kurioje įsteigtas jos filialas, ir filialui būtų taikomi tam tikri ES reikalavimai (organizaciniai reikalavimai, verslo etikos taisyklės, reikalavimai dėl interesų konfliktų, skaidrumo ir kiti). Norint teikti paslaugas tinkamoms sandorio šalims, filialo steigti nereikėtų; trečiųjų šalių įmonės jas galėtų teikti įsiregistravusios EVPRI. Jos būtų prižiūrimos savo šalyje. Reiktų sudaryti atitinkamą trečiųjų šalių priežiūros institucijų, nacionalinių kompetentingų institucijų ir EVPRI bendradarbiavimo susitarimą. POVEIKIS BIUDžETUI Konkretus pasiūlymo poveikis biudžetui susijęs su EVPRI paskirta užduotimi, išdėstytas prie šio pasiūlymo pridėtose finansinėse teisės aktų pasiūlymų pažymose. Konkretus poveikis Komisijos biudžetui taip pat aptartas prie šio pasiūlymo pridedamoje finansinėje pažymoje. Pasiūlymas turi poveikį Bendrijos biudžetui. 2011/0296 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl finansinių priemonių rinkų, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų (Europos rinkos infrastruktūros reglamentas) (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[16], atsižvelgdami į Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno nuomonę, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: 1. finansų krizė atskleidė finansų rinkų skaidrumo trūkumus. Todėl skaidrumo didinimas yra vienas iš bendrų principų, kuriuos būtina įgyvendinti siekiant sustiprinti finansų sistemą, kaip patvirtinta 2009 m. balandžio 2 d. Londone įvykusiame G20 susitikime patvirtintame pareiškime. Siekiant didesnio skaidrumo ir geresnio finansinių priemonių vidaus rinkos veikimo, būtina nauja sistema, kuria remiantis būtų galima nustatyti vienodus skaidrumo reikalavimus finansinių priemonių rinkose sudaromiems sandoriams. Šioje sistemoje turėtų būti nustatytos išsamios įvairioms finansinėms priemonėms taikytinos taisyklės. Ši sistema turėtų papildyti 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/39/EB nustatytus pavedimams dėl akcijų ir akcijų sandoriams keliamus reikalavimus; 2. Jacques de Larosière vadovaujama ES finansinės priežiūros aukšto lygio darbo grupė paragino Sąjungą parengti darnesnį finansų reguliavimo dokumentų rinkinį. Atsižvelgdama į būsimą Europos priežiūros sistemą, 2009 m. birželio 18–19 d. susirinkusi Europos Vadovų Taryba taip pat pabrėžė poreikį parengti bendrą Europos taisyklių sąvadą, taikytiną visoms bendrosios rinkos finansų įstaigoms; 3. todėl reikėtų priimti du teisės aktus – direktyvą ir šį reglamentą. Abu teisiniai dokumentai kartu turėtų sudaryti teisinę sistemą, pagal kurią būtų reglamentuojami investicinėms įmonėms, reguliuojamoms rinkoms ir duomenų teikimo paslaugų teikėjams ir ne ES valstybių įmonėms, teikiančioms investicines paslaugas arba vykdančioms investicinę veiklą Sąjungoje, taikytini reikalavimai. Todėl šis reglamentas turėtų būti aiškinamas kartu su direktyva. Siekiant patvirtinti bendrą visoms institucijoms taisyklių, susijusių su tam tikrais reikalavimais, rinkinį ir užkirsti kelią reguliaciniam arbitražui, o rinkos dalyviams suteikti daugiau teisinio tikrumo ir supaprastinti reguliavimą, būtinas teisinis pagrindas, pagal kurį būtų galima parengti naują reglamentą. Todėl siekiant pašalinti likusias prekybos kliūtis ir didelius konkurencijos iškraipymus, egzistuojančius dėl skirtingų nacionalinių teisės aktų, ir išvengti kitų panašių prekybos kliūčių ir didelių konkurencijos iškraipymų, būtina priimti reglamentą, kuriuo nustatomos vienodos visose valstybėse narėse taikytinos taisyklės. Šiuo tiesiogiai taikomu teisės aktu siekiama prisidėti prie sklandaus vidaus rinkos veikimo, taigi jis turėtų būti grindžiamas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 114 straipsniu, atsižvelgiant į šio straipsnio aiškinimą remiantis nuoseklia Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktika; 4. 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/39/EB nustatytos prekybos akcijomis, kuriomis leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, skaidrumo iki ir po sandorio sudarymo užtikrinimo ir pranešimo apie finansinių priemonių, kuriomis leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, sandorius kompetentingoms institucijoms taisyklės; reikėtų parengti naują direktyvos redakciją, kad joje būtų tinkamai atsižvelgta į finansų rinkose įvykusius pokyčius ir būtų pašalinti trūkumai ir spragos, kuriuos, be kita ko, atskleidė finansų rinkų krizė; 5. nuostatas, susijusias su prekybos ir reguliavimo skaidrumo reikalavimais, reikia paversti visoms investicinėms įmonėms, kurios visose Sąjungos rinkose turėtų vadovautis vienodomis taisyklėmis, tiesiogiai taikytinu teisės aktu, kad juo būtų galima numatyti vienodą bendros reglamentavimo sistemos taikymą, visoje Sąjungoje didinti pasitikėjimą rinkų skaidrumu, supaprastinti reglamentavimo tvarką, sumažinti įmonių, ypač finansinių institucijų, kurių veikla yra tarpvalstybinė, išlaidas atitikčiai užtikrinti ir prisidėti prie konkurencijos iškraipymų šalinimo. Reglamento, kuriuo užtikrinamas tiesioginis reikalavimų taikymas, priėmimas yra tinkamiausia priemonė šiems reguliavimo tikslams įgyvendinti ir vienodoms sąlygoms užtikrinti ir taip išvengti skirtingų nacionalinių reikalavimų, galinčių atsirasti direktyvą perkeliant į nacionalinę teisę; 6. turėtų būti nustatytos artimai tarpusavyje susijusios reguliuojamos rinkos ir DPS sąvokos, taip įrodant, kad jos reiškia tą patį organizuotos prekybos funkcionalumą. Į sąvokas neturėtų būti įtrauktos dvišalės sistemos, kuriose investicinė įmonė į visus prekybinius santykius įsitraukia savo sąskaita, netgi kaip rizikos nekelianti sandorio šalis tarp pirkėjo ir pardavėjo. Terminas „sistema“ apima visas rinkas, kurias sudaro taisyklių rinkinys ir prekybos vieta, taip pat ir tas rinkas, kurios veikia tik laikantis šių taisyklių rinkinio. Reguliuojamos rinkos ir DPS nėra įpareigotos naudoti „techninę“ pavedimų suderinimo tvarką. Rinka, sudaryta tik iš taisyklių, reglamentuojančių su naryste, leidimu naudoti prekyboje priemones, prekyba tarp narių, ataskaitų teikimu ir, kai taikoma, su skaidrumo įpareigojimais susijusius dalykus, rinkinio, yra reguliuojama rinka arba DPS, kaip apibrėžta šioje direktyvoje, o sandoriai, sudaryti vadovaujantis šiomis taisyklėmis, laikomi sudaryti pagal reguliuojamos rinkos sistemos arba DPS reikalavimus. Terminas „pirkimo ir pardavimo interesai“ turėtų būti suprantamas plačiąja prasme ir apimti pavedimus, kainos nustatymą ir interesų nurodymus. Reikalavimas, kad sistemoje interesus apjungtų sistemos administratoriaus nustatytos ne savo nuožiūra taisyklės, reiškia, kad juos apjungia sistemos taisyklės arba sistemos protokolai ar vidaus procedūros (įskaitant programinę įrangą sudarančias procedūras). Sąvoka „ne savo nuožiūra nustatytos taisyklės“ reiškia, kad šios taisyklės nepalieka DPS administruojančiai investicinei įmonei veiksmų laisvės daryti įtaką interesų sąveikai. Vadovaujantis sąvokomis, interesai turėtų būti apjungti taip, kad po to būtų sudaryta sutartis, kurią vykdant taikomos sistemos taisyklės, sistemos protokolai ar vidaus procedūros; 7. kad Europos rinkos būtų skaidresnės ir būtų suvienodintos įvairioms prekybos vietoms, kuriose siūlomos prekybos paslaugos, taikomos sąlygos, būtina nustatyti naują – organizuotos prekybos sistemos (OPS) – kategoriją. Ši naujoji kategorija apibrėžiama plačiai, kad apimtų visas dabartines ir būsimas organizuoto pavedimų vykdymo ir prekybos organizavimo rūšis, neatitinkančias dabartinių prekybos vietų funkcijų arba reguliavimo specifikacijų. Todėl reikėtų taikyti atitinkamus organizavimo reikalavimus ir skaidrumo taisykles, kuriais remiamas veiksmingas kainų atskleidimas. Naujoji kategorija apima brokerių kryžminės prekybos sistemas, kurias galima apibūdinti kaip investicinės įmonės, kuri klientų pavedimus vykdo kitų klientų pavedimų pagrindu, valdomas vidines elektroninio derinimo sistemas. Naujoji kategorija apima ir sistemas, atitinkančias prekybos išvestinėmis finansinėmis priemonėmis, kurios tinkamos tarpuskaitai ir yra pakankamai likvidžios, reikalavimus. Ji neapima priemonių, kurios nėra tikros sandorių vykdymo arba prekybos organizavimo toje sistemoje priemonės, tokių kaip skelbimų lentos pirkimo ir pardavimo interesams skelbti, kiti subjektai, jungiantys ar telkiantys galimus pirkimo ir pardavimo interesus, arba elektroninės poprekybinio patvirtinimo paslaugos; 8. naujoji organizuotos prekybos sistemos kategorija papildys dabartines prekybos vietų rūšis. Reguliuojamoms rinkoms ir daugiašalės prekybos sistemoms būdingi ne savo nuožiūra vykdomi sandoriai, o OPS operatoriui turėtų būti suteikta tam tikra veiksmų laisvė spręsti, kaip bus vykdomas sandoris. Dėl šios priežasties investicinės įmonės ar rinkos operatoriaus valdomoje OPS sudarytiems sandoriams turėtų būti taikomi verslo etikos, optimalaus sandorių vykdymo ir klientų pavedimų tvarkymo įpareigojimai. Tačiau OPS yra tikra prekybos platforma, todėl platformos operatorius turėtų būti nešališkas. Todėl OPS operatoriui neturėtų būti leista OPS vykdyti jokio kelių trečiųjų asmenų pirkimo ir pardavimo interesų, įskaitant šioje sistemoje suderintus klientų pavedimus, sandorio už nuosavas lėšas. Todėl jiems taip pat neturėtų būti suteikta teisė jų valdomoje OPS veikti kaip finansiniams tarpininkams, nuolat vykdantiems klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto; 9. visa organizuota prekyba turėtų būti vykdoma reguliuojamose prekybos vietose ir būti visiškai skaidri iki ir po sandorio sudarymo. Todėl skaidrumo reikalavimai turėtų būti taikomi visų rūšių prekybos vietoms ir visoms finansinėms priemonės, kuriomis jose prekiaujama; 10. prekyba depozitoriumo pakvitavimais, biržoje kotiruojamais fondais, sertifikatais, panašiomis finansinėmis priemonėmis ir akcijomis, išskyrus tas finansines priemones, kuriomis leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, vyksta iš esmės taip pat ir turi beveik tokią pat ekonominę reikšmę kaip prekyba akcijomis, kuriomis leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje. Todėl skaidrumo nuostatas, taikytinas akcijoms, kuriomis leista prekiauti reguliuojamose rinkose, reikėtų taikyti ir šioms priemonėms; 11. iš esmės pripažįstant būtinybę nustatyti skaidrumo iki sandorio sudarymo reikalavimų netaikymo tvarką, kuri skatintų veiksmingą rinkų veikimą, reikėtų atidžiai išanalizuoti galiojančias nuostatas dėl skaidrumo reikalavimų netaikymo akcijoms, kurios šiuo metu taikomos remiantis Direktyva 2004/39/EB ir 2006 m. rugpjūčio 10 d. Reglamentu (EB) Nr. 1287/2006, įgyvendinančiu Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/39/EB dėl investicinėms įmonėms taikomų apskaitos dokumentų tvarkymo reikalavimų, informacijos apie sandorius pateikimo, rinkos skaidrumo, leidimų prekiauti finansinėmis priemonėmis ir toje direktyvoje apibrėžtų sąlygų[17], ir nustatyti, ar jos tebėra tinkamos taikymo srities ir taikytinų sąlygų atžvilgiu. Siekdama užtikrinti vienodą skaidrumo reikalavimų iki akcijų, kitų panašių priemonių ir ne nuosavybės produktų sandorio sudarymo netaikymo tam tikrų modelių rinkoms ir tam tikros rūšies ir dydžio pavedimams tvarką, Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (EVPRI) turėtų įvertinti pavienių prašymų netaikyti skaidrumo reikalavimų derėjimą su šiuo reglamentu ir būsimais deleguotaisiais aktais. Šį vertinimą EVPRI turėtų parengti kaip nuomonę, vadovaudamasi Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 29 straipsniu. Be to, EVPRI turėtų per atitinkamą laikotarpį persvarstyti esamą skaidrumo reikalavimų netaikymo akcijoms tvarką ir vadovaudamasi tokia pat tvarka įvertinti, ar ji dar neprieštarauja šiame reglamente nustatytoms ir būsimuose deleguotuosiuose aktuose nustatysimoms taisyklėms; 12. finansų krizė atskleidė tam tikrų trūkumų, susijusių su tuo, kaip informacija apie prekybos finansinėmis priemonėmis, išskyrus akcijas, galimybes ir kainas pateikiama rinkos dalyviams, būtent trūkumų, susijusių su laiku, informacijos išsamumu, vienoda prieiga ir patikimumu. Todėl atsižvelgiant į skirtingas tam tikrų rūšių priemonių, išskyrus akcijas, savybes ir rinkos struktūras, reikėtų nustatyti skaidrumo iki ir po sandorio sudarymo reikalavimus. Siekiant sukurti tvirtą visų susijusių priemonių skaidrumo pagrindą, šie reikalavimai turėtų būti taikomi obligacijoms ir struktūrizuotiems finansiniams produktams, kurių prospektas paskelbtas arba kuriais leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje arba prekiaujama daugiašalės prekybos sistemose (DPS) ar organizuotos prekybos sistemose (OPS), išvestinėms finansinėms priemonėms, kuriomis prekiaujama ar leista prekiauti reguliuojamose rinkose, DPS ar OPS arba kurių tarpuskaitą galima atlikti prisijungus prie pagrindinės sandorio šalies (PSŠ) sistemos, taip pat, kalbant apie skaidrumą po sandorio sudarymo, išvestinėms finansinėms priemonėms, apie kurias pranešta sandorių duomenų saugykloms. Todėl skaidrumo prievolės būtų netaikomos tik toms finansinėms priemonėms, kuriomis prekiaujama tik už biržos ribų ir kurios laikomos itin nelikvidžiomis arba kuriomis prekiaujama pagal užsakymą; 13. būtina nustatyti tinkamą prekybos skaidrumo lygį obligacijų, struktūrizuotų finansinių produktų ir išvestinių finansinių priemonių rinkose, kad būtų lengviau įvertinti produktus ir užtikrinti veiksmingą kainodarą. Prie struktūrizuotų finansinių produktų reikėtų visų pirma priskirti turtu užtikrintus vertybinius popierius, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 809/2004 2 straipsnio 5 dalyje, kurie, be kita ko, yra užstatu užtikrinti įsiskolinimo įsipareigojimai; 14. siekiant prekybos vietoms užtikrinti vienodas sąlygas, skirtingų rūšių prekybos vietoms reikėtų taikyti tuos pačius skaidrumo iki ir po sandorio sudarymo reikalavimus. Skaidrumo reikalavimai turėtų būti pritaikomi atsižvelgiant į skirtingas priemonių rūšis, įskaitant nuosavybės vertybinius popierius, obligacijas ir išvestines finansines priemones, ir skirtingas prekybos rūšis, įskaitant pavedimų žurnalu ir kotiravimu pagrįstas sistemas, taip pat mišrias sistemas ir brokerių tiesioginio tarpininkavimo (angl. voice broking ) sistemas, ir juos nustatant turėtų būti atsižvelgta į emisijos dydį, sandorio dydį ir nacionalinių rinkų ypatumus; 15. siekiant užtikrinti, kad nebiržinė prekyba nekeltų grėsmės veiksmingam kainos atskleidimui ar įvairiais būdais prekiaujant sudaromoms vienodoms ir skaidrioms sąlygoms, investicinėms įmonėms, kurios nebiržinius finansinių priemonių sandorius vykdo savo sąskaita, – jeigu tuos sandorius jos vykdo kaip finansiniai tarpininkai, nuolat vykdantys klientų pavedimus dėl akcijų, depozitoriumo pakvitavimų, biržoje kotiruojamų fondų, sertifikatų ir kitų panašių finansinių priemonių, taip pat obligacijų, struktūrizuotų finansinių produktų ir tarpuskaitai tinkamų išvestinių finansinių priemonių iš savo nuosavo finansinio turto, – turėtų būti taikomi atitinkami skaidrumo iki sandorio sudarymo reikalavimai; 16. investicinė įmonė, vykdanti klientų pavedimus už savo nuosavas lėšas, turėtų būti laikoma finansiniu tarpininku, nuolat vykdančiu klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto, išskyrus atvejus, kai sandoriai kartais, tam tikru atveju ir nereguliariai vykdomi ne reguliuojamose rinkose, DPS ir OPS. Finansinius tarpininkus, nuolat vykdančius klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto, reikėtų apibrėžti kaip investicines įmones, kurios dažnai organizuotai ir sistemingai savo sąskaita vykdo sandorius vykdydamos klientų pavedimus ne reguliuojamoje rinkoje, DPS arba OPS. Siekiant užtikrinti, kad ši apibrėžtis investicinėms įmonėms būtų taikoma objektyviai ir veiksmingai, visa dvišalė prekyba su klientais turėtų būti tinkama, o kiekybiniai kriterijai turėtų papildyti kokybinius kriterijus, skirtus nustatyti investicines įmones, iš kurių reikalaujama įsiregistruoti finansiniu tarpininku, nuolat vykdančiu klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto; šie kriterijai nustatyti Komisijos reglamento Nr. 1287/2006, kuriuo įgyvendinama Direktyva 2004/39/EB, 21 straipsnyje. Nors OPS yra bet kokia sistema ar vieta, kurioje sistemoje sąveikauja daugiašaliai trečiųjų šalių pirkimo ir pardavimo interesai, finansiniam tarpininkui, nuolat vykdančiam klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto, neturėtų būti leidžiama sujungti trečiųjų šalių pirkimo ir pardavimo interesų; 17. finansiniai tarpininkai, nuolat vykdantys klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto, gali nuspręsti suteikti galimybę susipažinti su savo kotiruotėmis tik mažmeniniams klientams, tik profesionaliesiems klientams arba abiejų kategorijų klientams. Jiems neturėtų būti leidžiama taikyti skirtingas sąlygas tos pačios kategorijos klientams. Finansiniai tarpininkai, nuolat vykdantys klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto, neprivalo skelbti sandorių, kurių dydis didesnis už standartinį rinkos dydį, kotiruočių, kuriomis įsipareigojama sudaryti sandorį. Standartinis bet kurios klasės finansinės priemonės rinkos dydis neturėtų pernelyg skirtis nuo prie tos klasės priskirtos finansinės priemonės dydžio; 18. šiuo reglamentu nesiekiama nustatyti reikalavimo, kad nebiržinės prekybos sąlygomis sudaromiems sandoriams, kurie, be kita ko, yra ad hoc pobūdžio, nereguliarūs, sudaromi su didmeninėmis sandorio šalimis ir yra verslo santykių, kuriuos plėtojant sudaromi didesnio nei tai rinkai įprasto dydžio sandoriai, ir kai sandoriai sudaromi ne tose sistemose, kurias susijusi įmonė paprastai naudoja, vykdydama veiklą kaip finansinis tarpininkas, nuolat vykdantis klientų pavedimus iš nuosavo finansinio turto, dalis, būtų taikomos skaidrumo iki sandorio sudarymo taisyklės; 19. vartotojams turėtų būti suteikta galimybė lengvai ir iš karto susipažinti su kuo labiau suskaidytais rinkos duomenimis, kad investuotojai ir jų poreikius tenkinantys duomenų paslaugų teikėjai galėtų kuo geriau pritaikyti duomenų sprendimus pavieniams vartotojams. Todėl skaidrumo iki ir po sandorio sudarymo duomenis reikėtų skelbti suskaidytus, kad perkant duomenis rinkos dalyvių išlaidos būtų mažesnės; 20. valstybės narės ir EVPRI keisdamosi asmens duomenimis, perduodamos ir tvarkydamos juos šio reglamento, ypač IV antraštinės dalies taikymo tikslais, turėtų visais atžvilgiais taikyti 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo[18] ir 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo[19]; 21. atsižvelgiant į 2009 m. rugsėjo 25 d. Pitsburge įvykusiame aukščiausiojo lygio susitikime G20 šalių pasiektą susitarimą prekybą standartizuotomis nebiržinėmis išvestinių finansinių priemonių sutartimis perkelti į biržas arba, tam tikrais atvejais, elektronines prekybos platformas, reikėtų nustatyti formalią reguliavimo procedūrą, pagal kurią finansų sandorio šalių ir didelių ne finansų sandorio šalių prekybą visomis išvestinėmis finansinėmis priemonėmis, kurios yra tinkamos tarpuskaitai ir pakankamai likvidžios, būtų galima perkelti į įvairias prekybos vietas, kurioms taikomos panašios reguliavimo nuostatos, o dalyviai galėtų prekiauti su keliomis sandorio šalimis. Pakankamo likvidumo vertinime turėtų būti atsižvelgta į nacionalinius rinkos ypatumus, įskaitant tokius duomenis kaip tam tikros rinkos dalyvių skaičius ir tipas, ir į sandorių ypatumus, pvz., tos rinkos sandorių dydį ir dažnumą; 22. atsižvelgiant į 2009 m. rugsėjo 25 d. Pitsburge G20 šalių pasiektą susitarimą prekybą standartizuotomis nebiržinėmis išvestinių finansinių priemonių sutartimis perkelti į biržas arba, tam tikrais atvejais, elektronines prekybos platformas ir į palyginti mažesnį įvairių nebiržinių išvestinių finansinių priemonių likvidumą, reikėtų numatyti atitinkamą tinkamų prekybos vietų, kuriose prekyba pagal šį įsipareigojimą gali vykti, grupę. Visoms tinkamoms prekybos vietoms turėtų būti taikomi glaudžiai derantys reguliavimo reikalavimai, susiję su organizaciniais ir veiklos aspektais, priemonėmis interesų konfliktų poveikiui švelninti, visos su prekyba susijusios veiklos priežiūra, skaidrumu iki ir po sandorio sudarymo, pritaikyti pagal finansinę priemonę ir daugiašalius trečiųjų šalių prekybos interesus, kad šie galėtų sąveikauti tarpusavyje. Tačiau siekiant gerinti sandorio vykdymo sąlygas ir didinti likvidumą, reikėtų numatyti galimybę prekybos vietų operatoriams pagal šį įsipareigojimą savo nuožiūra organizuoti kelių trečiųjų asmenų sandorius; 23. šioms išvestinėms finansinėms priemonėms taikoma prekybos prievolė turėtų sudaryti sąlygas veiksmingai tinkamų prekybos vietų konkurencijai. Todėl tos prekybos vietos turėtų negalėti reikalauti su išvestinėmis finansinėmis priemonėmis, kurioms taikoma ši prekybos prievolė, susijusių išskirtinių teisių, dėl kurių kitos prekybos vietos negalėtų siūlyti prekybos šiomis priemonėmis paslaugų. Siekiant veiksmingos išvestinių finansinių priemonių prekybos vietų konkurencijos, būtina, kad prekybos vietoms būtų suteikta nediskriminuojama ir skaidri prieiga prie pagrindinių sandorio šalių (PSŠ) sistemų. Nediskriminuojama prieiga prie PSŠ sistemos reiškia, kad prekybos vietai suteikiama teisė naudotis sutartims, kuriomis prekiaujama jos platformoje, taikomomis nediskriminacinėmis sąlygomis užstato reikalavimų, ekonominiu požiūriu lygiaverčių sutarčių užskaitos, garantinių įmokų užskaitos (angl. cross-margining ) pagal susijusias sutartis, kurių tarpuskaitą atlieka ta pati PSŠ, ir nediskriminacinių tarpuskaitos mokesčių atžvilgiu; 24. kompetentingų institucijų įgaliojimus reikėtų papildyti aiškiu mechanizmu, kurį taikant būtų galima uždrausti arba apriboti bet kurios finansinės priemonės, kuri kelia rimtų rūpesčių dėl investuotojų apsaugos, finansų rinkų tvarkingo veikimo ir vientisumo arba visos finansų sistemos ar jos dalies stabilumo, rinkodarą, platinimą ir pardavimą ir kartu nustatyti atitinkamus EVPRI įgaliojimus koordinuoti veiklą ir imtis veiksmų susiklosčius nenumatytoms aplinkybėms. Tokiais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi tik patenkinus įvairias specialias sąlygas; 25. EVPRI kompetentingos institucijos turėtų perduoti duomenis apie savo prašymus sumažinti su išvestinių finansinių priemonių sutartimi susijusią poziciją, nustatytas vienkartines ribas ir ex-ante pozicijos ribas, kad šie įgaliojimai būtų geriau koordinuojami ir kuo panašiau taikomi. Svarbiausius kompetentingų institucijų taikomų ex-ante pozicijos ribų duomenis reikėtų viešai skelbti EVPRI interneto svetainėje; 26. EVPRI turėtų būti suteikta galimybė iš bet kurio asmens reikalauti informacijos, susijusios su jo pozicija dėl išvestinių finansinių priemonių sutarties, prašyti sumažinti tą poziciją ir apriboti asmenų galimybę sudaryti pavienius sandorius, susijusius su biržos prekių išvestinėmis finansinėmis priemonėmis. Tokiu atveju EVPRI turėtų informuoti susijusias kompetentingas institucijas apie priemones, kurių ji siūlo imtis, taip pat viešai paskelbti šias priemones; 27. sandorių finansinėmis priemonėmis duomenis reikėtų pateikti kompetentingoms institucijoms, kad jos galėtų nustatyti ir tirti galimus piktnaudžiavimo rinka atvejus, stebėti, ar rinkų veikla vykdoma sąžiningai ir tvarkingai, ir kontroliuoti investicinių įmonių veiklą. Ši priežiūra apima visas priemones, kuriomis leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, DPS arba OPS, taip pat visas priemones, kurių vertė priklauso nuo tų priemonių vertės arba turi įtakos tų priemonių vertei. Siekiant išvengti bereikalingos investicinėms įmonėms tenkančios administracinės naštos, finansinėms priemonėms, kuriomis prekiaujama neorganizuotai ir kuriomis prekiaujant nepiktnaudžiaujama rinka, ataskaitų teikimo prievolės nereikėtų taikyti; 28. kad sandorių ataskaitas būtų galima naudoti pagal jų paskirtį – kaip rinkos stebėsenos priemonę – jose turėtų būti nurodytas asmuo, priėmęs sprendimą investuoti, ir asmenys, kurie atsakingi už to sprendimo vykdymą. Kompetentingos institucijos taip pat turi turėti galimybę nevaržomai susipažinti su apskaitos dokumentais visuose pavedimo vykdymo etapuose – nuo pirminio sprendimo sudaryti sandorį priėmimo iki jo vykdymo. Todėl investicinės įmonės turi saugoti visų savo finansinių priemonių sandorių apskaitos dokumentus, o platformų operatoriai – visų jų sistemoms pateiktų pavedimų apskaitos dokumentus. EVPRI turėtų koordinuoti kompetentingų institucijų informacijos mainus, kad užtikrintų joms galimybę susipažinti su visais finansinių priemonių, kurių priežiūrą jos vykdo, sandorių ir jų pavedimų, – įskaitant ne jų teritorijoje veikiančiose prekybos platformose sudarytų sandorių ir atliktų pavedimų, – apskaitos dokumentais; 29. reikėtų vengti tą pačią informaciją teikti du kartus. Neturėtų būti reikalaujama pagal Reglamento [ERIR] nuostatas užregistruotoms ar pripažįstamoms sandorių duomenų saugykloms pateiktas ataskaitas su visa būtina pranešimo apie sandorį tikslais pateikta informacija pateikti kompetentingoms institucijoms; šias ataskaitas joms turėtų perduoti sandorių duomenų saugyklos. Šiuo tikslu reikėtų iš dalies pakeisti Reglamentą [ERIR]; 30. keisdamosi informacija arba ją perduodamos kompetentingos institucijos visuomet turėtų laikytis 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo[20] nustatytų asmens duomenų perdavimo taisyklių. Keisdamasi informacija arba ją perduodama EVPRI visuomet turėtų vadovautis 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo[21] nustatytomis asmens duomenų perdavimo taisyklėmis, kurias reikėtų išsamiai taikyti tvarkant asmens duomenis šio reglamento taikymo tikslais; 31. Reglamente [ERIR] nustatyti kriterijai, kuriais remiantis nebiržinių išvestinių finansinių priemonių klasėms reikėtų taikyti tarpuskaitos prievolę. Šiuo reglamentu taip pat užkertamas kelias konkurencijos iškraipymui, kadangi jame nustatytas reikalavimas suteikti prekybos vietoms nediskriminuojamą prieigą prie PSŠ, kurios siūlo nebiržinių išvestinių finansinių priemonių tarpuskaitos paslaugas, sistemos ir suteikti PSŠ, kurios siūlo nebiržinių išvestinių finansinių priemonių tarpuskaitos paslaugas, nediskriminuojamą prieigą prie prekybos vietų teikiamų sandorių duomenų srautų. Kadangi nebiržinės išvestinės finansinės priemonės – tai išvestinių finansinių priemonių sutartys, kurios nevykdomos reguliuojamoje rinkoje, šiuo reglamentu būtina nustatyti panašius reguliuojamoms rinkoms taikytinus reikalavimus. Jeigu EVPRI pareiškia, kad reglamentas taikomas išvestinėms finansinėms priemonėms, kuriomis prekiaujama reguliuojamose rinkose, joms taip pat reikėtų taikyti tarpuskaitos prievolę; 32. be Direktyvoje 2004/39/EB nustatytų reikalavimų, dėl kurių valstybės narės negali netinkamai apriboti prieigos prie poprekybinės infrastruktūros, kaip antai PSŠ sistemos ar atsiskaitymo priemonių, šiuo reglamentu būtina pašalinti įvairias kitas prekybos kliūtis, kuriomis gali būti pasinaudota, siekiant išvengti su finansinių priemonių tarpuskaita susijusios konkurencijos. Siekiant išvengti bet kokios diskriminacinės praktikos, PSŠ turėtų sutikti atlikti įvairiose prekybos vietose sudarytų sandorių tarpuskaitą, jeigu tos prekybos vietos atitinka PSŠ nustatytus veiklos ir techninius reikalavimus. Atsisakyti suteikti prieigą galima tik jeigu nepatenkinami tam tikri deleguotuosiuose aktuose nustatyti prieigos kriterijai; 33. prekybos vietoms taip pat turėtų būti taikomas reikalavimas vadovaujantis skaidrumo ir nediskriminavimo principais suteikti prieigą PSŠ, kurios nori atlikti prekybos vietoje sudarytų sandorių tarpuskaitą, įskaitant galimybę gauti duomenų srautus. PSŠ ir kitoms prekybos vietoms taip pat vadovaujantis nediskriminavimo principu turėtų būti išduodamos licencijos ir suteikiama prieiga prie informacijos apie indeksus ir lyginamuosius indeksus, pagal kuriuos nustatoma finansinių priemonių vertė. Pašalinti kliūtis ir užkirsti kelią diskriminacinei praktikai siekiama todėl, kad tai padidintų konkurenciją finansinių priemonių tarpuskaitos ir prekybos jomis srityse, todėl sumažėtų investavimo ir skolinimosi išlaidos, būtų pašalinti nepakankamą veiksmingumą lemiantys veiksniai ir skatinamos naujovės Sąjungos rinkose. Komisija turėtų toliau atidžiai stebėti infrastruktūros po sandorio sudarymo vystymąsi ir, jei būtina, įsikišti, kad užkirstų kelią konkurencijos iškraipymui vidaus rinkoje; 34. trečiųjų šalių įmonėms teikiant paslaugas Sąjungoje taikytina nacionalinė tvarka ir reikalavimai. Ši tvarka yra labai skirtinga, ir pagal jas turinčios teisę veikti įmonės negali laisvai teikti paslaugų ir naudotis įsisteigimo laisve visose valstybėse narėse, išskyrus tą, kurioje jos įsisteigusios. Sąjungos lygmeniu tikslinga įdiegti bendrą reguliavimo sistemą. Pagal šią tvarką turėtų būti suderinta šiuo metu taikoma suskaidyta sistema, užtikrinamas tikrumas ir vienodas prie Sąjungos prisijungiančių trečiųjų šalių įmonių traktavimas, užtikrinama, kad Komisija atliktų šių trečiųjų šalių reguliavimo ir priežiūros sistemos lygiavertiškumo vertinimą ir turėtų būtų numatytas panašus ES investuotojų, kuriems teikia paslaugas trečiųjų šalių įmonės, apsaugos lygis; 35. kai paslaugos teikiamos mažmeniniams klientams, visada turėtų būti reikalaujama Sąjungoje įsteigti filialą. Sąjungoje įsteigtam filialui turi būti gaunamas veiklos leidimas ir vykdoma jo priežiūra. Atitinkama kompetentinga institucija ir trečiosios šalies kompetentinga institucija turėtų sudaryti tinkamus bendradarbiavimo susitarimus. Paslaugas neįsteigus filialo turėtų galėti teikti tik tinkamos sandorio šalys. Jos turi būti įregistruotos EVPRI ir trečiosios šalys turi vykdyti jų priežiūrą. EVPRI ir trečiosios šalies kompetentinga institucija turėtų sudaryti tinkamus bendradarbiavimo susitarimus; 36. šio reglamento nuostatos, kuriomis reglamentuojamas trečiųjų šalių įmonių paslaugų teikimas Sąjungoje, neturėtų turėti įtakos Sąjungoje įsisteigusių asmenų galimybei savo išimtine iniciatyva gauti investicines paslaugas iš trečiųjų šalių įmonių. Kai trečiosios šalies įmonė teikia paslaugas Sąjungoje įsisteigusiam asmeniui jo išimtine iniciatyva, paslaugos neturėtų būti laikomos teikiamomis Sąjungos teritorijoje. Tuo atveju, kai trečiosios šalies įmonė Sąjungoje prekiauja su klientais arba galimais klientais per tarpininkus, siūlo arba reklamuoja Sąjungoje teikiamas investicines paslaugas ar vykdomą veiklą kartu su papildomomis paslaugomis, paslaugos neturėtų būti laikomos teikiamomis išimtine kliento iniciatyva; 37. neatidėliotinų sandorių antrinėse rinkose, kuriose prekiaujama apyvartiniais taršos leidimais, pasitaikė nemažai nesąžiningos veiklos atvejų, dėl kurių gali sumažėti pasitikėjimas apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemomis, sukurtomis Direktyva 2003/87/EB, ir imamasi priemonių ES apyvartinių taršos leidimų registrų sistemai sustiprinti ir sąskaitos, skirtos prekiauti apyvartiniais taršos leidimais, atidarymo sąlygoms sugriežtinti. Siekiant padidinti tų rinkų vientisumą ir užtikrinti veiksmingą jų veikimą, įskaitant visapusę prekybos veiklos priežiūrą, tikslinga papildyti priemones, kurių imamasi pagal Direktyvą 2003/87/EB, visapusiškai įtraukiant apyvartinius taršos leidimus į šios direktyvos ir 2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/3/EB dėl prekybos vertybiniais popieriais, pasinaudojant viešai neatskleista informacija, ir manipuliavimo rinka (piktnaudžiavimo rinka), taikymo sritį jas priskyrus finansinėms priemonėms; 38. Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal Sutarties 290 straipsnį. Visų pirma reikėtų priimti deleguotuosius aktus, kuriuose būtų numatytos konkrečios nuostatos, susijusios su apibrėžtimis; tiksliu prekybos skaidrumo reikalavimų apibūdinimu; išsamia skaidrumo iki sandorio sudarymo reikalavimų netaikymo tvarka; atidėto informacijos apie sudarytą sandorį skelbimo subjektais; skaidrumo iki sandorio sudarymo prievolių taikymo finansiniams tarpininkams, nuolat vykdantiems klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto, kriterijais; konkrečiomis su išlaidomis susijusiomis nuostatomis dėl rinkos duomenų prieinamumo; kriterijais, kuriais remiantis prekybos vietoms suteikiama prieiga prie PSŠ sistemų, o PSŠ – prieiga prie prekybos vietų, arba atsisakoma tai padaryti; ir tolesnėmis sąlygomis, kurioms susiklosčius, iškilus grėsmei investuotojų apsaugai, tvarkingam finansų rinkų veikimui ir vientisumui arba visos Sąjungos finansų sistemos arba jos dalies stabilumui, EVPRI turėtų imtis veiksmų; 39. įgyvendinimo įgaliojimai, susiję su sprendimo dėl trečiųjų šalių įmonių teikiamoms paslaugoms taikomų trečiųjų šalių teisinės ir priežiūros sistemų lygiavertiškumo priėmimu, turėtų būti įgyvendinami laikantis 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai[22]; 40. nors nacionalinės kompetentingos institucijos turi geresnes sąlygas stebėti rinkose vykstančius pokyčius, bendrą problemų, susijusių su prekybos skaidrumu, pranešimu apie sandorius, prekyba išvestinėmis finansinėmis priemonėmis bei produktų ir praktikos draudimu, poveikį galima tinkamai suprasti tik įvertinus bendrą padėtį visoje Sąjungoje. Dėl šios priežasties šiame reglamente nustatytų tikslų įgyvendinimas Sąjungos lygmeniu būtų sėkmingesnis; Sąjunga gali priimti priemones, vadovaudamasi subsidiarumo principu, kaip nustatyta Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje. Atsižvelgiant į tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą, šis reglamentas neperžengia priemonių, kurios būtinos tiems tikslams pasiekti, ribų; 41. finansinių paslaugų techniniais standartais turėtų būti užtikrinamas tinkama indėlininkų, investuotojų ir vartotojų apsauga visoje Sąjungoje. kadangi EVPRI turi itin specializuotą kompetenciją, būtų veiksminga ir tinkama jai patikėti rengti su politikos pasirinktimis nesusijusių reguliavimo ir įgyvendinimo techninių standartų projektus ir pateikti juos Komisijai; 42. Komisija deleguotaisiais aktais pagal SESV 290 straipsnį ir vadovaudamasi Reglamento (ES) Nr. 1093/2010 10–14 straipsniais, turėtų priimti EVPRI pagal 23 straipsnį parengtus techninių reguliavimo standartų, susijusių su sandorių ataskaitų turiniu ir specifikacijomis, projektus, pagal 26 straipsnį parengtus techninių reguliavimo standartų, susijusių su išvestinių finansinių priemonių likvidumo kriterijais, pagal kuriuos nustatoma, ar joms taikoma prievolė prekiauti organizuotos prekybos vietose, projektus ir pagal 36 straipsnį parengtus techninių reguliavimo standartų, susijusių su informacija, kurią įregistravimo paraiškoje EVPRI pateikia paraišką teikianti trečiosios šalies įmonė, projektus; 43. Komisijai taip pat reikėtų suteikti įgaliojimus įgyvendinimo aktais pagal SESV 291 straipsnį ir vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 15 straipsniu priimti techninius įgyvendinimo standartus. Reikėtų EVPRI pavesti parengti techninių įgyvendinimo standartų, susijusių su 26 straipsnio nuostatomis, pagal kurias nustatoma, ar išvestinėmis finansinėmis priemonėmis, kurių klasei pagal Reglamento [ ] (ERIR) nuostatas turi būti taikoma tarpuskaitos prievolė, arba atitinkamo pogrupio priemonėmis galima prekiauti tik organizuotos prekybos vietose, projektą ir pateikti jį Komisijai; 44. šiame reglamente nustatytų reikalavimų taikymą reikėtų atidėti, kad būtų galima pakoreguoti jų taikymą atsižvelgiant į naujoje direktyvos redakcijoje nustatytų ir į nacionalinę teisę perkeltų taisyklių taikymą, bei nustatyti visas būtinas įgyvendinimo priemones. Tuomet visas teisės aktų paketas turėtų būti taikomas nuo tos pačios datos. Nereikėtų atidėti tik su įgyvendinimo priemonėmis susijusių įgaliojimų taikymo, kad būtų galima kuo anksčiau imtis būtinų žingsnių šioms įgyvendinimo priemonėms parengti ir priimti; 45. šis reglamentas, kuriuo gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, kurie visų pirma pripažįstami Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, būtent teisė į asmens duomenų apsaugą (8 straipsnis), laisvė užsiimti verslu (16 straipsnis), teisė į vartotojų apsaugą (38 straipsnis), teisė į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą (47 straipsnis), teisė nebūti du kartus teisiamam ar baudžiamam už tą pačią nusikalstamą veiką (50 straipsnis), turi būti taikomas nepažeidžiant šių teisių ir principų, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I ANTRAšTINė DALIS DALYKAS, TAIKYMO SRITIS IR APIBRėžTYS 1 straipsnis Dalykas ir taikymo sritis 46. Šiuo reglamentu nustatomi vienodi reikalavimai, susiję su: 47. sandorių duomenų atskleidimu visuomenei; 48. pranešimu apie sandorius kompetentingoms institucijoms; 49. prekyba išvestinėmis finansinėmis priemonėmis organizuotos prekybos vietose; 50. nediskriminuojant suteikiama prieiga prie tarpuskaitos sistemos ir galimybe prekiauti lyginamaisiais indeksais; 51. kompetentingoms institucijoms ir EVPRI suteiktais su produktais susijusių intervencinių priemonių taikymo įgaliojimais ir EVPRI suteiktais pozicijų valdymo bei pozicijų apribojimo įgaliojimais; ir 52. trečiųjų šalių įmonių investicinių paslaugų ar veiklos teikimu neįsteigus filialo. 53. Šis reglamentas taikomas investicinėms įmonėms, kredito įstaigoms, kurioms suteiktas leidimas pagal Direktyvą [naująją FPRD] ir teikiančioms vieną ar daugiau investicinių paslaugų ir (ar) vykdančių investicinę veiklą, bei reguliuojamoms rinkoms. 54. Šio reglamento V antraštinė dalis taip pat taikoma visoms finansų sandorio šalims, kaip apibrėžta [2 straipsnio 6 dalyje], ir visoms ne finansų sandorio šalims, kurioms taikomas Reglamento [.] (ERIR) [5 straipsnio 1 dalies b punktas]. 55. Šio reglamento VI antraštinė dalis taip pat taikoma PSŠ ir asmenims, turintiems lyginamųjų indeksų nuosavybės teises. 56. Šis reglamentas taikomas apyvartiniams taršos leidimams, į kuriuos įtraukti vienetai, pripažįstami atitinkančiais Direktyvos 2003/87/EB reikalavimus 2 straipsnis Apibrėžtys 57. Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys: 58. investicinė įmonė – bet kuris juridinis asmuo, kurio nuolatinis darbas ar veikla yra profesionalus vienos ar daugiau investicinių paslaugų teikimas tretiesiems asmenims ir (arba) vienos ar daugiau rūšių investicinės veiklos vykdymas; Valstybės narės į investicinių įmonių apibrėžtį gali įtraukti įmones, kurios nėra juridiniai asmenys, su sąlyga, kad: 59. jų juridinis statusas garantuoja tokį patį trečiųjų asmenų interesų apsaugos lygį, kokį suteikia juridiniai asmenys; ir 60. joms taikoma lygiavertė veiklos riziką ribojanti priežiūra, atitinkanti jų teisinę formą. Tačiau tais atvejais, kai fizinis asmuo teikia paslaugas, susijusias su trečiųjų asmenų lėšų ar perleidžiamųjų vertybinių popierių saugojimu, tas asmuo pagal šį reglamentą ir Direktyvą [naująją FPRD] gali būti laikomas investicine įmone tik jeigu, nepažeisdamas kitų reikalavimų, nustatytų Direktyvoje [naujojoje FPRD], šiame reglamente ir Direktyvoje [naujojoje KPD], jis atitinka šias sąlygas: 61. trečiųjų asmenų nuosavybės teisės į priemones ir lėšas turi būti apsaugotos ypač įmonės ar jos savininkų nemokumo atveju, konfiskavimo, įskaitymo ar kokio nors kito ieškinio, iškelto įmonės kreditorių ar jos savininkų, atvejais; 62. įmonė turi laikytis įmonės ar jos savininkų mokumo stebėsenos taisyklių; 63. įmonės metinių finansinių ataskaitų auditą turi atlikti vienas ar daugiau asmenų, turinčių įgaliojimus pagal nacionalinę teisę atlikti finansinių ataskaitų auditą; 64. kai įmonės savininkas yra tik vienas asmuo, jis turi užtikrinti investuotojų apsaugą įmonės veiklos nutraukimo dėl savininko mirties, jo neveiksnumo ar panašiais atvejais; 65. kredito įstaigos – kredito įstaigos, kaip apibrėžta Direktyvoje 2006/48/EB; 66. finansinis tarpininkas, nuolat vykdantis klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto – investicinė įmonė, kuri organizuotai, dažnai ir sistemingai savo sąskaita vykdo klientų pavedimus už reguliuojamos rinkos, DPS ar OPS ribų; 67. rinkos operatorius – asmuo ar asmenys, kurie administruoja ir (arba) valdo reguliuojamą rinką. Rinkos operatorius gali būti pati reguliuojama rinka; 68. reguliuojama rinka – rinkos operatoriaus valdoma ir (arba) administruojama daugiašalė sistema, sistemingai ir taikant taisykles, pagal kurias draudžiama veikti savo nuožiūra, suderinanti arba padedanti lengviau suderinti daugiašalius trečiųjų šalių interesus pirkti ir parduoti finansines priemones taip, kad būtų sudarytas sandoris dėl finansinių priemonių, kuriomis leista prekiauti pagal šios rinkos taisykles ir (arba) sistemas, gavusi leidimą vykdyti veiklą ir nuolat veikianti pagal Direktyvos [naujosios FPRD] III antraštinės dalies nuostatas; 69. daugiašalė prekybos sistema (DPS) – investicinės įmonės ar rinkos operatoriaus valdoma daugiašalė sistema, sistemingai ir taikant taisykles, pagal kurias draudžiama veikti savo nuožiūra, suderinanti arba padedanti geriau suderinti daugiašalius trečiųjų šalių interesus pirkti ir parduoti finansines priemones taip, kad būtų sudarytas sandoris pagal Direktyvos [naujosios FPRD] II antraštinės dalies nuostatas; 70. organizuotos prekybos sistema (OPS) – bet kokia investicinės įmonės ar rinkos operatoriaus valdoma sistema ar struktūra, kuri nėra reguliuojama rinka ar DPS ir kurioje daugiašaliai trečiųjų šalių interesai pirkti ir parduoti finansines priemones sistemingai sąveikauja taip, kad sudaromas sandoris pagal Direktyvos [naujosios FPRD] II antraštinės dalies nuostatas; 71. finansinė priemonė – bet kuri Direktyvos [naujosios FPRD] I priedo C skirsnyje nurodyta priemonė; 72. perleidžiamieji vertybiniai popieriai – vertybiniai popieriai, cirkuliuojantys kapitalo rinkoje (išskyrus mokėjimo priemones), kaip antai: 73. bendrovių akcijos ir kiti vertybiniai popieriai, lygiaverčiai bendrovių, partnerystės ryšiais susijusių bendrijų ar kitų subjektų akcijoms, taip pat depozitoriumo pakvitavimai dėl akcijų, 74. obligacijos ir kitų formų ne nuosavybės vertybiniai popieriai, įskaitant depozitoriumo pakvitavimus dėl ne nuosavybės vertybinių popierių; 75. kiti vertybiniai popieriai, kuriais suteikiama teisė įsigyti ar parduoti tokius perleidžiamuosius vertybinius popierius arba kurie sudaro sąlygas piniginiam atsiskaitymui, darant nuorodą į perleidžiamuosius vertybinius popierius, valiutas, palūkanų normas ar pelną, biržos prekes arba kitus indeksus ar priemones; 76. depozitoriumo pakvitavimai – kapitalo rinkoje cirkuliuojantys vertybiniai popieriai, kurių turėtojui priklauso kitoje šalyje įsisteigusio emitento vertybinių popierių nuosavybės teisės, ir kuriais leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje ir prekiaujama neatsižvelgiant į kitoje šalyje įsisteigusio emitento vertybinius popierius; 77. biržoje kotiruojami fondai – atvirų kolektyvinio investavimo sistemų vienetai, kurie laisvai cirkuliuoja kapitalo rinkose ir daugeliu atvejų seka indekso rezultatus; 78. sertifikatai – vertybiniai popieriai, kurie cirkuliuoja kapitalo rinkoje ir kurie, emitentui grąžinus investiciją, užima aukštesnę nei akcijos, tačiau žemesnę nei neužtikrintos obligacijų priemonės ir kitos panašios priemonės poziciją; 79. struktūrizuoti finansiniai produktai – vertybiniai popieriai, sukurti tam, kad jais būtų galima pakeisti ir perkelti su finansinio turto fondu susijusią kredito riziką, suteikiant teisę vertybinių popierių turėtojui gauti nuolatinius mokėjimus, kurie priklauso nuo pinigų srauto iš pagrindinio turto; 80. išvestinės finansinės priemonės – finansinės priemonės, apibrėžtos 9 dalies c punkte ir nurodytos Direktyvos [naujosios FPRD] I priedo C skirsnio 4–10 punktuose. 81. biržos prekių išvestinės finansinės priemonės – finansinės priemonės, apibrėžtos 9 dalies c punkte ir susijusios su biržos prekėmis arba pagrindinėmis priemonėmis, paminėtomis Direktyvos [naujosios FPRD] I priedo C skirsnio 10 punkte arba Direktyvos [naujosios FPRD] I priedo C skirsnio 5, 6, 7 ir 10 punktuose; 82. informacinis pranešimas apie susidomėjimą – vieno dalyvio kitam prekybos sistemoje siunčiama žinutė apie esamą komercinį susidomėjimą, kurioje pateikiama visa informacija, būtina tam, kad būtų galima susitarti dėl sandorio; 83. kompetentinga institucija – institucija, kurią kiekviena valstybė narė paskiria vadovaudamasi Direktyvos [naujosios FPRD] 48 straipsniu, nebent šioje direktyvoje nurodyta kitaip; 84. patvirtintas skelbimo subjektas (PSS) – asmuo, kuris pagal Direktyvos [naujosios FPRD] nuostatas įgaliotas teikti pranešimų apie sandorius skelbimo investicinių įmonių vardu paslaugą vadovaujantis šio reglamento [11 ir 12] straipsniais; 85. konsoliduotos informacinės juostos teikėjas (KIJT) – subjektas, kuris pagal Direktyvos [naujosios FPRD] nuostatas įgaliotas teikti pranešimų apie šio reglamento [5, 6, 11 ir 12] straipsniuose išvardytų finansinių priemonių sandorius surinkimo iš reguliuojamų rinkų, daugiašalių prekybos sistemų, organizuotos prekybos sistemų ir patvirtintų skelbimo subjektų bei tų pranešimų sujungimo į nepertraukiamą elektroninį tiesioginį duomenų srautą, kuriuo realiuoju laiku pateikiami kiekvienos finansinės priemonės kainos ir kiekio duomenys, paslaugą; 86. patvirtintas ataskaitų teikimo mechanizmas (PATM) – subjektas, kuris pagal Direktyvos [naujosios FPRD] nuostatas įgaliotas teikti sandorių duomenų teikimo kompetentingoms institucijoms arba EVPRI investicinių įmonių vardu paslaugą; 87. valdymo organas – duomenų teikimo paslaugų teikėjo įmonės valdymo organas, atliekantis priežiūros ir valdymo funkcijas, turintis įgaliojimus priimti galutinius sprendimus ir nustatyti įmonės strategiją, tikslus bei visą veiklos valdymą. Valdymo organą sudaro asmenys, kurie veiksmingai vadovauja įmonės veiklai; 88. valdymo organas, atliekantis priežiūros funkciją, – valdymo organas, vykdantis priežiūros funkciją ir prižiūrintis bei stebintis valdymo sprendimų priėmimą; 89. vyresnioji vadovybė – asmenys, kurie duomenų teikimo paslaugų teikėjo įmonėje atlieka vykdomąsias funkcijas ir kurie yra atsakingi ir atskaitingi už kasdienį įmonės valdymą; 90. lyginamasis indeksas – bet koks prekybinis indeksas arba viešai paskelbtas skaitmuo, apskaičiuojamas taikant formulę vieno ar daugiau pagrindinio turto vienetų ar kainų vertei, kuriais remiantis nustatoma pagal finansinę priemonę mokėtina suma; 91. prekybos vieta – bet kuri reguliuojama rinka, daugiašalė prekybos sistema ar organizuotos prekybos sistema; 92. pagrindinė sandorio šalis – pagrindinė sandorio šalis, apibrėžta Reglamento [.] (ERIR) 2 straipsnio 1 dalyje; 93. investicinės paslaugos ir veikla – paslaugos ir veikla, apibrėžtos Direktyvos [naujosios FPRD] 4 straipsnio 1 dalies 2 punkte; 94. trečiosios šalies finansų institucija – subjektas, kurio buveinė yra trečiojoje šalyje ir kuriam pagal tos trečiosios šalies teisę suteiktas įgaliojimas arba leidimas vykdyti Direktyvoje 2006/48/EB, Direktyvoje [naujojoje FPRD], Direktyvoje 2009/138/EB, Direktyvoje 2009/65/EB, Direktyvoje 2003/41/EB ar Direktyvoje 2011/61/ES išvardytų rūšių veiklą; 95. didmeninis energetikos produktas – sutartys ir išvestinės finansinės priemonės, apibrėžtos Reglamento [RERVS] 2 straipsnio 4 dalyje; 96. 1 dalyje pateikiamos apibrėžtys taikomos ir Direktyvoje [naujojoje FPRD]. 97. Komisija pagal 41 straipsnį deleguotaisiais aktais gali priimti priemones, kuriomis nustatomi kai kurie 1 dalyje nustatytų apibrėžčių techniniai elementai siekiant jas pritaikyti prie rinkos pokyčių. II ANTRAšTINė DALIS PREKYBOS VIETų SKAIDRUMAS 1 skyrius Nuosavybės priemonių skaidrumas 3 straipsnis Prekybos vietoms taikomi skaidrumo iki sandorio sudarymo reikalavimai, susiję su akcijomis, depozitoriumo pakvitavimais, biržoje kotiruojamais fondais, sertifikatais ir kitomis panašiomis finansinėmis priemonėmis 98. Reguliuojamos rinkos ir DPS ar OPS valdančios investicinės įmonės ir rinkos operatoriai viešai skelbia tuo metu siūlomas pirkimo ir pardavimo kainas ir komercinio susidomėjimo tomis jų sistemose skelbiamomis akcijų, depozitoriumo pakvitavimų, biržoje kotiruojamų fondų, sertifikatų ir kitų panašių finansinių priemonių, kuriomis leista prekiauti arba prekiaujama DPS ar OPS, kainomis mastą. Šis reikalavimas taikomas ir informaciniams pranešimams apie susidomėjimą. Reguliuojamos rinkos ir DPS ar OPS valdančios investicinės įmonės ir rinkos operatoriai įprastomis prekybos valandomis nuolat viešai skelbia šią informaciją. 99. Reguliuojamos rinkos ir DPS ar OPS valdančios investicinės įmonės ir rinkos operatoriai tinkamomis prekybos sąlygomis ir nediskriminuodami investicinėms įmonėms, kurios pagal 13 straipsnį privalo skelbti savo akcijų, depozitoriumo pakvitavimų, biržoje kotiruojamų fondų, sertifikatų ir kitų panašių finansinių priemonių kotiruotes, suteikia prieigą prie sistemų, kurias jie naudoja pirmoje dalyje nurodytai informacijai viešai skelbti. 4 straipsnis Prievolių netaikymo tvarka 100. Kompetentingos institucijos gali reguliuojamoms rinkoms ir DPS ar OPS valdančioms investicinėms įmonėms ir rinkos operatoriams netaikyti prievolės viešai skelbti 3 straipsnio 1 dalyje nurodytą informaciją, atsižvelgdamos į rinkos modelį arba pavedimų rūšį ir dydį 3 dalyje nurodytais atvejais. Visų pirma kompetentingos institucijos gali netaikyti prievolės tai rinkai palyginti dideliems pavedimams dėl akcijų, depozitoriumo pakvitavimų, biržoje kotiruojamų fondų, sertifikatų arba kitų panašių finansinių priemonių ar tam tikros rūšies akcijų, depozitoriumo pakvitavimų, biržoje kotiruojamų fondų, sertifikatų arba kitų panašių finansinių priemonių. 101. Prieš leisdamos netaikyti prievolės pagal 1 dalį, kompetentingos institucijos praneša EVPRI ir kitoms kompetentingoms institucijoms apie kiekvieną ketinimą netaikyti prievolės ir pateikia prievolės netaikymo procedūros paaiškinimą. Apie ketinimą netaikyti prievolės pranešama likus ne mažiau kaip 6 mėnesiams iki prievolės netaikymo įsigaliojimo. Per 3 mėnesius nuo pranešimo gavimo EVPRI susijusiai kompetentingai institucijai pateikia nuomonę, kurioje vertinimas kiekvieno prievolės netaikymo atvejo derėjimas su 1 dalyje nustatytais ir pagal 3 dalies b ir c punktus priimtame deleguotajame akte apibrėžtais reikalavimais. Jeigu ta kompetentinga institucija sutinka netaikyti prievolės, o kitos valstybės narės kompetentinga institucija tam nepritaria, ta kompetentinga institucija gali vėl perduoti šį klausimą spręsti EVPRI, kuri gali imtis veiksmų, vadovaudamasi jai pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsnį suteiktais įgaliojimais. EVPRI stebi prievolės netaikymo atvejus ir Komisijai teikia metinę praktinio prievolių netaikymo tvarkos taikymo ataskaitą. 102. Komisija deleguotaisiais aktais pagal 41 straipsnį priima priemones, kuriomis nustatoma: 103. viešai skelbtini kiekvienos susijusios klasės finansinių priemonių pardavimo ir pirkimo kainų arba paskirtų rinkos formuotojų kotiruočių svyravimai ir komercinio susidomėjimo tomis kainomis mastas; 104. pavedimų dėl kiekvienos susijusios klasės finansinių priemonių, kuriems, vadovaujantis 1 dalimi, galima netaikyti prievolės pateikti informaciją iki sandorio sudarymo, dydis ir rūšis; 105. rinkos modelis, kuriam, vadovaujantis 1 dalimi, galima netaikyti prievolės atskleisti informaciją iki sandorio sudarymo, ypač šios prievolės taikymas reguliuojamų rinkų naudojamiems prekybos kiekvienos susijusios klasės finansinėmis priemonėmis būdams, kai sandoriai sudaromi pagal reguliuojamų rinkų taisykles, remiantis kainomis, nustatytomis už reguliuojamos rinkos ribų arba nuolat rengiamuose aukcionuose. 106. Atvejus, kai kompetentingos institucijos pagal Direktyvos 2004/39/EB 29 straipsnio 2 dalį ir 44 straipsnio 2 dalį ir Komisijos reglamento (EB) Nr. 1287/2006 18–20 straipsnius iki šio reglamento taikymo pradžios dienos suteikia leidimą netaikyti prievolės, peržiūri EVPRI iki [2 metai po šio reglamento taikymo pradžios dienos]. EVPRI atitinkamai kompetentingai institucijai pateikia nuomonę, kurioje vertinama, ar kiekvienas toks atvejis ir toliau atitinka šiame reglamente ir bet kuriame kitame šiuo reglamentu grindžiamame teisės akte nustatytus reikalavimus. 5 straipsnis Prekybos vietoms po sandorio sudarymo keliami skaidrumo reikalavimai, susiję su akcijomis, depozitoriumo pakvitavimais, biržoje kotiruojamais fondais, sertifikatais ir kitomis panašiomis finansinėmis priemonėmis 107. Reguliuojamos rinkos ir DPS ar OPS valdančios investicinės įmonės ir rinkos operatoriai viešai skelbia sudarytų akcijų, depozitoriumo pakvitavimų, biržoje kotiruojamų fondų, sertifikatų ir kitų panašių finansinių priemonių, kuriomis leista prekiauti arba prekiaujama DPS arba OPS, sandorių kainą, apimtį ir laiką. Naudodamiesi techninėmis galimybėmis reguliuojamos rinkos ir DPS ar OPS valdančios investicinės įmonės ir rinkos operatoriai visų tokių sandorių duomenis skelbia praėjus kuo mažiau laiko nuo sandorio sudarymo momento. 108. Reguliuojamos rinkos ir DPS ar OPS valdančios investicinės įmonės ir rinkos operatoriai tinkamomis prekybos sąlygomis ir nediskriminuodami investicinėms įmonėms, kurios pagal 19 straipsnį privalo skelbti savo akcijų, depozitoriumo pakvitavimų, biržoje kotiruojamų fondų, sertifikatų ir kitų panašių finansinių priemonių sandorių duomenis, suteikia prieigą prie sistemų, kurias jie naudoja pirmoje dalyje nurodytai informacijai viešai skelbti. 6 straipsnis Leidimas atidėti duomenų skelbimą 109. Kompetentingoms institucijoms suteikiama teisė reguliuojamoms rinkoms leisti atsižvelgiant į sandorių rūšį ir dydį numatyti tų sandorių duomenų skelbimo atidėjimą. Visų pirma kompetentingos institucijos gali leisti atidėti akcijų, depozitoriumo pakvitavimų, biržoje kotiruojamų fondų, sertifikatų ar kitų panašių finansinių priemonių arba tam tikros klasės akcijų, depozitoriumo pakvitavimų, biržoje kotiruojamų fondų, sertifikatų arba kitų panašių finansinių priemonių sandorių, kurie tai rinkai yra palyginti dideli, duomenų skelbimą. Reguliuojamos rinkos ir DPS ar OPS valdančios investicinės įmonės ir rinkos operatoriai privalo gauti išankstinį kompetentingos institucijos sutikimą dėl siūlomų sandorio duomenų skelbimo atidėjimo priemonių ir aiškiai informuoja rinkos dalyvius ir visuomenę apie šias priemones. EVPRI stebi, kaip taikomos šios atidėto prekybos duomenų skelbimo priemonės ir Komisijai teikia metinę jų praktinio taikymo ataskaitą. 110. Komisija deleguotaisiais aktais pagal 41 straipsnio nuostatas priima priemones, kuriomis nustatoma: 111. kiekvienos susijusios klasės finansinių priemonių duomenys, kuriuos reguliuojamos rinkos, investicinės įmonės, įskaitant finansinius tarpininkus, nuolat vykdančius klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto, ir DPS ar OPS valdančios investicinės įmonės ir reguliuojamos rinkos turi įtraukti į viešai skelbtiną informaciją; 112. kiekvienos susijusios klasės finansinėms priemonėms taikomos sąlygos, kuriomis reguliuojamai rinkai, investicinei įmonei, įskaitant finansinį tarpininką, nuolat vykdantį klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto, arba DPS ar OPS valdančiai investicinei įmonei ar rinkos operatoriui leidžiama atidėti sandorių duomenų skelbimą, ir kriterijai, pagal kuriuos sprendžiama, kurių sandorių duomenų skelbimą – dėl sandorio dydžio ar akcijų, depozitoriumo pakvitavimų, biržoje kotiruojamų fondų, sertifikatų ar kitų susijusių panašių finansinių priemonių rūšies – leidžiama atidėti. 2 skyrius Ne nuosavybės finansinių priemonių skaidrumas 7 straipsnis Prekybos vietoms iki sandorio sudarymo keliami skaidrumo reikalavimai, susiję su obligacijomis, struktūrizuotais finansiniais produktais, apyvartiniais taršos leidimais ir išvestinėmis finansinėmis priemonėmis 113. Reguliuojamos rinkos ir DPS ar OPS valdančios investicinės įmonės ir rinkos operatoriai, atsižvelgdami į valdomą prekybos sistemą, viešai skelbia kainas ir komercinio susidomėjimo pavedimais dėl obligacijų ir struktūrizuotų finansinių produktų, kuriais leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje ir kurių prospektas paskelbtas, apyvartinių taršos leidimų ir išvestinių finansinių priemonių, kuriomis leista prekiauti arba prekiaujama DPS ar OPS, tomis jų sistemoje skelbiamomis pavedimų kainomis arba kotiruotėmis mastą. Šis reikalavimas taikomas ir informaciniams pranešimams apie susidomėjimą. Reguliuojamos rinkos ir DPS ar OPS valdančios investicinės įmonės ir rinkos operatoriai įprastomis prekybos valandomis nuolat viešai skelbia šią informaciją. 114. Reguliuojamos rinkos ir DPS ar OPS valdančios investicinės įmonės ir rinkos operatoriai tinkamomis rinkos sąlygomis ir nediskriminuodami investicinėms įmonėms, kurios pagal 17 straipsnį privalo skelbti savo obligacijų, struktūrizuotų finansinių produktų, apyvartinių taršos leidimų ir išvestinių finansinių priemonių kotiruotes, suteikia prieigą prie sistemų, kurias jie naudoja pirmoje dalyje nurodytai informacijai viešai skelbti. 8 straipsnis Prievolių netaikymo tvarka 115. Kompetentingos institucijos gali reguliuojamoms rinkoms ir DPS ar OPS valdančioms investicinėms įmonėms ir rinkos operatoriams netaikyti prievolės viešai skelbti 7 straipsnio 1 dalyje nurodytą informaciją apie tam tikrų grupių produktus, atsižvelgdamos į rinkos modelį, konkrečius prekybos tam tikru produktu veiklos ypatumus ir likvidumą, pagal 4 dalį nustatytais atvejais. 116. Kompetentingos institucijos gali reguliuojamoms rinkoms ir DPS ar OPS valdančioms investicinėms įmonėms ir rinkos operatoriams netaikyti prievolės viešai skelbti 7 straipsnio 1 dalyje nurodytą informaciją, atsižvelgdamos į pavedimų rūšį ir dydį ir prekybos būdą pagal 4 dalį. Visų pirma kompetentingos institucijos gali netaikyti prievolės tai rinkai palyginti dideliems pavedimams dėl obligacijų, struktūrizuotų finansinių produktų, apyvartinių taršos leidimų ar išvestinių finansinių priemonių ar tam tikros rūšies obligacijų, struktūrizuotų finansinių produktų, apyvartinių taršos leidimų ar išvestinių finansinių priemonių. 117. Prieš leisdamos netaikyti prievolės pagal 1 ir 2 dalis, kompetentingos institucijos praneša EVPRI ir kitoms kompetentingoms institucijoms apie ketinimą netaikyti prievolės ir pateikia prievolės netaikymo procedūros paaiškinimą. Apie ketinimą netaikyti prievolės pranešama likus ne mažiau kaip 6 mėnesiams iki prievolės netaikymo įsigaliojimo. Per 3 mėnesius nuo pranešimo gavimo EVPRI pateikia susijusiai kompetentingai institucijai nuomonę, kurioje vertinamas kiekvieno prašymo netaikyti prievolės derėjimas su 1 ir 2 dalyse nustatytais ir pagal 4 dalies b punktą priimtame deleguotajame akte apibrėžtais reikalavimais. Jeigu ta kompetentinga institucija leidžia netaikyti prievolės, o kitos valstybės narės kompetentinga institucija tam nepritaria, ta kompetentinga institucija gali vėl perduoti šį klausimą spręsti EVPRI, kuri gali imtis veiksmų, vadovaudamasi jai pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsnį suteiktais įgaliojimais. EVPRI stebi prievolės netaikymo atvejus ir Komisijai teikia metinę praktinio prievolių netaikymo procedūros taikymo ataskaitą. 118. Komisija deleguotaisiais aktais pagal 41 straipsnį priima priemones, kuriomis nustatoma: 119. vadovaujantis 7 straipsnio 1 dalimi viešai skelbtini pavedimų dėl kiekvienos susijusios klasės finansinių priemonių ar jų kotiruočių svyravimai, kainos ir komercinio susidomėjimo tomis kainomis mastas; 120. kiekvienai susijusiai finansinių priemonių klasei taikomos sąlygos, kuriomis, vadovaujantis 1 ir 2 dalimis, galima netaikyti prievolės pateikti informaciją iki sandorio sudarymo, atsižvelgiant į: i) rinkos modelį; ii) prekybos tam tikru produktu veiklos ypatumus; iii) likvidumą, įskaitant tam tikros rinkos dalyvių skaičių ir tipą ir kitus susijusius likvidumo vertinimo kriterijus; ir iv) pavedimų dydį ar rūšį ir finansinės priemonės emisijos dydį ir rūšį. 121. Atvejus, kai kompetentingos institucijos pagal Direktyvos 2004/39/EB 29 straipsnio 2 dalį ir 44 straipsnio 2 dalį ir Komisijos reglamento (EB) Nr. 1287/2006 18–20 straipsnius iki šio reglamento taikymo pradžios dienos suteikia leidimą netaikyti prievolės, peržiūri EVPRI iki [2 metai po šio reglamento taikymo pradžios dienos]. EVPRI atitinkamai kompetentingai institucijai pateikia nuomonę, kurioje vertinama, ar kiekvienas toks leidimo netaikyti prievolės atvejis ir toliau atitinka šiame reglamente ir bet kuriame kitame šiuo reglamentu grindžiamame teisės akte nustatytus reikalavimus. 9 straipsnis Prekybos vietoms po sandorio sudarymo keliami skaidrumo reikalavimai, susiję su obligacijomis, struktūrizuotais finansiniais produktais, apyvartiniais taršos leidimais ir išvestinėmis finansinėmis priemonėmis 122. Reguliuojamos rinkos ir DPS ar OPS valdančios investicinės įmonės ir rinkos operatoriai viešai skelbia sudarytų obligacijų ir struktūrizuotų finansinių produktų, kuriais leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje arba kurių prospektas paskelbtas, apyvartinių taršos leidimų ir išvestinių finansinių priemonių, kuriomis leista prekiauti arba prekiaujama DPS arba OPS, sandorių kainą, apimtį ir laiką. Naudodamiesi techninėmis galimybėmis reguliuojamos rinkos ir DPS ar OPS valdančios investicinės įmonės ir rinkos operatoriai visų tokių sandorių duomenis skelbia praėjus kuo mažiau laiko nuo sandorio sudarymo momento. 123. Reguliuojamos rinkos ir DPS ar OPS valdančios investicinės įmonės ir rinkos operatoriai tinkamomis prekybos sąlygomis ir nediskriminuodami investicinėms įmonėms, kurios pagal 20 straipsnį privalo skelbti savo obligacijų, struktūrizuotų finansinių produktų, apyvartinių taršos leidimų ir išvestinių finansinių priemonių sandorių duomenis, suteikia prieigą prie sistemų, kurias jie naudoja pirmoje dalyje nurodytai informacijai viešai skelbti. 10 straipsnis Leidimas atidėti duomenų skelbimą 124. Kompetentingoms institucijoms suteikiama teisė reguliuojamoms rinkoms ir DPS ar OPS valdančioms investicinėms įmonėms ir rinkos operatoriams leisti atsižvelgiant į sandorių rūšį ir dydį numatyti tų sandorių duomenų skelbimo atidėjimą. Visų pirma kompetentingos institucijos gali leisti atidėti obligacijų, struktūrizuotų finansinių produktų, apyvartinių taršos leidimų ar išvestinių finansinių priemonių arba tam tikros klasės obligacijų, struktūrizuotų finansinių produktų, apyvartinių taršos leidimų ar išvestinių finansinių priemonių sandorių, kurie tai rinkai yra palyginti dideli, duomenų skelbimą. Reguliuojamos rinkos ir DPS ar OPS valdančios investicinės įmonės ir rinkos operatoriai privalo gauti išankstinį kompetentingos institucijos sutikimą dėl siūlomų sandorio duomenų skelbimo atidėjimo priemonių, ir aiškiai informuoti rinkos dalyvius ir investuotojus apie šias priemones. EVPRI stebi, kaip taikomos šios atidėto sandorio duomenų skelbimo priemonės ir Komisijai teikia metinę šių priemonių praktinio taikymo ataskaitą. 125. Komisija deleguotaisiais aktais pagal 41 straipsnį priima pri