Teisėjų ir prokurorų turto deklaracijų tikrinimas Nacionalinei teisėjų tarybai ir Nacionalinei prokurorų tarybai vis dar išlieka problema. 2018 m. iš dalies pakeitus Nacionalinės teisėjų tarybos įstatymą ir priėmus naująjį 2018 m. Nacionalinės prokurorų tarybos įstatymą buvo numatyta elektroninė teismo pareigūnų turto deklaravimo sistema. Elektroninė platforma skirta sąžiningumui ir skaidrumui didinti, užkirsti kelią interesų konfliktams ir visuomenės pasitikėjimui teisingumo sistema stiprinti. Teisėjų ir prokurorų turto deklaracijų paviešinimas, kuris dabar numatytas 2020 m., buvo pavėlintas dėl poreikio išspręsti duomenų apsaugos reikalavimus, kuriuos iškėlė Duomenų apsaugos institucija . Vis dėlto numatytoji turto deklaracijų tikrinimui skirta automatizuota IT sistema dar neveikia. Turto deklaravimo duomenų bazė dar nesujungta su mokesčių institucijos ir žemės registro duomenų baze . Todėl kol kas neįmanoma automatiškai nustatyti deklaruoto ir tikrojo turto neatitikimų. Tam, kad Nacionalinė teisėjų taryba ir Nacionalinė prokurorų taryba galėtų efektyviai ir greitai patikrinti deklaracijas, reikalinga pagalba naudojant elektronines priemones ir tinkami žmogiškieji ištekliai, jei įmanoma, dar prieš paskelbiant šiuos duomenis internete. Svarbu, kad būtų atskleidžiami tik patikrinti ir pataisyti duomenys, kad būtų pasiektas deklaruojamas reformos tikslas didinti visuomenės pasitikėjimą teisingumo sistema.

Nacionalinei teisėjų tarybai ir Nacionalinei prokurorų tarybai iškilo problemų po pakeitimų, dėl kurių susiaurėjo jų vaidmuo atrenkant teisėjus ir prokurorus. Nacionalinės teisėjų tarybos įstatymas ir Nacionalinės prokurorų tarybos įstatymas 2018 m. buvo iš dalies pakeisti . Šiuos pakeitimus paskatino 2018 m. priimtas teismo sprendimas, kuriame Konstitucinis Teismas konstatavo, kad Nacionalinė teisėjų taryba pakankamai nemotyvavo sprendimo dėl teisėjo paskyrimo į kitą teismą . Teisėjai ir prokurorai skiriami į pareigas atsižvelgiant į nuopelnus, pagal vertinimo balų sistemą, kurią taikant atsižvelgiama į du aspektus. Pirmasis aspektas yra galutinis kandidato įvertinimas balais Nacionalinėje teisėjų arba prokurorų rengimo mokykloje, o jeigu esamas teisėjas skiriamas į kitą teismą – jo teisminės veiklos vertinimas. Antrasis aspektas yra pokalbis atitinkamoje taryboje. Vis dėlto, kaip nurodė Konstitucinis Teismas, nepaisant to, kad kandidatams skiriama mažiau balų, jie vis vien galėjo būti atrinkti, tinkamai to nemotyvavus. Nurodomas 2018 m. pakeitimų tikslas buvo padidinti paskyrimo procedūros objektyvumą ir skaidrumą, be kita ko, mažinant balų skaičių, kurį kandidatams po pokalbio gali skirti kiekviena taryba . Vis dėlto tokiais pakeitimais sumažinta tarybų galimybė išskirti kandidatus, paskiriant balus po pokalbio. Jais taip pat buvo apribotos galimybės rinktis kandidatus, su kuriais tarybos gali surengti pokalbį. Dėl bendro šių pakeitimų poveikio susilpnėjo tarybų vaidmuo atrenkant kandidatus į teisėjų ar prokurorų pareigas. Šių pakeitimų padarinius galima įžvelgti kai kuriose 2019 m. ir 2020 m. paskyrimo procedūrose, kai taryboms kilo sunkumų mėginant neleisti, kad paskyrimo procedūra taptų tiesiog mechanišku balų skaičiavimu . Po Konstitucinio Teismo sprendimo Nacionalinėje teisėjų taryboje ir Nacionalinėje prokurorų taryboje pradėta svarstyti, kaip geriau motyvuoti sprendimus ir išvadas, įskaitant aiškiau apibrėžtų kriterijų, į kuriuos būtų atsižvelgiama skiriant balus per pokalbį, nustatymą. Vis dėlto norint toliau gerinti abiejų tarybų darbo kokybę, taip pat ir vadovaujantis geriausia teisėjų tarybų patirtimi skiriant teisėjus, reikia dirbti intensyviau, o tai priklauso nuo pakankamų finansinių ir žmogiškųjų išteklių . Šiuo klausimu reikėtų pažymėti, kad abi tarybos patiria didelių problemų išteklių srityje ir kad jų administraciniai pajėgumai yra labai maži, nors finansiniai ištekliai ir buvo padidinti .

Įmonės ir plačioji visuomenė labai prastai vertina teismų nepriklausomumą. 2020 m. plačioji visuomenė teismų nepriklausomumą vis dar vertino prasčiausiai visoje ES (vos 24 proc. plačiosios visuomenės laikėsi nuomonės, kad teismai yra pakankamai arba visiškai nepriklausomi), nors, palyginti su 2019 m., vertinimas pagerėjo . Tuo pačiu laikotarpiu įmonės ėmė dar prasčiau vertinti teismų nepriklausomumą (įmonių, vertinančių, kad teismai yra pakankamai arba visiškai nepriklausomi, dalis sumažėjo nuo 18 proc. iki 16 proc.), nors dabar Kroatija pagal šį vertinimą visoje ES pakilo į antrą vietą nuo galo . Kita įmonių apklausa rodo, kad nuo 2014–2015 m. teismų nepriklausomumo vertinimas laipsniškai prastėja ir yra vienas prasčiausių tarp valstybių narių . Pagal 2020 m. „Eurobarometro“ apklausą pagrindinė priežastis, kurią nurodo visuomenė, teigdama, kad teismai ir teisėjai stokoja nepriklausomumo, yra vyriausybės ir politikų kišimasis ir daromas spaudimas . Pagrindinė įmonių nurodoma tokio vertinimo priežastis yra ekonominių ar kitų specifinių interesų grupių kišimasis arba spaudimas ir beveik taip pat vertinamas vyriausybės ir politikų kišimasis bei spaudimas . Nuo to laiko, kai 2015 m. paskutinį kartą buvo atlikta išsami teismų naudotojų arba teisės specialistų apklausa, nėra naujausių duomenų, kurie išsamiau rodytų konkrečias priežastis, dėl kurių suinteresuotieji subjektai Kroatijos teismų sistemoje vis dar prastai vertina teismų nepriklausomumą.

Kroatijos teisingumo sistema yra trijų lygių ir apima bendrosios kompetencijos bei specializuotus teismus. Pirmąja instancija bylas nagrinėjantys bendrosios kompetencijos teismai yra apylinkės (34) ir apygardos (15) teismai, o apygardos teismai taip pat nagrinėja bylas antrąja instancija. Specializuoti teismai yra devyni komercinių bylų teismai ir keturi administraciniai teismai, nagrinėjantys bylas pirmąja instancija, taip pat Aukštasis baudžiamųjų nusižengimų teismas, Aukštasis komercinių bylų teismas ir Aukštasis administracinis teismas, nagrinėjantys bylas antrąja instancija . Aukščiausiasis Teismas nagrinėja bylas antrąja ir trečiąja instancija . Nepriklausoma Nacionalinė teisėjų taryba, teismų savivaldos institucija, užtikrina teismų autonomiją ir nepriklausomumą. Ji atrenka ir skiria teisėjus ir teismų pirmininkus ir priima sprendimus dėl jų drausminės atsakomybės arba atleidimo iš pareigų. Nacionalinė prokuratūra (DORH) yra autonomiška, nepriklausoma teisminė institucija, daugiausia palaikanti valstybinį kaltinimą, o jai vadovauja generalinis prokuroras . Įgaliojimai, susiję su prokurorų skyrimu ir karjera, taip pat vadovavimu prokuratūrai suteikiami Nacionalinei prokurorų tarybai ir generaliniam prokurorui . Nacionalinė prokurorų taryba yra nepriklausoma savivaldos institucija, kuriai pavesta užtikrinti prokuratūros autonomiją ir savarankiškumą. Be kitų funkcijų, ji atrenka ir skiria prokurorus ir jų pavaduotojus, taip pat priima sprendimus dėl jų drausminės atsakomybės arba atleidimo. Kroatijos advokatūra yra nepriklausoma profesinė advokatų savivaldos organizacija.

Stabdžių ir atsvarų sistema palaikoma, be kita ko, elektroninėmis visuomenės ir kitų suinteresuotųjų subjektų konsultavimo priemonėmis, šią sistemą taip pat padeda palaikyti visuomenės ombudsmenas ir Informacijos komitetas, atsakingas už teisės gauti viešąją informaciją apsaugą. Vis dėlto piliečių dalyvavimas priimant sprendimus dar palyginti menkas. Konstitucinę kontrolę vykdo Konstitucinis Teismas, kuris taip pat nagrinėja individualius konstitucinius skundus. Vyriausybė rengia 2020–2026 m. nacionalinį pilietinės visuomenės palaikymo planą.

Kroatijos teismų sistemoje padaryta pažanga mažinant susikaupusių bylų skaičių ir gerinant elektroninius ryšius teismuose, bet kol kas šioje sistemoje kyla didelių veiksmingumo ir kokybės problemų. Teismų nepriklausomumas vis dar vertinamas bene prasčiausiai visoje ES. Autonomiškos ir nepriklausomos institucijos Nacionalinė teisėjų taryba ir Nacionalinė prokurorų taryba patiria problemų, susijusių su tinkamu įgaliojimų įgyvendinimu, nes stokoja tinkamų išteklių, ir su tuo, kad yra susilpnintas jų vaidmuo atrenkant teisėjus ir prokurorus. Šioms taryboms taip pat trūksta modernios IT sistemos, kuri sudarytų joms sąlygas efektyviai patikrinti teisėjų ir prokurorų turto deklaracijas. Centralizuotas teismo dokumentų įteikimas paštu yra teigiamas teismų išteklių taupymo pavyzdys.

Kokybė

Nepaisant nuolat daromos pažangos, teismuose elektroniniai ryšiai ir elektroninės bylų tvarkymo sistemos ir toliau naudojami ribotai. Informacinės ir ryšių technologijos (IRT) bylų tvarkymui ir elektroniniam teismų ir šalių tarpusavio bendravimui yra vienos prasčiausiai išvystytų visoje ES . Pavyzdžiui, ne visada elektroninėmis priemonėmis įmanoma iškelti bylą arba gauti šaukimą į teismą. Pastaraisiais metais bylų tvarkymui skirta IRT sistema buvo nuolat tobulinama, įskaitant planus išplėsti suvienodintos sistemos taikymą administraciniams teismams, kuriuose šiuo metu naudojama sena IRT sistema. Kalbant apie teismų ir šalių tarpusavio bendravimą elektroninėmis priemonėmis , galimybė pateikti ieškinius elektroninėmis priemonėmis šiuo metu numatyta visuose komercinių bylų, apygardos ir apylinkių teismuose . Vis dėlto dar yra kur tobulėti, ypač apygardos ir apylinkės teismuose, kur elektroniniai ryšiai su mokesčių institucija ir populiarinant priemones tarp teisės specialistų vis dar neišvystytas .

Siekiant sumažinti teismo administracijos darbuotojams tenkantį administracinį krūvį ir paspartinti teismo sprendimų įteikimą, 2019 m. buvo pradėta taikyti centralizuota pristatymo paštu sistema. Naudojant šią priemonę teismai gali pateikti dokumentus elektroninėmis priemonėmis (pasirašytus kvalifikuotu elektroniniu parašu) pašto paslaugų teikėjui, kuris laiško forma įteikia juos bylos šalims (naujausia įteikimo statuso informacija skelbiama internetu). 2020 m. gegužės mėn. centralizuotai paštu pristatomų dokumentų padaugėjo maždaug 80 proc. (komercinių bylų dokumentai) (apie 28 proc. jų yra iš apylinkės teismų), nors apygardos teismuose ši sistema kol kas mažai naudojama .

Nacionalinė teisėjų taryba ir Nacionalinė prokurorų taryba, taip pat Nacionalinė prokuratūra patiria problemų, susijusių su žmogiškaisiais ištekliais. Nacionalinei teisėjų tarybai ir Nacionalinei prokurorų tarybai suteikti dideli įgaliojimai , bet jų administraciniai pajėgumai vis dar labai riboti. Jose labai mažai darbuotojų, atsižvelgiant į tai, kad tik Nacionalinės teisėjų tarybos pirmininkas yra iš esmės atleistas nuo savo, kaip teisėjo, pareigų vykdymo (75 proc.), o kiti nariai teisėjai atleidžiami tik nuo labai mažos dalies savo pareigų vykdymo (20 proc.) . 2017–2019 m. Nacionalinės teisėjų tarybos ir Nacionalinės prokurorų tarybos finansiniai ištekliai padidėjo atitinkamai 25 proc. ir 28 proc.. Tačiau dėl finansinių išteklių stokos 2020 m. Nacionalinėje teisėjų taryboje dirbo vos penki tarnautojai, nors pagal etatų planą joje gali dirbti vienuolika tarnautojų. Nacionalinėje prokurorų taryboje dirba tik trys tarnautojai (pagal etatų planą jų gali būti dešimt). Dėl pakankamų žmogiškųjų išteklių stokos Nacionalinei prokurorų tarybai sunku formuoti strateginį požiūrį į prokuratūros veiklos kokybės gerinimą apskritai . Abiejų tarybų išteklių trūkumas yra didelė problema, visų pirma atsižvelgiant į numatytą turto deklaracijų paskelbimą ir poreikį tikrinti 1 712 teisėjų ir 635 prokurorų pateiktą informaciją . Prokuratūros žmogiškieji ištekliai buvo padidinti (nauji prokurorų pavaduotojai ir stažuotojai). Tačiau dėl nekonkurencingų darbo sąlygų sunku pritraukti kvalifikuotus kandidatus į specializuotas finansų tyrėjų pareigas . Finansų specialistų trūkumas neigiamai atsiliepia prokuratūros galimybėms kovoti su ekonominiais ir finansiniais nusikaltimais, nes šie tyrėjai turėtų padėti prokurorams analizuoti sudėtingus finansinius duomenis. Prokuratūra pasiūlė vyriausybei didinti būsimų finansų tyrėjų darbo užmokestį .

Nuoseklios teismų sistemos reformos (naujausia įvykdyta 2019 m.) padėjo suvienodinti teisėjų darbo krūvį ir padidinti veiksmingumą. 2015 m. įvykdžius teismų sistemos reformas buvo sumažintas pirmosios instancijos teismų skaičius, taip pat pakeistas apeliacinių bylų paskirstymas visiems antrosios instancijos teismams, o kai kurie iš jų tapo specializuotais teismais . 2019 m. visi nesunkių nusikaltimų teismai buvo sujungti su apylinkės teismais . Ši reforma buvo grindžiama pastarųjų metų bylų dėl nesunkių nusikaltimų mažėjimo tendencija, todėl teko lanksčiai paskirstyti šias bylas teisėjams. Įvykdžius naująją reformą galėtų būti padidintas veiksmingumas, nes daugiau teisėjų galėtų dirbti probleminėse srityse (pavyzdžiui, nagrinėti civilines bylas). 2019 m. pabaigoje specializuoto antrosios instancijos Aukštojo baudžiamųjų bylų teismo steigimas buvo sustabdytas po to, kai Konstitucinis Teismas, nagrinėdamas prašymą dėl pakeitimų, kuriais įsteigiamas šis teismas, konstitucinės kontrolės, nurodė taikyti laikinąsias apsaugos priemones .

Kol kas pirmosios ir antrosios instancijos teismų sprendimai skelbiami labai ribotai. Teismo sprendimų skelbimo internete rodiklis yra žemiausias ES . Atnaujinus IRT būtų galima sutvarkyti daugiau teismo sprendimų. Vis dėlto teismo sprendimai internete skelbiami labai ribotai, nes jie nėra sistemiškai parengiami (pvz., anoniminami) ir įkeliami į platformą. Be to, pagal galimybę paskelbtus teismo sprendimus nuskaityti kompiuteriu, kad būtų galima vystyti paslaugas teismų naudotojams diegiant dirbtinio intelekto sprendinius, Kroatija yra antra nuo galo visoje ES.

Veiksmingumas

Nepaisant padarytos pažangos nagrinėjant seniausias bylas, susikaupusių bylų skaičius civilinių ir komercinių bylų teismuose išlieka vienas didžiausių ES, o bylos nagrinėjimo trukmė – viena ilgiausių ES . 2019 m. vidutinė bylos nagrinėjimo pirmosios instancijos teismuose trukmė išliko viena ilgiausių ES (ginčo tvarka nagrinėjamų civilinių ir komercinių bylų nagrinėjimo trukmė atitinkamai yra apie 855 ir 735 dienos. Palyginti su 2018 m., šis skaičius padidėjo) . Vidutinė vykdymo užtikrinimo bylų nagrinėjimo trukmė apylinkės ir komercinių bylų teismuose nuolat ilgėjo (797 dienos). Tačiau bylas pirmąja instancija nagrinėjančiuose apygardos teismuose civilinės bylos ginčo tvarka išnagrinėjamos vidutiniškai per 258 dienas . Panaši padėtis yra Aukštajame komercinių bylų teisme, nagrinėjančiame bylas antrąja instancija, kuriame civilinės bylos ginčo tvarka vidutiniškai išnagrinėjamos per 634 dienas (trukmė sutrumpėjo). Aukščiausiajame Teisme išnagrinėti civilinę bylą vidutiniškai užtrunka 720 dienų. Teisingumo ministerijos iniciatyva išspręsti 10 ir daugiau metų neišnagrinėtas bylas, išplėtota bendradarbiaujant su teismų pirmininkais, kurie savanoriškai parengia veiksmų planus, ir toliau davė gerų rezultatų. 2016–2019 m. tokių bylų sumažėjo maždaug 50 proc. . Toliau mažėjo susikaupusių komercinių bylų, daugiausia dėl pagerintų verslo procesų, kuriuos inicijavo Aukštasis komercinių bylų teismas. Nors bylų šiame teisme daugėjo, 2019 m. pabaigoje susikaupusių bylų buvo sumažinta daugiau kaip 20 proc., palyginti su 2018 m. Komercinių bylų nagrinėjimo padėtis pagerėjo pavedus procedūrinį darbą teismo darbuotojams, taip leidžiant teisėjams sutelkti dėmesį į bylos esmę. Verslo proceso reforma iš dalies perkeliama į pirmosios instancijos komercinių bylų teismus. Tolesnė pažanga mažinant susikaupusių bylų skaičių taip pat buvo pasiekta civilinėse bylose visų instancijų teismuose, tačiau šiuo metu dėl išimtinių aplinkybių apylinkės teismai užversti bylomis dėl paskolų, susietų su Šveicarijos frankais ir asmens bankrotu .

Baudžiamojo proceso pakeitimais siekiama didinti baudžiamosios teisenos sistemos veiksmingumą, nes šioje srityje didelis susikaupusių bylų skaičius ir ilga proceso trukmė vis dar kelia problemų. 2019 m. apylinkės ir apygardos teismuose, nagrinėjančiuose bylas pirmąja instancija, padaugėjo susikaupusių bylų ir pailgėjo proceso trukmė (atitinkamai vidutiniškai iki 678 ir 930 dienų). Šį padidėjimą iš dalies lėmė tai, kad pradėta teikti pirmenybė seniausių bylų išsprendimui ir dėl to pailgėjo vidutinė bylų nagrinėjimo trukmė. Vis dėlto 2019 m. Aukščiausiajame Teisme išnagrinėti baudžiamąją bylą užtruko vidutiniškai 138 dienas. Dažnai bylos labai užsitęsia dėl nurodomos teismo procese dėl kaltinamojo akto patvirtinimo dalyvaujančių advokatų procesinės drausmės stokos . 2019 m. gruodžio mėn. Baudžiamojo proceso įstatymo pakeitimais siekiama paspartinti procesą kaltinamąjį aktą tikrinančioje teisėjų kolegijoje ir baudžiamąjį procesą apskritai . 2019 m. prokuratūra išnagrinėjo daugiau baudžiamųjų bylų nei jų gavo (išnagrinėjimo rodiklis – 102 proc.), todėl susikaupusių bylų sumažėjo beveik 23 proc. .

II.Kovos su korupcija sistema

Kroatija yra išplėtojusi teisės ir politikos sistemą, kuria siekiama skatinti sąžiningumą ir užkirsti kelią korupcijai viešajame sektoriuje ir šiuo tikslu ji sukūrė valdžios institucijų, padedančių formuoti politiką visose valdžios šakose, tinklą. Kroatijoje yra specializuota prokuratūros tarnyba, atsakinga už baudžiamąjį persekiojimą už korupcinius ir organizuotus nusikaltimus (Kovos su korupciniais ir organizuotais nusikaltimais tarnyba, USKOK) , taip pat specializuotas policijos departamentas Vidaus reikalų ministerijoje – Nacionalinė policijos tarnyba kovai su korupciniais ir organizuotais nusikaltimais, PNUSKOK). Pastaroji tarnyba įgaliota užkirsti kelią sudėtingiems korupciniams nusikaltimams, juos išaiškinti ir tirti.

2019 m. pagal „Transparency International“ parengtą Korupcijos suvokimo indeksą Kroatija vertinama 47 balais iš 100 ir užima 18 vietą tarp ES valstybių narių, o pasaulyje – 63 vietą. Kroatija taip pat yra viena iš prasčiausiai vertinamų valstybių narių 2020 m. „Eurobarometro“ apklausoje dėl to, kaip piliečiai vertina korupciją . 97 proc. kroatų mano, kad korupcija jų šalyje yra paplitusi (ES vidurkis yra 71 proc.), o 54 proc. žmonių mano, kad korupcija juos asmeniškai veikia kasdieniame gyvenime (ES vidurkis yra 26 proc.). Kalbant apie įmones, 91 proc. įmonių mano, kad korupcija yra paplitusi (ES vidurkis yra 63 proc.), o 57 proc. įmonių mano, kad dėl korupcijos kyla sunkumų užsiimant verslu (ES vidurkis – 37 proc.). Be to, 28 proc. respondentų laikosi nuomonės, kad yra pakankamai sėkmingų baudžiamojo persekiojimo atvejų, atgrasančių nuo korupcijos (ES vidurkis yra 36 proc.), o 16 proc. įmonių mano, kad fiziniai ir juridiniai asmenys už nustatytą vyresniojo pareigūno papirkimą baudžiami tinkamai (ES vidurkis yra 31 proc.) .

Teisės sistema iš esmės veikia tinkamai. Baudžiamajame kodekse kriminalizuota įvairių rūšių korupcija ir numatytos konkrečios bausmės, sankcijos ir priemonės, pavyzdžiui, turto konfiskavimas arba areštas. Vis dėlto pagal Vyriausybės įstatymą vyriausybės nariai negali būti traukiami baudžiamojon atsakomybėn už nusikalstamą veiką, už kurią numatyta laisvės atėmimo bausmė iki penkerių metų, prieš tai negavus pačios vyriausybės pritarimo . GRECO yra nurodžiusi, kad reikia persvarstyti vyriausybės narių politinio imuniteto sistemą, nes ji pernelyg plati ir jos būtina netaikyti su korupcija susijusiems nusikaltimams, kad ši sistema nebūtų kliūtis patraukti aukštas pareigas einančius pareigūnus baudžiamojon atsakomybėn už korupciją . 2020 m. liepos mėn. vyriausybė paskelbė siūlysianti panaikinti vyriausybės nariams taikomą imuniteto sistemą .

2015–2020 m. antikorupcijos strategijoje didžiausias dėmesys skiriamas korupcijos prevencijai. Strategijoje numatyt septyni horizontalūs siekiai, o vienas iš pagrindinių jos tikslų yra „politinės sistemos ir administracijos sąžiningumas“. Kartu su bendra strategija buvo parengti trys išsamesni dvejų metų trukmės veiksmų planai. Juose daugiausia dėmesio skiriama švietimo ir mokymo iniciatyvoms, taip pat rekomendacijų rengimui ir specialių teisės aktų planavimui. 2015–2016 m. ir 2017–2018 m. planai buvo iš dalies įgyvendinti, o atlikus vertinimą paaiškėjo, kad 88 proc. 2019 m. suplanuotos veiklos yra įgyvendinta arba iš dalies įgyvendinta . Vis dėlto kai kurios esminės teisėkūros ir sąžiningumo iniciatyvos vėlavo . 2019 m. gegužės mėn. vyriausybė patvirtino valstybės valdomų įmonių 2019–2020 m. antikorupcijos programą, kurioje numatytos priemonės, daugiausia skirtos daugelio valstybės valdomų įmonių vidaus ir išorės priežiūros aktyvinimui skaidrių veiklos veiksmingumo vertinimo kriterijų nustatymui. Kitos priemonės daugiau skirtos valdybų ir stebėtojų tarybų narių aiškių skyrimo taisyklių kūrimui ir interesų konfliktų prevencijos mechanizmų stiprinimui . Vis dėlto, kaip nurodoma, keli subjektai neįgyvendino siūlymo įdarbinti reikalavimų atitikties ir etikos priežiūros specialistus siekiant didinti skaidrumą ir veiksmingumą valstybės valdomose įmonėse . 2020 m. rugsėjo 18 d. Teisingumo ir viešojo administravimo ministras paskelbė naują 2021–2030 m. kovos su korupcija strategiją.

Visuose valdžios padaliniuose yra sukurtas antikorupcijos politikos formavimo institucijų tinklas. Teisingumo ministerija yra centrinė korupcijos prevencijos institucija, kurioje įsteigtas specialus skyrius, koordinuojantis antikorupcijos strategijų ir susijusių veiksmų planų įgyvendinimą. Ji taip pat yra centrinė keitimosi duomenimis apie kovą su korupciją institucija . Korupcijos prevencijos valdyba, patariamoji vyriausybės institucija, kurią sudaro valstybės institucijų ir nevyriausybinių organizacijų atstovai, ir Nacionalinė kovos su korupcija strategijos įgyvendinimo stebėsenos taryba du kartus per metus teikia ataskaitas parlamentui. Korupcijos prevencijos srityje, be svarbiausių represinių institucijų USKOK ir PNUSKOK, veikia dar kelios kitos institucijos. Tai yra Viešojo administravimo ministerija, Valstybės audito tarnyba, Kovos su pinigų plovimu biuras, Interesų konfliktų prevencijos komisija ir Valstybinė viešųjų pirkimų procedūrų priežiūros komisija.

Nors valstybės tarnautojams yra privalomas elgesio kodeksas, parlamento nariai ir aukščiausias vadovaujamas pareigas einantys asmenys tokio kodekso neturi. Pagrindiniai etikos principai nustatyti Valstybės tarnautojų įstatyme ir Valstybės tarnautojų etikos kodekse (toliau – kodeksas). Kodekse nustatomos elgesio taisyklės ir sukuriama jų įgyvendinimo institucinė sistema. Valstybės tarnautojų etikos komisija yra įstaiga, antrąja instancija nagrinėjanti piliečių ir pareigūnų skundus, o Viešojo administravimo ministerijos Etikos departamentas organizuoja švietimo veiklą. Valstybės tarnautojai turi savo etikos kodeksą, tačiau parlamento nariams skirto etikos kodekso nėra. Susijusioje GRECO rekomendacijoje buvo prašoma parengti ir priimti tokį kodeksą ir nustatyti jo priežiūros ir vykdymo užtikrinimo mechanizmą . Aukščiausias vadovaujamas pareigas einantiems asmenims taip pat netaikomas joks etikos kodeksas, kuriame būtų pateikiamos rekomendacijos dėl interesų konfliktų ir kitu su sąžiningumu susijusių klausimų .

Teisės aktai dėl interesų konfliktų prevencijos yra priimti, nors reikia skirti dėmesio jų įgyvendinimui ir aiškiems jų priežiūros institucijos įgaliojimams. Įstatyme dėl interesų konfliktų prevencijos nustatytos išsamios taisyklės dėl interesų konfliktų, nesuderinamumų, dovanų ir finansų deklaracijų. Jame nustatomi bendrieji veiksmų principai einant viešąsias pareigas, įskaitant asmenis, einančius aukščiausias vykdomąsias pareigas. Šiame įstatyme centrinis vaidmuo suteikiamas nepriklausomai Interesų konfliktų sprendimo komisijai (toliau – komisija), kuri prižiūri įstatymo įgyvendinimą, tikrina finansų deklaracijas ir organizuoja mokymus . Komisija gali inicijuoti procedūrą dėl interesų konflikto ir priimti sprendimus dėl to, ar konkrečiais veiksmais padarytas pažeidimas. Ji gali skirti nuobaudas, pavyzdžiui, įspėjimą arba tarnautojo dalies mėnesinio darbo užmokesčio mokėjimo sustabdymą. Ši komisija atlieka prevencinį vaidmenį įgyvendinant Įstatymą dėl interesų konfliktų prevencijos, visų pirma kiek tai susiję su aukščiausias vadovaujamas pareigas einančiais asmenimis. Nors ji gali skirti administracines sankcijas už reikalavimų nevykdymą, jos galimybės tikrinti informaciją ir užtikrinti sprendimų vykdymą atrodo ribotos, nes šiai komisijai trūksta visapusiškų galimybių gauti informaciją ir tarnautojai nebendradarbiauja. Teismai yra panaikinę šios komisijos sprendimų, visų pirma susijusių su aukščiausias vadovaujamas pareigas einančiais asmenimis. Ankstesni jos sprendimai taip pat yra susilaukę vyriausybės kritikos, todėl ši komisija ir nevyriausybinės organizacijos net yra informavusios Europos Tarybą apie suaktyvėjusį jos sprendimų nevykdymą . Komisija yra priklausoma nuo valdžios institucijų bendradarbiavimo, kai reikia tikrinti finansų deklaracijas. Vis dėlto GRECO taip pat yra pateikusi keletą rekomendacijų dėl šios komisijos vaidmens. Jos susijusios su geresnėmis galimybėmis gauti finansų deklaracijų tikrinimui reikalingą informaciją, esamų sankcijų už Įstatymo dėl interesų konfliktų prevencijos pažeidimų persvarstymu siekiant užtikrinti tinkamus padarinius, taip pat galimybių efektyviai tikrinti finansų deklaracijas sudarymu. GRECO taip pat rekomendavo aukščiausias vadovaujamas pareigas einantiems asmenims nustatyti ad hoc atskleidimo reikalavimą esant privačiųjų ir viešųjų interesų konfliktams . Nors valdžios institucijos padidino minėtos komisijos biudžetą ir 2020 m. planuoja Įstatymo dėl interesų konfliktų prevencijos pakeitimus, Europos Komisija ir tarptautiniai subjektai savo vertinimuose pabrėžė, jog svarbu užtikrinti, kad Interesų konfliktų komisija turėtų pakankamus įgaliojimus skirti atgrasančias sankcijas ir atlikti esminį prevencinį vaidmenį . Kroatija planuoja iš dalies keisti Įstatymą dėl interesų konfliktų prevencijos, o Administravimo ministerija sudarė darbo grupę šiam pasiūlymo projektui parengti.

Nors yra numatytos vietos lygmens korupcijos prevencijos priemonės, atitinkami jų priežiūros ir vykdymo užtikrinimo mechanizmai išlieka silpni. Kroatija yra nustačiusi valstybės ir vietos pareigūnų interesų konfliktų prevencijos sistemą, kurią sudaro specialieji įstatymai. Įstatymas dėl vietos bei regionų savivaldos institucijų valstybės tarnautojų ir darbuotojų taikomas vietos tarnautojams, dirbantiems vietos ir regionų savivaldos subjektų valdančiuosiuose organuose. Nors pagal šį įstatymą privatūs interesai savaime nėra draudžiami, jame draudžiama piktnaudžiauti tarnyba dėl neišspręstų interesų konfliktų ir numatytos sankcijos už šio įstatymo reikalavimų nevykdymą. Nepaisant to, dauguma atvejų korupcija yra vietos arba apygardos lygmens. „Eurobarometro“ apklausos rodo, kad susirūpinimas dėl interesų konfliktų išlieka ir vietos lygmeniu, ir valstybės valdomose ir kontroliuojamose įmonėse, kurių daugumą valdo ar kontroliuoja savivaldybės . Kol kas į esamų teisės aktų dėl interesų konfliktų taikymo sritį nėra įtraukti įmonių, kurių dauguma akcijų priklauso vietos valdžiai, vadovai ir valdybos nariai, taip pat įmonių, kurių dauguma akcijų priklauso pirmosioms įmonėms, vadovai ir valdybos nariai. Vis dėlto Kroatija planuoja Įstatymo dėl interesų konfliktų prevencijos pakeitimus, o Administravimo ministerija yra sudariusi darbo grupę šiam pasiūlymo projektui parengti. Be to, pagal dabartinį Įstatymą dėl vietos ir regionų savivaldos vietos pareigūnams suteikiama didelė diskrecija priimti sprendimus dėl disponavimo turtu ir finansais iki 1 mln. Kroatijos kunų (HRK) ir dėl viešųjų vietos įmonių valdybos narių skyrimo, taip paliekant nemažai erdvės korupcijai. Regionų lygmeniu 17 apygardų neseniai įsteigė savo antikorupcijos komisijas, o kai kurios priėmė vidaus veiksmų planus kovai su korupcija ir parengė regionų tarnautojams skirtus elgesio kodeksus.