Specialioji ataskaita Nr. 14/2012 „ES higienos teisės aktų įgyvendinimas į ES nuo 2004 m. įstojusių šalių skerdyklose“





SANTRUMPOS DNKP : Daugiametis nacionalinės kontrolės planas EAHC : Sveikatos ir vartotojų reikalų vykdomoji agentūra ECDC : Europos ligų prevencijos ir kontrolės centras EFSA : Europos maisto saugos tarnyba EŽŪFKP : Europos žemės ūkio fondas kaimo plėtrai EŽŪOGF : Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondas GMRMS : Geresnis mokymas rūpinantis maisto sauga KPP : Kaimo plėtros programa MTS : Maisto tvarkymo subjektas MVT : Maisto ir veterinarijos tarnyba OLAF : Europos kovos su sukčiavimu tarnyba RVASVT : Rizikos veiksnių analizė ir svarbieji valdymo taškai SAPARD : Specialioji žemės ūkio ir kaimo plėtros paramos valstybėse kandidatėse programa Sveikatos ir vartotojų reikalų GD : Sveikatos ir vartotojų reikalų generalinis direktoratas Žemės ūkio ir kaimo plėtros GD : Žemės ūkio ir kaimo plėtros generalinis direktoratas ŽODYNĖLIS Geresnis mokymas rūpinantis maisto sauga (GMRMS) : "Geresnis mokymas rūpinantis maisto sauga (GMRMS) yra Komisijos iniciatyva, kuria siekiama rengti Bendrijos (ES) mokymų strategiją maistą ir pašarus reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos bei gyvūnų gerovės taisyklių ir augalų sveikatos taisyklių srityje. Mokymai skirti visiems valstybių narių kompetentingų institucijų darbuotojams, atliekantiems oficialią kontrolę, siekiant teikti jiems naujausią informaciją, susijusią su visais Bendrijos teisės pirmiau nurodytose srityse aspektais, ir užtikrinti, kad visose valstybėse narėse kontrolė būtų atliekama vienodai, objektyviai ir tinkamai." [1] Šaldymo grandinė : Per visą maisto gamybos procesą – nuo gyvūnų skerdimo iki produktų siuntimo galutiniam vartotojui – maisto tvarkymo subjektai privalo užtikrinti nenutrūkstamą grandinę, kad maisto produktai būtų laikomi kontroliuojamos temperatūros režimo ir sandėliavimui tinkamomis sąlygomis ir kad būtų užtikrinama pakankama talpa. Kontroliuojant temperatūrą mikroorganizmams neleidžiama augti ir daugintis, taip siekiama pratęsti šviežių maisto produktų tinkamumo vartoti laiką ir išlaikyti jų būklę. Svarbieji valdymo taškai (SVT) : Tai etapas ar etapai, kuriuose būtina kontrolė, norint užkirsti kelią rizikai, ją pašalinti arba sumažinti iki priimtino lygio (žr. RVASVT). Rizikos veiksnių analizė ir svarbieji valdymo taškai (RVASVT) : Maisto tvarkymo subjektai, atlikdami toliau išvardytų rūšių veiklą, diegia, įgyvendina ir taiko RVASVT sistemos principais pagrįstas procedūras: rizikos veiksnių, kuriems reikia užkirsti kelią, pašalinti ar sumažinti, identifikavimas; svarbių valdymo taškų identifikavimas tame etape ar etapuose, kuriuose valdymas yra esminis dalykas užkertant kelią rizikos veiksniui ar jį pašalinant arba sumažinant jį iki priimtino lygio; kritinių svarbių valdymo taškų ribų nustatymas, kai nubrėžiama riba tarp to, kas priimtina ir kas nepriimtina; veiksmingų svarbių valdymo taškų stebėsenos, tikrinimo procedūrų nustatymas ir vykdymas; korekcinių priemonių nustatymas, kai stebėsenos metu nustatoma, kad svarbus valdymo taškas nebevaldomas; procedūrų, kuriomis tikrinama, ar šios išvardytos priemonės taikomos veiksmingai, nustatymas; dokumentų ir įrašų, pagal kuriuos būtų galima matyti, kiek veiksmingai taikomos šios priemonės, nustatymas [2]. Mikrobiologinis tyrimas : Maisto tvarkymo subjektai užtikrina, kad maisto produktai atitiktų atitinkamus mikrobiologinius kriterijus, imdami konkrečius skerdenos ir mėsos mėginius, kaip reikalaujama Reglamente (EB) Nr. 2073/2005 [3]. Daugiametis nacionalinės kontrolės planas (DNKP) : Valstybės narės užtikrina, kad būtų vykdomi maisto produktus reglamentuojantys įstatymai, ir kontroliuoja bei tikrina, kad maisto ir pašarų verslo operatoriai vykdytų atitinkamus maisto produktus reglamentuojančių įstatymų reikalavimus. Tam tikslui jos remia valstybinės kontrolės sistemą [4]. Siekdama užtikrinti veiksmingą šių reikalavimų įgyvendinimą, kiekviena valstybė narė turi sudaryti bendrą integruotąjį daugiametį nacionalinės kontrolės planą, kuriame būtų pateikiama bendra informacija apie pašarų ir maisto bei gyvūnų sveikatos ir gyvūnų gerovės kontrolės sistemų struktūrą ir organizavimą toje valstybėje narėje. DNKP siekiama skatinti nuoseklų, išsamų ir integruotą požiūrį į oficialią kontrolę ir rizikos laipsnio pagrindu nustatyti atitinkamų veiklų skirstymo į rizikos kategorijas prioritetus ir kriterijus bei veiksmingiausias kontrolės procedūras [5]. Savikontrolės programa : Maisto tvarkymo subjektai kiekviename maisto gamybos, perdirbimo ir paskirstymo etape turi imti mėginius siekdami užtikrinti, kad gamybos procesas būtų priimtino lygio, o užteršimo lygis nebūtų toks aukštas, kad reikėtų imtis taisomųjų veiksmų. Skerdenų mėginių ėmimo dažnumas skerdyklose nustatytas Reglamento (EB) Nr. 2073/2005 I priede. Mėginius taip pat būtina imti iš perdirbimo vietų ir maisto gamyboje naudojamos įrangos. Pagal daugiamečius nacionalinės kontrolės planus maisto tvarkymo subjektų atliekamas mėginių ėmimas (savikontrolės programa) skiriamas nuo valstybių narių veterinarijos gydytojų atliekamo mėginių ėmimo. SANTRAUKA I. Skerdyklos – labai svarbi maisto perdirbimo grandinės pakopa. Pagal Europos Sąjungos higienos teisės aktus už skerdyklas atsakingi maisto tvarkymo subjektai (MTS) privalo nustatyti atitinkamas sąlygas ir procedūras, kad būtų užtikrinta maisto sauga. Šalių, į ES įstojusių nuo 2004 m., skerdykloms skirta ES lėšų, siekiant sudaryti joms palankesnes sąlygas laikytis teisės aktų nuostatų. Tai buvo labai svarbus uždavinys, nes laikytis šių nuostatų reikalavimų apskritai buvo sunkiau nei taikomų nacionalinių reikalavimų. Atitinkamas skerdyklų atnaujinimas buvo remiamas ES išmokomis pagal Specialiąją žemės ūkio ir kaimo plėtros paramos valstybėse kandidatėse programą (SAPARD), o vėliau – Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis. II. Audito Rūmai nagrinėjo, ar Komisija ir atitinkamos valstybės narės ėmėsi būtinų priemonių siekdamos užtikrinti, kad skerdyklos atitiktų ES higienos standartus. Šiuo tikslu buvo nagrinėjama reikalavimų įgyvendinimo priežiūra, rekomendacijų teikimas, su higienos reikalavimų užtikrinimu susijusių priemonių įgyvendinimas ir finansavimas (1–21 dalys). III. Atlikus auditą nustatyti toliau apibendrinti taisyklių ir procedūrų taikymo tikrintose valstybėse narėse trūkumai. Įvertinus šiuos trūkumus neabejojama bendra sistemų struktūra, tačiau akivaizdu, kad visais lygmenimis reikalingos griežtesnės patikros, siekiant sumažinti riziką ir išvengti galimų didelių su maisto sauga susijusių problemų (51 dalis). IV. Komisijos Maisto ir veterinarijos tarnyba (MVT) iš dalies peržiūrėjo, kaip valstybėse narėse įgyvendinami taikomo higienos reglamento reikalavimai (22–25 dalys). Nustatyta valstybių narių vykdomo daugiamečių nacionalinės kontrolės planų (DNKP) įgyvendinimo trūkumų (26–27 dalys). Nacionalinių kompetentingų institucijų priežiūra nepadėjo išvengti problemų, kurių kilo maisto tvarkymo subjektams įgyvendinant higienos reikalavimus (28–35 dalys). V. Siekdama sudaryti palankesnes sąlygas įgyvendinti higienos reikalavimus Komisija paskelbė rekomendacinius dokumentus, tačiau kai kurios valstybės narės neparengė nacionalinių gairių (36–38 dalys). VI. Komisija ir Sveikatos ir vartotojų reikalų vykdomoji agentūra nepakankamai sistemingai konsultavosi dėl iniciatyvos (39 dalis), o valstybėse narėse trūko tinkamų procedūrų GMRMS iniciatyvos rezultatams skleisti (40–44 dalys). VII. ES finansiniam įnašui, kuris buvo skirtas sudaryti palankesnes sąlygas įgyvendinant higienos reikalavimus skerdyklose, poveikio turėjo trūkumai, susiję su projektų tvarumu ir atranka (45–50 dalys). VIII. Auditų Rūmai rekomenduoja Komisijai tobulinti higienos reikalavimų įgyvendinimo naujai įstojusiose valstybėse narėse priežiūrą ir rekomendacijų teikimą. Atsižvelgiant į ES lėšas, naudojamas higienos reikalavimams įgyvendinti tose valstybėse, Komisijai rekomenduojama veiksmingai prižiūrėti, kaip įgyvendinamos susijusios programos, ir įvertinti šių ES lėšų poveikį. ĮVADAS 1. Išlaikyti aukštą maisto saugos lygį už priimtiną kainą, valdant pagrindinę riziką ir užtikrinant veiksmingą maisto saugos teisės aktų įgyvendinimą, yra pagrindinis Komisijos uždavinys [6]. Daug krizių, susijusių su žmonių maistu ir gyvūnų pašaru (galvijų spongiforminė encefalopatija, dioksinas ir kt.) atskleidė silpnąsias Europos Sąjungos (ES) maisto teisės aktų struktūros ir taikymo vietas. Nuo 2000 m., kai buvo priimta "Baltoji knyga dėl maisto produktų saugos" [7], Komisija pradėjo vykdyti išsamią ES teisės aktų dėl maisto higienos ir veterinarijos klausimų peržiūrą. 2. 2002 m. Europos Parlamentas ir Taryba priėmė Reglamentą dėl maisto saugos [8]. Konkretūs reglamentai dėl higienos ir maisto saugos skerdyklose ir dėl jų įgyvendinimo stebėsenos buvo priimti 2004 m. patvirtinus higienos teisės aktų rinkinį, kuris įsigaliojo 2006 m. sausio mėn. Į jį įtrauktos šios taisyklės ir reikalavimai: a) maisto produktų higienos taisyklės [9]; b) konkretūs gyvūninės kilmės maisto produktų higienos reikalavimai [10]; c) specialiosios gyvūninės kilmės produktų, skirtų vartoti žmonėms, oficialios kontrolės taisyklės [11]. 3. Oficiali kontrolė [12] atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinta, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių. Siekiant išlaikyti aukštą maisto saugos lygį, skerdyklos [13] yra labai svarbi maisto perdirbimo grandinės pakopa. Pagrindiniai skerdyklose taikytini higienos ir maisto saugos reikalavimai [14] nustatyti I priede. 4. Nuo 2004 m. į ES įstojusios valstybės narės patiria konkrečių sunkumų turėdamos laikytis naujųjų higienos teisės aktų rinkinio reikalavimų, palyginti su senosiomis valstybėmis narėmis, kurios jau taikė ES higienos teisės aktus. Todėl naujai įstojusių valstybių narių skerdykloms buvo skirta ES lėšų, siekiant sudaryti joms palankesnes sąlygas laikytis teisės aktų nuostatų. 5. 2011 m. gruodžio mėn. šių valstybių narių (žr. 45 dalyje pateiktą lentelę) nacionalinės valdžios institucijos patvirtino 2154 ES higienos nuostatas atitinkančią skerdyklą. ĮSIPAREIGOJIMAI 6. Higienos teisės aktų rinkinyje nustatyti Komisijos, valstybių narių ir maisto tvarkymo subjektų įsipareigojimai higienos ir maisto saugos srityje. KOMISIJA 7. Komisija (Sveikatos ir vartotojų reikalų generalinis direktoratas (GD) yra atsakinga už ES maisto saugos politikos kūrimą, pirmiausia už rizikos valdymą maisto saugos srityje. Šią užduotį atlikti jai padeda dvi agentūros. Parmoje įsteigta Europos maisto saugos tarnyba (EFSA) teikia ekspertų nuomones maisto saugos klausimais, kurios yra mokslo pagrindas rengiant ES priemones. Stokholme įsteigtas Europos ligų prevencijos ir kontrolės centras (ECDC) taip pat atlieka mokslinį ir rizikos vertinimo vaidmenį, tačiau daugiau dėmesio skiria žmogaus sveikatai. 8. Komisija tikrina, kaip valstybės narės įgyvendina ES maisto saugos politiką, pirmiausia atkreipdama dėmesį į tai, ar valstybių narių kuriama nacionalinė oficialios kontrolės sistema atitinka ES teisės aktus. Šią patikrą atlieka konkretus Sveikatos ir vartotojų reikalų generaliniam direktoratui pavaldus direktoratas (Maisto ir veterinarijos tarnyba (MVT)), kuris atlieka valstybių narių nacionalinės oficialios kontrolės auditą. Sveikatos ir vartotojų reikalų GD taip pat rengia valstybėms narėms skirtus mokymus maisto saugos srityje pagal GMRMS programą. Šiuos mokymo kursus administruoja Liuksemburge įsteigta Sveikatos ir vartotojų reikalų vykdomoji agentūra (EAHC). VALSTYBĖS NARĖS 9. Kiekvienoje valstybėje narėje yra paskirta kompetentinga institucija, kuriai pavesta įgyvendinti 2004 m. higienos teisės aktų rinkinį ir tikrinti, kaip MTS laikosi rinkinyje nustatytų reikalavimų. Pagrindiniai šių kompetentingų institucijų uždaviniai yra: a) rengti ir platinti nacionalines gaires; b) patvirtinti skerdyklas; c) rengti bendrą daugiametį nacionalinės kontrolės planą (DNKP), kuriame aprašoma taikoma oficiali kontrolės sistema ir kita veikla siekiant užtikrinti, kad visuose maisto grandinės etapuose MTS taikytų maisto saugos reikalavimus; d) rengti DNKP įgyvendinimo ataskaitas; e) vykdyti oficialią MTS (taip pat valstybinių skerdyklose dirbančių veterinarijos gydytojų) kontrolę pagal DNKP; f) skatinti kontrolę atliekančių pareigūnų mokymus; g) rūpintis, kad būtų paskirtos nacionalinės etaloninės laboratorijos; h) atlikti oficialios kontrolės sistemų auditus siekiant užtikrinti, kad jos pasiektų Reglamente (EB) Nr. 882/20004 nustatytą tikslą. 10. Valstybės narės kasmet teikia Komisijai ankstesniais metais atliktos kontrolės ir audito rezultatų ataskaitą. MAISTO TVARKYMO SUBJEKTAI 11. MTS turi užtikrinti, kad visuose jų valdomuose maisto gamybos, perdirbimo ir paskirstymo etapuose būtų laikomasi atitinkamų higienos reikalavimų. Valstybėse narėse už skerdyklų valdymą atsakingi MTS turi užtikrinti, kad būtų laikomasi reikalavimų, keliamų: a) suteikiant tinkamas patalpas ir įrangą, kad valstybinis veterinarijos gydytojas galėtų vykdyti ante mortem ir post mortem patikras; b) siekiant užtikrinti gyvūninių produktų atsekamumą; c) imant mėginius mikrobiologiniam užteršimui patikrinti; d) atskiriant veiklą vietos ar laiko atžvilgiu, kad būtų išvengta kryžminės taršos; e) siekiant išlaikyti šaldymo grandinę ir užtikrinti, kad produktai būtų tinkamai įvynioti ar įpakuoti ir išsiųsti; f) siekiant užtikrinti, kad visos skerdyklų patalpose vykdomų procesų atliekos būtų tinkamai pašalintos. 12. Visos maisto higienos procedūros turėtų būti pagrįstos Rizikos veiksnių analizės ir svarbiųjų valdymo taškų (RVASVT) sistemos principais [15], kurie yra tarptautiniai standartiniai su maistu susijusios rizikos valdymo metodai. KONKRETUS FINANSAVIMAS NAUJAI ĮSTOJUSIOMS VALSTYBĖMS NARĖMS 13. Valstybės narės, į ES įstojusios nuo 2004 m., turėjo užtikrinti, kad jų skerdyklos atitiktų ES higienos reikalavimus. Kadangi šie reikalavimai apskritai buvo daug griežtesni nei taikomi nacionaliniai reikalavimai, skirta ES lėšų skerdykloms atnaujinti, kad jose būtų galima lengviau laikytis higienos reikalavimų. 14. Įgyvendinant Specialiąją žemės ūkio ir kaimo plėtros paramos valstybėse kandidatėse programą (SAPARD programą) [16] 241 skerdyklai skirta apie 117 milijonų eurų parama pagal priemonę "Žemės ūkio ir žuvininkystės produktų perdirbimo ir prekybos tobulinimas" [17]. Šios priemonės lėšomis valstybėms narėms siekta padėti atlikti struktūrinę žemės ūkio sektorių ir kaimo vietovių pertvarką ir įgyvendinti skerdykloms taikomus higienos teisės aktus. Skiriant šias lėšas daugiausia dėmesio skirta Stojimo partnerystės susitarimuose nustatytiems prioritetams, kurie išsamiai išdėstyti šalių kaimo plėtros planuose. 15. Pagal SAPARD programą skirtos lėšos panaudotos, pvz., siekiant įrengti skerdyklos patalpas, nupirkti įrangą, suremontuoti gamybos patalpas naudojant higieniškas medžiagas (pvz., draudžiama naudoti įprastus sienų dažus), sterilizuoti ir išvalyti įrenginius siekiant atitikti higienos standartus. 16. Skerdyklos buvo remiamos Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) [18] lėšomis pagal priemonę "Žemės ūkio produktų perdirbimo ir prekybos tobulinimas", o vėliau – Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) [19] lėšomis pagal priemonę "Žemės ir miškų ūkio produktų vertės didinimas". Šias lėšas valdo Žemės ūkio ir kaimo plėtros generalinis direktoratas (Žemės ūkio ir kaimo plėtros GD) ir valstybės narės. AUDITO APIMTIS IR METODAS 17. Audito tikslas buvo ištirti, ar Komisija ir valstybės narės, kurios gavo lėšų pagal SAPARD, EŽŪOGF ir EŽŪFKP programas [20], ėmėsi būtinų priemonių siekdamos užtikrinti, kad skerdyklos atitiktų Europos Sąjungos (ES) higienos standartus. Šiuo tikslu buvo nagrinėjami šie klausimai: a) Ar Komisija ir kompetentingos valstybių narių institucijos tinkamai prižiūrėjo, kaip įgyvendinami skerdykloms taikomi higienos reikalavimai? b) Ar buvo teikiamos tinkamos konsultacijos ir mokymai siekiant padėti įgyvendinti skerdykloms taikomus higienos reikalavimus? c) Ar buvo vykdomos tinkamos skerdykloms taikomų higienos reikalavimų įgyvendinimo procedūros? d) Ar ES taikoma skerdyklų finansavimo tvarka bei ES higienos ir maisto saugos reikalavimų įgyvendinimo procedūros buvo veiksmingos? 18. Atliekant auditą buvo tikrinamos atitinkamos Komisijos tarnybos, EAHC ir EFSA. Patikrintos penkios pirma minėtos naujai įstojusios valstybės narės (Čekija, Vengrija, Lenkija, Rumunija ir Slovėnija); 25 skerdyklose, kurioms skirta ES lėšų (po penkias kiekvienoje valstybėje narėje), atlikta patikra vietoje. 19. Už maisto saugą atsakingose Komisijos tarnybose audito metu buvo nagrinėjami maisto saugos audito ir patikrų dokumentai bei procedūros, tikrinama, kaip valdomos mokymo programos ir rengiamos atitinkamos MTS ir kompetentingoms institucijoms skirtos gairės, ir kt. 20. Už finansavimą atsakingose Komisijos tarnybose audito metu buvo nagrinėjami dokumentai, susiję su kaimo plėtros programomis (KPP), finansuojamomis iš pasirengimo narystei fondų (SAPARD), EŽŪOGF ir EŽŪFKP, ir atitinkami dokumentai, susiję su audituotose valstybėse narėse įgyvendinamomis programomis. 21. Atliekant auditą valstybėse narėse daugiausia nagrinėtos valdymo sistemos, skirtos ES higienos teisės aktams įgyvendinti skerdyklose; šiuo tikslu taip pat peržiūrėtas ES finansuojamų programų indėlis. Atliekant auditą skerdyklose buvo tiriama, kaip taikomos atitinkamos procedūros. PASTABOS HIGIENOS REIKALAVIMŲ ĮGYVENDINIMO PRIEŽIŪRA 22. Audito metu nagrinėta Komisijos vykdoma veiksmų, kurių imtasi valstybėse narėse, priežiūra ir valstybių narių vykdoma MTS veiklos priežiūra. Audito Rūmų auditoriai nustatė, kad higienos reikalavimų įgyvendinimo priežiūros sistemų, kurias taiko Komisija ir kompetentingos tikrintų valstybių narių (18 dalis) institucijos, struktūra apskritai yra tinkama, tačiau, kaip nurodyta toliau, reikalavimų įgyvendinimą daugelyje svarbių sričių reikia tobulinti. 23. Komisija dar nebaigė nagrinėti, kaip įgyvendinami higienos reikalavimai (24–25 dalys). Audituotose valstybėse narėse nustatyta DNKP įgyvendinimo ir veterinarinės kontrolės atlikimo trūkumų (atitinkamai 26–27 ir 28 dalys). KOMISIJA TIK IŠ DALIES PERŽIŪRĖJO, KAIP VALSTYBĖSE NARĖSE ĮGYVENDINAMAS 2004 M. HIGIENOS TEISĖS AKTŲ RINKINYS 24. Sveikatos ir vartotojų reikalų GD tikrina, kaip valstybėse narėse įgyvendinami higienos reikalavimai: patikras atlieka jam pavaldus direktoratas MVT. Šis direktoratas per metus atlieka apie 250 patikrų, iš kurių daugiau kaip trečdalį – trečiosiose šalyse. Sveikatos ir vartotojų reikalų GD kasmet nustato šių patikrų prioritetus ir vertina riziką, su reglamentavimo sistema susijusius veiksnius, tuometinę strategiją ir ankstesnių patikrų rezultatus. Atliekamos konkrečių sektorių patikros [21], bendrosios ir konkrečios tolesnės patikros. 25. 2006 m. MVT peržiūrėjo, kaip visose valstybėse narėse, į ES įstojusiose nuo 2004 m., įgyvendinami 2004 m. higienos teisės aktų rinkinio (8 dalis) raudonosios mėsos sektoriui taikomi reikalavimai. Reikalavimai, kurie atliekant šią peržiūrą nebuvo pakankamai įgyvendinti, buvo dar kartą peržiūrėti 2011 m. atliekant auditą. Tačiau peržiūra paukštienos sektoriuje pradėta tik 2008 m. 2011 m. atliekant auditą (praėjus penkeriems metams po higienos reikalavimų įgyvendinimo termino pabaigos) ši peržiūra ir tolesni priežiūros veiksmai tebebuvo vykdomi [22]. AUDITUOTOSE VALSTYBĖSE NARĖSE NUSTATYTI DAUGIAMEČIŲ NACIONALINĖS KONTROLĖS PLANŲ (DNKP) ĮGYVENDINIMO TRŪKUMAI 26. Atlikdama bendruosius tolesnius auditus MVT vertina, kaip valstybėse narėse įgyvendinami DNKP (9 dalis ir žodynėlis). Trijose tikrintose naujai įstojusiose valstybėse narėse (Vengrijoje, Rumunijoje ir Slovėnijoje) MVT nustatė įgyvendinamų DNKP trūkumų [23], dėl kurių šiais planais iš esmės nebegalėjo būti remiamasi vykdant oficialią kontrolę. 27. Audito Rūmai taip pat nustatė, kad Rumunijos DNKP 2009 m. numatyta kontrolė nebuvo visiškai atlikta. VALSTYBIŲ NARIŲ VETERINARINĖS KONTROLĖS ĮGYVENDINIMO TRŪKUMAI 28. Kompetentingos valstybių narių institucijos oficialią veterinarinę kontrolę skerdyklose turėtų atlikti pagal dokumentais įformintas procedūras [24]. Kad kontrolė būtų veiksminga, šios procedūros turi būti aiškiai nustatytos ir tinkamai įgyvendinamos (žr. II priedą). Atlikus auditą nustatyta, kad apskritai, siekiant atitikti reikalavimus, vykdomos procedūros yra tinkamos, tačiau nustatyta konkrečių trūkumų. Šie trūkumai siejami su koordinavimo problemomis ir dokumentais, kuriais grindžiamos mėginių ėmimo programos ir kontrolės rezultatai (žr. 1 langelį). MAISTO TVARKYMO SUBJEKTŲ VYKDOMAS HIGIENOS IR MAISTO SAUGOS REIKALAVIMŲ ĮGYVENDINIMAS SKERDYKLOSE 29. Audito Rūmai išnagrinėjo, kaip MTS įgyvendina higienos ir maisto saugos reikalavimus skerdyklose prižiūrint kompetentingoms valstybių narių institucijoms. Atlikus auditą nustatyta, kad apskritai siekdami laikytis reikalavimų MTS taikė tinkamas procedūras. Vis dėlto, atsižvelgiant į toliau pateiktas pastabas, akivaizdu, kad kompetentingos nacionalinės institucijos vis dar turi griežtai tikrinti, kaip MTS įgyvendina higienos ir maisto saugos reikalavimus, o Komisija turi užtikrinti griežtą šių institucijų kontrolę. 1 LANGELIS OFICIALIOS VETERINARINĖS KONTROLĖS TRŪKUMAI Lenkijoje Audito Rūmų audito metu kompetentingų institucijų vykdomos oficialios veterinarinės kontrolės auditą atliko tos pačios tikrinimo tarnybos, kurios atliko veterinarinę kontrolę. Dėl to kyla pavojus atliekamo darbo nepriklausomumui. Rumunijoje vienoje kompetentingų institucijų atliktos valstybinio veterinarijos gydytojo užduočių vykdymo patikros ataskaitoje buvo pateiktos išvados, susijusios su skerdykloje vykdoma veikla, ir savikontrolės, už kurią yra iš esmės yra atsakingas MTS, įgyvendinimu. Valstybių narių veterinarijos tarnybos tikrina, ar MTS taikomų RVASVT sistemų struktūra ir jų įgyvendinimas atitinka reglamentavimo sistemos reikalavimus. Tačiau Vengrijos centrinės veterinarijos tarnybos neatliko RVASVT sistemų taikymo peržiūros. Be to, informacija apie dažnai nustatomus trūkumus buvo nepakankamai apibendrinama. Todėl nebuvo įmanoma prižiūrėti, kaip visa RVASVT sistema buvo taikoma ir įgyvendinama. Slovėnijoje trūko aiškių gairių ir standartinių pranešimo apie veterinarinės kontrolės rezultatus dokumentų, dėl to kontrolės ataskaitos skyrėsi, taigi iškilo rizika jų kokybei ir išsamumui. Kai kuriose nedidelėse tikrintose skerdyklose MTS ir valstybinių veterinarijos gydytojų įsipareigojimai buvo netinkamai atskirti. Tai gali turėti įtakos oficialios kontrolės nepriklausomumui. HIGIENOS REIKALAVIMŲ ĮGYVENDINIMO TRŪKUMAI 30. Atlikus auditą devyniose iš 25 patikrintų skerdyklų nustatyta higienos reikalavimų įgyvendinimo trūkumų. Šie trūkumai susiję netinkamu valymu, dezinfekavimu ir svaiginimo įranga, švarios ir nešvarios zonų atskyrimu bei tinkamų žmonėms vartoti netinkamos mėsos laikymo patalpų stoka (žr. 2 langelį). 2 LANGELIS HIGIENOS REIKALAVIMŲ ĮGYVENDINIMO TRŪKUMAI Nors gamybos procesas skerdyklose turėtų būti vykdomas taip, kad būtų išvengta kryžminės taršos, vienoje Rumunijoje tikrintoje skerdykloje darbuotojai galėjo laisvai vaikščioti po švarią ir nešvarią zonas, o auditorių grupė turėjo grįžti į švarią darbo zoną per nešvarią, nes nebuvo jokio kito išėjimo. Kitoje Rumunijos skerdykloje reikėjo grąžinti mėsą iš sandėliavimo patalpų mėsos išpjaustymo įmonei, kad prieš išsiunčiant ją būtų galima paženklinti. Abiejose skerdyklose dėl nepakankamo veiklos atskyrimo vietos ar laiko atžvilgiu gali kilti kryžminės taršos pavojus. Trečioje skerdykloje skerdimo metu peiliai buvo netinkamai laikomi. Ketvirtoje skerdykloje darbuotojai išvalė grindis ir nenusiplovę rankų iš karto paėmė kiaulių skerdenas. Vienoje Čekijoje tikrintoje skerdykloje rankų ir batų valymo priemonės nebuvo tinkamos, kad galima būtų užtikrinti, jog visi darbuotojai, prieš įeidami į švarią darbo zoną, tikrai galėtų jomis pasinaudoti. Šioje skerdykloje, kaip ir dar vienoje tikrintoje skerdykloje, skirtingos zonos nebuvo aiškiai atskirtos, todėl po patalpas buvo galima laisvai vaikščioti nesinaudojant atitinkamomis dezinfekavimo priemonėmis. Trečioje tikrintoje skerdykloje narvai, kurie buvo naudojami gyviems viščiukams vežti, iškrovus paukščius nebuvo visiškai išvalomi, dėl to galėjo kilti kryžminės taršos pavojus. Vienoje Lenkijoje tikrintoje skerdykloje naudojama svaiginimo įranga veikė netinkamai, ir gyvūnai turėjo patirti nereikalingų kančių, nes nebuvo galimybių greitai panaudoti pakaitinės įrangos, kad svaiginimą būtų galima baigti per pagrįstą laiką. Kitoje Lenkijoje tikrintoje skerdykloje nebuvo atskiros aušinimo įrangos, skirtos žmonėms vartoti netinkamai mėsai laikyti. NEPAKANKAMAS PATIKINIMAS, SUSIJĘS SU RIZIKOS VEIKSNIŲ ANALIZĖS IR SVARBIŲJŲ VALDYMO TAŠKŲ (RVASVT) SISTEMA 31. Atitinkami dokumentai (pvz., dėl šaldymo grandinės) yra esminė RVASVT sistemų dalis [25]. Tikrintų skerdyklų RVASVT planuose buvo numatyta registruoti svarbiųjų valdymo taškų SVT) stebėjimo veiklą. Tačiau penkiose tikrintose skerdyklose su temperatūra susijusiuose svarbiuosiuose valdymo taškuose RVASVT sistemų procedūros nebuvo taikomos, o SVT patikros dokumentai buvo neišsamūs ir (arba) nepatikimi (žr. 3 langelį). Todėl patikrų, apie kurias pranešta, patikimumas buvo mažesnis. 3 LANGELIS NEIŠSAMIOS SVARBIŲJŲ VALDYMO TAŠKŲ PATIKROS Slovėnijoje tikrintoje skerdykloje aukščiausia reglamentuose nustatyta mėsos temperatūra iki išsiuntimo (7°C) buvo laikoma kritine SVT riba; temperatūra buvo nuolat matuojama. Jei pamatavus temperatūrą būtų nustatyta, kad siuntai paruošta mėsa nepakankamai šalta, ji turėtų būti toliau šaldoma. Tačiau atlikus auditą atkreiptas dėmesys į dokumentais įrodytus atvejus, kai iš skerdyklos gabenamos mėsos temperatūra buvo aukštesnė nei 8°C, ir mėsa nebuvo toliau šaldoma. Vienoje Vengrijoje tikrintoje skerdykloje šaldymo patalpų temperatūrai buvo taikoma SVT sistema. Tačiau jei temperatūra nukrypdavo nuo RVASVT plane nustatyto lygio, temperatūros stebėjimo sistemos siunčiami perspėjimai buvo nepakankami. Kitoje tikrintoje skerdykloje SVT dokumentai buvo parengti tik atsiradus problemoms. Nebuvo jokių patvirtinamųjų dokumentų, kad termometrų rodmenys neviršija leistino lygio. Vienoje Rumunijoje tikrintoje skerdykloje šaldymo patalpų temperatūros įrašai nebuvo laikomi patikimais. Šių patalpų temperatūrą keturis kartus per dieną keletą savaičių matavo tie patys asmenys, ir kaskart buvo nurodoma ta pati temperatūra. Kitoje Rumunijoje tikrintoje skerdykloje visada iš anksto buvo nurodoma tinkamo lygio temperatūra. SAVIKONTROLĖS PROGRAMOS ĮGYVENDINIMO TRŪKUMAI 32. Teisės aktuose reikalaujama, kad MTS vykdytų savikontrolės programą: bent kartą per savaitę imtų skerdenų mėginius ir tikrintų mikrobiologinį užteršimą, išskyrus tam tikrais atvejais, kai veterinarijos institucijos gali leisti imti mėginius kas dvi savaites. Iš trijose valstybėse narėse patikrintų skerdyklų penkios skerdyklos nesilaikė reikalavimų, susijusių su mėginių ėmimo dažnumu arba mėginių tvarkymu. Keturios iš jų buvo gavusios veterinarijos institucijų patvirtinimą, kad mėginiai gali būti imami kas dvi savaites, tačiau iš tiesų jie buvo imami rečiau. Penktojoje skerdykloje nebuvo galimybės susipažinti su tyrimo rezultatais (žr. 4 langelį). 4 LANGELIS SKERDENOS MĖGINIŲ ĖMIMAS NE VISADA ATLIEKAMAS PAGAL TAISYKLES Skerdyklų MTS bent kartą per savaitę ima mėginius mikrobiologiniam tyrimui atlikti. Dviejose Rumunijoje tikrintose skerdyklose MTS, negavę atitinkamo išankstinio veterinarijos institucijų patvirtinimo, mėginius salmonelių tyrimams ėmė rečiau, nei reikalaujama teisiniuose aktuose. Be to, mėginius ėmė valstybinis veterinarijos gydytojas, nors tai daryti turi MTS. Vienoje Lenkijoje tikrintoje skerdykloje MTS mėginių ėmimo dažnumą kai kuriais atvejais sumažino iki karto per mėnesį. Kitoje skerdykloje nebuvo įrodymų, kad atlikti visi būtini tyrimai. Vienoje Čekijoje tikrintoje skerdykloje nustatyta, kad, nors MTS laikėsi mėginių ėmimo dažnumo reikalavimų, mėginiai į laboratoriją buvo siunčiami tik kartą per mėnesį ar net rečiau. Dėl tokios praktikos galėjo kilti pavojus, kad vykdant gamybos procesą bus nesilaikoma higienos reikalavimų, nes būtų neįmanoma nedelsiant imtis taisomųjų priemonių, jei apie teigiamus mikrobiologinio tyrimo rezultatus būtų sužinoma vėliau. NEPAKANKAMAS ATSEKAMUMO REIKALAVIMŲ LAIKYMASIS 33. Maisto produktai arba pašarai, kurie gali būti parduodami ES, turėtų būti tinkamai ženklinami etiketėmis, kad juos būtų lengviau atpažinti remiantis atitinkamais dokumentais arba informacija [26]. Atlikus auditą šešiose iš 25 patikrintų skerdyklų pastebėta trūkumų. Šiose skerdyklose buvo netinkamos skerdenų ir pulkų identifikavimo sistemos ir neišsamios sistemos, kuriomis maisto grandinėje siekiama užtikrinti gyvų gyvūnų ir jų skerdenų atsekamumą (žr. 5 langelį). 5 LANGELIS ATSEKAMUMO INFORMACIJOS TRŪKUMAS Skerdyklas eksploatuojantys subjektai negali priimti gyvūnų į skerdyklų patalpas, jei negauna atitinkamos su maisto sauga susijusios informacijos, laikomos gyvūnų kilmės ūkyje. Dviejose Lenkijoje tikrintose skerdyklose, kur buvo paskerstos karvės, nepateikta jokia informacija, susijusi su maisto grandine. Dviejose Rumunijoje tikrintose kiaulių skerdyklose ir vienoje Čekijos skerdykloje skerdenų identifikavimo taisyklės buvo nepakankamai veiksmingos, kad būtų užtikrintas atsekamumas. Abiejose Rumunijos skerdyklose MTS teigė, kad skerdimo data yra partijos numeris. Atliekant patikrą vietoje pirmosios skerdyklos šaldykloje buvo laikomos nepažymėtos kiaulių galvos. Kadangi nebuvo konkrečios informacijos, kuri padėtų atpažinti skerdenų dalis arba partiją, galėjo kilti pavojus užtikrinant atsekamumą. Čekijos skerdykloje skerdenos buvo sunumeruotos tik pagal skerdimo eilės numerį, o skerdimo data nebuvo nurodyta. Krizės atveju tai trukdytų greitai atsekti, kuriam ūkiui priklauso mėsa. Dviejose Lenkijoje tikrintose naminių paukščių skerdyklose neatitiko pristatytų ir paskerstų paukščių skaičius. Vienoje skerdykloje skyrėsi ante mortem veterinarinės patikros ūkyje metu skerdimui patvirtintų ir į skerdyklą pristatytų paukščių skaičius. Antrojoje skerdykloje paskersti paukščiai nebuvo suskaičiuoti. Be to, šiuo atveju kartu su paukščiais į skerdyklą vežamuose identifikavimo dokumentuose buvo nurodytas ūkis, bet nebuvo informacijos apie pulko tapatumą. Kai ūkyje yra daugiau kaip vienas pulkas, sunku atsekti, kiek pulkų patikrinta ir kiek paskersta. Panaši informacijos apie pulkų tapatumą stoka pastebėta ir Vengrijoje. LANKSTUMO TAISYKLIŲ NESUDERINAMUMAS 34. Kaip nurodyta 11 dalyje, MTS skerdyklose turi imti mėginius mikrobiologiniams tyrimams atlikti. Teisės aktuose [27] numatytos mėginių ėmimo dažnumo išimtys, taikomos mažoms skerdykloms, jei atlikta rizikos analizė rodo, kad šio dažnumo sumažinimas pagrįstas. 35. ES teisės aktuose nėra mažų maisto tvarkymo įmonių apibrėžties. Be to, reikalavimas, kad visos įmonės, neatsižvelgiant į jų dydį, taikytų galiojančius higienos teisės aktus ir Reglamentą (EB) Nr. 2073/2005, kuriame mažoms skerdykloms leidžiami nukrypimai, yra prieštaringas. GAIRĖS IR MOKYMAI 36. Audito metu buvo nagrinėjama, ar Komisija ir valstybės narės parengė tinkamas gaires ir užtikrino tinkamą mokymą suinteresuotiesiems subjektams. Nors Komisijos lygmeniu yra parengtos gairės, nacionaliniai profesiniai sektoriai higienos praktikos skerdyklose gairių parengė labai mažai (37–38 dalys). Komisijos parengtą mokymo programą tikrintos valstybės narės laikė labai naudinga, tačiau auditoriai pažymėjo, kad dar yra ką tobulinti (39–44 dalys). NEPAKANKAMOS VALSTYBIŲ NARIŲ PARENGTOS TEISĖS AKTŲ ĮGYVENDINIMO GAIRĖS 37. Maisto saugos reglamentuose reikalaujama, kad Komisija nustatytų oficialios kontrolės gaires [28] ir geros praktikos gaires [29], skirtas higienai bei RVASVT principų taikymui, ir užtikrintų, kad jos būtų tobulinamos bei platinamos. Tuo tikslu Komisija, pasitarusi su valstybėmis narėmis ir kitais suinteresuotaisiais subjektas, skelbia ir atnaujina atitinkamas gaires. 38. Valstybės narės taip pat turėtų skatinti maisto tvarkymo sektorius rengti nacionalines geros higienos praktikos ir RVASVT principų taikymo gaires [30]. Šios gairės būtų svarbi priemonė, kuri padėtų valstybėse narėse išvengti Audito Rūmų atlikto audito išvadose aprašytų atvejų ir per MVT patikras nustatytų trūkumų. Tačiau trijose audituotose valstybėse narėse (Lenkijoje, Rumunijoje, Slovėnijoje) nacionalinės profesinės asociacijos tokių gairių neparengė. NEPAKANKAMAI SISTEMINGOS SVEIKATOS IR VARTOTOJŲ REIKALŲ GD IR SVEIKATOS IR VARTOTOJŲ REIKALŲ VYKDOMOSIOS AGENTŪROS KONSULTACIJOS 39. Mokymo temas ir pagal GMRMS programą rengiamų mokymo kursų projektą atrenka Sveikatos ir vartotojų reikalų GD ir labai išsamiai jį pateikia EAHC. Tikrinamuoju laikotarpiu (buvo remiamasi iki 2011 m. sausio mėn. atliktais audito vizitais) EAHC ir Sveikatos ir vartotojų reikalų GD konsultacijos dėl šių mokymo kursų koncepcijos nebuvo pakankamai sistemingos, todėl kilo pavojus, kad žinios, kurias agentūra įgijo įgyvendindama programas, nebuvo panaudotos. PROGRAMOS "GERESNIS MOKYMAS RŪPINANTIS MAISTO SAUGA" ĮGYVENDINIMO TRŪKUMAI 40. Siekdama suderinti valstybių narių atliekamą oficialią veterinarinę kontrolę Komisija gali organizuoti mokymo kursus valstybių narių darbuotojams [31]. Sveikatos ir vartotojų reikalų GD sukūrė mokymo iniciatyvą GMRMS, o EAHC ją įgyvendina. Norint užtikrinti geresnį bendradarbiavimą su valstybėmis narėmis reguliariai rengiami Komisijos ir valstybių narių nacionalinių ryšių palaikymo institucijų susitikimai. 41. Vienas pagrindinių mokymo kursų pagal GMRMS programą principų yra ne pakeisti nacionalines mokymo programas ar mokyti visus kompetentingų institucijų darbuotojus, o skatinti metodą "mokyk mokytoją", pagal kurį valstybės turėtų perduoti savo veterinarijos tarnyboms informaciją, gautą iš mokymo kursų (pagal programą GMRMS) dalyvių. Metodas "mokyk mokytoją" ES lygmeniu dar ne visiškai įgyvendintas. Šiuo metu nėra bendros sistemos, kaip vykdyti sklaidos veiklą, ir nenustatyti sklaidos rezultatų stebėjimo valstybėse narėse kriterijai, kad būtų galima prižiūrėti, kaip ši veikla yra vykdoma. 42. Vengrijoje ir Rumunijoje iniciatyvos GMRMS nacionalinių ryšių palaikymo institucijos tik perduoda Komisijai informaciją apie veiksmų pažangą, o to nepakanka, kad būtų galima kontroliuoti mokymo programą, teikti grįžtamąją informaciją ir skleisti susijusią informaciją. 43. Tarpinis iniciatyvos GMRMS vertinimas [32] parodė, kad jos dalyviai mano, jog mokymas yra pernelyg teorinis ir trūksta praktinio demonstravimo. Be to, atliekant auditą valstybėse narėse pastebėta, kad skleidžiant valstybėse narėse informaciją po to, kai buvo dalyvauta pagal programą GMRMS vykdomuose kursuose, trūksta praktinio demonstravimo, kuris valstybių narių lygmeniu padėtų pagerinti sklaidos rezultatus ir poveikį (žr. 6 langelį). 44. Atidėta atlikti tolesnį programos GMRMS vertinimą, kuris iš pradžių buvo numatytas 2011 metams ir kurį tikimasi užbaigti 2012 m. 6 LANGELIS REIKIA TOBULINTI MOKYMĄ Valstybių narių, kuriose lankytasi atliekant šį auditą, kompetentingos veterinarijos institucijos mano, kad iniciatyva GMRMS yra labai naudinga, nors ir pasiūlė atlikti šiuos patobulinimus: a) atnaujinti mokymo pagal programą GMRMS temas, nes daugelis pagrindinio lygmens inspektorių jau dalyvavo dabartiniuose mokymo kursuose, be to, yra kitų, su dabartinėmis svarbiomis problemomis susijusių klausimų, kuriuos reikia nagrinėti norint užtikrinti darnų požiūrį į oficialią kontrolę; b) persvarstyti kalbas, kuriomis mokoma, nes mokymo kursai paprastai vyksta tik anglų, prancūzų ar vokiečių kalbomis. Minėtos institucijos atkreipė dėmesį į tai, kad sunku rasti inspektorių, turinčių pakankamai kalbos įgūdžių, kad galėtų dalyvauti šiuose kursuose. Be to, ne visos įmonės, kuriose apsilankė mokymo kursų dalyviai, atitiko dabartinius higienos reikalavimus arba parodė gerosios patirties pavyzdžių. Rumunijoje ir Vengrijoje nesvarstyti pasiūlymai gerinti mokymo kursus, nes nacionalinių ryšių palaikymo institucija ir veterinarijos institucijos tarpusavyje nepakankamai keičiasi informacija. ES LĖŠŲ NAUDOJIMO TVARKA 45. Audito metu nagrinėtos ES finansavimo, siekiant sudaryti palankesnes sąlygas įgyvendinti higienos reikalavimus, teikimo skerdykloms procedūros. Audito Rūmai nustatė su projektų tvarumu ir atranka susijusių trūkumų (46–50 dalys). Lentelėje nurodytas skerdykloms pagal SAPARD programą suteiktas finansavimas, kad šios atitiktų ES higienos standartus. Dabar šie veiksmai remiami pagal EŽŪFKP priemonę "Žemės ir miškų ūkio produktų vertės didinimas" [33]. LENTELĖ SAPARD – PRIEMONĖ "ŽEMĖS ŪKIO IR ŽUVININKYSTĖS PRODUKTŲ PERDIRBIMO IR PREKYBOS TOBULINIMAS" Šaltiniai: Valstybė narė | Skerdyklų, kurioms suteikta parama pagal SAPARD priemonę, skaičius | ES parama pagal SAPARD priemonę finansuojamoms skerdykloms (mln. EUR) | Vidutinė vienai skerdyklai skirta ES parama (mln. EUR) | 2011 12 31 patvirtintų skerdyklų skaičius | (A) | (B) | (C) | (D)=(C)/(B) | (E) | Bulgarija [6666] | 42 | 29 | 0,69 | 108 | Čekija [7777] | 30 | 4 | 0,13 | 239 | Estija [7777] | 4 | 1 | 0,25 | 60 | Latvija [6666] | 4 | 1 | 0,25 | 78 | Lietuva [6666] | 9 | 12 | 1,33 | 78 | Vengrija [7777] | 13 | 3 | 0,23 | 283 | Lenkija [7777] | 77 | 22 | 0,29 | 1003 | Rumunija [7777] | 51 | 40 | 0,78 | 156 | Slovėnija [7777] | 4 | 3 | 0,75 | 61 | Slovakija [7777] | 7 | 2 | 0,29 | 88 | Iš viso | 241 | 117 | 0,49 | 2154 | 46. Į nacionalines programas buvo įtrauktos bendrosios jų įgyvendinimo nuostatos, įskaitant valdymą, stebėseną ir kontrolę. To buvo reikalaujama prieš Komisijai patvirtinant SAPARD programas. 47. Į 2008 m. Komisijos Žemės ūkio ir kaimo plėtros GD metinę veiklos ataskaitą įtraukta išlyga dėl SAPARD programos valdymo ir kontrolės sistemos Rumunijoje ir Bulgarijoje. Ši išlyga buvo tokia svarbi, kad Komisija nutraukė išmokų mokėjimą minėtoms valstybėms narėms. Rumunijoje (kurios problemos buvo daug didesnės), susirūpinus viešojo pirkimo procedūromis, Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF) iki Audito Rūmų atlikto audito buvo išnagrinėjusi 104 iš 197 SAPARD projektų, remiamų pagal priemonę "Žemės ūkio ir žuvininkystės produktų perdirbimo ir prekybos tobulinimas". Nustatyti svarbūs 64 projektų pažeidimai, rekomenduota susigrąžinti visą viešosios pagalbos sumą. Dėl 60 iš šių projektų įtariamas sukčiavimas, ir apie tai pranešta atitinkamoms teisminėms institucijoms. SU FINANSUOJAMŲ PROJEKTŲ TVARUMU SUSIJĘ TRŪKUMAI 48. Vienas iš finansavimo pagal SAPARD programą kriterijų buvo tas, kad projektai iki investavimo pabaigos turėjo atitikti naujus higienos ir maisto saugos standartus. Taip pat buvo siekiama projektų tvarumo. Ne trumpiau kaip penkerius metus po investavimo turėtų būti išsaugotas tikslinis finansuojamų projektų veiklos lygis. 49. Atlikus auditą nustatyta, kad ES lėšos padėjo restruktūrizuoti skerdyklas, kad jos geriau atitiktų ES higienos standartus, ir palaikyti ekonominę veiklą. Komisijos tarnybos konkrečiai nenagrinėjo, koks yra investicijų finansavimo poveikis naujų higienos standartų atitikimui. Atlikus auditą kiekvienoje tikrintoje valstybėje narėje nustatyta atvejų, kai veikla nebuvo vykdoma visus penkerius metus arba kai nepasiektas tikslinis veiklos lygis (žr. 7 langelį). Dėl to sumažėjo lėšų, kuriomis siekta sudaryti palankesnes sąlygas laikytis higienos reikalavimų skerdyklose, poveikis. NETINKAMI SU SAPARD PROJEKTAIS SUSIJUSIŲ SUTARČIŲ SUDARYMO KRITERIJAI 50. Čekijoje į šalutinės SAPARD programos priemonės "Parama Rizikos veiksnių analizės ir svarbiųjų valdymo taškų (RVASVT) sistemos įdiegimui" sutarčių sudarymo kriterijus įtraukta būtinybė sukurti RVASVT grupę. Todėl buvo atrenkami tie paraiškų teikėjai, kurie jau turi RVASVT grupę ir yra pažengę RVASVT sistemos taikymo srityje, o ne mažesnę pažangą padarę pareiškėjai, kuriems iš tikrųjų buvo reikalinga didesnė parama. Tai neatitiko tikslo skatinti įgyvendinti RVASVT sistemą. Atrenkant dvi pagal minėtą priemonę finansuojamas skerdyklas, kuriose apsilankė auditoriai, buvo taikomi tik šie sutarčių sudarymo kriterijai: RVASVT grupės ir ISO sertifikato turėjimas. Todėl SAPARD lėšų indėlis įgyvendinant ES higienos teisės aktus buvo ribotas, nes buvo labiau tikėtina, kad bus atrinktos tos įmonės, kurios jau tobulino šių reikalavimų įgyvendinimo procedūras. 7 LANGELIS PAVYZDŽIAI, KAI NUMATYTAS VEIKLOS LYGIS NEBUVO PASIEKTAS ARBA IŠLAIKYTAS Dvi iš penkių Rumunijoje tikrintų skerdyklų (skirta 0,9 milijono eurų SAPARD lėšų) nepasiekė tikslinio skerdimo veiklos lygio. Taip atsitiko dėl mažesnės nei tikėtasi jų mėsos produktų paklausos ir tinkamų gyvūnų pasiūlos. Lenkijoje viena iš finansuojamų skerdyklų, kurią iš pradžių buvo numatyta patikrinti (skirta 0,7 milijono eurų SAPARD lėšų), 2010 m. nutraukė veiklą dėl prastų ūkinės veiklos rezultatų. Vengrijoje vienoje iš tikrintų vietų buvo kiaulių skerdykla, kuriai 2003 m. buvo skirta SAPARD lėšų (60000 eurų) ir kuri nuo 2006 m. nebeveikė. MTS perkėlė skerdimo veiklą į kitą savo skerdyklą. Nors mokėjimo agentūra susigrąžino grąžintinas SAPARD lėšas, ES finansavimo tikslai nebuvo pasiekti. IŠVADOS IR REKOMENDACIJOS 51. Audito Rūmų auditoriai nustatė, kad apskritai Komisijos ir kompetentingų institucijų higienos reikalavimų priežiūros sistemos struktūra naujai įstojusiose ES valstybėse narėse yra tinkama. Audito metu tikrintose valstybėse narėse nustatyta nemažai trūkumų, susijusių su taisyklių ir procedūrų taikymu. Be to, audito metu nustatyta su finansuojamų projektų tvarumu ir atranka susijusių trūkumų. Nors nustatyti trūkumai, nei pavieniai, nei visi kartu, nekelia abejonių dėl bendros higienos reikalavimus užtikrinančių sistemų struktūros, jie rodo, kad būtina kruopščiau atlikti patikras visuose lygmenyse, siekiant sumažinti riziką, kuri gali sąlygoti rimtas maisto saugos problemas. 52. Komisija dar galutinai nepatikrino, kaip valstybėse narėse, į ES įstojusiose nuo 2004 m., įgyvendinami higienos reikalavimai (24–25 dalys). Valstybėse narėse nustatyti trūkumai įgyvendinant DNKP, vykdant veterinarinę kontrolę (26–28 dalys) ir MTS įgyvendinant higienos reikalavimus (29–35 dalys). 1 REKOMENDACIJA Vykdydama higienos reikalavimų įgyvendinimo priežiūrą Komisija turėtų: a) užbaigti MVT atliekamą tikrinimą, kaip valstybės narės laikosi jos ankstesnių rekomendacijų, pateiktų patikrinus 2004 m. higienos teisės aktų rinkinio įgyvendinimą; b) gerinti konsultavimą ir priežiūrą, susijusią su valstybių narių rengiamais ir įgyvendinamais DNKP, siekiant užtikrinti veiksmingą oficialios kontrolės sistemą; c) skatinti valstybes nares vykdyti veiksmingą veterinarinę kontrolę, ypač pasitelkiant mokymą, MVT patikras ir valstybių narių ataskaitų peržiūrą; d) gerinti valstybių narių kontrolės priežiūrą siekiant sumažinti Audito Rūmų audito metu nustatytus trūkumus. 53. Audito Rūmams atlikus auditą nustatyta, kad MTS teikiama pagalba ir konsultacijos yra nepakankamos, taip pat buvo nustatyta tam tikrų trūkumų įgyvendinant GMRMS (36–44 dalys). 2 REKOMENDACIJA Kad užtikrintų konsultavimą ir mokymą, Komisija turėtų: a) skatinti valstybes nares rengti nacionalines gaires, kurios padėtų išvengti audito metu nustatytų trūkumų; b) apsvarstyti veiksmus siekiant gerinti mokymą ir užbaigti GMRMS iniciatyvos vertinimą; c) užtikrinti, kad jos tarnybos tinkamai ir veiksmingai bendradarbiautų, siekdamos pagerinti mokymą; d) skatinti valstybes nares užtikrinti MTS daugiau konsultavimo ir mokymo paslaugų. 54. Nors ES lėšos padeda įgyvendinti ES higienos reikalavimus, nustatyta su finansuojamų projektų tvarumu ir atranka susijusių problemų (45–50 dalys). 3 REKOMENDACIJA Dėl ES lėšų, skirtų higienos reikalavimams nuo 2004 m. į ES įstojusių valstybių narių skerdyklose įgyvendinti, Komisijai rekomenduojama: a) konsultuoti valstybes nares veiksmingo ES lėšų panaudojimo, ypač veiksmingos tvarių projektų atrankos, klausimais; b) įvertinti ES lėšų, skirtų higienos standartams įgyvendinti ir maisto saugai, poveikį; c) remiantis įvertinimo rezultatais apsvarstyti, ar reikėtų imtis tolesnių veiksmų, siekiant užtikrinti, kad skerdyklose būtų laikomasi aukšto lygio higienos standartų. Šią ataskaitą priėmė I kolegija, vadovaujama Audito Rūmų nario Ioannis SARMAS, 2012 m. liepos 25 d. Liuksemburge įvykusiame posėdyje. Audito Rūmų vardu +++++ TIFF +++++ Pirmininkas Vítor Manuel da Silva Caldeira [1] Šaltinis: Sveikatos ir vartotojų reikalų vykdomoji agentūra http://ec.europa.eu/eahc/food/about.html. [2] Reglamento (EB) Nr. 852/2004 5 straipsnis. [3] Reglamento (EB) Nr. 2073/2005 I priedas. [4] Reglamento (EB) Nr. 178/2002 17 straipsnis. [5] Reglamento (EB) Nr. 882/2004 V antraštinė dalis. [6] http://ec.europa.eu/food/intro_en.htm. [7] COM(1999) 719 final, 2000 1 12. [8] 2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 178/2002, nustatantis maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiantis Europos maisto saugos tarnybą ir nustatantis su maisto saugos klausimais susijusias procedūras (OL L 31, 2002 2 1, p. 1). [9] 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 852/2004 dėl maisto produktų higienos (OL L 139, 2004 4 30, p. 1, klaidų ištaisymas OL L 226, 2004 6 25, p. 3). [10] 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 853/2004, nustatantis konkrečius gyvūninės kilmės maisto produktų higienos reikalavimus (OL L 139, 2004 4 30, p. 55, klaidų ištaisymas OL L 226, 2004 6 25, p. 22). [11] 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 854/2004, nustatantis specialiąsias gyvūninės kilmės produktų, skirtų vartoti žmonėms, oficialios kontrolės taisykles (OL L 139, 2004 4 30, p. 206, klaidų ištaisymas OL L 226, 2004 6 25, p. 83). [12] Pagal 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentą (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių (OL L 191, 2004 5 28, p. 1), "oficiali kontrolė – tai bet kokios formos kontrolė, kurią atlieka kompetentinga institucija ar Bendrija, siekdama įvertinti atitikimą pašarus ir maistą reglamentuojantiems teisės aktams, gyvūnų sveikatos ir gyvūnų gerovės taisyklėms". [13] Pagal Reglamente (EB) Nr. 853/2004 pateiktą apibrėžtį skerdykla – "tai įmonė, kurioje skerdžiami ir išdorojami maistui skirti gyvūnai". [14] Reglamento (EB) Nr. 852/2004 3 straipsnis. [15] Šių principų apibrėžtį žr. žodynėlyje. [16] Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1268/1999 dėl Bendrijos paramos pasirengimo stojimui priemonėms žemės ūkio ir kaimo plėtros srityse Vidurio ir Rytų Europos šalims kandidatėms pasirengimo stojimui laikotarpiu (OL L 161, 1999 6 26, p. 87). [17] Pagal šią priemonę iš viso skirta 1025 milijonai eurų. Skerdykloms skirta 117 milijonų eurų parama – tai Audito Rūmų apskaičiuota suma, remiantis Komisijos ir valstybių narių turima informacija.Paramos pagal SAPARD programą dydžiai buvo nustatyti ir užregistruoti taikant priemonę. Kadangi tai nebuvo specialiai skerdykloms skirta priemonė, trūksta patikimos ir išsamios informacijos apie joms skirtas lėšas.Parama pagal SAPARD programą buvo teikiama iki 2006 m. Jei per penkerius metus nuo paskutinės pagal SAPARD programą suteiktos paramos išmokos sumokėjimo dienos projektas iš esmės keičiamas, prieš baigiant įgyvendinti programą valstybės narės kompetentingos institucijos gali susigrąžinti išmokas. Faktiškai SAPARD programa bus užbaigta ne vėliau kaip po septynerių metų nuo paskutinės projektams skirtos išmokos išmokėjimo. Todėl valstybės narės, į ES įstojusios 2004 m., gali susigrąžinti išmokas iki 2013 m. Bulgarija ir Rumunija paskutinę išlaidų deklaraciją pateikė 2009 m., o susigrąžinimas gali būti vykdomas iki 2016 m. [18] 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1257/1999 dėl Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) paramos kaimo plėtrai ir iš dalies pakeičiantis bei panaikinantis tam tikrus reglamentus (OL L 160, 1999 6 26, p. 80). [19] 2005 m. rugsėjo 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1698/2005 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo plėtrai (OL L 277, 2005 10 21, p. 1). [20] Bulgarija, Čekija, Estija, Latvija, Lietuva, Vengrija, Lenkija, Rumunija, Slovėnija ir Slovakija. [21] Pavyzdžiui, 2006 m. Maisto higienos (gyvūninės kilmės maisto) patikros, atliktos visose valstybėse narėse. [22] Estijoje ir Rumunijoje peržiūra dar neatlikta. [23] Pavyzdžiui, Vengrijos DNKP nepateikta pakankamai informacijos apie konkrečius aspektus, susijusius su paukštienos sektoriumi, paskirtų veterinarijos gydytojų pareigomis, rizikos vertinimu ir oficialios kontrolės dažnumo nustatymo sistema.Rumunijos DNKP nepateikta pakankamai informacijos apie tai, ar taikytos sankcijos buvo veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios; nustatyti oficialios kontrolės prioritetai nebuvo išsamiai ir suderintai išdėstyti; plane nenustatyta valstybinių veterinarijos gydytojų atlikto darbo patikros tvarka.Slovėnijos DNKP nepateikta pakankamai informacijos apie procedūras, kuriomis buvo siekiama užtikrinti, kad oficiali kontrolė būtų nešališka ir nuosekli; planas nebuvo išsamus. [24] Reglamento (EB) Nr. 882/2004 8 straipsnio 1 dalis. [25] Reglamento (EB) Nr. 852/2004 5 straipsnis (taip pat žr. žodynėlį). [26] Reglamento (EB) Nr. 178/2002 18 straipsnio 4 dalis. [27] 2005 m. lapkričio 15 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2073/2005 dėl maisto produktų mikrobiologinių kriterijų I priedas (OL L 338, 2005 12 22, p. 1). [28] Reglamento (EB) Nr. 882/2004 8 straipsnio 4 dalis. [29] Reglamento (EB) Nr. 852/2004 III skyrius. [30] Reglamento (EB) Nr. 852/2004 7 ir 8 straipsniai. [31] Reglamento (EB) Nr. 882/2004 51 straipsnio 1 dalis. [32] Mokymo veiklos pagal programą "Geresnis mokymas rūpinantis maisto sauga" tarpinis vertinimas, galutinė ataskaita. Maisto grandinė. Sveikatos ir vartotojų reikalų GD užsakymu parengė vertinimo konsorciumas, 2009 m. balandžio 4 d. [33] Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 28 straipsnis. Iš viso pagal šią priemonę 1936 projektams skirta 1025 milijonai eurų. [6666] SAPARD metinės įgyvendinimo ataskaitos ir ex post vertinimai, su kuriais galima susipažinti. [7777] Valstybių narių mokėjimo agentūrų Audito Rūmams pateikta informacija. -------------------------------------------------- I PRIEDAS MAISTO TVARKYMO SUBJEKTŲ TAIKYTINI HIGIENOS IR MAISTO SAUGOS STANDARTAI MTS gali pateikti rinkai tik tuos ES pagamintus gyvūninius produktus, kurie buvo paruošti ir sutvarkyti įmonėse, atitinkančiose maistą reglamentuojančiuose teisės aktuose (Reglamente (EB) Nr. 853/2004, nustatančiame konkrečius gyvūninės kilmės maisto produktų higienos reikalavimus) nustatytus reikalavimus. MTS taikomomis procedūromis turi būti užtikrinama, kad į skerdyklų patalpas priimti gyvūnai būtų tinkamai identifikuoti. Skerdyklose turi būti įrengti tinkami ir higieniški aptvarai. Operacijos turi būti atliekamos ne tuo pačiu laiku ir skirtingose patalpose. Skerdimo linijos turi užtikrinti, kad skerdimo procesas būtų nepertraukiamas ir būtų išvengta skirtingų skerdimo linijos dalių kryžminės taršos. Skerdyklos turi turėti įrenginius įrankiams dezinfekuoti, į kuriuos būtų tiekiamas ne žemesnės kaip 82 °C temperatūros karštas vanduo, arba kitokią šiam tikslui skirtą sistemą. Turi būti rakinami įrenginiai sulaikytai mėsai, kuri turi būti laikoma sušaldyta, ir atskiri rakinami įrenginiai mėsai, kuri pripažinta netinkama, laikyti. Maistui skirtų patalpų išplanavimas, dizainas, statinio konstrukcija, išdėstymas ir dydis turi užtikrinti: a) pakankamą darbinę erdvę, kad būtų galima higieniškai atlikti visas operacijas, užtikrinti gerą maisto higienos praktiką, įskaitant apsaugą nuo užteršimo; b) tinkamas tvarkymo ir laikymo sąlygas, įskaitant temperatūros reguliavimą; ir c) pakankamą patogiose vietose įrengtų rankoms plauti skirtų praustuvų skaičių (Reglamentas (EB) Nr. 852/2004 dėl maisto produktų higienos). Turi būti užtikrintas atitinkamas geriamo vandens tiekimas, būtinas tais atvejais, kai reikia užtikrinti, kad produktai nebūtų užteršti. Visi maisto tvarkymo zonoje dirbantys asmenys turi laikytis asmens higienos reikalavimų ir dėvėti tinkamus, švarius, o prireikus ir apsauginius drabužius. Šviežioje mėsoje neturi būti salmonelių; reikėtų laikytis ir kitų mikrobiologinių kriterijų bei mėginių ėmimo reikalavimų. Maisto tvarkytojams ir už RVASVT sistemos įgyvendinimą atsakingiems asmenims turėtų būti užtikrintas mokymas. -------------------------------------------------- II PRIEDAS KONKRETŪS OFICIALIAI VETERINARINEI KONTROLEI TAIKOMI REIKALAVIMAI Reglamento (EB) Nr. 882/2004 II skyriaus II priede nustatyti šie konkretūs oficialiai veterinarinei kontrolei taikomi reikalavimai: 1. Kompetentingos institucijos organizacinė struktūra bei santykiai tarp centrinių kompetentingų institucijų ir institucijų, kurioms jos yra delegavusios užduotį atlikti oficialią kontrolę. 2. Santykiai tarp kompetentingų institucijų ir kontrolės institucijų, kurioms jos yra delegavusios su oficialia kontrole susijusias užduotis. 3. Tikslų, kuriuos reikia pasiekti, suformulavimas. 4. Darbuotojų uždaviniai, atsakomybė ir pareigos. 5. Mėginių ėmimo procedūros, kontrolės metodai ir būdai, rezultatų aiškinimas ir tolimesni sprendimai. 6. Stebėsenos ir priežiūros programos. 7. Tarpusavio pagalba, kai, atliekant oficialią kontrolę, reikalingi daugiau kaip vienos valstybės narės veiksmai. 8. Veiksmai, kurių reikia imtis po oficialios kontrolės. 9. Bendradarbiavimas su kitomis tarnybomis ar departamentais, kurie gali būti atsakingi už atitinkamas sritis. 10. Mėginių ėmimo ir analizės metodų bei aptikimo bandymų tinkamumo tikrinimas. 11. Bet kuri kita veikla ar informacija, reikalinga, kad oficiali kontrolė efektyviai funkcionuotų. --------------------------------------------------