[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 25.6.2007 KOM(2007) 358 galutinis KOMISIJOS ATASKAITA 2006 metų konkurencijos politikos ataskaita {SEK(2007)860} 1. 2006 m. konkurencijos politika toliau palaikė ir diegė sąlygas, leidžiančias rinkoms konkurencingai veikti Europos vartotojų ir įmonių naudai. Buvo sprendžiamos rinkos problemos, kilusios dėl tam tikrų rinkos struktūrų ir dėl konkurenciją ribojančių rinkos dalyvių veiksmų-; prisidėta prie bendros ekonominės politikos sistemos, kuri skatintų veiksmingą konkurenciją visuose ekonomikos sektoriuose, kūrimo. 2. Pirmoje šios ataskaitos dalyje apžvelgiama, kaip buvo toliau plėtojamos ir taikomos konkurencijos politikos priemonės, t. y. kovos su monopolijomis, susijungimų ir valstybės pagalbos taisyklės. Antroje dalyje aptariama, kaip buvo pasinaudota šių ir kitų priemonių deriniu pasirinktuose prioritetiniuose sektoriuose siekiant konkurencijos politikos tikslų. Trečioje dalyje apžvelgiamas bendradarbiavimas Europos konkurencijos tinkle (EKT) ir su nacionaliniais teismais. Ketvirtoje dalyje aptariama tarptautinė veikla. Galiausiai penktoje dalyje pateikiamas trumpas bendradarbiavimo su kitomis ES institucijomis aprašymas. Tolesnė informacija pateikiama detaliame Komisijos departamentų darbo dokumente[1] bei Konkurencijos GD interneto puslapyje[2]. 1. PRIEMONėS 1.1. Kova su monopolijomis – EB sutarties 81 ir 82 straipsniai 1.1.1. Taisyklių kūrimas ir politikos formavimas 3. Siekiant veiksmingai kovoti su karteliais, be atitinkamų sankcijų, skirtų nubausti ir sulaikyti nuo kartelių sudarymo, būtina imtis iniciatyvų skatinančių kartelių dalyvius apie juos pranešti. Komisija žengė svarbų žingsnį kartelių atskleidimo ir nutraukimo srityje priimdama pataisytą Pranešimą dėl atleidimo nuo baudų ir baudų sumažinimo kartelių bylose [3]. Keliose srityse padarytais pataisymais buvo siekiama suteikti daugiau rekomendacijų pareiškėjams ir padaryti procedūrą skaidresnę. Šie pakeitimai, iš kurių matyti daugiau nei ketverių metų 2002 m. Atleidimo nuo baudų ir baudų sumažinimo pranešimo[4] taikymo patirtis, visiškai atitinka EKT pavyzdinę atleidimo nuo baudų ir baudų sumažinimo programą, kuri buvo patvirtinta 2006 m. Atliekant pataisymus, buvo patikslintos atleidimo nuo baudų ir jų sumažinimo ribos, pakeistos sąlygos, kurias turi atitikti pareiškėjai, bei padaryti procedūrų, pavyzdžiui, savarankiškos žymeklio sistemos diegimo tvarkos, pakeitimai. 4. Baudos yra labai svarbios siekiant sulaikyti bendroves nuo konkurencijos taisyklių pažeidimo. Siekdama sustiprinti atgrasantį savo sankcijų poveikį Komisija patvirtino naujas Baudų apskaičiavimo gaires , taikomas įmonėms, pažeidusioms EB sutarties 81 arba 82 straipsnį[5]. Pagal naujas gaires bazinis baudos dydis kiekvienam pažeidėjui priklausys nuo jo su pažeidimu susijusio produkto metinių pardavimų pajamų procentinio dydžio susijusioje geografinėje teritorijoje ir gali siekti iki 30 % atitinkamų pardavimų vertės. Kad būtų atsižvelgta į pažeidimo trukmę, atitinkamai gauta vertė bus padauginta iš metų, kiek įmonė dalyvavo darant pažeidimą, skaičiaus. Be to, esant pakartotiniams pažeidimams, Komisija gali padidinti baudą iki 100 % (bauda didinama už kiekvieną ankstesnį pažeidimą) ir atsižvelgs ne tik į ankstesnius savo sprendimus, bet ir į nacionalinių konkurencijos institucijų (NKI) sprendimus pagal EB sutarties 81 ar 82 straipsnį. 5. Įstatymo taikymo palengvinimas privatiems asmenims leis nukentėjusiesiems dėl EB konkurencijos teisės pažeidimo geriau pasinaudoti savo teise gauti kompensaciją ir prisidės prie bendro atgrasymo, bei tuo būdu pagerins taisyklių taikymą viešajame sektoriuje. Žalioji knyga dėl ieškinių dėl žalos, patirtos pažeidus EB antimonopolines taisykles , kaip išdėstyta EB sutarties 81 ir 82 straipsniuose[6], buvo priimta su dideliu visuomenės susidomėjimu ir buvo plačiai diskutuojama Europoje ir už jos ribų. Pateikusi viešam svarstymui dokumentą, Komisija sulaukė beveik 150 pastabų iš vyriausybių, konkurencijos tarnybų, pramonės subjektų, vartotojų organizacijų, teisininkų ir akademinės visuomenės. Didžioji dauguma respondentų sutiko, kad dėl konkurencijos įstatymo pažeidimo nukentėjusiesiems turėtų būti atlyginta žala ir kad nacionalinės procedūrinės taisyklės turėtų skatinti veiksmingai pasinaudoti šia teise. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas taip pat pasveikino Komisijos iniciatyvą savo atsiliepimuose dėl žaliosios knygos[7]. Paskelbusi žaliąją knygą, Komisija į savo 2007 m. teisėkūros ir darbo programą įtraukė Baltosios knygos dėl ieškinių susijusių su žala, patirta dėl antimonopolinių taisyklių pažeidimo, rengimą[8]. 6. Konkurencijos principų skatinimas buvo tęsiamas ir Komisijoje, ir už jos ribų, siekiant užtikrinti, kad ES arba valstybių narių lygmens teisės aktai, kuriais siekiama teisėtų politikos tikslų, nepadarytų pernelyg didelės žalos konkurencijai. Konkurencijos propagavimas turėjo visų pirma atlikti svarbų vaidmenį teisės aktų leidimo procese, susijusiame su REACH reglamentu[9]. Taip pat Komisija toliau stengėsi skatinti valstybes nares peržvelgti konkurencijos apribojimus svarbioje laisvųjų profesijų srityje ir taip prisidėti prie Lisabonos tikslų įgyvendinimo. 1.1.2. Taisyklių taikymas 7. Komisija ir toliau daugiausiai dėmesio skyrė karteliams nustatyti ir nuo jų atgrasyti. Savo veiksmus ji sutelkė kovai su sunkiais, t. y. ypač didelę įtaką turinčiais, daugiausia pasaulinio arba Europos masto karteliais, kuriuose dalyvavo nemažas ūkio subjektų skaičius . Komisija priėmė septynis galutinius sprendimus [10], kuriais 41 įmonei[11] iš viso buvo skirta 1 846 mln. EUR baudų (palyginti su 2005 m. – 33 įmonėms iš viso buvo skirta 683 mln. EUR baudų). Priimti sprendimai parodo ekonominę paliestų sektorių svarbą ir kartelių trukmę, kas paaiškina vidutinės baudos vienai įmonei stiprų padidėjimą. 8. 2006 m. pabaigoje Komisija buvo gavusi 104 prašymus atleisti nuo baudų ir 99 prašymus sumažinti baudas, remiantis 2002 m. Atleidimo nuo baudų ir baudų sumažinimo pranešimu. Keturi iš 2006 m. priimtų sprendimų dėl kartelių buvo pagrįsti 2002 m. Atleidimo nuo baudų ir baudų sumažinimo ir vienas – 1996 m. Atleidimo nuo baudų ir baudų sumažinimo pranešimu. Taip pat šiais atvejais už jai pateiktus įrodymus Komisija smarkiai sumažino baudas 10 įmonių. 9. Toliau buvo imtasi sankcijų prieš piktnaudžiavimo dominuojančia padėtimi atvejus . Komisija skyrė išskirtinį dėmesį tinklų pramonės šakoms, kurios yra esminės Europos konkurencingumui ir žinių ekonomikos vystymuisi: Komisija pradėjo procedūrą prieš Telefónica dėl tariamo „kainų skirtumo mažinimo“ Ispanijos plačiajuosčio interneto prieigos rinkose[12] ir prieš Distrigaz dėl veiksmų, tariamai kliudžiusių naujiems tiekėjams patekti į Belgijos dujų rinką[13]. Komisija taip pat priėmė galutinį sprendimą, kuriuo pripažino, kad Tomra pažeidė EB sutarties 82 straipsnį, naudodamasi išimtinių susitarimų, individualizuotų susitarimų dėl kiekio ir individualizuotų atgal galiojančių nuolaidų schemų sistema, kuri apribojo arba bent jau atidėjo kitų supirkimo automatų gamintojų patekimą į rinką[14]. 10. Patikimas ekonominis vertinimas ir dėmesys veiklai, kuri gali pakenkti konkurencijai, taigi ir vartotojams, stiprina konkurencijos politikos veiksmingumą. Svarstymai šiuo klausimu tęsėsi po viešos konsultacijos dėl Diskusijų dokumento dėl EB sutarties 82 straipsnio taikymo antikonkurencinio piktnaudžiavimo, kuriuo yra neįleidžiami į rinką arba išstumiami iš rinkos konkurentai, atvejams. Patys svarbiausi klausimai, kurie buvo iškelti pastabose, buvo aptarti viešame klausyme, kuris vyko Briuselyje ir pritraukė apie 350 dalyvių iš Europos, Jungtinių Valstijų, Japonijos ir Korėjos. 11. Pagal Reglamento Nr. 1/2003 9 straipsnį Komisijai leidžiama padaryti įsipareigojimus privalomus įmonėms, kai šie įsipareigojimai sutampa su antimonopolinėse procedūrose Komisijos išreikštu susirūpinimu. Įsipareigojimai tebėra veiksmingas konkurencijos problemų sprendimo būdas. 2006 m. Komisija priėmė keturis sprendimus dėl įsipareigojimų[15]. 12. 2006 m. Komisija pirmą kartą turėjo pasinaudoti savo galia ir nustatyti periodinę baudą , pagal Reglamento Nr. 1/2003 24 straipsnio 2 dalį siekdama priversti įmonę paklusti sprendimui, kuriuo liepta nutraukti EB sutarties 81 arba 82 straipsnio pažeidimą. Už tam tikrų įpareigojimų pagal 2004 m. sprendimą, kuriuo buvo nustatytas EB sutarties 82 straipsnio pažeidimas, nevykdymą Microsoft buvo nubausta sumokėti 280,5 mln. EUR galutinę periodinę baudą. 13. Reglamentas Nr. 773/2004 numato, kad terminas skirtas pareiškimų dėl prieštaravimų atsakymui turi priklausyti tiek nuo reikiamo laiko atsakymo paruošimui, tiek nuo bylos skubumo, ir turi būti ne trumpesnis nei keturios savaitės nuo to momento, kai buvo suteikta galimybė susipažinti su byla[16]. Komisija, siekdama geriau atspindėti šį teisės aktą bei užtikrinti greitesnį konkurencijos taisyklių įgyvendinimą, pakeis savo dabartinę terminų, susijusių su atsakymais į pareiškimus dėl prieštaravimų , nustatymo praktiką[17]. Ilgesnis laikotarpis nei minimalus numatytas Reglamente Nr. 773/2004 bus nustatomas, kai to pareikalaus bylos aplinkybės, ypač sudėtingose bylose, t. y. bylose su didelės apimties dokumentų rinkiniu arba kai atostogų laikotarpiai neigiamai įtakos tam tikros bendrovės gebėjimą atsakyti. Tai neprieštarauja bendrovių galimybei prašyti pratęsti laikotarpį išklausančiojo pareigūno. 2. Susijungimų kontrolė 1.2.1. Taisyklių kūrimas ir politikos formavimas 14. Siekdama suteikti geresnes konsultacijas jurisdikcijos klausimais, susijusiais su susijungimų kontrole, Komisija paskelbė naują Komisijos suvestinio pranešimo dėl jurisdikcijos projektą pagal Susijungimų reglamentą[18] viešajai konsultacijai. Šis pranešimas pakeis galiojančius keturis pranešimus dėl jurisdikcijos, kuriuos visus Komisija priėmė 1998 m. pagal ankstesnį Susijungimų reglamentą Nr. 4064/89[19]. Tai yra: i) Pranešimas dėl koncentracijos sąvokos[20], ii) Pranešimas dėl savarankiškų bendrųjų įmonių sąvokos[21], iii) Pranešimas dėl dalyvaujančių įmonių sąvokos[22] ir iv) Pranešimas dėl apyvartos skaičiavimo[23]. Todėl naujasis pranešimas viename dokumente apims visus jurisdikcijos klausimus, tiesiogiai susijusius su Komisijos kompetencijos nustatymu pagal Susijungimų reglamentą (išskyrus perduotus klausimus). Tikimasi, kad jis bus priimtas 2007 m. 1.2.2. Taisyklių taikymas 15. 2006 m. Komisijai buvo pranešta apie rekordiškai didelį susijungimų skaičių – 356 , pagerinantį ankstesnį su paskutine susijungimų banga 2000 m. pasiektą rekordą. Per metus Komisija priėmė 352 galutinius sprendimus, 207 iš jų buvo priimti supaprastinta tvarka. Pirmame etape leista vykdyti 323 sandorius be jokių sąlygų, o 13 sandorių leista vykdyti su tam tikromis sąlygomis. Antrame etape bylų skaičius šiek tiek padidėjo – per metus buvo pradėta 13 bylų, palyginti su 10 bylų 2005 m. Pagal 8 straipsnį buvo priimta 10 sprendimų, nors antrame etape dvi šalys savo praneštus sandorius nutraukė. Nebuvo priimta nė vieno draudžiamojo sprendimo. 16. Komisija įgijo daugiau patirties taikydama naują pagrindinį kriterijų , 2004 m. numatytą Susijungimų reglamente. Buvo dvi dėmesio vertos nesuderinto poveikio bylos: Linde/BOC [24] dėl – inter alia – pasaulinės didmeninės helio rinkos ir T-Mobile Austria/tele.ring [25] dėl Austrijos mažmeninės mobiliojo ryšio paslaugų teikimo galutiniam pirkėjui rinkos. Abiem atvejais Komisija nusprendė, kad susijungimas itin apribotų konkurenciją, nors susijungęs subjektas ir netaptų atitinkamos rinkos lyderiu. Abiejose bylose buvo leista vykdyti koncentraciją, laikantis pakankamų šalių pasiūlytų priemonių. 17. Argumentuoti pareiškimai, kad sandoriai, apie kuriuos buvo pranešta, trijuose sprendimuose – Korsnas/AD Cartonboard [26], Inco/Falconbridge [27] ir Metso/Aker Kvaerner [28], galėtų padidinti našumą , buvo nuodugniai apsvarstyti. Komisija įvertino, kokios įtakos padidėjęs našumas turėtų bendram minėtų sandorių poveikio konkurencijai vertinimui, vadovaujantis principais, išdėstytais Gairėse dėl horizontalių susijungimų[29]. 1.3. Valstybės pagalbos kontrolė 1.3.1. Taisyklių kūrimas ir politikos formavimas 18. Modernizuojant dabartinę valstybės pagalbos taisyklių sistemą remiantis Valstybės pagalbos veiksmų planu (VPVP), kurį Komisija pradėjo įgyvendinti 2005 m., buvo pasiekta didelė pažanga. Mažesnė ir tiksliau orientuota valstybės pagalba, daugiau dėmesio ekonominei analizei, veiksmingesnės procedūros, įskaitant geresnį įgyvendinimą, didesnį nuspėjamumą ir didesnį skaidrumą, bei bendra Komisijos ir valstybių narių atsakomybė yra keturi pagrindiniai šio modernizavimo principai. Konsultacijų procesas parodė aiškią paramą šiems principams, ir jais buvo grindžiama šios srities politikos plėtra 2006 m. 19. Priimdama Bendrosios išimties reglamentą dėl regioninės investicinės pagalbos [30], Komisija supaprastino regioninės pagalbos patvirtinimą. Valstybėms narėms daugiau nebereikia pranešti Komisijai apie regioninės investicinės pagalbos schemas, jei jos atitinka naujas Regioninės pagalbos teikimo gaires[31] ir patvirtintą 2007–2013 m. regioninės pagalbos žemėlapį. 2006 m. regioninės pagalbos žemėlapiai, kuriuose nurodyti nepasiturintys regionai, turintys teisę gauti pagalbą, ir didžiausias galimas pagalbos intensyvumas šiuose regionuose, buvo patvirtinti 18 valstybių narių. 20. Komisija tai pat priėmė naują valstybės pagalbos moksliniams tyrimams, plėtrai ir naujovių diegimui sistemą [32]. Šia sistema siekiama padėti valstybėms narėms didesnę visos valstybės pagalbos dalį skirti moksliniams tyrimams, plėtrai ir naujovių diegimui ir teikti šią valstybės pagalbą geriausiems projektams, remiantis ekonominiu tyrimu. Tai turėtų sumažinti konkurencijos ir prekybos iškraipymus ir maksimaliai padidinti valstybės išlaidų veiksmingumą. Naujos taisyklės aiškiai rodo, kad ištobulinti ekonominiai principai, išdėstyti VPVP, virto tikrove ir tampa esmine Komisijos valstybės pagalbos politikos dalimi. 21. Be to, buvo priimtos naujos Rizikos kapitalo gairės [33], kurios sudarė sąlygas valstybėms narėms pagerinti prieigą prie MVĮ finansavimo. Jos apima rizikos kapitalo priemones investavimui į MVĮ jų veiklos ankstyvajame (parengiamajame, veiklos pradžios) ir plėtros etapuose. Atsižvelgiant į MVĮ svarbą ekonomikos augimui ir ilgalaikiam užimtumui, minėtosios gairės yra svarbi Komisijos konkurencingumo strategijos dalis[34]. 22. Galiausiai Komisija priėmė naują de minimis reglamentą [35], kuriame numatyta, kad nebereikia iš anksto gauti Komisijos leidimo dėl mažų subsidijų. Pagal naują reglamentą jei pagalbos, suteiktos per trejus fiskalinius metus, suma neviršija 200 000 EUR, tokia pagalba nebus laikoma valstybės pagalba. 23. 2007 m. Komisija ketina tęsti VPVP įgyvendinimą, priimdama naujas gaires dėl aplinkosaugos, naujas pagalbos taisykles garantijų forma, naują pranešimą dėl Komisijos orientacinių normų bei pranešimą dėl neteisėtos ir nesuderinamos su bendrąja rinka pagalbos susigrąžinimo. 1.3.2. Taisyklių taikymas 24. Valstybės pagalbos kontrolės darbo krūvis labai padidėjo 2006 m., kai buvo užregistruota 921 nauja byla (36 % daugiau, palyginti su praėjusiais metais). Komisija priėmė 710 galutinių sprendimų [36], 12 % daugiau, palyginti su 2005 m. Didžiojoje daugumoje bylų Komisija pritarė priemonėms, nusprendusi, kad ištirta pagalba suderinama (91 % visų sprendimų) su valstybės pagalbos taisyklėms arba nebuvo valstybės pagalba (4 % visų sprendimų). Dėl atvejų, kai Komisija suabejojo, ar tam tikros pagalbos priemonės atitinka taisykles, ji atliko oficialų tyrimą. Šios tyrimo procedūros pabaigoje Komisija priėmė arba teigiamą, arba sąlyginį sprendimą, arba sprendimą, kad pagalbos priemonė nėra valstybės pagalba (3 % visų sprendimų) arba nusprendė, kad pagalba neatitiko valstybės pagalbos taisyklių (2 % visų sprendimų). 25. Pagrindinės regioninės pagalbos bylos buvo susijusios su dideliais investiciniais projektais, susijusiais su 2002 m. Daugiasektorinės regioninės pagalbos dideliems investiciniams projektams sistema[37]. Komisija patvirtino pagalbą devyniose Lenkijos bylose dėl investicijų į LG Philips LCD Poland Sp. z o.o. plokščiaekranių televizorių modulių gamybą[38]. Be to, Komisija patvirtino pagalbą dviems Vokietijos investiciniams projektams saulės (fotoelektros) energijos sektoriuje, būtent First Solar GmbH [39] ir HighSi GmbH [40] , bei vienoms Korėjos įmonės investicijoms į naujų padangų gamyklą Vengrijoje[41]. 26. Valstybės pagalbos mokslinių tyrimų, plėtros ir naujovių srityje buvo patvirtinta labai svarbi schema, susijusi su Prancūzijos naujovių agentūra[42], kuriai valstybė skyrė 2 mlrd. EUR biudžetą. Remiantis naująja sistema, pagalbos poveikis konkurencijai buvo kruopščiai ištirtas keliose aeronautikos bylose – dėl pagalbos Rolls–Royce [43] ir Eurocopter [44], ir pirmame dideliame projekte BioHub [45], apie kurį pranešė Prancūzijos agentūra. 27. Kalbant apie rizikos kapitalo priemones , Komisija patvirtino Investbx [46] , investicinę priemonę, kuriančią Jungtinės Karalystės Vakarų Midlandso ( West Midlands ) regiono MVĮ būdus padidinti nuosavą kapitalą. Žvalgymo išlaidos, t. y. išlaidos, susijusios su pažangių bendrovių atranka, į kurias investuotų rizikos kapitalo fondai (pavyzdžiui, atitikimo patikrinimo išlaidos, konsultacijos dėl verslo plano ir t. t.) buvo patvirtintos ir Italijos byloje[47]. 28. Nors principas „teršėjas moka“ reiškia, kad teršėjai neturėtų būti atleidžiami nuo pareigos mokėti už savo atliekas, keliose bylose Komisija pritarė pagalbai aplinkos apsaugai . Daug Komisijos patvirtintų pagalbos priemonių yra skirtos energijos gamybai iš atsinaujinančių šaltinių remti, tuo tikslu pasitelkiant įvairius pagalbos instrumentus, pagrinde investicinę pagalbą bei pagalbą veiklai mokesčių sumažinimo ar tiekimo tarifų forma[48]. Komisija patvirtino tvarką jos taikomą atliekų tvarkymo bylose ir remdamasi straipsniu 87(3)(c) įvertino priemones Čekijoje[49] ir Jungtinėje Karalystėje[50]. 29. Pagalba mokymui gali padidinti kvalifikuotų darbuotojų skaičių ir gerinti Bendrijos pramonės konkurencingumą ir taip prisidėti prie bendrojo Europos intereso. 2006 m. pagal Bendrosios išimties reglamentą dėl pagalbos mokymui valstybės narės pateikė 57 priemones[51]. Be to, Komisija gavo įvairių pranešimų dėl visų pirma pagalbos mokymui automobilių pramonėje[52]. Komisija patvirtino, kad iš tiesų ši pagalba remia mokymo veikla, kurios nebūtų imtasi, jei nebūtų buvę šios pagalbos. 30. Pagalbą sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti galima laikyti teisėta tik jeigu laikomasi griežtų sąlygų. 2006 m. Komisija įvairiuose sprendimuose taikė iš dalies pakeistas taisykles, nustatytas 2004 m. Gairėse dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti. Remdamasi šiomis gairėmis, Komisija priėmė tris sprendimus dėl pagalbos įmonėms sanuoti[53], du neprieštaravimo sprendimus dėl pagalbos įmonėms restruktūrizuoti[54], vieną teigiamą sprendimą[55] ir nė vieno neigiamo sprendimo. Be to, keletas sprendimų buvo priimti vis dar pagal 1999 m. Gaires dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti [56]. 31. Fiskalinės pagalbos srityje Komisija nusprendė, kad išorinėms tiesioginėms užsienio investicijoms palanki mokesčių lengvatų sistema Ispanijoje yra valstybės pagalba, kuri pagerino pagalbos gavėjų prekybos sąlygas, susijusias su prekių ir paslaugų eksportu iš Ispanijos į užsienio rinkas[57]. Komisija padarė išvadą, kad pagalba buvo nesuderinama su bendrąja rinka, nes dėl tokios pagalbos sumažėjo eksportui taikomi vidaus mokesčiai, o tai pažeidžia EB sutarties 92 straipsnį. 32. Galiausiai toliau buvo stengiamasi veiksmingiau ir nedelsiant įgyventi sprendimus dėl pagalbos susigrąžinimo . Išskirtinių sprendimų dėl pagalbos susigrąžinimo ir toliau mažėja. 2006 m. pabaigoje buvo 60 dar nepriimtų sprendimų dėl pagalbos susigrąžinimo, palyginti su 75 sprendimais 2005 m. pabaigoje. 2006 m. buvo užbaigta 21 nagrinėjama byla dėl pagalbos susigrąžinimo ir priimti šeši nauji sprendimai dėl pagalbos susigrąžinimo. Iš pagal sprendimus, priimtus nuo 2000 m., susigrąžintinos 8,7 mlrd. EUR pagalbos iki 2006 m. pabaigos veiksmingai susigrąžinta 7,2 mlrd. EUR (t. y. 83 % visos sumos). Penkiose bylose, susijusiose su trimis valstybėmis narėmis, pagal EB sutarties 88 straipsnio 2 dalį arba 228 straipsnio 2 dalį Komisija ėmėsi teisinių veiksmų prieš valstybes nares už neveiksmingą sprendimų dėl pagalbos susigrąžinimo įgyvendinimą[58]. 2. SEKTORIAUS POKYčIAI 2.1. Energetika 33. Nepaisant dviejų Europos lygmens liberalizavimo pastangų bangų, dėl didelio didmeninių dujų ir elektros kainų kilimo, nepaliaujamų skundų dėl kliūčių patekti į rinką ir riboto klientų pasirinkimo, 2005 m. birželio mėn. Komisija pradėjo tyrimą dėl Europos dujų ir elektros rinkų veiklos. Galutinėje sektoriaus tyrimo ataskaitoje , kurią Komisija patvirtino 2007 m. sausio 10 d.[59], buvo plačiai apžvelgta dujų ir elektros rinkų veikla visuose tiekimo grandinės lygmenyse. Nustatytos esminės su konkurencija susijusios problemos – labai koncentruotos didmeninės rinkos, nepakankamas tinklų ir tiekimo veiklos atskyrimas, nepakankami arba nesami tarpvalstybiniai pajėgumai, patikimos ir laiku teikiamos informacijos apie tinklo prieinamumą trūkumas, ribota konkurencija mažmeninėje rinkoje ir mažas balansuojančių rajonų dydis. Sektoriaus tyrimo rezultatai suteikė informacijos apie Komisijos konkurencijos teisės aktų vykdymą atskirose individualiais atvejais ir turėjo didelės įtakos politikos dėl būsimų veiksmų liberalizuojant Europos elektros ir dujų rinkas formavimui. 34. Be kelių gautų ir ištirtų skundų, Komisija savo iniciatyva atliko keletą antimonopolinių tyrimų . Tiriamos problemos apima tinklo ir sandėliavimo pajėgumo slėpimą, ilgalaikį pajėgumų rezervavimą, strategiškai nepakankamas investicijas į tinklus siekiant apsaugoti tiekimo vartotojams interesus, jungiamųjų sąsajų blokavimą, proteguojant vietos vartojimą, rinkos pasidalijimą ir ilgalaikius didmenininkų ir (arba) mažmenininkų bei paskesnių pirkėjų susitarimus. Svarbūs tyrimai taip pat atlikti ir valstybių narių lygmeniu, pavyzdžiui, tyrimus atliko Danijos, Vokietijos ir Italijos konkurencijos institucijos[60]. 35. Ilgalaikės sutartys su pirkėjais pripažintos konkurencijos problema ir energetikos rinkose, išskyrus dujų ir elektros sektorius. Komisija priėmė sprendimą dėl įsipareigojimų pagal Reglamento Nr. 1/2003 9 straipsnį dėl Ispanijos automobilių kuro tiekėjo Repsol degalinių tinklo[61]. Repsol pasiūlyti įsipareigojimai išlaisvins šimtus degalinių nuo ilgalaikių išskirtinių tiekimo sutarčių, o tai bus naudinga vartotojams, nes suteiks platesnį pasirinkimą ir mažesnių kainų galimybę. 36. Komisija priėmė daug sprendimų energetikos bendrovių susijungimų srityje. Pačios sudėtingiausios bylos konkurencijos atžvilgiu buvo DONG/Elsam/Energi E2 [62] ir Gaz de France/Suez [63] . Abi koncentracijas, kurios, kaip iš pradžių pranešta, būtų itin apribojusios veiksmingą konkurenciją, buvo leista vykdyti tik dėl šalių pasiūlytų visapusiškų struktūrinių priemonių. E.ON/Endesa byloje Komisija priėmė du sprendimus pagal Susijungimų reglamento 21 straipsnį, reikalaudama, kad Ispanija panaikintų kai kurias sąlygas, neteisėtai pritaikytas sandoriui, kurį Komisija jau leido vykdyti. 37. Valstybės pagalbos kontrolės srityje toliau buvo ieškoma būdų spręsti problemas, susijusias su viešųjų tinklų operatorių ir gamintojų ilgalaikiais susitarimais Vengrijoje[64] ir Lenkijoje[65], apribojusiais patekimą į didelę didmeninės rinkos dalį. Komisija ištyrė ir kelias reguliuojamų kainų schemas Italijoje[66], kur tam tikros pramonės įmonės naudojasi palankiomis, žemesnėmis nei rinkos, elektros kainomis. Valstybės pagalbos aspektai, susiję su viešojo sektoriaus įsipareigojimų dėl branduolinės energijos reorganizavimu, buvo apsvarstyti byloje, susijusioje su Jungtine Karalyste[67]. Sprendimais dėl valstybės pagalbos atsinaujinančios energijos srityje buvo siekiama patikrinti tokios pagalbos būtinumą ir užtikrinti, kad viešas finansavimas padengtų tik papildomas gamybos ir tiekimo išlaidas, priešingai nei įprastų energijos šaltinių atveju. Galiausiai pagal ES prekybos išmetamųjų teršalų leidimais schemą (ES PITLS), Komisija įvertino nacionalinius leidimų paskirstymo planus (NLPP) antruoju prekybos laikotarpiu (2008–2012 m.) remdamasi ES PITLS direktyvos[68] III priede nurodytais kriterijais, tame tarpe ir penktuoju kriterijumi, numatančiu, kad paskirstymas neturi bendrovių arba sektorių diskriminuoti taip, kad netinkamai būtų teikiama pirmenybė tam tikroms įmonėms arba veikloms pagal Sutarties reikalavimus, ypač jos 87 ir 88 straipsnius. Komisija priėmė sprendimus dėl 10 valstybių narių NLPP antruoju prekybos laikotarpiu pagal ES PITLS. 2.2. Finansinės paslaugos 38. Kai kurie rodikliai, pavyzdžiui, rinkos susiskaidymas, nelanksčios kainos ir pirkėjų judumo trūkumas leidžia manyti, kad konkurencija ES mažmeninės bankininkystės rinkoje nėra veiksminga. Todėl 2005 m. birželio mėn[69].Komisija nusprendė pradėti mažmeninės bankininkystės sektoriaus tyrimą , visų pirma dėl tarpvalstybinės konkurencijos. Dvi tarpinės ataskaitos – dėl mokėjimų kortele ir einamųjų sąskaitų bei susijusių paslaugų – buvo paskelbtos konsultacijos tikslais ir pristatytos viešame svarstyme 2006 m. Galutinė ataskaita dėl mažmeninės bankininkystės sektoriaus buvo paskelbta 2007 m. sausio 31 d. Nustatytos galimos konkurencijos problemos buvo susijusios su kliūtimis patekti į rinką, rinkos susiskaidymu pagal šalis ir dideliu mokėjimo kortelės išduodančių įstaigų ir pirkėjų koncentracijos lygiu. 39. Komisija toliau tęsė taip pat 2005 m. birželio mėn. pradėtą išsamų verslo draudimo sektoriaus tyrimą . Tarpinė ataskaita dėl verslo draudimo buvo paskelbta 2007 m. sausio 24 d., o galutinę ataskaitą planuojama paskelbti 2007 m. rugsėjo mėn. 40. Komisija įvertino ir leido vykdyti daug koncentracijų finansinių paslaugų srityje. Byloje, susijusioje su Talanx Aktiengesellschaft siekiu įsigyti Gerling Versicherungsgruppe [70], išsamus Komisijos rinkos tyrimas atskleidė, kad numatomas įsigijimas tikriausiai smarkiai sumažintų konkurenciją draudžiant Vokietijos farmacijos bendrovių atsakomybę. Siekiant išspręsti šį klausimą, Talanx įsipareigojo atsisakyti savo pavaldžiosios įmonės HDI farmacijos atsakomybės verslo tiek, kiek tai susiję su Vokietijos bendrovių draudimu, išskyrus privalomąjį atsakomybės už produktą draudimą. 41. Kontroliuodama valstybės pagalbą Komisija taip pat turėjo užtikrinti visiems vienodas sąlygas finansinių paslaugų sektoriuje, ypač naujiems rinkos dalyviams ir užsienio bankams. Komisija tęsė tyrimą dėl Crédit Mutuel [71] dėl galimos perteklinės kompensacijos už „livret bleu“ paskirstymą; be to, buvo pradėta pažeidimų nagrinėjimo procedūra dėl La Poste , Caisses d’Épargne ir Credit Mutuel suteiktų ypatingų teisių platinti „livret A“ ir „livret bleu“. Komisija priėmė galutinį neigiamą sprendimą, reikalaudama panaikinti esamą Liuksemburgo mokestinės pagalbos schemą, palankią 1929 m. įstatymu nuo mokesčių atleidžiamoms, milijardierių ir finansų kontroliuojančiosioms bendrovėms[72]. Schema buvo pripažinta paslėpta subsidija kontroliuojančiosioms bendrovėms, teikiančioms tam tikras finansines paslaugas susijusioms ir nesusijusioms verslo struktūroms tarptautinėse rinkose. 2.3. Elektroniniai ryšiai 42. Didžiosios daugumos elektroninių ryšių paslaugų teikėjų veikla atitinka ES elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų reguliavimo sistemą[73]. Ši sistema skirta palengvinti prieigą prie buvusios infrastruktūros, skatinti investicijas į alternatyvią infrastruktūrą, o vartotojams suteikti galimybę rinktis bei žemesnes kainas. Šiuo metu nacionalinėms reguliavimo institucijoms rekomenduojama taikyti ex-ante reguliavimą 18 konkrečių mažmeninių ir didmeninių produktų ir paslaugų rinkų. Birželio mėn. Komisija paskelbė pataisytą rinkų, kurioms taikomas ex-ante reguliavimas, sąrašo teksto projektą [74], kuriame rekomenduojama smarkiai sumažinti sąraše nurodytų rinkų skaičių. Apskritai, Komisijos manymu, jei didmeninė rinka reguliuojama veiksmingai, mažmeninės prekybos sąlygos turėtų skatinti veiksmingą konkurenciją. 43. Pagal 7 straipsnio nustatytą tvarką [75] Komisija ir toliau užtikrino, kad reguliavimas visoje ES būtų nuoseklus ir pagrįstas konkurencijos teisės principais, taikomas tik rinkomis, kuriose rinkos nepakankamumas yra nuolatos, ir nutrauktas tik ten, kur veiksmingos konkurencijos padariniai nebepriklauso nuo ex-ante reguliavimo. Komisija įvertino 244 nacionalinių reguliuojančių institucijų pranešimus ir priėmė 156 sprendimus. Komisija nei vienu atveju nereikalavo iš nacionalinių reguliavimo institucijų atšaukti planuojamos priemonės. Nacionalinės reguliavimo institucijos atšaukė planuojamą priemonę vienoje byloje. 44. Plačiajuosčio ryšio prieigos rinkos yra įdomus pavyzdys to, kaip vienu metu taikomas su konkrečiais sektoriais susijęs ex-ante reguliavimas ir ex-post konkurencijos teisė. Komisija nusiuntė pareiškimą dėl prieštaravimų Ispanijai priklausančiam operatoriui, kuriame preliminariai teigiama, kad Telefonica piktnaudžiavo savo dominuojančia padėtimi Ispanijos plačiajuosčio ryšio prieigos rinkose, mažindama kainų skirtumus, ir taip pažeidė EB sutarties 82 straipsnį. Pagal 7 straipsnyje nustatytą tvarką Komisija užtikrino, kad nacionalinės reguliavimo institucijos taip pat įtrauktų labai didelio greičio skaitmeninės abonentų linijos prieigą į atitinkamą didmeninės plačiajuosčio ryšio prieigos rinką, kur jos gali būti pakeičiamos viena kita nepriklausomai nuo infrastruktūros, per kurią jos yra pateikiamos. Galiausiai pagal valstybės pagalbos taisykles Komisija patvirtino kelis projektus dėl valstybės finansavimo plačiajuosčio ryšio infrastruktūrai ir paslaugoms, daugiausia susijusius su kaimo arba atokiomis vietovėmis, kuriose visai nėra arba yra tik ribotas plačiajuostis ryšys[76]. Kita vertus, Komisija nusprendė uždrausti valstybės finansavimą planuotai šviesolaidinio tinklo statybai Nyderlandų Apingedamo mieste[77], nes projektas buvo susijęs su zona, kurioje jau veikė plačiajuosčio ryšio tinklai, o kainos buvo panašios į kitų regionų kainas. 45. Mobiliojo ryšio srityje pagal 7 straipsnyje nustatytą tvarką Komisija lig šiol neprieštaravo kai kurių nacionalinių reguliavimo institucijų požiūriui, kad reguliuojamasis įsikišimas į didmeninę mobiliojo ryšio prieigos ir kvietimo pradžios rinką gali būti būtinas siekiant išvengti žalos vartotojams[78]. Susijungimo kontrolės priemonėmis buvo pasinaudota ir siekiant užtikrinti, kad mobiliojo ryšio operatorių koncentracijos itin neapribotų veiksmingos konkurencijos[79]. 2.4. Informacijos technologija 46. Komisija ir toliau užtikrino, kad konkurencija nebūtų iškraipyta informacijos technologijų sektoriuje, kuriam būdingas skaitmeninis suartėjimas, didėjanti sąveikos svarba ir svarbus organizacijų, nustatančių standartus, vaidmuo. 47. Buvo imtasi tolesnių veiksmų užtikrinti, kad Microsoft vykdytų įpareigojimus pagal 2004 m. sprendimą[80], kuriuo buvo nustatytas EB sutarties 82 straipsnio pažeidimas, t. y. i) teikti išsamią ir tikslią informaciją apie sąveiką ir ii) teikti šią informaciją pagrįstomis sąlygomis. Kadangi Microsoft nepateikė reikalingos išsamios ir tikslios informacijos apie sąveiką, Komisija priėmė sprendimą ir skyrė Microsoft 280,5 mln. EUR baudą už įpareigojimų nevykdymą. 48. Susijungimų kontrolės srityje Komisija įvertino, ar tinklo įrangos gamintojų koncentracijos itin neapribojo veiksmingos konkurencijos. Šiuo atveju Komisija leido vykdyti siūlomą Nokia ir Siemens AG tinklo įrangos verslo susijungimą, padariusi išvadą, kad šis sandoris itin neapribos veiksmingos konkurencijos mobiliojo ryšio tinklo įrangos sektoriuje[81]. Komisija taip pat leido vykdyti siūlomą Alcatel ir Lucent Technologies susijungimą, nusprendusi, kad optinės tinklo įrangos ir plačiajuosčio ryšio prieigos sprendimų rinkos struktūra išliktų konkurencinga netgi jei siūlomas sandoris įvyktų[82]. 49. Valstybės pagalbos kontrolės srityje Komisija peržiūrėjo Prancūzijos numatomą taikyti vaizdo žaidimų kūrimo mokesčių lengvatą. Ji nusprendė oficialiai ištirti, ar tikrai šia mokesčių lengvata siekiama tik kultūros tikslų, atsižvelgiant į platesnį kontekstą, visų pirma didžiulę konkurenciją su JAV, Kanados ir Japonijos vaizdo žaidimų kūrėjais ir staigų technologinį bei ekonominį naujos kartos vairasvirčių šuolį. 2.5. Žiniasklaida 50. Kalbant apie rinkos pokyčius žiniasklaidos sektoriuje, padidėjo bendras paskirstymo kanalų skaičius, vartotojų turinio pasirinkimas bei paklausa ir pereita nuo analoginio prie skaitmeninio transliavimo, todėl vartotojai jau gali džiaugtis geresne vaizdo kokybe ir didesne programų įvairove. Pagrindinis konkurencijos politikos tikslas žiniasklaidos sektoriuje yra užtikrinti vienodas sąlygas tiek komerciniams operatoriams, tiek komerciniams ir valstybės finansuojamiems operatoriams. 51. Skaitmeninio transliavimo srityje Italijos vartotojų asociacijai Altroconsumo pateikus skundą Komisija pradėjo pažeidimų nagrinėjimo procedūrą, siekdama ištirti, ar Italijos teisės aktai, reguliuojantys transliavimo vienu metu etapą, riboja transliuotojus ir suteikia konkurencinių pranašumų esamiems analoginiams operatoriams, priešingai nei išdėstyta Konkurencijos direktyvoje[83] ir kitose tiesiogiai susijusiose telekomunikacijų reguliavimo sistemos nuostatose. Ji pradėjo oficialius valstybės pagalbos tyrimus dėl priemonių, lengvinančių transliavimo vienu metu etapą dviejose Vokietijos Bavarijos[84] ir Šiaurės Reino–Vestfalijos žemėse[85], siekdama išsiaiškinti, ar pagalba apsiriboja mažiausia būtina suma ir pernelyg neiškraipo konkurencijos. Sprendimuose dėl Prancūzijos[86] ir Italijos[87] Komisija pateikė daugiau sąlygų dėl subsidijų vartotojams skaitmeniniams dekoderiams nusipirkti suteikimo detalių, pavyzdžiui, būtinybė atsižvelgti į technologinio neutralumo principą. 52. Remiantis Komunikatu dėl transliavimo[88], Komisija ir toliau pritarė valstybės finansavimo teikimui viešųjų paslaugų transliuotojams , kai valstybės finansavimas neviršija viešųjų paslaugų sąnaudų[89]. Naujausiose bylose Komisija nurodė valstybėms narėms įdiegti mechanizmus, siekiant išvengti perteklinės kompensacijos[90], ir susigrąžinti pagalbą, jei viešųjų paslaugų transliuotojas gavo daugiau lėšų, nei būtina. Tačiau Komisija sutiko, kad gali būti pateisinama, jei viešųjų paslaugų transliuotojai pasiliktų perteklių kaip apsaugą nuo galimų išlaidų ir (arba) įplaukų svyravimų[91]. 53. Komisijai ir toliau buvo labai svarbu užtikrinti, kad populiariausias turinys būtų prieinamas atviromis ir skaidriomis sąlygomis ir kad kiek galima daugiau operatorių galėtų siūlyti pirkti tokias teises. Sprendime dėl įsipareigojimų English Premier League (FAPL) [92] Komisija patvirtino pagrindinius principus, įtvirtintus sprendimuose dėl UEFA Čempionų lygos ir „ Bundesliga “ dėl bendro sporto žiniasklaidos teisių pardavimo[93]. Susijungimų srityje buvo leista vykdyti sandorį, kuriuo nuosavo kapitalo įmonė CVC įsigijo Formula One Group ir visų televizijos teisių į „Formulės-1“ lenktynes savininką SLEC [94], su sąlyga, kad bus vykdomas išpardavimas, kuris užtikrintų, kad nebūtų itin apribota konkurencija dėl dviejų ES pačių populiariausių automobilių sporto renginių televizijos teisių pardavimo Italijoje ir Ispanijoje. 54. Komisija įvertino valstybės pagalbos priemones filmams ir kitiems garso bei vaizdo darbams, remdamasi Komunikatu dėl kino[95], kuriame numatyti tokios pagalbos patvirtinimo kriterijai pagal su kultūra susijusią draudimo teikti valstybės pagalbą išimtį. Trys svarbiausi 2006 m. priimti sprendimai buvo susiję su pagalbos prancūziškiems filmams schema[96], Jungtinės Karalystės filmų mokesčio lengvatos sistema[97] ir nauju Vokietijos filmų fondu[98]. Komisija patvirtino visas šias priemones, remdamasi įsipareigojimu, kad nacionalinės institucijos jas pataisys atsižvelgdamos į visus valstybės pagalbos taisyklių pakeitimus jų taikymo metu. 55. Kalbant apie teisių valdymą , Komisija priėmė sprendimą dėl įsipareigojimų dėl Papildyto Kanų susitarimo [99] , užtikrindama, kad įrašų kūrėjai galėtų toliau gauti sumokėto autorinės licencijos mokesčio nuolaidas iš kolektyvinio teisių administravimo organizacijų ir kad nebūtų trukdoma galimam kolektyvinio teisių administravimo organizacijų patekimui į muzikos leidybos arba įrašų gamybos rinkas. Komisija taip pat pateikė pareiškimą dėl prieštaravimų prieš Tarptautinę autorių ir kompozitorių draugijų konfederaciją (CISAC) ir kitas atskiras kolektyvinio teisių administravimo organizacijas EEE valstybėse narėse, kurios priklauso CISAC[100]. Komisija išreiškė susirūpinimą dėl kai kurių nuostatų CISAC sutarties pavyzdyje ir dvišaliuose CISAC ir jos narių susitarimuose, kurie išplečia tradicinius autonominius nacionalinius kolektyvinio teisių administravimo organizacijų monopolius į tiesioginio ryšio sektorių. 2.6. Transportas 56. Be Komisijos teisėkūros iniciatyvų transporto politikos srityje, kuriomis siekiama sukurti ES lygmens bendras ir konkurencingas transporto rinkas, konkurencijos politikos tikslas yra užtikrinti, kad veiksmingai šių rinkų veiklai netrukdytų konkurenciją ribojantys veiksmai ar konkurencijos iškraipymai. Konkurencijos problemos gali pasireikšti visų pirma kelių transporto atveju nacionalinių pervežimų rinkų protegavimu, geležinkelių transporto atveju – žemu sąveikos lygiu ir prastu infrastruktūros derinimu, jūrų transporto atveju – skaidrios prieigos prie konkurencingų uosto paslaugų trūkumu. 57. Kelių transporto atveju Komisija toliau laikėsi savo politikos remti valstybės pagalbą, kuria siekiama skatinti švaresnių technologijų įsisavinimą, ypač senose transporto priemonėse[101], ir valstybės pagalbą, teikiamą su viešąja paslauga susijusiems įsipareigojimams vykdyti[102]. 58. Komisija priėmė keletą sprendimų dėl valstybės pagalbos geležinkelių transporto sektoriui skatinti. Ji pritarė Čekijos pagalbos priemonei, kurią sudaro paskolos Čekijos geležinkeliams garantija siekiant supaprastinti naujų keleivinių geležinkelio transporto priemonių įsigijimą[103], ir leido Nyderlandams suteikti pagalbą Europos traukinių kontrolės sistemai įdiegti[104]. Kalbant apie valstybės pagalbą geležinkelių infrastruktūrai, vienoje byloje Komisija nusprendė, kad naujos geležinkelių infrastruktūros kūrimo finansavimas ir priežiūra yra viešosios politikos kompetencijos dalykas, o ne ekonominė veikla[105]. 59. Jūrų transporto srityje bendroji išimtis lainerių konferencijai nurodyta Tarybos reglamente Nr. 4056/86 buvo panaikinta Tarybos reglamentu Nr. 1419/2006[106].Taip pasielgta, nes jau nebebuvo laikomasi keturių suvestinių kainų nustatymo ir pajėgumų reguliavimo išimties sąlygų pagal 81 straipsnio 3 dalį. Tuo pačiu reglamentu į Reglamento Nr. 1/2003 taikymo sritį įtrauktos kabotažo ir trampinių laivų paslaugos. Pagal Europos Parlamento prašymą ir atsižvelgiant į tai, kad Reglamentas Nr. 1/2003 niekada nebuvo visiškai taikomas lainerių sektoriui, Komisija įsipareigojo paskelbti konkurencijos teisės taikymo jūrų paslaugoms gaires, siekdama, kad perėjimas prie visiškos konkurencijos sąlygų būtų sklandus. Kalbant apie valstybės pagalbą jūrų transporto srityje, Komisija teikia pirmenybę glaudžiam pagalbos schemų susiejimui, kad būtų užtikrintos galimos geriausios vienodos veiklos sąlygos Europoje, įskaitant vilkimą ir dugno gilinimą. Ji primygtinai pareikalavo atsisakyti visų schemų nacionalinės priklausomybės išlygų, atleidžiančių laivų savininkus nuo jų jūrininkų socialinių įmokų mokėjimo. 60. Oro transporto srityje Komisija patvirtino Reglamentą Nr. 1459/2006, pagal kurį nebetaikoma draudimo pagal EB sutarties 81 straipsnio 1 dalį išimtis Tarptautinės oro transporto asociacijos (IATA) organizuojamo keleivių vežimo tarifų konferencijų maršrutams ES teritorijoje nuo 2007 m. sausio 1 d. Naujame reglamente taip pat numatyta nutraukti išimties taikymą dėl laiko tarpsnių ir maršrutų konferencijų planavimo ES teritorijoje. Dviejuose iš pagal Tarybos reglamentą Nr. 847/2004[107] priimtų sprendimų[108] Komisija nustatė, kad valstybių narių ir trečiųjų šalių dvišaliai oro paslaugų susitarimai gali pažeisti kartu taikomus EB sutarties 10 ir 81 straipsnius, nes reikalavo arba skatino šiuose susitarimuose nurodytus oro vežėjus susitarti dėl tarifų ir (arba) savo pajėgumų arba juos derinti. Antimonopolijos srityje Komisija nusiuntė pareiškimą dėl prieštaravimų SkyTeam airline alliance nariams, kuriame išreiškė rūpestį dėl kai kurių maršrutų, dėl kurių SkyTeam bendradarbiavimas galėjo turėti neigiamos įtakos konkurencijai. Komisija tęsė tyrimą ir dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriantiems vežėjams[109], priėmė sprendimų dėl veiklos pradžios pagalbos[110] bei pagalbos oro uostams[111] ir nagrinėjo bylas, susijusias su pagalba avialinijoms ir oro uostams[112]. Galiausiai Komisija nusprendė iškelti Graikijai bylą Europos Teisingumo Teisme už tai, kad ji nesusigrąžino neteisėtos valstybės pagalbos, vertinamos mažiausiai 160 mln. EUR, kuri buvo suteikta Olympic Airways 1998–2002 m. 2.7. Pašto paslaugos 61. Pašto sektoriuje vyksta dideli pokyčiai: pasikeitė pirkėjų poreikiai, įvyko organizacinių pasikeitimų, laipsniškai atsiveria rinka, vyksta automatizacija, naudojamos naujos technologijos ir viską keičia elektronika. Tokiomis rinkos sąlygomis pagrindiniai Komisijos politikos principai yra: pirma, organizuotas paslaugų, kurių monopolijos teisės yra suteiktos visuotiniams paslaugų teikėjams (VPT), mažinimas, ir, antra, konkurencijos išsaugojimas liberalizuotose pašto rinkos srityse siekiant išvengti pakartotinės de facto VPT monopolizacijos. 62. Kalbant apie valstybės pagalbos taisyklių taikymą pašto sektoriui, pagal Chronopost [113] ir Altmark [114] precedentą Komisija dar išsamiau ištyrė VPT sąskaitas, siekdama įsitikinti, kad nėra perteklinės kompensacijos ir kryžminio subsidijavimo. Visų pirma Komisija ištyrė pašto operatorių taikomus metodus visuotinių ir kitų paslaugų išlaidoms paskirstyti bei viešų užduočių finansinei naštai apskaičiuoti. 63. Komisija paskelbė, kad Bendros ekonominės svarbos paslaugų (BESP) kompensavimas neprieštarauja valstybės pagalbos taisyklėms pagal 2005 m. Bendrijos bendrąsias nuostatas[115] tik tada, kai kompensacijos dydis neviršija su viešąja paslauga susijusio įpareigojimo sąnaudų (jei kitos 2005 m. bendrųjų nuostatų sąlygos taip pat buvo vykdomos)[116]. 64. Be kompensacijos, suteiktos pašto operatoriams už BESP teikimą, suderinamumo vertinimo, Komisija ištyrė, ar pašto operatoriai pasinaudojo kitais pranašumais. Pavyzdžiui, byloje France; Recommandation proposant l'adoption de mesures utiles concernant la garantie illimitée de l'Etat en faveur de La Poste [117] Komisija rekomendavo Prancūzijai nutraukti neribotą valstybės garantiją, kuria kaip viešoji įstaiga Prancūzijos paštas gali naudotis iki 2008 m. pabaigos. 65. Galiausiai patikrinusi, ar ne BESP konkurencingose rinkose aktyvių pašto operatorių pavaldžiosios įmonės nėra kryžmiškai subsidijuojamos, Komisija ir toliau užtikrino, kad šios pavaldžiosios įmonės nesinaudojo valstybės pagalba. Pavyzdžiui, DHL Leipzig–Halle Airport byloje[118] Komisija nusprendė pradėti procedūrą, kad nustatytų, ar Land Sachsen ir valstybės valdomas Leipcigo oro uostas veikė kaip privatūs investuotojai, suteikdami DHL infrastruktūrą ir garantijas naktinių skrydžių draudimo atveju. 3. EUROPOS KONKURENCIJOS TINKLAS IR NACIONALINIAI TEISMAI – BENDRADARBIAVIMO APžVALGA 66. 2006 m. buvo antrieji metai, kai visus metus buvo taikoma Reglamente Nr. 1/2003 nustatyta konkurencijos teisės vykdymo sistema. EKT narių bendradarbiavimas, t. y. pirma, ES valstybių narių nacionalinių konkurencijos institucijų (NKI) ir Komisijos, ir antra, nacionalinių teismų ir Komisijos bendradarbiavimas, praėjusiais metais tapo dar glaudesnis. 3.1. Bendroji apžvalga 67. EKT narių bendradarbiavimas individualiose bylose pagrįstas dviem pagrindinėmis NKI pareigomis, t. y. informuoti Komisiją, kai pradedamos naujos bylos ir prieš priimant galutinį sprendimą. Komisijai buvo pranešta apie maždaug 150 naujų NKI pradėtų bylų tyrimų. Nedidelis skundų skaičius buvo iš naujo perskirstytas ir Komisijos perduotas NKI, kurios norėjo toliau tirti iškeltas problemas, ir tik keliais atvejais NKI specialiai atkreipė Komisijos dėmesį į tariamas konkurencijos problemas, kurios turėjo neigiamos įtakos keliose valstybėse narėse. 68. Remdamasi oficialaus bendradarbiavimo nuostatomis Komisija, ar jos departamentai, neoficialiai peržiūrėjo arba konsultavo dėl maždaug 125 NKI pradėtų bylų. Kol kas Komisija dar nepasinaudojo galimybe panaikinti NKI kompetenciją, kad būtų užtikrintas nuoseklus konkurencijos taisyklių taikymas, pradedant procedūrą pagal Reglamento Nr. 1/2003 11 straipsnio 6 dalį. 69. EKT bendradarbiavimo teikiami privalumai ir galimybės viršija teisines pareigas, nustatytas Reglamente Nr. 1/2003. EKT taip pat suteikia ES konkurencijos institucijoms naudingą pagrindą įgyvendinimo veiksmams derinti, nuoseklumui užtikrinti ateityje ir bendriems politikos klausimams svarstyti. 2006 m. toks darbas vyko keturiuose skirtinguose forumuose. Pirma, Konkurencijos GD generalinis direktorius ir visų NKI vadovai susitiko kasmetiniame susitikime EKT klausimais, kuriame buvo patvirtintas atleidimo nuo baudų ir baudų sumažinimo programos modelis. Antra, NKI ir Komisija reguliariai rengė plenarinius susitikimus, kuriuose buvo aptarti bendri antimonopolinės politikos klausimai. Trečia, šešios darbo grupės nagrinėjo konkrečius klausimus, pavyzdžiui, sektorių tyrimai arba piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi. Galiausiai 15 EKT sektorių pogrupių susitikimai buvo skirti su konkrečiais sektoriais susijusiems klausimams[119]. 3.2. ES konkurencijos taisyklių taikymas ES valstybių narių teismuose 70. Reglamento Nr. 1/2003 15 straipsnio 1 dalis sudaro sąlygas valstybių narių teisėjams kreiptis į Komisiją dėl jos turimos informacijos arba nuomonės ES konkurencijos taisyklių taikymo klausimais. 2006 m. Komisija išreiškė nuomonę vienu klausimu Nyderlandų teismui ir nuomonę kitu klausimu – Belgijos teisėjui. Atsakymas į Švedijos teisėjo prašymą metų pabaigoje dar nebuvo parengtas. 71. Reglamento Nr. 1/2003 15 straipsnio 2 dalyje reikalaujama, kad valstybės narės persiųstų Komisijai visų valstybių narių teismų rašytinių sprendimų dėl EB sutarties 81 ir 82 straipsnių taikymo kopijas. Komisija gavo maždaug 30 2006 m. priimtų sprendimų kopijas, kurios buvo paskelbtos Konkurencijos GD tinklavietėje, jei perduodančioji institucija nenurodė, kad tai yra konfidencialus dokumentas. 72. Pagal Reglamento Nr. 1/2003 15 straipsnio 3 dalį, kai reikalaujama nuoseklaus EB sutarties 81 ir 82 straipsnių taikymo, Komisija savo iniciatyva gali pateikti raštiškų pastabų valstybių narių teismams ir taip pat gali pateikti pastabų žodžiu, gavusi atitinkamo teismo leidimą. 2006 m. pirmą kartą po Reglamento Nr. 1/2003 įsigaliojimo Komisija pasinaudojo šia amicus curiae galimybe pateikdama pastabas Cour d'appel de Paris dėl reglamento dėl bendrosios išimties suteikimo motorinėms transporto priemonėms aiškinimo[120]. 73. Siekiant užtikrinti veiksmingą ir nuoseklų konkurencijos taisyklių taikymą labai svarbu nuolatos mokyti ir šviesti valstybių narių teisėjus ES konkurencijos teisės klausimais. Nuo 2002 m. Komisija bendrai finansavo 15 projektų, skirtų valstybių narių teisėjų iš visų 25 ES valstybių narių mokymui. 4. TARPTAUTINė VEIKLA 74. Rengdamasi Rumunijos ir Bulgarijos stojimui 2007 m. Komisija atidžiai stebėjo jų pasirengimą narystei ir padėjo įgyvendinti konkurencijos taisykles. Komisija persvarstė valstybės pagalbos priemones, apie kurias Bulgarija ir Rumunija pranešė pagal esamą pagalbos mechanizmą, nustatytą Stojimo sutartyje. Komisija toliau rėmė Kroatiją ir Turkiją bei Vakarų Balkanų šalis, kurios toliau derino savo konkurencijos taisykles su ES teise. 75. Komisija tęsė intensyvų dvišalį bendradarbiavimą su įvairiomis konkurencijos institucijoms, ypač su Bendrijos pagrindinių prekybos partnerių konkurencijos institucijomis. Remdamasi bendradarbiavimo susitarimais konkurencijos klausimais bendradarbiavo su Jungtinėmis Valstijomis, Kanada ir Japonija dėl konkrečių bylų, derino teisės aktų įgyvendinimo veiksmus ir svarstė priemones. Konkurencijos GD generalinis direktorius padėjo Kinijai ir Rusijai kurti savo konkurencijos įstatymus. 76. Bendradarbiaujant daugiašaliu lygiu, Konkurencijos GD ir toliau vaidino svarbiausią vaidmenį Tarptautiniame konkurencijos tinkle, kur jis yra valdymo grupės narys, bendrai pirmininkauja Kartelių darbo grupei ir yra aktyvus Susijungimų, Konkurencijos politikos įgyvendinimo ir Vienašalių veiksmų darbo grupių narys. Be to, Konkurencijos GD toliau aktyviai dalyvavo ir EBPO konkurencijos komiteto darbo. 5. INSTITUCIJų BENDRADARBIAVIMAS 77. Komisija toliau bendradarbiavo su kitomis Bendrijos institucijomis bei organizacijomis. 78. Kiekvienais metais Europos Parlamentas savo iniciatyva paskelbia ataskaitą dėl Komisijos metinės ataskaitos apie konkurenciją[121]. Komisija taip pat dalyvavo Europos Parlamente vykusiose diskusijoje dėl Komisijos politikos iniciatyvų, pavyzdžiui, valstybės pagalbos reforma ir Žalioji knyga dėl ieškinių dėl žalos, patirtos pažeidus EB antimonopolines taisykles. Už konkurenciją atsakinga Komisijos narė reguliariai keičiasi nuomonėmis su atsakingais Parlamento komitetais konkurencijos politikos klausimais. Už ekonomikos ir pinigų reikalus atsakingas komitetas reguliariai gauna dar nepriimtų bylų viešajame sektoriuje sąrašus bei informaciją apie pagrindines konkurencijos srities politikos iniciatyvas. Galiausiai Komisija glaudžiai bendradarbiauja su Europos Parlamento nariais, atsakydama į Parlamento klausimus (ir žodžiu, ir raštu)[122] ir peticijas, bei su Europos ombudsmenu. 79. Komisija taip pat glaudžiai bendradarbiauja su Taryba, informuodama ją apie svarbias konkurencijos srities politikos iniciatyvas, pavyzdžiui, valstybės pagalbos reforma ir energetikos bei finansinių paslaugų sektorių tyrimai, ir dalyvauja Tarybos darbo grupėse. 80. Be to, Komisija informuoja Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetą bei Regionų komitetą apie pagrindines politikos iniciatyvas ir dalyvauja diskusijose, kurias organizuoja komitetas, pavyzdžiui, dėl Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto metinės ataskaitos dėl Komisijos metinės konkurencinės politikos ataskaitos priėmimo. [1] SEK(2007)0860. [2] http://ec.europa.eu/comm/competition/index_lt.html [3] Komisijos pranešimas dėl atleidimo nuo baudų ir baudų sumažinimo kartelių bylose (OL C 298, 2006 12 8). [4] Komisijos pranešimas apie atleidimą nuo baudų ir baudų sumažinimą kartelių atveju (OL C 45, 2002 2 19). [5] Pagal Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies a punktą skirtų baudų apskaičiavimo gairės (OL C 210, 2006 9 1, p. 2). [6] Žaliąją knygą, kurią Komisija priėmė 2005 m. gruodžio mėn., galima rasti tinklavietėje http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/actionsdamages/documents.html [7] EESK atsiliepimus galima rasti tinklavietėje http://eescopinions.eesc.europa.eu/EESCopinionDocument.aspx?identifier=ces\int\int306\ces1349-2006_ac.doc&language=LT [8] 2007 m. Komisijos teisėkūros ir darbo programa skelbiama tinklavietėje http://ec.europa.eu/atwork/programmes/index_en.htm [9] Komisijos pasiūlymas dėl Reglamento dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų, COM (2003) 644 galutinis. [10] Bylos COMP/38.620 Vandenilio peroksidas ir perboratas Komisijos sprendimas, 2006 5 3; bylos COMP/38.645 Metakrilatai , 2006 5 31 Komisijos sprendimas; bylos COMP/38.456 Bitumas—Nyderlandai Komisijos sprendimas, 2006 9 13; bylos COMP/38.121 Jungtys Komisijos sprendimas, 2006 9 20; bylos COMP/38.907 Plieno sijelės (naujas sprendimas) Komisijos sprendimas, 2006 11 8; bylos COMP/38.638 Sintetinis kaučiukas (BR/ESBR) Komisijos sprendimas, 2006 11 29; bylos COMP/39.234 Priemoka už lydinį (naujas sprendimas) Komisijos sprendimas, 2006 12 20. [11] Į šį skaičių neįeina bendrovės, kurios dėl bendradarbiavimo pagal Atleidimo nuo baudų ir baudų sumažinimo pranešimą buvo atleistos nuo baudų. [12] Byla COMP/38.784 Telefónica . [13] Byla COMP/37.966 Distrigaz , žr. Komisijos spaudos pranešimą MEMO/06/197, 2006 5 16. [14] Byla COMP/38.113 Prokent/Tomra . [15] Bylos COMP/38.381 De Beers Komisijos sprendimas, 2006 2 22; bylos COMP/38.173 FA Premier League Komisijos sprendimas, 2006 3 22; bylos COMP/38.348 Repsol CPP Komisijos sprendimas, 2006 4 12; bylos COMP/38.681 Papildytas Kanų susitarimas Komisijos sprendimas, 2006 10 4. [16] Žr. bylą T-44/00 Mannesmannröhren-Werken AG [2004] ECR II-2223, par. 65. [17] Žr. 1993 m. 23-iąją konkurencijos politikos ataskaitą. [18] 2004 m. sausio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 139/2004 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės (EB Susijungimų reglamentas) (OL L 24, 2004 1 29, p. 1). [19] 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 4064/89 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės (OL L 395, 1989 12 30, p. 1). Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1310/97 (OL L 180, 1997 7 9, p. 1). [20] OL C 66, 1998 3 2, p. 5. [21] OL C 66, 1998 3 2, p. 1. [22] OL C 66, 1998 3 2, p. 14. [23] OL C 66, 1998 3 2, p. 25. [24] Bylos COMP/M.4141 Linde/BOC Komisijos sprendimas, 2006 6 6. [25] Bylos COMP/M.3916 T-Mobile Austria/tele.ring Komisijos sprendimas, 2006 4 26. [26] Bylos COMP/M.4057 Korsnäs/Assidomän Cartonboard Komisijos sprendimas, 2006 5 12. [27] Bylos COMP/M.4000 Inco/Falconbridge Komisijos sprendimas, 2006 7 4. [28] Bylos COMP/M.4187 Metso/Aker Kvaerner Komisijos sprendimas, 2006 12 12. [29] Gairės dėl horizontalių susijungimų vertinimo pagal Tarybos reglamentą dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės, 76–88 pastraipos (OL C 31, 2004 2 5, p. 5). [30] 2006 m. spalio 24 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1628/2006 dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo nacionalinei regioninei investicinei pagalbai (OL L 302, 2006 11 1, p. 29). [31] 2005 m. gruodžio mėn. Komisija priėmė naujas 2007–2013 m. Regioninės pagalbos teikimo gaires (RPG) (OL C 54, 2006 3 4, p. 13). [32] OL C 323, 2006 12 30, p. 1. [33] OL C 194, 2006 8 18, p. 2. [34] Žr. Komunikatą „Dirbti kartu augimo ir darbo vietų labui. Nauja Lisabonos strategijos pradžia“, COM(2005) 24 galutinis, 2005 2 2. [35] 2006 m. gruodžio 15 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1998/2006 dėl Sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo de minimis pagalbai (OL L 379, 2006 12 28). [36] Išskyrus sprendimus pradėti oficialią tyrimo procedūrą, klaidų taisymus, draudimus, siūlymus dėl atitinkamų priemonių. [37] OL C 70, 2002 3 19, p. 8. [38] Byla N 245/2006 LG Philips LCD Poland Sp. z o.o. (dar nepaskelbta), byla N 246/2006 Ohsung [Dong Seo] Display Poland Sp. z o.o. (dar nepaskelbta), byla N 247/2006 Lucky SMT Sp. z o.o. (dar nepaskelbta), byla N 248/2006 Dong Yang Electronics Sp. z o.o. (dar nepaskelbta), byla N 249/2006 Heesung Electronics Poland Sp. z o.o. (dar nepaskelbta), byla N 250/2006 LG Chem Poland Sp. z o.o. (dar nepaskelbta), byla N 251/2006 LG Innotek Poland Sp. z o.o. (dar nepaskelbta), byla N 256/2006 LG Electronics Wroclaw Sp. z o.o.-Buitinė technika (dar nepaskelbta), byla N 257/2006 LG Electronics Wroclaw Sp. z o.o.-Televizoriai (dar nepaskelbta). [39] Byla N 17/2006 First Solar GmbH (OL C 259, 2006 10 27, p. 13). [40] Byla N 409/2006 HighSi GmbH (dar nepaskelbta). [41] Byla N 34/2006 Hankook Tire Hungary Ltd (OL C 232, 2006 9 27, p. 2). [42] N 121/2006 Soutien de l'Agence de l'innovation industrielle en faveur des programmes mobilisateurs pour l'innovation industrielle (dar nepaskelbta). [43] N 193/2006 Didelė MTP pagalba Rolls Royce et al. – Ekologiškas variklis (EFE) (dar nepaskelbta). [44] N 186/2006 Soutien d'Eurocopter pour le développement d'un hélicoptère de transport moyen tonnage EC175 (dar nepaskelbta). [45] N 708/2006 Soutien de l'Agence de l'innovation industrielle en faveur du programme de R&D BioHub (dar nepaskelbta ). [46] C 36/2005 Investbx (dar nepaskelbta). [47] N 9/2006 Rizikos kapitalo fondai ES Viduržemio jūros salose ( Mezzogiorno) esančioms pažangioms MVĮ (OL C 218, 2006 9 9, p. 9). [48] Žr., pavyzdžiui: NN 162/A/2003 ir N 317/A/2006, Austrija, Elektros energijos gamybos iš atsinaujinančių šaltinių rėmimas pagal Įstatymą dėl ekologiškos elektros (tiekimo tarifai) (OL C 221, 2006 9 14, p. 8), NN 162/B/2003 ir N 317/B/2006, Austrija, Mišrios šilumos ir elektros energijos gamybos rėmimas pagal Įstatymą dėl ekologiškos elektros (palaikomasis tarifas) (OL C 221, 2006 9 14, p. 9). [49] OL C 202, 2006 8 25, p. 9. [50] OL C 209, 2006 8 31, p. 8. [51] 2001 m. sausio 12 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 68/2001 su pakeitimais, padarytais 2004 m. vasario 25 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 363/2004 ir 2006 m. gruodžio 20 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1976/2006, dėl EB Sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo pagalbai mokymui . [52] Dvi bylos buvo išspręstos 2006 m.: C 40/05 Ford Genk (Belgija) ir N 653/05 Webasto (Portugalija) . Dėl kitų trijų bylų Komisija nepriėmė galutinio sprendimo iki 2006 m. pabaigos. [53] Bylų NN 14/06 Ottana Energia Komisijos sprendimas, 2006 12 12 (dar nepaskelbta), NN 16/06 CIT Komisijos sprendimas, 2006 7 7 (OL C 244, 2006 10 11, p. 14), N 28/06 Techmatrans Komisijos sprendimas, 2006 2 20 (OL C 87, 2006 4 11, p. 2). [54] Bylų N 464/05 AB Kauno Komisijos sprendimas, 2006 2 22 (OL C 270, 2006 11 7, p. 2), N 632/05 Energetyka Wislosan Komisijos sprendimas, 2006 7 19 (OL C 232, 2006 9 27, p. 2). [55] Bylos C 44/2005 Huta Stalowa Wola Komisijos sprendimas, 2006 12 20 (dar nepaskelbta). [56] Bylų C 3/2005 FSO Komisijos sprendimas, 2006 12 20 (dar nepaskelbta), C 25/2005 Frucona Košice Komisijos sprendimas, 2006 6 7 (dar nepaskelbta), C 42/2005 Konas Komisijos sprendimas, 2006 9 26 (dar nepaskelbta), C 1/2005 Euromoteurs Komisijos sprendimas, 2006 4 26 (OL L 307, 2006 11 7, p. 213). [57] Byla E22/2004 Su eksportu susijusių investicijų paskatos . [58] CR 57/03 Tremonti Bis , CR 36/01 Beaulieu Ter Lembeek , CR 8/04 Fiskalinės paskatos neseniai į biržos sąrašus įtrauktoms bendrovėms , CR 13/B/03 France Telecom verslo mokesčio režimas ir CR 57/02 44g straipsnis CGI [59] COM (2006) 851 galutinis. [60] Danijos konkurencijos taryba sutrukdė pernelyg didelėms kainoms ir rinkos manipuliavimui Vakarų Danijoje, Vokietijos konkurencijos taryba sutrukdė ilgalaikiams didmenininkų ir „Stadtwerke“ susitarimams dėl dujų tiekimo ir Italijos konkurencijos taryba sutrukdė nesėkmingam našumo didinimui siekiant apsaugoti dominuojančią padėtį tiekimo vartotojams rinkoje. [61] Komisijos sprendimas byloje COMP/38.348 Repsol CPP, 2006 4 12. [62] Bylos COMP/M.3868 DONG/Elsam/Energi E2 Komisijos sprendimas, 2006 3 14. [63] Bylos COMP/M.4180 Gaz de France/Suez Komisijos sprendimas, 2006 11 14. [64] OL C 324, 2005 12 21, p. 12. [65] OL C 52, 2006 3 2, p. 8. [66] OL C 145, 2006 6 21, p. 8 ir OL C 214, 2006 9 6, p. 5. [67] OL L 268, 2006 9 27, p. 37. [68] Direktyva 2003/87/EB nustatanti šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje, OL L 275, 2003 10 25, p. 32, pakeista direktyvos 2004/101/EB , OL L 338, 2004 11 13, p. 18. [69] Komisijos sprendimas, 2005 6 13 (OL C 144, 2005 6 14, p. 13). [70] Bylos COMP/M.4055 Talanx/Gerling Komisijos sprendimas, 2006 4 5. [71] OL C 210, 2006 9 1, p. 12. [72] OL L 366, 2006 12 21, p. 47. [73] 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų direktyva) (OL L 108, 2002 4 24, p. 33), 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 2002/19/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir susijusių priemonių sujungimo ir prieigos prie jų (Prieigos Direktyva) (OL L 108, 2002 4 24, p. 7), 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 2002/20/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų leidimo (Leidimų Direktyva) (OL L 108, 2002 4 24, p. 21), 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 2002/22/EB dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis (Universaliųjų paslaugų Direktyva) (OL L 108, 2002 4 24, p. 51), 2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento Ir Tarybos Direktyva 2002/58/EB dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių sektoriuje (Direktyva dėl privatumo ir elektroninių ryšių) ) (OL L 201, 2002 7 31, p. 37). [74] „Komisijos tarnybų darbinis dokumentas, viešoji konsultacija dėl Komisijos rekomendacijos projekto dėl elektroninių ryšių sektoriaus atitinkamų produktų ir paslaugų rinkų, kurioms taikomas ex-ante reguliavimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos, skelbiama tinklavietėje http://europa.eu.int/information_society/policy/ecomm/doc/info_centre/public_consult/review/recommendation_final.pdf [75] Pagal Pagrindų direktyvos 7 straipsnį nacionalinės reguliavimo institucijos privalo informuoti Komisiją apie konkurencijos teise pagrįsto 18 rinkų tyrimo rezultatus. [76] Žr., pvz., bylas N 398/2005 Mokesčio lengvata plačiajuosčio ryšio plėtojimui Vengrijoje Komisijos sprendimas 2006 5 16, N 118/2006 Plačiajuosčio ryšio tinklų plėtra Latvijos kaimo vietovėse Komisijos sprendimas, 2006 6 7, N 264/05 Plačiajuostis ryšys Toskanos kaimo vietovėse Komisijos sprendimas, 2006 9 13, N 222/2005 Pagalba skaitmeninei atskirčiai Sardinijoje šalinti Komisijos sprendimas, 2006 11 22. [77] Bylos C 35/2006 Plačiajuosčio ryšio plėtra Apingedame Komisijos sprendimas, 2006 7 19. [78] Žr. pranešimus iš Kipro, Airijos, Maltos, Ispanijos ir Slovėnijos. Tačiau Airijos nacionalinė reguliavimo institucija atšaukė savo DĮR nustatymą per nacionalinių teismų procedūrą. [79] Bylos COMP/M.3916 T-Mobile Austria/tele.ring Komisijos sprendimas, 2006 4 26. Taip pat žr. pirmiau esančią 15 pastraipą. [80] Taip pat žr. 12 pastraipą. [81] Bylos COMP/M.4297 Nokia/Siemens Komisijos sprendimas, 2006 11 13. [82] Bylos COMP/M.4214 Alcatel/Lucent Komisijos sprendimas, 2006 7 24. [83] 2002 m. rugsėjo 16 d. Komisijos direktyva 2002/77/EB dėl konkurencijos elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų rinkose (OL L 249, 2002 9 17, p. 21). [84] Byla C33/2006 Skaitmeninės antžeminės televizijos (DVB-T) transliavimo pradžia Bavarijoje skelbiama tinklavietėje http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/doc/C-33-2006-WLWL-en-19.07.2006.pdf [85] Byla C34/2006 Skaitmeninės antžeminės televizijos (DVB-T) transliavimo pradžia Šiaurės Reine–Vestfalijoje skelbiama tinklavietėje http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/doc/C-34-2006-WLWL-en-19.07.2006.pdf [86] Byla N111/2006 Aide à la TNT dans les régions sans simulcast skelbiama tinklavietėje http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/comp-2006/n111-06.pdf; byla N546/2006 Fonds d'aide à des particuliers sous conditions de ressources dans la perspective de la fin de la radiodiffusion analogique skelbiama tinklavietėje http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/comp-2006/n546-06.pdf [87] Byla N270/2006 Subsidijos skaitmeniniams dekoderiams su atvira API (taikomųjų programų sąsaja) skelbiama tinklavietėje http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/doc/N-270-2006-en-WLWL-24.01.2007.pdf [88] Komisijos komunikatas dėl valstybės pagalbos taisyklių taikymo viešųjų paslaugų transliavimui (OL C 320, 2001 11 15, p. 5). [89] Plg. su Komisijos sprendimu, kuriuo patvirtintas Portugalijos PSB finansinio restruktūrizavimo planas 2006 m. liepos mėn. (Valstybės pagalba NN 31/2006 – Portugalija). [90] Plg. su Komisijos sprendimu, kuriuo užbaigtas esamos pagalbos tyrimas dėl Portugalijos viešųjų paslaugų transliuotojo RTP bendrosios finansavimo tvarkos (Valstybės pagalba E 14/2005 – Portugalija). [91] Plg. su Komisijos sprendimu dėl ad hoc finansavimo, skiriamo Nyderlandų viešųjų paslaugų transliuotojams, priimtu 2006 m. (Valstybės pagalba C 2/2004 – Nyderlandai). [92] Byla COMP/38.173 Bendras žiniasklaidos teisių į „FA Premier League“ pardavimas skelbiama tinklavietėje http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/cases/index/by_nr_76.html#i38_173 [93] Byla COMP/37.398, Bendras UEFA Čempionų lygos komercinių teisių pardavimas (OL L 291, 2003 11 8, p. 25) ir byla COMP/37.214, Bendras žiniasklaidos teisių į Vokietijos „Bundesliga“ pardavimas (OL L 134, 2005 5 27, p. 46). [94] Byla COMP/M.4066, CVC/SLEC , skelbiama tinklavietėje http://ec.europa.eu/comm/competition/mergers/cases/index/ m81.html#m_4066 [95] 2001 m. rugsėjo 26 d. Komisijos komunikatas Tarybai, Europos Parlamentui, Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui bei Regionų komitetui dėl tam tikrų teisinių aspektų, susijusių su kinematografijos ir garso bei vaizdo kūriniais (COM (2001) 534 galutinis, OL C 43, 2002 2 16). [96] Byla NN 84/05: http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/doc/NN-84-2004-WLWL-fr-22.03.2006.pdf [97] Byla N 461/05: http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/comp-2005/n461-05.pdf [98] Byla N 695/06: http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/by_case_nr_n2006_690.html#695 [99] Byla COMP/38681 Kanų susitarimas , įsipareigojimai skelbiami tinklavietėje http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/cases/decisions/38681/commitments.pdf. Taip pat žr. spaudos pranešimą IP/06/1311, 2006 10 4. [100] Spaudos pranešimas MEMO/06/63, 2006 2 7. [101] N 400/2006 Italija priimta 2006 12 6, o N 573/2005 Danija – bus priimta. [102] Žr. Komisijos sprendimą N 604/2005, 2006 5 16 (OL C 209, 2006 8 31) ir Komisijos sprendimą N 556/2005, 2006 7 19 (OL C 207, 2006 8 30). [103] Komisijos sprendimas N 565/2005, 2006 2 22, C (2006) 457 galutinis. [104] Komisijos sprendimas N 622/2005, 2006 6 7, C (2006) 2077 galutinis. [105] N 478/2004, 2006 6 7 (OL C 209, 2006 8 31). [106] OL L 269, 2006 9 28, p. 1. [107] 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 847/2004 dėl derybų dėl valstybių narių ir trečiųjų šalių susitarimų dėl oro susisiekimo ir jų įgyvendinimo (OL L 157, 2004 4 30, p. 7). [108] Komisijos sprendimai C (2006) 2009, 2006 5 31 ir C (2006) 2010, 2006 6 20. [109] Cyprus Airways (OL C 113, 2006 5 13, p. 2). [110] Visų pirma susiję su Malta (N640/06 – priimta lapkričio 22 d.). [111] Visų pirma byla dėl Airijos šešių mažų oro uostų kapitalinių išlaidų (N353/06 – priimta rugsėjo 26 d.). [112] DHL Leipzig–Halle Airport , priimta lapkričio 22 d. [113] Sujungtos bylos C-83/01 P, C-93/01 P ir C-94/01 P, Chronopost SA [2003] ECR I-6993. [114] Byla C-280/00, Altmark Trans GmbH [2003] ECR I-7747. [115] Bendrijos bendrosios nuostatos dėl valstybės pagalbos kompensacijos už viešąją paslaugą forma (OL C 297, 2005 11 29, p. 4). [116] Žr., pvz., bylą N 165/2005, Post Office Limited (POL) skirta vyriausybės kaimo tinklo finansavimo parama 2006– 2008 m. (OL C 141, 2006 6 16, p. 2) ir bylą N 642/05, Valstybės kompensacija Posten AB už bazinių išmokų ir grynųjų pinigų mokėjimo paslaugų teikimą. [117] Byla E 15/2005, Recommandation proposant l'adoption de mesures utiles concernant la garantie illimitée de l'Etat en faveur de La Poste (dar nepaskelbta). [118] Byla N 227/2006; DHL – Leipzig Halle Airport (OL C 48, 2007 3 2, p. 7). [119] Bankininkystės, vertybinių popierių, draudimo, maisto, farmacijos produktų, laisvųjų profesijų, sveikatos priežiūros, aplinkos, energetikos, geležinkelių, jūrų transporto, motorinių transporto priemonių, telekomunikacijų, žiniasklaidos ir sporto sektoriai. [120] 2002 m. liepos 31 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1400/2002 dėl Sutarties 81 straipsnio 3 dalies taikymo vertikalių susitarimų ir suderintų veiksmų rūšims motorinių transporto priemonių sektoriuje (OL L 203, 2002 8 1, p. 30). [121] 2006 m. tai buvo susiję su pranešėjo Lipietz ataskaita dėl Komisijos 2004 m. metinės ataskaitos apie konkurenciją. [122] 2006 m. Komisijai pateikta apytiksliai 551 klausimas raštu ir 66 klausimai žodžiu, susiję su konkurencijos politika ir (arba) jos aspektais.