/* KOM/2011/0642 galutinis */ KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Pramonės politika. Konkurencingumo gerinimas





TURINYS 1. Įvadas 3 2. Pramonės konkurencingumo gerinimas 4 2.1. Pramonės pokyčiai 4 2.2. Inovacinė pramonė 5 2.3. Tvari pramonė 7 3. Palankesnės verslui Europos kūrimas 9 3.1. Verslo aplinka 9 3.2. Pramonės ir paslaugų skatinimas 10 3.3. Mažosios ir vidutinės įmonės 11 4. Išvada 12 ĮVADAS Po krizės ES ekonomika atsigauna palyginti lėtai ir vis dar yra nestabili. Ekonomikos atgaivinimas ir didesnis augimas yra būtini kuriant darbo vietas ir užtikrinant gerovę. Tai labai svarbu siekiant, kad valstybių narių finansai taptų tvarūs. Sudėtinga mokesčių aplinka riboja politinius veiksmus, tačiau didelis augimas sumažins valstybės biudžeto deficito ir skolos naštą, laikantis Stabilumo ir augimo pakte nustatytų tikslų[1]. Pagrindinė didelio ekonomikos augimo varomoji jėga – konkurencingos įvairių dydžių įmonės. Todėl būtina sukurti aplinką, kurioje būtų skatinamos naujos idėjos ir naujų įmonių steigimas . Šiame komunikate nurodomos sritys, kurias reikia plėtoti, kad būtų padaryta didelė pažanga įgyvendinant strategijos Europa 2020 tikslus: 1) struktūriniai ekonomikos pokyčiai; 2) pramonės šakų novatoriškumas; 3) tvarumas ir tausus išteklių naudojimas; 4) verslo aplinka; 5) bendroji rinka ir 6) mažosios ir vidutinės įmonės. Sprendžiant su šiomis sritimis susijusius uždavinius galima pagerinti Europos įmonių konkurencingumą tiek ES viduje, tiek visame pasaulyje. Komisijos tikslas – padėti valstybėms narėms protingai panaudoti turimus ribotus išteklius ir taip pagerinti jų pramonės šakų konkurencingumą pasaulyje. Išsprendus šiuos uždavinius pagerės visų įmonių (ar tai būtų pramonės, paslaugų ar socialinės paskirties įmonės) augimo perspektyvos. Europos pramonė yra labai svarbi Europos Sąjungai – pasaulio ekonomikos lyderei. Plėtojant konkurencingą pramonę galima sumažinti išlaidas ir kainas, kurti naujus produktus ir pagerinti kokybę, tokiu būdu ženkliai prisidedant prie gerovės kūrimo ir visos ekonomikos produktyvumo augimo. Pramonė taip pat yra pagrindinis inovacijų, reikalingų sprendžiant socialines problemas su kuriomis susiduria ES, šaltinis. 2010 m. Komisija pagal strategiją Europa 2020 pradėjo įgyvendinti plataus užmojo naują pramonės politiką[2], nurodydama veiksmus, kuriais būtų galima padidinti Europos kaip investicijų ir gamybos vietos patrauklumą, ir įsipareigojo stebėti valstybių narių vykdomą konkurencingumo politiką. Ji taip pat pateikė atnaujintos prekybos politikos pagrindus. Ekonomikos atsigavimas yra nestabilus. Tai rodo visoje Europos ekonomikoje stiprėjantis nepasitikėjimo jausmas[3]. Kyla didelė rizika, kad dėl finansų rinkų, augančių energijos ir žaliavų kainų padėtis blogės. Todėl būtinas biudžeto konsolidavimas. Šiuo metu darbo našumas Europos Sąjungoje padidėjo 1,4 proc., tačiau darbo vietų skaičius pramonėje ir su pramone susijusiame paslaugų sektoriuje sumažėjo 11 proc., palyginti su 2008 m., kai darbo vietų skaičius buvo didžiausias. Šis vidurkis neatspindi didelių skirtumų tarp valstybių narių. Nuo 2008 m. daugiausia dėl valiutos kurso poveikio ES santykinės vieneto darbo sąnaudos padidėjo 12 proc., palyginti su didžiausiais jos konkurentais. Vis dėlto, Europos gamybos sektorius atsigavo labiau nei tikėtasi. Antrąjį šių metų ketvirtį gamybos produkcijos apimtis buvo 5,3 proc. didesnė nei prieš metus, nors, palyginus su ankstesniu ketvirčiu, ji nedidėjo. Dabar produkcijos apimtis yra maždaug 14 proc. didesnė nei žemiausias jos lygis 2009 m. pradžioje, tačiau ji vis dar 9 proc. mažesnė nei aukščiausias jos lygis 2008 m. pradžioje. 1993–2011 m. ES-27 gamybos rodikliai (pakoreguotos tendencijos) [pic] Šaltinis: Eurostatas Šis komunikatas – nauja metinė iniciatyva, kuria konkrečiai siekiama nagrinėti valstybių narių konkurencingumą, remiantis 2011 m. Europos konkurencingumo ataskaita ir Komisijos dokumentu Valstybių narių konkurencingumas ir politika. Ši iniciatyva bus naudinga vertinant valstybes nares platesniame Europos semestro ir strategijos Europa 2020 kontekste. Prie šio komunikato pridedamuose dokumentuose pateikta daugiau išsamių argumentų ir nurodyti nuodugnūs ES veiksmai. PRAMONėS KONKURENCINGUMO GERINIMAS Pramonės pokyčiai Nagrinėjant ilgesnio laikotarpio valstybių narių pramonės struktūros pokyčius 1999–2007 m. matyti, kad pramonės šakos skirtingai vystėsi į tokias pramonės šakas, kuriose vyrauja pažangiosios technologijos arba reikalingi aukštesnės kvalifikacijos darbuotojai, ir kuriose paprastai pastebimas didesnis našumo augimas, o jų kainoms pasaulinė konkurencija daro mažesnį poveikį. Analizuojant valstybių narių pramonės struktūrą galima remtis pobūdžio ir prekybos tendencijų panašumais, tačiau tokia analizė gali neatskleisti didelių skirtumų kiekvienoje grupėje. Pirmos šalių grupės pramonėje vyrauja pažangiųjų technologijų sektoriai. Šioje šalių grupėje pramonės vystymuisi minėtu periodu didžiausią poveikį darė tai, kad jos didelį dėmesį skyrė technologijomis paremtoms pramonės šakoms bei inovacijoms ir aukštajam išsilavinimui imliems sektoriams, ir toliau šis dėmesys dar labiau padidėjo. Šios grupės šalys – Airija, Austrija, Belgija, Danija, Jungtinė Karalystė, Nyderlandai, Prancūzija, Suomija, Švedija ir Vokietija. Pramonės sukurta pridėtinė vertė svyruoja nuo 10,6 proc. Prancūzijoje iki 24,2 proc. Airijoje. Antroji grupė apima šalis, kurių pramonėje vyrauja mažiau technologiškai pažangūs sektoriai, nors kai kurios pramonės šakos yra labai konkurencingos. Dominuoja darbo jėgai imlios pramonės šakos, kuriose nediegiama daug inovacijų ir jos palyginti neimlios žinioms. Todėl, palyginus bent su pirmąja šalių grupe, sparčiai augančių įmonių yra mažiau. Šios grupės šalys – Graikija, Ispanija, Italija, Kipras, Liuksemburgas ir Portugalija. Pramonės sukurta pridėtinė vertė svyruoja nuo 6,5 proc. Liuksemburge iki 16,1 proc. Italijoje. Trečiąją grupę sudaro šalys, kurios stengiasi padidinti sumažėjusį BVP vienam gyventojui ir kurių prekyba orientuota į inovacijoms imlius sektorius ir technologijomis paremtas pramonės šakas. Šios šalys įgyvendino struktūrinius pokyčius – ir gamyboje, ir prekyboje nuo darbo jėgai imlių pramonės šakų pereita prie technologijomis paremtos pramonės. Šią grupę sudaro Čekija, Lenkija, Malta, Slovakija, Slovėnija ir Vengrija, kurių pramonės sukurta pridėtinė vertė yra nuo 13,3 proc. iki 23,6 proc. Ketvirtąją grupę sudaro šalys, kurios mažina atsilikimą, tačiau jų prekyba orientuota į ne tokius technologiškai pažangius sektorius. Šios šalys panašios į antrosios grupės šalis ir tuo, kad jų pramonėje vyrauja aukštajam išsilavinimui imlūs sektoriai. Vis dėlto, pastebimas ir didelis skirtumas – ketvirtojoje šalių grupėje yra vidutiniškai daug daugiau sparčiai augančių įmonių; ji taip pat pasižymi didele technologijomis paremtų pramonės šakų plėtra prekyboje ir gamyboje. Šią grupę sudaro Bulgarija, Estija, Latvija, Lietuva ir Rumunija, kurių pramonės sukurta pridėtinė vertė svyruoja nuo 9,9 proc. iki 22,4 proc. Kiekvienoje šalių grupėje yra konkurencingų pramonės šakų ir augančių įmonių. Siekiant didinti konkurencingumą būtina vystyti inovacinius žinių sektorius ir imtis ryžtingų veiksmų, kad būtų lengviau įgyvendinti pokyčius: gerinti produktų rinkos reguliavimą, remti inovacijas ir investuoti į švietimą ir mokymą visą gyvenimą. Inovacinė pramonė Nuo mokslinių tyrimų ir inovacijų priklauso našumo augimas ir pramonės konkurencingumas. Naudojant naujas technologijas galima gaminti ir parduoti dar mažesniais kiekiais, o dėl pažangiųjų medžiagų, mažą anglies dioksido kiekį išskiriančių technologijų, biotechnologijų ir nanotechnologijų naudojimo kinta konkurencinio pranašumo pobūdis. Kad išlaikytų savo konkurencinį pranašumą pasaulyje, ES pramonė privalo dėti daugiau pastangų tokioms technologijoms diegti. Neseniai parengtoje ataskaitoje apie bazines plėtojamąsias technologijas[4] pabrėžta, kad būtina investuoti į pramonės inovacijas, siekiant sumažinti fundamentinių mokslinių tyrimų ir rinkos atotrūkį . Teikiant rinkai naujus produktus ir paslaugas reikėtų taikyti integruotą metodą. Jį taikant būtų teikiama parama parodomiesiems projektams ir bandomųjų tyrimų įrangai, taip pat būtų imamasi konkrečių priemonių valstybės pagalbos, regioninės sanglaudos ir prekybos politikos srityse. Universitetuose dirbančius mokslininkus reikia skatinti pateikti rinkai jų mokslinius tyrimus ir bendradarbiauti su įmonėmis. Pradėjus finansuoti mokslinius tyrimus ir inovacijas turėtų būti atsižvelgta į vartotojų poreikius ir rinkos potencialą, taip pat reikėtų anksti pradėti bendradarbiauti su galimais išorės investuotojais. Nustatant paklausą reguliuojančias priemones, kaip antai pažangus reglamentavimas, vartotojų informavimas, standartizavimas arba intensyvesnis viešasis inovacinių technologijų pirkimas galima prisidėti prie inovacijoms palankesnių rinkų plėtros. Siekiant šių tikslų būtini papildomi gebėjimai ir įgūdžiai , pvz., rinkodaros ir valdymo srityse. Apskritai, verslumo įgūdžiai ir labiau kvalifikuota darbo jėga prisideda prie našumo augimo, tačiau valstybių narių padarytą pažangą investuojant į žmogiškąjį kapitalą galima apibūdinti tik kaip nepastovią. Konkreti problema yra susijusi su tuo, kad nors nedarbo lygis ES išlieka santykinai aukštas, kai kurios įmonės patiria vis didesnių sunkumų įdarbinant aukštos kvalifikacijos darbuotojus. Nors daugelis valstybių narių ėmėsi veiksmų siekdamos padidinti moksliniams tyrimams ir inovacijoms jų teikiamą paramą, kad būtų užtikrintas veiksmingiausias ribotų išteklių panaudojimas, jos turėtų paramos priemones taikyti nuosekliau . Dažnai naudojamos priemonės apima investicijoms į technologijas skirtas paskolų programas, galimybę gauti bazinių plėtojamųjų technologijų finansavimą ir subsidijas technologijoms modernizuoti (Italija, Portugalija, Prancūzija, Slovėnija, Švedija, Vokietija). Kai kurios šalys (Belgija, Danija, Lenkija, Prancūzija, Švedija, Vokietija) pradėjo teikti inovacijų rėmimo paslaugas ir sudarė palankias sąlygas grupių atsiradimui. Vis dėlto, valstybių narių investicijos, skirtos inovacinių technologijų plėtrai skatinti, yra menkai derinamos. Geresnis koordinavimas ir nacionalinių išteklių sutelkimas leistų tuos išteklius mobilizuoti bendriems tikslams ir turėti pagerintus inovacinius pajėgumus bei tinkamą būtiną finansavimą, tokiu būdu padidinant investicijų našumą ir veiksmingumą. Bendrovės, siekdamos greičiau išbandyti ir sukurti prototipus, galėtų pasinaudoti didelio masto parodomaisiais projektais ir bandomųjų tyrimų infrastruktūra visoje Europoje (kaip antai pagal programas „Europos inovacijų partnerystė“ arba „Strateginis energetikos technologijų planas“). Laikas, per kurį nauji produktai ir paslaugos pateikiami rinkai, galėtų būti gerokai sutrumpintas, sustiprinus grupių ir tinklų tarpvalstybinį bendradarbiavimą ir pagilinus žinias apie gamybos pajėgumus. Įdiegus modernią intelektinės nuosavybės reglamentavimo sistemą pirminio inovacijų kūrėjo teisės bus apsaugotos, netrukdant toliau plėtoti esamų idėjų. Bendrasis ES patentas, dėl kurio šiuo metu derasi valstybės narės, labai pagerins visą sistemą, sumažindamas patentų paraiškų pateikėjų išlaidas[5]. Galimi konkurencingumo gerinimo būdai Sutelkti negausius išteklius, kad jų pakaktų norint pateikti rinkai inovacijas; stiprinti bendradarbiavimą inovacijų srityje, siekiant sukurti didelio masto parodomuosius projektus ir bandomųjų tyrimų infrastruktūrą, pavyzdžiui, naudojant Europos strateginio mokslinių tyrimų infrastruktūros forumo (ESFRI) modelį. Sumažinti inovacijų rėmimo sistemų nenuoseklumą, palengvinti inovacijų teikimą rinkai ir padidinti mokslinių tyrimų projektų orientaciją į rinką. Danija ir Austrija sėkmingai sumažino minėtą sistemų susiskaidymą, o Jungtinė Karalystė taiko inovacijų teikimo rinkai programas. | Tvari pramonė - Siekiant ilgalaikio Europos pramonės konkurencingumo labai svarbu pereiti prie tvaraus, tausaus išteklių naudojimo ir mažo anglies dioksido kiekio technologijų ūkio. Pastaruoju dešimtmečiu daugelio valstybių narių ekonomika augo, tačiau energijos vartojimas nedidėjo; kitose šalyse šis augimas buvo mažesnis nei tikėtasi. Nepaisant skirtingos naujų valstybių narių pradinės padėties, jos sparčiai mažina atsilikimą. Apskritai valstybės narės padarė didelę pažangą parengdamos ir įgyvendindamos nuoseklias nacionalines teisines sistemas, skirtas energijos vartojimo efektyvumui skatinti. Vis dėlto, kai kurioms šalims šioje srityje trūksta tam tikros patirties ir administracinių gebėjimų, todėl jos kaip gairėmis ir paramos priemone gali remtis ES pagrindų teisės aktais. Nepaisant padarytos pažangos, dėl išaugusių energijos kainų pasaulinėje rinkoje ir nacionalinių iškraipymų padidėjo įmonėms, visų pirma MVĮ, nustatytos kainos. Daug energijos ir išteklių suvartojančios perdirbamosios pramonės šakos, kaip antai metalo, chemijos, popieriaus ir plaušienos pramonė susiduria su konkrečiomis problemomis. Siekiant palengvinti perėjimą prie tvaresnių gamybos būdų, į nuoseklų ir veiksmingą politikos krypčių derinį būtų galima įtraukti priemones, skirtas moksliniams tyrimams, inovacijoms, veiksmingesniam išteklių naudojimui ir švaresnėms technologijoms remti, visų pirma perdirbamojoje pramonėje. Valstybės narės sukūrė energijos vartojimo efektyvumui pramonėje pagerinti skirtas paramos priemones, dažniausiai diegiamas kartu su energijos audito sistemomis (Austrija, Belgija, Bulgarija, Čekija, Portugalija, Slovakija, Suomija, Vokietija) arba sudarė savanoriškus susitarimus su pramonės įmonėmis (Danija, Graikija, Jungtinė Karalystė, Nyderlandai, Slovėnija). Strateginiu energetikos technologijų planu[6] siekiama paspartinti mažo anglies dioksido kiekio technologijų plėtrą ir greičiau pateikti jas rinkai. Graikija, Airija ir Lietuva įgyvendino kai kuriuos teigiamus pokyčius, susijusius su tikslinėmis priemonėmis, skirtomis skatinti MVĮ energinį efektyvumą, nors šioje srityje būtų galima imtis dar daugiau veiksmų. Prieiga prie neenergetinių ir ne žemės ūkio žaliavų yra kitas esminis ES pramonės konkurencingumo veiksnys. Dėl aukštų ir svyruojančių šių žaliavų kainų ir jų gavybos vietos dažniausiai už ES ribų kyla grėsmė daugeliui įmonių, todėl ES bei prie ES išorės politikos kūrimo prisidedančios valstybės narės kartu turėtų kurti politikos kryptis, kuriose dėmesys kreipiamas į pirminių žaliavų stoką ir kurias įgyvendinant būtų tausiai naudojami Europos ištekliai; remiami moksliniai tyrimai ir inovacijos; didinamas išteklių naudojimo veiksmingumas ir propaguojami geresni platesnio masto perdirbimo metodai, įskaitant mažais kiekiais naudojamų vertingų medžiagų perdirbimo metodus. Gerinant Europos pramonės konkurencingumą vis svarbiau bus į įmonių veiklą ir strategiją įtraukti aplinkos apsaugos ir socialinius aspektus. Efektyvaus išteklių naudojimo Europoje plane[7] pateiktas ES masto priemonių paketas ir rekomendacijos valstybėms narėms kaip išspręsti netaupaus išteklių naudojimo problemą. Galimi konkurencingumo gerinimo būdai Skatinti energijos ir žaliavų naudojimo efektyvumą ir remti švaresnių technologijų kūrimą ir diegimą vertės grandinėse, teikiant ilgalaikes paskatas, kuriomis skatinamas rinkų kūrimas ir sudaromos palankesnės sąlygos MVĮ dalyvauti šiuose procesuose. Kaip minėta, daugelis valstybių narių šiose srityse padarė didelę pažangą. Užtikrinti sąžiningas ir neiškreiptas energijos kainas ir imtis tolesnių veiksmų, susijusių su energijos paskirstymo tinklų tobulinimu ir jų jungtimis. | - Siekiant gerinti Europos pramonės konkurencingumą ir tvarumą taip pat svarbu vystyti socialinį verslumą, socialinį verslą ir socialinę ekonomiką. Socialinės ekonomikos sektoriuje dirba daugiau nei 11 mln. žmonių visoje ES, t. y. 6 proc. visų dirbančiųjų[8], o maždaug viena iš keturių Europoje įsteigtų įmonių yra socialinė įmonė. Šis skaičius didesnis Belgijoje, Prancūzijoje ir Suomijoje, kur viena iš trijų naujų įmonių yra socialinė įmonė[9]. Dažnai tokių įmonių našumo ir konkurencingumo rodikliai yra geri dėl labai didelio jų darbuotojų asmeninio indėlio ir geresnių darbo sąlygų[10]. Siekdama „labai konkurencingos socialinės rinkos ekonomikos“ stiprinimo Komisija, ieškodama naujų su tvaresne ekonomika susijusių sprendimų, daug dėmesio skyrė socialinei ekonomikai, socialinei atsakomybei ir socialinėms inovacijoms strategijoje „Europa 2020“[11], pavyzdinėje iniciatyvoje „Inovacijų sąjunga“[12], Europos kovos su skurdu ir socialine atskirtimi plane[13] ir Bendrosios rinkos akte[14]. Viešos konsultacijos dėl Bendrosios rinkos akto[15] atskleidė didelį susidomėjimą socialinių įmonių (ir socialinės ekonomikos apskritai) pajėgumu kurti tvarias darbo vietas ir tokiu būdu pateikti novatoriškus dabartinių ekonominių ir socialinių problemų sprendimo būdus. Todėl Komisija nori pradėti svarbią diskusiją apie priemones, skirtas šiai naujos rūšies ekonomikai vystyti; pirmas žingsnis bus žengtas po poros savaičių – paskelbti komunikatai „Socialinio verslo iniciatyva“ ir „Įmonių socialinė atsakomybė“. Galimi konkurencingumo gerinimo būdai Skatinti ir remti socialinį verslumą Europoje, visų pirma geriau apie tai informuojant visuomenę ir sudarant palankesnes sąlygas gauti valstybės ir privatų finansavimą (ypač pasinaudojant socialinių investicijų fondais). | PALANKESNėS VERSLUI EUROPOS KūRIMAS Verslo aplinka - Atvira, produktyvi ir konkurencinga verslo aplinka yra esminė pasaulinio masto augimo sąlyga. Verslo aplinkos gerinimas apima veiklą įvairiose srityse – nuo infrastruktūrų modernizavimo iki laikotarpio, per kurį suteikimas statybos leidimas, trumpinimo. Nors visos valstybės narės nustatė nacionalinius administracinės naštos mažinimo tikslus, tačiau ne visose jų padaryta pažanga vertinant dabartinę naštą ir ne visos dėjo pastangas ją sumažinti. Naujų teisės aktų pasiūlymų poveikio vertinimas yra privalomas 18 valstybių narių, nors ne visos laikosi šio reikalavimo, o poveikio vertinimuose ne visada išsamiai nagrinėjami ekonominiai, socialiniai ir aplinkos apsaugos aspektai; tokiu būdu mažėja jo veiksmingumas. Aukšta infrastruktūros (energijos, transporto, plačiajuosčio ryšio) kokybė ir galimybė jomis naudotis labai prisideda prie verslui palankios aplinkos kūrimo. Atsižvelgiant į tai, kad transporto infrastruktūros gerinimas yra svarbus uždavinys visų pirma naujose valstybėse narėse, reikėtų ir toliau daug investuoti į rekonstrukciją ir modernizavimą kartu naudojant struktūrinių fondų ir Europos infrastruktūros tinklų priemonės paramą. Verslui reikalingos modernios viešojo administravimo įstaigos , pajėgios veiksmingai teikti aukštos kokybės viešąsias paslaugas. Įgyvendinant reformas reikėtų daugiausia dėmesio skirti e. valdžios iniciatyvoms, kaip antai suvienodintiems visuomenei skirtiems paslaugų teikimo centrams, bendriems tinklams ir duomenų centrams. Įgyvendinus daugelį e. valdžios iniciatyvų įmonės sugaištų mažiau laiko administracinėms procedūroms ir skirtų daugiau išteklių verslo galimybėms įgyvendinti. Todėl reikia kiek įmanoma skatinti e. viešuosius pirkimus. Taip pat svarbu įdiegti sklandžiai veikiančią vieno langelio sistemą (vadinamuosius kontaktinius centrus), kad tarpvalstybiniu mastu siekiančios veikti įmonės galėtų sutaupyti laiko ir išteklių ir sumažėtų korupcijos galimybė. Nors padaryta nemaža pažanga, šioje srityje dar daug ką galima tobulinti. Svarbi sritis, kurioje būtų galima pagerinti padėtį, yra įmonių apmokestinimas . Nors bendras galiojantis pelno mokesčio tarifas ir su darbo jėga susijusių mokesčių pusiausvyra, palyginti su išteklių naudojimu, yra klausimai, kuriuos reikėtų apsvarstyti nuodugniau ES ir valstybių narių lygmenimis, sumažinus su mokesčiais susijusių reikalavimų laikymosi naštą gali labai pagerėti verslo aplinka. Tai apima skaidrumo didinimą ir mokesčių sistemos bei atitikties taisyklių sudėtingumo mažinimą, mokėjimo procedūrų supaprastinamą, įskaitant e. valdžios priemonių naudojimą, ir mokesčių teisės aktų stabilumo užtikrinimą. Komisijos pateiktas bendros konsoliduotosios pelno mokesčio bazės pasiūlymas yra svarbus žingsnis pirmyn[16]. Galimi konkurencingumo gerinimo būdai Sumažinti įmonėms tenkančią administracinę naštą, įvertinant dabartines prievoles (įskaitant mokesčių naštą); sparčiai sumažinti tą naštą iki nustatyto lygio. Pavyzdžiui, Nyderlandai patys pirmieji įvertino administracinės naštos sumažinimą ir nustatė ambicingus tikslus; tokiu būdu jų pasiektas veiksmingumas žinomas visame pasaulyje. Skatinti paslaugų teikėjų, naudojančių plačiajuosčio ryšio, energijos ir transporto infrastruktūrą, konkurenciją. | Pramonės ir paslaugų skatinimas - Paslaugų sektorius yra didžiausias ES ekonomikos sektorius; jo sąveika su gamybos sektoriumi padidėjo, nes gamybai valdyti ir produkcijai platinti naudojamos specializuotos paslaugos. Gamybos įmonės pradėjo teikti su produktais susijusias paslaugas, o paslaugų teikėjai pradėjo naudoti papildomus produktus ir į savo vertės grandines įtraukė gamybą. Paslaugų inovacijos, kuriomis tenkinami vartotojų poreikiai, gali pakeisti vertės grandines, sektorius ir rinkas[17], neatsižvelgiant į tai, ar tas inovacijas kuria paslaugų, ar gamybos įmonės. Su verslu susijusios paslaugos tampa vis svarbesnis inovacijų, naujų technologijų ir geresnių veiklos rezultatų šaltinis. Šios paslaugos įtrauktos į kitų pramonės šakų vertės grandines, o prie to prisidėjo tarpinis vartojimas, žinių kūrimas ir technologijų srautai. Tai suteikia galimybę Europos gamybos sektoriui patekti į naujas rinkas ir rasti naujus su produktais susijusius pajamų šaltinius. Bendroji rinka galėtų daugiau prisidėti prie augimo, jei visos valstybės narės visiškai įgyvendintų visus dabar galiojančius ES teisės aktus. Tikslas – panaikinti rinkos susiskaldymą ir prekių, paslaugų, inovacijų ir kūrybingumo judėjimui kylančias kliūtis, kaip nurodyta Bendrosios rinkos akte[18]. Pasiūlytu reglamentu dėl Europos standartizacijos[19] Europos standartai nustatyti ir paslaugų sektoriuje, siekiant sumažinti pasikartojančius ir prieštaringus nacionalinius standartus ES vidaus prekybai paslaugomis trūksta dinamiškumo, nes ji sudaro tik penktadalį visos ES vidaus prekybos. Nuo 2004 m. ES ir kitų pasaulio šalių prekyba paslaugomis augo sparčiau nei prekyba paslaugomis ES viduje. Paslaugų direktyvos[20] įgyvendinimas buvo labai svarbus etapas, net jei neseniai po abipusio vertinimo proceso[21] nustatyta, kad kai kuriose srityse padėtį vis dar reikia gerinti. Galimi konkurencingumo gerinimo būdai Remti inovacines paslaugas (parama paremta pamatuojamais rezultatais) ir dalyvauti Inovacijų partnerystėje ir plataus masto parodomuosiuose projektuose. Visiškai įgyvendinti bendrosios rinkos teisės aktus, visų pirma Paslaugų direktyvą, ir skatinti verslo paslaugas. Malta sparčiausiai perkelia bendrosios rinkos teisės aktus – jai liko perkelti tik dvi direktyvas. | Mažosios ir vidutinės įmonės - Siekiant visiškai išnaudoti mažųjų ir vidutinių įmonių potencialą reikia imtis nuoseklių veiksmų visoje ES, remiantis Smulkiojo verslo akto Europai (SVA) apžvalgos komunikatu[22]. Didelės eksportuojančiosios įmonės pradėjo atsigauti vienos pirmųjų, bet dauguma MVĮ vis dar negauna pakankamai užsakymų dėl jų vėlavimo ir dėl sunkumų gauti lėšų arba patekti į eksporto rinkas. Iš užimtumo didėjimo rodiklių matyti, kad tarp sparčiai augančių įmonių mažose įmonėse galutinis sukurtų darbo vietų skaičius yra didesnis nei didesnėse įmonėse. Sparčiai augančių įmonių yra visose pramonės šakose ir visuose regionuose, ir jos paprastai būna novatoriškos. Per krizę sugriežtinus kreditavimo sąlygas, įmonėms, ypač MVĮ, gauti finansavimą tapo sudėtinga. Todėl daugelis valstybių narių nustatė taisomąsias priemones, kuriomis, pavyzdžiui, gerinamas paskolų garantijų programų veiksmingumas, investuojama į kapitalo fondus bei labai mažų paskolų programas ir lengvinamas bankų paskolų gavimas, nustačius palankias paskolos gavimo sąlygas arba pasinaudojus kreditų tarpininkų paslaugomis. Kadangi gauti finansavimą vis dar sudėtinga, reikėtų dėti daugiau pastangų, kad būtų lengviau pasinaudoti tinkamais finansavimo būdais, įskaitant paskolas, nuosavą kapitalą ir jų derinius. Be to, reikėtų skatinti mažųjų įmonių, įskaitant socialines įmones, specializuotų finansuotojų plėtrą. Kaip nurodyta Bendrosios rinkos akte[23], Komisija iki šių metų pabaigos priims teisės aktą, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos socialinių investicijų fondų kūrimui Europos Sąjungoje. Valstybių narių nustatytos prekybos skatinimo priemonės gerina bendrą Europos įmonių padėtį pasaulinėje rinkoje. Daugelis valstybių narių remia MVĮ internacionalizaciją skirdamos finansavimą, teikdamos informacijos ir su patekimu į rinką ir reglamentavimu susijusią paramą. Šiomis paslaugomis besinaudojančios MVĮ yra santykinai jomis patenkintos, nors tik 27 proc. tarptautinio masto veiklą vykdančių MVĮ nurodė, kad žino apie egzistuojančias valstybės paramos priemones, ir 7 proc. jomis naudojasi praktikoje. Šie rezultatai rodo, kad reikėtų dar labiau padidinti informuotumą apie valstybės paramą ir pagerinti prieigą prie tokių paramos priemonių. Kai kuriose valstybėse narėse labai vėluojama atlikti mokėjimus , o tai kelia pavojų mažųjų įmonių išlikimui. Pastaraisiais metais su viešosios valdžios institucijų atliktais mokėjimais susijusi padėtis nepagerėjo, netgi dar labiau pablogėjo kai kuriose valstybėse narėse (Austrijoje, Čekijoje, Graikijoje, Kipre, Slovakijoje, Vengrijoje). Pagal Pavėluotų mokėjimų direktyvą[24] reikalaujama kad viešosios valdžios institucijos atliktų mokėjimą per 30 dienų. Daugeliui valstybių narių, visų pirma Graikijai, Ispanijai, Italijai ir Portugalijai, bus sunku pasiekti šį tikslą. Galimi konkurencingumo gerinimo būdai Skatinti MVĮ augimą, užtikrinant, kad reglamentavimas nesudarytų kliūčių jų plėtrai, sudarant palankesnes sąlygas gauti tinkamą finansavimą, teikiant rėmimo paslaugas patekimo į naujas rinkas srityje ir reklamuojant tokias priemones. Užtikrinti, kad viešosios valdžios institucijos sutrumpintų laikotarpį, per kurį atlieka mokėjimus, ir griežtai laikytųsi Pavėluotų mokėjimų direktyvos. | IšVADA - Šiame komunikate teigiama, kad siekiant tvaraus augimo ir ekonomikos atgaivinimo valstybės narės turi įgyvendinti nuoseklią ir koordinuotą pramonės politiką, taip pat reikšmingus struktūrinius pokyčius. Padėtį galima pakeisti skatinant pokyčius ir inovacijas, remiant tvarumą, gerinant verslo aplinką ir gaunant naudos iš bendrosios rinkos. Šių politikos krypčių įgyvendinimas turėtų būti prioritetinė veiklos sritis ne tik Komisijoje, bet ir valstybėse narėse. Geriau koordinuojant politiką nacionaliniu lygmeniu galima perskirstyti ribotus išteklius, siekiant skatinti inovacijas ir augimą biudžeto išlaidų ribojimo laikotarpiu. ES lygmeniu Komisija parengė daugiametės finansinės programos[25] pasiūlymą, kuriame pirmenybė teikiama minėtiems tikslams ir siūloma stiprinti ES gebėjimą investuoti į pramonės inovacijas, mažinti susiskaidymą, supaprastinti paramos gavėjams taikomas taisykles ir daugiau dėmesio skirti inovacijų teikimui rinkai. Komisija dar daugiau prisidės prie valstybių narių pastangų įgyvendinant strategiją Europa 2020 , imdamasi nuoseklių veiksmų, kuriais būtų galima stebėti daromą pažangą, ir sukurdama forumą, reikalingą gerosios patirties mainams. Komisija: gerins valstybių narių pramonės politikos koordinavimą, remdama ir stebėdama struktūrinių augimą skatinančių pokyčių įgyvendinimą, kad būtų pasiekti strategijos Europa 2020 tikslai; iki pirmojo 2012 m. ketvirčio sukurs forumą, kuriame būtų galima pateikti ir aptarti su pramonės politika susijusią gerąją patirtį, skatinančią augimą. | - [1] http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_en.htm. [2] Integruota globalizacijos eros pramonės politika. Didžiausias dėmesys – konkurencingumui ir tvarumui. COM(2010) 614. [3] http://ec.europa.eu/economy_finance/db_indicators/surveys/index_en.htm. [4] http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/ict/files/kets/hlg_report_final_en.pdf. [5] Pasiūlymas dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo užtikrinamas tvirtesnis bendradarbiavimas kuriant bendrą patentinę apsaugą. COM(2011) 215 galutinis, 2011 4 13. [6] http://ec.europa.eu/energy/technology/set_plan/set_plan_en.htm. [7] Komunikatas „Efektyvaus išteklių naudojimo Europoje planas“, COM(2011) 571 galutinis, 2011 9 20. [8] CIRIEC, „Socialinė ekonomika Europos Sąjungoje“, p. 48. [9] Pasaulio verslumo tyrimas, 2009 m. vykdomoji ataskaita. [10] Pavyzdžiui, Prancūzijoje tokiose įmonėse neatėjimo į darbą atvejų dėl ligos yra žymiai mažiau nei visose kitose bendrovėse: 5,5 proc., palyginti su 22 proc. „Neatėjimas į darbą dėl sveikatos priežasčių socialinėje ekonomikoje“, Chorum, 2011 m. balandžio mėn., http://www.cides.chorum.fr. [11] Europa 2020. Pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija, COM(2010) 2020. [12] Komunikatas „Inovacijų sąjunga“ COM(2010) 546 galutinis, 2010 m. spalio 6 d. [13] Komunikatas „Europos kovos su skurdu ir socialine atskirtimi planas. Europos socialinės ir teritorinės sanglaudos bendroji programa“, COM(2010) 758 galutinis, 2010 m. gruodžio 16 d. [14] „Bendrosios rinkos aktas. Dvylika svertų augimui skatinti ir pasitikėjimui stiprinti“, COM(2011) 206 galutinis, 2011 m. balandžio 13 d. [15] http://ec.europa.eu/internal_market/smact/consultations/2011/debate/index_en.htm. [16] Pasiūlymas dėl Tarybos direktyvos dėl bendros konsoliduotosios pelno mokesčio bazės (BKPMB), COM(2011) 121, 2011 3 16. [17] http://www.europe-innova.eu/web/guest/innovation-in-services/expert-panel/about. [18] Bendrosios rinkos aktas. Dvylika svertų augimui skatinti ir pasitikėjimui stiprinti. „Bendros pastangos skatinti naująjį augimą“. COM(2011) 206 galutinis, 2011 4 13. [19] Pasiūlymas dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, COM(2011) 315 galutinis, 2011 6 1. [20] 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje. [21] „Geriau veikiančios bendrosios paslaugų rinkos kūrimas remiantis Paslaugų direktyvos abipusio vertinimo proceso rezultatais“, COM(2011) 20 galutinis, 2011 1 27. [22] Smulkiojo verslo akto Europai apžvalga, COM(2011) 78/3, 2011 2 23. [23] Pagrindinė 8 sverto priemonė, susijusi su socialiniu verslumu. [24] 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/7/ES dėl kovos su pavėluotu mokėjimu, atliekamu pagal komercinius sandorius (nauja redakcija). [25] Strategijos „Europa 2020“ biudžetas, COM(2011) 500 galutinis.