Briuselis, 17.02.2005 KOM(2005) 54 galutinis Pasiūlymas TARYBOS REGLAMENTAS, įvedantis importuojamiems poliesterių štapelio pluoštams, kurių kilmės šalys – Kinijos Liaudies Respublika ir Saudo Arabija, galutinį antidempingo muitą ir iš dalies keičiantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2852/2000, įvedantį galutinį antidempingo importuojamiems poliesterių štapelio pluoštams, kurių kilmės šalys - Indija ir Korėjos Respublika, ir nutraukiantis antidempingo procesinius veiksmus dėl tokio importo, kurio kilmės šalis yra Taivanas (pateikta Komisijos) AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 2003 m. gruodžio 19 d. Komisija pradėjo antidempingo tyrimą dėl importuojamų į Bendriją poliesterių štapelio pluoštų (PŠP), kurių kilmės šalys – Kinijos Liaudies Respublika (KLR) ir Saudo Arabija. Tą pačią dieną Komisija pradėjo tos pačios prekės, kurios kilmės šalys – Korėjos Respublika ir Taivanas, tarpinę peržiūrą. Atsižvelgiant į tai, kad tam tikrus žalos aspektus ir priežastis reikia tirti toliau, vykusiame procese dėl KLR ir Saudo Arabijos nebuvo nustatytos jokios laikinosios priemonės. Vėliau abiejų procesų rezultatai buvo apjungti. Tik vienas iš penkių Kinijos eksportuojančių gamintojų, pretendavusių į rinkos ekonomikos statusą, atitiko būtinus kriterijus tam, kad jį būtų galima laikyti gamintoju, veikiančiu rinkos ekonomikos sąlygomis. Kitiems keturiems eksportuojantiems Kinijos gamintojams normalioji vertė buvo nustatyta, remiantis gamintojo analogiškoje šalyje, t. y. Jungtinėse Amerikos Valstijose, duomenimis. Trys iš pastarųjų įmonių atitiko pagrindinio antidempingo reglamento 9 straipsnio 5 dalies kriterijus, ir joms buvo nustatyti individualūs muitai. Buvo nustatyta, kad visi KLR eksportuojantys gamintojai taiko reikšmingą dempingą. Vienas iš dviejų Saudo Arabijos eksportuojančių gamintojų pateikė nepatikimą informaciją. Šiam eksportuojančiam gamintojui buvo nustatytas tokio pat lygio dempingo skirtumas kaip ir antrajam Saudo Arabijos eksportuojančiam gamintojui. Korėjos Respublikos atveju dempingas, nors ir žemesnio lygio nei pradiniame tyrime, buvo nustatytas dviem iš trijų eksportuojančių gamintojų, įtrauktų į atrinktą imtį. Dėl trečiosios įmonės buvo nustatyta, kad jos dempingo skirtumas yra de minimis . Nustatyta, kad aplinkybių pokyčiai yra ilgalaikio pobūdžio. Atitinkamai turėtų būti iš dalies pakeistos galiojančio priemonės. Nustatyta, kad dviejų tirtų Taivano įmonių, kurių eksportas tiriamuoju laikotarpiu sudarė daugiau kaip 95 % svarstomos prekės eksporto į Bendriją, dempingas buvo de minimis . Nustatyta, kad aplinkybių pokyčiai yra ilgalaikio pobūdžio. Todėl siūloma procesinius veiksmus prieš Taivaną nutraukti, neįvedant jokių priemonių. Laikotarpiu nuo 2000 m. iki 2003 m. importo apimtis iš KLR, Saudo Arabijos ir Pietų Korėjos padidėjo 12 %, o rinkos dalis nuo 15,6 iki 17,6 %. Tuo pat metu importo kainos sumažėjo 18 %, o Bendrijos suvartojimas išliko stabilus. Be to, buvo nustatyta, kad tiriamų eksportuojančių gamintojų Bendrijos pramonės kainos, prašomos už laisvoje rinkoje parduodamus PŠP, sumažėjo vidutiniškai 16 % (KLR), 16,8 % (Saudo Arabija) ir 24 % (Pietų Korėja). Bendrijos pramonės gamyba sumažėjo 5 %, pajėgumų panaudojimas nukrito nuo 87 % iki 81%, pardavimų apimtis laisvoje Bendrijos rinkoje sumažėjo 6 %, atitinkamos vidutinės pardavimo kainos – 8%, rinkos dalis sumažėjo nuo 31 % iki 29 %, pelningumas nukrito nuo 4,4% iki –3,2%, užimtumas sumažėjo 7 %, o pinigų srautas tyrimo laikotarpiu buvo neigiamas. Laikoma, kad Bendrijos pramonė patyrė didelę žalą. Nustatyta, kad Bendrijos pramonės smukimas sutapo su importo dempingo kainomis padidėjimu ir kad joks kitas veiksnys nėra Bendrijos pramonės patirtos didelės žalos priežastis. Galiausiai, nustatyta, kad, atsižvelgiant į bendrus Bendrijos interesus, nėra jokių svarbių priežasčių, kodėl neturėtų būti įvestos antidempingo priemonės. Todėl siūloma, kad Komisija pridedamą siūlomą Tarybos reglamentą priimtų ne vėliau kaip 2005 m. vasario 16 d., atsižvelgiant į tai, kad jis turi būti perduotas Tarybai priimti bei paskelbti Oficialiajame leidinyje ne vėliau kaip 2005 m. kovo 18 d. Pasiūlymas TARYBOS REGLAMENTAS, įvedantis importuojamiems poliesterių štapelio pluoštams, kurių kilmės šalys – Kinijos Liaudies Respublika ir Saudo Arabija, galutinį antidempingo muitą ir iš dalies keičiantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2852/2000, įvedantį galutinį antidempingo importuojamiems poliesterių štapelio pluoštams, kurių kilmės šalys - Indija ir Korėjos Respublika, ir nutraukiantis antidempingo procesinius veiksmus dėl tokio importo, kurio kilmės šalis yra Taivanas EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 384/96[1] dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (toliau – pagrindinis reglamentas), ypač į jo 9 straipsnį ir 11 straipsnio 3 dalį, atsižvelgdama į Komisijos pateiktą pasiūlymą, pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu,[2] kadangi: A. PROCEDŪRA 1. Galiojančios priemonės (1) 1999 m. liepos mėn. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1728/1999[3], Taryba įvedė galutinius antidempingo muitus importuojamiems poliesterių štapelių pluoštams (PŠP), kurių kilmės šalis – Taivanas. (2) 2000 m. gruodžio mėn. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2852/2000[4] Taryba įvedė galutinius antidempingo muitus importuojamiems poliesterių štapelio pluoštams, kurių kilmės šalis, inter alia , – Korėjos Respublika. (3) Atlikus pirmiau minėtus tyrimus, galutinių antidempingo muitų, kurie buvo nustatyti eksportuojantiems gamintojams Korėjos Respublikoje ir Taivane, lygis, išreikštas CIF vertės prie sienos procentu, buvo toks: – Taivanas - Far Eastern Textile Ltd 6,8% - Nan Ya Plastics Corporation 5,9 % - Shingkong Synthetic Fibres Co. 13,0 % - Visos kitos įmonės 13,0 % – Korėjos Respublika - Daehan Synthetic Fibre Co. Ltd. 0 % - Huvis Corporation 4,8 % - SK Global Co. Ltd. 4,8 % - Sung Lim Co. Ltd. 0 % - Visos kitos įmonės 20,2 % 2. Dabartiniai tyrimai (4) 2003 m. gruodžio 19 d. Komisija pranešimu (toliau – pranešimas dėl inicijavimo), patalpintu Europos Sąjungos oficialiajame leidinyj e[5], paskelbė antidempingo proceso dėl importuojamų į Bendriją poliesterių štapelio pluoštų, kurių kilmės šalys – Kinijos Liaudies Respublika (KLR) ir Saudo Arabija, inicijavimą. (5) Tą pačią dieną, vadovaudamasi Tarybos reglamento (EB) Nr. 384/96 (toliau –pagrindinis reglamentas) 11 straipsnio 3 dalimi, Komisija skelbimu, patalpintu Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje [6], paskelbė Tarybos reglamentais (EB) Nr. 1728/1999 ir (EB) Nr. 2852/2000 importuojamiems PŠP, kurių kilmės šalys – Korėjos Respublika ir Taivanas, įvestų galutinių antidempingo muitų tarpinės peržiūros inicijavimą. (6) Antidempingo tyrimai buvo inicijuoti, gavus skundą ir prašymą, kuriuos 2003 m. lapkričio 10 d. pateikė Comité International de la Rayonne et des Fibres Synthétiques (toliau – CIRFS arba skundo pateikėjas) gamintojų, atstovaujančių didelę Bendrijos PŠP gamybos dalį, šiuo atveju daugiau kaip 40 %, vardu. Skunde buvo minėtos prekės dempingo ir jo padarytos didelės žalos įrodymai, kurie buvo laikomi pakankamais tam, kad būtų pagrįstai pradėti procesiniai veiksmai. 3. Tyrimai, susiję su kitomis šalimis, ir galiojančios priemonės (7) Šiuo metu galutinės antidempingo priemonės galioja importuojamiems PŠP, kurių kilmės šalys – i) Australija, Indonezija ir Tailandas, įvestos Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1522/2000[7]; ii) Indija, įvestos Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2852/2000; taip pat iii) Baltarusija, įvestos Tarybos reglamentu (EB) 1799/2002[8]. 4. Su procesu susijusios šalys (8) Komisija apie proceso inicijavimą oficialiai pranešė žinomiems eksportuojantiems gamintojams Kinijos Liaudies Respublikoje, Saudo Arabijoje, Korėjoje ir Taivane, importuotojams arba prekiautojams bei jų asociacijoms, žinomiems tiriamiems tiekėjams ir naudotojams, tiriamų eksportuojančių šalių atstovams ir skundo pateikėjui bei kitiems žinomiems Bendrijos gamintojams. Suinteresuotosioms šalims buvo suteikta galimybė per pranešime dėl inicijavimo nustatytą laiką pareikšti savo nuomonę raštu ir paprašyti būti išklausytoms. (9) Atsižvelgiant į didelį Kinijos, Taivano ir Korėjos eksportuojančių gamintojų, nurodytų skunde ir prašyme, skaičių bei didelį svarstomos prekės Bendrijos importuotojų kiekį, dempingui ir žalai nustatyti abiejuose pranešimuose dėl inicijavimo buvo numatyta tirti atrinktas imtis pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnį. (10) Tam, kad Komisija galėtų nuspręsti, ar bus reikalinga atranka, ir, jei taip, kad ji galėtų sudaryti tokią atrinktą imtį, visų eksportuojančių gamintojų 9 konstatuojamojoje dalies dalyje minėtose šalyse ir Bendrijos importuotojų buvo paprašyta apie save pranešti Komisijai ir pateikti, kaip nurodyta pranešimuose dėl inicijavimo, pagrindinę informaciją apie savo veiklą, susijusią su svarstoma preke laikotarpiu nuo 2003 m. sausio 1 d. iki 2003 m. lapkričio 30 d. (toliau – imties atrinkimo laikotarpis). (11) Ištyrus Kinijos eksportuojančių gamintojų pateiktą informaciją ir atsižvelgiant į tai, kad į imties atrinkimo klausimus buvo gauta mažai atsakymų, buvo nuspręsta, kad Kinijos eksportuojančių gamintojų atrinktos imties sudaryti nereikia. (12) Devyni Korėjos eksportuojantys gamintojai atsakė į imties atrinkimo klausimus. Imtis buvo sudaryta iš trijų didžiausius kiekius eksportuojančių gamintojų. Tačiau viena iš atrinktų įmonių vėliau atsisakė bendradarbiauti, todėl ji buvo pakeista ketvirta pagal didžiausius eksportuojamus kiekius atrinkta įmone. Imties atrinkimo laikotarpiu ši galutinė imtis atspindėjo daugiau kaip 80 % svarstomos prekės eksporto, apie kurią buvo pranešta, į Bendriją, ir ją sudarė šios įmonės: - Huvis Corporation - Sung Lim Co. Ltd. - Saehan Industries Inc. (13) Taivane į imties atrinkimo klausimus atsakė penkios įmonės, kurios pateikė informaciją apie svarstomos prekės eksportą į Bendriją laikotarpiu, kai buvo atrenkama imtis. Imtis buvo sudaryta iš trijų didžiausius kiekius eksportuojančių įmonių. Tačiau vėliau paaiškėjo, kad viena iš atrinktų įmonių imties atrinkimo laikotarpiu neeksportavo svarstomos prekės vartojimui į Bendriją. Todėl ji buvo išbraukta iš imties. Pasirodė, kad ketvirtoji pagal dydį įmonė, kurios po to buvo paprašyta užpildyti klausimyną, taip pat neeksportavo svarstomos prekės vartojimui į Bendriją. Dar vienos įmonės atrankai būtų reikėję pratęsti klausimyno užpildymo terminą, ir dėl to tame tyrimo etape būtų iškilęs pavojus, kad tyrimas nebus atliktas laiku. Bet kuriuo atveju buvo manoma, kad dvi likusios įmonės, kurių eksportas imties atrinkimo laikotarpiu sudarė daugiau kaip 95 % svarstomos prekės eksporto į Bendriją, yra pakankamai tipiškos. Todėl imtis buvo sudaryta iš šių įmonių: - Far Eastern Textile Ltd. - Nan Ya Plastics Corporation (14) Importuotojų į Europos Bendriją atveju iš pradžių į imtį buvo atrinktos penkios įmonės, nesusijusios su eksportuojančiais gamintojais. Vėliau pasirodė, kad viena iš trijų atrinktų įmonių nebendradarbiauja, ir ji nebebuvo laikoma imties dalimi. Likusių keturių į imtį įtrauktų įmonių importas sudaro 14,6 % viso tiriamojo importo. Galutinė imtis buvo sudaryta iš šių įmonių: - S.I.M.P., SpA, Italija - Highams Group Ltd., Jungtinė Karalystė - Tob Herman Industries, N.V., Belgija - Marubeni Europe plc Hamburg Branch, Vokietija (15) Komisija žinomiems tirtiniems Kinijos eksportuojantiems gamintojams išsiuntė prašymo dėl rinkos ekonomikos režimo (RER) ir individualaus režimo (IR) formas. Prašymai dėl RER, arba, jei tyrimas nustato, kad eksportuojantys gamintojai neatitinka RER sąlygų, prašymai dėl IR buvo gautos iš penkių eksportuojančių gamintojų ir dar iš dviejų susijusių įmonių. (16) Komisija išsiuntinėjo klausimynus visoms žinomoms tirtinoms šalims ir visoms kitoms įmonėms, kurios apie save pranešė per pranešime dėl inicijavimo nustatytą laiką. Atsakymai atėjo iš penkių Kinijos eksportuojančių gamintojų, dviejų Saudo Arabijos eksportuojančių gamintojų, trijų į imtį įtraktų Korėjos eksportuojančių gamintojų, dviejų į imtį įtrauktų Taivano eksportuojančių gamintojų, penkių Bendrijos importuotojų, susijusių su vienu Saudo Arabijos eksportuotoju, vieno Bendrijos importuotojo, importuojančio svarstomą prekę iš Korėjos, dviejų nesusijusių į imtį įėjusių importuotojų, šešių Bendrijos pramonės gamintojų, dviejų skunde nedalyvavusių gamintojų, dviejų žaliavų tiekėjų, dešimties naudotojų ir vieno gamintojo analogiškoje šalyje, t. y. Jungtinėse Amerikos Valstijose (JAV). (17) Komisija stengėsi gauti ir patikrinti visą informaciją, kuri, jos nuomone, buvo reikalinga dempingui, jo padarytai žalai ir Bendrijos interesui nustatyti. Tikrinimo tikslais buvo apsilankyta šių įmonių patalpose: (a) Bendrijos pramonės gamintojai - Catalana de Polimers, S.A, Ispanija - Dupont Sabanci Polyester GmbH, Vokietija - Industrias Químicas Textiles, S.A., Ispanija - Tergal Fibres, S.A., Prancūzija - Trevira GmbH, Vokietija - Wellman International Limited, Airija (b) Skunde nedalyvavusieji gamintojai - Freudenberg Politex, S.r.l., Italija. - Realplastic, S.r.l., Italija (c) Eksportuojantys gamintojai Kinijos Liaudies Respublikoje - AnShun Pettechs grupė: - Hangzhou AnShun Pettechs Fibre Industry Co., Ltd - Deqing AnShun Pettechs Fibre Industry Co., Ltd - Kunshan AnShun Pettechs Fibre Industry Co., Ltd - Cixi Jiangnan Chemical Fiber Co. Ltd. - Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd. - Jiangyin Changlong Chemical Fibre Co. Ltd - Xiake Color Spinning Co., Ltd. (d) Eksportuojantys gamintojai Saudo Arabijoje - National Polyester Fibers Factory - Saudi Basic Industries Corporation (Sabic), ir susijęs gamintojas Arabian Industrial Fibres Company (Ibn Rushd) (e) Eksportuojantys gamintojai Korėjos Respublikoje - Huvis Corporation, Seoul - Saehan Industries Inc., Seoul - Sung Lim Co., Ltd., Kumi-si (f) Eksportuojantys gamintojai Taivane - Nan Ya Plastics Corporation, Taipei - Far Eastern Textile Ltd., Taipei (g) Susiję importuotojai - Sabic Global Ltd, The Netherlands (h) Importuotojai, importuojantys svarstomą prekę iš Korėjos - Saehan Industries Deutschland (Eschborn, Vokietija) (i) Nesusiję importuotojai - S.I.M.P. SpA, Italija - Highams Group Ltd., Jungtinė Karalystė - Tob Herman Industries, N.V., Belgija - Marubeni Europe plc Hamburg Branch, Vokietija (18) Kadangi reikėjo nustatyti normaliąją vertę KLR eksportuojantiems gamintojams, kuriems nebuvo galima suteikti RER, normalioji vertė turėjo būti nustatyta, remiantis duomenimis iš analogiškos šalies, JAV, ir todėl buvo apsilankyta šioje įmonėje: - Wellman Inc., Jungtinės Amerikos Valstijos 5. Tyrimo laikotarpis (19) Dempingo ir žalos tyrimas apėmė laikotarpį nuo 2003 m. sausio 1 d. iki 2003 m. gruodžio 31 d. (toliau – tyrimo laikotarpis arba TL). Žalos tendencijų tyrimas apėmė laikotarpį nuo 2000 m. sausio 1 d. iki TL pabaigos (toliau – tiriamasis laikotarpis). 6. Atskleidimas (20) Visoms šalims buvo pranešta apie esminius faktus ir samprotavimus, kurių pagrindu buvo ketinama rekomenduoti (i) importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos ir Saudo Arabijos kilmės PŠP įvesti galutinius antidempingo muitus; (ii) nutraukti procesą dėl Taivano kilmės importuojamų PŠP; (iii) iš dalies pakeisti Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2852/2000, įvedantį galutinį antidempingo muitą PŠP, kurių kilmės šalis, inter alia , yra Korėjos Respublika, importui. Vadovaujantis pagrindinio reglamento nuostatomis, šalims buvo duotas laikotarpis, per kurį jos galėjo pateikti informaciją po šio atskleidimo. (21) Šalių žodinės ir raštu pateiktos pastabos buvo išnagrinėtos ir, jei tikslinga, galutiniai tyrimo nustatyti faktai buvo atitinkamai pakeisti. B. SVARSTOMA PREKĖ IR PANAŠI PREKĖ 1. Svarstoma prekė (22) Svarstomos prekės apibrėžimas atitinka apibrėžimą, kuris buvo taikomas 1 ir 2 konstatuojamosiose dalyse minėtuose tyrimuose. (23) Svarstoma prekė – tai sintetiniai poliesterių štapelio pluoštai, nekaršti, nešukuoti arba kitu būdu neparuošti verpimui, šiuo metu klasifikuojami KN 5503 20 00 kodu. Paprastai ji vadinama poliesterių štapelio pluoštais. (24) Prekė yra pagrindinė medžiaga, naudojama įvairiuose tekstilės produktų gamybos proceso etapuose. Bendrijoje PŠP naudojami arba verpimui, t. y. gaminant plaušelius tekstilės produktų gamybai, sumaišius juos su kitais pluoštais, tokiais kaip medvilnė ir vilna, arba neaustiems gaminiams, tokiems kaip užpildai, t. y. tam tikrų tekstilės gaminių, pavyzdžiui, pagalvėlių, automobilių sėdynių ir švarkų, užpildai ir kamšalai. (25) Parduodami keli skirtingi prekės tipai, kuriuos galima nustatyti, remiantis įvairiais požymiais, tokiais kaip svoris, tvirtumas, blizgesys ir apdorojimas silikonu, arba klasifikuojant į tam tikras prekės šeimas, tokias kaip apvalūs, tuščiaviduriai, dvikomponenčiai pluoštai ir specializuoti pluoštai, pavyzdžiui spalvoti ir triskilčiai pluoštai. Žiūrint iš gamybos taško, galima skirti pirmosios gamybos PŠP, pagamintus iš pirminių žaliavų, ir regeneruotus PŠP, pagamintus iš perdirbto poliesterio. Galiausiai, prekė gali būti nestandartinės arba pirmarūšės kokybės. (26) Tyrimas nustatė, kad visi svarstomos prekės tipai, apibrėžti 23 konstatuojamojoje dalyje, nepaisant įvairių ankstesnėje konstatuojamoje dalyje, turi tas pačias fizines ir chemines savybes ir yra naudojami tais pačiais tikslais. Todėl šiame antidempingo tyrime visi svarstomos prekės tipai laikomi viena preke. 2. Panaši prekė (27) Nustatyta, kad PŠP, importuojami iš nagrinėjamų eksportuojančių šalių ir parduodami tų šalių vidaus rinkose, ir prekė, gaminama ir parduodama analogiškos šalies (JAV) vidaus rinkoje, taip pat prekė, kurią gamina Bendrijos pramonė ir parduoda Bendrijoje, turi tas pačias pagrindines fizines ir chemines savybes ir tą pačią panaudojimo paskirtį. Todėl šios prekės laikomos panašiomis, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 1 straipsnio 4 dalyje. C. DEMPINGAS 1. Bendroji metodika (28) Toliau nurodyta bendroji metodika buvo taikoma visiems eksportuojantiems gamintojams Korėjos Respublikoje, Taivane, Saudo Arabijoje ir, kiek įmanoma, Kinijos Liaudies Respublikoje. Todėl po to pateikti tiriamose šalyse atlikto dempingo tyrimo rezultatai apibūdina tik klausimus, kurie yra būdingi kiekvienai eksportuojančiai šaliai. 2. Normalioji vertė (29) Vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 2 dalimi, iš pradžių buvo tirta, ar kiekvieno bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo PŠP pardavimai vidaus rinkoje yra tipiški, t. y. ar visa tokių pardavimų apimtis sudaro bent 5% visos to gamintojo eksporto į Bendriją apimties. (30) Po to Komisija nustatė tuos vidaus rinkoje parduodamus PŠP tipus, kurie buvo identiški arba tiesiogiai palyginami su tipais, parduodamais eksportui į Bendriją. Atlikusi tyrimą pagal prekių tipus, nurodytus 27 konstatuojamojoje dalyje, Komisija laikė, kad vidaus rinkoje parduodami ir eksportuojami prekių tipai, kurie turi panašią kilmę, denjė, sudėtį, skersmenį, blizgesį, apdorojimą silikonu, kokybę ir panaudojimą, yra tiesiogiai palyginami. (31) Pagal kiekvieną tipą, kurį eksportuojantys gamintojai pardavė savo vidaus rinkoje ir kurie, kaip nustatyta, buvo tiesiogiai palyginami su PŠP tipu, parduodamu eksportui į Bendriją, buvo nustatyta, ar pardavimai vidaus rinkoje buvo pakankamai tipiški pagrindinio reglamento 2 straipsnio 2 dalies tikslais. Buvo laikoma, kad konkretaus PŠP tipo pardavimai vidaus rinkoje yra pakankamai tipiški, jei tyrimo laikotarpiu to tipo bendra pardavimų vidaus rinkoje apimtis sudarė 5 % ar daugiau visos palyginamo PŠP tipo eksporto į Bendriją apimties. (32) Po to Komisija, nustačiusi svarstomo PŠP tipo pelningų pardavimų nepriklausomiems klientams dalį, ištyrė, ar galima laikyti, kad kiekvieno PŠP tipo pardavimų vidaus rinkoje tipiški kiekiai buvo parduoti įprastomis prekybos sąlygomis, kaip nurodyta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 4 dalyje. Tais atvejais, kai parduoti PŠP tipo kiekiai, kurių grynoji pardavimo kaina buvo lygi arba didesnė už apskaičiuotą gamybos savikainą, sudarė daugiau kaip 80 % visos to tipo pardavimų apimties, ir kai svertinė vidutinė to tipo kaina buvo lygi ar didesnė už gamybos savikainą, normalioji vertė buvo nustatyta, remiantis faktine kaina vidaus rinkoje, apskaičiuota kaip visų per tyrimo laikotarpį vidaus rinkoje parduoto to tipo kainų svertinis vidurkis, nepaisant to, ar tokie pardavimai buvo pelningi, ar ne. Tais atvejais, kai PŠP tipo pelningų pardavimų apimtis sudarė 80% ar mažiau visos to tipo pardavimų apimties, arba kai to tipo svertinė vidutinė kaina buvo mažesnė už gamybos savikainą, normalioji vertė buvo nustatyta, remiantis faktine kaina vidaus rinkoje, apskaičiuota kaip to tipo tik pelningų pardavimų svertinis vidurkis, jei tokie pardavimai sudarė 10 % ar daugiau viso parduoto to tipo kiekio. (33) Tais atvejais, kai kokios nors prekės tipo pelningai parduotas kiekis sudarė mažiau kaip 10 % visos to tipo pardavimų apimties, buvo laikoma, kad šio konkretaus tipo buvo parduoti nepakankami kiekiai tam, kad kaina vidaus rinkoje būtų tinkamas pagrindas normaliajai vertei nustatyti. Kai eksportuojančio gamintojo parduotos tam tikros prekės tipo kainų vidaus rinkoje nebuvo galima naudoti normaliajai vertei nustatyti, buvo taikoma kitoks metodas. (34) Buvo išnagrinėta, ar normaliąją vertę galima nustatyti, remiantis kitų gamintojų kainomis vidaus rinkoje, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 1 dalyje. Kadangi kitų gamintojų patikimos kainos vidaus rinkoje nebuvo žinomos, vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 3 dalimi, buvo naudojama apskaičiuota normalioji vertė. (35) Vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 3 dalimi, normalioji vertė buvo apskaičiuota, remiantis kiekvieno eksportuojančio gamintojo gamybos sąnaudomis, pridėjus pagrįstas pardavimo, bendrąsias ir administracines išlaidas (PB ir A) bei pelną. (36) Todėl Komisija išnagrinėjo, ar kiekvieno tiriamo eksportuojančio gamintojo patirtų PB ir A ir vidaus rinkoje realizuoto pelno duomenys yra patikimi. (37) Faktinės vidaus rinkoje patirtos PB ir A išlaidos buvo laikomos patikimomis, kai atitinkamos įmonės pardavimų vidaus rinkoje apimtį buvo galima laikyti tipiška, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 2 dalyje. Pelno dydis vidaus rinkoje buvo nustatytas, remiantis pardavimais vidaus rinkoje įprastomis prekybos sąlygomis. (38) Visais atvejais, kai tokios sąlygos nebuvo įvykdytos, Komisija tyrė, ar, vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6 dalies a punktu, galima naudoti kitų eksportuotojų ar gamintojų duomenis tos kilmės šalies vidaus rinkoje. Kai patikimus duomenis buvo galima gauti tik apie vieną eksportuojantį gamintoją, nebuvo galima nustatyti jokio pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6 dalies a punkte nurodyto vidurkio, ir tuomet buvo nagrinėjama, ar yra įvykdytos 2 straipsnio 6 dalies b punkto sąlygos, t. y. naudojami duomenys apie nagrinėjamo eksportuotojo ar gamintojo tos pačios bendros prekių kategorijos gamybą ir pardavimus. Kai šių duomenų nebuvo galima gauti arba jų nepateikė eksportuojantis gamintojas, PB ir A išlaidos bei pelnas buvo nustatomi, vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6 dalies c punktu, t. y. remiantis bet kuriuo kitu pagrįstu metodu. 3. Eksporto kaina (39) Visais atvejais, kai svarstoma prekė buvo eksportuojamas nepriklausomiems klientams Bendrijoje, eksporto kaina buvo nustatoma, vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 8 dalimi, būtent remiantis faktiškai sumokėtomis arba mokėtinomis eksporto kainomis. (40) Kai eksportas buvo vykdomas per susijusį importuotoją, ir jis nebuvo laikomas patikimu, eksporto kaina buvo apskaičiuojama, vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalimi, remiantis kaina, kuria importuotos prekės buvo pirmą kartą perparduotos nepriklausomam pirkėjui, atitinkamai ją koregavus, atsižvelgiant į visas patirtas sąnaudas nuo prekės įvežimo iki perpardavimo, taip pat į pagrįstą PB ir A išlaidų bei pelno dydį. Šiuo atveju buvo naudojami paties susijusio importuotojo PB ir A išlaidos. Komisijos tarnybos paprastai nustato pelno dydį, remdamosi turima informacija iš bendradarbiaujančių nesusijusių importuotojų. (41) Reikėtų pažymėti, kad tyrimas parodė, jog vienas nesusijęs importuotojas vykdo svarstomos prekės prekybą tik kaip pagalbinę veiklą. Todėl į šio importuotojo pelną atsižvelgta nebuvo. 4. Lyginimas (42) Liginamųjų tipų normalioji vertė ir eksporto kainos buvo lyginamos iš įmonės lygiu. Siekiant užtikrinti sąžiningą normaliosios vertės ir eksporto kainos lyginimą, buvo koreguojama, atsižvelgiant į skirtumus, kurie turi įtakos kainoms ir kainų palyginamumui, pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalį. Atitinkami koregavimai buvo atliekami visais atvejais, kuriais buvo nustatoma, kad jie yra pagrįsti, tikslūs ir paremti patikrintais įrodymais. 5. Tirtų įmonių dempingo skirtumas (43) Vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 11 dalimi, kiekvieno eksportuojančio gamintojo dempingo skirtumas, išskyrus atvejus, aprašytus tolesnėje 45 konstatuojamojoje dalyje, buvo nustatomas, lyginant kiekvienos prekės tipo svertinę vidutinę normaliąją vertę su svertine vidutine kiekvieno prekės tipo eksporto kaina. (44) Vienu atveju buvo išnagrinėta, ar būtų galima taikyti lyginimo pagal kiekvieną sandorį metodą, nes taikant lyginimo pagal kiekvieną vidurkį metodą nebuvo atskleistas visas vykdomo dempingo laipsnis (žr. tolesnes 133–135 konstatuojamąsias dalis). Vis dėlto lyginti pagal kiekvieną sandorį nebuvo galima todėl, kad sandorių skaičius vidaus rinkoje ir eksporto sandorių skaičius buvo labai skirtingas. Be to, vidaus rinkoje nebuvo nustatyta jokių sandorių, kurių laikas būtų sutapęs su eksporto sandoriais. (45) Tais atvejais, kai eksporto kainų modelis skirtingais laikotarpiais buvo labai skirtingas, ir 43 konstatuojamojoje dalyje aprašytas metodas neatspindėjo viso vykdomo dempingo, svertinė vidutinė normalioji vertė buvo lyginama su visų atskirų eksporto sandorių kainomis pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 11 dalį. (46) Jei buvo nustatyta, kad eksportuojantys gamintojai yra susiję, jų vidutinis dempingo skirtumas buvo apskaičiuotas, laikantis Komisijos standartinės praktikos, taikomos susijusiems eksportuojantiems gamintojams. 6. Likutinis dempingo skirtumas (47) Toms įmonėms, kurios nebendradarbiavo, „likutinis“ dempingo skirtumas buvo nustatytas pagal pagrindinio reglamento 18 straipsnį, remiantis turimais faktais. (48) Siekiant nustatyti likutinį dempingo skirtumą, iš pradžių buvo nustatomas bendradarbiavimo lygis. Buvo laikoma, kad bendradarbiavimo lygis yra aukštas, kai bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų eksporto apimtis buvo arti tos apimties, kurią atitinkamai šaliai yra pateikęs Eurostatas, ir nebuvo priežasčių manyti, kad kuris nors eksportuojantis gamintojas atsisako bendradarbiauti. Tokiu atveju, siekiant užtikrinti priemonių veiksmingumą, buvo nuspręsta nustatyti likutinį dempingo skirtumą tokio lygio, kuris atitiktų bendradarbiaujančios įmonės, taikančios didžiausią dempingo skirtumą, lygį. (49) Kai bendradarbiavimo lygis buvo žemas, likutinis dempingo skirtumas buvo nustatomas, remiantis kito bendradarbiaujančio gamintojo taikomu tipišku didžiausio dempingo modeliu. Buvo manoma, kad toks metodas taip pat būtinas tam, kad už nebendradarbiavimą nebūtų suteikiama nauda, ir atsižvelgiant į tai, jog nebuvo įrodymų, kad nebendradarbiaujanti šalis būtų taikiusi žemesnio lygio dempingą. 7. Kinijos Liaudies Respublika 7.1 Rinkos ekonomikos režimas (RER) (50) Antidempingo tyrimuose dėl KLR kilmės importo, normalioji vertė nustatoma pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 1–6 dalis tiems gamintojams, kurie, kaip nustatyta, atitinka 2 straipsnio 7 dalies c punkte nustatytus kriterijus. (51) Trumpumo ir aiškumo sumetimais pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkto kriterijai, kurių atitikimą įmonės pareiškėjos privalo įrodyti, yra pateikti sutrumpinta forma : verslo sprendimai priimami ir išlaidos daromos, reaguojant į rinkos sąlygas be jokio reikšmingesnio valstybės kišimosi; atliekamas nepriklausomas apskaitos įrašų auditas, laikantis tarptautinių apskaitos standartų, kurie yra taikomi visais atvejais; nėra jokių reikšmingų iškraipymų, perkeltų iš ankstesnės ne rinkos ekonomikos sistemos; bankroto ir turto įstatymai užtikrina teisinį užtikrintumą ir stabilumą; valiutos keičiamos rinkos valiutų keitimo kursu. (52) Penki KLR eksportuojantys gamintojai prašė, kad jiems pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies b punktą būtų suteiktas RER, ir atsakė į RER paraiškos formą, skirtą eksportuojantiems gamintojams. Komisija stengėsi gauti ir tų įmonių patalpose patikrino visą informaciją, pateiktą RER paraiškose, kuri, jos nuomone, buvo būtina. (53) Tyrimas parodė, kad tik viena iš penkių pirmiau minėtų įmonių atitiko būtinus kriterijus, ir todėl jai buvo suteiktas RER. Šis eksportuojantis KLR gamintojas, kuriam buvo suteiktas RER, yra šis: - Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd. (54) Likusios keturios paraiškos turėjo būti atmestos. Toliau pateiktoje lentelėje apibendrintai pateiktas keturių įmonių, kurioms nebuvo suteiktas RER, vertinimas pagal kiekvieną iš penkių kriterijų, nurodytų pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkte. Įmonė | Kriterijai | 2 straipsnio 7 dalies c punkto 1 įtrauka | 2 straipsnio 7 dalies c punkto 2 įtrauka | 2 straipsnio 7 dalies c punkto 3 įtrauka | 2 straipsnio 7 dalies c punkto 4 įtrauka | 2 straipsnio 7 dalies c punkto 5 įtrauka | 1 | Neįvykdytas | Neįvykdytas | Neįvykdytas | Įvykdytas | Įvykdytas | 2 | Įvykdytas | Neįvykdytas | Neįvykdytas | Įvykdytas | Įvykdytas | 3 | Neįvykdytas | Neįvykdytas | Neįvykdytas | Įvykdytas | Įvykdytas | 4 | Neįvykdytas | Neįvykdytas | Neįvykdytas | Įvykdytas | Įvykdytas | Šaltinis: Patikrinti bendradarbiaujančių Kinijos eksportuotojų atsakymai į klausimyną | (55) Su tyrimu susijusioms įmonėms buvo suteikta galimybė pareikšti pastabas apie pirmiau pateiktus nustatytus faktus. Visos keturios įmonės, kurioms nebuvo suteiktas RER, nesutiko su vertinimais ir teigė, kad joms turėtų būti suteiktas RER. (56) Dėl pirmojo kriterijaus, t. y. dėl to, kad verslo sprendimai turėtų būti priimami reaguojant į rinkos signalus, nesikišant valstybei, ir kad sąnaudos turėtų atspindėti rinkos vertes, viena įmonė prieštaravo Komisijos išvadai, kad ji yra gavusi valstybės subsidiją, ir todėl sąnaudos nevisiškai atspindėjo rinkos vertes. Šiuo atveju kolektyvinės nuosavybės akcininkui nebuvo kompensuota už jo indėlį į turtą steigiant įmonę, kai, įmonės vertei vėliau padidėjus, jis pardavė savo akcijas. Patikros vietoje metu buvo surinkti įrodymai, patvirtinantys, kad valstybinės nuosavybės akcininkui nebuvo kompensuota dėl tokio vertės padidėjimo. Tokia finansinė nauda reiškė, kad įmonei nereikėjo sumokėti rinkos verte už turtą, kuris yra būtinas svarstomai prekei pagaminti. Dėl to sprendimai dėl sąnaudų ir reikalingų priemonių nebuvo laikomi sprendimais, priimtais reaguojant į rinkos signalus. (57) Be to, įmonė bandė nuslėpti galimą valstybės įsikišimą. Nagrinėjant įmonės verslo licencijos, išduotos kinų kalba, vertimą, buvo nustatyta, kad informacija apie jos akcininko verslo sritį, ypač valdymą ir miestui priklausančio turto eksploatavimą, buvo akivaizdžiai praleista. Todėl teko padaryti išvadą, kad eksportuojantis gamintojas nepateikė pakankamos informacijos, įrodančios, kad jis veikė rinkos sąlygomis. Nė vienas argumentas, kurį su tyrimu susijusi įmonė pateikė po atskleidimo, negalėjo pakeisti šios išvados, ir paraiška turėjo būti atmesta. (58) Dėl antrojo kriterijaus, t. y. dėl to, kad įmonės turi turėti vieną aiškų pagrindinių apskaitos įrašų, kurių auditas atliekamas nepriklausomų auditorių pagal tarptautinius apskaitos standartus, komplektą, keturios įmonės pateikė atsakymus, kad jos atitinka šį kriterijų, nes jų apskaitos įrašus tikrina nepriklausomi auditoriai. Tačiau buvo nustatyta, kad trijų įmonių auditorių ataskaitose nebuvo paminėtos kelios svarbios problemos (įskaitant pagrindinių tarptautinių apskaitos taisyklių nesilaikymą), kurios buvo nustatytos atliekant patikrinimą vietoje, ir nepaaiškinti su tyrimu susijusių įmonių apskaitos politikos pokyčiai. Nustatyta, kad viena įmonė savo finansinėse ataskaitose nereagavo į auditorių rekomendacijas. Todėl turėjo būti padaryta išvada, kad visų keturių su tyrimu susijusių įmonių apskaitos įrašai nebuvo auditorių tikrinami pagal tarptautinius apskaitos standartus, kaip reikalauja pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkto antroji įtrauka, ir jų paraiškos turėjo būti atmestos. (59) Dėl trečiojo kriterijaus trys įmonės teigė, jog priešingai Komisijos nustatytiems faktams jokių reikšmingų iškraipymų nebuvo perkelta iš ankstesnės ne rinkos ekonomikos sistemos. Vienu atveju šis teiginys turėjo būti atmestas, nes buvo nustatyta, jog su tyrimu susijusi įmonė iš vyriausybės gavo lengvatinę be palūkanų paskolą ir keletą kitų subsidijų. Tai reiškia, kad yra reikšmingi iškraipymai, perkelti iš buvusios ne rinkos ekonomikos sistemos, kurie turi įtakos gamybos sąnaudoms. Antros įmonės atveju nesutapo mokėtinos sumos su faktiškai sumokėtomis sumomis už įmonės žemės naudojimosi teises. Be to, ir tai yra susiję taip pat su antruoju kriterijumi, šios įmonės nematerialaus turto nuvertėjimas buvo apskaitytas ne pagal apskaitos standartus. Trečia įmonė teigė, jog tai, kad ji negali pateikti įrodymų, jog kapitalas buvo įmokėtas taip, kaip yra nustatyta jos įstatuose, nėra susiję su reikšmingu buvusios ne rinkos ekonomikos sistemos iškraipymu todėl, kad tai susiję su privačiais interesais. Tačiau tyrimas atskleidė, jog nebuvo laikomasi taisyklių dėl įmonės įmokėto kapitalo. Todėl buvo padaryta išvada, kad šiai įmonei turi įtakos reikšmingas iškraipymas, perkeltas iš ne rinkos ekonomikos sistemos, ir jos sąnaudos, ypač sąnaudos susijusios su turto nuvertėjimu, yra reikšmingai iškraipytos. Todėl buvo padaryta išvada, kad su tyrimu susijusios įmonės neįvykdė pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkto trečioje įtraukoje nustatytų sąlygų, ir dėl to jų paraiškos turėjo būti atmestos. (60) Viena įmonė teigė, kad Komisija priėmė sprendimą dėl jos RER paraiškos, pasibaigus trijų mėnesių laikotarpiui, minėtam pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 daleis c punkte, ir todėl tas sprendimas negalioja. (61) Šiuo atžvilgiu pažymėtina, kad Komisija tiriamiems Kinijos eksportuojantiems gamintojams, įskaitant minėtąją įmonę, kurie turėjo didelių sunkumų užpildant RER paraiškos formas iki pranešime dėl inicijavimo nustatyto termino, kelis kartus tą terminą pratęsė. (62) Taip pat pažymėtina, kad dauguma gautų RER paraiškų buvo su trūkumais ir reikėjo didelių išsiaiškinimų bei papildomos informacijos, ir dėl to tyrimas užsidelsė. Galiausiai, kai kurių problemų, tokių kaip įmonių struktūra ir pardavimų kanalai, sudėtingumas, taip pat rimtos problemos, nustatytos įmonių sąskaitose patikrinimų vietoje metu, pareikalavo ilgesnės analizės, ir per tris mėnesius nuo tyrimo inicijavimo nebuvo galima priimti sprendimo dėl gautų RER paraiškų. (63) Šiuo atžvilgiu pažymėtina, kad dėl tokio termino nesilaikymo neturi kilti jokių akivaizdžių teisinių pasekmių, nes įmonėms buvo suteikta vienoda galimybė pareikšti pastabas. Be to, pažymėtina, jog minėtoji įmonė nenurodė, kad dėl sprendimo priėmimui prireikusio ilgesnio laiko ji būtų patyrusi kokį nors neigiamą poveikį. Faktiškai nė viena kita suinteresuotoji šalis nepareiškė, kad ji dėl to būtų kaip nors nukentėjusi. (64) Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, daroma išvada, kad galiojantį sprendimą dėl RER galima priimti ir praėjus trijų mėnesių laikotarpiui, todėl su tyrimu susijusios įmonės paraiška buvo atmesta. (65) Buvo pasikonsultuota su Patariamuoju komitetu, ir apie tai tiesiogiai tiriamos šalys buvo atitinkamai informuotos. Bendrijos pramonei buvo suteikta galimybė pateikti pastabas, bet dėl RER nustatymo nebuvo gauta jokių pastabų. 7.2 Individualus režimas (IR) (66) Pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies a punktą, jei nustatomas visoje šalyje taikytinas muitas, toks muitas nustatomas šalims, kurioms taikoma pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalis, išskyrus atvejus, kai įmonės pagal pagrindinio reglamento 9 straipsnio 5 dalį gali įrodyti, kad a) jos gali laisvai repatrijuoti kapitalą ir pelną; b) jų eksporto kainos ir kiekiai bei paradavimo sąlygos yra laisvai nustatomos c) dauguma akcijų priklauso privatiems asmenims; d) valiutų keitimas vykdomas rinkos valiutų keitimo kursu, ir e) jei eksportuotojams nustatomi skirtingi muito tarifai, bet kuris valstybės kišimasis nėra toks, kad leistų išvengti taikyti priemones. (67) Penki eksportuojantys gamintojai, prašydami jiems suteikti RER, taip pat prašė suteikti individualų režimą tuo atveju, jei jiems nebūtų suteiktas RER. Kaip pirmiau nurodyta, įmonės privalo įrodyti, kad jos laikosi pagrindinio reglamento 9 straipsnio 5 dalyje nurodytų kriterijų. Kaip aprašyta 57 konstatuojamojoje dalyje viena įmonė pateikė klaidinančią informaciją apie vieno jos akcininko verslo sritį, norėdama nuslėpti valstybės kišimąsi. Todėl ši įmonė negalėjo įrodyti, kad ji visiškai laisvai galėjo nustatyti eksporto kainas ir kiekius bei pardavimo sąlygas, Be to, ji negalėjo įrodyti, kad valstybės kišimasis nebuvo toks, kad leistų išvengti taikyti priemones, jei šiam eksportuotojui būtų suteiktas individualaus muito tarifas. Kadangi ši įmonė neatitiko visų pagrindinio reglamento 9 straipsnio 5 dalyje nustatytų kriterijų, buvo nuspręsta šiai įmonei nesuteikti IR. (68) Viena iš trijų įmonių, kurioms nebuvo suteiktas RER, iš dalies priklausė užsieniečiams ir galėjo laisvai išvežti pelną į jų šalį. Kitos dvi įmonės priklauso Kinijos asmenims, esantiems Kinijos Liaudies Respublikoje, ir todėl joms šis kriterijus netaikomas. Remiantis patikrinta informacija, kurią pateikė šios trys įmonės, buvo nustatyta, kad valstybė nedarė jokios įtakos ir nekliudė įmonėms laisvai nustatyti savo eksporto kainas ir kiekius bei pardavimo sąlygas. Taip pat nebuvo manoma, kad valstybės kišimosi į šias įmones laipsnis buvo toks, kad leistų išvengti taikyti priemones, nes dauguma šių įmonių akcijų priklauso tikrai privatiems asmenims. Kadangi įmonės konkuruoja tarpusavyje ir vidaus rinkoje, ir eksporto rinkoje, kiekviena įmonė greičiau pasinaudos savo pelnu nei leis kokį nors priemonių taikymo išvengimą. Kaip minėta 54 konstatuojamojoje dalyje, visos įmonės atitiko penktąjį kriterijų, nurodytą pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkte, pagal kurį visi valiutų keitimai turi būti vykdomi rinkos keitimo kursu. Todėl buvo padaryta išvada, kad trys įmonės, kurioms nebuvo suteiktas RERE, atitinka IR keliamus reikalavimus, nustatytus pagrindinio reglamento 9 straipsnio 5 dalyje. (69) Todėl buvo padaryta išvada, kad IR turėtų būti suteiktas šiems trims eksportuojantiems gamintojams Kinijos Liaudies Respublikoje: - AnShun Pettechs Grupė, į kurią įeina šie susiję eksportuotojai: - Hangzhou AnShun Pettechs Fibre Industry Co., Ltd - Deqing AnShun Pettechs Fibre Industry Co., Ltd - Kunshan AnShun Pettechs Fibre Industry Co., Ltd - Cixi Jiangnan Chemical Fiber Co. Ltd. - Jiangyin Changlong Chemical Fibre Co. Ltd 7.3 Normalioji vertė 7.3.1 Normaliosios vertės nustatymas bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams, kuriems suteiktas RER (70) Kinijos eksportuojančio gamintojo, kuriam suteiktas RER, buvo paprašyta pateikti išsamų atsakymą į klausimyną, įskaitant informaciją apie pardavimus vidaus rinkoje ir informaciją apie svarstomos prekės gamybos sąnaudas. Šis atsakymas buvo patikrintas tos įmonės patalpose. (71) Nustatydama normaliąją vertę, Komisija taikė tuos pačius metodus, kurie yra paaiškinti 29–38 konstatuojamosiose dalyse. 7.3.2 Normaliosios vertės nustatymas visiems eksportuojantiems gamintojams, kuriems nėra suteiktas RER - (i) Analogiška šalis (72) Pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies a punktą normalioji vertė eksportuojantiems gamintojams, kuriems nesuteiktas rinkos ekonomikos režimas, turi būti nustatoma, remiantis kainomis arba apskaičiuota verte rinkos ekonomikos trečiojoje šalyje (toliau – analogiška šalis). (73) Pranešime dėl inicijavimo Kinijos Liaudies Respublikos normaliosios vertės nustatymui tinkama rinkos ekonomikos trečiąja šalimi buvo numatyta JAV, ir suinteresuotosios šalys buvo paragintos pateikti dėl to pastabas. Trys eksportuojantys gamintojai per nustatytą laiką pareiškė protestą tokiam pasirinkimui, o vienas gamintojas analogiška šalimi pasiūlė pasirinkti kurią nors vykdomame procese dalyvaujančią eksportuojančią šalį, kuriai yra nustatyta žemiausia normalioji vertė. Buvo teigiama, kad JAV ekonominis išsivystymas yra skirtingas nuo KLR išsivystymo ir kad sąnaudos, įskaitant žaliavų kainas, Jungtinėse Amerikos Valstijose yra santykinai didesnės. (74) Siekdama nustatyti, ar tikslinga analogiška šalimi pasirinkti JAV, Komisija pirmiausia iš žinomų PŠP gamintojų kitose rinkos ekonomikos šalyse, būtent: JAV, Indijoje, Indonezijoje ir Tailande, paprašė informacijos apie pardavimus ir rinkos sąlygas. Atsakymai į informacijos prašymą atėjo iš vieno gamintojo JAV, vieno gamintojo Indijoje ir dviejų gamintojų Indonezijoje. Taip pat buvo ištirta, ar galima laikyti tinkama analogiška šalimi Taivaną ir Korėjos Respubliką, kurių atžvilgiu dėl tos paties prekės lygiagrečiai buvo atliekama 5 konstatuojamojoje dalyje minėta tarpinė peržiūra. (75) Taivano atveju informacija, gauta iš lygiagrečiai vykdomos tarpinės tyrimo peržiūros, rodė, kad vidaus rinkoje Taivanas pardavinėja tik pirmosios gamybos PŠP, tuo tarpu Kinijos eksportuotojai, kuriems nebuvo suteiktas RER, pardavinėja tik perdirbtus PŠP, ir todėl, atliekant normaliosios vertės ir eksporto kainos lyginimą, reikėtų atlikti svarbius koregavimus. Korėjos atveju nustatyta, kad eksportuojantys gamintojai vykdė eksportą į Bendriją dempingo kainomis (žr. toliau 108–127 konstatuojamąsias dalis), o tai rodė, kad šios šalies vidaus rinka tikriausiai yra iškraipyta. Be to, Korėjos rinkoje buvo parduodami daugiausia pirmosios gamybos PŠP, ir tik viena įmonė (iš trijų) gamino perdirbtus PŠP. Jungtinėse Amerikos Valstijose, priešingai, buvo parduodami dideli kiekiai ir pirmosios gamybos PŠP, ir perdirbti PŠP. Todėl buvo padaryta išvada, kad nėra akivaizdžios priežasties, kodėl Korėja ar Taivanas būtų tinkamesnė analogiška šalis nei JAV. Kitoms galimoms analogiškoms šalims yra taikomi antidempingo muitai ir (arba) kompensaciniai muitai, kurie šių šalių svarstomos prekės vidaus rinkose gali rodyti iškraipymus. (76) Komisijos turimos informacijos analizė rodė, kad JAV turi didelę ir labai konkurencingą svarstomos prekės rinką, kurioje dalyvauja daugiau kaip dešimt gamintojų ir į kurią daug importuojama iš trečiųjų šalių. Nors svarstomos prekės importui iš Korėjos Respublikos ir Taivano yra taikomi antidempingo muitai, į šią rinką daug importuojama PŠP ir iš kitų šalių. (77) Kaip minėta 27 konstatuojamojoje dalyje, prekė, gaminama ir parduodama JAV vidaus rinkoje, yra prekė, panaši į prekę, eksportuojamą iš Kinijos į Bendriją. Šiuo atžvilgiu, atliekant lyginimą, buvo atsižvelgta tik į tuos JAV pagamintus prekės tipus, kurių gamybos procesas yra tas pats, t. y. į PŠP iš perdirbtų atliekų. (78) Kinijoje naudojama pagrindinė žaliava, t. y. perdirbtos atliekos, buvo daugiausia įsigyjamos vidaus rinkoje, nors tam tikra dalis buvo importuojama iš JAV ir Europos. Gamintojas analogiškoje šalyje žaliavą pirko tik iš savo šalies tiekėjų. Todėl buvo padaryta išvada, kad gauti žaliavą JAV yra lengviau nei KLR arba bent vienodai lengva. (79) Pasirinkti analogišką šalį, remiantis žemiausia nustatyta normaliąja verte, buvo laikoma nepagrįsta, nes toks pasirinkimas yra paremtas ne aiškiais kriterijais, o galutiniu rezultatu. Lygiai taip pat tai, kad rinkos ekonomikos trečiojoje šalyje sąnaudos yra neva didesnės, negali būti priežastis nelaikyti tokios šalies tinkama analogiška šalimi. Vienas iš galimų valstybės kišimosi tikslų gali būti noras išlaikyti nedideles sąnaudas ir taip paremti tam tikras pramonės šakas, kad jos išliktų konkurencingomis. Tokiais atvejais mažesnės sąnaudos būtų valstybės kišimosi pasekmė, o ne rinkos jėgų veikimo rezultatas. Kaip tik to siekiama pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies a punktu, kuriame reikalaujama pasirinkti analogišką šalį tam, kad normalioji vertė būtų paremta kainomis ir sąnaudomis, kurios nėra iškraipytos ne rinkos ekonomikos sąlygų. (80) Dėl JAV ir KLR nevienodo ekonominio išsivystymo lygio pasakytina, kad, renkantis analogišką šalį, tai nėra svarbus veiksnys. Pasirinkus šiuolaikišką ir ekonomišką rinką, kurioje yra intensyvi konkurencija, normalioji vertė būtų žemesnė nei tuo atveju, jei analogiška šalis turėtų ekonominį išsivystymą, panašų į ne rinkos ekonomikos šalies ekonominį išsivystymą. (81) Atsižvelgus į tai, kas išdėstyta pirmiau, buvo padaryta išvada, kad tinkamiausia analogiška šalis yra JAV ir kad tokiomis aplinkybėmis, vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalimi, JAV pasirinkimas atrodo pagrįstas ir pateisinamas. (82) Vėliau Komisija gamintojui JAV nusiuntė išsamesnį klausimyną, prašydama informacijos apie panašios prekės pardavimo kainas vidaus rinkoje ir gamybos sąnaudas. Gamintojo atsakymas buvo patikrintas vietoje. (83) Nepasibaigus pastabų dėl atskleidimo pateikimo terminui, du Kinijos eksportuojantys gamintojai teigė, kad JAV nėra tinkama analogiška šalis, nes nuo 2001 m. joje yra atliekamas tyrimas dėl antikonkurencinio elgesio ir dėl kainų nustatymo Amerikos PŠP rinkoje, įtraukiant bendradarbiaujančias bei kitas aštuonias JAV įmones. Šio tyrimo metu du atsakomybės bendrininkai buvo pripažinti kaltais ir vienam iš jų buvo skirta bauda. Buvo teigiama, kad analogiška šalimi reikėtų pasirinkti Pietų Korėją ir Taivaną. (84) Reikėtų pažymėti, kad pirmiau minėtas tyrimas yra susijęs su veiksmais, kurie buvo vykdomi likus daugiau kaip metams iki tyrimo laikotarpio, ir kad nėra turima jokios informacijos, kuri patvirtintų, kad tokiais kaltais pripažintų rinkos dalyvių veiksmais TL būtų daroma įtaka kainoms, kurios buvo naudojamos kaip pagrindas normaliajai vertei apskaičiuoti. Priešingai, lyginant gamintojo panašių prekių pardavimų vidaus rinkoje pelno dydį analogiškoje šalyje su tokiu pelno dydžiu Korėjoje ar Taivane, šis pelno dydis buvo toks pats arba mažesnis. Be to, atlikus tyrimą bendradarbiaujantis JAV gamintojas (Wellman Inc) nebuvo apkaltintas, 2004 m. rugsėjo mėn. JAV valdžios institucijoms jį informuojant, kad įmonei ar jo darbuotojams nebus pareikštas joks oficialus kaltinimas. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, yra daroma išvada, kad praeityje JAV rinkoje galėjusiu egzistuoti bet kokiu antikonkurenciniu elgesiu nebuvo iškreipta bendradarbiaujančio JAV gamintojo pateikta informacija, naudojama kaip pagrindas normaliajai vertei apibrėžti. Šiomis aplinkybėmis JAV yra patvirtinama kaip tinkama pasirinkti analogiška šalimi. Vis dėlto, pažymėtina, kad bet kokiu atveju, jeigu tyrimo metu nustatoma, kad tokie antikonkurenciniai veiksmai buvo vykdomi tyrimo metu, ar jais buvo iškraipomos šio tyrimo išvados, šias išvadas gali prireikti peržiūrėti. - (ii) Normaliosios vertės nustatymas analogiškoje šalyje (85) Vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalimi, normalioji vertė eksportuojančiam gamintojui, kuriam nebuvo suteiktas RER, buvo nustatyta, remiantis patikrinta iš gamintojo analogiškoje šalyje gauta informacija, t. y. remiantis visomis JAV vidaus rinkoje sumokėtomis ar mokėtinomis kainomis už panašius prekių tipus, nes buvo nustatyta, kad tokios kainos už tipinius kiekius buvo mokamos įprastomis prekybos sąlygomis. (86) Nustatydama normaliąją vertę, Komisija taikė tą pačią metodiką, kuri yra paaiškinta 29–38 konstatuojamosiose dalyse. 7.4 Eksporto kaina (87) Visas eksportuojančių gamintojų, kuriems suteiktas RER arba IR, eksportas buvo parduotas tiesiogiai nepriklausomiems klientams Bendrijoje, ir todėl, vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 8 dalimi, eksporto kaina buvo nustatyta faktiškai sumokėtų ar mokėtinų kainų pagrindu. 7.5 Lyginimas (88) Taikytinais ir pateisinamais atvejais buvo atlikti pareikalauti koregavimai, atsižvelgiant į sugrąžintus muitus, transporto, draudimo, tvarkymo, pakavimo ir kredito sąnaudas, banko mokesčius ir komisinius. (89) Tam tikri Kinijos eksportuojančių gamintojų, kuriems buvo suteiktas IR, eksportuoti prekės tipai, palyginti su panašiais analogiškoje šalyje parduodamais tipais, turėjo skirtingas fizines savybes, tokias kaip blizgesį, spalvą, skersmenį ar apdorojimą silikonu. Todėl, vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies a punktu, į tai buvo atsižvelgta ir atitinkamai patikslinta. Nesant patikimesnės informacijos, patikslinimas buvo nustatytas, remiantis analogiškoje šalyje nustatytu kainos skirtumu, susijusiu su tomis konkrečiomis savybėmis. (90) Tyrimas atskleidė, kad analogiškoje šalyje buvo parduodama tik galutiniams naudotojams, tuo tarpu Kinijos eksportuojantys gamintojai vykdė pardavimus ir per kitus pardavimo kanalus. Nesant tokių pačių pardavimo kanalų analogiškoje šalyje, buvo leista specialiai pakoreguoti pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies d punkto ii papunktį, iš galutinių naudotojų normaliosios vertės atimant sumą, lygią 10% bendrojo pelno dydžiui. (91) Nurodytu pagrindu normalioji vertė buvo nustatyta nuo apytikriai 70 % iki apytikriai 90 % svarstomos prekės kiekio, kurį į Bendriją eksportavo įmonės, kurioms buvo suteiktas IR. Manoma, kad tai tipinis kiekis taikyto dempingo laipsniui nustatyti. (92) Taip pat buvo koreguoti Kinijos eksportuojančio gamintojo duomenys dėl skirtumų, susidarančių dėl PVM grąžinimo. 7.6 Dempingo skirtumas (93) Įmonei, kuriai buvo suteiktas RER, dempingo skirtumas buvo nustatytas, palyginus įmonės svertinę vidutinę normaliąją vertę su jos kiekvieno prekės tipo svertinėmis vidutinėmis eksporto kainomis, nustatytomis, kaip nurodyta pirmiau. (94) Trijų įmonių, kurioms buvo suteiktas IR, į Bendriją eksportuotų tipų svertinė vidutinė normalioji vertė, nustatyta analogiškai šaliai, buvo palyginta su atitinkamo tipo, eksportuoto į Bendriją, svertine vidutine eksporto kaina, kaip numatyta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 11 dalyje. (95) Bendradarbiaujančiai įmonei, kuriai nesuteiktas nei RER, nei IR, bei visiems nebendradarbiaujantiems eksportuotojams buvo nustatyta, kad jų visoje šalyje taikytinas dempingo skirtumas – tai ne rinkos ekonomikos gamintojui, kuriam nesuteiktas IR, nustatyto dempingo skirtumo ir vieno nebendradarbiaujančio ne rinkos ekonomikos eksportuojančio gamintojo didžiausių dempingo kainų tipinio modelio svertinis vidurkis, kaip 49 paaiškinta konstatuojamojoje dalyje. (96) Dempingo skirtumai, išreikšti CIF grynosios franko prie Bendrijos sienos kainos, nesumokėjus muitų, procentu, yra tokie: Įmonė | Dempingo skirtumas | Cixi Jiangnan Chemical Fiber Co. Ltd | 26,3 % | Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd | 4,9 % | Hangzhou AnShun Pettechs Fibre Industry Co., Ltd | 49,0 % | Deqing AnShun Pettechs Fibre Industry Co., Ltd | Kunshan AnShun Pettechs Fibre Industry Co., Ltd | Jiangyin Changlong Chemical Fibre Co. Ltd | 63,2 % | Visos kitos įmonės | 85,8 % | 8. Saudo Arabija (97) Atsakymai į klausimyną atėjo iš dviejų eksportuojančių gamintojų ir penkių importuotojų, susijusių su vienu iš eksportuotojų. 8.1 Saudi Basic Industries Corporation („Sabic“) 8.1.1 Normalioji vertė (98) Šio eksportuojančio gamintojo pardavimai vidaus rinkoje buvo tipiniai. Tačiau dėl jų kainų nebuvo galima laikyti, kad tokie pardavimai vyksta įprastomis prekybos sąlygomis. Dėl to, nesant patikimų duomenų iš kitų eksportuojančios šalies gamintojų, normaliąją vertę teko apskaičiuoti, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 3 dalyje. (99) Apskaičiuojant normaliąją vertę, tiriamo bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo tyrimo laikotarpiu panašios prekės vidaus rinkoje įprastomis prekybos sąlygomis patirtos faktinės PB ir A išlaidos buvo pridėtos prie jo paties kiekvieno eksportuoto tipo vidutinių gamybos sąnaudų tyrimo laikotarpiu. (100) Kadangi iš kitų Saudo Arabijos eksportuojančių gamintojų patikimų duomenų nebuvo (žr. 102-104 konstatuojamąsias dalis) ir kadangi tiriamas eksportuojantis gamintojas nepateikė jokios informacijos apie tos pačios bendros prekių kategorijos gamybą ir pardavimą, pelno dydį teko nustatyti, taikant bet kurį kitą patikimą metodą, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6 dalies c punkte. Šiuo atveju buvo manoma, kad 5% pelno dydis yra pagrįstas. Nebuvo jokios informacijos, kuri, kaip reikalaujama pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6 dalies c punkte, būtų rodžiusi, kad toks pelno dydis yra didesnis už įprastai kitų eksportuotojų ar gamintojų gaunamą pelną iš tos pačios bendros kategorijos prekių pardavimo Saudo Arabijos vidaus rinkoje. 8.1.2 Eksporto kaina (101) Visas pardavimas Bendrijai vyko per susijusį importuotoją, kuris perparduodavo prekę ir susijusiems, ir nesusijusiems klientams. Savo ruožtu, susiję klientai perparduodavo svarstomą prekę kitiems nepriklausomiems klientams. Dėl to eksporto kaina buvo apskaičiuota, vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalimi. 8.1.3 Lyginimas (102) Buvo atlikti patikslinimai, atsižvelgiant į transporto, draudimo, pakavimo ir kredito sąnaudų skirtumus. (103) Šis eksportuojantis gamintojas taip pat reikalavo, kad normalioji vertė būtų koreguota, atsižvelgiant į sąnaudas vidaus rinkoje po pardavimo. Ne tik nebuvo įrodymų, kurie įrodytų reikalaujamą koreguotiną sumą, bet ir turimos informacijos pagrindu nebuvo galima spręsti, kad šis veiksnys turėjo įtakos kainų palyginamumui. Svarbiausia, nebuvo galima įrodyti, kad dėl šio veiksnio klientai vidaus rinkoje sistemingai mokėjo skirtingą kainą. Be to, buvo nustatyta, kad šios išlaidos buvo susijusios ne tik su panašios prekės pardavimu vidaus rinkoje, bet ir su jos pardavimu kitose rinkose, taip pat su svarstomos prekės pardavimu Bendrijai. Remiantis tuo, kas išdėstyta pirmiau, šį reikalavimą reikėjo atmesti, kadangi jis neatitiko 2 straipsnio 10 dalies reikalavimų. 8.2 National Polyester Fibers Factory („NPF“) (104) Šio eksportuojančio gamintojo pateikti atsakymai į klausimyną buvo su dideliais trūkumais, ir juose buvo prieštaringos informacijos. Nors įmonės buvo paprašyta ištaisyti, papildyti ir paaiškinti savo atsakymą, ji nepateikė trūkstamos informacijos ir nepadarė reikiamų pataisymų. Dar daugiau, patikrinimas vietoje atskleidė, kad NPF nenurodė daugiau nei pusės savo PŠP pardavimų vidaus rinkoje per tyrimo laikotarpį. Be to, nebuvo galima suderinti įmonės praneštų visų pardavimo Bendrijai skaičių su apskaitos dokumentais. Todėl buvo manoma, kad atsakyme į klausimyną pateiktų pardavimo duomenų negalima laikyti patikimu pagrindu dempingo skirtumui nustatyti. (105) Be to, duomenų apie gamybos sąnaudas nebuvo galima suderinti su įmonės vidaus apskaitos dokumentais ir nebuvo pateikta jokių įrodymų, kad pateikti duomenys yra išsamūs ir teisingi. Todėl buvo padaryta išvada, kad pateikta informacija apie panašios prekės gamybos sąnaudas yra nepatikima, ir jos negalima naudoti kaip pagrindo normaliajai vertei nustatyti. (106) Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, manyta, kad jo paties duomenų pagrindu nustatyti šio eksportuojančio gamintojo dempingo skirtumo negalima. Todėl dempingo skirtumas buvo nustatytas, remiantis turimais faktais, kaip numatyta pagrindinio reglamento 18 straipsnyje. Tokiu atveju, atsižvelgiant į nepakankamą NPF pateiktą informaciją, nebuvo priežasčių manyti, kad NPF taikė kitokio lygio dempingą nei kitas Saudo Arabijos eksportuojantis gamintojas. Todėl buvo manoma, jog yra tikslinga nustatyti NPF dempingo skirtumą to paties lygio, koks buvo nustatytas kitam Saudo Arabijos eksportuojančiam gamintojui. Be to, vėliau nebuvo pateikta jokios patikrinamos informacijos, kuria būtų leidžiama Komisijai peržiūrėti jos faktus. (107) Įmonė pareiškė protestą dėl metodo, teigdama, kad ji vykdė veiklą skaidriai, ir kad klaidos, kurios buvo pateiktos informuojant, buvo atsitiktinės ir tikrai kanceliarinės. Vis dėlto papildomos patikrinamos informacijos, kuri leistų Komisijai peržiūrėti išvadas, nebuvo pateikta. (108) Kitas Saudo eksportuojantis gamintojas nepritarė pirmiau minėtam metodui, teigdamas, kad tai suteikia naudą už nebendradarbiavimą. Vėliau buvo teigiama, kad NPF eksportavo kitokių tipų prekes, kurių negalima palyginti su Sabic eksportuojamų prekių tipais. Šiuo atveju reikėtų pažymėti, kad apibrėžiant NPF dempingo skirtumą, buvo remiamasi geriausia turima informacija. Kadangi didelę svarstomos prekės eksporto iš Saudo Arabijos į Bendriją dalį (81 %) vykdė Sabic, todėl, neegzistuojant jokiam kitam pagrįstam metodui, pastarasis buvo laikomas tinkamu pagrindu dempingo skirtumui NPF nustatyti. Be to, kaip minėta pirmiau, nebuvo priežasčių manyti, kad NPF taikė kitokio lygio dempingą nei kitas Saudo Arabijos eksportuojantis gamintojas. Dviejų įmonių eksportuojamų skirtingų prekių tipų atveju buvo pažymėta, kad jie visi laikomi svarstoma preke. Šiomis aplinkybėmis Komisijos taikomas metodas yra laikomas pagrįstu. 8.2.1 Dempingo skirtumas (109) Dempingo skirtumas buvo nustatytas, lyginant įmonės svertinę vidutinę normaliąją vertę su jos svertinėmis vidutinėmis kiekvienos prekės tipo eksporto kainomis, kaip nustatyta pirmiau. Kaip paaiškinta 104 konstatuojamojoje dalyje, kito Saudo Arabijos eksportuojančio gamintojo, t. y. NPF, dempingo skirtumas buvo nustatytas to paties lygio kaip ir skirtumas, nustatytas bendradarbiaujančiam Saudo Arabijos gamintojui (Sabic). (110) Normaliosios vertės ir eksporto kainos palyginimas aiškiai rodė dempingą. Dempingo skirtumai, išreikšti CIF grynosios prie Bendrijos sienos kainos, nesumokėjus muitų, procentu, yra tokie: National Polyester Fibers Factory 31,7 % Saudi Basic Industries Corporation (Sabic) 31,7 % (111) Kadangi, kaip paaiškinta 48 konstatuojamojoje dalyje, minėtų dviejų įmonių eksportas sudarė visą Saudo Arabijos eksportą į Bendriją, likutinis muitas taip pat buvo nustatytas bendradarbiaujančios įmonės, taikiusios didžiausią dempingo skirtumą, lygio. Tokiu būdu, likutinis muitas, išreikštas CIF grynosios prie Bendrijos sienos kainos, nesumokėjus muitų, procentu, yra 31,7 %. 9. Korėjos Respublika (112) Atsakymai į klausimyną atėjo iš trijų eksportuojančių gamintojų, įtrauktų į atrinktą imtį. (113) Vienas eksportuojantis gamintojas iš pradžių pateikė duomenis apie visas prekes, kurių sudėtyje yra poliesterio. Tačiau kadangi ši peržiūra atliekama tik dėl sintetinių poliesterio štapelio pluoštų, nekarštų, nešukuotų ir kitu būdu neparuoštų verpimui, kurie šiuo metu klasifikuojami KN 5503 20 00 kodu (t. y. kurių sudėtyje yra ne mažiau kaip 50 % poliesterio), visos prekės, kurias eksportuojantis gamintojas deklaravo kaip prekes, kurių sudėtyje yra mažiau kaip 50 % poliesterio, buvo atmestos. 9.1 Normalioji vertė (114) Visų trijų eksportuojančių gamintojų, įtrauktų į atrankinę imtį, panašios prekės pardavimai buvo tipiniai, kaip apibrėžta 29–31 konstatuojamosiose dalyse. Didele dalimi normalioji vertė buvo paremta nepriklausomų Korėjos Respublikos klientų sumokėtomis ar mokėtinomis kainomis įprastomis prekybos sąlygomis, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 1 dalyje. Tačiau tiems prekių tipams, kurių pardavimas vidaus rinkoje buvo nepakankamas, kad jį būtų galima laikyti tipiniu, arba jie buvo parduodami ne įprastomis prekybos sąlygomis, normalioji vertė buvo apskaičiuota, vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 3 dalimi, kaip paaiškinta 34 konstatuojamojoje dalyje. (115) Vienas eksportuojantis gamintojas Korėjos Respublikoje pranešė apie pardavimus Korėjos gamykloms kaip apie pardavimus vidaus rinkoje, nors prekė galiausiai buvo skirta eksportui. Eksportuojantis gamintojas teigė, kad tos parduotos prekės buvo skirtos vidaus vartojimui. Tačiau joms buvo taikomos eksportui būdingos administracinės priemonės: joms nebuvo taikomas šalies vidaus pardavimo mokestis, sąskaitos už jas paprastai buvo išrašomos JAV doleriais ir apmokamos akredityvais, joms buvo taikomas muito grąžinimas ir įmonių apskaitos įrašuose jos paprastai buvo klasifikuojamos kaip vietiniai pardavimai eksportui. Esant tokioms aplinkybėms ir taikant 2 konstatuojamojoje dalyje minėtame tyrime (toliau – pradinis tyrimas) taikomą metodą, į šiuos pardavimus, apskaičiuojant tos įmonės normaliąją vertę, nebuvo atsižvelgta. (116) Tas pats Korėjos Respublikos eksportuojantis gamintojas pasinaudojo nacionaline programa, skirta padėti finansinius sunkumus patiriančioms Korėjos įmonėms, vadinamąja „sunkumų išsprendimo programa“. Pagal šią programą įmonė savo skolas galėjo paversti akcine nuosavybe, apskaitydama didelę sumą kaip pajamas ir tokiu būdu dirbtinai didele dalimi kompensuodama įmonės PB ir A išlaidas. Todėl buvo manoma, kad ši suma neturėtų būti laikoma įprastomis pajamomis, į kurias reikėtų atsižvelgti, apskaičiuojant PB ir A išlaidas. Todėl PB ir A išlaidos, apie kurias buvo pranešta, neatspindėjo patirtų panašios prekės gamybos ir pardavimo sąnaudų. Taigi, praneštos PB ir A išlaidos, įskaitant dirbtines pajamas, neatspindėjo patirtų panašios prekės gamybos ir pardavimo sąnaudų. Todėl vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 5 dalimi, į šią sumą nebuvo atsižvelgta, apskaičiuojant PB ir A išlaidas. (117) Įmonė taip pat be pagrindo teigė, kad siekiant apskaičiuoti PB ir A išlaidas buvo atsižvelgta į į pajamas, gaunamas iš blogų skolų susigrąžinimo. Kadangi šios skolos nebuvo susijusios su svarstoma preke, o buvo priskirtos prie pagal „sunkumų išsprendimo programą“ gaunamo pelno, jos nesudaro įprastų įplaukų, į kurias reikėtų atsižvelgti apskaičiuojant PB ir A išlaidas. Įmonė teigė, kad blogos skolos yra susigrąžinamos kiekvienais metais, todėl apskaičiuojant išlaidas į jas reikia atsižvelgti. Toks teiginys prieštarauja įmonės audito ataskaitoms, kuriose atsispindi, kad per paskutiniuosius dvejus finansinius metus tokio susigrąžinimo nebuvo, ir kad tai tampriai susiję su „sunkumų išsprendimo programa“. Todėl ir toliau šių pajamų nereikėtų įtraukti skaičiuojant PB ir A išlaidas. (118) Įmonė teigė, kad PB ir A išlaidos buvo pakoreguotos dėl įprastos įmonės veiklos, todėl į jas negalima buvo neatsižvelgti. Po atskleidimo ji pateikė naujos informacijos, kuri vis dėlto parodė, kad pirmiau minėtose konstatuojamosiose dalyse nurodytos dviejų rūšių pajamos nebuvo susijusios su svarstoma preke. Be to, nauja nepatikrinta informacija buvo prieštaringa vietoje atlikto tyrimo metu gautai informacijai, ir todėl ji nebuvo priimtina. Dėl šių priežasčių prašymai, susiję su „sunkumų išsprendimo programa“, atmetami. (119) Tas pats eksportuojantis gamintojas tyrimo laikotarpiu deklaravo dideles draudimo pajamas dėl gaisro vienoje svarstomos prekės gamybos linijoje, kuris įvyko prieš tyrimo laikotarpį. Įmonė šias pajamas atskaitė iš PB ir A išlaidų, susijusių su svarstomos prekės pardavimais vidaus rinkoje. Antra vertus, ji neatsižvelgė į sąnaudas, patirtas tyrimo laikotarpiu dėl to gaisro. Todėl nurodytos PB ir A išlaidos buvo labai sumažintos. Draudimo pajamos buvo panaudotos naujai gamybos linijai įrengti, kuri svarstomos prekės nebegamino. Dėl to buvo laikoma, kad bet kurios dėl gaisro patirtos sąnaudos ar gautos pajamos neįėjo į tyrimo laikotarpį arba buvo nesusijusios su svarstoma preke, ir todėl į jas turėtų būti neatsižvelgiama, apskaičiuojant PB ir A išlaidas, kurias reikia apskaičiuoti, norint apskaičiuoti normaliąją vertę. (120) Po atskleidimo įmonė prieštaravo pirmiau minėtoms išvadoms, teigdama, kad dėl nuostolių versle ji patyrė sąnaudų. Vis dėlto šis teiginys jau buvo ištirtas, atliekant patikrą vietoje, kur įmonė nepateikė jokio įrodymo apie draudimo pajamas, kurios neva buvo skirtos nuostoliams versle. Todėl šis teiginys turėjo būti atmestas. 9.2 Eksporto kaina (121) Vienas eksportuojantis gamintojas pranešė, kad pradinio tyrimo metu įmonė turėjo susijusį importuotoją Bendrijoje. Šis eksportuojantis gamintojas teigė, kad padėtis pasikeitė ir kad importuotojas Bendrijoje, nors jis vis dar tebeegzistuoja, nebėra su juo susijęs. Reikia pažymėti, kad importuotojui buvo parduodama didelė dalis Korėjos eksportuojančio gamintojo Bendrijai parduodamos svarstomos prekės. Šis klausimas buvo ištirtas labai nuodugniai, kad būtų galima nustatyti, ar šiuo atveju pateisinama taikyti pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalies nuostatas. (122) Buvo atlikta Korėjos eksportuojančio gamintojo kainų, kurias jis taikė susijusiam importuotojui, analizė. Nustatyta, kad tyrimo laikotarpiu šios kainos sistemingai buvo to paties lygio kaip ir kainos, kurios buvo taikomos nesusijusiems importuotojams. Tokiomis aplinkybėmis buvo manoma, kad susijusioms šalims buvo taikomos tokios pat kainos kaip ir nepriklausomoms šalims ir tos kainos yra patikimos. Todėl, kadangi eksporto kainos buvo patikimos, nebuvo reikalo remtis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalies nuostatomis ir spręsti dėl abiejų įmonių santykių. (123) Todėl šio eksportuojančio gamintojo atveju eksporto kaina buvo paremta visų Bendrijos klientų sumokėtomis ar mokėtinomis kainomis. (124) Kitų dviejų eksportuojančių gamintojų eksporto kaina buvo paremta nesusijusių Bendrijos klientų sumokėtomis ar mokėtinomis kainomis. 9.3 Lyginimas (125) Siekiant užtikrinti, kad lyginimas būtų sąžiningas, buvo atsižvelgta į importo mokesčių ir netiesioginių mokesčių, muitų, transporto, draudimo, tvarkymo, krovos ir pagalbinių sąnaudų, pakavimo sąnaudų, bankų mokesčių, kredito sąnaudų ir komisinių skirtumus ir taikytinais bei pateisinamais atvejais atitinkamai koreguota. (126) Visi trys eksportuojantys gamintojai reikalavo gražinti muitus tuo pagrindu, kad importo mokesčiais apmokestinama panaši prekė, kai ji yra skirta vartojimui eksportuojančioje šalyje, bet tie mokesčiai grąžinami, kai prekė parduodama eksportui į Bendriją. Nustatyta, kad kiekvienu atveju reikalaujama grąžinti suma buvo didesnė už panašios prekės apmokestinimo sumą vidaus rinkoje, ir todėl, atsižvelgiant į tai, buvo atitinkamai koreguota. (127) Po atskleidimo dvi įmonės prieštaravo dėl metodologijos, taikomos koregavimui apskaičiuoti grąžinant muitus, iš dalies dėl to, kad ji skyrėsi nuo pradiniame tyrime naudojamos metodologijos. Jie teigė, kad turėtų būti taikoma jų atsakymuose į klausimyną naudota metodologija. (128) Buvo nustatyta, kad įmonių naudotas apskaičiavimo metodas, kuris buvo toks pat kaip ir pradiniame tyrime naudotas metodas, neatspindi tikrojo muitų, kuriais apmokestinta panaši prekė, lygio. Todėl tai neatitiko pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies b punkto reikalavimų, ir turėjo būti atmesta. Dabartinio tyrimo metu naudota metodologija atitiko 2 straipsnio 10 dalies b punkte išdėstytas sąlygas, ir todėl buvo laikoma tinkamiausia ir toliau taikoma. (129) Be to, visi trys eksportuojantys gamintojai teigė patyrę kredito sąnaudas dėl klientų faktiškai pasinaudoto kredito laikotarpio pagal “atviros sąskaitos” mokėjimo sistemą, taikomą Korėjos vidaus rinkoje. Nustatyta, kad pagal tokią sistemą eksportuojantys gamintojai faktiškai nesuteikia specialių kredito laikotarpių, o be to, taikytų kredito laikotarpių nebuvo galima tiksliai nustatyti, nes įplaukų nebuvo galima susieti su konkrečiomis sąskaitomis-faktūromis. Tokiomis aplinkybėmis tokių koregavimų atlikti nebuvo galima. (130) Po atskleidimo dvi įmonės teigė, kad tai, kad jos naudoja atviros sąskaitos sistemą nėra priežastis pati savaime dėl kurios būtų galima neatlikti kredito sąnaudų koregavimo. Vis dėlto tyrimo metu buvo nustatyta, kad nėra nuoseklaus ryšio tarp kainų ir kredito sąlygų, apie kurias pranešta. Nebuvo galima įrodyti, kad iki pardavimo su klientais buvo susitarta dėl specifinių kredito sąlygų ir, kad dėl to jos turėjo poveikį kainoms ir kainų palyginamumui. Todėl eksportuojančių gamintojų pareiškimai turėjo būti atmesti. (131) Vienas eksportuojantis gamintojas, vadovaudamasis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies k punktu, reikalavo pakoregavimo dėl kitų veiksnių tuo pagrindu, kad eksportas ir pardavimai vidaus rinkoje buvo vykdomi skirtingais prekybos lygiais, ir todėl tai turėjo įtakos kainų palyginamumui. Faktiškai buvo teigiama, kad vidaus rinkoje buvo parduodama daugiausia tik galutiniams naudotojams, tuo tarpu eksportuotos į Bendriją prekės buvo daugiausia parduodamos platintojams. Kadangi įmonė negalėjo skaičiais nurodyti atitinkamai koreguotinos sumos, šis reikalavimas buvo paremtas ne pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies d punkto i papunkčiu, o to reglamento 2 straipsnio 10 dalies d punkto ii papunkčiu. Vėliau įmonė teigė, kad koreguojant turėtų būti remiamasi kainų, taikomų galutiniams naudotojams vidaus rinkoje, ir kainų, taikomų platintojams, skirtumu. Tačiau įmonė negalėjo įrodyti tokio nuoseklaus ir aiškaus kainų skirtumo. Todėl nebuvo galima daryti išvados, kad prekybos lygio skirtumas turėjo įtakos kainų palyginamumui, ir dėl to šis teiginys turėjo būti atmestas. (132) Vienas eksportuojantis gamintojas teigė, jog, kadangi įvairių prekių tipų denjė ir blizgesys skiriasi, yra pagrįsta atlikti pakoregavimą dėl fizinių savybių skirtumo. Tačiau įmonė negalėjo įrodyti, kad denjė ir blizgesio skirtumas turėjo įtakos kainai ir kainų palyginamumui, ir dėl to šis teiginys turėjo būti atmestas. 9.4 Dempingo skirtumas (133) Abiejų eksportuojančių gamintojų svertinės vidutinės normaliosios vertės palyginimas su kiekvienos prekės svertine vidutine eksporto kaina iš įmonės lygiu rodė dempingo buvimą. Be to, vieno eksportuojančio gamintojo atveju reikia pažymėti, jog buvo nustatyta, kad apskritai eksporto kainos ir jų vidurkis paskutinį tiriamojo laikotarpio mėnesį (toliau – tyrimo laikotarpio antra dalis) buvo didesnis už anksčiau (toliau – tyrimo laikotarpio pirma dalis) prašytas kainas. Nors eksporto kainos tyrimo laikotarpio antros dalies metu buvo aukštos ir daugiausia be dempingo, tyrimo laikotarpio pirmos dalies metu, kai eksporto kainos buvo žemesnės, buvo taikomas gana didelis dempingas. Taigi, eksporto kainos pirmoje tyrimo laikotarpio pusėje ir tyrimo laikotarpio pabaigoje žymiai skyrėsi. Be to, nustatyta, kad lyginant pagal kiekvieną vidurkį, pirmoje TL pusėje nebūtų galima pastebėti žymaus dempingo, nes toks metodas neleistų tinkamai atsižvelgti į žymius eksporto kainų skirtumus pirmuoju ir antruoju TL laikotarpiu. Dėl tos priežasties ir dėl 124 konstatuojamojoje dalyje minėtų nustatytų faktų buvo padaryta išvada, kad, vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 11 dalimi ir norint, kad atsispindėtų visas taikyto dempingo skirtumas, svertinė vidutinė normalioji vertė turėtų būti lyginama su visų atskirų eksporto sandorių kainomis. (134) Dėl 44 konstatuojamojoje dalyje nurodytų priežasčių lyginti atskiras normaliąsias vertes ir atskiras eksporto kainas pagal kiekvieną sandorį nebuvo galima. Kadangi vienas eksportuojantis gamintojas kiekvienam klientui išrašydavo tik vieną sąskaitą-faktūrą per mėnesį, buvo neįmanoma pagrįstai suderinti atskirus eksporto sandorius su atskirais sandoriais vidaus rinkoje. Daugumoje atvejų tokiam palyginimui būtų reikėję išvesti kainų vidurkius tam pačiam mėnesiui (o tai nebūtų lyginimas pagal kiekvieną sandorį) arba palyginimui atsitiktinai pasirinkti vieną kurią eksporto kainą. (135) Eksportuojantis gamintojas kurio svertinė vidutinė normalioji vertė buvo lyginama su visų atskirų eksporto sandorių kainomis prieštaravo šiai metodikai. Iš tikrųjų įmonė teigė, kad šis ribotas ne dempingo kainomis per paskutinį TL mėnesį sudarytų sandorių kiekis yra ekonomiškai pagrįstas, ir todėl nėra pagrįsta laikyti tai eksporto kainų modeliu tam tikru laikotarpiu. Vis dėlto reikia pažymėti, kad šių sąskaitų-faktūrų ekonominis pagrindimas, nepriklausomai nuo to, ar į jį reikia atsižvelgti, ar ne, negali būti patikrintas galutinio vartotojo atžvilgiu. Be to, eksportuojančio gamintojo pareiškimas, kad šį ribotą sandorių kiekį galima ekonomiškai pagrįsti, prieštarauja pačios įmonės pateiktai informacijai, kuri tyrimo metu teigė, kad po TL buvo išlyginamos kainos. Be to, įmonės dempingo skirtumas, gautas lyginant svertinius vidurkius už TL vienuolika mėnesių (išskyrus gruodį) ir už pirmąjį TL semestrą, buvo gauti tokie patys rezultatai, kaip ir rezultatas, nustatytas taikant svertinio vidurkio lyginimo su sandoriais metodiką už visą TL. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, šiuo atveju tinkama taikyti svertinės vidutinės normaliosios vertės lyginimo su visų atskirų eksporto sandorių kainomis metodika. (136) Bendradarbiaujančioms įmonėms, neįtrauktoms į atrankinę imtį, buvo apskaičiuotas svertinis vidutinis dempingo skirtumas. Dėl to, vadovaujantis pagrindinio reglamento 9 straipsnio 6 dalimi, į Sung Lim Co., Ltd. įmonę, kurios dempingo skirtumas buvo de minimis , nebuvo atsižvelgta. (137) Nustatyti dempingo skirtumai, išreikšti CIF importo kainos prie Bendrijos sienos, nesumokėjus muitų, procentu yra tokie: - Huvis Corporation, Seoul 5,7 %, - Saehan Industries Inc., Seoul 10,6 %, - Sung Lim Co., Ltd., Kumi-si 0,9 % ( de minimis) , - Bendradarbiaujančioms įmonėms, neįtrauktoms į atrankinę imtį 6,0 % - Visoms kitoms įmonėms 10,6 %. 10. Taivanas (138) Atsakymai į klausimyną atėjo iš dviejų eksportuojančių gamintojų, atrinktų į imtį. (139) Abu eksportuojantys gamintojai iš pradžių pateikė duomenis apie visas prekes, kurių sudėtyje yra poliesterio. Tačiau, kadangi šis peržiūra yra atliekama tik dėl sintetinių poliesterių šapelio pluoštų, nekarštų, nešukuotų ir kitu būdu neparuoštų verpimui, kurie šiuo metu klasifikuojami KN 5503 20 00 kodu (t. y. kurių sudėtyje yra ne mažiau kaip 50% poliesterio), visos prekės, kurias eksportuojantis gamintojas deklaravo kaip prekes, kurių sudėtyje yra mažiau kaip 50 % poliesterio, buvo atmestos. 10.1 Normalioji vertė (140) Abiejų eksportuojančių gamintojų panašios prekės pardavimai buvo tipiniai. Didele dalimi normalioji vertė buvo paremta nepriklausomų Taivano klientų sumokėtomis ar mokėtinomis kainomis įprastomis prekybos sąlygomis, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 1 dalyje. Tačiau tiems prekių tipams, kurių pardavimas vidaus rinkoje buvo nepakankamas arba jie buvo parduodami ne įprastomis prekybos sąlygomis, normalioji vertė buvo apskaičiuota, vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 3 dalimi, kaip paaiškinta 34 konstatuojamojoje dalyje. PB ir A išlaidos bei pelnas buvo paremtas faktiniais duomenimis apie tiriamojo eksportuojančio gamintojo panašios prekės gamybą ir pardavimus įprastomis prekybos sąlygomis, vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6 dalimi. 10.2 Eksporto kaina (141) Vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 8 dalimi, abiem eksportuojantiems gamintojams eksporto kainos buvo nustatytos, remiantis nesusijusių Bendrijos klientų faktiškai sumokėtomis arba mokėtinomis kainomis. 10.3 Lyginimas (142) Siekiant užtikrinti sąžiningą lyginimą, visais taikytinais ir pateisinamais atvejais buvo atsižvelgta į transporto, draudimo, tvarkymo, krovos ir papildomų sąnaudų, pakavimo sąnaudų, banko mokesčių, nuolaidų, kainų sumažinimo, kredito sąnaudų ir komisinių skirtumus. 10.4 Dempingo skirtumas (143) Vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 11 dalimi, kiekvieno PŠP tipo svertinė vidutinė normalioji vertė buvo palyginta su atitinkamo tipo svertine vidutine eksporto kaina iš įmonės lygiu ir tuo pačiu prekybos lygiu. (144) Palyginimas parodė, kad abu tiriamieji Taivano eksportuojantys gamintojai taiko dempingą; dempingo skirtumas yra lygus sumai, kuria taip nustatyta normalioji vertė viršija eksporto į Bendriją kainą. (145) Dempingo skirtumai, išreikšti CIF importo kainos prie Bendrijos sienos, nesumokėjus muito, procentu, yra šie: - Nan Ya Plastics Corporation, Taipei 1,7 %, - Far Eastern Textile Ltd., Taipei 1,8 %, (146) Kadangi abu dempingo skirtumai yra de minimis, t. y. mažesni kaip 2 %, atsižvelgiant į Komisijos nuoseklią praktiką, procesiniai veiksmai prieš Taivaną turėtų būti nutraukti, neįvedant priemonių, jei galima laikyti, kad aplinkybės, kuriomis atsirado tokie rezultatai, nesikeis. D. PASIKEITUSIŲ APLINKYBIŲ PASTOVUMAS IR TIKIMYBĖ, KAD ŽALINGAS DEMPINGAS TĘSIS IR PASIKARTOS 1. Bendrosios nuostatos (147) Tarpinėje peržiūroje dėl Taivano ir Korėjos Respublikos Komisija taip pat ištyrė, ar galima pagrįstai manyti, kad pasikeitusios nuo pradinio tyrimo aplinkybės, susijusios su dempingu ir daroma žala, yra pastovios pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 3 dalį. (148) Be to, Taivano atžvilgiu ir vadovaujantis pagrindinio reglamento 11 straipsnio 7 dalimi, taip pat buvo ištirta, ar tikėtina, kad dempingas tęsis arba pasikartos, jei priemonės būtų panaikintos. 2. Korėjos Respublika (149) Kaip jau minėta, dabartinis tyrimas parodė, kad du iš trijų į atrankinę imtį atrinktų eksportuojančių gamintojų taiko dempingą, nors ir žemesnio lygio nei pradiniame tyrime. Nustatyta, kad trečiojo eksportuojančio gamintojo taikomas dempingas kaip ir pradiniame tyrime yra de minimis lygio. (150) Analizuojant pasikeitusių aplinkybių pastovumą dempingo atžvilgiu, atsižvelgta į gamybos pajėgumus, pardavimų apimties raidą vidaus rinkoje, Bendrijos rinkoje ir eksporto į kitas trečiąsias šalis rinkoje, taip pat į visų trijų į atrankinę imtį įtrauktų Korėjos Respublikos eksportuojančių gamintojų parduotos svarstomos prekės, kuri sudarė daugiau kaip 80% viso svarstomos prekės eksporto į Bendriją tyrimo laikotarpiu, kainas kiekvienoje iš minėtų rinkų. 2.1 Gamybos pajėgumai (151) Svarstomos prekės gamybos apimtis nuo 2001 m. šiek tiek 3,5 % padidėjo (priemonės pradėtos taikyti 2000 m. gruodžio mėn.), tuo tarpu gamybos pajėgumai sumažėjo apie 4 %. Todėl pajėgumų panaudojimas pasiekė aukštą lygį (89 % 2001 m. ir 9 5% tyrimo laikotarpiu) ir nepanaudotų pajėgumų yra nedaug. Eksportuojantys gamintojai neprognozavo jokio gamybos padidėjimo per ateinančius kelerius metus, o vienas didžiausių svarstomą prekę eksportuojančių į Bendriją gamintojų liovėsi gaminęs svarstomą prekę, pasibaigus tyrimo laikotarpiui. 2.2 Pardavimų apimtis (152) Per paskutinius metus vidaus rinka išliko stabili. Nors dėl galimo tam tikrų PŠP naudotojų gamybos įrenginių perkėlimo už Korėjos ribų vidaus vartojimas gali sumažėti, jokių reikšmingų ir tuoj įvyksiančių vidaus rinkos pokyčių nenumatoma. Net jei PŠP vartojimas vidaus rinkoje sumažėtų, gali būti pradėti gaminti kiti poliesterių verpalai, o tai techniškai yra lengvai įmanoma, arba svarstoma prekė gali būti eksportuojama į kitas trečiąsias šalis, netaikant antidempingo muitų arba taikant mažesnius antidempingo muitus nei Bendrijos rinkoje, arba ir viena, ir kita. Be to, Korėjos gamintojai – tai labai į eksportą orientuotos įmonės, kurios į trečiųjų šalių rinkas parduoda daugiau kaip 70 % savo PŠP produkcijos. Atsižvelgiant į mažą priklausomybę nuo vidaus rinkos, vartojimo sumažėjimas vidaus rinkoje nepadarytų reikšmingos įtakos įmonių pelningumui. Todėl nebūtinai reikėtų didinti pardavimus kitiems klientams už Korėjos ribų ir siūlyti jiems PŠP žemesnėmis kainomis. Dėl to, remiantis turima informacija, negalima daryti išvados, kad vidaus rinkos dydžio pasikeitimas automatiškai privestų prie PŠP eksporto į Bendriją padidėjimo vis didėjančio dempingo kainomis. (153) Eksporto pardavimas į kitas trečiąsias šalis per pastaruosius trejus finansinius metus išliko stabilus ir sudarė apie 68 % visų svarstomos prekėspardavimų. Nėra priežasčių manyti, kad trečiųjų šalių rinkos negalės įsisavinti ateityje didesnio eksporto, ypač kai visame pasaulyje PŠP paklausa didėja, nes svarstoma prekė vis plačiau naudojama ne tik verpimui ir audimui, bet ir neaustiniams produktams. (154) Atsižvelgiant į didelį Korėjos gamintojų pajėgumų panaudojimą, į nedidelę nepanaudotų pajėgumų dalį ir į gana stabilią padėtį vidaus ir kitose eksporto rinkose, taip pat nėra tikėtina, kad antidempingo priemonių lygio mažėjimas privestų prie reikšmingo svarstomos prekės importo į Bendriją padidėjimo. 2.3 Pardavimo kainos (155) Buvo ištirta, ar tikėtina, kad sumažėjęs dempingo skirtumas gali privesti prie eksporto kainos sumažėjimo, dėl kurio gali atsirasti didesnis dempingas. Šiuo atžvilgiu, kadangi galiojo šios priemonės ir eksportas į Bendriją, nepaisant šių priemonių, buvo stabilus ir gana aukšto lygio, nėra požymių, kad dėl mažesnių dempingo skirtumų sumažėtų eksporto kainos. Priešingai, galima teigti, kad mažesni dempingo muitai, kuriuos turi mokėti importuotojai, sukurtų galimybę Korėjos įmonėms didinti kainas, nekeičiant nesusijusių klientų prašomų galutinių kainų. 2.4 Tikėtina normaliosios vertės raida (156) Nebuvo galima rasti jokių požymių, kad šios peržiūros metu nustatytos normaliosios vertės nebūtų galima laikyti pastovia. (157) Galima teigti, kad žaliavų kainų, kurios labai susijusios su naftos kainomis, kaita gali turėti reikšmingą įtaką normaliajai vertei. Tačiau manoma, jog, kadangi žaliavos yra prekė, kurios kaina nustatoma pasauliniu mastu, padidėjusios žaliavų kainos turėtų tokią pat įtaką eksporto kainai kaip ir normaliajai vertei, kadangi visi rinkos dalyviai jaustų tokį pat poveikį. 2.5 Išvados dėl Korėjos Respublikos (158) Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, ir vadovaujantis pagrindinio reglamento 11 straipsnio 3 dalimi, buvo padaryta išvada, jog galima pagrįstai manyti, kad pasikeitusios aplinkybės, dėl kurių sumažėjo dempingo skirtumas, yra pastovaus pobūdžio. (159) Įmonės, kuriai buvo nustatytas de minimis dempingo skirtumas, atveju pažymėtina, kad šiai įmonei jau taikomas 0 % antidempingo muitas nuo galutinių priemonių įvedimo 2000 m. Tačiau šios tarpinės peržiūros metu, nepaisant importo žemomis kainomis visų pirma iš KLR ir Saudo Arabijos, kuris konkuruoja su Korėjos importu, nebuvo nustatyta jokio šios įmonės dempingo. Todėl nėra pagrindo manyti, kad ši įmonė reikšmingai pakeistų savo elgseną eksporto srityje ateityje. (160) Atsižvelgiant į tai, kad visoms su tyrimu susijusioms įmonėms Korėjoje nustatyti mažesni dempingo skirtumai ir kad manoma, jog ši padėtis nėra trumpalaikė, Reglamentu (EB) Nr. 2852/2000 nustatytos priemonės turėtų būti atitinkamai pakeistos. (161) Dėl tų pačių priežasčių de minimis dempingo skirtumas Sung Lim Co., Ltd. įmonei turėtų būti patvirtintas. 3. Taivanas (162) Analizėje buvo atsižvelgta į gamybos pajėgumus, pardavimų apimties raidą vidaus rinkoje, Bendrijos rinkoje ir eksporto į trečiąsias šalis (išskyrus Bendriją) rinkoje, taip pat į Taivano eksportuojančių gamintojų, įtrauktų į atrankinę imtį, parduotos kiekvienoje iš minėtų rinkų svarstomos prekės, kuri sudarė daugiau kaip 90 % svarstomos prekės eksporto į Bendriją tyrimo laikotarpiu, kainas. 3.1 Gamybos pajėgumai (163) Per pastaruosius ketverius finansinius metus abiejų Taivano eksportuojančių gamintojų gamybos pajėgumai sumažėjo apie 6,5 %. Nors apskritai pajėgumų panaudojimas siekia tik 73 %, laikui bėgant, pajėgumų panaudojimas išlieka pastovus. Remiantis turima informacija, atrodo, kad gamyba pereina į kitas šalis (Vietnamą, Kiniją), kur produktyvumas yra geresnis. Todėl, net jei ir yra nepanaudotų pajėgumų, eksporto į Bendriją padidėjimas, jei priemonės būtų panaikintos, nėra labai tikėtinas, nes nepanaudoti pajėgumai bus greičiau perkelti į kitas trečiąsias šalis. 3.2 Pardavimų apimtis (164) Per pastaruosius trejus finansinius metus pagrindinė eksportuojančių gamintojų svarstomos prekės rinka buvo ne Bendrija, o kitos trečiosios šalys. Vis dėlto pardavimų Bendrijos rinkai apimtys buvo gana nemažos, nes tyrimo laikotarpiu jos sudarė 24 % viso parduoto svarstomos prekės kiekio. Tačiau pažymėtina, kad šis santykis, laikui bėgant, mažėjo (29 % 2001 m.). Nepaisant kitų trečiųjų šalių (Kinijos ir Japonijos) taikomų galiojančių priemonių, eksportas į trečiąsias šalis per trejus metus padidėjo 14 % ir tyrimo laikotarpiu sudarė 62 % viso svarstomos prekės parduoto kiekio. (165) Pardavimai vidaus rinkoje per pastaruosius trejus finansinius metus išliko stabilūs ir tyrimo laikotarpiu sudarė 13,4 % viso parduoto svarstomos prekės kiekio. (166) Nors, nepaisant keliose trečiosiose šalyse taikomų antidempingo priemonių, eksportuojantys gamintojai padidino eksportą į trečiąsias šalis, išskyrus Bendriją, ir nepaisant to, kad jie ir toliau didele dalimi dalyvauja Bendrijos rinkoje, nėra aiškių požymių, kad tuo atveju, jei procesas prieš Taivaną būtų nutrauktas, nepanaudoti pajėgumai būtų vėl nukreipti į Bendrijos rinką. Esant tokiai padėčiai, taip pat daroma išvada, kad gamybos pajėgumų perkėlimas į trečiąsias šalis yra nesusijęs su apsisaugojimo nuo Taivano kilmės importo priemonių buvimu. 3.3 Pardavimo kainos eksporto rinkose (167) Buvo palygintos eksportui į Bendriją tyrimo laikotarpiu parduotos svarstomos prekės kainos su eksporto į trečiąsias šalis kainomis tuo pačiu laikotarpiu. (168) Nustatyta, kad viso pasaulio mastu (įskaitant visus svarstomos prekės tipus) svarstomos prekės pardavimo kainos Bendrijoje buvo žymiai aukštesnės (daugiau kaip 10 % per paskutiniuosius trejus finansinius metus) nei kitose trečiosiose šalyse. Tačiau šį pastebimą kainų skirtumą Bendrijos rinkoje ir kitose eksporto rinkose būtų galima didele dalimi paaiškinti didele eksportuojančių gamintojų eksportuojamų prekių tipų kainų įvairove. Be to, kadangi, nepaisant antidempingo priemonių taikymo, į Bendriją eksportuojami kiekiai yra dideli, priemonių taikymo nutraukimas eksportuotojams galėtų dar suteikti galimybių savo eksporto kainai padidinti. (169) Remiantis tuo, kas išdėstyta pirmiau, nėra požymių, kad kainų lygis, taikomas kitose eksporto rinkose, suteiktų įmonei galimybę mažinti kainas Bendrijai. 3.4 Tikėtina normaliosios vertės raida (170) Nerasta jokių įrodymų, kurie bylotų apie normaliosios vertės pokyčius. Vidaus rinka išlieka stabili, taip pat stabili išlieka su sąnaudomis vidaus rinkoje susijusi padėtis. (171) Dėl žaliavų kainų įtakos normaliajai vertei, 147 konstatuojamosios dalies išvados taikytinos ir Taivano atveju. 3.5 Išvados dėl Taivano (172) Pateiktoji analizė nerodo, kad dempingas pasikartotų, jei priemonių galiojimas būtų nutrauktas. 4. Išvados dėl tikimybės, kad (žalingas) dempingas tęsis ar pasikartos (173) Šiuo metu Korėjos Respublikos kilmės PŠP importui galiojančios priemonės yra griežtesnės nei reikia importo dempingo kainomis žalingam poveikiui panaikinti. Atsižvelgiant į tikimybę, kad dempingas tęstųsi arba pasikartotų, jei priemonės būtų panaikintos, ir remiantis nustatytais dempingo faktais, nepaisant šiuo metu Korėjos Respublikai taikomų priemonių, daroma išvada, kad priemonės turėtų būti iš dalies pakeistos, ir jų lygis turėtų būti toks, koks yra nustatytas šioje peržiūroje. (174) Šiuo metu Taivano kilmės PŠP importui galiojančios priemonės yra nebepagrįstos. Atsižvelgiant į tai, kad nėra nustatyta nieko, kas rodytų tikimybę, jog dempingas tęstųsi ar pasikartotų, jei priemonės būtų panaikintos, ir remiantis šioje peržiūroje nustatytais dempingo ( de minimis ) faktais, daroma išvada, kad procesas dėl Taivano turėtų būti nutrauktas, neįvedant jokių priemonių. (175) Skunde dalyvavusi Bendrijos pramonė prieštaravo pasiūlytai antidempingo proceso dėl Taivano importo pabaigai. Buvo teigiama, kad reikia ištirti visą Taivano rinką, o ne tik į imtį įtrauktų eksportuojančių gamintojų situaciją dėl to, kad, panaikinus priemones, į imtį neįtrauktos įmonės bus linkusios toliau eksportuoti dempingo kainomis. Buvo tvirtinama, kad į imtį neįtrauktos įmonės dėl jų blogos finansinės padėties bus linkusios iki aukščiausio laipsnio padidinti jų pinigų srautą, didindamos eksporto apimtį (dempingo kainomis), ką patvirtintų su eksportu į JAV susiję jų veiksmai kainų srityje. Papildomai buvo teigiama, kad kadangi šių įmonių gamybos pajėgumai sudaro 66 % Bendrijos vartojimo, šio eksporto poveikis bus reikšmingas. (176) Pažymėta, kad ši atrinkta imtis sudarė ne tik 95 % Taivano eksporto į ES, bet taip pat 43 % Taivano eksporto į kitas šalis, 71 % vietinių pardavimų ir 57 % PŠP vietinės produkcijos, ir todėl buvo labai tipiška pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnį. Taip pat pažymėta, kad skunde dalyvavusi Bendrijos pramonė proceso pradiniame etape neprieštaravo dėl imties. (177) Žalingo dempingo pasikartojimo tikimybės atveju skunde dalyvavusi Bendrijos pramonė savo argumentus grindė tik tvirtinimais, dėl kurių nebuvo pateikta pakankamai įrodymų. Taigi teigiant, kad į imtį neįtrauktos įmonės dėl jų blogos finansinės padėties bus linkusios iki aukščiausio laipsnio padidinti jų pinigų srautą, padidindamos eksporto dempingo kainomis apimtį į ES, pažymima, kad grynieji pinigai gali būti kaupiami pasitelkiant kitas priemones nei pardavimų apimčių didinimas, t.y. papildomos paskolos, nepelningų verslo sektorių pardavimas, kapitalo didinimas išleidžiant akcijas. Lygiai taip pat nebuvo pateikta jokių įtikinančių įrodymų dėl neva eksporto į JAV dempingo kainomis. Pagaliau skunde dalyvavusios Bendrijos pramonės analizėje dėl gamybos pajėgumų Taivane neatsižvelgiama į galimą pajėgumų Taivane sumažėjimą dėl Taivano gamybos įrenginių perkėlimo už Taivano ribų ir dėl vieno iš Taivano gamintojų patirto bankroto. (178) Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, daroma ta pati išvada, teigianti. kad yra tikimybė, jog dempingas Taivano atveju pasikartos. E. ŽALA 1. Bendrijos pramonės apibrėžimas (179) Skundą parėmė šie Europos Bendrijos gamintojai: - Catalana de Polimers, S.A, Ispanija - Dupont Sabanci Polyester GmbH, Vokietija - Industrias Químicas Textiles, S.A., Ispanija - Tergal Fibres, S.A., Prancūzija - Trevira GmbH, Vokietija - Wellman International Limited, Airija (180) Kadangi šių šešių skundą pateikusių bendradarbiaujančių Bendrijos gamintojų produkcija sudaro 49 % visos svarstomos prekės Bendrijos produkcijos ir kadangi nė vienas skunde nedalyvavęs Bendrijos gamintojas aiškiai nepareiškė savo prieštaravimo tam, kad būtų pradėtas šis procesas, manoma, kad skundą pateikusieji gamintojai sudaro Bendrijos pramonę, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 1 dalyje ir 5 straipsnio 4 dalyje. Du skunde nedalyvavusieji gamintojai Komisijai pateikė bendro pobūdžio informaciją, bet skundo neparėmė. 2. Bendrijos vartojimas (181) Bendrijos vartojimas buvo nustatytas, remiantis svarstomos prekės importo apimtimi iš tiriamų šalių ir iš visų kitų trečiųjų šalių, apie kurias žinoma, kad jos gamina svarstomą prekę ir ją eksportuoja į Bendriją, ir remiantis Bendrijos pramonės ir kitų Bendrijos gamintojų pardavimų Bendrijos rinkoje apimtimi. Kadangi tik du iš 10 skunde nedalyvavusių Bendrijos gamintojų pateikė informaciją apie savo pardavimus, likusių aštuonių skunde nedalyvavusių gamintojų pardavimai buvo apskaičiuoti, remiantis Bendrijos pramonės paduotame skunde pateiktais duomenimis. Šiuos duomenis patvirtino vienos nepriklausomos konsultacinės įmonės, kuri specializuojasi pluoštų sektoriuje, leidiniai. (182) Nuoseklumo sumetimais, siekiant šiame procese nustatyti atitinkamais KN kodas žymimų prekių importo apimtis, buvo pasinaudota Eurostato duomenimis. Pažymėtina, kad tiriamų eksportuojančių šalių gamintojų praneštos importo apimtys atitiko atitinkamus Eurostato skaičius. (183) Taigi, Bendrijos vartojime pastebima stagnacija, nes jis sumažėjo nuo 712 773 tonų 2000 m. iki 709 828 tonų tyrimo laikotarpiu. 1 lentelė | 2000 | 2001 | 2002 | TL | Bendrijos vartojimas (tonomis) | 712 773 100 | 661 227 94 | 729 916 102 | 709 828 99 | 3. PŠP importas iš tiriamų šalių 3. 1 Subendrinimas (184) Taivano atveju nustatytas dempingo skirtumas siekė mažiau kaip 2 % (žr. 128–136 konstatuojamąsias dalis). Todėl sąlygos, nustatytos pagrindinio reglamento 3 straipsnio 4 dalyje, tam, kad svarstomos prekės importas iš šios šalies galėtų būti įvertintas kartu su svarstomos prekės iš likusiųjų tiriamų šalių importu, nėra tenkinamos. (185) Komisija toliau nagrinėjo, ar KLR, Saudo Arabijos ir Pietų Korėjos (toliau – tiriamos šalys) kilmės PŠP importo įtaką reikėtų įvertinti kartu pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 4 dalį. (186) Šis straipsnis numato, kad importo iš dviejų ar daugiau šalių, dėl kurio tuo pačiu metu vykdomas tyrimas, įtaka turi būti įvertinama kartu, kai i) importo iš kiekvienos šalies nustatytas dempingo skirtumas yra didesnis už de minimis , apibrėžtąjį pagrindinio reglamento 9 straipsnio 3 dalyje, ii) importo iš kiekvienos šalies apimtis nėra labai menka ir kai iii) dėl importuotų prekių tarpusavio konkurencijos sąlygų ir importuotų prekių konkurencijos su Bendrijos panašia preke sąlygų toks įvertinimas yra tikslingas. 3.1.1 Dempingo skirtumas ir importo apimtis (187) Kaip jau nurodyta, šis tyrimas parodė, kad dempingo skirtumas, nustatytas KLR, Saudo Arabijai ir Pietų Korėjai, yra daug didesnis už de minimis lygį, o iš minėtų šalių importo apimtis nėra menka pagrindinio reglamento 5 straipsnio 7 dalies prasme (joms priklausanti rinkos dalis tyrimo laikotarpiu siekė atitinkamai 4,7 %, 3,1 % ir 10 %). 3.1.2 Konkurencijos sąlygos (188) Siekdama nustatyti subendrinto įvertinimo tikslingumą atsižvelgiant į importuotų prekių ir Bendrijos panašios prekės konkurencijos sąlygas, Komisija iš pradžių analizavo eksportuotojų elgseną rinkoje, t. y. jų eksporto kainas ir apimtis. (189) Buvo nustatyta, kad KLR, Saudo Arabijos ir Pietų Korėjos gamintojų elgesys eksporto kainų atžvilgiu buvo panašus. Faktiškai, tiriamuoju laikotarpiu minėtosios šalys sumažino savo vidutines vieno PŠP vieneto pardavimo kainas atitinkamai 27 %, 23 % ir 15 %. Be to, buvo nustatytas labai panašus visų trijų šalių importo kainų mažinimo lygis (žr. 186 konstatuojamąją dalį). (190) Panašiai, visoms trims šalims priklauso reikšmingos dalys Bendrijos rinkoje, nors Pietų Korėja yra pati svarbiausia eksportuojanti šalis iš visų trijų tiriamų šalių (tyrimo laikotarpiu KLR priklausė 4,7 %, Saudo Arabijai 3,1 % ir Pietų Korėjai 10 %). (191) Tyrimas taip pat nustatė, kad importas į Bendriją iš KLR, Saudo Arabijos ir Pietų Korėjos naudojosi tais pačiais pardavimo kanalais, nes dauguma atvejų minėtas importas buvo vykdomas per platintojus, o ne tiesiogiai galutiniams klientams. (192) Be to, kaip pirmiau paaiškinta (žr. 22 konstatuojamąją dalį tolesnes dalis ) nustatyta, kad iš KLR, Saudo Arabijos ir Pietų Korėjos importuota ir Bendrijos pramonės pagaminta svarstoma prekė turi tas pačias pagrindines technines, fizines ir chemines savybes, ir jas reikia laikyti panašiomis prekėmis, kurios viena kitą gali pakeisti ir todėl konkuruoja viena su kita pagal kiekvieną tipą. (193) Vienas gamintojas iš Saudo Arabijos teigė, kad iš šios šalies importuojami PŠP nekonkuruoja su PŠP, kuriuos pagamina kitos tiriamos šalys, visų pirma KLR ir Bendrijos pramonė. Pagal šio gamintojo pateiktą informaciją Saudo Arabijos PŠP gamyba yra koncentruota išimtinai į pagrindinius ir įprastus PŠP, būtent tuos prekės tipus, kurie netinka specialiems pritaikymams, o tinka plačiam naudojimui, tuo tarpu KLR ir Bendrijos gamintojai turi pajėgumų ir faktiškai gamina vadinamąsias “specializuotas” prekes. Tokios specializuotos PŠP prekės paprastai turi firminius pavadinimus ir pritaikytos konkrečiam bei galutiniam panaudojimui, pavyzdžiui, nedegūs, antibakteriniai ir nesiplaušuojantys pluoštai, kuriems paprastai reikia sudėtingų mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros. Kai kurie naudotojai taip pat tvirtino, kad vadinamąjį „tuščiavidurį sudėtinį“ tipą, kurį minėtieji naudotojai laiko „specializuota preke“, Bendrijai tiekia tik Pietų Korėjos gamintojai. (194) Šių argumentų tyrimas nepatvirtino. Pirma, buvo nustatyta, kad eksportą iš KLR sudarė išimtinai pagrindiniai ir įprasti PŠP. Antra, PŠP eksportas iš Pietų Korėjos nesusideda vien tik iš „tuščiavidurio sudėtinio“ tipo, nes tyrimo laikotarpiu šio tipo PŠP sudarė tik 24 % viso eksporto į Europos Bendriją. Be to, vadovaujantis pirmiau nustatytų „specializuotų“ tipų apibrėžimu, „tuščiavidurio sudėtinio“ PŠP negalima laikyti specializuotu tipu. Gauta techninė informacija rodo, kad paprastai visi PŠP gamintojai gali gaminti tuščiavidurį sudėtinį PŠP, bet dauguma to nedaro, nes dėl vyraujančių kainų lygio gamyba yra nebenaudinga. Galiausiai, nors Bendrijos pramonė gamino ir pardavė „specializuotas“ prekes, jos PŠP verslas yra koncentruotas daugiausia pagrindinių ir įprastų PŠP segmente. (195) Taigi, nustatyta, kad svarstomos prekės eksportas iš tiriamų šalių konkuruoja tarpusavyje ir su Bendrijos pramonės pagamintais arba galimais pagaminti PŠP. (196) Remiantis tuo, kas išdėstyta pirmiau, buvo padaryta išvada, kad visos sąlygos, kurios pateisina KLR, Saudo Arabijos ir Pietų Korėjos kilmės PŠP importo subendrinimą, yra įvykdytos. 3.2 Subendrinta apimtis ir rinkos dalis (197) Subendrintas importas dempingo kainomis iš KLR, Saudo Arabijos ir Pietų Korėjos padidėjo nuo 111 905 tonų 2000 m. iki 125 633 tonų tyrimo laikotarpiu, t. y. 12 %. (198) Subendrintos rinkos dalys padidėjo nuo 15,6 % 2000 m. iki 17,6 % tyrimo laikotarpiu. 2 lentelė | KLR, SAUDO ARABIJA IR PIETŲ KORĖJA | 2000 | 2001 | 2002 | TL | Importas (tonomis) Indeksas | 111 905 100 | 89 457 79 | 120 847 107 | 125 633 112 | Rinkos dalis | 15,6 % | 13,5 % | 16,5 % | 17,6 % | 3.3 Kainos ir jų mažinimas dėl dempingo (199) KLR, Saudo Arabijos ir Pietų Korėjos svertinė vidutinė importo dempingo kainomis kaina nuo 2000 m. iki tyrimo laikotarpio sumažėjo 18 %. 3 lentelė | KLR, SAUDO ARABIJA IR PIETŲ KORĖJA | 2000 | 2001 | 2002 | TL | Svertinė vidutinė kaina (EUR už kg) Indeksas | 1,08 100 | 1,07 99 | 0,9689 88 | 0,89 82 | (200) Siekdama nustatyti kainų sumažinimą dėl dempingo, Komisija išanalizavo tyrimo laikotarpio duomenis. Ji rėmėsi Bendrijos pramonės pardavimo nepriklausomiems klientams kainomis, pakoreguotomis, prireikus, pagal kainų iš įmonės lygį, t. y. neįskaičiuojant pervežimo sąnaudų Bendrijoje ir atskaičius visas nuolaidas. Įvairių PŠP tipų, apibrėžtų klausimynuose, kainos buvo lyginamos su eksportuotojų pardavimo kainomis, neįskaitant nuolaidų, reikiamai ir su pagrindu pakoregavus kainas pagal CIF prie Bendrijos sienos lygį. (201) Tyrimo laikotarpiu svertinis vidutinis KLR, Saudo Arabijos ir Pietų Korėjos kainų sumažinimo dydis buvo atitinkamai 16 %, 16,8 % ir 24 %. 4. Bendrijos pramonės padėtis 4.1 Gamyba (202) Tiriamuoju laikotarpiu Bendrijos pramonės gamybos apimtis sumažėjo 5 %. 4 lentelė | 2000 | 2001 | 2002 | TL | Gamyba (tonomis) Indeksas | 236 902 100 | 229 598 97 | 225 290 95 | 224 649 95 | 4.2 Gamybos pajėgumai ir pajėgumų panaudojimas (203) Tiriamuoju laikotarpiu PŠP gamybos pajėgumai buvo stabilūs. Gamybos pajėgumai padidėjo tik nuo 271 466 tonų 2000 m. iki 277 561 tonų tiriamuoju laikotarpiu. Per TL Bendrijos pramonės gamybos pajėgumai sudarė 36 % viso Bendrijos suvartojimo. (204) Pajėgumų panaudojimas sumažėjo 6 procentiniais punktais nuo 87 % iki 81 %. Kadangi patys gamybos pajėgumai nesumažėjo, pajėgumų panaudojimo sumažėjimas įvyko tik dėl Bendrijos pramonės gamybos apimčių mažėjimo. 5 lentelė | 2000 | 2001 | 2002 | TL | Gamybos pajėgumai (tonomis) Indeksas | 271 466 100 | 272 561 100 | 277 561 102 | 277 561 102 | Pajėgumų panaudojimas | 87% | 84% | 81% | 81% | 4.3 Gatavos produkcijos atsargos (205) Tiriamuoju laikotarpiu gatavos produkcijos atsargos padidėjo 13 %. Tačiau tai nelaikoma padarytos žalos įrodymu, nes gatavos produkcijos atsargų lygis atspindi Bendrijos pramonės politiką turėti iš esmės atsargų, kurios prilygsta vieno mėnesio gamybos lygiui. 6 lentelė | 2000 | 2001 | 2002 | TL | Atsargos (tonomis) Indeksas | 20 560 100 | 22 301 108 | 21 592 105 | 23 317 113 | 4.4 Investicijos (206) Apie investicijas buvo sprendžiama, remiantis 5 įmonių pateikta informacija. Šeštoji įmonė patikimos informacijos nepateikė. Tiriamuoju laikotarpiu patikimus duomenis apie savo investicijas pateikusios įmonės padarė 34,5 milijono eurų vertės investicijų. Kaip matyti iš 7 lentelės, investicijos visą laiką didėjo, išskyrus 2002 m., kai jos palyginti su ankstesniais metais sumažėjo. Tačiau nustatyta, kad visos šios investicijos buvo beveik išimtinai pakeitimo investicijos. Didžioji investicijų dalis buvo tiesiogiai susijusi su svarstomos prekės gamyba. Tik vienas iš Bendrijos pramonės gamintojų investavo į perdirbimo gamyklą, kuri teikia žaliavą (polietileno tereftalato – PET – dribsnius) PŠP gamybos procesui. (207) Manoma, kad investicijų lygis ir pobūdis (iš esmės tik pakeitimo investicijos) intensyviai kapitalą naudojančiai pramonei yra per žemas. 7 lentelė | 2000 | 2001 | 2002 | TL | Investicijos (EUR) (5 iš 6 įmonių) Indeksas | 4 325 661 100 | 12 85