Komisijos komunikatas Tarybai ir Europos Parlamentui - Euratomo sutarčiai 50 metų {SEC(2007) 347} /* KOM/2007/0124 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 20.3.2007 KOM(2007) 124 galutinis KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI EURATOMO SUTARČIAI 50 METŲ {SEC(2007) 347} KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI EURATOMO SUTARČIAI 50 METŲ 2007 m. kovo 25 d. pasirašytoms Romos sutartims, kuriomis buvo padėtas Europos ekonominės bendrijos, dabartinės Europos bendrijos, ir Europos atominės energijos bendrijos, dažnai vadinamos Euratomu, pagrindas, sukanka penkiasdešimt metų. Siekiant geresnės ateities, ši sukaktis – proga apsvarstyti pagrindines „Euratomo teisyno nuostatas“. 1. Įžanga Europos atominės energijos bendrija (toliau – Bendrija) buvo įsteigta siekiant sudaryti sąlygas vystyti branduolinę energetiką dalijantis ištekliais (finansinėmis lėšomis, žiniomis, medžiagomis, specialistais ir t. t.), užtikrinant plačiosios visuomenės apsaugą ir į darbą įtraukiant kitas šalis bei tarptautines organizacijas. Euratomo sutartimi susidomėta kai kuriose kitose šalyse ir tai jas paskatino įsitraukti į didesnio masto bendrosios rinkos projektą dėl kurio derybos vyko tuo pat metu, kaip ir dėl Euratomo sutarties. Kad Bendrija galėtų pasiekti savuosius tikslus, jai buvo iškelta daug uždavinių: - skatinti mokslinius tyrimus ir užtikrinti techninės informacijos skleidimą; - nustatyti vienodus saugos standartus, kad būtų apsaugota plačiosios visuomenės ir darbuotojų sveikata, ir užtikrinti jų taikymą; - palengvinti sąlygas investicijoms ir užtikrinti pagrindinių įrenginių, reikalingų branduolinės energijos plėtrai Bendrijoje, steigimą, visų pirma skatinant įmonių verslo iniciatyvą; - užtikrinti, kad visiems vartotojams Bendrijoje būtų reguliariai ir teisingai tiekiamos rūdos ir branduolinis kuras; - tinkamai prižiūrint garantuoti, kad branduolinės medžiagos nebūtų naudojamos kitiems nei numatyta tikslams; - naudotis jai suteikta nuosavybės teise į specialias skiliąsias medžiagas; - kuriant bendrąją branduolinių medžiagų rinką, užtikrinti plačią komercinę realizavimo rinką ir galimybę naudotis pačiomis geriausiomis techninėmis priemonėmis; - užmegzti su kitomis šalimis ir tarptautinėmis organizacijomis tokius santykius, kurie skatintų branduolinės energijos naudojimo taikiems tikslams pažangą. 2. EURATOMO SUTARTIES TEISYNAS 2.1. Mokslinių tyrimų skatinimas ir žinių sklaida Europos sutarties 7 straipsnyje įrašyta Bendrijos mokslinių tyrimų ir mokymų programų (bendrosios programos) koncepcija. Pirmosios programos – tolima praeitis. Pasitelkus 2002–2006 m. Euratomo Šeštąją bendrąją programą į Bendrijos Euratomo mokslinių tyrimų programas buvo investuota 1 230 milijonų eurų: technologijoms vystyti, tarptautiniam bendradarbiavimui, mokslinių tyrimų rezultatų sklaidai ir naudojimuisi jais bei mokymui, siekiant užtikrinti, kad naudojimasis bus saugus ir novatoriškas ne tik branduolinės energijos srityje, bet ir medicinos ir pramonės srityse, kuriose naudojami jonizuojančiosios spinduliuotės šaltiniai. Pagal šią programą iš dalies buvo finansuojama Jungtinio branduolinių tyrimų centro (JTC) veikla. Centras įsteigtas Euratomo sutartimi (8 straipsnis). Šiandien jo koordinuojama veikla branduolinėje ir ne branduolinėje srityse vykdoma septyniuose mokslinių tyrimų institutuose Vokietijoje, Belgijoje, Italijoje, Nyderlanduose ir Ispanijoje. Penkiasdešimtosios Euratomo metinės sutampa su Bendrijos Septintosios bendrosios programos (2007–2011 m.), kurios biudžetas – maždaug 2 750 milijonų eurų, pradžia. Šiek tiek mažiau nei trečdalis lėšų skirta branduolio skilimo moksliniams tyrimams, kurie turėtų būti vykdomi įgyvendinant netiesioginių veiksmų programą arba Jungtinio branduolinių tyrimų centro (JTC), dėmesį sutelkiant į skilimo reaktorių sistemų eksploatavimo ir kūrimo saugos aspektus, radioaktyviųjų atliekų tvarkymą, apsaugą nuo spinduliuotės bei su neplatinimu susijusią saugą. Beveik du trečdaliai lėšų bus skirta moksliniams tyrimams branduolio sintezės energijos srityje. Kodėl sintezei teikiama tokia reikšmė, galima paaiškinti tuo, kad ES, atstovaujama Bendrijos dalyvauja bendrame su Kinija, Pietų Korėja, Jungtinėmis Amerikos Valstijomis, Japonija, Indija ir Rusija projekte Tarptautinis termobranduolinis eksperimentinis reaktorius (TTER). Šis dalyvavimas – Bendrijos mokslinių tyrimų, vykdomų nuo pat pirmosios Bendrijos mokslinių tyrimų programos, srityje tąsa. Todėl 1978 m. buvo įmanoma sukurti Jungtinį Europos Toroidą ( Joint European Torus JET, Kulhamo (Culham) mokslinis centras), kurio rezultatai buvo lemiami siekiant pažangos naudojant branduolio sintezės energiją. 2.2 Gyventojų ir darbuotojų sveikatos apsauga taikant pagrindinius standartus Daug sveikatos apsaugai sukurtų Bendrijos teisės aktų sudarė sąlygas pasiekti aukštą, pagrįstą esamomis mokslo žiniomis, apsaugos lygį, kuris tarptautiniu lygmeniu matomas iš Tarptautinės radiologinės saugos komisijos, Tarptautinės atominės energetikos agentūros, Mokslinio komiteto atominės spinduliuotės poveikiui tirti, Pasaulinės sveikatos organizacijos, Tarptautinės darbo organizacijos ir Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (OECD) Branduolinės energijos agentūros darbų. Padedant mokslininkų grupei (31 straipsnis) buvo sukurti pagrindiniai radiacinės saugos standartai. Šiandien tai daugiau nei dvidešimt skirtingo pobūdžio teisės aktų, iš kurių šeši – direktyvos, rinkinys. Šiuose teisės aktuose visų pirma numatomi griežti įsipareigojimai dėl leidimų užsiimti veikla suteikimo, sąlygų darbe kontrolės ir apšvitos veikiamų darbuotojų aplinkos, įskaitant radiacinę saugą, medicininę priežiūrą, darbuotojų mokymą ir jų informavimą ir dėl plačiosios visuomenės apsaugos, siekiant kiek įmanoma pagrįstai kontroliuoti ir sumažinti tokios veiklos poveikį visuomenės nariams. Pagrindiniai standartai apima visus atvejus, kai jonizuojančioji spinduliuotė gali paveikti plačiąją visuomenę, ir kurie susiję ne tik su pagrindine branduolinės energijos gamybos sritimi, bet su visais kitais jonizuojančiosios spinduliuotės taikymo medicinoje ir pramonėje atvejais, iš kurių plačiosios visuomenės apšvita medicinos tikslais – pagrindinis dirbtinės apšvitos šaltinis. Pagrindiniuose standartuose atsižvelgiama į tai, kad darbuotojams ir plačiajai visuomenei natūralios spinduliuotės pavojus gali kilti atvejais, dėl kurių valdžios institucijos ir darbdaviai turėtų imtis veiksmų. Pradedant pirmąja Sutartimi, aplinkos apsauga taip pat buvo prioritetinis klausimas ir todėl ji laikytina pradininke šioje srityje. Todėl joje valstybės narės įpareigojamos Komisijai perduoti bendruosius duomenis apie visus radioaktyviųjų atliekų projektus prieš suteikiant leidimą juos vykdyti, siekiant Komisijai suteikti galimybę nustatyti tokio pobūdžio projekto poveikį kitos valstybės narės aplinkai ateityje. Joje valstybės narės taip pat įpareigojamos įdiegti nuolatines spinduliuotės lygio aplinkoje kontrolės sistemas ir Komisijai perduoti informaciją apie šios kontrolės rezultatus. Komisija sistemingai tikrina šių nacionalinių kontrolės įrenginių eksploatavimą ir veiksmingumą. Valstybių atlikto stebėjimo ir Komisijos atliktų patikrinimų rezultatai skelbiami spaudoje. Po 1986 m. katastrofos Černobilyje žemės ūkio produktų, užaugintų katastrofos rajone, importo sąlygoms nustatyti buvo priimtos Bendrijos nuostatos. Bendrija teikia su sauga susijusią pagalbą katastrofos ištiktai vietovei, visų pirma darydama įnašus į Černobylio apsaugos fondą. Ji taip pat dalyvauja teikiant pagalbą šio regiono gyventojams (programos CORE ir ETHOS). Be to, šis įvykis paskatino vieningą tarptautinę reakciją dėl kurios buvo sudarytos svarbūs tarptautiniai susitarimai branduolinės saugos ir saugumo srityje, kuriuose Bendrija – susitariančioji šalis. Ji taip pat sustiprino Bendrijos veiksmų sistemą galimiems radiologinio pavojaus ar branduolinės katastrofos atvejams aiškiai įsipareigodama valstybėms narėms ir operatoriams parengti avarinius planus valstybių, vietovių ir įrenginių lygmeniu, taip pat plačiajai visuomenei informuoti. Taip pat buvo įsteigta 24 valandas per parą veikianti Bendrijos skubios radiologinės informacijos mainų sistema (ECURIE). 2.3. Bendrijos investicijų į branduolinį sektorių perspektyvos Euratomo sutartyje Bendrijai suteikta daug įvairių įgaliojimų, kuriais naudodamasi, siekdama savo ateities tikslų, ji gali skatinti, koordinuoti ir sutelkti nacionalinių suinteresuotųjų šalių dėmesį į investicijas branduolinės energijos srityje. Siekiant šio tikslo Komisija įpareigota reguliariai skelbti Bendrijos branduolines informacines programas (PINC). Šiose programose turi būti pateikiami nurodymai visų pirma apie branduolinės energijos gamybos tikslus ir su šių tikslų įgyvendinimu susijusias investicijas. Nuo 1958 m. Komisija paskelbė keturias programas PINC. Penktoji buvo priimta 2007 m. sausio 10 d. pagal bendrąjį priemonių, kuriomis sukuriama naujoji Europos energetinė politika, paketą, skirtą kovai su klimato kaita, energetinei saugai ir ES konkurencingumui sustiprinti. Penktoji programa pratęsia naujausią 2006 m. paskelbtą Komisijos žaliąją knygą „Europos Sąjungos tausios, konkurencingos ir saugios energetikos strategija“. Be to, įmonės, sudariusios investicijų projektus branduolinės energetikos srityje, privalo apie juos pranešti Komisijai, kad ši galėtų pareikšti savo nuomonę. Komisijai buvo pateikta daugiau nei 200 projektų, kurių paskutinieji susiję su įrangos keitimu esamuose objektuose arba naujųjų reaktorių statyba Suomijoje ir Prancūzijoje. Euratomo paskolos, kurias 1977 m. įvedė Taryba, leido prisidėti finansuojant Sąjungos branduolines elektrines. Nuo 1977 iki 1994 m. buvo suteiktos aštuoniasdešimt septynios paskolos. Nuo to laiko valstybės narės paskolų gavėjos jas visiškai atlygino. Nuo 1994 m. suteiktomis paskolomis daugiausia buvo siekiama patobulinti ne Europos Sąjungos valstybių narių branduolinių elektrinių saugą ir našumą. Buvo suteiktos trys paskolos (Bulgarijai, Rumunijai ir Ukrainai). Euratomo sutartimi į Bendrijos teisės aktus taip pat įtraukta bendros įmonės koncepcija. Šios įmonės turi savarankiško juridinio asmens statusą ir skirtos specialiesiems prioritetiniams Bendrijos branduolinės pramonės projektams įgyvendinti. Nuo 1961 iki 1978 m. buvo įsteigtos aštuonios įmonės. Paskutinioji buvo įsteigta JET statybai ir eksploatavimui. Sąjungos dalyvavimui TTER projekte planuojama įsteigti naują bendrą įmonę. Bendra įmonė – paramos priemonė naujovėms skatinti. Suvestiniu Europos aktu ji buvo įtraukta į EB sutartį ir todėl šiandien projektas Galileo gali būti grindžiamas tokia struktūra. 2.4. Reguliarus ir teisingas tiekimas visiems vartotojams Bendrija atsakinga už tai, kad visiems vartotojams geležies rūda ir branduolinis kuras būtų tiekiami reguliariai ir teisingai. Euratomo sutarties II antraštinės dalies VI skyriuje nurodyta, kad įsteigiama tiekimo agentūra, kuri, siekiant nukreipti ir palyginti pasiūlą bei paklausą, yra pagrindinis ir vienintelis branduolinių medžiagų tiekimo tarpininkas – tiekimo kontrolės sistemos pagrindas. Agentūra – finansiškai savarankiškas, Komisijos prižiūrimas juridinis asmuo. Jai padeda patariamasis komitetas, kurį sudaro branduolinių medžiagų rinkos suinteresuotosios šalys. Užduočiai atlikti jai suteikta pasirinkimo teisė, kuria ji gali naudotis Bendrijos kilmės rūdoms, žaliavos ir specialioms skiliosioms medžiagoms įsigyti ir išskirtinė teisė sudaryti tiekimo susitarimams ar sutartims, kuriomis siekiama tiekti Bendrijos ir ne Bendrijos kilmės rūdas, žaliavas arba specialias skiliąsias medžiagas. Todėl, kad galiotų Bendrijoje, tokias sutartis turi patvirtinti Agentūra. Agentūra taip pat vaidina praktinį vaidmenį visų pirma padedant Bendrijos bendrovėms derybose su trečiosiomis šalimis ir skelbiant ataskaitų duomenis. Be to, mažai kainuojančių branduolinių medžiagų perteklius pasaulinėje rinkoje praeito amžiaus 10-ojo dešimtmečio pradžioje, susidaręs žlugus tarybinei sistemai, pritarus Teisingumo Teismui, paskatino Agentūrą atsisakyti patvirtinti sutartis, laikytas neatitinkančiomis bendrosios tiekimo politikos. Šia politika visų pirma numatoma tiekimo šaltinių geografinė įvairovė ir ketinama išvengti Sąjungos priklausomybės nuo vienintelio tiekimo šaltinio. 2.5. Branduolinių medžiagų naudojimo taikiems tikslams kontrolė Euratomo saugumo kontrolė (Sutarties II antraštinės dalies VII skyrius) skirta užtikrinti, kad rūdos, žaliavos ir specialios skiliosios medžiagos nebūtų naudojamos kitiems tikslams nei pagal vartotojų deklaruotą tikslinę paskirtį ir kad būtų laikomasi nuostatų dėl tiekimo bei saugumo kontrolės įsipareigojimų, Bendrijos prisiimtų pagal susitarimą su trečiąja valstybe ar tarptautine organizacija. Komisija įgaliota ir įpareigota šią kontrolę vykdyti. Tai 50 metų jos vykdytas įpareigojimas. Ji kontroliuoja visas Bendrijos teritorijoje iškastas ar į ją importuotas branduolines medžiagas. Komisija užtikrino, kad operatoriai vykdytų pagal sutartį ir ją įgyvendinančius reglamentus prisiimtus įsipareigojimus. Naujausiu tokiu reglamentu, kuris buvo priimtas 2005 m., ir jo pakeitimais siekiama atsižvelgti į Sąjungos plėtrą, branduolinės pramonės technologijų raidą, informacines technologijas ir teisinius pokyčius. Nedelsiant (1960 m.) buvo įsteigta inspekcija. 2006 m. joje buvo 180 narių. Sutartimi inspektoriams bet kokiu laiku ir bet kurioje vietoje užtikrinama galimybė susipažinti su informacija apie visus asmenis, kurių darbas pagal specialybę susijęs su kontroliuojamomis medžiagomis, įrenginiais ar branduoliniais objektais. Bendrijoje esantys branduoliniai objektai tikrinami periodiškai. Komisija taip pat pasinaudojo Sutartyje numatytomis prievartos priemonėmis tada, kai šioje srityje buvo aptikti pažeidimai, tiesiai kreipdamasi į atitinkamą pareigos neįvykdžiusią valstybę narę (141 straipsnis), taikydama ad hoc procedūrą, kuri numatyta 82 straipsnyje (vienas atvejis), imdamasi vienos iš Sutartyje numatytų priemonių nukreiptų tiesiogiai prieš operatorius (183 straipsnis), tokių, kaip įspėjimas (septyni atvejai) ar įmonei paskirdama laikiną administravimą (vienas atvejis). Pagal 1968 m. liepos 1 d. Branduolinio ginklo neplatinimo sutartį buvo pasirašyti trišaliai valstybių narių, neturinčių branduolinio ginklo, Euratomo, Tarptautinės atominės energijos agentūros (TAEA) ir dviejų branduolinio ginklo neturinčių valstybių bei tų pačių organizacijų atskiri susitarimai. Pasirašius šiuos tris trišalius susitarimus, atsirado galimybė koordinuoti Euratomo ir TAEA veiklą šioje srityje pagal Branduolinio ginklo neplatinimo sutartį. Papildomais protokolais šie susitarimai 1998 m. buvo iš dalies pakeisti ir sustiprinti. 2.6. Tarptautiniai ryšiai Bendrija buvo sukurta kaip atvira pasauliui organizacija, įpareigota užmegzti su kitomis šalimis ir tarptautinėmis organizacijomis „tokius santykius, kurie skatintų branduolinės energijos naudojimo taikiems tikslams pažangą“ (2 straipsnis). Euratomo sutarties II antraštinės dalies X skyriaus taikymo istorija Bendrijos tarptautinius ryšius leidžia palyginti atsižvelgiant į visos Euratomo sutarties taikymo raidą: pradedant technologijų plėtros moksliniais tyrimais, po to – prekybos masto augimu, o dar vėliau – tarptautiniu bendradarbiavimu visose kompetencijos srityse, visų pirma naujovių, branduolinės saugos ir saugumo, radiacinės saugos ir branduolinių ginklų neplatinimo srityse. Bendrija ir daug trečiųjų valstybių pasirašė branduolinės energijos naudojimo taikiems tikslams bendradarbiavimo susitarimus, įskaitant pagrindinius tiekėjus šioje srityje: Jungtines Amerikos Valstijas, Kanadą, Australiją, Argentiną, Uzbekistaną, Ukrainą, Japoniją ir Kazachstaną. Rengiamasi deryboms su Rusija. Mokslinių tyrimų sutartys pasirašytos su Rusija, Ukraina, Kazachstanu ir Jungtinėmis Amerikos Valstijomis. Bendrija taip pat tvirtai įsipareigojo tarptautiniu lygmeniu – ji tapo pagrindinių tarptautinių susitarimų branduolinės energijos srityje susitariančiąja šalimi: konvencija dėl branduolinių medžiagų fizinės apsaugos (1991 m.), branduolinės saugos konvencija (2000 m.), jungtinė panaudoto kuro tvarkymo saugos ir radioaktyviųjų atliekų tvarkymo saugos konvencija (2006 m.), taip pat konvencija dėl ankstyvo pranešimo apie branduolinę avariją ir konvencija dėl pagalbos įvykus branduolinei avarijai arba kilus radiologiniam pavojui (2006 m.). Pačios ES branduolinė sauga ir saugumas priklauso nuo saugos ir saugumo už jos ribų. Dialogo su buvusios Tarybų Sąjungos valstybėmis apie jų teritorijose esančius branduolinius objektus pradžia suteikė pagrindą intensyviam tarptautiniam bendradarbiavimui, kuriuo siekiama padidinti branduolinę saugą ir saugumą pasaulyje taikant teisės aktais nustatytas reguliavimo ir technines priemones, kuris Sąjungoje įgyvendinamas taikant techninės pagalbos ir bendradarbiavimo programas kartu su Vidurio ir Rytų Europos, naujosiomis nepriklausomomis valstybėmis ( Phare ir Tacis ), atsižvelgiant į EB sutartį. Euratomo sutartis turėtų sudaryti teisinį pagrindą priemonės, skirtos pagalbai branduolinės saugos ir saugumo srityje teikti, įgyvendinamai po programos Tacis , kuria buvo labiausiai prisidėta prie branduolinės saugos ir saugumo padidinimo buvusios Tarybų Sąjungos valstybėms. Nuo 2003 m. Bendrija dalyvauja „IV kartos tarptautiniame forume“ ( Generation IV International Forum – GIF ) ir neseniai sudarė pagrindų susitarimą dėl tarptautinio bendradarbiavimo IV kartos branduolinės energijos sistemų mokslinių tyrimų ir taikomosios veiklos srityje ( International Framework Agreement for International Collaboration on Research and Development of Generation IV Nuclear Energy Systems). Šiuo metu rengiamasi jos prisijungimui prie Daugiašalės branduolinės aplinkos programos Rusijos Federacijoje ( Multilateral Nuclear Environmental Programme in the Russian Federation – MNEPR ). Galiausiai, Komisijos atstovaujama Bendrija, išlaikydama jai būdingas ypatybes, palaiko bendradarbiavimo ryšius įvairiais lygmenimis su Jungtinių Tautų specializuotomis agentūromis, Europos Taryba, Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacija (OECD), Sutartyje aiškiai nurodytomis organizacijomis. Nuo veiklos pradžios, ypač nuo 1975 m., Bendrija bendradarbiavo su Tarptautinės atominės energijos agentūra (TATENA). Jų ryšiai taps artimesni pasaulyje susidarius naujai aplinkai, kurioje naudojant branduolinę energiją tuo pat metu būtina dėti pastangas saugai ir saugumui, branduolinių ginklų neplatinimui. 3. Išvada ir perspektyvos Penkiasdešimt metų pagal Euratomo sutartį vykdomos veiklos rezultatai gali būti vertinami ypač palankiai. Sutartimi buvo sudarytos galimybės Bendrijai strateginiame sektoriuje vykdyti svarbią veiklą, susijusią visų pirma su energijos tiekimu Sąjungai. Pripažįstama, kad daug pasiekė mokslinių tyrimų, sveikatos apsaugos, branduolinės energijos naudojimo taikiais tikslais ir tarptautinių ryšių srityse. Euratomo sutartimi Bendrijai buvo sudarytos sąlygos prisidėti prie mokslo pažangos teikiant pagalbą mokslo tiriamajai veiklai ir naujovių diegimui. Plačiajai visuomenei ji užtikrina aukštų radiacinės saugos standartų taikymą ir prisideda prie naujų iniciatyvų branduolinės veiklos srityje. Jos siūlomas bendrasis metodas taikomas investicijų sektoriuje. Ji užtikrina reguliarų ir teisingą branduolinių medžiagų tiekimą vartotojams Bendrijoje ir vykdo griežtą branduolinių medžiagų naudojimo taikiems tikslams kontrolę. Šiame sektoriuje jos veikla vykdoma tarptautiniu lygmeniu. Euratomo sutartimi buvo sukurtas pagrindas Bendrijos veiklai, susijusiai su branduolinės energijos gaminamos elektros energijos ciklu ir kita veikla, kur radioaktyviosios medžiagos naudojamos mokslinių tyrimų, pramoniniais ar medicininiais tikslais (moksliniai tyrimai, radiacinės saugos taisyklės ir t. t.). Todėl Euratomo teisės aktai – kasdienio visų valstybių narių piliečių gyvenimo veiksnys. Kadangi nuo 1957 m. bendrijose įvyko nemažai pakitimų – susikūrė ES, prie bendrijų prisijungė daugiau valstybių, buvo iš dalies pakeisti Euratomo sutarties instituciniai ir procedūriniai aspektai, nors būta ir didesnių užmojų, pvz., Komisija siūlė persvarstyti Euratomo sutartį. Nepaisant to, Bendrija buvo integruota į Sąjungos vystymą ir yra jos svarbiausio ramsčio sudedamoji dalis. Tačiau įsigaliojus Sutarties nuostatoms, politinė, ekonominė ir technologinė aplinka, kurioje šios nuostatos buvo taikomos, nuolat vystėsi, iškeldama naujus uždavinius ir palengvindama, o kartais suvaržydama, Bendrijos veiksmus. Tuo paaiškinama, kodėl tam tikros nuostatos buvo taikomos iš dalies. Pavyzdžiui, reikėjo tinkamai pritaikyti nuo 1960 m. veiklą vykdančios Euratomo tiekimo agentūros įgaliojimus. Šiuo atžvilgiu Komisija, kiek leido jos įgaliojimai, vaidino svarbiausią vaidmenį: ji pasiūlė ir užtikrino, Kad Sutarties ištekliais, atsižvelgiant į ES poreikius ir padėtį, palaipsniui būtų naudojamasi nuo 1958 m. sausio 1 d. Komisijos siekį ne kartą nutarimais parėmė Europos Bendrijų Teisingumo Teismas. Pastaraisiais metais Komisija siekdama branduolinės veiklos saugos ir saugumo, reagavo ypač aktyviai, pavyzdžiui, Bendrijos teisinį pagrindą siūlydama papildyti „branduoliniu paketu“, kurio Taryboje priimti nepavyksta dėl nesusidarančios kvalifikuotos balsų daugumos. Tokio bendro pagrindo poreikis, kaip pabrėžta 2002 m. gruodžio 10 d. Teisingumo Teismo sprendime (Byla C-29/99), buvo aiškiai išdėstytas naujausiojo ES plėtros etapo metu – branduolinės saugos ir saugumo klausimai buvo įtraukti į derybų, kuriose pasiekta įsipareigojimų išmontuoti keletą reaktorių, esant didelei Bendrijos finansinei paramai, dienotvarkę. Iš daugelio pradinių Euratomo sutarties nuostatų ilgaamžiškumo sprendžiama apie tai, kad ir šiandien jos neprarado savo aktualumo. Daug vėliau po 1957 m. jos paskatino ar priartino Bendrijos teisės vystymą kitose srityse, pavyzdžiui, EB sutarties moksliniams tyrimams ir technologijų vystymui skirtų nuostatų (bendroji programa, bendroji įmonės ir t. t.). Nors Euratomo sutartyje numatyta universiteto statusą turinti mokslo įstaiga iki šiol nebuvo įsteigta (9 straipsnis), Komisija buvo varomoji jėga kuriant Europos branduolinio mokymo tinklą (ENEN – European Nuclear Education Network). Dabar suteikiama branduolinės inžinerijos Europos mokslų magistro kvalifikacija. Branduolinėje srityje sukaupta patirtis gali būti daug kuo naudinga Komisijai teikiant pasiūlymą dėl reglamento, kuriuo, remiantis EB sutartimi, būtų įsteigtas Europos technologijos institutas. Nuo 1960 m. Euratomo vykdomais patikrinimais sudarytos sąlygos Bendrijos inspekcijų veiklai kitose srityse (aviacinės saugos, laivybos saugos ir t. t.). Tai patvirtina nuostatos, kuriomis Bendrijai suteikiamos galimybės kontroliuoti aplinkos radioaktyvumą ir kuriomis pripažįstama galimybė tuo pat metu naudotis vidiniais ir išoriniais Bendrijos įgaliojimais (101 straipsnis). 1957 m. kompetencija branduolinių technologijų srityje buvo laikoma svarbiausiu veiksniu kuriant ilgalaikę taiką ir tvarią gerovę pertvarkomoje Europoje ir pasaulyje, po šaltojo karo. Ji sušvelnino nuogąstavimus dėl energijos trūkumo tuo metu, kai anglių gamybos mastas mažėjo, o naftos vartojimas didėjo. Ši baimė dar labiau sustiprėjo kilus Sueco krizei. Valstybės siekė kiek įmanoma mažinti išoriniams tradiciniams energijos šaltiniams skiriamas išlaidas ir technologinę priklausomybę nuo pažangesnių trečiųjų valstybių. Šio įvairiais būdais reikšto susirūpinimo atgarsiai vis dar girdimi šiandien. Tebesitęsiančios diskusijos dėl Europos energetinės politikos, sutelkiant dėmesį į konkurencingumą, tiekimo patikimumą ir aplinkos problemas – pagrindas pasvarstyti, kokių veiksmų, laikantis Euratomo sutarties, reikia imtis ateityje. Branduolinė energija šiandien – Sąjungos vidaus ir išorės tikrovė. Šiandieninis lenktyniavimas siekiant patikimų energijos išteklių skatina iš naujo įvertinti su šiuo energijos šaltiniu susijusius uždavinius. Euratomo sutartyje yra pagrindinės nuostatos, kuriomis Sąjungai šiame sektoriuje suteikiama veiklos galimybė. Nors ir turi trūkumų, ji reikalinga Sąjungai, valstybėms narėms ir visuomenei. Ateityje taikant Euratomo sutartį dėmesys ir toliau turi būti sutelkiamas į branduolinę saugą ir saugumą. Dėl pastaruoju metu įvykusios Sąjungos plėtros įvairovė branduolinės energijos srityje ir Bendrijos veiksmų poreikis, kaip sprendžiama iš 2007 m. sausio 10 d. priimtos PINC, visų pirma siekiant užtikrinti sveikatos ir aplinkos apsaugą bei išvengti piktavališko branduolinių medžiagų naudojimo, dar labiau padidėjo. Naudotis Euratomo sutarties teikiamais ištekliais šiuo atžvilgiu naudinga visoms valstybėms narėms. Didelė svarba taip pat teikiama branduolinių objektų saugai ir saugumui, apsaugai nuo jonizuojančiosios spinduliuotės trečiosiose šalyse. Artimiausiu metu bus galima taikyti naują, visiškai pagrįsta Euratomo sutartimi tarptautinio bendradarbiavimo šioje srityje priemonę. Komisija pabrėžia, kad branduolinėje srityje svarbu išlaikyti technologinį pranašumą ir pritaria pažangiausių sistemų vystymui šioje srityje, įskaitant esamų ir būsimų branduolinių objektų saugą bei saugumą, branduolinio ginklo neplatinimą, atliekų tvarkymą ir branduolinių įrenginių išmontavimą. Todėl Bendrija, siekdama pagerinti ES gyventojų gyvenimo lygį ir kokybę nepriklausomai nuo atskirų valstybių pasirinktos energijos formos, taip pat ir už ES ribų, bendradarbiaudama su trečiosiomis šalimis ir tarptautinėmis organizacijomis, ir toliau turės teikti branduolinei pramonei vystyti skirtą pagalbą, užtikrinti, kad visose srityse, kuriose naudojamasi radioaktyvumu, būtų laikomasi aukščiausių radiacinės saugos, saugos ir saugumo standartų.