LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 220/14

Paraiškos paskelbimas pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 510/2006 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos 6 straipsnio 2 dalį

2010/C 220/09

Šis paskelbimas suteikia teisę užprotestuoti paraišką pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 510/2006 (1) 7 straipsnį. Prieštaravimo pareiškimai Komisijai turi būti pateikti per šešis mėnesius nuo paraiškos paskelbimo.

SANTRAUKA

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 510/2006

„FARINA DI CASTAGNE DELLA LUNIGIANA“

EB Nr.: IT-PDO-0005-0525-22.02.2006

SKVN ( X ) SGN ( )

Šioje santraukoje informacijos tikslais pateikiami pagrindiniai produkto specifikacijos duomenys.

1. Atsakinga valstybės narės instituci'ja:

Pavadinimas: Ministero delle politiche agricole e forestali Adresas: Via XX Settembre 20 00187 Roma RM ITALIA Tel. +39 0646655106 Faks. +39 0646655306 El. paštas: saco7@politicheagricole.gov.it

2. Grupė:

Pavadinimas: Comitato Promotore D.O.P. «Farina di castagne della Lunigiana» Adresas: Loc. Torre di Apella 1 Licciana Nardi 54016 Massa Carrara MS ITALIA Tel. +39 0521484329 Faks. +39 0521494652 El. paštas: farinalunigiana@libero.it Sudėtis: Gamintojai ir (arba) perdirbėjai ( X ) Kita ( )

3. Produkto rūšis:

1.6 klasė. Švieži arba perdirbti vaisiai, daržovės ir grūdinės kultūros

4. Specifikacija:

(Reglamento (EB) Nr. 510/2006 4 straipsnio 2 dalyje nurodytų sąlygų santrauka)

4.1. Pavadinimas:

„Farina di castagne della Lunigiana“

4.2. Aprašymas:

Saugoma kilmės vietos nuoroda Farina di Castagne della Lunigiana skirta saldiems miltams, sumaltiems iš Castanea sativa Mill. rūšiai, ir konkrečiau iš Bresciana, Carpanese, Fosetta, Marzolina, Moretta, Primaticcia, Rigola, Rossella ir Rossola teritorijoms istoriškai būdingiems porūšiams, priklausančių kaštainių. Ne mažesnę kaip 70 % gaminant Farina di Castagne della Lunigiana miltus naudojamų kaštainių dalį turi sudaryti Bresciana, Carpanese ir Rossola porūšių kaštainiai.

Vartoti pateikiami Farina di Castagne della Lunigiana miltai pasižymi tokiomis savybėmis: aksominio švelnumo ir subtilaus skonio, granuliometrinis dydis ne didesnis kaip 0,8 mm (ne mažesnėje kaip 80 % miltų dalyje jis neviršija 0,3 mm), burnoje būna salsvo skonio, bendras cukraus kiekis ne didesnis kaip 20 %, kaštainiams būdingo skonio, tačiau neturi pelėsių ar apkartusio kvapo. Miltai gali būti nuo baltos iki dramblio kaulo spalvos, jų drėgnis – ne didesnis kaip 8 %.

4.3. Geografinė vietovė:

Saugomos kilmės vietos nuorodos Farina di Castagne della Lunigiana gamybos vietovė yra Massa Carrara provincijoje, į ją patenka visa administracinė šių komunų teritorija: Aulla, Bagnone, Casola in Lunigiana, Comano, Filattiera, Fivizzano, Fosdinovo, Licciana Nardi, Mulazzo, Podenzana, Pontremoli, Tresana, Villafranca in Lunigiana ir Zeri.

4.4. Kilmės įrodymas:

Kiekvienas gamybos procesas prižiūrimas registruojant pradinius ir galutinius proceso produktus. Tokia priežiūra ir registravimas specialiuose kontrolės įstaigos administruojamuose kadastrinių sklypų, kaštainių augintojų, džiovyklų, malūnininkų ir pakuotojų registruose, taip pat pagamintos produkcijos kiekio deklaravimas kontrolės įstaigai laiku, leidžia užtikrinti gaminio atsekamumą. Į specialius registrus taip pat įrašomos džiovyklos (it. gradili ), skirtos kaštainiams džiovinti, malūnai ir pakavimo patalpos. Kaip nustatyta produkto specifikacijoje ir kontrolės programoje, visų minėtuose registruose įrašytų fizinių ir juridinių asmenų veiklą tikrina kontrolės įstaiga.

4.5. Gamybos būdas:

Vaisiams auginamų kaštainių tankis sklype turi neviršyti 160 medžių į hektarą. Didžiausias derlingumas neturi viršyti 3 500 kg/ha. Ne mažesnę kaip 70 % gaminant Farina di Castagne della Lunigiana miltus naudojamų kaštainių dalį turi sudaryti Bresciana, Carpanese ir Rossola veislių kaštainiai. Kaštainiai turi būti raškomi nuo rugsėjo 29 d. iki gruodžio 15 d.

Kaštainiai džiovinami patalpose, vadinamose gradili. Farina di Castagne della Lunigiana miltams gaminti skirti kaštainiai turi būti džiovinami ant lėtos ugnies, kūrenant tik kaštainių malkas, ir džiovinimas turi trukti ne trumpiau kaip 25 dienas. Išdžiovinti kaštainiai nulukštenami naudojant tradicines kuliamąsias, vėdinami mechaniniu būdu, arba taikant tradicinius metodus, po to rūšiuojami rankomis, kad neliktų nešvarumų. Didžiausia sausų nulukštentų kaštainių išeiga neturi viršyti 32 % šviežių kaštainių svorio.

Farina di Castagne della Lunigiana miltams gaminti skirti kaštainiai malami tradiciniuose malūnuose, kuriuose naudojamos akmeninės girnos. Girnos gali būti elektrinės arba hidraulinės. Miltai turi būti sumalti ne vėliau kaip po derliaus nuėmimo einančių metų sausio 30 d. Kad greitas kaštainių malimas nesukeltų užsikišimo ir kad neįkaistų akmuo, dėl ko galutinis gaminys prarastų jam būdingą ypatybę – smulkumą, artimą talkui – per dieną malūne turi būti sumalama ne daugiau penkių centnerių kaštainių.

4.6. Ryšys su geografine vietove:

Saugomos kilmės vietos nuorodos miltai Farina di Castagne della Lunigiana iš kitų panašių gaminių rinkoje išskiria ypatingu saldumu, kuris atsiranda dėl auginamų kaštainių porūšio, dėl gamybos vietovės dirvožemio ir klimato sąlygų ir žmonių, šimtmečius puoselėjusių miltų gamybos tradicijas, veiklos. Vaisių saldumo priežastis – teritorijos išsidėstymas, ypač vietovės aukštis virš jūros lygio ir klimato sąlygos. Dėl orografinių, morfologinių, hidrografinių ir klimato savybių vietovės Lunigiana aplinka ypatinga, dėl to nuo slėnio apačios iki tūkstančio metrų virš jūros lygio aukščio gausiai augančių kaštainių vaisiai įgyja saldų skonį. Ypatingas gamybos vietovės, kuri yra dubens formos, orografinis išsidėstymas bei šlaitų, ant kurių auga kaštainiai, rytinė ir vakarinė padėtys, nuosaiki temperatūra ištisus metus, ypač aktyviuoju medžių vegetacijos laikotarpiu (nuo birželio iki rugsėjo), taip pat vasarą nuo netoliese esančios jūros pučiantys vėsūs vėjai sumažina stiprius temperatūros svyravimus vasaros laikotarpiu, taip medžiai apsaugomi nuo staigių pokyčių ir kaštainių vaisiai, iš kurių gaminami miltai, gali nuolatos kaupti daug cukraus. Morfologiniu požiūriu vietovė Lunigiana išsiskiria tuo, kad per jos siaurus ir gilius slėnius teka sraunūs upeliai, juose išsidėsčiusios kalvos ir kalnai bei tektoninės įdubos. Dėl tokios ypatingos padėties susidarė platus ir gausus vandens telkinių tinklas, kurio vandens srautai labai sraunūs, ir kuriais vietos gyventojai išmintingai pasinaudojo vandens malūnams varyti. Dar ir dabar šioje kaimiškoje vietovėje malūnai išlieka tipinės architektūros pavyzdžiu ir toliau naudojami sausiems kaštainiams malti. Be to, akmeninės tų malūnų girnos, kurios seniau buvo sukamos vandens srove vėliau – elektros srove, sudaro galimybę kaštainius malti lėtai ir tolygiai, neįkaitinant ir taip gauti aksominio švelnumo ir subtilaus skonio miltus. Aptariamoje vietovėje taip pat yra džiovinimo įrenginių (gradili), kurie įsiterpę tarp kaštainių giraičių, kartu su vandens malūnais ne tik yra tapę Lunigiana kraštovaizdžio dalimi, bet taip pat yra senos kaštainių perdirbimo šioje geografinėje vietovėje liudininkai. Užtenka perskaityti Giovanni Antonio da Faie XV a. kroniką, kurioje primenama, kokią svarbią vietą vietos ekonomikoje užima kaštainiai ir kaip svarbu išsaugoti jų gamybą, kuri „per i due terzi il pan di Lunigiana“ (sudaro du trečdalius vietovės Lunigiana duonos). Autorius taip pat nurodo, kad kaštainių ir kvietinių miltų kaina skiriasi nedaug. Be geografinės vietovės ypatybių ir tradicinių malimo metodų, reikia nepamiršti paminėto žmogiškojo veiksnio. Nes visus miltų gamybos etapus, pradedant kaštainių raškymu, jų džiovinimo operacijų ir baigiant malimu, kurie atliekami skrupulingai laikantis vietos tradicijų, prižiūri ir tikrina žmonės. Dabar nustatyta derliaus nuėmimo pradžios data – rugsėjo 29 d., švento Mikaelio diena, sutampanti su natūralia kaštainių kritimo pradžia; tai laikotarpis kuriuo klimato sąlygos palankios pačių ankstyviausių veislių kaštainių kevalams atsidaryti. Regione žinoma patarlė per San Michelo la castagna nel panéro (Su šv. Mikaeliu, kaštainiai į krepšelį). Nuimant derlių, pirmasis vaisų rūšiavimas atliekamas vietoje, po to paruošiamos gradili (džiovyklos), į kurias supilami kaštainiai ir laikomi ne trumpiau 25 dienų, žmonėms nuolatos kurstant ugnį, kuriai pagal tradiciją naudojama tik kaštainių mediena. Išdžiovinti kaštainiai perrenkami rankomis, atliekos pašalinamos prieš malant. Ilgainiui kaštainių auginimas ir perdirbimas regione Lunigiana įgijo didelę ekonominę reikšmę. Nuo XV iki XVIII a. visos regiono Lunigiana bendruomenės (nuo de Rocca Sigillina, Tresana, Equi ir Moncigoli iki Gragnola ir Pontremoli) savo įstatuose įrašė aiškiais taisykles ir nuobaudas, skirtas iš praėjusių amžių paveldėtoms kaštainių giraitėms išsaugoti. Iš archeologinių kasinėjimų nustatyta, kad kaštainių regiono Lunigiana teritorijoje būta nuo I a. ir nuo V iki VI a. jų daugėjo. Netoliese Sorano parapijos (Filattiera komunoje) bažnyčios, ten kur romėnų laikų dvaro vietoje buvo Bizantijos pastatų likučių, saugomos istorinės liekanos, laikomos vienos seniausių rastų Italijoje, liudijančios, kaip greitai žemės ūkyje įvyko perversmas, kai ąžuolas buvo pakeistas kaštainiu. Šiam augalui aptariama vietovė idealiai tiko, ir jo auginimas vietos gyventojams tapo patikimu ir gausiu maisto ištekliumi. Istorinėje teritorijoje Lunigiana išsaugoti jos papročiai ir tradicijos, išsiskiriantys iš bendro Italijos folkloro. Per šventę festa della Ricca turtingiausia kaimo šeimininkė vaišindavo pavakariais, kaimelyje Filetto ji turėdavo atnešti saldžių kaštainių miltų. Tokie darbai kaip baladura arba ballatura, kai būdavo kojomis kuliami iš kevalo ne visiškai išlukštenti kaštainiai, tapdavo tikra smagiausia ir džiaugsmingiausia viso kaštainių perdirbimo ciklo švente, kurioje būdavo dainuojamos liaudies dainos. Regionas Lunigiana taip pat garsus vietos dialekto patarlėmis ir papročiais, susijusiais su kaštainių auginimu. Regiono virtuvė pasižymi kaštainių miltų patiekalų gausa: pattòna (kaštainių miltų polenta ), cian (duonos rūšis), fritei ir padléti (keptuvėje keptos spurgos), lasagna bastarda (tam tikra lazanijos rūšis) ir le pane marocca (duona). Šie patiekalai dažnai būdavo valgomi su pieno produktais arba džiovintos mėsos gaminiais. Lunigiana krašte kaštainių auginimas taip įleidęs šaknis, kad net užuot sakius, kad vaikus neša gandrai ar jie randami kopūstuose, sakoma, kad jie randami seno kaštainio drevėje.

4.7. Kontrolės įstaiga:

Pavadinimas: Camera di Commercio Industria Artigianato e Agricoltura di Massa Carrara Adresas: Via VII Luglio 14 54033 Carrara MS ITALIA Tel. +39 05857641 Faks. +39 0585776515 El. paštas: —

4.8. Ženklinimas etiketėmis:

Farina di Castagne della Lunigiana miltais pradedama prekiauti nuo jų gamybos metų lapkričio 15 d., jie būna supakuoti į 500 g, 1 kg ir 5 kg talpos plastikinius skaidrius maišelius. Tie maišeliai vėliau gali būti sudėti į popieriaus arba audinio pakuotes. Pakuotės turi būti uždarytos nenuimama plomba, kad jos nepažeidus turinio nebūtų įmanoma išimti. Vienkartine plomba uždaroma kiekviena pakuotė, ant jos turi būti įspaustas užrašas Farina di Castagne della Lunigiana D.O.P ir produkto gamybos metai. Plombos spalva priklauso nuo pakuotės talpos: 500 g pakuotės plomba būna baltos spalvos, 1 kg – rudos spalvos, o 5 kg – raudonos spalvos. Ant kiekvienos pakuotės, be teisės aktuose nustatytų užrašų, dar turi būti SKVN Farina di Castagne della Lunigiana logotipas, pakavimo data ir galiojimo data, kuri negali viršyti vienų metų.

Nuorodos logotipe pavaizduoti du persidengiantys kaštainiai, priekyje esantis kaštainis pakrypęs į kairę, o antrasis yra vertikalioje padėtyje. Abu kaštainiai rudos spalvos, iškilioje jų dalyje matomas rusvos spalvos atspindys, o kaštainių apačia – riešuto spalvos. Logotipo apatinė dalis sudaryta iš trijų vienodo pločio Italijos vėliavos spalvų juostų: žalios, baltos ir raudonos. Dešinėje žalios juostos pusėje yra užrašas Denominazione di origine protetta (Saugomos kilmės vietos nuoroda).

Farina di Castagne della Lunigiana nuoroda turi būti nurodyta italų kalba.

(1) OL L 93, 2006 3 31, p. 12.