Komisijos ataskaita Tarybai dėl Tarnybos nuostatų XII priedo /* KOM/2008/0592 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 26.9.2008 KOM(2008) 592 galutinis KOMISIJOS ATASKAITA TARYBAI dėl Tarnybos nuostatų XII priedo KOMISIJOS ATASKAITA TARYBAI dėl Tarnybos nuostatų XII priedo 1. TEISINIS PAGRINDAS Šia ataskaita siekiama pateikti Tarybai Europos pareigūnų pensijų sistemos (EPPS) įvertinimą, kaip numatyta Tarnybos nuostatų XII priedo 14 straipsnyje. 83 straipsnyje nustatyta, kad išmokos pagal šią pensijų sistemą mokamos į Bendrijų biudžetą, valstybės narės bendrai užtikrina tokių išmokų mokėjimą pagal toms išlaidoms finansuoti nustatytą skalę ir pareigūnai padengia trečdalį šios pensijų sistemos finansavimo išlaidų. Tarnybos nuostatų 83a straipsnyje ir XII priede nustatytos aktuarinės taisyklės įmokos tarifui apskaičiuoti siekiant užtikrinti pensijų sistemos balansą. 2. PAGRINDINėS EPPS (EUROPOS PAREIGūNų PENSIJų SISTEMOS) SąVOKOS 2.1. Pensijų sistemos aktuarinis balansas 2.1.1. Tarnybos nuostatai: aktuarinio balanso principas EPPS (Europos pareigūnų pensijų sistema) grindžiama aktuarinio balanso principu. Tarnautojų mokamas metinis įnašas turi padengti trečdalį per metus darbuotojų įgytų teisių. Per metus įgytos teisės yra būsimos tarnautojų pensijos, kurias jie gaus išėję į pensiją, taip pat teisė (su tam tikromis sąlygomis) į invalidumo pašalpą, našlystės pensiją ir našlaičio pensiją. Kitaip tariant, metinė įmoka skirta trečdaliui pensijų sistemos tarnybos išlaidų, t. y. daugeliui mokėjimų, kurie bus atliekami ateityje, finansuoti. Kad būtų įmanoma atlikti tokį apskaičiavimą, mokėjimai Europos pareigūnams turi būti įvertinti pagal jų dabartinę vertę (naudojant diskonto normą). Todėl apskaičiavimas yra aktuarinis įvertinimas. Techniniu požiūriu, pensinės įmokos tarifui apskaičiuoti naudojamas metodas yra nustatytas tarptautiniu standartu IAS19 ir vadinamas planuojamo sąlyginio vieneto metodu. Norint nustatyti įmokų tarifą, aktyvių tarnautojų įgytų teisių aktuarinių verčių suma, aktuarinėje praktikoje vadinama tarnybos išlaidomis, palyginama su bendra metine jų bazinio darbo užmokesčio suma. Būtina nustatyti įvairias aktuarines hipotezes tarnybos išlaidoms įvertinti, pavyzdžiui, realią palūkanų normą, mirtingumo lygį arba darbo užmokesčio augimo normą. Gali paaiškėti, kad tokių hipotezių tikroji vertė šiek tiek skiriasi nuo apskaičiavimo metu nustatytų prognozuotų verčių. Tokie skirtumai gali lemti nedidelius metinius neatitikimus (teigiamus arba neigiamus). Ilgalaikėje perspektyvoje šie nedideli, teoriniai metiniai neatitikimai išnyksta, kadangi periodiškai į vieną arba kitą pusę koreguojamos aktuarinės hipotetinės vertės, kad būtų atsižvelgta į atitinkamas stebimas vertes. Einamaisiais metais sumokėtos įmokos neskaičiuojamos siekiant padengti pensines išmokas einamaisiais metais, kurios gali būti didesnės arba mažesnės. Aktuarinio balanso principas užtikrina ilgalaikį, o ne metinį balansą – ši sąvoka skiriasi nuo metinių pinigų srautų balanso. Kalbant apie ištarnauto laiko pensiją, EPPS balansas užtikrintas, jei tarnautojų mokamos metinės įmokos apima trečdalį per metus įgytų teisių , t. y. pagal Tarnybos nuostatus 1,9 % arba 2 % paskutinio bazinio darbo užmokesčio iki išėjimo į pensiją. 2.2. Pensinės įmokos ir išmokos Tarnybos nuostatų V antraštinės dalies 3 skyriuje, kuris toliau plėtojamas VIII ir XIII prieduose, išdėstytos taisyklės dėl teisės į pensiją arba invalidumo pašalpą. 83 straipsnyje numatyta, kad pareigūnai turi padengti trečdalį pensijų sistemos finansavimo išlaidų. Dabartinė pareigūnų pensinių įmokų norma yra 10,25 % bazinio darbo užmokesčio. Atsižvelgiant į 2008 m. skaičiavimų rezultatus ir jei Komisija pateiks pasiūlymą, o Taryba jį patvirtins, nuo 2008 m. liepos 1 d. šis įmokų tarifas gali padidėti iki 10,9 %. Pensinės įmokos tarifas ir pensinės išmokos apskaičiuojami remiantis tam tikru parametrų skaičiumi ir aktuarinėmis prielaidomis. Kai kurie jų išsamiau pateikti toliau. 2.2.1. Teisės į pensiją Teisės į pensiją yra teisės, kurias pareigūnas įgyja iki pensinio amžiaus. Teisės į pensiją išreiškiamos kaip bazinės algos procentinis dydis, naudojamas pensijai apskaičiuoti. Tarnautojai įgyja teises į pensiją kiekvienais metais kaip kompensaciją už pensines įmokas remiantis šiomis Tarnybos nuostatų taisyklėmis[1]. Pagal Tarnybos nuostatų 77 straipsnį didžiausia ištarnauto laiko pensija lygi 70 % paskutinio bazinio darbo užmokesčio, kurį pareigūnas gavo ne trumpiau kaip metus eidamas paskutines pareigas. 1,9 % bazinio darbo užmokesčio pareigūnui sulaukus pensinio amžiaus mokama už kiekvienus tarnybos metus, skaičiuojamus VIII priedo 3 straipsnyje nustatyta tvarka. Neatsižvelgiant į 77 straipsnio antrosios pastraipos antrą sakinį, pareigūnai, kurie pradėjo tarnybą iki 2004 m. gegužės 1 d., turi teisę į 2 % tame straipsnyje minėto darbo užmokesčio už kiekvienus pensijų draudimo stažo, įgyto tarnybos pagrindu ir skaičiuojamą pagal VIII priedo 3 straipsnį, metus. Didžiausias pensijų draudimo stažas, įgytas tarnybos pagrindu, į kurį atsižvelgiama apskaičiuojant teises į ištarnauto laiko pensiją, yra metų skaičius, reikalingas įgyti teisę į didžiausią pensiją, kaip apibrėžta Tarnybos nuostatų 77 straipsnio antrojoje pastraipoje (Tarnybos nuostatų VIII priedo 2 straipsnis). Apibendrinant pensijų draudimo stažas, įgytas tarnybos pagrindu, reikalingas įgyti teisę į didžiausią ištarnauto laiko pensiją (70 % bazinio darbo užmokesčio) yra 35 metai (pareigūnams, pradėjusiems tarnybą iki 2004 m. gegužės 1 d.) arba 36,84 metų (pareigūnams, pradėjusiems tarnybą po 2004 m. gegužės 1 d.). 2.2.2. Pensinės išmokos Pensinės išmokos lygios teisėms į pensiją, padaugintoms iš bazinio darbo užmokesčio sulaukus pensinio amžiaus. Invalidumo pašalpos gavėjai iš karto atsistatydina paskutinę mėnesio, kurį Paskyrimų tarnyba juos pripažįsta darbuotojais, nuolat negalinčiais atlikti savo pareigų, dieną (Tarnybos nuostatų 53 straipsnis). Atgrąžinės ir našlystės pensijos grindžiamos ištarnauto laiko pensija ir apskaičiuojamos pagal Tarnybos nuostatų VIII priedo 4 skyriaus nuostatas. 2.2.3. Pensinis amžius Tarnybos nuostatuose nustatyta, kad pareigūnų įprastinis pensinis amžius yra 63 metai, tačiau XIII priede numatytas pereinamasis laikotarpis. Tačiau apskaičiuojant įmokos tarifą būtina įvertinti vadinamąjį prognozuojamą pensinį amžių . Paprastai tarnautojai išeina į pensiją netrukus po to, kai sulaukia minimalaus pensinio amžiaus. Apskaičiavimui naudojamos įvairios lentelės, priklausomai nuo datos, kurią jie tapo ES tarnautojais. 3. ATASKAITOS APIE PENSIJų SISTEMą TEIKIMO TVARKA 3.1. 83 straipsnio darbo grupė Techninius klausimus, iškilusius įgyvendinant XII priedą, sprendžia Eurostatas, bendradarbiaudamas su valstybių narių atitinkamų valdžios institucijų nacionaliniais ekspertais, dalyvaujančiais Tarnybos nuostatų 83 straipsnio darbo grupėje. 83 straipsnio darbo grupės posėdžiai vyko kasmet, kaip reikalaujama Tarnybos nuostatuose. Posėdžiai vyko Liuksemburge 2004 m. birželio 7 d., 2005 m. birželio 8 d., 2006 m. birželio 19 d., 2007 m. birželio 26 d. ir 2008 m. birželio 27 d. Grupė svarstė Eurostato parengtus metodologinius dokumentus. 83 straipsnio darbo grupė gavo visus reikiamus dokumentus Eurostato atliktam darbui patvirtinti. Darbo grupei išdalytuose dokumentuose buvo pateikta visa reikiama informacija. Su dokumentais galima susipažinti Eurostato interneto svetainėje CIRCA, kuri prieinama darbo grupės nariams. Darbo grupė teikia pasiūlymus arba prašo paaiškinimų. Sprendimai visuomet priimami bendru sutarimu. Eurostatas taip pat keičiasi reikiama informacija aktuariniais klausimais su tarptautinėmis organizacijomis, pavyzdžiui, JPAS (Koordinuotų organizacijų bendru pensijų administravimo padaliniu, kuris apima OECD, NATO, ESA), Europos Tarybą, NAMSA ir kt.), Europos patentų biuru (EPB) ir Eurokontrole. 3.2. Kvalifikuotas nepriklausomas ekspertas Pagal Tarnybos nuostatų XII priedo 13 straipsnio 4 dalį metodinius klausimus dėl įgyvendinimo sprendžia ir atitinkamas aktuarines prielaidas apibrėžia bei apskaičiuoja Eurostatas, kuriam padeda kvalifikuotas nepriklausomas ekspertas ( Ernst & Young Actuaires-Conseils, 11, allée de l’Arche, 92037 Paris La Défense cedex ). Kalbant apie aktuarines prielaidas, Ernst & Young Actuaires-Conseils atliko tyrimą, kuriuo buvo siekiama užtikrinti, kad Eurostato pateikti pagrindiniai duomenys būtų naudojami teisingai. E&Y ataskaitose (pateiktos CIRCA interneto svetainėje) buvo patvirtinti Eurostato įmokų tarifai. Eurostatas kiek įmanoma atsižvelgė į keletą kartų pateiktas pastabas. 4. PARAMETRAI IR AKTUARINėS PRIELAIDOS 4.1. Pagrindiniai kintamieji 4.1.1. Teisės aktais nustatyti parametrai Tai yra vertės, daugiausia susijusios su Tarnybos nuostatų taikymu. Šios vertės kinta atsižvelgiant į tam tikras sąlygas, susijusias su konkrečia kiekvieno pareigūno padėtimi (pvz., nuo 2004 m. gegužės 1 d. įdarbintų tarnautojų metinė kaupimo norma yra 1,9 %, o įdarbintų iki minėtos datos – 2 %). Šias vertes galima tiksliai nustatyti. 4.1.2. Aktuarinės prielaidos Tai nežinomos vertės, kurių tiksliai nustatyti neįmanoma. Pagrindinės aktuarinės prielaidos yra mirtingumo ir invalidumo lentelės, individualaus darbo užmokesčio augimo lentelė, tikimybė būti susituokusiam išėjimo į pensiją dieną, koeficientai našlaičiams ir išsiskyrusiems sutuoktiniams ir t. t. Šių aktuarinių prielaidų vertės buvo apskaičiuotos pagal bendrąją aktuarinę praktiką ir aptartos su valstybių narių atitinkamų valdžios institucijų nacionaliniais ekspertais per metinius 83 straipsnio darbo grupės posėdžius. 4.1.3. Ekonominiai parametrai Pagal Tarnybos nuostatų 10 ir 11 straipsnius reali diskonto norma ir bendrasis darbo užmokesčių augimas apskaičiuojami kaip atitinkamų normų per 12 metų prieš einamuosius metus vidurkis. Remiantis naujausiais 2008 m. duomenimis, realios diskonto normos vertė yra 3,1 %, palyginti su 2007 m. aktuariniame įvertinime nurodytais 3,4 %. Bendrasis darbo užmokesčių augimas yra 0,4 % , o 2007 m. jis buvo 0,5 %. Dėl pokyčių kitose aktuarinėse prielaidose poveikio ir šių pasikeitimų tampa aišku, kodėl apskaičiuotas pensijų tarifas padidėja iki 10,9 %. 4.1.4. Demografiniai parametrai Stebimus gyventojus sudaro įnašus mokantys EPPS nariai, visų pirma: - aktyvios tarnybos pareigūnai ir į tėvystės atostogas išėję pareigūnai; - nariai, kurie gali laisvai pasirinkti, ar mokėti pensines įmokas (pvz., pareigūnai, išėję atostogų dėl asmeninių priežasčių); - invalidai, gaunantys invalidumo pašalpą pagal Tarnybos nuostatų 78 straipsnį; - išmokos pasibaigus tarnybai gavėjai. 2007 m. gruodžio 31 d. buvo užregistruoti 47 596 įnašus mokantys nariai – šis skaičius išaugo 2 643, palyginti su praėjusiais metais. Tokį didelį gyventojų skaičiaus padidėjimą daugiausia paaiškina tai, kad buvo įdarbinti sutartininkai (nauja darbuotojų kategorija, apibrėžta Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygose) ir pareigūnai bei laikinieji darbuotojai iš naujųjų valstybių narių. 2007 m. gruodžio 31 d. tarp įnašus mokančių narių buvo 7 037 sutartininkai, palyginti su 6 0404 2006 m. gruodžio 31 d. – skaičius išaugo 9,88 %. Dauguma šių naujų įnašus mokančių narių pakeičia pagalbinius darbuotojus (buvusi įnašų nemokėjusių darbuotojų kategorija). 4.2. Paskutiniame pensijų įvertinime naudotų pagrindinių parametrų santrauka Toliau pateiktose lentelėse nurodytos pagrindinių parametrų ir aktuarinių prielaidų vertės. Atkreipkite dėmesį, kad šiose lentelėse pateikiama tik pagrindinių kintamųjų apžvalga ir jos nėra išsamios. Tikslesnę ir išsamesnę informaciją galite rasti Tarnybos nuostatuose. Aktuariniame įvertinime naudoti teisės aktais nustatyti parametrai [pic] Aktuarinės prielaidos[2] [pic] 5. REZULTATAI. PENSINIų įMOKų TARIFO RAIDA 5.1. Pensinių įmokų tarifo raida Pensinės įmokos pagal metus [pic] 2004–2008 m. siekiant užtikrinti sistemos balansą, pensinių įmokų tarifas buvo lygus trečdaliui dydžio, apskaičiuojamo visas tarnybos išlaidas padalijus iš visos metinių bazinių darbo užmokesčių sumos. 5.2. Paskutinio pensijų įvertinimo rezultatai Pirmiau nurodytas apskaičiuotas įmokų tarifas (10,9 %) yra lygus trečdaliui dydžio, apskaičiuojamo visas tarnybos išlaidas (1 002 mln. EUR) padalijus iš visos metinių bazinių darbo užmokesčių sumos (3 056 mln. EUR). Šis tarifas yra didesnis ( + 0,6 %) nei apskaičiuotas 2007 m. (10,3 %). 2008 m. preliminariame aktuariniame Europos pareigūnų pensijų sistemos (EPPS) įvertinime numatyta, kad siekiant užtikrinti šios pensijų sistemos balansą, įmokų tarifas, pakankamas trečdaliui mokamų išmokų finansuoti, būtų 10,9 % bazinio darbo užmokesčio (arba invalidumo pašalpos). Pagal Tarnybos nuostatų 83a straipsnį nustačius, kad einamuoju momentu taikomas įmokų tarifas (10,25 %) ir tarifas, kurio reikia aktuariniam balansui palaikyti ( 10,9 %) , skiriasi daugiau kaip 0,25 punkto, Taryba XII priede nustatyta tvarka svarsto, ar šį tarifą reikia koreguoti. Pagal XII priedo 2 straipsnio 2 dalį, 2008 m. liepos 1 d. įsigaliojusiu patikslinimu negalima nustatyti įmokos, kuri būtų daugiau kaip vienu procentiniu punktu didesnė ar mažesnė už praėjusiais metais galiojusį tarifą (10,25 %). Todėl siekiant užtikrinti pensijų sistemos balansą, nuo 2008 m. liepos 1 d. turėtų būti taikomas 10,9 % įmokos tarifas. 6. PENSIJų SISTEMOS BALANSAS Kaip paaiškinta šios ataskaitos 2.1.2 dalyje, kalbant apie ištarnauto laiko pensiją, EPPS balansas užtikrintas, jei darbuotojų mokamos metinės įmokos apima trečdalį per metus įgytų teisių, t. y. pagal Tarnybos nuostatas 1,9 % arba 2 % paskutinio bazinio darbo užmokesčio iki išėjimo į pensiją. Pensinių įmokų tarifas apskaičiuojamas siekiant užtikrinti sistemos balansą, todėl sistemos balansas užtikrinamas tuomet, kai taikomas apskaičiuotas tarifas. Šios ataskaitos ataskaitiniu laikotarpiu, kuris nurodytas Tarnybos nuostatų XIII priedo 14 straipsnyje, atsižvelgus į konkrečias Tarnybos nuostatų sąlygas, Komisija pasiūlė, o Taryba patvirtino Eurostato apskaičiuotą įmokų tarifą: - Tarnybos nuostatų XII priedo 2 straipsnio 1 dalį (jokiu patikslinimu negalima nustatyti įmokos, kuri būtų daugiau kaip vienu procentiniu punktu didesnė ar mažesnė už praėjusiais metais galiojusį tarifą); - Tarnybos nuostatų XII priedo 2 straipsnio 2 dalį (dėl 2004 m. liepos 1 d. įsigaliojusio tarifo įmoka turi nebūti didesnė kaip 9,75 %, o dėl 2005 m. liepos 1 d. įsigaliojusio tarifo įmoka neturi būti didesnė kaip 10,25 %); - Tarnybos nuostatų 83a straipsnio 4 dalį (jei einamuoju momentu taikomas įmokų tarifas ir tarifas, kurio reikia aktuariniam balansui palaikyti, skiriasi daugiau kaip 0,25 punkto, turėtų būti svarstoma, ar šį tarifą reikia koreguoti). Šioje lentelėje pateikiama apskaičiuoto ir taikomo įmokų tarifų santrauka: Apskaičiuoto ir taikomo pensinių įmokų tarifų santrauka [pic] Grafikas rodo, kad taikomas pensinių įmokų tarifas labai nedaug skyrėsi nuo Eurostato apskaičiuoto tarifo. Atkreipkite dėmesį, kad nedideli tarifų skirtumai dėl pirmiau minėtų Tarnybos nuostatų taikymo gali būti teigiami arba neigiami; tačiau ilgainiui šie skirtumai paprastai panaikina vienas kitą. Todėl šis metodas padėjo užtikrinti, kad darbuotojų į biudžetą mokamos pensinės įmokos padengtų trečdalį pensijų sistemos išlaidų, kaip nustatyta Tarnybos nuostatų XII priedo 1 straipsnio 1 dalyje, dėl to sistema subalansuota. 7. IšKILUSIOS PROBLEMOS, SPRENDIMAI IR TOLESNIS DARBAS 7.1. individualaus darbo užmokesčio augimAS (ISP) Paprastai praeities stebėjimo duomenys naudojami aktuarinėms prielaidoms apskaičiuoti (pvz., gyvenimo trukmės lentelė, GSG). Tačiau taip nebuvo 2004 m. apibrėžiant individualų darbo užmokesčio augimą. 2004 m. gegužės 1 d. įsigaliojus naujiesiems Tarnybos nuostatams, buvo sukurta nauja personalo kategorija (sutartininkai) ir iš esmės pakeista darbo užmokesčio skalė ir pareigūnams bei laikiniesiems darbuotojams taikomos paaukštinimo taisyklės. Dėl visų šių pokyčių buvo neįmanoma apibrėžti šią prielaidą naudojant praeities stebėjimo duomenis apie individualų darbo užmokesčio didėjimą. 2004–2005 m. metodas buvo pagrįstas preliminariais paaukštinimo koeficientais, apskaičiuotais pagal Tarnybos nuostatų I priede pateiktą B lentelę. 2006 m. įvertinimui 83 straipsnio darbo grupei buvo pristatytas naujas metodas. Šis metodas grindžiamas preliminaraus paaukštinimo koeficiento ir stebimo paaukštinimo koeficiento slenkamuoju vidurkiu (nuo 2005 m.) pagal personalo kategoriją, lygį, pakopą ir metus, likusius iki išėjimo į pensiją, remiantis ne daugiau kaip 12 metų duomenimis. Toks pat stebėjimo laikotarpis naudojamas realiai diskonto ir bendrojo darbo užmokesčių augimo normoms apskaičiuoti. Siūlomas sprendimas Siūloma toliau naudoti šį metodą. Pagal šį metodą vis dažniau atsižvelgiama į stebimus paaukštinimus, kadangi jų svoris vidutiniškai vis labiau didės, palyginti su preliminariais paaukštinimo koeficientais. Taip apskaičiuojant individualaus darbo užmokesčio augimą, visiškai atsižvelgiama į darbuotojų pakopos didėjimą per visą karjerą. Prireikus ir suderinus su valstybių narių nacionaliniais ekspertais, galima būtų numatyti tam tikrus dabartinio metodo patobulinimus. 7.2. Invalidumas Įvertinant 2008 m. pensijų sistemą buvo naudota nauja invalidumo lentelė (2008 m. ES invalidumo lentelė). Kaip paaiškinta pirmiau, 2004 m. gegužės 1 d. įsigaliojus naujiesiems Tarnybos nuostatams (į invalidumo pašalpos gavėjus buvo atsižvelgta), invalidumo lygiui apskaičiuoti buvo naudojamasi tik ketverių metų invalidumo duomenimis (2004, 2005, 2006 ir 2007 m.). Ši nauja invalidumo lentelė buvo pateikta 2008 m. birželio 27 d. įvykusiame 83 straipsnio darbo grupės posėdyje. Per šį trumpą stebėjimo laikotarpį apskaičiuotas invalidumo lygis nėra toks tikslus, kokį būtų galima apskaičiuoti per ilgesnį laikotarpį. Todėl ateityje gali prireikti atnaujinti informaciją apie invalidumo lygį. Tokio požiūrio laikosi ir nepriklausomas ekspertas. Siūlomas sprendimas Toliau kasmet stebėti invalidumą ir apskaičiuoti invalidumo lygį remiantis ne daugiau kaip 12 metų turimų duomenų slenkamuoju vidurkiu (toks pat stebėjimo laikotarpis naudojamas realiai diskonto ir bendrojo darbo užmokesčių augimo normoms apskaičiuoti). 7.3. Gyvenimo trukmės lentelė Naudota ta pati gyvenimo trukmės lentelė (2004 m. ES gyvenimo trukmės lentelė), kaip ir 2004 m. pensijų įvertinime. Buvo išanalizuotas faktinis mirtingumo lygis 2004–2007 m. ir palygintas su prognozuotu mirtingumo lygiu pagal ES 2004 m. gyvenimo trukmės lentelę. Išnagrinėjus šiuos duomenis nustatyta, kad 30–69 metų amžiaus asmenų mirtingumas mažesnis, o vyresnių nei 70 metų asmenų mirtingumas didesnis, palyginti su ES 2004 m. gyvenimo trukmės lentele. Eurostatas ir Šešių koordinuotų organizacijų bendras pensijų administravimo padalinys pradėjo įgyvendinti bendrą projektą, kuriuo siekiama parengti bendrą gyvenimo trukmės lentelę, pagrįstą dideliu Europoje gyvenančių pareigūnų skaičiumi – 2008 m. tarptautinę pareigūnų gyvenimo trukmės lentelę (ICSLT). Šią gyvenimo trukmės lentelę patvirtino nepriklausomas aktuaras; jis taip pat rekomendavo gyvenimo trukmės lenteles reguliariai atnaujinti. Ja buvo naudojamasi atliekant 2008 m. skaičiavimus. Siūlomas sprendimas Vietoj 2004 m. ES gyvenimo trukmės lentelės naudoti 2008 m. tarptautinę pareigūnų gyvenimo trukmės lentelę. 7.4. Diskonto norma Eurostatas susidūrė su sunkumais norėdamas gauti 2005 m. ir 2006 m. palūkanų normą, naudotiną pensijoms įvertinti. Kaip paaiškinta pirmiau, problema kilo dėl to, kad Komisija neberengė 21 metų nulinės atkarpos obligacijų eurais pelningumo kreivės, kadangi visų tokių kreivių rengimas buvo perduotas Europos centriniam bankui (ECB). Kadangi ECB dar nebuvo parengęs 21 metų nulinės atkarpos obligacijų eurais pelningumo kreivės, Eurostatas apskaičiavo 2005 m. ir 2006 m. normas remdamasis ECB pateiktu 30 metų euro zonos vyriausybės obligacijų pelningumo koeficientu ir pritaikė normas 21 metų laikotarpiui. ECB įgyvendino pelningumo eurais kreivę 2007 m. vasarą, o nuo tada ir Eurostatas išplatino 1–30 metų laikotarpio kiekvienos dienos duomenis. Be to, 2007 m. metiniai duomenys skelbiami Eurostato interneto svetainėje nuo 2008 m. sausio mėn. 21 metų laikotarpio nulinės atkarpos vyriausybės obligacijų 2007 m. metinė nominalioji norma yra 4,5 % (reali norma yra 2,2 %). Todėl realios normos slenkamasis vidurkis (1996–2007 m.), naudotas atliekant 2008 m. preliminarų pensijų sistemos įvertinimą, yra 3,1 %. Siūlomas sprendimas Tarnybos nuostatų XII priedo 10 straipsnyje nurodyta palūkanų normų nustatymo tvarka: „ 1. Palūkanų normos, į kurias reikia atsižvelgti atliekant aktuarinį įvertinimą, paremtos stebėtomis, Komisijos skelbtomis valstybių narių ilgalaikių valstybės skolų vidutinėmis metinėmis palūkanų normomis [...]“. Duomenų prieinamumo problema išspręsta (ECB dabar rengia 21 metų laikotarpio nulinės atkarpos obligacijų eurais pelningumo kreivę), todėl Eurostatas ir toliau juos naudos aktuariniams skaičiavimams atlikti. Todėl atliekant 2008 m. pensijų sistemos įvertinimą, bus naudojama minėta 4,5 % nominalioji norma. 8. BENDRIJOS PENSIJų SISTEMOS POVEIKIS BIUDžETUI Pagal Tarnybos nuostatų 83 straipsnio antrąją dalį pareigūnai padengia trečdalį Bendrijos pensijų sistemos finansavimo išlaidų. Pagal to paties straipsnio pirmą dalį išmokos pagal šią pensijų sistemą mokamos į Bendrijų biudžetą. Valstybės narės bendrai užtikrina tokių išmokų mokėjimą. Kaip paaiškinta pirmiau, einamaisiais metais sumokėtos įmokos neskaičiuojamos siekiant padengti pensines ir kitas išmokas einamaisiais metais. Aktuarinio balanso principas užtikrina ilgalaikį, o ne metinį balansą. Tai reiškia, kad įmokų tarifas pagrįstas mokėjimais, kurie bus atlikti ateityje, kai išeis į pensiją įmokas mokantys pareigūnai. Tarifas nesusijęs su dabartinėmis biudžeto išlaidomis išėjusių į pensiją pareigūnų pensijoms finansuoti, ir jam šios išlaidos įtakos nedaro. Pensinėmis įmokomis finansuojamas trečdalis būsimų įsipareigojimų. Įmokos mokamos į Bendrijos biudžetą kaip pajamos. Įsipareigojimą valstybės narės visiškai įvykdo mokėjimo metu. Toliau pateiktame grafike nurodytas didėjančių pensinių įmokų tarifų ir didėjančio įmokas mokančių narių skaičiaus poveikis. Iš pensinių įmokų gautos pajamos išaugo daugiau nei dvigubai per nurodytą laikotarpį (2000–2007 m.) nuo 154 mln. EUR 2000 m. iki 340 mln. EUR 2007 m. [pic] Tokį padidėjimą iš esmės lemia: - didėjantis pensinių įmokų tarifas (nuo 8,25 % 2000 m. iki 10,25 % 2005, 2006 ir 2007 m.); - didėjantis įmokas mokančių pensijų sistemos narių skaičius (pvz., nuo 34 511 2004 m. iki 47 297 2007 m.). 9. IšVADOS Metodas padėjo užtikrinti, kad Bendrijos pensijos sistema būtų subalansuota, kadangi darbuotojų į biudžetą mokamos pensinės įmokos apima trečdalį kasmet įgyjamų teisių dėl šių priežasčių: - Eurostato apskaičiuotas įmokos tarifas padengė trečdalį tais metais įgytų teisių į pensiją; - apskaičiuotą įmokos tarifą patvirtino kvalifikuotas nepriklausomas ekspertas; - taikomas įmokos tarifas buvo labai panašus į apskaičiuotą tarifą; - nedidelius apskaičiuoto ir taikomo tarifų skirtumus lėmė konkrečios Tarnybos nuostatų sąlygos. Šie skirtumai gali būti teigiami arba neigiami, todėl ilgalaikėje perspektyvoje jie paprastai panaikina vienas kitą. Biudžeto pajamos iš pensinių įmokų išaugo padidėjus įmokos tarifui ir įmokas mokančių narių skaičiui. Dėl nurodytų priežasčių Komisija mano, kad Europos pareigūnų pensijų sistema subalansuota. Probleminiai klausimai išspręsti nekeičiant XII priedo. Todėl Komisija mano, kad nereikia padaryti jokių Tarnybos nuostatų pataisymų. [1] Įgyti teises į pensiją galima dar dviem būdais: pervesti teises į pensiją iš kitos sistemos arba jas nusipirkti. [2] 2008 m. įvertinimas.