(4)kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos, ribotos trukmės ir atitikti Europos bei tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

(5)2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė Komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. Komunikate Komisija pritarė Tarybos nuomonei, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 protrūkio, dabartinės sąlygos leidžia pradėti taikyti šią išlygą. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutiniu laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nestabdomos. Ji suteikia galimybę valstybėms narėms nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

(6)siekiant apriboti ir kontroliuoti pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, verslui bei namų ūkiams teikiamos paramos priemonėmis sušvelninti socioekonominius padarinius ir užtikrinti adekvačias sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, ES turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos rengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto savo visuomenės ir ekonomikos funkcionavimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją pertvarką bei skaitmeninę transformaciją ir naudodamosi visa krizės metu įgyta patirtimi;

(7)dėl COVID-19 krizės išryškėjo bendrosios rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtines priemones, neleidžiančias įprastai veikti bendrajai rinkai, būtina panaikinti, kai tik jos bus nebebūtinos. Dabartinė krizė parodė, kad sveikatos sektoriuje reikia pasirengimo krizėms planų, visų pirma apimančių geresnes pirkimo strategijas, diversifikuotas tiekimo grandines ir strateginius būtiniausių prekių rezervus. Jie yra esminiai platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementai;

(8)kad visus nenaudojamus Europos struktūrinių ir investicijų fondų išteklius valstybės narės galėtų sutelkti išskirtiniam COVID-19 pandemijos poveikiui švelninti, Sąjungos teisės aktų leidėjas jau priėmė atitinkamų teisės aktų pakeitimus. Tais pakeitimais bus suteikta papildomų lankstumo galimybių ir nustatytos supaprastintos ir racionalizuotos procedūros. Siekiant sumažinti pinigų srautų sunkumus, valstybėms narėms taip pat suteikta galimybė 2020–2021 finansiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto. Lenkija raginama visapusiškai pasinaudoti tomis galimybėmis, kad padėtų asmenims ir sektoriams, kuriuos šie iššūkiai paveikė labiausiai;

(9)dėl skirtingų specializacijos modelių tikėtina, kad skirtinguose regionuose socioekonominiai pandemijos padariniai bus nevienodi. Todėl kyla rizika, kad teritoriniai skirtumai Lenkijoje didės. Atsižvelgiant į riziką, kad laikinai sutriks valstybių narių tarpusavio konvergencijos procesas, dabartinėmis aplinkybėmis reikia tikslinių atsakomųjų politikos priemonių;

(10)2020 m. balandžio 29 d. Lenkija pateikė 2020 m. nacionalinę reformų programą, o 2020 m. balandžio 30 d. – 2020 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

(11)šiuo metu Lenkijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis;

(12)2018 m. liepos 13 d. Taryba rekomendavo Lenkijai užtikrinti, kad 2019 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neviršytų 4,2 %, o tai atitiktų 0,6 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Bendras Komisijos vertinimas patvirtina, kad 2019 m. ir 2018 ir 2019 m. (vertinant kartu) buvo labai nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Tačiau atsižvelgiant į tai, kad pradėta taikyti bendroji nukrypti leidžianti išlyga, nėra pagrindo imtis tolesnių veiksmų pagal Lenkijai taikomą didelio nukrypimo procedūrą;

(13)2020 m. konvergencijos programoje Vyriausybė numato nominaliojo balanso pablogėjimą nuo 0,7 % BVP deficito 2019 m. iki 8,4 % BVP deficito 2020 m. Numatoma, kad iki 46,0 % BVP 2019 m. sumažėjęs valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2020 m. išaugs iki 55,2 % BVP. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvą veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos;

(14)reaguodama į COVID-19 pandemiją ir laikydamasi suderinto Sąjungos požiūrio, Lenkija ėmėsi biudžetinių priemonių, kad padidintų sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Pagal 2020 m. konvergencijos programą tos biudžetinės priemonės sudaro 3,2 % BVP ir apima išmokas savarankiškai dirbantiems asmenims ir pagal nestandartines darbo sutartis dirbantiems asmenims, įmonių atleidimą nuo socialinių įmokų mokėjimo (jas turės sumokėti valstybė) ir tam tikroms įmonėms skiriamas darbo užmokesčio subsidijas. Be to, Lenkija paskelbė apie priemones, kurios, nors ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, padės palaikyti įmonių likvidumą, pavyzdžiui, paskolų garantijas įmonėms. Konvergencijos programoje numatytų biudžetinių priemonių fiskalinis poveikis skiriasi daugiausia dėl įmonėms suteiktų paskolų vertinimo. Kaip ir valdžios institucijų pranešimai, Komisijos prognozė grindžiama prielaida, kad maždaug 2¾ procentinio punkto BVP sudarančios paskolos bus konvertuojamos į subsidijas ir 2020 m. įrašomos kaip išlaidos. Apskritai priemonės, kurių ėmėsi Lenkija, atitinka Komisijos komunikate dėl suderinto ekonominio atsako į COVID-19 protrūkį išdėstytas gaires. Visiškas tų priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutiniu laikotarpiu;

(15)remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, grindžiama nesikeičiančios politikos scenarijumi, Lenkijos valdžios sektoriaus balansas bus −9,5 % BVP 2020 m. ir −3,8 % BVP 2021 m. Numatoma, kad 2020 ir 2021 m. valdžios sektoriaus skolos santykis vis dar neviršys 60 % BVP;

(16)dėl 2020 m. Lenkijos planuojamo 3 % BVP deficito ribos viršijimo 2020 m. gegužės 20 d. Komisija paskelbė pranešimą, parengtą pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį. Apskritai analizė rodo, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/1997 apibrėžtas deficito kriterijus nėra įvykdytas;

(17)dėl COVID-19 protrūkio Lenkija pateko į naują socialinę ir ekonominę padėtį. Pirmą kartą per beveik tris dešimtmečius 2020 m. prognozuojamas nuosmukis. Remiantis Vyriausybės pateiktais duomenimis, pandemijos poveikis gyventojų sveikatai buvo palyginti nedidelis, be kita ko, dėl ankstyvo precedento neturinčių priemonių, pavyzdžiui, griežto karantino ir socialinių kontaktų ribojimo, priėmimo. Iki šiol daugiausia neigiamų padarinių pastebėta paslaugų sektoriuje (įskaitant transporto, mažmeninės bei didmeninės prekybos bei laisvalaikio), taip pat gamybos sektoriuje dėl tiekimo grandinių pertrūkių. Siekdama kompensuoti ekonominį taikomų apribojimų poveikį, Vyriausybė pradėjo taikyti priemonių rinkinį, kurio vertė sudaro apie 9 % Lenkijos BVP (deficitą didinančios ir likvidumo priemonės kartu) ir kuris apima Sąjungos finansavimą. Paramą teikia ir Lenkijos nacionalinis bankas, siūlydamas likvidumo užtikrinimo priemones. Vyriausybės parama sutelkta į ekonomikos stabilizavimą trumpuoju laikotarpiu remiant darbuotojų pajamas, teikiant finansavimą įmonėms, kurių pajamos sumažėjo, didinant sveikatos sektoriaus atsparumą ir gebėjimą reaguoti ir stiprinant finansų sistemą. Ji taip pat apima investicinę programą, skirtą ekonomikos atsigavimui vidutinės trukmės laikotarpiu remti. Visuomenė daro didelį spaudimą, kad būtų imtasi atsakomųjų politikos priemonių, be kita ko, atleidžiant nuo socialinio draudimo įmokų, mokant išmokas įmonių, kurios sustabdo savo veiklą, darbuotojams ir suteikiant labai mažoms įmonėms galimybę gauti paskolas. Numatoma, kad dėl COVID-19 pandemijos 2020 m. BVP sumažės 4,3 %, o 2021 m. išaugs 4,1 %;

(18)dėl COVID-19 pandemijos sveikatos sistemoje prireikė taikyti precedento neturinčias priemones. Buvo patirta daug išlaidų, pavyzdžiui, perkant su sveikatos priežiūra susijusią įrangą ir reikmenis, didinant ligoninių, laboratorijų ir personalo pajėgumus. Taip pat reikia skirti papildomų išteklių, kad būtų kompensuotos kitos sveikatos priežiūros paslaugos ir investicijos, kurios buvo atidėtos arba perskirstytos. Prieš COVID-19 protrūkį viešosios išlaidos sveikatos sistemoje sudarė 4,8 % BVP, t. y. mažiau nei 2018 m. ES vidurkis (7 % BVP). Tai kartu su neoptimaliu lėšų paskirstymu trukdo sveikatos sistemos veiklai ir prieigai prie jos. 2018 m. Lenkijos gyventojų, teigusių, kad jų sveikatos patikrinimo poreikiai nebuvo patenkinti, dalis sudarė 4,2 %, o tai yra gerokai daugiau nei 2 % Sąjungos lygmeniu. Dirbančių gydytojų ir slaugytojų skaičius, palyginti su gyventojų skaičiumi, vis dar yra vienas mažiausių Sąjungoje, o sveikatos priežiūros darbuotojų pasiskirstymas šalyje yra netolygus. Visuomenės sveikata, e. sveikata ir pirminė sveikatos priežiūra, kurios yra labai svarbios siekiant pagerinti prevenciją ir padidinti prieinamumą bei padaryti sistemą atsparią ateityje iškilsiančioms problemoms, tebėra nepakankamai išvystytos. Nuo pandemijos nukentėjo ilgalaikės priežiūros įstaigos, kurių didelė gyventojų dalis priklauso didelės rizikos grupei;

(19)COVID-19 pandemija turės didelį poveikį darbo rinkai ir pakeis į priešingą pusę pastaraisiais metais vyravusią nedarbo mažėjimo tendenciją. Nedarbo lygis turėtų išaugti nuo 3,3 % 2019 m. iki maždaug 7,5 % 2020 m., o 2021 m. šiek tiek sumažėti iki 5,3 %. Šis trumpalaikis poveikis, ypač pažeidžiamoms grupėms, vidutinės trukmės laikotarpiu gali tapti labiau struktūrinis. Laikinai taikoma sutrumpinto darbo laiko tvarka galėtų būti veiksminga priemonė darbo vietoms išlaikyti, nes esama pakankamai paskatų, kad įmonės ją taikytų. Be to, nepaisant teigiamų pokyčių prieš COVID-19 krizę, kai kurių grupių, ypač moterų, žemos kvalifikacijos darbuotojų, vyresnio amžiaus žmonių, neįgaliųjų ir juos prižiūrinčių asmenų, dalyvavimas darbo rinkoje išliko menkas. Sumažinti darbo jėgos trūkumą padėjo migracija iš ES nepriklausančių šalių, tačiau dėl apribojimų, atsiradusių dėl sienų kontrolės, gali būti sunku užtikrinti tolesnį darbuotojų migrantų srautą į šalį. Todėl lanksčių darbo sąlygų, įskaitant nuotolinį darbą ir lankstaus darbo laiko tvarką, tobulinimas, visų pirma darbuotojams, dirbantiems pagal nuolatines darbo sutartis, gali padėti reaguoti į krizę ir padėti grupėms, kurių aktyvumo lygis yra mažesnis, rasti nuolatinį darbą. Tai taip pat padidintų darbo rinkos atsparumą per būsimus nuosmukius;

(20)siekiant sušvelninti COVID-19 pandemijos socialinį poveikį, sustiprinti socialinę sanglaudą ir remti ekonomikos atsigavimą, reikalingos plataus masto apsaugos priemonės. Pastaraisiais metais Lenkija pradėjo vykdyti plataus masto socialinių pervedimų, įskaitant visuotinę išmoką vaikui ir papildomą vienkartinę išmoką, kasmet mokėtiną pensininkams, programą, kurios vertė – beveik 2,5 % BVP per metus. Šios priemonės nėra grindžiamos materialine padėtimi, todėl esama galimybių didinti jų tikslingumą. Be to, mažiausias pajamas gaunantiems asmenims socialinių išmokų išmokama nedaug. Itin didelis skurdas, apie kurį pranešta 2019 m. atlikus namų ūkių biudžeto tyrimą, labiausiai padidėjo tarp asmenų ar šeimų, gyvenančių iš išmokų (išskyrus pensijas ir invalidumo pensijas), o tai rodo socialinės apsaugos sistemos trūkumus. Be to, ne visų rūšių darbo sutartys suteikia galimybę naudotis socialine apsauga, pavyzdžiui, adekvačiomis nedarbo išmokomis, motinystės išmokomis, ligos ir invalidumo išmokomis. Dėl to kai kurie darbuotojai, kuriems taikomos neatidėliotinos priemonės, tampa pažeidžiamesni ir jiems gresia skurdas. Be to, minimalių pajamų išmokų lygis yra mažesnis už Sąjungos vidurkį;

(21)staiga sustabdžius pamokas visais švietimo lygmenimis švietimo sistemai kilo sunkumų užtikrinant nuotolinį mokymąsi. Siekiant užkirsti kelią nelygybės didėjimui, labai svarbu užtikrinti, kad visi besimokantys asmenys, ypač palankių sąlygų neturintys asmenys, galėtų mokytis nuotoliniu būdu. Tačiau 2018 m. beveik 330 000 mokinių neturėjo kompiuterio su prieiga prie interneto. Didelei daliai mokytojų trūksta skaitmeninio mokymo įgūdžių. Be to, daugeliui tėvų sunku remti skaitmeninį mokymąsi ir mokymąsi namuose. Kai kurios iš šių problemų būtų sprendžiamos toliau taikant priemones, kuriomis siekiama mokyklas ir mokytojus aprūpinti skaitmenine infrastruktūra ir internetine mokymo medžiaga, ir taip užtikrinama kokybė. COVID-19 krizė išryškino bendrą struktūrinį iššūkį, susijusį su skaitmeninių įgūdžių įgijimu, nes beveik pusė suaugusiųjų neturi pagrindinių skaitmeninių įgūdžių, o bendras suaugusiųjų dalyvavimas mokymosi procese yra gerokai mažesnis nei Sąjungos vidurkis. Naujausios profesinio mokymo reformos nepakankamai paskatino darbdavius jame dalyvauti, o mokymosi darbo vietoje galimybės tebėra nepakankamai išnaudojamos. Atsirandantis mokytojų trūkumas rodo, kad reikia didinti mokytojo profesijos patrauklumą;

(22)COVID-19 protrūkis labai paveikė įmonių, ypač mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ) ir labai mažų įmonių, darbo sąlygas. Sudaryti susitarimus dėl nuotolinio darbo yra sudėtinga ir tik dešimtadalis Lenkijos įmonių yra pakankamai suskaitmenintos, kad galėtų greitai prisitaikyti prie naujų sąlygų. Viena iš pagrindinių MVĮ skaitmeninimo kliūčių yra žemas vadovų ir darbuotojų skaitmeninio raštingumo lygis. Skaitmeninių technologijų naudojimas viešojo administravimo srityje yra labai svarbus siekiant užtikrinti viešųjų paslaugų teikimą ir kontroliuoti krizei stebėti ir valdyti reikalingas priemones. Be to, dėl veiksmingų skaitmeninių viešųjų paslaugų mažėja nereikalinga reglamentavimo ir administracinė našta, o tai gali būti itin svarbu ekonomikos atsigavimo etapu;

(23)siekdama sušvelninti krizės poveikį, Lenkijos vyriausybė nukentėjusioms įmonėms siūlo didelę likvidumo paramą garantijomis, paskolomis ir sąlyginėmis dotacijomis, daugiausia dėmesio skirdama MVĮ ir labai mažoms įmonėms. Vyriausybės priemones remia Lenkijos nacionalinis bankas, be kita ko, taikydamas iždo obligacijų pirkimo antrinėje rinkoje programą ir labai sumažintas palūkanų normas. Veiksmingas ir greitas šių priemonių įgyvendinimas ir veiksmingas tarpininkų vykdomas jų perdavimas yra labai svarbūs siekiant padėti verslo sektoriui tęsti veiklą ir sudaryti palankesnes sąlygas ekonomikai atsigauti. Rengiant ir įgyvendinant šias priemones reikia atsižvelgti į bankų sektoriaus atsparumą ir stebėti finansų sistemos stabilumą. Pagerinti nukentėjusių įmonių pinigų srautus taip pat padėtų galimybė atidėti mokesčių bei socialinių įmokų mokėjimą ir viešųjų institucijų sutartinių mokėjimų paspartinimas;