1.

PRIMINDAMA politinį šio klausimo kontekstą, išdėstytą šių išvadų priede, visų pirma tai, kad a) švietimo socialinis aspektas pagal pirmąjį Europos socialinių teisių ramsčio principą reiškia, kad kiekvienas turi teisę į kokybišką ir įtraukų švietimą, mokymą ir mokymąsi visą gyvenimą, kad galėtų išsaugoti ir įgyti įgūdžių, leidžiančių visavertiškai dalyvauti visuomenės gyvenime ir sėkmingai keisti statusą darbo rinkoje (1); b) pagal ketvirtą JT darnaus vystymosi tikslą siekiama užtikrinti įtraukų ir vienodą kokybišką švietimą ir visiems suteikti mokymosi visą gyvenimą galimybių. Kaip pažymėta Komisijos diskusijoms skirtame dokumente „Darni Europa – iki 2030 m.“, „permainos nieko neaplenkia. Kad būtų sukurta tvari ES ekonomika, kurioje įgyvendinti JT darnaus vystymosi tikslai, būtinas švietimas, mokslas, technologijos, moksliniai tyrimai ir inovacijos“; c) 2018 m. gegužės 22 d. Taryba priėmė Išvadas dėl artėjimo prie Europos švietimo erdvės vizijos (2), kuriose nustatė, kad Europos švietimo erdvė turėtų būti grindžiama mokymosi visą gyvenimą tęstinumu, ir akcentavo, kad iniciatyvos pagal Europos švietimo erdvę turėtų apimti visų lygmenų bei rūšių švietimą ir mokymą, įskaitant suaugusiųjų švietimą ir profesinį rengimą bei mokymą. d) visuomenės senėjimas Europoje, ilgesnė gyventojų gyvenimo trukmė ir poreikis skatinti kartų bendradarbiavimą, spartėjantys pokyčiai darbo rinkoje, naujai atsirandančios darbo formos ir skaitmeninių technologijų skverbtis į visus kasdienio gyvenimo aspektus lemia didėjantį naujų įgūdžių ir aukštesnio lygio įgūdžių, žinių ir kompetencijų poreikį; dėl to kyla dar didesnis poreikis tobulinti visų žmonių, kurie dar neturi pagrindinių gebėjimų ar neįgijo kvalifikacijos, kad būtų užtikrintos jų įsidarbinimo galimybės ir aktyvus pilietiškumas, įgūdžius ar vykdyti jų perkvalifikavimą; e) atsižvelgiant į šiuo metu dabar darbo rinkose vykstančius didžiulius pokyčius, įtraukus ir kokybiškas švietimas ir mokymas – teikiami visais gyvenimo etapais – tapo dar svarbesni, o Sąjungai iškilo įgūdžių tobulinimo ir perkvalifikavimo būtinybė, kuriai patenkinti reikia strateginių požiūrių dėl mokymosi visą gyvenimą ir įgūdžių ugdymo; kai kurie duomenys rodo, kad jau 2022 m. 54 % visų darbuotojų reikės reikšmingo įgūdžių tobulinimo ir perkvalifikavimo (3); f) Europos bendradarbiavimo švietimo ir mokymo srityje strateginės programos („ET 2020“) suaugusiųjų mokymosi rodiklis Sąjungoje per pastarąjį dešimtmetį nepakito: 2017 m. 10,9 % suaugusiųjų neseniai pradėjo tam tikros formos mokymosi veiklą, palyginti su 2020 m. nustatytu 15 % rodikliu (4); g) Europos semestro kiekvienai šaliai skirtose rekomendacijose nurodyta, kad įgūdžių tobulinimas, perkvalifikavimas ir mokymasis visą gyvenimą yra vienas iš svarbiausių uždavinių, kuriuos ateityje turės spręsti įvairios valstybės narės; h) 2017 m. 61 mln. 25–64 m. amžiaus suaugusiųjų Sąjungoje nutraukė savo formalųjį švietimą dar nebaigę vidurinio ugdymo (5); tuo pačiu metu mokyklos nebaigusių asmenų dalis 2017 m. buvo 10,6 % ir dabar priartėjo prie 2020 m. nustatyto rodiklio, t. y. mažiau nei 10 %, tačiau atskirų šalių rodikliai labai skiriasi; 43 % Sąjungos gyventojų skaitmeniniai įgūdžiai yra nepakankamo lygio, o 17 % apskritai tokių įgūdžių neturi (6); maždaug 20 % EBPO Suaugusiųjų įgūdžių tyrime (PIAAC) (7) dalyvaujančių šalių suaugusių gyventojų pagrindiniai gebėjimai, pavyzdžiui, raštingumas ir gebėjimas skaičiuoti, yra menki. Todėl būtina kuo greičiau skirti dėmesio mokymo teikimui tokiems suaugusiesiems; i) nėra vieno visiems tinkančio metodo; dirbantieji, bedarbiai ir darbo rinkoje neaktyvūs asmenys, taip pat daug įvairių pogrupių turi konkrečių poreikių; įvertinus ir patvirtinus teisėtai šalyse gyvenančių migrantų ir pabėgėlių įgūdžius ir kompetencijas, taip pat patobulinus jų įgūdžius ir juos perkvalifikavus, bus paspartintas jų patekimas į darbo rinką ir sklandi integracija į naujas bendruomenes; j) investavimas į įgūdžių tobulinimą ir perkvalifikavimą gali padaryti didelį ekonominį poveikį, įskaitant didesnį našumą ir ekonomikos augimą; geresnius įgūdžius ir daugiau kompetencijų turinčius gyventojus, gebančius skatinti inovacijas ir technologinę pažangą (8); didėjančias mokestines pajamas ir mažėjančias viešąsias išlaidas, kurias lemia geresnė asmenų sveikata, socialinis ir pilietinis dalyvavimas ir žemesnis dalyvavimo nusikalstamoje veikloje lygis (9); k) dėl įgūdžių tobulinimo ir perkvalifikavimo gali pagerėti asmenų įsidarbinamumas, padidėti atlyginimas, pagerėti sveikata ir gerovė, suaktyvėti pilietiškumas ir padidėti socialinė įtrauktis. Tačiau asmenims ir darbdaviams gali būti sunku suprasti šį poveikį ir todėl jie gali nepakankamai investuoti į įgūdžių tobulinimą ir perkvalifikavimą; dėl to reikia nustatyti tinkamas paskatas didinti informuotumą ir motyvaciją toliau mokytis; l) atsižvelgdama į tai, 2016 m. gruodžio 19 d. Taryba priėmė Rekomendaciją dėl įgūdžių tobulinimo krypčių – naujų galimybių suaugusiesiems (toliau – Rekomendacija) (10), kurioje raginama nustatyti strateginį ir koordinuotą požiūrį dėl bendrų mokymosi galimybių suteikimo Sąjungos 61 mln. (11) menkus įgūdžius turinčių ir (arba) žemos kvalifikacijos suaugusiųjų ir siekta remti žemo įgūdžių ir kvalifikacijų lygio suaugusiuosius, kad būtų pagerinti jų pagrindiniai gebėjimai, t. y. rašymo, skaičiavimo ir skaitmeniniai įgūdžiai, ir (arba) jie įgytų įvairesnių įgūdžių, žinių ir kompetencijų, taip pat siekiant aukštesnės kvalifikacijos; m) Rekomendacijoje dėl įgūdžių tobulinimo krypčių valstybėms narėms rekomenduojama pasiūlyti menkus įgūdžius turintiems ir (arba) žemos kvalifikacijos suaugusiesiems suteikti įgūdžių tobulinimo galimybių, grindžiamų lengvai prieinama kryptimi, kurią sudaro trys etapai: įgūdžių vertinimas, siekiant nustatyti esamus įgūdžius ir įgūdžio tobulinimo poreikius; pateikti specialiai parengtą mokymosi ir mentorystės pasiūlymą sudarant sąlygas jiems atnaujinti įgūdžius ir pašalinti spragas; sudaryti galimybę, kad jų įgyti įgūdžiai, žinios ir kompetencijos būtų patvirtintos ir pripažintos, kad jie įgytų kvalifikacijas ar galimybių įsidarbinti;