C 175/8

Bendrojo dokumento, iš dalies pakeisto patvirtinus nereikšmingą pakeitimą pagal Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 53 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą, paskelbimas

(2022/C 175/05)

Europos Komisija patvirtino šį nereikšmingą pakeitimą pagal Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 664/2014 (1) 6 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą.

Su šio nereikšmingo pakeitimo patvirtinimo paraiška galima susipažinti Komisijos duomenų bazėje eAmbrosia.

BENDRASIS DOKUMENTAS

„Bulot de la Baie de Granville“

ES Nr. ES Nr. PGI-FR-02319-AM01 – 30.12.2021

SKVN ( ) SGN (X)

1. Pavadinimas (-ai)

„Bulot de la Baie de Granville“

2. Valstybė narė arba trečioji šalis

Prancūzija

3. Žemės ūkio produkto arba maisto produkto aprašymas

3.1. Produkto rūšis

1.7 klasė. Šviežios žuvys, moliuskai bei vėžiagyviai ir jų produktai

3.2. Produkto, kurio pavadinimas nurodytas 1 punkte, aprašymas

„Bulot de la Baie de Granville“ (Granvilio įlankos jūrinės sraigės) – tai Buccinum undatum rūšiai priklausantys pilvakojai moliuskai. Šie moliuskai parduodami savo kriauklėse:

— gyvi arba

— ką tik išvirti, pasterizuoti arba užšaldyti.

Verdant gali būti pridedama aromatinių medžiagų.

Kriauklė dažniausiai yra šviesios spalvos, bet spalva gali varijuoti nuo baltos iki tamsiai rudos arba nuo žalsvai baltos iki tamsiai žalios, priklausomai nuo to, kiek dumblių yra ant kriauklės paviršiaus. Ant kriauklės gali būti rausvų dėmelių, atsiradusių dėl mikrodumblių. Koja yra baltos arba kreminės dramblio kaulo spalvos, su dryželiais ir juodais taškais.

Dydis nustatomas matuojant kriauklę nuo viršūnės iki kvėpuojamosios angos. „Bulot de la Baie de Granville“ moliuskai yra 47–70 mm dydžio. Tačiau vienoje partijoje gali būti iki 8 % mažesnių nei 47 mm moliuskų ir iki 15 % didesnių nei 70 mm moliuskų.

Šios jūrinės sraigės ilgai gyvena, kol pasiekia reikiamą dydį, todėl ant jų kriauklių dažnai prisitvirtina epibiontais vadinami jūriniai organizmai (jūrų gilės, kirmėlės, Crepidula genties pilvakojai moliuskai). Partijose, parduodamose su SGN „Bulot de la Baie de Granville“, epibiontų turi būti ne daugiau kaip ant 25 % moliuskų. Ši proporcija apskaičiuojama atsižvelgiant į didžiausias kolonijas sudarančius epibiontus, kurių kiekis nustatomas remiantis nuotraukomis.

„Bulot de la Baie de Granville“ turi jodo, jūros ir dumblių kvapą. Išvirti „Bulot de la Baie de Granville“ moliuskai yra minkšti, labai sultingi, burnoje juntamas jodo, jūros ir riešutų poskonis. Dėl smulkių nuosėdų ar kriauklių likučių jie gali būti šiek tiek traškūs. Šie moliuskai neturi dumblo kvapo ar skonio.

3.3. Pašarai (taikoma tik gyvūniniams produktams) ir žaliavos (taikoma tik perdirbtiems produktams)

–

3.4. Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje

Geografinėje vietovėje „Bulot de la Baie de Granville“ moliuskai žvejojami ir iškraunami.

3.5. Specialios produkto registruotu pavadinimu pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės

–

3.6. Specialios produkto registruotu pavadinimu ženklinimo taisyklės

Ant kiekvienos individualios jūrinių sraigių su SGN pakuotės turi būti nurodytas:

— pavadinimas „Bulot de la Baie de Granville“, pateiktas aiškiomis, įskaitomomis ir nenutrinamomis raidėmis, kurių matmenys (plotis ir aukštis) yra didesni už bet kurios kitos etiketėje pateiktos nuorodos raidžių matmenis;

— greta prekinio pavadinimo – Europos Sąjungos SGN simbolis.

4. Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas

„Bulot de la Baie de Granville“ geografinę vietovę sudaro:

— žvejybos rajonas jūroje;

— iškrovimo rajonas.

Žvejybos rajonas

„Bulot de la Baie de Granville“ žvejojami į vakarus nuo Kotanteno pusiasalio, pakrantės zonoje, kuri driekiasi nuo Guri iškyšulio šiaurėje iki Šampo iškyšulio pietuose. Moliuskai gaudomi 30 jūrmylių pakrantės juostoje, kurioje yra iškrovimo punktų.

Iškrovimo rajonas

Iškrovimo rajonas apima visas pakrantės komunas, esančias tarp Guri iškyšulio šiaurėje ir Šampo iškyšulio pietuose. Iškrovimo rajoną sudaro šios Lamanšo departamento komunos:

Visą šių komunų teritorija:

Agon-Coutainville; Annoville; Barneville-Carteret; Baubigny; Blainville-sur-Mer; Bréhal; Bretteville-sur-Ay; Breville-sur-Mer; Bricqueville-sur-Mer; Carolles; Champeaux; Coudeville-sur-Mer; Créances; Donville-les-Bains; Flamanville; Geffosses; Granville; Hauteville-sur-Mer; La Haye; Héauville; Heugueville-sur-Sienne; Jullouville; Lessay; Lingreville; Les Moitiers-d’Allonne; Montmartin-sur-Mer; Orval sur Sienne; Les Pieux; Pirou; Port-Bail-sur-Mer; Regnéville-sur-Mer; Le Rozel; Saint-Georges-de-la-Rivière; Saint-Germain-sur-Ay; Saint-Jean-de-la-Rivière; Saint-Pair-sur-Mer; Siouville-Hague; Surtainville; Tourville-sur-Sienne; Tréauville.

Dalis šių komunų teritorijos: La Hague, Gouville-sur-Mer.

5. Ryšys su geografine vietove

Geografinės vietovės ypatumai

Granvilio įlankos zonai būdingas didelis potvynio ir atoslūgio lygio skirtumas (vidutinė amplitudė – 10,5 m) ir stiprūs atoslūgiai. Vandens masių judėjimas per potvynių ir atoslūgių ciklą sukelia sroves, kurių greitis Granvilio vietovėje gali siekti iki 2 mazgų.

Srovių jėga labai išsklaido vandens storymę, todėl vandens masė nuolat vertikaliai maišosi (nesisluoksniuoja).

Dėl didelio vandens maišymosi, kurį sukelia potvynių ir atoslūgių srovės ir bangavimas, maždaug 10 °C sumažėja vandens temperatūros sezoninio svyravimo amplitudė. Vidutinė temperatūra vasarą yra 17 °C, o žiemą – 8 °C.

Dėl stiprių srovių ir didelio potvynio ir atoslūgio lygio skirtumo vandens masės nuolat atsinaujina iš atviros jūros atnešamu vandeniu, o tai užtikrina puikią vandens kokybę ir vėsią vandens temperatūrą.

Granvilio įlankai būdingas batimetrinis vientisumas, o didesnis nei 50 m dugno gylis yra tik 30 jūrmylių nuo Kotanteno vakarinės pakrantės uostų.

Šiame rajone gausu kriauklių nuolaužų, o dumblo tipo nuosėdų (smulkių nuosėdų) yra labai mažai.

Kotanteno vakarinei pakrantei būdingas vidutinis vandenyninis klimatas (vidutinė metinė temperatūra yra 11,4 °C), kuriam didelę įtaką daro iš Atlanto atkeliaujančios drėgnos ir vėsios oro srovės.

Vietinės pakrantės ypatumas yra kranto konfigūracija, dėl kurios pakrantėje vyrauja vakarų rajone dominuojantys vėjai, be to, jai būdingos daugiausia smėlingos facijos (išskyrus šiauriausias ir piečiausias dalis), todėl sumažėja galimybių laikyti žvejybos laivus užuovėjoje ar nuleisti juos į vandenį. Būtinybė paskirstyti jūrinių sraigių žvejybos laivus visoje pakrantės zonoje ir toks aplinkos sprendimas susiję su tuo, kad:

— pakrantėje yra daug stapelių ir vietų, kuriose galima patogiai išlipti iš laivų ar juos iškrauti;

— žvejybos laivai yra nedideli (<12 m), todėl juos lengva ištraukti iš vandens arba užplukdyti ant seklumos.

Jūrinės sraigės yra tradicinis Normandijos pakrantės vietinių gyventojų maistas. Jos būdavo renkamos rankomis arba grėbliais (A. Locard, Manuel Pratique d’Ostréiculture, 1900 m., ir L. Joubin, Études sur les Gisements de Coquilles Comestibles des Côtes de France – La presqu’île du Cotentin, Bulletin de l’Institut Océanographique, 1911 m.). Jūrinės sraigės buvo vartojamos maistui, taip pat naudojamos kaip masalas žvejojant vertingesnes žuvis, pvz., menkes.

Dėl XX amžiaus pirmoje pusėje išpopuliarėjusios smulkiosios žvejybos dugninėmis gaudyklėmis, tralais ir dragomis (Granvilio regione itin paplitusiais būdais) tapo įmanoma sugauti didesnį jūrinių sraigių kiekį, kurį pardavę gyventojai užsidirbdavo papildomų pinigų.

Nuo XX amžiaus vidurio pradėti kurti specializuoti būdai. 1947 m. J. le Dantec praneša apie tikslinę jūrinių sraigių žvejybą „plokščiadugnėmis valtimis, kurios ištraukia greta kranto esančias dugnines gaudykles“ (Revue officielle des travaux des pêches maritimes 1947–1949, XV tomas, 1–4 sąsiuviniai, Nr. 54–60).

XX amžiaus viduryje atsiradus įrankiams, kuriais galima žvejoti didelius sraigių kiekius, suklestėjo profesionali „Bulot de la Baie de Granville“ žvejyba. Ši veikla tapo profesionali, savita ir pelninga. Iš konkrečių įrankių galima paminėti jūrinių sraigių dugnines gaudykles ir specialius tinklus joms gabenti.

Siekiant išsaugoti gamtinius išteklius ir smulkiąją žvejybą dugninėmis gaudyklėmis, jūrinių sraigių žvejybai Granvilio įlankoje 1985 m. pradėta taikyti išteklių valdymo priemonė, kuria reglamentuojamas laivų dydis, žvejybos įrankiai, žvejybos kalendorius ir pan.

Produkto ypatumai

„Bulot de la Baie de Granville“ – Buccinum undatum rūšiai priklausantys pilvakojai moliuskai. Moliuskų savybės:

— pateikimas savo kriauklėse;

— šviežumas;

— dydis: 47–70 mm; iki 15 % jūrinių sraigių yra didesnės nei 70 mm, iki 8 % – mažesnės nei 47 mm;

— vartojimas maistui: nuosėdų nėra arba jų mažai, juntamas jūros, jodo, dumblių ir riešutų poskonis, nėra dumblo kvapo ir skonio.

Priežastinis ryšys

„Bulot de la Baie de Granville“ ir geografinės vietovės ryšys grindžiamas nustatyta kokybe ir geru vardu.

„Bulot de la Baie de Granville“ kokybę visų pirma lemia geografinės vietovės savybės ir žvejų praktinė patirtis.

Granvilio įlankos gamtinės sąlygos (batimetrinės savybės, dideli potvynio ir atoslūgio lygio skirtumai, vandens kokybė ir temperatūra) palankios šaltųjų jūrų rūšiai Buccinum undatum vystytis.

Prie šių vietovės savybių žvejai pritaikė savo įgūdžius. Dėl didelio potvynio ir atoslūgio lygio skirtumo uostai pasiekiami tik esant potvyniui. Pusės paros potvynių ir atoslūgių periodiškumas lemia žvejybos laivų išplaukimo ir sugrįžimo tvarkaraštį: žvejojimo laikas negali būti ilgesnis nei 16 val.

„Bulot de la Baie de Granville“ moliuskai populiarūs dėl šviežumo, kurį užtikrina toks trumpas žvejojimo laikas, be to, dėl to, kad išlieka gajūs ir išsaugo juslines savybes dėl toliau nurodytų priežasčių:

— moliuskai žvejojami dugninėmis gaudyklėmis, todėl nesudaužomos kriauklės, jie nesusimaišo su jūrinėmis nuosėdomis ir ištraukiami sveiki ir gyvi;

— žvejai gerai parenka žvejojimo rajonus, moliuskai atrenkami ir valomi, todėl pašalinami masalo likučiai ir nuosėdos;

— vietinis tinkamas ir subalansuotas žvejybos rajono eksploatavimas užtikrina palyginti nedidelį, bet pastovų moliuskų kiekį;

— laikymas specialiuose tinkluose padeda išsaugoti moliuskų gyvybingumą ir vientisumą iki pat to laiko, kai jie bus parduodami gyvi arba gaminami.

Dėl vidutinio klimato sąlygų jūrinės sraigės nuo jų ištraukimo iš vandens iki iškrovimo išlieka gyvos nepridedant ledo.

O dugno nuosėdos prisideda prie „Bulot de la Baie de Granville“ skoninių savybių. Beveik nėra dumblo tipo nuosėdų, kurios neigiamai veikia juslines jūrinių sraigių savybes (tamsi išorė, dumblo kvapas ir skonis).

Jau ne vieną dešimtmetį Granvilio įlanka tarp vietinių gyventojų turi gerą vardą, kurį dar labiau sustiprino XX a. devintajame dešimtmetyje ištobulinta profesionali žvejyba. Ši įlanka tapo Prancūzijos jūrinių sraigių profesionalios žvejybos ir tradicinio pardavimo su kriauklėmis centru.

Dėl išpopuliarėjusio jūrų gėrybių pateikimo ant padėklų ir išplitusio naujo pagamintų moliuskų pardavimo būdo padidėjo „Bulot de la Baie de Granville“ suvartojimas nacionalinėje rinkoje, be to, išplito žinia apie Granvilio įlankos gerą vardą. Tai, kad tarp žinovų „Bulot de la Baie de Granville“ turi gerą vardą, rodo net paties termino „bulot“ (jūrinė sraigė) kilmė. Iki XX amžiaus dešimtojo dešimtmečio oficialus šių moliuskų prekinis pavadinimas buvo „buccin“, bet produktas buvo labiau žinomas normandiškos kilmės pavadinimu „bulot“. Plėtojant prekybą paplito ir šio pavadinimo vartojimas, todėl „bulot“ tapo oficialiu pavadinimu, kaip ir „buccin“. Siekiant informuoti vartotoją ir garsinti Granvilio įlankoje sužvejotas jūrines sraiges, pradėtas vartoti visas prekinis pavadinimas „Bulot de la Baie de Granville“.

Dėl plačiajai visuomenei skirtos spaudos ir televizijos laidų „Bulot de la Baie de Granville“ vardas tapo vertinamas ne tik profesionalų ir ne tik regiono mastu. Galima paminėti garsią jūrų tematikos laidą „Thalassa“, kurioje 1996 m. gegužės mėn. buvo parodytas reportažas „Granvilio jūrinių sraigių žvejys. Reportažas apie kitokią žvejybą: jūrinių sraigių žvejyba Granvilyje“.

Tai, kad sraigės sužvejotos Granvilio įlankoje, nuo šiol yra patikima kokybės garantija, kaip rodo 2013 m. vasario mėn. išleistas mėnesinis žurnalas „Terra Eco“, kuriame apie „Bulot de la Baie de Granville“ suvartojimą šalies ir Europos mastu rašoma taip: „Šviežumu ir dumblo poskonio neturinčiu aromatu garsėjančios Granvilio jūrinės sraigės eksportuojamos į atokiausius Prancūzijos kampelius ir kaimynines Europos šalis“.

Gražiausius žodžius apie „Bulot de la Baie de Granville“ pasakė garsus „Michelin“ gido žvaigždutėmis apdovanotas virtuvės šefas Guy MARTIN 2014 m. „TV5 Monde“ kanalo laidoje „Epicerie Fine“, skirtoje Normandijos moliuskams: „Jūrinių sraigių galima rasti visur, bet geriau rinktis Granvilio įlankos sraiges, nes jos susijusios su tam tikru regionu, mikroklimatu, sakyčiau, net įgūdžiais, jūra...“.

Nuoroda į paskelbtą specifikaciją

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-757e6893-2c06-411d-ad49-3c0dcc5363a5

(1) OL L 179, 2014 6 19, p. 17.