[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 7.3.2007 SEK(2007) 289 galutinis Rekomendacija TARYBOS NUOMONĖ pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006–2009 m. Ispanijos stabilumo programos (pateikta Komisijos) AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS Bendrosios aplinkybės 1998 m. liepos 1 d. įsigaliojusio Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir smarkiam tvirtam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas. 2005 m. Pakto reforma ne tik patvirtinamas jo naudingumas įtvirtinant fiskalinę drausmę, bet taip pat siekiama stiprinti jo efektyvumą, ekonominius pagrindus ir užtikrinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1], kuris yra Stabilumo ir augimo pakto dalis, nustatyta, kad valstybės narės turi pateikti Tarybai ir Komisijai stabilumo arba konvergencijos programas ir kasmetinius atnaujintus programų variantus (bendrą valiutą įvedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) stabilumo programas, o bendros valiutos neįvedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) konvergencijos programas). Pirmoji Ispanijos stabilumo programa buvo pateikta 1998 m. gruodžio mėn. Remdamasi reglamentu, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba 1999 m. kovo 15 d. pateikė nuomonę dėl programos. Pagal tą pačią procedūrą atnaujintas stabilumo ir konvergencijos programas vertina Komisija ir nagrinėja minėtasis komitetas; jas taip pat gali nagrinėti Taryba. Atnaujintos programos vertinimo aplinkybės Komisija išnagrinėjo naujausią 2006 m. gruodžio 22 d. pateiktą atnaujintą Ispanijos stabilumo programą ir priėmė rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie ją (žr. apibrauktą tekstą, kuriame pateikti pagrindiniai vertinimo aspektai). Siekiant apibūdinti aplinkybes, kurioms esant vertinama atnaujintoje stabilumo programoje pateikta biudžeto strategija, tolesniuose punktuose pateikiama apibendrinta informacija: 1. ekonominės veiklos ir biudžeto rezultatai per pastaruosius dešimt metų, 2. naujausias šalies padėties pagal Stabilumo ir augimo pakto prevencinę funkciją įvertinimas (Tarybos nuomonės dėl ankstesnės atnaujintos stabilumo programos santrauka) bei 3. Komisijos atliktas 2006 m. spalio mėn. nacionalinės reformų programos įvertinimas. Naujausi ekonominės veiklos ir biudžeto rezultatai Ispanija gali pasigirti palankiu ekonominiu ciklu. Privataus vartojimo ir investicijų į statybą paskatinta vidaus paklausa lėmė spartų darbo vietų kūrimą būsto ir paslaugų srityje – tai savo ruožtu vėl paskatino vidaus paklausą, atsižvelgiant į gerai sutvarkytus valstybės finansus ir neigiamas realias palūkanų normas. Tačiau dėl nuolatinio infliacijos atotrūkio nuo euro zonos ir lėto našumo augimo prastėja šalies konkurencingumas užsienyje, santykiniai Ispanijos pranašumai vis dar labiau grindžiami mažomis gamybos sąnaudomis, o ne didelės technologinės vertės produktais. Dėl didėjančio užsienio sąskaitos deficito gali kilti pavojus augimo perspektyvoms vidutinės trukmės laikotarpiu. Be to, didelis namų ūkių įsiskolinimas, kurį iš esmės galima paaiškinti masinėmis investicijomis į gyvenamąjį būstą, didina tikimybę, kad palūkanų normos didėjimo pasekmes skaudžiai pajus didelė gyventojų dalis. Ispanijos vykdyta atsargi fiskalinė politika buvo adekvati esant tokioms aplinkybėms. Tarybos nuomonėje dėl ankstesnės programos pateiktas įvertinimas 2006 m. kovo 14 d. Taryba priėmė nuomonę dėl ankstesnės atnaujintos stabilumo programos, apimančios 2005–2008 metus. Tuomet Taryba buvo nuomonės, kad „biudžeto būklė yra iš esmės patikima, o biudžeto strategija yra geras fiskalinės politikos, vykdomos laikantis Pakto, pavyzdys. Atsižvelgiant į didėjantį išorės disbalansą, svarbu išlaikyti tvirtą biudžeto būklę“. Taryba paragino Ispaniją „įgyvendinti numatytas priemones, kad būtų išspręsta gyventojų senėjimo ilgalaikio poveikio biudžetui problema“. Komisijos atliktas 2006 m. spalio mėn. nacionalinės reformų programos įvertinimas 2006 m. spalio 15 d. Ispanija pateikė nacionalinės reformų programos įgyvendinimo ataskaitą, numatytą atnaujintoje Lisabonos strategijoje ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui. Ispanijos nacionalinėje reformų programoje yra nurodyti šie pagrindiniai uždaviniai ir prioritetai: biudžeto stabilumas; mokslinių tyrimų ir plėtros strategija; palankesnės sąlygos verslui; konkurencingumo skatinimas; infrastruktūros plėtojimas; darbo rinkos veikimo gerinimas; švietimo ir žmogiškojo kapitalo gerinimas. Komisijos atliktas šios programos įvertinimas (priimtas kaip 2006 m. gruodžio mėn. metinės pažangos ataskaitos [2] dalis) parodė, kad įgyvendindama nacionalinę reformų programą ir vykdydama 2006 m. pavasario Europos Vadovų Tarybos susitikime prisiimtus įsipareigojimus, Ispanija daro didelę pažangą. Šiuo metu svarbiausia toliau įgyvendinti naujus įstatymus ir priemones septyniose pagrindinėse politikos kryptyse, kad būtų padidintas užimtumas ir našumas bei daroma pažanga siekiant, jog vienam gyventojui tenkanti BVP dalis visiškai priartėtų prie ES-25 lygio. Pagrindiniai vertinimo aspektai Kaip reikalaujama Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje (stabilumo programų atveju) ir 9 straipsnio 1 dalyje (konvergencijos programų atveju), vertinimas apima šiuos aspektus: ar ekonominės prielaidos, kuriomis yra grindžiama programa, yra patikimos; valstybės narės pateiktas vidutinės trukmės biudžeto tikslas ir tai, ar koregavimo planas siekiant to tikslo yra tinkamas; ar priemonės, kurių imtasi ir (arba) kurios pasiūlytos siekiant laikytis koregavimo plano, yra pakankamos, kad per visą ciklą būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas; vertinant vidutinės trukmės tikslui pasiekti skirtą koregavimo planą, – ar daugiau koregavimo pastangų dedama ekonomikos pakilimo laikotarpiais, o esant ekonomikos nuosmukiui jų gali būti dedama mažiau. Euro zonos ir VKM II valstybių narių atveju, – ar valstybė narė užtikrina metinį pagal ciklą pakoreguoto balanso gerėjimą, neskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių, t. y. 0,5 % BVP, kad būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas; nustatant vidutinės trukmės tikslui pasiekti skirtą koregavimo planą (jo dar nepasiekusioms valstybėms narėms) arba leidžiant laikinai nukrypti nuo vidutinės trukmės tikslo (jį pasiekusioms valstybėms narėms) – kaip įgyvendinamos svarbiausios struktūrinės reformos ir todėl darančios išmatuojamą poveikį (įskaitant potencialaus augimo skatinimą) ir todėl darančios išmatuojamą poveikį valstybės finansų tvarumui (su sąlyga, kad būtų išlaikyta pakankama patikimumo riba 3 % BVP pamatinės vertės atžvilgiu ir kad programos laikotarpiu biudžeto būklė vėl priartėtų prie vidutinės trukmės tikslo), ypatingą dėmesį skiriant pensijų reformoms, kuriomis įvedama kelių pakopų sistema, kurioje yra privalomojo pensijų kaupimo pakopa; ar valstybės narės ekonominės politikos kryptys atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires. Programoje pateiktų makroekonominių prielaidų patikimumas įvertintas atsižvelgus į Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozę ir pasinaudojus bendrai sutarta potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą pakoreguoto balanso apskaičiavimo metodika. Programos atitikties bendrosioms ekonominės politikos gairėms įvertinime atsižvelgiama į bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje, kurios įtrauktos į integruotas 2005–2008 m. gaires. Vertinime taip pat nagrinėjami šie klausimai: skolos santykio pokyčiai ir ilgalaikio valstybės finansų tvarumo perspektyvos, kuriems reikėtų skirti pakankamą dėmesį vykdant biudžeto būklės priežiūrą, kaip pažymėta 2005 m. kovo 20 d. Tarybos pranešime „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo tobulinimas“. 2006 m. spalio 12 d. Komisijos komunikate nustatytas ilgalaikio tvarumo vertinimo metodas[3]; valstybių narių pagal Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui pateiktų nacionalinių reformų programų integracijos laipsnis. 2005 m. birželio 7 d. ECOFIN tarybos apibendrinamosiose pastabose Europos Vadovų Tarybai (2008-2008) dėl bendrosios ekonominės politikos gairių nurodyta, kad nacionalinės reformų programos turėtų būti suderintos su stabilumo ir konvergencijos programomis; atitiktis elgesio kodeksui[4], kuriame, inter alia, reikalaujama, kad stabilumo ir konvergencijos programų struktūra ir visos duomenų lentelės būtų vienodos. | - Rekomendacija TARYBOS NUOMONĖ pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006–2009 m. Ispanijos stabilumo programos EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[5], ypač į jo 5 straipsnio 3 dalį, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją, pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ: 4. [2007 m. kovo 27 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Ispanijos stabilumo programą, kuri apima 2006–2009 m.[6] 5. Makroekonominiame scenarijuje, kuriuo pagrįsta programa, numatoma, kad realiojo BVP augimas lėtės nuo 3,8 % 2006 m. iki vidutiniškai 3,3 % per likusį programos laikotarpį. Remiantis šiuo metu turima informacija, šis scenarijus pagrįstas patikimomis augimo prielaidomis. Programoje pateiktos infliacijos prognozės taip pat yra realistiškos. Prognozuojamas infliacijos lygis, palyginti su euro zona, yra pakankamai didelis, nors ir mažėja. Nors trumpuoju laikotarpiu padėtis gali būti geresnė, taip pat šiam scenarijui gali grėsti tam tikra neigiama rizika, susijusi su ekonomikos disbalansu, visų pirma didėjančiu namų ūkių įsiskolinimu ir einamosios sąskaitos deficitu. Be to, labai įmanoma, kad augimas vidutinės trukmės laikotarpiu bus ne toks spartus kaip prognozuota programoje, ypač jeigu baigsis kurį laiką trunkantis gyvenamojo būsto statybos bumas. 6. Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozėje numatyta, kad 2006 m. valdžios sektoriaus perteklius bus 1,5 % BVP, kaip ir nurodyta atnaujintoje stabilumo programoje, nors ankstesnėje atnaujintoje stabilumo programoje buvo užsibrėžta pasiekti 0,9 % BVP tikslą. Palankesnį rezultatą lėmė tai, kad gauta daugiau nei planuota pajamų dėl spartesnio darbo vietų kūrimo ir didelio įmonių pelno – apskaičiuota, kad dėlto tiesioginės mokestinės pajamos smarkiai viršijo nominaliojo BVP augimą. 7. Atnaujintoje programoje siekiama (i) išlaikyti makroekonominį bei biudžeto stabilumą ir (ii) didinti našumą tobulinant infrastruktūrą, žmogiškąjį ir technologinį kapitalą. Planuojama, kad valdžios sektoriaus biudžeto balanso perteklius sumažės nuo 1,4 % BVP 2006 m. iki apie 1 % 2009 m. Pirminio pertekliaus pokytis yra panašus – jis mažės nuo 3 % BVP 2006 m. iki 2,25 % 2009 m. Nors programos laikotarpiu pajamos turėtų sumažėti 0,2 % BVP, pirminės išlaidos turėtų padidėti maždaug 0,5 % BVP – šį padidėjimą iš dalies atsvers sumažėjusi palūkanų našta. Ankstesnėje atnaujintoje programoje numatytas mažesnis perteklius esant labai panašiai makroekonominei perspektyvai. Skirtumas tarp dviejų atnaujintų variantų – daug didesnis perteklius 2006 m., nei buvo prognozuota prieš metus, įskaitant perkeltų rezultatų poveikį visu programos laikotarpiu. 8. Planuojama, kad pagal bendrai sutartą metodiką apskaičiuotas struktūrinis balansas (t. y. pagal ciklą pakoreguotas balansas, neskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių) šiek tiek sumažės – nuo apytiksliai 1,75 % BVP 2006 m. iki 1,5 % programos laikotarpio pabaigoje. Kaip ir ankstesnėje atnaujintoje stabilumo programoje, šioje programoje pateikiamas biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas – struktūriniu požiūriu subalansuotas biudžetas, kurį pagal programą tikimasi su didele atsarga išlaikyti per visą programos laikotarpį. Kadangi vidutinės trukmės tikslas yra didesnis už mažiausią vertę (t. y. maždaug 1,25 % BVP deficitas), pasiekus šį tikslą turėtų atsirasti pakankama patikimumo riba, neleidžianti susidaryti perviršiniam deficitui. Vidutinės trukmės tikslas atitinka euro zonai ir VKM II valstybėms narėms Stabilumo ir augimo pakte bei elgesio kodekse nustatytas ribas ir yra daug ambicingesnis nei turėtų būti pagal skolos santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimties augimą ilgalaikiu laikotarpiu. 9. Biudžeto prognozių rizika programoje iš esmės subalansuota. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiama atnaujinta programa, yra patikimas, o pajamų prognozės atspindi atsargias prielaidas. Kalbant apie išlaidas, esama rizikos, kad kai kuriose srityse išlaidos bus viršytos (regioninės valdžios institucijų lygmeniu), jeigu pasitvirtins ankstesnės tendencijos švietimo ir sveikatos priežiūros srityse. 10. Atsižvelgiant į šį rizikos vertinimą, biudžeto kryptys yra pakankamos, siekiant užtikrinti, kad vidutinės trukmės tikslo būtų laikomasi visą programos laikotarpį, kaip ir numatyta programoje. Joje taip pat numatoma pakankama patikimumo riba, kad nebūtų viršyta 3 % BVP deficito pamatinė vertė esant įprastiniams metiniams makroekonominiams svyravimams. Programoje numatytos fiskalinės politikos kryptys atitinka Stabilumo ir augimo paktą. 11. Apytikriu apskaičiavimu bendroji valstybės skola 2006 m. siekė 40 % BVP ir buvo daug mažesnė už Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę. Atnaujintoje programoje prognozuojama, kad skolos santykis programos laikotarpiu sumažės 8 procentiniais punktais. 12. Palyginti su ES vidurkiu, ilgalaikis senėjančios visuomenės poveikis Ispanijos biudžetui yra gerokai didesnis, pirmiausia dėl per ateinančius dešimtmečius sąlyginai sparčiai didėjančių su pensijomis susijusių išlaidų, kaip BVP dalies. Dėl pradinės biudžeto būklės, pagerėjusios, palyginti su 2005 m., galima sušvelninti numatytą ilgalaikį senėjančios visuomenės poveikį biudžetui, bet vien to nepakanka, kad būtų visiškai kompensuotos dėl visuomenės senėjimo sparčiai augančios išlaidos. Didelio pirminio pertekliaus išlaikymas vidutinės trukmės laikotarpiu ir papildomų priemonių, kuriomis būtų siekiama sustabdyti didelį su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų augimą, įgyvendinimas padėtų sumažinti valstybės finansų tvarumo riziką. Apskritai, valstybės finansų tvarumo rizika Ispanijoje yra vidutinė. 13. Stabilumo programoje yra nurodytas 2006 m. spalio mėn. pateiktos nacionalinės reformų programos įgyvendinimo ataskaitos bendro poveikio kokybinis įvertinimas, susijęs su fiskalinės politikos strategija vidutinės trukmės laikotarpiu. Tačiau joje nepateikta susistemintos informacijos apie tiesiogines biudžeto išlaidas arba sutaupytas lėšas, atsirandančias dėl nacionalinėje reformų programoje numatytų pagrindinių reformų, nors biudžeto prognozėse atsižvelgiama į nacionalinėje reformų programoje nurodytų veiksmų poveikį valstybės finansams. Stabilumo programoje numatytos priemonės valstybės finansų srityje dera su priemonėmis, numatytomis nacionalinėje reformų programoje. Pažymėtina, kad abiejose programose numatoma laipsniškai didinti valstybės išlaidas moksliniams tyrimams ir plėtrai bei investicijoms į infrastruktūrą. 14. Programoje pateikta biudžeto strategija iš esmės atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires. 15. Kiek tai susiję su duomenų pateikimo reikalavimais, nustatytais elgesio kodekse dėl stabilumo ir konvergencijos programų, programoje pateikiami visi privalomi ir daugelis neprivalomų duomenų[7]. Galima daryti bendrą išvadą, kad vidutinės trukmės biudžeto būklė yra patikima, o biudžeto strategija – geras Stabilumo ir augimo paktą atitinkančios fiskalinės politikos pavyzdys. Atsižvelgiant į didėjantį užsienio sąskaitos disbalansą ir infliacijos atotrūkį nuo euro zonos, svarbu išlaikyti tvirtą biudžeto būklę. Atsižvelgiant į pirmiau pateiktą įvertinimą ir ypač į numatomą su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų didėjimą, Ispanija raginama toliau gerinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, imantis priemonių, skirtų sumažinti būsimą senėjančios visuomenės poveikį išlaidų programoms. Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto prognozių palyginimas | 1Komisijos tarnybų apskaičiavimai remiantis programoje pateikta informacija. | 2Pagal ciklą pakoreguotas balansas (kaip ir pirmesnėse eilutėse), neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių. | 3Vienkartinės ir kitos laikinosios priemonės pagal programą. | 4Vienkartinės ir kitos laikinosios priemonės pagal Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozę. | 5Remiantis numatomu 3,9 %, 3,8 %, 3,6 % ir 3,6 % potencialiu augimu atitinkamai 2005–2008 m. 6Vietoj SVKI pateiktas privataus vartojimo defliatorius. 7Remiantis pirminiais vertinimais, 2006 m. augimas buvo 3,9 %. 2007 m. vasario 16 d. Komisijos tarnybų laikinoje prognozėje numatoma, kad 2007 m. augimas sieks 3,7 %. | [1] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklavietėje http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm [2] Komisijos komunikatas pavasario Europos Vadovų Tarybai „Atnaujintos Lisabonos strategijos ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui įgyvendinimas. Rezultatų pateikimo metai“, 2006 12 12, KOM(2006) 816. [3] Komisijos komunikatas Tarybai ir Europos Parlamentui „Ilgalaikis valstybės finansų tvarumas ES“, 2006 10 12, KOM(2006) 574 ir 2006 m. Europos Komisijos Ekonomikos ir finansų reikalų generalinio direktorato dokumentas „Ilgalaikis valstybės finansų tvarumas Europos Sąjungoje“, leidinys European Economy , Nr. 4/2006. [4] „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo sąlygos bei stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio gairės“, kurias 2005 m. spalio 11 d. priėmė ECOFIN taryba. [5] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklavietėje http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm [6] Atnaujinta programa buvo pateikta 3 savaitėmis vėliau nei elgesio kodekse nustatytas galutinis terminas (gruodžio 1 d.). [7] Visų pirma nepateikti SVKI ir valdžios sektoriaus išlaidų pagal funkcijas duomenys.