KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Direktyvos 2007/44/EB, iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 92/49/EEB ir direktyvas 2002/83/EB, 2004/39/EB, 2005/68/EB ir 2006/48/EB dėl riziką ribojančio vertinimo tvarkos taisyklių ir vertinimo kriterijų, taikomų akcijų paketų įsigijimui ir didinimui finansų sektoriuje, taikymas /* COM/2013/064 final */





KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Direktyvos 2007/44/EB, iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 92/49/EEB ir direktyvas 2002/83/EB, 2004/39/EB, 2005/68/EB ir 2006/48/EB dėl riziką ribojančio vertinimo tvarkos taisyklių ir vertinimo kriterijų, taikomų akcijų paketų įsigijimui ir didinimui finansų sektoriuje, taikymas 1. Įžanga 1. Pagal Direktyvos 2007/44/EB[1], iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 92/49/EEB ir direktyvas 2002/83/EB, 2004/39/EB, 2005/68/EB ir 2006/48/EB dėl riziką ribojančio vertinimo tvarkos taisyklių ir vertinimo kriterijų, taikomų akcijų paketų įsigijimui ir didinimui finansų sektoriuje (toliau – Akcijų paketų direktyva arba Direktyva), 6 straipsnį Komisija turi peržiūrėti Direktyvos taikymą ir pateikti ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai kartu su atitinkamais pasiūlymais Direktyvą peržiūrėti. Tam nustatytas terminas – 2011 m. kovo 21 d. Dėl intensyvaus Komisijos darbo rengiant išsamią finansų sektoriaus reguliavimo reformos programą siekiant sukurti stabilesnę ir skaidresnę finansų sistemą pasibaigus finansų krizei ir dėl to, kad buvo sunku įvertinti Direktyvos taikymą finansų krizės laikotarpiu, ataskaitos rengimas buvo atidėtas. 2. Akcijų paketų direktyvoje nustatyta teisinė sistema, susijusi su riziką ribojančiu įsigijimų vertinimu, kai fiziniai arba juridiniai asmenys įsigyja kredito įstaigos, gyvybės draudimo, draudimo ar perdraudimo įmonės arba investicinės įmonės akcijų paketą. Direktyva iš dalies pakeitė Europos direktyvas (Direktyvą dėl kapitalo poreikio (KPD)[2], Finansinių priemonių rinkų direktyvą (FPRD)[3], „Mokumas II“[4]), taikomas kredito įstaigoms, investicinėms įmonėms ir draudimo bei perdraudimo įmonėms. Ja suderinamos pranešimo apie akcijų paketo įsigijimą arba pardavimą sąlygos, nustatomos aiškios ir skaidrios vertinimo procedūros ir nustatomas griežtai riziką ribojančio vertinimo kriterijų sąrašas. Šios taisyklės turi būti maksimaliai suderintos, kad valstybės narės negalėtų nustatyti griežtesnių taisyklių. Dvi iš pirmiau minėtų direktyvų – KPD ir FPRD – šiuo metu yra peržiūrimos. Komisijos pasiūlymai dėl šių direktyvų 2007 m. įvestų taisyklių nekeičia. 3. Akcijų paketų direktyvos tikslai yra svarbūs finansų rinkoms. Konkretūs Direktyvos tikslai yra šie: · didinti priežiūros institucijų vykdomo patvirtinimo proceso, susijusio su akcijų paketų bankų, draudimo ir vertybinių popierių sektoriuose įsigijimu arba didinimu, teisinį tikrumą, aiškumą ir skaidrumą, taip pat · užtikrinti, kad visi siūlomi akcijų paketų įsigijimai arba pardavimai būtų vertinami vienodai visoje ES ir visuose sektoriuose. 4. Norint pasiekti Direktyvos tikslus, reikia, kad nacionalinės priežiūros institucijos visuose trijuose sektoriuose glaudžiai bendradarbiautų ir skatintų jų priežiūros praktikos konvergenciją bendroje Direktyva nustatytoje teisinėje sistemoje. Todėl 2008 m. ankstesni trys 3-io lygmens komitetai (CEBS, CESR ir CEIOPS) parengė neprivalomas riziką ribojančio įsigijimų vertinimo gaires[5] (toliau – 3L3 gairės) siekdami užtikrinti vienodą sprendimų priėmimo praktiką visoje ES. Gairių tikslai: · užtikrinti bendrą Direktyvoje nustatytų penkių riziką ribojančio vertinimo kriterijų supratimą; · nustatyti tinkamus bendradarbiavimo susitarimus, kurie užtikrintų, kad priežiūros institucijos laiku keistųsi visa reikiama informacija, taip pat · sudaryti išsamų ir suderintą informacijos, kurią siūlomi įsigyjantys asmenys turėtų įtraukti į savo pranešimus kompetentingoms priežiūros institucijoms, sąrašą. 5. Be to, bankų ir investicinių paslaugų sektoriuose neseniai priimta Direktyva 2010/78/ES[6] suteikiama galimybė Europos priežiūros institucijoms (EPI) teikti Komisijai priimti[7]: · techninius reguliavimo standartus, kuriais nustatomas baigtinis informacijos, kurią siūlomi įsigyjantys asmenys turėtų įtraukti į savo pranešimus apie akcijų paketo įsigijimą, sąrašas; ir · techninius įgyvendinimo standartus, kuriais nustatoma atitinkamų kompetentingų institucijų konsultacijų proceso dėl riziką ribojančio vertinimo bendros procedūros, formos ir šablonai. 6. Šioje ataskaitoje aprašomas Akcijų paketų direktyvos poveikis ir jos laikymasis (2 skirsnis), nustatomi svarbiausi klausimai, kylantis taikant Direktyvą (3 skirsnis), ir daromos išvados (4 skirsnis). 2. Akcijų paketų direktyvos poveikis ir jos laikymasis 7. Komisijos tarnybos surengė viešas konsultacijas su suinteresuotosiomis šalimis ir išsiuntė kompetentingoms institucijoms klausimyną, į kurį įtrauktas prašymas pateikti statistinius duomenis. Apskritai, gauti atsakymai rodo, kad Direktyva padėjo mažinti kliūtis įsigijimams finansų sektoriuje ir kad visoje Europos Sąjungoje vidaus ir tarpvalstybiniai sandoriai yra vertinami vienodai. Dauguma atsakymų patvirtina, kad Direktyva padėjo pasiekti bendrą susitarimą dėl riziką ribojančio įsigijimų finansų sektoriuje vertinimo visoje Europoje ir užtikrinti vienodas sąlygas. Tačiau atsakymai taip pat rodo, kad keliose valstybėse narėse (CZ, DE, IE) dėl Direktyvos nebuvo padaryta jokių esminių pakeitimų teisinėje sistemoje, nes panašios taisyklės egzistavo dar prieš priimant Direktyvą. 8. Šį teigiamą Direktyvos vertinimą taip pat patvirtina iš nacionalinių priežiūros institucijų gauti statistiniai duomenys. Nuo 2008 m. iki 2011 m. buvo pranešta apie daugiau nei 10 700 siūlomų akcijų paketų įsigijimų, o daugiau nei 84 % pranešimų buvo pateikta trijose valstybėse narėse (UK, NL, DE)[8]. Nacionalinės kompetentingos institucijos patvirtino didžiąją dalį šių pranešimų ir gauti duomenys neatskleidė jokių esminių skirtumų tarp to, kaip vertinami vidaus ir tarpvalstybiniai sandoriai. Iš viso buvo uždrausta tik 50 pasiūlytų sandorių (mažiau negu 0,5 %); pranešimai buvo atšaukti maždaug 450 atveju (4,3 %)[9]. Pranešimų skaičius minėtu laikotarpiu buvo santykinai stabilus ir tik šiek tiek mažėjo nuo 2010 m. – tai gali būti daugiausiai susieta su gerokai sumažėjusiu pranešimų skaičiumi dėl administracinių pokyčių Jungtinėje Karalystėje. Dėl finansų krizės įvyko 231 su krize susijęs įsigijimas, t. y. viešojo sektoriaus inicijuoti įsigijimai finansų rinkoms stabilizuoti. 9. Jokių esminių atitikties problemų dėl teisinės sistemos taikymo valstybėse narėse nebuvo. Tačiau apklausa ir viešos konsultacijos rodo, kad egzistuoja tam tikrų nedidelių problemų, kurios analizuojamos toliau tekste. 3. Direktyvos taikymo apžvalga. Kylantys uždaviniai 10. Apžvelgiant Akcijų paketų direktyvos taikymą kyla keletas klausimų. 11. Pirma, esama tam tikrų nuogąstavimų dėl pranešimo reikalavimo apibrėžties teisinio tikrumo ir dėl to, kaip nacionalinės priežiūros institucijos jį taiko. Direktyvoje nustatyta, kad[10]: „Valstybės narės reikalauja, kad kiekvienas fizinis ar juridinis asmuo arba kartu veikiantys tokie asmenys (toliau – siūlomas įsigyjantis asmuo), nusprendę tiesiogiai ar netiesiogiai įsigyti“ prižiūrimos įstaigos[11] „akcijų paketą arba tiesiogiai ar netiesiogiai padidinti tokį valdomą prižiūrimos įstaigos akcijų paketą tiek, kad jų turimų balsavimo teisių arba kapitalo dalis pasiektų ar viršytų 20 %, 30 % ar 50 % arba tiek, kad ta“ prižiūrima įstaiga „taptų jų dukterine įmone (toliau – siūlomas įsigijimas), raštu apie tai praneštų“ prižiūrimą įstaigą, „kurioje jie ketina įsigyti akcijų paketą arba padidinti valdomą akcijų paketą, prižiūrinčioms kompetentingoms institucijoms, nurodydami planuojamo įsigyti akcijų paketo dydį ir pateikdami“ atitinkamuose iš dalies pakeistų direktyvų straipsniuose nurodytą svarbią informaciją. Apklausa parodė, kad toliau pateikiamos sąvokos, vartojamos pranešimo reikalavimui apibrėžti, potencialiai gali lemti nenuoseklų taikymą valstybėse narėse: · Direktyvoje neapibrėžta sąvoka „netiesioginis akcijų paketo valdymas“. Nors 3L3 gairėse pateikiamas šioks toks paaiškinimas, kas sudaro netiesioginį akcijų paketo valdymą[12], iš esmės valstybės narės remiasi atitinkamuose nacionaliniuose įstatymuose esančiomis sąvokomis. Kompetentingų institucijų apklausa rodo, kad dėl to taikomi skirtingi netiesioginio akcijų paketo valdymo nustatymo metodai, taigi egzistuoja ir skirtingi aiškinimai, ar apie siūlomą akcijų paketo įsigijimą reikia pranešti, ar ne. Viešos konsultacijos patvirtina, kad valstybių narių kompetentingos institucijos nustatydamos, ar akcijų paketas valdomas netiesiogiai, taiko skirtingus metodus, todėl panašios situacijos gali būti vertinamos skirtingai. · Direktyvoje taip pat nepateikta sąvokos „kartu veikiantys asmenys“ apibrėžtis. 3L3 gairėse pateikiamas labai platus paaiškinimas, kokie asmenys laikomi veikiančiais kartu[13]. Apklausa rodo, kad šios sąvokos aiškinimas gali nežymiai skirtis. Tolesnio paaiškinimo poreikis taip pat buvo išreikštas suinteresuotųjų šalių atsakymuose į viešų konsultacijų klausimus. Viešos konsultacijos taip pat rodo, kad Akcijų paketų direktyvoje, Įmonių perėmimo pasiūlymų direktyvoje[14] ir Skaidrumo direktyvoje[15] naudojamų apibrėžčių skirtumai kelia tam tikrą susirūpinimą privačiajame sektoriuje. · Kai kurios nacionalinės priežiūros institucijos nurodė, kad „sprendimo įsigyti“ sąvoka neturėtų būti taikoma situacijose, kai įsigyjantis asmuo viršija ribą sąmoningai to nenusprendęs, pavyzdžiui, paveldėjimo atveju arba kai emitentas sumažina kapitalą. Tačiau 3L3 gairėse yra paaiškinta, kad „pranešimas reikalingas ir tada, kai įsigyjantis asmuo ne savo noru viršija ribą“. Aiškumo tarp Direktyvos nuostatos ir paaiškinimo 3L3 gairėse trūkumas, taip pat dėl to kylanti potenciali nevienodo taikymo rizika buvo pažymėti viename iš viešų konsultacijų metu pateiktų atsakymų. 12. Antra, pasirodo, kad siekiant užtikrinti nuoseklų proporcingumo principo taikymą, reikalingi tolesni veiksmai. Šis principas minimas Akcijų paketo direktyvos 5, 8 ir 9 konstatuojamosiose dalyse. 3L3 gairių 18 punkte plačiau paaiškinamas proporcingumo principo taikymas: „Šis principas, minimas 5, 8 ir 9 konstatuojamosiose dalyse, taikomas tiek reikalaujamos informacijos turiniui, tiek vertinimo procedūroms. Įsigyjančio asmens ypatybės (juridinis ar fizinis asmuo, prižiūrima finansų įstaiga ar kitas subjektas, finansų įstaiga prižiūrima EEE arba lygiavertėje trečiojoje šalyje ar ne, ir pan.), siūlomo sandorio ypatybės (grupės vidaus ar „išorinis“ sandoris ir pan.), įsigyjančiojo asmens dalyvavimo tikslinės finansų įstaigos valdyme laipsnis arba įsigyjamo akcijų paketo lygis gali turėti įtakos tam, kokio tipo informaciją turi pateikti įsigyjantis asmuo.“ Tačiau viešų konsultacijų rezultatai parodė, kad nacionalinės priežiūros institucijos nepakankamai taiko proporcingumo principą, tiek reikalaujamos informacijos, tiek vertinimo procedūros atžvilgiu. Visų pirma, buvo išreikštas susirūpinimas dėl grupės vidaus sandorių vertinimo[16]. Apklausa rodo, kad tokiais atvejais vertinimo procedūros ne visada būna nuoseklios. Kai kurios valstybės narės tokiais atvejais taiko paprastesnes procedūras arba netgi ne visuomet reikalauja oficialaus pranešimo apie grupės vidaus sandorius tarpvalstybinėse bankų grupėse; kai kurios kitos valstybės narės, priešingai, remiantis viešų konsultacijų suinteresuotųjų šalių atsakymais, visus grupės vidaus sandorius vertina lygiai taip pat kaip visus kitus pranešimus. Viešose konsultacijose dalyvavusių privačiojo sektoriaus atstovų nuomone, tai yra nereikalinga našta. 13. Trečia, pasirodo, kad kai kurie Akcijų paketų direktyvoje nustatyti vertinimo kriterijai turi būti geriau paaiškinti. Pagal Direktyvą nacionalinės priežiūros institucijos turi inter alia įvertinti „siūlomo įsigyjančio asmens finansinį patikimumą, ypač [finansų įstaigoje], kurios akcijų paketą siūloma įsigyti, vykdomos ir numatomos vykdyti veiklos rūšies atžvilgiu.“[17] 3L3 gairėse[18] taip pat aiškinamas šio vertinimo kriterijaus tikslas ir pateikiamas orientacinis informacijos, reikalingos siūlomo įsigyjančio asmens finansiniam patikimumui įvertinti, sąrašas. Tačiau apklausa ir viešos konsultacijos rodo, kad dokumentai, kurių reikalauja nacionalinės priežiūros institucijos vertinimo tikslais, valstybėse narėse skiriasi. Taip pat pasirodo, kad nėra pakankamai aišku, ar pagal šį kriterijų turi būti vertinamas siūlomo įsigyjančio asmens mokumas. Galiausiai, yra požymių, kad skirtingai vertinamas nuosavų lėšų ir skolintų lėšų naudojimas. 14. Be to, pasirodo, kad bent jau kelioms nacionalinėms priežiūros institucijoms buvo nevisiškai aišku, kas yra pinigų plovimas ir teroristų finansavimas vertinant „tai, ar esama tinkamo pagrindo įtarti, kad siekiant įgyvendinti siūlomą įsigijimą vykdomas arba įvykdytas ar buvo bandomas įvykdyti pinigų plovimas ar teroristų finansavimas, kaip apibrėžta Direktyvos 2005/60/EB 1 straipsnyje, arba kad siūlomas įsigijimas gali padidinti jų pavojų“[19]. Viena valstybė narė pastebėjo, kad šio vertinimo kriterijaus skaidrų taikymą sunku užtikrinti dėl susijusios informacijos slapto pobūdžio. 15. Ketvirta, buvo pastebėta tam tikrų nenuoseklumų, susijusių su Direktyvos nuostatų taikymu terminams. Akcijų paketų direktyvoje nustatyta, kad[20]: „Kompetentingos institucijos, gavusios... pranešimą, taip pat jei vėliau gauna... informaciją, skubiai ir bet kuriuo atveju per dvi darbo dienas raštu jų gavimą patvirtina siūlomam įsigyjančiam asmeniui.“ Apklausa rodo, kad nacionalinės priežiūros institucijos skirtingai supranta gavimo patvirtinimą, t. y. kai kuriose valstybėse narėse jis suprantamas kaip oficialus patvirtinimas, nevertinant gautų dokumentų, tuo tarpu kitose valstybėse narėse patvirtinimas išduodamas po to, kai nacionalinės priežiūros institucijos išnagrinėja gautuose dokumentuose pateiktos informacijos išsamumą. Be to, Direktyvoje numatyta, kad[21]: „Kompetentingos institucijos per ne ilgesnį kaip šešiasdešimt darbo dienų nuo pranešimo ir visų dokumentų, kuriuos valstybė narė reikalauja pateikti kartu su pranešimu, gavimo rašytinio patvirtinimo dienos [laikotarpį]... atlieka... vertinimą.“ Apklausa parodė, kad kai kuriose valstybėse narėse vertinimas trunka ilgiau už nurodytą laikotarpį. Dauguma nacionalinių priežiūros institucijų rekomendavo nustatyti ilgesnius terminus. Kita vertus, viešų konsultacijų rezultatai atskleidė, kad privačiojo sektoriaus suinteresuotosios šalys mano, kad šis terminas yra per ilgas ir būtų linkusios jį sutrumpinti, bent jau kai įsigyjantis asmuo yra ES reglamentuojama įstaiga ir grupės vidaus sandorių atvejais. 16. Penkta, buvo pastebėta, kad valstybėse narėse taikoma skirtinga sąlyginio įsigijimų patvirtinimo praktika. Apklausos rezultatai parodė, kad kai kuriose valstybėse narėse visi siūlomi įsigijimai yra patvirtinami su tam tikromis sąlygomis, tuo tarpu kitose valstybėse narėse vyrauja supratimas, kad pagal Direktyvą sąlyginis patvirtinimas neleidžiamas. 17. Šešta, apklausa atskleidžia, kad kai kuriais atvejais skirtingų (sektorių ir (arba) nacionalinių) priežiūros institucijų bendradarbiavimas yra suprantamas kaip formalistinis ir atimantis daug laiko. Taip pat pasirodė, kad kompetentingos institucijos skirtingose valstybėse narėse laikosi skirtingo požiūrio į informacijos, kurios reikalaujama iš susijusių kompetentingų institucijų, tipą ir išsamumą. Be to, bendradarbiavimas su trečiųjų šalių priežiūros institucijomis kartais suvokiamas kaip neveiksmingas. Poreikis toliau gerinti kompetentingų institucijų tarpusavio bendradarbiavimą taip pat buvo išreikštas keliuose viešų konsultacijų atsakymuose. 18. Be to, siekiant užtikrinti didesnę siūlomų akcijų paketų įsigijimų vertinimo konvergenciją visose finansų sektoriaus srityse ir toliau vystyti bendrąją rinką, kelios suinteresuotosios šalys pasisakė už tai, kad į sistemą būtų įtraukti rinkos segmentai, kuriems šiuo metu Direktyva nėra taikoma, visų pirma, reguliuojamos rinkos. 19. Galiausiai, finansų krizė parodė, kad susijungimai ir įsigijimai – bent jau bankų sektoriuje – gali sukelti pavojų finansiniam stabilumui. Šiuo metu Direktyvoje nėra aiškiai nurodyto vertinimo kriterijaus, pagal kurį kompetentingos institucijos galėtų vertinti siūlomo įsigijimo poveikį finansų sistemos stabilumui. Tačiau į finansinį stabilumą netiesiogiai atsižvelgiama taikant Direktyvoje nustatytus vertinimo kriterijus. Visų pirma, siūlomo įsigyjančio asmens finansinio patikimumo ir atitikties rizikos ribojimo reikalavimams kriterijai netiesiogiai apima finansinio stabilumo rizikos įvertinimą, nes abu kriterijai turi ateities numatymo elementą. Galima pažymėti, kad aiškus finansinio stabilumo kriterijus buvo įvestas JAV C. Doddo ir B. Franko aktu ir jau pritaikytas vertinant siūlomus įsigijimus. Viešų konsultacijų rezultatai rodo, kad apskritai suinteresuotosios šalys pripažįsta poreikį vertinti galimą siūlomo įsigijimo poveikį finansų sistemos stabilumui. Kita vertus, apklausa atskleidė, kad kompetentingų institucijų nuomonės dėl poreikio įvesti aiškų finansinio stabilumo kriterijų skiriasi; nors iš esmės sutariama, kad vertinant siūlomus įsigijimus reikia atsižvelgti į finansinio stabilumo riziką. 4. Išvados 20. Akcijų paketų direktyvos taikymo apžvalga rodo, kad apskritai Direktyva sukurtas režimas veikia tinkamai. Jokių esminių atitikties problemų dėl teisinės sistemos taikymo valstybėse narėse nebuvo ir Direktyva prisidėjo prie vienodo nacionalinių ir tarpvalstybinių akcijų paketų įsigijimų finansų sektoriuje vertinimo. Tačiau reikia turėti omenyje, kad Direktyva pradėta taikyti tik 2009 m. ir kad dėl ekonomikos ir finansų krizės situacija finansų sektoriuje buvo išskirtinė. Todėl sunku tiksliai įvertinti susijungimų ir įsigijimų finansų sektoriuje vertinimo teisinės sistemos veiksmingumą. 21. Vis dėlto, siekiant užtikrinti nuoseklų taikymą visoje ES ir visuose finansų sektoriuose bei suteikti įsigyjantiems asmenims daugiau teisinio tikrumo, galima būtų šalinti kai kuriuos Direktyvos taikymo trūkumus. Vienas iš būdų šalinti taikymo nenuoseklumus galėtų būti paprašyti, kad EPI atnaujintų ir paaiškintų 3L3 gaires. Toks paaiškinimas galėtų, pavyzdžiui, suteikti tikslesnių instrukcijų, kaip taikyti proporcingumo principą, kaip elgtis netiesioginio akcijų paketo valdymo atveju, taikyti terminus ir užtikrinti, kad vertinimo kriterijai būtų nuosekliai interpretuojami ir taikomi visose valstybėse narėse ir visuose sektoriuose. Komisija ketina paprašyti EPI papildomai paaiškinti esamas gaires. 22. Siekiant spręsti koordinavimo problemas tarp nacionalinių priežiūros institucijų tarpsektorinių arba tarpvalstybinių sandorių atveju, EPI suteikti įgaliojimai parengti techninių reguliavimo ir įgyvendinimo standartų projektą, kaip jau numatyta Direktyvoje 2010/78/ES, siekiant pašalinti nacionalinių priežiūros institucijų koordinavimo problemas ir sumažinti netikrumą dėl informacijos, kuri turi būti siunčiama priežiūros institucijoms siūlomiems įsigijimams įvertinti. 23. 2012 m. gruodžio 12 d. Įmonių valdymo ir bendrovių teisės veiksmų plane svarstomas suderintų veiksmų klausimas. Komisija pripažįsta poreikį paaiškinti sąvokos ribas ir suteikti daugiau tikrumo šiuo klausimu, siekiant pagerinti akcininkų bendradarbiavimą įmonių valdymo klausimais. 2013 m. Komisija glaudžiai bendradarbiaus su kompetentingomis nacionalinėmis institucijomis ir EVPRI siekdama parengti nurodymus, kuriais būtų paaiškintos veikimo kartu taisyklės, visų pirma kalbant apie įmonių perėmimo pasiūlymams taikomas taisykles. Atsižvelgdama į šioje srityje padarytą pažangą, Komisija kartu su EPI apsvarstys, kokių tolesnių veiksmų (jei jų iš viso reikia) gali prireikti, siekiant spręsti konkrečius klausimus, kylančius taikant veikimo kartu sąvoką įgyvendinant Akcijų paketų direktyvą. 24. Be to, turint omenyje finansų krizę, galima svarstyti galimybę į vertinimo procesą aiškiau įtraukti finansinio stabilumo aspektus. Tai galėtų būti padaryta įvedant pertvarkymo galimybės vertinimą prieš sandoriui įvykstant. 2013 m. Komisija ketina atlikti analizę, kurioje būtų įvertintos įvairios galimybės, įskaitant poreikį taip apibrėžti tokį kriterijų taip, kad kompetentingos institucijos negalėtų jo taikyti skirtingai. 25. Laikantis Akcijų paketų direktyvos tikslų, panaši akcijų paketų įsigijimo ir didinimo vertinimo teisinė sistema taip pat galėtų būti įvesta reguliuojamose rinkose, kaip apibrėžta FPRD 4 straipsnio 1 dalies 14 punkte. 26. Šiuo metu svarstomame Tarybos reglamento, kuriuo ECB pavedamos specialios užduotys, susijusios su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika, pasiūlyme numatoma, kad ECB, glaudžiai bendradarbiaudamas su nacionalinėmis kompetentingomis institucijomis, atliks paraiškų dėl akcijų paketų įsigijimo arba pardavimo įvertinimą. Sprendimą dėl siūlomo įsigyjančio asmens tinkamumo ir siūlomo įsigijimo finansinio patikimumo ECB priims remdamasis vertinimo kriterijais, numatytais Akcijų paketų direktyvoje, ir laikydamasis joje numatytos procedūros bei vertinimo laikotarpių, taip pat atitinkamo nacionalinio teisės akto, kuriuo į nacionalinę teisę perkeliamas atitinkamas Sąjungos teisės aktas. ECB kompetencija apima tik dalyvaujančiose valstybėse narėse įsteigtas kredito įstaigas. Dėl šio pasiūlymo paraiškų dėl akcijų paketų įsigijimo ir pardavimo vertinimą perduoti ECB kompetencijai Direktyvos keisti nereikia. 27. Valstybių narių, Europos Parlamento, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto ir kitų suinteresuotųjų šalių prašoma iki 2013 m. kovo 31 d. pateikti nuomonę dėl šioje ataskaitoje aprašytos apžvalgos. Remdamasi gautomis nuomonėmis ir 23 dalyje minėtos analizės rezultatais, Komisija iki 2013 m. pabaigos praneš, ar reikia griežtinti akcijų paketų vertinimo tvarką. KOMISIJOS ATASKAITOS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI PRIEDAS Direktyvos 2007/44/EB, iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 92/49/EEB ir direktyvas 2002/83/EB, 2004/39/EB, 2005/68/EB ir 2006/48/EB dėl riziką ribojančio vertinimo tvarkos taisyklių ir vertinimo kriterijų, taikomų akcijų paketų įsigijimui ir didinimui finansų sektoriuje, taikymas 1 diagrama. Pranešimų skaičius ES 2008–2011 m.[22] 2 diagrama. Atšauktų pranešimų ir uždraustų įsigijimų skaičius ES 2008–2011 m. [1] 2007 m. rugsėjo 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/44/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 92/49/EEB ir direktyvas 2002/83/EB, 2004/39/EB, 2005/68/EB ir 2006/48/EB dėl riziką ribojančio vertinimo tvarkos taisyklių ir vertinimo kriterijų, taikomų akcijų paketų įsigijimui ir didinimui finansų sektoriuje, OL L 247, 2007 09 21, p. 1. Paskelbta http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2007:247:0001:0016:EN:PDF. [2] 2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/48/EB dėl kredito įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo (nauja redakcija), OL L 177/1, 2006 6 30. [3] 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų, iš dalies keičianti Tarybos direktyvas 85/611/EEB, 93/6/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/12/EB bei panaikinanti Tarybos direktyvą 93/22/EEB, OL L 145/1, 2004 4 30. [4] Direktyva 2007/44/EB iš dalies pakeistos ES draudimo ir perdraudimo direktyvos 92/49/EEB, 2002/83/EB, 2005/68/EB. 2009 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2009/138/EB dėl draudimo ir perdraudimo veiklos pradėjimo ir jos vykdymo (Mokumas II) (OL L 335/1, 2009 12 17) šios trys direktyvos išdėstytos nauja redakcija. [5] Europos bankininkystės priežiūros institucijų komiteto (CEBS), Europos draudimo ir profesinių pensijų priežiūros institucijų komiteto (CEIOPS) ir Europos vertybinių popierių rinkos priežiūros institucijų komiteto (CESR) riziką ribojančio vertinimo, taikomo akcijų paketų įsigijimui ir didinimui finansų sektoriuje, bendros gairės, kaip reikalaujama Direktyva 2007/44/EB. Paskelbta http://www.eba.europa.eu/getdoc/09acbe4b-c2ee-4e65-b461-331a7176ac50/2008-18-12_M-A-Guidelines.aspx [6] 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/78/ES, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 98/26/EB, 2002/87/EB, 2003/6/EB, 2003/41/EB, 2003/71/EB, 2004/39/EB, 2004/109/EB, 2005/60/EB, 2006/48/EB, 2006/49/EB ir 2009/65/EB dėl Europos priežiūros institucijos (Europos bankininkystės institucijos), Europos priežiūros institucijos (Europos draudimo ir profesinių pensijų institucijos) ir Europos priežiūros institucijos (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos) įgaliojimų, OL L 331, 2010 12 12, p. 120. Paskelbta http://eur-lex.europa.eu/Result.do?T1=V3&T2=2010&T3=78&RechType=RECH_naturel&Submit=Search [7] Šiuo metu vykstančiose derybose dėl Antrosios bendrosios direktyvos bendrų teisės aktų leidėjai svarsto galimybę įgalioti Europos draudimo ir profesinių pensijų instituciją parengti tokius pačius techninius reguliavimo ir įgyvendinimo standartus draudimo įmonėms. [8] Žr. šios ataskaitos priedo 1 diagramą. [9] Žr. šios ataskaitos priedo 2 diagramą. [10] FPRD 10 straipsnio 3 dalis; KPD 19 straipsnio 1 dalis; direktyvos „Mokumas II“ 57 straipsnio 1 dalis. [11] Akcijų paketų direktyva iš dalies keičiamos penkios sektorių direktyvos, įtraukiant identišką pranešimo reikalavimą. Terminas „prižiūrima įstaiga“ pakeičia terminus „kredito įstaiga“, „gyvybės draudimo įmonė“, „draudimo įmonė“, „perdraudimo įmonė“ ir „investicinė įmonė“, vartojamus sektorių direktyvose. [12] 3L3 gairių I priedo 15 dalies 6 punktas. [13] Pagal 3L3 gairių I priedo 1 punktą asmenys laikomi veikiančiais kartu, kai kiekvienas iš jų nusprendžia pasinaudoti savo teisėmis, susijusiomis su akcijomis, kurias jis įsigyja pagal aiškiai sudarytą arba numanomą tarpusavio susitarimą. [14] 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/25/EB dėl įmonių perėmimo pasiūlymų (OL L 142, 2004 4 30, p. 12) 2 straipsnio 1 dalies d punktas. [15] 2004 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/109/EB dėl informacijos apie emitentus, kurių vertybiniais popieriais leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, skaidrumo reikalavimų suderinimo (OL L 390, 2004 12 31, p. 38) 10 straipsnio a punktas. Paskelbta http://eur-lex.europa.eu/Result.do?T1=V3&T2=2004&T3=109&RechType=RECH_naturel&Submit=Search [16] Pagal 3L3 gairių 19 dalį „proporcingumo principas reiškia, kad egzistuojančio akcininko grupės vidaus sandorių atveju, kai finansų įstaigos akcijų paketo tiesioginiame arba galutiniame valdyme neįvyksta jokių realių arba esminių pokyčių, tikslinei priežiūros institucijai turi būti pateikta reikiama informacija. Kita vertus, akcininko grupės nereikėtų iš naujo vertinti, nes sandoris neturi poveikio jos įtakai finansų įstaigai“. [17] FPRD 10b straipsnio 1 dalies c punktas; KRD D19a straipsnio 1 dalies c punktas; direktyvos „Mokumas II“ 59 straipsnio 1 dalies c punktas. [18] 56–66 dalys. [19] FPRD 10b straipsnio 1 dalies e punktas; KPD 19a straipsnio 1 dalies e punktas; direktyvos „Mokumas II“ 59 straipsnio 1 dalies e punktas. [20] FPRD 10a straipsnio 1 dalis; KPD 19 straipsnio 2 dalis; direktyvos „Mokumas II“ 58 straipsnio 1 dalis. [21] FPRD 10a straipsnio 1 dalis; KPD 19 straipsnio 2 dalis; direktyvos „Mokumas II“ 58 straipsnio 1 dalis. [22] Komisija gavo statistinius duomenis iš 25 valstybių narių. Be to, kelių valstybių narių atsakymuose buvo pateikta informacija apie KIPVPS valdymo įmonių akcijų paketų įsigijimus. Prievolė pranešti apie siūlomą KIPVPS valdymo įmonių akcijų paketų įsigijimą yra numatyta pagal 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/65/EB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektais (KIPVPS), derinimo, 11 straipsnio 1 dalį, OL L 320, 2009 11 17, p. 32. Paskelbta http://eur-lex.europa.eu/Result.do?T1=V3&T2=2009&T3=65&RechType=RECH_naturel&Submit=Search