Pasiūlymas TARYBOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS kuriuo, vadovaujantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsniu, Švedijai leidžiama taikyti lengvatinį mokesčio tarifą uoste prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamai elektros energijai /* COM/2014/0497 final - 2014/0230 (NLE) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS Sąjungos energinių produktų ir elektros energijos apmokestinimas reglamentuojamas Tarybos Direktyva 2003/96/EB (toliau – Energijos mokesčių direktyva arba Direktyva). Pagal Direktyvos 19 straipsnio 1 dalį ir kitas nuostatas, visų pirma išdėstytas 5, 15 ir 17 straipsniuose, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, gali vieningai leisti bet kuriai valstybei narei dėl konkrečių politinių interesų nustatyti daugiau nuostatų dėl atleidimo nuo mokesčių arba jų sumažinimo. Šiuo pasiūlymu siekiama leisti Švedijai taikyti lengvatinį mokesčio tarifą uoste prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamai elektros energijai (toliau – iš kranto tiekiama elektra). Šio atleidimo nuo mokesčio tikslas – ekonomiškai skatinti naudoti iš kranto tiekiamą elektrą, siekiant mažinti oro taršą uostamiesčiuose. Šia priemone, kurią taiko Švedija, siekiama sumažinti jūrų transporto poveikį aplinkai. Prašymas ir jo bendrosios aplinkybės 2011 m. birželio 20 d. Taryba priėmė Tarybos įgyvendinimo sprendimą 2011/384/ES, kuriuo, vadovaujantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsniu, Švedijai leidžiama taikyti lengvatinį elektros energijos mokesčio tarifą už uoste prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamą elektros energiją (krante tiekiama elektros energija) ([1]). Šis sprendimas nustoja galioti 2014 m. birželio 25 d. 2013 m. gruodžio 13 d. raštu Švedijos valdžios institucijos paprašė priimti naują sprendimą, leisiantį Švedijai toliau taikyti šią mokesčių lengvatą. Prašoma priemone Švedija nori paskatinti naudoti iš kranto tiekiamą elektrą, kuri laikoma mažiau taršia nei uoste prisišvartavusiuose laivuose gaminama elektra. Švedijos valdžios institucijos siekia iš kranto tiekiamai elektrai toliau taikyti lengvatinį elektros energijos mokesčio tarifą, kurį sudaro 50 SEK (5,79 EUR) ([2]) už MWh. Šis mokesčio tarifas yra didesnis už Direktyvoje 2003/96/EB nustatytą minimalų elektros energijos mokesčio tarifą. Jis taip pat didesnis už verslui naudojamos elektros energijos nacionalinį mokesčio tarifą, kurį sudaro 5 SEK (0,59 EUR) už MWh. Tačiau Švedija nemano, kad iš kranto tiekiama elektra naudojama verslo reikmėms. Taigi, nesuteikus leidimo taikyti lengvatą iš kranto tiekiamai elektrai, taikomi nacionaliniai tarifai sudarytų 293 SEK (33,94 EUR) už MWh arba 185 SEK (21,43 EUR) už MWh šiaurės Švedijoje. Kita vertus, Energijos mokesčių direktyvos 14 straipsnio 1 dalies c punktu valstybės narės įpareigojamos neapmokestinti laivų kurui naudojamų energinių produktų, skirtų laivybai ES vandenyse. Šis atleidimas nuo mokesčių taip pat taikomas energiniams produktams, naudojamiems elektros gamybai uostuose prisišvartavusiuose laivuose. Be to, pagal minėtos direktyvos 15 straipsnio 1 dalies f punktą valstybės narės gali neapmokestinti laivams naudojamų energinių produktų, skirtų laivybai vidaus vandenyse ir tam pačiam tikslui skirtos elektros gamybos laivuose. Taigi Energijos mokesčių direktyva pagrįsta mokesčių sistema daugeliu atvejų nedaro poveikio elektros gamybos uoste prisišvartavusiuose laivuose sąnaudoms, nors dėl tokios gamybos pablogėjus oro kokybei ir padidėjus triukšmo lygiui uostuose gali būti neigiamai veikiama sveikata ir aplinka. Švedija taikys lengvatinį elektros energijos mokesčio tarifą visai ne mažesnės kaip 380 V įtampos elektros energijai, tiekiamai iš kranto komercinės laivybos laivams, kurių bendroji talpa ne mažesnė kaip 400 tonų. Šią ribą Švedijos valdžios institucijos laiko tinkama siekiant užtikrinti, kad į siūlomą lengvatos taikymo sritį patektų absoliuti tarptautinei laivybai naudojamų laivų dauguma ir nacionalinei laivybai naudojami didesni laivai. Pripažinta, kad šių uostuose prisišvartavusių laivų papildomi varikliai išmeta didžiausią teršalų dalį. Švedijos valdžios institucijos pripažįsta, kad priemonė yra valstybės pagalba ir kad ji palanki komercinei laivybai naudojamų laivų savininkams. Jos taip pat tvirtina, kad laivų savininkų ir operatorių konkurencijos požiūriu ji yra neutrali, nes skirta visiems (išskyrus laivus asmeniniam naudojimui) Švedijos uostuose prisišvartavusiems laivams, nepriklausomai nuo to, su kokia vėliava jie plaukioja. Dėl poveikio valstybių narių tarpusavio prekybai Švedija daro prielaidą, kad jis bus nedidelis, nes uostų pasirinkimas priklauso nuo prekių paskirties vietos, o ne nuo mažesnių prisišvartavimo sąnaudų, susijusių su mokesčio už iš kranto tiekiamą elektrą lengvata. Švedija paprašė leidimo šešerių metų laikotarpiui, t. y. ilgiausiam Direktyvos 19 straipsnio 2 dalyje nurodytam laikotarpiui. Švedijos manymu, ši priemonė yra suderinama su Komisijos rekomendacija 2006/339/EB dėl skatinimo Bendrijos uostuose prisišvartavusius laivus naudoti elektros energiją iš kranto ([3]) ir Komisijos komunikatu „Europos Sąjungos jūrų transporto politikos strateginiai tikslai ir rekomendacijos iki 2018 m.“ ([4]). Atsižvelgiant į tai, pažymima, kad nuo 2011 m. birželio mėn. valstybės narės turi besąlygiškai laikytis atitinkamiems teršalams, kaip antai kietosioms dalelėms, nustatytų oro kokybės normų ([5]). Vykdydamos šį įpareigojimą jos turi rasti būdų, kaip išspręsti problemas, pavyzdžiui, uostuose prisišvartavusių laivų išmetamų teršalų problemą, jei ji aktuali, tad suprantama, kad uostuose, kurie susiduria su šiomis problemomis, bus skatinama – kaip vienas iš bendros oro kokybės strategijos elementų – vartoti iš kranto tiekiamą elektrą. Mokesčio lengvata Švedija nori ir toliau skatinti laivų operatorius naudoti iš kranto tiekiamą elektrą, siekdama sumažinti oro taršą ir triukšmą iš uoste prisišvartavusių laivų bei jų išmetamą CO2 kiekį. Taikant lengvatinį mokesčio tarifą, padidėtų iš kranto tiekiamos elektros konkurencingumas, palyginti su laive deginamu bunkeriniu kuru, kuris visiškai neapmokestintas. Švedijos valdžios institucijos pranešė Komisijai, kad taikant priemonę buvo pastatyti papildomi iš kranto tiekiamos elektros įrenginiai, o Švedijos uostų, turinčių tokių įrenginių, skaičius padidėjo nuo penkių iki aštuonių (Stokholmo, Geteborgo, Piteo, Helsingborgo, Liuleo, Karlskrunos, Treleborgo ir Istado) ir kad Stokholmo uoste taip pat įgyvendinami papildomų įrenginių statymo planai. Švedijos valdžios institucijos pranešė Komisijai, kad iš kranto tiekiamos elektros įrenginiais intensyviausiai naudojasi miškininkystės sektoriaus laivai. Šią pramonės šaką aptarnaujančiuose uostuose suvartojama daugiausia iš kranto tiekiamos elektros. Įrenginiai paprastai naudojami tais atvejais, kai laivai prisišvartuoja ilgesniam laikui. Laivų, kuriuose naudojama iš kranto tiekiama elektra, procentinė dalis uostuose skiriasi (nuo 33 % iki beveik 100 %) priklausomai nuo uosto ir šią elektrą naudojančių laivų tipo. Remiantis Švedijos pateikta informacija, dėl iš kranto tiekiamos elektros naudojimo sumažėjo išmetami sieros dioksido, azoto oksidų, kietųjų dalelių ir anglies oksidų kiekiai. Tačiau Švedijos valdžios institucijos neturi tikslių duomenų apie išmetamųjų teršalų kiekio sumažėjimą, kurį galėjo lemti priemonės taikymas. Pasiūlymo srityje galiojančios nuostatos 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyva 2003/96/EB, pakeičianti Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą, visų pirma 14 straipsnio 1 dalies c punktas ir 15 straipsnio 1 dalies f punktas. Priemonės vertinimas pagal Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnį Konkretūs politiniai interesai Direktyvos 19 straipsnio 1 dalies 1 pastraipoje nustatyta: „Be ankstesniuose straipsniuose išdėstytų nuostatų, ypač 5, 15 ir 17 straipsniuose, Taryba, Komisijai pasiūlius, bet kuriai valstybei narei gali vieningai leisti toliau atleisti nuo mokesčių ar juos sumažinti remiantis konkrečios politikos sumetimais.“ Svarstoma mokesčio lengvata Švedijos valdžios institucijos siekia skatinti naudoti aplinkai mažiau kenksmingą būdą aprūpinti trūkstama elektra uostuose prisišvartavusius laivus ir tuo pačiu gerinti vietos oro kokybę. Kaip pažymėjo Švedija, Komisija faktiškai jau yra rekomendavusi naudoti iš kranto tiekiamą elektrą, užuot ją gaminus prisišvartavusiuose laivuose, ir taip pripažinusi jos naudą aplinkai ([6]). Netaikant šios priemonės, prisišvartavusiems laivams tiekiama elektra būtų apmokestinama 293 SEK (33,94 EUR) už MWh arba 185 SEK (21,43 EUR) už MWh šiaurės Švedijoje. Taigi, prašomas atleidimas nuo mokesčio būtų papildoma paskata naudotis šia technologija, lygi 243 SEK arba 28,15 EUR už MWh (šiaurės Švedijoje – 135 SEK arba 15,64 EUR už MWh), ir taip prisidėtų prie nustatyto politinio tikslo įgyvendinimo. Be to, Komisija pažymi, kad dėl to, jog taikoma ši priemonė, Švedija toliau vysto savo pakrantės infrastruktūrą. Panašu, kad mokesčio lengvata yra veiksminga paskata – plačiau paplito iš kranto tiekiamos elektros vartojimas. Švedijos valdžios institucijos Komisijai pranešė, kad jos kelių uostų paprašė arba įpareigojo juos įrengti iš kranto tiekiamos elektros įrenginius. Tačiau Švedija nepranešė apie jokius įrenginių naudojimui nustatytus teisinius įpareigojimus ar finansines paskatas. Infrastruktūros plėtra visų pirma suinteresuotas miškų sektorius, dedantis pastangas naudoti aplinką labiau tausojantį transportą. Atsižvelgdama į dabartinę elektros tiekimo iš kranto plėtros Švedijoje padėtį, Komisija mano, kad gerokai sumažinto mokesčio tarifo taikymas išlieka tinkama priemone, kuria uosto direkcija ir laivų savininkai skatinami toliau investuoti į technologijas, ypač turint galvoje kitų konkrečių nacionalinių priemonių, kuriomis skatinama vartoti iš kranto tiekiamą elektrą, trūkumą. Dėl siekiamo politinio tikslo pobūdžio Komisija pažymi, kad elektros tiekimo iš kranto skatinimas faktiškai yra bendros politikos tikslas, kurio turėtų siekti visa Sąjunga. Tai aiškiai pabrėžiama Komusijos komunikate dėl integruotos jūrų politikos ([7]) ir prie jo pridedamame Komisijos tarnybų darbiniame dokumente ([8]). Savo pasiūlyme dėl Energijos mokesčių direktyvos persvarstymo ([9]) Komisija pasiūlė netaikyti elektros energijos mokesčio uoste prisišvartavusiems laivams iš kranto tiekiamai elektrai. Tačiau Komisijos pasiūlymo Taryba dar nepriėmė. Tuo tarpu ekonominės veiklos vykdytojams Švedijoje ir Švedijos valdžios institucijoms turėtų būti suteiktas teisinis tikrumas dėl mokesčių priemonių, taikomų siekiant skatinti iš kranto tiekiamos elektros vartojimą. Šiuo metu vienintelė galimybė įvesti palankią iš kranto tiekiamos elektros apmokestinimo tvarką nustatyta 19 straipsniu. Tačiau jo tikslas – atsižvelgti į pačioje direktyvoje neaptartas konkrečias pavienių valstybių narių aplinkybes. Todėl nukrypti leidžiančią nuostatą, remiantis 19 straipsniu, gali būti leidžiama taikyti tik kaip pereinamojo laikotarpio priemonę, kuria siekiama politinio tikslo skatinti elektros tiekimą iš kranto, kol šis tikslas nebus aptartas persvarstant Direktyvą 2003/96/EB. Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Prašoma priemonė daugiausiai susijusi su ES aplinkos politika. Priemone bus faktiškai prisidėta prie tikslo gerinti vietos oro kokybę tokiu mastu, kokiu uostuose prisišvartavusiuose laivuose dėl to bus deginama mažiau bunkerinio kuro. Be to, priemonė gali padėti sumažinti išmetamą CO2 kiekį tiek, kiek, palyginti su elektra, gaminama laivuose deginant bunkerinį kurą, elektros tinklais sausumoje tiekiamos energijos išteklių taršos anglies dioksidu intensyvumas bus mažesnis dėl didesnio tinklų efektyvumo ir kitokio elektrai gaminti naudojamo kuro. Šiomis aplinkybėmis galima pažymėti, kad vidutinis elektros išteklių atitinkamame rinkos segmente taršos anglies dioksidu intensyvumas yra daug mažesnis nei ES vidurkis. Nors papildomai tiekiamos elektros taršos anglies dioksidu intensyvumas paprastai yra didesnis nei vidutinių elektros išteklių ir labai priklauso nuo dienos meto, kai atsiranda papildomas poreikis, CO2 kiekio mažinimas taikant šią priemonę turėtų būti palyginti svarbus ([10]). Priemonė yra suderinama su Komisijos pasiūlymu dėl direktyvos dėl alternatyviųjų degalų infrastruktūros diegimo, kuri skirta iš kranto tiekiamos elektros tiekimo įrangos montavimo klausimui, jei tai ekonomiškai efektyvu ir turi teigiamą poveikį aplinkai ([11]). Kalbant apie tai, reikėtų nepamiršti, kad iš kranto tiekiamos elektros konkurencinės padėties nepalankumą lemia viena svarbi priežastis – tai, kad jūrų uostuose prisišvartavusiuose laivuose gaminama elektra šiuo metu visiškai neapmokestinama: neapmokestinamas ne tik elektrai gaminti naudojamas bunkerinis kuras, nors, vadovaujantis Direktyvos 2003/96/EB 14 straipsnio 1 dalies a punktu, tai yra normalu, tačiau neapmokestinama ir pati laivuose gaminama elektra (žr. Direktyvos 2003/96/EB 14 straipsnio 1 dalies c punktą). Nors pastarasis atleidimas nuo mokesčio galėtų būti laikomas sunkiai suderinamu su Sąjungos aplinkosaugos tikslais, tačiau jis grindžiamas praktiniais interesais. Kad būtų galima apmokestinti laivuose gaminamą elektrą, laivo savininkas, kuris dažnai yra įsisteigęs trečiojoje šalyje, arba operatorius faktiškai turėtų deklaruoti, kiek elektros buvo suvartota. Be to, deklaruojant reikėtų apskaičiuoti, kiek elektros buvo suvartota valstybės narės, kurioje mokėtinas mokestis, teritoriniuose vandenyse. Reikalavimas minėtas deklaracijas pateikti kiekvienoje valstybėje narėje, kurios teritoriniuose vandenyse plaukiojama, užkrautų didžiulę administracinę naštą laivų savininkams. Šiomis aplinkybėmis sprendimas neignoruoti mažiau taršios alternatyvos – iš kranto tiekiamos elektros, leidžiant Švedijai taikyti lengvatinį mokesčio tarifą, gali būti laikomas pagrįstu. Skirtingai nei jūrų uostuose, valstybėms narėms suteikiama teisė neapmokestinti vidaus vandenų uostuose prisišvartavusiuose laivuose gaminamos ir vartojamos elektros (15 straipsnio 1 dalies f punktas). Todėl valstybėms narėms nebūtų sudaryta jokių teisinių kliūčių taikyti vienodas sąlygas iš kranto tiekiamai elektrai ir vidaus vandenų uostuose prisišvartavusiuose laivuose gaminamai elektrai. Tačiau direktyvos 15 straipsnio 1 dalies f punkte siūlomą galimybę neapmokestinti laivuose gaminamos elektros teisės aktų leidėjas ir vėl grindžia praktiniais interesais ir tuo pačiu glaudžiai sieja su mokesčių lengvatomis, susijusiomis su navigacija vidaus vandenų keliuose. Dauguma valstybių narių, įskaitant ir Švediją, nutarė neapmokestinti šiuo tikslu naudojamo kuro. Be to, jų manymu, elektrai gaminti naudojamo kuro apmokestinimas, užuot apmokestinus elektrą, nėra praktiškas sprendimas (žr. Direktyvos 2003/96/EB 21 straipsnio 5 dalies trečiąją pastraipą), kadangi tai mažų mažiausiai reikštų, kad elektrai gaminti naudojamam kurui taikoma atskira tvarka. Iš tiesų, spręsdamos, ar į atleidimo nuo mokesčių taikymo jūrų laivybai sritį reikia įtraukti laivybai vidaus vandenų keliais naudojamą kurą, valstybės narės atsižvelgs į įvairius dalykus, įskaitant tokius platesnius nacionalinės transporto politikos tikslus, kaip aplinkosaugos interesai, dėl kurių jos gali neapmokestinti šiems tikslams naudojamo kuro. Todėl šiuo etapu galima pagrįstai taikyti lengvatinį mokesčių tarifą ir vidaus vandenų uostuose iš kranto tiekiamai elektrai. Vidaus rinka ir sąžininga konkurencija Komisija negavo jokių skundų dėl praktinio mokesčių priemonės, nustatytos Tarybos įgyvendinimo sprendimu 2011/384/ES, taikymo. Vidaus rinkos ir sąžiningos konkurencijos požiūriu šia priemone tik sumažinamas abiejų konkuruojančių elektros tiekimo prisišvartavusiems laivams šaltinių, t. y. laivuose gaminamos ir iš kranto tiekiamos elektros, konkurencijos iškraipymas dėl bunkerinio kuro neapmokestinimo. Dėl laivų operatorių konkurencijos Švedijos valdžios institucijos nepateikė informacijos apie reikšmingą laivų, parengtų naudoti iš kranto tiekiamą elektrą, skaičiaus padidėjimą. Reikėtų pabrėžti, kad, Švedijos valdžios institucijų skaičiavimais, iš kranto tiekiamos elektros kaina išlieka didelė palyginti su laivuose gaminama elektra naudojant neapmokestinamą bunkerinį kurą. Laivų savininkų išlaidas visų pirma sudaro elektros tinklo mokesčiai ir investicijos į laivų įrangą. Nors sąnaudų prognozės tikslumas labai priklauso nuo naftos kainų pokyčių ir todėl jas apskaičiuoti labai sudėtinga, naujausi turimi vertinimai rodo, kad iš esmės daugeliu atvejų, net visiškai atleidus nuo mokesčių, elektros tiekimo iš kranto sąnaudos netaptų mažesnės nei elektros gamybos laivuose sąnaudos ([12]), todėl bet kokiu atveju iš kranto tiekiamą elektrą naudojantiems laivų operatoriams, palyginti su tais, kurie naudoja laivuose gaminamą elektrą, nebūtų suteiktas didelis konkurencinis pranašumas. Šiuo atveju reikšmingo minėto pobūdžio iškraipymo, taikant Tarybos įgyvendinimo sprendimą 2011/384/ES, nebuvo ir nepanašu, kad jis atsiras, nes Švedija ketina toliau laikytis Energijos mokesčių direktyvoje nustatyto minimalaus apmokestinimo lygio. Be to, Švedija ketina taikyti mokesčio lengvatą tik tiems laivams, kurių bendroji talpa ne mažesnė kaip 400 tonų, ir tik iš kranto tiekiamai ne mažesnės kaip 380 V įtampos elektrai, kad priemonė būtų konkrečiai skirta laivams, kuriuose gaminama daug elektros, ir būtų ribojamas bendras naudos gavėjų skaičius. Kaip paaiškino Švedijos valdžios institucijos, abi nustatytos ribinės vertės yra palyginti žemos, kadangi nacionalinės asociacijos pareiškė esą susirūpinusios, kad nacionaliniai laivai gali atsidurti mažiau palankesnėje padėtyje nei Švedijai nepriklausantys laivai. Kita vertus, galima daryti pagrįstą prielaidą, kad dėl ribinių verčių į mokesčio lengvatos taikymo sritį greičiausiai gali nepatekti nacionaliniai laivai, o ne kitų ES šalių laivai, todėl bet kuriuo atveju dėl minėtų verčių nacionaliniams ekonominės veiklos vykdytojams, palyginti su jų konkurentais iš kitų ES valstybių narių, nebus taikoma palankesnė apmokestinimo tvarka. Dėl uostų konkurencijos Švedijos valdžios institucijos pranešė, kad nepastebėjo laivų savininkų uostų pasirinkimo pokyčių, kuriuos būtų galima sieti su galimybe naudotis iš kranto tiekiamos elektros įranga. Jos mano, kad net jeigu dėl galimybės naudoti iš kranto tiekiamą elektrą, kuriai taikomas lengvatinis mokesčio tarifas, pasikeistų laivų maršrutai, bet koks galimas poveikis valstybių narių tarpusavio prekybai būtų nedidelis. Kadangi, kaip buvo nurodyta, elektros tiekimas iš kranto, nepaisant mokesčio lengvatos, bent artimiausiu metu neturėtų tapti ekonomiškesnis už elektros gamybą laivuose, mažai tikėtina, kad dėl šios mokesčių lengvatos iš kranto tiekiamai elektrai būtų gerokai iškraipyta uostų konkurencija ir kad atsiradus šiai galimybei kiltų noras keisti laivų maršrutus. Laikotarpis, kuriuo siūloma leisti taikyti lengvatinį mokesčio tarifą, iš esmės atitinka Komisijos siūlomą iš kranto tiekiamos elektros atleidimo nuo mokesčių aštuonerių metų laikotarpį. Priemonės taikymo laikotarpis ir ES energijos mokesčių sistemos raida Nukrypti leidžiančios nuostatos taikymo laikotarpis iš principo turėtų būti pakankamai ilgas, kad uostų operatoriai nebūtų atgrasyti nuo reikiamų investicijų. Šiuo konkrečiu atveju priemonės taikymo laikotarpis būtų buvęs pratęstas, o mokesčio lengvatos mastas padidintas Komisijos pasiūlymu persvarstyti Energijos mokesčių direktyvą, kuria numatomas privalomas iš kranto tiekiamos elektros atleidimas nuo mokesčių aštuonerių metų laikotarpiui po to, kai jis įsigalios. Vis dėlto taikant šią nukrypti leidžiančią nuostatą neturėtų būti kenkiama būsimai esamos teisinės sistemos raidai ir turėtų būti atsižvelgta į tai, kad Taryba gali priimti teisės aktą pagrįstą Komisijos pasiūlymu iš dalies pakeisti Energijos mokesčių direktyvą. Šiomis aplinkybėmis atrodo tikslinga prašomą leidimą suteikti direktyva nustatytam maksimaliam šešerių metų laikotarpiui, jeigu iki numatytos jo galiojimo pabaigos nebus pradėtos taikyti bendrosios šios srities nuostatos. Šis laikotarpis suteiks teisinio tikrumo laivų ir uostų operatoriams, kurie turi planuoti savo investicijas į iš kranto tiekiamos elektros įrangą arba laivuose gaminamos elektros įrangą. Jis taip pat suteiks Švedijos valdžios institucijoms galimybę rinkti duomenis, kad būtų visapusiškai įvertintas priemonės poveikis. Valstybės pagalbos taisyklės Remiantis Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbtu atitinkamu 2013 m. spalio 1 d. valiutos kursu ([13]), Švedijos valdžios institucijų numatytas 50 SEK/MWh lengvatinis mokesčio tarifas yra didesnis už Direktyvos 2003/96/EB 10 straipsnyje nustatytą minimalų ES apmokestinimo lygį. Taigi priemonė atitinka vieną iš sąlygų, nustatytų Komisijos reglamento 651/2014/ES ([14]) 44 straipsnyje, kuriuo nustatomos sąlygos, kuriomis tokiai priemonei netaikomi reikalavimai pranešti apie valstybės pagalbą. Tačiau šiame etape neįmanoma nustatyti, ar visos 44 straipsnyje nustatytos sąlygos yra įvykdytos ir ar pasiūlymas dėl Tarybos įgyvendinimo sprendimo neužkerta kelio Komisijai reikalauti, kad Švedija laikytųsi valstybės pagalbos taisyklių. 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS REZULTATAI IR POVEIKIO VERTINIMAS Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Šis pasiūlymas yra pagrįstas Švedijos pateiktu prašymu ir skirtas tik šiai valstybei narei. Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas Nepriklausomo tyrimo neprireikė. Poveikio vertinimas Šis pasiūlymas susijęs su leidimu vienai valstybei narei jos pačios prašymu. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI Pasiūlymu siekiama leisti Švedijai nukrypti nuo bendrųjų Tarybos direktyvos 2003/96/EB nuostatų ir uostuose prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamai elektrai taikyti lengvatinį elektros eneregijos mokesčio tarifą – 50 SEK (5,79 EUR) už MWh. Teisinis pagrindas Tarybos direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnis. Subsidiarumo principas Netiesioginių mokesčių sritis, kuriai taikomas SESV 113 straipsnis, nepriklauso išimtinei Europos Sąjungos kompetencijai, kaip apibrėžta SESV 3 straipsnyje. Tačiau valstybių narių kompetencija šioje srityje griežtai apibrėžiama ir ribojama galiojančia ES teise. Pagal Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnį, tik Taryba, remdamasi minėta nuostata, gali leisti valstybei narei papildomai atleisti nuo mokesčio arba jį sumažinti. Pačios valstybės narės be Tarybos to padaryti negali. Taigi pasiūlymas atitinka subsidiarumo principą. Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą. Mokesčio lengvata neviršijama to, kas būtina minėtam tikslui pasiekti (žr. pirmiau nurodytus su vidaus rinka ir sąžininga konkurencija susijusius motyvus). Pasirinkta priemonė Siūloma (-os) priemonė (-s): Tarybos įgyvendinimo sprendimas. Direktyvos 2003/96 19 straipsnyje nustatyta tik šio tipo priemonė. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Šia priemone nesukuriama jokios finansinės ir administracinės naštos Sąjungai. Todėl pasiūlymas neturi poveikio Sąjungos biudžetui. 2014/0230 (NLE) Pasiūlymas TARYBOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS kuriuo, vadovaujantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsniu, Švedijai leidžiama taikyti lengvatinį mokesčio tarifą uoste prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamai elektros energijai EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, atsižvelgdama į 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyvą 2003/96/EB, pakeičiančią Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą ([15]), ypač į jos 19 straipsnį, atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą, kadangi: (1) Tarybos įgyvendinimo sprendimu 2011/384/ES ([16]), vadovaujantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsniu, Švedijai iki 2014 m. birželio 25 d. leista taikyti lengvatinį mokesčio tarifą uoste prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamai elektros energijai (iš kranto tiekiamai elektrai); (2) 2013 m. gruodžio 13 d. raštu Švedija siekė gauti leidimą toliau taikyti lengvatinį elektros energijos mokesčio tarifą iš kranto tiekiamai elektrai remiantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsniu; (3) ketinama taikyti mokesčio lengvata Švedija siekia toliau skatinti plačiau vartoti iš kranto tiekiamą elektrą kaip aplinkai mažiau kenksmingą būdą, palyginti su bunkerinio kuro deginimu laivuose, ir aprūpinti trūkstama elektra uostuose prisišvartavusius laivus; (4) naudojant iš kranto tiekiamą elektrą į orą nepatenka teršalų, išmetamų deginant bunkerinį kurą prisišvartavusiuose laivuose, dėl to gerėja oro kokybė uostamiesčiuose. Be to, tikimasi, kad dėl elektros gamybos svarstomame regione, t. y. Šiaurės šalių, įskaitant Švediją, Daniją, Suomiją ir Norvegiją, elektros rinkoje, ypatumų ir dėl to, kad vietoj elektros, gaminamos deginant bunkerinį kurą laivuose, bus vartojama elektros tinklais sausumoje tiekiama elektra, bus sumažintas išmetamas CO2 kiekis. Todėl tikimasi, kad priemone bus prisidėta prie Sąjungos aplinkos, sveikatos ir kovos su klimato kaita politikos uždavinių įgyvendinimo; (5) leidžiant Švedijai taikyti lengvatinį elektros energijos mokesčio tarifą iš kranto tiekiamai elektrai neviršijama to, kas būtina iš kranto tiekiamos elektros vartojimui padidinti, kadangi daugeliu atvejų elektros gamyba laivuose išliks kaip konkurencingesnė alternatyva. Dėl tos pačios priežasties ir dėl to, kad šiuo metu šios technologijos patekimo į rinką galimybės yra palyginti mažos, vargu, ar šios priemonės taikymo metu bus labai iškraipyta konkurencija, tad ji neturės padarinių tinkamam vidaus rinkos veikimui; (6) remiantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnio 2 dalimi, kiekvieno leidimo, suteikto remiantis minėta nuostata, galiojimo laikotarpis turi būti griežtai apribotas. Atsižvelgiant į tai, kad minėtas laikotarpis turi būti pakankamai ilgas, kad priemonę būtų galima tinkamai įvertinti, ir į tai, kad nebūtų pakenkta būsimai esamos teisinės sistemos raidai, prašomą leidimą tikslinga suteikti šešeriems metams, jeigu iki numatytos jo galiojimo pabaigos nebus pradėtos taikyti šią sritį reglamentuojančios bendrosios nuostatos; (7) siekiant užtikrinti teisinį tikrumą uostų ir laivų operatoriams ir siekiant išvengti galimo administracinės naštos elektros energijos skirstytojams ir perskirstytojams padidėjimo, kuris galėtų atsirasti dėl akcizo tarifo, taikomo iš kranto tiekiamai elektrai, pokyčio, reikėtų užtikrinti, kad Švedija galėtų nepertraukiamai taikyti konkrečią šiame sprendime nurodytą mokesčių lengvatą. Todėl prašomas leidimas turi būti suteiktas nuo 2014 m. birželio 26 d. ir taikomas nepertraukiamai pagal iki tol remiantis Tarybos įgyvendinimo sprendimu 2011/384/ES galiojusius susitarimus; (8) šiuo sprendimu nedaromas poveikis Sąjungos taisyklių, susijusių su valstybės pagalba, taikymui, PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: 1 straipsnis Švedijai leidžiama uoste prisišvartavusiems laivams, išskyrus privačius pramoginius laivus, tiesiogiai tiekiamai elektrai taikyti lengvatinį elektros energijos mokesčio tarifą su sąlyga, kad laikomasi minimalaus apmokestinimo lygio pagal Direktyvos 2003/96/EB 10 straipsnį. 2 straipsnis Šis sprendimas įsigalioja pranešimo apie jį dieną. Jis taikomas nuo 2014 m. birželio 26 d. Jis nustoja galioti 2020 m. birželio 25 d. Tačiau jeigu Taryba, remdamasi SESV 113 straipsniu, nustato bendras taisykles dėl iš kranto tiekiamai elektrai taikomų mokesčių lengvatų, šis sprendimas nustoja galioti tą dieną, kai pradedamos taikyti minėtos bendros taisyklės. 3 straipsnis Šis sprendimas skirtas Švedijos Karalystei. Priimta Briuselyje Tarybos vardu Pirmininkas ([1]) OL L 170, 2011 6 30, p. 36–37. ([2]) Visi skaičiavimai pagrįsti 2013 m. spalio 1 d. valiutos kursu, t. y. 8,6329 SEK už 1 EUR. Žr. OL C 286, 2013 10 2. ([3]) 2006 m. gegužės 8 d. Komisijos rekomendacija 2006/339/EB dėl skatinimo Bendrijos uostuose prisišvartavusius laivus naudoti elektros energiją iš kranto (OL L 125, 2006 5 12). ([4]) 2009 m. sausio 21 d. Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui bei Regionų komitetui „Europos Sąjungos jūrų transporto politikos strateginiai tikslai ir rekomendacijos iki 2018 m.“, KOM (2009) 8 galutinis. ([5]) Žr. 2008 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/50/EB dėl aplinkos oro kokybės ir švaresnio oro Europoje (OL L 152, 2008 6 11). ([6]) Žr. 3 išnašą. ([7]) KOM (2007) 575 galutinis, 2007 m. spalio 10 d. ([8]) SEK (2007) 1283 galutinis, 2007 m. spalio 10 d. ([9]) KOM (2011) 169 galutinis, 2011 m. balandžio 13 d. ([10]) 2012 m. bendra atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir branduolinės energijos dalis, palyginti su kitais Švedijos turimais energijos ištekliais, buvo 95,4 %, o NordPool – 90 % (žr. http://www.nordpoolspot.com/Global/Download%20Center/TSO/Nordic-production-split_2004-2012.pdf). Tačiau branduolinė energija ir hidroelektrinių gaminama energija, kurioms paprastai priskiriama didžioji dauguma atsinaujinančiųjų energijos išteklių Švedijoje ir NordPool, daugiausia naudojamos tenkinant pagrindinį elektros poreikį, tuo tarpu esant didelei apkrovai tiekiama elektra, kuriai būdingas didesnis taršos anglies dioksidu intensyvumas. ([11]) COM(2013) 18 final, 2013 m. sausio 24 d. ([12]) Žr. 2005 m. rugpjūčio mėn. Europos Komisijos aplinkos generalinio direktorato galutinę ataskaitą „Service Contract Ship Emissions: Assignment, Abatement and Market-based Instruments, Task 2a – Shore-Side Electricity“, http://ec.europa.eu/environment/air/pdf/task2_shoreside.pdf. Analizuojama trijų uostų − Geteborgo (Švedija), Džuno ir Long Bičo (JAV) − sąnaudų struktūra. ([13]) Žr. 2 išnašą. ([14]) Komisijos reglamentas 651/2014/ES, kuriuo tam tikrų kategorijų pagalba skelbiama suderinama su vidaus rinka taikant Sutarties 107 ir 108 straipsnius (OL L 187, 2014 6 26, p. 1–78.). ([15]) OL L 283, 2003 10 31, p. 51. ([16]) 2011 m. birželio 20 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimas (2011/384/ES), kuriuo, vadovaujantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsniu, Švedijai leidžiama taikyti lengvatinį elektros energijos mokesčio tarifą už uoste prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamą elektros energiją (krante tiekiama elektros energija) (OL L 176, 2011 6 30, p. 36).