Briuselis, 07.03.2005

KOM(2005) 76 galutinis

KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI

Europos augimo iniciatyvaES paskolų garantijų priemonės TEN transporto projektams plano koncepcija{SEK(2005) 323}

KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI

Europos augimo iniciatyvaES paskolų garantijų priemonės TEN transporto projektams plano koncepcija

Turinys

1. Santrauka 3

2. Patikslintas pasiūlymas garantijų priemonei taikyti 4

2.1. ES garantijų priemonė 4

2.2. Pagrindiniai tikslai 5

2.3. Pagrindinė nauda 5

2.4. Tinkami projektai 6

2.5. Rizikos pasidalinimas 6

2.6. Teisinis pagrindas 6

2.7. Bendrijos sąnaudos garantijai 7

2.8. Atidėjimų ir kainų nustatymas 8

2.9. Poveikis Bendrijos biudžetui ir likvidumo fondui 8

2.10. Valdymas 9

3. Baigiamosios pastabos 9

1. SANTRAUKA

Po 2003 m. gruodžio mėn. Europos Vadovų Tarybos prašymo, bendradarbiaudamos su Europos investicijų banku (EIB), Komisijos tarnybos atliko rinkos tyrimą, siekdamos ištirti paskolų garantijų priemonės tinkamumą transporto projektams. Rinkos tyrimas pateiktas Komisijos komunikate KOM(2005)75 galutinis.

Pasikonsultavus su keliais ekspertais visoje Europos Sąjungoje, buvo padaryti kai kurie 2003 m. lapkričio 11 d. komunikate[1] pateiktų Komisijos pradinių idėjų dėl Augimo iniciatyvos techniniai pakeitimai.

Garantijų priemonės tikslas – padidinti atsvarą ribotiems valstybės ištekliams, siekiant privataus sektoriaus investicijų į prioritetinius TEN transporto (TEN-T) projektus ir jiems teikti kredito paramą.

Priemonė suteiks naudingą paramą konkretiems viešojo ir privataus sektorių partnerystės (PPP) tipams konkrečiu projekto ciklo laikotarpiu. Taigi ji išplės TEN transporto finansavimo priemonių spektrą. Garantijų priemone reikiamas poveikis bus pasiektas tik priėmus siūlomą 20 milijardų EUR biudžetą. Investuotojams tai rodytų, kad sudaryti tinklus yra realu. Todėl garantijų priemonė tik papildys Europos dotacijų finansavimą, o ne pakeis jį.

Pagal naują priemonės planą ES suteiktų paskolų garantijas, siekdama sušvelninti riziką pajamoms pirmaisiais keleriais projektų metais. Konkrečiai garantija visiškai padengtų likvidumo atsargą, vadinamą rezervine kredito linija, kuri būtų suteikiama tik tais atvejais, kai pinigų srautų nepakaktų palūkanoms už skolą, susidariusią gavus privilegijuotąją paskolą, mokėti. Šios rezervinės kredito linijos padengtų apie 10 % visos skolos, susidariusios gavus privilegijuotąją paskolą (tam tikrais rizikingesniais atvejais – iki 20 %), ir skolos išmokėjimo terminas paprastai nebūtų ilgesnis negu 5 metai. Kad projektai galėtų pretenduoti į ES paskolų garantiją jie privalo iš valstybių narių arba kitų nacionalinių valdžios institucijų gauti panašią finansinę paramą tokia forma, kuri derintųsi su galimų priemonių įvairove ir kuri tiktų skirtingoms nacionalinėms realijoms.

Pagal pradinį pasiūlymą garantijos kaina būtų nustatyta, siekiant padengti su priemone susijusios rizikos ir valdymo išlaidas.

Jeigu garantijos būtų pareikalauta, Komisija įgytų reikalavimo teisę, tenkinamą grąžinus skolą, susidariusią gavus privilegijuotąją paskolą, tačiau prieš vykdant su nuosavu kapitalu susijusius įsipareigojimus. Šią sutvirtintą skolą skolininkas turėtų grąžinti Komisijai, kai tai leis projekto pajamos.

Priemonė bus finansuojama pagal naują Finansinę perspektyvą Transeuropinių transporto tinklams 2007–2013 m. laikotarpiu skirtą biudžeto eilutę. Ši veikla jau yra įtraukta į siūlomo TEN transporto reglamento[2] finansavimo planą. Komisijos rizikos įvertinimas, grindžiamas modeliu, kuriame naudojami reitingų agentūrų paskelbti duomenys rodo, kad 1 milijardas EUR biudžeto lėšų galėtų prisidėti prie apie 20 milijardų EUR skolos, susidariusios gavus privilegijuotąją paskolą, darant prielaidą, kad sandorių portfelio kreditingumas artimas investiciniam laipsniui. Bet kokiu atveju atidėjimų nustatymo sistema ir likvidumo fondas iki nežymaus lygio sumažintų riziką tiesiogiai naudoti Bendrijos biudžeto lėšas.

Komisija priemonės valdymui numato išrinkti tarptautinę finansų įstaigą ir laikosi nuomonės, kad EIB grupė šiai užduočiai būtų tinkama kandidatė.

Šio dokumento išvadose pateikiamas pagrindas TEN transporto projektams pradėti taikyti ES paskolų garantijų priemonę, nustatytą Komisijos pasiūlyme dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, nustatančio bendrąsias taisykles dėl Bendrijos finansinės pagalbos teikimo transeuropinių tinklų ir energijos srityje, iš dalies keičiančio Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2236/95[3] („naujasis TEN transporto finansų reglamentas“). Kadangi paskolų garantijų schema įsigalios ne anksčiau negu 2007 m., 2005 m. Komisija kartu su EIB numato parengti įgyvendinimo taisyklių projektą ir po to pradėti atrinkinėti ir vertinti projektus, kuriuos nuo 2007 m reikės įtraukti į portfelį.

Šiuo komunikatu siekiama sukurti pagrindą tolesnėms diskusijoms, ypač su valstybių narių institucijomis, dėl priemonės įgyvendinimo, valdymo ir galimybių valstybėms narėms suteikti panašią paramą.

Šis pranešimas yra padalytas į 3 skyrius. Po santraukos 2 skyriuje pateikiamas siūlomas ES garantijų priemonės, jos finansavimo ir atidėjimų sudarymo poreikių planas bei jos valdymo reikalavimai. Pranešimas baigiamas 3 skyriumi. Prie šio komunikato pridėtas Komisijos tarnybų darbinis dokumentas SEK(2005)323.

2. PATIKSLINTAS PASIūLYMAS GARANTIJų PRIEMONEI TAIKYTI

Tolesnėse skyriaus dalyse pateikiamas patikslinto paskolų garantijų priemonės plano aprašymas. Komisijos tarnybų darbiniame dokumente SEK(2005)323 pateikiama rezervinių kredito linijų apžvalga ir išsamesnė informacija apie priemonės pagrindines orientacines savybes, siekiant šios temos aiškumo.

2.1. ES garantijų priemonė

Pagal naująjį planą PPP tipo projektams Bendrija garantuotų rezervinę kredito liniją, kuriai būtų taikoma iš anksto nustatyto dydžio ir galbūt nominali viršutinė riba. Garantija padengtų neplanuotą skolų paslaugų stygių, atsiradusį dėl tam tikros specifinės rizikos, kuriai ypač priskiriama eismo rizika. Garantiją taip pat būtų galima taikyti tinkamumo ir veiklos rezultatų rizikai su sąlyga, kad šių rūšių riziką būtų galima pagrįstai įvertinti. Kalbant apie su prieinamumu susijusiu mokėjimu grindžiamus projektus, ES garantija gali padengti tik labai izoliuotą riziką, kuri nesusijusi su projekto valdymu ir kuri nesukeltų moralinio pavojaus koncesininkui (operatoriui). Atsižvelgiant į projekto kreditingumą, rezervinė kredito linija sudarytų apie 10 % skolos, susidariusios gavus privilegijuotąją paskolą, likusios baigiant projektą, o tam tikrais atvejais galėtų sudaryti iki 20 %.

Rizika naudoti Bendrijos lėšas nebūtinai egzistuotų ilgą laikotarpį. Garantija būtų skiriama tik pirmiems keleriems projekto operacijų metams, vadinamajam pradžios laikotarpiui, trunkančiam ne ilgiau negu 5 metus.

Garantiją galės gauti projektai, kurių kreditingumas artimas investiciniam laipsniui. Reikalaujamas kreditingumas, susijęs su projektų finansiniu gyvybingumu, apribotų galimą garantijų priemonės panaudojimą. Jeigu priemonę reikėtų panaudoti, Bendrija įgytų atitinkančią suteiktas lėšas reikalavimo teisę. Skolininkui pareikalavus priemonės, jo iš esmės būtų reikalaujama pirmiausia grąžinti skolą, susidariusią gavus privilegijuotąją paskolą, siekiant kuo labiau pagerinti ES teikiamo kredito galimybes, tačiau bet kuriuo atveju skolintojo reikalavimo teisė būtų tenkinama prieš vykdant su nuosavu kapitalu susijusius įsipareigojimus.

Bendrija atsižvelgtų į rinkos investuotojų susirūpinimą dėl kompensacijų mokėjimo laiku ir finansinio likvidumo, tačiau Bendrija būtų „kantresnė skolintoja“ už privatų sektorių. Reikalavimas grąžinti skolą Bendrijai turėtų būti patenkintas, kai tik lieka pajamų padengus projektų veiklos išlaidas ir sumokėjus už privilegijuotųjų skolintojų skolų paslaugas. Jeigu kompensacijos programa bus pagrįsta, ji galėtų būti sudaryta taip, kad turimos pajamos būtų paskirstytos Bendrijos ir nuosavo kapitalo akcininkams (dalinis pinigų nurašymas). „Kantraus skolintojo“ metodas privatiems investuotojams leidžia pasiekti investicinius tikslus, projektų rėmėjams galbūt leisdamas sudaryti palankų finansinį paketą per priimtiną laikotarpį, ir, iškilus sunkumams, atlikti tinkamą perorganizavimą.

Svarbiausia tai, kad garantijų priemonė turėtų veiksmingai atsižvelgti į rinkos operatorių poreikius, t. y. tai turėtų būti standartizuotas produktas, į kurį būtų galima atsižvelgti pradiniais projekto, koncesijos ir finansinių derybų etapais. Tais atvejais, kai projektas grindžiamas pajamomis, kurioms neskiriamas reikšmingas pradžios laikotarpis ir (arba) jos susijusios su stabiliais pajamų šaltiniais, ES garantijos gali neprireikti.

Tuo pat metu garantija turėtų būti kuo lankstesnė, kad ją būtų galima pritaikyti projektų poreikiams, pavyzdžiui, pasikeitus koncesininkui arba restruktūrizavus skolas. Be to, garantijų priemonės planas turėtų suteikti galimybę atsižvelgti į įvairių šalių skirtingus projektų kūrimo laikotarpius, pradžios laikotarpių ilgį ir sektorius (kelių, geležinkelių, jūrų, oro, vidaus vandenų ir integruoto transporto platformos).

2.2. Pagrindiniai tikslai

ES garantijų priemonės tikslas – sudaryti atsvarą ribotiems valstybės ištekliams ir skatinti privataus kapitalo investicijas į transporto infrastruktūros projektus, o europinės reikšmės projektus remti jiems suteikiant kredito paramą. Priemonės pagrindiniai tikslai yra šie:

- palengvinti ir paspartinti europinės reikšmės projektų įgyvendinimą;

- skatinti privatų sektorių dalyvauti šiuose projektuose ir ieškoti naujų būdų jų finansavimui;

- rinkoje užpildyti spragas, susijusias su garantijomis ;

- vengti per daug naudotis Bendrijos biudžeto lėšomis, labiau pasikliaujant rinkos mechanizmu, tuo tarpu pasiekiant didelę atsvarą biudžeto ištekliams.

2.3. Pagrindinė nauda

Rezervinės kredito linijos teikėjai dažnai stengiasi apsisaugoti nuo netinkamo kredito linijos panaudojimo, pavyzdžiui, kai siekiama atidėti aiškų ir neišvengiamą nemokumą. Dėl šios priežasties jie numato nuostatas, kuriomis siekiama išvengti suteikti kreditą, pavyzdžiui, iš esmės nepalankiai pasikeitus aplinkybėms arba pažeidus įsipareigojimus dėl veiklos rezultatų. Reitingų agentūros šias nuostatas vertina nepalankiai, nes jos gali sutrukdyti pasinaudoti kredito linija būtent tada, kai jos labiausiai reikia. ES garantijų priemonė yra patraukli tuo, kad gali rezervinės kredito linijos teikėjus de facto apsaugoti nuo pagrindinės su projektais susijusios rizikos.

Kadangi ES garantija suteikiama visai pagrindinės paskolos sumai, palūkanoms ir mokesčiams už skolų paslaugas rezervinės kredito linijos teikėjai, kurie nepatirs jokios su projektu susijusios rizikos ir galės pasinaudoti tuo, kad priežiūros institucijų požiūriu tokios rezervinės linijos suteikimo rizika lygi nuliui, galės minimaliai sumažinti jos suteikimo kainą. Skolinimo pajėgumai iš esmės leistų padidinti skolos, susidariusios suteikus privilegijuotąją paskolą, sumą, kuriai dėl padidėjusio projekto likvidumo būtų taikomos palankesnės sąlygos. Darant prielaidą, kad mokesčio dydis už ES garantiją priklauso nuo rizikos, o ne nuo rinkos padėties, bei nuo to, kokio masto yra skolinamos sumos ir nuo to, kaip dažnai skolinama, galima žymiai sumažinti finansavimo kainą.

Reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad ES garantija darytų didelį simbolinį poveikį, dėl kurio būtų lengviau sudaryti finansinius paketus. Pagaliau, Komisijos nuomone, svarbu pabrėžti, kad didelė projektų, kuriems reikėtų ES garantijos, dalis tikriausiai galėtų patenkinti ES reikalavimo teisę per priimtiną laikotarpį. Tai reiškia, kad pasauliniu mastu šios priemonės atsvaros poveikis iš tikrųjų galėtų būti itin reikšmingas ir ateityje paskatinti efektyviau naudoti ES lėšas.

2.4. Reikalavimus atitinkantys projektai

Visi pagal TEN transporto finansų reglamentą tinkamais pripažinti projektai, visų pirma prioritetiniai projektai, taip pat galėtų pretenduoti į paramą, jiems taikant garantijų priemonę. Vis dėlto pirmenybė būtų teikiama tarpvalstybiniams projektams.

Projektams suteikus privilegijuotąją paskolą susidariusi skolos kreditingumas paprastai turėtų būti artimas investiciniam laipsniui, prieš jai suteikiant ES paskolų garantiją. Priemonės taikymo metu, remdamiesi bendru ekonominiu ir finansiniu projekto gyvybingumu, rėmėjai turėtų įrodyti, kad skolos, susidariusios gavus privilegijuotąją paskolą, kreditingumas yra artimas investiciniam laipsniui. Komisijos nuomone, toks reikalavimas keliamas, siekiant užtikrinti, kad projekto bendra rizika ir atidėjimų sudarymo poreikiai ES garantijai nebūtų per dideli bei kad visą garantijų schemą būtų galima finansuoti iš Komisijos biudžeto. Komercinių skolintojų požiūriu, tokie reikalavimai turėtų leisti sudaryti optimalią atsvarą, užtikrindami, kad skolų paslaugos bus suteiktos laiku.

2.5. Rizikos pasidalijimas

Remiantis pradine priemonės idėja, tam, kad projektai galėtų pretenduoti į ES paskolų garantiją jie privalo iš valstybių narių arba kitų nacionalinių valdžios institucijų gauti panašią finansinę paramą tokia forma, kuri derintųsi su galimų priemonių įvairove ir kuri tiktų skirtingoms nacionalinėms realijoms. Kadangi rinkoje laikomasi nuomonės, kad valstybių narių (valdžios institucijų) teikiama finansinė parama dotacijomis, garantijomis ir panašia forma, yra labai svarbi, nereikia griežtai reikalauti, kad valstybės narės būtų priemonės bendrais garantais. Be to, tai gali būti neįmanoma, nes kai kurios valstybės narės nenori kurti specialios sistemos, leidžiančios ribotam projektų skaičiui garantijas teikti pačioms arba per kitas valstybės institucijas. Būtų reikalaujama, kad valstybių narių ir regioninės valdžios institucijos bet kokia forma teiktų pakankamą finansinę paramą, kad jos bent kartu su Bendrija prisidėtų, siekdamos reikalaujamo kreditingumo.

Rizikos pasidalijimas su privačiu sektoriumi yra tvirta priemonė, sudaranti atsvarą Bendrijos finansavimui. Projektuose turėtų būti tinkamas privataus sektoriaus dalyvavimo lygis, finansuojant skolas ir įsigyjant nuosavo kapitalo, žinoma, atsižvelgiant į projekto tipą. ES garantijų priemonė būtų taikoma rezervinėms kredito linijoms, naudojamoms ribotą laiką, t. y. pradžios laikotarpiu, tokiu būdu šiuo laikotarpiu keldama skolos, susidariusios gavus privilegijuotąją paskolą, kredito kokybę. Privilegijuotieji skolintojai, priešingai, turėtų padengti riziką per visą suteikus privilegijuotąją paskolą susidariusios skolos išmokėjimo terminą. Nuosavo kapitalo akcininkai bus taip pat skatinami tinkamai investuoti į projektą ir jį valdyti, kadangi jų laukiamas pajamas užtikrintų sudaryta kompensacijos programa, jeigu būtų pareikalauta garantijos.

2.6. Teisinis pagrindas

EB sutarties 155 straipsnio 1 dalies trečioje įtraukoje Bendrijai numatyta galimybė TEN transporto projektams teikti paskolų garantijas. Iš dalies pakeistas 1995 m. rugsėjo 18 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2236/95[4] nustato bendrąsias taisykles dėl Bendrijos finansinės pagalbos teikimo transeuropinių tinklų srityje.

Šiuo metu šio reglamento 4 straipsnio c punkte nurodomos tik „Europos investicijų fondo ar kitų finansų įstaigų teikiamų paskolų garantijų mokesčių kompensavimo“ nuostatos. Todėl būtina iš dalies pakeisti Reglamentą Nr. 2236/95, kad būtų suteiktas teisinis pagrindas tam šiame dokumente nagrinėjamam naujoviškam garantijų priemonių tipui.

Todėl Komisija priėmė pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, nustatančio bendrąsias taisykles dėl Bendrijos finansinės pagalbos teikimo transeuropinių tinklų ir energijos srityje ir iš dalies keičiančio Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2236/95[5] 2007–2013 m., siekdama įtraukti galimybę Komisijai suteikti paskolų garantijas, kad pirmais keleriais TEN transporto projektų operacijų metais būtų padengtas finansavimo stygius.

Šios bendrosios teisinės nuostatos turėtų būti papildytos priemonės įgyvendinimo taisyklėmis, atsižvelgiant į konsultacijas su TEN transporto Finansinės paramos komitetu. Šios priemonės naudojimas remsis bendrų tinkamumo reikalavimų atitikimu ir projektų atrankos kriterijais taip, kaip nustatyta iš dalies pakeistame reglamente ir Komisijos priimtose priemonės įgyvendinimo taisyklėse.

2.7. Bendrijos sąnaudos garantijai

Komisija turi atidėti kapitalo rezervus, siekdama padengti su garantijų priemone susijusią ilgalaikę riziką. Panašiai kaip ir bankų paskolų rezervų, pagrindines sąnaudas sudaro su garantijų teikimu susijusių prognozuojamų ir neprognozuojamų nuostolių sąmata. Be to, Komisija turėtų sumokėti atlyginimą priemonės valdymo patikėtiniui (žr. 2.9. dalį toliau) taip pat padengti bet kokias audito arba teisines išlaidas, susijusias su galima Bendrijos reikalavimo teise. Tinkamai sudarius atidėjimų sistemą ir sukūrus likvidumo fondą, iki nežymaus lygio sumažėtų tiesioginio ir neprognozuoto priemonės panaudojimo rizika Bendrijos nenumatytiems įsipareigojimams. Pasibaigus nepanaudotos rezervinės kredito linijos galiojimo laikui, pasibaigia ir garantijos galiojimo laikas.

2.8. Atidėjimų ir kainų nustatymas

Nustatant atidėjimus siekiama ne kuo labiau sumažinti riziką, o ją optimizuoti, t. y. apdairiai pasirinkti rizikos laipsnį, siekiant kiek galima labiau padidinti atsvarą Bendrijos lėšoms. Prognozuojant ilgalaikę garantijų priemonės kainą, reikia projektų nuostolių galimybių (prognozuojamų ir neprognozuojamų nuostolių) ir galimų projektų koreliacijų vertinimo. Atidėjimų nustatymo sistema turėtų užtikrinti, kad būtų atidėta pakankamai biudžeto lėšų pagrindinei rizikai padengti.

Komisija pasinaudos atidėjimų sudarymo modeliu, kuris buvo sukurtas pačioje institucijoje, pasitarus su reitingų agentūromis ir panaudojus turimus statistinius duomenis[6] ir informaciją[7]. Atidėjimų sudarymo modelis pateikiamas Komisijos tarnybų darbiniame dokumente SEK(2005)323. Šis modelis remiasi prielaida, kad garantijų priemonę būtų galima naudoti dėl eismo rizikos skolų atsiradusiam paslaugų stygiui padengti, nors, norint priemonę taikyti ir tinkamumo bei veiklos rezultatų rizikai, reikėtų ją pritaikyti. Modelyje taip pat numatoma priemonė portfelio kreditingumo galimam mažėjimui slopinti. Siekiant valdyti riziką, turėtų būti nustatyti priemonės naudojimo individualiems projektams apribojimai.

Būtų geriausia, kad kiekvienas naudos gavėjas turėtų sumokėti išankstinę įmoką, pasirašęs garantiją arba jai įsigaliojus, t. y. įvykdžius pagrindinę projekto dalį, mokėdamas visą įmoką iš karto arba metines įmokas per visą likusį garantijos gyvavimo ciklą.

Pareikalavus ES garantijos, bus reikalaujama, kad naudos gavėjas Bendrijai kompensuotų nepanaudoto kapitalo sumą ir palūkanas. Kadangi Bendrijos reikalavimo teisė yra palyginama su sutvirtinančiaisiais finansais, jos kaina turi būti nustatyta atsižvelgiant į pasirinktą rizikos laipsnį ir valdymo išlaidas.

Siekiant, kad kainų nustatymo sistema būtų tinkama, ją reikės toliau tobulinti. Bet kuriuo atveju kainos bus nustatomos taip, kad garantijų priemonė padengtų su ja susijusias prognozuojamas išlaidas.

2.9. Poveikis Bendrijos biudžetui ir likvidumo fondui

Priemonės finansavimas turėtų būti numatomas pagal naująją finansinę perspektyvą transeuropiniams transporto tinklams 2007–2013 m. laikotarpiui skirtą biudžeto eilutę. Bendrijos biudžetas turėtų padengti tas sumas, kurių reikės projektų operacijoms ir valdymui.

Sudarant finansinius projektų paketus, Bendrija turėtų prisiimti neatšaukiamus garantinius įsipareigojimus labai ankstyvu etapu, paprastai prieš pradedant visą projekto kūrimą. Todėl pagal finansinį reglamentą turėtų būti įsipareigota skirti biudžeto lėšų ir jas sumokėti ateinančiais metais. Įsipareigota skirti suma būtų pirmas „atidėjimas“ pačių garantijų panaudojimui. Tokiu atidėjimu nebūtų siekiama padengti 100 % nesuteiktų paskolų garantijų nominaliosios vertės (daugiausia pagrindinės paskolos sumos ir palūkanų), todėl Bendrijos biudžete liktų nenumatytų įsipareigojimų Riziką ribojančios taisyklės, reglamentuojančios priemonės atidėjimų sudarymą (žr. 2.7. dalį pirmiau), leis išlaikyti nežymų šių likusių įsipareigojimų rizikos lygį. Į Bendrijos likusius nenumatytus įsipareigojimus bus tinkamai atsižvelgta Bendrijos biudžeto eilutėje, kurioje yra simbolinis įrašas (p.m.), kaip šiuo metu numatyta Bendrijos garantijai, garantuojančiai bendrą EIB skolinimo užsienyje įsipareigojimą.

Siekdama sukurti efektyvią ir praktišką mokėjimo sistemą, Komisija garantijų priemonei turėtų sudaryti likvidumo fondą. Jis padengtų priemonės ir garantijų panaudojimo valdymo išlaidas. Likvidumo fondo lėšos turėtų būti renkamos, vadovaujantis projektų paketu ir pirmiau nurodyta atidėjimų nustatymo sistema. Numatoma, kad 2007–2013 m. išsiplėtusioje ES investicinės išlaidos prioritetiniams projektams[8] iš viso sudarys iki 140 milijardų EUR. Tikimasi[9], kad privataus sektoriaus investicijos gali sudaryti apytiksliai iki 20 % šių išlaidų, įsigyjant nuosavą kapitalą ir finansuojant paskolas, kad privataus sektoriaus finansavimas sudarytų iki 28 milijardų EUR. Darant prielaidą, kad sandorių portfelio kreditingumas yra artimas investiciniam laipsniui, 1 milijardas EUR biudžeto lėšų galėtų prisidėti prie apie 20 milijardų EUR paskolos, skirtos garantijoms. Kaip biudžetiniai poreikiai numatomi paskirstyti kiekvienais metais yra nurodyta Komisijos tarnybų darbinio dokumento SEK(2005)323 3 priede.

Visos gautos kompensuojamos sumos ir palūkanos būtų pridedamos prie priemonei skirtų lėšų. Likvidumo fondas gali būti savarankiškas ir (arba) atsinaujinantis, dėl to sumažindamas ilgalaikį poreikį įsipareigojimams ir mokėjimams iš Bendrijos biudžeto, o kitu atveju jų reikėtų naujoms operacijoms padengti. Tam tikru etapu reikėtų ištirti finansavimo poreikius ir lėšos, kurių nereikia garantijų panaudojimo bei valdymo išlaidoms padengti, galėtų būti grąžintos į Bendrijos biudžetą.

2.10. Valdymas

Siekiant laikytis gero valdymo principo, tinkamiausia kryptis Bendrijai būtų visą pagal šią priemonę vykdomą garantijų valdymo veiklą patikėti vienam priemonės valdymo patikėtiniui, nustatant tam tikras taisykles. Valdymo patikėtinis turėtų gerai išmanyti projektų finansavimą ir tinkamas kredito rizikos valdymo sistemas, kad ilgą laiką galėtų įvertinti su projektais susijusią riziką ir valdyti atidėjimų nustatymo sistemą bei likvidumo fondą. Valdymo agentas taip pat turėtų pats turėti teisinės patirties ir tinkamą personalą, galintį palaikyti ryšius su finansų įstaigomis, draudikais, draudžiančiais nuo vienos rūšies rizikos, rizikos kapitalo fondais, nacionalinėmis valdžios institucijomis ir (arba) akcininkais. Valdymo patikėtinis turės sugebėti su Komisija užmegzti ilgalaikius sutartinius santykius dėl priemonės valdymo (mažiausia 15 metų). Dėl garantijų priemonės gyvavimo ciklo sunku perduoti priemonės valdymą rangovui, kuris būtų komercinė įstaiga.

Kita vertus, tokio tipo finansinės priemonės valdymas gerokai skiriasi nuo dabartinės dotacijų valdymo praktikos iš esmės perduoti šią veiklą agentūrai, nebent užtektų savų specialistų, turinčių projektų finansavimo patirties. Praktiškiausia išeitis būtų valdymo patikėtiniu pasirinkti tarptautinę finansų įstaigą; šiuo atveju aiški kandidatė yra EIB grupė.

Valdymo patikėtinis Komisijos vardu ir jos rizika turėtų įsipareigoti imtis visos garantijų veiklos, vadovaudamasis geriausia bankininkystės praktika. Tačiau Komisija būtų atsakinga už priemonės stebėseną ir biudžeto valdymo institucijos informavimą apie jo rezultatus. Komisijos tarnybų darbiniame dokumente valdymo patikėtinio uždaviniai aprašyti išsamiau.

Komisija priimtų galutinį sprendimą dėl garantijos, patvirtindama projektus, galinčius pretenduoti į priemonę, pagal tinkamą sistemą, dėl kurios su valstybėmis narėmis reikia susitarti. Komisija taip pat reguliariai informuotų biudžeto valdymo institucijas, remdamasi valdymo patikėtinio pateiktos apskaitos ir ataskaitos duomenimis.

3. BAIGIAMOSIOS PASTABOS

Garantijų priemonė paskatintų didesnį privataus sektoriaus dalyvavimą finansuojant konkrečius PPP tipus. Ji tik papildys Europos dotacijų finansavimą, o ne pakeis jį.

Priemonės aiškus tikslas – skatinti privačias investicijas į transporto infrastruktūrą, daugiausia palengvinant finansinių paketų sudarymą. Projektų rėmėjai ir bankai sieks naudoti ES paskolų garantiją, kad kuo labiau padidintų skolinių įsipareigojimų, gavus privilegijuotąją paskolą, kreditingumą ir pasiektų, kad visas finansinis paketas būtų kuo pigesnis. Garantuodama rezervines kredito linijas, ES prisiimtų didesnę kredito riziką, kadangi privilegijuotųjų skolintojų reikalavimo teisė į projekto pajamas turi pirmenybę prieš galimą būsimą reikalavimo teisę. ES garantija privilegijuotiesiems skolintojams nepanaikintų rizikos, tačiau ji padengtų daugiau privilegijuotosios dalies skolinių paslaugų, taip padidindama kreditingumą. Nustatyta ES garantijos kaina atspindėtų EU prisiimtą riziką ir su priemonės valdymu susijusias išlaidas.

ES paskolų garantijų priemonė sustiprintų viso projekto finansinį gyvybingumą, Bendrijai nesukeldama per didelės kredito rizikos. Garantijos priemonės teigiamas bruožas yra tas, kad ji būtų taikoma keletui skirtingos geografinės padėties projektų ir sudarytų vieną portfelį, todėl galėtų europiniu lygiu pasiekti tokį rizikos išskaidymo lygį, kurio nacionaliniu lygiu pasiekti nebūtų galima. Komisija laikosi nuomonės, kad dabartinis atidėjimų sudarymo modelis yra pakankamai tvirtas, kad būtų galima priimti sprendimą sukurti garantijų priemonę. Išankstinė sąlyga garantijų priemonės atidėjimų sudarymo funkcionavimui ir modeliavimui yra atitinkamų statistinių duomenų prieinamumas. Norint ateinančiais metais surinkti statistinius duomenis, reikia tinkamos su projektais susijusios rizikos stebėsenos (vertinimo) sistemos. Tai patobulintų atidėjimų nustatymą, siekiant kiek įmanoma didesnės atsvaros Bendrijos biudžeto lėšoms.

Dabartinis TEN finansinis reglamentas tokiai naujoviškai garantijų priemonei nesuteikia teisinio pagrindo. Todėl buvo pateiktas pasiūlymas naujam 2007–2013 m. TEN finansiniam reglamentui, kad būtų galima garantijų priemonę įgyvendinti 2007 m.. Pagal siūlomą 2007–2013 m. TEN biudžetą priemonei finansuoti numatoma skirti 20 milijardų EUR. Komisija pradiniu etapu parengtų priemonės įgyvendinimo taisykles. Tai užtikrintų, kad kai tik naujasis TEN finansų reglamentas bus priimtas, projektai iš karto galėtų būti įtraukiami į garantijų portfelį, taip iš pat pradžių užtikrinant tam tikrą rizikos išskaidymo laipsnį.

FINANCIAL STATEMENT

LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT

NAME OF THE PROPOSAL :

EU loan guarantee instrument for TEN-transport projects

ABM / ABB FRAMEWORK

Policy Area(s) concerned and associated Activity/Activities (Activities ABB)

Trans-European networks, 1. Objective : Develop the network and priority projects 2. Objective : Improve the efficiency of the financial aid to the network, 3. Objective : Connect the trans-European networks with neighbouring countries

Inland, air and maritime transport: 3. Objective : to promote a more environmentally friendly transport system

BUDGET LINES

Budget lines (operational lines and related technical and administrative assistance lines (ex- B.A lines)) including headings :

06.0301 (Financial support for projects of common interest in the trans-European transport network)

Duration of the action and of the financial impact:

The operational period of the instrument concerning new commitments covers at least the period 2007-2013.

Budgetary characteristics :

Budget line | Type of expenditure | New | EFTA contribution | Contributions from applicant countries | Heading in financial perspective |

060301 | Non-comp | Diff[10] | NO | NO | NO | No [1 a] |

SUMMARY OF RESOURCES

Financial Resources (indicative amounts)

Important remark: all financial resources in terms of operational expenditure indicated in this financial statement are already included in the financial framework of €20,350 billions of the Commission proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council determining the general rules for the granting of Community financial aid in the field of the trans-European transport networks and energy and amending Council Regulation (EC) n° 2236/95[11].

Summary of indicative commitment appropriations (CA) and indicative payment appropriations (PA)

A precise quantification of the annual budget allocations for the EU Loan Guarantee Instrument is difficult at this stage due to limited availability of projections of eligible projects that are expected to involve private sector participation. A working assumption, consistent with the overall Van Miert objectives, is to consider a flow of private sector debt financing of the order of EUR 3 billion per year in the period 2007-2013, with all the TEN priority projects receiving private support.

Based on the provisioning model, developed by the Commission and EIB services, the table below presents a scenario requiring a total budget allocation of around EUR 1 billion, with a specified annual breakdown. It should be noted that, while the exact amount needed and the timing will vary, front-loading of approximately one third of the total budget in the first year would be needed for the following reasons. Firstly, as the portfolio effect builds up only gradually, the level of provisioning needed for the first project is almost twice as large as the amount needed for the last one. Secondly, as interest accumulates on the early budget allocations, the overall need for budget allocation in the later years is further diminished.

The detailed calculation of the provisioning rates (used in the table below) is presented in Annex 3 ‘technical paper’ of the Commission Staff working paper.

Amounts in EUR million

Private sector lending | Number of projects | Provisioning Calculation | Interest | Budgetary needs |

Operational expenditure[12] |

Commitment Appropriations (CA) | 8.1 | a | 310 | 150 | 120 | 120 | 120 | 200 | 1.020 |

Payment Appropriations (PA) | b | 100 | 150 | 200 | 130 | 120 | 320 | 1.020 |

Administrative expenditure within reference amount[13] |

Technical & administrative assistance (NDA) | 8.2.4 | c | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. |

TOTAL REFERENCE AMOUNT |

Commitment Appropriations | a+c | 310 | 150 | 120 | 120 | 120 | 200 | 1.020 |

Payment Appropriations | b+c | 100 | 150 | 200 | 130 | 120 | 320 | 1.020 |

Administrative expenditure not included in reference amount[14] |

Human resources and associated expenditure (NDA) | 8.2.5 | d | 0,324 | 0,324 | 0,324 | 0,324 | 0,324 | 0,648 | 2,268 |

Administrative costs, other than human resources and associated costs, not included in reference amount (NDA) | 8.2.6 | e | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. |

Total indicative financial cost of intervention

2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 and later | Total |

TOTAL CA including cost of Human Resources | a+c+d+e | 310,324 | 150,324 | 120,324 | 120,324 | 120,324 | 200,648 | 1.022,268 |

TOTAL PA including cost of Human Resources | b+c+d+e | 100,324 | 150,324 | 200,324 | 130,324 | 120,324 | 200,648 | 1.022,268 |

Human Resources FTE (including officials, temporary and external staff) – see detail under point 8.2.1.

Annual requirements | Year n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n + 5 and later |

Total number of human resources | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 |

At this stage one could estimate that an average of 3 persons of existing Commission staff would be necessary under the condition that the operational management of the instrument is mandated to an operating agent.

Co-financing details

In accordance with the requirements formulated in the final report of the Growth Initiative of November 2003, the market deems it to be very important that Member States/national authorities provide comparable financial support to the project. However, the market and the consulted governments felt that it is not appropriate to enforce a strict requirement for Member States to be co-guarantors in the instrument. Instead the financial commitment may take the form of equity, grants or other types of guarantees. Moreover, a strict co-guarantee requirement might make the implementation of the instrument impossible as some Member States are not willing to set up a specific mechanism to provide guarantees either themselves or through other public entities for a limited number of projects. The requirement on Member States and regional authorities would be the provision of significant financial support in whatever form in order to contribute at least equally with the Community to the achievement of the required creditworthiness. Co-financing modalities cannot be given in this stage. They can only be given on the basis of concrete guarantee applications. However, the eligibility conditions, to be concretised subsequently, will define the rules of co-financing in more detail.

Contingent liability

The Commission has to set aside capital reserves to cover the long-term risk related to the loan guarantee instrument. Analogous to a private banks’ loan reserve, the main cost represents an estimate of expected and unexpected losses associated with the provision of the guarantees issued.

The objective of provisioning is not to minimise the overall risk exposure but to optimise exposure, i.e. to take prudent risks in order to increase the leverage capacity of Community funds as much as possible. Forecasting the long-term cost of the guarantee instrument requires estimates of the loss probabilities of the projects (expected and unexpected losses) and possible correlations between the projects.

The Commission and EIB services have developed a methodology to set provisioning rates, taking into account the diversification obtained through the portfolio effect and consistent with an AAA rating of the guarantee instrument. This model has been developed following discussions with rating agencies and using available statistical data[15] and information[16]. The details of the provisioning model are presented in the Commission staff working document SEC(2005)323. This model also incorporates a buffer for potential downgrading of the creditworthiness of the portfolio.

This provisioning system and the creation of a liquidity fund should reduce the risk of direct and unexpected calls on the Community contingent liability to a negligible level (AAA rating of the guarantee instrument). The residual contingent liability of the Community will be properly taken into account in the Community budget through a ‘pour mémoire’ budget line as is currently the case of the Community Guarantee for the EIB external lending mandate.

Compatibility with Financial Programming

Proposal is compatible with financial programming 2007-2013 as proposed by the Commission (COM (2004) 101 final). Moreover, the guarantee instrument is already foreseen by the Commission Proposal for the new TEN-transport regulation COM(2004)475, which provide for the financial framework.

Financial Impact on revenue

This instrument has no direct impact on the Community budget.

In fact, the instrument will have revenues, such as fees and interests earned on the funds on the trust account, but these amounts will be used for the purposes of the instrument.

The appropriate pricing system will require further fine-tuning. In any case, the pricing will be set in such a way that the guarantee instrument would cover its expected costs. In line with the original Commission proposal from November 2003, the loan guarantee would be priced in order to cover the risk and management costs relating to the instrument. Ideally each beneficiary should pay an up-front premium, which could be charged when the guarantee is signed or when the guarantee becomes effective, i.e. after the substantial completion of the project, and would be payable either as a one-shot payment or as annual premiums to be paid during the remaining life of the guarantee.

Furthermore, if the guarantee were called, the Commission would obtain a financial claim which would rank subordinated to the senior debt but senior to equity. This mezzanine debt would have to be paid back by the borrower to the Commission as and when project revenues permit. As the Community claim is comparable to mezzanine financing, the amount due following the call should be priced according to the risk taken and reflecting management costs.

CHARACTERISTICS AND OBJECTIVES

Need to be met in the short or long term

Council and Parliament have adopted on 29th April 2004 the revised TEN T guidelines which include a list of 30 priority projects. The implementation of these priority projects is estimated at a total cost of € 225 bn, € 140 bn of which in the upcoming period of financial perspectives. Such a substantial investment task cannot be financed by the public sector alone.

Value-added of Community involvement and coherence of the proposal with other financial instruments and possible synergy

In a number of publications, the Commission has underlined the role the private sector should play to achieve those objectives[17]. The guarantee instrument is the major new instrument to attract private capital and will have a strong leverage effect. Once applicable, this will contribute to the achievement of the goal to attract 20% private co-financing to the TENs implementation. Due to the strong public attention related to the new instrument, this impact may already be visible from 2007 on but will be more substantial towards the end of the decade.

The goal of the guarantee instrument is to increase the leverage capacity of limited public resources to stimulate private sector investment in priority TEN-transport (TEN-T) projects by providing credit assistance.

The instrument will provide useful support for specific types of PPPs and for a specific period of the project cycle. It will in so far widen the range of TENs financing instruments. It has also to be underlined that its elaboration and application will not serve as a substitute for Community grant co-financing. On the contrary. It will only achieve full value if the proposed total 20 bn € TENs budget will be adopted. The guarantee instrument will in so far complement European grant financing but not replace it.

Under the new design of the instrument the EU would issue loan guarantees to mitigate revenue risk in the projects’ early years. Specifically, the guarantee would fully cover a liquidity cushion, called “a stand-by credit line”, which would only be drawn upon in cases where project cash-flows are insufficient to service senior debt. These stand-by credit lines would cover around 10% of the total senior debt (in certain more risky cases up to 20%) and would usually not exceed 5 year maturities.

The granting of a community guarantee may lead to synergies with other financing forms for TENs projects, including the investment policy of public investment banks and it may contribute to increase the confidence of financial markets in the feasibility of the TENs (priority) network as a whole.

An important positive feature of the guarantee instrument is that it would comprise a number of projects of different geographic location and size into one portfolio and thus be able to obtain a level of diversification at the European level which would not be possible at a national level.

Objectives, expected results and related indicators of the proposal in the context of the ABM framework

Trans-European networks :

1. Objective : Develop the network and priority projects; output : budget allocation in favour of the 30 priority projects and with special attention to the promotion of privately co-financed projects.

2. Objective : Improve the efficiency of the financial aid to the network; output : implementation of the TENs budget and application of current rules to increase the leverage-effect of the budget. Careful scrutiny of procedures and rules in order to improve the PPP financing possibilities. Preparation of the multiannual programme for the period of the new financial perspectives. Preparation of implementation rules, eligibility criteria and organisational settings for innovative financing instruments including the guarantee instrument.

Inland, air and maritime transport:

Objective : to promote a more environmentally friendly transport system: output : CLWP 2005 Communication on the mid-term state of the implementation of the White paper « European transport policy for 2010 : time to decide CLWP 2005 : Communication on a common transport infrastructure tarification framework, including ports and airports

Method of Implementation (indicative)

ٱX Centralised Management

Xٱ Directly by the Commission, with a view to delegate certain tasks to an international financial institution, preferably the EIB Group

ٱIndirectly by delegation to:

ٱExecutive Agencies

ٱBodies set up by the Communities as referred to in art. 185 of the Financial Regulation

ٱNational public-sector bodies/bodies with public-service mission

ٱ Shared or decentralised management

ٱ With Member states

ٱ With Third countries

ٱ Joint management with international organisations (please specify)

Relevant comments:

The lifetime of the guarantee instrument makes it difficult to envisage a complete outsourcing of management in general and especially an outsourcing to a purely commercial body.

In order to comply with the principle of good governance, the most appropriate course would be for the Community to supervise the application of the instrument and to entrust all its guarantee management activity under this instrument to a single agent. The agent should have an in-depth knowledge of project financing, together with appropriate credit risk management systems in place in order to assess the project risks and to manage the provisioning system and the liquidity fund in the long-term. It should also have in-house legal expertise and the appropriate front office staff to interface with financial institutions, monoline insurers, venture capital funds, national authorities and/or equity providers. The agent will have to demonstrate its ability to enter into a long-term contractual relationship with the Commission for the management of the instrument (minimum 15 years). The most practicable option would be to select an international financial institution as the managing agent, an obvious candidate being the EIB Group.

MONITORING AND EVALUATION

Monitoring system

By Commission Services

Evaluation

Ex-ante evaluation

Following the request of the European Council, the Commission and EIB services carried out a market testing exercise between March and July 2004. For this exercise, the services developed a questionnaire, which was discussed with the market testing participants. Results of this exercise are outlined in the Commission Communication on feasibility report on EU loan guarantee instrument for TEN Transport projects. Furthermore, if the Member States provide a positive opinion on the setting up of this instrument, the Commission could consider carrying out a stakeholders’ consultation in order to obtain the opinion of a larger circle of stakeholders.

Measures taken following an intermediate/ex-post evaluation (lessons learned from similar experiences in the past)

An ex-post evaluation can only be made at a later stage in case this guarantee instrument is implemented.

Terms and frequency of future evaluation

This is a very long term instrument and therefore the first evaluation on its implementation will be carried over in 2010 and thereafter a second evaluation end 2012.

7. Administrative Expenditure

The needs for human and administrative resources shall be covered within the allocation granted to the managing service in the framework of the annual allocation procedure.

7.1 Number and type of human resources

Types of post | Staff to be assigned to management of the action using existing resources (number of posts/FTEs) |

The indicative amount of administrative expenditure relating to the human resources at the Commission services is calculated is follows: € 108.000 per person on average, an average of 3 persons of Commission existing staff under the condition that the operational management of the instrument is mandated to an operating agent:

[1] 2003 m. lapkričio 11 d. KOM (2003) 690.

[2] KOM (2004) 475 galutinis – Finansinė ataskaita, p. 41.

[3] 2003 m. lapkričio 11 d. KOM (2004) 475 galutinis.

[4] 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 807/2004/EB, iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) NR. 2236/95, nustatantį bendrąsias taisykles dėl Bendrijos finansinės pagalbos teikimo transeuropinių tinklų srityje; OL L 143, 2004 4 30, p. 46.

[5] 2004 m. liepos 14 d. KOM (2004) 475 galutinis.

[6] Standard & Poor’s, Infrastructure Finance, Traffic Forecasting Risk: Study update 2003, 2003 m. lapkričio 6 d.

[7] Fitch, A risk assessment model for federal credit, 1999 m. kovo 15 d.

[8] Prioritetiniams projektams, kaip apibrėžta Tarybos sprendimo 1692/95/EB, pateikiančio Bendrijos gaires dėl transeuropinio transporto tinklo plėtros pakeitimo 884/2004/EB III priede.

[9] Van Miert ataskaitoje numatoma, kad privataus sektoriaus investicijos gali sudaryti iki 20 % visų transporto projektui skirtų išlaidų, tačiau tik tam tikromis sąlygomis

[10] Differentiated appropriations

[11] COM/2004/0475 final (COD 2004/0154) – Financial statement for TEN-T projects, page 41

[12] Expenditure that does not fall under Chapter xx 01 of the Title xx concerned.

[13] Expenditure within article xx 01 04 of Title xx.

[14] Expenditure within chapter xx 01 other than articles xx 01 04 or xx 01 05.

[15] Standard & Poor’s, Infrastructure Finance, Traffic Forecasting Risk: Study update 2003, November 06, 2003.

[16] Fitch, A risk assessment model for federal credit, 15 March 1999.

[17] They include: COM 2003 132 on innovative financing of the trans-European transport networks, the final report of the High level group on the transport trans-European network of June 2003, published on the ‘Europa’ website, the justification and explanation of the amendment of the TEN T guidelines (Decision Nr. 884/2004) and the “exposé des motifs” and the financing rules itself of the proposed TEN financial regulation of July 2004 for the upcoming period of financial perspectives 2007-2013.

[18] Cost of which is NOT covered by the reference amount

[19] Cost of which is NOT covered by the reference amount

[20] Cost of which is included within the reference amount