KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI Europos Sąjungos vaidmuo Maisto ir žemės ūkio organizacijoje (FAO) įsigaliojus Lisabonos sutarčiai. Atnaujinta kompetencijos deklaracija ir Tarybos bei Komisijos nustatyta nauja ES ir jos valstybių narių naudojimosi narystės teisėmis tvarka /* COM/2013/0333 final */





KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI Europos Sąjungos vaidmuo Maisto ir žemės ūkio organizacijoje (FAO) įsigaliojus Lisabonos sutarčiai. Atnaujinta kompetencijos deklaracija ir Tarybos bei Komisijos nustatyta nauja ES ir jos valstybių narių naudojimosi narystės teisėmis tvarka Įvadas. ES ir Maisto ir žemės ūkio organizacija (FAO) Nuo 1991 m. Europos Sąjunga ir jos valstybės narės yra JT Maisto ir žemės ūkio organizacijos (FAO) narės. FAO ir kitoms dviem Romoje įsteigtoms JT agentūroms[1] tenka svarbiausias vaidmuo įgyvendinti tarptautinę politiką ir atlikti norminimo, technines ir veiklos funkcijas tokiose ES svarbiose srityse kaip mityba, žemės ūkio našumas, kaimo plėtra, pasaulinės maisto krizės prevencija, tarpvalstybinės grėsmės, darnusis miškų ūkis, žuvininkystė ir akvakultūra, vandens ištekliai ir žemė, gyvulininkystė, augalininkystė ir gyvūnų bei augalų sveikata, pajėgumų stiprinimas informacijos ir statistikos srityje, pasaulinių standartų nustatymas, prekyba ir biržos prekės, vystymasis ir humanitarinė pagalba. Būdama FAO nare ir sudariusi strateginės partnerystės susitarimus su trimis Romoje įsteigtomis JT agentūromis ES įrodė esanti pasiryžusi aukščiausiu lygmeniu plėtoti dialogą politikos klausimais. Tai liudija ir visoms trims organizacijoms skiriami dideli finansiniai įnašai. Šiose trijose agentūrose vyksta pagrindinis tarptautinis dialogas politikos klausimais tokiose srityse kaip maistas ir žemės ūkis, kuriose labai svarbu aktyvus ES dalyvavimas. FAO veikla labai svarbi siekiant spręsti tarptautinius aprūpinimo maistu klausimus. FAO įgaliojimai susiję su pagrindinėmis ES politikos sritimis, todėl svarbu, kad ES galėtų bendradarbiauti su FAO visose šiose srityse ir kad būtų užtikrinta, kad tarptautiniu lygmeniu formuojant politiką, nustatant gaires ir principus būtų atsižvelgta į ES politiką. ES turi įrodyti, kad kaip svarbiausiai paramos teikėjai jai tenkantis pagrindinis vaidmuo spręsti pasaulinius maisto stygiaus klausimus yra pagrįstas patikimos politikos komponentu. Tai bus itin svarbu, nes ES pradeda įgyvendinti su atsparumu ir mityba susijusias naujoviškas iniciatyvas, kurių įgyvendinimo laikotarpis sutampa su programavimo ciklu, kuris baigsis 2020 m. Šiuo laikotarpiu taip pat bus intensyviai diskutuojama dėl Tūkstantmečio vystymosi tikslų (TVT) įgyvendinimo laikotarpiu po 2015 m. ir dėl naujų darnaus vystymosi tikslų (DVT) nustatymo – proceso, kuriame ES norės atlikti lemiamą ir tvirtą vaidmenį. FAO įgaliojimai suteikti srityse, kurios yra labai svarbios ES plėtojamai politikai ir kuriose ES tenka svarbus vaidmuo pasaulyje. Galima rasti pavyzdžių, rodančių, kad ES bendradarbiauja su FAO ir domisi jos veikla. ES dalyvavo derybose, kurių rezultatas – priimtos Neprivalomos atsakingo žemės ūkio struktūrų, miškų ir žuvininkystės valdymo gairės, Susitarimas dėl uosto valstybės priemonių, kuriomis siekiama užkirsti kelią neteisėtai, nedeklaruojamai ir nereglamentuojamai žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti, taip pat Neprivalomos gairės dėl vėliavos valstybės veiklos. Šiuo metu ES aktyviai dalyvauja diskusijose dėl atsakingo investavimo į žemės ūkį principų. ES aktyviai dalyvauja įgyvendinant Tarptautinę sutartį dėl augalų genetinių išteklių maisto pramonei ir žemės ūkiui. Būdama organizacija nare, ES taip pat teikia būtinus ir turimus statistinius politikos sričių, kurios patenka į FAO veiklos sritį, duomenis. ES atstovai dažnai dalyvauja politinio lygmens diskusijose, kuriose aptariami tarptautinės svarbos klausimai, pvz., neseniai kilusios maisto krizės Sahelyje ir Somalio pusiasalyje arba kylančios maisto kainos, kuriuos būtina spręsti tarptautiniu mastu. ES taip pat aktyviai palaiko ir finansiškai bei politiškai remia FAO reformą ir Aprūpinimo maistu pasaulyje komiteto (FAO įsteigtos tarpvyriausybinės įstaigos, kuriai pavesta peržiūrėti aprūpinimo maistu pasaulyje politiką ir imtis tolesnių veiksmų) reformą. 2006–2011 m. kaimo plėtrai, teritorijų planavimui, žemės ūkiui ir aprūpinimui maistu kasmet vidutiniškai skirta per 1 mlrd. EUR. Tvarus žemės ūkis, aprūpinimas maistu ir mitybos saugumas yra svarbiausi ES ilgalaikiai vystomojo bendradarbiavimo tikslai ir svarbus su šalių partnerių vyriausybėmis ir tarptautinėmis organizacijomis, pvz., FAO, palaikomo dialogo aspektas. Kitas ES prioritetas – tenkinti neatidėliotinus maisto ir mitybos poreikius. Todėl svarbu, kad ES veiksmingiau bendradarbiautų su FAO politikos formavimo srityje. Kaip didžiausiai paramos teikėjai aprūpinimo maistu srityje ES tenka pagrindinis vaidmuo spręsti pasaulinius su aprūpinimu maistu susijusius klausimus. Europos Sąjungos vaidmuo FAO įsigaliojus Lisabonos sutarčiai Įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, išorės atstovavimą Sąjungai Komisija užtikrina visose srityse, išskyrus bendrą užsienio ir saugumo politiką (BUSP). Šioje srityje Sąjungai atstovauja Europos Vadovų Tarybos pirmininkas ir Sąjungos vyriausiasis įgaliotinis užsienio reikalams ir saugumo politikai. Sąjungos delegacijos atstovauja Europos Sąjungai BUSP ir kitose srityse trečiosiose šalyse ir tarptautinėse organizacijose. Kadangi FAO veikla visiškai nesusijusi su BUSP, ES lygmens veikėjai FAO yra Komisija ir FAO akredituota ES delegacija. Sutartyse taip pat numatyta, kad Sąjunga ir valstybės narės tarpusavyje glaudžiai ir lojaliai bendradarbiauja. FAO, kaip ir kitose tarptautinėse organizacijose, bus dedamos visos pastangos, kad ES veikėjai ir ES valstybės narės nuosekliai palaikytų ryšius. Jie turi kuo labiau derinti savo veiksmus laikydamiesi tokių svarbiausių principų kaip vieningas atstovavimas, skaidrumas ir lojalus bendradarbiavimas. Suteikti Sąjungai ir jos valstybėms narėms galimybių imtis veiksmingesnių ir darnesnių veiksmų FAO yra Komisijos įgyvendinamos platesnės strategijos, kuria siekiama laipsniškai tobulinti ES dalyvavimą tarptautinėse organizacijose ir kituose forumuose, tikslas, atitinkantis 2011 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento rezoliuciją „ES – pasaulinio masto veikėja. Jos vaidmuo daugiašalėse organizacijose[2]. Priešingai nei kitose organizacijose, kuriose dėl statuso apribojimų ES negali veiksmingai dalyvauti, ES jau yra FAO organizacija narė. Todėl šiuo požiūriu jokie pokyčiai nereikalingi. Nuoseklus, visa apimantis ir vieningas ES atstovavimas gali būti užtikrintas pateikus FAO naują kompetencijos deklaraciją, kuri pakeistų paskutinę 1994 m. priimtą kompetencijos deklaraciją, ir pakeitus dabartinę Tarybos ir Komisijos nustatytą vidaus tvarką, kuri buvo nustatyta 1991 m. ir atnaujinta 1992 ir 1995 m. Nei nauja kompetencijos deklaracija, nei nauja tvarka jokiu požiūriu nedaro poveikio ES ir jos valstybių narių kompetencijos pasidalijimui, kaip nustatyta pagal Sutartis. Kompetencijos deklaracija Pagal FAO konstitucijos II straipsnio 7 dalį ES turi pranešti FAO apie visus pokyčius, susijusius su kompetencijos pasidalijimu tarp ES ir jos valstybių narių. Europos bendrija kompetencijos deklaraciją FAO paskutinį kartą pateikė 1994 m.[3] Nuo tada Sutartimis ES suteikta kompetencija, susijusi su FAO veikla, smarkiai pasikeitė. Be to, Lisabonos sutartyje nustatytas aiškesnis kompetencijos pasidalijimo tarp ES ir jos valstybių narių teisinis pagrindas. Atsižvelgiant į tai, būtina FAO pateikti naują kompetencijos deklaraciją. Kompetencijos deklaracijoje turėtų būti nurodyta Sutartimis ES suteikta kompetencija, labiausiai susijusi su FAO veikla. Atsižvelgiant į galimus kompetencijos pasidalijimo tarp ES ir jos valstybių narių pokyčius ateityje ir į tai, kad tokia kompetencijos deklaracija yra grynai deklaratyvaus pobūdžio, ji turėtų būti bendro pobūdžio ir suteikti galimybę kitus FAO narius informuoti apie naudojimąsi narystės teisėmis; be to, ES taip pat perduotų FAO informacinį pranešimą dėl FAO įstaigų specialių posėdžių. Kompetencijos deklaracija pakeis 1994 m. deklaraciją, kuri šiuo metu taikoma daugumai FAO įstaigų ir susitarimų, įskaitant pagrindines FAO įstaigas. Todėl ši nauja kompetencijos deklaracija turėtų padėti ES nustatyti aiškesnius santykius su instituciškai svarbiausiomis FAO įstaigomis. Tačiau šiuo etapu tikslinga neįtraukti FAO įstaigų ir susitarimų, dėl kurių ES pateikė specialią kompetencijos deklaraciją[4]. Šiuo metu Komisija vertina šias specialias kompetencijos deklaracijas, kad ateityje galėtų jas peržiūrėti atsižvelgdama į prievoles, kurias ji turi pagal FAO konstituciją, taip pat į vykstančias diskusijas susijusiose tarptautinėse organizacijose ir atitinkamų ES teisės aktų sistemos kintamumą. Atitinkamos Komisijos iniciatyvos peržiūrėti tokias deklaracijas turėtų būti pradėtos vykdyti nuo 2014 m. Nauja naudojimosi narystės teisėmis tvarka Šiuo metu vidiniam pasirengimo koordinavimui ir naudojimuisi narystės teisėmis FAO taikoma 1991 m. Tarybos ir Komisijos nustatyta tvarka[5]. Ji patikslinta 1992 m.[6] ir 1995 m.[7], kad būtų išaiškinti tam tikri naudojimosi kalbėjimo ir balsavimo teisėmis aspektai. Teisingumo Teismas nusprendė, kad institucijoms tokia tvarka teisiškai privaloma[8]. Tokią tvarką peržiūrėti būtina dėl kelių priežasčių. Laikantis tokios tvarkos nuolat kildavo ilgų diskusijų dėl kompetencijos pasidalijimo. Todėl atitinkami Tarybos parengiamieji organai negalėdavo pakankamai laiko skirti tam, kad būtų parengtas pozicijų, kurių reikia laikytis FAO posėdžiuose, turinys. Be to, tokia tvarka nebeatitinka Lisabonos sutarties nuostatų. Bet kokia nauja tvarka turėtų padėti Tarybai stiprinti ir tinkamai atlikti jai tenkančią ES politikos formavimo funkciją ir taip pat užtikrinti, kad Komisija ir ES delegacijos, kaip ES išorės veikėjai, FAO galėtų veiksmingai atstovauti ES. Tokia tvarka padėtų veiksmingiau pasirengti FAO posėdžiams. Visų pirma Tarybos parengiamiesiems organams turi būti suteikta pakankamai laiko apsvarstyti privalomus nurodymus arba prireikus laikinus pareiškimus, kurie atspindi dabartines ES pozicijas. Kai dabartinės ES pozicijos nėra arba kai sąlygos ar aplinkybės smarkiai pasikeitė, turi būti užtikrinta, kad Taryba galėtų atlikti politikos formavimo funkcijas tinkamu laiku prieš FAO posėdžius susitardama dėl ES pozicijos pagal atitinkamas Sutarčių nuostatas. Galiausiai bendros ES ir jos valstybių narių pozicijos nustatomos visais atvejais, kai FAO darbotvarkės klausimai susiję su sritimis, kuriose vien ES pozicijų nepakanka, kad būtų aprėpti visi susiję darbotvarkės klausimai. Kadangi tokia nauja tvarka turėtų būti užtikrintas nuoseklus, visa apimantis ir vieningas ES ir jos valstybių narių išorės atstovavimas, visos ES pozicijos turėtų būti reiškiamos iš tos vietos, kuri pažymėta lentele su ES pavadinimu. Todėl ES veikėjai ir Tarybai pirmininkaujanti valstybė narė turėtų glaudžiai bendradarbiauti, visų pirma teikdamos bendras pozicijas. Tarybos ir Komisijos nustatyta nauja ES ir jos valstybių narių naudojimosi narystės teisėmis tvarka turėtų pakeisti 1991 m. ir 1995 m. nustatytą tvarką. Pakeisdamos 1991 m. ir 1995 m. nustatytą tvarką, dėl kurios kildavo daug praktinių sunkumų ir vykdavo ilgos diskusijos, Taryba ir Komisija susitartų dėl geresnio ir veiksmingesnio būdo rengtis svarbiausių FAO įstaigų posėdžiams. Atsižvelgiant į tokios tvarkos pobūdį, visų pirma ES ir jos valstybių narių naudojimąsi narystės teisėmis, jos turėtų būti laikomasi visose FAO įstaigose ir dėl visų susitarimų, išskyrus tuos, prie kurių prisijungusi yra tik ES, arba priešingai, tik tose įstaigose ir dėl tų susitarimų, prie kurių prisijungusios tik ES valstybės narės, arba įstaigose, kuriose laikomasi specialios tvarkos[9]. Nuo 2014 m. Komisija pradės vertinti šią specialią tvarką, kad ji galėtų būti peržiūrėta. Papildomos priemonės, kurių ėmėsi Komisija ir ES delegacija Komisija įsipareigojusi užtikrinti, kad būtų skirti būtini ištekliai, reikalingi veiksmingam dalyvavimui FAO darbe. Šiuo požiūriu jau imtasi įvairių priemonių. ES delegacija Romoje buvo sustiprinta sukūrus dvi naujas pareigybes, susijusias su humanitarinės pagalbos ir žemės ūkio portfeliais. Be to, prireikus bus sistemingai sutelkta būstinėse dirbančių specialistų praktinė patirtis ir užtikrintas aktyvesnis dalyvavimas FAO vykstančiose diskusijose politikos tema. Reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad šiuo metu ES neturi teisės dalyvauti trijuose ribotos narystės FAO komitetuose (Finansų komitete, Programų komitete ir Konstitucinių ir teisinių klausimų komitete). Šie apribojimai atsiranda todėl, kad ES turi FAO organizacijos narės statusą. Atsižvelgiant į finansinį ES svorį FAO ir po reformos sukurtą tvirtą valdymo ir teminių klausimų sąsają, tokia padėtis trukdo ES visateisiškai dalyvauti FAO darbe ir šis klausimas turi būti išspręstas. Artimiausiu metu taip pat būtina išspręsti klausimus, susijusius su oficialiu ES vaidmeniu komitetuose (pirmininkavimas, bendras pirmininkavimas), kad būtų užtikrintas suderinamumas su Lisabonos sutartimi. Išvados Atsižvelgdama į tai, Komisija siūlo: · Tarybai atsižvelgti į 1 priede pateiktą Kompetencijos deklaraciją, kurią pagal SESV 221 straipsnį ES delegacija Romoje turi pateikti FAO, kad ji pakeistų 1994 m. kompetencijos deklaraciją; · Tarybai ir Komisijai susitarti dėl 2 priede nustatytos tvarkos, kurios bus laikomasi nuo dienos, kurią bus susitarta dėl naudojimosi narystės teisėmis FAO tvarkos. 1 priedas Europos Sąjungos kompetencijos deklaracija dėl klausimų, kurie patenka į jungtinių tautų maisto ir žemės ūkio organizacijos (FAO) konstitucijos taikymo sritį (Pagal FAO bendrąsias taisykles) Kaip Maisto ir žemės ūkio organizacijos (FAO) organizacija narė, Europos Sąjunga (ES), vadovaudamasi FAO Konstitucijos II straipsnio 7 dalimi, teikia Kompetencijos deklaraciją, kurioje nurodomos politikos kategorijos ir sritys, kuriose ES valstybės narės perdavė kompetenciją ES tose srityse, kurios patenka į FAO veiklos sritį. Ši kompetencijos deklaracija taikoma visoms FAO įstaigoms ir susitarimams, išskyrus tuos, kuriems taikoma speciali kompetencijos deklaracija[10]. Ši deklaracija pakeičia 1994 m. FAO pateiktą kompetencijos deklaraciją[11]. 1. Bendrieji principai FAO jau pranešta[12], kad nuo Lisabonos sutarties įsigaliojimo 2009 m. gruodžio 1 d. ES pakeitė Europos bendriją ir perėmė jos teises bei pareigas ir kad nuo šios datos FAO akredituota Europos Komisijos delegacija tapo ES delegacija. Pagal Europos Sąjungos sutarties 1 straipsnio trečią dalį ES grindžiama Europos Sąjungos sutartimi ir Sutartimi dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV). ES kompetencijos sritys nurodytos SESV 2–6 straipsniuose. Jeigu ES ir jos valstybės narės dalijasi kompetencija ir jei ES nepasinaudojo savo kompetencija arba aiškiai nustojo ja naudotis, kompetencija priklauso valstybėms narėms. Visa Sutartimis ES nepriskirta kompetencija priklauso ES valstybėms narėms. Remdamasi šia deklaracija ir FAO Konstitucijos II straipsnio 8 dalimi bei organizacijos (FAO) bendrųjų taisyklių XLII taisykle, prieš FAO įstaigos posėdį ES prireikus FAO teiks informacinį pranešimą dėl ES arba jos valstybių narių naudojimosi narystės teisėmis, susijusiomis su tame posėdyje sprendžiamais klausimais[13]. Remdamasi FAO Konstitucijos II straipsnio 10 dalimi, politikos srityse, kurios priklauso ES kompetencijai, kaip nurodyta toliau, ES naudojasi narystės teisėmis; politikos srityse, kurios priklauso ir ES, ir jos valstybių narių kompetencijai imtis veiksmų FAO, kaip nurodyta toliau, ES ir jos valstybių narių narystės teisėmis naudojasi arba ES, arba jos valstybės narės. Kaip nurodyta toliau, ES ir jos valstybių narių kompetencijos pasidalijimas gali keistis. Jeigu tokiais pokyčiais daromas poveikis toliau pateiktam sąrašui, ES pasilieka teisę atitinkamai pakeisti šią deklaraciją, tačiau tai nėra būtina naudojimosi kompetencija sprendžiant FAO veiklos sričiai priklausančius klausimus sąlyga. 2. ES Kompetencija 2.1. Teisę FAO imtis veiksmų politikos srityse, išvardytose SESV 3 straipsnio 1 dalyje, t. y. muitų sąjungos, vidaus rinkos veikimui būtinų konkurencijos taisyklių nustatymo, pinigų politikos ES valstybėms narėms, kurių valiuta yra euras, biologinių jūrų išteklių apsaugos pagal bendrą žuvininkystės politiką ir bendros prekybos politikos, turi tik ES. 2.2. Be to, tam tikrose politikos srityse, visų pirma išvardytose SESV 4 straipsnio 2 dalyje, tik ES gali veikti FAO, jeigu ES priėmė bendras taisykles, kurioms poveikį gali padaryti FAO veiksmai, arba kai ES išorės veiksmai būtini, kad ji galėtų naudotis vidine kompetencija. Šios politikos sritys yra: – vidaus rinka, įskaitant priemones, kuriomis siekiama sukurti vidaus rinką ar užtikrinti jos veikimą (SESV 26 straipsnio 1 dalis), teisės aktų suderinimas (SESV 114–118 straipsniai) ir laisvas prekių, asmenų, paslaugų ir kapitalo judėjimas (SESV 28–37 ir 45–66 straipsniai); – žemės ūkis ir kaimo plėtra, visų pirma veiksmai, kuriais siekiama: · tvariai didinti žemės ūkio produktyvumą, atsižvelgiant į Sąjungos veiksmus aplinkos apsaugos politikos, klimato kaitos, miškininkystės ir energetikos srityse; · stabilizuoti rinkas, valdyti kainų svyravimus, užtikrinti pasiūlą ir garantuoti aprūpinimą maistu; · siekti bendros prekybos politikos tikslų, susijusių su žemės ūkio produktais; · užtikrinti deramą ūkininkų gyvenimo lygį; · užtikrinti vartotojams priimtinas tiekiamos produkcijos kainas; · užtikrinti žemės ūkio regionų ir kaimo vietovių ekonominę plėtrą; – žuvininkystė, išskyrus biologinių jūrų išteklių apsaugą, ir akvakultūra; – aplinkos apsauga, įskaitant priemones, kurios turi būti priimtos pagal SESV 192 straipsnį, kad būtų siekiama SESV 191 straipsnyje nustatytų ES politikos tikslų, visų pirma išlaikyti, saugoti ir gerinti aplinkos kokybę, saugoti žmonių sveikatą, apdairiai ir racionaliai naudoti gamtos išteklius, įskaitant miškus, ir remti tarptautinio lygio priemones, skirtas regioninėms ar pasaulinėms aplinkos problemoms spręsti, visų pirma kovai su klimato kaita; – energetika, įskaitant priemones, kurios turi būti priimtos pagal SESV 170 ir 192 straipsnius ir 194 straipsnio 2 dalį, kad būtų siekiama SESV 194 straipsnyje nustatytų ES politikos tikslų kuriant vidaus rinką ir jai veikiant, taip pat atsižvelgiant į poreikį išlaikyti ir gerinti aplinkos kokybę, visų pirma užtikrinti energijos rinkos veikimą, užtikrinti energijos tiekimo saugumą ES, skatinti energijos vartojimo efektyvumą bei taupymą ir naujų bei atsinaujinančių energijos formų plėtojimą ir skatinti energetikos tinklų sujungimą; – priemonės, kurios turi būti priimtos pagal SESV 168 straipsnio 4 dalį, susijusios su bendromis visuomenės sveikatos saugos problemomis, įskaitant priemones, kuriomis nustatomi aukšti žmogaus kilmės organų ir medžiagų kokybės bei saugos standartai, priemonės, kuriomis nustatomi aukšti vaistų ir medicinos tikslams naudojamų prietaisų kokybės bei saugos standartai ir priemonės veterinarijos ir fitosanitarijos srityse, tiesiogiai susijusios su maistu ir pašarais. 3. ES ir jos valstybių narių kompetencija 3.1. Tam tikrose politikos srityse kompetencija imtis veiksmų FAO priklauso ir ES, ir jos valstybėms narėms. Šios sritys: – moksliniai tyrimai ir technologijų plėtra bei kosmosas, įskaitant priemones, kurios turi būti priimtos pagal SESV 180 straipsnį, kad skatinant bendradarbiavimą ir rezultatų sklaidą būtų vykdoma veikla, susijusi su mokslinių tyrimų, technologijų plėtros ir parodomųjų programų nustatymu ir įgyvendinimu; – bendradarbiavimas vystymosi labui, įskaitant priemones, kurios turi būti priimtos pagal SESV 209 straipsnį, kad būtų siekiama SESV 208 straipsnyje nustatytų ES politikos tikslų, visų pirma sumažinti ir panaikinti skurdą, užtikrinti aprūpinimą maistu ir gerinti mitybą; – humanitarinė pagalba, įskaitant ES veiklą, taip pat jos priimamas teisines ir politikos priemones, kuriomis siekiama SESV 214 straipsnio 1 dalyje nurodytų humanitarinės pagalbos tikslų, visų pirma suteikti laikiną pagalbą ir paramą žmonėms trečiosiose šalyse, nukentėjusiems nuo gaivalinių nelaimių ar žmogaus sukeltų katastrofų, ir juos apsaugoti, siekiant patenkinti dėl šių įvairių situacijų atsiradusius humanitarinius poreikius; – žmogaus sveikatos apsauga ir gerinimas; – pramonė, įskaitant priemones, kuriomis skatinama pramonės, visų pirma mažų ir vidutinių įmonių, konkurencingumui palanki aplinka; – turizmas, įskaitant turizmo pramonės plėtojimui palankios aplinkos skatinimą. 3.2. Kaip FAO narėms, ir ES, ir jos valstybėms narėms priklauso kompetencija veikti FAO sprendžiant organizacinius ir procedūrinius klausimus, įskaitant teisinius ir biudžeto klausimus, rinkti pirmininkus ir priimti darbotvarkes bei ataskaitas. 2 priedas Tarybos ir Komisijos nustatyta Europos Sąjungos ir jos valstybių narių naudojimosi narystės teisėmis maisto ir žemės ūkio organizacijoje (FAO) tvarka 1. Taikymo sritis ir bendrieji principai Šios tvarkos Europos Sąjunga (ES) ir jos valstybės narės laikosi rengdamosi dalyvauti ir naudotis narystės teisėmis visose FAO įstaigose, įskaitant tekstus rengiančiuose komitetuose, taip pat įgyvendinant susitarimus. Ši tvarka negalioja įstaigose ir dėl susitarimų, prie kurių prisijungusi tik ES, arba priešingai, tose įstaigose ir dėl susitarimų, prie kurių prisijungusios yra tik ES valstybės narės, arba įstaigose, kuriose laikomasi specialios tvarkos[14]. Ši tvarka pakeičia tvarką, nustatytą 1991 m. (dok. Nr. 10478/91, II priedo a dalis) ir atnaujintą 1992 m. (dok. Nr. 9050/92, II priedo b dalis) ir 1995 m. (nuorodos Nr. 8460/95, II priedo c punktas). Šios tvarkos laikomasi visiškai atsižvelgiant į lojalaus bendradarbiavimo principą, nustatytą Europos Sąjungos sutarties 4 straipsnio 3 dalyje ir 13 straipsnio 2 dalyje, kad būtų užtikrintas nuoseklus, visa apimantis ir vieningas ES išorės atstovavimas. Ši tvarka nedaro poveikio ES ir jos valstybių narių kompetencijos pasidalijimui arba institucijoms pagal Sutartis suteiktiems įgaliojimams. Ši tvarka nedaro poveikio Tarybos sprendimų dėl ES pozicijų priėmimo procedūroms, kaip nustatyta Sutartyse. Ja nedaromas poveikis naudojimuisi teisėmis ateityje kitose tarptautinėse organizacijose. Laikantis tokios tvarkos ir atsižvelgiant į Teisingumo Teismo praktiką[15], klausimas patenka į ES pozicijos aprėptį, kai klausimui taikomas ES teisės aktas arba kitomis priemonėms (pvz., bendrosiomis gairėmis, Tarybos išvadomis, ES strategijomis arba bendrais ES veiksmais) nustatyta ES politika, arba kai tokia ES pozicija nustatoma susijusiam FAO posėdžiui. 2. pasirengimas FAO posėdžiams 2.1. Koordinavimo forumas Visi klausimai, susiję su pasirengimu dalyvauti ir naudotis narystės teisėmis FAO, teikiami atitinkamiems Tarybos parengiamiesiems organams (t. y. Koordinavimo darbo grupei (FAO), Žuvininkystės, miškininkystės arba fitosanitarinių priemonių darbo grupėms) Briuselyje. Šiose darbo grupėse dedamos visos pastangos, kad laikantis lojalaus bendradarbiavimo dvasios būtų pasiektas susitarimas. Kai darbo grupėse nepavyksta pasiekti susitarimo, tinkamu laiku prieš susijusį FAO posėdį klausimas perduodamas COREPER ir prireikus Tarybai. Prireikus Romoje arba kitur (priklausomai nuo to, kur rengiami FAO posėdžiai) gali būti rengiami vietos koordinavimo posėdžiai. Juos rengia ir jiems pirmininkauja FAO akredituota ES delegacija arba, jeigu FAO posėdis vyksta ne Romoje ir FAO akredituota ES delegacija negali atlikti šios užduoties, pirmininkavimo funkciją atlieka šalies, kurioje vyksta posėdis, ES delegacija, arba valstybės narės atstovybė arba Komisija toje šalyje, bendradarbiaudama su ES delegacija FAO. Tokių vietos koordinavimo posėdžių tikslas – spręsti nenumatytus klausimus. Per šiuos posėdžius ES pozicijos, bendros pozicijos, privalomi nurodymai arba pareiškimai, parengti pagal 2.3 punktą, negali būti iš esmės pakeisti. 2.2. Informacinis pranešimas dėl ES ir jos valstybių narių naudojimosi narystės teisėmis Kai tai būtina pagal FAO bendrųjų taisyklių XLII taisyklės 2 dalį, gavusi FAO darbotvarkes, Komisija Tarybos generaliniam sekretoriatui teikia laikino informacinio pranešimo dėl ES ir jos valstybių narių naudojimosi narystės teisėmis projektą (toliau – laikinas informacinis pranešimas). Jame nustatomas laikinas užduočių paskirstymas ir, kai taikoma, balsavimas atitinkamose FAO įstaigose. Jeigu valstybė narė nesutinka su Komisijos laikino informacinio pranešimo projektu, likus bent dviem darbo dienoms iki atitinkamo darbo grupės posėdžio ji raštu paaiškina motyvus. Komisija laikiną informacinį pranešimą perduoda FAO akredituotai ES delegacijai Romoje, kad jis būtų perduotas FAO. Laikino informacinio pranešimo perdavimas nedaro poveikio galimiems paskesniems pakeitimams, kurie turi būti perduoti FAO. Tai galioja pvz., tais atvejais, kai ES pozicijos arba bendros pozicijos (kurios gali būti parengtos kaip privalomi nurodymai arba kaip pareiškimai) nustatomos tik po to, kai buvo perduotas laikinas informacinis pranešimas ir (arba) kai pavėluotai gauti pagrindiniai FAO dokumentai. 2.3. Privalomų nurodymų rengimas bei priėmimas ir ketinimai dėl balsavimo 2.3.1. Pozicijos, kurių ES arba ES ir jos valstybės narės turi laikytis FAO, iš esmės yra privalomi nurodymai, kuriais išorės veikėjams suteikiama pakankamai lankstumo veiksmingiausiai atstovauti ES ir (arba) jos valstybių narių interesams. Pareiškimais pozicijos turėtų būti nustatomos tik tais atvejais, kai tai būtina. Įgaliojimai veikti pagal privalomus nurodymus arba daryti pareiškimus taip pat apima balsavimą. 2.3.2. Dėl darbotvarkės klausimų, kurie patenka į dabartinių ES pozicijų aprėptį[16], Komisija informuoja Tarybą apie ES privalomų nurodymų projektus, kuriuose atspindimos tokios dabartinės pozicijos. Laikantis lojalaus bendradarbiavimo principo ir siekiant užtikrinti, kad Komisija galėtų remtis visa turima praktine patirtimi, valstybės narės gali pateikti pastabas, į kurias Komisija turi atsižvelgti priimdama galutinius privalomus nurodymus. 2.3.3. Kalbant apie darbotvarkės klausimus, kurie nepatenka į dabartinių ES pozicijų aprėptį[17], tačiau dėl kurių būtina arba tikslinga priimti ES poziciją, Komisija Tarybai teikia tvirtinti ES pozicijos (kuri gali būti priimta kaip privalomi nurodymai arba kaip pareiškimai; žr. 2.3.1 punktą) projektą. Tie patys principai taikomi, kai dabartinės ES pozicijos turi būti iš esmės priderintos rengiant poziciją, kurios turi būti laikomasi FAO. Rengdama tokius projektus, kai tikslinga, Komisija remsis valstybių narių praktine patirtimi. 2.3.4. ES ir jos valstybių narių bendri privalomi nurodymai nustatomi dėl darbotvarkės klausimų, kurie: 2.3.4.1. apima bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis ir humanitarinės pagalbos politikos sritis (SESV III antraštinės dalies V dalis) ir dėl kurių tikslinga ES ir jos valstybėms narėms daryti bendrus pareiškimus, kuriuose nurodomi jų atitinkami veiksmai šiose srityse, arba 2.3.4.2. kurie iš dalies patenka į ES pozicijos aprėptį, tačiau kurie glaudžiai susiję su klausimais, dėl kurių atmesta galimybė priimti ES poziciją, arba 2.3.4.3. kurie apima organizacinius ir procedūrinius klausimus, pvz., pirmininkų rinkimą, darbotvarkių ir ataskaitų priėmimą. Tokių bendrų privalomų nurodymų priėmimo projektus Komisija teikia 2.3.4.1 ir 2.3.4.2 punktuose nurodytais atvejais, o Tarybai pirmininkaujanti valstybė narė – 2.3.4.3 punkte nurodytais atvejais. 2.3.5. Dėl darbotvarkės klausimų, kurie nepatenka į ES arba bendrų pozicijų aprėptį, valstybės narės praneša viena kitai, ES delegacijai ir Komisijai apie jų pozicijų projektus ir ketinimus dėl balsavimo. 2.3.6. Visi projektai teikiami atitinkamiems Tarybos parengiamiesiems organams, jei įmanoma likus bent 5 darbo dienoms iki to organo posėdžio. 3. Intervencijos ir balsavimas FAO įstaigose 3.1. ES delegacija ir (arba) Komisija veikia remdamosi ES privalomais nurodymais arba ES vardu daro ES pareiškimus (ir kai taikoma, atiduoda savo balsą). 3.2. ES delegacija ir (arba) Komisija veikia remdamosi bendrais privalomais nurodymais arba ES ir jos valstybių narių vardu daro bendrus pareiškimus (ir kai taikoma, atiduoda savo balsą). 3.3. Tačiau valstybė narė, kuriai patikėta tokia užduotis, veikia remdamasi bendrais privalomais nurodymais arba ES ir jos valstybių narių vardu daro bendrus pareiškimus (ir kai taikoma, atiduoda savo balsą) toliau nurodytais atvejais: – 2.3.4.2 punkte nurodytais atvejais, kai bendroje pozicijoje daugiausia nurodyti elementai, kurie nepatenka į ES pozicijos aprėptį. Užduotys paskirstomos atsižvelgiant į tai, kokį pagrindinį poveikį politika, kurios siekiama FAO, gali turėti ES arba jos valstybėms narėms; – sprendžiant organizacinius ir procedūrinius klausimus, pvz., pirmininkų rinkimą, darbotvarkių ir ataskaitų priėmimą. 3.4. Valstybės narės savo vardu daro pareiškimus (ir, kai taikoma, atiduoda savo balsą). 3.5. Trijuose ribotos narystės FAO komitetuose (Finansų komitete, Programų komitete ir Konstitucinių ir teisinių klausimų komitete), kuriuose ES kol kas nedalyvauja, ES valstybės (-ių) narės (-ių) paskirtam (-iems) nariui (-iams), kuris (-ie) dalyvauja tų komitetų posėdžiuose, patikima užduotis, kai taikoma, daryti ES pareiškimus arba bendrus pareiškimus ir prireikus balsuoti. 4. praktiniai aspektai 4.1. ES pareiškimai arba bendri pareiškimai daromi iš tos vietos, kuri pažymėta lentele su ES pavadinimu. ES pareiškimai daromi ES vardu. Bendri pareiškimai daromi ES ir jos valstybių narių vardu. 4.2. Siekdama pasinaudoti turima geriausia praktine patirtimi ir prireikus sustiprinti savo išteklius, ES delegacija ir (arba) Komisija gali nuspręsti specialiuose FAO posėdžiuose remtis valstybių narių ekspertais, kurių gali būti prašoma išsamiau viešai paaiškinti šiuos pareiškimus, kalbant iš tos vietos, kuri pažymėta lentele su ES pavadinimu. 4.3. Klausimynai. Į FAO ES siunčiamų klausimynų klausimus atsako Komisija. Prieš FAO išsiųsdama atsakymus į klausimyno klausimus, Komisija juos perduos Tarybai, kad ji pateiktų pastabų. Valstybės narės pastabas turi pateikti per 10 dienų. [1] Pasaulio maisto programa (PMP) ir Tarptautinis žemės ūkio plėtros fondas (IFAD). [2] P7_TA-PROV(2011)0229. [3] 1994 m. spalio 4 d. Europos Sąjungos Tarybos pirmininko raštas (dok. Nr. 8406). [4] Bendroji Viduržemio jūros žvejybos komisija (BVJŽK); Susitarimas dėl uosto valstybės priemonių, kuriomis siekiama užkirsti kelią neteisėtai, nedeklaruojamai ir nereglamentuojamai žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti; Maisto kodekso komisija; Tarptautinė augalų apsaugos konvencija (IPPC). [5] 1991 m. gruodžio 18 d. Tarybos dokumentas Nr. 10478/91. [6] 1992 m. spalio 7 d. Tarybos dokumentas Nr. 9050/92. [7] 1995 m. birželio 26 d. Tarybos dokumentas Nr. 8460/95. [8] 1996 m. kovo 19 d. sprendimas byloje C-25/94. [9] 1993 m. FAO Susitarimas dėl skatinimo žvejybos laivams atviroje jūroje laikytis tarptautinių išsaugojimo ir valdymo priemonių; 2009 m. Susitarimas dėl uosto valstybės priemonių, kuriomis siekiama užkirsti kelią neteisėtai, nedeklaruojamai ir nereglamentuojamai žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti; Bendroji Viduržemio jūros žvejybos komisija (BVJŽK); Indijos vandenyno tunų komisija (IOTC); Maisto kodekso komisija; Europos Komisija snukio ir nagų ligai kontroliuoti (EUFMD); Tarptautinė augalų apsaugos konvencija (IPPC). [10] Bendroji Viduržemio jūros žvejybos komisija (BVJŽK); Susitarimas dėl uosto valstybės priemonių, kuriomis siekiama užkirsti kelią neteisėtai, nedeklaruojamai ir nereglamentuojamai žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti; Maisto kodekso komisija; Tarptautinė augalų apsaugos konvencija (IPPC). [11] 1994 m. spalio 4 d. Europos Sąjungos Tarybos pirmininko raštas (dok. Nr. 8406). [12] 2009 m. lapkričio 27 d. verbalinė nota. [13] ES laikosi nuomonės, kad tokio informacinio pranešimo nebūtina sistemingai teikti dėl posėdžių arba dėl jų specialių darbotvarkės punktų, kai nenumatytas balsavimas arba kai kompetencijos tarp ES ir jos valstybių narių pasidalijimas tiesiogiai nustatytas šia kompetencijos deklaracija. [14] 1993 m. FAO Susitarimas dėl skatinimo žvejybos laivams atviroje jūroje laikytis tarptautinių išsaugojimo ir valdymo priemonių; 2009 m. Susitarimas dėl uosto valstybės priemonių, kuriomis siekiama užkirsti kelią neteisėtai, nedeklaruojamai ir nereglamentuojamai žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti; Bendroji Viduržemio jūros žvejybos komisija (BVJŽK); Indijos vandenyno tunų komisija (IOTC); Maisto kodekso komisija; Europos Komisija snukio ir nagų ligai kontroliuoti (EUFMD); Tarptautinė augalų apsaugos konvencija (IPPC). [15] 2010 m. birželio 26 d. sprendimas byloje C-246/07 Komisija prieš Švediją, , Rink. p. I-3317. [16] Įskaitant darbotvarkės klausimus, kurie taip pat apima papildomus elementus, kurie nepatenka į ES pozicijos aprėptį. [17] Įskaitant darbotvarkės klausimus, kurie taip pat apima papildomus elementus, kurie jau patenka į ES pozicijos aprėptį.