Prognozuojama marža, neviršijanti DFP mokėjimų viršutinės ribos, 2023 ir 2024 m. sudaro atitinkamai 5,5 mlrd. EUR ir 11 mlrd. EUR. 2025–2027 m. laikotarpiu metinė marža gali būti neigiama, palyginti su dabartinėmis mokėjimų viršutinėmis ribomis, nes bendra trejų metų mokėjimų prognozė viršija viršutinę ribą 24,6 mlrd. EUR. Šie nuokrypiai per kelerius metus yra tik realios viršutinės mokėjimų ribos, nustatytos ties stabiliu lygiu, padarinys, o biudžeto vykdymas, tikėtina, bus nevienodas. Taikant DFP reglamento 11 straipsnio 1 dalies b punkte numatytą automatinio tikslinimo mechanizmą, konkrečiais metais neišleistomis sumomis bus padidintos viršutinės būsimų metų ribos. Todėl dėl iki 2025 m. numatomų teigiamų maržų 2025–2027 m. viršutinės ribos padidės (neviršijant DFP reglamento 11 straipsnio 3 dalyje nustatytų ribų). Atsižvelgiant į šį tikslinimą ir būsimą su konkrečiomis programomis susijusį tikslinimą pagal DFP reglamento 5 straipsnį (dėl kurio mokėjimų viršutinės ribos bus padidintos dar 9,4 mlrd. EUR), dabartinė paskutinių trejų DFP metų mokėjimų prognozė yra suderinama su bendra 2021–2027 m. DFP mokėjimų viršutine riba.

Atsižvelgiant į išlaidas pagal dabartinę DFP ir užbaigtas ankstesnes DFP, prognozuojama, kad mokėjimai vidutiniškai sudarys 175 mlrd. EUR, 2023–2024 m. jie nesieks vidurkio, o 2026–2027 m. bus didesni nei vidurkis. Metų (2027 m.), kuriais bus išmokėta daugiausiai išmokų, ir metų (2024 m.), kuriais bus išmokėta mažiausiai išmokų, sumų skirtumas yra apie 36 mlrd. EUR. Ši tendencija taip pat buvo pastebėta įgyvendinant ankstesnes DFP dėl to, kad laipsniškai baigti baigiamieji mokėjimai pagal ankstesnes finansines programas, o naujų išlaidų programų įgyvendinimas praktiškai įsibėgėja antroje atitinkamos DFP laikotarpio pusėje.

Numatoma, kad po 2023 m., kai bus išmokėta daugiausia išmokų, kurias daugiausia lems laikotarpio pradžioje sutelkti mokėjimai pagal priemonę „NextGenerationEU“, mokėjimai per šį laikotarpį nuolat mažės. Numatoma, kad 2026 m., kai turės būti atlikti visi galutiniai mokėjimai pagal priemonę „NextGenerationEU“, netenkamų pinigų srautas laikinai suintensyvės. Nuo 2027 m. į prognozę beveik išimtinai įtraukti mokėjimai pagal 2021–2027 m. DFP programas.

Numatoma, kad mokėjimai per ateinančius penkerius DFP metus sieks 1 156 mlrd. EUR, įskaitant 873 mlrd. EUR neviršijant DFP mokėjimų viršutinės ribos ir 278 mlrd. EUR, skirtų negrąžintinai paramai pagal priemonę „NextGenerationEU“.

Prognozė apima ateinančius penkerius metus pagal Finansinio reglamento V 247 straipsnio 1 dalies c punktą. Šis laikotarpis iš esmės sutampa su praėjusių metų ataskaita, kuri išimties tvarka apima septynerius metus – nuo 2021 iki 2027 m., siekiant pateikti išsamią numatomų pajamų ir išlaidų srautų, neviršijančių tuomet priimtoje naujojoje DFP nurodytų viršutinių ribų, apžvalgą.

3.Mokėjimai pagal 2021–2027 m. DFP įsipareigojimus

Sanglaudos politikai ir bendrai žemės ūkio politikai (BŽŪP) tenka daugiau nei pusė įvertintų mokėjimų pagal 2021–2027 m. DFP. Todėl ilgalaikė prognozė iš esmės grindžiama šių dviejų politikos sričių įgyvendinimo prognoze.

2a išlaidų kategorija. Sanglaudos politika

Naujojo sanglaudos politikos programavimo laikotarpio 2023–2027 m. mokėjimų prognozė yra 177 mlrd. EUR, t. y. maždaug 8 mlrd. EUR mažiau, nei numatyta praėjusių metų prognozėje. Ilgesni vėlavimai XIII pradedant 2021–2027 m. laikotarpio programas lems mokėjimus per likusį DFP laikotarpį. 2021 m. nebuvo priimta nė viena nacionalinė programa; tikimasi, kad visos jos bus patvirtintos iki 2022 m. pabaigos. Dėl COVID-19 pandemijos ir poreikio į teisės aktų rinkinį, dėl kurio vyko derybos 2020 m., įtraukti ekonomikos gaivinimo iniciatyvas atitinkami teisės aktai buvo priimti vėliau ir tuo iš esmės galima paaiškinti stebimą vėlavimą. Be to, tam įtakos galėjo turėti ir nacionalinių valdžios institucijų skiriamas dėmesys priemonės „NextGenerationEU“ įgyvendinimui. Šios prognozės techninė prielaida yra ta, kad nuo 2024 m. valstybės narės pradės iš dalies naikinti 2021–2023 m. susidariusį vėlavimą ir vėlesniais DFP metais pasieks įgyvendinimo tempą, panašų į buvusį 2014–2020 m. laikotarpiu. Ši prielaida daroma atsižvelgiant į padidėjusį netikrumą, kurį lemia dabartinis geopolitinis ir ekonominis nestabilumas, taip pat į tai, kad nėra atitinkamo ankstesnio laikotarpio lyginamojo indekso, taikomo ilgalaikiam projekto įgyvendinimui.

Rezultatai gali būti geresni arba prastesni, nei prognozuojama. Valstybės narės gali įdėti daugiau pastangų, kad paspartintų įgyvendinimą nuo 2023 m., ir ankstesnio programavimo laikotarpio įgyvendinimo tempas galėtų būti pasiektas anksčiau. Mokėjimai taip pat gali būti paspartinti vykdant planą „REPowerEU“ XIV , pagal kurį Komisija pasiūlė valstybėms narėms suteikti galimybę iki 12,5 proc. joms skirtų sanglaudos politikos asignavimų perkelti į Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę (tas neatspindima prognozėje); 5 proc. jos gali perkelti jau dabar, o dar 7,5 proc. jos galės perkelti išskirtinai „REPowerEU“ tikslams. Tačiau jei valstybės narės nedės papildomų pastangų, vienų metų vėlavimas išliks. Todėl būtų vėluojama atlikti mokėjimus ir dėl „n + 3“ įsipareigojimų panaikinimo taisyklių galėtų susidaryti kaip niekada aukštas įsipareigojimų panaikinimo lygis.





3 diagrama. Mokėjimų prognozė pagal 2a išlaidų kategoriją (2021–2027 m. DFP įsipareigojimai) ir optimistiniai bei pesimistiniai scenarijai (mlrd. EUR)

Prognozuojami mokėjimai

Pesimistinis scenarijus

Optimistinis scenarijus

3 išlaidų kategorija. Bendra žemės ūkio politika (BŽŪP)

Mokėjimų prognozė pagal BŽŪP I ramstį – 208 mlrd. EUR 2023–2027 m. – atspindi naujausią finansinį programavimą ir valstybių narių perkėlimus iš vieno BŽŪP ramsčio į kitą.

Priešingai nei sanglaudos politikos atveju, dėl dvejų metų pereinamojo laikotarpio nuostatų, kuriomis 2014–2020 m. programos buvo pratęstos iki 2022 m., II ramsčio, t. y. Žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP), įgyvendinimo vėlavimų nenumatoma. Atsižvelgiant į tai, kad visos valstybės narės pateikė naujosios BŽŪP įgyvendinimo strateginius planus, tikimasi, kad veiksmingas 2023–2027 m. programų įgyvendinimas prasidės dar 2023 m., t. y. vienais metais anksčiau, nei buvo numatyta 2021 m. birželio mėn. prognozės ataskaitoje.

Mokėjimų pagal 2021–2027 m. DFP prognozė taip pat apima mokėjimus, susijusius su dviem paskutinėmis ankstesnio programavimo laikotarpio dalimis (2021 ir 2022 m.). Jos turėtų būti padengtos mokėjimais iki 2026 m. (žr. 2.2 punktą „Mokėjimai pagal įsipareigojimus, prisiimtus iki 2021 m.“).

Tikimasi, kad sėkmingai vykdant 2014–2022 m. EŽŪFKP programas ir patvirtinus naujus BŽŪP planus, EŽŪFKP bus įgyvendinamas nuosekliai. Tačiau 2024–2027 m. numatoma tam tikrų metinių nuokrypių, visų pirma mokėjimų koncentracija 2026 m., kai sutaps ankstesnių programų užbaigimas (pagal „n + 3“ įsipareigojimų panaikinimo taisyklę) ir spartesnis naujų programų laipsniško įgyvendinimas (pagal „n + 2“ įsipareigojimų panaikinimo taisyklę). Be to, EŽŪFKP mokėjimai gali būti paspartinti vykdant planą „REPowerEU“, panašiai kaip sanglaudos politikos fondų atveju (žr. pirmesnį punktą).

Kitos programos ir išlaidų kategorijos

Per penkerių metų laikotarpį prognozuojamas mokėjimų padidėjimas visose kitose išlaidų kategorijose dėl kelių veiksnių derinio:

-įgyvendinant naujas iniciatyvas, kaip antai Sąjungos saugaus junglumo programą XV ir Europos lustų aktą XVI , bus paankstinti mokėjimai, daugiausia pagal 1 išlaidų kategoriją;

-atsižvelgiant į naujausius geopolitinius iššūkius, reikia paspartinti mokėjimus pagal 4 išlaidų kategorijos „Migracija ir sienų valdymas“, 5 išlaidų kategorijos „Saugumas ir gynyba“ ir 6 išlaidų kategorijos „Kaimyninės šalys ir pasaulis“ programas;

-pavėluotai pradėjus įgyvendinti kai kurias programas 2021 m., vėlesniais metais mokėjimai bus perskirstyti. Didesnis pokytis, palyginti su praėjusių metų prognoze, susijęs su prisitaikymo prie „Brexit’o“ rezervu, dėl kurio priimtame teisės akte XVII numatytas tolygesnis mokėjimų paskirstymas per metus nei Komisijos pasiūlyme dėl didelės išankstinio finansavimo dalies, kuriuo buvo grindžiama praėjusių metų prognozė.

4.Mokėjimai pagal įsipareigojimus, prisiimtus iki 2021 m.

Mokėjimų pagal dar neįvykdytus įsipareigojimus (RAL – pranc. reste à liquider), prisiimtus iki 2021 m., prognozė atnaujinama atsižvelgiant į 2021 m. atliktus ir 2022 m. biudžete numatytus mokėjimus. 110 mlrd. EUR prognozė ateinantiems penkeriems metams iš esmės atitinka praėjusių metų prognozę su tam tikrais metiniais skirtumais.