2. Valstybės narės gali imtis priemonių, kad jų teritorijoje būtų blokuojama interneto naudotojų prieiga prie tinklaviečių, kuriose yra vaikų pornografijos arba per kurias ji platinama. Šios priemonės turi būti nustatomos taikant skaidrias procedūras ir suteikti atitinkamą apsaugą, visų pirma užtikrinant, kad būtų ribojama tai, kas būtina ir proporcinga, kad naudotojai būtų informuojami apie tokio apribojimo priežastį. Tos priemonės apima ir žalos atlyginimo per teismą galimybę.

1. Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad būtų skubiai pašalintos jų teritorijoje esančios tinklavietės, kuriose yra vaikų pornografijos arba per kurias ji platinama, ir stengtis, kad būtų pašalintos už jų teritorijos ribų pagrindiniuose kompiuteriuose esančios tokios tinklavietės.

Šioje ataskaitoje pateikiamas aprašymas ir analizė grindžiami informacija, kurią valstybės narės pateikė iki 2016 m. lapkričio 1 d. Į pranešimus, gautus po minėto termino, neatsižvelgiama. Be šioje ataskaitoje nurodytų klausimų, gali būti papildomų perkėlimo į nacionalinę teisę uždavinių ir kitų nuostatų, apie kurias Komisijai nepranešta, arba kitų su teisėkūra susijusių ir nesusijusių pokyčių. Todėl šia ataskaita Komisijai neužkertamas kelias toliau vertinti kai kurias nuostatas, kad ji galėtų toliau padėti valstybėms narėms į nacionalinę teisę perkelti ir įgyvendinti 25 straipsnį.

Iki perkėlimo į nacionalinę teisę termino tik 12 valstybių narių buvo pranešusios Komisijai, kad baigė perkelti direktyvą į nacionalinę teisę. Todėl Komisija pradėjo pažeidimo nagrinėjimo procedūras prieš kitas valstybes nares, nes šios jai neperdavė nacionalinių perkėlimo priemonių tekstų: BE, BG, IE, EL, ES, IT, CY, LT, HU, MT, NL, PT, RO, SI ir UK. Visos šios pažeidimo nagrinėjimo procedūros iki 2016 m. gruodžio 8 d. buvo baigtos. Dėl pavėluoto nacionalinių perkėlimo priemonių patvirtinimo ir pranešimo apie jas Komisijai teko vėliau atlikti analizę ir paskelbti perkėlimo į nacionalinę teisę ataskaitas.

teisėsaugos institucijos, kurių veikla paremta iš karštųjų linijų ir tiesiogiai iš interneto naudotojų gautais pranešimais. Jos taip pat keičiasi pranešimais Europoje (tiesiogiai ir per Europolą bei jo Europos kovos su elektroniniu nusikalstamumu centrą) ir už jos ribų (per Interpolą);

a.bendrąsias nuostatas, kuriomis sudaromos sąlygos konfiskuoti su baudžiamuoju procesu susijusią medžiagą, pvz., medžiagą, naudotą vykdant nusikalstamą veiką AT, CZ, HU, IT, LU, NL, SE ir SK; ir

Rengiant šią ataskaitą, daugelyje valstybių narių veikė karštosios linijos, galinčios įvertinti turinį, apie kurį pranešta, kad įgyvendintų pranešimo ir turinio šalinimo procedūras, išskyrus BE, ES ir IT:

karštoji linija, gavusi teisėsaugos institucijos sutikimą, kad medžiagą galima pašalinti, užtikrinant, kad tai nesudarys kliūčių vykdomam tyrimui (AT, CZ, DE (karštosios linijos „eco“ ir „FSM“), FR, HU, LU, LV, NL, PL, PT, RO, SE ir UK). Laikas nuo tada, kai karštoji linija pirmąkart informuoja teisėsaugos instituciją, iki tol, kol susisiekiama su prieglobos paslaugų teikėju, skiriasi atsižvelgiant į procedūras, dėl kurių kiekvienoje valstybėje narėje susitarė karštoji linija ir teisėsaugos institucija. Bet kuriuo atveju teisėsaugos institucija (vietoj karštosios linijos arba kartu su ja), atsižvelgdama į aplinkybes, gali pasirinkti, ar informuoti prieglobos paslaugų teikėją;

b.konkrečias nuostatas dėl vaikų pornografijos pašalinimo CY, EE, EL, ES, SE ir UK (Gibraltaras).

CZ, EL, HU ir UK (Gibraltaro) teisės aktuose konkrečiai nurodomas skubaus pašalinimo reikalavimas: „nepagrįstai nedelsiant“ (CZ), „vykdoma nedelsiant“ (EL), „per 12 valandų“ (HU) arba „skubus pašalinimas“ (UK (Gibraltaras).

Kitos valstybės narės šį reikalavimą į nacionalinę teisę perkelia taikydamos pirmiau aprašytas pranešimo ir turinio šalinimo procedūras, todėl baudžiamosios teisės kanalai gali būti naudojami tik kaip pagalbinė priemonė sprendžiant atvejus, kai įgyvendinant pranešimo ir turinio šalinimo procedūras patiriama sunkumų (pvz., nepakankamai bendradarbiaujant su prieglobos paslaugų teikėju) arba kai medžiaga yra susijusi su vykdomu nusikalstamos veikos tyrimu. Jeigu valstybėse narėse netaikomi pranešimo ir turinio šalinimo mechanizmai arba baudžiamojoje teisėje konkrečiai nenurodomas skubus pašalinimas, reikia daugiau informacijos apie priemones, kurių imtasi siekiant šį reikalavimą perkelti į nacionalinę teisę.

2.1.2. Už valstybės narės teritorijos ribų esantis turinys

1)kai pranešimą gavę karštosios linijos operatoriai nustato, kad vieta, kurioje teikiamos prieglobos paslaugos, yra už valstybės narės teritorijos ribų, jie patikrina, ar šalyje, kurioje teikiamos prieglobos paslaugos, veikia asociacijai „Inhope“ priklausanti karštoji linija;

2)jeigu šalyje, kurioje teikiamos prieglobos paslaugos, veikia asociacijai „Inhope“ priklausanti karštoji linija, per asociacijos „Inhope“ vidaus informacijos mainų sistemą šiai linijai nusiunčiamas pranešimas, kad ji galėtų jį apdoroti atsižvelgdama į šalyje skelbiamam turiniui taikytiną nacionalinę procedūrą;

3)jeigu šalyje, kurioje teikiamos prieglobos paslaugos, neveikia asociacijai „Inhope“ priklausanti karštoji linija, pranešimas nusiunčiamas šalies, kurioje jis gautas, teisėsaugos institucijai. Pastaroji, dažniausiai per Europolą arba Interpolą, jį perduoda šalies, kurioje teikiamos prieglobos paslaugos, teisėsaugos institucijai.

Nors visų karštųjų linijų taikomos procedūros iš esmės panašios, esama tam tikrų skirtumų, susijusių su karštosios linijos ir teisėsaugos institucijos susitarimu. Pvz., kai kurios karštosios linijos (DE, LT ir LV) informuoja užsienyje esantį prieglobos paslaugų teikėją, jeigu po tam tikro laiko nesiimta jokių veiksmų. Kai kurios karštosios linijos (pvz., AT, CZ, DE, FR, LU, MT) praneša savo šalies teisėsaugos institucijai apie užsienyje veikiančiai karštajai linijai perduotą pranešimą, tačiau kitos linijos (pvz., HU, NL, PL, SE ir UK) iš esmės to nedaro. Galiausiai, jeigu šalyje, kurioje teikiamos prieglobos paslaugos, nėra asociacijai „Inhope“ priklausančios karštosios linijos, kai kurios karštosios linijos (pvz., EE, LU ir UK) susisiekia su šalyje esančiomis asociacijai „Inhope“ nepriklausančiomis linijomis, jeigu tokių yra.

Valstybės narės, kuriose nėra visapusiškai veikiančios karštosios linijos (BE, ES ir IT), šią nuostatą, dažniausiai per Europolą ar Interpolą, į nacionalinę teisę perkelia vykdydamos informacijos mainus tarp šalies, iš kurios gautas pranešimas, teisėsaugos institucijos ir šalies, kurioje skelbiama medžiaga, teisėsaugos institucijos. Šiuo atveju reikia daugiau informacijos apie nuostatos perkėlimą į nacionalinę teisę taikant šį mechanizmą, ypač tais atvejais, kai užsienyje veikiantys tinklalapiai nesusiję su jokiu baudžiamuoju procesu toje valstybėje narėje ir dėl jų nepateikta jokio savitarpio teisinės pagalbos prašymo.

Kalbant apie turinio pašalinimo greitį ir veiksmingumą naudojantis karštosiomis linijomis, remiantis jų duomenimis, 93 proc. seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagos, kurią apdorojo karštosios linijos Europoje, ir 91 proc. visame pasaulyje veikiančių karštųjų linijų apdorotos medžiagos buvo pašalinta iš interneto greičiau nei per 72 val.

2.2.Blokavimas (25 straipsnio 2 dalis)

Beveik pusė valstybių narių (BG, CY, CZ, EL, ES, FI, FR, HU, IE, IT, MT, PT, SE ir UK) nusprendė taikyti papildomas blokavimo priemones pagal 25 straipsnio 2 dalį. Priemonių įvairovė matyti iš direktyvos 47 konstatuojamosios dalies formuluotės (teisėkūros, ne teisėkūros, teisminės ar kitos, įskaitant savanorišką interneto pramonės veiklą).

Vienas iš būdų klasifikuoti šias priemones – pagal tai, ar siekiant užblokuoti prieigą prie svetainės reikalingas teismo sprendimas. Teismo sprendimas:

privalomas EL, ES ir HU;

neprivalomas

oCY, FR, IT ir PT, kur interneto paslaugų teikėjai pagal teisės aktus privalo laikytis valdžios institucijų (t. y. teisėsaugos institucijos arba nacionalinės reguliavimo institucijos) reikalavimo blokuoti svetainę; ir

oBG, CZ, IE, FI, MT, SE ir UK, kur interneto paslaugų teikėjų pagal teisės aktus neprivalo atvirai laikytis valdžios institucijų reikalavimo, bet yra prašomi tokių veiksmų imtis savanoriškai.

Įgyvendinant blokavimo priemones paprastai naudojami juodieji svetainių, kuriose yra vaikų pornografijos arba per kurias ji platinama, sąrašai. Juoduosius sąrašus paprastai sudaro nacionalinės institucijos (t. y. teisėsaugos institucija arba reguliavimo institucija) ir jie perduodami interneto paslaugų teikėjams. Kai kurios valstybės narės (EL, HU, IT, FI ir FR) pranešė apie teisės aktus, kuriais valdomas šis procesas.

BG naudoja Interpolo „Blogiausią sąrašą“ (angl. Worst of List), o UK – Interneto stebėjimo fondo URL adresų sąrašą. CZ interneto paslaugų teikėjai savireguliavimo tikslu taip pat naudojasi Interneto stebėjimo fondo sąrašu.