[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 1.8.2008 KOM(2008) 505 galutinis 2008/0165 (COD) KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI, EUROPOS PARLAMENTUI, EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Galutinis ozono sluoksnį ardančių medžiagų uždraudimas Geresnis reglamentavimas remiantis 20 metų patirtimi PART 1 {KOM (2008) 2366 galutinis}{KOM (2008) 2367 galutinis} KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI, EUROPOS PARLAMENTUI, EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Galutinis ozono sluoksnį ardančių medžiagų uždraudimas Geresnis reglamentavimas remiantis 20 metų patirtimi ĮVADAS Stratosferos ozono sluoksnis saugo gyvybę žemėje nuo pavojingos ultravioletinės saulės spinduliuotės. XX amžiaus devintojo dešimtmečio pradžioje mokslininkai pastebėjo, kad stratosferos sluoksnyje virš Antarktidos labai sumažėjo ozono koncentracija, ir šis reiškinys netrukus tapo žinomas ozono skylės pavadinimu. Šio proceso intensyvumo laikotarpiu (XX amžiaus dešimtojo dešimtmečio pabaigoje, pavasarį) ozono skylė buvo didžiausia aplink ašigalius, nors ir kitose vietose ozono koncentracija buvo labai sumažėjusi. Padidėjusi ultravioletinė spinduliuotė turi neigiamą poveikį žmonių sveikatai (pavyzdžiui, daugėja odos vėžio ir kataraktos atvejų) ir ekosistemoms. Dar 1987 m. vyriausybės sutarė dėl Monrealio protokolo dėl ozono sluoksnį ardančių medžiagų ir visose Protokolą pasirašiusiose šalyse pradėjo laipsniško ozono sluoksnį ardančių medžiagų (OAM) uždraudimo procesą pagal nustatytą tvarkaraštį. 2007 m. Šalys (įskaitant Europos bendriją) paminėjo Monrealio protokolo dvidešimtmetį ir pripažino jį vienu sėkmingiausių tarptautinių aplinkosaugos susitarimų. Iki to laiko 191 Šalyje sunaudojamų OSAM kiekis sumažintas 95 %, palyginti su nustatytomis bazinėmis normomis[1]. Šis kiekis labiausiai sumažintas pramoninėse šalyse (99,2 %) ir šiek tiek mažiau (80 %) besivystančiose šalyse[2]. Paskutinėje 2007 m. paskelbtoje ataskaitoje pagal Monrealio protokolą įsteigta Mokslinio vertinimo grupė (MVG) patvirtino, kad vykdant Protokole numatytas kontrolės priemones ozono sluoksnis pamažu atsikuria, nors šis procesas vėluoja 10–15 metų, nei numatyta ankstesnėje 2002 m. ataskaitoje. Dabar tikimasi, kad vidutinis ozono sluoksnis ir ozono sluoksnis virš Arkties atsikurs iki 2050 m., o ozono skylė virš Antarktidos išnyks 2060–2075 m. Pasak Jungtinių Tautų aplinkos programos (JTAP) organizacijos, taikant Monrealio protokole numatytą kontrolę visame pasaulyje bus išvengta milijonų mirtino odos vėžio atvejų ir dešimčių milijonų nemirtino odos vėžio ir kataraktos atvejų. Be to, taikant šią kontrolę 1990–2010 m. bus išvengta šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio, atitinkančio daugiau kaip 100 mlrd. tonų CO2. Iki 2010 m. išmetamų OAM kiekis sudarys mažiau nei 5 % prognozuojamo visame pasaulyje išmetamo CO2 kiekio, palyginti su beveik 50 % 1990 m.[3] 2007 m. ataskaitoje MVG įspėjo Šalis, kad, nepaisant sėkmingo darbo, ir toliau reikia dėti pastangas laikytis naujai numatyto ozono sluoksnio atkūrimo tvarkaraščio atsižvelgiant į išliekančius neaiškumus, ypač susijusius su klimato kaitos poveikiu. Svarbiausios išliekančios problemos yra šios: - OAM / ŠESD atsargų išmetimas į atmosferą . Kadangi Protokolu daugiausia drausta gaminti OAM, daug OAM tebėra saugomos arba kaupiamos produktuose ir įrangoje (pavyzdžiui, izoliaciniuose putplasčiuose, šaltnešiuose ir oro kondicionavimo sistemose). Vertinama, kad iki 2015 m. šios pasaulinės atsargos sudarys 2 mln. ozono ardymo potencialo (OAP) tonų, arba 13,4 mlrd. tonų CO2 ekv., todėl reikia imtis paskesnių veiksmų. - OAM naudojimas išimtinėms reikmėms . Protokole numatyta tam tikra laisvė naudoti kontroliuojamas OAM, pavyzdžiui, kai dar nėra techniškai ar ekonomiškai galimų alternatyvų arba tam tikrais atvejais, pavyzdžiui, metilbromido naudojimas karantininiam apdorojimui ir produkcijos apdorojimui prieš transportavimą arba žaliavai. MVG Šalis įspėjo, kad iki 2015 m. dabartinį tokio naudojimo išimtinėms reikmėms lygį (maždaug 20 000 OAP tonų per metus) reikės labai sumažinti, kad nebūtų prarasti dar keleri metai siekiant ozono sluoksnio atsikūrimo. - Naujos OAM . Nauji moksliniai duomenys rodo, kad tam tikrų cheminių medžiagų, kurios dabar nėra kontroliuojamos pagal Protokolą, OAP yra daug didesnis, o šių medžiagų pardavimas greitai didėja. MVG taip pat išreiškė rimtą susirūpinimą dėl spartesnio hidrochlorfluorangliavandenilių gamybos didėjimo prieš visišką uždraudimą 2040 m. besivystančiose šalyse. Tačiau Šalys greitai ėmėsi veiksmų ir nedelsdamos 2007 m. susitarė dėl Protokolo pataisos dėl spartesnio hidrochlorfluorangliavandenilių gamybos nutraukimo tvarkaraščių, kad visame pasaulyje būtų galima ją sumažinti maždaug 1 mln. OAP tonų ir 18 mlrd. tonų CO2 ekv[4]. Šie pasauliniai uždaviniai (nors ir ne visi taikomi ES) sudaro šio Komisijos pasiūlymo ir jam reikalingos analizės pagrindą. DABARTINė PADėTIS ES Reglamentas (EB) Nr. 2037/2000 dėl ozono sluoksnį ardančių medžiagų (toliau – reglamentas) yra pagrindinė Europos Bendrijų priemonė Monrealio protokolui įgyvendinti[5]. Jį atitinkančių ir viena kitą papildančių tarptautinių ir ES politikos sistemų įgyvendinimo rezultatai yra puikūs ir rodo, kad kontroliuojamų OAM naudojimas ir gamyba yra beveik visiškai nutraukti. Iki šiol EB nutraukė daugiau kaip 99 % OAM bazinio sunaudojimo. Iki 2010 m. EB visiškai nutrauks kontroliuojamų OAM naudojimą, išskyrus kelis šimtus OAP tonų per metus, palyginti su 400 000 tonų baziniu lygiu. Numatoma OAM gamybą Europos bendrijoje Protokolu ir reglamentu kontroliuojamoms reikmėms nutraukti iki 2025 m.; šiuo metu ši gamyba mažėja ir iki 2010 m. sudarys maždaug 4 000 OAP tonų per metus, palyginti su 700 000 tonų baziniu lygiu. Laikantis 2007 m. Šalių priimto spartesnio laipsniško hidrochlorfluorangliavandenilių uždraudimo tvarkaraščio, reikia pakeisti reglamentą, kad gamyba būtų nutraukta ne 2025 m., kaip dabar numatyta reglamente, o 2020 m. Atsižvelgiant į tai, kad bus nutrauktas grynų hidrochlorfluorangliavandenilių naudojimas, reikia numatyti griežtesnes priemones neteisėtos OAM prekybos ir naudojimo rizikai sumažinti. ES sukauptas OAM kiekis 2010 m. galėtų sudaryti maždaug 700 000 OAP tonų, tai atitiktų 5 mlrd. tonų CO2, nors dabartinis vertinimas nėra labai tikslus. 2005–2015 m. metinis išmetamas kiekis gali sudaryti iki 24 000 OAP tonų per metus, arba iki 170 mln. tonų CO2 ekv. Naudojimo draudimas ir recirkuliavimo bei sunaikinimo nuostatos, numatytos reglamente, ir panašios ES atliekų pagrindų direktyvos ir elektros ir elektroninės įrangos atliekų direktyvos nuostatos galėtų būti taikomos didžiajam šių teršalų kiekiui, nors pripažįstama, kad dabar ES atliekų perdirbimo ir utilizavimo mastas yra labai mažas. Vertinama, kad dabar bendras ES išmetamų naujų OAM kiekis yra mažesnis nei 300 OAP tonų per metus, tačiau jis nuolat didėja. ES OAM naudojimas svarbiausioms ir būtiniausioms reikmėms nutrauktas, išskyrus kelis atvejus, bet manoma, kad metilbromido naudojimas išimtinėms reikmėms karantininiam apdorojimui ir produkcijos apdorojimui prieš transportavimą išliks toks pat, t. y. mažiau nei 300 OAP tonų per metus. Visų reglamentą įgyvendinančių subjektų administracinės išlaidos labai sumažėjo, nuolat mažėjant sprendimų dėl išimčių skaičiui, nes nuolat kuriami ir parduodami techniškai įmanomi ir ekonomiškai pagrįsti pakaitalai. Suinteresuotųjų šalių apklausa, atlikta šiam pasiūlymui paremti, patvirtino, kad apskritai jos patenkintos esamos reglamentavimo sistemos veiksmingumu, nors pripažinta, kad sistema sudėtinga. GERESNIO REGLAMENTAVIMO LINK Europos Sąjungos institucijų įsipareigojimas siekti geresnio reglamentavimo ir ES 20 metų patirtis saugant ozono sluoksnį laiku suteikė galimybę persvarstyti reglamentą dėl ozono sluoksnį ardančių medžiagų[6]. Pagrindiniai šio persvarstymo tikslai yra šie: 1) supaprastinti ir išdėstyti nauja redakcija Reglamentą (EB) Nr. 2037/2000 ir tuo pat metu sumažinti nereikalingą administracinę naštą vykdant Komisijos įsipareigojimą siekti geresnio reglamentavimo; 2) užtikrinti atitiktį Monrealio protokolui, pataisytam 2007 m.; 3) užtikrinti, kad būtų sprendžiami pirmiau nurodyti uždaviniai, siekiant užtikrinti ozono sluoksnio atsikūrimą laiku ir išvengti neigiamo poveikio žmonių sveikatai ir ekosistemoms. Šiomis aplinkybėmis persvarstant reglamentą ir atliekant susijusį poveikio vertinimą[7] pasauliniu ir ES lygmeniu aptartos ir išsamiai įvertintos įvairios tobulinimo sritys. Todėl Komisija siūlo supaprastinti, racionalizuoti ir patobulinti reglamentą siekiant apsaugoti ozono sluoksnį ir tuo pat metu imtis įvairių priemonių, įskaitant tarptautines. Galiojančių teisės aktų persvarstymas Persvarstymo metu nustatyta daug galimybių supaprastinti reglamento tekstą[8]. Kai kurios iš pagrindinių pataisų siekiant jį supaprastinti susijusios su jau pasenusių nuostatų ir susijusių OAM naudojimo svarbiausioms ir būtiniausioms reikmėms procedūrų panaikinimu ir ataskaitų teikimo racionalizavimu, jei įmanoma, atsižvelgiant į ES įsipareigojimus, kylančius iš Protokolo. Persvarstymo metu reglamentas buvo suderintas su 2007 m. Protokolo šalių priimtu Sprendimu XIX/6, kuriuo siekiama paspartinti laipsnišką hidrochlorfluorangliavandenilių uždraudimą. Todėl hidrochlorfluorangliavandenilių gamybos nutraukimo data bus pakeista į 2020 m. pradžią. Komisija taip pat siūlo kai kuriuos pakeitimus, kuriais būtų palengvinta sudėtinga vykdymo priežiūros užduotis, ypač atliekama muitinės, siekiant užkirsti kelią neteisėtai OAM prekybai ir naudojimui ES. Tokios priemonės – tam tikrų ženklinimo reikalavimų nustatymas ir mažai taikytų išimčių, dėl kurių nedidelis subjektų skaičius patirdavo dideles administracines išlaidas, o gaudavo vis mažesnę naudą, panaikinimas. Kad ES galėtų įgyvendinti išliekančius uždavinius, reikėjo patobulinti teisės aktus ribotomis sąnaudomis ir tuo pačiu labiau supaprastinti administravimą. OAM atsargų srityje Komisija siūlo sugriežtinti reglamento nuostatą dėl OAM, esančių produktuose ir įrangoje, surinkimo ir sunaikinimo; tai leistų padidinti naudą aplinkai, t. y. sumažinti išmetamą medžiagų kiekį maždaug 14 000 OAP tonų (112 mln. tonų CO2 ekv.). Siekdama išvengti rinkų plėtros, kurios pasekmes reikėtų spręsti vėliau, Komisija siūlo reglamente išvardyti naujas OAM ir reikalauti, kad gamintojai ir importuotojai praneštų apie prekybos apimtį. Be to, Komisija siūlo sumažinti galiojančią metilbromido naudojimo karantininiam apdorojimui ir produkcijos apdorojimui prieš transportavimą ribą nuo 600 OAP tonų iki dabartinio 200 tonų lygio ir visiškai nutraukti naudojimą iki 2015 m. Iki tol bus privaloma naudoti išmestų medžiagų surinkimo technologijas siekiant apsaugoti darbuotojų sveikatą. Paskesni veiksmai Be pirmiau išdėstytų pakeitimų, Komisija imsis paskesnių veiksmų, įskaitant tarptautinius, siekdama užtikrinti, kad OAM būtų visiškai uždraustos. Paskesniais veiksmais daugiausia bus siekiama pagerinti atliekų politikos sistemos, būtent elektros ir elektroninės įrangos atliekų direktyvos, įgyvendinimą ir vykdymo priežiūrą ir OAM surinkimą iš statybos ir griovimo darbų atliekų. Tokiais veiksmais taip pat bus siekiama nustatyti tinkamus būdus skatinti labai padidinti OAM, esančių produktuose ir įrangoje, teikiamoje utilizuoti, perdirbti ar sunaikinti, kiekį ES[9]. Šie veiksmai bus vykdomi glaudžiai bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis ir suinteresuotosiomis šalimis ozono sluoksnį ardančių medžiagų, atliekų (ypač statybos ir griovimo darbų atliekų) tvarkymo ir klimato kaitos srityse. Vykdant šias priemones būtų galima padidinti naudą aplinką, t. y. sumažinti išmetamą medžiagų kiekį maždaug 80 000 OAP tonų, arba 640 mln. tonų CO2 ekv. Tuo pat metu Komisija tarptautiniu lygmeniu dirbs su valstybėmis narėmis ir kitomis Protokolo šalimis, įskaitant dvišaliuose susitikimuose, kad toliau mažintų OAM naudojimą bei išmetamą kiekį ir skatintų visas šalis visiškai priimti Protokolo pakeitimus. Pirmenybė bus teikiama šioms užduotims: užtikrinti, kad pasaulyje palaipsniui uždraudus hidrochlorfluorangliavandenilius būtų naudojami klimatui palankūs pakaitalai, tvarkyti OAM atsargas besivystančiose šalyse, mažinti metilbromido naudojimą karantininiam apdorojimui ir produkcijos apdorojimui prieš transportavimą, stebėti pasaulyje atliekamą naujų OAM kontrolę ir prireikus ją sustiprinti. Be to, Komisija ir toliau skatins technologijų ir žinių perdavimą tiksliniuose seminaruose ir žinių mainus. NUMATOMAS POVEIKIS Siūlomame pakete bus pateiktas labai supaprastintas reglamento tekstas ir tuo pačiu juo bus užtikrinta, kad bus išlaikyta ir įtvirtinta pažanga, iki šiol padaryta palaipsniui uždraudžiant OAM. Remiantis sėkminga veikla praeityje ir supaprastinimo galimybėmis administracinės išlaidos 2010–2020 m. iš viso sumažės beveik 3 mln. EUR, iš kurių apie 2 mln. EUR būtų tekę pramonei, 0,7 mln. EUR – valstybių narių institucijoms, o likusi dalis – Europos Komisijai. Tikimasi, kad bendras papildomas tiesioginis ekonominis poveikis 2010–2020 m. išliks mažesnis nei 13 mln. EUR ir bus daugiausia susijęs su metilbromido naudojimo karantininiam apdorojimui ir produkcijos apdorojimui prieš transportavimą mažinimo priemonėmis[10]. Tikimasi, kad supaprastinimas bus ypač naudingas mažoms ir vidutinėms įmonėms, kurios turi mažiau galimybių naudotis ekspertų žiniomis įgyvendindamos reglamentą. Didžiausia paketo nauda susijusi su politikos veiksmais karantininio apdorojimo bei produkcijos apdorojimo prieš transportavimą ir OAM atsargų surinkimo bei sunaikinimo srityse. Tai galėtų sudaryti 16 000 OAP tonų 2010–2020 m., arba 112 mln. tonų CO2 ekv[11]. IšVADOS Patirtis parodė, kad reglamentas yra labai veiksmingas ir juo užtikrinama, kad ES pirmauja ozono sluoksnio apsaugos srityje. Siūlomos politikos galimybės grindžiamos galiojančio reglamento privalumais ir atspindi tvirtą įsipareigojimą siekti paprastesnio ir geresnio reglamentavimo remiantis išsamia analize. Siūlomu naujuoju reglamentu bus užtikrinta, kad ES ir toliau laikysis Monrealio protokolo ir vengs nereikalingų administracinių išlaidų. Tuo pat metu reglamentas padės ES ir toliau atlikti pagrindinį vaidmenį sprendžiant išliekančius uždavinius pasauliniu lygmeniu, įskaitant neteisėtą prekybą, ir taip sprendžiant sąžiningų prekiautojų ir NVO rūpimus klausimus. [1] Monrealio protokolo 1 straipsnyje terminas „sunaudojimas" apibrėžiamas kaip kontroliuojamų medžiagų gamyba plius importas ir minus eksportas. [2] Besivystančiose šalyse šį kiekį sumažinti sėkmingai pavyko dėl daugiašalio fondo, pagal kurį iki šiol technologijų perdavimo ir susijusių gebėjimų stiprinimo projektams skirta maždaug 2,4 mlrd. JAV dolerių. Besivystančiose šalyse terminų laikomasi keleriais metais atsiliekant nuo pramoninių šalių. [3] Klimato kaita labai didinama dėl labai didelio ozono sluoksnį ardančių medžiagų visuotinio klimato atšilimo potencialo (VKAP, angl. GWP) (kai kurių medžiagų VKAP daugiau kaip 14 000 kartų didesnis nei CO2 VKAP). [4] Plg. 19-ajame Protokolo šalių susitikime priimtą Sprendimą XIX/6 (2007 m., Monrealis), kuriuo siekiama paspartinti laipsnišką hidrochlorfluorangliavandenilių uždraudimą. Atkreiptinas dėmesys, kad galimybė sumažinti išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų (ŠESD) kiekį priklauso nuo medžiagų išmetimo iš esamų alternatyvų (pavyzdžiui, šaltnešių), kurių VKAP santykinai didelis (pavyzdžiui, hidrochlorfluorangliavandenilių), mažinimo ir (arba) alternatyvų, kurių VKAP mažas, naudojimo. Į šiuos su klimato kaita susijusius klausimus atsižvelgta Šalims priimant šios srities sprendimus. [5] Šiuo reglamentu taip pat iš dalies pakeisti ankstesni reglamentai, galiojantys jau beveik du dešimtmečius. [6] Šis persvarstymas įtrauktas į 2008 m. Komisijos teisėkūros ir darbo programos (KTDP) skiltį „Supaprastinimas“. [7] Žr. SEC (2008) xxx ir SEC (2008) xxx. [8] Galimybės nekeisti reglamento (esama padėtis) ar net jį panaikinti atidžiai apsvarstytos, tačiau atmestos inter alia todėl, kad jas taikydama EB negalėtų laikytis Monrealio protokolo ir įgyvendinti supaprastinimo tikslo. [9] Pavyzdžiui, standartai, susiję su kompensavimo arba užstatų sistemomis, naikinimo finansavimas regioninių fondų lėšomis ir kt. [10] Išlaidos būtų daug mažesnės, jei būtų atsižvelgiama į tikėtiną sprendimą išregistruoti metilbromidą dėl poveikio sveikatai. [11] Visuotinio klimato atšilimo potencialo atžvilgiu tai atitinka maždaug 2 % šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio, išmesto 1990 m. Lyginant galima pasakyti, kad šis sumažinamas kiekis atitinka 1/10 viso kiekio, kuriuo reikia sumažinti išmetamą kiekį, norint pasiekti klimato ir energetikos pakete numatytą tikslą 2020 m. sumažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį 20 %.