Tačiau nemažą pažangą padarė valstybių narių grupės, susibūrusios sudaryti susitarimus dėl automatinio pripažinimo. Vienas iš pavyzdžių – 2018 m. sausio 25 d. pasirašytas Beniliukso sprendimas dėl automatinio pripažinimo, į kurį įtrauktos visos aukštojo mokslo kvalifikacijos – nuo trumpųjų studijų programų iki doktorantūros programų. Panaši tvarka yra taikoma tarp Šiaurės šalių, ir tikimasi, kad 2018 m. dar vieną susitarimą pasirašys Baltijos valstybės. Į abi tvarkas yra įtrauktos vidurinio ugdymo kvalifikacijos, suteikiančios galimybę įgyti aukštąjį išsilavinimą. Be to, kai kurios valstybės narės, kaip antai Austrija ir Italija, automatiškai pripažįsta mokymosi laikotarpių, praleistų bet kurioje šalyje vidurinio ugdymo ir mokymo metu, rezultatus.

Bendrojo vidurinio ugdymo srityje tarpusavio pripažinimo procesai – tiek vidurinio ugdymo kvalifikacijų, tiek mokymosi užsienyje laikotarpių rezultatų – yra nepakankamai išvystyti. Turintiesiems kvalifikacijas, kuriomis suteikiama galimybė įgyti aukštąjį išsilavinimą vienoje valstybėje narėje, dažnai trūksta aiškumo dėl galimybės įgyti aukštąjį išsilavinimą kitoje valstybėje narėje. Be to, nors dėl trumpesnių mokymosi užsienyje laikotarpių nekyla jokių pripažinimo problemų, neaiškumas dėl laikotarpių nuo trijų mėnesių iki vienų metų vis dar yra didelis iššūkis. Tai daro neigiamą poveikį asmenų, stojančių į aukštojo mokslo įstaigas, judumui mokymosi tikslais ir taip pat vidurinio ugdymo lygmeniu. Taip pat, atsižvelgiant į besiplečiantį programos „Erasmus+“ būsimosios kartos vidurinių mokyklų mokinių judumą, pripažinimo klausimai šiuo lygmeniu taps netgi dar svarbesni.

Iki šiol vienintelis šios srities teisinis dokumentas yra Kvalifikacijų, susijusių su aukštuoju mokslu, pripažinimo Europos regiono valstybėse konvencija (Lisabonos pripažinimo konvencija), kurią parengė Europos Taryba ir UNESCO ir kuri buvo priimta 1997 m. Nuo to laiko ji buvo ratifikuota 53 šalyse. Ji apima ir mokyklos baigimą, ir aukštojo mokslo kvalifikacijas. Aukštojo mokslo kvalifikacijų tarpusavio pripažinimas Europos aukštojo mokslo erdvėje – taip pat vienas iš pagrindinių Bolonijos proceso, kuris buvo sukurtas 1998 m. ir kurį sudaro 48 šalys, įskaitant valstybes nares, tikslų. 2012 m. Bukarešto komunikate ministrai įsipareigojo įgyvendinti ilgalaikį automatinio pripažinimo tikslą. Tačiau nepaisant to, kad šis įsipareigojimas buvo dar kartą patvirtintas 2015 m. Jerevano komunikate, kuriuo ministrai įsipareigojo užtikrinti, kad „kvalifikacijos [...] būtų automatiškai pripažintos tuo pačiu lygmeniu kaip ir susijusios kvalifikacijos šalies viduje“, reali pažanga yra labai maža arba jos visai nėra.

Šis tikslas – vienas pagrindinių aspektų siekiant iki 2025 m. sukurti Europos švietimo erdvę, kurioje būtų kuriama „Europa, kurioje sienos netrukdo mokytis, studijuoti ir atlikti mokslinius tyrimus. Žemynas, kuriame jau įprasta leisti laiką kitoje valstybėje narėje studijų, mokymosi ar darbo tikslais ir kuriame norma, be gimtosios kalbos, kalbėti dviem kitomis kalbomis. Žemynas, kuriame žmonės labai aiškiai jaučia savo, kaip europiečių, tapatybę ir gerai suvokia Europos kultūros paveldą bei jo įvairovę“. Mūsų siekis – suteikti galimybę valstybėms narėms suintensyvinti ir paspartinti tarpusavio bendradarbiavimą šiose įvairiose srityse ir taip pat paskatinti kitas, ES nepriklausančias, šalis sekti jų pavyzdžiu. Be to, Europos švietimo erdvė bus pagrįsta mokymosi visą gyvenimą principu, įtraukiant visas amžiaus grupes, visas mokymosi formas ir visus švietimo ir mokymo sektorius.

Siūlomos rekomendacijos uždavinys yra iš esmės tarpvalstybinis klausimas. Tam reikalingas tolesnis valstybių narių bendradarbiavimas, veikdamos vienos valstybės narės negali jo pasiekti pakankamai, todėl jo geriau siekti Sąjungos lygmeniu.

Nors Lisabonos pripažinimo konvencijoje ir pagal Bolonijos procesą prisiimti įsipareigojimai yra automatinio tarpusavio pripažinimo pagrindas ir mažesnės valstybių narių grupės yra pasirašiusios kai kuriuos regioninius susitarimus, kliūtys toliau trukdo Europos Sąjungoje įgyvendinti visapusišką automatinį pripažinimą.

•Proporcingumo principas

Pasiūlyme numatytas laipsniškas valstybių narių automatinio tarpusavio pripažinimo įgyvendinimo metodas. Siūloma rekomendacija neviršijama to, kas būtina jos tikslams pasiekti, kadangi tai yra neprivaloma priemonė, pagal kurią kiekviena valstybė narė pasirinkti metodą, kuriuo siekiama automatinio tarpusavio pripažinimo.

•Priemonės pasirinkimas

Siekiant padėti pasiekti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 165 ir 166 straipsniuose nurodytus tikslus, Sutartyje nustatyta, kad Taryba Komisijos siūlymu priima rekomendacijas.

3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

•Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas

Netaikoma.

•Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

Siekdama užtikrinti, kad suinteresuotosios šalys, labiausiai susijusios su šiuo pasiūlymu, galėtų prisidėti savo patirtimi ir suteikti žinių bei papildyti Komisijos šios srities įrodymų bazę, Komisija internetu vykdė tikslines konsultacijas su valstybėmis narėmis ir suinteresuotosiomis šalimis. Buvo gauta beveik 1 000 atsakymų iš asmenų ir organizacijų, veikiančių pripažinimo, švietimo ir tyrimų srityse Europoje ir už jos ribų.

Respondentų nuomone, pagrindinės kliūtys, trukdančios pasiekti visapusišką automatinį tarpusavio pripažinimą, yra šios: skaidrumo stoka ir skirtingos taisyklės bei procedūros; mokymosi rezultatų palyginamumo stoka; ilgos ir sudėtingos administracinės procedūros; kalbos ir vertimo problemos. Per konsultacijas buvo patvirtinta, kad yra sukurta būtina sistema ir ES priemonės pripažinimui užtikrinti, bet tam, kad jos būtų visapusiškai įgyvendintos, reikalinga tolesnė parama, taip pat turi būti kuriamas didesnis pasitikėjimas visoje Europos švietimo erdvėje. Išreikšta didelė parama veiksmams tiek ES, tiek nacionaliniu lygmenimis. Be to, per konsultacijas sulaukta pritarimo plataus užmojo Tarybos rekomendacijai.

Šie rezultatai taip pat buvo pabrėžti specialiame posėdyje, kuriame suinteresuotosios šalys ir valstybių narių atstovai dar kartą patvirtino, kad Tarybos rekomendacija turi būti plataus užmojo ir joje turi būti nustatytas aiškus tikslas siekti automatinio tarpusavio pripažinimo. Jie taip pat rekomendavo įtraukti nuorodas į alternatyvius būdus, kaip antai ankstesnio mokymosi ir profesinės patirties pripažinimą, bei atsižvelgti į susitarimus dėl galimybės gauti išsilavinimą siekiant panaikinti nepalankias socialines ir ekonomines sąlygas. Taip pat turėtų būti išnagrinėtas skaitmeninių sprendimų, tokių kaip blokų grandinės ir dirbtinis intelektas, potencialas.

Be to, Komisija kartu su Nacionalinių akademinio pripažinimo centrų tinklu, pripažinimo institucijų tinklu valstybėse narėse, Europos ekonominėje erdvėje ir Turkijoje, taip pat su Europos nacionalinių informacijos centrų tinklu surengė keletą konsultacijų etapų dėl akademinio pripažinimo ir judumo, kuris apima visas Lisabonos pripažinimo konvencijos šalis. Jie išreiškė paramą Sąjungos veiksmams šioje srityje, pabrėžė Lisabonos pripažinimo konvencijos įgyvendinimo ir Bolonijos proceso struktūrų laikymosi svarbą ir atkreipė dėmesį į tai, kad kuriant pasitikėjimą ypatingai svarbus yra kokybės užtikrinimas. Jie taip pat pabrėžė patikimos kvalifikacijų, ypač vidurinio ugdymo bei profesinio rengimo ir mokymo kvalifikacijų, duomenų bazės poreikį. Be to, jie rekomendavo sustiprinti pripažinimo institucijų pajėgumus ir apsvarstyti galimybę išplėsti jų vaidmenį įtraukiant kitus švietimo ir mokymo sektorius.

Po šių konsultacijų tolesnės diskusijos vyko aukštojo mokslo generalinių direktorių ir mokyklų generalinių direktorių posėdžiuose. Su profesinio rengimo ir mokymo generaliniais direktoriais buvo konsultuotasi raštu.

•Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

Keliuose pagal Bolonijos procesą ir Lisabonos pripažinimo konvenciją parengtuose tyrimuose buvo pabrėžta, kad pripažinimo procedūrose tebėra problemų ir nenuoseklumų. Rekomendacijose buvo numatyta tobulinti procedūras ir atitinkamais atvejais – nacionalinės teisės aktus. Jose buvo pasiūlyta parama kvalifikacijų vertintojams, kad būtų sumažintas laikas, kuris praleidžiamas priimant pripažinimo sprendimus ir vykdant skundų pateikimo procedūras. Taip pat buvo pasiūlyta patobulinti diplomo priedėlį, siekiant jį glaudžiau susieti su mokymosi rezultatais, ir išnagrinėti, kokios yra sistemos lygmens pripažinimo regioniniu pagrindu galimybės. Dauguma Bolonijos proceso metu nustatytų rekomendacijų buvo patvirtintos 2015 m. Bolonijos ministrų konferencijoje.

Ankstesni Komisijos kvalifikacijų pripažinimo srities darbai, įtraukiant valstybes nares ir suinteresuotąsias šalis, parodė, kad informuotumas apie pripažinimo priemones yra menkas ir kad pripažinimo sistema yra reikalinga visiems švietimo ir mokymo tipams. Buvo padaryta išvada, kad vis dar kelia susirūpinimą tai, jog besimokančių asmenų kvalifikacijos nėra lengvai pripažįstamos kitoje valstybėje narėje.

Europos tarpkultūrinio mokymosi federacija 2018 m. pristatė teisės nuostatų ir kitų nacionalinių nuostatų dėl mokymosi užsienyje laikotarpių rezultatų pripažinimo apžvalgą. Joje patvirtinta, kad yra didžiulė teisės nuostatų (ten, kur jos yra) įvairovė, taikoma skirtinga praktika, todėl atsiranda nelygios vidurinio lavinimo mokinių judumo valstybėse narėse galimybės.

•Poveikio vertinimas