Vis dėlto nukrypti leidžianti nuostata neturėtų trukdyti būsimiems esamos teisinės sistemos pakeitimams, taip pat turėtų būti atsižvelgta į Energijos mokesčių direktyvos peržiūrą ir į tai, kad Taryba gali priimti teisės aktą, grindžiamą 2021 m. liepos 14 d. Komisijos pasiūlymu iš dalies pakeisti Energijos mokesčių direktyvą.

Nors šiomis aplinkybėmis atrodo tikslinga suteikti leidimą prašomam laikotarpiui, nukrypti leidžiančios nuostatos galiojimo trukmė gali būti trumpesnė už prašomą, jeigu bendrosios nuostatos, kuriomis reglamentuojama ši sritis, įsigaliotų anksčiau.

•Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

Aplinkos ir kovos su klimato kaita politika

Prašoma priemonė daugiausia susijusi su ES aplinkos ir kovos su klimato kaita politika. Atsižvelgiant į tai, kad priemonė padės mažinti bunkerinio kuro deginimą uostuose prisišvartavusiuose laivuose, ji padės siekti tikslo gerinti vietos oro kokybę. Direktyvos 2008/50/EB dėl aplinkos oro kokybės 13 straipsnyje valstybėms narėms nustatytas reikalavimas užtikrinti, kad tam tikrų oro teršalų lygiai neviršytų toje direktyvoje nustatytų ribinių verčių, siektinų verčių ir būtų laikomasi kitų oro kokybės standartų. Vykdydamos šią pareigą valstybės narės turi rasti būdų spręsti tokias joms aktualias problemas kaip uostuose prisišvartavusių laivų išmetami teršalai, todėl gali būti, kad įgyvendinant bendrą oro kokybės strategiją uostuose, kuriuose kyla tokių problemų, bus toliau skatinama naudoti iš kranto tiekiamą elektros energiją. Naudoti iš kranto tiekiamą elektrą taip pat skatinama pagal Direktyvą (ES) 2016/802, kuria reguliuojamas sieros kiekis jūriniame kure. Be to, taip būtų laikomasi su azoto nuosėdų kiekiu susijusių reikalavimų pagal Direktyvą 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos. Šiuo atžvilgiu Italijos valdžios institucijos tikisi, kad naudojant iš kranto tiekiamą elektros energiją bus sumažintas vietinis išmetamųjų teršalų kiekis.

Šia priemone būtų skatinama naudoti iš kranto tiekiamą elektros energiją ir taip prisidėti prie tvarių uostų ir tvarios laivybos plėtros. Tai atitinka ES politikos užmojus. Elektros energijos tiekimo iš kranto diegimas Europos uostuose yra viena iš siūlomų priemonių Europos žaliojo kurso komunikate nustatytiems plataus užmojo tikslams pasiekti.

Be to, atsižvelgiant į tai, kad sausumos elektros tinklais tiekiamos energijos šaltinių keliamos taršos anglies dioksidu intensyvumas dėl didesnio tinklų efektyvumo ir kitokio elektrai gaminti naudojamo kuro yra mažesnis, palyginti su elektros gamybos laivuose deginant bunkerinį kurą taršos intensyvumu, tikėtina, kad priemonė gali padėti sumažinti išmetamą CO2 kiekį.

Energetikos politika

Priemonė atitinka Direktyvą 2014/94/ES dėl alternatyviųjų degalų infrastruktūros diegimo, kuria sprendžiamas klausimas, susijęs su elektros energijos tiekimo iš kranto infrastruktūros įrengimu uostuose, kuriuose yra tokios infrastruktūros poreikis, o sąnaudos nėra neproporcingos naudai, įskaitant naudą aplinkai. Priemonė taip pat pripažinta bendro intereso tikslu teikiant valstybės pagalbą pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

Reikia prisiminti, kad iš kranto tiekiamos elektros energijos konkurencinė padėtis yra nepalanki dėl vienos svarbios priežasties: jos alternatyva, t. y. jūrų uostuose prisišvartavusiuose laivuose gaminama elektros energija, šiuo metu yra visiškai neapmokestinama. Neapmokestinamas ne tik elektros energijai gaminti deginamas bunkerinis kuras (tai atitinka normalią padėtį pagal Direktyvos 2003/96/EB 14 straipsnio 1 dalies a punktą), bet ir pati laivuose gaminama elektros energija (žr. Direktyvos 2003/96/EB 14 straipsnio 1 dalies c punktą). Nors pastarasis atleidimas nuo mokesčio galėtų būti laikomas sunkiai suderinamu su Sąjungos aplinkosaugos tikslais, jis yra grindžiamas praktiniais sumetimais. Iš tiesų, siekiant apmokestinti laivuose gaminamą elektros energiją, laivo savininkas, kuris dažnai yra įsikūręs trečiojoje šalyje, arba operatorius turėtų deklaruoti, kiek elektros energijos suvartota. Be to, deklaruojant reikėtų apskaičiuoti, kiek elektros energijos buvo suvartota valstybės narės, kurioje turi būti mokamas mokestis, teritoriniuose vandenyse. Jeigu tokias deklaracijas reikėtų pateikti kiekvienoje valstybėje narėje, kurios teritoriniuose vandenyse plaukiojama, laivų savininkams būtų užkrauta didžiulė administracinė našta. Panašaus požiūrio laikomasi dėl laivybos vidaus vandenyse ir neprivalomos apmokestinimo tvarkos pagal Direktyvos 15 straipsnio 1 dalies f punktą (faktiškai įgyvendinama Italijoje). Šiomis aplinkybėmis sprendimas rinktis mažiau taršią alternatyvą – elektros energijos tiekimą iš kranto, leidžiant Italijai taikyti lengvatinį mokesčio tarifą, gali būti laikomas pagrįstu.

Transporto politika