KOMISIJOS TARNYBŲ DARBINIS DOKUMENTAS POVEIKIO VERTINIMO SANTRAUKA Pridedamas prie Europos Parlamento ir Tarybos reglamento pasiūlymo dėl priemonių sparčiojo elektroninio ryšio tinklų diegimo sąnaudoms mažinti /* SWD/2013/074 final */





KOMISIJOS TARNYBŲ DARBINIS DOKUMENTAS POVEIKIO VERTINIMO SANTRAUKA Pridedamas prie Europos Parlamento ir Tarybos reglamento pasiūlymo dėl priemonių sparčiojo elektroninio ryšio tinklų diegimo sąnaudoms mažinti 1. Problemos apibūdinimas Strategijoje „Europa 2020“ numatytas pažangus, tvarus ir integracinis augimas labai priklausys nuo sparčiojo interneto prieinamumo ir plataus naudojimo. Aukštos kokybės skaitmenine infrastruktūra remiasi beveik visi šiuolaikinės novatoriškos ekonomikos sektoriai. Ja grindžiama bendroji rinka, kurios augimo galimybėmis vis dar didžiąja dalimi nepasinaudota, ir ji yra pagrindinis ES konkurencingumą lemiantis veiksnys. Vienoje iš pagrindinių strategijos „Europa 2020“ iniciatyvų – Europos skaitmeninėje darbotvarkėje – nustatyti dideli plačiajuosčio ryšio aprėpties ir spartos tikslai. Tačiau, nors bendrovės nemažai investuoja į telekomunikacijų sektorių, atrodo, kad reikia didesnių pastangų skatinti diegti plačiajuostį ryšį. Šis poveikio vertinimas pridedamas prie teisės akto pasiūlymo, kurį priėmus Europos Parlamentui ir Tarybai, diegti sparčiojo plačiajuosčio ryšio tinklus būtų pigiau ir lengviau. Tai būtų padaryta užtikrinant geresnę prieigą prie pasyviosios infrastruktūros, tinkamos plačiajuosčiam ryšiui diegti, suteikiant daugiau galimybių bendradarbiauti vykdant civilinės inžinerijos darbus, supaprastinant leidimų suteikimo procedūras, ir daugiau pastatų parengiant sparčiajam ryšiui. Pasiūlymas parengtas 2012 m. pavasario Europos Vadovų Tarybai paraginus imtis veiksmų ES lygmeniu, kad būtų sutaupyta lėšų siekiant iki 2015 m. sukurti bendrąją skaitmeninę rinką. Jis yra II bendrosios rinkos akto dalis. Šia iniciatyva sprendžiama problema yra kilusi dėl įvairių plačiajuosčio ryšio tinklų diegimo trūkumų ir silpnųjų vietų. Dėl šių trūkumų ir silpnųjų vietų įmonės, norinčios diegti tinklus, patiria dideles sąnaudas ir joms tenka didelė administracinė našta. Taip pat verta atkreipti dėmesį, kad dominuojančios naujų tinklų diegimo sąnaudos (iki 80 proc.) yra susijusios su civiline inžinerija. Remiantis tyrimų išvadomis ir suinteresuotųjų šalių atsiliepimais nustatytos keturios veiksmų sritys: 1) trūkumai ir silpnosios vietos, susiję su esamos pasyviosios infrastruktūros (pvz., kanalų, vamzdžių, šulinių, skirstomųjų spintų, stulpų, stiebų, antenų įrenginių, bokštų ir kitų atraminių konstrukcijų) naudojimu; 2) silpnosios vietos, susijusios su bendru diegimu; 3) administracinių leidimų suteikimo trūkumai ir 4) silpnosios vietos, susijusios su diegimu pastatuose, kad būtų galima prijungti vartotojus. Manoma, kad, priėmus nuoseklių ir viena kitą papildančių priemonių rinkinį, šiose srityse būtų galima sutaupyti 20–30 proc. 2. Subsidiarumo analizė Kad būtų lengviau sukurti vidaus rinką ir kad ji geriau veiktų, be elektroninių ryšių reguliavimo sistemos, šių priemonių būtina imtis Sąjungos lygmeniu, siekiant: – pašalinti bendrosios rinkos veikimo kliūtis, atsiradusias dėl nevienodų nacionalinių ir subnacionalinių taisyklių (tokie taisyklių skirtumai stabdo tolesnę Europos bendrovių plėtrą ir augimą, daro neigiamą poveikį Europos konkurencingumui, kliudo investuoti ir vykdyti tarpvalstybinę veiklą, varžo laisvę teikti elektroninių ryšių paslaugas ir tinklus, nors tokia laisvė garantuojama galiojančiais Sąjungos teisės aktais); – skatinti visuotinę plačiajuosčio ryšio aprėptį, kuri yra būtina sąlyga siekiant sukurti bendrąją skaitmeninę rinką ir taip padėti pašalinti svarbią bendrosios rinkos sukūrimo kliūtį; – išnaudoti didelį plačiajuosčio ryšio diegimo sąnaudų mažinimo ir jo diegimo palengvinimo potencialą. 3. Tikslai Konkretus šios iniciatyvos tikslas yra sumažinti sparčiojo plačiajuosčio ryšio diegimo sąnaudas ir padidinti našumą. Tiksliau, sparčiojo plačiajuosčio ryšio diegimo sąnaudos turėtų būti sumažintos 25 proc. Vykdant šios srities veiksmus ES lygmeniu kartu bus konsoliduota bendroji rinka. Šis dvejopas konkretus tikslas turi būti vertinamas atsižvelgiant į bendrą siekį skatinti plačiajuosčio ryšio diegimą visoje ES, siekiant skaitmeninės darbotvarkės tikslų. Šios iniciatyvos veiklos tikslai: 1) labiau naudoti esamą pasyviąją infrastruktūrą, tinkamą plačiajuosčiam ryšiui diegti, siekiant didesnio šios infrastruktūros skaidrumo ir nuoseklesnės ir veiksmingesnės prieigos prie tos infrastruktūros reguliavimo tvarkos, kad ir kas būtų jos savininkas; 2) didinti bendradarbiavimą vykdant civilinės inžinerijos projektus, susijusius su plačiajuosčio ryšio diegimu visoje ES, ypač užtikrinant skaidrumą ir didinant teisinį tikrumą dėl skirtingų sektorių ir (arba) skirtingų komunalinių paslaugų įmonių bendradarbiavimo; 3) paprastinti administracinę tvarką, susijusią su tinklų diegimu visoje ES, daugiausia didinant leidimų suteikimo tvarkos skaidrumą ir koordinavimą, kartu užtikrinant, kad būtų laikomasi terminų ir minimalių standartų, susijusių su „pagrįstomis sąlygomis“, ir 4) užtikrinti, kad visoje ES vis daugiau pastatų būtų įdiegiama atvira sparčiajam ryšiui parengta infrastruktūra ir taip būtų sumažintos su modernizavimu susijusios sąnaudos ir našta. 4. Politikos galimybės Išsamesnei analizei pasirinktos keturios plačios politikos galimybės, atsižvelgiant į jų potencialą sumažinti plačiajuosčio ryšio diegimo sąnaudas ir palengvinti diegimą, taip pat į jų nuoseklumą, išsamumą ir neutralumą technologijų atžvilgiu. Pasirinkus 1 galimybę, Komisija toliau vykdytų įprastinę veiklą, nes tokios priemonės nėra visiškai naujos, ir jau formuojasi geriausia praktika. Veiksmai apimtų stebėseną, užtikrinimą, kad būtų laikomasi galiojančių taisyklių, ir išsamesnes gaires dėl tam tikrų straipsnių. Pasirinkus 2 galimybę būtų intensyviau, nuosekliau ir darniau taikomos galiojančios elektroninių ryšių reguliavimo sistemos nuostatos ir priemonės. Konkrečiai Komisija paskelbtų rekomendaciją, kurioje paaiškintų, kaip taikyti šias nuostatas. Pasirinkus 3 galimybę, Komisija pasiūlytų visapusiškesnių ir platesnio užmojo sąnaudų mažinimo visoje ES priemonių, kurios būtų taikomos ir ne telekomunikacijų srities subjektams. Siūlomos šios konkrečios priemonės: 1) bendra teisė sąžiningomis sąlygomis siūlyti esamą fizinę infrastruktūrą, tinkamą plačiajuosčiam ryšiui diegti, ir ja naudotis, nepaisant to, ar elektroninio ryšio tinklo teikėjai yra jos savininkai, ar naudotojai. Naudojimo sąlygų klausimas būtų paliekamas komercinėms deryboms, su galimybe įsikišti taikant ginčų sprendimo mechanizmą tik jei komercinės derybos nepavyksta be jokios pagrįstos priežasties; 2) teisė gauti skaidrią informaciją apie esamą fizinę infrastruktūrą, tinkamą plačiajuosčiam ryšiui diegti, nepriklausomai nuo to, kas yra jos savininkas (telekomunikacijų ar ne telekomunikacijų operatorius, privatus ar viešasis subjektas); 3) konkrečios teisės ir įpareigojimai, kuriais siekiama galimybės labiau koordinuoti civilinės inžinerijos darbus (bendroji teisė derėtis dėl civilinės inžinerijos darbų koordinavimo kartu su bendrąja teise gauti informaciją apie planuojamus inžinerinius darbus; jei darbai finansuojami viešosiomis lėšomis, numatoma papildomų įpareigojimų); 4) didesnis leidimų suteikimo tvarkos skaidrumas ir savalaikiškumas, kartu su apsaugos priemonėmis, kuriomis siekiama užtikrinti nediskriminacinius, skaidrius, objektyviai pagrįstus ir proporcingus reikalavimus ir (arba) sąlygas; 5) įpareigojimas naujuose pastatuose, taip pat senuose kapitališkai renovuojamuose pastatuose įrengti fizinę sparčiajam ryšiui parengtą infrastruktūrą (pvz., užtikrinant pakankamai vietos mažuosiuose kanaluose), kartu užtikrinant neutralumą technologijų atžvilgiu, ir įpareigojimas naujuose ir kapitališkai renovuojamuose daugiabučiuose gyvenamuosiuose pastatuose arba prie pastato įrengti koncentracijos punktą. 3 galimybė padalyta į du variantus, 3a ir 3b, kurie skiriasi pirmiau aprašytų priemonių įgyvendinimo priemonės veikimu. Pasirinkus 4 galimybę, Komisija pasiūlytų naują privalomą priemonę, kuria būtų nustatyti infrastruktūros atlasai pagal ES standartus, įpareigojama sąnaudomis pagrįstomis kainomis suteikti prieigą prie visos infrastruktūros, kuri tinkama plačiajuosčiam ryšiui diegti, nustatomi papildomi įpareigojimai bendradarbiauti vykdant civilinės inžinerijos darbus, sukuriama vieno langelio sistema, per kurią suteikiami visi naujai infrastruktūrai diegti būtini leidimai, ir iki 2020 m. visuose pastatuose būtų privaloma tvarka įrengiama sparčiajam ryšiui parengta infrastruktūra. 5. Poveikio vertinimas Kadangi ši iniciatyva yra daugiausia ekonominio pobūdžio, svarbiausias poveikis yra ekonominis. Socialinis ir aplinkosauginis poveikis daugiausia yra netiesioginis, nes jis priklauso nuo susijusių investicijų į tinklus ir kito netiesioginio ekonominio poveikio. Išanalizuotas pasiūlytų priemonių poveikis pagrindinėms teisėms. Galima tikėtis, kad, pasirinkus įprastinės veiklos scenarijų (1 galimybė), nei labai sumažėtų plačiajuosčio ryšio diegimo visoje Europoje sąnaudos, nei būtų padarytas didelis poveikis investicijoms. Kadangi tikimasi, kad poveikis investicijoms visoje ES būtų labai ribotas, jų šalutinis poveikis irgi būtų menkas. Be to, labai tikėtina, kad dabar esantys taisyklių skirtumai ES didės. Atsižvelgiant į tai, kad poveikis investicijoms ribotas, menkas būtų ir socialinis bei aplinkosauginis poveikis. Atsižvelgiant į pagrindinių susijusių suinteresuotųjų šalių sąnaudas ir naudą ir į tai, kad rekomendacijos poveikis stipresnis, palyginti su gairių ir keitimosi geriausia praktika poveikiu, tikimasi, kad, įgyvendinant 2 galimybę, investicijoms į tinklus būtų padarytas bendras nedidelis teigiamas poveikis. Todėl būtų galima tikėtis šiek tiek didesnės plačiajuosčio ryšio aprėpties ir konkurencijos. Tačiau, pasirinkus šią galimybę, su skirtingų komunalinių paslaugų infrastruktūros bendradarbiavimu (kartografuojant infrastruktūrą, bendrai ją naudojant ir koordinuojant inžinerinius darbus) susijęs sąnaudų mažinimo potencialas būtų išnaudojamas nepakankamai, o dėl to pablogėtų visos priemonės sąnaudų ir naudos santykis. Taip pat galima tikėtis nedidelio teigiamo makroekonominio poveikio. Bendrosios rinkos atžvilgiu, tikėtina, kad, priėmus rekomendaciją, nuoseklumas visoje ES tik šiek tiek padidėtų, nes būtų toliau skatinamas reguliavimo sistemos nuostatų įgyvendinimas. Kalbant apie socialinį poveikį, nedidelis teigiamas poveikis investicijoms į tinklus padarytų mažą teigiamą poveikį darbo vietų kūrimui. Didesnis skaidrumas ir telekomunikacijų sektoriaus darbų koordinavimas taip pat lemtų nedidelį teigiamą poveikį aplinkai (daugiausia dėl to, kad būtų išvengta darbų dubliavimo). Įgyvendinant 3 galimybę (sudaryti sąlygas didinti našumą) daug grynosios naudos gautų visos ES įmonės, norinčios diegti plačiajuostį ryšį, daugiausia dėl to, kad, padidinus skaidrumą, užtikrinus galimybę daugiau naudoti esamą pasyviąją infrastruktūrą, diegti infrastruktūrą bendrai su kitais sektoriais, diegti greičiau, lengviau ir pigiau dėl paprastesnės leidimų suteikimo tvarkos ir dėl to, kad pastatai būtų parengti sparčiajam ryšiui, labai sumažėtų kapitalo išlaidos investicijoms į tinklus. Pasirinkus šią galimybę, pasyviosios infrastruktūros savininkai būtų įpareigoti teikti informaciją ir suteikti prieigą prie savo infrastruktūros, o tai yra susiję su tam tikromis sąnaudomis. Tačiau nauda būtų didesnė už sąnaudas, visų pirma atsižvelgiant į tai, kad prieiga būtų suteikiama po komercinių derybų, todėl yra papildomų pajamų galimybė. Kalbant apie valdžios institucijas, nors šių priemonių sąnaudos atrodo didelės, yra daug šių priemonių ir kitų priemonių, kurių reikalaujama įgyvendinant nacionalinę politiką (pvz., nelaimių prevencijos) arba pagal ES teisės aktus (pvz., INSPIRE direktyvą), sinergijos, o tai padėtų sumažinti bendras sąnaudas. Todėl, pasirinkus 3 galimybę, galima tikėtis bendro didelio teigiamo poveikio investicijoms į sparčiuosius tinklus, taigi ir didesnės plačiajuosčio ryšio aprėpties ir konkurencijos. Plačiajuosčio ryšio tinklai pasiektų sritis, kurios kitu atveju būtų laikomos komerciškai nepatraukliomis. Dėl padidėjusių investicijų į tinklus išryškėtų teigiamas makroekonominis poveikis – ir dėl poveikio susijusiems sektoriams (įrangos gamintojams, inžinerinių darbų bendrovėms), ir dėl to, kad visose įmonėse, įskaitant MVĮ, būtų diegiama daugiau inovacijų ir padidėtų našumas. Tai gali turėti bendrą teigiamą poveikį ES konkurencingumui dėl spartesnio pažangiųjų tinklų ir pažangiųjų transporto sistemų diegimo, taigi ir didesnio energijos vartojimo efektyvumo. Dėl tokių derinimo priemonių taip pat sumažėtų kliūtys patekti į rinką, ypač mažesniems operatoriams, ir gerokai sumažėtų bendrosios skaitmeninės rinkos susiskaidymas. Kalbant apie socialinį poveikį, pasirinkus 3 galimybę būtų užtikrintas didelis teigiamas poveikis investicijoms, taigi ir darbo rinkai. Dėl didesnio bendro naudojimosi infrastruktūra ir inžinerinių darbų koordinavimo sumažėtų ir neigiamas tokių darbų poveikis visuomenei. Atsižvelgiant į tai, kad priemonė susijusi su įvairiais sektoriais, didesnė sinergija užtikrintų didelį aplinkosauginį poveikį, nes būtų sparčiau diegiami pažangieji tinklai ir pažangiosios transporto sistemos, taigi padidėtų ir energijos vartojimo efektyvumas. Kalbant apie 4 galimybės poveikį, įpareigojus sąnaudomis grindžiamomis kainomis suteikti prieigą prie įvairių komunalinių įmonių pasyviosios infrastruktūros, būtų užtikrintas didžiausias bendras naudojimasis infrastruktūra, tačiau atsirastų ir didelė rizika, kad sumažės paskatos investuoti į fizinę infrastruktūrą. Be to, kai kurios priemonės atrodo pernelyg sunkiai įgyvendinamos ir yra susijusios su sąnaudų ir administracinių pastangų dubliavimo rizika. Todėl vertinama, kad ekonominis poveikis būtų mažesnis nei pirmesnės politikos galimybės. Kita vertus, ši galimybė akivaizdžiai naudinga bendrosios rinkos atžvilgiu. Pasirinkus 4 galimybę tikimasi ir teigiamo socialinio bei aplinkosauginio poveikio. 6. Galimybių palyginimas Galimybės lygintos atsižvelgiant į jų veiksmingumą, efektyvumą (įskaitant pirmiau aprašytas sąnaudas ir naudą) ir nuoseklumą (ekonominio, socialinio ir aplinkosauginio poveikio pusiausvyra, derėjimas su bendraisiais ES politikos tikslais). Dėl veiksmingumo stokos, pasirinkus 1 galimybę nebūtų pasiekti norimi tikslai, todėl priemonė neatrodo proporcinga. Pasirinkus 2 galimybę, pagal kurią skatinama intensyviau, nuosekliau ir darniau taikyti dabartinės telekomunikacijų reguliavimo sistemos galiojančias nuostatas ir priemones, palyginti su baziniu scenarijumi, būtų tam tikras teigiamas poveikis, tačiau našumas nebūtų padidintas tiek, kiek tikimasi, visų pirma todėl, kad nebūtų išnaudotas sąnaudų mažinimo potencialas, susijęs su įvairių sektorių bendradarbiavimu ir leidimų suteikimo tvarkos koordinavimu. Priešingai, pasirinkus 3 galimybę būtų visiškai išnaudotas sąnaudų mažinimo potencialas, išplečiant privalomų priemonių taikymo sritį, kad jos būtų taikomos įvairiems sektoriams ir visais plačiajuosčio ryšio diegimo etapais. Be to, įgyvendinant 3 galimybę, kaip atskira paskata būtų išlaikytos komercinės derybos ir būtų atsižvelgta į valstybių narių organizacinį savarankiškumą. Įgyvendinimo sąnaudos labai priklausytų nuo valstybėse narėse esančių struktūrų ir sistemų, todėl jas būtų galima sumažinti. Dar svarbiau yra tai, kad šias sąnaudas ko gero atsvertų numatoma didelė nauda visuomenei, nes operatoriai vis našiau diegtų plačiajuostį ryšį ir būtų geresnė plačiajuosčio ryšio aprėptis. Apskritai įgyvendinant 3 galimybę būtų veiksmingai pasiekti nustatyti tikslai, užtikrintas labai geras sąnaudų ir naudos santykis ir derėjimas su bendraisiais ES politikos tikslais (pvz., nustatytais gairėse dėl valstybės pagalbos plačiajuosčiam ryšiui ir INSPIRE direktyvoje). Atrodo, kad 4 galimybė būtų naudingiausia įmonėms, norinčioms diegti plačiajuosčio ryšio tinklus. Tačiau ją įgyvendinant būtų nustatyta įpareigojimų ir apribojimų, kurie gali būti nebūtini arba neproporcingi norimiems tikslams pasiekti. Pasirinkus 4 galimybę institucinė struktūra taptų gerokai sudėtingesnė, įskaitant kompetencijos perdavimą. Be to, gali būti daug sunkiau priimti verslo sprendimus, kiltų susijusio investicijų stabdymo rizika, todėl būtų mažesnė nauda visuomenei ir aplinkai, taigi nebūtų tinkamai siekiama bendrųjų ES tikslų ir pablogėtų bendra šios galimybės darna. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, atrodo, kad 3 galimybė yra geriausia, nes ją įgyvendinant būtų veiksmingai siekiama nustatytų tikslų, ji yra efektyvi ir ja nuosekliai išnaudojamas sąnaudų mažinimo potencialas laikantis bendrųjų ES politikos tikslų. 7. Stebėsena ir vertinimas Pagal Skaitmeninės darbotvarkės rezultatų suvestinę bus stebimas bendruosius ir konkrečius šios iniciatyvos tikslus atitinkančių rodiklių rinkinys. Visų pirma, analizuojant metines investicijas į tinklus bus stebima pažanga siekiant bendro tikslo (skatinti plačiajuosčio ryšio diegimą) ir konkretaus tikslo (didinti plačiajuosčio ryšio diegimo efektyvumą ir mažinti sąnaudas). Numatoma kas trejus metus vertinti priemonės poveikį remiantis informacija, gauta vykdant stebėseną ir atliekant išsamius tyrimus, kad prireikus būtų galima pasiūlyti būtinus patikslinimus.