Kadangi autorių ir gretutinių teisių išimtys ir apribojimai suderinti ES lygmeniu, valstybių narių galimybės juos nustatyti ar pritaikyti yra ribotos. Be to, nacionalinio lygmens įsikišimo nepakaktų, nes nustatytosios problemos yra tarpvalstybinio masto. Taigi, norint užtikrinti visišką teisinį tikrumą dėl tarpvalstybinio naudojimo būdų mokslinių tyrimų, švietimo ir kultūros paveldo srityse, reikalingas ES įsikišimas.

Šis pasiūlymas sudarytų geresnes sąlygas švietimui ir moksliniams tyrimams, pagerintų Europos kultūrų sklaidą ir teigiamai paveiktų kultūrų įvairovę. Todėl ši direktyva dera su Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 165, 167 ir 179 straipsniais. Be to, šis pasiūlymas padeda ginti vartotojų interesus pagal ES politiką vartotojų apsaugos srityje ir SESV 169 straipsnį, nes atveria daugiau galimybių susipažinti su autorių teisių saugomu turiniu ir juo naudotis.

Tobulėjant skaitmeninėms technologijoms atsirado naujų verslo modelių, ir dar didesnę reikšmę įgijo internetas, kaip pagrindinė prekyvietė, kurioje platinamas autorių teisių saugomas turinys ir galima su juo susipažinti. Šioje naujoje sistemoje teisių turėtojams kyla sunkumų suteikti savo teisių licencijas ir gauti atlygį už savo kūrinių platinimą internetu. Dėl to gali kilti kliūčių puoselėti Europos kūrybiškumą ir gaminti kūrybinį turinį. Todėl būtina užtikrinti, kad autoriai ir teisių turėtojai gautų teisingą naudojant jų kūrinius ir kitus objektus sukuriamos vertės dalį. Todėl šiame pasiūlyme nustatytos priemonės, kurių tikslas – pagerinti teisių turėtojų padėtį derantis dėl jų turinio naudojimo su internetinių paslaugų teikėjais, kurie suteikia galimybę susipažinti su naudotojų įkeltu turiniu, ir už tai gaunant atlygį. Teisingai dalytis verte taip pat būtina siekiant užtikrinti spaudos publikacijų sektoriaus tvarumą. Spaudos leidėjams kyla sunkumų teikti licencijas už savo publikacijas internete ir gauti teisingą savo sukurtos vertės dalį. Tai galiausiai galėtų apriboti piliečių galimybę susipažinti su informacija. Šiuo pasiūlymu nustatoma nauja spaudos leidėjų teisė – ja siekiama, kad būtų lengviau internetu teikti licencijas dėl jų publikacijų naudojimo, susigrąžinti investicijas ir apginti savo teises. Pasiūlymu taip pat sprendžiama esamo teisinio netikrumo problema dėl visų leidėjų galimybės gauti dalį, kaip kompensaciją už kūrinių naudojimą pagal išimtį. Galiausiai, kai autoriai ir atlikėjai derasi dėl savo teisių licencijos suteikimo, jie sutartiniuose santykiuose dažnai yra silpnesnė šalis. Be to, dažnai stinga skaidrumo, kokios įplaukos gaunamos naudojant jų kūrinius ar už atlikimo įrašus. Tai galiausiai turi įtakos autorių ir atlikėjų atlygiui. Šiame pasiūlyme yra nuostatos, dėl kurių padidės skaidrumas ir pagerės autorių, atlikėjų ir tų, kuriems jie perleidžia savo teises, sutartinių santykių pusiausvyra. Apskritai tikimasi, kad pasiūlymo IV antraštinėje dalyje pasiūlytos priemonės, kuriomis siekiama užtikrinti sklandų autorių teisių prekyvietės veikimą, per vidutinį laikotarpį turės teigiamos įtakos turinio gamybai ir pasiekiamumui ir žiniasklaidos pliuralizmui, ir tai galiausiai bus naudinga vartotojams.

Autorių ir gretutinių teisių išimtys ir apribojimai yra suderinti ES lygmeniu. Kai kuriomis tų išimčių siekiama spręsti viešosios politikos uždavinius, tokius kaip moksliniai tyrimai ir švietimas. Tačiau neseniai atsiradus naujiems naudojimo būdams liko neaišku, ar tos išimtys vis dar tinka pasiekti teisingai pusiausvyrai, kai vienoje teisių ir interesų svarstyklių pusėje autoriai ir kiti teisių turėtojai, o kitoje naudotojai. Be to, šios išimtys ir toliau yra nacionalinės, ir tarpvalstybinio naudojimo atvejais neužtikrinamas teisinis tikrumas. Šiame kontekste Komisija nustatė tris sritis, kuriose tikslinga įsikišti: skaitmeninio ir tarpvalstybinio naudojimo būdai švietimo srityje, tekstų ir duomenų gavyba vykdant mokslinius tyrimus ir kultūros paveldo išsaugojimas. Tikslas – užtikrinti, kad tam tikrų tipų naudojimo būdai šiose srityse būtų teisėti, be kita ko, tarpvalstybiniu mastu. Modernizavus išimčių ir apribojimų sistemą, naudotis novatoriškomis tekstų ir duomenų gavybos priemonėmis norintys mokslininkai turės didesnį teisinį aiškumą, mokytojai ir besimokantieji galės visapusiškai taikyti skaitmenines technologijas visose švietimo pakopose, o kultūros paveldo įstaigoms, t. y. viešai prieinamoms bibliotekoms ar muziejams, archyvams ar filmuotos arba garsinės medžiagos paveldo įstaigoms, bus lengviau išsaugoti kultūros paveldą, ir tuo galiausiai pasinaudos ES piliečiai.

Be to, 2014–2016 m. Komisija dalyvavo pokalbiuose su atitinkamomis suinteresuotosiomis šalimis įvairiais su pasiūlymu susijusiais klausimais.

Komisija surengė kelias viešas konsultacijas. 2013 m. gruodžio 5 d. – 2014 m. kovo 5 d. surengtos konsultacijos dėl ES autorių teisių teisės aktų peržiūros sudarė sąlygas Komisijai susipažinti su suinteresuotųjų šalių nuomonėmis apie persvarstomus ES autorių teisių teisės aktus, be kita ko, tuos, kurie susiję su išimtimis, apribojimais ir atlygiu autoriams ir atlikėjams. Per 2015 m. rugsėjo 24 d. – 2016 m. sausio 6 d. surengtas viešas konsultacijas dėl platformų, interneto tarpininkų, duomenų ir debesijos kompiuterijos, bendradarbiaujamosios ekonomikos reglamentavimo aplinkos sužinota faktų ir sulaukta nuomonių iš visų suinteresuotųjų šalių apie tarpininkų vaidmenį internetu platinant kūrinius ir kitus objektus. Galiausiai 2016 m. kovo 23 d. – birželio 15 d. surengtos viešos konsultacijos dėl leidėjų vaidmens autorių teisių vertės grandinėje ir panoramos išimties. Per šias konsultacijas surinktos nuomonės konkrečiai apie galimas naujas ES teisės nuostatas dėl leidėjų naujų gretutinių teisių.

Pasiūlymu nustatomos prievolės kai kurioms informacinės visuomenės paslaugoms. Tačiau atsižvelgiant į paslaugų, kurioms prievolės taikomos, pobūdį, didelį tų paslaugų teikėjų poveikį internetinio turinio rinkai ir didžiulį autorių teisių saugomo turinio, kurį saugo tie paslaugų teikėjai, kiekį tos prievolės vis dėlto yra priimtinos. Nustačius spaudos leidėjų gretutines teises, pagerėtų teisinis tikrumas ir jų derybinė pozicija, o tai ir yra siekiamas tikslas. Pasiūlymas yra proporcingas, nes apima tik spaudos publikacijas ir skaitmeninio naudojimo būdus. Be to, pasiūlymas nebus taikomas atgaline data nei veiksmams, kurių imtasi iki perkėlimo, nei teisėms, kurios įgytos iki perkėlimo. Į pasiūlymą įtrauktu skaidrumo reikalavimu siekiama tik atstatyti kūrėjų ir kitų sutarties šalių sutartinių santykių pusiausvyrą, nepažeidžiant sutarties laisvės.

Atidžiai apsvarstyta nauja technologimė plėtra. Į pasiūlymą įtraukta keletas išimčių, kuriomis siekiama palengvinti autorių teisių saugomo turinio naudojimą taikant naująsias technologijas. Šiame pasiūlyme taip pat yra priemonių, skirtų galimybėms susipažinti su turiniu gerinti, be kita ko, per skaitmeninius tinklus. Galiausiai pasiūlymu užtikrinama visų skaitmeninėje aplinkoje veikiančių subjektų derybinių pozicijų pusiausvyra.

Kūrinių ir kitų objektų naudojimas skaitmeninio ir tarpvalstybinio mokymo veikloje: Pagal 1 galimybę valstybėms narėms būtų parengtos gairės, kaip taikyti galiojančią mokomojo darbo išimtį skaitmeninėje aplinkoje, ir organizuojamas suinteresuotųjų šalių dialogas. Manyta, kad norint užtikrinti teisinį tikrumą, ypač kiek tai susiję su tarpvalstybinio naudojimo būdais, to nepakaks. Pagal 2 galimybę privaloma nustatyti privalomą tarpvalstybinio poveikio išimtį, aprėpiančią skaitmeninio naudojimo būdus. 3 galimybė panaši į 2 galimybę, tačiau valstybėms narėms leidžiamas šioks toks lankstumas – jos gali nuspręsti taikyti išimtį priklausomai nuo to, ar galima gauti licencijų. Ši galimybė laikyta proporcingiausia.

kadangi:

(1)Sutartyje numatyta sukurti vidaus rinką ir įteisinti sistemą, užtikrinančią, kad konkurencija vidaus rinkoje nebūtų iškraipoma. Tų tikslų turėtų padėti siekti valstybių narių autorių ir gretutinių teisių įstatymų derinimas;

(2)autorių teisių ir gretutinių teisių srityje priimtomis direktyvomis užtikrinta aukšto lygio teisių turėtojų apsauga ir sukurta sistema, pagal kurią įmanomas kūrinių ir kitų saugomų objektų naudojimas. Suderinta teisinė sistema padeda vidaus rinkai veikti sklandžiai ir skatina inovacijas, kūrybiškumą, investicijas ir naujo turinio gamybą, be kita ko, skaitmeninėje aplinkoje. Šioje teisinėje sistemoje numatyta apsauga taip pat padeda siekti Sąjungos tikslo saugoti ir puoselėti kultūrų įvairovę, kartu iškeliant bendrą Europos kultūros paveldą. Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 167 straipsnio 4 dalyje reikalaujama, kad Sąjunga imdamasi veiksmų atsižvelgtų į kultūros aspektus;

(3)dėl sparčios technologinės plėtros nesiliauja keitęsi kūrinių ir kitų objektų kūrimo, gamybos, platinimo ir panaudojimo būdai. Atsiranda vis naujų verslo modelių ir naujų rinkos dalyvių. Sąjungos autorių teisių sistemoje išdėstyti tikslai ir principai neprarado reikšmės. Tačiau ir teisių turėtojams, ir naudotojams stinga teisinio tikrumo dėl kūrinių ir kitų objektų tam tikrų naudojimo būdų, įskaitant tarpvalstybinio naudojimo būdus, skaitmeninėje aplinkoje. Kaip nurodyta Komisijos komunikate „Šiuolaikiškos ir labiau visai Europai pritaikytos autorių teisių sistemos kūrimas“, kai kuriose srityse būtina pritaikyti ir papildyti galiojančią Sąjungos autorių teisių sistemą. Šia direktyva nustatytos taisyklės, kuriomis tam tikros išimtys ir apribojimai pritaikomi skaitmeninei ir tarpvalstybinei aplinkai, ir priemonės, padėsiančios palengvinti tam tikrą licencijų teikimo tvarką, susijusią su kūrinių, kuriais nebeprekiaujama, sklaida ir internetiniu audiovizualinių kūrinių pasiekiamumu užsakomųjų vaizdo programų platformose, siekiant padidinti galimybes susipažinti su turiniu. Siekiant sukurti sklandžiai veikiančią autorių teisių prekyvietę, taip pat reikėtų taisyklių dėl teisių į publikacijas, internetinių paslaugų teikėjų, kurie saugo naudotojų įkeltą turinį ir suteikia galimybę su juo susipažinti, vykdomo kūrinių ir kitų objektų naudojimo ir dėl autorių bei atlikėjų sutarčių skaidrumo;

(4)ši direktyva grindžiama šioje srityje šiuo metu galiojančiose direktyvose, visų pirma Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 96/9/EB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2001/29/EB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2006/115/EB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2009/24/EB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2012/28/ES ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2014/26/ES, išdėstytomis taisyklėmis ir jas papildo;

(5)mokslinių tyrimų, švietimo ir kultūros paveldo išsaugojimo srityse dėl skaitmeninių technologijų tapo įmanomi naujų tipų naudojimo būdai, kuriems akivaizdžiai netaikomos galiojančios Sąjungos taisyklės dėl išimčių ir apribojimų. Be to, vidaus rinkos veikimas gali nukentėti dėl to, kad direktyvose 2001/29/EB, 96/9/EB ir 2009/24/EB nustatytos išimtys ir apribojimai šiose srityse yra laisvai pasirenkami. Tai ypač pasakytina apie tarpvalstybinio naudojimo būdus, kurie skaitmeninėje aplinkoje įgyja vis didesnę reikšmę. Todėl tikslinga atsižvelgiant į tuos naujus naudojimo būdus iš naujo įvertinti galiojančias moksliniams tyrimams, mokomajam darbui ir kultūros paveldo išsaugojimui svarbias Sąjungos teisės išimtis ir apribojimus. Turėtų būti nustatytos privalomos tekstų ir duomenų gavybos technologijų naudojimo būdų išimtys ar apribojimai mokslinių tyrimų srityje, mokomojo darbo iliustracijų tikslais skaitmeninėje aplinkoje ir kultūros paveldo išsaugojimo srityje. Naudojimo būdams, kuriems netaikomi šioje direktyvoje nustatyti išimtys ar apribojimai, toliau taikomos esamos Sąjungos teisės išimtys ar apribojimai. Direktyvos 96/9/EB ir 2001/29/EB turėtų būti pritaikytos;

(6)šia direktyva nustatytomis išimtimis ir apribojimu siekiama teisingos pusiausvyros, kai vienoje teisių ir interesų svarstyklių pusėje autoriai ir kiti teisių turėtojai, o kitoje naudotojai. Jie gali būti taikomi tik tam tikrais specialiais atvejais, kai nekyla kliūčių naudoti kūrinį ar kitą objektą įprastiniu būdu ir be reikalo nepažeidžiami teisėti teisių turėtojų interesai;

(7)siekiant autoriams ir kitiems teisių turėtojams užtikrinti apsaugą ir galimybę veiksmingai naudotis pagal Sąjungos teisę suteiktomis teisėmis, ir toliau labai svarbi Direktyva 2001/29/EB nustatyta technologinių priemonių apsauga. Ją reikėtų išlaikyti, kartu užtikrinant, kad naudojant technologines priemones nebūtų kliudoma naudotis šioje direktyvoje nustatytomis išimtimis ir apribojimu, kurie itin aktualūs internetinėje aplinkoje. Teisių turėtojams turėtų būti suteikta galimybė tai užtikrinti savanoriškomis priemonėmis. Jiems turėtų būti palikta laisvė pasirinkti formą ir tvarką, kuriomis šia direktyva nustatytų išimčių ir apribojimų naudos gavėjai gautų priemonių naudotis tomis išimtimis ir apribojimu, su sąlyga, kad tokios priemonės būtų tinkamos. Jei savanoriškų priemonių nėra, valstybės narės turėtų imtis atitinkamų priemonių pagal Direktyvos 2001/29/EB 6 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą;

(8)naujos technologijos sudaro sąlygas automatinei skaičiuojamajai skaitmeninio pavidalo informacijos, tokios kaip tekstas, garsai, vaizdai ar duomenys, analizei, paprastai vadinamai tekstų ir duomenų gavyba. Tos technologijos leidžia mokslininkams apdoroti didelius informacijos kiekius ir taip gauti naujų žinių ir atpažinti naujas tendencijas. Tekstų ir duomenų gavybos technologijos vyrauja skaitmeninėje ekonomikoje, tačiau plačiai pripažįstama, kad tekstų ir duomenų gavyba gali būti ypač naudinga mokslininkų bendruomenei ir taip paskatinti inovacijas. Tačiau Sąjungoje mokslinių tyrimų organizacijoms, tokioms kaip universitetai ir mokslinių tyrimų institutai, trūksta teisinio tikrumo, kokiu mastu jos gali vykdyti turinio tekstų ir duomenų gavybą. Tam tikrais atvejais tekstų ir duomenų gavybos dalis gali būti autorių teisių ir (arba) sui generis duomenų bazės gamintojo teisės saugomi veiksmai, visų pirma kūrinių ar kitų objektų atgaminimas ir (arba) duomenų bazės turinio perkėlimas. Kai netaikoma jokia išimtis ar apribojimas, reikėtų gauti teisių turėtojų leidimą atlikti tokius veiksmus. Tekstų ir duomenų gavybai taip pat gali būti naudojami autorių teisės nesaugomi paprasti faktai ar duomenys, ir šiais atvejais leidimo nereikia;

(9)Sąjungos teisėje jau nustatyta tam tikrų naudojimo moksliniams tikslams būdų išimčių ir apribojimų, kurie gali būti taikomi tekstų ir duomenų gavybos veiksmams. Tačiau šie išimtys ir apribojimai yra laisvai pasirenkami ir ne iki galo pritaikyti prie mokslo tyrimų srityje naudojamų technologijų. Be to, kai mokslininkai gali teisėtai susipažinti su turiniu, pavyzdžiui, prenumeruodami publikacijas ar įgydami atviros prieigos licencijas, licencijų sąlygose tekstų ir duomenų gavyba gali būti neleidžiama. Kadangi vis daugiau mokslinių tyrimų vykdoma naudojantis skaitmenine technologija, kyla grėsmė, kad nesiėmus priemonių šalinti su tekstų ir duomenų gavyba susijusio teisinio netikrumo nukentės Sąjungos, kaip mokslinių tyrimų erdvės, konkurencinė padėtis;

(10)šį teisinį netikrumą reikėtų šalinti nustatant privalomą atgaminimo teisės ir teisės neleisti perkelti duomenų iš duomenų bazės išimtį. Nauja išimtis neturėtų pažeisti Direktyvos 2001/29/EB 5 straipsnio 1 dalyje nustatytos galiojančios privalomos laikinų atgaminimo veiksmų išimties, kuri turėtų būti toliau taikoma tekstų ir duomenų gavybos būdams, kuriais nekopijuojama daugiau, nei leidžiama pagal tą išimtį. Išimtis taip pat turėtų būti naudinga į viešojo ir privačiojo sektorių partnerystę įsitraukiančioms mokslinių tyrimų organizacijoms;

(11)mokslinių tyrimų organizacijos visoje Sąjungoje yra labai įvairūs subjektai, kurių svarbiausias tikslas yra vykdyti mokslinius tyrimus arba tai daryti kartu teikiant švietimo paslaugas. Dėl tokių subjektų įvairovės svarbu vienodai suprasti, kas yra išimties naudos gavėjai. Nepaisant teisinių formų ir struktūrų įvairovės, mokslinių tyrimų organizacijos visose valstybėse narėse paprastai turi vieną bendrą bruožą – jos veikia arba nesiekdamos pelno, arba vykdydamos valstybės pripažintą su viešuoju interesu susijusį uždavinį. Tokį su viešuoju interesu susijusį uždavinį gali rodyti, pavyzdžiui, viešasis finansavimas arba nuostatos nacionalinės teisės aktuose ar viešojo pirkimo sutartyse. O organizacijų, kurioms komercinės įmonės turi esminės, galimybę kontroliuoti suteikiančios įtakos, atsirandančios dėl struktūros ypatumų (pavyzdžiui, jos yra akcininkai arba nariai), kurie gali suteikti pirmenybę susipažinti su mokslinių tyrimų rezultatais, šioje direktyvoje nereikėtų laikyti mokslinių tyrimų organizacijomis;

(12)numatant galimai didelį prieigos prašymų ir kūrinių ar kitų objektų atsisiuntimų skaičių, teisių turėtojams turėtų būti leista taikyti priemones, kai kyla rizika, kad sistemos ar duomenų bazių, kuriose priglobti kūriniai ar kiti objektai, saugumas ir vientisumas galėtų atsidurti pavojuje. Tomis priemonėmis neturėtų būti siekiama daugiau, nei būtina, kad būtų užtikrintas sistemos saugumas ir vientisumas, ir jos neturėtų trukdyti veiksmingai taikyti išimtį;

(13)nėra reikalo teisių turėtojams nustatyti kompensacijos už naudojimo būdus, taikomus pagal šia direktyva nustatytą tekstų ir duomenų gavybos išimtį, nes, turint omenyje išimties pobūdį ir taikymo sritį, nuostoliai turėtų būti minimalūs;

(14)Direktyvos 2001/29/EB 5 straipsnio 3 dalies a punkte valstybėms narėms leidžiama nustatyti teisių atgaminti, viešai paskelbti ir padaryti viešai prieinamą vien iliustracijos tikslais, be kita ko, mokomajame darbe, išimtį ar apribojimą. Be to, Direktyvos 96/9/EB 6 straipsnio 2 dalies b punkte ir 9 straipsnio b punkte leidžiama naudoti duomenų bazes ir perkelti arba panaudoti didelę jų turinio dalį mokymo iliustracijoms. Šių išimčių ar apribojimų taikymo skaitmeninio naudojimo būdams sritis yra neaiški. Be to, trūksta aiškumo, ar tos išimtys arba apribojimai būtų taikomi, kai mokoma internetu, taigi nuotoliniu būdu. Be to, esama sistema nereglamentuojamas tarpvalstybinis poveikis. Ši padėtis gali kliudyti plėtoti mokymą naudojant skaitmenines technologijas ir nuotolinį mokymąsi. Todėl būtina nustatyti naują privalomą išimtį ar apribojimą siekiant užtikrinti, kad švietimo įstaigos, kurios skaitmeninėje mokymo veikloje, be kita ko, internetu ir tarpvalstybiniu mastu, naudoja kūrinius ar kitus objektus, turėtų visišką teisinį tikrumą;

(15)nors nuotolinio mokymosi ir tarpvalstybinio švietimo programos labiausiai išplėtotos aukštojo mokslo lygmeniu, skaitmeninės priemonės ir ištekliai vis labiau naudojami visais švietimo lygmenimis, ypač siekiant pagerinti ir praplėsti mokymosi patirtį. Todėl šia direktyva nustatyta išimtis ar apribojimas turėtų būti naudingi visoms švietimo veiklą nekomerciniais tikslais vykdančioms pradinio, vidurinio, profesinio ir aukštojo mokslo įstaigoms. Švietimo įstaigos organizacinė struktūra ir finansavimo priemonės nėra lemiami veiksniai nustatant, ar veikla yra nekomercinio pobūdžio;

(16)išimtis ar apribojimas turėtų būti taikomi skaitmeninio kūrinių ir kitų objektų naudojimo būdams, tokiems kaip kūrinių dalių ar ištraukų naudojimas mokymo veiklai, įskaitant susijusią mokymosi veiklą, paremti, paįvairinti ar papildyti. Kūriniai ar kiti objektai pagal išimtį ar apribojimą turėtų būti naudojami tik mokymo ir mokymosi veiklos, už kurią atsakingos švietimo įstaigos, kontekste, įskaitant per egzaminus, ir ne daugiau, negu būtina tokios veiklos reikmėms. Išimtis ar apribojimas turėtų aprėpti ir skaitmeninių priemonių naudojimą klasėje, ir internetinį naudojimą per švietimo įstaigos saugųjį elektroninį tinklą, kurio prieiga turėtų būti apsaugota, pirmiausia autentiškumo patvirtinimo procedūromis. Išimtis ar apribojimas turėtų būti suprasti, kaip apimantys specialius neįgalių asmenų prieinamumo poreikius, susijusius su mokomojo darbo iliustracijomis;

(17)siekiant palengvinti kūrinių ir kitų objektų naudojimą švietimo reikmėms, kai kuriose valstybėse narėse galioja skirtinga tvarka, kuri pagrįsta Direktyva 2001/29/EB nustatytos išimties įgyvendinimu arba kitiems naudojimo būdams taikomais susitarimais teikti licencijas. Tokia tvarka paprastai parengta atsižvelgiant į švietimo įstaigų poreikius ir skirtingas švietimo pakopas. Kadangi labai svarbu suderinti naujos privalomos išimties ar apribojimo taikymo skaitmeninio naudojimo būdams ir tarpvalstybinei mokymo veiklai sritį, įgyvendinimo forma valstybėse narėse gali skirtis tiek, kiek tai netrukdo veiksmingai taikyti išimties ar apribojimo arba tarpvalstybinio naudojimo būdų. Tai turėtų leisti valstybėms narėms pasinaudoti galiojančia nacionaliniu lygmeniu sukurta tvarka. Visų pirma, valstybės narės galėtų nuspręsti išimtį ar apribojimą iš dalies ar iki galo taikyti pagal tai, ar galima gauti tinkamų licencijų, aprėpiančių bent jau tuos pačius naudojimo būdus kaip tie, kurie leidžiami pagal išimtį. Šis mechanizmas, pavyzdžiui, leistų suteikti pirmenybę licencijoms dėl medžiagos, kuri pirmiausia skirta švietimo rinkai. Siekiant, kad toks mechanizmas švietimo įstaigoms netaptų teisinio netikrumo ar administracinės naštos priežastimi, šį požiūrį besirenkančios valstybės narės turėtų imtis konkrečių priemonių užtikrinti, kad licencijų suteikimo schemos, pagal kurias leidžiama kūrinius ar kitus objektus naudoti skaitmeniniu būdu mokomajame darbe iliustracijų tikslais, būtų lengvai prieinamos ir kad švietimo įstaigos žinotų apie tokių licencijų suteikimo schemų egzistavimą;

(18)išsaugojimo veiksmui vykdyti gali reikėti atgaminti kultūros paveldo įstaigos rinkinyje esantį kūrinį ar kitą objektą, taigi gali reikėti gauti atitinkamų teisių turėtojų leidimą. Kultūros paveldo įstaigos dirba savo rinkinių išsaugojimo ateities kartoms darbą. Skaitmeninės technologijos atveria naujų kelių išsaugoti tuose rinkiniuose laikomą paveldą, tačiau kelia ir naujų iššūkių. Atsižvelgiant į tuos iššūkius, būtina pritaikyti galiojančią teisinę sistemą – nustatyti privalomą atgaminimo teisės išimtį, kad būtų galima vykdyti tuos išsaugojimo veiksmus;

(19)skirtingi valstybių narių požiūriai į kultūros paveldo įstaigų vykdomą išsaugojimo veiksmus trikdo kultūros paveldo įstaigų tarpvalstybinį bendradarbiavimą ir dalijimąsi išsaugojimo priemonėmis vidaus rinkoje, todėl ištekliai naudojami neveiksmingai;