[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 2.4.2008 SEC(2008) 406 KOMISIJOS TARNYBŲ DARBINIS DOKUMENTAS POVEIKIO VERTINIMO SANTRAUKA BALTOSIOS KNYGOS dėl ieškinių atlyginti žalą, patirtą dėl EB antimonopolinių taisyklių pažeidimo {KOM (2008) 165 galutinis SEC(2008) 404 SEC (2008) 406} SANTRAUKA 1. Pagrindinis klausimas, keliamas Baltojoje knygoje dėl ieškinių atlyginti žalą, patirtą dėl EB antimonopolinių taisyklių pažeidimo, yra tai, kad šiuo metu nėra veiksmingos teisinės sistemos, kuri reglamentuotų privačius ieškinius atlyginti dėl EB konkurencijos teisės pažeidimo piliečiams ir įmonėms padarytą žalą. Nors viešuoju teisės vykdymo užtikrinimu konkurencijos institucijos baudžia už konkurencijos teisės pažeidimą, nukentėjusioms šalims gali būti atlyginta tik per nacionalinius teismus remiantis nacionalinėmis procesinėmis taisyklėmis. 2. Nors Teisingumo Teismas dar 2001 m. patvirtino, kad nuo ES konkurencijos teisės pažeidimo nukentėjusios šalys turi teisę gauti atlyginimą už jų patirtą žalą, nukentėjusioms šalims retai kada būna atlyginama. 2005 m. žaliojoje knygoje Komisija priėjo prie išvados, kad daugiausia tokia situacija kyla dėl kliūčių valstybių narių taisyklėse ir procedūrose, reglamentuojančiose antimonopolinių taisyklių pažeidimo bylas. Siekdama sukurti teisinį pagrindą, kuris sudarytų sąlygas veiksmingesniam teisės gynimui, Komisija mano tinkamu baltojoje knygoje rekomenduoti įvairių minimalių taisyklių, kurios užtikrintų veiksmingą ieškinių atlyginti žalai, patirtai dėl antimonopolinių taisyklių pažeidimo, sistemos veikimą. 3. Šioje ataskaitoje pateikiami penki darnūs šiam tikslui pasiekti labiausiai tinkamų politikos priemonių paketai. Viename galimų politikos priemonių spektro gale esančiame pakete siūlomos teisinės priemonės, kuriomis numatoma maksimaliai palengvinti ir skatinti ieškinių žalai atlyginti iškėlimą, tuo tarpu kitame spektro gale esančiomis priemonėmis nenumatoma imtis jokių veiksmų ES lygmeniu. 4. Politikos priemonių poveikis vertinamas remiantis toliau pateikiamais privalumais ir išlaidomis. Kuo galimomis politikos priemonėmis 1) labiau užtikrinama, kad būtų visiškai atlyginta visa patirta žala, 2) didinamas informuotumas apie konkurencijos taisykles ir gerinamas jų vykdymo užtikrinimas, 3) sudaromos geresnės sąlygos kreiptis į teismą, 4) veiksmingiau išnaudojama teisingumo sistema ir 5) prisidedama prie vienodesnių sąlygų Europoje tiek vartotojams, tiek įmonėms, tuo joms skiriama daugiau taškų. Vertinant išlaidas, ataskaitoje nagrinėjamas įvairių politikos priemonių poveikis 1) bylinėjimosi išlaidoms, 2) administracinei naštai, 3) išlaidoms klaidų atveju ir 4) išlaidoms, susijusioms su siūlomos priemonės įgyvendinimu nacionalinėje teisinėje sistemoje. Galiausiai, ataskaitoje taip pat bendresniu lygmeniu įvertinamas galimas skirtingų politikos priemonių variantų makroekonominis poveikis bei jų poveikis MVĮ ir vartotojams. 5. Įvertinus penkių galimų politikos priemonių išlaidas ir privalumus, ataskaitoje daroma išvada, kad 2-asis politikos priemonių variantas yra veiksmingiausias siekiant nustatytų tikslų mažiausiomis išlaidomis. Vis dėlto 2-ojo, 3-ojo ir 4-ojo priemonių variantų derinys būtų dar ekonomiškesnis, nes sudarytų sąlygas dar sumažinti išlaidas išlaikant didžiąją dalį privalumų. Ataskaitos pabaigoje pateikiama bendra šio priimtiniausio politikos priemonių varianto išlaidų ir privalumų analizė. 6. Pagrindiniai priimtiniausio politikos priemonių varianto aspektai: 7. bet kuris individas (tiek tiesioginis, tiek netiesioginis pirkėjas) gali reikalauti atlyginti patirtą žalą , kai yra priežastinis ryšys tarp žalos ir konkurencijos taisyklių pažeidimo; 8. nuo konkurencijos teisės pažeidimo nukentėjusioms šalims turi būti visiškai atlyginta už patirtą žalą, t. y. atlygintas tikrasis pajamų praradimas, prarastas pelnas ir palūkanos; 9. vienos iš šalių prašymu nacionaliniai teismai gali nurodyti kitai šaliai (trečiosioms šalims) atskleisti tam tikrų kategorijų informaciją , kuri galėtų būti panaudota kaip įrodymas. Informacijos atskleidimo reikalavimas turi būti proporcingas ieškinio tikslui. Tačiau įmonių parodymai (prisipažinimai pagal prašymo atleisti nuo baudų programą) negali būti atskleisti; 10. tais atvejais, kai tiesioginis pirkėjas (iš dalies) perkėlė pažeidimo sukeltą žalą (antkainį) savo paties klientams (netiesioginiams pirkėjams), atsakovas gali remtis perkėlimo argumentu kaip gynybos priemone prieš tiesioginio pirkėjo iškeltą ieškinį. Ir atvirkščiai, siekiant palengvinti netiesioginių pirkėjų ieškinių iškėlimą, bus lengviau įrodyti, kad antkainis buvo perkeltas jiems; 11. nacionaliniai teismai, nagrinėjantys ieškinius atlyginti žalą, patirtą dėl antimonopolinių taisyklių pažeidimo, negali priimti sprendimo, prieštaraujančio valstybių narių konkurencijos institucijos sprendimui, kuriuo patvirtinimas konkurencijos taisyklių pažeidimas ; 12. valstybėse narėse, kuriose nėra griežtos atsakomybės sistemos, bus daroma prielaida, kad kaltė egzistuoja , kai tik nustatomas pažeidimas. Tačiau atleistinos klaidos atveju atsakovui gali būti atleista; 13. nuo konkurencijos teisės pažeidimo nukentėjusios šalys gali pasinaudoti kolektyvinio teisės gynimo mechanizmais . Ieškiniai žalai atlyginti gali būti iškelti atstovaujamųjų organizacijų arba prisijungus prie kolektyvinio ieškinio; 14. ieškiniai atlyginti žalai dėl antimonopolinių taisyklių pažeidimo gali būti teikiami penkerius metus nuo to momento , kada galima manyti, kad nukentėjusi šalis galėjo pagrįstai žinoti apie pažeidimą ir jo padarytą žalą. Jei tą pažeidimą nagrinėja konkurencijos institucija, nukentėjusios šalys gali iškelti ieškinį žalai atlyginti per dvejus metus nuo tos institucijos priimto galutinio sprendimo ; 15. reikėtų apsvarstyti galimybę nacionaliniams teismams perkelti visas arba dalį išlaidų laimėjusiam atsakovui, remiantis geriausia valstybių narių patirtimi; 16. siekiant apsaugoti Europos konkurencijos institucijų atleidimo nuo baudų programas, atleistos nuo baudų įmonės turėtų būti atsakingos tik už jų padarytą žalą , bet ne už visą pažeidimo sukeltą žalą.