Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2014 m. Belgijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Belgijos stabilumo programos /* COM/2014/0402 final */





Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2014 m. Belgijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Belgijos stabilumo programos EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį, atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1], ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį, atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo[2], ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį, atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją[3], atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas[4], atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas, atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę, atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę, atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę, atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę, kadangi: (1) 2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas; (2) 2010 m. liepos 13 d. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymais, priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių, kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką; (3) 2012 m. birželio 29 d. valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas; (4) 2013 m. liepos 9 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl 2013 m. Belgijos nacionalinės reformų programos ir nuomonę dėl atnaujintos 2012–2016 m. Belgijos stabilumo programos; 2013 m. lapkričio 15 d., vadovaudamasi Reglamentu (ES) Nr. 473/2013[5], Komisija pateikė savo nuomonędėl Belgijos 2014 m. biudžeto plano projekto[6]; (5) 2013 m. lapkričio 13 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą[7], kuria pradedamas 2014 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą pačią dieną Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą[8], kurioje nurodė, kad Belgija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą; (6) 2013 m. gruodžio 20 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimui palankų fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, mažinti nedarbą, šalinti socialinius krizės padarinius ir modernizuoti viešąjį administravimą; (7) 2014 m. kovo 5 d. Komisija pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo 5 straipsnį paskelbė Belgijai skirtą nuodugnią apžvalgą[9]. Komisijai atlikus analizę galima daryti išvadą, kad Belgijoje tebėra makroekonominis disbalansas, kurį reikia stebėti ir dėl kurio reikia imtis politikos veiksmų. Visų pirma ir toliau reikia skirti dėmesį pokyčiams prekių išorės konkurencingumo srityje, nes padėčiai nuolat blogėjant kiltų pavojus makroekonominiam stabilumui; (8) 2014 m. balandžio 30 d. Belgija pateikė 2014 m. nacionalinę reformų programą ir 2014 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu; (9) 2014 m. stabilumo programoje nustatytas biudžeto strategijos tikslas – ne vėliau kaip iki 2016 m. pasiekti struktūriniu požiūriu subalansuotą biudžetą, o dar kitais metais pasiekti vidutinės trukmės laikotarpio tikslą. Programoje patvirtintas ankstesnis 0,75 % BVP vidutinio laikotarpio tikslas, kuris atitinka Stabilumo ir augimo pakto tikslus, tačiau jo pasiekimas nukeltas į 2017 m., t. y., metais vėliau, negu praeitų metų programoje nustatyti tikslo įgyvendinimo metai. Numatoma metinė pažanga siekiant vidutinio laikotarpio tikslo atitinka Stabilumo ir augimo paktu reikalaujamą koregavimą. Remiantis programa, programos laikotarpiu iš esmės laikomasi išlaidų kriterijaus. Skola viršija Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę – 2013 m. ji siekė 101,5 % BVP ir pagal programą tikimasi, kad 2017 m. ji palaipsniui sumažės iki maždaug 93 % BVP. Apskritai, programoje nustatyti tikslai atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos ir kurį parengė nepriklausoma įstaiga (Federalinis planavimo biuras), yra tikėtinas. Augimo projekcijos atitinka Komisijos 2014 m. pavasario prognozėje pateiktas projekcijas. Fiskalinė trajektorija dar nepagrįsta priemonėmis. Komisijos pavasario prognozėje 2014 m. struktūrinis pagerėjimas nenumatomas ir, darant prielaidą, kad politika nesikeis, 2015 m. numatomas struktūrinis pablogėjimas. Dėl to kyla rizika, kad tikslai pasiekti nebus, ir 2014–2015 m. gali būti reikšmingai nukrypta nuo koregavimo siekiant vidutinio laikotarpio tikslo. Be to, remiantis Komisijos pavasario prognoze, tiek 2014, tiek 2015 m. Belgija nesilaikys skolos taisyklės. Remdamasi programos vertinimu ir Komisijos pavasario prognoze, pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 Taryba mano, kad 2013 m. Belgija tvariai sumažino valdžios sektoriaus deficitą, kad šis nesiektų 3 % BVP, tačiau kyla rizika, jog nuo 2014 m. bus smarkiai nukrypta nuo prevencinės dalies reikalavimų; (10) Belgija padarė didelę pažangą pradėdama taikyti daugiau struktūrinio pobūdžio koordinavimo susitarimus. 2013 m. pabaigoje sudarytame bendradarbiavimo susitarime dėl fiskalinio koordinavimo valdžios sektoriaus lygmeniu įvesta struktūrinio biudžeto balanso taisyklė (apibrėžta atsižvelgiant į vidutinio laikotarpio tikslą), kaip reikalaujama pagal fiskalinį susitarimą. Dar jame formalizuojama nusistovėjusi koordinavimo praktika i) suteikiant tarpvyriausybiniam konsultaciniam komitetui oficialų statusą procese ir ii) aiškiau nusakant Vyriausiosios finansų tarybos patariamąjį vaidmenį. Be to, susitarime numatyta stiprinti Vyriausiosios tarybos stebėsenos funkciją įvedant aiškų koregavimo mechanizmą, taikomą tais atvejais, kai smarkiai nukrypstama nuo sutartų tikslų. Gali prireikti papildomų susitarimų, kad vėlesniam nei 2014 m. laikotarpiui nustatyti tikslai taptų privalomais; (11) nors Belgijai neseniai pavyko pažaboti valstybės skolos santykio augimą, 101,5 % BVP dydžio valstybės skolos našta yra didelė, be to, yra didelių esamų ir būsimų įsipareigojimų, susijusių su pensijų įsipareigojimais. Jei juos reikės vykdyti kartu išlaikant aukštą pragyvenimo lygį, turės būti mažinamos būsimos biudžeto išlaidos; reikėtų didinti aktyvumo ir užimtumo lygius ir gerinti tarptautinį konkurencingumą. Visose šiose srityse Belgija susiduria su rimtais sunkumais. Nors Belgija ėmėsi tinkamų veiksmų, kurių poveikis bus juntamas ateinančiais metais, reikės platesnio užmojo veiksmų, juo labiau, kad prekybos partneriai taip pat vykdo reformas; (12) bendras apmokestinimo lygis Belgijoje yra vienas aukščiausių visoje ES ir didelė mokesčių našta tenka darbo santykiams, todėl mokesčių pleištas yra vienas didžiausių ES. Kai kurie konkretūs mokesčių sistemos aspektai kenkia aplinkai, pavyzdžiui, įmonėms priklausantiems automobiliams taikoma apmokestinimo tvarka. Imtasi keleto tikslinių priemonių, kuriomis siekiama sumažinti konkrečių grupių darbo sąnaudas bei bruto ir neto darbo užmokesčio atotrūkį žemesnėje atlyginimų skalės dalyje. Tačiau mokesčių našta nebuvo nukreipta į apmokestinimo bazes, kurios ne tokios žalingos ekonomikos augimui. Pradėta svarstyti visapusiška mokesčių reforma, kuria siekiama padėti užtikrinti viešųjų finansų tvarumą, remiamas konkurencingumas bei užimtumo augimas ir saugoma aplinka. Vykdant tokią visapusišką mokesčių reformą reikėtų mažinti darbo apmokestinimą, supaprastinti mokesčių sistemą, padidinti PVM efektyvumą, išplėsti mokestines bazes, sumažinti mokesčių išlaidas, pašalinti teisės aktų spragas ir panaikinti aplinkai kenksmingas subsidijas; (13) prognozuojama, kad Belgija patirs labai didelį senėjančios visuomenės poveikį: su senėjimus susijusios išlaidos 2010–2060 m. išaugs daugiau kaip 8 % BVP, visų pirma dėl pensijų ir ilgalaikės priežiūros. Neseniai pradėta vyresnio amžiaus žmonių socialinės apsaugos sistemos reforma turėtų turėti teigiamą poveikį jų užimtumui. Nepaisant to, atsižvelgiant į uždavinio mastą, reikalingos papildomos pastangos, kad būtų pasiektas fiskalinis tvarumas. Dedant pastangas reikia atsižvelgti į poreikį išlaikyti vyresnio amžiaus žmonėms skirtų socialinės apsaugos sistemų adekvatumą. Reikalingos priemonės, kad teisės aktais nustatytas pensinis amžius būtų susietas su tikėtinos gyvenimo trukmės pokyčiais, kad būtų sumažintas teisės aktais nustatyto ir faktinio pensinio amžiaus atotrūkis ir pagerintas ilgalaikei priežiūrai skirtų viešųjų išlaidų veiksmingumas; (14) Belgija nuolatos nepakankamai panaudoja darbo jėgą. Aktyvumo ir užimtumo lygiai nesiekia ES vidurkio ir nekinta, o ilgalaikis nedarbas kaip procentinė viso nedarbo dalis išlieka didelis. Daugeliu atvejų dėl didelio mokesčių pleišto ir išmokų sistemos daugelio kategorijų darbuotojams sukuriami dideli nedarbo ir neveiklumo spąstai. Nors imtasi veiksmų siekiant sumažinti nedarbo spąstus labai mažai uždirbantiems asmenims-, spąstų reiškinys išplito daugumos kitų kategorijų darbuotojų atžvilgiu ir neveiklumo spąstų reiškinys tebeplinta . Kadangi darbo sąnaudos išlieka didelės, įdarbinimo politika linkstama mažinti riziką ir bausti autsaiderius, pvz., jaunimą, žemos kvalifikacijos ir migrantų kilmės asmenis, kurių, kaip ir vyresnio amžiaus darbuotojų, dalyvavimo darbo rinkoje rodikliai gerokai mažesni už ES vidurkį. Dėl to, kad esami darbuotojai smarkiai saugomi, darbo keitimas reiškia įgytų teisių (pvz., išeitinės išmokos, ankstyvo išėjimo į pensiją, išmokų, priklausančių nuo darbo stažo) praradimą, neskatina profesinio mobilumo, t. y. keisti darbus ar pereiti į kitą sektorių. Dėl tokio inertiškumo Belgijos aktyvi darbo rinkos politika palyginti neefektyvi ir susidaro padėtis, kai vienose srityse bei sektoriuose yra didelis nedarbas, o kituose – suvaržytos darbo rinkos ir augimui kliudantis įgūdžių trūkumas. Per pastaruosius metus smarkiai išaugo jaunimo nedarbo lygis, kuris labai skiriasi, priklausomai nuo regiono ar grupių. Struktūrinę gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitikties problemą reikės spręsti kartu su vis opesne mokyklos nebaigimo ir jaunuolių, kurie paliko švietimo sistemą neįgiję kvalifikacijos, problema. Šeštoji valstybinė reforma suteikia galimybę pagerinti įdarbinimo politikos efektyvumą ir tikslingumą, su sąlyga, kad bus optimizuotas bendradarbiavimas federaliniu ir regioniniu lygmeniu; (15) Belgijos konkurencingumas toliau mažėja, įskaitant aspektus, nesusijusius su išlaidomis. Mažėjančios gamintojų maržos ir darbo vietų naikinimas rodo, kad sumažėjo galimybių konkuruoti gamybos srityje tarptautiniu mastu. Tradiciškai Belgija pasikliaudavo darbo užmokesčio indeksavimu siekdama išlaikyti perkamąją galią. Tačiau per didelis bendro darbo užmokesčio augimas buvo pakoreguotas per vėlai ir nepakankamai. Be to, centralizuotai nustatyta darbo užmokesčio norma ne visuomet leidžia tinkamai atspindėti sektoriaus našumo pokyčius ir vietos darbo rinkos sąlygas. Todėl darbo užmokestis augo greičiau negu našumas ir buvo prarasta darbo vietų bei konkurencingumas. Pasikonsultavusi su socialiniais partneriais ir vadovaudamasi nacionaline praktika, Belgija turėtų reformuoti darbo užmokesčio nustatymo sistemą, kad skirtingų sektorių darbo užmokestis labiau varijuotų, ir kad darbo užmokestis labiau atitiktų našumo pokyčius. Kainos mažmeninės prekybos sektoriuje išlieka aukštesnės už kaimyninių šalių, o laisvosioms profesijoms taikomi apribojimai stabdo novatoriškų verslo modelių plėtrą ir riboja investicijas. Elektros paskirstymo tarifai išlieka vieni aukščiausių Europoje ir dėl planuojamo jų regionalizavimo daugėja netikrumo dėl paskirstymo išlaidų galutiniams vartotojams tolesnės raidos, nes dabar įšaldytas tarifas nepadengia didėjančių energijos skirstytojų išlaidų. Jei šalis nori išlaikyti aukštą darbo užmokestį ir kartu kurti naujas darbo vietas, ji turi gaminti ir pasaulio rinkose pardavinėti pažangesnes ir didesnės pridėtinės vertės prekes nei dabar. Belgijoje trūksta sparčiai augančių įmonių novatoriškuose sektoriuose. Parama inovacijoms laikoma sudėtinga ir labai suskaidyta. Net kai pradedama didelės pridėtinės vertės turinti veikla, jai augti dažnai kliudo tai, kad trūksta pakankamai kvalifikuotų žmogiškųjų išteklių; (16) manoma, kad Belgijai nepavyks iki 2020 m. pasiekti tikslo 15 % sumažinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimą sektoriuose, kuriems netaikoma ES apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema. Nors imtasi keleto iniciatyvų, atrodo, kad joms trūksta nuoseklios krypties, o bendras išmetalų mažinimo priemonių, visų pirma susijusių su transporto sektoriumi ir pastatais, poveikis išlieka neaiškus. PVM elektros energijai sumažinimas galėtų dar sumenkinti pastangas šioje srityje. Po derybų dėl federacinės valstybės ir regionų bendradarbiavimo ir naštos pasidalijimo aiškaus pastangų pasidalijimo nepasiekta. Dėl spūsčių keliuose Belgijos ekonomikai tenka sunki našta palyginti su dauguma kitų šalių. Kadangi problema rimta, reikalingas išsamus politikos atsakas atsižvelgiant į pagal laiką diferencijuoto spūsčių apmokestinimo potencialą, peržiūrint palankų įmonėms priklausančių automobilių ir kuro kortelių, naudojamų privačiais tikslais, apmokestinimo tvarką ir didinant viešojo transporto efektyvumą; (17) atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Belgijos ekonominės politikos analizę. Ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Belgijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–6 rekomendacijose; (18) atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo Belgijos stabilumo programą ir savo nuomonę[10] visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje; (19) atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 2, 4 ir 5 rekomendacijose; (20) atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. remdamasi šia analize Taryba parengė konkrečias rekomendacijas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro. Belgija taip pat turėtų užtikrinti, kad šios rekomendacijos būtų įgyvendintos visiškai ir laiku, REKOMENDUOJA Belgijai 2014–2015 m. laikotarpiu imtis šių veiksmų: 1. Panaikinus perviršinį deficitą, 2014 m. sustiprinti biudžeto priemones, atsižvelgiant į atsirandantį 0,5 % BVP atotrūkį, grindžiamą Komisijos 2014 m. pavasario prognoze, patvirtinantį riziką, kad gali būti smarkiai nukrypta nuo Stabilumo ir augimo pakto reikalavimų. 2015 m. iš esmės sustiprinti biudžeto strategiją, kad būtų užtikrintas reikalaujamas 0,6 % BVP koregavimas siekiant vidutinio laikotarpio tikslo, ir kartu būtų užtikrinta, jog bus laikomasi skolos taisyklės. Po to, kol nebus pasiektas vidutinio laikotarpio tikslas, vykdyti planuotą metinį struktūrinį koregavimą siekiant vidutinio laikotarpio tikslo laikantis reikalavimo vykdyti bent 0,5 % BVP struktūrinį koregavimą, o esant palankioms ekonominėms sąlygoms arba jei to reikia norint užtikrinti, kad būtų tenkinama skolos taisyklė, kad valdžios sektoriaus skolos santykis tvariai mažėtų – ir didesnio masto koregavimą. Užtikrinti subalansuotą visų valdžios lygmenų indėlį laikytis fiskalinių taisyklių, įskaitant struktūrinio biudžeto balanso taisyklę, taikant privalomą priemonę, pagal kurią tikslai aiškiai paskirstyti vidutinės trukmės laikotarpio planavimo požiūriu. 2. Pagerinti visos mokesčių sistemos pusiausvyrą ir teisingumą, parengti visapusišką mokesčių reformą, kuri leistų perkelti mokesčius nuo darbo į labiau augimui palankias bazes, supaprastinti mokesčių sistemą, panaikinti spragas, padidinti PVM efektyvumą, išplėsti mokesčių bazes, sumažinti mokesčių išlaidas ir panaikinti aplinkai kenksmingas subsidijas. 3. Suvaldyti būsimą su visuomenės senėjimu susijusį viešųjų išlaidų augimą, ypač dėl pensijų ir ilgalaikės priežiūros, intensyvinant pastangas sumažinti faktinio pensinio amžiaus ir teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus atotrūkį, paankstinant galimybių anksčiau išeiti į pensiją sumažinimą, skatinant aktyvų senėjimą, suderinant teisės aktais nustatytą pensinį amžių ir darbo stažo reikalavimus su vidutine tikėtina gyvenimo trukme ir gerinant ilgalaikei priežiūrai skirtų viešųjų išlaidų veiksmingumą. 4. Padidinti dalyvavimą darbo rinkoje, ypač sumažinant finansines paskatas nedirbti, padidinant galimybes patekti į darbo rinką nepalankioje padėtyje esančių grupių atstovams, kaip antai jaunimui ir migrantų kilmės asmenims, pagerinant profesinį judumą ir sprendžiant įgūdžių trūkumų, gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitikties ir mokyklos nebaigimo problemas. Visoje šalyje stiprinti valdžios institucijų, valstybinių užimtumo tarnybų ir švietimo įstaigų partnerystę, kad jaunimas kuo anksčiau gautų jų poreikiams pritaikytą paramą. 5. Atkurti konkurencingumą tęsiant darbo užmokesčio nustatymo sistemos reformą, įskaitant darbo užmokesčio indeksavimą, konsultuojantis su socialiniais partneriais ir pagal nacionalinę praktiką siekiant užtikrinti, kad darbo užmokesčio kitimas atitiktų našumo pokyčius sektorių ir (arba) bendrovių lygmenimis bei ekonomines aplinkybes ir prireikus taikyti veiksmingus savaiminius koregavimus; didinant konkurenciją geležinkelių sektoriuose, pašalinant per didelius paslaugoms, įskaitant profesines paslaugas, taikomus apribojimus ir mažinant riziką, kad toliau augs energijos paskirstymo išlaidos; skatinant inovacijas taikant supaprastintas skatinimo sistemas ir mažesnes administracines kliūtis, vykdant suderintą švietimo ir mokymo politiką spręsti gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitikties problemą ir regioninių skirtumų, susijusių su mokyklos nebaigimo rodikliais, problemą. 6. Užtikrinti, kad bus pasiekti 2020 m. iškelti tikslai sumažinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimą sektoriuose, kuriems netaikoma apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema, visų pirma transporto ir pastatų sektoriuose. Užtikrinti, kad transporto indėlis būtų suderintas su tikslu sumažinti spūstis keliuose. Susitarti dėl aiškaus pastangų ir naštos pasidalijimo tarp federalinių ir regioninių subjektų. Priimta Briuselyje Tarybos vardu Pirmininkas [1] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. [2] OL L 306, 2011 8 2, p. 25. [3] COM(2014) 402 final. [4] Dok. P7_TA(2014)0128 ir P7_TA(2014)0129. [5] OL L 140, 2013 5 27, p. 11. [6] C(2013) 8000 final. [7] COM(2013)800 final. [8] COM(2013)790 final. [9] SWD(2014)75 final. [10] Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.