LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 170/11

Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė dėl statistikos priemonių savanoriškai veiklai įvertinti (nuomonė savo iniciatyva)

2014/C 170/02

Pranešėjas Krzysztof PATER

Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas, vadovaudamasis Darbo tvarkos taisyklių 29 straipsnio 2 dalimi, 2013 m. vasario 14 d. nusprendė parengti nuomonę savo iniciatyva dėl

Statistikos priemonės savanoriškai veiklai įvertinti

(nuomonė savo iniciatyva).

Ekonominės ir pinigų sąjungos, ekonominės ir socialinės sanglaudos skyrius, kuris buvo atsakingas už Komiteto parengiamąjį darbą šiuo klausimu, 2013 m. lapkričio 14 d. priėmė savo nuomonę.

494-ojoje plenarinėje sesijoje, įvykusioje 2013 m. gruodžio 10–11 d. (gruodžio 10 d. posėdis), Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas priėmė šią nuomonę 109 nariams balsavus už, 1 – prieš ir 5 susilaikius.

1. Išvados ir rekomendacijos

1.1 Kadangi savanoriška veikla yra:

1.1.1 stiprus įtraukaus augimo, kuris didina ir socialinį, ir žmogiškąjį kapitalą ir skatina kartų solidarumą, variklis, taip pat turintis nemažą ekonominę vertę;

1.1.2 svarbus daugelio socialinės politikos priemonių veiksnys ir viešosios politikos poveikio rodiklis, kurį reikėtų efektyviai įvertinti ir stebėti, kad sprendimus priimantiems asmenims būtų galima pateikti tikrą informaciją;

1.1.3 tyrimų objektas, kuris šiuo metu nėra pakankamai įvertintas, nes atliekami nenuoseklūs ir pernelyg siauri tyrimai, kuriuose neatsižvelgiama į tokius dalykus, kaip savanoriška pagalba, tiesiogiai teikiama žmonėms už organizacijų ribų, ir kurie nepaiso savanoriško darbo ekonominės vertės,

1.2 Komitetas ragina Europos Komisiją:

1.2.1 sudaryti sąlygas pradėti metodinį darbą ir bandomuosius tyrimus, skirtus nustatyti tyrimus, kuriais ES valstybių narių nacionalinės statistikos tarnybos galėtų grįsti savanoriško darbo tyrimus. Šiuo tikslu reikėtų pasinaudoti Tarptautinės darbo organizacijos (TDO) Savanoriško darbo įvertinimo vadovu ir ankstesne šalių, kurios jau atliko tyrimus, naudodamos šiame vadove pasiūlytus sprendimus, ankstesne patirtimi;

1.2.2 per keletą ateinančių metų parengti standartizuotą savanoriško darbo tyrimų metodiką ir užtikrinti, kad ji būtų priimta atitinkamu Europos Komisijos reglamentu ir valstybės narės ją naudotų reguliariems tyrimams;

1.2.3 imtis priemonių ir paskatinti valstybių narių statistikos tarnybas nelaukiant, kol bus priimtas reglamentas, pradėti savanoriško darbo tyrimus;

1.2.4 rinkti ir pateikti nuoseklią informaciją, gautą atskirose valstybėse ar ES lygmeniu atliekant savanoriškos veiklos tyrimus;

1.2.5 imtis teisinių priemonių, privalomų ES ir valstybių narių lygmeniu ir leidžiančių ne pelno sektoriui bendrai finansuoti viešąsias dotacijas, kai ekonominė savanoriško darbo vertė nustatoma remiantis patikimais statistiniais duomenimis, gautais naudojant atsižvelgiant į šią nuomonę parengtas statistikos priemones.

1.3 Naudodamasis proga EEESRK taip pat primena, jog būtina sudaryti palankias sąlygas savanoriškai veiklai ir ją remti. Konkretūs pasiūlymai dėl palankių sąlygų savanoriškai veiklai buvo parengti Europos savanoriškos veiklos metų (2011 m.) proga. Be kita ko, buvo pasiūlyta nuolat remti savanorišką veiklą, kuri labai prisideda prie bendros gerovės (1).

2. Bendroji informacija

2.1 Plačiai (ES institucijose) vartojama termino „savanoriška veikla“ apibrėžtis apima visų rūšių savanorišką veiklą, vykdomą tiek oficialiai, tiek neoficialiai, asmens laisva valia, jo sprendimu ir jam pačiam norint bei nesitinkint gauti finansinės naudos.

2.2 Šią savanoriškos veiklos sampratą atitinka kiek tikslesnė savanoriško darbo apibrėžtis, kuri pateikiama TDO Savanoriško darbo įvertinimo vadove. Šis vadovas naudojamas kaip konceptualus pagrindas įvertinti įvairiomis kultūrinėmis ir teisinėmis sąlygomis vykdomą oficialią ir neoficialią savanorišką veiklą Šiame vadove savanoriškas darbas apibrėžiamas kaip „neapmokamas neprivalomas darbas, tai yra laikas, kurį asmenys, negaudami atlygio, skiria veiklai, kurią jie vykdo per organizaciją arba tiesiogiai kitiems asmenims ne iš savo namų ūkio“ (2). Ši apibrėžtis, kurioje tiksliai išvardijami savanoriško darbo ypatumai, turėtų būti naudojama ir tarptautiniuose palyginamuosiuose tyrimuose. To reikia, nes būtina atsižvelgti į visus svarbius savanoriško darbo ypatumus, kurie minimi atskirose šalyse naudojamose apibrėžtyse, tuo užtikrinant, kad ši tyrimų sritis būtų vienodai apibrėžta nepriklausomai nuo vietos aplinkybių.

2.3 Pastaraisiais metais, ypač dėl 2011-ųjų – Europos savanoriškos veiklos metų, daugelyje Europos Komisijos, Europos Parlamento ir Tarybos, taip pat EESRK ir Regionų komiteto ir Europos pilietinės visuomenės dokumentų, buvo pažymėta, kad savanoriška veikla yra susijusi su pagrindinėmis ES vertybėmis, tokiomis kaip piliečių dalyvavimas ir solidarumas su tais, kuriems reikia pagalbos. Pabrėžiama, kad savanoriška veikla daug prisideda prie to visuomenės gerovės komponento, kurio negalima įvertinti bendru vidaus produktu (BVP), ir turi didelę įtaką žmonių gyvenimo kokybei. Vertinant sistemiškai savanoriškas darbas padeda kurti socialinį kapitalą, kurti ir stiprinti pasitikėjimo ir bendradarbiavimo ryšius ir tuo pat metu puoselėja visuotinai priimtinas visuomenės normas ir vertybes. Neoficiali savanoriška veikla yra svarbi investavimo į žmogiškąjį kapitalą forma, pavyzdžiui, per neoficialią vaikų ir jaunimo priežiūrą ir jų savišvietą, o oficiali savanoriška veikla be kita ko atlieka svarbų vaidmenį ugdant transversaliuosius įgūdžius ir įgyjant naujus profesinius įgūdžius. Savanoriška pagyvenusių žmonių priežiūra, taip pat savanoriška priežiūra, kuria teikia pagyvenę žmonės, yra nepaprastai svarbi senėjančiai Europos valstybių visuomenei. Visi šie ypatumai, kurie atkreipia dėmesį į savanoriškos veiklos vaidmenį siekiant socialinės sanglaudos ir sudarant sąlygas užimtumui, reiškia, kad savanoriška veikla laikoma svarbiu įtraukaus augimo, kuris yra vienas iš ES vystymosi strategijos „Europa 2020“ kertinių akmenų, elementu.

2.4 Buvo daug diskutuojama dėl rekomendacijų, kurios atkreipia dėmesį į būtinybę rinkti palyginamus duomenis, iliustruojančius socialinę ir ekonominę savanoriškos veiklos svarbą. Šiuo klausimu buvo minėta, kad TDO vadove pasiūlyta metodika būtų tinkamas modelis statistiniams tyrimams šioje srityje (3).

2.5 Šios rekomendacijos buvo neabejotinai susijusios su išvadomis, kad apie savanorišką veiklą nėra pakankamai duomenų – ši išvada tebegalioja ir šiandien.

2.6 Savanoriška veikla atskirose šalyse šiek tiek tyrinėta – buvo nagrinėjami daugelis svarbių savanoriškos veiklos aspektų (ne tik dalyvavimo savanoriškoje veikloje lygis ir į šį darbą įsitraukusių žmonių demografinis profilis, bet ir savanorių motyvacija). Viena iš kliūčių panaudoti šiuos tyrimus analizei ES lygmeniu yra nenuoseklumas, nes skirtinga yra savanoriškos veiklos apibrėžties aprėptis ir šios apibrėžties nustatymo priemonės, taip pat yra ir kitų metodologinių skirtumų (pavyzdžiui, tiriamasis laikotarpis, skirtingos apklausiamų gyventojų amžiaus kategorijos, skirtingi tyrimų metodai, rezultatų tikslumas), taip pat skiriasi tyrimų datos. Kaip teigiama konsultantų bendrovės GHK Europos Komisijos užsakymu parengtoje ataskaitoje, rezultatai kai kuriais atvejais gali skirtis netgi 30–40 procentinių punktų (4).

2.7 Reguliariai renkami ir tarptautiniu lygmeniu palyginami duomenys apie savanorišką veiklą yra palyginti ribotos aprėpties ir daugiausia susiję su dalyvavimo savanoriškame darbe (taikant įvairias tokio darbo apibrėžtis) per įvairias organizacijas (oficiali savanoriška veikla) paplitimu ir demografiniu tokią veiklą vykdančių žmonių profiliu. Kartais tyrimai būna skirti ir kitiems klausimams, pavyzdžiui, savanoriškos veiklos dažnumui (5). Kai kurie iš šių tyrimų neapsiriboja bendru klausimu apie vienaip ar kitaip apibrėžtą savanorišką veiklą, tačiau domisi įvairioms (dažniausiai daugiau kaip dešimčia) organizacijų ar veiklos, kurioms žmonės skiria savo laisvą laiką, rūšims (6). Palyginti rečiausiai užduodamas klausimas yra klausimas apie tai, kiek valandų dirba savanoriai (7).

2.8 Nepaisant didelių rezultatų skirtumų tarp atskirų tarptautinių tyrimų, taip pat didelių skirtumų tarp nacionalinių ir tarptautinių rezultatų, vis tiek galima teigti, kad savanoriška veikla, net jeigu tik kalbama apie oficialią savanorišką veiklą, yra labai paplitusi. Apskaičiuota, kad ES tarp vyresnių kaip 15 metų gyventojų yra 92–150 milijonų savanorių, o tai reiškia, kad nuo 22 iki 26 proc. suaugusių žmonių visose ES šalyse imasi savanoriško, neapmokamo darbo įvairiose organizacijose (8). Didžiųjų ES institucijų pozicija savanoriškos veiklos atžvilgiu remiasi prielaida, kad savanorių yra palyginti nedaug – ne daugiau kaip 100 milijonų (9).

2.9 Remiantis šiuo metu turimais duomenimis apie savanorišką veiklą kol kas neįmanoma atlikti analizės, apie kurią kalbama Europos Komisijos, Parlamento, Tarybos ar EESRK dokumentuose. Šiuo metu neįmanoma patikimai įvertinti ekonominės savanoriškos veiklos svarbos ar jos indėlio į ES lygmens politiką. Taip pat neįmanoma nustatyti ir kiek iš viso laiko skiriama savanoriškam darbui ar nustatyti savanoriško darbo piniginės vertės, taigi savanoriškos veiklos masto neįmanoma įvertinti universaliaisiais ekonominiais rodikliais, tokiais kaip nacionalinis užimtumas (žmonių, kurie dirba nacionalinėje ekonomikoje, skaičius) ar BVP. Vieninteliai šiuo metu turimi duomenys yra duomenys apie oficialią savanorišką veiklą, vykdomą ne pelno organizacijose ir įvertintą taikant nelabai nuoseklią metodiką. Šie duomenys gauti vykdant tarptautinį Palyginamąjį ne pelno sektoriaus projektą, kurio koordinatorius buvo Johns Hopkins universitetas. Šie duomenys parodė, kokia dalis BVP tenka savanoriškam darbui, atliekamam ne pelno organizacijose, ir nustatė dirbančių gyventojų užimtumo potencialą tik trijose ES valstybėse: Čekijoje (0,2 proc. BVP ir 0,5 proc. dirbančių gyventojų), Prancūzijoje (1,4 proc. ir 3,2 proc.) ir Belgijoje (0,7 proc., apie dirbančius gyventojus duomenų nėra) (10).

2.10 Vadovaudamosi metodiniais TDO vadovo principais, trijų ES valstybių (Lenkijos, Vengrijos ir Italijos) statistikos tarnybos jau atliko tyrimus, skirtus savanoriško darbo mastui ir vertei, tuo tarpu kitų šalių statistikai tik ruošiasi tokiems tyrimams (11). Šiuo metu Lenkija turi 2011 m. duomenis. Jie rodo, kad bendra, oficiali ir neoficiali savanoriška veikla sudarė 9,6 proc. platesnėje nacionalinėje ekonomikoje (apimančioje savanorių darbą) dirbančių darbo ekvivalento ir 2,8 proc. plačiai apibrėžto BVP. Lenkijoje, kur šeimos ryšiai yra ypač tamprūs, savanoriškas darbas daugiausia yra neoficiali savanoriška veikla – tokių savanorių dalis sudaro 8 proc. žmonių, dirbančių nacionalinėje ekonomikoje, kuri apima ir savanorišką veiklą, ir jų veiklos indėlis į plačiai apibrėžtą BVP buvo įvertintas 2,2 proc. Oficiali savanoriška veikla sudarė 1,6 proc. ir 0,6 proc. pirmiau minėtų rodiklių (12).

3. TDO vadovas – išsami ir universali savanoriškos veiklos tyrimo metodika

3.1 Kaip minėta pirmiau, TDO paskelbtas savanoriško darbo vertinimo vadovas visuose savanoriškai veiklai skirtuose ES dokumentuose minimas kaip tinkamas šios srities statistinių tyrimų modelis. Į šiame vadove pateikiamus metodinius sprendimus taip pat buvo atkreiptas dėmesys Tarptautinėje darbo statistikos konferencijoje, kur buvo pasakyta, jog vadovas – tinkamas pagrindas savanoriško darbo tyrimams. Siūloma savanorišką darbą įtraukti į oficialią užimtumo statistiką (13). Šiame vadove siūlomiems sprendimams pritarė ir suinteresuotieji subjektai iš trečiojo sektoriaus – daugelis nevyriausybinių organizacijų sutiko, jog šį modelį galima naudoti atliekant savanoriškos veiklos tyrimus (14).

3.2 TDO vadove pasiūlyta metodika taip pat padėtų pašalinti duomenų apie savanorišką veiklą trečiajame sektoriuje trūkumą arba nenuoseklumą – į šią problemą dėmesį atkreipė Palyginamasis ne pelno sektoriaus projektas. Vėliau buvo pažymėta, jog ši problema – didelė kliūtis parengti tikslius statistinius duomenis nacionalinėms sąskaitoms arba ne pelno sektoriaus palydovinei sąskaitai (15).

3.3 Ši metodika remiasi praktine reiškinio, kuris vadove vadinamas „savanorišku darbu“, apibrėžtimi. Apibrėžtis nesiremia konkrečiu terminu ar terminais, kurie vienodai vartojami šalyse, kuriose atliekamas tyrimas, bet veikiau yra aprašomojo pobūdžio apibrėžtis, kuri akcentuoja tris svarbiausius ypatumus. Savanoriškas darbas tai veikla, kuri yra: a) produktyvi, b) neatlyginama, c) neprivaloma ir d) atliekama ne savo namų ūkio naudai. TDO vadove yra daug papildomų paaiškinimų, kurie padeda pašalinti galimas abejones dėl kriterijų interpretavimo (16).

3.4 Kadangi vadove tyrimams numatyta plati sritis, galima patenkinti daugelio suinteresuotųjų subjektų poreikius gauti tam tikrą informaciją. Pagrindinė vadove pateikiama savanoriško darbo apibrėžtis reiškia, jog tyrimai apims didelį spektrą, įskaitant oficialią savanorišką veiklą (TDO vadinama netiesioginiu savanorišku darbu) ir neoficialią savanorišką veiklą (TDO vadinamą tiesioginiu savanorišku darbu). Be to, taikant vadovo metodiką neapsiribojama vieninteliu sektoriumi, o apimama savanoriška veikla tiek trečiajame sektoriuje, tiek viešojo sektoriaus institucijose, ir yra galimybė atskirti duomenis, pavyzdžiui, pagal sritį ir institucinį sektorių. Renkami duomenys yra aiškiai apibrėžti ir juos galima lanksčiai panaudoti.

3.5 TDO vadove pasiūlytas tyrimų modelis remiasi keletu bendrųjų principų, kurie užtikrina nuoseklumą, nepriklausomai nuo apklausos, kuria remiasi tyrimas tipo: a) apklausiama kiek galima daugiau gyventojų, siekiant įtraukti visus reikiamus gyventojų segmentus; b) naudojama vadove pateikiama „savanoriško darbo“ apibrėžtis ir jai patikslinti pasirinkta terminologija; c) apimamos visos savanoriškos veiklos rūšys (t. y. savanoriškas darbas organizacijose, savanoriškas darbas, kuris atliekamas tiesiogiai asmenims, nepriklausantiems namų ūkiui, arba bendruomenei); d) apžvelgiami kintamieji, įtraukti į rekomenduojamą apklausos modulį: savanoriškai veiklai skirtas laikas (valandos, kai buvo tikrai dirbama), veiklos (profesijos) tipas, sritis, kurioje vykdoma savanoriška veikla (pramonės ar institucinis sektorius); e) gebėjimas konvertuoti duomenis apie savanorišką veiklą į įprastinius profesinius (ISCO) ir pramonės (NACE arba ne pelno sektoriaus (INCNPO) klasifikatorių kodus, kad būtų galima atlikti papildomą darbo rinkos analizę, įskaitant ekonominės vertės priskyrimą savanoriškam darbui (17).

3.6 Siūloma metodika suteikia galimybę tyrimus orientuoti į duomenis, kurių reikia norint įprastais ekonominiais vienetais įvertinti savanoriško darbo apimtį ir vertę ir taip šiuos dydžius palyginti su nacionaliniu užimtumu arba BVP. Surinkti duomenys gali būti naudojami siekiant nustatyti įvairių rūšių instituciniame ar ūkio sektoriuose atliekamo savanoriško darbo apimtį ir vertę pagal veiklos rūšį, regioną, urbanizacijos lygmenį ir kt.

3.7 Remiantis duomenimis, surinktais naudojant savanoriško darbo modulį, taip pat galima atlikti įvairią socialinio pobūdžio analizę. Įmanoma išanalizuoti savanoriško darbo mastą ir intensyvumą, jo formas (darbas žmonėms ar organizacijoms, o oficialių organizacijų atveju įmanoma patikslinti veiklos sritį ar sektorių). Atliekant tokią analizę galima atsižvelgti į įvairias savanorių savybes: demografinius ypatumus (pavyzdžiui, amžių, lytį, šeiminį statusą), vietą (pavyzdžiui, regioną, vietovės dydį) ir profesiją, išsilavinimą ir materialinę padėtį. Savanoriško darbo modulį papildžius papildomais klausimais taip pat būtų galima analizuoti savanorių motyvaciją, priežastis, kodėl savanoriškos veiklos nesiimama ir kt.

3.8 Kadangi respondentai išsamius ir patikimus duomenis paprastai gali pateikti tik apie neseną praeitį, vadove klausimams apie savanorišką darbą siūlomas keturių savaičių tiriamasis laikotarpis Tai lemia poreikis kiek galima tiksliau nustatyti, kiek iš tikrųjų valandų skiriama savanoriškai veiklai. Šis keturių savaičių laikotarpis yra gerokai trumpesnis už įprastą 12 mėnesių laikotarpį, kuris naudojamas atliekant daugelį savanoriškai veiklai skirtų tyrimų. Trumpesnis tiriamasis laikotarpis reiškia, jog gaunami mažesni savanoriško darbo masto (savanorių skaičiaus) rodikliai, todėl kyla pavojus, kad rezultatus iškreips sezoniniai svyravimai. Todėl palyginamumo tikslais rekomenduojama naudoti keturių savaičių laikotarpį ir rasti būdų išlyginti sezoniškumą ir užtikrinti tinkamo dydžio imtį, kad apklausos metu būtų nustatyta pakankamai savanorių ir būtų galima atlikti tolesnius valandų skaičiaus skaičiavimus įvairiose grupėse.

3.9 Vadovo rekomenduojamas savanoriško darbo tyrimų metodas yra Darbo jėgos tyrimas arba kitas namų ūkių apklausos modulis. Darbo jėgos tyrimas turi nemažai privalumų: a) visiškas gautų rezultatų palyginamumas ir patikimumas, nes naudojama didelė reprezentatyvioji imtis ir universali metodika (Darbo jėgos tyrimas); b) sumažinama našta oficialiai statistikos sistemai ir respondentams; c) yra galimybė analizuoti savanoriško darbo duomenis lyginant juos su duomenimis, gautais atliekant Darbo jėgos tyrimą ir patikslinančias demografinę, socialinę ir profesinę padėtį; d) mažos sąnaudos pasiekiant respondentus; e) galimybė panaudoti klausėjus, turinčius patirties, kaip naudojant įvairius oficialios statistikos klasifikatorius (ypač profesijų klasifikatorių (ISCO)) kodais užrašyti įvairias darbo rūšis, f) tinkamas kognityvinis tyrimų kontekstas (klausimai apie neapmokamą darbą natūraliai papildo klausimus apie apmokamą darbą).

3.10 Savanoriškos veiklos tyrimai naudojant Darbo jėgos tyrimo modulį taip pat turi savo trūkumų ir problemų, kurios sprendžiamos atsižvelgiant į vietos sąlygas arba remiantis bendrais principais: a) jeigu apklausa vykdoma ne tiesiogiai, o telefonu, kas yra vis labiau įprasta atliekant Darbo jėgos tyrimą, sutrumpėja pokalbio laikas, todėl gali būti gauti duomenys apie mažesnį nei iš tikrųjų savanoriškos veiklos mastą ypač tose šalyse, kur dar nepakankamai žinoma apie savanorišką veiklą ir ji nėra įaugusi į kasdienę kalbą. Todėl atliekant apklausą reikia numatyti laiko papildomiems paaiškinimams arba pavyzdžiams (18); b) pirmiau minėtą problemą galima išspręsti klausimus iš savanoriško darbo įvertinimo modulio įtraukus į platesnes apklausas, kurios atliekamos esant tiesioginiam kontaktui tarp klausėjo ir respondento (tiesioginis metodas) (19); c) TDO vadovo autoriai rekomenduoja universaliai spręsti kai kurias iš pirmiau nurodytų problemų, susijusių su šio modulio taikymu savanoriško darbo tyrimams. Pavyzdžiui, atsižvelgiant į išvadą, kad informacija, gauta iš atsitiktinių respondentų, yra blogesnės kokybės, rekomenduojama apklausti tik tuos žmones, kurie tiesiogiai susiję su tyrimu, užuot naudojus iš sutuoktinio ar kitų šeimos narių gautą informaciją apie kažkieno savanorišką darbą. Jeigu iškiltų sunkumų taikyti kompleksinius universaliuosius klasifikatorius, pavyzdžiui, NACE, autoriai numato galimybę naudoti paprastesnius klasifikatorius, pavyzdžiui, ICNPO (20).

3.11 Savanoriško darbo įvertinimui skirtas vadovas yra išsamus, jame yra gairės, kaip organizuoti ir atlikti tyrimus, taip pat rekomendacijos, kaip parengti ir pateikti jų rezultatus. Nustatant savanoriško darbo vertę vadovas rekomenduoja visapusiškai taikyti atkuriamosios vertės principą, naudojant vidutinį atlyginimą, kuris būdingas tam tikrai veiklos rūšiai (profesijai) nacionalinėje ekonomikoje ir ekonomikos ir institucinį sektoriuje, kuriam priklauso organizacija, kuriai dirbamas savanoriškas darbas.

3.12 Nepriklausomai nuo siūlomiems sprendimams būdingo universalumo ir patikimo jų pagrindimo, TDO vadove yra pakankamai lankstumo daugeliu klausimų, kuriuos atskiros šalys gali spręsti atsižvelgdamos į vietos sąlygas. Tai susiję su tokiais dalykais, kaip klausimų formulavimas pagal vietos aplinkybes, arba daugiau ar mažiau išsamus savanoriško darbo vertės apskaičiavimas (kitų pavyzdžių pateikiama 3.10 punkte). Kita vertus, jeigu norima užtikrinti tarptautinį duomenų palyginamumą, reikėtų naudoti pagrindinius savanoriško darbo apibrėžčių elementus.

3.13 TDO vadovo lankstumas pirmiausia susijęs su noru, kad vadovas būtų universalus ir plačiai taikomas, nepriklausomai nuo didelių pasaulinių kultūrinių ir visuomeninių skirtumų. ES šie skirtumai yra palyginti nedideli, todėl būtų galima parengti vienodesnę metodiką, taigi, gauti labiau palyginamus duomenis.

4. Ką reikėtų daryti?

4.1 Kadangi labai reikia duomenų apie savanorišką veiklą, kuri atlieka svarbų vaidmenį skatinant įtraukų augimą ir stiprinant socialinę sanglaudą, kaupiant socialinį ir žmogiškąjį kapitalą, skatinant savišvietą, integraciją į darbo rinką ir kartų solidarumą, būtina ES lygmeniu sudaryti sąlygas remti palyginamuosius savanoriškos veiklos tyrimus valstybėse narėse. EESRK pripažįsta, kad tokiems išsamiems ir nuosekliems duomenims surinkti tikriausiai reikėtų daug išteklių. Komitetas savo ruožtu ir toliau ieškos visų įmanomų būdų paremti ir finansuoti savanoriškai veiklai įvertinti skirtus tyrimus, įskaitant Europos ir nacionalinėmis lėšomis, taip pat per suinteresuotąsias filantropines organizacijas.

4.2 Remiantis ES dokumentų rekomendacijomis, kuriose valstybėms narėms siūloma savanoriškos veiklos tyrimus grįsti TDO vadovu, EESRK ragina Europos Komisiją per ateinančius keletą metų parengti standartizuotą savanoriško darbo tyrimų metodiką ir užtikrinti, kad ši metodika būtų patvirtinta priėmus atitinkamą reglamentą, skirtą reguliariems tyrimams valstybėse narėse.

4.3 Kol reglamentas bus priimtas, Europos Komisija turėtų imtis priemonių, skirtų paremti metodinį darbą ir bandomuosius tyrimus, siekiant nustatyti nuoseklius nacionalinių statistikos tarnybų atliekamų savanoriško darbo tyrimų principus, panaudojant TDO vadovo pagrindinius principus ir šalių, kurios jau vykdė tyrimus, pasinaudodamos minėtame vadove aprašytais sprendimais, patirtį. Rengiant reglamentą reikia imtis priemonių sumažinti sąnaudas ir biurokratinius reikalavimus. Tuo tikslu geriausia būtų derinti savanoriško darbo tyrimus su vienoje iš kitų sričių valstybių narių nacionalinių statistikos tarnybų atliekamais tyrimais.

4.4 Kadangi labai reikia duomenų apie oficialios ir neoficialios savanoriškos veiklos mastą ir jos poveikį bendram gerovės lygmeniui ir tam tikroms viešojo gyvenimo sritims atskirose valstybėse ir visoje ES, reikėtų numatyti sąlygas, kurios leistų Europos Komisijai surinkti ir skelbti pakankamai suderintus duomenis iš valstybėse narėse ir ES lygmeniu atliktų tyrimų. Viena iš galimybių atlikti tyrimus, skirtus savanoriško darbo poveikiui, galėtų būti Suaugusiųjų švietimo tyrimas, kurio metu būtų galima surinkti ir išanalizuoti duomenis apie savanoriško darbo poveikį įgyjant įgūdžius, kurių reikia norint gauti pageidaujamą darbo vietą.

4.5 Ekonominę savanoriško darbo vertę būtina pripažinti, ją turi įvertinti valdžios institucijos. Europos Komisija ir valstybės narės turėtų nustatyti taisykles, kurios užtikrintų, kad savanoriško darbo ekonominė vertė būtų viena iš priemonių bendrai finansuoti viešai finansuojamus projektus. Patirtis ir duomenys, įgyti remiantis visoje ES taikoma bendra metodika atliekant savanoriškos veiklos ekonominės vertės tyrimus, bus labai naudingi ieškant praktinių sprendimų.

2013 m. gruodžio 10 d., Briuselis Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkas Henri MALOSSE

(1) OL C 181, 2012 6 21, p. 150.

(2) Manual on the Measurement of Volunteer Work, Tarptautinė darbo organizacija, Ženeva, 2011 m.

(3) 1) Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „ES politika ir savanoriška veikla. Tarpvalstybinės savanoriškos veiklos pripažinimas ir skatinimas ES“ (COM(2011) 568 final); 2) Savanoriškos veiklos vaidmuo socialinėje politikoje Tarybos išvados, Europos Sąjungos Taryba, 2011 m.; 3) OL C 181, 2012 06 21, p.150.

(4) GHK ataskaita Volunteering in the European Union, GHK, 2010 m.

(5) Pavyzdžiui, atliekant Europos socialinį tyrimą (2002–2010 m. European Social Survey) kas dvejus metus renkami duomenys apie tai, kaip aktyviai dalyvaujama politinių partijų ar kitų organizacijų ar asociacijų darbe, siekiant daryti gerą ir užkirsti kelią negerovėms. Tačiau atliekant šį tyrimą 2006 m. ir 2012 m. žmonių taip pat buvo klausiama, kaip dažnai per pastaruosius 12 mėnesių jie dirbo bendruomenei ar labdaros organizacijai.

(6) Europos vertybių tyrimas (European Values Study) ir kiti tyrimai, atliekami kartu su Eurobarometro tyrimu, kuriuos koordinuoja Komunikacijos generalinis direktoratas (Eurobarometro tyrimai 66.3/2006, 73.4/2010, 75.2/2011).

(7) Europos gyvenimo kokybės tyrimas (EQLS 2003 m., 2007 m.), Eurobarometro tyrimas 60.3 (2003/2004 m.). Išsamiausi duomenys (kuriais be kita ko atsižvelgiama į sezoninius skirtumus, išryškėjančius per metus) apie neapmokamam darbui organizacijose, neoficialiai pagalbai kitoms šeimoms ar dalyvavimui organizacijų, grupių ar bendruomenių susitikimuose skiriamą laiką yra duomenys surinkti atliekant Laiko panaudojimo tyrimą.

(8) Šie skaičiai pateikiami GHK ataskaitoje Volunteering in the European Union, 2010.

(9) 100 milijonų savanorių skaičius paminėtas Ataskaitoje dėl savanoriškos veiklos vaidmens prisidedant prie ekonominės ir socialinės sanglaudos, Europos Parlamentas, Regioninės plėtros komitetas (2008 m.) (2007/2149 (INI) dokumentas A6- 0070/2008.

(10) Šie rezultatai remiasi tyrimais, kurių objektas buvo ne pelno organizacijos. Atliekant tyrimus buvo nustatytas bendras savanoriško darbo ne pelno sektoriuje valandų (kurios buvo konvertuotos į darbo visą darbo laiką ekvivalentus) skaičius, siekiant palyginti šį rodiklį su dirbančių žmonių skaičiumi tam tikrose šalyse. Tada, padanginus tų darbo ekvivalentų skaičių iš vidutinių atlyginimų, kurie mokami ne pelno sektoriuje, buvo nustatyta savanoriško darbo vertė. Taikant šį metodą gaunami mažesni savanoriško darbo apimties ir vertės dydžiai nei taikant TDO vadove aprašytą metodiką, nes organizacijos paprastai nefiksuoja atlikto savanoriško darbo valandų, paprastai nefiksuoja ir retsykiais atliekamo savanoriško darbo. Be to, gauti rezultatai susiję su pelno nesiekiančiu sektoriumi, tuo tarpu TDO metodika leidžia įvertinti oficialią savanorišką veiklą visuose instituciniuose sektoriuose. Šioje pastraipoje minimi rezultatai pateikiami šiame leidinyje: Salamon, L. M., Sokolowski, S. W., Haddock, M. A., Tice, H.S, The State of Global Civil Society and Volunteering. Naujausios išvados iš Jungtinių Tautų ne pelno organizacijų vadovo (UN Nonprofit Handbook) įgyvendinimo, Pilietinės visuomenės tyrimų centras, Johns Hopkins universitetas, 2013 m.

(11) Portugalijos valstybinė statistikos tarnyba, vykdydama darbo jėgos tyrimą jau įgyvendino bandomąjį projektą pagal TDO vadovą; Airijos ir Ispanijos statistikos tarnybos taip pat pareiškė norą atlikti panašius tyrimus.

(12) Nałęcz, S., Goś-Wójcicka, K., (red.) Volunteering through organizations and other forms of volunteer work outside own household – 2011. Lenkijos centrinė statistikos tarnyba, Varšuva, 2012 m.

(13) Remiantis 2013 m. spalio 11 d. 19-ojoje tarptautinėje Užimtumo statistikų konferencijoje priimta rezoliucija, statistinė darbo apibrėžtis apima ir savanorišką darbą. Todėl siūloma, kad savanoriškas darbas būtų nuolatinio statistinio stebėjimo objektas.

(14) Pavyzdžiui, Europos savanoriškos veiklos metų aljansas (EYV 2011), Europos savanorių centras (CEV), Johns Hopkins Pilietinės visuomenės tyrimų centras ir Associazione Promozione e Solidarietà (SPES).

(15) Handbook on non-profit institutions in the System of National Accounts, United Nations Statistics Division, New York, 2003.

(16) Oficialius vadovo vertimus į prancūzų, italų, ispanų ir Juodkalnijos kalbą galima atsisiųsti iš www.ilo.org ir www.evmp.eu.

(17) Sutrumpinta ir pakeista nuostatų versija pateikiama Savanoriško darbo vertinimo vadove (p. 10). ISCO – Tarptautinis standartinis profesijų klasifikatorius, NACE – Europos bendrijos statistinis ekonominės veiklos rūšių klasifikatorius, ICNPO – Tarptautinis ne pelno organizacijų klasifikatorius.

(18) Nałęcz, S., Sharing the Experience of Volunteer Work Measurement. Lessons from pioneer implementation of the ILO methodology by the Central Statistical Office of Poland, http://evmp.eu/wp-content/uploads/Lessons-Podgorica-GUSISP.pdf.

(19) Cappadozzi, T., Sharing the Italian experience on the project of measurement of unpaid volunteer work. http://evmp.eu/wp-content/uploads/Cappadozzi_Presentation_EVMP-Conference_Madrid_3.28.2012.pdf.

(20) Supaprastinti klasifikatoriai buvo taikyti visose trijose šalyse, kurios jau įvertino savanorišką darbą remdamosi TDO vadovu.