Oficialusis leidinys 304 E , 01/12/2005 p. 0109 - 0113



P6_TA(2005)0030 Baudžiamojo teisingumo kokybė Europos Sąjungoje Europos Parlamento rekomendacija Tarybai dėl baudžiamojo teisingumo kokybės ir baudžiamosios teisės suderinimo valstybėse narėse (2005/2003(INI)) Europos Parlamentas, - atsižvelgdamas į pasiūlymą dėl rekomendacijos Tarybai dėl baudžiamojo teisingumo kokybės Europos Sąjungoje, kurį PSE frakcijos vardu pateikė A. Costa (B6-0234/2004), - atsižvelgdamas į Visuotinę žmogaus teisių deklaraciją, priimtą Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 1948 m. gruodžio 10 d. rezoliucijoje 217 A (III), ir ypač į jos 7, 8, 9, 10 ir 11 straipsnius, - atsižvelgdamas į Tarptautinį pilietinių ir politinių teisių paktą, priimtą Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 1966 m. gruodžio 16 d. rezoliucijoje 2200 A (XXI), įsigaliojusį 1976 m. kovo 23 d., ir ypač į jo 2, 7, 9, 10 ir 14 straipsnius, - atsižvelgdamas į 1950 m. lapkričio 4 d. Europos Tarybos priimtą Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvenciją (EŽTK), įsigaliojusią 1953 m. rugsėjo 3 d., ir ypač į jos 6 ir 13 straipsnius, - atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutarties VI antraštinę dalį, ir ypač į jos 29 straipsnį, 31 straipsnio 1 dalies c punktą ir 34 straipsnio 2 dalies a ir b punktus, - atsižvelgdamas į Sutartį dėl Konstitucijos Europai, valstybių narių pasirašytą 2004 m. spalio 29 d. Romoje, ir ypač į jos I-42 ir III-260 straipsnius (įvertinimo mechanizmai), III-270 ir III-271 (teisminis bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose) ir II-107-II-110 straipsnius, kuriuose pakartotos Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47-50 straipsnių nuostatos, - atsižvelgdamas į Bendrijos acquis baudžiamojo teisingumo srityje, ir ypač į Konvenciją dėl tarpusavio pagalbos baudžiamosiose bylose [1], 2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimą 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo procedūrų tarp valstybių narių [2], 2003 m. liepos 22 d. Tarybos pagrindų sprendimą 2003/577/TVR dėl orderių įšaldyti turtą arba įrodymus Europos Sąjungoje vykdymo [3], pasiūlymą dėl Tarybos pagrindų sprendimo dėl įrodymų orderio gauti daiktams, dokumentams, ir duomenims baudžiamųjų bylų procesui (KOM(2003)0688) ir pasiūlymą dėl Tarybos pagrindų sprendimo dėl tam tikrų procesinių teisių baudžiamosiose bylose visoje Europos Sąjungoje (KOM(2004)0328), - atsižvelgdamas į atitinkamus Stojimo sutarties straipsnius, numatančius galimybę nutraukti tam tikrų laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės nuostatų taikymą tais atvejais, kai nesilaikoma tam tikrų taisyklių (todėl būtina, kad šios taisyklės būtų apibrėžtos iš anksto), - atsižvelgdamas į savo 2004 m. spalio 14 d. rekomendaciją Tarybai ir Europos Vadovų Tarybai dėl laisvės saugumo ir teisingumo erdvės ateities bei dėl jos teisėtumo ir veiksmingumo stiprinimo sąlygų [4], - atsižvelgdamas į 2004 m. lapkričio 4- 5 d. Europos Vadovų Tarybos susitikime Briuselyje priimtą Hagos programą, - atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 114 straipsnio 3 dalį ir 83 straipsnio 5 dalį, - atsižvelgdamas į Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto pranešimą (A6-0036/2005), A. kadangi Sutarties dėl Konstitucijos Europai II-107-II-110 straipsniuose ir EŽTK 6 ir 13 straipsniuose apibrėžiama "teisė į teisingumą", kurią Europos Sąjunga ir jos valstybės narės, kiekviena savo kompetencijos ribose, privalo užtikrinti ES piliečiams, B. kadangi ši teisė į teisingumą pirmiausia apima teisę į efektyvius teisių gynimo būdus, teisę į nešališką teismą, teisę į sąžiningą teismo procesą, teisę į bylos nagrinėjimą per protingą laiką ir teisę gauti teisinę pagalbą, taip pat pagarbą įtariamųjų pagrindinėms teisėms prieš baudžiamąjį procesą ir teisę į pagarbų bei žmogišką elgesį, atitinkantį JT ir Europos konvencijos prieš kankinimą ir kitokį žiaurų, nežmonišką ar žeminantį elgesį ir baudimą tarptautinius standartus nuteistiesiems asmenims tokio proceso metu, C. kadangi šių teisių apsauga yra ypatingai svarbi baudžiamojo proceso metu, kai iškyla grėsmė pagrindinėms laisvėms, D. kadangi atsakomybė už šių teisių apsaugą visų pirma tenka kiekvienai valstybei narei, kuri tai atlieka remdamasi savo konstitucinėmis nuostatomis bei teisės tradicijomis; kadangi valstybėms narėms reikia spręsti problemas, esančias jų teisinėje sistemoje, ypač tas, kurias nurodė Europos žmogaus teisių teismas; kadangi Europos laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė turi užtikrinti vienodą Europos piliečių traktavimą visoje Sąjungoje ir reikalauja didesnio tarpusavio pasitikėjimo tarp valstybių narių siekiant teismo sprendimų abipusio pripažinimo, įskaitant netgi jų piliečių perdavimą kitos valstybės narės teismui, E. atsižvelgiant į Europos Teisingumo Teismo Liuksemburge ir Europos žmogaus teisių teismo Strasbūre teismų praktiką ir tai, kad jos abi turi būti nuoseklios, F. kadangi, priėmus Tamperės programą (33 dalis), abipusio teismų sprendimų pripažinimo principas tapo pagrindu plėtojant teisinį bendradarbiavimą tarp Europos Sąjungos valstybių narių, G. kadangi Sutartis dėl Konstitucijos Europai (III-260 straipsnis) ir Hagos programa (ypač jos 3.2 dalis) pripažįsta valstybių narių tarpusavio įvertinimo svarbą, siekiant sustiprinti tarpusavio pasitikėjimą, kuris yra būtina tarpusavio pripažinimo sąlyga, taip pat kaip ir minimalių materialinių bei procesinių normų standartų priėmimą bei protingo laiko terminų nustatymą, H. kadangi vertinant ES teisingumo kokybę reikėtų atsižvelgti į teisėjų darbo metodus ir skirtingas valstybių narių teisingumo administravimo sistemas; kadangi tai neprieštarauja teismų nepriklausomumo principui, I. kadangi šis vertinimas turi būti pagrįstas bendromis pamatinėmis gairėmis, kurios užtikrintų jo nuoseklumą ir objektyvumą, J. kadangi gerinant baudžiamojo teisingumo kokybę Europoje svarbu apibrėžti tinkamiausias tokio vertinimo priemones ir procedūras, skatinti keitimąsi informacija ir mokymo galimybes, K. kadangi per pastaruosius metus visoje ES europinių tinklų, tokių kaip Valstybės Tarybų ir vyriausiųjų administracinių jurisdikcijų asociacija, Aukščiausiųjų Teismų teisėjų tinklo, Aukščiausiųjų Teismų tinklo ir Europos teisminių tarybų tinklo sukūrimas rodo augantį suvokimą apie poreikį dirbti kartu siekiant gerinti teisingumo kokybę Sąjungos piliečiams, L. atsižvelgiant į pagrindinį mokymo vaidmenį plėtojant bendrą teisinę kultūrą ir pagrindinių teisių Sąjungoje kultūrą, ypač per Europos teisinio mokymo tinklą, M. kadangi teisingumo kokybės standartų ir jo veiksmingumo, grindžiamo vertinimu, turi gerinti tiek materialinių ir procesinių baudžiamosios teisės normų kokybę, tiek ir jų taikymo kokybę, atsižvelgiant į teismų nepriklausomumo principą, N. kadangi tarpusavio vertinimas reikalauja specialios metodologijos, atsižvelgiant į proceso sudėtingumą, O. kadangi Hagos programoje pripažįstamas poreikis, kad Sutartis dėl Konstitucijos Europai turi tapti pagrindiniu dokumentu ir kad būtina pradėti parengiamąjį darbą užtikrinant, kad įsigaliojus Konstitucinei sutarčiai, joje numatytos priemonės galėtų būti iš karto įgyvendinamos, P. atsižvelgiant į 2005 m. sausio 18 d. Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto surengtą viešą seminarą siekiant geresnės teisingumo kokybės Europoje, Q. patvirtinant Hagos programos gaires dėl tarpusavio pasitikėjimo stiprinimo (3.2 dalis), ypač gerinant teisingumo kokybę, plėtojant vertinimą ir skatinant neįkainojamą teisinių institucijų bei organizacijų tinklo indėlį, R. prisimenant Hagos programos 3.2 dalį, kuri pabrėžia poreikį gerbti visų valstybių narių nacionalinių teisės sistemų struktūrų ir tradicinių ypatybių įvairovę bei jų teismų nepriklausomumą, skatinant geresnę teisingumo kokybę Europoje per savitarpio pasitikėjimą, 1. teikia Europos Vadovų Tarybai ir Tarybai šias rekomendacijas: a) nedelsiant imtis veiksmų Europos Sąjungos lygmeniu, kurie leistų Europos piliečiams visoje Sąjungoje, kad ir kokia būtų šalies, kurioje jie yra, teisinė ir konstitucinė sistema, vienodomis sąlygomis naudotis teise į teisingumą, grindžiamą vis aukštesniais kokybės standartais, taip siekiant didesnio pasitikėjimo teisingumo administravimu; b) kartu su valstybėmis narėmis nustatyti "Chartiją dėl baudžiamojo teisingumo kokybės Europoje", kuri taptų bendromis pamatinėmis gairėmis visoms valstybėms narėms ir užtikrintų nuoseklų bei objektyvų vertinimą; ši Chartija turėtų būti parengta atsižvelgiant į įgytą patirtį ir darbus, atliktus nacionaliniu lygmeniu, o taip pat Europos Tarybos bei Jungtinių Tautų veiklą tarptautiniu lygmeniu; c) siekiant sustiprinti tarpusavio pasitikėjimą tarp nacionalinių teisės sistemų, išlaikant pagarbą jų įvairovei, įkurti tęstinio tarpusavio vertinimo mechanizmą, taikant Kokybės chartiją kaip objektyvias pamatines gaires, atsižvelgiant į patirtį kitose srityse, kuriose tarpusavio vertinimas jau atliekamas (Šengeno, terorizmo, plėtros ir t. t.), kuo geriau pasirengiant Konstitucinės sutarties III-260 straipsnyje nurodytam mechanizmui ir siekiant šių tikslų: - sukurti palyginamųjų ir statistinių duomenų bazę, - organizuoti lyginimą su priimtu standartu, - skleisti informaciją apie geriausią praktiką, - kaupti informaciją apie kitų valstybių narių teisinių sistemų pobūdį ir veikimą, - kasmet skelbti teisingumo kokybės Europoje vertinimo ataskaitas kartu su rekomendacijomis Tarybai ir valstybėms narėms, siekiant pasiūlyti nustatytų problemų sprendimus; d) oficialiai nustatyti tarpusavio vertinimo sistemą (procedūras, struktūras, rodiklius, ataskaitas ir t. t.), remiantis vienu ar keletu pagal Europos Sąjungos sutarties 31 straipsnį priimtų sprendimų, kuriais įgyvendinama Strasbūro ir Liuksemburgo teismų praktika bei Europos Tarybos komisijos dėl teisingumo efektyvumo parengtos gairės, e) į šį vertinimą įtraukti teisėjų ir teisininkų asociacijas, teisės ekspertus, teisinės sistemos naudotojus ir nacionalinius parlamentus, pavyzdžiui, įsteigiant teisingumo kokybės stebėjimo komitetą, vadovaujantis Konstitucinės sutarties I-42 straipsnio 2 dalimi ir atsižvelgiant į subsidiarumo principą; šį vertinimą gali atlikti Europos Parlamentas kartu su nacionaliniais parlamentais, f) pripažinti, kad tarpusavio pasitikėjimu grindžiamos laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės sukūrimas yra neįmanomas neatlikus minimalaus nacionalinių įstatymų suderinimo; Parlamentas sutinka su Taryba, kad pirmenybė turi būti teikiama baudžiamiesiems nusižengimams, tiksliai nurodytiems Konstitucinėje sutartyje; procesinės teisės srityje pirmenybė turi būti teikiama: - teisingumo administravimo skaidrumui, taip pat įtariamojo pagrindinių teisių pagarbai prieš baudžiamąjį procesą ir nuteistųjų teisei į pagarbų bei žmogišką elgesį po šio proceso, - įrodymų rinkimui ir įvertinimui, - kalinių perkėlimui, kad šie galėtų atlikti bausmę gyvenamosios vietos valstybėje narėje, - bausmių, nesusijusių su laisvės atėmimu, atlikimui gyvenamosios vietos valstybėje narėje, - prievartos priemonių taikymui gyvenamosios vietos valstybėje narėje, - minimalioms kalinių teisėms visose valstybėse narėse, - recidyvui dėl aktų, kuriems jau taikytos suderinimo priemonės, - liudininkų ir nukentėjusiųjų parodymų apsaugos sistemai, pripažinti, kad vertinimas turėtų būti atliekamas remiantis pirmiau minėtais elementais, siekiant imtis naujų arba tęsti jau pradėtas iniciatyvas šiose srityse Sąjungos lygmeniu, g) pripažinti, kad tarpusavio vertinimo principo rezultatai turi skatinti visų teisės specialistų mokymą, remiantis teisinių organizacijų ir institucijų europiniu tinklu; todėl, atsižvelgiant į 2007-2013 m. finansinę perspektyvą ir Hagos programos (3.2 dalis, antra pastraipa) nuostatas, skirti finansinę paramą teisinių organizacijų ir institucijų europiniam tinklui, Parlamento inicijuotoms pasikeitimo tarp teisinių institucijų programoms (ypač pagal 18 05 01 03 biudžeto išlaidų kategoriją) ir bandomiesiems projektams, skirtiems skatinti bendradarbiavimą tarp valstybių narių agentų ar organizacijų siekiant pagerinti teisingumo kokybę, h) raginti Komisiją nedelsiant įtraukti "Chartiją dėl baudžiamojo teisingumo kokybės Europoje", tarpusavio vertinimo sistemą ir pagalbines tam tikrų baudžiamųjų teisės normų suderinimo priemones į veiksmų planą, kurį, remiantis Hagos programa, Komisija turi pateikti 2005 m.; pažymėtina, kad Europos Parlamentas jungiasi prie Europos Vadovų Tarybos rekomenduojant Komisijai nustatyti, kad sudarant veiksmų planą būtų remiamasi atitinkamomis Sutarties dėl Konstitucijos Europai nuostatomis, 2. paveda Europos Parlamento Pirmininkui perduoti šią rekomendaciją Tarybai ir, susipažinimui, Komisijai, taip pat valstybių narių vyriausybėms ir parlamentams bei Europos Tarybai. [1] 2000 m. gegužės 29 d. Tarybos aktas, nustatantis, remiantis ES sutarties 34 straipsniu, Konvenciją dėl Europos Sąjungos valstybių narių tarpusavio pagalbos baudžiamosiose bylose (OL C 197, 2000 7 12, p. 1). [2] OL L 190, 2002 7 18, p. 1. [3] OL L 196, 2003 8 2, p. 45. [4] Priimti tekstai P6_TA(2004)0022. --------------------------------------------------