Europos Parlamento rezoliucija dėl išsiplėtusios Europos Sąjungos 2007-2013 m. politinių iššūkių ir biudžeto lėšų (2004/2209(INI))



Oficialusis leidinys 124 E , 15/05/2006 p. 0373 - 0389



P6_TA(2005)0224 Išsiplėtusios Europos Sąjungos 2007–2013 m. politiniai iššūkiai ir biudžeto lėšos Europos Parlamento rezoliucija dėl išsiplėtusios Europos Sąjungos 2007–2013 m. politinių iššūkių ir biudžeto lėšų (2004/2209(INI)) Europos Parlamentas, - atsižvelgdamas į EB sutartį ir ypač į jos 268–276 straipsnius, - atsižvelgdamas į 1999 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžeto vykdymo tvarkos ir biudžeto sudarymo procedūros tobulinimo [1], - atsižvelgdamas į 2004 m. vasario 10 d. Komisijos komunikatą Tarybai ir Europos Parlamentui "Mūsų bendros ateities kūrimas: Išsiplėtusios Europos Sąjungos politikos sunkumai ir biudžeto priemonės 2007–2013 m." (KOM(2004)0101) ir 2004 m. liepos 14 d. komunikatą dėl Finansinės perspektyvos 2007–2013 (KOM(2004)0487), 2004 m. liepos 14 d. Komisijos darbinį dokumentą "Pasiūlymas atnaujinti tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžeto disciplinos ir biudžeto sudarymo procedūros tobulinimo" (KOM(2004)0498), 2004 m. liepos 14 d. pasiūlymą dėl Tarybos sprendimo dėl Europos Bendrijų nuosavų išteklių sistemos (KOM(2004)0501) ir Komisijos ataskaitą apie nuosavųjų išteklių sistemos veikimą (KOM(2004)0505), - atsižvelgdamas į Sutartį dėl Konstitucijos Europai [2], - atsižvelgdamas į 2000 m. rugsėjo 29 d. Tarybos sprendimą 2000/597/EB, Euratomas dėl Europos Bendrijų nuosavųjų išteklių sistemos [3], - atsižvelgdamas į 2004 m. balandžio 22 d. Parlamento rezoliuciją dėl mūsų bendros ateities kūrimo: išsiplėtusios Europos Sąjungos 2007–2013 m. politinių iššūkių ir biudžeto lėšų [4], - atsižvelgdamas į 2004 m. rugsėjo 15 d. savo sprendimą dėl Laikinojo komiteto dėl išsiplėtusios Europos Sąjungos 2007–2013 m. politinių iššūkių ir biudžeto lėšų sudarymo [5], - atsižvelgdamas į savo klausimą Tarybai, į kurį atsakoma žodžiu O-0067/2004 (B6-0130/2004) ir savo rezoliuciją dėl Finansinės perspektyvos, atsižvelgiant į Europos Vadovų Tarybos susitikimą 2004 m. gruodžio mėnesį [6], - atsižvelgdamas į savo klausimą Komisijai, į kurį atsakoma žodžiu O-0068/2004 (B6-0131/2004), - atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 175 straipsnį, - atsižvelgdamas į pranešimą dėl išsiplėtusios Europos Sąjungos 2007–2013 m. politinių iššūkių ir biudžeto lėšų ir į Biudžeto kontrolės komiteto, Ekonomikos ir pinigų politikos komiteto, Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto, Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto, Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto, Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komiteto, Transporto ir turizmo komiteto, Regioninės plėtros komiteto, Žemės ūkio ir kaimo plėtros komiteto, Žuvininkystės komiteto, Kultūros ir švietimo komiteto, Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto, Konstitucinių reikalų komiteto, Moterų teisių ir lyčių lygybės komiteto, Užsienio reikalų komiteto, Vystymo komiteto ir Tarptautinės prekybos komiteto nuomones (A6-0153/2005), A. kadangi dabartinė Finansinė perspektyva ir 1999 m. gegužės 6 d. tarpinstitucinis susitarimas dėl biudžeto vykdymo tvarkos ir biudžeto sudarymo procedūros tobulinimo teoriškai baigs galioti 2006 m. pabaigoje, B. kadangi dauguma su finansais susijusių Bendrijos teisės aktų baigs galioti 2006 m, C. kadangi parengti kitą Finansinę perspektyvą yra vienas iš pagrindinių Europos Sąjungos iššūkių, kuriuos reikės įgyvendinti per ateinančius mėnesius, nes tai suteiks pavidalą naujai išsiplėtusiai Europai, atsižvelgiant į naujus vidinius ir visuotinius iššūkius bei uždavinius, D. kadangi Europos Parlamentas nusprendė sudaryti Laikinąjį komitetą, kuriam pavedama: a) nustatyti Europos Parlamento politinius prioritetus, teiktinus būsimai Finansinei perspektyvai tiek teisėkūros, tiek biudžeto aspektu, b) atsižvelgiant į šiuos prioritetus pasiūlyti būsimos Finansinės perspektyvos struktūrą, c) apytikriai suskaičiuoti finansinius išteklius, kurie bus skirti Europos Sąjungos išlaidoms 2007–2013 m. laikotarpiu, d) vadovaujantis šiais prioritetais ir pasiūlyta struktūra pateikti nurodomuosius išteklių šaltinius skirtingose Finansinės perspektyvos išlaidų kategorijose ir tarp jų, E. kadangi Laikinasis komitetas turi pateikti galutinę ataskaitą iki to laiko, kol Europos Vadovų Taryba priims bendrąją poziciją, F. kadangi pagal 1999 m. gegužės 6 d. tarpinstitucinio susitarimo 26 dalį Komisija inicijavo naujos Finansinės perspektyvos rengimo ir naujo tarpinstitucinio susitarimo procesą, atitinkamai pateikdama 2004 m. vasario 10 d. ir 2004 m. liepos 14 d. pasiūlymus, G. kadangi Sutartimi dėl Konstitucijos Europai (Konstitucija) sustiprinamas Europos Parlamento vaidmuo daugelyje teisėkūros sričių, išplečiama jo biudžetinių įgaliojimų sritis ir I-55 straipsnyje bei III-402 straipsnio 5 dalyje numatoma, kad daugiametė finansinė programa, suderinus su Europos Parlamentu ir gavus jo visų jo narių daugumos pritarimą, taptų vieningai priimtu Tarybos europiniu įstatymu, H. kadangi 1999 m. gegužės 6 d. tarpinstitucinio susitarimo 26 dalyje numatoma, kad galima tęsti dabartinę Finansinę perspektyvą, nebent kuri nors iš susitarimo šalių paskelbtų šią perspektyvą negaliojančia, I. kadangi tuo atveju, kai nesama tarpinstitucinio susitarimo, EB sutartyje numatoma metinius biudžetus priimti vadovaujantis 272 ir 273 straipsnių nuostatomis, jeigu iki finansinių metų pradžios biudžetas nebuvo priimtas, J. kadangi nauja Komisija oficialiai pritarė ankstesnės Komisijos pasiūlymams dėl naujos Finansinės perspektyvos struktūros ir trukmės, finansinių išteklių, skiriamų vieneriems metams kiekvienai naujos finansinės perspektyvos išlaidų kategorijai, lygiui bei visiems įstatymų pasiūlymams, vadinamiems "Prodžio paketu", K. kadangi savo pirmiau minėtoje 2004 m. balandžio 22 d. rezoliucijoje, Europos Parlamentas pažymėjo, kad "Finansinės perspektyvos nebus, kol Europos Parlementas ir Komisija nesusitars dėl finansinio paketo, kadangi esamoje Sutartyje nėra numatytų įsipareigojimų Finansinei perspektyvai, o numatomi tik metiniai biudžetai", L. kadangi PVM ir BVP ištekliai (kurie, kaip buvo manoma juos įvedus, turėjo papildyti tradicinius ES nuosavuosius išteklius) laipsniškai tapo pagrindiniu Bendrijos biudžeto finansavimo šaltiniu; kadangi dėl jų ir dėl išimčių režimų, kuriais buvo papildyta dabartinė nuosavų išteklių sistema, šis finansavimas tapo dar sudėtingesnis, mažiau suprantamas piliečiams ir vis mažiau nešališkas ir atvedė prie finansavimo sistemos, kurios rezultatas – nepriimtina valstybių narių tarpusavio nelygybė, M. kadangi 2004 m. gruodžio mėnesio Europos Vadovų Tarybos išvadose "Prodžio paketas" patvirtintas kaip Tarybos, kuri pritarė institucijų dialogui palaikant nuolatinius ryšius su Europos Parlamentu, darbo pagrindas, N. kadangi 2004 m. gruodžio mėnesio Europos Vadovų Tarybos išvadose aiškiai nustatytas Finansinės perspektyvos ir nuosavų išteklių bei koregavimo mechanizmo ryšys, O. kadangi per paskutinį pusmetį Laikinasis komitetas: - nuodugniai išanalizavo Komisijos pasiūlymus, - glaudžiai bendradarbiavo su visais nuolatiniais komitetais, kurių nuomonės buvo kruopščiai išnagrinėtos, - įdėmiai stebėjo Nyderlandų pirmininkavimo metu išryškėjusius vadinamuosius "statybos blokų" darbo metodus ir palaiko nenutrūkstamus konstruktyvius ryšius su pirmininkaujančia Liuksemburgo valstybe, - nustatė pozityvius politinius prioritetus siekdamas apibrėžti Europos Parlamento derybų poziciją, - pagal jam pavestus įgaliojimus pateikė pasiūlymus dėl kitos Finansinės perspektyvos trukmės, struktūros ir finansinių šaltinių; P. kadangi Konstitucijoje numatyta galimybė įvesti naujas ES nuosavų išteklių kategorijas ir panaikinti esamą kategoriją, Bendras kontekstas 1. reikalauja, kad besiplečianti Europos Sąjunga turėtų užtektinai lėšų, kad būtų įvykdyti didėjantys politiniai siekiai ir augantys įsipareigojimai tiek Sąjungos viduje, tiek už jos ribų; taip pat ragina visas ES biudžeto išlaidas paskirstyti taip, kad valstybių narių viešosioms išlaidoms būtų suteikta pridėtinė Europos vertė ir ragina griežtai laikytis subsidiarumo principo priimant su išlaidomis susijusius sprendimus neišimtinės kompetencijos srityse, o ypač reikėtų atsižvelgti į tai, kad dėl ES veiksmų užmojo ar poveikio yra geriau įgyvendinami Sąjungos tikslai; 2. ragina, kad siekiant veiksmingo lėšų valdymo, supaprastinimo ir demokratinės atskaitomybės būtų tobulinami ir supaprastinami finansinės kontrolės mechanizmai tiek institucijų, tiek valstybių narių lygmeniu tam, kad būtų užtikrinta tikra vieša atskaitomybė už visas ES išlaidas; 3. primena, kad Finansinė perspektyva – tai finansinė sistema, kuria siekiama apsaugoti ES prioritetų raidą atsižvelgiant į biudžeto vykdymo tvarką, o ne daugiametis, t. y. septyneriems metams numatytas biudžetas; pažymi, kad Finansinė perspektyva yra nuoroda, todėl privalo suteikti pakankamai lankstumo, kad būtų atspindimi vidutinės trukmės politiniai siekiai ir suteikiami reikiami finansiniai ištekliai, kurie užtikrintų veiksmingą ir teisingą su ateities iššūkiais susijusių problemų sprendimą kaip nustatyta EB Sutartyje; yra pasiryžęs iki galo išnaudoti pagal sutarties 272 straipsnį jam suteiktus įgaliojimus, kuriais nustatoma metinio biudžeto procedūra, kad būtų patvirtintos Europos Sąjungos išlaidos; 4. pažymi, kad nauja J. M. Barroso vadovaujama Komisija visiškai pritarė R. Prodžio vadovautos Komisijos pasiūlymams, pateiktiems per paskutinius jos kadencijos mėnesius; tačiau atmeta sistemą, pagal kurią Europos Sąjungos išrinktosios ir vykdomosios įstaigos susiejamos trims viena po kitos einančiomis kadencijoms ; 5. žino apie kai kurių valstybių narių sudėtingą politinę, ekonominę ir socialinę padėtį, tačiau primena, kad nuo 1996 m. iki 2002 m. ES biudžetas išaugo 8,2 proc., o 15 valstybių turinčios ES nacionaliniai biudžetai vidutiniškai išaugo 22,9 proc.; pažymi, kad MacDougall pranešime [7] nurodoma, kad Europos biudžeto dydis turėtų siekti 2–2,5 proc. valstybių narių BVP; pažymi, kad 1993 m. 15 valstybių narių nustatyta nuosavų išteklių viršutinė riba nuo to laiko nesikeitė, t.y. 1,31 proc. ES BNP, tenkantis asignavimams įsipareigojimams ir 1,24 proc. ES BNP – asignavimams mokėjimams; primena, kad ES biudžeto lygis šiuo metu sudaro mažiau nei 2,5 proc. Sąjungos bendrų viešųjų išlaidų, lyginant su vidutiniškai 47 proc. ES BNP, tenkančiais visoms viešosioms išlaidoms; 6. mano, kad 15 senbuvių valstybių narių geba visiškai prisiimti plėtros biudžeto išlaidas garbingu ir teisingu būdu ir kad tas išlaidas reikėtų laikyti minimaliomis, palyginti su socialine, ekonomine ir politine visos Europos susivienijimo teikiama nauda; 7 įsitikinęs, kad Finansinėje perspektyvoje galima atsižvelgti į subalansuotą Sąjungai skirtų finansinių išteklių vystymą, su sąlyga, kad šie ištekliai: - naudojami veiksmams, susijusiems su tikra Europos pridėtine verte, aiškiai apibrėžtais prioritetais, kurie yra akivaizdūs piliečiams, finansuoti, - padeda optimaliai sutelkti ir papildo nacionaliniu, regioniniu ir vietiniu lygmeniu vykdomus veiksmus, siekiant kiek įmanoma labiau sumažinti mokesčių mokėtojų naštą, - panaudojami pagal gero finansų valdymo taisykles, sutelkiant dėmesį į veiksmingumą ir efektyvumą; pažymi, kad Europos lygiu padarytos išlaidos gali duoti pradžią taupymui nacionaliniu lygiu visų pirma todėl, kad tokios išlaidos naudingos masto ekonomijai arba gali sukurti pajamas nacionaliniu lygiu; 8. pabrėžia, kad diskusijos apie Finansinę perspektyvą yra glaudžiai susijusios su nuosavų išteklių klausimu, koregavimo mechanizmu ir įvairiomis bendro finansavimo ir finansavimo priemonių formomis bei poreikiu pritaikyti esamą sistemą, kaip tą patvirtino Europos Vadovų Taryba 2004 m. gruodžio mėnesio išvadose; apgailestauja, kad Komisija kartu su nauja Finansine perspektyva nepateikė ambicingesnių pasiūlymų, kaip pakeisti esamą sistemą; 9. per galutinį balsavimą atsižvelgs į tai, kaip Taryba pripažįsta būtinybę atlikti išsamią esamos nuosavų išteklių sistemos reformą, kurios pagrindu naujos išlaidos būtų teisingai paskirstytos tarp visų valstybių narių ir todėl būtų galima grįžti prie pirminio principo iš nuosavų išteklių finansuoti bendras politikos kryptis pagal skaidrią, nešališką ir demokratišką sistemą, kuri turėtų įsigalioti ne vėliau kaip iki kitos Finansinės perspektyvos taikymo pradžios; 10. pažymi, kad įsigaliojus Konstitucijai pakis daugelio pasiūlymų, įskaitant bendrą sprendimą, teisėkūros procedūra; žino, kad teisiškai nebus įmanoma pagreitinti Konstitucijos priėmimo proceso, kol nebus baigta ratifikavimo procedūra; ragina Tarybą garbingo susitarimo pagrindu pritarti tam, kad būtų išlaikytos Europos Parlamento teisėkūros galios ir įtraukti teisės aktų, kurių procedūra pakis įsigaliojus Konstitucijai, peržiūros punktą; 11. mano, kad - atsižvelgiant į nepaprastą politinę kitos finansinės perspektyvos svarbą, - atsižvelgiant į tai, kad Konstitucijoje reikalaujama, jog būsimasis Tarybos įstatymas, į kurį įeina Daugiametė finansinė programa (DFP), būtų patvirtintas gavus Europos Parlamento visų narių daugumos pritarimą, - turint mintyje tai, kad kita Finansinė perspektyva bus tebetaikoma įsigaliojus Konstitucijai, ir labai tikėtina, kad ji bus laikoma Daugiametę finansinę programą atitinkančiu aktu, kurį galima taikyti tvirtinant pirmąjį metinį biudžetą po to, kai įsigalios Konstitucija, Europos Parlamentas turėtų sutikti susitarimu įsipareigoti dėl kitos finansinės perspektyvos tik tuo atveju, jei jai pritars dauguma Parlamento narių; 12. primena, kad pagal dabartines sutartis Finansinė perspektyva neturi oficialaus statuso ir gali būti nustatyta tik savanoriškai, pritarus Europos Parlamentui; dar primena, kad jei nebus pasiekta susitarimo, metinių biudžetų tvirtinimo reglamentavimui bus taikoma EB sutartis; pabrėžia, kad nepritars kitai Finansinei perspektyvai, jeigu Taryba neatsižvelgs į jo pateiktus pasiūlymus; 13. iš dalies pritaria Komisijos pasiūlymams dėl kitos 2007–2013 m. finansinės programos ir susijusių [52] teisėkūros pasiūlymų iš "Prodžio paketo", kuriais ketinama pakeisti daugelį iš 2006 m. baigsiančių galioti teisės aktų, kaip išsiplėtusios Sąjungos galimybei toliau plėtoti naują politinę darbotvarkę; susipažinęs su Laikinojo komiteto ir 17-kos nuomonę Parlamentui pateikusių komitetų atlikta analize mano, kad Komisijos pasiūlymai yra bendrai remiami ir yra priimtinas analizės bei būsimų derybų pagrindas; vis dėlto atkreipia Tarybos dėmesį į kai kuriuos politinius prioritetus, kur Europos pridėtinė vertė Sąjungai ir jos piliečiams yra itin svarbi; 14. be to mano, kad itin svarbu greitai patvirtinti finansinę perspektyvą, kad ji visokeriopai veiktų nuo 2007 m. sausio 1 d., taip būtų išvengta bet kokio ES veiklos, ypač Komisijos teisės aktų pasiūlymų teikimo, pertrūkio; I dalis Politiniai iššūkiai Konkurencingesnė ir darnesnė Europa Sanglauda 15. palankiai vertina pasiūlytą sanglaudos politikos reformą siekiant panaudoti ją augimo, užimtumo ir tvarios plėtros tikslams; mano, kad Europos regioninė politika yra būtina priemonė, skirta didinti socialinę, ekonominę ir teritorinę sanglaudą, suteikianti Sąjungai galimybių imtis veiksmų regioniniams skirtumams mažinti, siekiant skatinti darnų visos Sąjungos vystymąsi ir spręsti su struktūriniais trūkumais susijusias problemas (sunki prieiga, gyventojų skaičiaus mažėjimas ir mažas gyventojų tankis, atoki vietovė ir t.t.) ir ilgalaikiam regionų vystymuisi, augimui, konkurencingumui ir užimtumui skatinti; pabrėžia sanglaudos politikos svarbą siekiant Lisabonos tikslų, ir, norint panaikinti atotrūkį tarp įvairių Europos Sąjungos teritorijų, šiam tikslui reikėtų panaudoti visus sanglaudos politikai skirtus išteklius; yra įsitikinęs, kad bendri veiksmai Europos lygmeniu yra rentabilūs, kadangi leidžia vykdyti vadinamąją masto ekonomiką, racionalizuoti procedūras ir kaupti išteklius, visų pirma atsižvelgiant į tarptautinį bendradarbiavimą; mano, kad stipri, gerai finansuojama Europos regioninė politika yra sine qua non Europos pajėgumo tvarkytis su laipsniška plėtra ir mažinti regioninius skirtumus sąlyga ir kad vykdant šią politiką būtina išlaikyti pagrindinę pagalbos programų sistemos struktūrą su trimis, tarpusavyje palyginti susijusiais ramsčiais; todėl mano, kad užtenka 0,41 proc. nuo Sąjungos BNP ir adekvačiai 4 proc. nuo naujųjų valstybių narių BNP, jei valstybės narės gali užtikrinti, kad buvo imtasi veiksmų, papildančių atskirų šalių ir regionų priemones ir kad yra numatytas atitinkamas kofinansavimas (naudojant valstybines ir privačias lėšas); yra pasiryžęs prižiūrėti, kad Komisija griežtai taikytų N+2 taisyklę struktūrinių fondų atžvilgiu, todėl turėtų būti toliau taikomos dabartinės taisyklės Sanglaudos Fondo atžvilgiu; Tyrimai 16. pabrėžia, kad moksliniai tyrimai, technologijų raida ir naujovės yra žiniomis pagrįstos ekonomikos pagrindas ir svarbiausi augimo ir tvarios plėtros, įmonių konkurencingumo, užimtumo veiksniai bei būdas, kaip įgyvendinti Lisabonos strategijoje numatytus tikslus; mano, kad pastangos atlikti tyrimus turėtų būti skatinamos ir vienijamos ES lygmeniu, remiant mokslinės pažangos centrus, suteikiant pridėtinę vertę pramonei, MVĮ ir Europos piliečiams, skatinant privačių bei viešųjų subjektų bendradarbiavimą, ypač mokslinių tyrimų infrastruktūros klausimais, ir skatinant viešojo ir privataus sektoriaus partnerystę; pabrėžia, kad šia Finansine perspektyva turėtų būti siekiama 2002 m. Barselonos Europos Vadovų Tarybos nustatyto tikslo iki 2010 m. tyrimų ir vystymo išlaidas padidinti iki 3 proc. nuo Europos Sąjungos BNP, o tolesnėse finansinėse perspektyvose jas dar labiau didinti; mano, kad kai tik įsigalios Konstitucija, tyrimų finansiniame pakete turėtų būti numatytos reikiamos lėšos Erdvės programai vykdyti ir kad teisinės priemonės ir finansiniai ištekliai turėtų gauti naudos iš peržiūrėjimo sąlygos; reikalauja, kad į Europos tyrimų sritį būtų veiksmingai įtrauktos visos 25 valstybės narės; mano, kad siekiant didinti tiek Europos konkurencingumą, tiek socialinę sanglaudą, būtina įveikti regionų ir socialinių grupių skaitmeninės srities skirtumus ir kad nė vienas ES pilietis neturi būti atskirtas nuo informacinės visuomenės; Transeuropiniai tinklai 17. pritaria Komisijos pasiūlymui dėl TEN-T prioritetinių projektų; vis dėlto pažymi, kad 30-čiai prioritetinių transporto projektų bei Marko Polo programai finansuoti skirtų išteklių suma yra minimali ir ateityje ji turi būti peržiūrėta; pabrėžia strateginę transporto tinklų svarbą galutinei ES bendrosios rinkos konsolidacijai ir glaudesniems ES santykiams su šalimis kandidatėmis, būsimomis kandidatėmis ir "draugų rato" šalims; pabrėžia, kad transporto tinklų sujungimas sustiprina prekybos ir investicijų raidą ir taip padeda didinti tvirtumą ir stabilumą bei socialinę, ekonominę ir geografinę sanglaudą; ragina finansuoti ir transporto jungčių raidos projektus bei bendrą šalių infrastruktūrą; reikalauja, kad šis finansavimas priklausytų nuo to, ar valstybės narės savo ruožtu garantuoja atitinkamą finansavimą ir atitinkamą susijusių regionų prieigą prie tinko ir norėtų ištirti naujas finansavimo priemones, pvz., paskolų garantijas, europines nuolaidas, europines paskolas ir subsidijų palūkanoms fondą, kuris apsiribotų viešosiomis ir privačiomis investicijomis į mokslinių tyrimų, naujovių diegimo ir kosmonautikos sritis bei į didelius materialius ir nematerialius tinklus, taip pat ir EIB finansinius mechanizmus; 18. pritaria nuostatai, kad naujame reglamente taip pat būtų numatyta galimybė finansuoti infrastruktūros projektus pagal Ten-E programą, ko nebuvo numatyta ankstesnėje 2000–2006 m. perspektyvoje; laikosi nuomonės, kad studijoms turi būti skiriamas pagrindinis dėmesys šioje programoje; Socialinės politikos darbotvarkė 19. mano, kad lėšos, skirtos socialinės politikos darbotvarkei įgyvendinti, yra minimali suma tam, kad būtų prisidėta prie Lisabonos strategijos įgyvendinimo – prie darnios plėtros su daugiau ir geresnėmis darbo vietomis; mano, kad išlaikyti atitinkamą Bendrijos išlaidų lygį socialinės politikos srityje išlieka labai svarbu, ypač kai kalbama apie darbą ir socialinę apsaugą; tačiau pabrėžia, kad socialinė politika ir atsakomybė už ją visų pirma yra valstybių narių kompetencijoje; mano, kad norint pasiekti Socialinės politikos darbotvarkės tikslus reikia skirti papildomus 200 mln. EUR; Švietimas ir mokymas 20. mano, kad visą gyvenimą trunkantis mokymasis, įskaitant švietimą ir mokymą yra vienas iš svarbiausių kitos Finansinės perspektyvos prioritetų ir pagrindinis veiksnys, skatinantis augimą, socialinį integravimą ir konkurencingumą; mano, kad pasiūlymas didinti švietimo ir mokymo finansinį paketą yra minimali priemonė, būtina norint įgyvendinti šios srities tikslus; mano, kad Europos programų veiksmingumas visą gyvenimą trunkančio mokymosi srityje, įskaitant mokymą ir švietimą, yra akivaizdūs tada, kai sukuriama pridėtinė vertė ir pateikiamas būdas, kaip skleisti naujoves ir pažangią patirtį, kurios kitaip liktų uždaros tarp valstybinių sienų; pabrėžia, kad visoje Sąjungoje turi būti sustiprintas studentų ir darbuotojų mobilumas norint, kad jie pasinaudotų naujomis galimybėmis; pabrėžia, kad reikėtų įtraukti daugiau studentų į bendrą švietimo veiklą; pritaria konsolidacijai į bendrą priemonę; mano, kad norint pasiekti iškeltus tikslus reikalinga padidinti finansavimą 670 mln. EUR; Geresnė gyvenimo kokybė Kaimo plėtra 21. mano, kad restruktūrizuojant bendrą žemės ūkio politiką (BŽŪP) reikia žymiai padidinti kaimo vietovių plėtros finansavimą, siekiant išspręsti darbo ir konkurencingumo kaimo vietovėse problemas, visų pirma naujosiose valstybėse narėse; mano, kad investuojant į kaimo plėtrą reikia labiau remti bendroves, kurios skatina kaimo vietovių įvairovę; laikosi nuomonės, kad Komisijos pasiūlytas naujo Kaimo plėtros fondo biudžetas yra itin mažas, todėl tai yra absoliutus minimumas; Aplinkos apsauga 22. sutinka su Komisijos pasiūlymu Natura 2000 programą integruoti į Kaimo plėtros bei struktūrinius fondus, kurie turėtų būti pagrindiniai finansavimo šaltiniai greta smarkiai sustiprintos Life+ programos; reikalauja, kad atsižvelgiant į šias aplinkybes būtų nustatytas teisiškai įpareigojantis mechanizmas, kuris užtikrintų tinkamą ES lėšų panaudojimą Natura 2000 programai įgyvendinti iš ES numatytų įnašų į bendrą sumą, kuri 25 valstybes turinčioje ES siekia maždaug 6,1 milijardo EUR per metus; todėl primygtinai reikalauja, kad finansinėje perspektyvoje turėtų būti numatyta ("nustatyta lėšų paskirtis") 21 milijardo EUR suma, skiriama Natura 2000 programos atitinkamoms sritims finansuoti; ragina finansuoti priemones, skirtas Natura 2000 programai įgyvendinti, naudojant finansinės perspektyvos 2 išlaidų kategoriją; ragina finansuoti tą Natura 2000 programos veiklą ir valdymą, kurie negali būti finansuojami naudojant kitas Life+ programos primones; šiuo atžvilgiu ragina Komisiją ištirti galimybes integruoti Natura 2000 programą į kitų fondų sudėtį; Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė 23. uždavinį užbaigti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę pasirenka vienu iš svarbiausių politikos prioritetų kitos finansinės perspektyvos laikotarpiu ir pažymi, kad Komisija pasiūlė žymiai padidinti tam skiriamų lėšų; mano, kad šiai sričiai finansuoti pasiūlytų lėšų, kurios sudaro apie du trečdalius lėšų, nurodytų šios srities 3 išlaidų kategorijoje, kiekio gali neužtekti norint įgyvendinti Europos Sąjungos poreikius ir siekius šioje srityje, kuriuos apibrėžė Europos Parlamentas ir Taryba; mano, kad norint pasiekti programos iškeltus tikslus reikalinga padidinti finansavimą 1 mlrd. EUR; be to mano, kad 3 išlaidų kategorijoje reikia numatyti pakankamai veiksmų laisvės naujai įvykių eigai ir nenumatytiems poreikiams tenkinti; 24. atsižvelgiant į kovos su organizuotu nusikalstamumu bei terorizmu prioritetą ir į teismų bendradarbiavimo stiprinimą, ragina biudžeto lėšas sutelkti Europolui ir Eurojustui finansuoti; taip pat ragina, kad ši priemonė būtų įgyvendinama stiprinant demokratinę Europolo kontrolę; Europa arčiau piliečio Europos pilietiškumo, kultūros ir skirtumų puoselėjimas 25. programą "Veiklus jaunimas" (angl. Youth in Action) laiko prioritetine; mano, kad dabartinė jaunimo programa jau aiškiai parodė Bendrijos veiksmų europinę pridėtinę vertę organizuojant daugiašalius jaunimo mainus, Europos savanorių tarnybą, projektų tinklų kūrimą ir Europos jaunų darbuotojų mokymus; pritaria pasiūlytam Bendrijos priemonių šioje srityje tobulinimui; mano, kad, norint pasiekti programos iškeltus tikslus, būtina padidinti finansavimą nuo 811 iki 1000 mln. EUR; 26. pritaria Bendrijos kultūros srities priemonių racionalizavimui, numatytam Komisijos pasiūlyme (KOM(2004)0469) dėl Culture 2007 programos; apgailestauja, kad šiuo metu iš ES biudžeto menams išleidžiama tik po 7 centus vienam žmogui; mano, kad norint pagerinti Komisijos pasiūlymo finansavimą, reikia padidinti skiriamų lėšų sumą nuo 360 mln. EUR iki 500 mln. EUR; 27. yra susirūpinęs dėl to, kad didelė dauguma Europos piliečių sako, jog jie mažai žino arba nieko nežino apie Europos Sąjungą, jos institucijas, politiką ar pasiekimus; pabrėžia, kad Sąjunga privalo pasirūpinti priemonėmis, reikalingomis vykdyti veiksmingai informacijos ir ryšių strategijai, kurios tikslas būtų paaiškinti piliečiams, kaip veikia jiems tarnauti sukurtos institucijos ir kodėl yra būtent tokie jų politikos tikslai; reikalauja, kad būtų labiau suderintos Finansinės perspektyvos ir naujos Konstitucijos nuostatos atsižvelgiant į dalyvaujamąją demokratiją ir ypač į tai, kaip plėtojamas pilietinis dialogas ir įgyvendinama piliečių iniciatyva; džiaugiasi, kad pateiktas kitos programos Civic participation pasiūlymas, kuris ir toliau yra prioritetas propaguojant aktyvią ir veiklią pilietinę visuomenę ir suartinant Europą su savo piliečiais pagal procesą "nuo atskiro prie bendro"; Stipresnė Europa saugesniame ir solidaresniame pasaulyje 28. reikalauja, kad būtų skiriama užtektinai lėšų išorės veiksmams finansuoti siekiant, kad ES taptų tikra "pasauline partnere" pasaulyje ir kad tos lėšos būtų skiriamos jos politiniams siekiams; pabrėžia, jog nenori, kad tęstųsi nuolatinio spaudimo padėtis, numatyta 4 išlaidų kategorijoje, kaip vyko pagal esamą Finansinę perspektyvą, ir ypač pabrėžia poreikį nustatyti aukštą ir pakankamą lankstumo lygį, atsižvelgiant į nenumatytas aplinkybes; pažymi pakankamo finansavimo poreikį siekiant šioje srityje įgyvendinti Konstitucijoje numatytą pasiūlymą, ypač naująją kaimynystės politiką, kuri remiasi I-57 straipsnyje numatyta ypatinga partneryste; 29. pabrėžia poreikį toliau įvairinti Europos kaimynystės strategiją, pateikiant patrauklią alternatyvą toms šalims, kurios galėtų potencialiai tapti Europos Sąjungos narėmis, tačiau pasiliks jos artimomis partnerėmis; primygtinai reikalauja, kad Europos Parlamentas, būdamas viena iš biudžeto valdymo institucijų, kaip šiandien, taip ir ateityje turi dalyvauti kaip lygus partneris priimant bet kokį sprendimą dėl galimos kandidatės perėjimo prie pasirengimo narystei kandidatės statuso dėl svarbių pasekmių biudžetui; laikosi tvirtos nuomonės, kad norint gilinti santykius su savo kaimyninėmis šalimis reikia skirti daugiau lėšų, taip pat skirti reikiamas lėšas galimoms kandidatėms ir šalims kandidatėms, kurios užtikrintų joms teisingas ir vienodas sąlygas; ypač atkreipia dėmesį į tai, kad ES santykiams su besivystančiomis šalimis finansuoti turimus išteklius reikia laikyti minimaliais, atsižvelgiant į Europos įsipareigojimą padėti toms šalims iki 2015 m. pasiekti Tūkstantmečio pažangos tikslus; 30. ragina suderinti pasiūlytų teisėkūros instrumentų ir būsimas Sutarties dėl Konstitucijos Europai nuostatas, visais atvejais ir toliau plėtojant Europos Parlamento aktyvų demokratinį dalyvavimą priimant sprendimus, įskaitant daugiamečių strateginių planų tvirtinimo ir peržiūros veiklą; pažymi, kad ypač svarbu, jog Parlamentas daugiau dalyvautų priimant sprendimus dėl BUSP veiksmų, ypač kai tie sprendimai susiję su biudžetu; todėl mano, kad būtina toliau plėtoti esamą praktiką informuoti Parlamentą ir su juo konsultuotis dėl BUSP, mano, kad fondų lėšos turėtų būti priskirtos "įprastam" ES biudžetui, taigi biudžeto įvykdymo patvirtinimo institucija būtų EP; 31. džiaugiasi, kad bus greitai sukurta Europos išorės veiklos tarnyba, ir primygtinai reikalauja, kad jos visos administravimo išlaidos būtų įtrauktos į ES biudžetą; 32. pritaria naujam ES ir Jungtinių Valstijų sprendimui dėl bendros darbotvarkės, įskaitant su užsienio politikos klausimais susijusius bendrus veiksmus; pažymi, kad to neatspindi Komisijos pasiūlymas ir primygtinai reikalauja, kad Parlamentas dalyvautų priimant sprendimus šiais klausimais, jei jie yra susiję su biudžetu ; II dalis Finansinės programos organizavimas ir struktūra Trukmė 33. pažymi, kad Komisija pasiūlė 7 metų trukmės finansinę programą; demokratinės atsakomybės ir atskaitomybės klausimu iš naujo pritaria nuostatai, kad Finansinės perspektyvos trukmė sutaptų su penkerius metus trunkančia Europos Parlamento ir Komisijos kadencija, bei primena, kad Konstitucijoje yra numatyta mažiausiai penkerių metų būsimos DFP trukmė, kurią galima būtų suderinti su Komisijos ir Europos Parlamento kadencijomis; pažymi, kad teisės aktų pasiūlymų galiojimo trukmė gali ir toliau nepriklausyti nuo Finansinės perspektyvos trukmės; todėl prašo savo delegacijas, vykdančias derybas dėl tarpinstitucinių susitarimų, į darbotvarkę įtraukti nuostatas dėl ilgesnės (iki 7 metų) daugiamečių programų trukmės, palyginti su būsimos finansinės perspektyvos trukme, visų pirma tokiems pagrindiniams politikos sektoriams kaip žemės ūkio, sanglaudos ir mokslinių tyrimų politika, užtikrinimo; 34. remia Komisijos pasiūlymą dėl 7 metų trukmės finansinės programos; mano, kad trumpesnės trukmės programa būtų nepraktiška techniniu ir politiniu požiūriu ir kad ilgesnės trukmės perspektyva leistų padidinti sistemos stabilumą bei palengvintų sanglaudos politikos ir kitų bendrojo biudžeto finansinių priemonių planavimą; Struktūra 35. pažymi Komisijos pasiūlymą pertvarkyti kitą finansinę programą, siekiant geriau atspindėti plačius politikos tikslus, sustiprinti socialinę ir ekonominę sanglaudą ir aiškiau parodyti piliečiams ES daugiametes išlaidas, tačiau mano, kad kai kuriais atvejais taip randasi nereikalingas griežtumas; 36. mano, kad 3 išlaidų kategorijos (pilietybė, laisvė, saugumas ir teisingumas) aktualumas galėtų būti svarstomas, jai skiriamų lėšų dydį palyginus su kitomis išlaidų kategorijomis, tačiau nepaisant to, ji yra priimtina politiniu požiūriu; pritaria nuostatai, kad laisvės, saugumo ir teisingumo srityje būtų sukurta savarankiška papildoma išlaidų subkategorija, kuri įeitų į šią išlaidų kategoriją, siekiant užtikrinti, kad šis svarbus Sąjungos politikos prioritetas būtų aiškiau matomas ir tuo pačiu nori užtikinti, kad nebūtų mažinamas kitų šios išlaidų kategorijos dalių finansavimas; 37. primena, kad kai tik įsigalios Konstitucija ir bus panaikinti skirtumai tarp privalomųjų ir neprivalomųjų išlaidų, daugiau nebebūtų nustatomos lėšos su rinka susijusioms išlaidoms ir tiesioginiams mokėjimams pagal 2 išlaidų kategoriją; Administracinės išlaidos 38. nori išlaikyti struktūrą, palengvinančią biudžeto valdymo institucijai kontroliuoti Komisijos administracines išlaidas, ir todėl nepritaria pasiūlymui panaikinti 5 išlaidų kategorijos išlaidas; tačiau mano, kad turi būti išlaikyta ir toliau vystoma veiklos pagrindu sudaromo biudžeto (ABB) sistema, įvesta biudžeto nomenklatūrai; todėl palankiai vertina tai, kad Komisijos administracinės išlaidos būtų paliekamos kiekvienai sričiai, tačiau būtų nustatoma privaloma viršutinė riba už Finansinės perspektyvos lentelės ribų, ir kad viršutinę ribą galima būtų padidinti tik biudžeto valdymo institucijos sprendimu, naudojant visas įmanomas būsimo tarpinstitucinio susitarimo siūlomas priemones; pabrėžia, kad visos ES institucijos turėtų laikytis biudžeto disciplinos; Agentūros 39. yra susirūpinęs, kad nuolatos daugėja įvairių tipų agentūrų – decentralizuotų, vykdomųjų, priežiūros, ir apgailestauja, kad Komisija kitoje finansinėje programoje negalėjo pateikti agentūroms skirtų daugiametės programos detalių; ragina teisės aktų leidybos institucijas steigiant naujas agentūras atsižvelgti į poveikį biudžetui; tame pačiame kontekste pabrėžia, kad darbo pagausėjimas atskiroms agentūroms taip pat turi didelį poveikį ES biudžetui; ragina valstybes nares kuriant naujas agentūras ir imtis atitinkamos atsakomybės dėl jų finansavimo ateityje; 40. pabrėžia, kad ateityje agentūrų raidą turėtų nuolatos tirti ir biudžeto valdymo, ir teisėkūros institucijos, ne tik dėl administracinių sunkumų, kuriuos biudžetui sudaro decentralizuoti organai (2735 žmonių personalo daugiau nei Komisijos personalo planuose 2005 m. biudžete), bet ir dėl tarpvyriausybinės įtakos rizikos bendrai politikai per valstybių narių atstovus jų valdyboje ir dėl demokratiškos atskaitomybės Europos Parlamentui trūkumo; 41. skatina požiūrį, panašų į tą, kurio pageidaujama Komisijos administracinių išlaidų tvarkymui, pagrįstą agentūrų viršutinės ribos nustatymu už Finansinės perspektyvos lentelės ribų, ir kad viršutinę ribą galima būtų padidinti tik biudžeto valdymo institucijos sprendimu, naudojant visas būsimo tarpinstitucinio susitarimo siūlomas priemones; numato šiomis priemonėmis didinti agentūrų kontrolę ir skaidrumą, nedarant neigiamos įtakos programoms; Peržiūra, lankstumas ir rezervai 42. primena, kad esamos Finansinės perspektyvos galiojimo metu visos priemonės, kuriomis numatyta didinti Finansinės perspektyvos viršutinę ribą, pvz., peržiūra, pataisymai, lankstumas ir Solidarumo fondas, bendru susitarimu buvo mobilizuotos siekiant patenkinti nuolatinius ir struktūrinius poreikius arba finansuoti nenumatytus poreikius; pabrėžia, kad turint mintyje daugiametį kontekstą lankstumas yra būtinas; primena, kad iki 1999 m. Finansinė perspektyva buvo keletą kartų peržiūrėta ir ypač šios Finansinės perspektyvos metu (2000–2006) lankstumo instrumentu buvo pasinaudota šešeriais iš septynerių metų, kas aiškiai parodo, jog kai kurios išlaidų kategorijos buvo nepakankamai finansuojamos; ateityje ragina lankstumo priemonių nenaudoti kasmetiniams pastoviems poreikiams finansuoti; 43. pabrėžia, kad lankstumas bus pagrindinė Europos Parlemento derybų pozicijos dalis; atmes bet kokį Tarybos bandymą pritarti finansinei programai be tinkamo mechanizmo, leidžiančio ją pritaikyti būsimiems poreikiams, ir mano, kad didžiausia biudžeto valdymo institucijos atsakomybė yra pateikti tokius mechanizmus; tiki, kad lankstumo lygis ir būdai yra glaudžiai susiję su sprendimu dėl finansinės programos bendrų skaičių ir galutinės struktūros bei trukmės; 44. todėl siūlo: - pritarti Komisijos pasiūlymui dėl daugiamečių padarinių turėsiančios peržiūros procedūros, kuri apimtų ilgalaikius finansinės programos pakeitimus, ir kuriuos galima būtų palengvinti, juos priimant ta pačia balsų dauguma, kaip ir biudžetą (kvalifikuota Tarybos balsų dauguma ir absoliuti Parlamento balsų dauguma); - pritarti Komisijos pasiūlymui dėl lankstumo, susijusio su teisės aktais, tačiau tokį lankstumą padidinti iki 10 proc., didesnę arba mažesnę sumą už numatytąją bendro sprendimo procedūra; - atmesti Komisijos pasiūlymą dėl lankstumo perskirstymo tarp išlaidų kategorijų; - sukurti pakankamai dideles atsargas, kurios užtikrintų lankstumą už finansinės programos ribų ir sudarytų Sąjungai sąlygas tinkamai reaguoti į nenumatytus poreikius ir netikėtas krizes; - numatyti Finansinės perspektyvos koregavimą, jeigu pasikeistų esminės ekonominės raidos prielaidos, pvz. įvyktų ryškesnis nukrypimas nuo laukiamo 2,3 proc. dydžio augimo koeficiento; 45. pabrėžia, kad lankstumui skirtų rezervų sukūrimo principas – tai nesvarstytina bendro susitarimo dėl finansinės programos dalis; mano, kad lankstumo lygis turėtų būti glaudžiai susijęs su finansinės programos visuotinėmis viršutinėmis ribomis ir kad nenumatytiems poreikiams skirtos sumos turėtų: - neįeiti į finansinę programą, - būti mobilizuojamos vadovaujantis Komisijos pasiūlymu, biudžeto valdymo įstaigos sprendimu, - būti finansuojamos: - perprogramuojant išlaidų kategorijų viduje, - perskirstant nepanaudotus asignavimus išlaidų kategorijų viduje ir tarp išlaidų kategorijų, - naujų asignavimų būdu tuo atveju, jei pirmųjų dviejų priemonių nepakanka; prašo, kad naujų asignavimų atveju lėšų iš valstybių narių būtų reikalaujama tik priėmus sprendimą, iki minimumo sumažinant naštą mokesčių mokėtojams; siūlo, kad biudžeto valdymo institucija sutiktų taikyti supaprastintą tvarką, kad galima būtų pagreitinti kiekvieno sprendimo įgyvendinimą; 46. mano, kad šis bendras lankstumas turėtų sudaryti 0,03 proc. BNP (pagal 1999 m. gegužės 6 d. tarpinstitucinio susitarimo 20 punktą) ir turėtų būti naudojamas šiems tikslams : - rezervas konkurencingumui (iki maksimalios 7 mlrd. EUR sumos): nauja priemonė, keičianti Augimo derinimo fondą, kurią pasiūlė Komisija, mobilizuojama skatinti augimą ir konkurencingumą ir sudaryti sąlygas Sąjungai reaguoti į ekonominius pokyčius; - rezervas sanglaudai (iki maksimalios 3 mlrd. EUR sumos): nauja priemonė, kurios tikslas sukurti mechanizamą, kuris mobilizuojamas siekiant reaguoti į ekonominius sukrėtimus ir netikėtus pokyčius ES regionuose ir valstybėse narėse, finansuojamose pagal 1b išlaidų kategoriją net taikant nepanaudotų asignavimų perprogramavimą; - rezervas: Neatidėliotina pagalba (iki maksimalios 1,5 mlrd. EUR sumos): šiuo metu veikianti priemonė, kurią reikėtų išimti iš finansinės perspektyvos; - rezervas: Solidarumo fondas (iki maksimalios 6,2 mlrd. EUR sumos): šiuo metu veikianti priemonė, kuri jau nebepriklauso Finansinei perspektyvai ir kurią Komisija siūlo finansuoti naudojant viršutinę ribą; - rezervas paskolų garantijoms (iki maksimalios 3,0 mlrd. EUR sumos): dalis šio rezervo egzistavo 4 išlaidų kategorijoje; šį principą reikėtų išplėsti, kad būtų garantuojamas transporto ir infrastruktūros projektų finansavimas; šią priemonę reikėtų išimti iš Finansinės perspektyvos; - rezervas lankstumui (iki maksimalios 3,5 mlrd. EUR sumos): šiuo metu veikianti priemonė, kuri jau nebepriklauso Finansinei perspektyvai ir kurios suma padidėjo iki 500 mln. EUR; III dalis Biudžeto lėšos ir alternatyvos 47. mano, kad Komisijos pasiūlymas yra visuotinai priimtinas; laikosi nuomonės, kad jei kai kurios išlaidų kategorijos yra pervertintos, tai kitos neatspindi išsiplėtusios Sąjungos, turinčios 490 milijonų gyventojų, tikslų, kurių įgyvendinimo jie gali tikėtis ateinančiais metais politikos, ekonomikos ir solidarumo srityje; 48. laikosi nuomonės, kad reikia išnagrinėti galimybes ir alternatyvas, siekiant rasti kompromisą tarp gilesnės Europos integracijos tikslo, biudžeto griežtumo, naujų valstybių narių įstatymų numatytų galimybių ir Komisijos pasiūlymų; taip pat pagal savo politinius ateities prioritetus nori subalansuoti bendrą išlaidų dydį; 49. teigia, norėdamas pateikti pasirinkimus alternatyvoms dėl Komisijos pasiūlymo, ir kaip parodyta priedo lentelėje, kad: - Žemės ūkis: pažymi, kad pagal Komisijos pasiūlymą žemės ūkiui skirtų asignavimų apimtis sumažės nuo 45 proc. 2007 m. iki 35 proc. 2013 m.; pažymi, kad nors jis didėja tik 3 proc. per laikotarpį, vis tiek jam skiriama neproporcingai daug asignavimų, kurie netgi padidės, jeigu bus apribotos kai kurios politikos kryptys, palyginti su kitomis politikos kryptimis; atmes bet kokias pastangas renacionalizuoti BŽŪP; susirūpinęs dėl to, kad nesant politinio ir finansinio susitarimo, su rinka susijusių priemonių finansavimas ir tiesioginiai mokėjimai Bulgarijai ir Rumunijai, viršijant viršutinę ribą, dėl kurios 2002 m. 25 valstybių narių Sąjungos atžvilgiu susitarė Taryba, kelia abejones, todėl siūlo, kad norint užtikrinti finansavimo lygį, kurį 2002 m. spalį nustatė Europos Vadovų Taryba savo sprendimu, ES-15 turėtų inicijuoti galimybę laipsniškai įvesti privalomo bendro finansavimo procesą, jeigu poreikiai viršytų prognozes, - Europos plėtros fondas (EPF): primena, kad Europos Parlamentas labai pritarė pasiūlymui įtraukti EPF į bendrąjį biudžetą, vadovaujantis biudžeto vienovės principu ir siekiant skaidrumo, tačiau pažymi, kad finansiniu požiūriu EPF įtraukimas į bendrąjį biudžetą neturėtų kelti pavojaus kitoms politikos kryptims; todėl pabrėžia, kad įtraukimas į biudžetą yra priimtinas tik tada, jei bendra finansinės perspektyvos viršutinė riba bendrajam biudžetui suteikia papildomų išteklių; atkreipia dėmesį, kad biudžeto lėšos turėtų būti paskirstytos taip, kad būtų išvengta bet kokio neigiamo poveikio AKR šalims; pabrėžia, kad EPF įtraukiant į bendrąjį biudžetą, reikia laikytis partnerystės su AKR šalimis pricipo, - Augimo derinimo fondas: neigiamai vertina Komisijos pasiūlymą; pritaria konkurencingumui skirtam lankstumo rezervui, kaip nurodyta 47 dalyje, - Solidarumo fondas: mano, kad reikėtų išlaikyti esamą sistemą, kuri finansuojama kaip rezervas nepaisant viršutinių ribų, o maksimali suma naudojama tik tada, kai tai būtina, kaip nurodyta 47 dalyje, - Neatidėliotina pagalba: neigiamai vertina Komisijos pasiūlymą neatidėliotiną pagalbą įtraukti į viršutinę ribą; siūlo sukurti neatidėliotinos pagalbos mechanizmą atskirai nuo viršutinės ribos, kuris, kai to reikia, būtų finansuojamas naudojant tą patį mechanizmą, kaip ir dabartinio solidarumo fondo atveju, kaip nurodyta 47 dalyje, - Paskolų garantijos: neigiamai vertina Komisijos pasiūlymus šį mechanizmą įtraukti į 4 išlaidų kategoriją ir siūlo išplėsti analogišką mechanizmą, įtraukiant jį į kitas išlaidų kategorijas, kaip nurodyta 47 dalyje, - 1a išlaidų subkategorija: augimo ir darbo konkurencingumas: mano, kad Lisabonos tikslai turi išlikti Sąjungos prioritetu kitoje finansinėje programoje ir kad reikia labai stengtis norint juos įgyvendinti; mano, kad biudžeto lėšos turi būti pakankamos, bet realios, didesnės, bet ne pervertintos, apribotos subsidiarumo ir aiškios Europos pridėtinės vertės; todėl visiškai remia Komisijos pasiūlymą dėl mokslinių tyrimų ir TEN-T; siūlo perkelti 4,7 mlrd. EUR iš atsargos (angl. margin) ir neprioritetinės veiklos į 3 išlaidų kategoriją (+ 1,3 mlrd. EUR), 4 išlaidų kategoriją (+ 2,7 mlrd. EUR) ir visą gyvenimą trunkančiam mokymuisi (+ 670 mln. EUR); papildomai reikėtų atlikti vidinį 200 mln. EUR perkėlimą iš TEN-E į Socialinę darbotvarkę, - 3 išlaidų kategorija: pilietybė, laisvė, saugumas ir teisingumas: laikosi nuomonės, kad politikos kryptys, kurios turėtų būti finansuojamos pagal šią išlaidų kategoriją, visų pirma laisvės, saugumo ir teisingumo sritis bei jaunimo ir kultūros sritis yra svarbūs Parlamento prioritetai; todėl visuotinę asignavimų apimtį reikėtų padidinti 1,3 mlrd EUR suma, iš kurios 1 mlrd. EUR būtų skiriama pagrindinėms teisėms ir kovai su nusikalstamumu, 140 mln. EUR – kultūrai, o 189 mln. EUR – jaunimui, - 4 išlaidų kategorija: ES – pasaulio partnerė (ir BUSP): laikosi nuomonės, kad Konstitucijoje numatytiems ateinančio laikotarpio išsiplėtusios Europos tikslams finansuoti, visų pirma pasirengimo narystei bei kaimynystės ir partnerystės priemonėms, finansinėms krizėms likviduoti ir užsienio politikai reformuoti skirta suma gali būti padidinta 2,7 mlrd. EUR, o 1,2 mlrd. EUR suma gali būti perskirstyta; pabrėžia, kad BUSP lėšas galima bus padidinti 900 mln. EUR suma tik susitarus su Taryba dėl to, kiek Europos Parlamentas dalyvaus priimant sprendimus, - Administracinės išlaidos: mano, kad sugriežtinus tvarką nacionalinėms administracijoms, turint omenyje naujų valdymo formų (agentūrų) vystymąsi ir atsižvelgiant į tai, kad iš ateinančios plėtros ištekliai nebus gaunami sistemiškai, Komisijos administracinės išlaidos turėtų būti sumažintos 2,9 mlrd. EUR; 50. mano, kad derybų dėmesys turėtų būti sutelkiamas ne vien į procentinį dydį ir skaičius, bet į jas turėtų būti įtrauktos ir kitos detalės, kaip pvz. teisingumo ir laipsniškumo principai, kurie yra ES pagrindai, siekiant pusiausvyros, kuri patenkintų valstybių narių ir piliečių lūkesčius; ragina Komisiją ir Tarybą šias detales laikyti sine qua non sąlygomis, siekiant susitarimo su Europos Parlamentu; todėl teigia, kad Parlamentas: - Su Konstitucija susiję aspektai: yra nusprendęs atmesti bet kokį teisinį įsipareigojimą, kuris turėtų neigiamą poveikį įsigaliojus Konstitucijai; todėl ragina Tarybą ir Komisiją susitarti, siekiant apsaugoti Parlamento įstatymų leidybos galias ir įvesti peržiūrėjimo sąlygą dėl tų teisės aktų, dėl kurių procedūra pasikeis įsigaliojus Konstitucijai, taip stiprinant Europos Parlamento vaidmenį; ragina Komisiją ir Tarybą kitame tarpinstituciniame susitarime pritarti šiam įsipareigojimui, - Finansinis reglamentas: įsitikinęs, kad Finansiniame reglamente minimus gero valdymo principus ir jų įgyvendinimo tvarką reikia peržiūrėti, siekiant palengvinti įgyvendinimą ir pagreitinti lėšų valstybėms narėms grąžinimą (arba kompensavimą); ragina Komisiją ir Tarybą susitarti dėl nuostatų perskirstymo, kas galėtų padėti įgyvendinti reglamentą ir supaprastintų procedūras, - Administracinis krūvis: pabrėžia, kad Komisija turėtų imtis priemonių administraciniam valdymui supaprastinti ir jo veiksmingumui pagerinti įgyvendinant Bendrijos programas, ypač smulkius projektus, savoms tarnyboms, valstybėms narėms ir galutiniams paramos gavėjams; mano, kad visuose šiuose keturiuose lygmenyse reikėtų atlikti išsamią Bendrijos teisėkūros administracinio valdymo veiksmingumo analizę, tokiu būdu nustatant administracinių išlaidų panaudojimo veiksmingumo ir efektyvumo didinimo galimybes; siūlo tokią analizę naudoti visuotinai visam biudžetui; - Valstybių narių teikiami patvirtinimai: mano, kad Parlamentas, kaip biudžeto valdymo institucijos dalis, yra atsakingas už optimalų valstybių narių skirtų lėšų panaudojimą ES biudžete; yra nusprendęs gerinti programų, kurios bus finansuojamos pagal kitą finansinę programą, įgyvendinimą; ragina valstybes nares parengti finansinių įsipareigojimų patvirtinimus dėl visų politikos krypčių, vykdomų pagal pasidalytas kompetencijas pagal formalų ex-ante atskleidimo pareiškimą ir metinę ex-post patikinimo deklaraciją, kurią parengia valstybių narių aukščiausia politinė ir valdymo institucija (Finansų ministerija); todėl prašo Komisijos įtraukti atitinkamus mechanizmus, siekiant sustabdyti mokėjimus, jeigu nebus įgyvendintas šis reikalavimas; nėra pasirengęs pasiūlyti jokių ženklių programai skiriamų lėšų padidinimų, kol valstybės narės neužtikrins, kad prisiims įsipareigojimus dėl asignavimų; "atskleidimo pareiškimų" sąvokos priėmimą laiko sąlyga, kad Europos Parlamentas pritartų naujam tarpinstituciniam susitarimui dėl finansinės perspektyvos; - Nuosavi ištekliai ir koregavimo mechanizmas: pritaria 2004 m. Europos Vadovų Tarybos išvadoms, kad į derybas dėl Europos Sąjungos išlaidų turi būti žiūrima atsižvelgiant į bendrą kontekstą, įskaitant nuosavų išteklių, koregavimo mechanizmo ir galimo sistemos supaprastinimo klausimą; ragina peržiūrėti nuosavų išteklių sistemą, kas greitu laiku atvestų prie teisingesnio grynojo krūvio paskirstymo ir iki kitos finansinės persperktyvos pabaigos sukurtų nepriklausomą ES finansavimo sistemą; siūlo, kad tokiai naujai sistemai paruošti reikėtų surengti tarpparlamentinę konferenciją, dalyvaujant Europos Parlamentui ir nacionaliniams parlamentams, kaip numatyta Konstitucijos protokole dėl nacionalinių parlamentų vaidmens, - Finansinės priemonės ir bendras finansavimas prašo Komisijos šalia kiekvienos bendrosios politikos srities įgyvendinimo pateikti pasiūlymus ir juose išdėstyti naujas finansines priemones ir bendro finansavimo mechanizmus ; minėtos finansinės priemonės turi būti nukreiptos į rinkos nesėkmes ir skatinti privačius investuotojus; svarbiausi tikslai turi būti optimaliausias biudžeto panaudojimas ir didžiausias sverto efektas, kurių reikia siekti ypač MVĮ garantijos priemonėmis bei tikslingai remiant rizikos kapitalą, įskaitant investuotojų į verslą tinklus ir technologijų perkėlimą; IV dalis Rekomendacijos nuolatiniams komitetams dėl teisėkūros aspektų 51. mano, kad šiomis rekomendacijomis turi preliminariai orientuotis specializuoti komitetai, nepažeisdami būsimų teisėkūros sprendimų; Konkurencingumas ir naujovės 52. lieka susirūpinęs dėl to, kad ankstesnėse naujovių ir konkurencingumo programose nebuvo pateiktas būtinas ryšys tarp pagrindinių tyrimų ir pramonės naujovių, ką iš dalies lėmė gana riboti finansiniai ištekliai; mano, kad Europos visuomenės parama yra būtina Lisabonos tikslams pasiekti; mano, kad Komisija turėtų pateikti pasiūlymą dėl finansinių procedūrų supaprastinimo siekiant palengvinti mokslinių tyrimų politikos įgyvendinimą; mano, kad reikėtų peržiūrėti finansines priemonės siekiant didesnės darnos ir tikslingumo, ir kad būtina sukurti atitinkamai finansuojamą ambicingą programą, skirtą konkurencingumui ir naujovėms, siekiant paremti į "klestėjimą" orientuotą pramonės politiką, ypač MVĮ, kurios sėkmingai pasieks pelno pramonėje taikydamos tyrimų rezultatus, pavyzdžiui, pasitelkiant technologijų sklaidą iš universitetų ir mokslinių tyrimų centrų taikymui pramonėje; mano, kad reikia toliau plėtoti informacinę visuomenę, kaip teigiama Komisijos pasiūlyme, kuriant ir diegiant tarptautinius informacijos ir komunikacijos technologijų bei mobilių telekomunikacijų technologijų standartus, prižiūrint, kad būtų vykdomi elektronines komunikacijas reglamentuojantys teisės aktai, remiant ES etalonų tyrimą eEurope veiksmų plano iniciatyvų srityje ir toliau skatinant ES saugumo tyrimus; mano, kad ši programa yra labai svarbi siekiant Lisabonos strategijos tikslų naujų technologijų ir ekologinių technologijų srityje; mano, kad būtina užtikrinti tinkamą ES veiksmų plano aplinkos apsaugos technologijų srityje (ETAP) finansavimą pasitelkiant 7-tąją ES mokslinių tyrimų programą ir Konkurencingumo ir naujovių pagrindų programą (CIP); ragina ieškoti alternatyvių finansavimo šaltinių, ypač per Europos investicijų fondą (EIF), siekiant remti naujoviškai dirbančias MVĮ ir iniciatyvas, kurios padeda komercializuoti mokslinius tyrimus bei skatina technologijų sklaidą; Erdvės programa 53. pažymi, kad Europos erdvės politika šiuo metu yra mokslinių tyrimų pamatinės programos dalis; pabrėžia, kad įsigaliojus atitinkamoms Konstitucijos nuostatoms, kur Erdvės programai yra skirtas atskiras teisinis pagrindas (III-254 straipsnis), tai galėtų būti laikoma atskira politikos kryptimi su aiškiai apibrėžtu teisiniu pagrindu ir tam būtų teikiami atitinkami finansiniai ištekliai, siekiant palaikyti su erdve susijusius tyrimus bei Galileo ir GMES infrastruktūras bei ES galimybę patekti į erdvę; į pagrindų programą reikia įtraukti konkrečias taisykles, kuriomis sudaromos sąlygos atlikti šiuos konkrečius veiksmus; Transeuropiniai tinklai 54. pažymi, kad dėl projektų dydžių ir finansinių paketų, nėra realaus pakaitalo nacionaliniam ar Bendrijos finansavimui; pastebi, kad dažna viltis, kad dalyvautų daugiau investitorių, šiuo metu, su retomis išimtimis, yra neįgyvendinta; pažymi naujo 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 807/2004 iš dalies keičiančio Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2236/95, nustatantį bendrąsias taisykles dėl Bendrijos finansinės pagalbos teikimo transeuropinių tinklų srityje [8] numatoma, kad pagalba turi būti koncentruojama ties projektais, kuriems jos labiausiai reikia (prioritetiniai tarpvalstybiniai projektai, arba projektai, susiję su gamtinių kliūčių įveikimu), ir padidinamas maksimalus paramos prioritetiniams projektams procentas; Socialinės politikos darbotvarkė 55. atkreipia dėmesį į teisėkūros pasiūlymą dėl naujos PROGRESS programos ir pažymi nuoseklios Europos programos svarbą bei poreikį, įskaitant atitinkamą šios srities finansavimą, kuris skatina nacionaliniu lygmeniu vykdomus veiksmus; todėl mano, kad reikia padidinti PROGRESS programos biudžetą, jeigu Europos Sąjunga iš tikrųjų rimtai ketina įgyvendinti Lisabonos strategiją ir Socialinės politikos darbotvarkę; Sanglauda 56. ragina Komisiją nustatyti "vystymosi tikslus" ir išmatuojamus, konkrečius ir tikslius ekonomikos, socialinės ir aplinkos apsaugos rodiklius remiantis Lisabonos ir Geteburgo Europos Vadovų Tarybos išvadomis ir supaprastinti esamas administravimo procedūras, siekiant palengvinti valstybių narių administravimo naštą, prireikus peržiūrint atitinkamas Finansinio reglamento nuostatas; pabrėžia, kad 4 proc. nuo BNP riba struktūrinių fondų mokėjimams nustatyta remiantis ankstesne patirtimi, tačiau turėtų būti traktuojama lankstesniu būdu; mano, kad galima būtų apsvarstyti laikiną tolesnį ES programų bendro finansavimo koeficientų diferenciavimą; ragina valstybes nares išspręsti bendro valdymo problemas ir gerinti jų vykdomos kontrolės patikimumą bei prognozavimo metodus; taip pat ragina aiškiai susitarti ir nustatyti tikslų valstybių narių aukščiausios politinės ir vykdomosios valdžios (finansų ministro) atskleidimo pareiškimų principo įgyvendinimo grafiką; 57. atkreipia dėmesį į tai, kad regioninės politikos negalima atskirti nuo regioninės pagalbos teisės, ir ragina, kad pasiūlymai būtų nuoseklūs ir kad būtų vengiama pernelyg didelių kaimyniniams regionams teikiamos pagalbos skirtumų, kadangi tai gali labai iškraipyti konkurenciją; pabrėžia ypatingą tolimiausių regionų padėtį (EB Sutarties 299 straipsnio 2 dalis), dėl kurios juos reikia traktuoti skirtingai sanglaudos politikos kriterijų atžvilgiu; siūlo taikyti pereinamąsias priemones, kad "statistinio poveikio" regionams būtų suteikta teisė ir toliau gauti atitinkamą ES paramą, kadangi nė vienas regionas neturi nukentėti dėl ES plėtros; be to, pabrėžia, kad reikia pripažinti regioninės politikos ir konkurencijos politikos sąveiką regionuose, kuriems daro įtakos "statistinis poveikis", ir ją įvertinti analizuojant dabartinių ir numatomų valstybės pagalbos taisyklių poveikį (esamą ar būsimą) šiems regionams ir kad pereinamojo statuso regionams, ypač tiems, kurie techniškai patenka į 1 tikslą, bet ir tiems, kurie patenka į 2 tikslą, reikėtų suteikti atitinkamą paramą bei taikyti preferencinį režimą valstybės pagalbos atžvilgiu; 58. pritaria Europos Komisijos paskelbtam dokumento projektui, kuriuo siekiama TEN projektams transporto srityje įvesti ES paskolų garantijų priemonę ; laikosi nuomonės, kad tokią priemonę galima būtų išplėsti, kad ji apimtų ir kitas sritis, siekiant skatinti investicijas, kurių reikia Lisabonos tikslams pasiekti; Žemės ūkis 59. mano, kad pagrindinis BŽŪP tikslas yra užtikrinti daugiafunkcinio Europos žemės ūkio sektoriaus modelį, siekiant apsaugoti vidaus žemės ūkio produktų rinkos funkcionavimą ir ūkininkų pajamas, užtikrinti galimybę gauti aukštos kokybės, namų gamybos žemės ūkio produktus, įskaitant aukštus gyvulių sveikatos ir gerovės standartus, toliau teikti paramą kaimo vietovėms, pajamomis, infrastruktūra ir gaunamomis paslaugomis smarkiai atsiliekančioms nuo miesto zonų, skatinti tvarią ir aplinką tausojančią ūkininkavimo praktiką, siekiant išsaugoti aplinką ir įgyvendinant Lisabonos strategiją stiprinti Europos žemdirbystės sektoriaus konkurencingumą siekiant išsaugoti darbo vietas žemės ūkio sektoriuje; 60. pažymi reikšmingas bendrosios žemės ūkio politikos ir bendrosios rinkos organizavimo reformas, kurias Europos Sąjunga įvykdė 1999 m.; tuo pagrindu ragina Komisiją išaiškinti ES partneriams, kokius pasiaukojančius žingsnius jau žengė Bendrijos gamintojai dėl šių reformų, ir ginti daugiafunkcinį Europos žemės ūkio sektoriaus modelį Dohos plėtros darbotvarkės prekybos derybose; ir toliau pabrėžia poreikį apsaugoti Bendrijos lengvatas, visų pirma užtikrinant teisingą ir nešališką pusiausvyrą tarp besivystančių šalių prašymų dėl prieigos prie rinkos ir Bendrijos rinkų stabilumo bei veiksmingumo, kad šias rinkas galima būtų veiksmingai valdyti ir išvengti krizių, kurios sukeltų Sąjungai papildomus finansinius sunkumus ir naujas biudžeto problemas; 61. primena, kad pagrindinė 2003 m. žemės ūkio politikos reforma, įskaitant beveik visų bendro rinkos organizavimo sričių reformą, pagrindas buvo 2002 m. spalio mėn. Europos Vadovų Tarybos sprendimu įtvirtintas finansinės programos teisėtumas; taip pat primena, kad Europos Parlamentas pritarė Sutarčiai ir Aktui dėl dešimties naujų valstybių narių įstojimo, kurių finansinių žemės ūkio aspektų pagrindą sudarė Europos Vadovų Tarybos priimtas susitarimas; Žuvininkystė 62. mano, kad bendroji žuvininkystės politika (BŽP) yra pagrindinis ES aplinkosaugos pastangų, skirtų atgauti pusiausvyrą jūrų ekosistemos, kurios kai kurios rūšys yra per daug išnaudojamos, elementas; mano, kad Komisijos numatytas finansavimas – tai pačios minimaliausios lėšos, skiriamos ištekliams išsaugoti ir tikslams, kurių pagrindą sudaro tvarioji plėtra ir dėl kurių buvo sutarta 2002 m. reformuojant bendrąją žuvininkystės politiką, pasiekti; mano, kad BŽP turėtų labiau atsižvelgti į žvejų padėtį ir atkreipti ypatingą dėmesį į specifinę itin nutolusių regionų atvejį; Aplinkos apsauga 63. laikosi nuomonės, kad ES aplinkos apsaugos politika įrodė esanti pagrindinė priemonė mažinant klimato pokyčių poveikį, stabdant gamtinių arealų ir biologinės įvairovės nykimą, saugant vandens išteklius, gerinant aplinkos apsaugą, sveikatą ir gyvenimo kokybę, skatinant nuosekliai naudoti ir valdyti gamtinius išteklius ir atliekas, ir plėtoti strateginius politikos vystymo, įgyvendinimo ir informavimo (informuotumo) būdus, taip pat tvarų ekonominį augimą ir užimtumą bei ekologinę sanglaudą; 64. pažymi, kad aplinkos apsaugos politikos sritys padeda įgyvendinti Lisabonos ir Geteborgo tikslus; labai pritaria aplinkos apsaugos sričių integravimui į kitas politikos sritis; pabrėžia, kad į aplinkos apsaugos aspektus ir poveikius, kaip antai aplinkos apsaugos technologijas, aplinkos apsaugos mokslius tyrimus ir gamtos apsaugą turi būti visiškai atsižvelgiama finansavimo politikoje – 1 ir 2 išlaidų kategorijoje; Laisvės, saugumo ir teisingumo sritis 65. pritaria pastangoms supaprastinti ir racionalizuoti esamą šios srities padėtį, nustatant tris pamatines programas ("Solidarumo", "Saugumo" ir "Teisingumo"), kurios taip pat suteiks didesnį lankstumą paskirstant prioritetus skirtingiems veiksmams, tačiau pabrėžia, kad tai neturėtų sumažinti Europos Parlamento politinės ir biudžeto kontrolės; įspėja, kad įvedant "bendro valdymo su valstybėmis narėmis" sąvoką įgyvendinant programas šioje srityje reikia kartu pateikti ir atitinkamus kontrolės mechanizmus; 66. kol Komisija nepateikė teisėkūros pasiūlymų, susilaiko nuo galutinės nuomonės dėl specifinio programų turinio ir visų pirma dėl to, ar bendrų kiekvienai programai finansuoti Komisijos pasiūlytų lėšų proporcija gali aiškiai atspindėti pagrindinius Parlamento prioritetus šioje srityje: informavimą apie pagrindines teises, piliečių saugumo stiprinimą ir efektyvų bendros imigracijos ir prieglobsčio politikos taikymą (visų pirma kai tai susiję su Pabėgėlių fondu); Vartotojų apsauga ir visuomenės sveikata 67. ragina Komisiją nedelsiant pateikti teisėkūros pasiūlymus dėl naujos Vartotojų politikos ir visuomenės sveikatos programai, siekiant įgalinti Europos Parlamentą ir Tarybą laiku pradėti teisėkūros veiklą, kad programos galėtų įsigalioti 2007 m. pradžioje; vis dar mano, kad vartotojų politikos programos ir naujos visuomenės sveikatos programos atskyrimas bus geriausia išeitis įgyvendinti Europos Sąjungos prioritetus; pabrėžia, kad naujai programai skirtas lėšas, lyginant su dabartinėmis, reikia žymiai padidinanti ; pastebi, kad reikia atsižvelgti į praeito ir būsimo plėtros etapo padarinius valstybėms, turinčioms deficitą sveikatos ir vartotojų srityje, ir siūlo plėsti programos apimtį; Švietimas ir mokymas 68. tiki, kad reikalinga padidinti Erasmus studentų mobilumo stipendijos vidurkį ; tiki, kad programos gyvavimo laikotarpiu Comenius paprogramės tikslas turėtų būti įtraukti daugiau moksleivių į bendrą mokymo veiklą ; mano, kad šie programos patobulinimai reikalauja žymiai padidinti Komisijos pasiūlytą orientacinę sumą; Europos kultūros ir skirtumų puoselėjimas 69. pabrėžia, kad garso ir vaizdo sektorius yra technologijų kaitos ir naujų ekonominių procesų pagrindas ir kad jis gali padėti kurti Lisabonos procese numatytą žiniomis pagrįstą ekonomiką; pabrėžia, kad garso ir vaizdo sektoriaus raida pirmiausia priklauso nuo privataus sektoriaus, nepriklausomos žiniasklaidos ir valstybių narių viešojo finansavimo; pabrėžia įgyvendinant dabartines MEDIA programas gaunamus teigiamus rezultatus; pabrėžia, kad MEDIA programos pasirodė esančios labai veiksmingos bei turinčios žymią europinę pridėtinę vertę siekiant palaikyti sektoriaus plėtrą; pabrėžia, kad svarbu atitinkamai finansuoti MEDIA 2007 programą ir kad Komisijos siūloma suma yra minimali reikalinga suma programos numatytiems tikslams pasiekti ; 70. pritaria nuostatai įtraukti į naują CULTURE 2000 programą kai kurias veiklos sritis, turinčias labai mažas finansines struktūras, ir pabrėžia, kad būtina atitinkamai finansuoti šią sritį, atkreipdamas dėmesį į tai, kad į naują daugiametę programą reikia įtraukti pagrindinius 2004–2006 m. veiksmų plano komponentus; ragina Komisiją skatinti Europos jaunimo pakte, kurį 2005 m. kovo 22– 23 d. priėmė Europos Vadovų Taryba, numatytą veiklą; pritaria kultūros ministrų požiūriui, išsakytam 2004 m. liepos susitikime Roterdame, kad reikėtų žymiai padidinti kultūros sektoriui skirtą biudžetą; Išorės politika 71. iš principo pritaria 4 išlaidų kategorijoje numatytų finansavimo priemonių supaprastinimui, tačiau abejoja, ar Komisijos pasiūlyta suma ir jos suskirstymas yra tinkami šiuose pasiūlymuose matomų lėšų naudojimo skaidrumo, matomumo ir demokratinės priežiūros požiūriu; visų pirma mano, kad: - naujų finansinių priemonių teisiniai pagrindai aiškiai apibrėžia Parlamento vaidmenį nustatant šių priemonių geografinių arba teminių programų tikslus, - pasiūlymą dėl bendradarbiavimo vystymosi labui ir ekonominio bendradarbiavimo reikia pertvarkyti remiantis geografine struktūra, kuri aiškiai skiria paramą besivystančioms šalims ir bendradarbiavimą su pramoninėmis valstybėmis, įskaitant lėšų paskirstymą pagal temines gaires, atitinkančias Sąjungos prioritetus ir horizontaliuosius politinius tikslus, - pasirengimo narystei ES ir stabilumo priemonių teisinį pagrindą reikia persvarstyti, kad būtų galima taikyti bendro sprendimo procedūrą, - aplinkos apsauga yra tiek ES išorės veiksmų, tiek vidaus veiksmų visateisis komponetas ; pabrėžia, kad Europos Sąjungai tenka atsakomybė spręsti su visuotiniais aplinkos apsaugos iššūkiais susijusias problemas panaudojant išorines programas, sufirmuluotas drauge su besivystančiomis šalimis partnerėmis, - Komisija turėtų pateikti pasiūlymą dėl atskiro reglamento, kuris Europos iniciatyvai dėl demokratijos ir žmogaus teisių (19-04 biudžeto eilutė), kaip vienintelei ES išorės priemonei, nereikalaujančiai priimančios šalies pritarimo, suteiktų reikiamą lankstumą, bei pripažinti visiškos parlamentinės priežiūros programai atsatymą; * * * 72. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai ir Komisijai bei kitoms susijusioms institucijoms ir įstaigoms, valstybių narių vyriausybėms ir parlamentams. [1] OL C 172, 1999 6 18, p. 1. [2] OL C 310, 2004 12 16, p. 1. [3] OL L 253, 2000 10 7, p. 42. [4] OL C 104 E, 2004 4 30, p. 991. [5] Priimti tekstai, P6_TA(2004)0005. [6] 2004 12 2 Priimti tekstai, P6_TA-PROV(2004)0075. [7] Komisijos prašymu 1977 m. ekspertų grupės pateiktas pranešimas. [8] OL L 143, 2004 4 30, p. 46. -------------------------------------------------- PRIEDAS Finansinė struktūra 2007–2013 m. Mln. EUR 2004 m. kainomis | Asignavimai įsipareigojimams vykdyti | 2007 m. | 2008 m. | 2009 m. | 2010 m. | 2011 m. | 2012 m. | 2013 m. | IŠ VISO 2007–2013 m. | 1.Tvarus augimas | 57612 | 60612 | 63560 | 65558 | 67699 | 70559 | 73435 | 459035 | 1a.Konkurencingumas augimui ir užimtumui skatinti | 11010 | 13157 | 15377 | 17207 | 19190 | 21272 | 23350 | 120563 | 1b.Sanglauda augimui ir užimtumui skatinti | 46602 | 47455 | 48183 | 48351 | 48509 | 49287 | 50085 | 338472 | 2.Gamtos išteklių apsauga ir tvarkymas | 56744 | 56866 | 56980 | 56747 | 56524 | 56299 | 56088 | 396248 | iš kurių: žemės ūkis – su rinka susijusios išlaidos ir tiesioginiai mokėjimai | 43120 | 42697 | 42279 | 41864 | 41453 | 41047 | 40645 | 293105 | 3.Pilietybė, laisvė, saugumas ir teisingumas | 1777 | 2156 | 2470 | 2778 | 3096 | 3420 | 3741 | 19437 | 4.ES kaip pasaulinė partnerė | 8235 | 8795 | 9343 | 10050 | 10782 | 11434 | 12060 | 70697 | 5.Administravimas | 3675 | 3815 | 3950 | 4090 | 4225 | 4365 | 4500 | 28620 | Kompensacijos | 419 | 191 | 190 | — | | | | 800 | IŠ VISO asignavimų įsipareigojimams vykdyti | 128462 | 132434 | 136493 | 139223 | 142326 | 146077 | 149824 | 974837 | Asignavimai įsipareigojimams vykdyti dalis BNP [1] | 1,17 % | 1,18 % | 1,19 % | 1,18 % | 1,18 % | 1,19 % | 1,19 % | 1,18 % | | | | | | | | | – 47 518 | | | | | | | | | | Komisijos administracinių išlaidų viršutinė riba | 3 114 | 3 321 | 3 528 | 3 744 | 3 942 | 4 140 | 4 356 | 26 145 | Institucijų viršutinės ribos (įvertinimas) | 307 | 313 | 320 | 326 | 332 | 339 | 346 | 2 283 | | | | | | | | | | IŠ VISO asignavimų mokėjimams [2] | 116 403 | 120 003 | 123 680 | 126 154 | 128 966 | 132 365 | 135 760 | 883 329 | Mokėjimų dalis BNP [1] | 1,06 % | 1,07 % | 1,08 % | 1,07 % | 1,07 % | 1,07 % | 1,08 % | 1,07 % | [1] Remiasi Komisijos darbo dokumentu SEK(2005)0494 galutinis (techninės pataisos). [2] Įsipareigojimų/mokėjimų santykis remiasi Komisijos dokumentu SEK(2004)0498. --------------------------------------------------