[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 9.12.2005 KOM(2005) 639 galutinis 2005/0251 (AVC) Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl Europos bendrijos prisijungimo prie Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencijos (pateikta Komisijos) AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. POLITINIS IR TEISINIS KONTEKSTAS Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencija (HCCH) yra seniai veikianti tarptautinė organizacija, kurios tikslas – dirbti siekiant palaipsniui suvienodinti tarptautinės privatinės teisės taisykles, daugiausia rengiant tarptautines konvencijas ar dėl jų derantis. HCCH priėmė daug svarbių konvencijų įvairiose tarptautinės privatinės teisės srityse. Iki šiol organizacija priėmė 35 konvencijas ir jai priklauso 65 narės, įskaitant visas Europos Sąjungos valstybes nares. Nuo Amsterdamo sutarties įsigaliojimo Europos bendrija turi kompetenciją imtis priemonių teisminio bendradarbiavimo nagrinėjant civilines bylas srityje, kai toks bendradarbiavimas turi poveikio tarpvalstybiniam bendradarbiavimui tokia apimtimi, kiek būtina tinkamam vidaus rinkos veikimui. Bendrija priėmė įvairius dokumentus, pasinaudojusi naujai įgyta kompetencija. Dėl kitų dokumentų šiuo metu deramasi arba jie rengiami. Dauguma šių dokumentų iš dalies ar visiškai dubliuojasi su HCCH veiklos sritimis. Pavyzdžiais galėtų būti: 1965 m. Konvencija dėl teisminių ir neteisminių dokumentų įteikimo užsienyje, kuri reglamentuoja tuos pačius klausimus kaip ir Reglamentas 1348/2000 dėl teisminių ir neteisminių dokumentų įteikimo valstybėse narėse; 1970 m. Konvencija dėl įrodymų paėmimo reglamentuoja tuos pačius klausimus kaip ir Reglamentas 1206/2001 dėl valstybių narių teismų tarpusavio bendradarbiavimo renkant įrodymus; 1980 m. ir 1996 m. Konvencijos, stiprinančios vaikų apsaugą, kurios iš dalies dubliuojasi su Reglamentu 2201/2003 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimo bei vykdymo; ir galiausiai, bet ne mažiau svarbūs dokumentai – 2005 m. Konvencija dėl teismų susitarimų pasirinkimo ir Konvencijos dėl išlaikymo prievolių projektas, susiję su klausimais, kuriuos reglamentuoja Reglamentas 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo. Šių vidaus dokumentų priėmimas reiškia, kad valstybėms narėms priklausiusi išorės kompetencija nagrinėti tuose dokumentuose reglamentuojamus klausimus buvo perduota Bendrijai. Atsižvelgiant į šiuos naujai įgytus išorės įgaliojimus ir jos intensyvėjantį dalyvavimą organizacijos darbe, Bendrijai būtina tapti pilnateise HCCH nare. Šiuo metu Bendrija organizacijoje naudojasi tik stebėtojos teisėmis. Bendrija turėtų tapti pilnateise HCCH nare dėl dviejų priežasčių: tapusi nare, politiniu požiūriu Bendrija įgytų statusą, kuris atitiktų jos naująjį – pagrindinio tarptautinio veikėjo teisėsaugos institucijoms bendradarbiaujant civilinėse bylose – vaidmenį. Teisiniu požiūriu narystė suteiktų Bendrijai teisę visapusiškai dalyvauti derybose dėl konvencijų jos kompetencijai priklausančiose srityse reiškiant savo nuomonę bei poziciją ir užtikrinant savo nustatytų taisyklių ir numatomų priimti tarptautinių dokumentų nuoseklumą bei suderinamumą. Be to, pati Bendrija, o ne valstybės narės, perimtų iš Hagos konvencijų kylančias teises ir pareigas jos kompetencijai priklausančiose srityse. Dėl šių priežasčių 2002 m. lapkričio 28 d. sprendimu Taryba įgaliojo Europos Komisiją vesti derybas dėl Bendrijos prisijungimo prie HCCH sąlygų bei tvarkos. Bendru Europos Komisijos ir ES Tarybai pirmininkaujančios valstybės narės 2002 m. gruodžio 19 d. raštu, skirtu HCCH, Bendrija kreipėsi dėl narystės HCCH ir paprašė pradėti derybas. 2004 m. balandžio mėn. organizacijos Speciali bendrųjų reikalų ir politikos komisija priėmė principinį sprendimą priimti Europos bendriją į HCCH. Kadangi HCCH statutas numato tik valstybių, o ne tarptautinių organizacijų, narystę, dėl Bendrijos prisijungimo būtina iš dalies keisti statutą. Šių pakeitimų tekstas bendru sutarimu buvo priimtas 2005 m. birželio 14–30 d. Hagoje vykusioje diplomatinėje konferencijoje. HCCH narės buvo paragintos raštu balsuoti dėl pakeitimų, jei įmanoma ne vėliau kaip per devynis mėnesius. Statuto 12 straipsnis nustato, kad statutas gali būti keičiamas tik esant dviejų trečdalių balsų daugumai. Kai bus pasiekta ši balsų dauguma, tačiau ne anksčiau kaip 2006 m. kovo 31 d., Generalinis sekretorius parengs protokolą ( procès-verbal ), kuriuo informuos valstybes nares apie balsavimo rezultatus. Pakeitimai įsigalios po trijų mėnesių. Netrukus po įsigaliojimo bus sušauktas neeilinis Specialios bendrųjų reikalų ir politikos komisijos posėdis, kuriame bus sprendžiama dėl Bendrijos priėmimo į HCCH. Atsižvelgiant į tai, kad 2005 m. birželio 30 d. buvo priimti statuto pakeitimai ir tai, kad visos HCCH narės vieningai pasisakė už Europos bendrijos prisijungimą, visiškai įmanoma, kad iki 2006 m. kovo 31 d., t. y. iki devynių mėnesių galutinio termino pabaigos, bus pasiekta būtina dviejų trečdalių balsų dauguma. Todėl statuto pakeitimai įsigaliotų 2006 m. liepos 1 d., o oficialus sprendimas priimti Bendriją į HCCH būtų priimtas pirmąją 2006 m. liepos mėn. savaitę. Siekiant užtikrinti, kad Bendrija būtų pasiruošusi prisijungti iki 2006 m. liepos mėn. pradžios, procedūrą dėl Tarybos sprendimo dėl Bendrijos prisijungimo prie HCCH būtina pradėti jau dabar. Tokiu atveju Bendrija galės deponuoti savo prisijungimo dokumentą iš karto po to, kai HCCH priims oficialų sprendimą ją priimti. 2. DERYBų REZULTATAI Komisija derėjosi dėl Bendrijos prisijungimo prie HCCH sąlygų ir tvarkos laikydamasi Tarybos derybų nurodymų. Visos su Bendrijos prisijungimu susijusios nuostatos buvo įtrauktos į statutą. Todėl buvo pakeistos ir darbo tvarkos taisyklės. Kadangi narės pageidavo, kad pakeitimai būtų bendro pobūdžio, atitinkamose nuostatose kalbama apie „Regionines ekonominės integracijos organizacijas“, o ne apie „Europos bendriją“. Apibendrinant, iš dalies pakeistame statute yra šios Europos bendrijai aktualios nuostatos: - HCCH narėmis gali tapti regioninės ekonominės integracijos organizacijos (REIO), kurios organizacijos posėdžiuose dalyvauja tokiomis pačiomis teisėmis kaip ir valstybės narės. Tam, kad galėtų kreiptis dėl narystės, REIO turi priklausyti išimtinai nepriklausomos valstybės, perdavusios jai savo kompetenciją spręsti įvairius HCCH veiklos sričiai priklausančius klausimus, įskaitant teisę tais klausimais priimti jos valstybėms narėms privalomus sprendimus. Neginčijama, kad Europos bendrija šiuos reikalavimus tenkina. - Pateikdama paraišką dėl narystės, REIO turi pateikti kompetencijos deklaraciją, kurioje nurodytų klausimus, kuriuos nagrinėti kompetenciją jai perdavė jos valstybės narės. Be to, REIO ir jos valstybės narės turi užtikrinti, kad HCCH būtų informuojama apie bet kokius pakeitimus, susijusius su REIO kompetencija arba jos sudėtimi. Galiausiai HCCH narės turi teisę prašyti informacijos apie tai, ar REIO arba jos valstybės narės turi kompetenciją nagrinėti kokį nors konkretų klausimą, o REIO ir jos valstybės narės turi užtikrinti, kad esant tokiam prašymui būtų suteikta atitinkama informacija. - HCCH sprendimus priims siekdama kuo didesnio bendro sutarimo. Balsuoti bus kviečiama tik išimtiniais atvejais, kai neįmanoma pasiekti bendro sutarimo. - Kalbant apie teisę balsuoti, REIO turi tiek balsų, kiek jai priklausančių valstybių narių, turinčių teisę balsuoti ir užsiregistravusių į tokius posėdžius, nagrinėjamu klausimu perdavė jai savo kompetenciją. Tai reiškia, kad balsavimo metu valstybės narės dalyvauti fiziškai neprivalo. - REIO įnašas į metinį HCCH biudžetą nėra didesnis nei jos valstybių narių, tačiau ji turi padengti papildomas su jos naryste susijusias administracines išlaidas. Šią sumą nustatys HCCH, pasikonsultavusi su REIO. - Europos bendrija rašytiniu pareiškimu užtikrins HCCH, kad ji ketina išsiaiškinti, ar yra suinteresuota prisijungti prie galiojančių Hagos konvencijų. Tais atvejais, kai ji bus tuo suinteresuota, bendradarbiaudama su HCCH dės visas pastangas įveikti sunkumus, kurie atsiranda dėl to, kad nėra numatyta galimybė REIO prisijungti prie tokių konvencijų. Be to, Bendrija siekia, kad HCCH nuolatinio biuro atstovai galėtų dalyvauti Komisijos organizuojamuose ekspertų posėdžiuose, kuriuose aptariami konferencijai svarbūs klausimai. 3. IšVADA Atsižvelgiant į teigiamą derybų rezultatą, Komisija rekomenduoja Tarybai priimti sprendimą dėl Europos bendrijos prisijungimo prie HCCH. 2005/0251 (AVC) Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl Europos bendrijos prisijungimo prie Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencijos EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 61 straipsnio c punktą, kartu su 300 straipsnio 2 dalies pirmąja pastraipa ir 300 straipsnio 3 dalies antrąja pastraipa, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[1], atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą[2], kadangi: (1) Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencijos (HCCH) tikslas yra dirbti siekiant palaipsniui suvienodinti tarptautinės privatinės teisės taisykles. Iki šiol organizacija priėmė daug konvencijų įvairiose tarptautinės privatinės teisės srityse. (2) Nuo Amsterdamo sutarties įsigaliojimo Bendrija turi kompetenciją imtis priemonių teisminio bendradarbiavimo nagrinėjant civilines bylas srityje, kai toks bendradarbiavimas turi poveikio tarpvalstybiniam bendradarbiavimui tokia apimtimi, kiek būtina tinkamam vidaus rinkos veikimui. Bendrija pasinaudojo šia kompetencija ir priėmė įvairius dokumentus, kurių daugelis iš dalies ar visiškai sutampa su HCCH veiklos sritimis. (3) Svarbu, kad Bendrija įgytų statusą, kuris atitiktų jos naująjį – pagrindinio tarptautinio veikėjo teisėsaugos institucijoms bendradarbiaujant civilinėse bylose – vaidmenį ir kad ji galėtų naudotis savo išorės kompetencija dalyvaudama kaip pilnateisė narė HCCH derybose dėl konvencijų jos kompetencijai priklausančiose srityse. (4) 2002 m. lapkričio 28 d. sprendimu Taryba įgaliojo Komisiją derėtis dėl Bendrijos prisijungimo prie HCCH sąlygų bei tvarkos. (5) Bendru Komisijos ir ES Tarybai pirmininkaujančios valstybės narės 2002 m. gruodžio 19 d. raštu Bendrija kreipėsi dėl narystės HCCH ir paprašė pradėti derybas. (6) 2004 m. balandžio mėn. HCCH speciali bendrųjų reikalų ir politikos komisija vieningai pareiškė, kad iš esmės Europos bendrija turėtų tapti HCCH nare ir nustatė tam tikrus jos prisijungimo kriterijus bei tvarką. (7) 2005 m. birželio mėn. HCCH diplomatinėje konferencijoje bendru sutarimu buvo priimti statuto pakeitimai, kad galėtų prisijungti regioninė ekonominės integracijos organizacija, o HCCH narės buvo paragintos balsuoti dėl pakeitimų, jei įmanoma ne vėliau kaip per devynis mėnesius. (8) Statuto pakeitimai įsigalios praėjus trims mėnesiams po to, kai Generalinis sekretorius praneš narėms, kad pasiekta dviejų trečdalių balsų dauguma, būtina norint iš dalies pakeisti statutą. Netrukus po įsigaliojimo bus sušauktas neeilinis Specialios bendrųjų reikalų ir politikos komisijos posėdis, kuriame bus oficialiai nuspręsta priimti Bendriją į HCCH. (9) Derybų dėl HCCH statuto pakeitimo rezultatas yra teigiamas atsižvelgiant į Bendrijos interesus. (10) Vadovaujantis pakeisto HCCH statuto 2A straipsniu, Bendrija, kaip regioninė ekonominės integracijos organizacija, turi teisę tapti HCCH nare. (11) Bendrija turėtų prisijungti prie HCCH. (12) Kaip apibrėžta Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties prieduose pateikto protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos 3 straipsnyje, Jungtinė Karalystė ir Airija dalyvauja priimant šį sprendimą. (13) Kaip apibrėžta Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties prieduose pateikto protokolo dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsniuose, Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą. NUSPRENDĖ: Vienintelis straipsnis Bendrija prisijungia prie Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencijos pareikšdama, kad ji pritaria organizacijos statutui, kaip apibrėžta I priede, pastarajai priėmus oficialų sprendimą priimti Bendriją kaip narę. Bendrija taip pat pateikia kompetencijos deklaraciją, kurioje nurodo klausimus, kuriuos nagrinėti kompetenciją jai perdavė jos valstybės narės, kaip nustatyta II priede, taip pat deklaraciją dėl tam tikrų su Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencija susijusių klausimų, kaip nustatyta III priede. Tarybos pirmininkas įgaliotas imtis reikiamų priemonių, kad būtų įgyvendinti pirmiau minėti veiksmai. Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencijos statuto tekstas pateiktas šio sprendimo IV priede. Priimta Briuselyje, Tarybos vardu Pirmininkas I PRIEDAS Prisijungimo prie Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencijos dokumentas J.H.A. VAN LOON Secretary-General Hague Conference on Private International Law Scheveningseweg 6 NL – 2517 HAGA Gerbiamas pone, Turiu garbės Jums pranešti, kad Europos bendrija nusprendė prisijungti prie Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencijos. Todėl prašau Jūsų priimti šį dokumentą, kuriuo Europos bendrija pritaria Hagos konferencijos statutui pagal jo 2A straipsnį. Pridedu Europos bendrijos deklaraciją, kurioje nurodyti klausimai, kuriuos nagrinėti kompetenciją jai perdavė jos valstybės narės, ir deklaraciją dėl tam tikrų su Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencija susijusių klausimų. Europos bendrija oficialiai ir be išlygų prisiima visus įsipareigojimus, kylančius iš jos narystės Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencijoje, kaip nustatyta statute, ir oficialiai įsipareigoja vykdyti prisijungimo metu jai tenkančius įsipareigojimus. Gerbiamasis pone, reiškiu Jums savo didžią pagarbą, Europos Sąjungos Tarybos pirmininkas II PRIEDAS Europos bendrijos kompetencijos deklaracija, kurioje nurodyti klausimai, kuriuos nagrinėti kompetenciją jai perdavė jos valstybės narės 1. Ši deklaracija pateikiama vadovaujantis Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencijos statuto 2A straipsnio 3 dalimi ir joje nurodyti klausimai, kuriuos nagrinėti kompetenciją Europos bendrijai perdavė jos valstybės narės. 2. Europos bendrijai priklauso kompetencija priimti bendro pobūdžio ir specifinius dokumentus siekiant padidinti taisyklių, susijusių su taikytina teise įvairiose srityse jos valstybėse narėse, vienodumą. HCCH veiklos sričiai priklausančių klausimų atžvilgiu Europos bendrijai aiškiai priklauso kompetencija pagal EB sutarties IV antraštinę dalį imtis priemonių teisminio bendradarbiavimo nagrinėjant civilines bylas srityje, kai toks bendradarbiavimas turi poveikio tarpvalstybiniam bendradarbiavimui tokia apimtimi, kiek būtina tinkamam vidaus rinkos veikimui (EB sutarties 61 straipsnio c punktas ir 65 straipsnis). Tokios priemonės apima: 1. teisminių ir neteisminių dokumentų įteikimo kitoje valstybėje sistemos tobulinimą ir supaprastinimą; bendradarbiavimą renkant įrodymus; sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose, taip pat nesusijusių su teismo bylomis sprendimų pripažinimą ir vykdymą; 2. valstybėse narėse įstatymų ir jurisdikcijos kolizijai taikomų taisyklių suderinamumo skatinimą; 3. geros civilinės teisenos kliūčių šalinimą, prireikus skatinant valstybėse narėse taikomų civilinio proceso normų suderinamumą. 3. Be to, Bendrijai priklauso kompetencija nagrinėti ir kitus klausimus, kurie gali būti įtraukti į Hagos konferencijos konvencijas, pavyzdžiui, su vidaus rinka (EB sutarties 95 straipsnis) ar vartotojų apsauga (EB sutarties 153 straipsnis) susiję klausimai. 4. Europos bendrija pasinaudojo jai priklausančia kompetencija ir vadovaudamasi EB sutarties 61 straipsnio c punktu priėmė daug dokumentų, pavyzdžiui: - Reglamentą (EB) Nr. 1346/2000 dėl bankroto bylų, - Reglamentą (EB) Nr. 1348/2000 dėl dokumentų įteikimo, - Reglamentą (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo, - Reglamentą (EB) Nr. 1206/2001 dėl valstybių narių teismų tarpusavio bendradarbiavimo renkant įrodymus civilinėse ar komercinėse bylose, - Direktyvą (EB) Nr. 8/2003 dėl teisinės pagalbos, - Reglamentą (EB) Nr. 2201/2003 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimo bei vykdymo, ir - Reglamentą (EB) Nr. 805/2004, sukuriantį neginčytinų reikalavimų Europos vykdomąjį raštą. Nuostatų dėl tarptautinės privatinės teisės taip pat galima aptikti ir kituose Bendrijos teisės aktuose, būtent vartotojų apsaugos, draudimo, finansinių paslaugų ir intelektinės nuosavybės srityse. Todėl Bendrijos direktyvos, kurioms įtakos turėjo Hagos konvencija dėl teisės, taikomos tam tikroms teisėms tarpininko laikomų vertybinių popierių atžvilgiu, buvo priimtos EB sutarties 95 straipsnio pagrindu. 5. Net jei EB sutartyje nėra aiškios nuorodos į išorės kompetenciją, ji išplaukia iš Europos Teisingumo Teismo praktikos, pagal kurią pirmiau minėtos EB sutarties nuostatos suteikia teisinį pagrindą Bendrijai priimti ne tik vidaus teisės aktus, bet ir sudaryti tarptautinius susitarimus. Bendrija gali sudaryti tarptautinius susitarimus tuomet, kai vidaus kompetencija jau buvo panaudota siekiant imtis priemonių įgyvendinti bendras politikos kryptis, kaip nurodyta pirmiau, arba kai tarptautinio susitarimo reikia norint pasiekti vieną iš Bendrijos tikslų[3]. Europos bendrija naudojasi išimtine išorės kompetencija tiek, kiek tarptautinis susitarimas veikia vidines Bendrijos taisykles ar keičia jų taikymo sritį[4]. Tokiais atvejais išorės susitarimus su trečiosiomis šalimis ar tarptautinėmis organizacijomis sudaro ne valstybės narės, o Bendrija. Tarptautinis susitarimas gali priklausyti išimtinei Bendrijos kompetencijai visiškai arba tik iš dalies. 6. Bendrijos priemonės paprastai yra privalomos visoms ES valstybėms narėms. Kalbant apie EB sutarties IV antraštinę dalį, kuri sudaro teisinį teisminio bendradarbiavimo civilinėse bylose pagrindą, Danijai, Airijai ir Jungtinei Karalystei taikomas specialus režimas. Priemonės, priimtos vadovaujantis EB sutarties IV antraštinės dalies nuostatomis, Danijai neprivalomos ir netaikomos. Teisinės priemonės, priimtos vadovaujantis IV antraštinės dalies nuostatomis, Airijai ir Jungtinei Karalystei taikomos tuomet, jei jos apie tai informuoja Tarybą. Abi valstybės narės nusprendė dalyvauti visose pirmiau 4 punkte minėtose priemonėse. 7. Kompetencijos, kurią valstybės narės perdavė Bendrijai pagal EB sutartį, ribos linkusios nuolat plėtotis. Europos bendrija ir jos valstybės narės garantuoja, kad apie bet kokį Bendrijos kompetencijos pasikeitimą bus nedelsiant pranešama HCCH sekretoriatui, kaip nustatyta 2A straipsnio 6 dalyje. III PRIEDAS Europos bendrijos deklaracija dėl tam tikrų klausimų, susijusių su Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencija Europos bendrija ketina išsiaiškinti, ar yra suinteresuota prisijungti prie esamų Hagos konvencijų, priklausančių jos kompetencijai. Tais atvejais, kai Europos bendrija bus tuo suinteresuota, bendradarbiaudama su Hagos konferencija ji dės visas pastangas įveikti sunkumus, kurie atsiranda dėl to, kad nėra numatyta galimybė regioninei ekonominės integracijos organizacijai prisijungti prie tokių konvencijų. Europos bendrija siekia, kad Hagos konferencijos nuolatinio biuro atstovai galėtų dalyvauti Europos Komisijos organizuojamuose ekspertų posėdžiuose, kuriuose aptariami Hagos konferencijai svarbūs klausimai. IV PRIEDAS HAGOS TARPTAUTINĖS PRIVATINĖS TEISĖS KONFERENCIJOS STATUTAS Toliau nurodytų šalių vyriausybės: Vokietijos Federacinės Respublikos, Austrijos, Belgijos, Danijos, Ispanijos, Suomijos, Prancūzijos, Italijos, Japonijos, Liuksemburgo, Norvegijos, Nyderlandų, Portugalijos, Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės, Švedijos ir Šveicarijos, Atsižvelgdamos į nuolatinį Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencijos pobūdį; Norėdamos pabrėžti tokį pobūdį; Manydamos, kad tuo tikslu Konferencijai derėtų parengti statutą; Susitarė dėl šių nuostatų: 1 straipsnis Hagos konferencijos tikslas yra dirbti siekiant palaipsniui suvienodinti tarptautinės privatinės teisės taisykles. 2 straipsnis Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencijos narės yra valstybės, kurios jau dalyvavo vienoje ar keliose konferencijos sesijose ir kurios pritaria šiam Statutui. Konferencijos nare gali tapti bet kokia kita valstybė, kurios dalyvavimas teisiniu požiūriu svarbus konferencijos darbui. Sprendimą dėl naujų valstybių narių priėmimo priima dalyvaujančių valstybių vyriausybės vienos ar kelių tokių valstybių siūlymu daugumos balsavimu per šešis mėnesius nuo tokio pasiūlymo pateikimo vyriausybėms dienos. Priėmimas įsigalioja atitinkamai valstybei išreiškus pritarimą šiam Statutui. 2A straipsnis 1. Kai posėdyje dėl bendrųjų reikalų ir politikos dalyvauja dauguma valstybių narių, balsų dauguma jos gali nuspręsti priimti ir regioninę ekonominės integracijos organizaciją, kuri pateikė paraišką dėl narystės Generaliniam sekretoriui. Nuorodos į nares šiame Statute reiškia nuorodą ir į tokias dalyvaujančias organizacijas, jei aiškiai nenustatyta kitaip. Priėmimas įsigalioja atitinkamai regioninei ekonominės integracijos organizacijai išreiškus pritarimą šiam Statutui. 2. Tam, kad galėtų kreiptis dėl narystės konferencijoje, regioninei ekonominės integracijos organizacijai turi priklausyti išimtinai nepriklausomos valstybės, perdavusios jai savo kompetenciją spręsti įvairius konferencijos veiklos sričiai priklausančius klausimus, įskaitant teisę tais klausimais priimti jos valstybėms narėms privalomus sprendimus. 3. Kreipdamasi dėl narystės, kiekviena regioninė ekonominės integracijos organizacija pateikia kompetencijos deklaraciją, kurioje nurodyti klausimai, kuriuos nagrinėti kompetenciją jai perdavė jos valstybės narės. 4. Kiekviena dalyvaujanti organizacija ir jos valstybės narės užtikrina, kad Generalinis sekretorius būtų informuojamas apie bet kokius pasikeitimus, susijusius su dalyvaujančios organizacijos kompetencija ar jos naryste. Generalinis sekretorius tokią informaciją toliau perduotų kitoms konferencijos narėms. 5. Daroma prielaida, kad dalyvaujančiai organizacijai priklausančios valstybės narės išlaiko savo kompetenciją nagrinėti visus klausimus, kurių atžvilgiu nebuvo aiškiai deklaruota ar pranešta apie kompetencijos perdavimą. 6. Bet kuri konferencijos narė gali prašyti dalyvaujančios organizacijos ir jos valstybių narių pranešti, ar jai priklauso kompetencija nagrinėti konferencijoje svarstomą konkretų klausimą. Dalyvaujanti organizacija ir jos valstybės narės užtikrina, kad esant tokiam prašymui būtų suteikta atitinkama informacija. 7. Dalyvaujanti organizacija naudojasi savo narystės teisėmis pakaitom su savo valstybėmis narėmis, kurios yra konferencijos narės, jų atitinkamos kompetencijos srityse. 8. Dalyvaujančiai organizacijai konferencijos posėdžiuose, kuriuose ji turi teisę dalyvauti, ir kuriuose nagrinėjami jos kompetencijai priklausantys klausimai, suteikiama teisė į tokį balsų skaičių, kiek jai priklausančių valstybių narių, kurios turi teisę balsuoti tokiame posėdyje bei į jį užsiregistravo, jai perdavė kompetenciją nagrinėjamu klausimu. Kai dalyvaujanti organizacija pasinaudoja savo balsavimo teise, jos valstybės narės nesinaudoja savosiomis, ir atvirkščiai. 9. „Regioninė ekonominės integracijos organizacija“ – tai tarptautinė organizacija, kuriai priklauso tik nepriklausomos valstybės, perdavusios jai savo kompetenciją spręsti įvairius klausimus, įskaitant teisę tais klausimais priimti jos valstybėms narėms privalomus sprendimus. 3 straipsnis 1. Bendrųjų reikalų ir politikos taryba (toliau – Taryba), kuriai priklauso visos narės, atsakinga už konferencijos veiklą. Tarybos posėdžiai iš esmės vyksta kartą per metus. 2. Taryba tokį veikimą užtikrina pasitelkdama Nuolatinį biurą, kurio veiklai ji vadovauja. 3. Taryba išnagrinėja visus pasiūlymus, kuriuos ketinama svarstyti konferencijoje, ir gali savo nuožiūra spręsti dėl veiksmų, kurių reikia imtis tokių pasiūlymų atžvilgiu. 4. Nyderlandų Vyriausybės nuolatinis komitetas, įsteigtas 1897 m. vasario 20 d. karališkuoju potvarkiu siekiant paskatinti tarptautinės privatinės teisės kodifikavimą, pasikonsultavęs su konferencijos narėmis nustato diplomatinių sesijų datą. 5. Nuolatinis vyriausybės komitetas kreipiasi į Nyderlandų Vyriausybę dėl narių sušaukimo. Nuolatinio vyriausybės komiteto pirmininkas vadovauja konferencijos sesijoms. 6. Konferencijos eilinės sesijos iš esmės vyksta kas ketverius metus. 7. Prireikus Taryba, pasikonsultavusi su Nuolatiniu vyriausybės komitetu, gali paprašyti Nyderlandų Vyriausybės sušaukti konferenciją į neeilinę sesiją. 8. Taryba gali konsultuotis su Nuolatiniu vyriausybės komitetu ir bet kokiu kitu konferencijai aktualiu klausimu. 4 straipsnis 1. Nuolatinio biuro būstinė yra Hagoje. Jį sudaro Generalinis sekretorius ir keturi sekretoriai, kuriuos Nuolatinio vyriausybės komiteto teikimu skiria Nyderlandų Vyriausybė. 2. Generalinis sekretorius ir sekretoriai privalo turėti reikiamas teisines žinias ir praktinio darbo patirtį. Juos skiriant taip pat atsižvelgiama į geografinio atstovavimo įvairovę ir teisinę patirtį. 3. Sekretorių skaičius gali būti padidintas pasikonsultavus su Taryba ir vadovaujantis 9 straipsniu. 5 straipsnis Nuolatinis biuras, kurio veiklai vadovauja Taryba, atsako už: 4. Hagos konferencijos sesijų ir Tarybos bei įvairių specialių komisijų posėdžių rengimą ir organizavimą; 5. Sesijų ir pirmiau minėtų posėdžių sekretoriato darbą; 6. visas užduotis, susijusias su sekretoriato veikla. 6 straipsnis 1. Siekiant palengvinti ryšius tarp konferencijos narių ir Nuolatinio biuro, kiekvienos valstybės narės vyriausybė paskiria nacionalinę instituciją, o kiekviena dalyvaujanti organizacija – kontaktinę instituciją. 2. Nuolatinis biuras gali palaikyti ryšius su visomis taip paskirtomis institucijomis ir su kompetentingomis tarptautinėmis organizacijomis. 7 straipsnis 1. Sesijų metu, o pertraukų tarp sesijų metu Taryba gali įsteigti specialias komisijas siekiant parengti konvencijų projektus arba nagrinėti visus konferencijai aktualius tarptautinės privatinės teisės klausimus. 2. Sesijos, Taryba ir specialios komisijos veikia siekdamos kuo didesnio bendro sutarimo. 8 straipsnis 1. Biudžete numatytos konferencijos išlaidos paskirstomos konferencijos valstybėms narėms. 2. Dalyvaujanti organizacija į metinį konferencijos biudžetą neprivalo mokėti daugiau nei jai priklausančios valstybės narės, tačiau sumoka sumą, kurią, su ja pasikonsultavusi, nustato konferencija, kad būtų padengtos papildomos su jos naryste susijusios administracinės išlaidos. 3. Bet kuriuo atveju į Tarybą ir specialias komisijas deleguotų atstovų kelionės ir pragyvenimo išlaidas apmoka juos delegavusios narės. 9 straipsnis 1. Konferencijos biudžetas kiekvienais metais pateikiamas tvirtinti Diplomatinių atstovų tarybai Hagoje. 2. Šie atstovai taip pat paskirsto valstybėms narėms biudžete numatytas išlaidas, kurias pastarosios turi padengti. 3. Diplomatiniai atstovai tokiu tikslu susitinka pirmininkaujant Nyderlandų Karalystės užsienio reikalų ministrui. 10 straipsnis 1. Konferencijos eilinių ir neeilinių sesijų išlaidas apmoka Nyderlandų Vyriausybė. 2. Bet kuriuo atveju deleguotų atstovų kelionės ir pragyvenimo išlaidas apmoka atitinkamos narės. 11 straipsnis (Tik tekstas prancūzų kalba yra autentiškas) Les usages de la Conférence continuent à être en vigueur pour tout ce qui n’est pas contraire au présent Statut ou aux Règlements. 12 straipsnis 1. Šio Statuto pakeitimus bendru sutarimu turi patvirtinti valstybės narės, dalyvaudamos posėdyje bendrųjų reikalų ir politikos klausimais. 2. Tokie pakeitimai įsigalioja visų narių atžvilgiu praėjus trims mėnesiams nuo to, kai juos patvirtina du trečdaliai valstybių narių, laikydamosi savo atitinkamų vidaus procedūrų, tačiau ne anksčiau kaip devyni mėnesiai nuo jų priėmimo datos. 3. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytame posėdyje gali būti pakeisti šio straipsnio 2 dalyje minimi laikotarpiai. 13 straipsnis Siekiant užtikrinti šio Statuto nuostatų įgyvendinimą, jos bus papildytos nuostatais. Nuostatus nustatys Nuolatinis biuras ir pateiks tvirtinti Diplomatinei sesijai, Diplomatinių atstovų tarybai arba Bendrųjų reikalų ir politikos tarybai. 14 straipsnis 1. Šis Statutas pateikiamas valstybių, kurios dalyvavo vienoje ar keliose konferencijos sesijose, vyriausybių pritarimui. Jis įsigalioja iš karto po to, kai jam pritaria dauguma Septintojoje sesijoje atstovaujamų valstybių. 2. Pareiškimas dėl pritarimo deponuojamas Nyderlandų Vyriausybei, kuri apie jį praneša šio straipsnio pirmoje dalyje minimoms vyriausybėms. 3. Naujos narės priėmimo atveju Nyderlandų Vyriausybė informuoja visas nares apie tos naujos narės pareiškimą dėl pripažinimo. 15 straipsnis 1. Kiekviena narė gali denonsuoti šį Statutą praėjus penkeriems metams nuo jo įsigaliojimo dienos 14 straipsnio 1 dalyje nustatyta tvarka. 2. Nyderlandų Karalystės užsienio reikalų ministerija apie denonsavimą informuojama likus ne mažiau kaip šešiems mėnesiams iki konferencijos biudžetinių metų pabaigos ir jis įsigalioja pasibaigus minėtiems metams, tačiau tik tos narės, kuri apie tai pranešė, atžvilgiu. Šio Statuto tekstai anglų ir prancūzų kalba, iš dalies pakeisti [data], yra vienodai autentiški. TEISINĘ GALIĄ TURINTI FINANSINĖ PAŽYMA 1. PASIŪLYMO P AVADINIMAS : Tarybos sprendimas dėl Europos Bendrijos prisijungimo prie Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencijos 2. VEIKLA PAGRĮSTO VALDYMO IR BIUDŽETO SUDARYMO PAGAL VEIKLOS RŪŠIS SISTEMA Susijusi politikos sritis (sritys) ir susijusi veikla (veiklos): 18.06 Tikros civilinio ir baudžiamojo teisingumo erdvės kūrimas 3. BIUDŽETO EILUTĖS 3.1. Biudžeto eilutės (veiklos eilutės ir atitinkamos techninės ir administracinės pagalbos eilutės (buvusios BA eilutės)), ir jų pavadinimai: Pagrindinių teisių ir teisingumo pagrindų programa 2007–2013 m. laikotarpiui; konkreti programa „Pilietinis teisingumas“; biudžeto eilutė bus nuspręsta preliminariame biudžeto projekte (PBD) 2007 . 3.2. Priemonės ir jos finansinio poveikio trukmė : Nuo 2007 m. 3.3. Biudžetinės charakteristikos : Neįtraukta į programą 4. IŠTEKLIŲ APŽVALGA 4.1. Finansiniai ištekliai 4.1.1. Įsipareigojimų asignavimų (ĮA) ir mokėjimų asignavimų (MA) suvestinė milijonais eurų (trijų dešimtųjų tikslumu) Išlaidų rūšis |Skirsnio Nr. | | n metai | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 |n + 5 ir vėliau | Iš viso | | Veiklos išlaidos[5] | | | | | | | | | |Įsipareigojimų asignavimai (ĮA) |8.1 |a |0,001 |0,001 |0,001 |0,001 |0,001 |0,001 | | |Mokėjimų asignavimai (MA) | |b | | | | | | | | | Išsami informacija apie bendrą finansavimą Jei į pasiūlymą yra įtrauktas bendras valstybių narių ar kitų įstaigų (nurodyti kurių) finansavimas, jo lygio įvertis turi būti nurodytas toliau pateikiamoje lentelėje (jei numatoma, kad bendrą finansavimą skirs skirtingos įstaigos, galima pridėti papildomų eilučių): milijonais eurų (trijų dešimtųjų tikslumu) Bendrą finansavimą teikianti įstaiga | | n metai | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 |n + 5 ir vėliau | Iš viso | |…………………… |f | | | | | | | | |IŠ VISO ĮA, įskaitant bendrą finansavimą |a+c+d+e+f | | | | | | | | | 4.1.2. Suderinamumas su finansinėmis programomis Šio pasiūlymo išlaidos (apytiksliai 1000 eurų per metus) yra įtrauktos į bendrąją sumą, pasiūlytą „Pagrindinių teisių ir teisingumo“ pagrindų programos 2007–2013 m. laikotarpiu konkrečiai programai „Pilietinis teisingumas”. Asignavimai yra orientacinio pobūdžio ir priklausys nuo jų suderinamumo su sprendimu, kuris bus priimtas remiantis Finansinių perspektyvų 2007–2013 m. vidutinės trukmės finansiniais pasiūlymais. ( Pasiūlymas atitinka esamas finansines programas. ( Atsižvelgiant į pasiūlymą, teks pakeisti atitinkamų finansinės perspektyvos išlaidų kategorijų programas. ( Įgyvendinant pasiūlymą gali tekti taikyti tarpinstitucinio susitarimo nuostatas[6] (t.y., panaudoti lankstumo priemonę arba pertvarkyti finansinę perspektyvą). 4.1.3. Finansinis poveikis pajamoms x Pasiūlymas neturi finansinio poveikio pajamoms ( Pasiūlymas turi finansinį poveikį, poveikis pajamoms yra toks: 4.2. Žmogiškųjų išteklių visos darbo dienos ekvivalentas (įskaitant pareigūnus, laikinus ir išorės darbuotojus) – išsamią informaciją rasite 8.2.1 punkte. Poreikiai metams | n metai | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n + 5 ir vėliau | |Iš viso žmogiškųjų išteklių | | | | | | | | 5. CHARAKTERISTIKOS IR TIKSLAI EUROPOS BENDRIJOS PRISIJUNGIMAS PRIE HAGOS TARPTAUTINėS PRIVATINėS TEISėS KONFERENCIJOS PAREIKALAUS KASMETINėS FINANSINėS PARAMOS SU NARYSTE SUSIJUSIOMS PAPILDOMOMS ADMINISTRACINėMS IšLAIDOMS PADENGTI, KURIą NUSTATYS ORGANIZACIJA, KONSULTUODAMASI SU EUROPOS BENDRIJA. PIRMą KARTą PARAMA BUS SKIRIAMA 2007 M., TODėL KOL KAS JOKIA KONKRETI SUMA NėRA NUSTATYTA. KADANGI PARAMA SKIRIAMA PADENGTI „PAPILDOMAS ADMINISTRACINES IšLAIDAS“, SUMA NEVIRšYS 1000 EURų PER METUS. 6. IŠSAMI INFORMACIJA APIE IŠTEKLIUS Neįtraukta į programą [1] OL C […], […], p. […]. [2] OL C […], […], p. […]. [3] Teisingumo Teismo nuomonė 1/76, Rink.1977, p. 741; Nuomonė 2/91, Rink. 1993, p. I-1061; Byla 22/70 (AETR); Komisija prieš Tarybą, Rink. 1971, p. 263; Byla C-467/98 („atviro dangaus“ sprendimas), Komisija prieš Daniją, Rink. 2002, p. I-9519. [4] Byla 22/70 (AETR), Komisija prieš Tarybą, Byla C-467/98 („atviro dangaus“ sprendimas), Komisija prieš Daniją. [5] Išlaidos, nepriklausančios atitinkamos xx antraštinės dalies xx 01 skyriui. [6] ˇr. tarpinstitucinio susitarimo 19 ir 24 punktus.