[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 11.4.2008 KOM(2008) 181 galutinis KOMISIJOS ATASKAITA TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI Metinė Europos Komisijos ataskaita dėlStabilumo priemonės 2007 m. – Santrauka {SEK(2008) 446} KOMISIJOS ATASKAITA TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI Metinė Europos Komisijos ataskaita dėlStabilumo priemonės 2007 m. – Santrauka ĮžANGA Ši ataskaita teikiama Europos Parlamentui ir Tarybai laikantis 2006 m. lapkričio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1717/2006, nustatančio stabilumo priemonę (SP reglamentas), 23 straipsniu nustatyto ataskaitų teikimo reikalavimo. Šiame straipsnyje teigiama: „Komisija nagrinėja pažangą, padarytą įgyvendinant pagal šį reglamentą vykdomas priemones, ir pateikia Europos Parlamentui bei Tarybai paramos įgyvendinimo metinę ataskaitą. Ataskaita taip pat perduodama Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui bei Regionų komitetui. Ataskaitoje pateikiama informacija apie per praėjusius metus finansuotas priemones, apie stebėsenos ir įvertinimo veiksmų rezultatus bei apie biudžetinius įsipareigojimus ir mokėjimus pagal šalį, regioną ir bendradarbiavimo sektorių“. Ši ataskaita taip pat teikiama papildant jau pateiktą informaciją pagal SP reglamento 6 straipsnio 6 dalimi nustatytą ataskaitų teikimo reikalavimą, kuriame teigiama: „Patvirtinus išimtines pagalbos priemones, Komisija kuo ankstesniu jų įgyvendinimo etapu ir bet kuriuo atveju per septynis mėnesius pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą, kurioje apžvelgiama esama ir planuojama Bendrijos reakcija, įskaitant įnašus iš kitų Bendrijos finansavimo priemonių, esamų atskiros šalies ar daugiašalių strateginių dokumentų statusą, ir Bendrijos atsakomąjį vaidmenį platesniu tarptautiniu ir daugiašaliu mastu. Šioje ataskaitoje taip pat nurodoma, ar Komisija ketina toliau taikyti išimtines pagalbos priemones, jei taip – kiek laiko“. Per 2007 m. Komisijos įtvirtintas esamas darbo metodas – reguliariai informuoti Europos Parlamentą ir Tarybą apie pagal SP reglamentą, ES reaguojant į krizes, netrukus remsimas išimtines pagalbos priemones. Kad būtų galima tinkamai laikytis ataskaitų apie kiekvieną programą teikimo reikalavimo, siūloma šioje ir paskesnėse metinėse ataskaitose pateikti bendrą atnaujintą visų pirmiau aprašytų vykdomų priemonių įgyvendinimo ataskaitą, įskaitant tuos aspektus, apie kuriuos informacija negalėjo būti pateikta prieš įgyvendinimo pradžią. I. STABILUMO PRIEMONėS PAGRINDAS Jau kelerius metus Komisija per EB išorės priemones prisideda prie Europos Sąjungos bendro reagavimo į krizes – tiek reaguojant į stichines nelaimes, tiek į politines krizes trečiosiose šalyse, pastaruoju atveju dažnai kartu su ES bendraisiais veiksmais pagal bendrą užsienio ir saugumo politiką (BUSP) arba Europos saugumo ir gynybos politiką (ESGP). Nuo 2000 iki 2006 m. šį vaidmenį nehumanitarinių krizių atveju atliko EB greitojo reagavimo mechanizmas (GRM). Nepaisant kuklių finansinių paketų (maždaug 30 mln. EUR per metus) ir griežtų programų trukmės apribojimų (daugiausia šeši mėnesiai), GRM finansuojamais projektais buvo daug prisidėta prie ES reagavimo į krizes priemonių, daugeliu atvejų pradedant programas pagal geografines priemones arba jas derinant su BUSP ir (arba) ESGP veiksmais. GRM sėkmingai panaudotas, pvz., reaguojant į krizę Afganistane, reaguojant į cunamį ir Ačeho taikos procese, vykdant ES pasienio pagalbos misiją Moldovos Respublikoje ir Ukrainoje bei reaguojant į įvairias kitas krizes Afrikoje, Lotynų Amerikoje, Vakarų Balkanuose ir Vidurio Rytuose. 2007 m. pradėjus vykdyti Stabilumo priemonę (SP), gerokai padidėjo Komisijos reagavimo į krizes gebėjimai, nes reagavimo į krizes komponentas sudaro didžiausią naujosios priemonės dalį (daugiau nei pusantro milijardo eurų iš bendros daugiau nei dviejų milijardų sumos per septynerius metus)[1]. Palyginti su GRM, gerokai padidėjo SP reagavimo į krizes komponento finansiniai asignavimai (93 mln. EUR 2007 m., vidutiniškai 230 mln. EUR per metus reagavimui į krizes 2007–2013 m. laikotarpiu) ir programų trukmė (18 mėnesių, su galimybe tam tikromis sąlygomis jas pratęsti). Šios ataskaitos II dalyje ir Komisijos tarnybų darbinio dokumento priede pateikiamos priemonės, priimtos pagal SP reglamento 3 straipsnį, t. y. pagalba reaguojant į krizes arba kylančias krizes. Už SP reagavimo į krizes komponentą yra tiesiogiai atsakingas Europos Komisijos Išorės santykių generalinio direktorato (DG RELEX) A direktoratas, Komisijos delegacijoms trečiosiose šalyse vis daugiau dalyvaujant įgyvendinimo etape. SP taip pat apima ilgesnio laikotarpio komponentą, kuriame numatoma pagalba esant stabilioms bendradarbiavimo sąlygoms . Programuojamos priemonės pagal SP apima: 1. Priemones ilgesnio laikotarpio grėsmėms tarpregioniniam saugumui pagal SP reglamento 4 straipsnio 1 ir 2 dalis šalinti . Stabilumo priemonės strategijos dokumente 2007–2013 m. Komisija nustatė ilgalaikių veiksmų prioritetus pagal 4 straipsnio 1 ir 2 dalis. Pirma, veiksmais, kuriais siekiama pagerinti veiksmingą cheminių, biologinių, radiologinių ir branduolinių medžiagų ir reagentų kontrolę, dvejopo naudojimo prekių kontrolę ir pritaikyti ginklų srityje dirbančių mokslininkų žinias taikiems tikslams – tokiomis priemonėmis paremti tarptautines pastangas kovoti su masinio naikinimo ginklų platinimu (53 mln. EUR 2007–2008 m.). Antra, paremti pasaulines ir tarpregionines pastangas spręsti neteisėtos prekybos, terorizmo ir organizuoto nusikalstamumo keliamus pavojus (19 mln. EUR 2007–2008 m.). SP ilgalaikiu komponentu panaikinamos kai kurios anksčiau egzistavusios biudžeto eilutės (pvz., susijusios su narkotikais). Du papildomi prioritetai pagal 4 straipsnio 1 dalį – pavojai ypatingos svarbos infrastruktūros objektams ir dideli pavojai visuomenės sveikatai, galintys turėti tarptautinį poveikį. Pastarosios sritys yra naujos; reikės didelio pasirengimo specialioms programoms šiose srityse parengti. Komisija ketina grįžti prie šių dviejų sričių paskesnėse preliminariosiose programose. Strategiją 2007–2011 m. ir preliminariąją programą 2007–2008 m. pagal SP 4 straipsnį, kurioms vienbalsiai pritarė SP komitetas, o Europos Parlamentas pateikė palankią nuomonę, buvo priimtos 2007 m. rugpjūčio mėn. Šį komponentą programuoja DG RELEX, tačiau jį tiesiogiai valdo EuropeAid bendradarbiavimo tarnyba (DG AIDCO). Jis aprašytas šios ataskaitos IV skyriuje. 2. Pajėgumų prieš krizę ir po jos didinimo priemonės pagal SP reglamento 4 straipsnio 3 dalį , toliau – pasirengimas krizėms. 2007–2008 m. šiam komponentui programuota 15 mln. EUR, iš šios sumos 7 mln. EUR 2007 m. Šis komponentas, kurį irgi centriniu lygmeniu valdo DG RELEX/A, aprašytas šios ataskaitos III skyriuje. II. REAGAVIMAS į KRIZES PAGAL STABILUMO PRIEMONę (3 STRAIPSNIS, 19.06.01 BIUDžETO IšLAIDų KATEGORIJA) II.1. SP yra ES didesnio reagavimo į krizes priemonių paketo dalis Kad ES galėtų atlikti didesnį vaidmenį užsienio ir saugumo politikoje, ji turi gebėti veiksmingai reaguoti į krizines padėtis trečiosiose šalyse , kad padėtų šioms šalims sugrįžti į tvaraus vystymosi kelią. Siekiant pagerinti Europos Sąjungos gebėjimus reaguoti į krizes pasaulyje, reikia sustiprinti įvairias Europos Sąjungos priemones (civilines ir karines krizių valdymo priemones, diplomatines priemones, vystymosi pagalbą arba prekybos politiką) ir užtikrinti darnų šių priemonių veikimą išvien . SP yra svarbi Bendrijos reagavimą į krizines padėtis papildanti priemonė; kitos priemonės – humanitarinės pagalbos priemonė[2], civilinės saugos priemonė (pagal MIC)[3] ir kitos išorės finansinės priemonės, kai jos skubiai panaudojamos reaguojant į krizines padėtis[4]. Šios Bendrijos priemonės kartu su ES bendraisiais veiksmais pagal BUSP ir (arba) ESGP yra ES reagavimo į krizes gebėjimų pagrindas. Netgi prieš įsigaliojant Lisabonos sutarčiai tapo įprasta naudoti vienos kitas papildančias ir glaudžiai koordinuojamas Bendrijos ir BUSP priemones reaguojant į politines krizes trečiosiose šalyse . ES turi ne tik užtikrinti darnius išorės veiksmus, kaip nustatyta Sutartyje; Europos piliečiai ir išorės pasaulis iš ES tikisi, jog ji gebės įvykdyti savo įsipareigojimus. Tai taip gerai neatsispindi jokioje kitoje priemonėje kaip SP reagavimo į krizes komponente – nors ši priemonė priklauso pirmajam ramsčiui, dėl kurio sprendžia Komisija, ES valstybėms narėms glaudžiai koordinuojant politiką (ypač Politiniame ir saugumo komitete, tačiau taip pat geografinėse darbo grupėse), ši priemonė tapo EB priemone, sudaranti sąlygas reagavimui politiniu lygmeniu. II.2. SP reagavimo į krizes programų pradžia Dėl paties SP reagavimo į krizes programų pobūdžio jų negalima suplanuoti iš anksto. Jos rengiamos reaguojant į krizes arba kylančias krizes , kai parama negali būti teikiama pakankamai greitai pagal kitas EB finansines priemones. Paprastai SP gali būti mobilizuota didelės naujos politinės krizės ar stichinės nelaimės atveju, arba atsiradus galimybei užkirsti kelią krizei arba padaryti pažangą sprendžiant konfliktą, arba kai reikia užtikrinti saugias sąlygas EB pagalbos teikimui. Kai naudojamos reaguojant į politines krizes, priemonės pagal SP kai kuriais atvejais buvo parengtos ir vykdytos kartu su BUSP ir (arba) ESGP veiksmais. SP negali būti panaudojama automatiškai reaguojant į bet kurią krizinę padėtį. Kiekvienu atveju turi būti atskirai sprendžiama, ar krizė arba kylanti krizė trečiojoje šalyje pateisina priemonės panaudojimą. Pavyzdžiui, kai kurių ilgalaikių krizių atveju, dėl jų užsitęsusio pobūdžio, negalima būtų pagrįsti naujų iniciatyvų pagal SP finansavimo; šiais atvejais yra tinkamos EB geografinės priemonės. Kita vertus, yra situacijų, kai krizės kilimo galimybė yra pakankamas pagrindas priemonei panaudoti. Nors Komisijos Išorės santykių generalinis direktoratas siūlo reagavimo į krizes priemones pagal SP, o Komisija turi išskirtinę kompetenciją spręsti dėl SP programų ir jas įgyvendinti, idėjos dėl naujų SP programų dažnai plėtojamos lanksčiai, tariantis su įvairiomis susijusiomis šalimis ES (kitais Komisijos generaliniais direktoratais ir tarnybomis, delegacijomis, taip pat Taryba ar atskiromis ES valstybėmis narėmis, Europos Parlamentu ir kt.) arba su platesne tarptautine bendruomene (šalies pagalbos gavėjos valdžios institucijomis, JT agentūromis, dvišalėmis organizacijomis) arba su pilietinės visuomenės subjektais. Programos komponentai nustatomi remiantis poreikių ir pagrindinių klausimų, kuriuos reikia spręsti atitinkamoje krizinėje situacijoje, įvertinimu. Kartais projektus nuo pat pradžių rengia Komisijos tarnybos, o kartais jau parengti projektų pasiūlymai gaunami iš NVO ar tarptautinių organizacijų. Be pradinio pasiūlymų teisinio tinkamumo ir praktinio įgyvendinamumo patikrinimo paprastai taip pat reikia atlikti kitų aspektų nustatymo darbus ir vesti derybas su projektus įgyvendinančiais partneriais. SP tvirtinimo procedūros sukurtos siekiant užtikrinti greitą programų priėmimą , kartu sudarant sąlygas reikiamam išankstiniam konsultavimuisi ir koordinavimui. Skirtingai nuo EB humanitarinių operacijų, kurios pradedamos vykdyti per kelias dienas ar savaites, pasirengimo laikas SP programoms vykdyti – nuo pradinio poreikių įvertinimo iki pirmųjų veiksmų vietoje finansavimo – paprastai užtrunka maždaug du tris mėnesius. Tai suprantama – kadangi humanitariniai veiksmai yra nepolitiniai, jie gali būti pradėti vykdyti skubiai, tuo tarpu SP veiksmai yra labai politiniai ir negali būti pradėti vykdyti paprastai, be deramų politinių konsultacijų ES viduje, su šalių valdžios institucijomis ir kitomis tarptautinėmis susijusiomis šalimis. II.3. 2007 m. priimtos SP reagavimo į krizes programos Stabilumo priemonės reagavimo į krizes komponentas sudaro didžiąją dalį biudžeto pagal 19.06 antraštinę dalį (91 mln. EUR 2007 m.)[5]. Šis asignavimas buvo beveik visas panaudotas 2007 m. : įsipareigojimų asignavimų panaudojimas siekė 99 % visos sumos, o mokėjimų asignavimų panaudojimas siekė 68 % visos sumos[6] (dėl išsamesnių duomenų žr. priedą). Nors visiškas turimų biudžetinių asignavimų panaudojimas nėra a priori pagrindinis tokio pobūdžio priemonės tikslas, didelis įsipareigojimų asignavimų panaudojimo procentas rodo, kad galėjo būti išleista daugiau. Taigi, kai kurių jau parengtų programų priėmimas turėjo būti atidėtas iki 2008 m. pradžios. Tai rodo, numatytas šio biudžeto straipsnio padidinimas finansinėse perspektyvose yra pagrįstas. 2007 m. priimtos priemonės yra labai įvairios tiek geografiniu, tiek teminiu požiūriu (projektų aprašymų santraukos ir apžvalga lentelėse pateikiami prieduose). Kai kurios 2007 m. priimtos programos jau pradėjo duoti konkrečių rezultatų. Remiamos teminės priemonės apima labai įvairius klausimus , sprendžiamus atsižvelgiant į konkrečius kiekvienos konfliktinės padėties arba padėties po konflikto poreikius, kaip antai: trumpalaikiai patariamieji veiksmai saugumo sistemų po konflikto reformai parengti ir pradėti vykdyti (KDR, Gvinėja Bisau, Libanas), papildomos priemonės srityse, kur vykdomos ESGP misijos (pvz., KDR, Afganistanas, Čadas), parama regioniniams taikdariškiems gebėjimams (AS misija Somalyje (AMISOM), AS ir JT tarpininkavimo misija Darfūre), parama teisinės valstybės ir teisingumo pereinamuoju laikotarpiu kūrimui (Afganistanas, Kolumbija, Haitis), parama laikinosioms administracijoms (Tarptautiniam civiliniam biurui (TCB) Kosove), konfliktų sprendimas ir susitaikymas (Uganda, Zimbabvė, Mianmaras, Pietų Tailandas), poreikių po konflikto įvertinimas ir atstatymas (Libano pabėgėlių stovykla), parama perkeltiesiems gyventojams (Libanas, Sirija) ir klausimų, susijusių ištekliais, dėl kurių kyla konfliktai, sprendimas (Kimberley procesas pagal specialiąją priemonę). 2007 m. nebuvo finansuota jokių didelių reagavimo į nelaimes programų , tačiau pagal SP buvo paremti keli poreikių po nelaimės įvertinimai 2007 m. pabaigoje ir 2008 m. pradžioje; šiais metais pagal juos turėtų būti parengtos reagavimo į nelaimes programos. Geografinių programų atveju didžiausia lėšų dalis (38,9 mln. EUR, maždaug 43 % visos sumos) skirta priemonėms Afrikoje į pietus nuo Sacharos , tai yra priemonėms Čade, Darfūre, Somalyje, Kongo DR, Ugandoje, Gvinėjoje Bisau ir Zimbabvėje (dėl išsamesnės informacijos žr. priedą). Vidurio Rytuose maždaug 19,7 mln. EUR (arba 22 % lėšų) skirta programoms Libane , okupuotose Palestinos teritorijose ir Irako pabėgėliams Sirijoje paremti (dėl išsamesnės informacijos žr. priedą). Vakarų Balkanuose 10 mln. EUR patvirtinta Tarptautinio civilinio biuro (TCB) Kosove einamosioms išlaidoms padengti (dėl išsamesnės informacijos žr. priedą). Lotynų Amerikoje ir Karibų baseino šalyse 9 mln. EUR (maždaug 10 % lėšų) panaudota programoms Kolumbijoje, Haityje ir Bolivijoje (dėl išsamesnės informacijos žr. priedą). Galiausiai Azijos ir Ramiojo vandenyno regione 5,9 mln. EUR (maždaug 6 % visos sumos) skirta SP programoms Afganistane, Pietų Tailande ir Mianmare (dėl išsamesnės informacijos žr. priedą). Be pirmiau pateiktų priimtų programų ir paremtų priemonių 2007 m. finansuotos įvairios parengiamosios priemonės (pvz. ekspertų įvertinimo misijos), susijusios su atitinkamomis programomis, kurios turėtų būti pasiūlytos pagal SP 2008 m. (dėl išsamesnės informacijos žr. priedą). EK delegacijos paramą gaunančiose šalyse užtikrina glaudžią ir reguliarią visų SP programų stebėseną . Dažnai delegacijos yra taip pat tiesiogiai atsakingos už paramos programų įgyvendinimą. Atsižvelgiant į tai, jog pirmosios SP programos vykdomos dar tik kelis mėnesius, kol kas neatlikta jokių jų įvertinimų . II.4. Pirmoji per 2007 m. sukaupta patirtis Pirmieji SP reagavimo į krizes komponento vykdymo metai buvo sėkmingi . Nepaisant ne visai optimalių išteklių ir struktūrų, paskirtas visas 2007 m. reagavimo į krizes biudžetas (žr. priedą). Priimtomis programomis prisidėta prie reagavimo į krizes visame pasaulyje veiksmų; jos naudingai papildė (o kai kuriais atvejais jų poveikis buvo lemiamas) kitas ES reagavimo į krizes priemones. Kelių remiamų teminių programų atveju buvo naudinga lygiagrečiai EB ir (arba) ES lygmeniu plėtojama politika ir koncepcijos, visų pirma pastaruoju metu priimti komunikatai ir (arba) gairės, pavyzdžiui, dėl saugumo sektoriaus reformos (SSR), nusiginklavimo, demobilizavimo ir reintegravimo (DDR), integruoto sienų valdymo (IBM) gairės, taip pat dėl silpnų valstybių ir kt. Geografinėmis priemonėmis svarbu spręsti krizes ten, kur jos kyla, nesistengiant specialiai užtikrinti pusiausvyrą tarp regionų. Pavyzdžiui, 2007 m. nefinansuota nė vienos programos NNV regione, nors praeityje šiame regione finansuotos didelės programos (EUBAM misija Moldovoje) ir greičiausiai bus finansuotos ir 2008 m. (Kirgizijos Respublikos teisingumo ir konstitucinė reforma). Taip pat palyginti mažiau 2007 m. buvo skirta Azijai, bet 2008 m. rengiamos didelės programos Bangladešui, Nepalui ir kt. III. STABILUMO PRIEMONėS PASIRENGIMO KRIZėMS KOMPONENTAS (4 STRAIPSNIO 3 DALIS, 19.06.01 BIUDžETO IšLAIDų KATEGORIJA) Be pirmiau aprašyto reagavimo į krizes komponento, kurio svarba vis didėja, Stabilumo priemonė plečiama įtraukiant pasirengimo krizėms komponentą (7 mln. EUR 2007 m. ir 8 mln. EUR 2008 m.). Jis sukurtas kaip nauja taikdarystės partnerystė ir juo siekiama sutelkti ir sutvirtinti civilines žinias ir patirtį taikdariškos veiklos srityje. Jame daugiausia dėmesio bus skiriama tiesioginiam atitinkamų partnerių išankstiniam gebėjimų greitai reaguoti į krizines padėtis stiprinimui; jis bus skirtas visų pirma pilietinės visuomenės organizacijoms, tačiau taip pat tarptautinėms organizacijoms ir atitinkamoms agentūroms ES valstybėse narėse. Darbai pagal taikdarystės partnerystę vykdomi palaikant konstruktyvų dialogą su atitinkamu Europos Parlamento užsienio reikalų komiteto pogrupiu. Pirmąja (2007 m.) metine veiksmų programa pagal taikdarystės partnerystę inter alia bus finansuoti (iš viso skiriant maždaug 7 mln. EUR ) šie veiksmai: pajėgumų stiprinimo ir ankstyvo perspėjimo veiksmai bei pilietinės visuomenės organizacijų gerosios patirties apsikeitimas, ankstyvo perspėjimo ir greito atstatymo darbai, bendradarbiaujant su JT vystymo programa ir Afrikos Sąjunga bei mokymo ir pilietinio stabilizavimo misijos. Valstybės narės ir Parlamentas ką tik patvirtino antrąją (2008 m.) metinę veiksmų programą, kuriai skirta 8 mln. EUR , ir kuri bus priimta iki kovo 31 d. IV. STABILUMO PRIEMONėS ILGALAIKė DALIS (4 STRAIPSNIO 1 IR 2 DALIS, 19.06.02 IR 19.06.03 BIUDžETO IšLAIDų KATEGORIJOS) Remiantis strategija ir preliminariąja programa 2007–2008 m., 2007 m. gruodžio mėn. priimta 2007 m. metinė veiksmų programa. Metinėje veiksmų programoje dėmesys sutelkiamas į šiuos veiksmus: 19.06.02.01 – VEIKSMAI SU CHEMINėMIS, BRANDUOLINėMIS IR BIOLOGINėMIS MEDžIAGOMIS ARBA AGENTAIS SUSIJUSIOS RIZIKOS MAžINIMO IR PARENGTIES SRITYJE 1. Parama Tarptautiniam mokslo ir technologijų centrui (ISTC) Maskvoje ir Mokslo ir technologijų centrui (STCU) Kijeve, Ukraina. Suma: 15 mln. EUR. 2. Žinių apie neteisėtą prekybą cheminėmis, biologinėmis, radiologinėmis ir branduolinėmis medžiagomis valdymo sistema. Suma: 1 mln. EUR. 3. Kova su neteisėta prekyba branduolinėmis ar radioaktyviomis medžiagomis buvusios Sovietų Sąjungos šalyse. Suma: 5 mln. EUR. 4. Pagalba dvejopo naudojimo prekių eksporto kontrolei. Suma: 5 mln. EUR. 19.06.03.01 – TARPREGIONINIAI VEIKSMAI ORGANIZUOTO NUSIKALSTAMUMO, NETEISėTOS PREKYBOS, YPATINGOS SVARBOS INFRASTRUKTūROS OBJEKTų APSAUGOS, PAVOJAUS VISUOMENėS SVEIKATAI IR KOVOS SU TERORIZMU SRITYSE 5. Ekspertų paramos priemonė. Suma: 3,8 mln. EUR. 6. Kova su neteisėta prekyba su Afganistanu. Suma: 5,2 mln. EUR 2007 m. Išsamesnė informacija apie šias programas ir jų tikslus pateikiami pridedamame Komisijos tarnybų darbiniame dokumente. Programos bus pradėtos įgyvendinti 2008 m. Dėl to kol kas per anksti vertinti, kiek jos veiksmingos. Šiuo metu AIDCO taip pat rengia 2008 m. Metinę veiklos programą. IV.1. Kovos su minomis veiksmai ir stabilumo priemonė Verta priminti, kad stabilumo priemonė nei teisiniu, nei finansiniu atžvilgiu nepakeičia panaikintos priešpėstinių minų teminės biudžeto eilutės. Pagrindinės lėšos vykdant kovos su minomis veiklą turi būti gaunamos iš geografinių ir vystymosi priemonių (be EPF, taip pat Vystomojo bendradarbiavimo priemonės (DCI), Pasirengimo narystei priemonės (IPA), Europos kaimynystės ir partnerystės priemonės (ENPI)) arba humanitarinės pagalbos priemonės krizinių padėčių atveju. Pagalba kovai su minomis (su tam tikrais apribojimais) numatyta tik SP trumpalaikėje dalyje (3.h straipsnyje). SP ilgalaikėje dalyje nėra nuostatų dėl galimos paramos priešpėstinių minų srityje (4 straipsnis taikomas „stabilioms sąlygoms“), tačiau joje numatyta parama ginklų ir amunicijos srityje. Iš atitinkamų Komisijos tarnybų atlikto programuojamų lėšų skyrimo kovos su minomis veiksmams, panaikinus kovos su priešpėstinėmis minomis biudžeto eilutę, įvertinimo matyti, kad lėšos sumažėjo trečdaliu – tai atitinka kovos su priešpėstinėmis minomis horizontalios biudžeto eilutės apimamą dalį, palyginti su geografinėmis ir vystymosi priemonėmis (likusieji du trečdaliai). RELEX A stiprina vidaus koordinavimą Komisijoje, siekdamas užtikrinti, kad kovai su priešpėstinėmis minomis būtų skiriamas reikiamas dėmesys ir kad ji būtų veiksmingai integruota į nacionalines programas. [1] Bendra Stabilumo priemonės finansinio paketo suma 2007–2013 m. laikotarpiu yra 2 062 000 000 EUR. Reglamente nustatyta, kad iš šios sumos ne daugiau kaip 7 %, 15 % ir 5 % gali būti skirta priemonėms pagal atitinkamai 4 straipsnio 1, 2 ir 3 dalis. Taigi ne mažiau kaip 73 % bendros sumos (arba 1 505 260 000 EUR) lieka priemonėms pagal 3 straipsnį (arba reagavimui į krizes). [2] 2007 m. gruodžio 18 d. Europos Komisijos, Europos Parlamento ir Europos Sąjungos Tarybos pirmininkai 27 ES valstybių narių vardu pasirašė Europos konsensusą dėl humanitarinės pagalbos, kuriame išdėstė bendrą ES viziją ir praktines priemones, kaip veiksmingai padėti milijonams žmonių visame pasaulyje, kuriems reikalinga pagalba, kad būtų išgelbėta jų gyvybė. Šiuo metu Komisija rengia 5 metų veiksmų planą ES lygmeniu pagal Konsensusą prisiimtiems įsipareigojimams įgyvendinti. Priėmus ir įgyvendinus veiksmų planą bus dar labiau konsoliduotas ir išplėtotas ES reagavimas į humanitarines krizes. [3] Bendrijos civilinės saugos mechanizmas, kuris gali būti panaudotas ES viduje ir už ES ribų pagal mechanizmo Stebėsenos ir informacijos centrą (SIC), buvo toliau sustiprintas 2007 m., inter alia siekiant sudaryti sąlygas Komisijai palengvinti, o kai kuriais atvejais bendrai finansuoti (iki 50 %) civilinės saugos pagalbos nugabenimą į nelaimės ištiktą šalį. [4] Taip pat vykdomi darbai siekiant dar pagerinti Komisijos reagavimo į krizes gebėjimus . Remiantis ankstesnėmis M. Barnier ataskaitos rekomendacijomis, stiprinamas daugiau nei 130 Komisijos delegacijų trečiosiose šalyse tinklas, gerinant ir koordinuojant reagavimą į krizes, siekiant palaipsniui sukurti regioninius daugiasektorinius reagavimo į krizes žinių ir patirties centrus. Taip pat tęsiami darbai siekiant toliau tiek būstinėje, tiek vietoje, stiprinti neatidėliotinos pagalbos (humanitarinės pagalbos priemonių, civilinės saugos priemonių ir kitų reagavimo į krizes priemonių) koordinavimą. [5] Pirminis biudžeto asignavimas 190601 biudžeto straipsniui buvo 100 mln. EUR; iš šios sumos 7 mln. EUR atidėti pasirengimui krizėms (žr. toliau) ir 93 mln. EUR liko reagavimui į krizes. Skirtumą tarp 93 mln. EUR pradinio asignavimo ir 91 mln. EUR galutinio asignavimo galima paaiškinti išskirtiniu 2 mln. EUR perkėlimu į biudžeto eilutę 19.06.03 ilgesnio laikotarpio SP priemonėms. Tai buvo būtina, kad Komisija galėtų priimti nenumatytą finansavimo sprendimą pagal FS ilgalaikį komponentą siekdama paremti vykdomą sienos valdymo projektą Filipinuose pagal tinkamesnį teisinį pagrindą, nei Azijos ir Lotynų Amerikos šalių (ALA) reglamentas, vadovaujantis ETT sprendimu. [6] Šiek tiek mažesnė nei planuota mokėjimų norma paaiškinama tuo, kad išankstiniai mokėjimai kelioms 2007 m. programoms buvo atlikti 2008 m. pradžioje, kai buvo pasirašytos sutartys.