[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 23.11.2007 KOM(2007) 758 galutinis KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI dėl kai kurių pagrindinių aspektų nustatant ES kovos su sukčiavimu PVM srityje strategiją {SEK(2007) 1584} TURINYS 1. Bendrosios aplinkybės 3 1.1. Komisijos komunikatas dėl mokestinio sukčiavimo 3 1.2. Su komunikatu susiję tolesni veiksmai 3 1.2.1. Taryboje 3 1.2.2. Komisijoje 4 1.2.3. Kartu su verslo atstovais 4 2. Pirmasis etapas: 2007 m. birželio 5 d. ECOFIN išvados 4 3. Ateities perspektyvos nustatymas remiantis dabartiniais teisės aktais 5 3.1. Pirmoji pastaba: mokesčių administratoriams reikia tikslios informacijos PVM sistemai kontroliuoti 6 3.2. Antroji pastaba: valstybės narės neturi pakankamo ES metodo bendros PVM sistemos veikimui užtikrinti 7 3.3. Trečioji pastaba: atnaujintos informacijos apie verslininkų PVM statusą svarba 9 3.4. Ketvirtoji pastaba: poreikis didinti mokesčių administratorių galimybes surinkti PVM įplaukas sukčiavimo atvejais 10 4. IŠVADOS 11 KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI dėl kai kurių pagrindinių aspektų nustatant ES kovos su sukčiavimu PVM srityje strategiją 1. BENDROSIOS APLINKYBėS 1.1. Komisijos komunikatas dėl mokestinio sukčiavimo 2006 m. gegužės 31 d. Komisija pateikė komunikatą dėl būtinybės kurti suderintą kovos su mokestiniu sukčiavimu gerinimo strategiją[1]. Juo buvo siekiama pradėti diskusijas su visomis suinteresuotosiomis šalimis (Taryba, Europos Parlamentu, verslo atstovais) apie įvairius aspektus, į kuriuos reikia atsižvelgti ES masto kovos su sukčiavimu strategijoje. Jame taip pat primenama, kad sėkminga strategija turi būti grindžiama įvairių disciplinų metodu, įskaitant tyrimo tarnybų ir teisminių institucijų veiksmus. Atsižvelgiant į tai, daroma nuoroda į šiose srityse parengtas iniciatyvas, įskaitant reglamento pasiūlymą[2] ir Reglamento (EB) Nr. 515/97 pakeitimą[3], kurie jau pateikti Tarybai. Komunikate diskusijoms pateikta daug praktiškų ir realistiškų minčių, kaip būtų galima pagerinti esamą padėtį. Be to, buvo iškeltas klausimas, ar reikia iš esmės keisti dabartinę PVM sistemą, kad būtų galima veiksmingai kovoti su sukčiavimu PVM srityje suteikiant valstybėms narėms galimybę rinktis, ar įvesti bendrą atvirkštinio apmokestinimo sistemą, arba įvedant Bendrijoje tiekiamų prekių apmokestinimo sistemą. 1.2. Su komunikatu susiję tolesni veiksmai 1.2.1. Taryboje 2006 m. birželio 7 d. ECOFIN Taryba palankiai įvertino priimtą komunikatą ir pareiškė svarstysianti visas komunikate išdėstytas priemones. Pagal vėliau Tarybos atliktą techninę analizę 2006 m. lapkričio 28 d. pateiktos ECOFIN išvados. Taryba aiškiai nurodė, kad sukčiavimas PVM srityje jai kelia didžiausią susirūpinimą, ir nurodė keletą aspektų, kuriems Komisija pirmiausia turėtų teikti prioritetą. Nuo tada didžiausios pastangos buvo skirtos PVM sričiai ir, skirtingai nei anksčiau minėtame komunikate, šiame komunikate kalbama tik apie sukčiavimą PVM srityje. Be to, Taryba pareiškė tęsianti darbus atvirkštinio apmokestinimo mechanizmo ir Bendrijoje tiekiamų prekių apmokestinimo srityse. 1.2.2. Komisijoje Atsakydama į 2006 m. lapkričio 28 d. ECOFIN Vadovų Tarybos išvadas, Komisija kartu su valstybėmis narėmis įsteigė naują ekspertų grupę – Kovos su mokestiniu sukčiavimu strategijos [KMSS] ekspertų grupę – kurios tikslas yra sukonkretinti Tarybos nurodytas prioritetines sritis. 1.2.3. Kartu su verslo atstovais 2007 m. kovo 29 d. Komisija surengė sukčiavimo „Sukčiavimo PVM srityje konferenciją“ taip suteikdama Europos verslo atstovams galimybę išreikšti nuomonę apie šiandieninius kovos su sukčiavimo PVM srityje būdus, pateikti pastabas apie Komisijos komunikate pasiūlytas idėjas ir pateikti kitokių idėjų, kaip būtų galima kovoti su sukčiavimu PVM srityje. Per konferenciją padaryta bendra išvada, kad verslo atstovai ir mokesčių institucijos turi bendrą interesą kovoti su sukčiavimu ir kad verslininkai yra pasiryžę padėti mokesčių administratoriams spręsti šią užduotį. Todėl labai svarbu pagerinti šių dviejų šalių bendradarbiavimą. Šiandien mokesčių mokėtojai neįsitikinę, kad informacija, kurią jie teikia mokesčių institucijoms, naudojama veiksmingai. Taip pat buvo aiškiai pažymėta, kad verslo atstovai patiria neproporcingas išlaidas dėl skirtingų nacionalinių ataskaitų teikimo reikalavimų. Verslo atstovai pasisakė už abiems šalims naudingą sprendimą, t. y. peržiūrėjus ataskaitų teikimo prievoles mokesčių institucijoms galėtų būti laiku pateikta reikalinga informacija, o verslo atstovams būtų lengviau atlikti pareigą deklaruoti, jei tos pareigos būtų iš esmės suderintos ir jei kai kurios jų, nustatytos nacionaliniu lygmeniu, būtų panaikintos. 2. PIRMASIS ETAPAS: 2007 M. BIRžELIO 5 D. ECOFIN IšVADOS Tarybos išvadose kalbama apie 2 pagrindines sritis: įprastinės priemonės esamai PVM sistemai stiprinti ir platesnio masto priemonės sistemai pakeisti. Kalbant apie įprastines priemones, Komisija pateikė po ankstesnio ECOFIN Tarybos posėdžio, vykusio 2006 m. lapkričio mėn., atlikto darbo pažangos ataskaitą. Remdamasi šia pažangos ataskaita Taryba nustatė kelias prioritetines priemones ir paragino Komisiją vėliausiai iki 2007 m. pabaigos pateikti reikalingus teisės aktų pasiūlymus ir poveikio vertinimą, kad Taryba galėtų juos priimti iki 2008 m. pabaigos. Šios priemonės yra susijusios su dažnesniu prekių tiekimo Bendrijoje ataskaitų teikimu ir greitesniu mokesčių administratorių keitimusi šia informacija; su galimybe taikyti solidariąją atsakomybę, jei informacija apie Bendrijoje tiekiamas prekes pateikta netinkamai; ir su informacijos apie PVM mokėtojomis registruotas įmones, kuria naudotis galėtų Bendrijos mastu prekiaujančios įmonės, gerinimu. Kitų metų pradžioje Komisija ketina pateikti su šiais klausimais susijusius teisės aktų pasiūlymus, jei reikia, atsižvelgdama į tolesnes šiais klausimais vykusias technines diskusijas ir poveikio vertinimo rezultatus. Informacijai apie PVM mokėtojomis registruotas įmones pagerinti nereikia jokių teisės aktų pakeitimų. Be to, Taryba norėjo tęsti diskusijas apie visas kitas Komisijos pažangos ataskaitoje išvardytas priemones ir paprašė iki 2007 m. pabaigos pateikti šių diskusijų eigos ataskaitą. Šiomis dienomis pateiktame Komisijos tarnybų darbiniame dokumente „Dabartinės diskusijų apie valstybių narių pasiūlytas įprastines priemones padėties pažangos ataskaita“ [SEC(2007) ..., 2007 11 ...] išsamiai išdėstyta KMSS ekspertų grupėje vykusių diskusijų dabartinė padėtis. Bendrijoje tiekiamų prekių apmokestinimo klausimu Taryba pažymėjo, kad Bendrijoje tiekiamų prekių apmokestinimas atvykimo valstybėje narėje kelia didelių abejonių. Valstybės narės labiau pritarė šių prekių apmokestinimui išvykimo valstybėje narėje, todėl Taryba paragino Komisiją nuodugniau išnagrinėti šią sistemą. Taryba taip pat atkreipė dėmesį, kad dauguma valstybių narių pareiškė abejojančios dėl neprivalomo bendro atvirkštinio apmokestinimo mechanizmo įvedimo. Todėl Taryba paragino Komisiją išanalizuoti tokios galimybės poveikį vidaus rinkai, o visų pirma galimybę atlikti ribotos trukmės bandomąjį projektą suinteresuotoje valstybėje narėje. Taryba paragino Komisiją iki 2007 m. pabaigos pateikti išvadas apie šias dvi platesnio masto priemones. Reaguojant į šiuos Tarybos raginimus, buvo atliktas didelis parengiamasis darbas (klausimynai valstybėms narėms, nepriklausomi tyrimai, viešosios konsultacijos ir susitikimai su verslo atstovais, įskaitant MVĮ). Atsižvelgiant į tai, kad reikia atlikti sudėtingus tyrimus ir į tai, kad Komisija iš valstybių narių negavo reikalingos informacijos iki nustatyto termino, pateikti rezultatus Komisija galės tik kitų metų pradžioje. Be to, kai Komisija bus baigusi Bendrijoje tiekiamų priekių apmokestinimo ir bendrosios atvirkštinio apmokestinimo sistemos įvedimo tyrimus, Tarybos lygiu reikės politinių diskusijų apie tolesnius veiksmus. Galimybė vykdyti bandomąjį ribotos trukmės projektą suinteresuotoje valstybėje narėje bus pagrindinė šių diskusijų tema. Šiuo metu vyksta šio sudėtingo klausimo techninė analizė – jau įvyko du dvišaliai susitikimai su susijusia valstybe nare, o kitas susitikimas numatytas iki šių metų pabaigos. 3. ATEITIES PERSPEKTYVOS NUSTATYMAS REMIANTIS DABARTINIAIS TEISėS AKTAIS Nepaisant Komisijos įsipareigojimo užbaigti galimo PVM sistemos keitimo analizę, ji nemato kliūčių tuo pat metu tęsti diskusijas apie vadinamąsias įprastines priemones. Bet kokiu atveju mokesčių institucijoms reikia suteikti modernesnių ir veiksmingesnių kovos su mokestiniu sukčiavimu priemonių neatsižvelgiant į tai, kokie sprendimai bus priimti dėl platesnio masto priemonių. Diskusijos šiuo klausimu iki šiol buvo labai intensyvios ir vaisingos. Diskutuojant daugeliu pagrindinių klausimų buvo prieita prie išvados, kad reikia strateginių sprendimų dėl ateities krypties, kurios reikia laikytis nustatant visoje ES taikytiną metodą. Visų pirma, remdamasi vykstančiomis diskusijomis Komisija padarė toliau pateiktas išvadas. 3.1. Pirmoji pastaba: mokesčių administratoriams reikia tikslios informacijos PVM sistemai kontroliuoti Viena pagrindinių problemų yra tai, kad 1993 m. pradėta taikyti valstybių narių keitimosi informacija apie prekių tiekimą Bendrijoje sistema neužtikrinama tinkama ir laiku pateikiama informacija veiksmingai kovai su sukčiavimu PVM srityje. Sprendžiant šią problemą, kitų metų pradžioje planuojamuose pateikti teisės aktų pasiūlymuose bus nustatyta, kad prekių tiekimo Bendrijoje ataskaitos turi būti teikiamos dažniau, o mokesčių administratoriai turi greičiau keistis šia informacija. Tačiau kai kurios valstybės narės pageidauja nustatyti griežtesnius reikalavimus ir išreiškė nuomonę, kad, atsižvelgiant į elektroninių technologijų teikiamas galimybes, keitimasis informacija apie Bendrijoje tiekiamas prekes sandorių lygmeniu geriausiai patenkintų jų poreikius turėti tinkamą priemonę veiksmingai kovoti su mokestiniu sukčiavimu. Tačiau iš pat pradžių nereikėtų pamiršti, kad visos priemonės, kurias numatoma taikyti kovojant su sukčiavimu PVM srityje, turi atitikti kitas ES politikos kryptis, visų pirma, bendrąjį Europos Vadovų Tarybos tikslą iki 2012 m. 25 % sumažinti esamą administracinę naštą, kaip nustatyta „Administracinės naštos mažinimo Europos Sąjungoje veiksmų programoje[4]“. Be to, tarpvalstybinei prekybai nustatytos prievolės neturėtų būti neproporcingos nacionaliniams sandoriams nustatytoms prievolėms, kad vidaus rinka netaptų mažiau patraukli už šalies rinką. Ar tikslios informacijos apie šalies ir Bendrijos lygmeniu sudarytus sandorius pateikimas per 1 mėnesį yra geriausias sprendimas siekiant kontroliuoti PVM sistemą? Aišku, kad pirmiau išdėstyti nuogąstavimai (susiję su atnaujinta Lisabonos strategija ir geru vidaus rinkos veikimu) turi būti įtraukti į diskusijas apie galimas naujas ataskaitų teikimo pareigas, kaip priemonę kovai su sukčiavimu, atsižvelgiant į jų bendrą poveikį verslui. Papildomi ataskaitų teikimo reikalavimai turėtų būti susiję tik su ta informacija, kuri jau yra įmonių apskaitos sistemose, kad jos galėtų jų laikytis be didesnių sunkumų. Be to, turi būti užtikrintas elektroninis informacijos perdavimas mokesčių administratoriams, kad būtų sumažintos šiam reikalavimui įgyvendinti skiriamos išlaidos ir kad duomenys galėtų būti tvarkomi veiksmingai. Papildomi ataskaitų teikimo reikalavimai neturėtų būti taikomi mažosioms ir vidutinėms įmonėms, neprekiaujančioms Bendrijos mastu. Būtiniausia informacija, kurią reikia perduoti mokesčių administratoriams ir kuria pastariesiems reikėtų keistis, turi būti nustatyta Bendrijos lygmeniu. Jei reikalavimai teikti PVM ataskaitas būtų derinami griežčiau visoje ES, sumažėtų jų laikymuisi skiriamos įmonių, ekonominę veiklą vykdančių keliose valstybėse narėse, išlaidos. Verslo atstovai ne kartą teigė, kad 27 skirtingi ataskaitų teikimo reikalavimų rinkiniai juos trikdo ir smarkiai didina jiems įgyvendinti skiriamas išlaidas, nes programinę įrangą reikia pritaikyti prie konkrečių kiekvienos valstybės narės reikalavimų. Šiomis aplinkybėmis taip pat būtų galima atsižvelgti į nuodugnesnį sąskaitų išrašymo taisyklių derinimą. Naujus ataskaitų teikimo reikalavimus galima svarstyti tik tuo atveju, jei kitose srityse bus sumažinta administracinė našta. Mokesčių administratorių pajėgumai veiksmingai naudoti surinktus duomenis turėtų būti užtikrinti prieš svarstant naujus ataskaitų teikimo reikalavimus. Renkant išsamią informaciją iš verslininkų, būtų galima automatiškai lyginti tiekėjo ir pirkėjo pateiktus duomenis. Didžioji dauguma informacijos bus susijusi su realiais sandoriai, tačiau materialiosios klaidos ir skirtingas taisyklių aiškinimas tikriausiai lems daug neatitikimų, į kuriuos mokesčių administratoriai atkreips dėmesį. Kad būtų galima valdyti milžiniškus informacijos srautus, turės būti sukurtos labai veiksmingos rizikos analizės ir rizikos valdymo sistemos, kurias taikant būtų galima iš didelio skaičiaus neatitikimų atrinkti tuos sandorius ir verslininkus, į kuriuos reikia atkreipti ypatingą dėmesį. Mokesčių administratoriai laiku negauna pakankamai informacijos, kad galėtų veiksmingai kovoti su sukčiavimu PVM srityje, ypač su vadinamuoju karuseliniu sukčiavimu. Reikia atlikti išsamų tyrimą apie šiuo metu iš įmonių renkamos informacijos tikslumą ir kaip mokesčių administratoriai ja naudojasi. Tačiau ataskaitų teikimo reikalavimai turi būti peržiūrimi atsižvelgiant į atnaujintoje Lisabonos strategijoje nustatytą tikslą 25 % sumažinti įmonių patiriamą administracinę naštą. 3.2. Antroji pastaba: valstybės narės neturi pakankamo ES metodo bendros PVM sistemos veikimui užtikrinti Siūlomi su paslaugų tiekimo vieta susiję pakeitimai, apie kuriuos šiuo metu diskutuojama Taryboje, išryškino valstybių narių interesą siekti apsaugoti kitų valstybių narių pajamas, gaunamas iš PVM, o ne tik rūpintis atitinkamų nacionalinių pajamų apsauga. Tačiau šis klausiamas yra daug platesnis. Dėl išaugusio tarpvalstybinės prekybos masto, kurį paskatino vidaus rinkos sukūrimas ir bendros PVM sistemos pritaikymas tos vidaus rinkos reikalavimams (panaikinta prievolė skirti atstovą mokesčių tikslais) padaugėjo sandorių, kurių apmokestinimo vieta ir PVM turinčio mokėti asmens įsisteigimo vieta yra dviejose skirtingose valstybėse narėse. Dėl vidaus rinkos vystymosi valstybės narės priverstos skirti daugiau išteklių administraciniam bendradarbiavimui, kad būtų užtikrintas sklandus bendros PVM sistemos veikimas. Komisija pripažįsta, kad dėl to valstybės narės turi skirti didelius finansinius išteklius. Tačiau galima sumažinti mokesčių administratorių administracines išlaidas. Kitų valstybių narių mokesčių institucijoms suteikus leidimą naudotis nekonfidencialiais duomenimis, šią informaciją turinti valstybė narė išvengtų išlaidų personalui, kai prašymai pateikti informaciją teikiami nuolat. Pageidautina, kad būtų plačiau diskutuojama apie platesnio masto, kaip antai apie skatinimo sistemos įgyvendinimą arba išlaidų pasidalijimą, kad būtų skatinamas ES metodas. Tokia sistema valstybėms narėms suteiktų finansinę paskatą didinti pastangas tarpvalstybinės prekybos kontrolei gerinti. Abipusė pagalba susigrąžinant mokesčiu galėtų būti tinkama sritis tokio mechanizmo veiksmingumui išbandyti. Kai kurios valstybės narės pasisakė už dar ambicingesnį metodą, t. y. įsteigti neformalią grupę, kurią sudarytų nacionalinių mokesčių administratorių pareigūnai ir kurios tikslas būtų sudaryti žymiai palankesnes sąlygas nacionaliniams mokesčių administratoriams keistis informacija. Sukūrus tokią grupę būtų panaikintos tam tikros kliūtys dabartiniam administraciniam bendradarbiavimui (kalbos, išteklių), taip pat būtų išspręsti kai kurie teisiniai klausimai, susiję su naujomis priemonėmis, kaip antai automatinis priėjimas prie duomenų. Jei tokio metodo nebus galima įgyvendinti plėtojant dabartines struktūras ir jei struktūros nesidubliuos ES lygmeniu, Komisija yra pasirengusi toliau analizuoti šią idėją, jei valstybės narės išreikštų pakankamą susidomėjimą. Rizikos valdymui reikia panaudoti kitų valstybių narių patirtį Nepriklausomai nuo akivaizdaus poreikio dalintis atsakomybe už kontrolę, yra ir kitų atvejų, pvz., anksti nustatant vadinamojo karuselinio sukčiavimo atvejį, kai vienos valstybės narės turima informacija yra būtina siekiant anksti nustatyti galimus PVM nuostolius kitoje valstybėje narėje. Svarbiausia valstybių narių kovos su karuseliniu sukčiavimu priemonė – labai greitai gauti kitose valstybėse narėse surinktą informaciją apie sukčiaujant sudarytus sandorius ar sukčiaujančius verslininkus ir naudoti šią informaciją savo rizikos valdymo sistemoje. Bendradarbiaudamas su kitomis valstybėmis narėmis ir turėdamas Komisijos paramą, Belgijos mokesčių administratorius sukūrė greito keitimosi atrinkta informacija sistemą. Šiuo metu 24 valstybės narės dalyvauja šiame projekte. Komisija pripažįsta, kad tikslingas šio keitimosi informacija metodas yra naudingas. Todėl būtų svarbu panaikinti esamas politines kliūtis šiuose mainuose dalyvauti visoms valstybėms narėms. Baudžiamasis sukčiautojų persekiojimas Taryboje ir KMSS ekspertų grupėje daug kartų diskutuota sukčiaujančių asmenų, dėl kurių veiklos kita valstybė narė patiria nuostolių dėl nesurinktų mokesčių, baudžiamojo persekiojimo klausimu. Kadangi valstybės narės nepakankamai užtikrina abipusį persekiojimą tarpvalstybinių sukčiavimo PVM srityje atvejais, reikia imtis būtinų teisinių priemonių, kad būtų apsaugotos iš PVM gaunamos pajamos. Taryba turėtų patikslinti, kad Konvencija dėl Bendrijos finansinių interesų apsaugos taip pat taikoma PVM apsaugai. Atsakydama į KMSS ekspertų grupės pasiūlymą, kad ECOFIN paragintų Teisingumo ir vidaus reikalų Tarybą pateikti iniciatyvą tinkamiems teisės aktams parengti, Komisija primena, kad Konvencijoje dėl Europos Bendrijos finansinių interesų apsaugos (PFI konvencija) jau suteikta baudžiamųjų įstatymų apsauga, kurią visos valstybės narės turi įgyvendinti, nuo sukčiavimo, kuriuo kenkiama Bendrijos finansiniams interesams, įskaitant ir PVM. Vien tik nacionalinėmis priemonėmis neįmanoma kovoti su sukčiavimo mechanizmais, kurie taikomi naudojantis vidaus rinkos teikiamas privalumais. Jei nacionalinės valdžios institucijos į PVM valdymo sistemą integruotų tikrą ES metodą, būtų užtikrintas aukštesnis visų valstybių narių pajamų apsaugos lygis. 3.3. Trečioji pastaba: atnaujintos informacijos apie verslininkų PVM statusą svarba PVM mokėtojo kodas yra pagrindinis veiksnys prekybai Bendrijoje taikomose PVM taisyklėse. Tiekėjui svarbiausia žinoti, koks yra jo kliento PVM statusas, kad jis galėtų nuspręsti, ar jam galima tiekti prekes be PVM. Todėl reikia nuolat atnaujinti PVM mokėtojų registrą, kad verslo atstovams būtų suteiktas reikalingas teisinis saugumas. Šiuo metu verslininkai dažnai gali gauti tik labai neišsamios informacijos apie šį statusą. Jei verslininkas neteisingai įvertina savo verslo partnerio PVM statusą remdamasis neišsamia informacija, jis rizikuoja, kad mokesčių institucijos vėliau bandys iš jo atsiimti šį mokestį. Todėl valstybės narės turėtų būti atsakingos už registre pateikiamą informaciją ir prisiimti atsakomybę už registre pateiktą pasenusią arba klaidingą informaciją. Jau buvo pasiektas susitarimas dėl centralizuotos prieigos prie PVM registracijos duomenų Europa tinklalapyje tobulinimo, kad verslininkai visose valstybėse narėse galėtų gauti prekybos partnerių PVM kodo, pavadinimo ir adreso patvirtinimą. Tačiau vien to nepakanka, todėl taip pat turėtų būti padidintas turimos informacijos patikimumas. Atidžiau suteikiant PVM kodą būtų išvengta netikrų apmokestinamųjų asmenų registracijos, o mokesčių institucijos griežčiau vertintų įtartinus verslininkus, kuriems negalima atsisakyti suteikti registracijos kodo. Viena galimų kontrolės priemonių būtų valstybėms narėms nustatyta pareiga atidžiai stebėti naujai registruotus asmenis ir, svarbiausia, atlikti tikrinamuosius vizitus po 6 mėnesių ar 1 metų siekiant patikrinti, ar PVM mokėtojo kodą gavęs asmuo tikrai vykdo apmokestinamuosius sandorius. Per šį laikotarpį mokesčių administratorius galėtų patarti verslininkams ir juos mokyti suteikdamas reikiamą paramą, kad jie tinkamai laikytųsi reikalavimų, o mažoms įmonėms tai gali būti labai naudinga. Taip pat labai svarbu apmokestinamuosius asmenis išbraukti iš duomenų bazės kai tik nustatoma, kad jie nebevykdo apmokestinamosios veiklos. Deja, esama įrodymų, kad vadinamosios „miegančios“ įmonės, kurios kartais įvardijamos kaip vykdančios karuselinį sukčiavimą, per ilgai lieka įrašytos į VIES duomenų bazę dėl griežtos nacionalinės tvarkos. Todėl labai svarbu, kad mokesčių administratoriai automatiškai tikrintų, ar PVM mokėtojo kodai yra aktyvūs, ir išbrauktų juos iš VIES duomenų bazės kai tik nustatoma, kad jais nebesinaudojama. Jei nebus tvirto valstybių narių įsipareigojimo kovoti su šiuo ilgai neišsprendžiamu klausimu ir ryžto pakeisti nacionaliniu lygmeniu taikomą tvarką, sukčiautojai ir toliau naudosis dabartinių PVM taisyklių veikimo spragomis. ES lygmeniu nustačius minimalius registravimo ir išregistravimo reikalavimus būtų žengtas žingsnis pirmyn, nes taip būtų padidintas verslo atstovų ir mokesčių institucijų pasitikėjimas iš VIES gaunama informacija apie verslininkų PVM kodus. Kovoje su sukčiavimu PVM srityje atnaujinta informacija apie asmens PVM statusą yra svarbi mokesčių administratoriams ir verslo atstovams. Reikalingas bendras verslininkų registravimo ir išregistravimo metodas. Jei valstybė narė nepasirūpino atnaujinti duomenų bazės, ji turėtų padengti kitos valstybės narės dėl šios priežasties patirtus su PVM susijusius nuostolius. 3.4. Ketvirtoji pastaba: poreikis didinti mokesčių administratorių galimybes surinkti PVM įplaukas sukčiavimo atvejais Kita problema, su kuria susiduria mokesčių administratoriai kovodami su sukčiavimu, yra pinigų išieškojimas iš susijusių šalių, kai atskleidžiamas sukčiavimo atvejis. Reikėtų atidžiau pažvelgti į du atskirtus aspektus, kurie galėtų valstybėms narėms padėti šioje srityje Solidarioji atsakomybė Šiuo metu PVM srities Bendrijos teisės aktais valstybėms narėms yra suteiktas teisinis pagrindas nustatyti taisykles, pagal kurias asmuo (ne tas, kuris turi sumokėti mokestį) tampa solidariai atsakingas už šios sumos sumokėjimą į valstybės biudžetą, jei laikomasi pagrindinių teisinių Bendrijos teisės principų. Komisijos nuomone, šią nuostatą būtų naudinga taikyti kovoje su vadinamuoju karuseliniu sukčiavimu, kai keli subjektai veikia turėdami vienintelį tikslą nuslėpti, kad sandorių grandinė vykdoma sukčiavimo tikslais ir kad ją nustatyti taptų dar sudėtingiau. Tačiau taikant šią nuostatą turi būti išlaikyta tinkama teisinio saugumo užtikrinimo nesukčiaujančioms įmonėms ir mokesčių institucijų pajėgumo išieškoti dideles dėl sukčiavimo PVM srityje nesurinktų PVM pajamų sumas, pusiausvyra. Šia tema jau buvo ne kartą diskutuota, ir Komisija yra tikrai pasirengusi tęsti šias diskusijas bei, jei reikia, pateikti atitinkamus teisės aktų pasiūlymus, kad būtų nustatytas tam tikra bendra pozicija. Pretenzijų patenkinimo direktyvos peržiūra Kita Bendrijos teisės aktuose valstybėms narėms siūloma priemonė joms padėti surinkti pinigus yra abipusės pagalbos sistema mokesčiams išieškoti. Iš dabartinių išieškojimo pagalbos rezultatų yra aišku, kad ši priemonė turi būti tobulinama. Kad būtų pašalinti esamų taisyklių trūkumai, Komisija rengia teisės aktų pasiūlymus, kurie bus pateikti 2008 m. Naujais teisės aktais turėtų būti paskatinta naudotis abipuse išieškojimo pagalba ir sudarytos palankesnės sąlygos jai taikyti praktikoje. Pinigų surinkimas nustačius sukčiavimo atvejus taip pat yra didelis visų mokesčių administratorių rūpestis. Todėl labai svarbu toliau kurti sąlygas solidariajai atsakomybei taikyti ir gerinti bei stiprinti administracinį bendradarbiavimą mokesčių išieškojimo srityje. 4. IŠVADOS Komisija greitai pateiks įvairias ataskaitas ir iniciatyvas, kurių Taryba prašė 2007 m. birželio mėn. Tačiau Komisija iš diskusijų KMSS ekspertų grupėje žino, kad kitais aspektais reikalingos tolesnės diskusijos apie esamų PVM taisyklių atsparumą sukčiavimui, kaip nurodyta 3 skirsnyje. Todėl Tarybos prašoma nurodyti, ar ji pritaria pirmiau išdėstytoms pastaboms ir pateikti reikalingas politines gaires tolesniam Komisijos darbui šioje srityje. [1] COM(2006) 254, 2006 5 31. [2] COM(2006) 473, DOC 2004/0172/2006. [3] COM(2006) 866, DOC 2006/0290(COD). [4] COM (2007) 23 galutinis, 2007 1 24.