Komisijos komunikatas Tarybai ir Europos Parlamentui - Komunikatas dėl teismo sprendimų baudžiamosiose bylose tarpusavio pripažinimo ir valstybių narių tarpusavio pasitikėjimo stiprinimo {SEC(2005) 641} /* KOM/2005/0195 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 19.5.2005 KOM(2005) 195 galutinis KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI Komunikatas dėl teismo sprendimų baudžiamosiose bylose tarpusavio pripažinimo ir valstybių narių tarpusavio pasitikėjimo stiprinimo{SEC(2005) 641} KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI Komunikatas dėl teismo sprendimų baudžiamosiose bylose tarpusavio pripažinimo ir valstybių narių tarpusavio pasitikėjimo stiprinimo Įvadas 1. Tarpusavio pripažinimo principas, 1999 m. Tamperėje vykusio Europos Vadovų Tarybos susitikime pateiktas kaip Europos teisinės erdvės kūrimo „kertinis akmuo“ bei įteisintas Konstitucijoje, ir jo pagrindinės nuostatos buvo patvirtintos Hagos programoje, kurioje jo plėtojimas siejamas su didesniu valstybių narių tarpusavio pasitikėjimu. 2. Šis komunikatas buvo parengtas praėjus beveik penkeriems metams po to, kai Taryba ir Komisija priėmė tarpusavio pripažinimo programą, skirtą Tamperėje vykusio Europos Vadovų Tarybos susitikimo gairėms įgyvendinti, siekiant supažindinti su Komisijos išvadomis dėl tarpusavio pripažinimo principo tolesnio įgyvendinimo ir atsižvelgiant į pirminius rezultatus ir kartu į veiksmų programos, kuria siekiama sustiprinti valstybių narių tarpusavio pasitikėjimą, duomenis. 3. Šis komunikatas priskiriamas bendram Komisijos siekiui parengti veiksmų planą, kuriuo įgyvendinama Hagos programa. Jame išdėstomos bendrosios gairės ateinantiems penkeriems metams (žr. SEC(2005)641), ir kartu ypatingas dėmesys skiriamas pirmajam įgyvendinimo laikotarpiui (2005-2007 m.), atsižvelgiant į tai, kad įpusėjus laikotarpiui, kai įsigalios Konstitucija, planą reikės persvarstyti. Be to, Hagos programoje pabrėžiama, kad būtina įvertinti, kaip politika yra įgyvendinama, todėl turės būti atsižvelgiama į atlikto įvertinimo rezultatus, dėl kurių gali keistis nustatyti prioritetai. tęsti tarpusavio pripažinimo principo įgyvendinimą 4. Jau keletą metų tarpusavio pripažinimo principo įgyvendinimas yra vienas svarbiausių ir veikiausiai vienas perspektyviausių Europos Sąjungos veiklos baudžiamosios justicijos srityje aspektų. Praėjus daugiau kaip ketveriems metams po programos priėmimo 2000 m. gruodžio mėn., beveik pusė numatytų priemonių buvo patvirtintos kaip teisinės priemonės arba jos dar tvirtinamos. Iš pastarųjų tik pamatinio sprendimo dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tvarkos[1] perkėlimo į nacionalinę teisę terminas yra pasibaigęs. 5. Šiuo komunikatu siekiama aptarti dar neįgyvendintus tarpusavio pripažinimo programos aspektus tam, kad būtų nustatyti nauji ateinančių metų prioritetai, atsižvelgiant į Hagos programos gaires ir pirminių rezultatų analizę. Tarpusavio pripažinimas ikiteisminėje stadijoje Tarpusavio pripažinimo principas ir įrodymų rinkimas[2] 6. Hagos programoje Taryba raginama iki 2005 m. pabaigos priimti pasiūlymą dėl įrodymų rinkimo orderio. Priėmus pamatinį sprendimą dėl lėšų įšaldymo [3], šis dokumentas yra pirmas svarbus tarpusavio pripažinimo principo taikymo įrodymų rinkimui ikiteisminėje stadijoje etapas. Tačiau įrodymų rinkimo orderiu bus apibrėžiamos tik tam tikros reikiamų įrodymų rūšys. Tokios tyrimo priemonės kaip įtariamųjų, liudytojų ir ekspertų apklausa, banko sąskaitų kontrolė ar telefoninių pokalbių klausymasis turi būti įtraukiamos ir į kitas tarpusavio pripažinimo teisines priemones. Galutinis tikslas yra sukurti vieną teisinę priemonę, kuri paspartintų įrodymų bet kokioje baudžiamojoje byloje rinkimą visoje Sąjungos teritorijoje. Komisijos nuomone, tarpusavio pripažinimo principą įgyvendinant šioje srityje, tyrimai turi būti pavesti atlikti orderį išdavusiai valstybei, nes vykdančioji valstybė negali pakeisti sprendimo rinkti tam tikrus įrodymus. Būtent dėl šios priežasties Komisija pataria netaikyti dvigubo baudžiamumo principo visose su įrodymų rinkimu susijusiose srityse. Kiekviena valstybė narė turės laikytis kitoje valstybėje narėje nustatytų nacionalinių įrodymų rinkimo taisyklių, taikomų atitinkamiems tokio pobūdžio tyrimams atlikti, su sąlyga, kad vykdančioji valstybė narė taiko jau 2000 m. gegužės 29 d. Konvencijos 4 straipsnio 1 dalyje numatytus ir orderį išdavusios valstybės narės aiškiai nurodytus formalumus ar tvarką. Be to, nustačius bent kelias taisykles, kuriomis būtų suderinta įrodymų rinkimo eiga (žr. toliau 3.1.1.2.), būtų galima užtikrinti, kad teisėtai vienos valstybės narės teritorijoje surinkti įrodymai galės būti panaudoti kitų valstybių narių teismuose. 7. Taikant tarpusavio pripažinimo principą visiems įrodymų rinkimo aspektams, iškils klausimas dėl 2000 m. gegužės 29 d. Konvencijos dėl Europos Sąjungos valstybių narių savitarpio pagalbos baudžiamosiose bylose[4] ir jo 2001 m. protokolo[5] ateities; beje šie aktai dar nėra įsigalioję, nes trūksta reikiamo juos ratifikavusių valstybių skaičiaus. Be bendros įrodymų tarpusavio pripažinimo priemonės įgyvendinimo reikės, įsigaliojus Konstitucijai, numatyti likusias abiejų priemonių nuostatas pertvarkyti į europinį įstatymą arba europinį pagrindų įstatymą. 8. Iš nustatytų keblumų reikia pažymėti skirtumus tarp atitinkamų valstybių narių teisminių institucijų ir policijų kompetencijos. Dėl šių skirtumų kiekvieno tokio pobūdžio bendradarbiavimo ribos tampa neaiškios, nes nors viena bendradarbiavimo forma papildo kitą, joms yra taikomos skirtingos taisyklės. Komisija parengs pasiūlymų dėl principo, pagal kurį su baudžiamosiomis bylomis susijusi informacija turi būti prieinama, įgyvendinimo. Ikiteisminių kardomųjų priemonių, netaikant laisvės atėmimo, tarpusavio pripažinimas 9. 2004 m. rugpjūčio mėn. Komisija išleido Žaliąją knygą dėl ikiteisminių kardomųjų priemonių, netaikant laisvės atėmimo[6], abipusio pripažinimo. Žaliojoje knygoje nustatyta, kad perdėtas ikiteisminio kardomojo kalinimo taikymas yra viena iš priežasčių, dėl kurių kalėjimai yra perpildyti, ir kad dažnai neįmanoma įgyvendinti nacionalinėje teisėje egzistuojančių alternatyvių sprendimų, kai asmuo gyvena kitoje valstybėje narėje, todėl knygoje yra numatyta keletas sprendimų. Pasikonsultavusi Komisija 2005 m. pateiks teisės aktų projektus. Galutinių sprendimų tarpusavio pripažinimas 10. Tarpusavio pripažinimo principo taikymas reiškia, kad vienos valstybės narės priimtas galutinis sprendimas turi tam tikrų pasekmių kitose valstybėse narėse. Du konkretūs šio klausimo aspektai, neįskaitant Europos arešto orderio, jau buvo aptarti pamatinių sprendimų dėl tarpusavio pripažinimo principo taikymo atitinkamai piniginėms bausmėms[7] ir konfiskavimo sprendimams[8] pasiūlymuose. Tačiau daugelis pagrindinių aspektų dar nėra išnagrinėti. Tarpusavio keitimasis informacija apie nuosprendžius 11. Nuosprendžių tarpusavio pripažinimas visų pirma priklauso nuo sklandaus valstybių narių keitimosi informacija apie nuosprendžius. Hagos programoje Komisija buvo raginama pateikti pasiūlymų „dėl keitimosi informacija iš nacionalinių teistumo ir išteisinimo, ypač asmenų, padariusių lytinį nusikaltimą, registrų sustiprinimo, kad Taryba juos priimtų iki 2005 m. pabaigos“, taigi buvo pakartotas jau 2004 m. kovo 25 ir 26 d. vykusio Europos Vadovų Tarybos susitikimo išvadose pateiktas principas. 2005 m. sausio mėn. Komisija pristatė Baltąją knygą, kurioje analizuojami pagrindiniai keitimosi informacija apie nuosprendžius baudžiamosiose bylose sunkumai ir pateikiami pasiūlymai dėl keitimosi informacija kompiuterinės sistemos sukūrimo. 2005 m. Tarybai surengus pirmuosius svarstymus šia tema, bus pateikta pasiūlymų. Ne bis in idem principas 12. Pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 50 straipsnį „niekas negali būti antrą kartą teisiamas ar baudžiamas už nusikalstamą veiką, dėl kurios Sąjungoje jis jau buvo galutinai išteisintas ar pripažintas kaltas pagal įstatymą“. Chartija ne bis in idem principo taikymo sritis išplečiama visai Sąjungos teritorijai, o tai jau galima laikyti pažanga, palyginti su Europos žmogaus teisių konvencijos (EŽTK) protokolu Nr. 7, kuriame numatyta ją taikyti tik kiekvienos konvenciją pasirašiusios valstybės teritorijoje. 13. Šiuo principu grindžiamas du svarbūs Bendrijų Teisingumo Teismo sprendimai[9], kuriupose nurodoma jo taikymo sritis pagal Šengeno susitarimų įgyvendinimo konvencijos nuostatas; be to, jos 54–58 straipsniuose ne bis in idem principas jau buvo patvirtintas ir patikslintas. Pirmieji svarstymai dėl ne bis in idem principo įgyvendinimo vyko Graikijos inciatyva[10]. Jie buvo laikinai sustabdyti iš esmės dėl jurisdikcijų kolizijos problemos (žr. toliau). Abu klausimai bus nagrinėjami žaliojoje knygoje, kurią Komisija parengs 2005 m., ir teisės akto projekte, kurį Komisija pateiks 2006 m. Atsižvelgimas į kitų valstybių narių nuosprendžius baudžiamojo proceso metu 14. Daugelyje valstybių narių tai, kad esama ankstesnių baudžiamųjų nuosprendžių, turi teisinių pasekmių naujo baudžiamojo proceso metu: pavyzdžiui, nusikaltimų recidyvas gali turėti įtakos nustatant procedūrines taisykles, kvalifikuojant kriminalinę kategoriją arba, tai pasitaiko dažniau, – gali pakeisti bausmės pobūdį ir dydį. Komisija neseniai pateikė pamatinio sprendimo dėl Europos Sąjungos valstybių narių atsižvelgimo į ankstesnius nuosprendžius vykstant naujam baudžiamajam procesui pasiūlymą, kuriuo nustatoma bendra nuostata, pagal kurią viena valstybė narė priskiria kitos valstybės narės paskebtam nuosprendžiui tokias pačias teisines pasekmes kaip ankstesniam nacionaliniam nuosprendžiui ir patikslina tam tikras šios nuostatos taikymo sąlygas. Beje toks recidyvo pripažinimo principas jau buvo patvirtintas 2001 m. gruodžio 6 d. pamatiniu sprendimu dėl euro apsaugos[11]. Šis dokumentas bus svarbus indėlis kuriant galutinių sprendimų tarpusavio pripažinimo mechanizmą. Apkaltinamųjų nuosprendžių vykdymas 15. Turi būti sudarytos sąlygos, kad vienoje valstybėje narėje paskelbtas nuosprendis būtų vykdomas visos Sąjungos teritorijoje. 2004 m. balandžio mėn. Komisija pradėjo konsultacijas dėl baudžiamųjų sankcijų derinimo, tarpusavio pripažinimo ir vykdymo pagal žaliąją knygą[12]. Austrija, Švedija ir Suomija pateikė iniciatyvą, kuria siekiama sudaryti sąlygas, kad vienoje valstybėje narėje paskelbta laisvės atėmimo bausmė būtų vykdoma toje valstybėje narėje, kurios piliečiui ar gyventojui buvo paskelbtas nuosprendis. Šis dokumentas taip pat turėtų užtikrinti tam tikrų Europos arešto orderio nuostatų, kuriomis įteisinamas atsisakymas vykdyti asmens perdavimą, kai bausmė yra vykdoma vykdančiojoje valstybėje, sklandesnį taikymą. 16. Tačiau jame nenagrinėjamas su laisvės atėmimu nesusijusių priemonių vykdymo klausimas, bausmės vykdymo atidėjimo ar panaikinimo dėl kitos valstybės narės paskelbto nuosprendžio sąlygos. Šiais klausimais bus grindžiami kiti teisės aktų projektai, kuriuos Komisija pateiks 2007 m. Sprendimų dėl teisių atėmimo tarpusavio pripažinimas 17. Dažnai baudžiamuoju nuosprendžiu yra skiriamas teisių atėmimas (teisės dirbti su vaikais, dalyvauti sudarant viešąsias sutartis, vairuotojo teisių ir kt.), kurį lemia tam tikros valstybės narės teisinės nuostatos, teismo sprendimai ar administracinės priemonės. Šis klausimas yra itin sudėtingas dėl to, kad atimamos teisės gali būti labai skirtingo pobūdžio, ir dėl to, kad keitimasis informacija apie jas ne visada vyksta sklandžiai. Pirmų svarbių rezultatų bus pasiekta tada, kai bus įdiegta keitimosi informacija apie nuosprendžius baudžiamosiose bylose kompiuterinė sistema, ir taip užtikrintas sklandus keitimasis tokia informacija. Apskritai Komisija pataria šioje srityje taikyti sektorinį metodą pagal baudžiamojo nusižengimo rūšį ir 2005 m. pateiks komunikatą šia tema. Belgija jau 2004 m. lapkričio mėn. pateikė iniciatyvą dėl teisės dirbti su vaikais atėmimo, kai nuosprendis skelbiamas už nusižengimą, susijusį su vaikų pornografija, tarpusavio pripažinimo. Sektorinis darbas bus tęsiamas 2006 m., kai bus pateiktas pasiūlymas dėl vairuotojo teisių atėmimo sprendimų tarpusavio pripažinimo. sustiprinti tarpusavio pasitikėjimą 18. Tarpusavio pasitikėjimo sustiprinimas yra tarpusavio pripažinimo principo tinkamo veikimo laidas. Tai svarbus Hagos programos uždavinys, kurio esmė yra ta, kad norint užtikrinti aukštą žmogaus teisių apsaugos lygį Europos Sąjungoje, reikia remtis teisiniais veiksmais, be to, reikia priimti tam tikras teisės specialistams skirtas praktines priemones, kuriomis būtų sustiprinta jų priklausymo „bendrai teisminei kultūrai“ samprata. Sustiprinti tarpusavio pasitikėjimą teisinėmis priemonėmis 19. Iš pradžių, įgyvendinant tarpusavio pripažinimo principą, pavyzdžiui, Europos arešto orderio atveju, iškilo tam tikrų nesklandumų, kuriuos iš dalies būtų galima pašalinti priimant teisines suderinimo priemones visos Sąjungos mastu. Pastarosios gali būti dvejopos paskirties: užtikrinti, kad tarpusavyje pripažįstami teismo sprendimai atitiktų aukštus žmogaus teisių apsaugos standartus, ir taip pat užtikrinti, kad teismo sprendimus priėmę teismai tikrai būtų tinkamiausi tokiems sprendimams priimti. Tarpusavio pripažinimo plėtojimas gali taip pat reikšti, kad ir toliau turi vykti svarstymai dėl tam tikrų materialinės baudžiamosios teisės aktų suderinimo priemonių. Baudžiamojo proceso teisės suderinimas Užtikrinti būtiniausias procedūrines apsaugos priemones 20. 2004 m. balandžio mėn. Komisija pateikė pamatinio sprendimo dėl tam tikrų procedūrinių teisių baudžiamuosiuose procesuose visoje Europos Sąjungoje pasiūlymą[13]. Šiuo sprendimu siekiama, kad baudžiamojo proceso metu kaltinamajam būtų užtikrintos minimalios teisės, kurios yra nustatytos visose Sąjungos valstybėse narėse: pavyzdžiui, teisė į advokato ir vertėjų žodžiu arba raštu pagalbą, teisė kreiptis į konsulines ar kitas įstaigas, gauti informaciją apie savo teises ir pažeidžiamų asmenų apsauga. Europos Vadovų Taryba pateikė prašymą priimti šį pamatinį sprendimą iki 2005 m. pabaigos. 21. Tai tik pirmasis etapas. Darbas šioje srityje turės būti tęsiamas ateinančiais metais, ir juo nuolat bus grindžiamas tolesnis tarpusavio pripažinimo principo plėtojimas. Daugiausia bus nagrinėjami šie trys klausimai: nekaltumo prezumpcija, įrodymų rinkimas baudžiamosiose bylose ir sprendimai, priimti in absentia [14]. Kiekvienu klausimu iš anksto vyks svarbus analitinis darbas ir bus vedamos konsultacijos su 25 valstybėmis narėmis bei su baudžiamosios teisės specialistais tam, kad būtų nustatyti sunkumai ir galimi sprendimai atsižvelgiant į valstybių narių teisines tradicijas. Sustiprinti nekaltumo prezumpciją. 22. Nekaltumo prezumpcija yra vienas svarbiausių baudžiamosios teisės principų. Šis principas, įteisintas EŽTK 6 straipsniu ir pakartotas Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 48 straipsnyje, egzistuoja visose valstybėse narėse, tačiau ne visur juo nusakomos vienodos sąvokos. 2005 m. Komisija išleis žaliąją knygą, kuria bus siekiama apibrėžti šio principo sąvoką, apsvarstyti, kaip būtų galima jį sustiprinti, ir nustatyti galimas jo ribas. Nustatyti minimalias įrodymų rinkimo normas 23. Tarpvalstybinė teismų veikla reiškia, kad turi būti sudaryta galimybė vienoje valstybėje narėje surinktus įrodymus panaudoti kitoje valstybėje narėje. Tačiau norint užtikrinti teisę į gynybą, turi būti laikomasi minimalių įrodymų rinkimo taisyklių visoje Sąjungoje. Remdamasi atliktu tyrimu[15], Komisija 2006 m. išleis žaliąją knygą, kurioje bus siūloma minimaliai suderinti įrodymų rinkimo, atskleidimo, leistinumo ir galimų išimčių standartus. 24. Po išsamių konsultacijų, pagrįstų minėtomis dviejomis žaliosiomis knygomis, Komisija pateiks pamatinio sprendimo dėl nekaltumo prezumpcijos ir minimalių įrodymų rinkimo normų pasiūlymą. Suderinti sprendimus in absentia 25. Sprendimų in absentia klausimas dažnai buvo svarstomas Europos Sąjungoje ir yra nuolat iš naujo aptariamas įvairiose priemonėse. Praktiškai šiuo klausimu taip pat yra diskutuojama, ir patirtis bei Europos Žmogaus Teisių Teismo jurisprudencija rodo, kad atsirado tam tikrų sunkumų. 2006 m. Komisija pateiks žaliąją knygą ir galbūt kelis teisės aktų projektus, kuriais bus siekiama įveikti nustatytus sunkumus ir sustiprinti teisinį saugumą. Užtikrinti kompetentingo teismo pasirinkimo skaidrumą 26. Kai kelios valstybės narės yra kompetentingos nagrinėti tą pačią baudžiamąją bylą, nusikaltimo tyrimas ir baudžiamasis persekiojimas gali būti pradėti vienu metu kiekvienoje valstybėje. Tokie daugiašaliai tyrimai gali rimtai pažeisti asmens teises ir pakenkti baudžiamojo proceso veiksmingumui. Todėl vis akivaizdžiau matyti, kad būtina sukurti tokią procedūrą, kuri leistų nustatyti tinkamiausią baudžiamojo persekiojimo vietą ir kuri sudarytų pagrindą sklandesniam tarpusavio pripažinimo principo įgyvendinimui. Iš tiesų tokia procedūra palengvintų įrodymų rinkimą prieš teismui priimant sprendimą (valstybėms narėms iš anksto susitarus dėl teismo vietos, kuri taip pat nulemia taikytiną teisę) ir kartu galutinio sprendimo vykdymą (valstybėms narėms iš anksto susitarus, kad byla sprendžiama tinkamiausioje vietoje). Ji taip pat padėtų išvengti atvejų, kai turi būti taikomas ne bis in idem principas. 27. 2005 m. Komisija pateiks Žaliąją knygą dėl jurisdikcijų kolizijos ir ne bis in idem , kurioje nacionaliniai teisminės kompetencijos nustatymo mechanizmai nebus aptariami, tačiau bus pasiūlyti tam tikri jurisdikcijų kolizijos Europos Sąjungoje sprendimo būdai, atsižvelgiant visų pirma į Eurojust vaidmenį pagal Konstitucijos III dalies 273 straipsnį ir į Hagos programoje išdėstytas rekomendacijas. Toliau derinti materialinę baudžiamąją teisę 28. Pastaraisiais metais šioje srityje buvo atliktas svarbus teisės derinimo darbas. Jis turi būti tęsiamas atsižvelgiant į tai, kad svarbu yra plačiau taikyti Sąjungoje įvairesnes bausmes, kurios nebūtų grindžiamos vien laivės atėmimo bausmėmis. Taip pat reikės dėmesį sutelkti į priimtų priemonių, kurių pirmieji rezultatai buvo prasti, įgyvendinimo įvertinimą ir kartu į nusikalstamų veikų, kurioms netaikoma dvigubo baudžiamumo patikra tarpusavio pripažinimo priemonėse, teigiamo sąrašo mechanizmo veikimą, siekiant kiek galima įveikti nustatytus sunkumus. 29. Pirmieji svarstymai dėl to, kad būtina Sąjungos lygiu apibrėžti tokias sąvokas kaip juridinio asmens atsakomybė arba baudų derinimas, buvo pateikti Žaliojoje knygoje dėl sankcijų. Po žaliosios knygos Komisija 2007 m. pateiks pamatinio sprendimo pasiūlymą, kuriame bus nagrinėjami šie klausimai. Sustiprinti tarpusavio pasitikėjimą papildomomis praktinėmis priemonėmis Sustiprinti įvertinimo mechanizmus 30. Europos Vadovų Taryba pabrėžė, kad „Sąjungos priemonių veiksmingumui būtinas įgyvendinimo ir visų priemonių poveikio įvertinimas“. Iš tiesų tolesnis tarpusavio pripažinimo principo plėtojimas baudžiamosiose bylose turės būti glaudžiai siejamas su įvertinimo mechanizmais. Pastarieji turės atitikti du metodologinio pobūdžio reikalavimus, kurių paskirtis yra ne patikrinti, ar Sąjungoje priimti teisės aktai buvo tinkamai ir laiku perkelti į nacionalinę teisę, bet: 31. įvertinti konkrečius teisingumo poreikius, visų pirma nustatyti galimas kliūtis prieš priimant naujas priemones; ir 32. įvertinti ES priimtų priemonių įgyvendinimo praktines sąlygas, visų pirma nustatyti geros praktikos pavyzdžius ir ypač tai, kaip jie atitinka pradiniame etape nustatytus reikalavimus. Šie du reikalavimai turės būti taikomi visoms priemonėms. Jiems įvykdyti Komisija turės sustiprinti turimas teisinės praktikos analizavimo priemones. 33. Trečiam reikalavimui įvykdyti turi būti imtasi platesnių ir ilgesniam laikui numatytų veiksmų: atlikti platesnį sąlygų, kuriomis parengiami teismo sprendimai, įvertinimą norint užtikrinti jų atitikimą aukštiems kokybės standartams, kuriais grindžiamas teisminių sistemų tarpusavio pasitikėjimas, užtikrinantis tarpusavio pripažinimo veikimą. Hagos programoje patvirtinamas principas, pagal kurį „tarpusavio pasitikėjimas [turi būti] grindžiamas įsitikinimu, kad visi Europos piliečiai gali naudotis teismine sistema, atitinkančia aukštus kokybės standartus“, ir raginama „sukurti sistemą, leidžiančią objektyviai ir nešališkai įvertinti ES politikos įgyvendinimą [...], tuo pačiu [...] visapusiškai gerbiant teismų nepriklausomumą“. Tokiu įvertinimu siekiama sustiprinti tarpusavio pasitikėjimą, grindžiamą įsitikinimu, kad teisminės sistemos, priimančios visoje Sąjungos teritorijoje galimus įvykdyti sprendimus, turi atitikti aukštus kokybės standartus, ir padėti suvokti nacionalinių teisminių sistemų esmę. Teisinės sistemos patikimumo ir veiksmingumo įvertinimas turi būti visapusiškas ir kartu apimti institucinius mechanizmus bei procedūrinius aspektus. Tai be abejo nelengvas uždavinys, kurį sprendžiant reikia laikytis subsidiarumo ir proporcingumo principų bei užtikrinti teismų nepriklausomumą. Nuveiktas darbas bus įvertinamas nuolatinėse ataskaitose, parengtose vadovaujantis griežtais nepriklausomumo ir skaidrumo principais bei ypač nurodant geros praktikos pavyzdžius. 34. 2005 m. vasario mėn. Europos Parlamentas priėmė šiuo klausimu rekomendaciją[16], be to, Komisija, išsamiai pasikonsultavusi su teisminėmis organizacijomis ir institucijomis, 2006 m. pateiks komunikatą dėl teisingumo kokybės įvertinimo. Skatinti teisės specialistų tinklų kūrimą ir plėtoti teisminio mokymo programas 35. Hagos programoje pabrėžiama, kad būtina pagerinti teisminių institucijų ir skirtingų teisinių sistemų tarpusavio supratimą. Šiuo tikslu visų pirma raginama plėtoti teisminių organizacijų ir institucijų tinklus, pavyzdžiui, Teismų darbuotojų tarybų tinklą ir Europos Aukščiausiųjų teismų tinklą, su kuriais Komisija ketina glaudžiai bendradarbiauti. Rengdami dažnesnius specialistų susitikimus ir skatindami svarstymus visų pirma dėl Sąjungos priemonių įgyvendinimo bei diskusijas tarpdisciplininėmis temomis, pavyzdžiui, dėl teisingumo kokybės, tokie tinklai, kurių veikloje taip pat turėtų dalyvauti advokatai, turėtų atlikti pagrindinį vaidmenį palaipsniui kuriant „bendrą teisminę kultūrą“. 36. Be to, Hagos programoje pabrėžiama, kad norint užtikrinti didesnį tarpusavio pasitikėjimą, būtina plėtoti mokymo programas. Europos Parlamentui paprašius, Komisija nuo 2004 m. kaip bandomąjį projektą vykdo teisėjų mainų programą, kuri papildo AGIS programą. Ši programa bus toliau vykdoma 2005 m. ir bus įvertinta 2006 m. prieš pateikiant naujų teisės aktų projektų. 37. Tarpusavio pripažinimo principo plėtojimas teismo sprendimui suteikia reikšmę, kuri peržengia nacionalinių sienų ribas. Todėl europinė teisminės pareigybės dimensija turi būti visavertė mokymo programų dalis bet kuriame teisėjų ir prokurorų profesijos etape. Teisminių institucijų mokymu rūpinasi nacionalinės įstaigos, atsakingos už jo organizavimą ir mokymo programų turinį. Pastarosios sudaro tinklą, kuris šiuo metu veikia kaip asociacija. Hagos programoje pabrėžiama, kad būtina sustiprinti šio tinklo veiklą, kad jis taptų veiksminga teisminių institucijų susitikimų ir bendradarbiavimo struktūra. Po konsultacijų Komisija 2005 m. pabaigoje pateiks komunikatą dėl teisminio mokymo Europos Sąjungoje. Remti kokybiško teisingumo plėtojimą 38. Rengdamasi naujai 2007-2012 m. finansinei perspektyvai, Komisija pateikė tris veiksmų programų pasiūlymus, iš kurių viena bus skirta baudžiamajai justicijai. Ši programa turi sustiprinti Sąjungos paramą teisminiam bendradarbiavimui, tarpusavio pripažinimo principo plėtojimui ir valstybių narių tarpusavio pasitikėjimo stiprinimui. Ja siekiama pagyvinti specialistų ryšius ir mainus, sustiprinti teisminį mokymą ir sudaryti piliečiams palankesnes sąlygas pasinaudoti teisingumu. [1] OL C 190, 2002 7 18, p. 1. [2] Žr. šia tema Komisijos Žaliąją knygą dėl Bendrijos finansinių interesų apsaugos baudžiamosios teisės priemonėmis ir dėl Europos prokuroro pareigybės įsteigimo, 2001 12 11, KOM (2001) 715 galutinis. [3] OL L 196, 2003 3 2, p. 45; galutinis perkėlimo į nacionalinę teisę terminas – 2005 m. rugpjūčio 2 d. [4] OL C 197, 2000 7 12. [5] OL C 326, 2001 11 21. [6] KOM(2004) 562 galutinis. [7] OL L 76, 2005 3 22, p. 16. [8] OL C 184, 2002 8 2. [9] 2003 m. vasario 11 d. bylos C-187/01 ir C-385/01 Gozütok ir Brugge bei 2005 m. kovo 10 d. byla C-469/03 Miraglia. [10] OL C 100, 2003 4 26, p. 24. [11] OL L 329, 2001 12 14, p. 3. [12] KOM (2004) 334 galutinis. [13] KOM (2004) 328 galutinis. [14] Žr. šia tema Komisijos Žaliąją knygą dėl Bendrijos finansinių interesų apsaugos baudžiamosios teisės priemonėmis ir dėl Europos prokuroro pareigybės įsteigimo, 2001 12 11, KOM (2001) 715 galutinis. [15] Study of the laws of evidence in criminal proceedings throughout the EU October 2004. [16] Europos Parlamento rekomendacija Tarybai dėl baudžiamosios justicijos kokybės ir baudžiamosios teisės aktų derinimo valstybėse narėse, A6-0036/2005 galutinis.