1.Įvadas

Pastaraisiais metais didelių krizių ir ekonominių sukrėtimų samplaika daro įtaką visoms ES ekonomikos ir visuomenės dalims. Paskutinė ir didžiausia šioje sekoje – neišprovokuotas nuožmus Rusijos įsiveržimas į Ukrainą – savo pobūdžiu skiriasi nuo pandemijos ir atsigavimo ar vis didėjančios būtinybės skubiai reaguoti į klimato ir biologinės įvairovės krizes. Jo nulemta geopolitinė padėtis sukėlė naujų įtampų žmonėms ir įmonėms Europoje ir už jos ribų tuo metu, kai Europos Sąjunga, Ukraina ir visas pasaulis tikėjosi, kad galės susitvarkyti geriau, nei buvo anksčiau.

Tačiau daug kas šias krizes sieja vieną su kita ir verčia mus kvestionuoti prielaidas, permąstyti mūsų ekonomikos modelį ir dėti pastangas perorganizuoti mūsų energetikos sistemą. Vėl susidūrėme su savo priklausomybe ir pažeidžiamumu, kuriuos jos gali sukelti: tiekimo saugumo problemomis, finansine našta namų ūkiams ir sukrėtimais, kurių patiria įmonės, kurių kasdienei veiklai ir ilgalaikiam išlikimui iškyla pavojus.

Tai rodo, kad reikia ieškoti, kaip galėtume padidinti savo piliečių gerovę ir užtikrinti tvarų ekonomikos augimą geriau naudodami išteklius ir medžiagas, iš kurių sudaryti mūsų kasdien naudojami gaminiai, ir tobulindami pačius gaminius. Gamindami energiją tausiau vartojančius gaminius, efektyviau ir ilgiau juos naudodami, vietoj pirminių žaliavų rinkdamiesi perdirbtas medžiagas ir populiarindami pažangiausius žiedinės ekonomikos modelius, galime atsieti savo ekonomikos augimą nuo gamtos išteklių naudojimo ir aplinkos būklės blogėjimo. Skatindami suderinti požiūrį ES lygmeniu, galime didinti konkurencingumą, kurti naujas verslo galimybes ir darbo vietas, skatinti bendrosios rinkos žalinimą pagal Europos žaliojo kurso tvaraus augimo darbotvarkę, sudaryti sąlygas vartotojams sutaupyti ir padaryti ES ekonomiką atsparesnę integruotų pasaulinių vertės grandinių sutrikimų atveju. Be to, tai labai padės iki 2050 m. neutralizuoti poveikį klimatui, sustabdyti biologinės įvairovės nykimą ir pasiekti nulinės taršos tikslą.

Pastaraisiais metais padaryta pažanga, tačiau vartojimo poveikis aplinkai vis dar toks, kad žmonija nesiliauja artėjusi prie pavojingos ribos, nes mes Europos Sąjungoje viršijame planetos galimybes keliais aspektais. Pirminių žaliavų gavyba ir perdirbimas yra pusės viso išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio ir 90 proc. biologinės įvairovės nykimo visame pasaulyje priežastis, o tebevyraujantis linijinis modelis (imk → pasinaudok → išmesk) lemia didelį išteklių eikvojimą. Kad ES galėtų sėkmingai pereiti prie efektyviai išteklius naudojančios, neutralaus poveikio klimatui ir netaršios žiedinės ekonomikos ir sumažinti savo priklausomybę nuo energijos ir išteklių, mums skubiai reikia naujo požiūrio į gaminių projektavimo, gamybos ir naudojimo būdus. ES propaguos šį požiūrį ir tarptautiniu mastu, taip stiprindama pasaulinių vertės grandinių tvarumą ir atsparumą.

Šiame komunikate aptariamo tvariems gaminiams skirtų tarpusavyje susijusių iniciatyvų rinkinio tikslas – šį naują požiūrį gerokai plačiau įskiepyti realiame gyvenime, remiantis tuo, kas jau padaryta. Tam tikriems gaminiams, pavyzdžiui, su energija susijusiems gaminiams, pakuotėms ir cheminėms medžiagoms, ar sektoriams ES jau kelia minimalius aplinkosaugos reikalavimus. Šie reikalavimai padėjo gerokai sumažinti ES aplinkosauginį pėdsaką ir poveikį klimatui, be kita ko, energijos suvartojimą. Pavyzdžiui, suminis dabartinių ES ekologinio projektavimo ir energijos vartojimo efektyvumo ženklinimo taisyklių poveikis reiškia, kad gaminiai, kuriems jos taikomos, per metus suvartoja 10 proc. mažiau energijos (t. y. mažiau tokiu elektros energijos kiekiu, kokį suvartoja Lenkija), todėl mažėja mūsų priklausomybė nuo iškastinio kuro, be kita ko, iš Rusijos. Tačiau galiojančios taisyklės taikomos tik nedidelei ES parduodamų prekių daliai, neskatina sisteminio žiediškumo ir nedaro poveikio daugeliui gaminių poveikio klimatui ir aplinkai per visą jų būvio ciklą būdų. Be to, vis dar įmanoma gerokai sumažinti su energija susijusių gaminių energijos suvartojimą.

Todėl vienas iš svarbiausių šiandienos dokumentų rinkinio elementų yra pasiūlymas dėl tvarių gaminių ekologinio projektavimo reglamento. Kadangi gaminio projektavimas nulemia iki 80 proc. jo būvio ciklo poveikio aplinkai, pasiūlymu ekologinio projektavimo sistemos taikymo sritis išplečiama taip, kad apimtų kuo platesnį gaminių asortimentą. Jame numatyti minimalūs ne tik energijos vartojimo efektyvumo, bet ir bendro gaminių aplinkosauginio ir klimato pėdsako mažinimo ir žiediškumo kriterijai. Kol naujoji sistema įsigalios, didinti energijos vartojimo efektyvumą ir žiediškumą toliau skatins esama Ekologinio projektavimo direktyva. Todėl Komisija kartu su nauju pasiūlymu priima 2022–2024 m. ekologinio projektavimo ir energijos vartojimo efektyvumo ženklinimo darbo planą, kuriame numatyta naujų su energija susijusių gaminių ir atnaujinami bei padidinami su jau reglamentuojamais gaminiais susiję užmojai.

Tai įgyvendinti padės šio dokumentų rinkinio tikslinės sektorinės iniciatyvos – ES tvarių ir žiedinių tekstilės gaminių strategija ir Statybos produktų reglamento peržiūra. Jos skirtos šioms dviem prioritetinėms didelį poveikį aplinkai ir klimatui darančioms gaminių grupėms. Siekdama, kad vartotojai ir toliau aktyviai remtų pertvarką, Komisija taip pat teikia pasiūlymą dėl teisėkūros procedūra priimamo akto siekiant suteikti galių vartotojams dalyvauti žaliojoje pertvarkoje: čia pateikiami tiksliniai pakeitimai užtikrins reikiamą horizontaliosios ES vartotojų teisės žalumą.

Mūsų pasiūlymais Europos Sąjungoje formuojamas bendras požiūris į gaminius padės sukurti vienodas sąlygas bendrojoje rinkoje veikiančioms įmonėms, ir ES ims duoti toną tvarių gaminių standartų srityje. Siekiant užtikrinti, kad perėjimas prie tvaresnių gaminių vyktų taip, kad pertvarkos išlaidos ir sunkumai būtų mažesni, gaminių grupių atranka ir konkretiems gaminiams taikomų taisyklių nustatymas vyks laikantis ilgalaikio planavimo ir įtraukaus bendros kūrybos proceso ir rūpestingai atliekant poveikio vertinimus, per kuriuos bus nagrinėjama, be kita ko, ar tai įperkama vartotojams, kaip tai atsilieps konkurencingumui ir ar neišaugs administracinė našta.

Kelios valstybės narės jau pradėjo savo iniciatyva įvedinėti gaminiams taikomus tvarumo aplinkos atžvilgiu reikalavimus, o piliečiai vis dažniau prašo jų veikti ryžtingiau ir greičiau. Dėl to kyla pavojus, kad dėl nacionalinių taisyklių skirtumų bendroji rinka bus suskaidyta, o tai apsunkins verslą ir padidins jo sąnaudas. Suderintos ES taisyklės padės išvengti tokių rinkos iškraipymų, gerokai išplės aplinkos atžvilgiu tvarių gaminių rinką ir galiausiai sumažins visoje ES veikiančių įmonių patiriamas reikalavimų laikymosi išlaidas ir joms tenkančią administracinę naštą.

Kai didėja pirminių gamtos išteklių stygius, kyla žaliavų tiekimo problemų ir svyruoja jų kainos, įmonės turi ir daug kitų galimybių taupyti išlaidas. Pertvarkydamos verslo modelius ir gamybos procesus, naujai projektuodamos gaminius, gamindamos juos taip, kad tarnautų ilgiau, arba optimizuodamos jų naudojimą, taip pat dalyvaudamos gerai veikiančioje antrinių žaliavų rinkoje, įmonės gali gerokai sumažinti savo išlaidas medžiagoms, energijai ir atliekų tvarkymui ir padidinti savo atsparumą. Socialinės ekonomikos organizacijos atliko pirmeivių vaidmenį įsukdamos ir plėsdamos žiedinės ekonomikos veiklą, pavyzdžiui, elektronikos ir tekstilės gaminių perdirbimą, daugkartinį vartojimo prekių naudojimą, taisymą ir perdarymą. Nauji skaitmeniniai sprendimai taip pat atveria didžiulių galimybių pertvarkyti verslo modelius, kiek tai susiję su energijos vartojimo efektyvumu, žiediškumu ir platesniu aplinkosauginiu tvarumu.

Keliose pramonės ekosistemose pirmaujančios įmonės jau ėmėsi šios pertvarkos.

Aiški ir suderinta gaminių aplinkosauginio tvarumo reglamentavimo sistema sudarys sąlygas įsivyrauti šiam požiūriui ir paskatins ES rinkose perkančias ir parduodančias įmones kurti ir diegti inovacijas ir investuoti į žiedinius verslo modelius ir ateities gaminius.

Visa tai gerokai padidintų ES vartotojui prieinamų aplinkos atžvilgiu tvarių gaminių asortimentą, ir jie taptų įprastu pasirinkimu. Šiuo metu tokių gaminių užimama rinkos dalis tebėra ribota, todėl jie mažiau prieinami ir mažiau įperkami vartotojams. Tačiau ES patirtis jau parodė, kad padidinus ekologinio projektavimo mastą galima sutaupyti daug lėšų. Vien 2021 m. dėl taikomų su energija susijusių gaminių ekologinio projektavimo reikalavimų vartotojai sutaupė 120 mlrd. EUR, net įskaičiavus įsigijimo išlaidas. Būtų galima sutaupyti dar daugiau, jei išspręstume problemą, su kuria susiduria vartotojai: gaminių naudojimo trukmė trumpa ir jų negalima pataisyti arba nepakanka galimybių pasinaudoti žiediniais verslo modeliais. Be šių priemonių, ES, tinkamai informuodama vartotojus ir užtikrindama apsaugą nuo ekomanipuliavimo, prasmingai suteiktų savo vartotojams galių dalyvauti žaliojoje pertvarkoje ir užtikrintų, kad tvarūs gaminiai taptų norma. Tai įkvėptų visą pasaulį pasekti jos pavyzdžiu.

Žiedinės ekonomikos dokumentų rinkinyje pateiktų iniciatyvų apžvalga

2.Mūsų užmojis: užtikrinti, kad tvarūs gaminiai taptų norma

Tvaresnių, žiediškesnių ir energiją tausiau vartojančių gaminių kūrimas