Komisijos komunikatas Europos Parlamentui ir Tarybai - Bendra šilumos ir elektros energijos gamyba gali padėti europiečiams sutaupyti daugiau energijos /* KOM/2008/0771 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 13.11.2008 KOM(2008) 771 galutinis KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI Bendra šilumos ir elektros energijos gamyba gali padėti europiečiams sutaupyti daugiau energijos KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI Bendra šilumos ir elektros energijos gamyba gali padėti europiečiams sutaupyti daugiau energijos 1. Įžanga Šio komunikato pagrindiniai tikslai – pranešti apie bendros šilumos ir elektros energijos gamybos padėtį ir pristatyti jos plėtros galimybes. Taip Komisija vykdo Termofikacijos direktyvoje 2004/8/EB[1]numatytą įsipareigojimą pateikti ataskaitas, visų pirma, apie bendros šilumos ir elektros energijos gamybos potencialą, ir kaip valstybėms narėms sekasi jį išnaudoti. Tačiau šią direktyvą vėluojama įgyvendinti, be to, šiame etape pateikta vos kelios nacionalinės ataskaitos[2], todėl įsipareigojimas pateikti ataskaitas įvykdytas tik iš dalies. Komunikate pristatomos galimybės ateityje paspartinti šį procesą ir padidinti bendros šilumos ir elektros energijos gamybos potencialą Europoje. 2. Kas yra bendra šilumos ir elektros energijos gamyba ir koks jos vaidmuo ES energetikos politikoje? Pasitelkiant daugumą elektros energijos gamybos technologijų, tuo pačiu metu pagaminama ir šiluma, kuri vėliau prarandama (dažniausiai – aušinimo bokštuose), o tai kenkia aplinkai. Europos Sąjungoje dabartinis vidutinis įprastinių šiluminių elektrinių elektros energijos gamybos efektyvumas yra maždaug 40 %[3]. Jeigu būtų galima naudoti tuo pačiu metu pagamintą šilumą, bendros šilumos ir elektros energijos gamybos įrenginių bendras efektyvumas galėtų išaugti beveik dvigubai. Tuo pačiu metu gaminamos šilumos poreikis, t. y. šilumos apkrova, gali būti ribojančiu veiksniu. Pakankamai didelė šilumos apkrova būna centralizuoto šilumos tiekimo tinkluose arba pramoniniuose procesuose. Bendros šilumos ir elektros energijos gamyba – labai efektyvi energijos technologija, kuri, palyginti su kitomis technologijomis, leidžia taupyti energiją. Be to, bendros šilumos ir elektros energijos gamybos įrenginiai turėtų būti įrengti palyginti arti galutinių vartotojų – bendruomenių ar pramonės įmonių, – todėl energijos perdavimo ir skirstymo nuostoliai išliktų nedideli. Bendrai šilumos ir elektros energijos gamybai gali būti naudojama daugelis energijos šaltinių: anglis, gamtinės dujos bei atsinaujinantys energijos šaltiniai[4]. Bendra šilumos ir elektros energijos gamyba gali būti skirtingų pajėgumų, pradedant nuo vieno kilovato bendros šilumos ir elektros energijos gamybos privačiuose namuose iki šimtų megavatų centralizuoto šilumos tiekimo tinkluose ir pramonės įmonėse. 2006 m. bendros šilumos ir elektros energijos gamybos būdu ES pagaminta 13,1 % galutinės suvartotos energijos[5], t. y. šis rodiklis ženkliai nepadidėjo[6]. Šis rodiklis įvairiose šalyse labai skiriasi – nuo beveik nulio iki daugiau kaip 40 % Danijoje ir Suomijoje (žr. 1 grafiką). [pic] 1 grafikas. Bendros šilumos ir elektros energijos gamybos būdu pagaminamos energijos dalis palyginti su galutine suvartojama energija pagal valstybes nares (Eurostat – 2006 m.) ES–27 bendros šilumos ir elektros energijos gamybos elektros energijos gamybos pajėgumai yra maždaug 100 GW, t. y. 13,6 % visų ES–27 elektros energijos gamybos pajėgumų. Bendros šilumos ir elektros energijos gamybos būdu ES–27 pagaminta 366 TWh, t. y. 10,9 % visos 2006 m. pagamintos elektros energijos[7]. Gamybos lygis skirtingose valstybėse narėse labai skiriasi – nuo 0,3 % Kipre iki daugiau kaip 40 % Latvijoje ir Danijoje. Apskaičiuota, kad gaminant energiją bendros šilumos ir elektros energijos gamybos būdu ES–27 per metus sutaupoma maždaug 35 Mtne, t. y. tiek, kiek iš viso energijos suvartojama Austrijoje. Per metus išmetama maždaug 100 Mt mažiau CO2.[8]. Bendra šilumos ir elektros energijos gamyba – energijos taupymo technologija, šiandien leidžianti sutaupyti 2 % pirminės energijos, siekiant 2020 m. nustatyto tikslo – kasmet sutaupyti 20 % pirminės energijos. 3. Bendros šilumos ir elektros energijos gamyba – ES energetikos politikos priemonių dalis ES užsibrėžė plačių užmojų energetikos ir klimato politikos tikslus, kuriais iki 2020 m. siekiama 20 % sumažinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų išlakų, iki 20 % padidinti atsinaujinančiosios energijos dalį ir sutaupyti 20 % energijos. Europos energetikos politikos tikslas – skatinti tiekimo saugumą, darnią plėtrą ir konkurencingumą. Bendra šilumos ir elektros energijos gamyba labai svarbi siekiant šių politikos tikslų, nes taip prisidedama prie tokių uždavinių kaip energijos saugumas, tausi energija, geresnė aplinka ir kova su klimato kaita. Be to, bendra šilumos ir elektros energijos gamyba sudaro Europos technologijų pažangiąją patirtį, daugėja eksporto galimybių, skatinamas Europos konkurencingumas ir sudaromos sąlygos regionų ir vietos ekonomikos plėtrai. Todėl buvo parengta speciali teisinė sistema didelio naudingumo bendros šilumos ir elektros energijos gamybai skatinti – Termofikacijos direktyva. Termofikacijos direktyvoje pripažįstami šios technologijos privalumai ir nustatomi principai, kaip valstybės narės gali ją paremti. Paramos programos, pavyzdžiui, finansinės paramos programos, galimybė naudotis elektros tinklu, tarifai ir administracinės procedūros, skirtos bendros šilumos ir elektros energijos gamybos skvarbai rinkoje padidinti, taikomos nepažeidžiant toje direktyvoje nustatytų valstybės pagalbos taisyklių. Siekiant užtikrinti skatinamos technologijos teikiamus energijos vartojimo efektyvumo privalumus, direktyvoje apibrėžtas terminas „naudingoji šiluma“. Faktiškai, ši apibrėžtis pateikta siekiant užtikrinti energijos taupymą, o ne skatinti konkrečios technologijos diegimą. Kilmės garantija – svarbi toje direktyvoje numatyta priemonė. Kaip ir atsinaujinančių energijos šaltinių sektoriuje, kilmės garantijos buvo sukurtos tam, kad energijos vartotojai gautų skaidrią informaciją apie tai, iš kur gaunama jų vartojama elektra, o gamintojai galėtų parodyti, kad jų parduodama elektra pagaminta didelio naudingumo bendros šilumos ir elektros energijos gamybos būdu. Šias kilmės garantijas išduoda kiekvienos valstybės narės kompetentinga institucija. Valstybės turėtų pripažinti viena kitos išduotas garantijas. Kilmės garantijų derinimas dar neužbaigtas, dar reikia apibrėžti jų formą ir kas atsakingas už jų išdavimą. Kilmės garantijose nurodoma, kiek elektros pagaminta didelio naudingumo bendros šilumos ir elektros energijos gamybos būdu. Šiam elektros energijos kiekiui apskaičiuoti Komisija parengė išsamias gaires[9], kuriomis remiantis apskaičiuojama bendros šilumos ir elektros energijos gamybos būdu pagaminta elektros energija. Direktyvoje taip pat apibrėžiamas įpareigojimas Komisijai ir valstybėms narėms teikti ataskaitas. Šiuo komunikatu reaguojama į kai kurias toliau aptariamas užduotis. 4. Kaip sekasi skatinti bendrą šilumos ir elektros energijos gamybą? ES priemonės Termofikacijos direktyva priimta 2004 m. Direktyva įgyvendinama, tačiau lėčiau nei tikėtasi. Sunkiausia buvo priimti išsamias gaires, kuriomis remiantis apskaičiuojama bendros šilumos ir elektros energijos gamybos būdu pagaminta elektros energija. Po išsamių Komisijos ir valstybių narių diskusijų šios gairės jau parengtos. 2006 m. priimtas sprendimas, nustatantis atskirosios elektros energijos ir šilumos gamybos suderintąsias naudingumo atskaitines vertes[10], yra neatsiejama šių gairių dalis. Ligi šiol 22 valstybės narės yra perkėlusios atskiras Termofikacijos direktyvos dalis ir su ja susijusį Komisijos sprendimą dėl atskaitinių verčių. Valstybės, kurios jų dar neperkėlė, dažniausiai negalėjo to padaryti, nes pagal jų teisinę sistemą visą direktyvą ir visus susijusius antrinės teisės aktus reikia perkelti per vieną teisės aktų priėmimo procesą. To nebuvo galima padaryti, kol 2008 m. lapkričio mėn. nebuvo priimtos išsamios gairės. Kiti Bendrijos teisės aktai taip pat turės įtakos bendrai šilumos ir elektros energijos gamybai ES. Reikėtų paminėti šias galiojančias politikos priemones: - į Energetikos paslaugų direktyvą[11] įtrauktos nuostatos, kuriomis gali būti paremta itin mažos apimties bendros šilumos ir elektros energijos gamybos plėtra, pavyzdžiui, skatinant pažangių skaitiklių diegimą[12]. Pagal šią direktyvą į nacionalinius energijos vartojimo efektyvumo planus kaip energijos taupymo priemonė taip pat turėtų būti įtraukta bendra šilumos ir elektros energijos gamyba. - Pastatų direktyva[13] – raginama techniniu, aplinkos ir ekonominiu požiūriu pagrįsti bendros šilumos ir elektros energijos gamybos, centralizuoto ar grupinio šildymo ar vėsinimo sistemų (alternatyvios sistemos) taikymą naujuose pastatuose, kurių visas naudingas vidaus plotas yra didesnis kaip 1 000 m2. Šios direktyvos naujoje redakcijoje siūloma panaikinti naujiems pastatams taikomą 1 000 m2 ribą. - Pagal Valstybės pagalbos aplinkos apsaugai Bendrijos gaires[14] leidžiama teikti finansinę paramą investicijoms ir veiklos sąnaudoms, susijusioms su didelio naudingumo bendros šilumos ir elektros energijos gamybos įrenginių įrengimu ir eksploatavimu, ir investicinę pagalbą didelio naudingumo centralizuotam šilumos tiekimui. Esminis principas – turėtų būti sutaupoma pirminės energijos ir taip sumažinama į atmosferą išmetamų CO2. Dabar valstybės narės keičia savo paramos programas, kad šios atitiktų naująsias nuostatas. - Siūloma Atsinaujinančiosios energijos direktyva – pirmasis Europos teisės aktas, taikomas šildymui ir aušinimui iš atsinaujinančių energijos šaltinių. Pagal šią direktyvą rengiamuose nacionaliniuose veiksmų planuose turėtų būti nustatyta, kokia 2020 m. turėtų būti atsinaujinančių energijos šaltinių dalis šildymo ir aušinimo procesuose. Šiems tikslams pasiekti bendra šilumos ir elektros energijos iš atsinaujinančių energijos šaltinių gamyba turėtų būti įtraukta į valstybių narių strategijas. Valstybių narių ataskaitos Pagal Termofikacijos direktyvą valstybės narės turi pateikti ataskaitas apie bendros šilumos ir elektros energijos gamybos potencialą ir administracines struktūras bendrai šilumos ir elektros energijos gamybai remti. Be to, kas ketverius metus jos turi pateikti ataskaitas apie bendros šilumos ir elektros energijos gamybos pažangą ir atitinkamus statistinius duomenis. Iki šiol tik 11 valstybių narių yra pateikusios nacionalinio potencialo analizę. Ataskaitos paprastai pateikiamos po analizės gairių, kurias patvirtina toje direktyvoje numatytas komitetas. Pateiktose ataskaitose nepateikiama pakankamai aiškios informacijos ar skaičių, kad juos būtų galima prasmingai palyginti. Todėl sunku susidaryti išsamų vaizdą apie bendros šilumos ir elektros energijos potencialą visoje ES. Tačiau aišku, kad galima gerokai padidinti bendros šilumos ir elektros energijos gamybos pajėgumus, tačiau tam reikia, kad kai kurios valstybės narės daugiau dėmesio skirtų šiai politikai ir vykdytų Termofikacijos direktyvoje nustatytus įsipareigojimus. Šiuo metu valstybėse, kuriose bendros šilumos ir elektros energijos gamybos pajėgumai palyginti dideli, centralizuotas šilumos tiekimas yra santykinai paplitęs. Kadangi centralizuotas šilumos tiekimas Europoje plėtojamas nesparčiai, bendros šilumos ir elektros energijos gamybos skatinimas galėtų padėti plėtoti centralizuotą šilumos tiekimą valstybėse narėse, kuriose jis dar nėra išvystytas. Bendros šilumos ir elektros energijos gamybos pritaikymas pramonėje – dar viena galimybė tobulinti šią technologiją. Bendros šilumos ir elektros energijos gamybos potencialas šalies energetikos struktūroje labiausiai priklauso nuo tolimesnių pokyčių, susijusių su centralizuotu šilumos tiekimu ir šios gamybos pritaikymu pramonėje. Pagal tai, kokią dalį elektros energijos ir šilumos sektoriuose sudaro bendra šilumos ir elektros energijos gamyba[15], valstybes nares galima suskirstyti į keturias grupes, ar kategorijas, pagal tai, kokią santykinę vietą jos užima palyginti su ES–27 vidurkiu. Būtų idealu, jei valstybės narės bendros šilumos ir elektros energijos gamybos srityje pasiektų, kad būtų pagaminama daug ir šilumos, ir elektros energijos, kaip nurodyta 2 grafiko I srityje. [pic] 2 grafikas. Bendros šilumos ir elektros energijos gamybos dalis šilumos ir elektros energijos sektoriuose Valstybių narių ataskaitose pabrėžiama, kad dėl nedidelio ir (arba) mažėjančio bendros šilumos ir elektros energijos poreikio ir dėl to, kad ši technologija ekonominiu požiūriu nepakankamai patraukli, plėtojant šį sektorių susiduriama su tam tikrais sunkumais. Pavyzdžiui: - bendrai šilumos ir elektros energijos gamybai reikia, kad netoliese būtų pakankamas naudingos šilumos poreikis; - dėl didelių bendrai šilumos ir elektros energijos gamybai reikalingų investicijų ir pastoviųjų išlaidų jos pelningumas yra nedidelis, o atsipirkimo laikotarpis – ilgas; - mažėjantis šilumos poreikis pastatuose turi įtakos tam, kiek plačiai bendra šilumos ir elektros energijos gamyba bus naudojama centralizuotai tiekiant šilumą. Valstybių narių ataskaitose apie nacionalinį potencialą nurodytos ir kliūtys . Šios kliūtys yra ne visose iki šiol ataskaitas pateikusiose valstybėse, tačiau tai: - neaiškios ilgalaikės vyriausybės paramos perspektyvos; sudėtingos teisinės sistemos (federaliniu ir (arba) regioniniu lygmenimis); sudėtingos ir daug laiko užimančios administracinės procedūros; kitų teisės aktų poveikis; ir - už prieinamą kainą ir per priimtiną laikotarpį galima prisijungti prie elektros tinklo, tačiau reikalingos išlaidos tinklo atnaujinimui, kad būtų sudarytos sąlygos bendrai šilumos ir elektros energijos gamybai; nepalankios sąlygos atsarginės elektros tiekimui iš elektros tinklo; Termofikacijos direktyva bandoma pašalinti keletą iš šių kliūčių ir todėl jos visiškas perkėlimas galėtų padėti pasiekti didesnį bendros šilumos ir elektros energijos gamybos potencialą negu valstybės narės yra nurodžiusios. Nors vis labiau domimasi centralizuotu aušinimu, tam retai pasirenkama naudoti šilumą iš bendros šilumos ir elektros energijos gamybos įrenginių. Net jei ir techniškai įmanoma, tai nėra veiksminga. Todėl nesitikima, kad centralizuotas aušinimas labai padėtų toliau plėtoti bendrą šilumos ir elektros energijos gamybą. Nepaisant to, kad trūksta išsamių duomenų, yra požymių, rodančių, kad itin mažos ir mažos apimties bendros šilumos ir elektros energijos gamybos įrenginiai skverbiasi į rinką, pavyzdžiui, gyvenamųjų namų sektoriuje. Tačiau daugumos valstybių narių ataskaitose pateikiama labai nedaug informacijos apie itin mažos apimties bendros šilumos ir elektros energijos gamybos potencialą artimiausiais dešimtmečiais. Komisija parengė antrinius teisės aktus visiškam direktyvos įgyvendinimui užtikrinti Valstybės narės stengiasi perkelti Termofikacijos direktyvą, tačiau vėluojama pateikti ataskaitas Galima būtų išnaudoti daugiau potencialo, tačiau vis dar esama administracinių ir kitokių kliūčių | - 5. Tolesnė veikla Bendra šilumos ir elektros energijos gamyba svarbi siekiant padidinti energijos vartojimo efektyvumą ir prisidėti prie bendrų ES energetikos ir klimato politikos tikslų įgyvendinimo. Todėl buvo parengta teisinė sistema didelio naudingumo bendros šilumos ir elektros energijos gamybai skatinti. Šios teisinės sistemos, visų pirma, Termofikacijos direktyvos, įgyvendinimas nevyko taip sparčiai, kaip buvo planuota. Valstybės narės turėtų nedelsdamos imtis priemonių šiam teisės aktui įgyvendinti, nes minėtuose dviejuose Komisijos sprendimuose dėl atskirosios elektros energijos ir šilumos gamybos suderintųjų naudingumo atskaitinių verčių[16] ir dėl išsamių gairių, kuriomis remiantis apskaičiuojama bendros šilumos ir elektros energijos gamybos būdu pagaminta elektros energija[17], nustatytos visos pagrindinės sąlygos. Be to, labai svarbu, kad visos valstybės pateiktų ataskaitas apie bendros šilumos ir elektros energijos gamybos potencialą ir sukurtas administracines struktūras, kaip nurodyta šiame teisės akte. Vėliau turėtų būti pateikiamos ataskaitos apie pažangą ir duomenys. Komisija ir toliau vykdys savo įsipareigojimus toliau įgyvendinant šią direktyvą. N uolatinis įgyvendinimo monitoringas vykdomas toliau . Komisija pradės pažeidimo nagrinėjimo procedūras, jei to reikės teisingam šio teisės akto įgyvendinimui užtikrinti. Be to, gali būti numatytos ir kitos paramos valstybėms narėms priemonės. Įgyvendinant daugelį direktyvų buvo labai naudinga taikyti suderintų veiksmų modelį. Taip valstybėms narėms sudaroma galimybė įgyvendinimo problemas spręsti kartu su kitomis valstybėmis narėmis ir su Komisija. Tai galima pritaikyti ir šiuo atveju, ir taip padėti valstybėms narėms. Kitų susijusių energetikos priemonių pokyčiai taip pat turės poveikį bendrai šilumos ir elektros energijos gamybai. Itin mažos apimties bendra šilumos ir elektros energijos gamyba: energijos sunaudojimo ženklinimas ir katilams skirtos įgyvendinimo priemonės pagal Ekologinio projektavimo direktyvą, kuri bus priimta 2009 m. Didelės apimties bendra šilumos ir elektros energijos gamyba: pasiūlymas iš dalies pakeisti Prekybos išmetamųjų teršalų leidimais direktyvą[18] ir pasiūlymas dėl Atsinaujinančių energijos šaltinių direktyvos[19], kuria bus reglamentuojama, kad apskaičiuojant išlakų mažinimo mastus bendros šilumos ir elektros energijos gamybos įrenginiams, kuriuose naudojamas kuras iš atsinaujinančių energijos šaltinių, bus teikiama pirmenybė. Į 2006 m. Efektyvesnio energijos vartojimo veiksmų planą buvo įtrauktos kelios priemonės, kuriomis remiama bendra šilumos ir elektros energijos gamyba. 2008 m. Europos Komisija pradėjo kelis tyrimus. Pabaigus šiuos tyrimus – suderinus elektroninės bendros šilumos ir elektros energijos gamybos kilmės garantijų sistemą, parengus minimalius centrinio šilumos tiekimo ir aušinimo sistemų efektyvaus energijos vartojimo reikalavimus ir apibrėžus minimalius itin mažos apimties bendros šilumos ir elektros energijos gamybos efektyvaus energijos vartojimo reikalavimus – būtų galima nustatyti politikos priemones srityse, kuriose dar reikia įdėti daugiau pastangų. 2009 m. Komisija įvertins Efektyvesnio energijos vartojimo veiksmų planą, kad galėtų pateikti jo atnaujintą versiją. Todėl būtų galima įvertinti naujus galimus pasiūlymas ir idėjas, susijusias su bendra šilumos ir elektros energijos gamyba. Tame etape bus nagrinėjamas labai svarbus miestų ir miestelių vaidmuo Europos ir pasaulio energetikos politikoje. Iki 2030 m. beveik 80 % europiečių gyvens ir dirbs miesto vietovėse. Didelės miesto vietovės, kuriose suvartojama didžioji energijos dalis, – puiki vieta investicijoms į efektyvesnį energijos vartojimą Europoje. Tokiose miesto vietovėse, kur dėl didelio galutinių vartotojų esama didelių centralizuoto šildymo tiekimo sistemų ir didelio elektros energijos poreikio, bendros šilumos ir elektros energijos gamybos potencialas yra didesnis. Reikia ne tik priimti teisės aktus, bet ir toliau remti įvairią veiklą, pavyzdžiui, Merų pakto iniciatyvą, kuria padedama plėtoti bendrą šilumos ir elektros energijos gamybą miesto vietovėse. Be to, bendra šilumos ir elektros energijos gamyba skatina vietos bei regionų vystymąsi ir vietos užimtumą. Kaimo ir atskirtose vietovėse bendra šilumos ir elektros energijos gamyba, visų pirma naudojant atsinaujinančius energijos šaltinius, suteikia galimybių plėtoti ekonomiką ir kurti naujas darbo vietas. Atnaujintame Efektyvesnio energijos vartojimo veiksmų plane taip pat gali būti nagrinėjamas tolesnis nacionalinių energijos vartojimo efektyvumo planų vaidmuo. Šie planai turėtų tapti pagrindine politikos priemone ir apimti visas su energijos vartojimo efektyvumu susijusias veiklas, įskaitant bendrą šilumos ir elektros energijos gamybą. Juose turėtų būti pateikta šalies bendroji politikos programa ir jais remiantis turėtų būti rengiamos ataskaitos Komisijai. Dėl to turėtų sumažėti valstybių narių vyriausybių administracinė našta. Šalių pateiktose ataskaitose apie bendrą šilumos ir elektros energijos gamybą buvo nurodytos kai kurios vis dar išliekančios kliūtys, dėl kurių nepavyksta bendrą šilumos ir elektros energijos gamybą taikyti plačiau. Valstybės narės galėtų nedelsdamos imtis šalinti daugelį iš šių kliūčių. Pavyzdžiui, sklandžiai vykstantys administraciniai procesai ir skaidrios paramos programos labai padeda siekti efektyvesnio energijos vartojimo ir skatinti bendrą šilumos ir elektros energijos gamybą. Bendros taisyklės, kuriose nustatytos galimybės naudotis elektros tinklu, būtų naudingos visiems suinteresuotiems asmenims. Natūralu, kad valdžios institucijos turi įgaliojimų miestų planavimo sistemoje, kur ir pradedami planuoti centralizuotos šilumos tiekimo tinklai. Dėl to, kad nėra pakankamai galimybių naudotis elektros tinklu ir kad jungtys yra neišplėtotos, apribojama bendros šilumos ir elektros energijos gamybos technologijų plėtra, visų pirma tose valstybėse narėse, kuriose dėl būtinybės taikyti elektros tinklų saugumo principus neseniai priimtos griežtesnės veiklos taisyklės. Valstybės narės turi įgyvendinti Termofikacijos direktyvą Komisija stebi įgyvendinimą ir teikia paramą Atnaujintame Efektyvesnio energijos vartojimo veiksmų plane bus atsižvelgta į galimas naujas priemones | - 6. Išvada Komisijos manymu, Termofikacijos direktyva – svarbi priemonė, kuria prisidedama prie Europos siūlomo energetikos problemų sprendimo. Kadangi įgyvendinimo monitoringas tęsiasi, ir nepaisant to, kad valstybės narės vėlavo pateikti ataskaitas, arba išvis jų nepateikė, Komisija pripažįsta, kad esama administracinių ir ne administracinių kliūčių, trukdančių plėtoti bendrą šilumos ir elektros energijos gamybą. Komisija mėgina šalinti kai kurias iš šių kliūčių ir tuo tikslu nustato suderintas naudingumo atskaitines vertes ir priima išsamias Bendrijos gaires, kuriomis remiantis apskaičiuojama bendros šilumos ir elektros energijos gamybos būdu pagaminta elektros energija. Tačiau valstybės narės taip pat turėtų dėti daugiau pastangų, kad užtikrintų bendros šilumos ir elektros energijos gamybos plėtojimą. Komisija ir toliau stebės procesą ir, jei reikės, pateiks tolesnius pasiūlymus, kaip skatinti bendrą šilumos ir elektros energijos gamybą. Visų pirma 2009 m. Komisija įvertins Efektyvesnio energijos vartojimo veiksmų planą, kad galėtų jį atnaujinti. Bendra šilumos ir elektros energijos gamyba padeda Europos Sąjungai siekti su energetika susijusių tikslų. Tai patikrinta priemonė, leidžianti padidinti energijos vartojimo efektyvumą ir taupyti energiją. Tuo pat metu taip sustiprinamos kovos su klimato kaita pastangos, nes mažinamas į atmosferą išmetamų CO2 ir tinklo patiriami nuostoliai. Be to, bendra šilumos ir elektros energijos gamyba gali leisti padidinti konkurencingumą, nes sukuriamos didelio naudingumo bendros šilumos ir elektros energijos gamybos technologijos, kurias galima eksportuoti; be to, ją plėtojant prisidedama prie ekonomikos plėtros ir augimo bei darbo vietų kūrimo. Todėl ES svarbu, kad valstybėse narėse būtų užtikrintas ir išnaudotas visas bendros šilumos ir elektros energijos gamybos potencialas. [1] 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/8/EB dėl termofikacijos skatinimo, remiantis naudingosios šilumos paklausa vidaus energetikos rinkoje, ir iš dalies keičianti Direktyvą 92/42/EEB, dar vadinama Termofikacijos direktyva. [2] Tik 8 valstybės narės pateikė ataskaitas, kuriose buvo visi reikalaujami aspektai (pažangos ataskaita, šalies potencialas, kilmės garantija ir kliūtys): BE, DK, DE, EE, PL, SI, SK ir UK. [3] Jei nenurodyta kitaip, šiame dokumente naudoti duomenys yra gauti iš Eurostato. [4] Energijos ištekliai ES–27 (2006 m.): 38 % dujos, 34 % kietasis kuras, 12 % atsinaujinančioji energija, 6 % nafta ir 10 % kiti ištekliai. [5] Transporto sektoriuje suvartota energija neįtraukta. [6] Bendros šilumos ir elektros energijos gamybos būdu pagamintos energijos dalis 2004 m. sudarė 12,0 % (ES–25), o 2002 m. – 13,2 % (ES–15). [7] Bendros šilumos ir elektros energijos gamybos būdu 2004 m. pagamintos elektros energijos dalis sudarė 10,2 % (ES–25), o 2002 m. (ES–15) – 14,1 %. [8] Suvartojus 1 Mtne kuro išmetama maždaug 3 Mt CO2. [9] Komisijos sprendimas [rengiamasi priimti 2008 m. lapkričio mėn.]. [10] Komisijos sprendimas 2007/74/EB. [11] 2006 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/32/EB dėl energijos galutinio vartojimo efektyvumo ir energetinių paslaugų, panaikinanti Tarybos direktyvą 93/76/EEB. [12] Direktyvos 2006/32/EB 13 straipsnis. [13] 2002 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/91/EB dėl pastatų energinio naudingumo. [14] OL C 82, 2008 4 1, p.1. [15] ESTAT 2006 m. duomenys. [16] Komisijos sprendimas 2007/74/EB. [17] Komisijos sprendimas [rengiamasi priimti 2008 m. lapkričio mėn.]. [18] Pasiūlymas dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, iš dalies keičiančios Direktyvą 2003/87/EB, siekiant patobulinti Bendrijos šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą ir išplėsti jos taikymo sritį, COM(2008) 16, galutinis. [19] Pasiūlymas dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl skatinimo naudoti energiją iš atsinaujinančių šaltinių, COM(2008) 19, galutinis.