Komisijos komunikatas Tarybai, Europos parlamentui ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui - Nanomokslai ir nanotechnologijos. 2005–2009 m. Europos veiksmų planas. 2007–2009 m. antroji įgyvendinimo ataskaita {SEC(2009)1468} /* KOM/2009/0607 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 2009.10.29 KOM(2009)607 galutinis KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI, EUROPOS PARLAMENTUI IR EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI Nanomokslai ir nanotechnologijos. 2005–2009 m. Europos veiksmų planas. 2007–2009 m. antroji įgyvendinimo ataskaita{ SEC(2009)1468} KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI, EUROPOS PARLAMENTUI IR EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI Nanomokslai ir nanotechnologijos. 2005–2009 m. Europos veiksmų planas. 2007–2009 m. antroji įgyvendinimo ataskaita Šiuo metu nanotechnologijomis[1] remiasi daug praktinių sričių. Jos suteikia galimybių pagerinti gyvenimo kokybę, aplinkos apsaugą ir padidinti Europos pramonės konkurencingumą. Nanomokslų srityje žinios nuolat gilėja, o nanotechnologijos vis dažniau taikomos pramonėje, ypač pastaruosius 10–20 metų. 2004 m. Europos Komisijos pasiūlytam „integruotam, saugiam ir atsakingam požiūriui“[2] pritarė suinteresuotosios šalys, todėl dabar šis požiūris laikomas ES nanotechnologijų politikos pagrindu. 2005–2009 m. nanotechnologijų veiksmų planas[3] paskatino mokslinių tyrimų ir inovacijų plėtrą bei politikos formavimą. Po dvejų pirmųjų Veiksmų plano įgyvendinimo metų pateiktoje Pirmojoje įgyvendinimo ataskaitoje[4] pažanga buvo pastebėta beveik kiekvienoje srityje. Šiame komunikate bendrais bruožais apžvelgti svarbiausi 2007–2009 m. laimėjimai kiekvienoje Veiksmų plano politikos srityje, paminėtos dabartinės problemos ir pateiktos išvados dėl Europos nanotechnologijų ateities politikos. Kur taikytina, išsamumui ir tęstinumui užtikrinti įtraukti ir ankstesniųjų metų duomenys. Išsamią informaciją galima rasti pridėtame tarnybų darbiniame dokumente. Bendrai pastebėtina tai, kad per pastaruosius dvejus metus vyko intensyvi nanotechnologijų plėtra, kurią skatino didėjantis tyrimų finansavimas ir aktyvus politikos formavimas. Nuolat kuriami nauji nanotechnologijų produktai ir atrandama naujų taikymo sričių. Todėl būtina toliau spręsti socialinius ir saugos klausimus, kad būtų užtikrinta saugi ir tvari nanotechnologijų plėtra. MOKSLINIAI TYRIMAI, PLĖTRA IR INOVACIJOS. EUROPAI REIKIA ŽINIŲ Nanotechnologijose reikalingas tarpdalykinis požiūris, todėl itin svarbu sutelkti viešąsias ir privačiąsias Europos organizacijas bendradarbiauti mokslinių tyrimų ir plėtros srityje. Parama nanotechnologijų tyrimams pagal Bendrijos bendrąsias programas nuolat didėjo nuo 1,4 mlrd. EUR per ketverių metų laikotarpį (2003–2006 m.) iki daugiau nei 1,1 mlrd. EUR per dvejų metų laikotarpį (2007–2008 m.). Numatoma, kad iki 2013 m., t. y. Septintosios bendrosios mokslinių tyrimų programos (7BP) pabaigos, parama toliau didės. Šias investicijas papildo didelis finansavimas valstybių narių lėšomis – daugiau nei 2,5 mlrd. EUR per 2007–2008 m. laikotarpį. Privatus finansavimas Europoje vis dar atsilieka nuo viešojo finansavimo. Tuo pat metu finansavimas sparčiai didėjo kitose pasaulio dalyse, ir rinkoje atsirado naujų aktyvių dalyvių. Bendrijos finansuota labai įvairi veikla nuo fundamentinio nanomokslo iki taikymo pramonėje, kuriam skiriama vis didesnė lėšų dalis. Didžioji šių lėšų dalis gauta iš finansavimo, skirto bendriems keleto temų metodams, sukurtiems vykdant 7BP, kadangi nanotechnologijos yra tarpdalykinio pobūdžio, suteikia naujų galimybių ir gali būti naudingos skirtingiems pramonės sektoriams bei padėti pasiekti skirtingų sveikatos, maisto, aplinkos, energetikos ir transporto politikos tikslų. Tolydžio didėja pramonės finansuojama projektų dalis, dabar sudaranti 40 %[5]. Komisija ir tiesiogiai vykdo nanotechnologijų tyrimus per Jungtinį tyrimų centrą (JTC), kurio veikla tiesiogiai susijusi su įvairiomis politikos sritimis. Šiame trumpame komunikate negalima įvertinti visos ES finansuotų nanotechnologijų projektų rezultatų įvairovės. Išsamesnė informacija pateikta pridėtame tarnybų darbiniame dokumente. Tačiau galima trumpai paminėti kai kuriuos praktinio taikymo pavyzdžius: - Nanoelektronikoje puslaidininkių komponentų miniatiūrizavimas suteikia galimybę sukurti dar galingesnius kompiuterius ir kitus skaitmeninius prietaisus. Dabar atrodo įmanoma sukurti dar mažesnius prietaisus taikant naujus „iš apačios į viršų“ metodus. - Nanomedicinoje kuriami „nanobiologiniais“ jutikliais pagrįsti prietaisai, skirti ankstyvajai dažniausių susirgimų, pvz., širdies ir kraujagyslių, vėžio, diagnostikai. Taip pat atrodo įmanoma nukreipti vaistus tik į susirgimo apimtas ląsteles, kad būtų iki minimumo sumažinamas šių vaistų šalutinis poveikis kitose kūno srityse, ir panaudoti dirbtinius audinius regeneracinėje medicinoje. - Perspektyviausi bandomųjų projektų laboratoriniai rezultatai taikomi pramonėje ne tik naujoms medžiagoms gaminti, bet ir pramonės tvarumui gerinti. - Energetikoje kuriami efektyvesni ir pigesni saulės elementai. Pavyzdžiui, termoelektriniai keitikliai gali panaudoti vidaus degimo variklių atiduodamą šilumą, kuri kitaip būtų prarandama. - Nanotechnologijos atskleidžia efektyvesnių ir pigesnių vandens regeneravimo būdų. Nors negalima nesirūpinti fundamentiniais nanomokslais ir tyrimais, vis daugiau Bendrosios programos „Bendradarbiavimo dalies“ lėšų reikėtų skirti perspektyviems nanotechnologijų tyrimams, kurie per trumpą arba vidutinį laikotarpį galėtų duoti naudos ir pateikti saugių produktų, pvz., sveikatos, aplinkos apsaugos ir energetikos srityse, bei pagerinti pramonės konkurencingumą. Kad būtų galima tai užtikrinti, suburta patariamoji grupė pramonės nanotechnologijų klausimais, padedanti nustatyti tyrimų prioritetus. Ji papildo 7BP patariamųjų ekspertų grupių ir atitinkamų Europos technologijų platformų indėlį. Be to, sudaromos projektų grupės, kad būtų galima sujungti gautus rezultatus. Savaime suprantama, reikia nustatyti atskirų nanotechnologijų mokslinių tyrimų sričių prioritetus. Bendrijos finansavimas negali patenkinti visų poreikių, todėl ne mažiau svarbus valstybių narių ir asocijuotųjų šalių finansavimas, šiuo metu sudarantis apie tris ketvirtadalius viso šios srities viešojo finansavimo. Taip pat svarbu, kad be viešojo finansavimo būtų didinamos ir privačios investicijos. Rizikos vertinimo ir valdymo (įskaitant metodus ir aprūpinimą instrumentais) mokslinių tyrimų finansavimas Bendrijos lėšomis nuolat didėjo nuo 25 mln. EUR per ketverių metų laikotarpį (2003–2006 m.) iki daugiau nei 50 mln. EUR per dvejų metų laikotarpį (2007–2008 m.). Be šio skaičiaus, sudarančio apie 5 % bendro nanotechnologijų finansavimo, reikia įvertinti saugos mokslinius tyrimus, atliktus glaudžiau su praktiniu taikymu susijusiuose projektuose, ir darbą, susijusį su etiniais, teisiniais ir socialiniais klausimais. Daugiausia dėmesio skirta nanomedžiagų apibūdinimo, poveikio žmogaus sveikatai, poveikio vertinimo ir poveikio aplinkai sritims. Padaryta pažanga, ypač apibūdinimo ir toksikologijos srityse: - Patvirtinta nanodalelių apibūdinimo metodų, ir dabar laboratorijos gali naudoti naujas pamatines nanomedžiagas savo patyrimui šioje metrologijos srityje gilinti ir parodyti. - Apdovanojimų pelnęs toksikologijos tyrimas padeda geriau suprasti nanodalelių ir žmogaus kūno sąveiką. ES moksliniai komitetai pabrėžia būtinumą tęsti mokslinius tyrimus žmogaus sveikatos saugos ir aplinkos apsaugos srityse. Komisija ketina ne tik sustiprinti šias pastangas, bet ir imtis bendrų priemonių su šalimis narėmis, pramone ir tarptautinėmis organizacijomis. INFRASTRUKTŪRA IR EUROPOS KOMPETENCIJOS CENTRAI Pažangiai nanotechnologijai reikalingos tam tikros kritinės masės ir tarpdalykinio pobūdžio mokslinių tyrimų infrastruktūros, turinčios technologijos perdavimo mechanizmus, kad tyrimų rezultatus būtų galima įdiegti pramonėje. Komisija toliau rėmė nanotechnologijų infrastruktūras, finansuodama prieigą prie esamų priemonių ir naujų priemonių kūrimą. Be to, per pastaruosius dvejus metus keliuose 6BP kompetencijos tinkluose pasireiškė „ilgalaikė integracija“ – susiformavo nauji institutai ir virtualios infrastruktūros, pvz., Europos teorinės spektroskopijos centras (ETSF). Vilčių teikia keleto valstybių narių pastangos kurti ar plėsti nanotechnologijų mokslinių tyrimų infrastruktūrą. Tarp jų reikia paminėti PRINS – paskirstytąją nanostruktūrų tyrimo infrastruktūrą, sudarytą iš Belgijos, Vokietijos ir Prancūzijos centrų, susijusių su nanoelektronikos pramone; naująją Iberijos tarptautinę nanotechnologijų laboratoriją Bragoje; Prancūzijos iniciatyvą sukurti „nanotechnologijos integracijos centrus“ Grenoblyje, Saklė ir Tulūzoje; ir iniciatyvą Gennesys [6], kuria Europos neutronų tyrimų ir sinchrotronų infrastruktūros sutelktos nanotechnologijų taikymo būdų tyrimams. TARPDALYKINIŲ SRIČIŲ ŽMOGIŠKIEJI IŠTEKLIAI. EUROPAI REIKIA KŪRYBINGUMO Nanotechnologijų pažangai būtina kvalifikuota darbo jėga ir tarpdalykinis požiūris, todėl reikia taikyti netradicines švietimo ir mokymo programas. Nurodoma[7], kad, pramonės atstovų nuomone, tinkamų žmogiškųjų išteklių trūkumas yra viena svarbiausių inovacijos kliūčių. Mokymo veiklą nanotechnologijų srityje toliau finansavo Komisija, visų pirma per Marie Curie programos veiksmus pagal programą „Žmonės“, iš kurios nanotechnologijų projektams per 2007–2008 m. buvo iš viso skirta 125 mln. EUR. Kiti projektai, ypač 6BP kompetencijos tinklai ir kai kurios Europos technologijų platformos, daug prisidėjo prie mokymo gerinimo. Visų šių projektų ypatybė yra tarpdalykinis požiūris ir akademinėje aplinkoje gautų rezultatų perdavimas pramonei. Dar vienas įnašas į nanotechnologijas, apie 80 mln. EUR per 2007–2008 m., buvo gautas pagal Europos mokslinių tyrimų tarybos (EMTT) įgyvendinamą programą „Idėjos“. Ji suteikia galimybę individualioms grupėms laikytis tyrinėtojo iniciatyvos požiūrio ir skatina mokslininkus peržengti nusistovėjusias žinių ir disciplinų ribas. Be to, daugelis Europos universitetų rengia nanotechnologijų kursus ir magistrantūros studijų programas. Ateityje reikia padaryti dar daugiau, bent jau kiekio požiūriu. Europos inovacijos ir technologijos institutas (EIT) gali paskatinti žmogiškųjų išteklių ir inovacijų plėtrą[8]. PRAMONĖS INOVACIJOS. ŽINIŲ PRITAIKYMAS RINKOJE Globalizacija į pasaulio ekonomiką atnešė permainų, naujų galimybių ir išbandymų, todėl Europai reikia tapti dar kūrybingesnei ir išradingesnei. Nepaisant gausaus Europos nanotechnologijų tyrimų ir plėtros viešojo finansavimo, privačios investicijos išlieka nedidelės, lyginant su svarbiausių Europos varžovų investicijomis į atitinkamas sritis. Be to, Europos nanotechnologijų patentų dalis nėra proporcinga jos nanotechnologijų publikacijų daliai. Komisija rėmė nanotechnologijų inovacijas, taikydama įvairias politikos kryptis ir veiksmus. Svarbiausios su nanotechnologijomis susiję iniciatyvos: daugiau dėmesio skirta praktiniam taikymui pagal 7BP finansuojamuose tyrimuose; nuolatinis dėmesys reglamentavimo ir standartizavimo veiklai; nanotechnologijų stebėsenos centro ObservatoryNANO [9] įkūrimas galimybėms ir pavojams įvairiuose technologijų sektoriuose tirti. Šiame kontekste itin daug dėmesio skirta mažoms ir vidutinėms, taip pat naujoms įmonėms. Nanoelektronikai skirta bendra technologijų iniciatyva ENIAC – tai novatoriško metodo, kuriuo sutelktos privačios ir viešosios pastangos, pavyzdys. Pirmą kartą Bendrija ir valstybės narės bendrai finansuoja mokslinius tyrimus ir plėtrą. Iki 2013 m. numatyta iš viso investuoti 3 mlrd. EUR. Be to, nanotechnologijų plėtrą gali paspartinti lėšos, skirtos pagal Konkurencingumo ir inovacijų programą, taip pat sanglaudos politikos struktūrinių fondų lėšos. Priimti produktų ir eksploatacinių savybių standartus ir mokslo pagrindu kurti naujus produktus galima tik sukūrus tinkamus matavimo ir bandymo standartus, įtvirtinančius produktų saugumą ir kokybę. Per pastaruosius dvejus metus valstybės narės prisidėjo prie nanotechnologijų standartų kūrimo pradžios. Be to, Komisija ir valstybės narės bendradarbiavo su ISO ir CEN. Ateityje numatyti tolesni veiksmai šioje srityje[10]. Komisija įgaliojo CEN pateikti standartizavimo programą, ir buvo sudarytas siūlomų standartų projektų sąrašas. Dabar išduotas konkretus standartizavimo įgaliojimas, kuriame dėmesys sutelktas į terminologiją, nanomedžiagų apibūdinimą ir poveikio vertinimo bei modeliavimo metodus. Ypač ekonominio nuosmukio metu reikia didelių atsveriamųjų pastangų, kad stambių viešųjų investicijų poveikis moksliniams tyrimams ir infrastruktūroms būtų didžiausias. Toks „atviros inovacijos“ požiūris padėtų išlaikyti privačių investicijų lygį ir padidinti jas ateityje. VISUOMENINIO ASPEKTO INTEGRAVIMAS. LŪKESČIAI IR RŪPESČIAI Svarbus integruoto, saugaus ir atsakingo požiūrio elementas yra sveikatos, saugos bei aplinkos apsaugos aspektų integravimas į nanotechnologijų plėtrą ir veiksmingas dialogas su visomis suinteresuotosiomis šalimis. Padaryta keletas veiksmų siekiant bendrojo tikslo atsižvelgti į žmonių lūkesčius ir susirūpinimą. 2008 m. vasarį Komisija priėmė rekomendaciją dėl atsakingų nanomokslinių ir nanotechnologinių tyrimų kodekso[11], kurioje pateiktos atsakingą ir atvirą požiūrį skatinančios gairės. Tarybos 2008 m. rugsėjo reikalavimu[12] Komisija nuolat stebės ir kas dveji metai peržiūrės kodeksą, atsižvelgdama į pokyčius nanotechnologijų srityje ir jų integravimą į Europos visuomenę. Svarstant galimybę finansuoti su opiais etikos klausimais susijusius pasiūlymus pagal 7BP programą, atliekamas išsamus jų įvertinimas etikos požiūriu. Finansavimas jiems skiriamas tik tada, jei jie atitinka taikomus Bendrijos ir nacionalinius reikalavimus, pvz., ES pagrindinių teisių chartiją, ir juose deramai sprendžiami etikos klausimai. Dedamos pastangos atkreipti tyrėjų dėmesį į Komisijos Atsakingų tyrimų kodeksą. Ypatingas ES politikos reikalavimas yra skatinti bandymų su gyvūnais alternatyvas. Komisija kartu su pramone finansuoja alternatyviųjų bandymų metodų ir strategijų tyrimus ir bendradarbiauja šiuo klausimu OECD. Komisijos JTC taip pat aktyviai kuriami ir vertinami alternatyvūs metodai. Galimas nanotechnologijų susiliejimas su biotechnologijomis, informacinėmis technologijomis ir pažinimo mokslais išplečia naudingo taikymo galimybes, bet kartu iškelia svarbių klausimų, susijusių su etika, sauga, saugumu ir pagarba pagrindinėms teisėms. Į šiuos klausimus gali reikėti atkreipti dėmesį naujoje Europos mokslo ir naujųjų technologijų etikos grupės nuomonėje. Pagal 6BP ir 7BP programas buvo finansuoti keli informavimo projektai. Jie parodė, kad reikalingas pastovesnis viešas nanotechnologijų svarstymas plačiame visuomenės kontekste. Komisija vykdė aktyvią bendradarbiavimo ir konsultavimosi su suinteresuotosiomis šalimis politiką, ypač užtikrindama nuolatinį suinteresuotųjų šalių dalyvavimą Komisijos darbo grupėse, atsakingose už reglamentavimo įgyvendinimo koordinavimą ir kasmetinius seminarus „Nanotechnologijų sauga – sėkmei“. Nacionaliniu lygiu taip pat vyko viešas dialogas ir bendradarbiavimas. Veiksmų plane suformuluotas raginimas skatinti dialogą ir suinteresuotųjų šalių dalyvavimą atsispindėjo ir įvairiose kitose Europos technologijų platformų organizuotose iniciatyvose bei konkrečių interesų forumuose, pvz., pramonės atstovų ir vartotojų grupėse. Įvairių forumų buvimas rodo, kad reikia stebėti nacionalinio, Europos ir tarptautinio lygio debatus, pavyzdžiui, pasinaudojant parama iš būsimųjų 7BP veiksmų, kad viešų debatų išvados būtų nuosekliai perteikiamos politikos formuotojams. 2009 m. rugsėjo 10 d. Komisija organizavo mokslinius debatus apie nanotechnologijų rizikos vertinimą[13]. Komisija paskelbė įvairios informacinės medžiagos įvairiomis kalbomis, skirtos įvairioms amžiaus grupėms. Specialus nanotechnologijų skyrelis Komisijos svetainėje „Europa“ suteikia visuomenei galimybę stebėti visą Komisijos veiklą nanotechnologijų srityje. SVEIKATA, SAUGA, APLINKOS IR VARTOTOJŲ APSAUGA Nanotechnologijų produktai turi atitikti aukštą vartotojų, darbuotojų ir aplinkos apsaugos lygį, įtvirtintą Bendrijos teisės aktais. Šie produktai pelnys visuomenės pripažinimą tik tuo atveju, jei šiais teisės aktais bus tinkamai sprendžiamos naujos technologijų problemos, jei gamintojai galės parodyti, kad produktai saugūs, ir jei vartotojai pripažins, kad produktai saugūs. Reglamentavimas 2008 m. birželį Komisija įvykdė Veiksmų plane priimtą įsipareigojimą: priėmė komunikatą „Nanomedžiagų reglamentavimo aspektai“ [14]. Su komunikatu pateiktas tarnybų darbinis dokumentas[15], kuriame apibendrinti su nanomedžiagų saugos ir poveikio sveikatai ir aplinkai aspektais susiję teisės aktai ir bendrais bruožais apžvelgtas reglamentavimo mokslinių tyrimų ir susijusių priemonių poreikis. Šioje reglamentavimo apžvalgoje padaryta išvada, kad esamos Bendrijos reguliavimo sistemos iš esmės aprėpia su nanomedžiagomis susijusius galimus pavojus sveikatai ir aplinkai, taip pat saugos problemas. Neatmesdama galimybės keisti reglamentavimą atsižvelgiant į naują informaciją, Komisija pabrėžė, kad sveikatos apsaugą, saugą ir aplinkos apsaugą gerinti reikia visų pirma nuosekliau taikant dabartinius teisės aktus. Komisija ne tik remia rizikos vertinimo mokslinius tyrimus, bet ir dirba keliose reglamentavimo srityse, siekdama pagerinti galiojančių teisės aktų taikymą, įvertinti jų tinkamumą ir apsvarstyti, ar reikalingi konkrečių aspektų reglamentavimo pakeitimai.[16] Komunikatą svarstė ir Europos Parlamentas[17], ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas[18]. Europos Parlamentas nagrinėjo, ar teisės aktuose tinkamai įvertinti su nanomedžiagomis susiję pavojai, kadangi Bendrijos teisėje nėra konkrečių nuostatų dėl nanotechnologijų. Kadangi nėra tinkamų duomenų ir vertinimo metodų, Parlamentas reikalauja, kad dabartiniai teisės aktai būtų atidžiai peržiūrėti. Europos Parlamento prašymu į teisės aktus, susijusius su kosmetikos priemonėmis, naujais maisto produktais ir maisto papildais, įtrauktos arba svarstomos konkrečios nuostatos dėl nanomedžiagų. Kaip planuota, 2011 m. Komisija pateiks naują reglamentavimo apžvalgą, atkreipdama ypatingą dėmesį į Europos Parlamento ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto iškeltus klausimus. Jei reikės, Komisija gali pasiūlyti reglamentavimo pakeitimų. Žinių gilinimas Specifinė kliūtis, kurią būtina įveikti, yra išsamesnių žinių poreikis tokiose srityse kaip nanomedžiagų apibūdinimas, toksiškumas, ekotoksiškumas, sauga ir poveikio vertinimas. Tai suteiktų galimybę atitinkamai pritaikyti įgyvendinimo priemones, pvz., kompleksines bandymų strategijas ir rekomendacinius dokumentus, visiškai įvertinant nanomedžiagas. Pagal 7BP programą ir JTC vykdyti projektai, kuriuose buvo sprendžiami aplinkos ir sveikatos saugos klausimai, padėjo geriau suprasti nanomedžiagų ir biologinių sistemų sąveikos mechanizmus ir sukurti bandymų metodus, pvz., poveikiui vertinti. Šioje srityje glaudžiai bendradarbiaujama tarptautiniu mastu. Komisija aktyviai dalyvauja OECD gaminamų nanomedžiagų darbo grupės veikloje kuriant bandymų metodus ir rengiant rizikos vertinimo gaires. Be to, ISO standartizavimo darbas palengvins reglamentavimo taikymo standartų derinimą pasauliniu mastu. Nepriklausomi ES moksliniai komitetai per pastaruosius penkerius metus pateikė šešias nuomones dėl nanomedžiagų rizikos vertinimo. Įvertinant likusias žinių spragas, nuomonėse pabrėžiama, kad su nanomedžiagomis susijusius galimus pavojus reikia vertinti kiekvienu konkrečiu atveju ir rekomenduojama atlikti išsamesnius saugos tyrimus. Reguliavimo požiūriu reikia skubiai išspręsti šiuos klausimus: - Atsižvelgiant į naujų produktų kūrimo ir rinkodaros tempą, reikia ne tik padidinti, bet ir konsoliduoti mokslinių tyrimų finansavimą. - Kad būtų galima gauti tinkamus duomenis, dabartinius rizikos vertinimo metodus reikia pakoreguoti, patvirtinti ir suderinti, atsižvelgiant į nanomedžiagas. - Ypač svarbu pagerinti, sukurti ir patvirtinti apibūdinimo, poveikio vertinimo, pavojų identifikavimo, gyvavimo ciklo analizės ir modeliavimo metodus. Todėl reikės ištirti ir nanomedžiagų sąveikos su gyvais organizmais svarbiausius aspektus. - Metodams kurti ir patvirtinti, taip pat kokybei užtikrinti, reikalingos tinkamos pamatinės nanomedžiagos. - Reikia sukurti viešąsias duomenų bazes, skirtas naudoti vertinant nanomedžiagų saugumą. - Ypatingą dėmesį reikia skirti moksliniams tyrimams, kurie padėtų greičiau nustatyti bandymų gaires ir sukurti OECD, ISO ir CEN standartus. Nors vis daugiau žinoma apie rinkoje esančias nanomedžiagas, Komisija supranta, kad reikalinga išsamesnė ir tikslesnė apžvalga. 2011 m. Komisija ruošiasi pateikti informaciją apie nanomedžiagų tipus ir panaudojimą, įskaitant ir su sauga susijusius klausimus. TARPTAUTINIS BENDRADARBIAVIMAS Pagal 2004 m. rugsėjį Tarybos suteiktą mandatą[19] Komisija dalyvavo tarptautiniame dialoge nanotechnologijų klausimais. Nuo tada tarptautinis bendradarbiavimas tapo neatsiejama Komisijos politikos dalimi beveik visose Veiksmų plano srityse. Komisijos ankstesnieji ir dabartiniai veiksmai tarptautiniame fronte: - Bendradarbiavimas mokslinių tyrimų projektuose, įskaitant rizikos vertinimo projektus. - Paramos teikimas trečiųjų šalių mokslininkams dalyvauti ES finansuojamuose projektuose ir trečiųjų šalių mokslininkams suburti į nanotechnologijų tyrimų tinklus. - Trečiojo tarptautinio dialogo dėl atsakingos nanotechnologijų plėtros organizavimas 2008 m. Jame aptarti valdymo, praktikos kodeksų, saugos, reglamentavimo ir bendradarbiavimo klausimai. - Dalyvavimas OECD WPN[20] darbe, susijusiame su nanotechnologijų valdymu. - Aktyvus dalyvavimas OECD WPMN[21] darbe. Tai pagrindinis tarptautinis forumas, kuriame tobulinamos bandymų gairės ir strategijos, reikalingos reglamentavimui tinkamai įgyvendinti. - ISO ir CEN organizacijose Komisija padeda kurti pasauliniu mastu suderintus terminologijos ir fizinio bei cheminio nanomedžiagų apibūdinimo standartus, kad būtų sudarytas pagrindas bendram požiūriui nanomedžiagų bandymų srityje. - Teisės aktų derinimas yra dialoguose su pagrindiniais ES prekybos partneriais nuolat keliamas klausimas. NUOSEKLIOS IR AIŠKIOS STRATEGIJOS ĮGYVENDINIMAS EUROPOS LYGMENIU Veiksmų plano tikslas – užtikrinti kuo geresnį nanotechnologijų vystymosi ir panaudojimo valdymą. Norint veiksmingai įgyvendinti šį tikslą reikalinga veiksminga struktūra ir koordinavimas bei reguliarios konsultacijos su valstybėmis narėmis ir visomis suinteresuotosiomis šalimis. 2005 m. sudaryta ir iki šiol veikia Komisijos tarpžinybinė grupė, užsiimanti visais šioje ataskaitoje paminėtais darbo aspektais. Svetainėje „Europa“ pristatomas visų susijusių Komisijos tarnybų atliekamas darbas ir reguliariai atnaujinamas atsakymų į dažnai užduodamus klausimus sąrašas penkiomis kalbomis: ec.europa.eu/nanotechnology. Džiugina tai, kad kelios valstybės narės ir asocijuotosios šalys patvirtino nanotechnologijų politikos kryptis, visiškai atitinkančias Komisijos politikos kryptis, ir imasi papildomų veiksmų, pvz., finansavimo ir infrastruktūrų formavimo. Šie veiksmai nėra metodiškai išnagrinėti šioje ataskaitoje nei kartu pateiktame tarnybų darbiniame dokumente. Pateikti tik kai kurie pavyzdžiai, iš kurių matyti, kad valstybėse narėse padaryta didelė Veiksmų plano įgyvendinimo pažanga. Kad būtų galima susidaryti nuoseklų šių veiksmų vaizdą ir skatinti koordinavimą, Komisijos vidinio koordinavimo pastangas papildo nanotechnologijų aukšto lygio darbo grupė, vienijanti valstybių narių, asocijuotųjų šalių ir Komisijos atstovus. Be to, Komisija bendradarbiauja su ES pirmininkaujančiomis valstybėmis organizuojant konferencijas, kurios suteikia galimybę parodyti pažangą ir nustatyti tolesnių veiksmų prioritetus. IŠVADA Padaryta didelė pažanga pagal visus Veiksmų plano punktus. Todėl ateityje siūloma tęsti ir sutelkti dabartinius veiksmus, daugiausia dėmesio skiriant šiems poreikiams: - Plėsti mokslinius tyrimus ir tobulinti veiksmų planus svarbiausiuose nanotechnologijų sektoriuose, kad būtų skatinamos inovacijos ir didinamas konkurencingumas[22]. Kartu būtina gilinti pagrindines žinias apie tai, kaip nanomedžiagos per savo gyvavimo ciklą sąveikauja su gyvais organizmais, kad būtų galima užtikrinti aukštą saugos lygį ir žmonių sveikatos bei aplinkos apsaugą. - Toliau plėtoti infrastruktūras ir švietimo sistemą, atsižvelgiant į daugiadalykį nanotechnologijų pobūdį. - Stiprinti pramonės inovacijų mechanizmus, pabrėžiant atviros inovacijos koncepciją ir palengvinant technologijos perkėlimą. - Užtikrinti tiesioginį, sutelktą, nuolatinį dialogą su visuomene ir viešosios nuomonės bei su vartotojų, aplinkos ir darbuotojų apsauga susijusių klausimų stebėseną. - Toliau vertinti reglamentavimo tinkamumą, atitinkamai koreguoti įgyvendinimo priemones, prireikus siūlyti reglamentavimo pakeitimus ir, kur galima, dalyvauti tarptautiniuose projektuose. - Stebėti, kokie nanotechnologijų produktai pateikiami rinkai, įskaitant jų saugos aspektus ir tikėtinas vystymosi kryptis. - Paspartinti mokslinius tyrimus saugos vertinimo srityje, įskaitant rizikos valdymą per visą produkto gyvavimo ciklą. Remti tolesnį nanomedžiagų apibūdinimo ir bandymo metodų tobulinimą ir tinkamumo patvirtinimą. - Gerinti koordinavimą ir informacijos mainus su valstybėmis narėmis. Įvertindama pasiektus laimėjimus ir turėdama omenyje šiuos poreikius, Komisija svarsto galimybę pateikti naują Nanotechnologijų veiksmų planą, kuris būtų viena iš Europos mokslinių tyrimų erdvės varomųjų jėgų ir padėtų spręsti svarbius su visuomene ir aplinka susijusius klausimus. [1] Šioje ataskaitoje terminas „nanotechnologija“ vartojamas kaip žodžių junginio „nanomokslai ir nanotechnologijos“ santrumpa. Nors yra keletas nanotechnologijų apibrėžčių, čia jos suprantamos kaip medžiagos ir procesų valdymas nanoskalėje, kai paprastai, bet ne išimtinai, vienas arba daugiau matmenų yra mažesni nei 100 nanometrų ir gali pasireikšti su dydžiu susijusių neįprastų reiškinių, suteikiančių naujų taikymo galimybių. [2] Kelias į Europos nanotechnologijos strategiją, COM(2004)338. [3] Nanomokslai ir nanotechnologijos. 2005–2009 m. Europos veiksmų planas, COM(2005)243 (toliau – Veiksmų planas). [4] Nanomokslai ir nanotechnologijos. 2005–2009 m. Europos veiksmų planas. 2005–2007 m. pirmoji įgyvendinimo ataskaita, COM(2007)505. [5] Pagal skirtingų dalyvavimų skaičių nanotechnologijų projektuose, finansuotuose pagal 7BP NMP temą 2007 ir 2008 m. [6] http://gennesys.neutron-eu.net/ [7] Neseniai atliktame OECD-WPN tyrime, kurį ruošiama paskelbti. [8] Pirmo kvietimo žinių ir naujovių bendruomenėms teikti paraiškas trijose su nanotechnologijomis susijusiose prioritetinėse srityse terminas baigėsi 2009 m. rugpjūtį; http://eit.europa.eu/kics-call.html [9] www.observatorynano.eu [10] Tai yra ikinormatyviniai ir norminamieji tyrimai, taip pat normatyviniai veiksmai. [11] Atsakingų nanomokslinių ir nanotechnologinių tyrimų kodeksas, C(2008)424. [12] 12959/1/08 REV 1 (2891-asis Tarybos susitikimas, Konkurencingumas). [13] http://ec.europa.eu/health/nanohearing_en.htm [14] Nanomedžiagų reglamentavimo aspektai, COM(2008)366. [15] SEC(2008)2036. [16] Pavyzdžiui, pažangą padarė ir pradinius rezultatus paskelbė pagal REACH suburta nanomedžiagų darbo grupė: http://ec.europa.eu/environment/chemicals/reach/pdf/nanomaterials.pdf [17] 2009 m. balandžio 24 d. Rezoliucija dėl nanomedžiagų reglamentavimo aspektų (2008/2208(INI)). [18] 2009 m. vasario 25 d. nuomonė dėl komunikato „Nanomedžiagų reglamentavimo aspektai“, INT/456, http://eesc.europa.eu/documents/opinions/avis_en.asp?type=en [19] 12487/04 (2605-asis Tarybos susitikimas, Konkurencingumas). [20] Nanotechnologijų darbo grupė. Bendrasis jos tikslas – siekti, kad nanotechnologijos duotų didžiausią naudą visuomenei ir didžiausią ekonominę naudą. [21] Gaminamų nanomedžiagų darbo grupė. [22] Pirmininko Politikos gairėse kitos kadencijos Komisijai pabrėžiama, kad reikia daugiau pramonės taikomųjų mokslinių tyrimų ir plėtros su nanotechnologijomis susijusiose srityse, kad rinkoje atsirastų naujų, moderniausių gaminių, netaršių technologijų ir būtų sustiprintas ES pramonės konkurencingumas: http://ec.europa.eu/commission_barroso/president/pdf/press_20090903_EN.pdf