Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl Europos Sąjungos teisių taikyti tarptautines prekybos taisykles ir užtikrinti šių taisyklių vykdymą /* COM/2012/0773 final - 2012/0359 (COD) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS Pagrindas ir tikslai Šiuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamento pasiūlymu norima pabrėžti, kad veiksmingas Europos Sąjungos prekybos teisių užtikrinimas yra Sąjungos prioritetas. Šis tikslas nustatytas Komisijos komunikate „Prekyba, augimas ir tarptautinė arena“[1] ir patvirtintas 2010 m. gruodžio 21 d. Tarybos išvadose[2]. Šiuo metu nėra bendros teisinės sistemos[3] Sąjungos teisėms pagal tarptautinius prekybos susitarimus užtikrinti. Šiuo pasiūlymu ketinama ištaisyti tokią padėtį. Bendrosios aplinkybės Sąjunga gali būti raginama imtis vienašališkų priemonių teisėms ir interesams pagal tarptautinius prekybos susitarimus užtikrinti ir juos ginti. Taip teigiama pagal Pasaulio prekybos organizacijos (toliau – PPO) ginčų sprendimo taisykles ir dvišalių ar regioninių ginčų sprendimo mechanizmus. Panaši padėtis susijusi su prekybos apsaugos priemonėmis ir vadinamosiomis iš naujo susaistančiomis priemonėmis pagal tarptautinius susitarimus. Visų tokių priemonių reikia imtis nedelsiant, kad jos būtų veiksmingos ir patikimos reikalavimų laikymuisi užtikrinti ir pagal Sąjungos susijusius tarptautinius įsipareigojimus nustatytiems terminams laikytis. Tam Lisabonos sutartyje numatytos institucijos turi imtis greitų, veiksmingų ir lanksčių sprendimų priėmimo procedūrų. Kol nebuvo įsigaliojusi Lisabonos sutartis, Sąjungoje teisės būdavo užtikrinamos taikant ad hoc principą – pagal ex 133 straipsnį Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, priimdavo reglamentus. Kita vertus, įsigaliojus Lisabonos sutarčiai Taryba ir Parlamentas yra teisės aktų leidėjai, kurie bendrai pagal įprastą teisėkūros procedūrą patvirtina priemones, apibrėžiančias bendros prekybos politikos įgyvendinimo sistemą (Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 207 straipsnis). Teisių pagal tarptautinius prekybos susitarimus užtikrinimas yra tipiška vykdomoji funkcija, kurią vykdant gali tekti laikantis griežtų terminų priimti ir įgyvendinti priemones. Taryba ir Europos Parlamentas turėtų nustatyti aiškią ir nuspėjamą sistemą tokiems dokumentams priimti. Iš tvarkos, kuri buvo taikoma iki įsigaliojant SESV, matyti, kad prioritetas teikiamas tvarkai, pagal kurią galima greitai ir veiksmingai priimti sprendimus ir užtikrinti Sąjungos teises: – PPO ginčų sprendimo byloje JAV – užsienio prekybos korporacija (angl. US-Foreign Sales Corporation) prireikė 8 mėnesių, kol po Komisijos pasiūlymo buvo priimtas 2003 m. gruodžio 8 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2193/2003, kuriuo padidinti muitai tam tikriems iš JAV importuojamiems produktams. Prireikus sustabdyti šios priemonės taikymą, per tris dienas nuo Komisijos pasiūlymo buvo priimtas 2006 m. gegužės 15 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 728/2006. – PPO ginčų sprendimo byloje JAV – Byrd (angl. US-Byrd) prireikė 2 mėnesių, kol po Komisijos pasiūlymo buvo priimtas 2005 m. balandžio 25 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 673/2005, kuriuo padidinti muitai tam tikriems JAV kilmės produktams. – PPO ginčų sprendimo byloje JAV – kviečių glitimas (angl. US-wheat gluten) 1998 m. rugpjūčio 14 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1804/98 buvo išsaugotos ES teisės subalansuoti neigiamą JAV nustatytų apsaugos priemonių poveikį pagal PPO susitarimo dėl apsaugos priemonių 8 straipsnį. Šis reglamentas buvo priimtas praėjus mėnesiui nuo Komisijos pasiūlymo priėmimo. – Byloje JAV – plienas (angl. US-steel) 2002 m. birželio 13 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1031/2002 dėl apsaugos priemonių subalansavimo buvo priimtas per 2 mėnesius; jam atšaukti pagal tą pačią bylą prireikė 4 dienų. Kai panašiose į pirmiau išvardytus atvejus situacijose nėra tinkamos teisinės sistemos prekybos politikos priemonėms įgyvendinti, norint tam tikrais atvejais patvirtinti priemones reikėtų taikyti įprastą teisėkūros procedūrą. Teisės aktas priimamas per vidutiniškai 15–31 mėnesius; tai laikotarpis, kuris gali turėti poveikio Sąjungos galimybėms veiksmingai užtikrinti savo teises per tarptautiniuose prekybos susitarimuose nustatytus terminus. Šio reglamento projektas pagrįstas tuo, kad a) prekybos politikos priemonių patvirtinimas Sąjungos teisėms pagal tarptautinius susitarimus užtikrinti yra tipiška vykdomoji funkcija, kuri turi būti atlikta laikantis bendrųjų taisyklių; b) gali kilti pavojus galimybėms veiksmingai užtikrinti Sąjungos teises, jei nėra tinkamos teisinės sistemos; c) palyginti ilgas Sąjungos sprendimų priėmimo procesas iš esmės neatitinka teisių užtikrinimui pagal tarptautinius prekybos susitarimus skirto laikotarpio. Todėl šiame reglamento projekte siūloma laikantis Lisabonos sutarties sukurti bendrą teisinę sistemą Sąjungos teisėms pagal tarptautinius prekybos susitarimus užtikrinti. Reglamente siūloma įgalioti Komisiją pagal SESV 291 straipsnį priimti šio reglamento projekte nustatytos taikymo srities įgyvendinimo aktus laikantis terminų ir remiantis aiškiai apibrėžtais kriterijais. Reglamento taikymo sričiai priskiriamas įgyvendinimo aktų priėmimas, keitimas, taikymo sustabdymas ir nutraukimas šiose srityse: a) Sąjungos teisių pagal saistančias daugiašalių ir dvišalių ginčų sprendimo taisykles užtikrinimas; b) priemonių subalansavimas pagal daugiašales ir dvišales apsaugos priemonių taisykles; c) priemonių subalansavimas, kai trečioji šalis keičia nuolaidas pagal 1994 m. GATT susitarimo XXVIII straipsnį. Pagal šio reglamento projektą Komisija gali patvirtinti tokias prekybos politikos priemones: muitus, kiekybinius importuojamų ar eksportuojamų prekių apribojimus ir viešųjų pirkimų srities priemones. Toks pasiūlymas grindžiamas ilgamete patirtimi tvirtinant prekybos politikos priemones, be to, toks veiksmas atrinktose srityse yra praktiškas ir iš esmės veiksmingas. Šiame Sąjungos teisės aktų kūrimo etape, ypač atsižvelgiant į nacionalinius paslaugų ir intelektinės nuosavybės teisių reglamentus ir į veiksmingų priemonių, priklausomai nuo tų sektorių pobūdžio, terminus, Komisijai teikiant įgaliojimus reikia susitelkti į kitas prekybos pramonės sritis. Reikėtų pažymėti, kad iš esmės pagal PPO taisykles galima imtis vadinamųjų kryžminių atsakomųjų veiksmų (t. y. nuolaidų ar kitų įsipareigojimų taikymo sustabdymas kitame sektoriuje nei tas, kuriame buvo pripažintas pažeidimas) ir kad Sąjungos laisvosios prekybos susitarimuose nėra jokių su kryžminiais atsakomaisiais veiksmais susijusių apribojimų. Jei Sąjungai prireiktų imtis šio reglamento projekto taikymo sričiai nepriskirtų prekybos politikos priemonių, įskaitant priemones, susijusias su prekyba paslaugomis ar su komerciniais intelektinės nuosavybės teisių aspektais, Komisija galėtų pateikti teisės akto pasiūlymą remdamasi SESV 207 straipsniu ar imtis kitų taikytinų procedūrų. Nuostata dėl peržiūros nustatoma, kad Komisija po trijų metų nuo pirmojo reglamento projekto įgyvendinimo atvejo įvertina šio reglamento veikimą. Komisija parengia ataskaitą ir prireikus gali pasiūlyti tinkamų priemonių reglamento veiksmingumui gerinti. Tokiomis aplinkybėmis pagal šį reglamentą galima svarstyti įvairias prekybos politikos priemones, kaip antai prekyba ne tik prekėmis, bet ir paslaugomis bei intelektinės nuosavybės teisėmis. Viešųjų pirkimų atveju, pagal PPO sutarties dėl viešųjų pirkimų (tiek galiojančio varianto, tiek koreguoto varianto, kai susitarimo šalis nevykdo įsipareigojimų) sąlygas kitos susitarimo šalys gali sustabdyti nuolaidų taikymą ar kitų įsipareigojimų vykdymą, tik jei tai susiję su viešųjų pirkimų rinkomis. Todėl reglamento projekto pasiūlyme svarbu numatyti galimybę patvirtinti su viešaisiais pirkimais susijusias prekybos politikos priemones, kad Sąjunga galėtų veiksmingai užtikrinti savo teises dėl viešųjų pirkimų, susijusių su Sąjungos tarptautiniais įsipareigojimais. Be PPO ginčų sprendimo mechanizmo, kuriuo naudotasi kelis kartus sprendžiant ginčus dėl Sutarties dėl viešųjų pirkimų nesilaikymo, veiksmų įsipareigojimams viešųjų pirkimų srityje užtikrinti taip pat gali tekti imtis dvišalių santykių atveju, nes į naujausius dvišalius Sąjungos sudarytus prekybos susitarimus įtrauktos nuostatos dėl pilnaverčių ginčų sprendimo mechanizmų. Sąjunga turi prekybos politikos priemonių įgyvendinimo patirties prireikus riboti trečiųjų šalių galimybes patekti į Sąjungos viešųjų pirkimų rinkas[4]. Dėl viešųjų pirkimų specifikos, ypač dėl to, kad taikoma administracinė procedūra, kuria reguliuojamos ir nustatomos galimybės dalyvauti konkrečiuose konkursuose, galima numatyti veiksmus, susijusius tiek su prekių, tiek paslaugų viešuoju pirkimu. Be to, prekybos politikos priemonės pagal šio reglamento projektą atitiktų sustabdytų įsipareigojimų dėl pirkimų aprėptį, t. y. jos būtų taikomos tam tikriems subjektams ir tik viršijus tam tikras ribas. Pagaliau reikėtų atkreipti dėmesį į šio pasiūlymo sąsają su Komisijos pasiūlymu dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl trečiųjų šalių prekių ir paslaugų patekimo į Sąjungos viešųjų pirkimų vidaus rinką (2012 m. kovo 21 d. COM(2012) 124). Pastaruoju pasiūlymu siekiama stiprinti ES derybines pozicijas dėl Sąjungos prekių, paslaugų ir tiekėjų patekimo į trečiųjų šalių viešųjų pirkimų rinkas sąlygų: taigi, skiriamas dėmesys trečiųjų šalių prekių ir paslaugų, dėl kurių pagal galiojančius tarptautinius viešųjų pirkimų susitarimus neprisiimta jokių įsipareigojimų dėl patekimo į rinką, patekimo į Sąjungos viešųjų pirkimų rinką galimybėms. Šiame pasiūlyme, priešingai, siūloma horizontaliai užtikrinti tokių susitarimų vykdymą: taip papildomas viešųjų pirkimų tarptautinių aspektų reguliavimas, nes nustatoma taisyklių sistema, kuria naudojantis bus galima užtikrinti tarptautinių prekybos susitarimų viešųjų pirkimų nuostatų laikymąsi. Rengiant šį pasiūlymą Tarybos prekybos politikos komitetui ir Europos Parlamento tarptautinės prekybos komitetui 2011 m. rugsėjo 19 d. ir atitinkamai 2011 m. lapkričio 11 d. buvo pateikti du neoficialūs dokumentai. Su valstybėmis narėmis konsultuotasi per du techninio pobūdžio susitikimus atitinkamai 2011 m. rugsėjo 27 d. ir lapkričio 28 d. Iš esmės pritariama, kad reikia siekti veiksmingo ir efektyvaus Sąjungos teisių užtikrinimo. Šio pasiūlymo poveikio vertinimas neatliktas, nes ši iniciatyva neturi tiesioginio ekonominio, socialinio ar aplinkosauginio poveikio, o dėl aptariamų atskirų priemonių pobūdžio jokiu būdu nereikia atlikti ex-ante vertinimo. Suvestinė Sąjungoje nėra bendros teisinės sistemos Sąjungos teisėms pagal tarptautinius prekybos susitarimus užtikrinti. Šia iniciatyva ketinama ištaisyti padėtį ir siūloma sukurti teisinę priemonę, kuri leistų užtikrinti ir ginti Sąjungos teises, laikantis jos tarptautinių įsipareigojimų. Pasiūlymo tikslas – veiksmingas ir greitas įgyvendinimas, siekiant apsaugoti Sąjungos interesus. Todėl remiantis SESV 207 straipsniu ir laikantis Lisabonos sutarties, t. y. pagal SESV 291 straipsnį, siūloma įgalioti Komisiją priimti įgyvendinimo aktus, stabdyti jų galiojimą, juos keisti ar nutraukti jų galiojimą, kad būtų užtikrintos Sąjungos teisės. Pagal PPO ir dvišalių ginčų sprendimo taisykles, taip pat daugiašales ir dvišales apsaugos priemones Sąjungai gali tekti imtis vienašališkų priemonių savo teisėms ir interesams ginti. Norint užtikrinti teises pagal ginčų sprendimo mechanizmo nuostatas ar subalansuoti priemones, reikia imtis palyginti greitų veiksmų laikantis susijusių prekybos taisyklių ir norint, kad tai būtų veiksminga priemonė reikalavimų laikymuisi skatinti. Todėl Sąjungos lygmeniu turi būti priimtas reglamentas. Bendra prekybos politika priklauso Sąjungos išimtinei kompetencijai. Teisinis pagrindas SESV 207 straipsnis. Reglamento struktūra Reglamento projekto tikslas – nustatyti taisykles ir tvarką, kuriomis būtų užtikrinta, kad trečiajai šaliai pažeidus tarptautines prekybos taisykles Sąjunga galėtų veiksmingai pasinaudoti savo teisėmis sustabdyti nuolaidų taikymą arba tokias nuolaidas atšaukti, siekiant surasti tenkinantį sprendimą; taip pat pasikeitus Sąjungos kilmės prekėms taikomam importo režimui atitinkamai koreguoti nuolaidas ar kitus prekybos su trečiosiomis šalimis santykių įsipareigojimus. Kaip nustatyta 3 straipsnyje, reglamento projekto taikymo sričiai priskiriamos šios situacijos: a) Priėmus sprendimą dėl prekybos ginčų pagal PPO susitarimą dėl ginčų sprendimo, kai Sąjungai leidžiama sustabdyti nuolaidų ar kitų įsipareigojimų taikymą pagal daugiašalius susitarimus, kuriems taikomas Susitarimas dėl ginčų sprendimo. Pagal PPO nuostatas sustabdant nuolaidų ar kitų įsipareigojimų taikymą vadovaujamasi Susitarimo dėl ginčų sprendimo 22 straipsnio 3 dalimi, draudžiamų subsidijų atveju taikoma Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių[5] 4 straipsnio 4.10 dalis, o vadinamųjų baustinų subsidijų atveju – Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 7 straipsnio 7.9 dalis. b) Priėmus sprendimą dėl prekybos ginčų pagal kitus tarptautinius prekybos susitarimus, įskaitant regioninius ir dvišalius susitarimus, kai Sąjunga turi teisę sustabdyti nuolaidų ar kitų įsipareigojimų taikymą pagal tokius susitarimus. Tokiuose Sąjungos sudarytuose tarptautiniuose prekybos susitarimuose nustatomos ginčų sprendimo taisyklės, pagal kurias šalys turi teisę užtikrinti savo teises pagal atitinkamame susitarime nustatytas taisykles. c) Norint iš naujo subalansuoti nuolaidas ar kitus įsipareigojimus, kai trečiajai šaliai taikant apsaugos priemonę tam suteikiama teisę pagal PPO susitarimo dėl apsaugos priemonių 8 straipsnį arba pagal Sąjungos regioniniuose ar dvišaliuose susitarimuose nustatytas nuostatas dėl apsaugos priemonių taisyklių. PPO susitarimo dėl apsaugos priemonių 8 straipsnyje, kuris yra susijęs tik su prekėmis[6], nurodyta, kad taikydamos apsaugos priemones narės po konsultacijų ir prieš taikant apsaugos priemones ar pratęsiant jų galiojimą pagal PPO susitarimo dėl apsaugos priemonių 12 straipsnio 3 dalį apskritai turi siūlyti prekybos kompensacijas toms šalims, kurioms apsaugos priemonės turi neigiamo poveikio. Jei nepriimamas sprendimas, eksportuojančios narės, kurioms daromas poveikis, ne vėliau kaip po 90 dienų nuo priemonės pritaikymo gali atskirai iš naujo imtis subalansavimo priemonių. Teisė iš naujo imtis subalansavimo priemonės prieš narę, kuri pritaiko apsaugos priemonę, gali būti įgyvendinta a) per tris metus nuo priemonės įsigaliojimo arba b) nedelsiant, kai PPO ginčų sprendimo institucija nustato, kad priemonė nesuderinama su PPO taisyklėmis (PPO susitarimo dėl apsaugos priemonių 8 straipsnyje nustatytas trijų metų lengvatinis laikotarpis netaikomas, jei priemonės taikymas pagrįstas santykiniu importo apimties padidėjimu). Sykiu subalansavimo priemonių gali prireikti iš naujo imtis, jei taikomos dvišaliuose ar regioniniuose laisvosios prekybos susitarimuose nustatytos taisyklės dėl apsaugos priemonių[7]. Galiojančiais Sąjungos teisės aktais, kuriais įgyvendinamos daugiašalės ir dvišalės apsaugos priemonės, nereglamentuojami PPO susitarimo dėl apsaugos priemonių 8 straipsnio ar atitinkamų laisvosios prekybos susitarimų taisyklių aspektai, tačiau nustatoma Sąjungos apsaugos priemonių taikymo tvarka. Iš esmės bet kuriai subalansavimo priemonei būtų taikoma įprasta teisėkūros procedūra, jei tokiai priemonei netaikoma šiame dokumente aptariama bendra teisės sistema. d) Kai pagal 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl tarifų ir prekybos (GATT) XXVIII straipsnį PPO narė keičia nuolaidas ir kai nesutarta dėl kompensavimo koregavimo. Kai pagal 1994 m. GATT XXVIII straipsnį kita PPO narė keičia nuolaidą, jei nesusitariama su derybų ar tiekimo teises turinčiomis narėmis, keisti nuolaidą siūlanti susitarimo šalis gali tai daryti. Tokiu atveju teisę turinčios narės[8] ne vėliau kaip po šešių mėnesių nuo tokio nuolaidos pakeitimo gali imtis subalansavimo priemonių. Taikant tokias subalansavimo priemones, pasibaigus trisdešimties dienų laikotarpiui nuo tos dienos, kai susitarimo šalys gauna rašytinį pranešimą apie nuolaidos atšaukimą, būtų atšaukiamos nuolaidos, iš esmės tolygios toms nuolaidoms, dėl kurių iš pradžių susiderėta su susitarimo šalimi, kuri keičia ar atšaukia nuolaidą. Iki šiol Sąjunga nėra atšaukusi nuolaidų pagal 1994 m. GATT XXVIII straipsnį. Tačiau prireikus, jei kiti PPO nariai pagal GATT XXVIII straipsnį pakeistų nuolaidas, prekybos subalansavimo iš naujo priemonės būtų pritaikytos per palyginti trumpą laikotarpį (ne vėliau kaip per 6 mėnesius nuo narės atlikto nuolaidos keitimo ar atšaukimo). Dėl efektyvios sprendimų priėmimo tvarkos subalansavimo priemonėms įgyvendinti Sąjunga galėtų užtikrintai dalyvauti susaistančiose derybose su partnere ir paveikti derybų dėl kompensacinio koregavimo Sąjungos naudai eigą. Reglamentu nepažeidžiama teisė priimti prekybos politikos priemonių pagal kitokią tvarką, pvz., prekybos politikos priemones paslaugų ir intelektinės nuosavybės teisių sektoriuje, kai priimamas regioninio ar dvišalio ginčo sprendimas. Pagal SESV 291 straipsnį, kai būtina imtis veiksmų ES teisėms užtikrinti pirmiau minėtomis aplinkybėmis, Komisija, remdamasi nagrinėjimo procedūra, priima įgyvendinimo aktus (4 straipsnis „Sąjungos teisių vykdymas“). Įgyvendinimo aktuose atsižvelgiama į taisyklę, kad priešpriešinių priemonių dydis neturėtų viršyti panaikinimo arba žalos, kurie paprastai Sąjungai turi neigiamo poveikio dėl trečiosios šalies pritaikytos priemonės, dydžio, kaip apibrėžta susijusiame susitarime (2 straipsnis „Sąvokos“). Nustatydama įgyvendinimo akto, kurį turi priimti, taikymo sritį, Komisija be interesų, išreikštų per viešąsias konsultacijas, ir bendrojo Sąjungos intereso taip pat atsižvelgia į įvairius kriterijus, t. y. priemonės veiksmingumą įpareigoti trečiąsias šalis laikytis tarptautinių prekybos taisyklių; priemonės galimybes padėti trečiosios šalies priemonės paveiktiems Sąjungos ekonominės veiklos vykdytojams; alternatyvius nagrinėjamojo produkto tiekimo šaltinius, norint išvengti neigiamo poveikio Sąjungos vartotojų grandies rinkai arba galutiniams vartotojams arba tokį poveikį sumažinti; visus specifinius kriterijus, kurie gali būti nustatyti tarptautiniuose prekybos susitarimuose ir susiję su 3 straipsnyje numatytomis situacijomis. Įgyvendinimo aktu nustatytos prekybos priemonės – su prekių importu ir eksportu susijusios priemonės, taip pat priemonės viešųjų pirkimų srityje. Importo ir eksporto priemonėms priskiriamas tarifų nuolaidų taikymo sustabdymas ir naujų arba padidintų muitų nustatymas; kiekybinių importo ar eksporto apribojimų nustatymas ar padidinimas pritaikant kvotas, importo ar eksporto licencijas ar kitomis priemonėmis. PPO sutartyje dėl viešųjų pirkimų nustatyta, kad sprendžiant pagal šią sutartį kylančius ginčus nesustabdomos pagal jokius kitus PPO susitarimus taikomos nuolaidos ir kiti įsipareigojimai. Todėl siūlomame reglamente svarbu numatyti galimybes prekybos politikos priemonėms, susijusioms su viešaisiais pirkimais, priimti, kad Sąjunga galėtų veiksmingai užtikrinti savo teises. Dėl viešųjų pirkimų specifikos, ypač dėl to, kad taikoma administracinė procedūra, kuria reguliuojamos ir nustatomos galimybės dalyvauti konkrečiuose konkursuose, galima numatyti veiksmus, susijusius tiek su prekių, tiek paslaugų viešuoju pirkimu. Dėl to gali būti imtasi tokio tipo prekybos politikos priemonių, pagal kurias iš viešųjų pirkimų konkurso būtų šalinami pasiūlymai, kurių bendrą vertę sudaro daugiau kaip 50 proc. susijusios trečiosios šalies kilmės prekių ar paslaugų; ir (arba) nustatytas privalomas antkainis susijusios trečiosios šalies kilmės pasiūlymo prekėms ir paslaugoms (5 straipsnis „Prekybos politikos priemonės“). Nagrinėjimo procedūra turėtų būti taikoma priimant įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomos Sąjungos teisėms užtikrinti tinkamos prekybos politikos priemonės, sustabdant tokių aktų galiojimą, juos keičiant ir nutraukiant jų galiojimą (4 straipsnis „Sąjungos teisių vykdymas“ ir 7 straipsnis „Priemonių taikymo sustabdymas, jų keitimas ir taikymo nutraukimas“). Kad Komisija galėtų priimti įgyvendinimo aktus ir kad būtų išvengta papildomų struktūrų plitimo, jai turėtų padėti pagal Reglamentą (EB) Nr. 3286/94 įsteigtas veikiantis Prekybos kliūčių reguliavimo komitetas. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Nėra. Siūlomu reglamentu nustatomas mechanizmas Sąjungos teisėms ir atsakomybės tarp visų institucijų pasidalijimui užtikrinti. 2012/0359 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl Europos Sąjungos teisių taikyti tarptautines prekybos taisykles ir užtikrinti šių taisyklių vykdymą EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, laikydamiesi specialios teisėkūros procedūros, kadangi: (1) Sąjunga yra sudariusi nemažai daugiašalių, regioninių ir dvišalių tarptautinių prekybos susitarimų, pagal kuriuos abiejų šalių naudai nustatomos teisės ir įsipareigojimai; (2) Sąjunga turi turėti tinkamų priemonių veiksmingam Sąjungos teisių pagal tarptautinius prekybos susitarimus vykdymui užtikrinti, kad būtų apsaugoti jos ekonominiai interesai. Tai ypač svarbu, kai trečiosios šalys pritaiko prekybą ribojančias priemones, dėl kurių sumažėja Sąjungos ekonominės veiklos vykdytojams pagal tarptautinius prekybos susitarimus tenkanti nauda. Sąjungai reikia priemonių, kurių imdamasi ji galėtų greitai ir lanksčiai reaguoti, atsižvelgdama į jos sudarytuose tarptautiniuose prekybos susitarimuose nustatytą tvarką ir galutinius terminus. Todėl Sąjunga turėtų priimti Sąjungos teisių vykdymo tam tikromis konkrečiomis aplinkybėmis sistemą apibrėžiančius teisės aktus; (3) taikant PPO ir kitus (įskaitant regioninius ar dvišalius) ginčų sprendimo mechanizmus, siekiama priimti teigiamą bet kokių Sąjungos ir kitos minėtų susitarimų šalies ar šalių ginčų sprendimą. Vis dėlto Sąjunga, remdamasi tokiomis ginčų sprendimo taisyklėmis, turėtų sustabdyti nuolaidų ar kitų įsipareigojimų taikymą, kai kiti būdai priimti teigiamą ginčo sprendimą pasirodo nesėkmingi. Tokiais atvejais Sąjungos veiksmais siekiama užtikrinti, kad susijusi trečioji šalis laikytųsi atitinkamų tarptautinių prekybos taisyklių ir būtų atkurta abiem pusėms naudinga padėtis; (4) pagal PPO susitarimą dėl apsaugos priemonių PPO narė, siūlanti taikyti ar išplėsti apsaugos priemonę, turėtų stengtis užtikrinti iš esmės tolygų jos ir eksportuojančių narių nuolaidų ar kitų įsipareigojimų, kuriems tokia apsaugos priemonė turėtų neigiamo poveikio, lygį. Tokios pačios taisyklės taikomos ir pagal kitus Sąjungos sudarytus regioninius ar dvišalius tarptautinius prekybos susitarimus. Sąjunga turėtų taikyti subalansavimo priemones ir sustabdyti nuolaidų ar kitų įsipareigojimų taikymą tais atvejais, kai susijusi trečioji šalis nepritaiko jokio tenkinančio koregavimo. Tokiais atvejais Sąjungos veiksmais siekiama užtikrinti, kad trečiosios šalys imtųsi prekybą stiprinančių priemonių abiem pusėms naudingai padėčiai atkurti; (5) PPO narių muitų tarifų sąrašuose nustatytų nuolaidų keitimas ar atšaukimas reglamentuojamas 1994 m. GATT XXVIII straipsniu ir susijusiu Susitarimu dėl minėto straipsnio aiškinimo. PPO narės, kurioms tokie pakeitimai turi poveikio, turi teisę tam tikromis sąlygomis atšaukti iš esmės tolygias nuolaidas. Tokiais atvejais, jei nesusitariama dėl kompensacinio koregavimo, Sąjunga turėtų priimti iš naujo subalansuojančias priemones. Sąjungos veiksmais būtų siekiama trečiąsias šalis įpareigoti įgyvendinti prekybą skatinančias priemones; (6) reikėtų, kad Sąjunga turėtų galimybių užtikrinti savo teises viešųjų pirkimų srityje, nes PPO sutartyje dėl viešųjų pirkimų nustatyta, kad sprendžiant pagal šią sutartį kylančius ginčus nesustabdomos pagal jokius kitus PPO susitarimus taikomos nuolaidos ir kiti įsipareigojimai; (7) todėl šiame reglamente reikėtų atkreipti dėmesį į tokias priemones, kurias rengiant ir taikant Sąjungoje yra sukaupta patirties; tinkamu metu ir atsižvelgiant į kiekvienos srities specifiką reikėtų svarstyti galimybę į šio reglamento taikymo sritį įtraukti paslaugų ir intelektinės nuosavybės teisių sektorius; (8) užtikrinant Sąjungos teisių vykdymą prekės kilmė turėtų būti nustatyta pagal 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2913/92, nustatantį Bendrijos muitinės kodeksą[9]; užtikrinant Sąjungos teisių vykdymą po to, kai išsprendžiamas ginčas viešųjų pirkimų srityje, paslaugos kilmė turėtų būti nustatyta remiantis paslaugą teikiančio fizinio ar juridinio asmens kilme; (9) Komisija ne vėliau kaip po trijų metų nuo pirmojo reglamento įgyvendinimo atvejo turėtų įvertinti šio reglamento veikimą, nustatyti jo veiksmingumą ir prireikus jį pagerinti; (10) įgyvendinimo aktai pagal šį reglamentą turėtų būti priimami atsižvelgiant į reglamente nustatytus konkrečius tinkamumo kriterijus; (11) kad būtų atsižvelgta į šio reglamento priėmimą ir jo nuostatas, susijusias su prekybos politikos priemonių įgyvendinimu, reikėtų iš dalies pakeisti 1994 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 3286/94, nustatantį Bendrijos procedūras bendros prekybos politikos srityje siekiant užtikrinti tarptautinėmis prekybos taisyklėmis, ypač sudarytomis globojant Pasaulio prekybos organizacijai (PPO), suteiktų Bendrijos teisių įgyvendinimą (taip pat žinomą kaip Prekybos kliūčių reglamentas); (12) Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai vienodoms šio reglamento įgyvendinimo sąlygoms užtikrinti. Šiais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi pagal 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai[10]; (13) Sąjungos interesams užtikrinti Komisija turėtų nedelsdama priimti įgyvendinimo aktus, kai tinkamai pagrįstais atvejais, iškilus būtinybei dėl susijusios trečiosios šalies elgsenos priimti prekybos politikos priemones, šių aktų reikia dėl neišvengiamų skubos priežasčių, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis Tikslas Šiame reglamente nustatomos taisyklės ir tvarka, kuriomis siekiama užtikrinti veiksmingas Sąjungos teises sustabdyti nuolaidų ar kitų įsipareigojimų pagal tarptautinius prekybos susitarimus taikymą arba juos atšaukti, kad: a) nustačius trečiųjų šalių padarytus tarptautinių prekybos taisyklių pažeidimus, kurie turi poveikio Sąjungos interesams, būtų priimtas tenkinantis sprendimas; b) pasikeitus Sąjungos kilmės prekėms taikomam importo režimui būtų atitinkamai koreguojamos nuolaidos ar kiti prekybos su trečiosiomis šalimis santykių įsipareigojimai. 2 straipsnis Sąvokos Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys: a) šalis – bet kuri valstybė arba atskira muitų teritorija; b) nuolaidos arba kiti įsipareigojimai – tarifų nuolaidos ar kitos lengvatos, kurias Europos Sąjunga pagal sudarytus tarptautinius susitarimus įsipareigojo taikyti prekybai su trečiosiomis šalimis; c) panaikinimo arba žalos dydis – Sąjungos interesams pagal tarptautinį prekybos susitarimą padaryto poveikio mastas. Jei susijusiame susitarime neapibrėžta kitaip, tokiam mastui priskiriamas bet koks trečiosios šalies pritaikytos priemonės neigiamas ekonominis poveikis; d) privalomas antkainis – perkančiųjų organizacijų ar viešuosius pirkimus vykdančių subjektų prievolė padidinti, su tam tikromis išimtimis, sutarties skyrimo procedūrose pasiūlytas paslaugų ir (arba) prekių, kurių kilmės šalis yra tam tikros trečiosios šalys, kainas. 3 straipsnis Taikymo sritis 1. Šis reglamentas taikomas: a) priėmus sprendimą dėl prekybos ginčų pagal PPO susitarimą dėl ginčų sprendimo, kai Sąjungai leidžiama sustabdyti nuolaidų ar kitų įsipareigojimų pagal daugiašalius susitarimus, kuriems taikomas PPO susitarimas dėl ginčų sprendimo, taikymą; b) priėmus sprendimą dėl prekybos ginčų pagal kitus tarptautinius prekybos susitarimus, įskaitant regioninius ir dvišalius susitarimus, kai Sąjunga turi teisę sustabdyti nuolaidų ar kitų įsipareigojimų pagal tokius susitarimus taikymą; c) norint iš naujo subalansuoti nuolaidas ar kitus įsipareigojimus, kai trečiosios šalies taikoma apsaugos priemonė gali suteikti tam teisę pagal PPO susitarimo dėl apsaugos priemonių 8 straipsnį arba pagal kitų tarptautinių prekybos susitarimų, įskaitant regioninius ar dvišalius susitarimus, nuostatas dėl apsaugos priemonių; d) kai pagal 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl tarifų ir prekybos XXVIII straipsnį PPO narė keičia nuolaidas ir kai nesutarta dėl kompensavimo koregavimo. 2. Šiuo reglamentu nepažeidžiama teisė nustatyti prekybos politikos priemonių pagal kitokią susijusią tvarką tokiais atvejais, kai 5 straipsnyje numatytų priemonių neįmanoma imtis arba jas pritaikius būtų netinkamai arba neveiksmingai sprendžiamos 1 dalyje nurodytos situacijos. 4 straipsnis Sąjungos teisių vykdymas 1. Kai 3 straipsnio 1 dalyje nurodytais atvejais reikia apsaugoti Sąjungos interesus, Komisija priima įgyvendinimo aktą, kuriuo nustatomos tinkamos prekybos politikos priemonės. Toks įgyvendinimo aktas priimamas taikant 8 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. 2. Pagal pirmą dalį priimti įgyvendinimo aktai atitinka šias sąlygas: a) kai pagal PPO susitarimą dėl ginčų sprendimo priėmus sprendimą dėl prekybos ginčo sustabdomas nuolaidų ar kitų įsipareigojimų taikymas, jų lygis neviršija PPO ginčų sprendimo institucijos leidžiamo lygio; b) kai pasibaigus tarptautinei ginčų sprendimo procedūrai pagal dvišalį ar regioninį susitarimą sustabdomas nuolaidų ar kitų įsipareigojimų taikymas, jų lygis neviršija panaikinimo arba žalos dydžio, susidariusio dėl pavojų keliančios trečiosios šalies priemonės, kaip priklausomai nuo atvejo nustato Komisija arba arbitražas; c) kai remiantis tarptautinių prekybos susitarimų nuostatomis dėl apsaugos priemonių iš naujo subalansuojamos nuolaidos arba kiti įsipareigojimai, Sąjungos veiksmai iš esmės yra lygiaverčiai nuolaidų ar kitų įsipareigojimų, kuriems poveikio turi apsaugos priemonė, lygiui pagal PPO susitarimo dėl apsaugos priemonių sąlygas arba regioninių arba dvišalių prekybos susitarimų, kuriais remiantis taikoma apsaugos priemonė, nuostatas dėl apsaugos priemonių; d) atšaukiamos prekybos su trečiąja šalimi nuolaidos remiantis 1994 m. GATT XXVIII straipsniu ir susijusiu Susitarimu dėl minėto straipsnio aiškinimo yra iš esmės tolygios nuolaidoms, kurias ta trečioji šalis keitė ar atšaukė pagal 1994 m. GATT XXVIII straipsnyje ir susijusiame Susitarime dėl minėto straipsnio aiškinimo nustatytas sąlygas. 3. Prekybos politikos priemonės pagal 1 dalį nustatomos remiantis toliau išvardytais kriterijais ir atsižvelgiant į turimą informaciją ir Sąjungos bendrąjį interesą: a) priemonės veiksmingumas skatinti trečiąsias šalis laikytis tarptautinių prekybos taisyklių; b) priemonės sudaromos galimybės padėti trečiosios šalies priemonės paveiktiems Sąjungos ekonominės veiklos vykdytojams; c) galimybė pasinaudoti alternatyviais nagrinėjamojo produkto tiekimo šaltiniais, norint išvengti neigiamo poveikio Sąjungos vartotojų grandies rinkai arba galutiniams vartotojams arba tokį poveikį sumažinti; d) visi specifiniai kriterijai, kurie gali būti nustatyti tarptautiniuose prekybos susitarimuose ir susiję su 3 straipsnyje numatytomis situacijomis. 5 straipsnis Prekybos politikos priemonės Nepažeidžiant jokio tarptautinio susitarimo, kurio šalimi yra Sąjunga, prekybos politikos priemonės, kurios gali būti pritaikytos pagal 4 straipsnio 1 dalį priimant įgyvendinimo aktą, yra šios: a) tarifų nuolaidų taikymo sustabdymas ir naujų arba padidintų muitų nustatymas, įskaitant nacionaliniu lygmeniu palankiausio dydžio muitų nustatymą iš naujo arba didesnių už nacionaliniu lygmeniu palankiausią dydį muitų nustatymas arba papildomų prekių importo ar eksporto mokesčių nustatymas; b) kiekybinių prekių importo ar eksporto apribojimų nustatymas arba jų padidinimas pritaikius kvotas, importo ar eksporto licencijas ar kitas priemones; c) nuolaidų viešųjų pirkimų srityje taikymo sustabdymas: i) iš viešųjų pirkimų konkurso pašalinant pasiūlymus, kurių bendrą vertę sudaro daugiau kaip 50 proc. susijusios trečiosios šalies kilmės prekių ar paslaugų, ir (arba) ii) nustatant privalomą antkainį susijusios trečiosios šalies kilmės pasiūlymo prekėms ir paslaugoms. 6 straipsnis Kilmės taisyklės 1. Prekės kilmė nustatoma vadovaujantis 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2913/92, nustatančiu Bendrijos muitinės kodeksą[11]. 2. Paslaugos kilmė nustatoma remiantis ją teikiančio fizinio ar juridinio asmens kilme. Paslaugos teikėjo kilmės šalis yra: a) fizinio asmens atveju – šalis, kurios pilietis yra asmuo arba kurioje jis turi teisę nuolat gyventi; b) juridinio asmens atveju: i) jei paslauga teikiama ne per Sąjungoje įsteigtą komercinį vienetą, šalis, kurioje juridinis asmuo yra įsisteigęs arba kitaip įsteigtas pagal tos šalies įstatymus ir kurios teritorijoje vykdo didelę verslo dalį; ii) jei paslauga teikiama per Sąjungoje įsteigtą komercinį vienetą, valstybė narė, kurioje juridinis asmuo yra įsisteigęs ir kurios teritorijoje jis vykdo didelę verslo dalį taip, kad yra tiesiogiai ir realiai susijęs su atitinkamos valstybės narės ekonomika. Taikant ii punktą, jei juridinis asmuo nevykdo didelės verslo dalies taip, kad būtų tiesiogiai ir realiai susijęs su atitinkamos valstybės narės ekonomika – fizinio ar juridinio asmens, kuriam priklauso paslaugą teikiantis juridinis asmuo arba kuris jį kontroliuoja, kilmės šalis. Paslaugą teikiantis juridinis asmuo laikomas nuosavybės teise priklausančiu tos šalies asmenims, jei tos šalies asmenims priklauso daugiau kaip 50 proc. jo akcinio kapitalo, ir kontroliuojamu tos šalies asmenų, jeigu šie asmenys gali skirti daugumą jo direktorių ar kitu būdu teisiškai vadovauti jo veiklai. 7 straipsnis Priemonių taikymo sustabdymas, jų keitimas ir taikymo nutraukimas 1. Jei pagal 4 straipsnio 1 dalį priėmus įgyvendinimo aktą susijusi trečioji šalis 3 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose nurodytais atvejais suteikia Sąjungai tenkinančią kompensaciją, Komisija gali sustabdyti to įgyvendinimo akto taikymą tol, kol galioja kompensuojamasis laikotarpis. Dėl taikymo sustabdymo sprendžiama remiantis 8 straipsnio 2 dalyje nurodyta nagrinėjimo procedūra. 2. Pagal 4 straipsnio 1 dalį priimto įgyvendinimo akto taikymą Komisija nutraukia toliau išvardytomis aplinkybėmis: a) kai trečioji šalis, kurios priemonės, kaip nustatyta sprendžiant ginčą, neatitinka tarptautinių prekybos taisyklių, pradeda tokių taisyklių laikytis arba kai kitu būdu priimamas abi puses tenkinantis sprendimas; b) kai trečiajai šaliai nustačius apsaugos priemonę iš naujo subalansuojamos nuolaidos ar kiti įsipareigojimai ir apsaugos priemonė atšaukiama arba baigia galioti arba kai po to, kai pagal 4 straipsnio 1 dalį priimamas įgyvendinimo aktas, susijusi trečioji šalis suteikia Sąjungai tenkinančia kompensaciją; c) kai pagal 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl tarifų ir prekybos XXVIII straipsnį PPO narei keičiant nuolaidas susijusi trečioji šalis po to, kai pagal 4 straipsnio 1 dalį priimamas įgyvendinimo aktas, suteikia Sąjungai tenkinančią kompensaciją. Dėl taikymo nutraukimo sprendžiama remiantis 8 straipsnio 2 dalyje nustatyta nagrinėjimo procedūra. 3. Jei reikia koreguoti pagal šį reglamentą priimtas prekybos politikos priemones, atsižvelgdama į 4 straipsnio 2 ir 3 dalyse nustatytas sąlygas ir kriterijus ir vadovaudamasi 8 straipsnio 2 dalyje nustatyta nagrinėjimo procedūra, Komisija gali pasiūlyti tinkamų pataisymų. 4. Tinkamai pagrįstais neišvengiamos skubos atvejais, susijusiais su tam tikros trečiosios šalies priemonės taikymo nutraukimu ar tokios priemonės pakeitimu, Komisija nedelsdama priima taikytinus įgyvendinimo aktus, kuriais sustabdomas pagal 4 straipsnio 1 dalį priimtų įgyvendinimo aktų taikymas, tokie aktai keičiami ar nutraukiamas jų taikymas, kaip numatyta šiame straipsnyje, vadovaujantis 8 straipsnio 3 dalyje nurodyta tvarka. 8 straipsnis Komiteto procedūra 1. Komisijai padeda pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 3286/94 įsteigtas komitetas. Šis komitetas laikomas komitetu, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 182/2011 3 straipsnyje. 2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis. 3. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 8 straipsnis kartu su 5 straipsniu. 9 straipsnis Informacijos kaupimas 1. Komisija, skelbdama pranešimą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ar kitomis tinkamomis viešųjų ryšių priemonėmis renka informaciją ir nuomones dėl Sąjungos ekonominių interesų, susijusių su tam tikrais produktais ar sektoriais taikant šį reglamentą. 2. Pagal šį reglamentą gauta informacija naudojama tik tuo tikslu, dėl kurio ją buvo prašyta pateikti. 3. Nei Komisija, nei Taryba, nei Europos Parlamentas, nei valstybės narės, nei jų pareigūnai neatskleidžia jokios pagal šį reglamentą gautos konfidencialaus pobūdžio informacijos be tokios informacijos pateikėjo specialaus leidimo. 4. Informacijos pateikėjas gali prašyti pateiktą informaciją laikyti konfidencialia. Tokiais atvejais prie informacijos pridedama nekonfidenciali santrauka arba nurodomos priežastys, kodėl negalima pateikti tokios informacijos santraukos. 5. Jei paaiškėja, kad prašymas dėl konfidencialumo statuso nepagrįstas, o teikėjas nenori viešai skelbti minėtos informacijos arba leisti atskleisti ją apibendrinta ar sutrumpinta forma, į tokią informaciją gali būti neatsižvelgiama. 6. 2–5 dalimis neribojama Sąjungos pareigūnų teisė paskelbti bendrą informaciją. Atskleidžiant tą informaciją būtina atsižvelgti į teisėtą suinteresuotųjų šalių interesą neatskleisti jų verslo paslapčių. 10 straipsnis Peržiūra Komisija ne vėliau kaip per tris metus nuo pirmojo įgyvendinimo akto pagal šį reglamentą priėmimo peržiūri šio reglamento įgyvendinimą ir Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia ataskaitą. 11 straipsnis Kitų teisės aktų pakeitimai Tarybos reglamento (EB) Nr. 3286/94 [Prekybos kliūčių reglamentas] 13 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip: „Kai 12 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka Sąjunga turi priimti sprendimą dėl prekybos politikos priemonių pagal 11 straipsnio 2 dalies c punktą arba 12 straipsnį, ji nedelsdama imasi priemonių pagal Sutarties 207 straipsnį ir, prireikus, Reglamentą Nr. XX/XX arba kitas taikytinas procedūras.“ 12 straipsnis Šis reglamentas įsigalioja [...] dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje Europos Parlamento vardu Tarybos vardu Pirmininkas Pirmininkas [1] Žr. 2010 m. lapkričio 9 d. COM (2010)612 galutinis, 4 skirsnis. [2] Žr. 2010 m. gruodžio 21 d. Tarybos išvados dėl ES prekybos politikos, 8 dalis. [3] ES praeityje visuomet veikė kiekvienu atveju individualiai (Tarybos reglamentas dėl Komisijos pasiūlymo remiantis ex 133 straipsniu). [4] Žr. Tarybos Reglamentą (EEB) Nr. 1461/93 dėl paraiškų konkurso dalyvių iš Jungtinių Amerikos Valstijų galimybės laimėti viešąsias sutartis ir Tarybos Reglamentą (EB) Nr. 1836/95, papildantį Reglamento (EEB) Nr. 1461/93 dėl paraiškų konkurso dalyvių iš Jungtinių Amerikos Valstijų galimybės laimėti viešąsias sutartis priedą. [5] Tam tikromis aplinkybėmis pagal Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 4 straipsnio 4.10 dalį skundą pateikusiai narei leidžiama imtis „tinkamų priešpriešinių priemonių“. [6] PPO susitarimas dėl apsaugos priemonių pagal laisvosios prekybos susitarimus yra susijęs tik su prekyba prekėmis. PPO narės vis dėlto turi susitarti dėl nepaprastųjų apsaugos priemonių, susijusių su paslaugomis – tam pagal Bendrojo susitarimo dėl prekybos paslaugomis X straipsnį narės įpareigotos imtis daugiašalių derybų. [7] Pvz., ES ir Korėjos laisvosios prekybos susitarimo 3.4 straipsnis: „1. Dvišalę apsaugos priemonę taikanti Šalis tariasi su kita Šalimi dėl tinkamos prekybos liberalizacijos kompensacijos, taikant lengvatas, turinčias vienodą poveikį prekybai arba atitinkančias papildomų muitų, kurie gali būti taikomi dėl apsaugos priemonės, vertę. Šalis sudaro galimybę konsultuotis ne vėliau kaip per 30 dienų po dvišalės apsaugos priemonės taikymo. 2. Jei po 1 dalyje nurodytų konsultacijų nesudaromas susitarimas dėl prekybos liberalizavimo kompensacijos per 30 dienų nuo konsultacijų pradžios, Šalis, kurios prekėms taikoma apsaugos priemonė, gali sustabdyti atitinkamų lengvatų taikymą Šaliai, taikančiai apsaugos priemonę. 3. 2 dalyje nurodyta sustabdymo teisė netaikoma pirmuosius 24 mėnesius, per kuriuos taikoma dvišalė apsaugos priemonė, jei tokia apsaugos priemonė atitinka šio susitarimo nuostatas.“ [8] Jei jos turi „pirminę derybų teisę“, „pirmaeilį tiekimo interesą“ arba „esminį suinteresuotumą“. [9] OL L 302, 1992 10 19, p. 1. [10] OL L 55, 2011 2 28, p. 13. [11] OL L 302, 1992 10 19, p. 1.