Prisitaikymo prie klimato kaitos strategijos yra reikalingos siekiant padėti Arkties regiono gyventojams įveikti didelius sunkumus, kylančius dėl klimato kaitos. ES Arkties politika bus svarbi įgyvendinant visuotinį susitarimą, pasiektą 21-ojoje Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos šalių konferencijoje (2015 m. gruodžio mėn.), kuriame išdėstytas visuotinis veiksmų planas apriboti visuotinį atšilimą iki mažiau nei 2° C. Europos Sąjungai Paryžiaus susitarimas yra plataus užmojo, subalansuotas, teisingas ir teisiškai privalomas susitarimas, žymintis lemiamą pokytį pereinant prie visapusiškų ir kolektyvinių pasaulinių kovos su klimato kaita veiksmų. Įgyvendinus Paryžiaus susitarimą bus paspartintas perėjimas prie klimato kaitos poveikiui atsparios ir klimato atžvilgiu neutralios pasaulio ekonomikos.

1.klimato kaita ir Arkties aplinkos išsaugojimas;

2.darnus vystymasis Arkties regione ir aplink;

3.tarptautinis bendradarbiavimas Arkties klausimais.

ES turėtų ypatingą dėmesį skirti moksliniams tyrimams, mokslui ir inovacijoms, nes jie atliks svarbų vaidmenį visose trijose prioritetinėse srityse. Veiksmai prioritetinėse srityse turėtų padėti įgyvendinti 2030 m. darbotvarkę ir būti susiję su 17 darnaus vystymosi tikslų, kuriuos 2015 m. rugsėjo mėn. priėmė Jungtinės Tautos.

1.KLIMATO KAITA IR ARKTIES APLINKOS IŠSAUGOJIMAS

Problemos

Klimato kaita kelia didelę grėsmę. Jos poveikis juntamas Arktyje: nuo 1979 m. vasaros jūros ledas sumažėjo daugiau nei 40 proc.. Trapioms Arkties ekosistemoms kyla grėsmė, o klimato kaita tiesiogiai veikia čiabuvių tautų pragyvenimą. Vienoje šalčiausių pasaulio vietų tirpstant amžinajam įšalui mažėja žemės plotas, nyksta buveinės ir gadinama infrastruktūra, o tai gali sukelti šimtus milijardų eurų nuostolių. Dėl kylančios temperatūros tirpsta Grenlandijos ledo sluoksnis – tai prisideda prie jūros lygio kilimo ir veikia kritulių tendencijų pokyčius Šiaurės pusrutulyje.

Siekiant valdyti šiuos pokyčius reikia glaudžiau ir labiau integruotai bendradarbiauti dėl prisitaikymo prie klimato kaitos Arkties regione ir dėl šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo.

Tarptautinės klimato kaitos komisijos penktoje vertinimo ataskaitoje nurodyta, kad nuo devintojo dešimtmečio pradžios amžinojo įšalo temperatūra padidėjo daugumoje regionų. Šiltnamio efektą sukeliančios dujos išsiveržia iš amžinojo įšalo ir vis gausiau patenka į atmosferą. Tirpstantis amžinasis įšalas gali išleisti anglies dioksidą ir metaną, kurių kiekiai kelis kartus viršytų dabartinį metinį dėl žmogaus sukurtų šaltinių, kaip antai, iškastinio kuro naudojimo, išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį. Tai galėtų pakeisti Arkties ir pasaulio klimatą.

Arkties regione yra keletas jautrių ekosistemų, kuriose yra daug endeminių rūšių. Daugiau kaip pusė pasaulio šlapynių, kurios ypač svarbios vandens valymui, potvynių kontrolei ir pakrantės stabilumui, yra Arkties ir subarktiniuose regionuose. Arkties regiono jūrų ekosistemos yra labai svarbios žuvininkystei atsižvelgiant į reikšmingą maisto grandinių apačioje esančių žuvų vaidmenį. Šias ekosistemas veikia ne tik klimato kaita, bet ir tarša bei invazinės svetimos rūšys. Arkties biologinės įvairovės ir ekosistemų gyvybingumo išsaugojimas toliau bus visuotinis uždavinys.

Politinis atsakas

1.1 Moksliniai tyrimai

Kad būtų galima reaguoti, pirmiausia reikia geriau suprasti regione vykstančius pokyčius, todėl ES labai prisideda prie Arkties mokslinių tyrimų. Per pastaruosius dešimtmečius stengtasi įgyvendinti Arkties stebėjimo ir stebėsenos programas, taip pat įvairius mokslinių tyrimų projektus, tačiau vis dar trūksta supratimo apie Arkties sistemas, jų funkcijas ir galimą atsaką į įvairius veiksnius.

ES turėti išlaikyti dabartinį pagal programą „Horizontas 2020“ (2014–2020 m.) skiriamo finansavimo Arkties moksliniams tyrimams lygį (apie 200 mln. EUR per pastarąjį dešimtmetį). ES jau įsipareigojo pagal 2016–2017 m. darbo programą skirti 40 mln. EUR su Arktimi susijusiems moksliniams tyrimams. Ši programa apims integruotą stebėjimo sistemą, kurią naudojant bus tiriamas pokyčių Arktyje poveikis orui ir klimatui Šiaurės pusrutulyje, klimato kaitos poveikis Arkties amžinajam įšalui ir jo socialinis bei ekonominis poveikis. Be to, Europos struktūriniai ir investicijų fondai taip pat teikia finansavimą moksliniams tyrimams ir inovacijų veiklai, susijusiai su klimato kaita ir aplinka Arktyje.

Viena pagrindinių ES Arkties mokslinių tyrimų priemonių bus iniciatyva „EU-PolarNet“, kuria remiamas ES ekspertų ir infrastruktūros poliarinių mokslinių tyrimų srityje konsorciumas, siekiant geriau panaudoti Europos mokslo ir veiklos pajėgumus poliariniuose regionuose. 22 Europos mokslinių tyrimų institucijos pagal „EU-PolarNet“ parengs ir įgyvendins integruotą Europos poliarinių mokslinių tyrimų programą. Vykdant šį projektą taip pat dirbama su Kanados, Rusijos ir JAV mokslinių tyrimų organizacijomis.

ES moksliniai tyrimai apie klimato kaitą Arkties regione taip pat bus remiami pagal ES kosmoso programas. „Copernicus“ veiklos infrastruktūra ir tarnybos padės vykdyti Arkties mokslinių tyrimų veiklą, įskaitant oro stebėjimą, klimato kintamųjų ir ledo storio stebėjimą ir geresnį vandenynų modeliavimą. Be to, Europos Komisija padės įgyvendinti Svalbardo integruotą Arkties žemės stebėjimo sistemą, kuri yra tarpdisciplininė ir daugiašalė mokslinių tyrimų infrastruktūra, geografiškai išdėstyta Svalbarde ir prisidėsianti prie Arkties stebėsenos ateityje.

ES turėtų toliau skatinti ir lengvinti veiksmingą tarptautinį mokslinį bendradarbiavimą – remti tarptautinę prieigą prie mokslinių tyrimų infrastruktūros ir atvirųjų duomenų išteklių, kad pagerintų politinius ir ekonominius ryšius ir palaikytų gerus santykius su pagrindinėmis regiono šalimis. Be to, ES turėtų toliau remti Vyresniųjų pareigūnų grupės darbą tarptautinių mokslinių tyrimų infrastruktūros srityje.

Galiausiai, ES, įgyvendindama programą „Horizontas 2020“, prisideda prie Arkties stebėjimo iniciatyvų, pavyzdžiui, Arkties tarybos su Tvariais Arkties stebėjimo tinklais (angl. SAON) remiamų iniciatyvų arba Žemės stebėjimo grupės (GEO) Šaltųjų regionų iniciatyvos (angl. Cold Region Initiative), kad per mokslinių tyrimus pasirengtų sukurti veikiančias ilgalaikes sistemas.