LT    LT  EUROPOS BENDRIJ Ų KOMISIJA 
Briuselis, 08.06.2004 
KOM(2004)409 galutinis 
. 
KOMISIJOS PRANEŠIMAS 
parengtas pagal 2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrind ų sprendimo d ėl kovos su 
terorizmu 11 straipsn į 
{SEC(2004)688} 
. 
 
LT 2   LT TURINYS 
1. BENDRA INFORMACIJA ......................................................................................... 3 
2. ŠIO PAGRIND Ų SPRENDIMO ĮGYVENDINIMO VERTINIMO B ŪDAS IR 
KRITERIJAI ................................................................................................................ 3 
2.1.1. Pagrind ų sprendimai ir Europos S ąjungos sutarties ex 34 straipsnio 2 dalies b 
punktas ........................................................................................................................ .3  
2.1.2. Vertinimo kriterijai.................................................................................................... ... 4 
2.1.3. Vertinimo s ąlygos ........................................................................................................ 4 
3. ĮVERTINIMAS............................................................................................................ 6 
 
LT 3   LT 1. BENDRA  INFORMACIJA 
Pagal 2002 m. birželio  13 d. Tarybos pagrind ų sprendimo d ėl kovos su terorizmu1 (toliau – 
pagrindų sprendimas) 11 straipsn į Komisija turi raštu parengti pranešim ą apie priemones, 
kurių valstybės narės ėmėsi, kad šis sprendimas b ūtų įgyvendintas. 
Pagal pirmiau min ėto straipsnio 1 dal į valstybės narės turi imtis reikiam ų priemoni ų, kad iki 
2002 m. gruodžio 31 d. b ūtų įgyvendintos pagrind ų sprendimo nuostatos. Pagal to straipsnio 2 
dalį iki tos pa čios datos valstyb ės narės Tarybos Generaliniam sekretoriatui bei Komisijai 
turėtų nusiųsti nuostat ų, į jų nacionalinius teis ės aktus perkelian čių pagal š į pagrindų 
sprendimą joms nustatytus įpareigojimus, tekst ą. Iki 2003 m. gruodžio 31 d. Taryba, 
vadovaudamasi šia informacija ir Komisijos raštu parengtu pranešimu, tur ėtų įvertinti, ar 
valstybės narės ėmėsi reikiam ų priemoni ų, kad būtų įgyvendintas šis pagrind ų sprendimas. 
Komisijai šali ų pateikiamos informacijos kokyb ė ir tai, ar ji laiku pateikiama, neabejotinai turi 
įtakos šio pranešimo vertei bei parengimo laikui. 2002 m. gruodžio 9 d. valstyb ėms narėms 
išsiųstame laiške Komisija primin ė joms skirt ą įpareigojim ą. Tačiau iki 2002 m. gruodžio 31 
d. tiktai penkios valstyb ės narės (Austrija, Vokietija, Airija, It alija ir Portugalija) Komisijai 
nusiuntė informacij ą apie min ėtų priemoni ų įgyvendinim ą, ir tiktai dvi iš j ų į teisės aktus iš 
tikrųjų įtraukė perkelian čias nuostatas. Pagal ši ą informacij ą parengtas dokumentas iš tikr ųjų 
neturėtų prasmės, todėl Komisija buvo priversta priimti pav ėluotus atsakymus ir rinkti 
papildom ą informacij ą iš valstybi ų narių paskirtų atstovų. Iki 2003 m. vasario m ėn. atsakymus 
atsiuntė dar septynios valstyb ės narės (Belgija, Danija, Pranc ūzija, Suomija, Graikija, Ispanija 
ir Jungtin ė Karalyst ė), tačiau dvi iš j ų tik nurod ė naujų teisės aktų projektus. 2003 m. 
lapkričio 5 d. atsakym ą atsiuntė tryliktoji valstyb ė narė – Švedija. Liuksemburgas ir 
Nyderlandai informacijos nepateik ė. 
Taigi, nors terminas atsi ųsti įgyvendinimo nuostat ų tekstus, kaip numatyta pagrind ų 
sprendimo 11 straipsnio 2 dalyje, baig ėsi 2002 m. gruodžio 31 d., buvo atsižvelgta ir į 
papildom ą informacij ą, pateiktą iki nustatyto galu tinio termino – 2004 m. vasario 15 d. Šiame 
pranešime, remiantis iki min ėto galutinio termino Komisijai pateikt ų teisės aktų tekstais, yra 
apžvelgiamos perkelian čios nuostatos. Šiam pranešimui skirtame Komisijos darbuotoj ų 
parengtame darbiniame dokumente yr a pateikta išsami nacionalini ų priemoni ų, kurių buvo 
imtasi pagrind ų sprendimui įgyvendinti, analiz ė ir lentel ė, kurioje pagal Komisijos gaut ą 
informacij ą yra konkre čiai nurodytos kiekvien ą straipsnį perkelian čios nacionalin ės nuostatos. 
Papildomame pranešime Komisija atsižvelgs į po nustatyto termino pateikt ą informacij ą ir 
šitaip atnaujins informacij ą apie nacionalinius teis ės aktus. 
2. ŠIO  PAGRIND Ų SPRENDIMO  ĮGYVENDINIMO  VERTINIMO  BŪDAS  IR 
KRITERIJAI 
2.1.1.  Pagrindų sprendimai ir Europos S ąjungos sutarties ex 34 straipsnio 2 dalies b 
punktas 
Šis pagrind ų sprendimas yra parengtas pagal Europos S ąjungos sutarties (ESS) tekst ą, ypač 
jos 29 straipsn į, 31 straipsnio e punkt ą ir 34 straipsnio 2 dalies b punkt ą. 
                                                 
1 OL L 164, 2002 6 22, p. 3. 
 
LT 4   LT Geriausiai pagrind ų sprendimus galima palyginti su direktyvos teis iniu dokumentu2. Abu šie 
dokumentai valstyb ėms narėms yra privalomi siektin ų rezultatų atžvilgiu, bet palieka 
nacionalin ėms valdžios institucijoms galimyb ę pasirinkti j ų įgyvendinimo form ą ir būdus. 
Pagrindų spendimai n ėra tiesiogiai veikiantys . 
2.1.2.  Vertinimo kriterijai 
Kad pagal objektyvius kriterijus b ūtų galima vertinti, ar valstyb ė narė visiškai įgyvendino 
pagrindų sprendim ą, yra parengti kai kurie bendri direktyv ų kriterijai, kurie pagrind ų 
sprendimams yra taikytini mutatis mutandis , pvz.: 
1. siektin ų rezultatų įgyvendinimo forma ir b ūdai turi b ūti pasirenkami taip, kad 
būtų užtikrintas veiksmingas direktyvos veikimas atsižvelgiant į jos tikslus3; 
2. kiekviena valstyb ė narė privalo direktyvas įgyvendinti taip, kad ji atitikt ų 
aiškumo ir teisinio tikrumo reikalavimus ir šitaip į privalomas nacionalines 
nuostatas perkelt ų direktyvos nuostatas4; 
3. perkeliant nuostatas neb ūtina, kad tam tikros nuostatos tekstas b ūtų visiškai 
taip pat suformuluotas; tod ėl bendrų teisinių nuostatų (pvz., atitinkam ų jau 
veikiančių priemoni ų) gali pakakti, jeigu pakankamai aiškiai ir tiksliai yra 
užtikrinamas visiškas direktyvos įgyvendinimas5; 
4. direktyvos turi b ūti įgyvendintos per jose nustatyt ą laiką6. 
„Siektinų rezultatų“ atžvilgiu abu dokumentai yr a privalomi. Tai galima apibr ėžti kaip teisin ę 
ar faktin ę padėtį, kai yra atstovaujama interesui, kur į pagal Sutart į instrumentas turi 
užtikrinti7. 
Atliekant 11 straipsnyje numatyt ą bendrąjį vertinimą, ką valstybės narės padarė vykdydamos 
pagrindų sprendim ą, kiek įmanoma buvo laikomasi pirmiau min ėtų kriterijų. 
2.1.3.  Vertinimo s ąlygos 
Pirmosiose preliminariose pastabose yra aptariama (teisin ė) padėtis ir paskesnis vertinimo 
pranešimas. Komisija pirmojo rams čio lygmeniu turi teis ę kelti prieš valstyb ę narę bylą dėl 
kokio nors pažeidimo, tuo ta rpu ESS tokios galimyb ės nenumato. Tod ėl šio pranešimo 
pobūdis ir tikslas skiriasi nuo pran ešimo apie tai, kaip valstyb ės narės įgyvendina pirmojo 
ramsčio direktyv ą. Tačiau, kadangi Komisija yra visiškai įsitraukusi į trečiojo rams čio 
                                                 
2 Europos bendrijos steigimo  sutarties 249 straipsnis. 
3 Žr. atitinkamus direktyv ų įgyvendinimo atvejus precedent ų teisėje: byla 48/75 Royer  [1976 m. ECR 
(Europos Teisingumo Teismo pranešimai) 497-518]. 
4 Žr. atitinkamus direktyv ų įgyvendinimo atvejus precedentin ėje teisėje: byla 239/85 Komisija prieš 
Belgiją [1986 m.] ECR 3645-3659. Taip pat žr. byla 300/ 81 Komisija prieš Italij ą [1983 m.] ECR 449-
456. 
5 Žr. atitinkamus direktyv ų įgyvendinimo atvejus precedentin ėje teisėje, pvz., byla 29/84 Komisija prieš 
Vokietiją [1985 m.] ECR 1661-1673. 
6 Žr. esminius direktyv ų įgyvendinimo atvejus precedentin ėje teisėje, pvz., byla 52/75 Komisija prieš 
Italiją [1976 m.] ECR 277-284. Bendr ą informacij ą galima rasti Komisijos metiniuose pranešimuose 
apie Bendrijos teis ės aktų taikymo steb ėjimo rezultatus, pvz., KOM (2001 m.) 309 galutinis.  
7 Žr. PJG Kapteyn ir P. Verloren van Themaat „ Įvadas į Europos bendrijos teis ę“, trečiasis leidimas, 1998 
m., p. 328. 
 
LT 5   LT reikalus8, suprantama, kad jai yra skirta užduotis atlikti faktin į įgyvendinimo priemoni ų 
įvertinimą, kad Taryba gal ėtų spręsti, kaip valstyb ės narės, vykdydamos š į pagrindų 
sprendimą, įgyvendino reikiamas priemones. 
Antra, turi b ūti manoma, kad pagrind ų sprendimas – tai ne atskir ų nuostatų rinkinys, o 
visuma, bendra sistema su tarpusavyje tvirtai susijusiais elementais. Iš esm ės jis reikalauja, 
kad valstyb ės narės į nacionalin ę teisės sistemą įtrauktų apibrėžtą sąvoką „teroristiniai 
nusikaltimai“ ir pirmiausia konkre čiai kėsinimąsi įvykdyti teroristinius veiksmus, kurie yra 
netiesiogiai apibr ėžti sprendimo 2 straipsnyje („su teroristine grupe susij ę nusikaltimai“) ir 3 
straipsnyje („su teroristine veikla susij ę nusikaltimai“). Šis reikalav imas kyla iš 5 straipsnio 2 
dalyje numatyto įpareigojimo už teroristin ius nusikaltimus bausti sunkesn ėmis laisv ės 
atėmimo bausm ėmis negu tos, kurios pagal nacionalinius įstatymus yra taikomos už tokius 
„bendrus“ nusikaltimus. Be to, 9 straipsnyje, kuris leidžia be joki ų deklaracij ų išplėsti šalių 
jurisdikcij ą į kitas šalis ir, iškilus teigiamiem s kompetencijos konfliktams, nustato 
prioritetini ų veiksnių mechanizm ą, išdėstyti įpareigojimai viršija įpareigojimus, kuriuos 
paprastai numato pagrind ų sprendimai. Nors strukt ūriniu poži ūriu šis pagrind ų sprendimas yra 
panašus į kitus dokumentus, skirtus atitinkamai baudžiamojo įstatymo sri čiai suderinti, jis 
skiriasi nuo dokument ų, kurie nereikalauja apibr ėžti „konkre čių nusikaltim ų“, jeigu 
kriminalizuojamas elgesys yra apibr ėžtas bendrosiose inkriminavimo nuostatose9. Tokiais 
atvejais su bausm ėmis susiję įsipareigojimai gali b ūti taip pat vykdomi taikant bendr ąsias 
atitinkamo dalyko normas. 
Taigi, nors vertinime gali b ūti ir bus minimas kiekvienas straipsnis, šie straipsniai negali b ūti 
svarstomi atskirai. Jeigu straipsnis ar jo dalis yra įgyvendinami ne visai arba ne įgyvendinami, 
tai atsispind ės ir įgyvendinant atitinkamas nuos tatas, kurios, vertinamos  atskirai, gali atitikti 
pagrindų sprendimo reikalavimus, ta čiau gali tur ėti poveik į visai sistemai. Bet kadangi 
skirtumų dar yra, vertinime prireikus b ūtina atsižvelgti į valstybių narių bendrą baudžiam ųjų 
įstatymų sistemą. 
                                                 
8 Europos S ąjungos sutarties 36 straipsnio 2 dalis. 
9 Pavyzdžiui, „kredito kortel ės vagystė“, nurodyta 2001 m. geguž ės 28 d. Tarybos pamatinio sprendimo, 
skirto kovai su suk čiavimu negrynosiomis mok ėjimo priemon ėmis ir jų klastojimu, 2 straipsnio a 
punkte, gal ėtų būti numatyta Baudžiamojo kodekso bendrojoje nuostatoje d ėl vagystės. 
 
LT 6   LT 3. ĮVERTINIMAS 
Vos kelios valstyb ės narės Komisijai laiku pateik ė visus reikiamus įgyvendinimo nuostat ų 
tekstus. Tod ėl kai kuriais atvejais faktinis įvertinimas ir išvados buvo padaryti remiantis 
neišsamia informacija. Komisija negavo informacijos iš Liuksemburgo bei Nyderland ų ir 
negavo konkre čios informacijos iš Graikijos. Taigi pad ėtis, susijusi su tam tikr ų nuostatų 
perkėlimu likusiose dvylikoje valstybi ų narių, yra tokia: 
1 straipsnis: Aštuonios valstyb ės narės teroristinius nusikaltimus inkriminuoja kaip atskir ą 
nusikaltim ų kategorij ą, nors įgyvendinant š į procesą yra skirtum ų tiek jo apimties, tiek 
metodikos poži ūriu. Airija šiuo tikslu rengia teis ės aktų pataisas. Italija ir Jungtin ė Karalystė 
numato tiktai tam tikrus konkre čius teroristinius nusik altimus, o jeigu yra k ėsinamasi imtis 
teroristinės veiklos, arba bendrus nu sikaltimus laiko sunkinan čia aplinkybe (Itali ja), arba taiko 
bendrą terorizmo apibr ėžimą (Jungtin ė Karalyst ė). Atrodo, kad Vokietija ne įvykdė 
reikalavimo perkelti ši ą nuostatą į nacionalin ę teisę. 
2 straipsnis: Daugelis valstybi ų narių turi arba tur ės įstatymus, kurie atskirai numato 
teroristinę veiklą, susijusią su teroristin ėmis grupėmis. Švedijoje ir Danijoje (išskyrus tam 
tikras dalyvavimo veikas) teroristin ės grupės, vadovavimas ar dalyvavimas tokiose grup ėse 
nėra konkre čiai inkriminuojami, nors kai kuriais atveja is tokias veikas da rantys asmenys gali 
būtų nubausti kaip pagrindiniai ar antraeiliai atitinkamo terori stinio nusikaltimo dalyviai. 
3 straipsnis: Paaiškėjo, kad tiktai keturios valstyb ės narės turi teis ės aktus, visiškai 
atitinkančius šiame straipsnyje išd ėstytus įpareigojimus. Airija tur ėtų šiuos įpareigojimus 
įgyvendinti, kai įsigalios nauji nacionaliniai teis ės aktai. Kitos Komisijai informacij ą 
pateikusios valstyb ės narės galės šią nuostatą įgyvendinti tiktai iš dalies. 
4 straipsnis: Nors tiktai kai kurios valstyb ės narės turi konkre čias nuostatas min ėtu klausimu, 
atrodo, kad taikydamos bendras normas d ėl bendrininkavimo ir k ėsinimosi padaryti 
nusikaltimus jos gal ės netiesiogiai įgyvendinti šio straipsnio nuostatas, jeigu visiškai 
įgyvendins pirmiau min ėtus straipsnius.  
5 straipsnis: Nors tiktai dvi valstyb ės narės Komisijai pateiktoje informacijoje š į straipsnį 
aiškiai įvardijo, atrodo, kad visos nar ės galės įgyvendinti šio straipsnio 1 dalies s ąlygas. 
Aštuonioms valstyb ėms narėms pavyko arba pavyks įgyvendinti straipsnio 2 dalyje numatyt ą 
įpareigojim ą. Dėl Vokietijos, Ispanijos, Airijos ir Jungtin ės Karalyst ės negalima daryti 
išvados, kad už atitinkamus nusikaltimus bus numatytos sunkesn ės bausmės. Dėl straipsnio 3 
dalies, kalbant apie vadovavim ą teroristinei grupei, septynios valstyb ės narės numato 
reikalaujamas bausmes, o dar trys valstyb ės narės, kurios šios veikos at skirai neinkriminuoja, 
taip pat iš dalies ši ą nuostatą įgyvendins. Ispanija ši ą nuostatą įgyvendina tiktai iš dalies: ji 
numato bausmes už vadovavim ą teroristinei grupei, grasinan čiai padaryti teroristinius 
nusikaltimus. Aštuonios valstyb ės narės visiškai atitinka bausmi ų už dalyvavim ą teroristin ės 
grupės veikloje reikalavimus; galima sakyti, kad juos iš dalies vykdo dar keturios valstyb ės 
narės. 
6 straipsnis: Šešių valstybių narių nacionaliniai teis ės aktai konkre čiai numato ypatingas 
šiame straipsnyje nurodytas apli nkybes, tuo tarpu kitos valstyb ės narės nenumato konkre čių 
šios neprivalomos nuostatos įgyvendinimo priemoni ų. 
7 straipsnis: Aštuonios valstyb ės narės turi arba, baigusios įstatymų priėmimo proced ūrą, 
turės teisės aktus, pagal kuriuos ju ridiniai asmenys už teroristinius nusikaltimus b ūtų 
 
LT 7   LT traukiami atsakomyb ėn. Tačiau iš ši ų valstybi ų tiktai keturios pateik ė pakankamai 
informacijos, įrodančios, kad jos gal ės įgyvendinti 7 straipsnio 2 dal į. Ispanija, Austrija, 
Švedija ir Jungtin ė Karalystė nepateikė pakankamai informacijos, iš kurios b ūtų galima daryti 
išvadą, kad šis straipsnis yra visiškai įgyvendintas. 
8 straipsnis: Septynios valstyb ės narės juridiniams asmenims numato arba numatys 
baudžiam ąsias arba ne baudžiamojo pob ūdžio baudas. Daugelis iš j ų taip pat taiko visas ar kai 
kurias kitas šioj e nuostatoje nurodytas bausmes. 
9 straipsnis: Turbūt visos valstyb ės narės galės įgyvendinti š į straipsnį, konkrečiai nuostat ą 
dėl 9 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose bei 4 dalyje nurodytos jurisdikcijos taikymo j ų 
teritorijoje. Kad išpl ėstų jurisdikcij ą į kitas šalis, valstyb ės narės turi arba tur ės skirtingos 
apimties normas d ėl nusikalt ėlio ir nuo jo veikos nukent ėjusių asmenų, kaip apibr ėžta 9 
straipsnio 1 dalies c ir e punktuose. 9 straipsnio 1 dalies d punkto nuostata  aiškiai yra perkelta 
tiktai į Austrijos teis ės aktus, Airija taip pat ketina tai padaryti, nors, atrodo, kad Italija, 
Portugalija ir Suomija taip pat tur ėtų šią nuostatą įgyvendinti. Aštuonios valstyb ės narės turi 
ar turės teisės aktus, įgyvendinan čius 9 straipsnio 3 dal į, o dar trys valstyb ės narys gal ės šią 
nuostatą įgyvendinti iš dalies. Pagaliau,  nors Airija iš dalies perk ėlė 9 straipsnio 2 dalies 
nuostatas, atrodo, kad n ė viena valstyb ė narė į savo nacionalin ę teisę neįtraukė kriterijų, kaip 
spręsti šioje nuostatoje nurodytus poz ityviuosius jurisdikcijos konfliktus. 
10 straipsnis: Austrija vienintel ė pateikė pakankamai informacijos apie 10 straipsnio 1 dalies 
įgyvendinim ą, nors, atrodo, kad tyrimo ir teismini o persekiojimo tikslais visos valstyb ės narės 
teroristinius nusikaltimus laiko valstybiniais nusikal timais. Aštuonios valstyb ės narės pateikė 
informacij ą apie 10 straipsnio 2 da lyje nurodytas papildomas pr iemones, skirtas pagalbai 
nukentėjusiųjų šeimoms suteikti. 
12 straipsnis: Komisija iš Gibraltaro negavo konkre čios informacijos apie nuostat ų 
perkėlimą. 
Atsižvelgdama į tai, kas išd ėstyta, Komisija kvie čia to dar nepadarius ias valstybes nares 
užtikrinti greit ą ir visišk ą pagrindų sprendimo nuostat ų perkėlimą į nacionalin ę teisę ir 
nedelsiant pranešti apie įgyvendintas priemones bei pateikti veikian čių įstatyminių ar 
administracini ų nuostatų tekstus.