Kaip išsamiau aptarta prie šio pasiūlymo pridedamame Komisijos tarnybų darbiniame dokumente, ir remdamasi, be kita ko, Europos išorės veiksmų tarnybos (EIVT) ir Komisijos kartu atliktu politinės padėties vertinimu, Komisija mano, kad išankstinės politinės ir ekonominės sąlygos vykdyti siūlomą MFP operaciją yra tenkinamos.

Be to, į naujai programai skirtą memorandumą taip pat bus įtrauktos kitos priemonės, kurias turės įgyvendinti Ukraina, kad gautų pirmąją ir antrąją išmokas. Šios priemonės apims veiksmus viešųjų finansų valdymo srityje, kurie yra visų su MFP susijusių politikos programų dalis. Apskritai, nustatant sąlygas didžiausias dėmesys bus skiriamas keletui pasirinktų svarbiausių sektorių, kurie yra svarbūs Ukrainos makroekonominiam stabilizavimui.

·Valstybės pareigūnų turto deklaracijų tikrinimas: Komisija reikalaus, kad būtų sukurta veiksminga tikrinimo sistema, be kita ko, įdiegiant automatinio tikrinimo programinę įrangą, kuria naudojantis būtų galima tiesiogiai ir automatiškai patekti į valstybės duomenų bazes ir registrus. Todėl memorandume, dėl kurio bus susitarta su Ukraina pagal siūlomą naują MFP operaciją, Komisija reikalautų, kad minėta automatinio tikrinimo sistema būtų įdiegta ir veiktų ir kad ją naudojant būtų patikrinta nemažai deklaracijų, pirmenybę teikiant aukšto lygio pareigūnams.

Atsižvelgiant į tai, kad Ukraina nevisiškai įgyvendino su MFP III susijusią politikos programą ir dėl to 2018 m. sausio mėn. Europos Komisija panaikino paskutinę paramos dalį, tikslinga įtraukti kiekvienai iš dviejų šios paramos dalių skirtas specialias sąlygas. Konkrečiau, ketinama apsvarstyti priemones, kurios nebuvo įgyvendintos pagal ankstesnę programą, kaip nurodyta toliau.

Siūlomos MFP tikslas – padėti Ukrainai patenkinti dalį papildomų išorės finansavimo poreikių 2018–2019 m., sumažinant ekonomikos trumpalaikes mokėjimų balanso ir fiskalines grėsmes. Be to, ES parama paskatintų Ukrainą sustiprinti pastangas vykdyti reformas: su Ukrainos valdžios institucijomis būtų susitarta dėl susitarimo memorandumo, kuriuo būtų nustatytas ekonominį koregavimą ir struktūrines reformas remiančių priemonių paketas. Komisija sieks bendro sutarimo su Ukrainos valdžios institucijomis, siekdama užtikrinti atsakomybę ir taip padidinti sklandaus sutartų sąlygų įvykdymo tikimybę. Šiomis politikos sąlygomis turėtų būti pašalinti pagrindiniai Ukrainos ekonomikos ir ekonomikos valdymo sistemos trūkumai ir laikomasi įsipareigojimų vykdyti reformas, kuriuos Ukraina prisiėmė pagal asociacijos susitarimą, taip pat pagal kitas ES paramos priemones ir koregavimo programas, vykdomas su TVF ir Pasaulio banku. Kad MFP operacija būtų sėkmingai užbaigta, reikės įvykdyti esmines kovos su korupcija ir valdymo reformas.

Nepaisant to, kad po 2014–2015 m. didelio nuosmukio 2016–2017 m. ekonomika vėl pradėjo augti, Ukrainos ekonomika tebėra neapsaugota nuo išorės sukrėtimų. Tai matyti iš to, kad šalis yra labai priklausoma nuo biržos prekių eksporto, kad tarptautinės atsargos pildomos lėčiau, nei tikėtasi, ir kad išorės įsiskolinimas yra padidėjęs – jis ypač padidės 2019 m. atsinaujinus su pertvarkytomis euroobligacijomis susijusiems mokėjimo įsipareigojimams. Atsižvelgiant į tai, tolesnė Ukrainos tarptautinių partnerių parama tebėra labai svarbi.

Pastaraisiais metais Europos Sąjunga (ES) labai sustiprino savo partnerystę su Ukraina – paprastas dvišalis bendradarbiavimas virto laipsniška politine asociacija ir ekonomine integracija. 2014 m. pasirašytas ES ir Ukrainos asociacijos susitarimas, į kurį, be kita ko, įtrauktos nuostatos dėl išsamios ir visapusiškos laisvosios prekybos erdvės (IVLPE), yra pagrindinė priemonė Ukrainai ir ES suartinti: šiuo susitarimu skatinama plėtoti gilesnius politinius ryšius, tvirtesnius ekonominius santykius ir pagarbą bendroms vertybėms. Kai kurios asociacijos susitarimo dalys buvo pradėtos laikinai taikyti nuo 2014 m. lapkričio 1 d., o nuostatos dėl IVLPE – nuo 2016 m. sausio 1 d. Ukrainai ir visoms ES valstybėms narėms ratifikavus susitarimą ir 2017 m. liepos mėn. ES Tarybai jį sudarius, susitarimas įsigaliojo 2017 m. rugsėjo 1 d.

Nepaisant ekonomikos krizės, per pastaruosius trejus metus Ukraina padarė didelę pažangą viešųjų finansų konsolidavimo srityje. Bendras fiskalinis deficitas, įskaitant naftos ir dujų įmonės „Naftogaz“ deficitą, buvo sumažintas nuo 10 % BVP 2014 m. iki 2,4 % 2016 m. (palyginti su 3,7 % 2016 m. deficito rodikliu, sutartu pagal TVF programą). 2017 m. biudžetas ir toliau buvo vykdomas patikimai – tai lėmė stabilus mokesčių rinkimas, didėjantys valstybės valdomų įmonių dividendų mokėjimai ir kai kurie vienkartiniai veiksniai, pvz., buvusio prezidento V. Janukovyčiaus įšaldyto turto (jis iš viso sudaro 1 % BVP) konfiskavimas. Todėl konsoliduotas valstybės biudžeto deficitas 2017 m. sudarė apie 1,5 % BVP. Kvazifiskaliniai deficitai, susiję su valstybės valdomų įmonių ir bankų rekapitalizavimu, buvo smarkiai sumažinti, visų pirma dėl to, kad buvo pašalintas įmonės „Naftogaz“ veiklos deficitas. Toks fiskalinis konsolidavimas kartu su nuo 2016 m. užtikrintu santykiniu valiutų kurso stabilumu padėjo 2017 m. pabaigoje sumažinti valdžios sektoriaus skolą iki numatytų 76 % BVP (nuo 81 % 2016 m. pabaigoje).

2018 m. biudžete numatomas 2,4 % BVP fiskalinis deficitas (jis atitinka 2,5 % ribą, numatytą TVF programoje) ir jis yra pagrįstas 3 % realiojo BVP augimo ir 9 % vartotojų kainų infliacijos prielaidomis. Defliacijos tendencija, kuri tęsėsi nuo 2015 m. pavasario (60,9 % 2015 m. balandžio mėn.) iki 2016 m. vidurio (6,9 % 2016 m. birželio mėn.), buvo laipsniškai panaikinta. Nuo to laiko infliacijos padidėjimą (14,1 % 2018 m. sausio mėn.) lėmė didėjančios gamybos išlaidos ir vartojimo paklausa (visų pirma dėl darbo užmokesčio padidinimo), taip pat didėjančios neapdoroto maisto produktų kainos (dėl šalčio 2017 m. pradžioje, padariusio žalą pasėliams) ir degalų kainos. Dėl didėjančio infliacinio spaudimo centrinis bankas nuo 2017 m. spalio mėn. padidino bazinę palūkanų normą iš viso 4,5 procentinio punkto – iki 17 % 2018 m. kovo 2 d. duomenimis.

Kalbant apie išorės sektorių, Ukrainos einamosios sąskaitos deficitas po ekonomikos krizės nulemto didelio sumažinimo (nuo 9 % BVP 2013 m. iki 0,3 % 2015 m.) laipsniškai didėjo (2017 m. – 3,5 % BVP). Tai iš esmės lėmė atsigavęs investicijų importas (kartu su didėjančiu verslo pasitikėjimu) ir didelis vidaus vartojimas. Tolesnį einamosios sąskaitos deficito didėjimą stabdė didelis eksporto augimas (2017 m. – 17 % per metus), kurio pagrindas – auganti pasaulinė ekonomika ir palankios prekybos sąlygos. Su tiesioginėmis užsienio investicijomis (TUI) nesusiję privataus kapitalo srautai taip pat padidėjo, visų pirma dėl vyriausybės 2017 m. rugsėjo mėn. pradėtų platinti 3 mlrd. USD vertės euroobligacijų. Ukrainos daugiašalių ir dvišalių partnerių parama, taip pat einamosios sąskaitos koregavimas ir laipsniškas privačių finansinių srautų atsigavimas, nepaisant trūkumų TUI srityje, padėjo Ukrainai savo tarptautines atsargas papildyti iki 18,6 mlrd. USD 2018 m. sausio mėn. pabaigoje.

Nepaisant to, kad nuo 2015 m. ekonominė padėtis pagerėjo, išlieka keletas grėsmių – jas lemia didelė šalies priklausomybė nuo biržos prekių eksporto, lėtesnis, nei tikėtasi, tarptautinių atsargų papildymas ir padidėjęs išorės įsiskolinimas. Be to, nestabili politinė aplinka ir tebesitęsianti įtampos augimo grėsmė rytinėje šalies dalyje kelia ekonomikos vystymosi sulėtėjimo riziką, kuri gali stabdyti vis dar lėtą ekonomikos atsigavimo procesą.

Ukraina – biržos prekių eksportuotoja (žemės ūkio produktai ir metalai sudaro maždaug 70 % Ukrainos prekių eksporto), todėl šalies ekonomiką ir toliau gali neigiamai veikti blogėjančios prekybos sąlygos ir Rusijos nustatytos tranzito iš Ukrainos ribojimo priemonės. Iš tiesų smarkus pasaulinių biržos prekių kainų sumažėjimas buvo svarbiausias Ukrainos mokėjimų balanso krizių, kurios šalį ištiko 2009 m. ir 2014–2015 m., veiksnys.

Ukrainos didelis išorės įsiskolinimas – dar vienas šalies pažeidžiamumo šaltinis. Nepaisant staigaus finansinio įsiskolinimo sumažinimo įmonių ir bankų sektoriuose nuo 2014 m. krizės, bendra išorės skola 2017 m. spalio 1 d. duomenimis siekė 117,3 mlrd. USD (111 % BVP), įskaitant 47,5 mlrd. USD trumpo termino obligacijas (45 % BVP). Nors ši skola daugiausia susijusi su privačiu sektoriumi ir valstybė už ją nėra tiesiogiai atsakinga, dalis jos yra susijusi su valstybės valdomomis įmonėmis (kai kuriais atvejais valstybė yra suteikusi garantijas) ir todėl yra laikoma valdžios institucijų neapibrėžtaisiais įsipareigojimais. Tiesioginės valstybės išorės skolos, kurios grąžinimo terminas sueina kitais metais, suma prasidėjus krizei smarkiai sumažėjo, kadangi valdžios institucijos pradėjo naudotis tarptautinių finansų įstaigų ilgalaikėmis paskolomis ir, 2015 m. lapkričio mėn. įvykdžiusios skolos operaciją, atidėjo maždaug 15 mlrd. USD vertės su obligacijomis susijusios skolos (tiek tiesioginės, tiek garantuotos) grąžinimą. Tačiau ji tebėra santykinai didelė ir 2018–2019 m. paskolų gražinimo įsipareigojimai yra nemaži.

Atsargos ir toliau išlieka mažesnės, nei nustatyta TVF pakankamumo standartais, visų pirma atsižvelgiant į didelį išorės įsiskolinimą. Nors per pastaruosius trejus metus Ukrainai pavyko papildyti savo bendrąsias tarptautines atsargas, pažanga buvo lėtesnė, nei iš pradžių planavo TVF. Atsargos, kurios 2018 m. sausio mėn. pabaigoje sudarė 18,6 mlrd. USD, vis dar nesiekia prieš krizę buvusio lygio ir TVF programos pradžioje numatyto 2017 m. pabaigos lygio (22,3 mlrd. USD). Atsargos gali vėl sumažėti 2018–2019 m., kai šalis turės įvykdyti daugiau kaip 12 mlrd. USD valstybės ir kvazivalstybės išorės skolos mokėjimų (palūkanų ir pagrindinės sumos). Šis intensyvus skolos grąžinimo laikotarpis sutampa su prezidento ir parlamento rinkimais 2019 m. Šiomis aplinkybėmis, atrodo, kad būtina dar papildyti Ukrainos tarptautines atsargas ir kad papildoma ES MFP galėtų būti tinkamai paremtos šios pastangos tiek tiesiogiai (išmokomis), tiek netiesiogiai (ji galėtų būti privataus kapitalo srautų į šalį varomoji jėga ir padėti padidinti pasitikėjimą vietos valiuta).

Atsižvelgiant į tai, tolesnė TVF ir Ukrainos tarptautinių partnerių, įskaitant ES, parama tebėra labai svarbi. Nuo krizės pradžios 17,5 mlrd. USD Ukrainai skirtą išplėstinės fondo priemonės programą, patvirtintą TVF 2015 m. kovo mėn., papildo nemaža Ukrainos dvišalių partnerių, įskaitant ES, parama. Kitos tarptautinės finansų įstaigos, kaip antai Pasaulio bankas, ERPB ir EIB, taip pat gerokai padidino savo veiklą, siekdamos remti šalies ekonomines permainas. Vis dėlto, kadangi Ukrainos ekonomika tebėra pažeidžiama ir jai kyla keletas grėsmių, TVF vertinimu, 2018 m. ir 2019 m. pradžioje šaliai prireiks papildomo išorės finansavimo, kurio suma – 4,5 mlrd. USD (apie 3,8 mlrd. EUR). Siūloma MFP padengtų 26,5 % viso papildomo finansavimo trūkumo. Pasaulio bankas taip pat rengiasi padėti padengti finansavimo trūkumą ir suteikti naują 800 mln. USD paskolą pagal vystymosi politiką. Įskaičiavus potencialų Pasaulio banko įnašą, ES MFP bus finansuojami 32 % likusio 3,7 mlrd. USD trūkumo.

·Pasiūlymo srityje galiojančios nuostatos

MFP Ukrainai suteikta pagal keturis atskirus sprendimus:

–2002 m. liepos 12 d. Tarybos sprendimą dėl papildomos makrofinansinės pagalbos suteikimo Ukrainai (2002/639/EB);

–2010 m. liepos 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 646/2010/ES dėl makrofinansinės pagalbos teikimo Ukrainai;

–2014 m. balandžio 14 d. Tarybos sprendimą dėl makrofinansinės pagalbos teikimo Ukrainai (2014/215/ES);

–2015 m. balandžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą (ES) 2015/601 dėl makrofinansinės pagalbos teikimo Ukrainai;

·Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais

Siūloma MFP atitinka ES įsipareigojimą remti Ukrainos ekonomines ir politines permainas. Ji atitinka MFP priemonės naudojimo principus, t. y. išskirtinio pobūdžio, išankstinių politinių sąlygų, papildomumo, sąlygiškumo ir finansinės drausmės.

Siūloma MFP atitinka Europos kaimynystės politikos tikslus. Ji padeda siekti Europos Sąjungos tikslų, t. y. ekonominio stabilumo ir vystymosi Ukrainoje ir apskritai atsparumo Europos rytinėse kaimyninėse šalyse. Siūloma operacija remiamos valdžios institucijų pastangos sukurti stabilią makroekonominę sistemą ir įgyvendinti didelio užmojo struktūrines reformas ir taip padidinama bendrų ES veiksmų Ukrainoje pridėtinė vertė ir pagerinamas kitokios ES finansinės paramos šaliai (įskaitant paramos biudžetui operacijas ir dotacijas pagal išorines finansines priemones, įgyvendinamas pagal dabartinę 2014–2020 m. daugiametę finansinę programą) veiksmingumas. Siūloma MFP taip pat yra neatsiejama tarptautinės paramos Ukrainai dalis ir toliau papildys kitų daugiašalių ir dvišalių paramos teikėjų teikiamą paramą.

Ukraina turi svarbių ekonominių ryšių su ES. 2017 m. rugsėjo 1 d. įsigaliojo ES ir Ukrainos asociacijos susitarimas. Nuostatos dėl išsamios ir visapusiškos laisvosios prekybos erdvės (IVLPE) pradėtos laikinai taikyti nuo 2016 m. sausio 1 d., kai ES ir Ukraina pradėjo abipusiai atverti savo prekių ir paslaugų rinkas. ES yra pirmoji Ukrainos prekybos partnerė, su kuria 2016 m. vyko 40,6 % visos Ukrainos prekybos (pagal vertę). 2017 m. dvišalė prekyba toliau didėjo: sausio–spalio mėn. Ukrainos eksportas į ES padidėjo 27,3 %, palyginti su tuo pačiu ankstesnių metų laikotarpiu, o importas iš ES padidėjo 22,1 % (pagal vertę).

2.TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI

·Siūlomų veiksmų santrauka