Svarbią nacionalinių pajėgumų, kuriuos reikalaujama užtikrinti TIS direktyva, dalį sudaro Reagavimo į kompiuterinius saugumo incidentus tarnybos (CSIRT), atsakingos už greitą reagavimą į kibernetines grėsmes ir kibernetinius incidentus. Jos sudarys CSIRT tinklą, kurio tikslas – skatinti veiksmingą operatyvinį bendradarbiavimą konkrečių kibernetinio saugumo incidentų atveju ir keitimąsi informacija apie riziką. Be to, šia direktyva bus sukurta Bendradarbiavimo grupė, kurios užduotis bus remti ir lengvinti strateginį valstybių narių bendradarbiavimą ir didinti jų tarpusavio pasitikėjimą.

Todėl bendradarbiauti ES lygmeniu yra labai svarbu siekiant valdyti tiek mažesnio masto, tačiau galinčius išplisti kibernetinius incidentus, tiek galimas plataus masto kibernetines atakas keliose valstybėse narėse. ES turi integruoti kibernetinius aspektus į esamus krizių valdymo mechanizmus. Ji taip pat turi užtikrinti, kad veiktų sektorių ir valstybių narių veiksmingo bendradarbiavimo ir spartaus keitimosi informacija mechanizmai, būtini, kad būtų galima reaguoti į tokius incidentus ir juos suvaldyti. Be to, šie mechanizmai turi veikti kaip darni sistema, taip padėdami kovoti su terorizmu, organizuotu nusikalstamumu ir kibernetiniais nusikaltimais. Tai taip pat pagerintų ES galimybes derinti veiksmus su savo tarptautiniais partneriais, siekiant veiksmingai reaguoti į pasaulines grėsmes ir incidentus.

Be to, Komisija sprendžia klausimą, susijusį su ES kibernetinio saugumo pramonės pajėgumais. Nors įvaldyti visą skaitmeninių technologijų vertės grandinę Europoje gali būti neįmanoma, būtina bent išlaikyti ir plėtoti tam tikrus esminius pajėgumus. Europos kibernetinio saugumo pramonė gali pasinaudoti galimybe siūlyti produktus ir paslaugas, kuriais užtikrinamas aukščiausias kibernetinio saugumo lygis, – tai gali tapti tvirtu konkurenciniu pranašumu. Numatoma, kad pasaulinė kibernetinio saugumo rinka bus vienas iš sparčiausiai augsiančių IRT sektoriaus segmentų. Siekiant padėti ES tapti šios srities lydere, būtina formuoti stiprią duomenų, įskaitant asmens duomenis, saugumo kultūrą ir veiksmingai reaguoti į incidentus. Tai bus laikoma svariu argumentu investuoti ES, o tai padės įgyvendinti plataus užmojo Bendrosios skaitmeninės rinkos tikslus užtikrinti ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą.

Pagrindinės Europos Sąjungos politikos priemonės, kuriomis reaguojama į šiuos kibernetinio saugumo uždavinius, kol kas yra 2013 m. Europos Sąjungos kibernetinio saugumo strategija (ES kibernetinio saugumo strategija) ir pagal ją netrukus priimsima pagrindinė priemonė – Tinklų ir informacijos saugumo (TIS) direktyva, taip pat Direktyva 2013/40/ES dėl atakų prieš informacines sistemas. Be to, ES taip pat veikia specializuoti subjektai, kaip antai Europos Sąjungos tinklų ir informacijos apsaugos agentūra (ENISA), Europolo Europos kovos su elektroniniu nusikalstamumu centras (EC3) ir Kompiuterinių incidentų tyrimo tarnyba (ES CERT). Neseniai imtasi ir sektorinių iniciatyvų (pavyzdžiui, energetikos ir transporto srityje), kuriomis siekiama padidinti kibernetinį saugumą įvairiuose ypatingos svarbos sektoriuose.

Siekiant skatinti įmones pranešti apie kibernetines prekybos paslapčių vagystes, taip pat labai svarbu sukurti patikimus pranešimo kanalus, kuriais būtų užtikrintas konfidencialumas. Tai suteiktų galimybę stebėti ir vertinti žalą, kurią patiria Europos pramonė (dėl šios žalos taip pat sumažėja pardavimo apimtis ir prarandama darbo vietų) ir mokslinių tyrimų įstaigos. Be to, tai padėtų parengti tinkamas atsakomąsias politikos priemones. Padedama ENISA, Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) ir Europolo EC3 ir palaikydama dialogą su privačiojo sektoriaus suinteresuotosiomis šalimis, Komisija sukurs patikimus savanoriško pranešimo apie kibernetines prekybos paslapčių vagystes kanalus. Tai turėtų suteikti galimybę ES lygmeniu kaupti anonimizuotus suvestinius duomenis. Šiais duomenimis gali būti dalijamasi su valstybėms narėmis, kad jos galėtų jais remdamosi numatyti diplomatinius ir informuotumo didinimo veiksmus, kurių tikslas – padėti apsaugoti ES nematerialųjį turtą nuo kibernetinių atakų.

Be to, Komisija turi iki 2018 m. birželio 20 d. įvertinti ENISA veiklą ir, jei reikėtų pakeisti arba atnaujinti ENISA įgaliojimus, padaryti tai iki 2020 m. birželio 19 d.. Atsižvelgdama į dabartinę kibernetinio saugumo padėtį, Komisija siekia vertinimą paspartinti ir, atsižvelgdama į jo rezultatus, pateikti pasiūlymą kuo anksčiau.

Be to, ES lygmeniu turėtų būti sukurta kibernetinio saugumo aukšto lygio patariamoji grupė, kurią sudarytų pramonei, akademinei bendruomenei, pilietinei visuomenei ir kitoms susijusioms organizacijoms atstovaujantys ekspertai ir sprendimus priimantys asmenys. Ši grupė suteiktų Komisijai galimybę atvirai ir skaidriai gauti išorės ekspertų žinių ir informacijos, svarbių formuojant kibernetinio saugumo strategijos politiką ir numatant galimus reguliavimo ar kitus viešosios politikos veiksmus. Ji papildytų kitas kibernetinio saugumo struktūras ir užmegztų su jomis ryšius.

Be to, Komisija išnagrinės galimybes kuo geriau integruoti IRT saugumo sertifikavimo klausimą į būsimus konkretiems sektoriams skirtus teisės aktus, susijusius ir su saugumo aspektais.

Galiausiai ne mažiau svarbus yra ir valdžios institucijų vaidmuo – jos turi tikrinti pagrindinės interneto infrastruktūros vientisumą, kad nustatytų problemas, informuoti apie jas už tuos tinklus atsakingą subjektą ir prireikus padėti spręsti pažeidžiamumo problemas. Reguliarioms viešųjų tinklų infrastruktūros patikroms atlikti nacionalinės reguliavimo institucijos galėtų naudoti CSIRT pajėgumus. Po tokių patikrų jos galėtų raginti operatorius ištaisyti per jas nustatytus trūkumus arba spręsti per jas nustatytas pažeidžiamumo problemas.

Be galimų reguliavimo priemonių, Komisija taip pat išnagrinės galimybę sukurti europinę, į prekybą orientuotą savanorišką ir paprastą IRT produktų saugumo ženklinimo sistemą. Ja bus papildyta sertifikavimo sistema siekiant suteikti daugiau aiškumo dėl komercinių produktų kibernetinio saugumo ir taip padidinti jų konkurencingumą bendrojoje rinkoje ir pasaulyje. Bus deramai atsižvelgta į vykdomas sektorines ir horizontaliąsias iniciatyvas, kurių tiek pasiūlos, tiek paklausos srityje ėmėsi pramonės subjektai.

Bus užtikrintas aktyvus viešojo administravimo įstaigų dalyvavimas, kad viešuosiuose pirkimuose būtų galima naudoti bendras specifikacijas ir sertifikavimo nuorodas. Komisija taip pat stebės ir teiks ataskaitas apie tai, kaip atitinkami sertifikavimo reikalavimai taikomi nacionalinio lygmens viešuosiuose pirkimuose, visų pirma konkretiems sektoriams (energetikos, transporto, sveikatos priežiūros, viešojo administravimo ir kt.) skirtų sistemų pirkimuose.

Komisija: -iki 2016 m. pabaigos parengs veiksmų gaires, kuriose bus numatyta iki 2017 m. pabaigos pateikti pasiūlymą dėl galimos europinės IRT saugumo sertifikavimo sistemos ir įvertintas paprastos europinės kibernetinio saugumo ženklinimo sistemos įgyvendinamumas ir poveikis; -išnagrinės poreikį įtraukti IRT saugumo sertifikavimą į esamus konkretiems sektoriams skirtus sertifikavimo ir (arba) patvirtinimo mechanizmus ir prireikus šalins su tuo susijusius trūkumus; -atitinkamais atvejais įtrauks IRT produktų saugumo sertifikavimo aspektą į būsimus pasiūlymus dėl konkretiems sektoriams skirtų teisėkūros procedūra priimamų aktų; -skatins viešojo administravimo įstaigų dalyvavimą, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos viešuosiuose pirkimuose taikyti sertifikavimo reikalavimus ir naudoti bendras specifikacijas; -stebės, kaip atitinkami sertifikavimo reikalavimai taikomi viešuosiuose ir įmonių vykdomuose pirkimuose, ir po trejų metų pateiks rinkos padėties ataskaitą.

3.2. Investicijų į kibernetinį saugumą Europoje didinimas ir MVĮ rėmimas

Nors Europos kibernetinio saugumo sektoriuje diegiama daugybė inovacijų, ES vis dar nepakankamai įprasta investuoti į kibernetinį saugumą. Šioje srityje veikia daugybė novatoriškų MVĮ, bet jos dažnai negali tinkamai plėsti savo veiklos. Be kitų priežasčių, taip yra dėl to, kad jos neturi galimybės lengvai gauti finansavimo paramos ankstyvaisiais plėtros etapais. Įmonių galimybės pasinaudoti rizikos kapitalu Europoje taip pat ribotos, be to, jos neturi pakankamai lėšų rinkodarai, kad galėtų pasiekti didesnę auditoriją, arba lėšų, kurių reikia norint laikytis skirtingų standartizacijos ir atitikties reikalavimų.

Kartu kibernetinio saugumo rinkos dalyvių bendradarbiavimas yra gana fragmentiškas ir būtina dėti daugiau pastangų, kad būtų padidinta ekonominė koncentracija ir sukurtos naujos vertės grandinės.

Siekiant padidinti investicijas į kibernetinį saugumą Europoje ir remti MVĮ, būtina pagerinti galimybes gauti finansavimą. Taip pat turi būti teikiama parama pasauliniu mastu konkurencingiems kibernetinio saugumo klasteriams ir kompetencijos centrams skaitmeniniam augimui palankiose regioninėse ekosistemose kurti. Ši parama turi būti susieta su pažangiosios specializacijos strategijų ir kitų ES priemonių įgyvendinimu, kad Europos kibernetinio saugumo pramonė galėtų geriau jomis pasinaudoti.

Komisija laikysis principo, pagal kurį, naudojantis esamomis priemonėmis ir kanalais, pavyzdžiui, Europos įmonių tinklu, bus siekiama kuo labiau padidinti kibernetinio saugumo bendruomenės informuotumą apie finansavimo galimybes (susijusias tiek su horizontaliosiomis priemonėmis, tiek su konkrečiais kvietimais teikti pasiūlymus) Europos, nacionaliniu ir regioniniu lygmenimis.

Be šių veiksmų, Komisija kartu su Europos investicijų banku (EIB) ir Europos investicijų fondu (EIF) išnagrinės, kaip būtų galima pagerinti galimybes gauti finansavimą. Jis gali būti teikiamas tokiomis priemonėmis, kaip investicijos į nuosavą kapitalą ir kvazinuosavą kapitalą, paskolos, garantijos projektams arba netiesioginės garantijos tarpininkams, pavyzdžiui, sukūrus Investavimo į kibernetinį saugumą platformą, finansuojamą iš Europos strateginių investicijų fondo lėšų.

Be to, Komisija taip pat apsvarstytų galimybę kartu su suinteresuotomis valstybėmis narėmis ir regionais sukurti Kibernetinio saugumo pažangiosios specializacijos platformą. Ji padėtų koordinuoti ir planuoti kibernetinio saugumo strategijas ir užtikrinti strateginį suinteresuotųjų šalių bendradarbiavimą regioninėse ekosistemose. Šis metodas taip pat turėtų padėti kibernetinio saugumo sektoriui pasinaudoti esamų Europos struktūrinių ir investicijų fondų teikiamomis galimybėmis.

Apskritai Komisija skatins laikytis principo saugumą užtikrinti projektuojant. Ji sieks užtikrinti, kad visais atvejais, kai bus daromos didelės skaitmeninį aspektą apimančios ir Europos lėšomis bendrai finansuojamos investicijos į infrastruktūrą, būtų nuosekliai atsižvelgiama į kibernetinio saugumo reikalavimus. Ji tai darys laipsniškai įtraukdama atitinkamus reikalavimus į viešųjų pirkimų ir programų taisykles.

Komisija: -naudodamasi esamomis MVĮ rėmimo priemonėmis, didins kibernetinės bendruomenės informuotumą apie esamus finansavimo mechanizmus; -toliau skatins daugiau naudotis ES priemonėmis ir mechanizmais, kad būtų remiamos novatoriškų MVĮ pastangos išnagrinėti civilinio ir gynybos sektorių kibernetinio saugumo rinkų sinergijos galimybes; -kartu su EIB ir EIF išnagrinės galimybes lengviau gauti lėšų investicijoms, pavyzdžiui, naudojantis specialios paskirties Investavimo į kibernetinį saugumą platforma arba kitomis priemonėmis; -sukurs Kibernetinio saugumo pažangiosios specializacijos platformą (RIS3), kad padėtų valstybėms narėms ir regionams, suinteresuotiems investuoti į kibernetinio saugumo sektorių; -tais atvejais, kai bus daromos didelės skaitmeninį aspektą apimančios ir Europos lėšomis bendrai finansuojamos investicijos į infrastruktūrą, skatins laikytis principo saugumą užtikrinti projektuojant.

4. Europos kibernetinio saugumo pramonės puoselėjimas ir jos plėtros skatinimas diegiant inovacijas. Kibernetinio saugumo sVPSP sukūrimas

Siekiant skatinti Europos kibernetinio saugumo pramonės konkurencingumą ir inovacijas, bus sudaryta sutartinė viešojo ir privačiojo sektorių partnerystė (sVPSP). sVPSP sutelks pramonės ir viešuosius išteklius – jie bus naudojami siekiant užtikrinti kompetenciją mokslinių tyrimų ir inovacijų srityje.

sVPSP tikslas – skatinti bendradarbiavimą ankstyvaisiais mokslinių tyrimų ir inovacijų proceso etapais ir taip didinti valstybių narių ir pramonės subjektų tarpusavio pasitikėjimą. Ja taip pat siekiama padėti glaudžiai susieti paklausos ir pasiūlos sektorius. Tai turėtų suteikti pramonės subjektams galimybę sužinoti, ko ateityje reikės galutiniams naudotojams ir sektoriams, kurie yra svarbūs kibernetinio saugumo sprendimų naudotojai (pavyzdžiui, energetikos, sveikatos priežiūros, transporto ir finansų sektoriai). Tai sudarys jiems palankesnes sąlygas kartu nustatyti bendrus jų sektoriams skirtus skaitmeninio saugumo, privatumo ir duomenų apsaugos reikalavimus.

Kibernetinio saugumo sVPSP taip pat padės kuo geriau pasinaudoti turimomis lėšomis. Tai bus pasiekta visų pirma labiau koordinuojant veiksmus su valstybėmis narėmis. Antra, dėmesys bus labiau sutelktas į keletą techninių prioritetų siekiant padėti kibernetinio saugumo pramonei padaryti technologinių proveržių ir įvaldyti pagrindines ateities kibernetinio saugumo technologijas. Šiame kontekste atvirojo kodo programinės įrangos ir atvirųjų standartų kūrimas gali padėti skatinti pasitikėjimą, skaidrumą ir radikalias inovacijas, todėl šiai veiklai taip pat turėtų būti skiriama dalis į šią sVPSP daromų investicijų.

Vykdant kibernetinio saugumo sVPSP veiklą, taip pat bus pasinaudota sąveika su kitais Europos projektais, visų pirma su tais, kuriais sprendžiami saugumo klausimai. Keli iš šių projektų: „Ateities gamyklos“, „Efektyviai energiją naudojantys pastatai“, 5G ir didžiųjų duomenų VPSP, kitos sektorinės VPSP ir daiktų interneto iniciatyva. Be to, glaudžios sąsajos bus skatinamos Europos atvirojo mokslo debesijos iniciatyva ir Europos itin spartaus skaičiavimo naudojant kvantines kibernetines technologijas (pavyzdžiui, kvantinio raktų paskirstymo ir kvantinės kompiuterijos mokslinių tyrimų inovacijas) iniciatyva.

Kibernetinio saugumo sVPSP bus sukurta pagal 2014–2020 m. ES bendrąją mokslinių tyrimų ir inovacijų programą „Horizontas 2020“. Ja bus pritraukta lėšų, skirtų dviem programos veiklos kryptims: „Pirmavimas kuriant didelio poveikio ir pramonės technologijas“ ir „Visuomenės uždaviniai. Saugi visuomenė“. Bendras sVPSP biudžetas sieks 450 mln. EUR, o skirtų lėšų ir iš pramonės pritrauktų lėšų santykis bus 1:3. Kibernetinio saugumo klausimas turėtų būti sprendžiamas įgyvendinant ir kitą programoje „Horizontas 2020“ numatytą susijusią veiklą (pavyzdžiui, energetikos, transporto ir visuomenės sveikatos uždavinius ir su pažangumu susijusią veiklą). Kibernetinio saugumo srities veikla turėtų būti derinama su šia veikla. Tai padės įgyvendinti kibernetinio saugumo sVPSP tikslus. Nurodyta veikla taip pat turėtų būti derinama iš anksto – sektorinių strategijų rengimo etapu.