1.Ataskaitos tikslas

Energijos suvartojimo ženklinimo direktyvoje (2010/30/ES) reikalaujama, kad iki 2014 m. gruodžio 31 d. Komisija įvertintų direktyvos veiksmingumą ir pateiktų ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai. Direktyvoje taip pat reikalaujama iki 2015 m. birželio 19 d. parengti įgaliojimų delegavimo ataskaitą ir nacionalinių rinkų priežiūros ataskaitų, kurias valstybės narės turi teikti kas ketverius metus, santrauką.

2012 m. Ekologinio projektavimo direktyvos (2009/125/EB) peržiūros ataskaitoje padaryta išvada, kad skubiai persvarstyti tos direktyvos nereikia, tačiau peržiūrint Energijos suvartojimo ženklinimo direktyvą 2014 m. reikėtų iš naujo apsvarstyti konkrečius aspektus, apie kuriuos peržiūros metu neturėta pakankamai informacijos, kaip antai įgyvendinimo priemonių ir darniųjų standartų veiksmingumą, taip pat glaudesnio abiejų direktyvų įgyvendinimo koordinavimą.

Šia ataskaita įvykdomi šie reikalavimai.

2.Veiksmingumo, efektyvumo, nuoseklumo, ES pridėtinės vertės ir svarbos įvertinimas

Energijos suvartojimo ženklinimo direktyvos ir Ekologinio projektavimo direktyvos tikslai:

didinti gaminių energijos vartojimo efektyvumą ir užtikrinti aukštesnį aplinkos apsaugos lygį;

užtikrinti laisvą su energija susijusių gaminių judėjimą Europos Sąjungoje;

suteikti vartotojams informaciją, kuria remdamiesi jie galėtų rinktis efektyvesnius gaminius.

Iš politikos priemonių vertinimo aiškėja, kad:

1.nustatytos ekologinio projektavimo ir energijos suvartojimo ženklinimo priemonės yra veiksmingos, nes jas pritaikius sutaupoma daug energijos ir lėšų. Iš ex post vertinimo, atliekamo peržiūrint konkrečias energijos suvartojimo ženklinimo priemones nuo 1990 m., matyti, kad daugumoje ženklinamų gaminių grupių rinka greitai pereina prie efektyvesnių gaminių. Apskaičiuota, kad šių dviejų direktyvų įgyvendinimas iki 2020 m. turėtų padėti sutaupyti 175 Mt naftos ekvivalentu pirminės energijos per metus (maždaug 15 proc. būtų sutaupoma dėl energijos suvartojimo ženklinimo priemonių, atsižvelgiant į tai, kad ekologinio projektavimo reikalavimai taikomi tik maždaug pusei gaminių grupių). Tai atitinka 19 proc. energijos ekonomiją, palyginti su tų gaminių energijos suvartojimu pagal įprastinės veiklos scenarijų. Taikant šias politikos priemones bus pasiekta beveik pusė 20 proc. energijos vartojimo efektyvumo tikslo iki 2020 m. Priklausomybė nuo energijos išteklių – gamtinių dujų ir anglių – importo būtų sumažinta atitinkamai 23 ir 37 proc. Numatoma, kad iš viso iki 2020 m. ekologinio projektavimo ir energijos vartojimo ženklinimo priemonės gaminių galutiniams naudotojams sutaupys 100 mlrd. EUR per metus dėl mažesnių sąskaitų už komunalines paslaugas (t. y. kiekviename namų ūkyje bus sutaupoma 400–500 EUR per metus);

2.kliūčių laisvam su energija susijusių gaminių judėjimui Europos Sąjungos vidaus rinkoje nėra;

3.nauda nusveria išlaidas, tiek verslui, tiek visai visuomenei. Nors reikalavimų laikymosi ir ženklinimo išlaidos visų pirma tenka gamintojams, jos toliau perkeliamos galutiniams naudotojams (namų ūkiams ir kitoms įmonėms), kurie gauna naudos dėl mažesnio energijos suvartojimo ir taip sutaupomų lėšų, kurios gerokai nusveria išankstines pirkimo išlaidas. Išsamių duomenų visos ES mastu nėra. Apskaičiuota, kad Jungtinėje Karalystėje 2012 m. taikomų taisyklių naudos ir išlaidų santykis yra 3,8 ;

4.Didžioji vartotojų dauguma (apie 85 proc.) atpažįsta ir supranta energijos vartojimo efektyvumo etiketę ir naudojasi ja priimdami pirkimo sprendimus.

5.Pagal 2010 m. Energijos suvartojimo ženklinimo direktyvą įvedus A+ ir aukštesnes klases, energijos vartojimo efektyvumo etiketės veiksmingumas skatinti vartotojus pirkti efektyvesnius gaminius sumažėjo. Dizaino pakeitimas, kuriuo aukštesnės nei A efektyvumo klasės žymimos papildomais pliusais, yra mažiau veiksmingas skatinant pirkti didesnio efektyvumo gaminius nei pradinė A–G skalė. Nors vartotojų tyrimai rodo, kad naujos etiketės skalė vartotojams suprantama, ji sumažino jų norą mokėti daugiau už energiją efektyviau vartojančius gaminius, nes jiems atrodo, kad A+ ir A+++ klasės skiriasi mažiau, nei A ir C . Kai kurias kitus parametrus žyminčias etiketės piktogramas sunku suprasti, pvz., jungiklio ženklą televizoriaus etiketėje ir džiovinimo efektyvumo ženklą indaplovės etiketėje;

6.pastebima tendencija pirkti didesnius gaminius, kurie energiją vartoja efektyviau, nors jų absoliučiosios energijos sąnaudos yra didesnės nei mažesnių to paties tipo prietaisų;

7.nacionalinės rinkos priežiūros institucijos nepakankamai užtikrina reikalavimų laikymąsi; apskaičiuota, kad dėl reikalavimų nesilaikymo energijos sutaupoma 10 proc. mažiau nei numatyta. Žr. taip pat 3 skirsnį;

8.paaiškėjo, kad tam tikriems gaminiams priemonių užmojis yra pernelyg mažas, palyginti su tuo, ką techniškai ir ekonomiškai įmanoma pasiekti;

9.nors kito nei energijos suvartojimas gaminio naudojimo etapu poveikio aplinkai klausimai buvo sprendžiami kai kuriomis priemonėmis, yra galimybių tą poveikį dar labiau sumažinti, pvz., sprendžiant patvarumo, tinkamumo remontuoti, pakartotinio panaudojimo, tinkamumo perdirbti, medžiagų atgavimo, perdirbto turinio, prioritetinių medžiagų ir pavojingųjų medžiagų naudojimo klausimus;