KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI dėl Išorės sienų fondo 2007–2010 m. laikotarpiui ex post įvertinimo (pagal 2007 m. gegužės 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimo 574/2007/EB 52 straipsnio 3 dalies c punktą teikiama ataskaita) /* COM/2014/0235 final */





1. ATASKAITOS APRĖPTIS IR TIKSLAS[1] Išorės sienų fondas[2] (ISF) buvo sukurtas 2007–2013 m. laikotarpiui, jam buvo skirtas 1 858 mln. EUR biudžetas. Fondas yra bendrosios programos „Migracijos srautų solidarumas ir valdymas“[3], kurios bendrasis biudžetas sudaro 4 032,23 mln. EUR, dalis. ISF tikslas – padėti užtikrinti nuolatinį pajėgumą valdyti migracijos srautus ir taikyti bendrus sienų ir vizų valdymo standartus Šengeno erdvėje. Jis buvo įkurtas valstybių narių[4] tarpusavio solidarumui skatinti, teikiant joms finansinę paramą migracijos srautų valdymui ir prisidedant prie bendros integruoto sienų valdymo sistemos sukūrimo. ISF įgyvendina 28 šalys[5]; jis veikia su strategine daugiamete programa ir apima visą programavimo laikotarpį. Dėl kasmetinių finansinių asignavimų susiderama atskirai ir tai nustatoma metinėse programose. Sprendimu, kuriuo įsteigiamas ISF, reikalaujama, kad Komisija iki 2012 m. gruodžio 31 d. pateiktų ISF įgyvendinimo 2007–2010 m. laikotarpiu ex post įvertinimo ataskaitą[6]. Ši ataskaita turi būti grindžiama nacionalinėmis ataskaitomis, kuriomis vertinami ISF bendrai finansuojamų nacionalinių veiksmų rezultatai ir poveikis[7]. Iš pradžių valstybės narės turėjo pateikti savo ataskaitas iki 2012 m. birželio 30 d. Tačiau kadangi šis terminas sutapo su 2010 m. metinės programos veiksmų išlaidų tinkamumo laikotarpio pabaiga, jis buvo pratęstas iki 2012 m. spalio 31 d., kad būtų galima įtraukti bendrus jų rezultatus. Šioje ataskaitoje pateikiamos pagrindinės ex post išvados dėl 26 dalyvaujančių šalių[8]. Kartu jos apima 630 mln. EUR finansinius asignavimus arba 40 proc. bendro asignavimo ISF. Kad būtų galima palyginti duomenis, valstybėms narėms buvo pateikti iš anksto nustatyti ataskaitų šablonai, aptarti ir iš dalies pakeisti Bendrajame solidarumo ir migracijos srautų valdymo komitete[9]. Nacionalinių ex post įvertinimo ataskaitų santrauką parengė privatus rangovas. Tolesniuose skyriuose aptariami 2007–2010 m. ISF reikšmė, efektyvumas, veiksmingumas, papildomumas ir pridėtinė nauda. ISF REIKŠMĖ EUROPOS SĄJUNGAI IR DALYVAUJANČIOMS ŠALIMS ISF reikšmė ES jo sukūrimo metu Po 2004 ir 2007 m. ES plėtros pasinaudoti gyvenimo laisvės, saugumo ir teisingumo erdvėje nauda tikėjosi beprecedentis ES piliečių skaičius. Tuo pačiu metu ES susidūrė su naujais jos išorės sienų apsaugos uždaviniais. 2007 ir 2008 m., Šengeno acquis įsigaliojus dešimtyje naujų šalių, Austrijos, Čekijos, Vokietijos, Lenkijos ir Slovakijos išorės sienos tapo vidaus sienomis. Nei vien nacionalinių priemonių, nei ES lygmens priemonių nepakako migracijos srautams valdyti. Be to, jei viena Šengeno šalis nebūtų veiksmingai apsaugojusi ES išorės sienų, pasekmes būtų pajutę visi. ISF yra pirmoji ES priemonė, skirta tik išorės sienos valdymui. Jis yra dalis politikos priemonių rinkinio, kurį taip pat sudaro agentūra FRONTEX, Šengeno sienų kodeksas ir būsimasis Šengeno vertinimo mechanizmas. Jo bendras tikslas – skatinti valstybių narių solidarumą dalijantis išorės sienų apsaugos naštą ir stiprinant jų gebėjimą vykdyti uždavinius pagal Šengeno acquis. Skirstydamas lėšas valstybių narių metinėms programoms, ISF atsižvelgia į uždavinius, kuriuos jos prisiima visos Šengeno erdvės vardu. Jis taip pat įvertina kiekvienos šalies konkrečią padėtį, pavyzdžiui, šalies saugomų išorės sienų ilgį, sienos perėjimo punktų, išduotų vizų ir atsisakymų leisti atvykti skaičių. 2011 m. buvo atliktas metinio išteklių paskirstymo valstybėse narėse SOLID fondams vertinimas[10]. Ataskaitoje buvo padaryta išvada, kad kriterijų taikymas bendrai laikytinas patenkinamu, todėl nebuvo manoma reikalinga šiuos kriterijus keisti. Didesnių šalių, pripratusių prie intensyvesnių migracijos srautų, atveju ISF papildo esamus biudžetus, o mažose šalyse, kurių ištekliai riboti, ISF finansuoja dideles investicijas, kurios kitaip nebūtų buvusios įmanomos. ISF įgyvendinamas pagal pasidalijamojo valdymo susitarimus metinių nacionalinių programų pagalba. Kiekviena valstybė narė paskyrė instituciją, žinomą kaip atsakinga institucija, kuriai Komisija tada skiria nacionalinių priemonių finansavimą. Tada atsakingosios institucijos atrenka ir valdo atskirus projektus. ISF skiria paramą nacionaliniams veiksmams, patenkantiems į vieną iš penkių pirmenybinių sričių[11]: - bendros integruoto sienų valdymo sistemos įsteigimo asmenims tikrinti ir išorės sienoms stebėti; - Europos sienų stebėjimo sistemos išorės sienai ir nuolatinio Europos patrulių tinklo pietinėms jūrų sienoms nacionalinių komponentų sukūrimo ir įdiegimo; - vizų išdavimo ir kovos su neteisėta imigracija; - ES sienų ir vizų teisės aktų įgyvendinimui reikalingų IT sistemų sukūrimo; - veiksmingo ir efektyvaus ES sienų ir vizų teisės aktų taikymo. ISF ne tik prisideda prie nacionalinių programų, bet ir finansuoja Šengeno mastu vykdomus veiksmus. Bendrijos veiksmais daugiausia siekiama remti tarpvalstybinius sienų kontrolės ir vizų politikos stiprinimo veiksmus bei spręsti ekstremalias situacijas prie išorės sienų. Kiekvieniems 2007–2010 m. programavimo laikotarpio metams ISF šiems veiksmams rezervuota iki 6 proc. turimų išteklių. Kaip priedas prie finansavimo, skirto pagal pasidalijamojo valdymo susitarimus, kai kurie projektai, remiami pagal Bendrijos veiksmus, valdomi tiesiogiai centralizuotai. Jiems iš ISF skirta iki 90 proc. tinkamų finansuoti kiekvieno projekto išlaidų. ISF taip pat atidėjo iki 10 mln. EUR kasmet konkretiems veiksmams. Skirtingai nuo programų, kurios savo pobūdžiu yra labiau strateginės, šiais konkrečiais veiksmais šalinami trūkumai, FRONTEX nustatyti konkrečiuose sienos perėjimo punktuose. Finansavimas buvo ribojamas 80 proc. visų tinkamų finansuoti kiekvieno veiksmo išlaidų maksimaliu šešių mėnesių laikotarpiu. Pagal Lietuvai skirtas nacionalines programas ISF finansavo specialiosios tranzito programos (STP)[12], skirtos vykstantiems į Kaliningrado sritį ir iš jos ir ES teritoriją kertantiems Rusijos Federacijos piliečiams, įgyvendinimą. STP kompensavo negautus mokesčius ir patirtas papildomas išlaidas pagal Stojimo į ES akto protokolus ir pagrindiniame teisės akte nustatytus konkrečius prioritetus. Kiekvieniems 2007–2010 m. programavimo laikotarpio metams buvo skirta 15 mln. EUR. Ši ex post įvertinimo ataskaita apima daugumą ISF išteklių, skirtų nacionalinėms programoms pagal susitarimus dėl pasidalijamojo valdymo. ISF reikšmė Šengeno erdvėje ir valstybėse narėse pirmaisiais įgyvendinimo metais 2007–2010 m. metinės programos apėmė įgyvendinimo laikotarpį nuo 2007 m. iki 2012 m. vidurio. Per šį laikotarpį valstybės narės žymiai pakeitė savo nacionalinės politikos kryptis, teisės aktus ir institucines sistemas, sustiprindamos tarpvalstybinės migracijos valdymą. Taip pat buvo pradėti stambūs Šengeno masto projektai, kuriais siekiama paremti valstybių narių pastangas tobulinti jų vizų tvarkymo ir tarpvalstybinės migracijos valdymą. Šiems ES ir Šengeno šalių bendrai sukurtiems projektams reikėjo didelių personalo ir finansinių išteklių, kad būtų užtikrintas visų suinteresuotųjų šalių savalaikis pasirengimas pradžios datai. ISF skyrė prioritetinę paramą Šengeno informacinei sistemai II (SIS-II), Vizų informacinei sistemai (VIS) ir kitoms modernioms IRT priemonėms sienoms saugoti. Ekonomikos krizė sutapo su vidaus sienų kontrolės panaikinimu ir lėmė migracijos srautų sumažėjimą. Bendri trečiųjų šalių piliečių, sulaikytų bandant patekti į Šengeno erdvę, skaičiai nevienodai sumažėjo, visų labiausiai Čekijoje, Austrijoje ir Estijoje. Tačiau 2011 m. sukilimai Šiaurės Afrikoje padidino migracijos spaudimą, ypač Viduržemio jūros šalims. Daug dokumentų neturinčių migrantų sulaikyta Graikijoje, Italijoje, Ispanijoje ir Portugalijoje – Graikijoje metinis sulaikytų asmenų skaičius vidutiniškai sudarė 227 420, arba maždaug trečdalį viso ES skaičiaus. Vidurio ir Šiaurės Europoje atsisakymų leisti atvykti skaičius apskritai sumažėjo, pirmiausia Švedijoje, Danijoje, Latvijoje ir Čekijoje. 2009–2011 m. dvylika valstybių narių[13] užfiksavo atsisakymų leisti atvykti skaičiaus padidėjimą. Per šį laikotarpį Ispanijai nuosekliai teko maždaug 80 proc. visų atsisakymų leisti atvykti į Šengeno erdvę. Dauguma šių atvejų užregistruota Seutos ir Melilijos perėjimo punktuose. Atsižvelgdamos į šiuos įvykius, valstybės narės įvertino ISF kaip svarbų jų nacionaliniams poreikiams. Septynios valstybės narės[14] pranešė, kad jų nacionalinių programų tikslai buvo labai svarbūs jų poreikiams, o 14 pranešė, kad jie buvo gana svarbūs[15]. Kai kurios valstybės narės taip pat pranešė, kad migracijos srautai, ypatingai didelis pastaraisiais metais palei pietinę Viduržemio sieną atvykstančių asmenų skaičius, reikšmingai paveikė ISF įgyvendinimo nacionaliniu lygmeniu būdą[16]. ISF VAIDMUO PAPILDANT NACIONALINIUS BIUDŽETUS IR KITAS FINANSINES PRIEMONES Nors 13 valstybių narių[17] pranešė neturinčios alternatyvų ISF kaip jų išorės sienų valdymo finansavimo šaltiniui, kitos vertino ISF kaip esamų priemonių – tokių kaip Europos regioninės plėtros fondas, FRONTEX, Europos socialinis fondas ir Norvegijos finansinis mechanizmas – papildymą. Kai kurios iš naujesnių ES valstybių narių turėjo galimybę naudotis ES finansine parama iki stojimo pagal Šengeno priemonę I (2004–2006 m.)[18], Šengeno priemonę II (2007–2009 m.)[19], Specialiąją Kaliningrado tranzito (2004–2006 m.) programą[20] ir „Phare“ programą. ISF dalyvaujančioms šalims teikia finansavimą, kad papildytų jų nacionalines investicijas į sienų valdymą. ISF įnašas, kaip ir dalyvaujančios šalies, būna įvairus. Pavyzdžiui, ISF rėmė daugiau nei 50 proc. visų nacionalinių investicijų Portugalijoje, 29 proc. Kipre, bet mažiau nei 10 proc. Danijoje, Estijoje, Švedijoje ir Slovėnijoje. ISF indėlis į nacionalines programas daugiausia buvo nukreiptas į investicijas IRT sistemoms (daugiau nei 40 proc. nacionalinių išlaidų mažiausiai devyniose valstybėse narėse[21]) ir vizų tvarkymą (daugiau nei 40 proc. nacionalinių išlaidų mažiausiai penkiose valstybėse narėse[22]). ISF santykinai mažiau prisidėjo prie kitų pagrindinių priemonių, pavyzdžiui, konsulinės ir mokymo veiklos, įgyvendinimo. Viena iš tokio pasirinkimo priežasčių gali būti Fondo finansavimo struktūra. ES indėlis yra 50 proc. kiekvieno veiksmo išlaidų ir 75 proc. konkrečių prioritetinių veiksmų ir veiksmų šalyse, kurios naudojasi Sanglaudos fondu, išlaidų. Kad galėtų gauti 75 proc. paramą, valstybės narės gali finansuoti konkrečius prioritetus, paprastai įgyvendindamos naujas ES iniciatyvas. Šalys, jau turėjusios numatytus nacionalinius biudžetus tam tikroms politikos sritims, turėjo daugiau erdvės naujoms investicijoms, susijusioms su ES prioritetais. ISF EFEKTYVUMAS Išlaidos Iš viso valstybėms narėms per 2007–2010 m. metines programas skirto ISF finansavimo bendra suma apytikriai sudarė 630 mln. EUR. Ispanija, Italija ir Graikija gavo maždaug 48 proc. viso finansavimo nuo 2007 iki 2010 m. Lietuva taip pat gavo didelę dalį, iš kurios 60 mln. EUR buvo skirta Specialiajai tranzito programai (STP). ISF finansavimo pagal 2007–2010 m. metines programas pasiskirstymas tarp valstybių narių, tūkstančiais EUR[23]. Vidutinė bendros 546,5 mln. EUR išlaidų, apie kurias pranešta, sumos įgyvendinimo norma[24] pirmaisiais programavimo metais sudarė 86,7 proc. (iš skirtų 630 mln. EUR). Įgyvendinimo norma pagal programą siekė nuo 46 proc. Čekijoje (Danijoje, Nyderlanduose ir Graikijoje skaičiai panašūs) iki 100 proc. keturiose valstybėse narėse[25]. Iš viso 17 valstybių narių pasiekė aukštesnę nei 80 proc. įgyvendinimo normą, o 13 iš jų[26] pasiekė aukštesnę nei 90 proc. įgyvendinimo normą. Dauguma veiksmų buvo įgyvendinti pagal 1 prioritetą, po to eina 4, 2, 3 ir 5 prioritetai. Išlaidos buvo sutelktos į 2 prioritetą, po kurio eina 1, 4, 5 ir 3 prioritetai. Visos valstybės narės, išskyrus Daniją ir Islandiją, pranešė įgyvendinusios veiksmus pagal 1 prioritetą (sienų valdymo ir kontrolės stiprinimas), o keletas pranešė apie vos du ar tris[27], tuo tarpu kitos pranešė apie daugiau nei 40 veiksmų[28]. Trys šalys[29] išleido nuo 75 proc. iki 90 proc. jų bendro ISF asignavimo pagal 2 prioritetą (ES išorės sienų stebėjimas). Dar devynios šalys[30] įgyvendino veiksmus pagal 2 prioritetą. 55 proc. visų 2 prioriteto veiksmų įgyvendino Italija ir Ispanija. Dauguma valstybių narių įgyvendino veiksmus pagal 3 prioritetą (vizų išdavimas ir kova su neteisėta imigracija). To nepadarė tik aštuonios[31]. Iš viso buvo įgyvendinti 95 veiksmai, kurie sudarė 20,35 mln. EUR išlaidų. Kalbant apie 4 prioritetą (IRT sistemų išorės sienų kontrolei ir vizoms sukūrimas ir plėtra), veiksmus įgyvendino visos valstybės narės. Buvo įgyvendinta 212 veiksmų, kurie sudarė 104 mln. EUR išlaidų. Dauguma valstybių narių investavo į nacionalinio SIS komponento sukūrimą (24,5 mln. EUR) ir VIS sukūrimą (51,1 mln. EUR). Valstybės narės, kurios kurdamos savo nacionalines SIS (NSIS) labiausiai pasikliovė ISF, yra Vengrija, Vokietija, Estija, Prancūzija ir Italija. Austrija, Portugalija, Lietuva ir Suomija ISF finansavimą panaudojo daugiau nei 40 proc. savo nacionalinių SIS įdiegimo išlaidų finansuoti. Remiantis turimais duomenimis[32], keletas šalių[33], pasinaudojusios ISF bendruoju finansavimu, finansavo daugiau nei 70 proc. savo nacionalinių VIS (NVIS) įdiegimo išlaidų, o kai kurios tokiu būdu padengė nuo 30 iki 50 proc. išlaidų[34]. Pagal 5 prioritetą (ES išorės sienų ir vizų teisės aktų taikymas) paramai mokymams, rizikos analizei ir gerosios patirties kūrimui buvo skirta 33 mln. EUR. Tai santykinai nedidelė suma. Dvidešimt valstybių narių ISF bendrąjį finansavimą naudojo darbuotojų mokymui ir mokymo veiklai išleido iš viso 13,5 mln. EUR ISF lėšų. Patikslinimai Per ataskaitinį laikotarpį dauguma valstybių narių[35] keitė savo metines programas, kad geriau panaudotų joms skirtus ES asignavimus. Taip jos daugiausia keitė pradžioje planuotas išlaidas daugiau nei 10 proc. bendrų asignavimų (40 proc. patikslinimų), finansavo naujus veiksmus (30,36 proc.) ir keitė veiksmų turinį (19,64 proc.). Programos valdymo išlaidos 2007–2010 m. metinėms programoms valdyti valstybės narės daugiausia naudojosi Komisijos pagal kiekvieną programą teikiama technine pagalba, nors daugelis prisidėjo ištekliais natūra – pavyzdžiui, personalu ar įranga. Didžioji dalis 18,1 mln. EUR sumos, išleistos techninei pagalbai ir sudarančios 3,31 proc. ISF išlaidų per ataskaitinį laikotarpį, teko personalo išlaidoms. Skirtingai nuo daugumos kitų valstybių narių, Rumunija ir Graikija visas savo išlaidas sutelkė vienam tikslui: Rumunija – stebėsenai ir projektų valdymui, o Graikija – IT ir įrangai. Prancūzija didžiąją dalį savo pagalbos išleido stebėsenai ir projektų valdymui. Dauguma valstybių narių nurodė, kad techninė pagalba joms labai padėjo veiksmingai ir efektyviai įgyvendinti programas, ypač dėl personalo išlaidų kompensavimo. Austrijos teigimu, be šios pagalbos programos nebūtų galėjusios būti įgyvendintos. Bendras efektyvumas Visos valstybės narės nurodė, kad nacionalinių ISF asignavimų įgyvendinimas buvo arba labai geras[36], geras[37] arba patenkinamas[38]. Tai logiška pasekmė, atsižvelgiant į bendrą įgyvendinimo normą (86,7 proc.) ir tą aplinkybę, kad paprastai ISF paramos gavėjai yra valstybinės institucijos, ir dėl to įgyvendinimo procesai būna gana nesudėtingi. Tačiau daug valstybių narių[39] taip pat pranešė apie sunkumus įgyvendinant konkrečius projektus ir valdant veiksmus. Projektai buvo nesėkmingi arba buvo atšaukti dėl įvairių priežasčių, tokių kaip vėlavimai, nesėkmingas pirkimas ir ES projektų valdymo patirties stygius. Kadangi metinės programos negalėjo būti pradėtos Komisijai jų nepatvirtinus, atitinkamai buvo uždelstas pirkimas. Kitos nurodytos nesėkmingų ar atšauktų projektų priežastys – vėlavimai įdiegti centrinę SIS ir VIS bei ISF lankstumo stoka dėl reikalavimo, kad esminiai metinių programų pakeitimai būtų peržiūrėti pagal formalią procedūrą. ISF EFEKTYVUMAS Pagal 2007–2010 m. metines programas pasiekti rezultatai suskirstyti į 12 pagrindinių kategorijų pagal ISF prioritetus[40]. Integruotas sienų valdymas ir nacionalinio sienų stebėjimo stiprinimas (1 ir 2 prioritetai) Pagal šiuos prioritetus pasiekti rezultatai buvo įvairūs, nuo transporto priemonių, orlaivių ir laivų įsigijimo ir pagerinimo iki stambaus masto stebėjimo sistemų ir sienos tikrinimo infrastruktūros modernizavimo ir plėtros. Čia pateko ir smulkesnės stebėjimo įrangos įsigijimas, kasdieninis sienos perėjimo punktų valdymas, personalo mokymas ir tinklų bei ryšių sistemų plėtra. Veiklos kategorija || PRODUKTAI || REZULTATAI Transporto priemonė || Įsigytos ar pagerintos 3 153 transporto priemonės, orlaiviai ir laivai || Atlikta 3,6 mln. patruliavimo misijų Su ISF parama modernizuota nuo 3 iki 100 proc. valstybių narių laivyno Vidutinis reagavimo laikas (nuo pranešimo iki atvykimo į vietą): 67 minutės Sienų stebėjimo sistemos || Įsigytos ar pagerintos 545 sistemos Sujungti 169 vienetai || Įrengta 8 279 km išorės sienų Vidutinis reagavimo laikas: 32 minutės Sienų stebėjimo operatyvinė įranga || Įsigyti ar pagerinti 22 347 įrangos vienetai || Atnaujinta nuo 11 iki 100 proc. valstybių narių įrangos Vidutinis reagavimo laikas: 52 minutės Papildomai padengta 3 482 km išorės sienų Pasienio kontrolės operatyvinė įranga || Įsigyti ar pagerinti 212 881 įrangos vienetai || 27–100 proc. sienos perėjimo punktų aprūpinti modernizuota įranga Keliautojų patikrai reikalingas laikas: nuo 15 sekundžių iki 4 minučių Sienos infrastruktūra || Įrengti ar pagerinti 108 sienos perėjimo punktai Sulaikymo patalpos prie išorės sienų papildytos 710 vietų Sukurtas ar pagerintas papildomai 61 infrastruktūros vienetas || Naujoje ar pagerintoje infrastruktūroje dirba 4 129 darbuotojai Pasieniečių ir keliautojų patogumui pagerinti 24 sienos perėjimo punktai ir stotys Keliautojui skiriamas laikas išorės sienos perėjimo punktuose: nuo 8 iki 90 minučių Šešiolika valstybių narių[41] įsigijo transporto priemonių pasienio kontrolei ir stebėjimui. Čia įeina automobiliai, daugiausia Italijoje ir Graikijoje (2 629), motociklai (172, iš kurių 148 Graikijoje), valtys (61), patruliavimo laivai (43), sraigtasparniai (34) ir orlaiviai (5). Norvegija pasinaudojo ISF, kad modernizuotų visą savo sniegaeigių (8), visureigių (7) ir priekabų (3) parką. Lietuva įsigijo 100 dviračių, o Rumunija – 12 traktorių išorės sienos priežiūrai. Buvo atlikta iš viso 3,6 mln. pasienio patruliavimo misijų, daugiausia devyniose valstybėse narėse[42]. Pavyzdžiui, Graikija atliko daugumą patruliavimo misijų transporto priemonėmis, pagerintomis ar naujai įsigytomis per ISF. Ispanija įsigijo didžiausią skaičių komponentų ir stebėjimo sistemų (386), daugiausia savo Sistema Integrado de Vigilancia Exterior („Integruota išorės stebėjimo sistema“, SIVE)[43] plėtrai. Tai leido Ispanijai sulaikyti 5 279 neteisėtus migrantus ir padidinti savo jūrų sienos saugumą, 17,5 proc. sumažinant neteisėtą migraciją į Kanarų salas. Vengrija įkūrė valdymo ir kontrolės centrą ir įvairių radijo kontrolės stočių sienai stebėti, Italija išplėtė nacionalinius Europos patrulių tinklo elementus, o Nyderlandai įkūrė centrinę kontrolės patalpą jūrų uosto policijai ir jūrų sienos apsaugos pareigūnams. Bulgarija palei 13 km išorės sienos pastatė integruotą stebėjimo modulį ir įrengė automatinę techninio stebėjimo sistemą. Prancūzija atnaujino savo SPATIONAV jūrų stebėjimo sistemą, kuri dabar apima 95 proc. jos jūrų sienų. Malta padidino savo jūrų patruliavimo orlaivių veiklos aprėptį. Be šių sistemų, buvo įsigyta iš viso 22 347 operatyvinės sienų stebėjimo įrangos – stambios ir smulkios – vienetai. Stambios įrangos pavyzdžiai – Austrijos įsigyta terminio vaizdo įranga sraigtasparniams, Belgijos įsigyta sraigtasparnių videostebėjimo įranga ir Bulgarijos įsigyta palydovinio vaizdo apdorojimo įranga. Smulkesnei įrangai priskirtinos Estijos įsigytos naktinio matymo kameros, naktinio matymo akiniai, optroninės sistemos, mobiliosios kameros, jutiklių sistemos ir Rumunijos nusipirkta kamufliažo ir apsaugos įranga. Kai kurios valstybės narės[44] pagerino visą savo operatyvinę įrangą, o kitos, pavyzdžiui, Švedija (15 proc.) ir Slovakija (12,36 proc.), pagerino mažiau. Apskritai Vengrija nurodė reikšmingą savo sienų stebėjimo pajėgumų padidėjimą – stebimos išorės sienos ilgis padidėjo 40 proc. Graikija pažymėjo, kad šiek tiek mažesnį sulaikymų skaičių 2011 m. iš dalies lėmė nauja stebėjimo įranga, patruliavimo transporto priemonės ir infrastruktūra, kurie buvo finansuoti bendrai su ISF. Įsigyta arba pagerinta įranga labai įvairi. Italija, Lietuva ir Graikija daugiausia išleido pasienio kontrolės įrangai, pavyzdžiui, dokumentų tikrinimo įrangai, pagerinti. Kai kurios šalys investavo į smulkią įrangą, pavyzdžiui, skirtą pagaminti tūkstančiams vietinio eismo per sieną leidimų (Lietuva) ir sukurti optinio pluošto sąsajoms, kad dokumentų tikrinimo sistemos būtų veiksmingesnės (Italija). Kitos šalys investavo į stambius atskirus vienetus, pavyzdžiui, klastojimo tyrimų ir analizės centrą (Bulgarija). Daug valstybių narių[45] investavo į dokumentų tikrinimo įrangą, pavyzdžiui, videospektro įrenginius[46] ir pirštų atspaudų skaitytuvus[47]. Kai kurios valstybės narės[48] pirko įrangos, susijusios su automatizuotos sienų kontrolės vartais[49] arba ICAO viešųjų raktų katalogu, kuris palaiko šalių keitimąsi informacija apie e. pasų autentiškumą[50]. Įranga buvo modernizuota visuose sienos perėjimo punktuose Austrijoje, Maltoje, Norvegijoje ir Slovakijoje, taip pat 50 proc. Lietuvos ir 27 proc. Belgijos punktų. Beveik visi Prancūzijos sienos perėjimo punktai (97,5 proc.) buvo aprūpinti dokumentų tikrinimo įranga. Sienų infrastruktūros srityje Malta pasieniečių ir keliautojų patogumui pagerino visus savo perėjimo punktus, Slovakija – 75 proc., Slovėnija – 23,8 proc., o Lenkija – 5 proc. Norvegija pagerino vieną perėjimo punktą. Keletas valstybių narių[51] ISF finansavimą išleido sulaikymo patalpoms išplėsti ar pagerinti. Graikija pagerino šešias sulaikymo patalpas prie išorės sienų ir pagerino 17 perėjimo punktų infrastruktūrą. Rumunija atnaujino kai kurių pasienio policijos sektorių būstines. Dauguma valstybių narių[52] nurodė, kad pagal šiuos prioritetus įgyvendinti veiksmai buvo efektyvūs siekiant daugiamečių ir metinių programų tikslų ir padėjo apskritai pagerinti sienų valdymą. Keletas valstybių narių[53] pranešė, kad kai kurių metinių programų tikslai nebuvo pasiekti arba buvo pasiekti tik iš dalies dėl sunkumų ar vėlavimo įsigyti įrangą, kitų projektų vėlavimo ar atšaukimo. Nepaisant to, šiomis investicijomis buvo pasiekta keletas svarbiausių tikslų: didesnis pasienio infrastruktūros ir žmogiškųjų išteklių kiekis ir geresnė kokybė, investicijos į modernias priemones, kad kasdieninis sienų stebėjimas būtų efektyvesnis, efektyvesnė ir veiksmingesnė Europos Sąjungos pietinės sienos kontrolė ir geriau priimami sprendimai. Vizų tvarkymas ir kova su neteisėta imigracija (3 prioritetas) Dauguma veiksmus pagal šį prioritetą įgyvendinančių valstybių narių nurodė, kad tai labai padėjo joms optimizuoti vizų išdavimo procesus ir užkirsti kelią neteisėtam patekimui į šalį[54]. Kaip pasiektus svarbiausius tikslus valstybės narės nurodė savo konsulatuose atnaujinusios IRT sistemas, paskyrusios pareigūnus imigracijos klausimams, įrengusios naują vizų išdavimo įrangą daugiau nei 280 vietų ir atnaujinusios savo konsulinius vizų skyrius. Keletas valstybių narių susidūrė su įgyvendinimo problemomis ir turėjo atšaukti ar apriboti tam tikrus veiksmus ir negalėjo pasiekti visų pradinių tikslų. Veiklos kategorija || PRODUKTAI || REZULTATAI Konsulinė infrastruktūra || Naujai pastatyta ar suremontuota 210 vizų skyrių Įsigyti 257 įrangos vienetai saugumui ir aptarnavimui konsulatuose pagerinti || Daugiau nei 1,8 mln. vizų išduota naujose ar suremontuotose patalpose[55] Mažiau grėsmių saugumui Vizų išdavimo įranga || įsigyti ar pagerinti 4 905 įrangos vienetai Nauja ar pagerinta įranga įrengta 685 vietose || Vidutinis vizų prašytojų laukimo laikas: nuo 15 iki 30 minučių Kalbant apie konsulinę infrastruktūrą ir vizų išdavimo įrangą, devynių valstybių narių[56] konsulatuose buvo atnaujinta, modernizuota ar pagerinta iš viso 210 vizų skyrių. Kipras savo konsulatuose įrengė stacionariuosius metalo detektorius ir daugiaenergetines rentgeno tikrinimo sistemas. Vengrija planavo atnaujinti daugiau savo konsulatų, bet atnaujino tik mažiau nei 10 proc. Ispanija atnaujino įėjimo patikros zonas, laukimo sales ir zoninės kontrolės patalpas bei pranešė, kad jos konsulatų saugumas pagerėjo 80 proc. Atnaujindamos konsulatus kai kurios valstybės narės juos taip pat prijungė prie savo NSIS ir NVIS, atnaujino IRT sistemas[57] ir daugiau nei 650 vietų įrengė vizų išdavimo įrangą. Dauguma valstybių narių pažymėjo, kad šis prioritetas joms labai padėjo optimizuoti vizų išdavimo procesus ir užkirsti kelią neteisėtam patekimui į šalį. Kaip svarbiausius rezultatus jos nurodė pagerinusios savo konsulinių paslaugų valdymą, optimizavusios vizų tvarkymą, padidinusios konsulinių pastatų ir elektroninių duomenų saugumą, praplėtusios IRT pajėgumą konsulatuose, pagerinusios konsulinių darbuotojų gebėjimus sustabdyti apgaulingus prašymus ir pagerinusios pažeidžiamuose oro uostuose prieš įlaipinimą vykdomą kontrolę. IRT sistemos ES išorės sienų ir vizų teisės aktams palaikyti (4 prioritetas) 4 prioritetas apima VIS, SIS-II ir kitų IRT sistemų pagerinimą ir sukūrimą. Daug valstybių narių[58] nurodė, kad veiksmais buvo sėkmingai prisidėta prie ES priemonėms išorės sienų ir vizų srityje įgyvendinti reikalingų IT sistemų sukūrimo. Tačiau kai kurios[59] šiuos veiksmus įvertino tik kaip šiek tiek veiksmingus, daugiausia dėl sunkumų juos įgyvendinant. Į šią grupę patenka Vengrija, kuri įgyvendino didžiausią veiksmų skaičių pagal šį prioritetą. Veiklos kategorija || PRODUKTAI || REZULTATAI SIS || Iš ISF finansuota nuo 0,41 proc. iki 92,82 proc. visų investicijų į NSIS sukūrimą valstybėje narėje. || 81– 100 proc. prisijungimo bandymų buvo sėkmingi. Pratęsti 3–1 407 CSIS atitikties bandymai SIS išplėsta iki 120 institucinių suinteresuotųjų šalių VIS || Iš ISF finansuota nuo 0,27 proc. iki 100 proc. visų investicijų į NVIS sukūrimą valstybėje narėje || Prie CVIS prijungti 378 konsulatai Prie CVIS prijungti 407 sienos perėjimo punktai Prijungtos 253 kitos suinteresuotosios šalys Vizų prašymų laukimo laikas sutrumpėjo iki 15‑30 minučių Kitos IRT sistemos || Sukurtos ar pagerintos 1 272 kitos IRT sistemos || Prijungta 121 institucinė suinteresuotoji šalis Sutrumpintas vidutinis IRT atsako laikas Vienuolika valstybių narių[60] pranešė pagal šį prioritetą atlikusios SIS-II atitikties bandymus. Beveik visos valstybės narės pranešė, kad šie bandymai buvo 100 proc. sėkmingi, išskyrus Prancūziją ir Suomiją, kurių sėkmės rodiklis buvo atitinkamai 99,2 proc. ir 81–93 proc. Suomijoje, Prancūzijoje, Graikijoje ir Norvegijoje finansavimas daugiausia buvo naudojamas sienos perėjimo punktams prijungti prie SIS-II, o Latvijoje, Lietuvoje, Maltoje, Portugalijoje ir Ispanijoje finansavimas daugiausia buvo naudojamas konsulatams sujungti. Vokietija ir Danija didžiąją savo finansavimo dalį investavo į kitų oficialių institucijų, pavyzdžiui, imigracijos įstaigų, sujungimą. Italija pasamdė VIS pagalbos tarnybos darbuotojus ir teikė pagalbą telefonu bei kompiuterių sistemomis, kad išspręstų technines problemas, taip išvengdama vizų išdavimo sistemos sutrikimų ir gedimų. Keletas valstybių narių[61] taip pat atnaujino kitas IRT sistemas ir įrangą, įskaitant nešiojamuosius kompiuterius, sienų stebėjimo įrangą, biometrinių pasų skaitytuvus ir kitą dokumentų tikrinimo įrangą. Dvi – Prancūzija ir Švedija – pranešė, kad dėl naujos įrangos vidutinis prašymų išduoti vizą laukimo laikas sutrumpėjo iki atitinkamai 15 ir 30 minučių. Kaip tris svarbiausius pagal šį prioritetą pasiektus tikslus valstybės narės nurodė pagerinusios ar sukūrusios savo NSIS-II, NVIS ir kitas naudingas IRT sistemas (pavyzdžiui, API sistemas, automatizuotos sienų kontrolės sistemas ir FADO). Veiksmingas ES išorės sienų ir vizų teisės aktų taikymas (5 prioritetas) Dauguma pagal šį prioritetą veiksmus įgyvendinusių valstybių narių[62] įvertino juos kaip veiksmingus. Be to, maždaug du trečdaliai[63] manė, kad šiais veiksmais buvo gerokai palengvintas ES standartų ir bendrosios šios srities strategijos taikymas. Veiklos kategorija || PRODUKTAI || REZULTATAI Mokymai ir rizikos analizė || Parengti 32 594 darbuotojai Sukurta ar pagerinta 1 515 operacijų ir priemonių (programinė įranga, statistika) || Parengtos 49 ataskaitos Parengta nuo 8 iki 94,03 proc. personalo kiekvienoje šalyje Vengrija, Lenkija, Prancūzija ir Lietuva (ir kiek mažiau Čekija, Ispanija ir Slovėnija) pagal šį prioritetą parengė daugiausiai darbuotojų. Švedijoje mokymuose dalyvavo 80 proc. visų susijusių darbuotojų, o Austrijoje, Maltoje ir Norvegijoje nuo 29 iki 35 proc. Bulgarija stebėjimo iš oro išmokė 6 lakūnus, 10 sraigtasparnių inžinierių ir nemažai pasienio policininkų. Ji taip pat įsteigė mėnesio trukmės stažuotę vienam pareigūnui konsulate Turkijoje. Nė viena valstybė narė nepradėjo jokių bendrų rizikos analizės veiksmų, nors Italija ir organizavo mokymus šia tema. Mokymai buvo įvairūs: nuo pagrindinio privalomojo pasieniečių mokymo[64] iki specializuoto mokymo, pavyzdžiui, apie dokumentų klastojimą[65], įskaitant mokymą, skirtą konsulatų praktikos derinimui pagerinti[66]. Tai, kad Latvija sulaukė mažiau skundų dėl vizų tvarkymo, parodė, kad dvi jos internetinės mokymo priemonės (apie vizų išdavimą ir NVIS naudojimą) davė vaisių. Nauji mokymo metodai Čekijoje ir nauji mokymo moduliai Bulgarijoje padėjo padaryti šiuos veiksmus tvaresnius. Kaip svarbiausius pagal šį prioritetą pasiektus tikslus valstybės narės nurodė geresnį ES standartų taikymą[67], efektyvesnį išorės sienų ir vizų teisės aktų taikymą[68] ir didesnį vizų personalo produktyvumą[69]. ISF PAPILDOMA NAUDA IR ILGALAIKIS POVEIKIS Papildoma nauda ir poveikis Visos ataskaitas pateikusios valstybės narės 2007–2010 m. metinių programų bendrus rezultatus ir pasiekimus įvertino teigiamai ir labai teigiamai[70]. Apimtis. Kiek ISF finansavimas prisidėjo prie bendro sienų valdymo veiklos masto Dauguma šalių nurodė, kad ISF žymiai prisidėjo prie sienų valdymo ir kontrolės (1 ir 2 prioritetai), vizų tvarkymo ir neteisėtos migracijos (3 prioritetas) ir VIS bei SIS (4 prioritetas). ISF leido joms pašalinti konkrečias nacionalines išorės sienų silpnybes ir trūkumus, susijusius su IRT sistemomis, sienų stebėjimo ir nacionaliniais reagavimo gebėjimais, transporto priemonėmis ir konsuliniu bendradarbiavimu. ISF taip pat pagerino nacionalinius sienų valdymo gebėjimus ir prisidėjo prie naujoviškų ir modernių technologijų prie sienų ir konsulatuose tyrimų, sukūrimo, išbandymo ir įdiegimo. Daugiau nei pusė valstybių narių[71] pranešė, kad ISF labai padėjo šalinti konkrečias nacionalines išorės sienų silpnybes ir (ar) trūkumus. Tačiau Prancūzija, Latvija ir Švedija nurodė, kad ISF vaidmuo tenkinant konkrečius nacionalinius poreikius buvo ribotas, nes daugumą veiksmų dar reikia iki galo įgyvendinti. Prancūzija pareiškė, kad nors ISF ir padėjo šalies jūrų sienos stebėjimui, jo indėlis į migracijos srautų valdymą ir sausumos sienų apsaugą buvo ribotas. Keletas šalių pranešė, kad ISF padėjo sudaryti saugių sienų įvaizdį, o kitos pažymėjo, kad tai įvertinti sunku. Daug dalyvavusių šalių nurodė, kad dėl ISF padidėjo ir nacionalinių, regioninių ir vietos programų bei politikos priemonių poveikis, ir ISF veikimo srityse turimų lėšų poveikis. Panašiai pasisakė šalys, prisidedančios prie integruotų, sąveikaujančių Europos sienų stebėjimo sistemų, pavyzdžiui, EUROSUR, arba konsulinio bendradarbiavimo. Taikymo sritis. Ar tam tikra veikla nebūtų įvykdyta, jei ji nebūtų buvusi bendrai finansuota iš ISF? Daugumos valstybių narių nuomone, be ISF daug veiksmų būtų buvę neįmanomi arba mažiau veiksmingi. Penkių valstybių narių manymu, jos būtų galėjusios pasiekti tą patį rezultatą be ISF[72], kitos nurodė, kad iš nacionalinio biudžeto būtų buvę galima įgyvendinti tik labai mažai veiksmų (arba nė vieno)[73], ar kad be ISF būtų buvę galima pasiekti tokių pačių rezultatų[74]. Didesnį nacionalinį sienų valdymo biudžetą turinčiose šalyse ISF dalis santykinai buvo mažesnė – pavyzdžiui, Prancūzijoje. Tačiau šalyse su mažesniu biudžetu ISF turėjo didelę reikšmę, nes leido padaryti dideles investicijas, kurios kitu atveju nebūtų buvusios padarytos, ypač atsižvelgiant į šiuo metu mažinamas išlaidas. Kiek ISF padėjo valstybėms narėms valdyti migracijos srautus? Kai kurios valstybės narės įvertino, kad ISF joms žymiai[75] arba šiek tiek[76] padėjo valdyti migracijos srautus, nors dauguma nenurodė ar negalėjo nurodyti migracijos tendencijų pokyčių, kuriuos būtų galima sieti su ISF. ISF padėjo valdyti didesnius keleivių srautus oro ir jūrų uostuose[77] ir sustiprinti patikrą ir stebėjimą. Dėl geresnės patikros ir stebėjimo sumažėjo neteisėtų sienos perėjimų skaičius, padaugėjo prašymų išduoti vizą[78] ir sulaikyta mažiau asmenų[79]. Italija pranešė, kad ISF lėšomis įsigijusi modernios įrangos ir pagerinusi esamą įrangą ji atlieka nuodugnesnius išorės sienos patikrinimus. Tai lėmė geresnį gebėjimą kovoti su neteisėta imigracija ir išsaugojo gyvybę daugelio asmenų, kurie priešingu atveju būtų ryžęsi pavojingai kelionei jūra, tikėdamiesi patekti į šalį neteisėtai. Geroji patirtis ir išmoktos pamokos Iš nuveikto darbo galima padaryti keletą išvadų apie gerąją patirtį. Jos galėtų būtų naudingos vykdant sienų valdymą ir projektų bei programų valdymą. Programų ir projektų valdymo srityje kai kurios valstybės narės[80] pastebėjo, kad rengiant mažiau, bet stambesnius veiksmus, administracinė našta sumažėja ir užtikrinamas savalaikis įgyvendinimas. Kitos šalys[81] pastebėjo, kad sukūrusios naujas institucijas jos galėjo efektyviau valdyti ISF. Kai kurios šalys[82] tarpusavio bendradarbiavimą įgyvendinant ISF įvertino kaip ypatingai gerą praktiką. Jos bendradarbiavo įvairiai, pavyzdžiui, organizuodamos darbą grupėmis pagal geografines sritis. Toks bendradarbiavimas gali paskatinti tolesnius bendrus projektus. Kalbant apie išmoktas pamokas, kai kurios šalys[83] optimizavo nacionalinių institucijų ir paramą gaunančių agentūrų bendradarbiavimą ir bendravimą. Tai joms leido greičiau nustatyti ir įgyvendinti ISF remiamus projektus ir užtikrinti veiksmų įgyvendinimą pagal grafiką. Jos rengė preliminariais diskusijas, potencialius paramos gavėjus mokė planuoti ir valdyti projektus[84] ir prireikus lankėsi paramos gavėjų patalpose[85]. Vengrija nutarė prieš pateikiant patikrinti naudos gavėjų dokumentus dėl tinkamumo ir išsamumo, kad pagerėtų sėkmės rodikliai ir būtų išvengta neapsižiūrėjimo dėl viešųjų pirkimų procedūrų neišmanymo[86]. Kipro institucijos rengė stebėsenos vizitus vietoje, kad informuotų paramos gavėjus apie tinkamumo taisykles, o Nyderlandų institucijos prieš užbaigdamos metines programas siekė įvertinti visas išlaidas bendrai. Kai kurios valstybės narės[87] įvedė specialias procedūras, kad skirtų lėšų praradimo. Dauguma valstybių narių turėjo peržiūrėti savo metines programas, kad maksimaliai išnaudotų turimus išteklius. BAIGIAMOSIOS PASTABOS Išanalizavusi valstybių narių ataskaitas ir informaciją iš kitų šaltinių, Komisija daro išvadą, kad nepaisant tam tikrų įgyvendinimo vėlavimų ISF tikslus pasiekia. Vidutinei įgyvendinimo normai siekiant labai patenkinamus 86,7 proc., ISF atitinka savo kaip ES bendro investicijų į išorės sienas ir dalyvaujančių šalių konsulatus finansavimo priemonės paskirtį. Tokiu būdu jis tarnauja visos Šengeno erdvės interesams ir pasiekia aiškiai matomų, tvarių rezultatų. Panaudojus ISF investicijas per ataskaitinį laikotarpį atlikta 3,6 mln. patruliavimo misijų, bendrai sumažintas vidutinis reagavimo laikas ir įrengtos stebėjimo sistemos palei 8 279 km išorės sienų. Valstybės narės modernizavo nuo trečdalio iki visų sienos perėjimo punktų įrangą ir sumažino tikrinamų keliautojų laukimo laiką. Naujuose ar atnaujintuose konsulatuose buvo išduota daugiau nei 1,8 mln. vizų ir 378 konsulatai buvo prijungti prie centrinės VIS. SIS buvo praplėsta ir pradėta taikyti dar 120 institucinių suinteresuotųjų šalių. ISD sėkmė iš dalies yra jo specializuoto pobūdžio rezultatas. Sutelkdamas dėmesį į išorės sienų valdymą ir vizų išdavimą, jis išvengia lėšų išsklaidymo. Atrodo, kad išlaidos tarp ISF prioritetų pasiskirsto gana tolygiai. Visgi valstybės narės mažiau lėšų skyrė konsulatų pagerinimui ir vizų išdavimui (3 prioritetas). Tai paprastai būna naudinga valstybių narių užsienio reikalų ministerijoms, kurios nėra tiesiogiai atsakingos už sienų valdymą. Būtų naudinga sukurti lankstų mechanizmą, kuris leistų atitinkamoms institucijoms dalyvauti labiau. Kadangi tai buvo pirmasis bandymas pasidalyti fondo, remiančio tokią neprognozuojamą veiklos sritį, valdymu, kai kurių suvaržymų nebuvo galia išvengti. Juos pasunkino ir tai, kad finansavimą reikėjo apskaičiuoti ir paskirstyti kasmet, ir tai paveikė įgyvendinimo tvarkaraštį. Tačiau daugumoje atvejų suvaržymai buvo pašalinti dėl dalyvaujančių šalių veiksmingo ir naujoviško požiūrio, aprašyto skirsnyje apie gerąją patirtį ir išmoktas pamokas. Savo ruožtu Komisija nuolat teikė nurodymus, supaprastino įgyvendinimo taisykles ir suteikė lėšų prižiūrėti įrangai, jau įsigytai remiant ISF. Į valstybių narių nustatytus trūkumus ir išmoktas pamokas buvo atsižvelgta rengiant 2014–2020 m. daugiametę finansinę programą. Bendrasis tikslas yra praplėsti Sąjungos finansavimo taikymo sritį remiant vidaus saugumą ir jo išorinį aspektą, tuo pačiu toliau paprastinti paramos teikimo mechanizmus ir didinti lankstumą, ypač reaguojant į ekstremalias situacijas. Galima geriau išnaudoti atitinkamas Sąjungos agentūras, pavyzdžiui, Europolą ir FRONTEX. Pasidalijamasis valdymas turi būti tęsiamas, tačiau reikėtų pereiti prie daugiamečio programavimo. Būsimasis Vidaus saugumo fondas apims vizų ir sienų valdymą, tačiau pridės naują elementą, integruodamas policijos bendradarbiavimą nusikalstamumo prevencijos ir krizių valdymo srityje. Taikant pasidalijamąjį finansavimo valdymą ir policijos bendradarbiavimui, bus sudarytos sąlygos teikti tikslingesnę ir visapusę paramą. [1] Įspėjimas: ši ataskaita grindžiama daugiausia dalyvaujančių valstybių narių pateiktais duomenimis. Nors Komisija kiek įmanoma stengėsi patikrinti šiuos duomenis, ji negali visiškai atmesti nenuoseklumo ar netikslumo galimybės, tačiau mano, kad tai neturėtų neigiamai paveikti išvadų pagrįstumo. [2] Sprendimas Nr. 574/2007/EB, OL L 144, 2007 6 6, p. 22. [3] COM(2005)123 galutinis. Į Bendrąją programą įeina dar trys fondai: Europos grąžinimo fondas, Europos fondas trečiųjų šalių piliečių integracijai, Europos pabėgėlių fondas. [4] Vadovaujantis susiklosčiusia praktika, terminas „valstybės narės“ vartojamas Šengeno susitarimą pasirašiusioms šalims nurodyti, nepriklausomai nuo to, ar jos yra ES valstybės narės, ar asocijuotosios valstybės. [5] 2007–2010 m. ISF veikloje dalyvavo ES valstybės narės, išskyrus Jungtinę Karalystę ir Airiją, ir Šengeno asocijuotosios valstybės Islandija, Norvegija ir Šveicarija. Lichtenšteinas prie ISF prisideda, bet nedalyvauja. Asocijuotosios valstybės – Bulgarija ir Rumunija – prie ISF prisijungė 2010 m. [6] Sprendimo Nr. 574/2007/EB 52 straipsnio 3 dalies c punktas. [7] Sprendimo Nr. 574/2007/EB 52 straipsnio 2 dalies b punktas. [8] Liuksemburgas vertinimo ataskaitos nepateikė. Šveicarija ataskaitą pateikė per vėlai, kad būtų galima ją įtraukti į suvestinę apibendrinamąją ataskaitą, todėl jos nebuvo galima įtraukti į šią ataskaitą. [9] Trumpai – SOLID komitetas. [10] Komunikatas „Išorės sienų fondo, Europos fondo trečiųjų šalių piliečių integracijai ir Europos grąžinimo fondo išteklių paskirstymo valstybėms narėms kriterijų taikymas“ (COM(2011) 448). [11] Komisijos sprendimas 2007/599/EB, įgyvendinantis sprendimą Nr. 574/2007/EB dėl 2007–2013 m. strateginių gairių priėmimo. [12] Sprendimo Nr. 574/2007 dėl Išorės sienų fondo įsteigimo 6 straipsnis: „Fondas skiria paramą kompensuoti negautus tranzito vizų mokesčius ir papildomas išlaidas, kurios atsiranda įgyvendinant supaprastinto tranzito dokumentą (STD) ir supaprastinto tranzito geležinkeliu dokumento (STGD) sistemą pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 693/2003 (1) ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 694/2003.“ [13] BE, DK, EL, FI, HU, IT, LT, LV, NL, NO, SE, SI. [14] AT, BG, CY, EL, LV, PL, SI. [15] BE, DE, DK, EE, ES, FI, IT, LT, MT, NO, PT, RO, SE, SK. [16] BG, EL, IT. [17] AT, BE, BG, CZ, DE, EE, EL, HU, LT, LV, RO, SE, SI. [18] EE, HU, LT, LV, PL, SI, SK,.. [19] BG, RO. [20] LT. [21] CY, MT, PT, HU, ES, EL, SI, LT, BE. [22] CY, MT, HU, IT, BG. [23] IS, NO ir CH 2009 m. pradėjo mokėti įnašą ISF ir 2010 m. priėmė savo pirmąsias metines programas. 2010 m. prie ISF prisijungė BG ir RO. [24] Įgyvendinimo norma buvo apskaičiuota remiantis valstybių narių pateiktais skaičiais. Į šią informaciją įeina Komisijos jau užbaigtų metinių programų įgyvendinimo normos ir valstybių narių prognozės dėl metinių programų, kurios nacionalinių ex-post vertinimo ataskaitų pateikimo metu dar turėjo būti užbaigtos. Reikia pažymėti, kad DK ir PL nepateikė duomenų apie 2010 m. programos įgyvendinimą. CY ir CZ įgyvendinimo normos buvo negalutinės. [25] DE, CY, NO, EE. [26] AT, CY, DE, EE, ES, FI, IT, LT, LV, MT, NO, PL, SK. [27] AT, CZ, MT, RO, SE. [28] EL, LT. [29] ES, IT, MT. [30] BG, FR, HU, LT, PL, PT, RO, SE, SI. [31] EE, IS, IT, LV, LT, NL, PT, SK. [32] Informaciją apie bendras ISF išlaidas NVIS pateikė 17 valstybių narių. Iš valstybių narių, įgyvendinusių veiksmus šioje srityje, trys duomenų nepateikė (ES, FI, NL), nors Ispanija ir Suomija nurodė ISF išteklių dalį bendrose investicijose į jų NVIS. Daugiau duomenų pateikiama apibendrinamojoje ataskaitoje. [33] BE, CY, DE, EL, FR, PT, IT, HU. [34] ES, FI, NO, MT, AT. [35] Visos valstybės narės, išskyrus BG, DK, EE, IS, MT, NL, NO. [36] AT, EE, MT, SI, SK. [37] BE, BG, DE, DK, ES, FI, FR, IT, LT, LV, NO, PL, PT, RO. [38] CZ, EL, HU, IS, NL, SE. [39] AT, BE, BG, CY, CZ, DK, EE, FI, FR, HU, IT, MT, NL, NO, PL, PT, RO, SE, SI, SK. [40] Kai kurios valstybės narės savo rezultatus suskirstė skirtingai. Šioje ataskaitoje jie sugrupuoti pagal tinkamiausiais laikomus ISF prioritetus. [41] CY, DE, EE, EL, ES, FI, HU, IT, LT, MT, NO, PT, RO, SE, SI, SK. [42] CY, EE, EL, ES, HU, IT, MT, PT, SK. 3,14 mln. patruliavimo misijų buvo atlikta automobiliu, o 432 000 – motociklu. [43] Šios išlaidos siekė daugiau kaip 44 mln. EUR, arba 37,33 proc. visų Ispanijos išlaidų pagal 2 prioritetą. [44] EE, ES, NO, SI. [45] CZ, FR, HU, MT, NO, PT. [46] Įskaitant FR, RO. [47] DE, HU, NO. [48] Įskaitant DE, PT. [49] DE, ES. [50] AT, HU, NO. [51] EL, FR, HU. [52] AT, BE, BG, CY, CZ, DE, EL, ES, FI, FR, HU, NL, NO, RO, SK. [53] EE, IT, LT, PL, SE, SI. [54] AT, BG, CY, DE, EE, ES, FR, HU, IT, LT, LV, MT, NO, SI. [55] Įskaitant Šengeno vizas. [56] AT, CY, CZ, ES, FR, HU, LT, MT, NL, RO. [57] BE, RO, SI. [58] AT, BG, CY, DE, EE, ES, FR, HU, IT, LT, LV, MT, NO, SI. [59] CZ, DK, EE, FI, HU, NL SE. [60] AT, DE FI, FR, HU, IT, LV, PT, RO, SE, SK. [61] BE, CZ, EL, ES, HU, LV, LT, PL, RO, SI, SK. [62] AT, BG, CZ, DE, ES, FI, FR, HU, IT, LV, LT, NO, SE, SK. [63] AT, BG, CZ, DE, ES, FR, HU, IT, LT, LV, PL, SI. [64] SI. [65] DE, FR. [66] ES, HU. [67] DE, ES, SI. [68] LT. [69] HU, LV. [70] Šalys, įvertinusios rezultatus labai teigiamai: AT, BE, BG, CY, DK, ES, FR, HU, IT, LV, MT, PL, PT, RO, SI, SK. [71] Iš viso keturiolika: BG, BE, CY, CZ, DE, EE, EL, HU, IT, LT, NL, PL, PT, SI. [72] DE, DK, FI, IS, NL. Reikia įvertinti, kad IS pirmąsias metines programas priėmė 2010 m. [73] BE, BG, CY, EE, DK, LV, MT, PT, PL. [74] AT, BG, CZ, ES, IT. [75] BG, DE, ES, LT. [76] BE, CY, EE, EL, FR, IT, MT. [77] DE. [78] ES. [79] EL. [80] CY, DK, IT. [81] DK, HU, IT, NO. [82] AT, BE, BG, CZ, DE, DK, FI, FR, IS, NO, NL, PL, PT, SE, SK. [83] AT, BE, ES, FI, FR, HU, IT, NL, NO, LT, PT. [84] ES, HU, IT. [85] FR. [86] BG, CY, EE, FR, HU, NL, PL, SK. [87] AT, EL, PL, SE.