Pasiūlymas TARYBOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS kuriuo importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams) nustatomas galutinis antidempingo muitas ir laikinojo muito galutinis surinkimas /* COM/2013/0759 final - 2013/0369 (NLE) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Šis pasiūlymas susijęs su 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (toliau – pagrindinis reglamentas), ypač jo 9 straipsnio ir 14 straipsnio 1 dalies taikymu importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams). Bendrosios aplinkybės Šis pasiūlymas teikiamas atsižvelgiant į pagrindinio reglamento įgyvendinimą ir yra parengtas remiantis tyrimu, atliktu pagal pagrindiniame reglamente nustatytus esminius ir procedūrinius reikalavimus. Pasiūlymo srityje galiojančios nuostatos 2012 m. rugsėjo 6 d. Europos Komisija (toliau – Komisija) inicijavo antidempingo tyrimą dėl importuojamų Kinijos Liaudies Respublikos kilmės fotovoltinių modulių iš kristalinio silicio ir jų pagrindinių sudėtinių dalių (t. y. elementų ir plokštelių). 2013 m. kovo 1 d. Komisija priėmė Reglamentą (ES) Nr. 182/2013, kuriuo nustatomas reikalavimas registruoti importuojamus Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamus fotovoltinius modulius iš kristalinio silicio ir jų pagrindines sudėtines dalis (t. y. elementus ir plokšteles). 2013 m. birželio 4 d. Komisija priėmė Reglamentą (ES) Nr. 513/2013, kuriuo importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams ir plokštelėms) nustatomas laikinasis antidempingo muitas ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 182/2013, kuriuo nustatomas reikalavimas registruoti šiuos importuojamus Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamus produktus. Šis reglamentas vėliau buvo iš dalies pakeistas 2013 m. rugpjūčio 2 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 748/2013. 2013 m. rugpjūčio 2 d. Sprendimu 2013/423/ES Komisija priėmė pasiūlytą įsipareigojimą, susijusį su antidempingo tyrimu dėl importuojamų Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš jos siunčiamų fotovoltinių modulių iš kristalinio silicio ir jų pagrindinių sudėtinių dalių (t. y. elementų ir plokštelių). Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Netaikoma. 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Su tyrimu susijusios suinteresuotosios šalys turėjo galimybę ginti savo interesus atliekant tyrimą pagal pagrindinio reglamento nuostatas. Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas Nepriklausomo tyrimo neprireikė. Poveikio vertinimas Šis pasiūlymas parengtas įgyvendinant pagrindinį reglamentą. Pagrindiniame reglamente nėra numatomas bendras poveikio vertinimas, tačiau jame pateiktas išsamus būtinų įvertinti sąlygų sąrašas. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI Siūlomų veiksmų santrauka Komisija nustatė laikinuosius antidempingo muitus importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš jos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams ir plokštelėms) ir vėliau priėmė pasiūlytą įsipareigojimą, susijusį su šiais importuojamais moduliais. Pridedamas Tarybos reglamento pasiūlymas grindžiamas galutinėmis išvadomis, kuriomis patvirtinta, kad dempingu yra daroma žala ir kad nustačius priemones bendri Sąjungos interesai nebūtų pažeisti. Nors produkto apibrėžtoji sritis galutiniame tyrimo etape buvo pakoreguota (į produkto apibrėžtąją sritį neįtrauktos plokštelės), ir galutinės muito normos buvo šiek tiek persvarstytos, preliminarios išvados iš esmės patvirtintos. Numatoma, kad įsipareigojimas bus taikomas laikinųjų ir galutinių priemonių galiojimo laikotarpiu. Taigi siūloma, kad Taryba priimtų pridedamą reglamento, kuris turėtų būti paskelbtas ne vėliau kaip 2013 m. gruodžio 5 d., pasiūlymą. Teisinis pagrindas Šis pasiūlymas susijęs su 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių taikymu. Subsidiarumo principas Pasiūlymas priklauso išimtinei Europos Sąjungos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas. Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl toliau nurodytų priežasčių. Veiksmų pobūdis aprašytas minėtame pagrindiniame reglamente, nesuteikiant galimybės taikyti nacionalinį sprendimą. Nuoroda apie Sąjungai, šalių vyriausybėms, regionų ir vietos valdžios institucijoms, ekonominės veiklos vykdytojams ir piliečiams tenkančios finansinės bei administracinės naštos mažinimą ir jos proporcingumą pasiūlymo tikslui netaikoma. Pasirinkta priemonė Siūloma priemonė – reglamentas. Kitos priemonės būtų netinkamos dėl toliau nurodytos priežasties. Pagrindiniame reglamente kitos galimybės nenumatytos. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Pasiūlymas neturi poveikio Sąjungos biudžetui. 2013/0369 (NLE) Pasiūlymas TARYBOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS kuriuo importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams) nustatomas galutinis antidempingo muitas ir laikinojo muito galutinis surinkimas EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, atsižvelgdama į 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių[1] (toliau – pagrindinis reglamentas), ypač į jo 9 straipsnio 4 dalį ir 14 straipsnio 1 dalį, atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą, pateiktą pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu, kadangi: A. PROCEDŪRA 1. Laikinosios priemonės (1) Reglamentu (ES) Nr. 513/2013[2] (toliau – laikinasis reglamentas) Europos Komisija (toliau – Komisija) nustatė laikinąjį antidempingo muitą importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos (toliau – KLR arba nagrinėjamoji šalis) kilmės arba iš jos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams ir plokštelėms). (2) Tyrimas inicijuotas 2012 m. liepos 25 d. gavus gamintojų, kurie pagamina daugiau nei 25 % visų fotovoltinių modulių iš kristalinio silicio ir jų pagrindinių sudėtinių dalių Sąjungoje, vardu ES ProSun (toliau – skundo pateikėjas) pateiktą skundą. Skunde pateikti šio produkto dempingo ir dėl to daromos materialinės žalos prima facie įrodymai, kurių pakako tyrimo inicijavimui pagrįsti. 2. Registracija (3) Kaip nurodyta laikinojo reglamento 3 konstatuojamojoje dalyje, gavusi skundo pateikėjo tinkamais įrodymais pagrįstą prašymą 2013 m. kovo 1 d. Komisija priėmė Reglamentą (ES) Nr. 182/2013[3], kuriuo nustatomas reikalavimas nuo 2013 m. kovo 6 d. registruoti importuojamus Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamus fotovoltinius modulius iš kristalinio silicio ir jų pagrindines sudėtines dalis (t. y. elementus ir plokšteles). Laikinuoju reglamentu nutraukta importuojamo produkto registracija, kuri pagal pagrindinio reglamento 14 straipsnio 5 dalį vykdyta dėl antidempingo tyrimo, kadangi nustačius laikinąjį antidempingo muitą buvo užtikrinama apsauga nuo importo dempingo kaina. (4) Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad sprendimas nustatyti reikalavimą registruoti importuojamą produktą buvo nepagrįstas, kadangi neįvykdytos sąlygos pagal pagrindinio reglamento 14 straipsnio 5 dalį. Tačiau šie teiginiai nebuvo pagrįsti faktiniais įrodymais. Priimdama sprendimą nustatyti reikalavimą registruoti importuojamą produktą Komisija turėjo pakankamai prima facie įrodymų, pagrindžiančių būtinybę registruoti importuojamą produktą, visų pirma dėl staiga padidėjusių bendros importo apimties ir rinkos dalies. Todėl tvirtinimai šiuo klausimu turėjo būti atmesti. 3. Su laikinaisiais muitais susijusio įsipareigojimo priėmimas (5) 2013 m. rugpjūčio 2 d. Komisijos sprendimu 2013/423/ES[4] Komisija priėmė eksportuojančių gamintojų ir Kinijos įrenginių ir elektronikos gaminių importo ir eksporto prekybos rūmų (toliau – CCCME) įsipareigojimo pasiūlymą. 4. Tolesnė tvarka (6) Atskleidus esminius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis nuspręsta nustatyti laikinąsias antidempingo priemones (toliau – pirminis faktų atskleidimas), Kinijos vyriausybė ir kelios suinteresuotosios šalys raštu pateikė pastabų dėl preliminarių išvadų. Šalims, kurios to pageidavo, buvo suteikta galimybė būti išklausytoms. Nebrangios saulės energijos asociacijos (Association for Affordable Solar Energy, toliau – AFASE), atstovaujančios importuotojams ir gamintojų bei vartotojų grandžių veiklos vykdytojams, ir vieno importuotojo prašymu jie buvo išklausyti dalyvaujant Prekybos generalinio direktorato bylas nagrinėjančiam pareigūnui. (7) Komisija toliau rinko ir tikrino visą informaciją, kuri, jos manymu, buvo būtina norint padaryti galutines išvadas. Suinteresuotųjų šalių žodžiu ir raštu pateiktos pastabos buvo išnagrinėtos ir prireikus preliminarios išvados buvo atitinkamai pakeistos. (8) Be to, toliau nurodytų bendrovių patalpose buvo surengti tikrinamieji vizitai: i) vartotojų grandies veiklos vykdytojai – Jayme de la Costa, Pedrozas, Portugalija – Sunedison Spain Construction, Madridas, Ispanija ii) nepriklausomas konsultantas – Europressedienst, Bona, Vokietija (9) AFASE suabejojo Europressedienst patalpose surengto vizito teisiniu pagrindu, kadangi ši bendrovė nėra šio tyrimo suinteresuotoji šalis ir todėl jai netaikomas pagrindinio reglamento 16 straipsnis. Kaip minėta laikinojo reglamento 99 ir 120 konstatuojamosiose dalyse, Europressedienst pateikė informacijos apie makroekonominius rodiklius. Paaiškinama, kad Komisija Europressedienst patalpose atliko patikrinimą vietoje laikydamasi gero administravimo principo ir siekdama patikrinti, ar duomenys, kuriais pagrįstos Komisijos išvados, buvo patikimi ir teisingi. (10) Kinijos vyriausybė pakartojo teiginį, kad buvo pažeistos jos teisės į gynybą, kiek tai susiję su prieiga prie suinteresuotosioms šalims susipažinti skirtų bylų, nes i) nekonfidencialiose bylose nepateikta visa informacija, nenurodant pagrįstos priežasties arba nepateikiant pakankamai išsamių santraukų arba, išskirtiniais atvejais, nenurodant nekonfidencialios santraukos nepateikimo priežasčių, ii) nepateikta nekonfidenciali viso vieno Sąjungos gamintojo klausimyno atsakymo versija ir iii) pernelyg ilgai vėluota pateikti nekonfidencialias Sąjungos gamintojų klausimyno atsakymų versijas suinteresuotosioms šalims susipažinti. (11) i) Kalbant apie teiginį, kad nekonfidencialioje byloje nebuvo pateikta visa informacija, suinteresuotoji šalis konkrečiai nenurodė, kokią trūkstamą informaciją ji turėjo omenyje. ii) Teiginys, kad nebuvo pateikta nekonfidenciali viso vieno Sąjungos gamintojo klausimyno atsakymo versija, yra neteisingas. iii) Dėl vėlavimo pateikti nekonfidencialias atrinktų Sąjungos gamintojų klausimyno atsakymų versijas suinteresuotajai šaliai buvo paaiškinta, kad klausimynai į nekonfidencialią bylą įtraukti tik patikrinus, ar informacijos santraukos buvo išsamios ir pagrįstos. Siekiant užtikrinti Sąjungos gamintojų teisę į anonimiškumą, taip pat buvo įsitikinta, kad nekonfidencialiose klausimynų versijose tikrai nebūtų atskleista susijusio Sąjungos gamintojo tapatybė. Kai kuriais atvejais nekonfidencialias versijas pateikiančioms šalims reikėjo jas atitinkamai pataisyti prieš pateikiant šias versijas kitoms suinteresuotosioms šalims susipažinti. (12) Bet kokiu atveju laikoma, kad suinteresuotųjų šalių teisei į gynybą tai nepadarė jokio poveikio. Komisija suinteresuotosioms šalims suteikė galimybę laiku reaguoti į suinteresuotosioms šalims susipažinti skirtoje byloje pateiktą informaciją, kad prieš darant bet kokias šio tyrimo išvadas būtų galima atsižvelgti į šalių pastabas, jei šios būtų svarbios ir pagrįstos. Suinteresuotoji šalis turėjo daug galimybių pateikti pastabų dėl atrinktų Sąjungos gamintojų klausimynų, įskaitant po pirminio ir galutinio faktų atskleidimo. Todėl netgi jei atskleidus faktus ir suteikiant prieigą prie suinteresuotosioms šalims susipažinti skirtų bylų remtasi skirtingomis teisinėmis nuostatomis, reikėtų pažymėti, kad suinteresuotosios šalys turėjo daug galimybių pateikti pastabų dėl bet kokios tyrime dalyvaujančios šalies pateiktos informacijos. Todėl šis teiginys turėjo būti atmestas. (13) Visoms suinteresuotosioms šalims buvo pranešta apie esminius faktus ir aplinkybes, kuriomis remiantis buvo ketinama rekomenduoti nustatyti galutinį antidempingo muitą importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš jos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams) ir galutinai surinkti garantijomis užtikrintas laikinojo muito sumas (toliau – galutinis faktų atskleidimas). Visoms šalims buvo suteiktas laikotarpis, per kurį jos galėjo teikti pastabas dėl šio galutinio atskleidimo. (14) Suinteresuotųjų šalių pateiktos pastabos išnagrinėtos ir prireikus į jas atsižvelgta. 5. Su galutiniais muitais susijusio įsipareigojimo priėmimas (15) Po galutinio faktų atskleidimo eksportuojantys gamintojai ir CCCME Komisijai pateikė iš dalies pakeistą įsipareigojimo pasiūlymą, kuris taip pat apima gretutinį antisubsidijų tyrimą. 2013 m. gruodžio XX d. Komisijos sprendimu 2013/XXX/ES Komisija patvirtino, kad priima šį įsipareigojimą. 6. Su tyrimu susijusios šalys a) Sąjungos gamintojų atranka (16) Nustačius laikinąsias priemones kai kurios suinteresuotosios šalys pakartojo teiginį, kad dėl pernelyg didelio konfidencialumo jos negalėjo pateikti pastabų dėl atrinktų Sąjungos gamintojų ir todėl negalėjo tinkamai pasinaudoti savo teise į gynybą. Komisija jau išnagrinėjo šį klausimą laikinojo reglamento 9 konstatuojamojoje dalyje. Kadangi naujos informacijos šiuo klausimu nepateikta, laikinojo reglamento 9 konstatuojamosios dalies išvados patvirtinamos. (17) Kinijos vyriausybė pakartojo savo teiginį, kad skundo pateikėjų ir atrinktų Sąjungos gamintojų pavadinimų slaptumas yra nepagrįstas. Kaip išdėstyta laikinojo reglamento 9 konstatuojamojoje dalyje, Sąjungos gamintojai prašė laikyti jų pavadinimus konfidencialiais dėl atsakomųjų veiksmų pavojaus. Komisijos nuomone, šie prašymai buvo pakankamai pagrįsti, kad juos būtų galima patenkinti. Informacija, kuri Komisijai buvo pateikta siekiant pagrįsti atsakomųjų veiksmų pavojų, negali būti atskleista trečiosioms šalims, kadangi tuomet prašymas laikyti informaciją konfidencialia netektų prasmės. Be to, tokiu atveju, jei, kaip teigia Kinijos vyriausybė, Sąjungos gamintojas pakartotinai įvertino savo padėtį ir atskleidė savo tapatybę pateikdamas prašymą iškelti teismo bylą prieš laikinąjį reglamentą, nebelieka priežasčių atskleisti informaciją, kuria remiantis suteiktas anonimiškumas, kadangi tapatybė jau atskleista. (18) Po pirminio faktų atskleidimo viena suinteresuotoji šalis pakartojo, kad informacija, kuria remtasi atrenkant bendroves, buvo nepatikima, tačiau nepateikė jokių naujų įrodymų šiuo atžvilgiu. Todėl šis teiginys buvo atmestas. (19) Po galutinio faktų atskleidimo CCCME pakartojo savo argumentus dėl metodo, taikyto laikinai atrenkant Sąjungos gamintojus. CCCME visų pirma teigia, kad institucijos neatsižvelgė į 120 gamintojų. Komisija jau išnagrinėjo šį klausimą laikinojo reglamento 9 konstatuojamojoje dalyje. Be to, institucijos patikrino tame sąraše išvardytų bendrovių veiklą. Paaiškėjo, kad į tą sąrašą daugiausia įtraukti Kinijos, Taivano ir Indijos montuotojai, platintojai, susiję importuotojai ir eksportuojantis gamintojas. Todėl nebuvo galima įrodyti, kad institucijos neatsižvelgė į didelę Sąjungos gamintojų dalį. Be to, užginčiję visos Sąjungos gamybos apimtį CCCME nepateikė alternatyvių duomenų, jie taip pat nepateikė jokių įrodymų, kad tai būtų galėję turėti įtakos atrinktų bendrovių tipiškumui, kadangi nė vienas iš tariamų papildomų Sąjungos gamintojų nebūtų buvęs atrinktas, jei Komisija būtų apie tai žinojusi. (20) Išbraukus plokšteles iš nagrinėjamojo produkto apibrėžties, taigi, ir šio tyrimo apibrėžtosios srities, kaip nurodyta 32 konstatuojamojoje dalyje, galutinai atrinkti aštuoni Sąjungos gamintojai. Kadangi jokių kitų pastabų dėl Sąjungos gamintojų atrankos negauta, laikinojo reglamento 7–10 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos išvados su pirmiau nurodytais pakeitimais patvirtinamos. b) Nesusijusių importuotojų atranka (21) Kaip minėta laikinojo reglamento 12 konstatuojamojoje dalyje, nustačiusi laikinąsias priemones Komisija susisiekė su papildomais importuotojais, kurie jau bendradarbiavo pradiniame tyrimo etape pateikdami pagrindinės informacijos apie savo veiklą tiriamuoju laikotarpiu, susijusią su tiriamuoju produktu, kaip nurodyta pranešime apie inicijavimą. Buvo siekiama nustatyti, ar galima padidinti atrinktų nesusijusių importuotojų skaičių. Šešios bendrovės, kurios gali būti laikomos nesusijusiais importuotojais, prekiaujančiais nagrinėjamuoju produktu (t. y. jį perkančiais ir perparduodančiais) pranešė apie save ir sutiko toliau bendradarbiauti atliekant tyrimą. Iš šių šešių bendrovių penkios pateikė atsakymus iki nustatyto termino. Iš penkių pateiktų atsakymų tik trys buvo pakankamai išsamūs ir jais remiantis buvo galima atlikti pagrįstą vertinimą. Taigi, atrinktų nesusijusių importuotojų padaugėjo – iš viso atrinkti keturi modulių importuotojai, kuriems teko apie 2–5 % visos importo iš nagrinėjamosios šalies apimties. Atsižvelgiant į nesusijusių importuotojų struktūrą (tai daugiausia buvo mažos ir vidutinio dydžio bendrovės) ir į ribotus institucijų išteklius, buvo neįmanoma atrinkti didesnei daliai atstovaujančių bendrovių. (22) Kadangi jokių kitų pastabų dėl nesusijusių importuotojų atrankos negauta, laikinojo reglamento 11 ir 12 konstatuojamosios dalys su pirmiau nurodytais pakeitimais patvirtinamos. c) Eksportuojančių gamintojų atranka (23) Po pirminio faktų atskleidimo kelios neatrinktos bendrovės teigė, kad jų padėtis yra kitokia nei atrinktų bendrovių. Jos tvirtino, kad dėl šios priežasties joms turėtų būti taikoma individuali muito norma pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnio 3 dalį. Tačiau dėl didelio bendradarbiaujančių bendrovių (dažnai bendrovių grupių) skaičiaus buvo neįmanoma atlikti atskirą kiekvienos bendrovės tyrimą. Todėl pagal 9 straipsnio 6 dalį šioms bendrovėms taikomas atrinktoms bendrovėms nustatytas svertinis vidutinis muitas. (24) Kadangi jokių kitų pastabų dėl eksportuojančių gamintojų atrankos negauta, laikinojo reglamento 13 ir 14 konstatuojamosios dalys patvirtinamos. 7. Tiriamasis ir nagrinėjamasis laikotarpiai (25) Kaip nustatyta laikinojo reglamento 19 konstatuojamojoje dalyje, atliekant dempingo ir žalos tyrimą nagrinėtas 2011 m. liepos 1 d. – 2012 m. birželio 30 d. laikotarpis (toliau – tiriamasis laikotarpis arba TL). Tiriant žalai įvertinti svarbias tendencijas buvo nagrinėjamas laikotarpis nuo 2009 m. iki tiriamojo laikotarpio pabaigos (toliau – nagrinėjamasis laikotarpis). B. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS 1. Įžanga (26) Kaip nustatyta laikinojo reglamento 20–49 konstatuojamosiose dalyse, laikinai apibrėžtas nagrinėjamasis produktas – KLR kilmės arba iš jos siunčiami fotovoltiniai moduliai arba plokštės iš kristalinio silicio ir tam tikrų rūšių elementai ir plokštelės, naudojami fotovoltiniuose moduliuose arba plokštėse iš kristalinio silicio. Elementų ir plokštelių storis neviršija 400 mikrometrų. Šio produkto KN kodai šiuo metu yra ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 ir ex 8541 40 90 (toliau – nagrinėjamasis produktas). (27) Nagrinėjamojo produkto apibrėžčiai nepriskiriami šių rūšių produktai: – iš mažiau kaip šešių elementų sudaryti nešiojami saulės įkrovikliai, kurių paskirtis tiekti elektrą prietaisams arba įkrauti elementus; – fotovoltiniai produktai plona plėvele; – fotovoltiniai produktai iš kristalinio silicio, visam laikui įmontuoti į elektros prietaisus, kurių paskirtis nėra energijos gamyba ir kurie naudoja integruoto (-ų) fotovoltinio (-ių) elemento (-ų) iš kristalinio silicio gaminamą elektrą. 2. Tvirtinimai dėl produkto apibrėžtosios srities 2.1. Plokštelių nepriskyrimas (28) Po pirminio faktų atskleidimo suinteresuotosios šalys teigė, kad plokštelės neturėtų būti priskirtos produkto apibrėžtajai sričiai, nes jų pagrindinės fizinės, cheminės ir techninės savybės skiriasi nuo elementų ir modulių. Be laikinajame etape pateiktų argumentų, po pirminio faktų atskleidimo šiuo atžvilgiu pateikti du papildomi argumentai. (29) Pirma, suinteresuotosios šalys tvirtino, kad plokštelės gali būti naudojamos ne vien tik elementų gamybai – jos visų pirma gali būti naudojamos integriniams grandynams ir kitiems mikroprietaisams gaminti. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad ne visos plokštelės priskiriamos šiame tyrime nagrinėjamo produkto apibrėžtajai sričiai – į ją įtrauktos tik „plokštelės, naudojamos fotovoltiniuose moduliuose arba plokštėse iš kristalinio silicio“, kurių „storis neviršija 400 mikrometrų“. Nors plokšteles neabejotinai galima naudoti kitoms paskirtims, atliekant tyrimą nenagrinėtos kitų produktų, kaip antai integrinių grandynų, gamybai naudojamos plokštelės. Be to, apie save nepranešė jokie su šiomis kitų rūšių plokštelėmis susijusioje rinkoje dalyvaujantys gamintojai, importuotojai ar naudotojai, kurie būtų teigę, kad jų plokšteles reikėtų registruoti ar joms taikyti laikinuosius antidempingo muitus. Todėl patvirtinama, kad šios kitų rūšių plokštelės nepriskiriamos šio tyrimo produkto apibrėžtajai sričiai. Tai taip pat rodo, kad plokštelių galutinė paskirtis nebūtinai yra tokia pati kaip elementų ir modulių. (30) Antra, suinteresuotosios šalys teigė, kad neapdirbtos plokštelės neturi jokių esminių elektrinių savybių, kuriomis pasižymi saulės elementai ir moduliai ir kurios juos skiria nuo kitų produktų. Visų pirma, plokštelės negali iš saulės šviesos gaminti elektros energijos, o tai yra pagrindinė fotovoltinių elementų ir modulių iš kristalinio silicio funkcija. (31) Šį tvirtinimą galima priimti. Iš tiesų, papildomai patikrinus nustatyta, kad, priešingai, nei teigiama laikinojo reglamento 36 konstatuojamojoje dalyje („moduliai, elementai ir plokštelės naudojami tai pačiai galutinio naudojimo paskirčiai – jais saulės šviesa verčiama elektros energija“), plokštelė gali iš saulės šviesos gaminti elektros energiją tik ją pavertus į elementą. (32) Dėl skirtingų esminių fizinių ir techninių savybių, kurios atliekant tyrimą, inter alia, apibrėžtos kaip gebėjimas iš saulės šviesos gaminti elektros energiją, daroma bendra išvada, kad plokštelės neturėtų būti įtrauktos į nagrinėjamojo produkto apibrėžtį, taigi, ir į šio tyrimo apibrėžtąją sritį. 2.2. Atskiri elementų ir modulių tyrimai (33) Suinteresuotosios šalys priminė, kad elementai ir moduliai nėra vienas produktas, todėl jie turėtų būti vertinami atskirai, ir iš esmės pakartojo argumentus, į kuriuos jau atsižvelgta laikinojo reglamento 27–39 konstatuojamosiose dalyse. Tačiau, priešingai nei plokštelių, pagrindinė elementų ir modulių savybė yra tokia pati – jie gali iš saulės šviesos gaminti elektros energiją. Todėl šie argumentai buvo atmesti. (34) Po galutinio faktų atskleidimo vienas eksportuotojas teigė, kad elementai patys negali gaminti elektros energijos. Kad įgytų šią funkciją, jie tariamai turi būti integruoti į modulius. Tačiau kiekvienas elementas paprastai gali iš saulės šviesos pagaminti apie 4W elektros energijos. Nors daugumai paskirčių, kurioms būtina kelis elementus sumontuoti į modulius, šio elektros energijos kiekio gali nepakakti, tai nereiškia, kad elementas negali pats gaminti elektros energijos. (35) Po galutinio faktų atskleidimo vienas eksportuotojas tvirtino, kad tai, jog modulių normaliosios vertės neįmanoma nustatyti remiantis elementų normaliąja verte, kaip išdėstyta 100 konstatuojamojoje dalyje, reiškia, kad moduliai ir elementai neturėtų būti laikomi vienu produktu. (36) Šiuo atžvilgiu pažymima, kad atliekant daugumą antidempingo tyrimų, įskaitant šį tyrimą, normaliosios vertės ir eksporto kainos lyginamos pagal konkrečių rūšių produktus. Taip daroma todėl, kad dažnai labai įvairių rūšių produktai turi tas pačias pagrindines fizines, technines ir (arba) chemines savybes, dėl to nagrinėjamojo produkto apibrėžčiai dažnai priskiriami produktai, kurių sąnaudos ir kainos iš esmės skiriasi. Vien tai, kad tam tikros rūšies produkto normaliosios vertės negalima nustatyti remiantis kitos rūšies produkto normaliąja verte, nereiškia, kad šių rūšių produktai negali būti laikomi vienu produktu. Kaip išdėstyta 32 konstatuojamojoje dalyje, elementų ir modulių pagrindinės fizinės ir techninės savybės yra tokios pačios – inter alia, gebėjimas iš saulės šviesos gaminti elektros energiją. (37) Taip pat tvirtinta, kad jei elementai ir moduliai būtų vienas produktas su nedideliais skirtumais, neturėtų būti sudėtinga nustatyti modulių kainą pakoregavus elementų kainą. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad nenustatytas reikalavimas, kad skirtingų rūšių nagrinėjamojo produkto skirtumai būtų tik nedideli. Priešingai, pakanka, kad skirtingų rūšių nagrinėjamojo produkto pagrindinės fizinės, techninės ir (arba) cheminės savybės būtų tokios pačios. Šiuo atveju, kalbant apie modulius ir elementus, tai yra, inter alia, gebėjimas iš saulės šviesos gaminti elektros energiją. (38) Ta pati šalis taip pat teigė, kad elementai nėra kitos rūšies moduliai, o visiškai skirtingas produktas. Elementas iš tiesų yra pagrindinė sudėtinė modulio dalis. Kaip pagrindinė sudėtinė dalis elementas tikrai nėra „visiškai skirtingas produktas“, kadangi, kaip nurodyta 32 konstatuojamojoje dalyje, modulių ir elementų pagrindinės savybės yra tokios pačios – jie iš saulės šviesos gamina elektros energiją. (39) Ta pati šalis papildomai teigė, kad atrenkant Sąjungos gamintojus ir Kinijos eksportuotojus atsižvelgta į elementų ir modulių skirtumą. Todėl moduliams ir elementams turėjo būti nustatytos skirtingos muito normos. Šiuo atžvilgiu patvirtinama, kad atrenkant Sąjungos gamintojus ir Kinijos eksportuotojus iš tiesų atsižvelgta į elementų ir modulių skirtumą, kaip nurodyta laikinojo reglamento 10 ir 14 konstatuojamosiose dalyse. Tačiau tai padaryta tik siekiant užtikrinti, kad atrinktos bendrovės būtų tipiškos, ir nereiškia, kad elementai ir moduliai neturėtų būti laikomi vienu nagrinėjamuoju produktu arba kad jiems reikėtų nustatyti skirtingas muito normas. Iš tiesų, siekiant užtikrinti, kad atrinktos bendrovės būtų tipiškos visų rūšių produktų atžvilgiu, atrenkant bendroves buvo svarbu atskirti elementus ir modulius. Be to, kadangi nebuvo visiškai aišku, ar elementai ir moduliai turėjo būti laikomi vienu produktu ar dviem skirtingais produktais, reikėjo užtikrinti tipiškumą abiem galimais atvejais. (40) Be to, tvirtinama, kad 100 konstatuojamoji dalis, kurioje teigiama, kad modulių perdirbimo išlaidos yra didelės, prieštarauja laikinojo reglamento 32 konstatuojamajai daliai, kurioje nurodyta, kad pridėtinė vertė nesukuriama tik vienu konkrečiu gamybos etapu. Šiuo atžvilgiu primenama, kad 100 konstatuojamojoje dalyje taip pat paaiškinama, kad elementų ir modulių sąnaudos skiriasi 34 %, o tai reiškia, kad 66 % modulio vertės sudaro elementas. Todėl daroma išvada, kad pridėtinė vertė nesukuriama tik vienu konkrečiu gamybos etapu. (41) Eksportuojantys gamintojai teigė, kad tai, jog pagal įsipareigojimą nustatomos trys skirtingos minimalios elementų ir modulių importo kainos ir apimtys, tariamai patvirtina, kad moduliai ir elementai yra skirtingi produktai ir turi būti nagrinėjami atliekant du atskirus tyrimus. Tačiau skirtingos minimalios importo kainos rodo tik tai, kad elementai ir moduliai yra skirtingų grupių rūšių produktai, kurie parduodami skirtingomis kainomis. Todėl siekiant pagrįsti minimalias importo kainas nebūtina nustatyti skirtingas produktų kainas. (42) Tai, kad elementai ir moduliai yra skirtingų grupių rūšių produktai, nėra svarbu nustatant nagrinėjamojo produkto apibrėžtį. Nustatant nagrinėjamojo produkto apibrėžtį pakanka to, kad modulių ir elementų pagrindinės savybės ir galutinio naudojimo paskirtis yra tos pačios, kaip atitinkamai išdėstyta 32 ir 48 konstatuojamosiose dalyse. (43) Kinijos vyriausybė teigė, kad vertinant, ar elementai ir moduliai yra vienas nagrinėjamasis produktas, neatsižvelgta į tam tikrus kriterijus, kuriuos Apeliacinė taryba apibrėžė EB byloje dėl asbesto[5]. Tačiau šie kriterijai naudojami panašiam, o ne nagrinėjamajam produktui apibrėžti. Kitaip tariant, šie kriterijai turi būti naudojami apibrėžiant panašų produktą, pvz., Sąjungos pramonės gaminamą panašų produktą, kuris tuomet palyginamas su eksportuojančių Kinijos gamintojų eksportuojamu nagrinėjamuoju produktu. Nustatant nagrinėjamojo produkto apibrėžtį šie kriterijai nėra svarbūs. Bet kokiu atveju institucijos užtikrina, kad šio tyrimo nagrinėjamojo produkto apibrėžčiai taikant EB byloje dėl asbesto naudotus kriterijus nebūtų padaryta kitokia išvada. Pirmasis ir antrasis kriterijai (produkto savybės, pobūdis ir kokybė bei galutinio naudojimo paskirtys) yra tokie patys kaip ankstesnėse konstatuojamosiose dalyse išdėstyti kriterijai (fizinės, cheminės ir techninės savybės ir galutinio naudojimo paskirtys). Trečiasis kriterijus (vartotojų pomėgiai ir įpročiai) atliekant šį tyrimą nėra labai naudingas, nes elementai yra pagrindinė sudėtinė modulių dalis; Kalbant apie ketvirtąjį kriterijų (tarifinį klasifikavimą) pastebėta, kad tiek elementai, tiek moduliai gali būti deklaruojami pagal muitų poziciją 8541 40 90, o muitų pozicija 8501 taikoma apskritai elektros generatoriams, o ne būtent saulės energijos produktams. (44) Kitos suinteresuotosios šalys teigė, kad objektyviai taikant kriterijus, kuriuos Teisingumo Teismas nustatė ankstesnėse bylose[6], tariamai galima padaryti išvadą, kad moduliai ir elementai yra skirtingi produktai. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad Teismas tik nurodė tam tikrus kriterijus, į kuriuos galima atsižvelgti, tačiau nebūtina visais atvejais taikyti visus kriterijus, kadangi ne visi jie gali būti svarbūs. Įvertinus šiuos kriterijus laikinojo reglamento 27–39 konstatuojamosiose dalyse nustatyta, kad šiam tyrimui svarbūs ne visi kriterijai. Brosmann byloje vertinant, kurių rūšių batai priklausė nagrinėjamajam produktui, taip pat remtasi tik tais trimis kriterijais, kurie laikyti svarbiais. Kadangi suinteresuotosios šalys nenurodė jokių priežasčių, dėl kurių objektyviai taikant kriterijus būtų galima padaryti išvadą, kad moduliai ir elementai yra skirtingi produktai, šio argumento priimti negalima. (45) Be to, primenama, kad elementų ir modulių pagrindinė galutinio naudojimo paskirtis yra ta pati, t. y. jie parduodami integravimui į fotovoltines saulės energijos sistemas. Kaip nurodyta laikinojo reglamento 28 konstatuojamojoje dalyje, modulių veikimas yra tiesiogiai susijęs su elementų veikimu. (46) Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad neįtraukus plokštelių į produkto apibrėžtąją sritį ir dėl sudėtingo elementų perdirbimo į modulius proceso taip pat paneigiamas argumentas, kad elementų ir modulių pagrindinė galutinio naudojimo paskirtis yra ta pati. Ji taip pat tvirtino, jog išvada, kad modulių ir elementų pagrindinė galutinio naudojimo paskirtis yra ta pati, yra pagrįsta prielaida, kad plokštelių, modulių ir elementų gamybos procesas yra toks pats. (47) Visų pirma, neteisinga teigti, jog išvada, kad modulių ir elementų pagrindinė galutinio naudojimo paskirtis yra ta pati, padaryta remiantis gamybos procesu. Nors abu teiginiai iš tiesų išdėstyti toje pačioje laikinojo reglamento 36 konstatuojamojoje dalyje, tai nereiškia, kad viena išvada pagrįsta kita prielaida. Abu teiginius skiria žodis „be to“, todėl aišku, kad antras teiginys nėra pagrįstas pirmuoju. Be to, šie du teiginiai susiję su dviem skirtingais klausimais, išdėstytais skirsnyje „Galutinio naudojimo paskirtis ir pakeičiamumas“. Pirmasis teiginys dėl gamybos proceso susijęs su pakeičiamumu, o antrasis – su galutinio naudojimo paskirtimi. Todėl daryti prielaidą, jog išvada, kad modulių ir elementų pagrindinė galutinio naudojimo paskirtis yra ta pati, yra pagrįsta prielaida, kad plokštelių, modulių ir elementų gamybos procesas yra toks pats, yra neteisinga. (48) Kalbant apie faktinę elementų ir modulių galutinio naudojimo paskirtį, suinteresuotosios šalys neginčija to, kad moduliai ir elementai parduodami integravimui į fotovoltines saulės energijos sistemas. Todėl išvada, kad modulių ir elementų pagrindinė galutinio naudojimo paskirtis yra ta pati, patvirtinama. 2.3. Monokristaliniai ir polikristaliniai elementai (49) Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad monokristaliniai elementai Sąjungoje negaminami ir kad jos eksportuojami monokristaliniai elementai nekonkuruoja su Sąjungos pramone. Tačiau atlikus tyrimą nustatyta, kad iš tiesų monokristaliniai elementai Sąjungoje gaminami. Todėl teiginys buvo atmestas. Bet kokiu atveju, Brosmann byloje Bendrasis Teismas nusprendė, kad konkrečios rūšies produkto negaminimas Bendrijoje nėra lemiamas veiksnys. 2.4. Nuostata „siunčiami iš“ (50) Suinteresuotosios šalys tvirtino, kad tyrimo apibrėžtosios srities išplėtimas įtraukiant produktus, „siunčiamus iš“ KLR, nors tyrimas inicijuotas tik dėl KLR kilmės produktų, buvo nepagrįstas. (51) Tačiau iš KLR siunčiamos prekės buvo įtrauktos jau inicijavimo etape. Pranešimo apie inicijavimą[7] 5 punkte nurodyta, kad „bendrovės, kurios nagrinėjamąjį produktą siunčia iš Kinijos Liaudies Respublikos, tačiau mano, kad dalis šio eksportuojamo produkto arba jie visi nėra Kinijos Liaudies Respublikos muitinės kilmės, raginamos pranešti apie save per šį tyrimą ir pateikti visą reikalingą informaciją“. Todėl aišku, kad visos bendrovės, kurios siunčia prekes iš KLR, turėjo galimybę bendradarbiauti atliekant šį tyrimą. Be to, kadangi tiriamojo produkto sudėtyje dažnai būna sudėtinių dalių ir detalių iš skirtingų šalių, pranešimo apie inicijavimą 5 punkte taip pat nurodyta, kad siekiant spręsti šį klausimą „galima nustatyti specifines nuostatas“. (52) Todėl laikoma, kad visiems susijusiems ekonominės veiklos vykdytojams buvo tinkamai pranešta apie galimybę prireikus nustatyti specifines nuostatas dėl iš KLR siunčiamų prekių ir jie buvo pakviesti bendradarbiauti atliekant tyrimą. Taigi tyrimo apibrėžtoji sritis nebuvo išplėsta įtraukiant produktus, „siunčiamus iš“ KLR, kadangi šie produktai į apibrėžtąją sritį buvo įtraukti nuo pat pradžios. (53) Po faktų atskleidimo suinteresuotosios šalys teigė, kad, nepaisant 51 konstatuojamojoje dalyje nurodytų pranešimo apie inicijavimą nuostatų, atliekant tyrimą nagrinėtos tik KLR kilmės prekės ir neįvertintas iš KLR siunčiamų prekių daromas poveikis. (54) Šiuo atžvilgiu pažymima, kad siekiant užtikrinti, kad atliekant tyrimą būtų įvertintos ne tik KLR kilmės, bet visos iš KLR siunčiamos prekės, imtasi toliau išvardytų priemonių. · Atliekant tyrimą visos bendrovės, siunčiančios nagrinėjamąjį produktą iš KLR, nepaisant to, kokia prekių kilmė, buvo paragintos pranešti apie save. · Pranešimo apie inicijavimą A priede eksportuotojų paprašyta pateikti informacijos apie visus bendrovės gaminamus produktus. Ši informacija apėmė ne tik KLR kilmės prekes. · Remiantis šia informacija, kuri pateikta apie visą eksportą į ES, neatsižvelgiant į tai, kokia prekių kilmė, atrinktos tipiškos bendrovės. · Atrinktiems gamintojams nusiųstas klausimynas, skirtas „į Europos Sąjungą eksportuojantiems gamintojams“, kuriame KLR vadinama „nagrinėjamąja šalimi“, o ne kilmės šalimi. Todėl akivaizdu, kad atliekant tyrimą nagrinėtos visos prekės, neatsižvelgiant į jų kilmę. (55) Šiuo atžvilgiu daroma išvada, kad atliekant tyrimą nagrinėtos visos KLR kilmės arba iš jos siunčiamos prekės, ir tyrimo išvados, įskaitant dėl dempingo ir žalos, apima visas KLR kilmės ar iš jos siunčiamas prekes. (56) Po galutinio atskleidimo suinteresuotosios šalys tvirtino, kad skunde pateikti tik su importuojamomis KLR kilmės saulės baterijų plokštėmis, o ne iš KLR siunčiamomis prekėmis susiję prima facie įrodymai. Šiuo atžvilgiu reikia paaiškinti, kad skundas iš tiesų apėmė prekes „iš KLR“ – tai matyti iš pareiškėjo pateikto dokumento pirmo puslapio, ant kurio uždėtas antspaudas. Prieš šį puslapį byloje yra kitas puslapis, kuriame iš tiesų vartojama formuluotė „Kinijos Liaudies Respublikos kilmės“. Tačiau šiuo atveju tai ne skundo pateikėjo pateiktas dokumentas, o Komisijos tarnybų pridėtas titulinis puslapis, kuriame įrašytas tyrimo pavadinimas, o ne pakartotas skundo pavadinimas. Todėl laikoma, kad skundas apėmė visas prekes iš KLR – tiek KLR, tiek kitų šalių kilmės. (57) Eksportuojantys Kinijos gamintojai taip pat tvirtino, kad negalima pagrįstai tikėtis, kad eksportuojantys trečiųjų šalių gamintojai turėjo žinoti, kad jų produktai taip pat gali būti nagrinėjami atliekant tyrimą. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad priemonės netaikomos tranzitu vežamoms prekėms, kaip apibrėžta GATT V straipsnyje. Todėl eksportuojantiems gamintojams, kurie nevykdo veiklos KLR, priemonės poveikio nedaro. Be to, apie save nepranešė jokie trečiųjų šalių eksportuojantys gamintojai, kurie būtų nurodę, kad jų eksportuojamiems produktams taikomas antidempingo muitas. (58) Tie patys eksportuojantys gamintojai teigė, kad trečiųjų šalių eksportuojantys gamintojai nebuvo paraginti pranešti apie save ir jiems nesuteikta galimybė įrodyti, kad jų produktai nėra importuojami dempingo kaina. Institucijos mano, kad nustačius priemones nedaromas poveikis KLR jokios veiklos nevykdantiems eksportuojantiems gamintojams, nes jų prekės, jei jos siunčiamos iš KLR, bus vežamos tranzitu. Visiems kitiems eksportuojantiems gamintojams pranešimu apie inicijavimą pranešta, kad jų vykdoma veikla tikrinama atliekant tyrimą. (59) Kinijos vyriausybė tvirtino, kad, nors pagrindinio reglamento 1 straipsnio 3 dalimi leidžiama nukrypti nuo principo, kad eksportuojanti šalis yra kilmės šalis, šiuo atveju šiuo straipsniu remtis negalima. Patvirtindama šį teiginį Kinijos vyriausybė teigia, kad nebuvo atliktas išsamus tyrimas, ar eksportuojanti šalis gali būti tarpine šalimi. Institucijos nesutinka su šiuo pagrindinio reglamento 1 straipsnio 3 dalies aiškinimu. Jokia šalis neginčija, kad KLR vykdoma didelė gamybos dalis. Ar KLR yra gatavų prekių kilmės šalis, priklauso nuo keleto veiksnių. Institucijoms atliekant dempingo, žalos, priežastinio ryšio ir Sąjungos interesų analizę ši gamyba nagrinėta neatsižvelgiant į tai, ar eksportuotos gatavos prekės yra KLR muitinės kilmės. Kadangi yra aiškių požymių, kad ne visų produktų, kurie buvo bent iš dalies pagaminti KLR, muitinės kilmės šalimi būtų galima laikyti KLR, institucijos nusprendė, kad atliekant tyrimą taip pat buvo būtina įtraukti produktus, kurių atžvilgiu KLR yra tik tarpinė šalis. (60) Kinijos vyriausybė taip pat teigė, kad todėl, kad jokiam Kinijos eksportuotojui netaikytas RER, nėra galimybės palyginti saulės baterijų plokščių kainų KLR, ir dėl šios priežasties KLR negali būti laikoma tarpine šalimi. Tačiau šiuo atžvilgiu pažymima, kad visos trys pagrindinio reglamento 1 straipsnio 3 dalies sąlygos nurodomos tik kaip pavyzdžiai ir ne visais atvejais visos sąlygos gali būti svarbios. Šiuo atveju, kadangi jokiam Kinijos eksportuotojui netaikytas RER, palyginamoji kaina turėjo būti nustatyta panašioje šalyje ir, nesvarbu, ar KLR laikoma kilmės ar tarpine šalimi, ši kaina išlieka tokia pati. Todėl klausimas, ar „toje valstybėje“ yra palyginamoji kaina, yra neaktualus, kadangi šiuo atveju palyginamoji kaina nustatyta ne „toje valstybėje“, o panašioje šalyje. 2.5. Saulės įkrovikliai (61) Po pirminio faktų atskleidimo suinteresuotosios šalys teigė, kad apibrėžtis „iš mažiau kaip šešių elementų sudaryti nešiojami saulės įkrovikliai“ yra per siaura ir į ją reikėtų įtraukti produktus, kurių funkcija panaši ir kurie neįtraukti į šią apibrėžtį, kaip antai panašaus dydžio produktus, kuriuose naudojama daugiau mažesnių elementų. (62) Be to, suinteresuotosios šalys teigė, kad apibrėžtis „fotovoltiniai produktai iš kristalinio silicio, visam laikui įmontuoti į elektros prietaisus“ yra per siaura, kadangi į ją neįtraukiami tik surinkti elektros prietaisai, o saulės energijos sistemų sudėtinės dalys, skirtos integravimui į elektros prietaisus, gali būti į ją įtrauktos. (63) Iš tiesų, išnagrinėjus pirmiau pateiktus argumentus, paaiškėjo, kad nusprendus neįtraukti tokių produktų į apibrėžtį būtų tikslingiau nustatyti techniniu standartu pagrįstą kriterijų. Visų pirma nustatyta, kad produktai, kurie neturėtų būti priskirti prie priemonių apibrėžtosios srities, šio standarto apibrėžtyse apibūdinami tinkamiau: tarptautinis standartas IEC 61730-1, taikymo klasės, C klasė: ribota įtampa, ribotas elektros energijos naudojimas (p. 13)[8]. (64) Po galutinio faktų atskleidimo gauta pastabų dėl produktų nepriskyrimo remiantis minėtu tarptautiniu standartu. Teigta, kad būtų tikslingiau apibrėžti nepriskirtinus produktus remiantis išėjimo įtampa ir atiduodamąja galia („moduliai ar plokštės, kurių išėjimo galia neviršija 50 V nuolatinės srovės, o atiduodamoji galia neviršija 50 W, ir kurie skirti tik tiesiogiai naudoti kaip baterijų įkrovikliai tokios pačios įtampos ir galios sistemose“), o ne remtis standartu. Ši teiginį būtų galima priimti, o pagal šią apibrėžtį galiausiai nuspręsta neįtraukti tokių produktų į apibrėžtį. 2.6. Stoge įmontuoti saulės moduliai (65) Kita suinteresuotoji šalis teigė, kad stoge įmontuoti saulės moduliai neturėtų būti priskirti prie tyrime nagrinėjamo produkto apibrėžtosios srities, kadangi jie atlieka tiek saulės modulio, tiek stogo čerpių ar šiferio funkciją. Todėl jų negalima tiesiogiai pakeisti standartiniu saulės moduliu. (66) Tačiau atlikus tyrimą nustatyta, kad tiek standartiniai, tiek stoge įmontuoti saulės moduliai turi atitikti tuos pačius elektros standartus. Be to, nors stoge įmontuoto saulės modulio negalima paprasčiausiai pakeisti standartiniu moduliu, jį galima pakeisti standartiniu moduliu ir stogo čerpėmis ar šiferiu. Taigi iš esmės šių produktų techninė savybė yra ta pati – jie gamina elektrą iš saulės šviesos. Ši papildoma funkcija (kurią kitu atveju turi stogo danga) nelaikyta svarbia ir ja negalima pagrįsti stoge įmontuotų saulės modulių nepriskyrimo prie produkto apibrėžtosios srities. (67) Po galutinio faktų atskleidimo ta pati suinteresuotoji šalis, remdamasi su avalyne[9], o konkrečiai – atletikai skirta specialios technologijos avalyne „STAF“, susijusiu atveju, teigė, jog tai, kad stoge įmontuotų saulės modulių negalima pakeisti standartiniais saulės moduliais ir atvirkščiai, rodo, kad stoge įmontuotų saulės modulių nereikėtų įtraukti į priemonių apibrėžtąją sritį. Tačiau „STAF“ avalynė į priemonių apibrėžtąją sritį neįtraukta dėl daugelio priežasčių ir, kaip nusprendė Bendrasis Teismas Brosmann[10] byloje, abipusio pakeičiamumo nebuvimas nėra pakankama priežastis; tai patvirtino, kad visiškai skirtingi produktai, kaip antai bateliai ir pasivaikščiojimams skirta avalynė, nepaisant jų skirtumų, tame pačiame antidempingo tyrime gali iš tiesų būti laikomi nagrinėjamuoju produktu. (68) Be to, suinteresuotoji šalis tvirtino, kad tai, jog produktas Sąjungoje negaminamas ir tai, kad intelektinės nuosavybės teisės priklauso suinteresuotajai šaliai, tariamai patvirtina, kad stoge įmontuoti saulės moduliai yra novatoriškas produktas, kuris skiriasi nuo kitų. Tačiau, kalbant apie suinteresuotosios šalies paminėtą su avalyne susijusį atvejį, Bendrasis Teismas Brosmann byloje nusprendė, kad „dėl argumentų, susijusių su [...] šios rūšies avalynės negaminimu Bendrijoje ir su patentu, reikia konstatuoti, kad jie nėra lemiami“[11]. Taigi, patentuotos technologijos avalynė toje byloje laikyta nagrinėjamuoju produktu. (69) Suinteresuotoji šalis taip pat tvirtino, kad stoge įmontuoti saulės moduliai neturėtų būti įtraukti į nagrinėjamojo produkto apibrėžtį, nes jie parduodami už gerokai didesnę kainą nei standartiniai moduliai. Taip pat su avalyne susijusiu atveju „STAF“ avalynė, kurios kaina viršijo tam tikrą nustatytą kainą, buvo neįtraukta į nagrinėjamojo produkto apibrėžtį. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad stoge įmontuoti saulės moduliai turi dvejopą – saulės modulio ir stogo čerpės ar šiferio – funkciją, kaip nurodyta 66 konstatuojamojoje dalyje. Tiesiogiai lyginti kainas nėra prasmės, nes savaime suprantama, kad produktas su papildoma funkcija kainuoja brangiau. (70) Atsakydama į šį teiginį, suinteresuotoji šalis tvirtino, kad pagal šiuos argumentus niekada nebūtų galima remtis kainų skirtumu kaip papildomu rodikliu, kuriuo būtų galima pagrįsti nepriskyrimą prie produkto apibrėžtosios srities. Tačiau šis aiškinimas yra pernelyg platus. Ankstesnėje konstatuojamojoje dalyje tiesiog teigiama, kad šiuo konkrečiu atveju, kai stoge įmontuoti saulės moduliai turi nagrinėjamojo produkto ir kito produkto (šiuo atveju stogo čerpės ar šiferio) funkciją, kaina savaime suprantama nėra reikšminga. Tai jokiu būdu nereiškia, kad kitais atvejais kainos skirtumas negali būti naudingas rodiklis nustatant, ar produktas turėtų būti neįtrauktas į nagrinėjamojo produkto apibrėžtį. (71) Galiausiai, suinteresuotoji šalis teigė, kad jos stoge įmontuotų saulės modulių tiekėjui turėtų būti suteikta galimybė dalyvauti įsipareigojime dėl minimalios kainos. Tačiau pasirodo, kad susijęs Kinijos eksportuotojas nebendradarbiavo atliekant tyrimą, todėl kaip nebendradarbiaujanti šalis ji neturi teisės dalyvauti įsipareigojime. Todėl šio prašymo nebuvo galima priimti. 3. Išvada (72) Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, produktas galutinai apibrėžiamas kaip KLR kilmės arba iš jos siunčiami fotovoltiniai moduliai arba plokštės iš kristalinio silicio ir tam tikrų rūšių elementai, išskyrus vežamus tranzitu, kaip apibrėžta GATT V straipsnyje, naudojami fotovoltiniuose moduliuose arba plokštėse iš kristalinio silicio. Elementų storis neviršija 400 mikrometrų. Šio produkto KN kodai šiuo metu yra ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 ir ex 8541 40 90. (73) Nagrinėjamojo produkto apibrėžčiai nepriskiriami šių rūšių produktai: – iš mažiau kaip šešių elementų sudaryti nešiojami saulės įkrovikliai, kurių paskirtis tiekti elektrą prietaisams arba įkrauti elementus; – fotovoltiniai produktai plona plėvele; – fotovoltiniai produktai iš kristalinio silicio, visam laikui įmontuoti į elektros prietaisus, kurių paskirtis nėra energijos gamyba ir kurie naudoja integruoto (-ų) fotovoltinio (-ių) elemento (-ų) iš kristalinio silicio gaminamą elektrą; – moduliai ar plokštės, kurių išėjimo galia neviršija 50 V nuolatinės srovės, o atiduodamoji galia neviršija 50 W, ir kurie skirti tik tiesiogiai naudoti kaip baterijų įkrovikliai tokios pačios įtampos ir galios sistemose. (74) Nusprendus nepriskirti plokštelių prie produkto apibrėžtosios srities, analizė peržiūrėta atmetus su plokštelėmis susijusius duomenis ir analizę, jei nenurodyta kitaip. Atsižvelgiant į tai, kad plokštelės sudarė tik labai mažą nagrinėjamojo produkto importo į Sąjungą per TL apimties dalį (apie 2 % vertės), laikoma, kad jų nepriskyrimas prie produkto apibrėžtosios srities išvadoms neturės jokio poveikio arba jis bus nežymus. Atsižvelgta į visas suinteresuotųjų šalių pastabas, tačiau bet kokia nuoroda į plokšteles, jei jos būta, buvo atmesta. Todėl visos laikinojo reglamento konstatuojamosiose dalyse pateiktos su plokštelėmis susijusios nuorodos ir duomenys nebegalioja, net jei atitinkamos konstatuojamosios dalys patvirtinamos šiuo reglamentu. (75) Taigi 26–74 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos pataisytos preliminarios išvados galutinai patvirtinamos. Šio tyrimo tikslais ir remiantis nuoseklia praktika manoma, kad visos nagrinėjamojo produkto rūšys turėtų būti laikomos vienu produktu. C. DEMPINGAS 1. KLR 1.1. Rinkos ekonomikos režimas (RER) (76) Po pirminio faktų atskleidimo suinteresuotosios šalys teigė, kad sprendimas dėl RER priimtas ne laiku, t. y. praėjus pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkte nustatytam trijų mėnesių laikotarpiui, dėl to tyrimas turėtų būti nedelsiant nutrauktas. (77) Šiuo atžvilgiu šios šalys tvirtino, kad pagrindinio reglamento[12] dalinis pakeitimas, kuriuo tariamai siekta atidėti terminą, kad sprendimas dėl RER būtų priimamas per aštuonis mėnesius, įsigaliojo tik baigus galioti anksčiau galiojusiam trijų mėnesių terminui. Dalinis pakeitimas būtų taikomas tik būsimiems ir dar nebaigtiems tyrimams, jei sprendimo dėl RER terminas tuo metu dar nebūtų pasibaigęs. (78) Tačiau pagrindinio reglamento dalinio pakeitimo 2 straipsnyje aiškiai nurodyta, kad „šis reglamentas taikomas visiems naujai pradedamiems ir visiems dar nebaigtiems tyrimams nuo 2012 m. gruodžio 15 d.“. Šiame straipsnyje ar netgi visame Reglamente nėra nuorodos į apribojimą „jei sprendimo dėl RER terminas tuo metu dar nebūtų pasibaigęs“, kurį nurodo suinteresuotosios šalys. Todėl negalima priimti šio argumento. (79) Po galutinio faktų atskleidimo kelios suinteresuotosios šalys pakartojo savo argumentus, kad sprendimas dėl RER buvo priimtas terminui pasibaigus, tačiau neužginčijo to, kad 78 konstatuojamojoje dalyje paminėtas pagrindinio reglamento dalinis pakeitimas taikomas „visiems dar nebaigtiems tyrimams“, t. y. ir šiam tyrimui. Todėl daroma galutinė išvada, kad sprendimas dėl RER nebuvo priimtas terminui pasibaigus. (80) Po galutinio faktų atskleidimo vienas eksportuotojas teigė, kad neturėjo būti nuspręsta netaikyti RER dėl to, kad trys 2011 m. veiklą nutraukusios bendrovės neturėjo vieno aiškaus pagrindinių apskaitos įrašų rinkinio. Visų pirma abejota dėl to, pagal kokį apskaitos standartą nutraukusi veiklą bendrovė turėtų parengti tokius apskaitos įrašus. (81) Šiuo atžvilgiu pažymima, kad apskaitos standartuose neapibrėžta, kurios bendrovės privalo parengti finansines ataskaitas, o nurodyta, kaip reikia tas ataskaitas parengti. KLR atveju tai „Verslo įmonių apskaitos standartas. Pagrindinis standartas“, kurio 4 straipsnyje nustatyta, kad „įmonė parengia finansines ataskaitas“. Tai yra privalomas įpareigojimas ir veiklą nutraukusioms bendrovėms išimtys netaikomos. (82) Be to, netgi jei tos bendrovės nutraukė veiklą, jos vis dar turėjo turto (įskaitant žemę, pastatus, įrenginius ir atsargas) bei įsipareigojimų ir bent iki 2013 m. pradžios dar egzistavo kaip juridiniai asmenys. Todėl laikoma, kad tos bendrovės privalėjo paskelbti 2011 m. apskaitos įrašus, o šių įrašų nepateikus pažeidžiamas 2 kriterijus. (83) Po galutinio faktų atskleidimo eksportuotojai taip pat tvirtino, kad nauda, kurią jie gavo naudodamiesi lengvatinių mokesčių sistema (-omis) ir dotacijomis, nesudarė didelės jų apyvartos dalies ir tai tariamai patvirtinta atlikus gretutinį antisubsidijų tyrimą. (84) Šiuo atžvilgiu primenama, kad šis argumentas jau išnagrinėtas laikinojo reglamento 65 konstatuojamojoje dalyje. Pabrėžta, kad visų pirma dėl šios lengvatos pobūdžio per tiriamąjį laikotarpį gauta bendra nauda yra neaktuali vertinant, ar iškraipymai yra dideli. Todėl šis teiginys atmetamas. (85) Kadangi jokių kitų pastabų dėl rinkos ekonomikos režimo negauta, visos laikinojo reglamento 50–69 konstatuojamosiose dalyse nustatytos išvados patvirtinamos. 1.2. Individualus nagrinėjimas (86) Kaip nurodyta laikinojo reglamento 70 konstatuojamojoje dalyje, 18 neatrinktų bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų ar eksportuojančių gamintojų grupių pateikė individualaus nagrinėjimo prašymus pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnio 3 dalį. Šiuo atveju jau buvo atrinktos septynios bendrovių grupės, kurias paprastai sudaro eksportuojantys gamintojai, susiję Sąjungos ir trečiųjų šalių prekiautojai ir importuotojai. Be atrinktų septynių bendrovių grupių individualus 18 papildomų eksportuojančių gamintojų (grupių) nagrinėjimas pernelyg apsunkintų tyrimą ir trukdytų jį laiku užbaigti. (87) Kadangi jokių kitų pastabų dėl individualaus nagrinėjimo negauta, visos laikinojo reglamento 70 ir 71 konstatuojamosiose dalyse nustatytos išvados patvirtinamos. 1.3. Panaši šalis (88) Suinteresuotosios šalys pastebėjo, kad Indija nėra tinkama panaši šalis dėl su šalies viduje pagaminama produkto dalimi susijusiomis nuostatomis, kurios taikomos Jawaharlal Nehru National Solar Mission (toliau – JNNSM) projektams. Viena šalis teigė, kad šalies viduje turi būti pagaminama 75 % produkto, o kita šalis teigė, kad Indijos gamintojai gali nustatyti aukštesnes kainas už modulius, kurių 100 % pagaminama šalies viduje. Jie taip pat tvirtino, kad dėl tokių reikalavimų gerokai padidėja vietos produktų kainos. Šiam teiginiui paremti pateiktas Indijos spaudos straipsnis[13]. Tačiau šis straipsnis paskelbtas praėjus beveik metams po TL pabaigos ir nepateikta jokių jo poveikio per TL įrodymų. (89) Tačiau tame pačiame spaudos straipsnyje teigiama, kad Indijos saulės energijos pramonė susiduria su „didele Vakarų šalių ir Kinijos gamintojų konkurencija“. Padėtis dar labiau blogėja dėl nuolat didėjančio importo į Indiją, kaip toliau nurodyta 92 konstatuojamojoje dalyje. Nors reikalavimai dėl šalies viduje pagaminamos produkto dalies gali iš tiesų daryti poveikį Indijos vidaus rinkai, vis dėlto galima daryti aiškią išvadą, kad Indijos rinka yra konkurencinga ir joje veiksmingai konkuruoja daug Indijos ir užsienio bendrovių. (90) Be to, pagal Komisijos Jungtinio tyrimų centro (toliau – JRC) paskelbtą informaciją[14] dauguma JNNSM projektų bus pradėti įgyvendinti nuo 2015 m. Iš tiesų, pagal JNNSM 2012 m. prie tinklų jungiamų fotovoltinių sistemų tikslas buvo tik 50 MW, palyginti su bendru Indijos prie tinklų jungiamų įrenginių pajėgumu, kuris jau 2012 m. birželio mėn. viršijo 1 GW. Tai rodo, kad per TL JNNSM poveikis visiems Indijos saulės energijos įrenginiams neviršijo 5 %, todėl JNNSM ir pagal ją nustatytų reikalavimų dėl šalies viduje pagaminamos produkto dalies, jei per TL jie jau galiojo (nors suinteresuotosios šalys to nepatvirtino), poveikis galėjo būti tik labai nedidelis. Vykdant valstybės paramos politiką per TL daugiausia įrenginių pastatyta Gudžarato valstijoje (apie 65 %). (91) Suinteresuotosios šalys teigė, kad Indijos rinka per TL buvo de facto apsaugota nuo importo iš įvairių šalių, įskaitant KLR, nes antidempingo tyrimo inicijavimo buvo galima laukti jau nuo 2012 m. pradžios. 2012 m. lapkričio 23 d., t. y. praėjus tik beveik penkiems mėnesiams po TL pabaigos, Indija iš tiesų inicijavo antidempingo tyrimą dėl iš KLR, Malaizijos, Taivano ir JAV importuojamų saulės elementų ir modulių. (92) Tačiau Indijos prekybos statistiniai duomenys apie importuojamų saulės elementų ir modulių pokyčius[15] šio teiginio nepatvirtina: Vertė mln. USD || 2010 m. balandžio mėn. ‑ 2011 m. kovo mėn. || 2011 m. balandžio mėn. ‑ 2012 m. kovo mėn. || 2012 m. balandžio mėn. ‑ 2013 m. kovo mėn. KLR || 77,33 || 577,24 || 371,72 Indeksas || 100 || 746 || 481 Iš viso || 252,63 || 1 348,48 || 827,07 Indeksas || 100 || 534 || 327 (93) Iš šios lentelės matyti, kad saulės elementų ir modulių importas iš KLR padidėjo daugiau nei 600 % (nuo 2010–2011 m. iki 2011–2012 m. daugiau nei 400 %). Vėliau importo vertės truputį sumažėjo, tačiau taip pat sumažėjo saulės elementų ir modulių kainos. Iš tiesų, importo verčių sumažėjimas nuo 2011–2012 m. iki 2012–2013 m. atitinka kainų sumažėjimą tuo pačiu laikotarpiu, apie kurį pranešė specializuotos konsultacinės bendrovės (pvz., pvXchange), todėl galima daryti išvadą, kad importo apimtis nuo 2011–2012 m. iki 2012–2013 m. išliko gana stabili. Todėl daroma išvada, kad Indijos rinka per TL nebuvo de facto apsaugota nuo importo iš įvairių šalių, įskaitant KLR. (94) Po galutinio atskleidimo Kinijos vyriausybė teigė, kad 2013 m. vasario 6 d. JAV paprašė, kad pagal PPO ginčų sprendimo procedūras būtų surengtos konsultacijos su Indija dėl JNNSM reikalavimų dėl šalies viduje pagaminamos produkto dalies. Dėl šių reikalavimų dėl šalies viduje pagaminamos produkto dalies ir 91 konstatuojamojoje dalyje paminėto antidempingo tyrimo 2012 m. balandžio mėn. – 2013 m. kovo mėn. vertė tariamai sumažėjo 38 %, palyginti su praėjusiais metais, nors ankstesniais metais ji didėjo. (95) Šiuo atžvilgiu pažymima, kad vertės sumažėjimą lemia sumažėjusios kainos, o ne sumažėjusi importo apimtis. Po galutinio faktų atskleidimo suinteresuotoji šalis pateikė informacijos apie saulės elementų ir modulių importo apimties raidą Indijos rinkoje 2010–2013 m. kovo mėn. Šie duomenys rodo, kad saulės modulių ir elementų importo į Indijos rinką apimtis nuolat didėja. Todėl daroma išvada, kad Indijos rinka nebuvo de facto apsaugota dėl gresiančio antidempingo tyrimo, o dėl 90 konstatuojamojoje dalyje paminėtų JNNSM reikalavimų dėl šalies viduje pagaminamos produkto dalies poveikio, apie kurį tvirtinta, tačiau neįrodyta, ir kuris bet kokiu atveju yra labai mažas, nuolatinis importo apimties augimas nesustojo. (96) Be to, nurodoma, kad didžioji 2012 m. balandžio mėn. – 2013 m. kovo mėn. laikotarpio, kuriuo pasireiškė tariamas JNNSM poveikis importui į Indiją, dalis yra jau po TL pabaigos. Todėl bet koks galimas ši tariamo sumažėjimo poveikis TL gali būti tik labai nedidelis. (97) Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad bendrovė Tata Power Solar (toliau – Tata) tik neseniai pateko į rinką ir todėl nėra tinkama panašios šalies gamintoja. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad bendrovė, kurios pavadinimas anksčiau buvo Tata BP Solar, gamina saulės modulius nuo 1989 m. ir todėl negalima teigti, kad ji tik neseniai pateko į rinką. Iš tiesų, remiantis kitos suinteresuotosios šalies pateikta informacija, Tata rinkoje atsirado daug anksčiau nei atrinkti penki didžiausi Kinijos eksportuotojai. (98) Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad Taivanas būtų tinkamesnė panaši šalis, nei Indija, kadangi Taivano bendrovių dydis panašesnis į Kinijos eksportuotojų dydį, be to, Taivano gamintojai bendradarbiauja atliekant tyrimą. Kitos suinteresuotosios šalys taip pat suabejojo, ar Indija būtų tinkama panaši šalis dėl palyginti mažo Tata dydžio, tačiau nepasiūlė tinkamesnio varianto. (99) Taivano bendrovės iš tiesų bendradarbiavo atliekant tyrimą. Viena bendrovė bendradarbiavo visapusiškai, o kita – tik iš dalies. Tačiau vienintelė visapusiškai bendradarbiaujanti Taivano bendrovė yra mažesnė už Tata, ypač pagal modulių, kurie sudaro 90 % nagrinėjamojo produkto pardavimo, pardavimo ir gamybos apimtis; be to, Tata parduoda gerokai daugiau nei Taivano bendrovė, kurios modulių pardavimo apimtis yra labai nedidelė, kaip nurodyta laikinojo reglamento 76 konstatuojamojoje dalyje. Po galutinio atskleidimo vienas eksportuotojas paklausė, ar susisiekta su iš dalies bendradarbiaujančia Taivano bendrove, kad ši pateiktų trūkstamą informaciją. Šiuo atžvilgiu daroma nuoroda į laikinojo reglamento 76 konstatuojamąją dalį, kurioje paaiškinta, kad Taivanas negalėjo būti laikomas panašia šalimi, kadangi Taivano bendrovės gamino beveik išskirtinai tik elementus, o iš Kinijos daugiausia eksportuota modulių. Tai taip pat taikoma iš dalies bendradarbiaujančiam Taivano gamintojui. Kadangi šis gamintojas dėl šios priežasties jau laikytas netinkamu, manyta, kad prašyti papildomos informacijos iš šios bendrovės būtų netinkama. (100) Ta pati suinteresuotoji šalis teigė, kad nors Taivanas beveik neparduoda modulių, tai per se nereiškia, kad jis negali būti laikomas panašia šalimi, kadangi elementų montavimo į modulius išlaidas galima nesunkiai apskaičiuoti. Tačiau tyrimo faktai šio teiginio nepatvirtina. Moduliui iš elementų pagaminti reikia daug gamybos etapų, per kuriuos sukuriama didelė pridėtinės modulio vertės dalis. Kaip nurodyta laikinojo reglamento 137 konstatuojamojoje dalyje, vidutinės elementų ir modulių kainos skirtumas per TL buvo 555,92 EUR arba 54 %, o vidutinės sąnaudos skyrėsi 377,99 EUR arba 34 %. Tai reikštų, kad didelė galimos Taivano modulių normaliosios vertės dalis turėtų būti pagrįsta koregavimu atsižvelgiant į perdirbimo sąnaudas, o šiuo atžvilgiu negali būti tinkamesnės šalies, nei šalis, kurioje normalioji vertė gali būti nustatoma remiantis didžiosios nagrinėjamojo produkto dalies pardavimo vidaus rinkoje kainomis. Todėl laikoma, kad Indija panašia šalimi buvo pasirinkta pagrįstai, atsižvelgiant į turėtą patikimą informaciją. (101) Kita suinteresuotoji šalis teigė, kad nenurodyta, kodėl tinkama panašia šalimi nelaikyta JAV. Šiuo atžvilgiu daroma nuoroda į laikinojo reglamento 74 konstatuojamąją dalį, kurioje aiškiai išdėstyta, kad „JAV nėra tinkama panaši šalis daugiausia dėl to, kad JAV rinka dalį tiriamojo laikotarpio antidempingo ir antisubsidijų priemonėmis buvo apsaugota nuo importo iš Kinijos“. Kadangi dėl JAV rinkos apsaugos pastabų negauta, nuomonė šiuo atžvilgiu nesikeičia. (102) Suinteresuotosios šalys tvirtino, kad dėl Kinijos gamintojų ir Indijos gamintojo masto ekonomijos skirtumų dempingo apskaičiavimo rezultatas yra iškreiptas. Todėl patikrinta, ar iš tiesų egzistuoja bendrovės gamybos apimties ir jos dempingo skirtumo sąsaja. (103) Iš septynių atrinktų bendrovių grupių dvi bendrovių grupės yra vidutinio dydžio (Jinzhou Yangguang ir Delsolar), o likusios penkios bendrovių grupės yra didelės (JingAo, LDK, Suntech, Trina ir Yingli). Iš vidutinio dydžio bendrovių Jinzhou Yangguang nustatytas mažiausias dempingo skirtumas, o Delsolar – didžiausias. Penkios didesnės bendrovės patenka tarp šių minėtų bendrovių. Taigi akivaizdu, kad masto ekonomijos ir dempingo skirtumų sąsajos nėra. Todėl laikoma, kad dėl Kinijos gamintojų ir Indijos gamintojo masto ekonomijos skirtumų dempingo apskaičiavimo rezultatas nėra iškreiptas. (104) Po galutinio faktų atskleidimo suinteresuotosios šalys teigė, kad tai, kad nėra masto ekonomijos ir dempingo skirtumų sąsajų, nereiškia, kad masto ekonomija nedaro poveikio kainų palyginamumui. Kai dempingo skirtumas yra pagrįstas tokia pačia normaliąja verte visiems eksportuotojams, kaip šiuo atveju, dempingo skirtumą daugiausia lemia eksporto kainos. Taigi, jei nėra jokių masto ekonomijos ir dempingo skirtumų sąsajų, tai taip pat reiškia, kad nėra jokių masto ekonomijos ir pardavimo kainų sąsajų. Todėl daroma išvada, kad šiuo atveju masto ekonomijos skirtumai nedaro poveikio kainų palyginamumui. (105) Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad panašios šalies gamintojas buvo nustatęs itin aukštas pardavimo vidaus rinkoje kainas, kurios tariamai yra gerokai didesnės nei Sąjungos pramonės pardavimo kainos, kadangi dempingo skirtumas yra daug didesnis už priverstinio kainų mažinimo skirtumą. Šis argumentas pateiktas palyginus Indijos normaliąją vertę su Sąjungos pramonės pardavimo kainomis. Tačiau toks palyginimas yra klaidingas, nes Indijos normalioji vertė nustatyta remiantis tik pelningu pardavimu. Nenuostabu, kad pelningos kainos Indijoje yra didesnės už vidutinę Sąjungos pramonės kainą, ypač atsižvelgiant į tai, kad Sąjungos pramonės padėtis yra nuostolinga. Todėl tai, kad Indijos normalioji vertė viršija vidutines Sąjungos pramonės pardavimo kainas, neįrodo, kad Indija panašia šalimi pasirinkta nepagrįstai. (106) Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad Tata kainos yra iškreiptos, nes ji yra susijusi su komunalines paslaugas teikiančia bendrove Tata Power. Todėl Tata tariamai gali nustatyti didesnes kainas tose vietovėse, kuriose Tata Power teikia paslaugas. Tačiau nepateikta jokių šį teiginį pagrindžiančių įrodymų, taip pat nenurodytas šio tariamo poveikio mastas. Todėl šio teiginio nebuvo galima priimti. (107) Po galutinio faktų atskleidimo vienas eksportuotojas teigė, kad Tata yra nekonkurencinga bendrovė, kurios gamybos sąnaudos ir pardavimo kainos yra didelės, ir tariamai dėl to 2011 m. gruodžio mėn. bendrovė BP Solar pasitraukė iš bendrosios įmonės. Siekiant pagrįsti šį teiginį pateikiama spaudos straipsnio citata, kurioje teigiama, kad „tai, kad po keturių dešimtmečių BP pasitraukė iš saulės energijos pramonės, rodo, kokia konkurencinga ir perpildyta tapo saulės energijos rinka“. Tačiau šiame straipsnyje Tata neišskiriama kaip nekonkurencinga bendrovė, jame aprašoma bendra saulės baterijų plokščių rinkos padėtis, kalbama apie „nuožmią konkurenciją, kuri būdinga šiai rinkai“ ir teigiama, kad „daug bendrovių uždarė gamyklas visame pasaulyje, atleido šimtus darbuotojų ir paskelbė bankrotą“. Todėl šis spaudos straipsnis neįrodo, kad Tata yra nekonkurencinga bendrovė, kurios gamybos sąnaudos ir pardavimo kainos yra didelės. (108) Atskleidus faktus vienas eksportuotojas teigė, kad dėl didelės jos vykdomo elementų importo apimties Tata neįtraukta į 91 konstatuojamojoje dalyje nurodytą šiuo metu atliekamą Indijos antidempingo tyrimą kaip Indijos pramonės dalis. Nors patvirtinama, kad šiuo metu atliekamame Indijos antidempingo tyrime Tata iš tiesų nėra Indijos pramonės dalis, tai savaime nereiškia, kad ši bendrovė nėra tinkama panašios šalies gamintoja. Normalioji vertė nustatyta remiantis tik Indijoje Tata gaminamais elementais ir moduliais, o ne importuojamomis prekėmis. Tai, kad importuotos sudėtinės dalys panaudotos gaminant tam tikrus produktus, nereiškia, kad jais remiantis nustatyta normalioji vertė nėra tipiška Indijai, ypač atsižvelgiant į tai, kad ji daugiausia pagrįsta ne sąnaudomis, o pardavimo kainomis. (109) Kinijos vyriausybė teigė, kad Tata modulių pardavimas tariamai sudaro tik 0,3 % Kinijos eksporto į ES ir negali būti laikomas tipišku, remiantis Teismo sprendimu Detlef Nölle[16] byloje. Toje byloje Teismas nusprendė, kad jei visa šalies gamybos apimtis sudaro tik 1,25 % eksporto į ES apimties, tai rodo, kad susijusi rinka nėra labai tipiška. Šiuo atveju Kinijos vyriausybė nelygino visos Indijos gamybos apimties ir visos Kinijos eksporto apimties, o tik vienos Indijos bendrovės gamybos apimtį su visų Kinijos eksportuotojų visa eksporto apimtimi. Tačiau toks palyginimas yra klaidingas, nes konkurencingoje rinkoje, kurioje veikia daug rinkos dalyvių, negalima daryti išvadų apie visos rinkos tipiškumą remiantis tik su vienu gamintoju susijusiais kiekiais. Be to, palyginimas Detlef Nölle byloje buvo kitokio pobūdžio – visa šalies gamybos apimtis lyginta su visa eksporto apimtimi. Pagal CCCME pateiktą informaciją planuota, kad iki 2012 m. pabaigos, t. y. netrukus po TL pabaigos, Indijos gamyba turėjo viršyti 2 GW. Tokia gamybos apimtis sudarytų 14 % Kinijos eksporto į ES, o tai gerokai viršija Detlef Nölle byloje paminėtą 5 % orientacinę ribą. (110) Atskleidus faktus viena suinteresuotoji šalis atkreipė dėmesį į tai, kad Tata yra nepakankamai integruota gamintojų grandies atžvilgiu ir turi tiekti plokšteles iš trečiųjų šalių. Dėl šio nepakankamo vertikalaus integravimo gamintojų grandies atžvilgiu sąnaudos didėja, palyginti su vertikaliai integruotais Kinijos gamintojais. Tačiau šis teiginys nebuvo pagrįstas. Visų pirma, bendros Tata sąnaudos būtų didesnės tik jei jų mokama plokštelių pirkimo kaina viršytų plokštelės gamybos sąnaudas, o to užtikrinti negalima, kadangi daug saulės energijos verslu užsiimančiu bendrovių per TL patyrė nuostolių. Be to, netgi dideli vertikaliai integruoti Kinijos gamintojai dažnai pirko didelius plokštelių kiekius iš nepriklausomų tiekėjų ir tuo remiantis galima daryti išvadą, kad nepakankamas vertikalus integravimas plokštelių atžvilgiu nebūtinai lemia didesnes modulių ir elementų kainas. (111) Viena suinteresuotoji šalis tvirtino, kad panaši šalis yra nekonkurencinga. Šis teiginys pagrįstas tuo, kad 2013 m. saulės elementų Indijoje pagaminta mažiausiai per pastaruosius penkerius metus. Tačiau tos suinteresuotosios šalies cituojamoje ataskaitoje nurodyta, kad per TL Indijoje elementų vis dar buvo gaminama daug ir gamybos apimtis beveik siekė minėtą didžiausią ribą. Gamyba labai sumažėjo po TL, todėl tyrimo rezultatams tai neturėjo jokio poveikio. (112) Kitas argumentas, kuriuos siekiama pagrįsti teiginį, kad panaši šalis yra nekonkurencinga, yra susijęs su 91 konstatuojamojoje dalyje paminėtu antidempingo tyrimu. Institucijos pabrėžia, kad tas tyrimas dar nebaigtas, todėl juo remiantis jokių išvadų daryti negalima. Apskritai antidempingo tyrimai nėra konkurencingumo trūkumo rodiklis, jie rodo, kad šalies pramonė mano, kad ji susiduria su nesąžininga konkurentų trečiosiose šalyse prekybos praktika. (113) Komisija daro bendrą išvadą, kad Indija panašia šalimi pasirinkta pagrįstai. (114) Kadangi jokių kitų pastabų dėl panašios šalies negauta, visos laikinojo reglamento 72–77 konstatuojamosiose dalyse nustatytos išvados patvirtinamos. 1.4. Normalioji Vertė (115) Po pirminio faktų atskleidimo viena suinteresuotoji šalis pateikė pastabą, kad Indijos bendrovės daugiausia pardavinėjo prie tinklų nejungiamus modulius, kurių kainos ir gamybos sąnaudos didesnės nei Kinijos eksportuotojų parduodamų prie tinklų jungiamų modulių. Taip pat tvirtinta, kad prie tinklų nejungiamų modulių atiduodamoji galia paprastai yra mažesnė nei prie tinklų jungiamų modulių. (116) Šiuo atžvilgiu pažymima, kad standartinio dydžio moduliams, kuriuos sudaro daugiau kaip 36 elementai ir kurie paprastai jungiami prie tinklo, ir mažesniems moduliams, kuriuos sudaro ne daugiau kaip 36 elementai ir kurie paprastai naudojami jų nejungiant prie tinklo, nustatytos skirtingos normaliosios vertės. Todėl manoma, kad visų rūšių produktams, įskaitant tiek prie tinklų nejungiamus, tiek jungiamus modulius, nustatyta tinkama normalioji vertė. (117) Kita suinteresuotoji šalis teigė, kad Tata taip pat vykdo projekto vystytojo veiklą, todėl šios bendrovės pardavimo negalima lyginti tik su eksportuojančių Kinijos gamintojų vykdomu modulių pardavimu. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad Indijos vidaus rinkos kainos ir Kinijos eksporto kainos lygintos tik modulių pardavimo atžvilgiu ir nustatant normaliąją vertę nesiremta viso projekto ar integruotų sprendimų pardavimo duomenimis, kadangi jie nelaikyti panašiais. (118) Kadangi jokių kitų pastabų dėl normaliosios vertės negauta, visos laikinojo reglamento 78–86 konstatuojamosiose dalyse nustatytos išvados patvirtinamos. 1.5. Eksporto kaina (119) Po pirminio faktų atskleidimo kai kurie atrinkti eksportuotojai pateikė pastabų dėl neesminių klausimų, susijusių su eksporto kaina, kuri naudota dempingo skirtumui nustatyti. Į pagrįstas pastabas atsižvelgta ir susijusių bendrovių dempingo skirtumas šiek tiek pakoreguotas. (120) Kadangi jokių kitų pastabų dėl eksporto kainos negauta, visos laikinojo reglamento 87–89 konstatuojamosiose dalyse nustatytos išvados patvirtinamos. 1.6. Palyginimas (121) Po pirminio faktų atskleidimo kai kurie atrinkti eksportuotojai pateikė pastabų dėl neesminių klausimų, susijusių su koregavimais, kurie naudoti eksporto kainoms palyginti. Į pagrįstas pastabas atsižvelgta ir susijusių bendrovių dempingo skirtumas šiek tiek pakoreguotas. (122) Po pirminio faktų atskleidimo nustatyta, kad padaryta korektūros klaida, dėl kurios neteisingai pakoreguota normalioji vertė atsižvelgiant į vežimą vidaus transportu. Ši klaida ištaisyta ir todėl šiek tiek sumažinti dempingo skirtumai. (123) Atskleidus faktus viena suinteresuotoji šalis teigė, kad prekybos lygio koregavimas gali būti pagrįstas, nes šalis parduoda ne tiesiogiai montuotojams, o perpardavėjams ir platintojams. Šalis paprašė pateikti išsamios informacijos apie panašios šalies gamintojo pardavimo kanalus, tačiau siekiant apsaugoti slaptą informaciją to nebuvo galima padaryti. Kaip alternatyva, panašios šalies gamintojo klientų bazė suskirstyta į skirtingas kategorijas pagal pardavimo apimtį, ir pagal tai nustatyta, kad prekybos lygio koregavimas buvo nepagrįstas. (124) Atsakydama į šią analizę suinteresuotoji šalis sutiko, kad parduodamo kiekio skirtumas lemia kainų skirtumą, tačiau toliau teigė, kad montuotojams tariamai nustatomos didesnės kainos nei platintojams ir (arba) perpardavėjams, net jei montuotojas perka tokį patį kiekį kaip platintojas ir (arba) perpardavėjas. Tačiau šis teiginys buvo nepagrįstas, todėl į jį atsižvelgti negalima. (125) Kadangi jokių kitų pastabų dėl eksporto kainos negauta, visos laikinojo reglamento 90–92 konstatuojamosiose dalyse nustatytos išvados patvirtinamos. 1.7. Dempingo skirtumai (126) Vienas atrinktas eksportuojantis gamintojas paprašė visiškai atskleisti jo dempingo apskaičiavimą, teigdamas, kad kitaip jis negali pateikti pastabų dėl jo tikslumo. Kadangi šiai bendrovei netaikytas RER, jos normalioji vertė buvo pagrįsta Indijos kaip panašios šalies duomenimis. Atsižvelgiant į tai, kad tik vienas panašios šalies gamintojas visiškai bendradarbiavo atliekant tyrimą, siekiant apsaugoti slaptą informaciją su produkto rūšimi susijusios panašios šalies informacijos atskleisti negalima. Todėl šis teiginys turi būti atmestas. (127) Atrinktų bendrovių atveju panašiai šaliai nustatyta kiekvienos rūšies panašaus produkto vidutinė svertinė normalioji vertė buvo palyginta su atitinkamos rūšies nagrinėjamojo produkto svertine vidutine eksporto kaina, kaip numatyta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 11 ir 12 dalyse. (128) Neatrinktų bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų svertinis vidutinis dempingo skirtumas buvo apskaičiuotas vadovaujantis pagrindinio reglamento 9 straipsnio 6 dalies nuostatomis. Tas skirtumas atitinkamai apskaičiuotas pagal atrinktiems eksportuojantiems gamintojams apskaičiuotus skirtumus. (129) Tuo remiantis neatrinktoms bendradarbiaujančioms bendrovėms nustatytas 88,1 % galutinis dempingo skirtumas. (130) Visiems kitiems eksportuojantiems KLR gamintojams dempingo skirtumai nustatyti pagal pagrindinio reglamento 18 straipsnį remiantis turimais faktais. Tam pirmiausia nustatytas bendradarbiavimo lygis palyginus bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų nurodytą eksporto į Sąjungą apimtį ir Kinijos eksporto apimtį, kaip nustatyta 167 konstatuojamojoje dalyje. (131) Kadangi bendradarbiavimas sudarė daugiau nei 80 % visos Kinijos eksporto į Sąjungą apimties, bendradarbiavimo lygį galima laikyti aukštu. Kadangi nebuvo pagrindo manyti, kad kuris nors eksportuojantis gamintojas sąmoningai nebendradarbiautų, kitoms bendrovėms taikomas dempingo skirtumas nustatytas tokio dydžio kaip didžiausias atrinktai bendrovei nustatytas dempingo skirtumas. Manyta, kad taip daryti tikslinga, nes nėra požymių, kad nebendradarbiaujančios bendrovės būtų nustačiusios mažesnes dempingo kainas, ir siekiant užtikrinti priemonių veiksmingumą. (132) Todėl galutiniai dempingo skirtumai, išreikšti CIF kainos Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą procentine dalimi, yra tokie: Bendrovė || Dempingo skirtumas Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd Changzhou Youze Technology Co. Ltd Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd || 90,3 % Delsolar (Wujiang) Ltd, || 111,5 % Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd || 91,9 % JingAo Solar Co. Ltd Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd Hefei JA Solar Technology Co. Ltd Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd || 97,5 % Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd || 53,8 % Wuxi Suntech Power Co. Ltd Suntech Power Co. Ltd Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd Luoyang Suntech Power Co. Ltd Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd || 73,2 % Yingli Energy (China) Co. Ltd Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd || 93,3 % Kitos bendradarbiaujančios bendrovės (I priedas, II priedas) || 88,1 % Visos kitos bendrovės || 111,5 % D. ŽALA 1. Sąjungos pramonės apibrėžtis ir Sąjungos gamyba (133) Panašų produktą Sąjungoje gamino apie 215 gamintojų. Institucijos patikrino suinteresuotųjų šalių teiginius, kad gamintojų buvo daugiau, ir nustatė, kad tariami papildomi gamintojai iš tiesų daugiausia buvo eksportuojantys gamintojai, su jais susiję importuotojai, platintojai ir montuotojai. (134) Po pirminio faktų atskleidimo kelios suinteresuotosios šalys nesutiko su faktu, kad nepriklausomos konsultacinės bendrovės Europressedienst (toliau – konsultantas) pateikti duomenys naudoti, inter alia, Sąjungos gamybai, Sąjungos gamybos pajėgumams ir kitiems su Sąjungos pramone susijusiems makroekonominiams žalos rodikliams ir importo duomenims nustatyti. Šios šalys suabejojo konsultanto nepriklausomumu ir teigė, kad jis buvo susijęs su skundo pateikėju. Jos taip pat paprašė paaiškinti, kuo remdamasi Komisija pasirinko konsultantą ir suabejojo jo kompetencija renkant su fotovoltinių produktų sektoriumi susijusius ekonominius duomenis. Šiuo atžvilgiu tvirtinta, kad Komisijos išvados turėjo būti paremtos kitų esamų šaltinių, visų pirma žinomų mokslinių tyrimų institutų, duomenimis. Galiausiai, užginčydama konsultanto pateiktų duomenų patikimumą, AFASE paminėjo geriausią ekonominių įrodymų teikimo ir duomenų rinkimo bylose, susijusiose su SESV 101 ir 102 straipsnių taikymu, ir susijungimų bylose patirtį. (135) Susijusios suinteresuotosios šalys nepateikė jokių tariamų konsultanto ir skundo pateikėjo ryšių įrodymų. Atlikus tyrimą taip pat nenustatyta jokių įrodymų, kad jų ryšiai nebuvo vien tik komercinio pobūdžio. Po galutinio faktų atskleidimo viena suinteresuotoji šalis teigė, kad būta požymių, jog skundą pateikiančio Sąjungos pramonės atstovo skunde pateikti prima facie įrodymai buvo pagrįsti to paties konsultanto pateiktais duomenimis. Net jei pripažįstama, kad kai kurie rodikliai iš tiesų buvo tokie patys kaip skunde pateikti įrodymai, tai nebūtinai reiškia, kad jie buvo nustatyti remiantis tik vienu šaltiniu. Šiuo atžvilgiu skunde nurodomi įvairūs šaltiniai, kuriais naudotasi. (136) Kaip paaiškinta laikinojo reglamento 99 konstatuojamojoje dalyje, Komisija manė esant tikslinga šiame tyrime pasinaudoti šia konsultacine bendrove, nes kiti viešieji šaltiniai, iš kurių būtų buvę galima gauti būtinų visą Sąjungos rinką apimančių makroekonominių duomenų ir importo duomenų, jų pateikti negalėjo. Prieš pasirinkdama Europressedienst Komisija įvertino konsultanto naudojamą metodą atitinkamiems duomenims rinkti ir jo gebėjimą pateikti reikiamus tiek atskirai visų rūšių produktų, tiek viso nagrinėjamojo laikotarpio duomenis. (137) Be to, atliekant tyrimą, konsultanto pateikti duomenys buvo, jei įmanoma, patikrinti remiantis kitais esamais šaltiniais ir patvirtinti. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad rinkoje veikia kelios mokslinių tyrimų bendrovės, kurių specializacija – su fotovoltiniais produktais susijusių statistinių duomenų rinkimas, tačiau jų pranešami duomenys beveik niekada nesutampa. Taip yra todėl, kad mokslinių tyrimų institutams sunku gauti tikslius duomenis, taigi jų pranešami fotovoltinių produktų rinkos rodikliai visuomet bus pagrįsti prognozėmis, nesvarbu, kas juos pateikia. Šiuo atžvilgiu Komisija duomenis sutikrino lygindama konsultanto pateiktų duomenų tendencijas su tų pačių duomenų, susijusių su tomis pačiomis temomis, kuriuos paskelbė kitos mokslinių tyrimų bendrovės, JRC ir Europos fotovoltinės pramonės asociacija (toliau – EPIA), jei tokie duomenys buvo paskelbti, tendencijomis. Tikrinant didelių skirtumų nepastebėta – sutikrintų rodiklių tendencijos buvo panašios. Taigi preliminarios išvados padarytos remiantis ne vien tik konsultanto pateiktais duomenimis, tačiau taip pat pačios Komisijos analize ir tų duomenų vertinimu. Be to, kaip minėta 9 konstatuojamojoje dalyje, nustačius laikinąsias priemones konsultanto patalpose surengtas tikrinamasis vizitas. Siekdama patikrinti metodų ir pateiktų duomenų patikimumą Komisija konsultanto patalpose atliko tikrinimą vietoje. Šis tikrinimas atliktas tęsiant Komisijos vykdomą duomenų sutikrinimą ir siekiant papildomai įsitikinti, kad duomenys ir susiję metodai yra patikimi ir kokybiški. Laikyta, kad tikrinimas vietoje atliktas taikant gero administravimo principą, net jei tuos duomenis pateikė konsultantas, o ne suinteresuotoji šalis. Taigi Komisija papildomai įsitikino, kad konsultanto pateikti duomenys buvo patikimi. (138) Viena šalis tvirtino, kad Komisijos naudotas sutikrinimo metodas nebuvo pakankamai išsamiai paaiškintas, ir paprašė atskleisti kitus šaltinius, kuriais naudotasi atliekant sutikrinimą. Ši šalis taip pat teigė, kad naudotas metodas bet kokiu atveju buvo netinkamas, nes lygintos tik įvairių šaltinių nurodytos tendencijos, o ne absoliučiosios vertės. (139) Kiti šaltiniai, kuriais naudotasi sutikrinant konsultanto pateiktus duomenis, buvo JRC ir EPIA paskelbtos ataskaitos, susijusios su tomis pačiomis temomis. Dėl duomenų palyginimo su kitais šaltiniais pažymima, kad juose nurodytos ne tik panašios tendencijos, bet ir panašūs dydžiai. Todėl padaryta išvada, kad naudotas metodas buvo tinkamas ir tvirtinimai šiuo klausimu buvo atmesti. (140) Dėl konsultanto kompetencijos pažymėtina, kad jo pagrindinė veiklos sritis – su fotovoltinių produktų sektoriumi susijusių duomenų rinkimas ir nuolat atnaujinamos bendrovių, vykdančių veiklą fotovoltinių produktų rinkoje, duomenų bazės priežiūra. Šie duomenys skelbiami specializuotuose fotovoltiniams produktams skirtuose leidiniuose, jais taip pat naudojasi atskiros bendrovės, kurių užsakymu konsultantas atlieka specializuotus mokslinius tyrimus. Europressedienst prižiūrima duomenų bazė nuolat atnaujinama ir skelbiama. Be to, konsultantas šiame sektoriuje turi kelerių metų patirtį. Tiksliau, konsultanto taikomas metodas yra rinkti, sutikrinti ir kaupti informaciją naudojantis įvairiais rinkoje esamais šaltiniais. Sąjungos gamintojų duomenys visų pirma renkami naudojantis standartiniais klausimynais, kurie siunčiami duomenų bazėje esančioms bendrovėms, arba telefonu, o trečiųjų šalių gamintojų duomenis konsultantas paprastai renka per specializuotas parodas. Jei minėtais būdais informacijos gauti nepavyksta, Europressedienst peržiūri fotovoltinių produktų sektoriaus bendrovių finansines ataskaitas arba laisvai bendradarbiauja su kitais mokslinių tyrimų institutais, kad gautų ar sutikrintų duomenis. Patikrinta ir iš tiesų patvirtinta, kad vykdydamas įprastą veiklą konsultantas naudojosi šiais šaltiniais. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, laikyta, kad šiame tyrime buvo tikslinga pasinaudoti Europressedienst paslaugomis, ir su tuo susiję šalių argumentai buvo atmesti. (141) Dėl kompetentingos Komisijos tarnybos pateiktos geriausios ekonominių įrodymų teikimo patirties (toliau – geriausia patirtis) reikėtų pateikti toliau nurodytas pastabas. Pirma, šis dokumentas nėra įpareigojantis Komisijos atžvilgiu, nes jį priėmė ne Kolegija, o kompetentinga tarnyba, siekdama parengti rekomendacijas šalims, kaip teikti ekonominius įrodymus. Antra, geriausia patirtis yra susijusi su ekonominių tyrimų ir duomenų, naudojamų tam tikruose su konkurencija susijusiuose tyrimuose, kuriems taikomi SESV 101 ir 102 straipsniai, ir susijungimų bylose, teikimu. Tose konkurencijos bylose taikomų taisyklių, įrodymų standartų ir Komisijos įgaliojimų atlikti tyrimą negalima lyginti su prekybos apsaugos tyrimais, kuriuose taikomos visiškai skirtingos taisyklės. (142) Po pirminio faktų atskleidimo kelios šalys nesutiko su konsultanto naudotu metodu, teigdamos, kad jis neatitinka pripažintų mokslinių standartų. Tačiau, kaip minėta 137 konstatuojamojoje dalyje, įvertinus metodą ir sutikrinus gautus duomenis nustatyta, kad jie atitinka kitus paskelbtus duomenis ir todėl yra pakankamai patikimi. Patikslinti konkretūs suinteresuotųjų šalių, daugiausia AFASE, iškelti klausimai; jie paskelbti suinteresuotosioms šalims susipažinti skirtoje šio tyrimo byloje. (143) CCCME tvirtino, kad duomenų kaupimo metodas buvo neaiškus. Šis teiginys atmestas, kadangi susijusi informacija buvo pateikta suinteresuotosioms šalims susipažinti skirtoje tyrimo byloje ir buvo prieinama visoms suinteresuotosioms šalims. (144) Po galutinio faktų atskleidimo kelios šalys pakartotinai išreiškė savo susirūpinimą dėl Komisijos pasirinkto konsultanto ir pateiktų duomenų kokybės. Šiuo atžvilgiu teigta, kad konsultanto duomenis galima užsisakyti ir įsigyti ad hoc pagrindu siekiant patenkinti konkrečius galimų klientų prašymus, todėl jie gali būti neobjektyvūs. Be to, CCCME suabejojo, ar konsultanto surinkti duomenys gali būti laikomi patvirtinančiais įrodymais, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje, kadangi duomenys buvo daugiausia pagrįsti prielaidomis ir apskaičiavimais. Taip pat tvirtinta, kad pateikti duomenys nebuvo pakankamai pagrįsti byloje pateiktais įrodymais ir jie nebuvo vienareikšmiai, objektyvūs ir patikrinami. (145) Atsižvelgiant į šiuos teiginius daroma nuoroda į 136 ir 137 konstatuojamąsias dalis, kuriose pateikta papildomos informacijos apie konsultanto atranką. Be to, pažymima, kad Komisija pasamdė konsultantą remdamasi patikimiausia tuo metu turėta informacija ir griežtai laikydamasi šiai procedūrai taikomo Komisijos finansinio reglamento. Be to, primenama, kad itin svarbus buvo konsultanto pajėgumas laiku teikti visus reikalingus duomenis, kadangi Komisija turėjo laikytis teisės aktuose nustatytų terminų, per kuriuos ji privalėjo paskelbti preliminarias atliekamo tyrimo išvadas. (146) Kiek tai susiję su pateiktų duomenų kokybe ir klausimu, ar šie duomenys gali būti laikomi patvirtinančiais įrodymais, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje, 137 konstatuojamojoje dalyje nurodyta, kad konsultanto naudotas duomenų rinkimo metodas buvo patikrintas ir nustatyta, kad jo kokybė buvo pakankama. Be to, kaip paminėta toje pačioje konstatuojamojoje dalyje, konsultanto pateikti duomenys buvo, jei įmanoma, sutikrinti su kitais šaltiniais ir nustatyta, kad jie yra pakankamai tikslūs. Galiausiai pažymima, kad konsultantas turi duomenų bazę, kuri atnaujinama nuolat ir nepriklausomai nuo klientų poreikių ir prašymų. Ta pati duomenų bazė naudota renkant ir pateikiant fotovoltinių produktų sektoriaus statistinius duomenis įvairiems klientams, todėl teiginys, kad duomenys buvo neobjektyvūs, turėjo būti atmestas. (147) Po galutinio faktų atskleidimo viena suinteresuotoji šalis teigė, kad Komisija neatskleidė šaltinių, naudoto metodo ir bendrovių, su kuriomis konsultantas bendradarbiavo, rinkdamas pateiktus makroekonominius duomenis. Kita suinteresuotoji šalis pakartojo, kad dėl konsultanto taikyto metodo rezultatai galėjo būti netikslūs. Kelios suinteresuotosios šalys paprašė pateikti išsamesnės informacijos apie konsultanto naudotą metodą, pvz., vidutinę atsakymų į klausimynus ir apklausas procentinę dalį, per kiekvieną kanalą surinktų duomenų procentinę dalį, jų tikrinimo būdus, prielaidas ir artinius, kuriais naudotasi rengiant duomenis, bendrovių, kurių atžvilgiu nustatyti artiniai, skaičių ir bent apytikslį konsultanto darbuotojų skaičių. (148) Atsižvelgiant į šiuos teiginius pažymima, kad padariusi preliminarias išvadas Komisija suinteresuotosioms šalims atskleidė metodą ir šaltinius, kuriais konsultantas naudojosi kaupdamas duomenis, ir po pirminio faktų atskleidimo atsakė į konkrečius su šia tema susijusius suinteresuotųjų šalių klausimus. Laikoma, kad po galutinio faktų atskleidimo pateiktas suinteresuotųjų šalių prašymas pateikti papildomos informacijos buvo patenkintas, kai nustačius laikinuosius muitus buvo pateikta informacija, kurią buvo galima pateikti laikantis konfidencialumo apribojimų. Be to, pabrėžta, kad Komisija vietoje patikrino konsultanto naudotą duomenų rinkimo bei kaupimo būdą ir susijusias pagrindines duomenų kaupimo prielaidas. Tikrinimo rezultatai buvo patenkinami ir Komisija įsitikino, kad pagrindinės prielaidos buvo pagrįstos, o konsultanto pateikti duomenys – kokybiški. Be to, pačių duomenų šalys neužginčijo. (149) Po galutinio faktų atskleidimo kita šalis paprašė paaiškinti Sąjungos gamintojų, į kuriuos konsultantas atsižvelgė rinkdamas duomenis, skaičių ir tų gamintojų ir apie 215 Komisijai žinomų Sąjungos gamintojų sutapimą. Šiuo atžvilgiu paaiškinama, kad Sąjungos gamintojai, į kuriuos atsižvelgė konsultantas, daugiausia yra tie patys, kurie, kaip žinoma, sudaro Sąjungos pramonę 133 konstatuojamojoje dalyje paminėtame tyrime. (150) Po galutinio faktų atskleidimo viena šalis teigė, kad Komisija nenuosekliai atliko žalos analizę, kadangi moduliai ir elementai nagrinėti atskirai, o žalos ir dempingo skirtumo svertiniai vidurkiai apskaičiuoti moduliams ir elementams kartu. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad nors rodikliai nurodyti atskirai kiekvienos rūšies produktui, su kiekvienu rodikliu susijusios išvados taikomos visam tiriamajam produktui. Taip pat primenama, kad moduliai ir elementai yra vienas produktas, todėl dempingo skirtumai ir žalos pašalinimo lygis nustatyti remiantis šiuo pagrindu. Todėl teiginys atmestas. (151) Galiausiai kita suinteresuotoji šalis tvirtino, kad apskaičiuojant makroekonominių rodiklių per TL vertes klaidingai remtasi paprastu 2011 m. ir 2012 m. vidurkiu, kadangi toks metodas būtų neobjektyvus ir iš gautų rezultatų nebūtų matyti tikra padėtis per TL. Paaiškinta, kad paprastas duomenų vidurkis naudotas tik tuo atveju, jei atitinkamais laikotarpiais nustatytos vienodos tendencijos. Jei tendencijos skyrėsi, metodas buvo atitinkamai pritaikytas atsižvelgiant į padėtį rinkoje. Susijusi šalis išsamiau nepaaiškino, kaip iš rezultatų, gautų naudojant šį metodą, nebūtų matyti tikra padėtis rinkoje. Todėl šie teiginiai buvo atmesti. (152) Remiantis tuo, kas išdėstyta, ir kadangi jokių kitų pastabų šiuo klausimu negauta, laikinojo reglamento 98–101 konstatuojamųjų dalių išvados patvirtinamos. 2. Susijusios Sąjungos rinkos nustatymas (153) Kelios suinteresuotosios šalys tvirtino, kad uždarajai rinkai ir laisvajai rinkai padaryta žala turėjo būti įvertinta atskirai. Viena šalis teigė, kad vertinant žalą neturėjo būti atsižvelgta į duomenis, susijusius su uždarajam naudojimui skirtais elementais, nes šiems elementams importas dempingo kaina poveikio neturėjo. (154) Kaip nustatyta laikinojo reglamento 105 konstatuojamojoje dalyje, suvartojimas, pardavimo apimtis, gamyba, gamybos pajėgumai, pajėgumų naudojimas, augimas, investicijos, atsargos, užimtumas, našumas, grynųjų pinigų srautas, investicijų grąža, pajėgumas padidinti kapitalą ir dempingo skirtumo dydis turi būti nagrinėjami atsižvelgiant į visą Sąjungos pramonės veiklą, t. y. įskaitant uždarąjį naudojimą, kadangi uždarajam naudojimui skirtai produkcijai konkurencija su importu iš nagrinėjamosios šalies darė tokį patį poveikį. (155) Taigi, atlikus tyrimą nustatyta, kad vertikaliai integruoti Sąjungos gamintojai buvo priversti importuoti produktus (elementus) dempingo kaina ir dėl importo dempingo kaina daromo spaudimo kainoms nutraukti šių produktų, kurių gamybos sąnaudos buvo didesnės nei importo kaina, gamybą. Atlikus tyrimą taip pat nustatyta, kad laisvosios ir uždarosios rinkų kainos tendencijos buvo panašios, o tai taip pat įrodo, kad nagrinėjamojo produkto importas joms darė vienodą poveikį. (156) Po galutinio faktų atskleidimo kelios šalys pakartojo teiginį, kad Komisija nepateikė tinkamos ir pagrįstos uždarosios rinkos analizės ir nepaaiškino, kodėl neatlikta atskira analizė. Viena šalis teigė, kad nepateikta informacijos apie uždarajam naudojimui skirtos Sąjungos gamybos reikšmę. Be to, teigta, kad laikinojo reglamento 106 konstatuojamoji dalis, kurioje nustatyta, kad uždarosios rinkos kainos ne visuomet atitiko rinkos kainas, prieštarauja 155 konstatuojamojoje dalyje pateiktoms išvadoms, kad laisvosios ir uždarosios rinkų kainos tendencijos buvo panašios. (157) Pirmiausia pažymima, kad laikinojo reglamento 105 konstatuojamojoje dalyje išdėstomos priežastys, dėl kurių manyta, kad žalos rodiklius (išskyrus pelningumą) yra tinkama išnagrinėti atsižvelgiant į visą Sąjungos pramonės veiklą, įskaitant uždarąjį naudojimą. Šiuo atžvilgiu primenama, kad, kaip nurodyta toje pačioje konstatuojamojoje dalyje, atliekant tyrimą nustatyta, kad uždarajam naudojimui skirtai gamybai konkurencija su importu iš KLR turėjo tokį patį poveikį, o šio fakto susijusios suinteresuotosios šalys neužginčijo. Todėl teiginys, kad nepaaiškinta, kodėl neatlikta atskira analizė, turėjo būti atmestas. Remiantis šia išvada teiginys, kad reikėjo atlikti atskirą uždarosios rinkos analizę, taip pat turėjo būti atmestas. (158) Antra, nors remiantis tuo, kas išdėstyta, uždarajam naudojimui skirtos Sąjungos gamybos reikšmė nelaikyta pagrindiniu veiksniu, pažymima, kad uždarajam naudojimui skirti Sąjungoje pagaminti elementai sudarė apie pusę visos gamybos apimties per TL. Galiausiai paaiškinama, jog tai, kad uždarosios rinkos kainos neatitinka laisvosios rinkos kainų, nebūtinai prieštarauja faktui, kad abiejų rinkų kainų tendencijos buvo panašios, kadangi jų lygiai vis tiek galėjo būti nevienodi arba kainų pokyčiai galėjo būti didesni ar mažesni, todėl būtų sudaromas skirtingas vaizdas. Remiantis tuo, kas išdėstyta pirmiau, argumentas dėl uždarosios rinkos buvo atmestas. (159) Susijusios šalys nepateikė jokios informacijos, paneigiančios su Sąjungos rinkos nustatymu susijusius faktus. Tuo remiantis tvirtinimai šiuo klausimu atmesti ir laikinojo reglamento 102–106 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos išvados patvirtinamos. 3. Sąjungos suvartojimas (160) Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad, priklausomai nuo naudoto šaltinio, su tiriamojo produkto suvartojimu Sąjungoje susiję duomenys labai skiriasi. Ši šalis tvirtino, kad patikimi duomenys gali būti nustatomi tik remiantis iš specializuotų įstaigų ar tyrimų centrų surinkta informacija. Atsižvelgiant į 134–152 konstatuojamosiose dalyse išdėstytus paaiškinimus ir išvadas dėl šiame tyrime naudotų konsultanto pateiktų duomenų patikimumo, šis argumentas atmestas. (161) Ta pati šalis teigė, kad Sąjungos suvartojimas neturėtų būti nustatomas paprasčiausiai susumuojant esamus Sąjungos modulių gamybos pajėgumus ir kad į jį nereikėtų įtraukti pačios Sąjungos pramonės projektams skirtų modulių suvartojimo. Šis argumentas atmestas, nes modulių suvartojimas buvo apskaičiuotas remiantis naujai įrengtais Sąjungos pajėgumais. Tai yra įprastas modulių suvartojimo nustatymo metodas. Elementų suvartojimas apskaičiuotas pagal Sąjungos modulių gamybą. (162) Kita šalis teigė, kad pagal konsultanto aprašytą metodą turėjo būti sudėtinga nustatyti patikimus suvartojimo duomenis. Taip pat tvirtinta, kad Sąjungos pramonės importo ir eksporto pardavimo duomenys buvo pagrįsti nepatikrintais skaičiavimais arba neišsamiais duomenimis, o norint padaryti išvadą, kad tie duomenys iš tiesų buvo patikimi ir išsamūs, Komisijos duomenų sutikrinimo nepakako. (163) Kaip jau minėta 136 ir 137 konstatuojamosiose dalyse, Komisija atliko patikrinimą vietoje, per kurį patikrinta duomenų ir jų rinkimo metodo kokybė, ir tuo remiantis nuspręsta, kad naudotas metodas buvo tinkamas, o gauti rezultatai buvo tikslūs ir pakankamai patikimi. Todėl šis teiginys atmestas. (164) Remiantis tuo, kas išdėstyta, ir kadangi jokių kitų pastabų dėl Sąjungos suvartojimo negauta, laikinojo reglamento 107–109 konstatuojamosios dalys patvirtinamos. 4. Importas iš nagrinėjamosios šalies 4.1. Importo iš nagrinėjamosios šalies apimtis ir rinkos dalis (165) Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad, priklausomai nuo naudoto šaltinio, su tiriamojo produkto importo apimtimi susiję duomenys labai skiriasi. Ši šalis tvirtino, kad patikimi duomenys gali būti nustatomi tik remiantis iš specializuotų įstaigų ar tyrimų centrų surinkta informacija. Atsižvelgiant į 134–152 konstatuojamosiose dalyse išdėstytus paaiškinimus ir išvadas dėl šiame tyrime naudotų konsultanto pateiktų duomenų patikimumo, šis argumentas atmestas. (166) Po galutinio faktų atskleidimo viena suinteresuotoji šalis nesutiko su metodu, kuris naudotas bendrai importo iš KLR vertei nustatyti, ir teigė, kad jis buvo pagrįstas sandoriais, sudarytais CIF lygiu prieš sumokant muitą, todėl abejotina, ar šie sandoriai buvo skirti Sąjungos suvartojimui. Atsižvelgiant į šį teiginį paaiškinama, kad konsultanto pateikta bendra importo iš KLR vertė nenaudota nustatant preliminarias ir galutines išvadas ir, kaip matyti iš laikinojo reglamento 110–113 konstatuojamųjų dalių, atliekant tyrimą nustatyta tik importo apimtis ir importo kainos. Kadangi susijusi suinteresuotoji šalis neužginčijo metodo, kuris naudotas nustatant importo kainas, daroma nuoroda į susijusias laikinojo reglamento 113–117 konstatuojamosiose dalyse ir šio reglamento 168–176 konstatuojamosiose dalyse išdėstytas išvadas. Todėl pirmiau pateiktas teiginys atmestas. (167) Remiantis tuo, kas išdėstyta, ir kadangi jokių kitų pastabų dėl nagrinėjamojo produkto importo iš KLR apimties negauta, laikinojo reglamento 110–112 konstatuojamosios dalys patvirtinamos. 4.2. Importo kainos ir priverstinis kainų mažinimas (168) Vienas bendradarbiaujantis nesusijęs importuotojas teigė, kad importo kainos turėjo būti nustatytos remiantis jo vykdomu nagrinėjamojo produkto importu į Sąjungą. Tačiau šio importuotojo per tyrimą pateikti duomenys sudarė tik viso importo į Sąjungą dalį ir nebuvo galima padaryti reikšmingų išvadų dėl vidutinės viso eksporto iš KLR kainos per visą nagrinėjamąjį kelerių metų laikotarpį. Todėl šis teiginys buvo atmestas. (169) Kita šalis teigė, kad nepaaiškintas kainų nustatymo metodas, visų pirma, kaip buvo sujungti ir suderinti įvairių šaltinių duomenys. Be to, tvirtinta, kad importo sąnaudos turėjo būti nustatytos remiantis patikrinta, atliekant tyrimą surinkta informacija, o ne apytiksliais skaičiavimais. (170) Laikoma, kad suinteresuotosioms šalims atskleistas metodas yra pakankamai išsamus, kad būtų galima suprasti, kaip duomenys nustatyti. Kalbant apie importo sąnaudas paaiškinta, kad vietoje nustatytos kainos buvo pakoreguotos, kad atitiktų CIF kainas. Šis skaičiavimas patvirtintas duomenimis, kurie surinkti atliekant tyrimą. (171) Po pirminio faktų atskleidimo kelios suinteresuotosios šalys paprašė pateikti daugiau duomenų apie priverstinio kainų mažinimo skaičiavimą nei pateikta laikinojo reglamento 116 konstatuojamojoje dalyje. Atsižvelgiant į šios informacijos konfidencialumą ir į tai, kad būtų išsaugotas Sąjungos gamintojams suteiktas anonimiškumas, papildomos informacijos pateikta atskleidus faktus dvišaliu pagrindu. (172) Atsižvelgiant į sprendimą neįtraukti plokštelių į produkto apibrėžtąją sritį (žr. 28–32 konstatuojamąsias dalis), į šiuos produktus taip pat neatsižvelgta apskaičiuojant priverstinį kainų mažinimą. Be to, suinteresuotųjų šalių prašymu CIF kainos taip pat buvo šiek tiek pakoreguotos. Kadangi atrinkti nesusiję importuotojai persvarstyti dėl 21 konstatuojamojoje dalyje nurodytų priežasčių, naudotos vidutinės naujai atrinktų importuotojų išlaidos po importo, kai duomenimis buvo galima pasinaudoti ir jie buvo išsamūs. (173) Lygintos peržiūrėtos to paties prekybos lygio sandorių kiekvienos rūšies produkto kainos, kurios prireikus buvo tinkamai pakoreguotos ir apskaičiuotos atėmus lengvatas ir nuolaidas. Remiantis palyginimo rezultatais, kurie buvo išreikšti atrinktų Sąjungos gamintojų apyvartos per TL procentine dalimi, nustatyta, kad svertiniai vidutiniai priverstinio kainų mažinimo skirtumai modulių atveju buvo 19,8–32,1%, elementų atveju – 4–28,5%, o apskritai kalbant apie visą nagrinėjamąjį produktą – 8–29%. (174) Reikėtų pažymėti, kad vienam atrinktam eksportuojančiam gamintojui nustatytas neigiamas priverstinis elementų kainų mažinimas. Tačiau eksporto kiekis nebuvo didelis, todėl jo negalima laikyti tipišku. (175) Vienas atrinktas eksportuojantis gamintojas užginčijo šaltinį, kuriuo rem