EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2021 11 17 COM(2021) 706 final 2021/0366(COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl tam tikrų su miškų naikinimu ir alinimu siejamų prekių ir produktų tiekimo Sąjungos rinkai ir jų eksporto iš Sąjungos, kuriuo panaikinimas Reglamentas (ES) Nr. 995/2010 (Tekstas svarbus EEE) {SEC(2021) 395 final} - {SEC(2021) 396 final} - {SWD(2021) 325 final} - {SWD(2021) 326 final} - {SWD(2021) 327 final} - {SWD(2021) 328 final} - {SWD(2021) 329 final}



AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai Miškai naikinami ir alinami nerimą keliančiu greičiu, todėl didėja klimato kaita ir nyksta biologinė įvairovė. Pagrindinė miškų naikinimo ir alinimo priežastis – žemės ūkio paskirties žemės plėtra, siekiant gaminti tokias prekes kaip galvijai, mediena, alyvpalmių aliejus, sojos, kakava ar kava. Manoma, kad didėjant pasaulio gyventojų skaičiui ir žemės ūkio produktų, ypač gyvūninių produktų, paklausai išaugs žemės ūkio paskirties žemės poreikis ir bus daromas papildomas spaudimas miškams, o klimato pokyčiai paveiks maisto gamybą, todėl reikės pereiti prie tvarios gamybos, kuria nebūtų skatinamas tolesnis miškų naikinimas ir alinimas. ES yra svarbi prekių, siejamų su miškų naikinimu ir alinimu, vartotoja ir joje trūksta konkrečių ir veiksmingų taisyklių, kad būtų sumažintas jos indėlis į šiuos reiškinius. Todėl šia iniciatyva siekiama pažaboti miškų naikinimą ir alinimą, kurį lemia ES vartojimas ir gamyba. Tai savo ruožtu turėtų padėti sumažinti išmetamą ŠESD kiekį ir pasaulio biologinės įvairovės nykimą. Šia iniciatyva siekiama kuo labiau sumažinti produktų, kurių tiekimo grandinės susijusios su miškų naikinimu ar alinimu, vartojimą ir padidinti teisėtų ir įtakos miškų naikinimui neturinčių prekių ir produktų paklausą bei prekybą jais Europos Sąjungoje. •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis Pirmą kartą pasiūlymas paskelbtas 2019 m. Komisijos komunikate dėl ES veiksmų, kuriais siekiama apsaugoti ir atkurti pasaulio miškus, stiprinimo (toliau – 2019 m. komunikatas), kuriame Komisija įsipareigojo, „siekdama užtikrinti vienodas sąlygas ir bendrą supratimą apie miškų naikinimui įtakos neturinčias tiekimo grandines, įvertin[ti] papildomas paklausos reguliavimo ir su reguliavimu nesusijusias priemones, kad būtų galima didinti tiekimo grandinės skaidrumą ir kuo labiau sumažinti produktų importo į ES keliamą miškų naikinimo ir miškų alinimo riziką“. Šis įsipareigojimas buvo patvirtintas Europos žaliajame kurse, taip pat 2030 m. ES biologinės įvairovės strategijoje ir strategijoje „Nuo ūkio iki stalo“; pastarosiose dviejose 2021 m. paskelbtas atitinkamas pasiūlymas dėl teisėkūros procedūra priimamo akto. Pasiūlymas yra neatsiejama Europos žaliojo kurso ir visų pagal jį parengtų iniciatyvų dalis ir suderinamas su jų bendraisiais tikslais. Visų pirma jis papildo kitas 2019 m. komunikate siūlomas priemones, ypač: 1) bendradarbiavimą su šalimis gamintojomis, siekiant šalinti pagrindines miškų naikinimo priežastis ir skatinti tvarią miškotvarką, ir 2) tarptautinį bendradarbiavimą su pagrindinėmis šalimis vartotojomis, siekiant kuo labiau sumažinti nutekėjimą ir skatinti priimti panašias priemones, kad rinkai nebūtų tiekiami produktai iš tiekimo grandinių, susijusių su miškų naikinimu ir alinimu. Todėl Komisija ir toliau bendradarbiaus su šalimis gamintojomis, siūlydama naujo pobūdžio paramą ir paskatas miškų apsaugos, valdymo ir naudojimosi žeme gerinimo, teisėsaugos stiprinimo ir tvarios miškotvarkos, klimato kaitos poveikiui atsparaus žemės ūkio, tvaraus intensyvinimo ir įvairinimo, agroekologijos ir agrarinės miškininkystės skatinimo srityse. Galiojančia ES teisės aktų sistema miškų naikinimo klausimas sprendžiamas tik iš dalies. 2003 m. parengtas ES veiksmų planas dėl miškų teisės aktų vykdymo, miškų valdymo ir prekybos mediena (FLEGT) yra pagrindinė ES kovos su neteisėta medienos ruoša ir susijusia prekyba politika. Nors FLEGT veiksmų planu kovojama su neteisėta medienos ruoša ir susijusia prekyba, jame nekalbama apie miškų naikinimą. Svarbus FLEGT veiksmų plano elementas yra savanoriška schema, kuria siekiama užtikrinti, kad tik teisėtai paruošta mediena būtų importuojama į ES iš šalių, sutinkančių dalyvauti šioje schemoje. Šios schemos ES vidaus teisinis pagrindas yra Miškų teisės aktų vykdymo, miškų valdymo ir prekybos mediena reglamentas (FLEGT reglamentas), kuriuo nustatoma licencijavimo sistema, kuria grindžiami FLEGT savanoriškos partnerystės susitarimai. Kitas svarbus FLEGT veiksmų plano elementas yra ES medienos reglamentas (ESMR), kuriuo draudžiama pateikti ES rinkai neteisėtai paruoštą medieną ir medienos produktus ir nustatomos veiklos vykdytojų, pirmą kartą teikiančių rinkai medieną, prievolės. Buvo patikrintas tiek FLEGT reglamento, tiek ESMR tinkamumas, o šiame reglamente pateiktos politikos galimybės taip pat grindžiamos tinkamumo patikrinimo išvadomis. Remdamasi patirtimi, įgyta įgyvendinant FLEGT veiksmų planą ir Reglamentą, Komisija prireikus užmegs miškų srities partnerystę su atitinkamomis šalimis partnerėmis. Pagrindinis miškų srities partnerysčių tikslas bus visapusišku ir integruotu būdu apsaugoti, atkurti ir (arba) užtikrinti tvarų miško naudojimą, siekiant įgyvendinti Europos žaliojo kurso prioritetus ir ES vystomojo bendradarbiavimo tikslus, tokius kaip skurdo mažinimas, geras valdymas, žmogaus teisės. Jomis bus skatinamas miškų valdymas ir politikos reformos, kuriomis siekiama tvarios miškotvarkos ir padedama stabdyti miškų naikinimą ir alinimą. •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis 2019 m. komunikate nustatytas bendras tikslas – saugoti ir gerinti esamų miškų, ypač neliestų miškų, būklę ir visame pasaulyje padidinti tvarių, didelės biologinės įvairovės miškų plotą. Kalbant apie Europos žaliojo kurso politiką, tiek 2030 m. ES biologinės įvairovės strategijoje, tiek strategijoje „Nuo ūkio iki stalo“ šis pasiūlymas dėl teisėkūros procedūra priimamo akto ir kitos priemonės, kuriomis siekiama išvengti produktų, kurių tiekimo grandinės susijusios su miškų naikinimu ar alinimu, pateikimo ES rinkai arba kuo labiau jį sumažinti, apibūdinami kaip svarbūs siekiant jų tikslų. Tarp kitų paminėtinų iniciatyvų yra, pavyzdžiui, „Ilgalaikė ES kaimo vietovių vizija“. Naujojoje ES miškų strategijoje patvirtinama, kad 2019 m. komunikate jau nustatytos priemonės yra pagrindinis ES pasaulinių veiksmų, įskaitant dabartinę teisėkūros iniciatyvą, pagrindas ir į jas bus tinkamai ir nuosekliai atsižvelgiama formuojant vidaus politiką. Šis reglamentas papildys teisėkūros iniciatyvą dėl tvaraus įmonių valdymo (TĮV), kuria siekiama patobulinti ES bendrovių teisės ir įmonių valdymo reguliavimo sistemą. TĮV iniciatyva grindžiama horizontaliuoju požiūriu, kuriuo sprendžiamas neigiamas poveikis žmogaus teisėms ir aplinkai, turintis įtakos įmonių elgesiui jų pačių veikloje ir vertės grandinėse. Nors TĮV tvarka bus taikoma verslo operacijoms ir vertės grandinėms apskritai, šioje konkrečiai su miškų naikinimo problema susijusioje priemonėje daugiausia dėmesio skiriama konkretiems produktams ir produktų tiekimo grandinėms. Todėl, nors abiejų iniciatyvų tikslai gali būti bendri ir abipusiškai naudingi, konkretūs tikslai skiriasi. Numatoma, kad deramo patikrinimo pareiga pagal TĮV iniciatyvą bus taikoma įvairioms didelėms ES bendrovėms įvairiuose sektoriuose (tam tikroms vidutinėms įmonėms taikoma tikslingesnė tvarka), taip pat planuojama įtraukti ne ES bendroves. Teisėkūros iniciatyva dėl miškų naikinimo siekiama labai konkretaus tikslo apriboti su miškų naikinimu susijusių produktų teikimą ES rinkai, o kai kuriose srityse jos reikalavimai bus konkretesni, palyginti su bendromis pagal TĮV iniciatyvą taikomomis pareigomis. Ji taip pat apima draudimą, kuris bus taikomas visiems veiklos vykdytojams, pateikiantiems rinkai atitinkamus produktus, įskaitant ES ir ne ES bendroves, neatsižvelgiant į jų teisinę formą ir dydį. Kai TĮV iniciatyvos reikalavimai apima daugiau nei miškų naikinimo reguliavimo reikalavimai, jie taikomi kartu. Ši iniciatyva nebus skirta konkrečiai finansų sektoriui ir investicijoms. Esamos iniciatyvos tvaraus finansavimo srityje, kaip antai ES taksonomijos reglamento ir būsimos Įmonių informacijos apie tvarumą teikimo direktyvos, ĮITTD (dabartinė Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyva, NIAD) įgyvendinimas, yra tinkamos spręsti finansų ir investicijų sektorių poveikio miškų naikinimui klausimą, taip papildant ir remiant šią teisėkūros iniciatyvą dėl miškų naikinimo. Pagal ĮITTD ir taksonomiją informacijos atskleidimo pareiga taikoma ir ne finansų įmonėms: ĮITTD numatoma iki 2023 m. spalio mėn. paskelbti sektorių informacijos teikimo standartus; deleguotuoju aktu pagal ES taksonomijos reglamentą jau nustatyti miškininkystei taikomi klimato kaitos švelninimo ir prisitaikymo prie jos techniniai kriterijai, o žemės ūkiui taikomų kriterijų paskelbimas atidėtas. Abi ekonominės veiklos rūšys gali būti įtrauktos į deleguotuosius aktus dėl kitų keturių aplinkos tikslų. Numatoma, kad tam tikroms prekėms, naudojamoms kaip biodegalai arba biodegalams gaminti, pvz., medienos granulėms arba sojų bei alyvpalmių aliejaus antriniams produktams, būtų taikomas siūlomas reglamentas ir Atsinaujinančiųjų išteklių energijos direktyva. Šių abiejų ES taisyklių rinkinių tikslai vienas kitą papildo, nes jais abiem siekiama spręsti tokias stambias problemas kaip klimato kaita ir biologinės įvairovės nykimas. Siekiant, kad ES neprisidėtų prie miškų naikinimo, teisėkūros iniciatyva nustatomi reikalavimai su miškų naikinimu ir alinimu siejamoms prekėms ir produktams, kuriuos norima juos pateikti ES rinkai. Atsinaujinančiųjų išteklių energijos direktyvoje, be kitų dalykų, nustatyti biodegalams, skystiesiems bioproduktams ir biomasei taikomi tvarumo kriterijai ir taisyklės, pagal kuriuos šie produktai gali būti laikomi tvariais, ir konkrečiai išdėstyti ES tikslai iki 2030 m. pasiekti bent 32 proc. atsinaujinančiųjų išteklių energijos dalį. Kalbant apie praktinę sąveiką, į abiejų aktų taikymo sritį patenkančios prekės ir produktai turės atitikti bendro patekimo į rinką reikalavimus ir laikymo atsinaujinančiąja energija reikalavimus. Šie reikalavimai yra ne tik suderinami, bet ir vieni kitus stiprina. Kalbant konkrečiai apie nedidelės žemės naudojimo keitimo rizikos sertifikavimo sistemas pagal Komisijos reglamentą (ES) 2019/807, kuriuo papildoma Direktyva (ES) 2018/2001 „dėl didelę netiesioginio žemės naudojimo keitimo riziką keliančių pradinių žaliavų, kurių auginimo teritorija reikšmingai plečiama į žemės, kurioje yra didelių anglies sankaupų, plotus, nustatymo ir nedidelę netiesioginio žemės naudojimo keitimo riziką keliančių biodegalų, skystųjų bioproduktų ir biomasės kuro sertifikavimo“, jomis taip pat galės naudotis veiklos vykdytojai ir prekiautojai savo deramo patikrinimo sistemose siekdami gauti informaciją, kurios reikalaujama pagal šį reglamentą, kad būtų laikomasi tam tikrų šio reglamento 9 straipsnyje nustatytų atsekamumo ir informacijos reikalavimų. Jų, kaip ir dėl bet kurios kitos sertifikavimo sistemos, naudojimas veiklos vykdytojų ir prekiautojų neatleidžia nuo pagal šį reglamentą jiems tenkančios teisinės atsakomybės ir įpareigojimų atlikti deramus patikrinimus.

2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI •Teisinis pagrindas ES kompetencija imtis veiksmų miškų naikinimo ir alinimo srityje kyla iš Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) straipsnių, susijusių su aplinkos apsauga. Pagal SESV 191 straipsnio 1 dalį, įgyvendinant Sąjungos aplinkos politiką, siekiama „išlaikyti, saugoti ir gerinti aplinkos kokybę, saugoti žmonių sveikatą, apdairiai ir racionaliai naudoti gamtos išteklius, remti tarptautinio lygio priemones, skirtas regioninėms ar pasaulinėms aplinkos problemoms spręsti, visų pirma kovai su klimato kaita“. Sąjungos lygmeniu priėmus priemones, kuriomis siekiama kovoti su miškų naikinimu ir alinimu, bus prisidėta prie išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų (ŠESD) kiekio mažinimo, atsparumo klimato kaitai didinimo ir poveikio, kurį žmogus daro biologinei įvairovei, mažinimo, taigi bus svariai prisidėta prie kiekvieno aplinkos politikos tikslo. Todėl pasiūlymo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 192 straipsnis. Kaip ir daugelis aplinkos problemų, miškų naikinimo padariniai vienoje vietovėje gali turėti poveikį visam pasauliui. Todėl tikslinga siūlomu teisiniu pagrindu grindžiamą pasiūlymą taikyti ir vidaus produktams, ir į laisvą apyvartą išleidžiamiems arba eksportuojamiems produktams. Tai leis laikytis SESV 191 straipsnio 2 dalies, pagal kurią reikalaujama, kad Sąjungos aplinkos politika būtų siekiama aukšto apsaugos lygio, ir Europos Sąjungos sutarties 3 straipsnio 3 dalies, pagal kurią aukšto lygio apsaugos ir aplinkos kokybės gerinimo skatinimas apibrėžiamas kaip vienas iš Sąjungos tikslų. SESV 192 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad „Europos Parlamentas ir Taryba įprasta teisėkūros procedūra, pasikonsultavę su Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu bei Regionų komitetu, sprendžia, kokių veiksmų Sąjungai reikia imtis, kad būtų pasiekti 191 straipsnyje nurodyti tikslai“. •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju) Pagrindiniai miškų naikinimo ir alinimo veiksniai yra susiję tiek su ES rinka, tiek su tarptautine prekyba. Reikia imtis veiksmų ES lygmeniu, kad ES vartojimo pėdsako ir tarptautinės prekybos klausimai būtų sprendžiami koordinuotai ir suderintai, kartu užtikrinant teisinį tikrumą ir aiškumą, būtiną tinkamam ES rinkos veikimui. Jei nebūtų suderintos strategijos, kelios valstybės narės imtųsi vidaus prekybos ribojimo priemonių ir taip sutrikdytų vidaus rinkos veikimą. Tai turėtų didelės įtakos ES rinkos veikimui, keltų pavojų Europos veiklos vykdytojų galimybėms apsirūpinti produktais ir (arba) prekėmis, kuriems taikomas šis reglamentas, taip pat pakenktų ES priemonių patikimumui. Kitos valstybės narės galėtų nuspręsti nepriimti jokių priemonių, kuriomis būtų ribojamas galimas kitų valstybių įgyvendinamų priemonių poveikis miškų naikinimui. Produktų, kuriems taikoma iniciatyva, tiekimo grandinės yra tarptautinės, o labai dažnai ir pasaulinės. Iš ES patirties sprendžiant sudėtingus tiekimo grandinės klausimus (pvz., susijusius su neteisėtos medienos ruošos teisės aktais) matyti, kad svarbu užtikrinti vienodas sąlygas veiklos vykdytojams, atsižvelgiant į reikalavimus, kurie turi būti įvykdyti prieš pirmą kartą pateikiant produktus (prekes ir iš jų pagamintus produktus) ES rinkai. Kol Europos lygmeniu nėra taikomų taisyklių, atsakingi verslo subjektai, pasirengę išvalyti savo tiekimo grandines, atsiduria nepalankioje konkurencinėje padėtyje, o netvarus elgesys apsimoka. Todėl, nors aplinka priklauso ES ir valstybių narių kompetencijos sričiai, ES masto priemonės yra būtinos siekiant užtikrinti bendrą supratimą, kokios tiekimo grandinės neprisideda prie miškų naikinimo ir alinimo, padidinti tokių tiekimo grandinių skaidrumą ir imtis veiksmų tokiu mastu, kad būtų padarytas reikšmingas poveikis miškų naikinimui. Kadangi ši iniciatyva apima tiek į laisvą apyvartą išleidžiamas, tiek iš Sąjungos rinkos eksportuojamas prekes, Sąjungos lygmens veiksmai būtų veiksmingesni už nacionalinio lygmens veiksmus, nes būtų užkirstas kelias galimam neigiamam poveikiui vidaus rinkos veikimui ir prekybos aspektams. Todėl ES veiksmai gali papildyti ir sustiprinti valstybių narių nacionalines pastangas. Jei ES nesiimtų veiksmų, su ES vartojimu susijusi miškų naikinimo ir alinimo problema išliktų ir toliau aštrėtų. Tai galėtų neigiamai paveikti ES pastangas pasaulinės biologinės įvairovės apsaugos ir klimato kaitos srityje. •Proporcingumo principas Šia teisėkūros iniciatyva ES imasi aktyvesnių veiksmų prieš miškų naikinimą ir alinimą, nustatydama plataus užmojo ir praktiškai įgyvendinamą reguliavimo sistemą, kuria skatinama pereiti prie tvarių tiekimo grandinių visose šalyse gamintojose ES viduje ar už jos ribų. Taip ES taptų patikima pasaulinių standartų nustatytoja. Net mažiausia piniginė nauda aiškiai kompensuoja išlaidas. Iniciatyva taip pat yra tinkama atsižvelgiant į problemos, kurią siekiama spręsti, sunkumą ir skubumą bei Europos žaliojo kurso prioritetus. Šia teisėkūros iniciatyva siekiama kuo labiau sumažinti ES indėlį į miškų naikinimą ir alinimą. Šis tikslas bus pasiektas nustatant pakopinę privalomo deramo patikrinimo sistemą, pagrįstą termino „pagamintas nenaikinant miškų“ apibrėžtimi, ir ją derinant su lyginamosios analizės sistema. Kaip nustatyta „Poveikio vertinime, susijusiame su miškų naikinimo ir alinimo rizikos, siejamos su ES rinkai pateikiamais produktais, mažinimu“ (toliau – poveikio vertinimas), tikimasi, kad šios priemonės bus veiksmingiausios siekiant pažaboti ES skatinamą miškų naikinimą ir efektyviausios iš rengiant šią iniciatyvą analizuotų priemonių. Iš poveikio vertinimo rezultatų matyti, kad teisiškai privalomos galimybės (pvz., reikalavimas, kad produktai būtų pagaminti nenaikinant miškų, privalomas deramas patikrinimas ir kt.) būtų veiksmingesnės nei savanoriškos priemonės (pvz., savanoriškas išsamus patikrinimas, savanoriškas ženklinimas arba savanoriškas privatus sertifikavimas). Šios išvados patvirtintos atvirų viešų konsultacijų rezultatais, iš kurių matyti, kad didžioji dauguma suinteresuotųjų subjektų – verslo asociacijų ir NVO – pritarė privalomo deramo patikrinimo tvarkai. •Priemonės pasirinkimas Siūloma priemonė yra reglamentas, nes būtina užtikrinti aukščiausio lygio suderinimą, kad valstybės narės netaikytų skirtingų standartų, nes tai pakenktų pagrindiniam laisvo prekių judėjimo principui. Reglamentu bus nustatyti tiesioginiai reikalavimai visiems veiklos vykdytojams, taip suteikiant būtiną teisinį tikrumą ir galimybę užtikrinti visiškai integruotą rinką visoje ES. Reglamentu taip pat užtikrinama, kad pareigos būtų vykdomos vienu metu ir vienodai visose 27 valstybėse narėse. Reglamentu taip pat bus sumažintas su direktyva paprastai siejamas netikrumas dėl terminų per perkėlimo į nacionalinę teisę procesą tokioje srityje, kurioje laikas ir teisinis tikrumas yra itin svarbūs dėl prognozuojamo rinkos didėjimo ir apskritai dėl rinkos dinamikos pokyčių. Priemonė taip pat buvo sukurta kaip ateities iššūkiams parengta dinaminė sistema, kad būtų galima prisitaikyti prie rinkos pokyčių ir naujų duomenų bei mokslinių įrodymų. Šiuo tikslu Komisijai numatyti tam tikri įgaliojimai, kurie leis parengti įgyvendinimo priemones, be kita ko, paskelbti šalių lyginamosios analizės rezultatus ir peržiūrėti prekių, kurioms taikomas šis reglamentas, sąrašą. 3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTAISIAIS SUBJEKTAIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI •Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas Ši iniciatyva grindžiama ESMR ir FLEGT reglamento tinkamumo patikrinimo, atlikto kartu su šio reglamento poveikio vertinimu, išvadomis. ESMR tinkamumo patikrinimas atskleidė, kad dėl ESMR pagerėjo padėtis trečiosiose šalyse, įskaitant šalis, kurios nusprendė nedalyvauti savanoriškos partnerystės susitarimų procesuose. Siekdami sustiprinti savo miškų valdymo sistemas ir sumažinti neteisėtą medienos ruošą, pagrindiniai ES prekybos partneriai ėmėsi veiksmų, kad atitiktų ESMR reikalavimus. ESMR, net jei jo veikimas nėra optimalus dėl keleto trūkumų, susijusių su jo forma ir vykdymo užtikrinimu, davė teigiamų rezultatų tiek veiksmingumo, tiek efektyvumo požiūriu. Jo pasaulinė aprėptis suteikė ES pagrindą glaudžiai bendradarbiauti su kitomis šalimis vartotojomis. Kitos pasaulio šalys vartotojos ir prekybos partneriai priėmė teisės aktus, panašius į ESMR. Kalbant plačiau apie miškų naikinimą, tai ypač svarbu turėti omenyje, nes tai rodo, kad ES, nors jai ir priklauso mažėjanti rinkos dalis, gali daryti poveikį ir pirmauti pasaulyje.

Nepaisant sunkumų, su kuriais susiduriama jį įgyvendinant, iš tinkamumo patikrinimo rezultatų matyti, kad ESMR taikomas metodas – deramas patikrinimas – leidžia lanksčiai reaguoti į naujus ir kylančius uždavinius, susijusius su neteisėta miško ruoša ir neteisėtu žemės naudojimo keitimu. Bendras reikalavimas (deramas patikrinimas), taikomas visiems ES įsisteigusiems veiklos vykdytojams, taip pat leidžia užtikrinti, kad Reglamentas būtų lankstus keičiantis prekybos modeliams ir keičiantis šalių rizikos profiliams. Į siūlomą priemonę bus integruota ir patobulinta ESMR sukurta sistema, todėl pastaroji bus panaikinta. Pagal ESMR nustatyta deramo patikrinimo procedūra bus pritaikyta ir patobulinta šiame reglamente, įvedant naujų elementų, pvz., deramo patikrinimo pareiškimą (4 straipsnis), geografinės informacijos reikalavimą arba geografinę padėtį, prekių ir produktų susiejimą su žemės sklypu, kuriame jie buvo pagaminti (9 straipsnis), tvirtesnį bendradarbiavimą su muitinėmis (14 ir 24 straipsniai), minimalų patikrinimų lygį (14 straipsnis) ir šalių lyginamąją analizę (25–26 straipsniai). Patikrinus FLEGT reglamento tinkamumą, patvirtinti FLEGT savanoriškos partnerystės susitarimų (SPS) privalumai, susiję su aktyvesniu suinteresuotųjų subjektų dalyvavimu ir geresnėmis miškų valdymo sistemomis šalyse partnerėse, ir kartu išryškinta keletas jų trūkumų. Taip pat atskleista, kad esama mažai įrodymų, jog SPS apskritai prisidėta prie neteisėtos medienos ruošos mažinimo. Nors pagal reglamentą sukurta ES sistema būtų efektyvi priemonė ES veiklos vykdytojų reikalavimų laikymosi išlaidoms mažinti, pagrindinė jos veikimo priemonė, t. y. SPS, rezultatų nedavė. Viena pagrindinių FLEGT reglamento problemų yra ta, kad pagrindiniai ES prekybos partneriai neišreiškė noro dalyvauti SPS procesuose, todėl į ES importuojama tik 3 proc. medienos, kuriai taikoma veikianti SPS sistema. Praėjus daugiau kaip 15 metų nuo 2003 m., kai FLEGT veiksmų plane buvo nustatytas šių procesų pagrindas, tik viena šalis iš 15 šalių, su kuriomis ES pradėjo SPS procesą, turi veikiančią FLEGT licencijavimo sistemą ir tik viena šalis iš 10 svarbiausių ES prekybos mediena partnerių dalyvauja SPS procese. Siekiant laikytis dvišalių įsipareigojimų, kuriuos prisiėmė Europos Sąjunga, ir išsaugoti pažangą, padarytą su šalimis partnerėmis, turinčiomis veikiančią sistemą (FLEGT licencijavimo etapas), į šį reglamentą įtraukta nuostata, pagal kurią mediena, kuriai išduota FLEGT licencija, pripažįstama atitinkančia teisėtumo reikalavimą. Kai kuriuos SPS komponentus, jei įmanoma, partneriai galėtų integruoti ir suderinti su konkrečiomis bendradarbiavimo programomis, pvz., miškų srities partnerystėmis arba kt., kad būtų toliau remiamas miškų valdymas. •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Atviros viešos konsultacijos, kurias Komisija surengė 2020 m., sulaukė beveik 1,2 mln. atsakymų. Dauguma suinteresuotųjų subjektų sutarė, kad siekiant sumažinti ES indėlį į visuotinį miškų naikinimą ir alinimą būtini ES lygmens intervenciniai veiksmai. Dauguma suinteresuotųjų subjektų taip pat sutarė, kad vienas iš politinės intervencijos priemonės reikalavimų turėtų būti sąvokos „pagamintas nenaikinant miškų“ ES apibrėžties nustatymas. Kalbant apie politikos priemones, atviros viešos konsultacijos atskleidė, kad tvirtai pritarta teisiškai privalomoms galimybėms (reikalavimui, kad prekės būtų pagamintos nenaikinant miškų, privalomam deramam patikrinimui, privalomam valstybiniam sertifikavimui ir kt.), o švelnios, savanoriškos priemonės, pvz., savanoriškas deramas patikrinimas, savanoriškas ženklinimas arba savanoriškas privatus sertifikavimas, pripažintos nepakankamai veiksmingomis. Didžioji dauguma suinteresuotųjų subjektų – verslo asociacijų ir NVO – pritarė privalomo deramo patikrinimo tvarkai, nors pageidaujami šios sistemos elementai įvairiose respondentų organizacijose skiriasi. Išsamios konsultacijų su suinteresuotaisiais subjektais išvados, įskaitant atsiliepimą apie įžanginį poveikio vertinimą, atvirų viešų konsultacijų išvadas ir tikslinių konsultacijų su suinteresuotaisiais subjektais rezultatus, įtrauktos į poveikio vertinimo 2 priedą. Kaip paskelbta 2019 m. komunikate, Europos žaliajame kurse, 2030 m. ES biologinės įvairovės strategijoje ir iniciatyvoje „Nuo ūkio iki stalo“, ši iniciatyva visų pirmiausia orientuota į miškus. Europos Parlamentas ir NVO pasisakė ir už kitų ekosistemų įtraukimą. Remiantis patirtimi, įgyta įgyvendinant galiojančius teisės aktus, toks taikymo srities išplėtimas buvo laikomas pernelyg ankstyvu, nes praktinės patirties trūkumas pakenktų vertinamų politikos priemonių veiksmingumui ir įgyvendinamumui. Tačiau poreikis ir galimybės išplėsti taikymo sritį įtraukiant ir kitas ekosistemas bus įvertinti atliekant ankstyvą peržiūrą. •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas Siekdama pagrįsti įvairių galimybių analizę, Komisija sudarė paramos sutartį su išorės ekspertais, kad būtų atlikti du tyrimai – „Paklausos priemonių miškų naikinimo klausimui spręsti poveikio vertinimas“ (angl. Impact assessment on demand side measures to address deforestation) ir „ESMR ir FLEGT reglamento tinkamumo patikrinimo pagrindžiamasis tyrimas“ (angl. Support study for a Fitness Check of the EUTR and FLEGT Regulation). Šie tyrimai suteikė dalį analizės ir duomenų, kuriais grindžiamos politikos galimybės, pateiktos poveikio vertinime ir, savo ruožtu, šiame reglamente. Ši iniciatyva taip pat grindžiama kartu su poveikio vertinimu atlikto trečiojo tyrimo, kuriame daugiausia dėmesio skirta miškų sektoriuje ir medienos produktams taikomoms sertifikavimo ir tikrinimo sistemoms (angl. Certification and Verification Schemes in the Forest Sector and for Wood-based Products), rezultatais. Komisija taip pat pasinaudojo Komisijos ekspertų grupės / daugiašalės suinteresuotųjų subjektų platformos pasaulio miškų apsaugos ir atkūrimo klausimais posėdžiuose pateikta informacija, įskaitant apie ESMR ir FLEGT reglamentą. Nuo 2020 m. vasario mėn., kai buvo parengtas šios teisėkūros iniciatyvos veiksmų planas, grupė rinkosi devynis kartus skirtingomis sudėtimis ir surengė keturis specialius praktinius seminarus, kuriuose rinko informaciją apie politikos galimybes, nagrinėtas poveikio vertinime. Be pirmiau minėtų pagrindžiamųjų tyrimų, ekspertų grupės posėdžių ir konsultacijų su suinteresuotaisiais subjektais, Komisija taip pat daug dėmesio skyrė 2020 m. spalio 22 d. Europos Parlamento rezoliucijai su rekomendacijomis Komisijai dėl ES teisinės sistemos, skirtos ES sukeliamam pasauliniam miškų naikinimui sustabdyti ir pradėti juos atkurti (2020/2006 (INL)), taip pat ES Tarybos išreikštoms pozicijoms, visų pirma Tarybos išvadoms dėl 2019 m. komunikato. •Poveikio vertinimas Kartu su poveikio vertinimu atliekant pirminį perspektyvumo patikrinimą, iš viso apsvarstyta 17 politikos priemonių. Šis pirminis galimų priemonių sąrašas apėmė įvairius galimus intervencinius veiksmus, įskaitant reguliavimo ir ne reguliavimo priemones. Atliekant perspektyvumo patikrinimą kiekviena politikos priemonė buvo vertinama pagal įvairius kriterijus, pvz., teisinį, techninį, politinį pagrįstumą ir proporcingumą, galimą jų veiksmingumą ir efektyvumą, taip pat suinteresuotųjų subjektų, ES valstybių narių ir trečiųjų šalių atsiliepimus. Atlikus perspektyvumo patikrinimą, buvo išlaikytos ir išsamiau išnagrinėtos penkios politikos galimybės: 1) patobulinta privalomo deramo patikrinimo procedūra; 2) lyginamosios analizės sistema ir pažeidimus darančių veiklos vykdytojų sąrašas kartu su patobulinta pakopine privalomo deramo patikrinimo sistema; 3) privalomas valstybinis sertifikavimas kartu su patobulinto deramo patikrinimo reikalavimu; 4) privalomas ženklinimas kartu su patobulinto deramo patikrinimo reikalavimu; 5) reikalavimas, kad ES rinkai pateikiami produktai būtų pagaminti nenaikinant miškų, ir lyginamosios analizės bei šalių vertinimų sistemos. Visos apsvarstytos politikos galimybės grindžiamos bendrais elementais: 1) FAO apibrėžtimi pagrįsta sąvokos „pagamintas nenaikinant miškų“ apibrėžtimi, kurią turi atitikti produktai, ir papildomu reikalavimu, kad produktai būtų teisėti pagal gamybos šalies įstatymus; 2) produktų apibrėžtąja sritimi, kuri nuolat peržiūrima ir atnaujinama, daugiausia dėmesio skiriant prekėms, kurių vartojimas ES daro didžiausią poveikį miškų kirtimui (jautienai, alyvpalmių aliejui, sojoms, medienai, kakavai ir kavai), ir susijusiems produktams; 3) draudimu pateikti ES rinkai prekes ir produktus, kurie susiję su miškų naikinimu ir alinimu ir kurie buvo pagaminti nesilaikant taikomų ir atitinkamų šalių gamintojų teisės aktų. 2–4 galimybės derinamos su privalomo deramo patikrinimo reikalavimu, siūlomu pagal 1 galimybę. Kaip tinkamiausia pasirinkta antroji galimybė. Joje deramo patikrinimo reikalavimas derinamas su šalių lyginamosios analizės sistema, pagal kurią šalys bus suskirstytos į kategorijas, atsižvelgiant į miškų naikinimą ir alinimą dėl atitinkamų prekių gamybos, ir taikomi kriterijai, susiję su šalių įsipareigojimu kovoti su miškų naikinimu ir alinimu. Bus trys šalių kategorijos – mažos, standartinės ir didelės rizikos. Veiklos vykdytojų prievolės ir valstybių narių valdžios institucijų pareigos skirsis atsižvelgiant į gamybos šalies rizikos lygį – bus nustatytos supaprastinto deramo patikrinimo prievolės mažos rizikos šalims ir sustiprinta didelės rizikos šalių kontrolė. Tikimasi, kad pasirinkus tinkamiausią galimybę būtų užkirstas kelias miškų naikinimui dėl ES vartojimo ir šešių į taikymo sritį įtrauktų prekių gamybos, o numatoma nauda būtų ta, kad iki 2030 m. kasmet nuo sunaikinimo ir alinimo dėl ES vartojimo poveikio būtų apsaugoma gerokai daugiau kaip 71 920 ha miško. Tai taip pat reikštų, kad bent 31,9 mln. metrinių tonų būtų sumažintas dėl ES vartojimo ir atitinkamų prekių gamybos kasmet į atmosferą išmetamas anglies dioksido kiekis, o tai leistų sutaupyti mažiausiai 3,2 mlrd. EUR per metus. Be to, tikimasi, kad pasirinkus šią galimybę būtų labai prisidėta prie biologinės įvairovės apsaugos, kuri savo ruožtu taip pat glaudžiai susijusi su klimato kaitos prevencija. Ši galimybė taip pat turėtų padėti siekti konkrečių ES intervencinių veiksmų tikslų, t. y. sudaryti vienodas sąlygas ES rinkoje veikiančioms įmonėms; kuo labiau sumažinti produktų, kurių tiekimo grandinės siejamos su miškų naikinimu ar alinimu, vartojimą; didinti teisėtų ir nenaikinant miškų pagamintų prekių bei produktų paklausą ir prekybą jais Europos Sąjungoje. Smulkieji ūkininkai, gaminantys atitinkamas prekes, gali susidurti su prisitaikymo sunkumais. Tikimasi, kad visi šie veiksniai bus sušvelninti kaip atskaitos datą pasiūlant 2020 m., nes dauguma šiuo metu prekyboje esančių produktų pagaminti žemėje, kuri pradėta naudoti gamybai dar iki 2020 m. •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas

Tikimasi, kad šiuo reglamentu bus sudarytos vienodos sąlygos ES rinkoje veikiančioms įmonėms. Tikimasi, kad tvaresnę gamybą ir skaidrias tiekimo grandines diegiantys gamintojai padidins savo ES rinkos dalį ir sykiu savo konkurencingumą, palyginti su tais gamintojais, kurie, kad ir kokio dydžio jie būtų, prisideda prie miškų naikinimo. Pagrindinis su deramo patikrinimo prievole susijusių išlaidų veiksnys yra tiekimo grandinių sudėtingumas ir su kilmės šalimi susijusi rizika, o ne įmonių dydis. Nors MVĮ gali būti sunkiau įgyvendinti deramo patikrinimo procedūras (ir prireikus pereiti prie kitų tiekimo grandinių), deramo patikrinimo reikalavimo taikymas kartu su lyginamąja analize leis veiklos vykdytojams ir prekiautojams, kurie yra MVĮ, patirti mažiau išlaidų dėl supaprastinto deramo patikrinimo ir rinktis produktus iš mažos rizikos tiekimo grandinių. Pasiūlyme numatyta informacinė ir ryšių sistema (29 straipsnis), kuri leistų elektroniniu būdu tvarkyti informaciją tiek tarp kompetentingų institucijų, tiek tarp jų ir ekonominės veiklos vykdytojų. Ši sistema palengvins ir supaprastins veiklos vykdytojų prievoles ir kompetentingų institucijų užtikrinamą vykdymą. •Pagrindinės teisės Pagal siūlomą politikos galimybę bus reikalaujama, kad produktai atitiktų apibrėžtį „pagamintas nenaikinant miškų“ ir gamybos šalies įstatymus. Tai reiškia, kad vertinant produktų atitiktį šiai iniciatyvai, reikės atsižvelgti į gamybos šalyje galiojančius darbo, aplinkos ir žmogaus teisių įstatymus (tiek nacionalinius, tiek tarptautinius). Tai apima čiabuvių teises, o tai, tikimasi, padės apsaugoti pažeidžiamų vietos bendruomenių teises. Sąjungos lygmeniu pasiūlyme laikomasi ES pagrindinių teisių chartijos, visų pirma jos 2 straipsnio (teisė į gyvybę), 8 straipsnio (asmens duomenų apsauga), 16 straipsnio (laisvė užsiimti verslu), 17 straipsnio (teisė į nuosavybę) ir 37 straipsnio (aplinkos apsauga). Pagal Chartijos 52 straipsnio 1 dalį bet koks šiame pasiūlyme dėl teisėkūros procedūra priimamo akto nustatytas Chartijos pripažintų teisių ir laisvių įgyvendinimo apribojimas turi būti numatytas įstatymo ir nekeisti šių teisių ir laisvių esmės. Remiantis proporcingumo principu, apribojimai nustatomi tik tuo atveju, kai jie būtini ir tikrai atitinka Sąjungos pripažintus bendrus interesus arba yra reikalingi kitų teisėms ir laisvėms apsaugoti. Aukšto aplinkos apsaugos lygio užtikrinimas ir aplinkos kokybės gerinimas visų pirma yra Chartijoje pripažintas visuotinės svarbos tikslas, kuriuo būtų galima pateisinti kitų pagrindinių teisių apribojimus. 4.POVEIKIS BIUDŽETUI Prie šio pasiūlymo pridėtoje finansinėje teisės akto pasiūlymo pažymoje nustatytas numatomas poveikis biudžetui, taip pat žmogiškiesiems ir administraciniams ištekliams. Numatyta, kad per pirmuosius penkerius veiklos metus (preliminariai numatyta 2023–2027 m.) pasirengimui įgyvendinti reglamentą ir jo įgyvendinimui iš viso bus skirta 16,519,000 EUR. Tai apima 6 650 000 EUR biudžetą pagal daugiametės finansinės programos (DFP) 7 išlaidų kategoriją „Žmogiškieji ištekliai“ (penki papildomi ENV GD darbuotojai, atsakingi už reglamento įgyvendinimą ir tarptautinį bendradarbiavimą, du papildomi INTPA GD darbuotojai, atsakingi už susijusį bendradarbiavimą ir vystymąsi, ir 1 TAXUD GD darbuotojas, atsakingas už muitinės pareigų vykdymą) ir kitas administracines išlaidas. Taip pat įtrauktas 9 869 000 EUR biudžetas pagal DFP 3 išlaidų kategoriją. Jis susijęs su parama įvairioms įgyvendinimo užduotims, susijusioms su teisės aktų nuostatomis, kurias 2022–2027 m. vykdys Komisijos tarnybos, įskaitant viešuosius pirkimus ir galimus administracinius susitarimus. 5.KITI ELEMENTAI •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka Už šio reglamento vykdymą atsakingos valstybių narių valdžios institucijos (visų pirma, kaip aprašyta 3 skyriuje, kompetentingos institucijos). Tuo tikslu jos turės parengti patikrų planus, pagrįstus rizika grindžiamu metodu, atsižvelgdamos į rizikos lygį, nustatytą pagal šalies lyginamosios analizės sistemą. 20 straipsnyje nustatyta ataskaitų teikimo sistema grindžiama įgyvendinant ESMR įgyta patirtimi ir ja siekiama stiprinti valstybių narių stebėsenos veiklos, patikrų turinio ir kokybės bei tolesnių veiksmų peržiūrą. Sistema turėtų būti peržiūrėta po trejų visapusiško veikimo metų, kad būtų nustatytos visos problemos ir galimi patobulinimai, o vėliau – kas penkerius metus. 32 straipsnyje konkrečiai numatyta, kad per pirmąją peržiūrą turėtų būti įvertintas reglamento taikymo srities išplėtimo įtraukiant kitas ekosistemas poreikis ir galimybės. Be to, praėjus ne mažiau kaip dvejiems metams nuo įsigaliojimo Komisija, remdamasi mokslinių įrodymų duomenimis, atliks I priedo pirmąją peržiūrą. •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas · 1 straipsnis. Dalykas ir taikymo sritis 1 straipsnio 1 dalyje nustatoma reglamento taikymo sritis (rationae materiae): apibrėžiamos atitinkamos prekės (t. y. galvijai, kakava, kava, alyvpalmės, sojos ir mediena) ir atitinkami produktai (t. y. I priede išvardyti produktai, kuriuose yra, kurie buvo šeriami ar buvo pagaminti naudojant atitinkamas prekes), kuriems bus taikomas šis reglamentas. Taip pat patikslinama, kad reglamentas bus vienodai taikomas pateikimui ir tiekimui Sąjungos rinkai, taip pat eksportui iš Sąjungos. 2 dalyje paaiškinama šio reglamento rationae temporis: nustatoma, kad jis nebus taikomas Sąjungos rinkai pateiktoms atitinkamoms prekėms ir produktams, kurie buvo pateikti Sąjungos rinkai arba eksportuoti iki 36 straipsnyje numatytos įsigaliojimo dienos. ·2 straipsnis. Terminų apibrėžtys 2 straipsnyje nustatomos apibrėžtys, taikomos likusioje reglamento dalyje. Tai apibrėžtys (1–8 punktai), kurių reikia pagrindiniam priemonės tikslui pasiekti, pvz., sąvokų „miškų naikinimas“, „miškas“, „įveistas miškas“, „pagamintas nenaikinant miškų“, „pagamintas“ apibrėžtys. Apibrėžtys, kiek įmanoma, priklauso nuo tarptautiniu lygmeniu, visų pirma Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacijoje (FAO), suformuluotų sąvokų.

Palyginti su ES medienos reglamentu, apibrėžtis „pagamintas nenaikinant miškų“ yra viena iš pagrindinių siūlomo reglamento naujovių. Iš poveikio vertinimo rezultatų matyti, kad nustačius bendrą reikalavimą produktams ir prekėms, neatsižvelgiant į jų gamybos šalį, tikimasi padidinti politinių intervencinių veiksmų efektyvumą užkertant kelią su teisėtu miškų naikinimu susijusioms spragoms ir palengvinant įgyvendinimą per nuotolinę stebėseną. Be to, tikimasi, kad nustačius apibrėžtį „pagamintas nenaikinant miškų“ nebus sukurta neteisingų paskatų šalims partnerėms, kurios kitu atveju galėtų susigundyti žemesniais aplinkos apsaugos standartais, kad palengvintų savo produktų patekimą į ES, jei pasiūlyme būtų nustatyta tik teisėtumo kontrolė. Termino „pagamintas nenaikinant miškų“ apibrėžtyje nustatoma atskaitos data – 2020 m. gruodžio 31 d. Tai reiškia, kad jokių prekių ir produktų, kuriems taikomas reglamentas, nebūtų leidžiama įvežti į ES rinką arba iš jos išvežti, jei jie būtų gaminami žemėje, kurioje po tos datos buvo naikinami arba alinami miškai. Siūloma data sumažinami tiekimo grandinių sutrikimai ir galimas neigiamas poveikis šalims partnerėms. Tai atitinka tarptautinius įsipareigojimus stabdyti miškų naikinimą, pvz., įtrauktus į darnaus vystymosi tikslus (15.2 tikslas). Likusios apibrėžtys (9–30 punktai) susijusios su prievolių turėtojais ir reguliuojama veikla, pvz., apibrėžtas veiklos vykdytojas, prekiautojas, pateikimas rinkai, tiekimas rinkai ir kt. Kiek įmanoma, jos grindžiamos sąvokomis, jau esančiomis ES teisėje atitinkamuose vidaus rinkos ir muitų teisės aktuose, be to, šiomis apibrėžtimis šalinamos konkrečios taikant ESMR iškilusios problemos. Apibrėžtys šiek tiek pakeistos atsižvelgiant į poveikio vertinimą – siekta padidinti jų teisinį preciziškumą ir atsižvelgti į naujus atitinkamų ES teisės aktų pokyčius. ·3 straipsnis. Draudimas 3 straipsnis yra kertinis reglamento akmuo – jame aiškiai išdėstomas draudimas pateikti arba tiekti Sąjungos rinkai arba eksportuoti iš jos į taikymo sritį įtrauktas atitinkamas prekes ir produktus, jei jie neatitinka reglamento reikalavimų, ir pateikiamas paaiškinimas, kad vykdant tokią komercinę veiklą visada būtinas deramo patikrinimo pareiškimas. Nuoroda į miškų naikinimą (a) ir teisėtumą (b) yra būtina, kad būtų galima visapusiškai siekti šio reglamento tikslų. C punkte nustatytas draudimas papildo kitus, nes sukuriama bendra prievolė pateikiant rinkai atitinkamas prekes ir produktus pateikti deramo patikrinimo pareiškimus. Šiuo draudimu užtikrinama, kad veiklos vykdytojai sužinotų apie savo prievoles atlikti deramą patikrinimą ir būtų atgrasomi nuo deramo patikrinimo procedūrų nesilaikymo. Remiantis patirtimi, įgyta įgyvendinant ESMR, šiuo reikalavimu bus sudarytos palankesnės sąlygos užtikrinti vykdymą ir prireikus imtis teisinių veiksmų tokiems pažeidimams ištaisyti arba už juos nubausti. ·4 straipsnis. Veiklos vykdytojų prievolės 4 straipsnyje nustatytos veiklos vykdytojų prievolės pagal reglamentą. Jame aprašoma deramo patikrinimo procedūra, kuri yra visų veiklos vykdytojų prievolių bendra taisyklė. 1 dalyje veiklos vykdytojams nustatyta pareiga atlikti visų atitinkamų prekių ir produktų deramą patikrinimą, siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi 3 straipsnio a ir b punktuose nustatyto draudimo, ir prieš pateikiant prekes ir produktus Sąjungos rinkai arba eksportuojant iš jos pateikti deramo patikrinimo pareiškimą. Būtina informacija, kurios reikalaujama deramo patikrinimo pareiškime, išvardyta II priede. 2 dalyje išdėstyta konkreti procedūra, kuria reglamentuojamas deramo patikrinimo pareiškimų teikimas. Padaręs išvadą, kad atitinkama prekė arba produktas atitinka reglamentą, veiklos vykdytojas, prieš pateikdamas prekę arba produktą rinkai, per informacinę sistemą privalo pateikti deramo patikrinimo pareiškimą (žr. 31 straipsnį). Kalbant apie atitinkamas prekes ir produktus, kurie forminami pagal išleidimo į laisvą apyvartą arba eksporto procedūras, muitinės deklaracijoje turi būti nuoroda į deramo patikrinimo pareiškimą – taip sudaromos sąlygos būtinam glaudžiam muitinių ir kompetentingų institucijų bendradarbiavimui. 3 dalyje numatyta, kad parengdami deramo patikrinimo pareiškimą veiklos vykdytojai prisiima atsakomybę už produktų atitiktį. 4 dalyje aiškiai reikalaujama, kad veiklos vykdytojai nepateiktų rinkai arba neeksportuotų produktų prieš tai nepateikę deramo patikrinimo pareiškimo. 5 dalyje nustatoma ta pati prievolė, kai 1) atitinkami produktai ar prekės neatitinka teisėtumo ir gamybos nenaikinant miškų reikalavimų, 2) kai atlikus deramą patikrinimą padaroma išvada, kad rizika, jog bus nesilaikoma reikalavimų, nėra nedidelė, arba 3) kai neatlikta deramo patikrinimo procedūra. 6 dalimi veiklos vykdytojai įpareigojami imtis veiksmų ir informuoti kompetentingas institucijas, jei pasibaigus deramo patikrinimo procedūrai ir pateikus pareiškimą gaunama naujos informacijos. ·6 straipsnis. Prekiautojų prievolės Šiame reglamente, kaip ir ESMR, prekiautojas gali būti apibrėžiamas kaip „ fizinis ar juridinis asmuo, kuris vykdydamas komercinę veiklą Sąjungos rinkai tiekia atitinkamas prekes ir produktus“ (2 straipsnio j punktas). Paprastai prekiautojams nustatomos lengvesnės prievolės nei veiklos vykdytojams, nes tuo metu, kai prekiautojas gali disponuoti atitinkamomis prekėmis ar produktais, jie jau pateikti rinkai. Tačiau prekiautojai, ypač stambūs prekiautojai, turi didelės įtakos tiekimo grandinėms ir atlieka svarbų vaidmenį užtikrinant, kad atitinkamos prekės ir produktai būtų pagaminti nenaikinant miškų. Todėl šiame straipsnyje atskiriamos stambių prekiautojų, kurie nėra mažosios ir vidutinės įmonės (MVĮ), ir prekiautojų, kurie yra MVĮ, prievolės. Pagal 2 ir 3 dalis, prekiautojai, kurie yra MVĮ, privalo rinkti savo tiekėjų ir klientų duomenis, saugoti tą informaciją bent penkerius metus ir paprašyti pateikti tokią informaciją kompetentingoms institucijoms. Manoma, kad šis reikalavimas susijęs tik su nedidelėmis išlaidomis, nes galima tikėtis, kad tokia informacija yra įprastos verslo veiklos dalis. Taip pat tikimasi, kad prekiautojai, kurie yra MVĮ, imsis veiksmų ir informuos kompetentingas institucijas, jei bus gauta naujos informacijos apie jų prekių ir produktų neatitikimą reikalavimams (4 dalis). Priešingai, stambių prekiautojų, kurie nėra MVĮ, prievolės yra tokios pat kaip ir veiklos vykdytojų (5 dalis). Todėl stambūs prekiautojai turi pateikti deramo patikrinimo pareiškimą pagal 4 straipsnį, taip prisiimdami atsakomybę už atitinkamos prekės ar produkto atitiktį šiam reglamentui. Be to, jiems taikoma ta pati deramo patikrinimo procedūra kaip ir veiklos vykdytojams: be informacijos rinkimo, jie turi atlikti rizikos vertinimą pagal straipsnį ir prireikus imtis rizikos mažinimo priemonių pagal 10 straipsnį. Prekiautojams, kurie yra MVĮ, šie įpareigojimai netaikomi. Be to, stambūs prekiautojai tikrinami taip pat kaip veiklos vykdytojai, kaip numatyta 15 straipsnyje, o prekiautojai, kurie yra MVĮ, tikrinami pagal 16 straipsnį. ·8 straipsnis. Deramas patikrinimas 8 straipsnyje išdėstyta deramo patikrinimo procedūra, kuri sudaro veiklos vykdytojų prievolę pagal 4 straipsnio 1 dalį, ir prekiautojų, kurie nėra MVĮ, prievolę pagal 6 straipsnio 5 dalį. Kaskart atliekant deramo patikrinimo procedūrą turėtų būti užtikrinama, kad rizika, jog reikalavimų neatitinkančios atitinkamos prekės ar produktai bus pateikti ES rinkai ar iš jos eksportuoti, būtų nedidelė. Tam veiklos vykdytojai ir prekiautojai, kurie nėra MVĮ, renka visą svarbią informaciją (kaip nurodyta 9 straipsnyje) – tai yra deramo patikrinimo proceso pirmasis etapas. Remdamiesi ta informacija, jie nustato ir įvertina riziką, kad atitinkamos prekės ir produktai gali neatitikti šio reglamento reikalavimų (10 straipsnio 1–4 ir 6 dalys) – tai yra deramo patikrinimo proceso antrasis etapas. Prireikus jie tinkamai sumažina tokią riziką iki ji tampa nedidelė (10 straipsnio 5 dalis) – tai yra deramo patikrinimo proceso trečiasis etapas. Deramas patikrinimas turi būti atliekamas prieš pateikiant atitinkamas prekes ir produktus ES rinkai arba prieš eksportuojant iš ES rinkos. Jei rizikos vertinimo išvada yra tokia, kad reikalavimų neatitinkančių prekių ar produktų patekimo į ES rinką rizika nėra nedidelė, veiklos vykdytojas turi imtis rizikos mažinimo priemonių, kurių pakaktų rizikai sumažinti iki ji tampa nedidelė. Jei nėra galimybės susipažinti su taikomais teisės aktais ar kita svarbia informacija, rizika negali būti visapusiškai įvertinta ir sumažinama iki nedidelio lygio. Jei rizikos neįmanoma sumažinti iki nedidelio lygio, veiklos vykdytojas atitinkamų prekių ar produktų ES rinkai nepateikia (10 straipsnio 1 dalis). ·9 straipsnis. Informacijos pateikimo reikalavimai Pagrindinė naujovė, palyginti su ESMR, yra 9 straipsnyje numatyta su geografine informacija susijusi prievolė – veiklos vykdytojai privalo rinkti viso (-ų) žemės sklypo (- ų), kuriame (-iuose) buvo gaminamos atitinkamos prekės ir produktai, geografines koordinates (arba geografinę buvimo vietą nurodant platumą ir ilgumą). Kadangi miškų naikinimas yra susijęs su žemės naudojimo keitimu, miškų naikinimo stebėsena reikalauja tiksliai susieti prekę ar produktą, pateikiamą ES rinkai ar iš jos eksportuojamą, ir žemės sklypą, kuriame jis buvo auginamas. Reikalaujant informacijos apie žemės sklypą ar ūkį, kuriame pagaminta prekė, galima naudoti palydovinius vaizdus ir padėties nustatymą – plačiai prieinamas ir laisvai naudojamas skaitmenines priemones – ir taip patikrinti, ar produktas arba prekė atitinka reikalavimus. Geografinė informacija apie žemės sklypą ir palydovinė stebėsena – jau praeityje išbandytas derinys, leidžiantis pažaboti miškų naikinimą konkrečioje vietovėje, ir taip tikimasi padidinti politinių intervencinių veiksmų efektyvumą, apsunkinti sukčiavimą tiekimo grandinėse ir lengvai jį aptikti. Sąjunga yra sukūrusi savo palydovinę vietos nustatymo, navigacijos ir laiko nustatymo (PNT) technologiją (EGNOS / „Galileo“) ir savo Žemės stebėjimo ir stebėsenos sistemą („Copernicus“). Ir EGNOS / „Galileo“, ir „Copernicus“ siūlo pažangias paslaugas, teikiančias svarbią ekonominę naudą viešiesiems ir privatiesiems naudotojams. Todėl palydoviniai vaizdai ir padėties nustatymas naudojant EGNOS / „Galileo“ ir „Copernicus“ gali būti informacijos, naudojamos atitikties patikroms, dalis. Geografinė informacija, pagal kurią produktai susiejami su žemės sklypu, jau naudojama pramonės ir sertifikavimo organizacijose, taip pat jau numatyta atitinkamuose ES teisės aktuose. Direktyvoje (ES) 2018/2001 reikalaujama informacijos apie problemiškų šalių „gavybos teritoriją“. Įvairiomis ES taisyklėmis užtikrinama, kad jautiena būtų atsekama „nuo gimimo iki skerdimo“, be kita ko, naudojant tokias priemones kaip ausų įsagai, galvijų pasai ir kompiuterinė duomenų bazė.

·10 straipsnis. Rizikos vertinimas ir mažinimas 10 straipsnyje apibrėžiami veiksmai, kurių reikia imtis siekiant įvertinti ir sumažinti riziką, kad atitinkamos prekės ir produktai, susiję su miškų naikinimu ir alinimu, bus pateikti rinkai. Šiame straipsnyje išsamiai aprašomi rizikos vertinimo ir rizikos mažinimo kriterijai ir būdai – atitinkamai 8 straipsnyje nustatytos deramo patikrinimo procedūros 2 ir 3 etapai. 10 straipsnio 1 dalyje paaiškinamas rizikos vertinimo tikslas, t. y. nustatyti galimą atitinkamų prekių ir produktų neatitiktį šiam reglamentui, ir nustatoma pagrindinė veiklos vykdytojų prievolė atitinkamos prekės ar produkto neteikti rinkai, jei jie negali įrodyti, kad neatitikties reikalavimams rizika yra nedidelė. Nedidelės rizikos sąvoka apibrėžiama 2 straipsnio 18 punkte – tokia ji yra, kai išsamus konkretaus produkto ir bendros informacijos apie atitinkamų prekių ar produktų atitiktį 3 straipsnio a ir b punktams įvertinimas nekelia jokio susirūpinimo. Nors kaip pagrindas paimti ESMR nustatyti rizikos vertinimo kriterijai, 2 dalyje jie toliau aiškinami ir veiklos vykdytojams pateikiama papildomų nuorodų apie elementus, kurių reikia paisyti, atsižvelgiant į tai, kad šiame reglamente daugiausia dėmesio skiriama ir teisėtumui, ir tvarumui (t. y. miškų nenaikinimui). Be šalių lyginamosios analizės sistema nustatyto rizikos lygio, į sąrašą įtraukiama informacija apie gamybos šalį ir (arba) sritį, atitinkamos prekės ir produkto bei tiekimo grandinės ypatumus, taip pat kita svarbi papildoma informacija, pvz., sertifikavimas ar kitos trečiosios šalies tikrinimo priemonės, jei jos atitinka 9 straipsnyje nustatytus informacijos teikimo reikalavimus. ·12 straipsnis. Supaprastintas deramas patikrinimas 12 straipsnyje aprašomos prievolės tuo atveju, kai atitinkamos prekės ir produktai tiekiami iš šalies ar jos dalies, kuri pagal 4 skyriuje nurodytą šalių lyginamąją analizę buvo įvertinta kaip mažos rizikos. Kai pagal lyginamąją analizę gamybos šalis ar jos dalys yra mažos rizikos, veiklos vykdytojai vis tiek turi atlikti 9 straipsnyje numatytos deramo patikrinimo procedūros 1 etapą, t. y. rinkti informaciją, dokumentus ir duomenis, kuriais įrodoma, kad atitinkamos prekės ir produktai atitinka šio reglamento 3 straipsnį. Tačiau jiems atleidžiami nuo deramo patikrinimo proceso antrojo ir trečiojo etapų, t. y. rizikos vertinimo ir rizikos mažinimo, aprašytų 10 straipsnyje. Taigi šiuo atveju veiklos vykdytojai iš esmės neprivalo įrodyti, kad reikalavimų nesilaikymo rizika yra nedidelė. Tačiau jei veiklos vykdytojas informuojamas, pvz., renkant informaciją, apie bet kokią informaciją, susijusią su konkrečia reikalavimų nesilaikymo rizika, turi būti įvykdytos visos 8 straipsnio prievolės, taigi ir visi trys deramo patikrinimo procedūros etapai (12 straipsnio 2 dalis). ·14 straipsnis. Pareiga atlikti patikras 14 straipsnyje nustatytos bendrosios kompetentingų institucijų pareigos pagal reglamentą. Jo 1 ir 2 dalyse nustatyta pagrindinė kompetentingų institucijų pareiga atlikti veiklos vykdytojų ir prekiautojų patikras, siekiant įvertinti, ar jie laikosi deramo patikrinimo reikalavimų, taip pat nustatyti, ar atitinkamos prekės ir produktai, pateikti arba tiekiami Sąjungos rinkai arba iš jos eksportuoti, atitinka reglamento reikalavimus. 3 dalyje minimas rizika grindžiamas planas – svarbi priemonė, kuria kompetentingos institucijos turėtų vadovautis atlikdamos patikras. Į patikrų planus turėtų būti įtraukti rizikos kriterijai, pagal kuriuos būtų galima atlikti deramo patikrinimo pareiškimų rizikos analizę. Planai turėtų būti reguliariai peržiūrimi atsižvelgiant į jų įgyvendinimo rezultatus. Tie veiklos vykdytojai ir prekiautojai, kurie nuosekliai laikosi reikalavimų, turėtų būti tikrinami rečiau. 4 dalyje reikalaujama, kad kompetentingos institucijos atliktų deramo patikrinimo pareiškimų rizikos analizę elektroniniais duomenų tvarkymo metodais, integruotais į 31 straipsnyje nustatytą informacinę sistemą. 5 dalyje nustatyta, kad rizikos analizė turėtų leisti kompetentingoms institucijoms nustatyti tikrintinus veiklos vykdytojus ar prekiautojus arba atitinkamas prekes ir produktus. 6 dalyje reikalaujama, kad kompetentingos institucijos nedelsdamos imtųsi veiksmų, jei atlikus rizikos analizę paaiškėtų, kad tam tikros prekės ir produktai kelia didelę reikalavimų nesilaikymo riziką. Tokie veiksmai gali būti susiję su laikinosiomis priemonėmis, kuriomis siekiama sustabdyti prekių ir produktų pateikimą arba tiekimą rinkai. Tais atvejais, kai prekės įvežamos į Sąjungos rinką arba iš jos išvežamos, ir kai yra sukurta 26 straipsnio 1 dalyje nustatyta elektroninė sąsaja, kompetentingos institucijos gali prašyti muitinės sustabdyti didelės rizikos prekių išleidimą į laisvą apyvartą arba eksportą. Laikinas didelės rizikos prekių ir produktų sustabdymas turėtų leisti kompetentingoms institucijoms atlikti būtinus prekių ir produktų atitikties patikrinimus. 7 dalyje nustatytas pradinis trijų darbo dienų sustabdymo laikotarpis gali būti pratęstas, jei kompetentingoms institucijoms reikia papildomo laiko. 8 dalyje reikalaujama, kad kompetentingos institucijos keistųsi informacija ir koordinuotų į patikrinimų planus įtrauktų rizikos kriterijų rengimą. Tai turėtų skatinti vienodą reglamento taikymą ir padidinti jo veiksmingumą. 9 dalyje nustatyta svarbi valstybių narių pareiga per savo kompetentingas institucijas užtikrinti veiksmingas patikras. Šiais dviem parametrais užtikrinama, kad bus patikrintas tam tikras veiklos vykdytojų ir prekiautojų skaičius, kartu reikalaujant, kad būtų patikrinta tam tikra procentinė kiekvienos kategorijos prekių ir produktų dalis (pagal rinkos vertę). Taikant vienmačius metodus, pvz., tikrinant kelis veiklos vykdytojus ir prekiautojus, užimančius didelę rinkos dalį, arba tikrinant didesnį skaičių smulkių veiklos vykdytojų ir prekiautojų, užimančių nedidelę rinkos dalį, šis reglamentas nebūtų pakankamai veiksmingas, todėl 5 dalyje šie metodai atmetami. Aprėpti tam tikrą procentinę dalį yra būtina, kad rinka būtų visapusiškai patikrinta ir būtų atbaidoma nuo galimų pažeidimų. 10 dalyje daroma nuoroda į šalių lyginamosios analizės sistemą ir nustatoma, kad kompetentingos institucijos turi griežčiau tikrinti prekes ir produktus, pagamintus didelės rizikos šalyse ar jų dalyse (20 straipsnis). Taip kompetentingų institucijų pareigos susiejamos su trijų pakopų lyginamosios analizės sistema (aprašyta 27 straipsnyje). Be to, kad kompetentingos institucijos turi atlikti patikras pagal savo rizikos planą, 11 dalyje taip pat paaiškinama, kad jos, gavusios įrodymų ar kitos svarbios informacijos apie galimą šio reglamento reikalavimų nesilaikymą, taip pat turi atlikti tokiame plane nesuplanuotas patikras. ·15 straipsnis. Veiklos vykdytojų patikros Šiame straipsnyje nustatyta kompetentingų institucijų pareiga atlikti veiklos vykdytojų patikras. Nors jis grindžiamas ESMR 10 straipsnio 3 dalimi, juo suteikiama papildomo aiškumo ir pateikiamos gairės dėl konkrečių kriterijų, pagal kuriuos kompetentinga institucija turi atlikti patikras, kad geriau išanalizuotų atitinkamus naudojamos deramo patikrinimo sistemos dokumentus ir geriau įvertintų reikalavimų nesilaikymo riziką. Aiškūs kompetentingų institucijų atitikties tikrinimo standartai yra esminis elementas siekiant užtikrinti veiksmingą ir vienodą šio reglamento taikymą visoje Sąjungoje. 2 dalyje išskiriamos privalomos ir neprivalomos priemonės. A–d punktuose nurodytos privalomos priemonės apima deramo patikrinimo dokumentų ir procedūrų patikras, dėl kurių kompetentingoms institucijoms nereikia atlikti techninės produktų ar kitos veiklos vietoje analizės. E–h punktuose nurodytos neprivalomos priemonės apima patikras vietoje ir techninius bei mokslinius patikrinimus, kurie tinkami norint nustatyti tikslią atitinkamos prekės ar produkto pagaminimo vietą ir tai, ar nebuvo daroma įtaka miškų naikinimui. ·19 straipsnis. Ataskaitų teikimas

19 straipsnyje apibrėžiamos valstybių narių pareigos teikti ataskaitas dėl siūlomo reglamento įgyvendinimo. Šis straipsnis grindžiamas ESMR 20 straipsniu („Ataskaitos“), kuris vėliau iš dalies pakeistas Reglamentu 2019/1010 siekiant suderinti ataskaitų teikimo pareigas aplinkos teisės aktų srityje. Todėl 19 straipsnyje patvirtinama, kad valstybės narės kasmet pateikia ataskaitą apie šio reglamento taikymą (1 dalis) ir kad Komisijos tarnybos, remdamosi valstybių narių pateiktais duomenimis, kasmet viešai skelbia Sąjungos masto apžvalgą (3 dalis). 2 dalyje taip pat apibūdinama informacija, kurią valstybės narės turi pateikti, siekiant sustiprinti ataskaitų teikimo įpareigojimus ir sudaryti sąlygas Komisijai tiksliau išanalizuoti valstybių narių stebėsenos veiklos kokybę. Tai atitinka išvadas, pateiktas Europos Audito Rūmų specialiojoje ataskaitoje Nr. 21/2021, kurioje pabrėžiami ataskaitų teikimo sistemos pagal ESMR trūkumai, ir kuriomis remdamasi Komisija galės veiksmingai įgyvendinti Audito Rūmų rekomendaciją stiprinti valstybių narių patikrinimų peržiūrą. ·20 straipsnis. Griežtesnis tikrinimas Kai atitinkamos prekės ir produktai perkami iš šalies ar jų dalių, kurios pagal 5 skyriuje nurodytą šalių lyginamosios analizės sistemą buvo įvertintos kaip didelės rizikos, atitinkamos kompetentingos institucijos juos tikrina griežčiau. Priešingai nei 12 straipsnyje, 20 straipsnyje veiklos vykdytojams ar prekiautojams netaikomi skirtingi deramo patikrinimo įpareigojimai. Kompetentingos institucijos užtikrina, kad jų kasmet atliekami patikrinimai apimtų ne mažiau kaip 15 proc. veiklos vykdytojų ir 15 proc. atitinkamų prekių ir produktų, pagamintų didelės rizikos šalyse ar jų dalyse, kiekio. Reikėtų pabrėžti, kad įsigaliojus reglamentui pagal 27 straipsnį visoms šalims bus priskirtas standartinės rizikos lygis. Todėl pirmiau nurodytos pareigos kompetentingoms institucijoms atsiras, kai tik didelės rizikos šalis ar jos dalis bus įtraukta į sąrašą, kurį Komisija paskelbs pagal 27 straipsnio 1 dalį, ir tol, kol atitinkamos prekės ir produktai, pagaminti didelės rizikos šalyse ar jų dalyse, bus pateikiami arba tiekiami jų rinkai. ·22 straipsnis. Rinkos priežiūros priemonės 22 straipsnyje nustatyta kompetentingų institucijų pareiga nedelsiant imtis veiksmų nustačius, kad atitinkama prekė ar produktas neatitinka šio reglamento reikalavimų. Šiuo atveju kompetentingos institucijos turi reikalauti, kad atitinkamas veiklos vykdytojas arba prekiautojas imtųsi tinkamų ir proporcingų taisomųjų veiksmų, kad būtų panaikinta reikalavimų neatitiktis. 2 dalyje apibrėžiami galimi taisomieji veiksmai, kurių veiklos vykdytojui arba prekiautojui gali reikėti imtis. Ši nuostata grindžiama būtent Rinkos priežiūros reglamento 16 straipsniu; remiantis šio reglamento 3 straipsniu, atšaukimas – priemonė, kuria siekiama grąžinti galutiniam naudotojui jau patiektą gaminį, o pašalinimas – priemonė, kuria siekiama užkirsti kelią tiekimo grandinėje esantį gaminį tiekti rinkai. ·23 straipsnis. Sankcijos 23 straipsnyje nustatyta valstybių narių pareiga nustatyti taisykles dėl sankcijų, taikomų pažeidus šį reglamentą. Veiksmingų proporcingų ir atgrasomų sankcijų nustatymas ir taikymas nacionalinėse sistemose yra labai svarbus elementas siekiant užtikrinti veiksmingą ir vienodą šio reglamento įgyvendinimą visoje Sąjungoje. Todėl 2 dalyje pateikiamas sankcijų, kurios turi būti nustatytos nacionalinėse teisinėse sistemose, sąrašas. Šis sąrašas apima baudas, atitinkamų prekių ir produktų konfiskavimą, taip pat pajamų konfiskavimą, atitinkamos ekonominės veiklos sustabdymą arba uždraudimą ir draudimą veiklos vykdytojams ir prekiautojams, pažeidusiems reglamentą, dalyvauti viešųjų pirkimų procedūrose. Valstybių narių teisės aktuose turi būti numatytos skirtingo dydžio baudos, priklausomai nuo Reglamentą pažeidusio veiklos vykdytojo ar prekiautojo metinės apyvartos. Tai ypač svarbi paskata veiklos vykdytojams ir prekiautojams, kurie nėra MVĮ, nepažeisti reglamento. Taip jis atitinka savo paskirtį nustatyti veiksmingas, proporcingas ir atgrasomas sankcijas. ·24 straipsnis. Kontrolė 24 straipsnyje nustatytos atitinkamų prekių ir produktų, kuriems taikoma muitinės procedūra „išleidimas į laisvą apyvartą“ arba „eksportas“, kontrolės taisyklės. 2 dalyje nustatyta, kad kompetentingos institucijos yra atsakingos už šio reglamento laikymosi tikrinimą, įskaitant prekių ar produktų, įvežamų į Sąjungą arba išvežamų iš jos, tikrinimą. Jame taip pat paaiškinama sąveika su Reglamento (ES) Nr. 952/2013 ir Reglamento (ES) 2019/1020 nuostatomis. 3 dalyje nustatytas pagrindinis muitinės vaidmuo – kontroliuoti tinkamą į Sąjungos rinką įvežamų arba iš jos išvežamų atitinkamų prekių ir produktų deklaravimą. Deramo patikrinimo pareiškimas dėl atitinkamos prekės ar produkto, įvežamo į Sąjungą arba iš jos išvežamo, registruojamas 31 straipsnyje nurodytoje informacinėje sistemoje. 4 dalyje nustatoma, kad minėta informacinė sistema deramam patikrinimo pareiškimui priskirs nuorodos numerį, kurį reikia pateikti muitinei teikiant muitinės deklaraciją dėl tos atitinkamos prekės ar produkto išleidimo į laisvą apyvartą ar eksporto, išskyrus atvejus, kai deramo patikrinimo pareiškimas pateikiamas pagal 26 straipsnio 2 dalį. 5 dalyje reikalaujama, kad pateikus muitinės deklaraciją dėl atitinkamos į Sąjungos rinką įvežamos ar iš jos išvežamos prekės ar produkto išleidimo į laisvą apyvartą ar eksporto, muitinė patikrintų su ta atitinkama preke ar produktu susijusio deramo patikrinimo pareiškimo statusą naudodamos 26 straipsnio 1 dalyje nurodytą elektroninę sąsają. 6 dalyje nustatyta, kad tais atvejais, kai pagal 14 straipsnio 4 dalį kompetentingų institucijų atliktoje rizikos analizėje nustatoma, kad atitinkama prekė ar produktas kelia didelę riziką, kad nebus laikomasi šio reglamento reikalavimų, informacinėje sistemoje atitinkamai pakeičiamas su ta atitinkama preke ar produktu susijusio deramo patikrinimo pareiškimo statusas. Tokiomis aplinkybėmis muitinė turėtų sustabdyti tos atitinkamos prekės ar produkto išleidimą į laisvą apyvartą arba eksportą. 7 dalyje nurodytos sąlygos, kuriomis muitinė turėtų leisti atitinkamą prekę ar produktą išleisti į laisvą apyvartą arba eksportuoti. 8 dalyje nustatoma veiksmų eiga, jei kompetentingos institucijos daro išvadą, kad atitinkama prekė arba produktas, įvežamas į Sąjungos rinką arba iš jos išvežamas, neatitinka šio reglamento reikalavimų. Tokiu atveju kompetentingos institucijos turėtų atitinkamai pakeisti atitinkamo deramo patikrinimo pareiškimo statusą informacinėje sistemoje ir informacinėje sistemoje taip pat gali nurodyti, kad nepritaria tam, kad atitinkamai prekei ar produktui būtų taikoma kita muitinės procedūra.

Pranešus apie šį statusą, muitinės neturėtų leisti tos atitinkamos prekės ar produkto išleisti į laisvą apyvartą ar eksportuoti ir turėtų įtraukti pranešimą į muitinės duomenų tvarkymo sistemą ir, jei įmanoma, į bet kurį dokumentą, pridedamą prie atitinkamos prekės ar produkto. Jei atitinkama prekė arba produktas vėliau deklaruojamas pagal kitas muitinės procedūras ir, jei kompetentingos institucijos neprieštarauja tokiam prekių pateikimui, pranešimas įtraukiamas į veiklos vykdytojų muitinės deklaracijas ir tomis pačiomis sąlygomis registruojamas muitinės duomenų tvarkymo sistemoje ir, jei įmanoma, lydimuosiuose dokumentuose, naudojamuose atliekant tokias procedūras. Pagal 10 dalį kompetentingos institucijos prašymu arba, jei mano, kad tai būtina ir proporcinga, muitinė gali sunaikinti arba kitaip padaryti nepanaudojamą reikalavimų neatitinkančią atitinkamą prekę arba produktą. Tokios priemonės išlaidas padengia atitinkamos prekės ar produkto turėtojas. ·25 straipsnis. Keitimasis informacija ir institucijų bendradarbiavimas Šiame straipsnyje nustatyta kompetentingų institucijų, muitinių ir Komisijos pareiga bendradarbiauti įgyvendinant reglamentą (1 dalis). 2 ir 3 dalyse nustatytas ryšys su bendradarbiavimo ir keitimosi informacija mechanizmais pagal Reglamentą (ES) Nr. 952/2013. ·26 straipsnis. Elektroninės sąsajos 1 dalyje reikalaujama, kad Komisija sukurtų elektroninę sąsają, kuri sujungtų ES vieno langelio aplinką su 31 straipsnyje nustatyta informacine sistema. 2 dalyje nustatomos pagrindinės tokios sąsajos funkcijos, o 3 dalyje Komisijai suteikiama teisė priimti įgyvendinimo aktus, kuriais būtų apibrėžti išsamūs duomenys ir sąveikos veikimas. ·27 straipsnis. Šalių vertinimas 27 straipsnyje nustatyta šalių lyginamosios analizės sistema, kuri yra svarbus šio reglamento elementas. Lyginamosios analizės tikslas – skatinti šalis užtikrinti stipresnę miškų apsaugą ir valdymą, palengvinti prekybą ir geriau suderinti vykdymo užtikrinimo pastangas padedant kompetentingoms institucijoms sutelkti išteklius ten, kur jų labiausiai reikia, ir sumažinti įmonių reikalavimų laikymosi išlaidas. Taikydama lyginamosios analizės sistemą, Komisija įvertins riziką, kad šalyse arba jų dalyse atitinkamos prekės ir produktai bus gaminami naikinant miškus. Pagal lyginamosios analizės sistemą kiekvienai šaliai bus priskirtas vienas iš trijų galimų rizikos lygių: maža, standartinė ir didelė rizika. Įsigaliojus reglamentui, visoms šalims bus nustatytas standartinės rizikos lygis. Vertinimas bus grindžiamas 2 dalyje nurodytais kriterijais. 3 dalyje išdėstyta procedūra, kurios Komisija turi laikytis prieš pakeisdama esamą šalies rizikos kategoriją. Ji apima šalies paraginimą laiku sureaguoti ir pateikti naudingą informaciją, taip pat ir apie priemones, kurių šalis ėmėsi padėčiai ištaisyti. Komisija šalių rizikos kategorijas paskelbs viešai priimdama Komisijos įgyvendinimo aktus ir prireikus atnaujins sąrašą, jei to reikės dėl gautų naujų mokslinių įrodymų. Veiklos vykdytojų ir valstybių narių kompetentingų institucijų pareigos yra diferencijuojamos pagal gamybos šalies ar jos dalių rizikos lygį: supaprastinto deramo patikrinimo prievolė taikoma veiklos vykdytojams, tiekiantiems iš mažos rizikos šalių ar jų dalių (12 straipsnis), o griežtesnę kontrolę turi vykdyti kompetentingos institucijos, tikrindamos didelės rizikos šalyse ar jų dalyse pagamintas atitinkamas prekes ir produktus (20 straipsnis). ·29 straipsnis. Fizinių arba juridinių asmenų pagrįsti skundai Pagal 15 ir 16 straipsnius kompetentinga institucija gali atlikti veiklos vykdytojų ir prekiautojų patikras, kai ji turi svarbios informacijos, be kita ko, remdamasi trečiųjų šalių pateiktais pagrįstais skundais. Pagal 2 straipsnio 21 punktą pagrįstas skundas – gerai motyvuotas skundas, pagrįstas objektyvia ir patikrinama informacija apie šio reglamento nesilaikymą, dėl kurio kompetentingoms institucijoms gali reikėti imtis intervencinių priemonių. Pagrįsti skundai gali būti susiję su konkrečiomis siuntomis, tiekėjais, veiklos vykdytojais, prekiautojais arba bet kokia padėtimi konkrečiose gamybos šalyse, dėl kurių kyla pavojus, kad atitinkama prekė ar produktas bus pateikti rinkai ir dėl to gali prireikti kompetentingų institucijų įsikišimo. Pagrįsti skundai taip pat yra ESMR sukurtos sistemos dalis (10 straipsnio 2 dalis). 29 straipsnyje remiamasi šia patirtimi ir paaiškinamos kompetentingos institucijos pareigos įvertinti pagrįstus skundus ir imtis būtinų veiksmų, kurių gali prireikti siekiant nustatyti pažeidimus ir užkirsti kelią tolesniam pateikimui ir platinimui vidaus rinkoje. Pagrįsti skundai taip pat aktualūs veiklos vykdytojams prekiautojams. Šio reglamento 4 straipsnio 6 dalyje nustatyta pareiga veiklos vykdytojui, kuris dėl pagrįsto skundo buvo informuotas apie atitinkamos prekės ar produkto neatitikimą reikalavimams, nedelsiant informuoti atitinkamą šalies, kurioje produktas buvo pateiktas rinkai arba iš kurios jis eksportuotas, kompetentingą instituciją. Tokia pati prievolė taikoma ir prekiautojams, neatsižvelgiant į jų dydį (6 straipsnio 4 ir 5 dalys). 10 straipsnio 2 dalies i punkte taip pat reikalaujama, kad į pagrįstą skundą būtų atsižvelgta kaip į rizikos vertinimo kriterijų. ·31 straipsnis. Registro informacinė sistema 31 straipsnyje reikalaujama, kad Komisija sukurtų informacinę sistemą, per kurią kompetentingoms institucijoms turi būti teikiami 4 straipsnio 2 dalyje numatyti išsamaus patikrinimo pareiškimai. 2 dalyje nustatytos būtiniausios reikiamos sistemos funkcijos, įskaitant, inter alia, jos ryšį su muitine per ES muitinės vieno langelio aplinką. 3 dalyje Komisijai pavedama įgyvendinimo aktu nustatyti sistemos veikimo taisykles.

4 ir 5 dalys susijusios su prieiga prie informacinės sistemos. Kadangi tai pagrindinė reglamento įgyvendinimo duomenų bazė, veiklos vykdytojai ir prekiautojai, taip pat kompetentingos institucijos turės galimybę ja naudotis, o kiek prieigos jie turės, priklausys nuo jų prievolių. Su anonimiškais duomenimis taip pat galės susipažinti platesnė visuomenė. ·32 straipsnis. Peržiūra 32 straipsnyje nustatytos taisyklės dėl reglamento peržiūros. 1 dalyje numatytas pirmasis peržiūros procesas, vykstantis ne vėliau kaip po dvejų metų nuo įsigaliojimo, po kurio pateikiama ataskaita ir galimi teisės aktų pasiūlymai iš dalies pakeisti reglamentą. Pirmojoje peržiūroje daugiausia dėmesio bus skiriama būtinybei ir galimybei išplėsti reglamento taikymo sritį įtraukiant kitas ekosistemas, ne tik miškus, ir kitas prekes. 2 dalyje numatyta bendroji peržiūra bus atliekama praėjus penkeriems metams nuo 32 straipsnio 2 dalyje numatytos datos, t. y. 12 mėnesių nuo įsigaliojimo dienos. Šioje nuostatoje taip pat numatomas šios pirmosios bendrosios peržiūros turinys, apimantis galimybę taikyti papildomas prekybos palengvinimo priemones ir pirmųjų šio reglamento taikymo metų poveikį ūkininkams. Galiausiai 3 dalyje daugiausia dėmesio skiriama atitinkamų produktų, išvardytų 1 priede, peržiūrai. Ši peržiūra bus atliekama praėjus dvejiems metams nuo reglamento įsigaliojimo, o vėliau – reguliariais intervalais, taip sudarant sąlygas laipsniškai plėsti produktų apibrėžtąją sritį. 1 priede nurodytų produktų sąrašo pakeitimas bus atliekamas deleguotuoju aktu (4 dalis). ·36 straipsnis. Įsigaliojimas ir taikymo data Šis reglamentas taikomas nuo jo įsigaliojimo dienos. Vis dėlto 2 dalyje nustatyta, kad 3–12, 14–22, 24, 29 ir 30 straipsniai taikomi praėjus 12 mėnesių nuo šio reglamento įsigaliojimo. Tačiau 3 dalyje nustatyta, kad veiklos vykdytojams, kurie yra mikroįmonės, įsteigtos iki 2020 m. gruodžio 31 d., šie straipsniai taikomi praėjus 24 mėnesiams nuo šio reglamento įsigaliojimo, išskyrus dėl produktų, kuriems taikomas ES reglamento Nr. 995/2010 (ESMR) priedas. Dėl šio taikymo atidėjimo atsiranda pereinamasis laikotarpis, per kurį netaikomos veiklos vykdytojų ir prekiautojų prievolės, taip pat kompetentingų institucijų pareigos atlikti patikrinimus. Toks pereinamasis laikotarpis, kuris yra ilgesnis mikroįmonėms, suteiks veiklos vykdytojams ir prekiautojams pakankamai laiko prisitaikyti prie savo prievolių pagal reglamentą. 2021/0366 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl tam tikrų su miškų naikinimu ir alinimu siejamų prekių ir produktų tiekimo Sąjungos rinkai ir jų eksporto iš Sąjungos, kuriuo panaikinimas Reglamentas (ES) Nr. 995/2010 (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 192 straipsnį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros,

kadangi: (1)miškai, teikiantys prieglobstį didžiajai daliai Žemės sausumos biologinei įvairovei, teikia ir labai įvairią naudą aplinkai, taip pat ekonominę bei socialinę naudą, įskaitant medieną ir su mediena nesusijusius miško produktus bei ekosistemines paslaugas, būtinas žmonijai. Jie palaiko ekosistemų funkcijas, padeda apsaugoti klimato sistemą, užtikrina švarų orą ir atlieka gyvybiškai svarbų vaidmenį valant vandenis ir dirvožemius bei išsaugant vandenį. Be to, miškai suteikia pragyvenimo šaltinį ir pajamas maždaug trečdaliui pasaulio gyventojų, tad jų naikinimas turi rimtų padarinių pažeidžiamiausių žmonių, įskaitant čiabuvių ir vietos bendruomenes, kurios labai priklauso nuo miškų ekosistemų, pragyvenimui. Be to, naikinant ir alinant miškus mažėja būtinų anglies dioksido absorbentų ir didėja naujų ligų perėjimo nuo gyvūnų žmonėms tikimybė; (2)miškai naikinami ir alinami nerimą keliančiu greičiu. Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacija skaičiuoja, kad 1990–2020 m. visame pasaulyje prarasta 420 mln. hektarų miško – už Europos Sąjungą didesnis plotas, kuris sudaro apie 10 proc. visų likusių pasaulio miškų. Miškų naikinimas ir alinimas savo ruožtu yra svarbūs visuotinio atšilimo ir biologinės įvairovės nykimo – dviejų svarbiausių mūsų laikų aplinkos problemų – veiksniai. Tačiau kasmet pasaulyje ir toliau prarandama 10 mln. hektarų miško; (3)naikinant ir alinant miškus įvairiais būdais prisidedama prie pasaulinės klimato krizės. Svarbiausia, kad dėl susijusių miškų gaisrų didėja išmetamas šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis, visam laikui sunaikinami anglies dioksido absorbentai, mažėja paveiktos vietovės atsparumas klimato kaitai ir drastiškai sumažėja jos biologinė įvairovė. Vien miškų naikinimas lemia 11 proc. išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio; (4)kaip matyti iš naujausių tyrimų, dėl klimato kaitos nyksta biologinė įvairovė visame pasaulyje, o biologinės įvairovės nykimas dar labiau pablogina klimato kaitą. Biologinė įvairovė padeda sušvelninti klimato kaitą. Vabzdžiai, paukščiai ir žinduoliai veikia kaip apdulkintojai, sėklų platintojai ir gali padėti efektyviau, tiesiogiai ar netiesiogiai kaupti anglies dioksidą. Miškai taip pat užtikrina nuolatinį vandens išteklių papildymą ir sausrų bei jų žalingo poveikio vietos bendruomenėms, įskaitant čiabuvius, prevenciją. Drastiškai mažinti miškų naikinimą ir alinimą bei sistemiškai atkurti miškus ir kitas ekosistemas yra vienintelė didžiausia gamta pagrįsta klimato kaitos švelninimo galimybė; (5)biologinė įvairovė yra būtina ekosistemų ir jų funkcijų atsparumui vietos ir pasaulio lygmenimis. Daugiau nei pusė pasaulio bendrojo vidaus produkto priklauso nuo gamtos ir jos teikiamų paslaugų. Trys pagrindiniai ekonomikos sektoriai – statybos, žemės ūkio, maisto ir gėrimų – labai priklauso nuo gamtos. Biologinės įvairovės nykimas kelia grėsmę tvariems vandens ciklams ir mūsų maisto sistemoms, todėl kyla pavojus mūsų apsirūpinimo maistu saugumui ir mitybai. Daugiau kaip 75 proc. pasaulio maistinių kultūrų rūšių priklauso nuo gyvūnų atliekamo apdulkinimo. Be to, keletas pramonės sektorių remiasi genetine įvairove ir ekosisteminėmis paslaugomis kaip svarbiais gamybos, visų pirma vaistų, užtikrinimo veiksniais; (6)klimato kaita, biologinės įvairovės nykimas ir miškų naikinimas yra pasaulinės svarbos klausimai, turintys įtakos žmonijos išlikimui ir tvarioms gyvenimo sąlygoms Žemėje. Dėl spartesnės klimato kaitos, biologinės įvairovės nykimo ir aplinkos būklės blogėjimo, taip pat apčiuopiamų jų pražūtingo poveikio gamtai, žmonių gyvenimo sąlygoms ir vietos ekonomikai pavyzdžių žalioji pertvarka buvo pripažinta pagrindiniu mūsų laikų tikslu ir kartų lygybės klausimu; (7)Sąjungos vartojimas yra svarbi miškų naikinimo ir alinimo visame pasaulyje varomoji jėga. Iniciatyvos poveikio vertinime apskaičiuota, kad, nesiimant tinkamų reguliavimo srities intervencinių veiksmų, dėl šešių į taikymo sritį įtrauktų prekių (medienos, galvijų, sojų, alyvpalmių aliejaus, kakavos ir kavos) ES suvartojimo ir gamybos iki 2030 m. kasmet sunaikinamo miško plotas sieks maždaug 248 000 hektarų; (8)kalbant apie miškų padėtį ES, 2020 m. Europos miškų padėties ataskaitoje teigiama, kad 1990–2020 m. miškų plotas Europoje padidėjo 9 proc., biomasėje sukaupto anglies dioksido padaugėjo 50 proc., o medienos pasiūla padidėjo 40 proc. Tačiau Europos aplinkos agentūros 2020 m. aplinkos būklės ataskaitoje teigiama, kad mažiau kaip 5 proc. ES miškų yra neliečiami arba natūralūs; (9)2019 m. Komisija priėmė kelias iniciatyvas, skirtas pasaulinėms aplinkos apsaugos krizėms spręsti, įskaitant konkrečius kovos su miškų naikinimu veiksmus. Komunikate „ES veiksmų, kuriais siekiama apsaugoti ir atkurti pasaulio miškus, stiprinimas“ Komisija prioritetu įvardijo su Sąjungos vartojimu susijusio poveikio žemei mažinimą ir produktų, kurių tiekimo grandinės nesusijusios su miškų naikinimui, vartojimo Sąjungoje skatinimą. 2019 m. gruodžio 11 d. komunikate „Europos žaliasis kursas“ Komisija nustatė naują augimo strategiją, kuria siekiama pertvarkyti Sąjungą taip, kad jos visuomenė būtų teisinga ir klestėtų, kad ji pasižymėtų modernia, efektyviai išteklius naudojančia ir konkurencinga ekonomika, kurioje 2050 m. grynasis išmetamas šiltnamio efektą sukeliančių dujų (ŠESD) kiekis būtų lygus nuliui, o ekonomikos augimas būtų atsietas nuo išteklių naudojimo ir joks asmuo ar vieta nebūtų palikti nuošalyje. Ja taip pat siekiama apsaugoti, tausoti ir didinti Sąjungos gamtinį kapitalą ir apsaugoti piliečių ir ateities kartų sveikatą ir gerovę nuo su aplinka susijusios rizikos ir poveikio. Be to, Europos žaliuoju kursu siekiama suteikti piliečiams ir ateities kartoms, be kita ko, gryną orą, švarų vandenį, sveiką dirvožemį ir biologinę įvairovę. Šiuo tikslu 2030 m. ES biologinės įvairovės strategija, strategija „Nuo ūkio iki stalo“, ES miškų strategija, ES nulinės taršos veiksmų planu ir kitomis pagal Europos žaliąjį kursą parengtomis strategijomis dar labiau pabrėžiama veiksmų miškų apsaugos ir atsparumo srityje svarba. Visų pirma ES biologinės įvairovės strategija siekiama apsaugoti gamtą ir apgręžti ekosistemų būklės blogėjimo tendenciją. Galiausiai ES bioekonomikos strategija gerinama aplinkos ir ekosistemų apsauga ir kartu sprendžiamas didėjančios maisto, pašarų, energijos, medžiagų ir produktų paklausos klausimas, ieškant naujų gamybos ir vartojimo būdų; (10)valstybės narės ne kartą išreiškė susirūpinimą dėl nuolatinio miškų naikinimo. Jos pabrėžė, kad dabartinės politikos ir veiksmų pasauliniu lygmeniu miškų išsaugojimo, atkūrimo ir tvaraus valdymo srityje nepakanka, kad būtų sustabdytas miškų naikinimas ir alinimas, todėl reikia imtis aktyvesnių Sąjungos veiksmų siekiant veiksmingiau prisidėti prie darnaus vystymosi tikslų (DVT) įgyvendinimo pagal Darnaus vystymosi darbotvarkę iki 2030 m., kurią 2015 m. patvirtino visos Jungtinių Tautų valstybės narės. Taryba konkrečiai pritarė komunikate „ES veiksmų, kuriais siekiama apsaugoti ir atkurti pasaulio miškus, stiprinimas“ paskelbtam Komisijos pranešimui, kad ji įvertins papildomas reguliavimo ir su reguliavimu nesusijusias priemones ir pateiks atitinkamus pasiūlymus; (11)Europos Parlamentas pabrėžė, kad vykdomas pasaulio miškų naikinimas didele dalimi susijęs su žemės ūkio gamybos plėtra, visų pirma miškų pertvarkymu į žemės ūkio paskirties žemę, skirtą įvairiems labai paklausiems produktams ir prekėms gaminti. 2020 m. spalio 22 d. Parlamentas priėmė rezoliuciją pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 225 straipsnį, kurioje Komisija raginama, remiantis SESV 192 straipsnio 1 dalimi, pateikti pasiūlymą dėl „ES teisinės sistemos, skirtos ES sukeliamam pasauliniam miškų naikinimui sustabdyti ir pradėti juos atkurti“; (12)kova su miškų naikinimu ir alinimu yra svarbi priemonių rinkinio, reikalingo sumažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį ir laikytis Sąjungos įsipareigojimų pagal Europos žaliąjį kursą, taip pat 2015 m. Paryžiaus susitarimą dėl klimato kaitos, ir teisinio įsipareigojimo pagal ES klimato teisės aktą iki 2050 m. pasiekti poveikio klimatui neutralumą, taip pat iki 2030 m. sumažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį bent 55 proc., palyginti su 1990 m. lygiu, dalis; (13)žemės ūkio plėtra lemia beveik 90 proc. pasaulio miškų naikinimo: daugiau kaip pusė sunaikintų miškų ploto paverčiama pasėliais ir beveik 40 proc. – gyvulių ganyklomis; (14)1990–2008 m. Sąjunga importavo ir suvartojo trečdalį pasauliniu mastu parduodamų žemės ūkio produktų, siejamų su miškų naikinimu. Per tą laikotarpį Sąjungos vartojimas lėmė 10 proc. viso pasaulio miškų kirtimo, susijusio su prekių ar paslaugų gamyba. Net jei santykinė ES suvartojimo dalis mažėja, ES vartojimas yra neproporcingai daug prisideda prie miškų naikinimo. Todėl Sąjunga turėtų imtis veiksmų, kad sumažintų visuotinį miškų naikinimą ir alinimą, kurį lemia tam tikrų prekių ir produktų vartojimas ES, ir taip siekti sumažinti savo indėlį į šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimą ir biologinės įvairovės nykimą pasaulyje, taip pat skatinti tvarius gamybos ir vartojimo modelius Sąjungoje ir visame pasaulyje. Siekiant didžiausio poveikio, Sąjungos politika turėtų būti siekiama daryti įtaką visai pasaulinei rinkai, o ne tik tiekimo į Sąjungą grandinėms. Šiuo požiūriu labai svarbi partnerystė ir veiksmingas tarptautinis bendradarbiavimas su šalimis gamintojomis ir šalimis vartotojomis; (15)miškų naikinimo ir alinimo sustabdymas yra esminė DVT dalis. Šiuo reglamentu visų pirma turėtų būti prisidedama prie tikslų, susijusių su gyvybe sausumoje (15 DVT), klimato politika (13 DVT), atsakingu vartojimu ir gamyba (12 DVT), bado panaikinimu (2 DVT) ir gera sveikata bei gerove (3 DVT), įgyvendinimo. Atitinkamas 15.2 tikslas iki 2020 m. sustabdyti miškų naikinimą nebuvo pasiektas – tai rodo, kaip svarbu neatidėliotinai imtis ryžtingų ir efektyvių veiksmų; (16)šiuo reglamentu taip pat turėtų būti atliepiama Niujorko deklaracija dėl miškų – teisiškai neįpareigojanti politinė deklaracija, kurioje patvirtintas visuotinis terminas iki 2020 m. perpus sumažinti natūralių miškų nykimą, o iki 2030 m. jį panaikinti. Deklaraciją patvirtino dešimtys vyriausybių, daugelis didžiausių pasaulio bendrovių, įtakinga pilietinė visuomenė ir vietos organizacijos. Ja privatusis sektorius taip pat paragintas ne vėliau kaip 2020 m. užbaigti miškų naikinimą dėl žemės ūkio it kitų produktų, pvz., alyvpalmių aliejaus, sojų, popieriaus ir jautienos produktų, gamybos, tačiau šis tikslas nebuvo pasiektas. Be to, reglamentu turėtų būti prisidėta prie 2017–2030 m. Jungtinių Tautų strateginio miškų plano, kurio 1-asis pasaulinis miškų srities tikslas yra miškų dangos nykimą visame pasaulyje pakeisti tvaria miškotvarka, įskaitant apsaugą, atkūrimą, apželdinimą mišku ir miško atsodinimą, ir dėti daugiau pastangų, kad būtų užkirstas kelias miškų alinimui ir padidintas miškų indėlis klimato srityje; (17)šiuo reglamentu taip pat turėtų būti atsižvelgta į 2021 m. Glazgo vadovų deklaraciją dėl miškų ir žemės naudojimo, kurioje pripažįstama, kad „norint pasiekti mūsų žemės naudojimo, klimato, biologinės įvairovės ir darnaus vystymosi tikslus tiek pasauliniu, tiek nacionaliniu mastu, reikės imtis permainingų tolesnių veiksmų tarpusavyje susijusiose tvarios gamybos ir vartojimo, infrastruktūros plėtros, prekybos, finansų ir investicijų, taip pat paramos smulkiesiems ūkininkams, čiabuvių tautoms ir vietos bendruomenėms srityse“. Šioje deklaracijoje ją pasirašiusios šalys taip pat pabrėžė, kad stiprins bendras pastangas palengvinti prekybos ir vystymosi politiką tarptautiniu ir nacionaliniu lygmenimis, kuria skatinamas darnus vystymasis ir tvari prekių gamyba bei vartojimas, kurios abipusiai naudingos šalims ir kurios neskatina miškų kirtimo ir žemės būklės blogėjimo; (18)būdama Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) narė, Sąjunga yra įsipareigojusi skatinti visuotinę, taisyklėmis grindžiamą, atvirą, skaidrią, nuspėjamą, įtraukią, nediskriminuojančią ir nešališką daugiašalę prekybos sistemą pagal PPO, taip pat atvirą, tvarią ir tvirtą prekybos politiką. Todėl į šio reglamento taikymo sritį bus įtrauktos tiek Sąjungoje pagamintos prekės ir produktai, tiek į Sąjungą importuojamos prekės ir produktai; (19)šiame reglamente taip pat vadovaujamasi Komisijos komunikatu dėl atviros, tvarios ir ryžtingos prekybos politikos, kuriame teigiama, kad spręsdama naujus vidaus ir išorės iššūkius ir pasirinkusi naują tvaresnį augimo modelį, apibrėžtą Europos žaliajame kurse ir Europos skaitmeninėje strategijoje, ES turi turėti naują prekybos politikos strategiją – tokią, kuri padėtų siekti vidaus ir išorės politikos tikslų ir skatintų didesnį tvarumą laikantis įsipareigojimo visapusiškai įgyvendinti JT darnaus vystymosi tikslus. Gaivinant ekonomiką po COVID-19 pandemijos ir vykdant ekonomikos žaliąją ir skaitmeninę transformaciją, taip pat kuriant atsparesnę Europą pasaulyje, turi būti išnaudotos visos prekybos politikos galimybės;

(20)šis reglamentas turėtų papildyti kitas Komisijos komunikate „ES veiksmų, kuriais siekiama apsaugoti ir atkurti pasaulio miškus, stiprinimas“ pasiūlytas priemones, visų pirma: 1) bendradarbiavimą su šalimis gamintojomis, siekiant padėti joms šalinti pagrindines miškų naikinimo priežastis, kaip antai silpną valdymą, neveiksmingą teisėsaugą ir korupciją, ir 2) stiprinti tarptautinį bendradarbiavimą su pagrindinėmis šalimis vartotojomis, siekiant skatinti priimti panašias priemones, kad rinkai nebūtų tiekiami produktai iš tiekimo grandinių, susijusių su miškų naikinimu ir alinimu; (21)Komisija turėtų toliau bendradarbiauti su šalimis gamintojomis ir plačiau – su tarptautinėmis organizacijomis ir agentūromis ir stiprinti savo paramą ir paskatas miškų apsaugos, perėjimo prie gamybos, nesusijusios su miškų naikinimu, čiabuvių bendruomenių vaidmens pripažinimo, valdymo ir teisių į naudojimąsi žeme stiprinimo, teisėsaugos stiprinimo ir tvarios miškotvarkos, klimato kaitos poveikiui atsparaus žemės ūkio, tvaraus intensyvinimo ir įvairinimo, agroekologijos ir agrarinės miškininkystės skatinimo srityse. Visoje šioje veikloje ji turėtų pripažinti vietos gyventojų vaidmenį saugant miškus. Remdamosi patirtimi, įgyta įgyvendinant jau esamas iniciatyvas, Sąjunga ir valstybės narės, turėtų bendradarbiauti su šalimis gamintojomis, jei jos pageidauja, kad padėtų joms išnaudoti miško daugiafunkciškumą, padėtų joms pereiti prie tvaraus miškų valdymo ir spręsti pasaulinius uždavinius tenkinant vietos poreikius, taip pat kreipti dėmesį į smulkiųjų ūkininkų patiriamus sunkumus, kaip nurodyta Komunikate dėl aktyvesnių veiksmų siekiant apsaugoti ir atkurti pasaulio miškus. Partnerystės metodas turėtų padėti šalims gamintojoms saugoti, atkurti ir tvariai naudoti miškus, taip prisidedant prie šio reglamento tikslo mažinti miškų naikinimą ir alinimą; (22)kitas svarbus komunikate paskelbtas veiksmas – Komisijos įsteigtas ES miškų naikinimo, miškų alinimo, pasaulio miškų dangos pokyčių ir susijusių veiksnių stebėjimo centras (toliau – ES observatorija), kurio paskirtis – geriau stebėti pasaulio miškų dangos pokyčius ir susijusius veiksnius. Be to, remdamasi jau esamomis stebėsenos priemonėmis, įskaitant „Copernicus“ produktus, ES observatorija palengvins viešųjų subjektų, vartotojų ir verslo prieigą prie informacijos apie tiekimo grandines, teikdama lengvai suprantamus duomenis ir informaciją, susiejančią miškų naikinimą, miškų alinimą ir pasaulio miškų dangos pokyčius su ES prekių ir produktų paklausa ir (arba) prekyba. Todėl ES observatorija tiesiogiai padės įgyvendinti šį reglamentą, pateikdama mokslinių įrodymų, susijusių su pasauliniu miškų naikinimu, miškų alinimu ir susijusia prekyba. ES observatorija glaudžiai bendradarbiaus su atitinkamomis tarptautinėmis organizacijomis, mokslinių tyrimų institutais ir trečiosiomis šalimis; (23)dabartinėje ES teisės aktų sistemoje daugiausia dėmesio skiriama kovai su neteisėta medienos ruoša ir susijusia prekyba, o miškų naikinimo problema tiesiogiai nesprendžiama. Ją sudaro Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 995/2010, kuriame nustatomi veiklos vykdytojų, tiekiančių rinkai medieną ir medienos produktus įpareigojimai, ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2173/2005 dėl miškų teisės aktų vykdymo, miškų valdymo ir prekybos mediena licencijavimo schemos, taikomos medienos importui į Europos bendriją, sukūrimo. Abu reglamentai buvo įvertinti atliekant tinkamumo patikrinimą, per kurį nustatyta, kad nors teisės aktai turėjo teigiamą poveikį miškų valdymui, abiejų reglamentų tikslai – pažaboti neteisėtą medienos ruošą ir susijusią prekybą ir sumažinti neteisėtai iškirstos medienos vartojimą ES – nebuvo pasiekti; padaryta išvada, kad nustatytiems tikslams pasiekti orientuotis vien į medienos teisėtumą nepakanka; (24)turimose ataskaitose patvirtinama, kad didelė dalis vykdomo miškų naikinimo yra teisėta pagal gamybos šalies įstatymus. Naujausioje ataskaitoje apskaičiuota, kad 2013–2019 m. apie 30 proc. miškų kirtimo siekiant užsiimti komercine žemės ūkio veikla atogrąžų šalyse buvo teisėta. Turimi duomenys daugiausia susiję su šalimis, kuriose valdymas silpnas – neteisėta miškų kirtimo dalis pasaulyje gali būti mažesnė, tačiau jau dabar aišku, kad nekovojant su miškų kirtimu, kuris yra teisėtas gamybos šalyje, pakertamas politikos priemonių veiksmingumas; (25)galimų politikos priemonių, skirtų kovoti su Sąjungos vartojimo lemiamu miškų naikinimu ir alinimu, poveikio vertinimas, Tarybos išvados ir 2020 m. Europos Parlamento rezoliucija aiškiai rodo, kad būsimose Sąjungos priemonėse pagrindinis orientacinis kriterijus turi būti miškų naikinimo ir alinimo aspektas. Todėl naujojoje Sąjungos teisės aktų sistemoje turėtų būti svarbus tiek teisėtumo aspektas, tiek tai, ar gaminant atitinkamas prekes ir produktus nenaikinami miškai; (26)sąvoka „pagamintas nenaikinant miškų“ turėtų būti pakankamai plati, kad apimtų miškų naikinimą ir alinimą, ir ji turėtų teikti teisinį aiškumą, be to, šis kriterijus turėtų būti išmatuojamas remiantis kiekybiniais, objektyviais ir tarptautiniu mastu pripažintais duomenimis; (27)reglamentas turėtų būti taikomas prekėms, kurių vartojimas Sąjungoje labiausiai prisideda prie pasaulio miškų naikinimo ir alinimo ir kurių atžvilgiu Sąjungos politikos intervencija galėtų duoti didžiausios naudos skaičiuojant pagal vieno prekybos vieneto vertę. Atliekant tyrimą, kuriuo remtas poveikio vertinimas, buvo atlikta išsami mokslinės literatūros, t. y. pirminių šaltinių, vertinančių ES vartojimo poveikį pasaulio miškų naikinimui ir susiejančių šį pėdsaką su konkrečiomis prekėmis, peržiūra ir atlikta kryžminė patikra, plačiai konsultuojantis su suinteresuotaisiais subjektais. Per šį procesą buvo sudarytas pirmasis aštuonių prekių sąrašas. Mediena buvo tiesiogiai įtraukta į taikymo sritį, nes jai jau buvo taikomas ES medienos reglamentas (ESMR). Po to prekių sąrašas buvo trumpinamas atsižvelgiant į vertinant poveikį atliktą veiksmingumo analizę. Šioje veiksmingumo analizėje palygintas su ES vartojimu siejamas sunaikinto miško plotas (pagal neseniai paskelbtą mokslinių tyrimų dokumentą) ir kiekvienos iš prekių vidutinė ES importo vertė. Remiantis veiksmingumo analizei naudotu mokslinių tyrimų dokumentu, iš aštuonių šiame mokslinių tyrimų dokumente analizuotų prekių šešioms prekėms tenka didžiausios ES lemiamo miškų naikinimo procentinės dalys: alyvpalmių aliejui (33,95 proc.), sojoms (32,83 proc.), medienai (8,62 proc.), kakavai (7,54 proc.), kavai (7,01 proc.) ir jautienai (5,01 proc.). (28)atsižvelgiant į tai, kad būtina skatinti perdirbtų atitinkamų prekių ir produktų naudojimą ir kad įtraukus tokias prekes ir produktus į šio reglamento taikymo sritį būtų užkrauta neproporcinga administracinė našta veiklos vykdytojams, naudotos prekės ir produktai, kurie užbaigė savo gyvavimo ciklą ir būtų kitu atveju pašalinti kaip atliekos, neturėtų būti įtraukti į šio reglamento taikymo sritį; (29)šiame reglamente nustatytos su atitinkamomis prekėmis ir produktais susijusios prievolės turėtų padėti veiksmingai kovoti su miškų naikinimu ir alinimu ir remti tiekimo grandines, dėl kurių nenaikinami miškai; (30)daugelis tarptautinių organizacijų ir įstaigų (pvz., Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacija, Tarpvyriausybinė klimato kaitos komisija, Jungtinių Tautų aplinkos programa, Paryžiaus susitarimas, Tarptautinė gamtos apsaugos sąjunga, Biologinės įvairovės konvencija) atliko parengiamąjį darbą miškų naikinimo ir miškų alinimo srityje ir juo grindžiamos šio reglamento apibrėžtys; (31)turėtų būti nustatyta atskaitos data, kuria remiantis būtų galima įvertinti, ar atitinkamoje žemėje buvo naikinamas arba alinamas miškas – tai reiškia, kad atitinkamos į šio reglamento taikymo sritį įtrauktos prekės ir produktai negalėtų būti įvežami į Sąjungos rinką arba iš jos eksportuojami, jei jie pagaminti žemėje, kurioje po tos datos buvo naikinami arba alinami miškai. Data turėtų būti tokia, kad būtų sudarytos sąlygos tinkamai tikrinti ir vykdyti stebėseną, kad ji atitiktų esamus tarptautinius įsipareigojimus, tokius kaip DVT ir Niujorko deklaracija dėl miškų, tad būtų kuo mažiau sutrikdomos tiekimo grandinės, tačiau kartu nebūtų jokių paskatų spartinti veiklą, dėl kurios naikinami ar alinami miškai, atsižvelgiant į šio reglamento įsigaliojimą; (32)siekiant sustiprinti Sąjungos indėlį stabdant miškų naikinimą ir alinimą ir užtikrinti, kad Sąjungos rinkai nebūtų pateikiamos prekės ir produktai iš tiekimo grandinių, susijusių su miškų naikinimu ir alinimu, atitinkamos prekės ir produktai neturėtų būti pateikiami ar tiekiami Sąjungos rinkai ir neeksportuojami iš Sąjungos rinkos, nebent jie būtų pagaminti nenaikinant miškų ir laikantis atitinkamų gamybos šalies teisės aktų. Siekiant patvirtinti, kad taip yra, prie jų visada turėtų būti pridėtas deramo patikrinimo pareiškimas; (33)veiklos vykdytojai turėtų sistemingai imtis atitinkamų veiksmų, kad įsitikintų, jog atitinkamos prekės ir produktai, kuriuos jie ketina pateikti Sąjungos rinkai, atitinka šiame reglamente nustatytus miškų nenaikinimo ir teisėtumo reikalavimus. Tuo tikslu veiklos vykdytojai turėtų nustatyti ir įgyvendinti deramo patikrinimo procedūras. Šiame reglamente reikalaujama deramo patikrinimo procedūra turėtų apimti tris elementus: informavimo reikalavimus, rizikos vertinimą ir rizikos mažinimo priemones. Deramo patikrinimo procedūros turėtų būti parengtos taip, kad būtų galima susipažinti su informacija apie Sąjungos rinkai pateikiamų prekių ir produktų šaltinius ir tiekėjus, įskaitant informaciją, įrodančią, kad laikomasi miškų nenaikinimo, miškų nealinimo ir teisėtumo reikalavimų, inter alia, nustatant gamybos šalį ir vietovę, be kita ko, atitinkamų žemės sklypų geografines koordinates. Nustatant šias geografines koordinates, susietas su laiku, padėties nustatymu ir (arba) Žemės stebėjimu, būtų galima pasinaudoti kosmoso duomenimis ir paslaugomis, teikiamomis pagal Sąjungos kosmoso programą (EGNOS / „Galileo“ ir „Copernicus“). Remdamiesi šia informacija veiklos vykdytojai turėtų atlikti rizikos įvertinimą. Nustačius, kad yra rizika, veiklos vykdytojai turėtų ją sumažinti tiek, kad jos iš viso nebeliktų arba liktų tik nedidelė rizika. Tik užbaigus būtinus deramo patikrinimo procedūros etapus ir padarius išvadą, kad rizikos jog atitinkama prekė ar produktas neatitinka šio reglamento reikalavimų nėra arba ji yra nedidelė, veiklos vykdytojas turėtų galėti pateikti atitinkamą prekę ar produktą Sąjungos rinkai arba eksportuoti; (34)veiklos vykdytojai turėtų oficialiai prisiimti atsakomybę už atitinkamų prekių ar produktų, kuriuos jie ketina pateikti Sąjungos rinkai arba eksportuoti, atitiktį pateikdami deramo patikrinimo pareiškimus. Šiame reglamente turėtų būti pateiktas tokių pareiškimų šablonas. Tikimasi, kad tai padės kompetentingoms institucijoms ir teismams užtikrinti šio reglamento vykdymą ir padidins veiklos vykdytojų atitiktį reikalavimams; (35)siekiant pripažinti gerąją patirtį, atliekant rizikos vertinimo procedūrą galėtų būti naudojamos sertifikavimo arba kitos trečiosios šalies patikrintos sistemos, tačiau jos neturėtų pakeisti veiklos vykdytojo atsakomybės, susijusios su deramu patikrinimu; (36)prekiautojai turėtų būti atsakingi už informacijos, užtikrinančios atitinkamų prekių ir produktų, kuriuos jie pateikia rinkai, tiekimo grandinės skaidrumą, rinkimą ir saugojimą. Didieji prekiautojai, kurie nėra mažos ir vidutinės įmonės (MVĮ), turi didelę įtaką tiekimo grandinėms ir atlieka svarbų vaidmenį užtikrinant, kad jos neprisidėtų prie miškų naikinimo, todėl jiems turėtų būti taikomos tokios pačios prievolės kaip ir veiklos vykdytojams; (37)siekiant puoselėti skaidrumą ir palengvinti vykdymo užtikrinimą, veiklos vykdytojai, kurie nėra MVĮ, turėtų kasmet viešai pranešti apie savo deramo patikrinimo sistemą, įskaitant veiksmus, kurių jie ėmėsi prievolėms įgyvendinti; (38)kitos ES teisėkūros priemonės, kuriomis nustatomi reikalavimai deramai patikrinti vertės grandinę, ar nėra neigiamo poveikio žmogaus teisėms ar aplinkai, turėtų būti taikomos tuo atveju, jei šiame reglamente nėra konkrečių nuostatų, turinčių tą patį tikslą, pobūdį ir poveikį; tos nuostatos gali būti pritaikomos ateityje atliekant teisės akto pakeitimus. Šiuo reglamentu neturėtų būti užkirstas kelias taikyti kitas ES teisines priemones, nustatančias reikalavimus, susijusius su deramu vertės grandinės patikrinimu. Tais atvejais, kai tokios kitos ES teisėkūros priemonės numato konkretesnes nuostatas arba papildo šiame reglamente nustatytas nuostatas, tokios nuostatos turėtų būti taikomos kartu su šio reglamento nuostatomis. Be to, jei šiame reglamente yra konkretesnių nuostatų, jos neturėtų būti aiškinamos taip, kad būtų pakenkta veiksmingam kitų ES teisės aktų dėl deramo patikrinimo taikymui arba jų bendro tikslo įgyvendinimui; (39)veiklos vykdytojai, patenkantys į kitų ES teisės aktų, kuriais nustatomi reikalavimai deramai patikrinti vertės grandinę, ar nėra neigiamo poveikio žmogaus teisėms ar aplinkai, taikymo sritį, turėtų galėti įvykdyti šiame reglamente nustatytas ataskaitų teikimo prievoles, jei jie į ataskaitas, teikiamas pagal kitą ES teisėkūros priemonę, įtraukia pagal šį reglamentą reikalaujamą informaciją;

(40)atsakomybė už šio reglamento vykdymą turėtų tekti valstybėms narėms, o jų kompetentingos institucijos turėtų būti įpareigotos užtikrinti, kad šio reglamento būtų visiškai laikomasi. Vienodą šio reglamento vykdymą, susijusį su atitinkamomis prekėmis ir produktais, įvežamais į Sąjungos rinką arba iš jos išvežamais, galima užtikrinti tik sistemingai keičiantis informacija ir bendradarbiaujant kompetentingoms institucijoms, muitinėms ir Komisijai; (41)veiksmingas ir efektyvus šio reglamento įgyvendinimas ir vykdymas yra labai svarbūs jo tikslams pasiekti. Šiuo tikslu Komisija turėtų sukurti ir tvarkyti informacinę sistemą, kuri padėtų veiklos vykdytojams ir kompetentingoms institucijoms pateikti ir gauti būtiną informaciją apie rinkai pateiktas atitinkamas prekes ir produktus. Deramo patikrinimo pareiškimus veiklos vykdytojai turėtų pateikti per šią informacinę sistemą. Informacinė sistema turėtų būti prieinama kompetentingoms institucijoms ir muitinėms, kad joms būtų lengviau vykdyti pareigas pagal šį reglamentą. atsižvelgiant į Sąjungos atvirų duomenų politiką, informacinė sistema taip pat turėtų būti prieinama platesnei visuomenei – anoniminiai duomenys būtų pateikiami atvira ir kompiuterio skaitoma forma; (42)kompetentingoms institucijoms pavedama tikrinti, ar dėl atitinkamų į Sąjungos rinką įvežamų arba iš jos išvežamų prekių ir produktų laikomasi šiame reglamente nustatytų prievolių, o muitinės užduotis – užtikrinti, kad muitinės deklaracijoje būtų pateikta nuoroda į deramo patikrinimo pareiškimą, jei taikoma, o nuo tada, kai bus sukurta elektroninė sąsaja keistis informacija tarp muitinės ir kompetentingų institucijų, – patikrinti deramo patikrinimo pareiškimo statusą po pradinės rizikos analizės, kurią kompetentingos institucijos atlieka informacinėje sistemoje, ir atitinkamai imtis veiksmų (t. y. sustabdyti arba uždrausti prekės ar produkto įvežimą, jei to reikalauja jo (jos) statusas informacinėje sistemoje). Dėl tokio konkretaus kontrolės organizavimo taikant šį reglamentą ir užtikrinant jo vykdymą neturi būti taikomos Reglamento (ES) 2019/1020 VII skyriaus nuostatos; (43)valstybės narės turėtų užtikrinti, kad kompetentingos institucijos visada turėtų deramų finansinių išteklių reikiamiems darbuotojams ir įrangai. Veiksmingoms patikroms reikia daug išteklių, todėl ištekliai turėtų būti teikiami stabiliai ir tokio masto, kokio reikia pagal atitinkamo momento vykdymo užtikrinimo poreikius. Valstybėms narėms turėtų būti sudaryta galimybė papildyti viešuosius finansus iš atitinkamų ekonominės veiklos vykdytojų išieškant išlaidas, patirtas tikrinant reikalavimų neatitinkančias prekes ir produktus; (44)šiuo reglamentu nepažeidžiami kiti Sąjungos teisės aktai dėl prekių ir produktų, įvežamų į Sąjungos rinką arba iš jos išvežamų, visų pirma Sąjungos muitinės kodekso nuostatos dėl muitinės įgaliojimų ir muitinės kontrolės. Importuotojams turėtų būti priminta, kad Europos Parlamento ir Tarybos reglam