Oficialusis leidinys C 368 , 22/12/2001 p. 0013 - 0015



Komisijos pranešimas dėl nedidelės svarbos susitarimų, kurie nežymiai riboja konkurenciją pagal Europos bendrijos steigimo sutarties 81 straipsnio 1 dalį (de minimis) [1] (2001/C 368/07) (tekstas svarbus EEE) I 1. 81 straipsnio 1 dalis draudžia įmonių susitarimus, kurie gali paveikti valstybių narių tarpusavio prekybą ir kurių tikslas ar padarinys yra konkurencijos trukdymas, ribojimas arba iškraipymas bendrojoje rinkoje. Europos Bendrijų Teisingumo Teismas išaiškino, kad ši nuostata netaikoma tada, kai susitarimo poveikis prekybai Bendrijos viduje arba konkurencijai yra nežymus. 2. Šiame pranešime, naudodama rinkos dalies ribas, Komisija nustatė, kas nėra žymus konkurencijos ribojimas pagal EB sutarties 81 straipsnį. Šis negatyvus žymumo apibrėžimas nereiškia, kad įmonių susitarimai, viršijantys šiame pranešime nustatytas ribas, žymiai riboja konkurenciją. Tokie susitarimai gali taip pat daryti nereikšmingą įtaką konkurencijai ir todėl gali būti nedraudžiami pagal 81 straipsnio 1 dalį [2]. 3. Be to, susitarimams gali būti netaikoma 81 straipsnio 1 dalis dėl to, kad jie negali pastebimai paveikti valstybių narių tarpusavio prekybos. Šis pranešimas šio klausimo nenagrinėja. Jame nenustatoma, kas nedaro pastebimos įtakos prekybai. Tačiau pripažįstama, kad Komisijos rekomendacijos 96/280/EB [3] priede apibrėžtų smulkių ir vidutinio dydžio įmonių susitarimai retai gali pastebimai paveikti valstybių narių tarpusavio prekybą. Šiuo metu šioje rekomendacijoje smulkios ir vidutinės įmonės yra apibrėžiamos kaip įmonės, turinčios mažiau kaip 250 darbuotojų ir kurių metinė apyvarta nedidesnė kaip 40 milijonų eurų arba bendra metinė balanso ataskaita nedidesnė kaip 27 milijonai eurų. 4. Šiame pranešime nagrinėjamais atvejais Komisija nekelia bylos nei gavusi prašymą, nei savo iniciatyva. Komisija netaiko baudų, jei įmonės gera valia pripažįsta, kad susitarimui taikomas šis pranešimas. Šio pranešimo paskirtis taip pat yra pateikti gaires valstybių narių teismams ir valdžios institucijoms dėl 81 straipsnio taikymo, nors šis pranešimas ir nesaisto jų. 5. Šis pranešimas taip pat taikomas įmonių asociacijų sprendimams ir suderintiems veiksmams. 6. Šis sprendimas nepažeidžia jokio 81 straipsnio aiškinimo, kurį gali pateikti Europos Bendrijų Teisingumo Teismas arba Pirmosios instancijos teismas. II 7. Komisija mano, kad įmonių susitarimai, darantys poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai, neriboja konkurencijos pagal 81 straipsnio 1 dalį žymiai: a) jei susitarimo šalių bendrai užimama rinkos dalis yra nedidesnė kaip 10 % bet kurios šiuo susitarimu paveiktos atitinkamos rinkos, kai susitarimą sudaro įmonės, kurios yra realios arba potencialios konkurentės, bet kurioje iš šių rinkų (konkurentų susitarimai) [4]; arba b) jei kiekvienos iš susitarimo šalių užimama rinkos dalis yra nedidesnė kaip 15 % bet kurios šiuo susitarimu paveiktos atitinkamos rinkos, kai susitarimą sudaro įmonės, kurios nėra realios arba potencialios konkurentės, bet kurioje iš šių rinkų (ne konkurentų susitarimai). Jei susitarimus sunku priskirti konkurentų arba ne konkurentų susitarimams, taikoma 10 % riba. 8. Jei atitinkamoje rinkoje konkurenciją riboja įvairių tiekėjų arba platintojų sudarytų prekių arba paslaugų pardavimo susitarimų bendras poveikis (paralelių susitarimų tinklų, darančių panašų poveikį rinkai, bendras rinkos apribojimo poveikis), rinkos dalies ribos pagal 7 punktą sumažinamos iki 5 % tiek konkurentų, tiek ir ne konkurentų susitarimams. Paprastai manoma, kad atskiri tiekėjai arba platintojai, kurių rinkos dalis nedidesnė kaip 5 %, negali žymiai prisidėti prie bendro rinkos apribojimo poveikio [5]. Mažai tikėtina, kad bendras rinkos ribojimo poveikis galimas, jei panašų poveikį turintys paraleliniai susitarimai (jų tinklai) taikomi mažiau nei 30 % rinkos. 9. Komisija taip pat mano, kad susitarimai neriboja konkurencijos, jei dvejus kalendorinius metus iš eilės rinkos dalys neviršija 7 ir 8 punktuose nustatytų atitinkamai 10 %, 15 % ir 5 % ribų daugiau kaip 2 procentiniais punktais. 10. Norint apskaičiuoti rinkos dalį, būtina nustatyti atitinkamą rinką. Ją sudaro atitinkama produkto rinka ir atitinkama geografinė rinka. Apibrėžiant atitinkamą rinką, turėtų būti atsižvelgiama į pranešimą dėl atitinkamos rinkos apibrėžimo Bendrijos konkurencijos teisės prasme [6]. Rinkos dalys apskaičiuojamos pagal pardavimų vertės duomenis arba, jei tinka, pagal pirkimo vertės duomenis. Jei neįmanoma gauti vertės duomenų, gali būti naudojami kiti patikima rinkos informacija pagrįsti vertinimai, taip pat ir apimties duomenys. 11. 7, 8 ir 9 punktai netaikomi susitarimams, kuriuose numatomi tokie pagrindiniai apribojimai: 1) 7 punkte apibrėžtuose konkurentų susitarimuose esantys apribojimai, kurių tikslas tiesiogiai arba netiesiogiai, atskirai arba kartu su kitais šalių kontroliuojamais faktoriais yra [7]: a) kainų nustatymas parduodant produktus trečiosioms šalims; b) gamybos apimties arba pardavimų ribojimas; c) rinkų arba klientų paskirstymas; 2) 7 punkte apibrėžtuose ne konkurentų susitarimuose esantys apribojimai, kurių tikslas tiesiogiai arba netiesiogiai, atskirai arba kartu su kitais šalių kontroliuojamais faktoriais yra: a) pirkėjo galimybės nustatyti pardavimo kainą apribojimas, nepažeidžiant tiekėjo galimybės nustatyti maksimalią pardavimo kainą arba rekomenduoti pardavimo kainą, jei ši kaina netampa nustatyta arba minimalia pardavimo kaina dėl bet kurios iš šalių spaudimo arba paskatinimų; b) teritorijos arba klientų, kuriems pirkėjas gali parduoti užsakytas prekes arba paslaugas, ribojimas, išskyrus tokius apribojimus, kurie nėra pagrindiniai: - aktyvios prekybos apribojimas išskirtinėje teritorijoje arba išskirtinei klientų grupei, kurios yra rezervuotos tiekėjui arba tiekėjo paskirtos kitam pirkėjui, jei toks apribojimas nesuvaržo pirkėjo klientų vykdomų pardavimų, - didmeninės prekybos pirkėjo nustatomi pardavimų galutiniams vartotojams apribojimai, - riboto platinimo sistemos narių nustatomi pardavimų neįgaliotiems platintojams apribojimai, ir - pirkėjo galimybės parduoti sudedamąsias dalis, tiekiamas tam, kad būtų inkorporuotos, ribojimas klientams, kurie naudotų jas gaminti tokios pat rūšies kaip ir tiekėjo gaminamoms prekėms; c) riboto platinimo sistemos narių, vykdančių mažmeninę prekybą, nustatomas aktyvių arba pasyvių pardavimų ribojimas galutiniams vartotojams, nepažeidžiant galimybės uždrausti sistemos nariui vykdyti veiklą iš nepatvirtintos būstinės; d) kryžminių tiekimų tarp riboto platinimo sistemos platintojų, taip pat ir skirtinguose prekybos lygiuose dirbančių platintojų, ribojimas; e) sudedamųjų dalių tiekėjo ir jas inkorporuojančio pirkėjo sutartas apribojimas, suvaržantis tiekėjo galimybę parduoti šias sudedamąsias dalis kaip atsargines dalis galutiniams vartotojams arba remonto meistrams, arba kitų paslaugų teikėjams, kuriems pardavėjas nepavedė remontuoti arba atlikti tų prekių techninę priežiūrą; 3) 7 punkte apibrėžtuose konkurentų susitarimuose, pagal kuriuos konkurentai dirba skirtinguose gamybos arba platinimo grandinės lygiuose, esantys bet kurie iš pagrindinių apribojimų, išvardinti prieš tai esančiose 1 ir 2 straipsnio dalyse. 12. 1) Šiame pranešime į sąvokas "įmonė", "susitarimo šalis", "platintojas", "tiekėjas", ir "pirkėjas" įeina ir atitinkamos susijusios įmonės. 2) "Susijusios įmonės" – tai: a) įmonės, kuriose susitarimo šalis tiesiogiai arba netiesiogiai: - turi teisę į daugiau kaip pusę balsavimo teisių, arba - turi teisę skirti daugiau kaip pusę stebėtojų tarybos, valdytojų tarybos arba teisėtai įmonę atstovaujančių institucijų narių, arba - turi teisę tvarkyti įmonės reikalus; b) įmonės, kurios tiesiogiai arba netiesiogiai susitarimo šalies atžvilgiu turi a punkte išvardytas teises arba galias; c) įmonės, kuriose b punkte nurodyta įmonė tiesiogiai arba netiesiogiai turi a punkte nurodytas teises arba galias; d) įmonės, kuriose susitarimo šalis kartu su viena arba keliomis iš a, b ir c punktuose nurodytų įmonių bendrai turi a punkte nurodytas teises arba galias; e) įmonės, kuriose a punkte išvardytas teises arba galias bendrai turi: - susitarimo šalys arba jų atitinkamos susijusios įmonės, nurodytos a – d punktuose, arba - viena arba daugiau susitarimo šalių, arba viena arba daugiau su jomis susijusių įmonių, nurodytų a – d punktuose, arba viena arba daugiau trečiųjų šalių. 3) įgyvendinant straipsnio 2 dalies e punktą, rinkos dalis, kurią užima bendrai turimos įmonės, paskirstoma vienodai kiekvienai įmonei, turinčiai straipsnio 2 dalies a punkte išvardytas teises arba galias. [1] Šis pranešimas pakeičia pranešimą dėl nedidelės svarbos susitarimų, paskelbtą OL C 372, 1997 12 9. [2] Žiūrėti, pavyzdžiui, Teisingumo Teismo sprendimą jungtinėse bylose C-215/96 ir C-216/96 Bagnasco (Carlos) prieš Banca Popolare di Novara ir Casa di Risparmio di Genova e Imperia (1999) ECR I-135, 34–35 punktus. Šis pranešimas taip pat nepažeidžia vertinimo pagal 81 straipsnio 1 dalį principų, nurodytų Komisijos pranešime "Europos Bendrijų sutarties 81 straipsnio taikymo horizontalaus bendradarbiavimo susitarimams gairės", OL C 3, 2001 1 6, ypač 17–31 punktuose imtinai, ir Komisijos pranešime "Vertikaliųjų apribojimų gairės", OL C 291, 2000 10 13, ypač 5–20 punktuose imtinai. [3] OL L 107, 1996 4 30, p.4. Ši rekomendacija bus pakeista. Numatoma pakeisti metinės apyvartos ribą nuo 40 milijonų eurų iki 50 milijonų eurų, o metinio balanso bendrą ribą nuo 27 iki 43 milijonų eurų. [4] Dėl realių arba potencialių konkurentų apibrėžimo žiūrėti Komisijos pranešimo "Europos Bendrijų sutarties 81 straipsnio taikymo horizontalaus bendradarbiavimo susitarimams gairės", OL C 3, 2001 1 6, 9 dalį. Firma laikoma realiu konkurentu, jei ji arba dirba toje pačioje atitinkamoje rinkoje, arba, jei nėra susitarimo, ji gali pradėti gaminti atitinkamus produktus ir prekiauti jais trumpu laikotarpiu, nepatirdama didelių papildomų sąnaudų arba rizikos ir taip reaguodama į mažą ir nuolatinį susijusių kainų padidėjimą (skubus pasiūlos pakeičiamumas). Firma laikoma potencialiu konkurentu, jei yra įrodymų, jog nesant susitarimo, ši firma galėtų ir greičiausiai bus linkusi įdėti būtinų papildomų investicijų arba patirti kitų būtinų veiklos pakeitimo sąnaudų, kad reaguodama į mažą ir nuolatinį susijusių kainų padidėjimą galėtų įeiti į atitinkamą rinką. [5] Žiūrėti taip pat Komisijos pranešimą "Vertikaliųjų apribojimų gairės", OL C 291, 2000 10 13, ypač 73, 142, 143 ir 189 dalis. Jei vertikaliųjų apribojimų gairėse kalbant apie tam tikrus apribojimus daroma nuoroda ne tik į bendrą, bet ir susijusią tam tikro tiekėjo arba pirkėjo rinkos dalį, šiame pranešime visos rinkos dalies ribos yra susijusios su bendromis rinkos dalimis. [6] OL C 372, 1997 12 9, p.5. [7] Nepažeidžiant bendros produkcijos ir bendro platinimo arba be jo atvejų, apibrėžtų Komisijos reglamento (EB) Nr. 2658/2000 5 straipsnio 2 dalyje ir Komisijos reglamento (EB) Nr. 2659/2000 5 straipsnio 2 dalyje, OL L 304, 2000 12 5, atitinkamai 3 ir 7 p. --------------------------------------------------