LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 69/10

Europos Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė dėl Komisijos ataskaitos Tarybai, Europos Parlamentui ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui dėl alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams taikomų akcizo tarifų (pateikta pagal Tarybos direktyvos 92/84/EEB dėl alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams taikomų akcizo tarifų suderinimo 8 straipsnį)

COM(2004) 223 final

(2006/C 69/03)

Europos Komisija, vadovaudamasi Europos Bendrijos steigimo sutarties 262 straipsniu, 2004 m. gegužės 27 d. nusprendė pasikonsultuoti su Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu dėl Komisijos ataskaitos Tarybai, Europos Parlamentui ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui dėl alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams taikomų akcizo tarifų (pateikta pagal Tarybos direktyvos 92/84/EEB dėl alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams taikomų akcizo tarifų suderinimo 8 straipsnį)

Ekonominės ir pinigų sąjungos, ekonominės ir socialinės sanglaudos skyrius, atsakingas už Komiteto darbo šiuo klausimu organizavimą, 2005 m. lapkričio 8 d. priėmė savo nuomonę. Pranešėjas Wilkinson.

423-ojoje plenarinėje sesijoje, įvykusioje 2006 m. sausio 18-19 d. (2006 m. sausio 18 d. posėdis) Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas priėmė šią nuomonę 81 nariui balsavus už, 33 - prieš ir 15 susilaikius.

1. Išvadų ir rekomendacijų santrauka

1.1 Dabartinė alkoholio ir alkoholinių gėrimų apmokestinimo tvarka yra ne tokia, kokios vartotojai teisėtai tikisi iš vidaus rinkos, tačiau valstybės narės (VN) nesusitarė dėl šiems produktams taikomų akcizo mokesčių suderinimo platesniu mastu nei yra numatyta šiuo metu galiojančiame susitarime dėl minimalių tarifų. Šios srities specialistų nuomone, alkoholio akcizas turi būti mokamas toje šalyje, kurioje alkoholis yra suvartojamas.

1.2 Komisija savo pranešimus dėl šiuo metu taikomos tvarkos turėtų teikti realesniais terminais, tai yra ne rečiau kaip kas penkeri metai.

1.3 Dėl taikomos tvarkos nuolat kyla problemų sprendžiant, kokia yra kai kurių produktų vieta šiuo metu naudojamose suderintose struktūrose. Aiškių atsakymų nėra, todėl kiekviena VN yra priversta ieškoti tinkamo sprendimo. Problemų kyla ir dėl tinkamo produktų kodavimo bendrojoje nomenklatūroje. Reikėtų atsižvelgti į dvi dideles prekybos šiais produktais kategorijas: prekybą tarp specialistų ir privatų pirkimą, kuris vyksta dviem būdais — tiesiogiai ir pagal užsakymus — ir dėl kurių kyla skirtingų problemų.

1.4 Sveikatos sutrikimų atsiranda ne dėl to, kokiu pavidalu alkoholis vartojamas, o dėl piliečių piktnaudžiavimo juo.

1.5 Akcizo tarifų didinimas nepadės išspręsti individualių piktnaudžiavimo alkoholiu problemų. O juk nėra įtikinamų įrodymų, kad dideli mokesčių tarifai ilgainiui mažina su piktnaudžiavimu susijusių problemų skaičių. Todėl šias problemas reikia spręsti pasitelkus kitas, visų pirma pedagogines ir prevencines, visuomenės sveikatos gerinimo priemones.

1.6 Rekomenduojama, kad Komisija apsvarstytų galimybę alkoholinius gėrimus suskirstyti į dvi pagrindines kategorijas ir kad visiems šioms dviem kategorijoms priklausantiems alkoholiniams gėrimams būtų nustatyta bazinė tarifo normą, apibūdinta 7.3 — 7.10 dalyse, pagal kurią visi alkoholiniai gėrimai būtų apmokestinami pagal jų tipą ir atsižvelgiant į jų gamybos būdą, poveikį sveikatai ir į juose esančio gryno alkoholio kiekį. Tačiau vynui ir kitiems fermentuotiems gėrimams (alui, obuolių ir kriaušių sidrui) turėtų būti taikomos specialios normos.

1.7. Aišku, toks pakeitimas negali būti įgyvendintas iš karto ir jam įvesti turi būti skirta daugiau laiko.

2. Pagrįstumas

2.1 Komisija pateikė pranešimą (1) dėl minimalių mokesčių tarifų alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams Bendrijoje taikymo tvarkos. Jame ji nagrinėja, kaip dabartinė tvarka veikia vidaus rinką. Ji daro išvadą, kad labiau suvienodinus valstybių narių taikomus akcizo tarifus sumažėtų sukčiavimo mastai ir konkurencijos iškreipimas.

2.2 Vis dėlto, Komisija konstatuoja, kad valstybių narių požiūris į joms priimtiniausią mažiausių tarifų lygį (2) labai skiriasi, o kadangi norint padaryti pakeitimus šioje srityje būtinas vieningumas, ji pageidauja pradėti plačią diskusiją šiuo klausimu ir apsvarstyti visus esminius jo aspektus. Direktyvos nuostatos dėl struktūros (3) taip pat turi būti nuodugniau išnagrinėtos; jos bus svarstomos šios diskusijos metu. Šiuo dokumentu Komitetas siekia dalyvauti rengiant diskusiją.

3. Bendrosios pastabos

3.1 Komisijos pranešime pateikta labai naudinga situacijos analizė ir gausu teiginių, įrodančių, kad pakeitimai reikalingi, jei norime, kad vidaus rinka gerai veiktų ir tenkintų Europos vartotojus, kad jos veikimas būtų aiškesnis alkoholinių gėrimų pramonės dalyviams, kad būtų sumažinti konkurencijos iškreipimą ir kad šie pakeitimai nulemtų dabartinių sukčiavimo ir kontrabandos masto mažėjimą.

3.2 Jame pateikti duomenys taip pat rodo, kokias dideles pajamas VN (4) gauna iš akcizo mokesčių už alkoholinius gėrimus ir kaip smarkiai jos skiriasi (5).

3.3 Kiekviena VN turi savo mokesčių politiką ir šiuo metu nerodo nė menkiausio noro jas derinti. Aišku, kad dėl tokios padėties Komisija, nors ir dėjusi daug pastangų, negalėjo pirminėje direktyvoje numatytu terminu pateikti pranešimo dėl dabartinės tvarkos įgyvendinimo. Pranešimai turėtų būti pateikiami realesniais terminais; jei įmanoma, kartą per penkerius metus.

3.4 VN, nustatydamos savo mokesčių politiką, atsižvelgia į ankstesnę patirtį, visuomenės sveikatą, į toje srityje atliktus tyrimus, į gyventojų kultūrą ir gyvenimo būdą. Mokesčiai yra tokia sritis, kurioje pakeitimai turi būti daromi tik visiems vieningai susitarus; todėl kiekvienas svarbus pakeitimas, dėl kurio susitarta, turės įsigalioti tik po kurio laiko.

3.5 Reikia priminti, kad akcizo mokesčiai (6), apie kuriuos kalbama, taikomi tiems gėrimams, kurių sudėtyje yra alkoholio, tačiau tarifai skiriasi atsižvelgiant į konkrečią kategoriją, kuriai priskirtas alkoholis.

4. Vidaus rinka

4.1 Konkurencijos iškreipimas (7) ir kontrabandinė prekyba siekiant išvengti mokesčių, nagrinėjant juos atskirai, nesuderinami su vidaus rinkos principais. Europos alkoholinių gėrimų rinkoje šių reiškinių vis dar yra.

4.2 Kita vertus, vidaus rinkoje vartotojas turi galimybę pirkti alkoholinius gėrimus už savo valstybės ribų. Komitetas palaikė neseniai pateiktą pasiūlymą plėsti ir tobulinti šias privilegijas, ypač leidžiant nuotolinę alkoholio prekybą, kuri, turint omenyje laisvą prekių judėjimą, yra teigiamas reiškinys.

4.3 Vis dėlto, dauguma VN privalo sutikti su būtinybe imtis papildomų priemonių kovojant su kontrabanda ir sukčiavimu, atsirandančiais dažniausiai dėl skirtingų akcizo (ir PVM) tarifų taikymo. Ši nusikalstama veikla yra didelė ES problema, nes ji dažniausiai tiesiogiai paliečia tas VN, kurios yra pasirinkusios aukštesnius mokesčių tarifus.

4.4 Galimas plėtros poveikis šiai sričiai kol kas neaiškus. Turint galvoje, kad tos pačios direktyvos galioja visiems ir kad daugelis „naujųjų“ VN turėjo padidinti akcizo tarifus, taikytus prieš joms įstojant į ES, padėtis tų šalių rinkose neturėtų labai keistis.

5. Minimalūs tarifai

5.1 Vienintelis žingsnis, kurį 1992 m. VN sutiko žengti derinimo kryptimi, buvo „minimalių tarifų“ nustatymas kiekvienai alkoholinių gėrimų kategorijai. Buvo nustatyti tokie tarifai: — spirituotiems gėrimams: 550 eurų už vieną gryno alkoholio hektolitrą (5,5 euro už gal (8)) — alui: 1,87 eurų už hektolitrą/alkoholio laipsnį (1,87 euro už gal) — tarpiniams produktams: 45 eurai už produkto hektolitrą (2,5 euro už gal) — vynui (neputojančiam ar putojančiam): 0 eurų 0 eurų

5.2 Kiekviena VN gali bet kada nustatyti aukštesnius akcizo tarifus, nei sutarti minimalūs tarifai. Todėl tas faktas, kad šiuo metu taikomi minimalūs tarifai nedidinami, nėra lemiamas veiksnys didinti pajamas. Kai kurios valstybės narės buvo priverstos padidinti alkoholio akcizą, kai kurios jį sumažino (9), dėl to pavyko labiau suvienodinti kainas ir sumažinti prekybą už šalies ribų (teisėtą veiklą) bei sukčiavimą ir kontrabandą (neteisėtą veiklą). Šiame projekte akcizo tarifai tik priartinami prie minimalių tarifų, tačiau iš tikrųjų jie nesuderinami, nes kiekviena valstybė narė ir toliau nustatys savo bazinį tarifą.

6. Svarbiausi sutarties tikslai. Sveikata

6.1 Šiuo metu penkios VN (10) pripažįsta, kad, nustatydamos savo mokesčių politiką, jos atsižvelgia į visuomenės sveikatą. Vis dėlto, neseniai vykusiame posėdyje Ekonomikos ir finansinių reikalų taryba, svarstydama šioje nuomonėje sprendžiamą klausimą (11), konstatavo, kad dauguma VN nemano, jog sveikatos ir socialiniai klausimai turėtų būti svarbūs nustatant akcizo tarifus (12).

6.2 Daugumai ES suaugusių vartotojų alkoholis yra tapęs įprasta gyvenimo būdo dalimi. Dauguma jų suvokia su alkoholio vartojimu susijusią atsakomybę. Saikingas alkoholio vartojimas kai kurioms žmonių grupėms gali daryti teigiamą poveikį sveikatai. Vis dėlto, nesaikingas alkoholio vartojimas gali būti, ir dažnai yra, problema. Tiems žmonėms jis sukelia ne tik sveikatos sutrikimų, tai gali sukelti rimtų socialinių problemų ir neigiamų ekonominių padarinių. Ypatingą susirūpinimą kelia kai kurių jaunų vartotojų piktnaudžiavimas alkoholiu (13). Taip pat būtina gyventojus labiau šviesti mitybos ir alkoholio vartojimo klausimais (14). Kovoti reikia su piktnaudžiavimu alkoholiu, o ne su jo saikingu vartojimu, ir apskritai skatinti visuotinį švietimą mitybos klausimais.

6.3 Šioje situacijoje svarbu išsiaiškinti, ar mokesčių tarifų didinimas (kartu ir kainos didinimas, nes daugelio alkoholinių gėrimų mokesčio dalis viršija produkto kainą) gali išspręsti piktnaudžiavimo alkoholiu problemą.

6.4 Nėra aiškaus argumento, kuriuo būtų galima remtis atsakant į šį klausimą. Kainų kėlimas gali turėti įtakos bendram vartojimui, bet nėra jokių patikimų duomenų, kad jo mažiau ims vartoti ir piktnaudžiaujantys alkoholiu asmenys. Įrodyta, kad kurią nors vieną alkoholinių gėrimų rūšį apmokestinus didesniais mokesčiais nei kitus analogiškus produktus, jo suvartojimas sumažėja dėl to, kad vartotojas ima pirkti kitus produktus (apmokestintus mažesniais mokesčiais, todėl pigesnius). Galime daryti išvadą, kad kainų kėlimas pats savaime neišsprendžia piktnaudžiavimo alkoholiu problemos.

6.5 Tačiau taip pat nėra lengva nustatyti, ar staigus poveikis vartojimui labai sumažinus mokesčius nebus trumpalaikis; akivaizdu, kad gerokai mažinti mokesčius galima tik palaipsniui per tam tikrą laiką.

6.6 Geriausios priemonės sprendžiant piktnaudžiavimo alkoholiu problemas yra švietimas, informavimas ir mokymo programos, pirmiausia skirtos tiems, kurie nesaikingai vartoja alkoholį. Savo siūlymuose dėl visuomenės sveikatos politikos Komisija privalėtų į tai atsižvelgti (15).

7. Galimi sprendimai

7.1 Vertindami realią šiandieninę padėtį galime daryti išvadą, kad, nors laikui bėgant dabartinė sistema tobulėjo, bendrosios rinkos sąlygomis ji yra nepatenkinama. Nors daugelyje sričių vidaus rinka veikia labai gerai, alkoholinių gėrimų sektoriuje vis dar gausu kontrabandinės prekybos ir konkurencijos iškreipimo siekiant išvengti mokesčių. Be to, nors VN ir aktyviau kovoja su sukčiavimu ir kontrabanda, nėra jokių požymių, kad ši neteisėta veikla mažėja.

7.2 Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas sutinka, kad tarifų vienodinimas neabejotinai darys teigiamą įtaką, nes mažės sukčiavimo atvejų ir konkurencijos netolygumų. Be to, nors Taryba nutarė, taikomus minimalius tarifus didinti atsižvelgiant į infliaciją, jai nepavyko susitarti dėl kitų klausimų (žr. išnašą Nr. 3). Tačiau nėra jokios pateisinamos priežasties, dėl kurios Komisija neturėtų siūlyti VN keisti jose esamas struktūras ir akcizo mokesčių tvarką.

7.3 Kadangi tiesioginio ir netiesioginio apmokestinimo tvarka įvairiose ES valstybėse narėse labai skiriasi, nerealu tikėtis, kad radikali nauja sistema bus greitai įvesta, tačiau pats laikas pasiūlyti naują sistemą, kuri būtų diegiama palaipsniui per ilgesnį laiką.

7.4 Visų pirma reikia pripažinti, kad produktas turėtų būti apmokestinamas pagal jo klasifikaciją kaip distiliuotas ar fermentuotas gėrimas. Fermentuoti gėrimai yra natūralūs iš žemės ūkio produktų pagaminti ir vartojimui skirti gėrimai, gaminami tik fermentuojant vynuoges, grūdus, mėsingus vaisius ir uogas. Distiliuotiems arba spiritiniams gėrimams priskiriami visi tie gėrimai, kurie buvo distiliuojami arba tie gėrimai, kurie buvo sumaišyti su kitais distiliuotais gėrimais ar kitais skysčiais, arba bet kokie alkoholiniai gėrimai, kurių gamybai netaikomos konkrečios nuostatos.

7.5 Kokie bus rezultatai BRO (16) lygiu, ypač poveikis bendram vyno rinkos organizavimui, turi būti nuodugniai ištirta; ES vyno sektorius jau dabar susiduria su dideliais sunkumais (pavyzdžiui, daugelyje valstybių narių sumažėjo vyno vartojimas ir padidėjo importuotų vynų dalis rinkoje). Su panašiais sunkumais susiduria ir kitų kategorijų alkoholinių gėrimų sektoriai.

7.5.1. Papildant pirmesnį punktą pabrėžtina, kad vynų gamyba yra ūkininkams svarbi papildoma veikla. Neatsižvelgiant į vyno kiekį, kurį vynininkai tiekia kooperatyvams arba didmenininkams, daugelis jų gamina vyną savo šeimos poreikiams patenkinti, o jo perteklių parduoda vietoje nedideliam privačių asmenų skaičiui. Pagal Tarybos direktyvos 92/83/EEB 10 straipsnį valstybės narės gali netaikyti akcizo vynui, kurį gamina privatus asmuo ir jį vartoja jis pats, jo šeimos nariai arba jo svečiai, tik tuo atveju, jei jis nėra pardavinėjamas (17). Panašiai pagal Tarybos direktyvos 92/12/EEB 29 straipsnį valstybės narės gali atleisti smulkius vyno gamintojus (18) nuo reikalavimų, susijusių su jų produktų gabenimu ir kontrole. Jeigu valstybės narės tokių leidžiamų išimčių nenumatytų, tai sudarytų papildomų ekonominių sunkumų ES nepriklausančių sparčiai augančios ekonomikos šalių konkurencijos jau paveiktam vynininkystės sektoriui. Vynui dėl minėtų pagrįstų priežasčių šio reikalavimo nereikėtų taikyti.

7.6 Todėl rekomenduojame, kad visiems kiekvienos kategorijos alkoholiniams gėrimams Komisija nustatytų vieną minimalų standartinį tarifą, t.y. minimalų tarifą fermentuotiems gėrimams ir minimalų tarifą distiliuotiems gėrimams. Be to, siūlome papildomai apmokestinti alkoholio kiekį kiekviename kiekvienos kategorijos gėrime, pavyzdžiui, už tą patį kiekį produkto, kuriame yra 40 % alkoholio tūrio vienete (atv) (19), būtų mokamas keturis kartus didesnis mokestis nei už produkto, kuriame yra 10 % alkoholio tūrio vienete (atv).

7.7 Fermentuotiems gėrimams būdinga viena ypatinga savybė, kuri nebūdinga kitoms alkoholinių gėrimų kategorijoms. Kiekvienos fermentuoto gėrimo rūšies alkoholio kiekis gali kisti (ir kinta) dėl įvairių veiksnių, kurie daro poveikį jų žaliavai ir gamybos būdams. Dėl šios priežasties fermentuotiems gėrimams reikės taikyti lankstesnį metodą suskirstant juos pagal alkoholio koncentraciją, kad būtų išvengta pernelyg didelio gamintojų ir prekiautojų darbo apsunkinimo.

7.8 Tokio pobūdžio sistema suteiktų valstybėms narėms galimybę nustatyti nulinį tarifą vynui arba kitiems fermentuotiems gėrimams ir taikyti šia galimybe visiems fermentuotiems gėrimams.

7.9 Taip būtų iš tikrųjų supaprastintas alkoholio apmokestinimas, net jei ir nesumažės sukčiavimas, kadangi VN ir ateityje nustatys gerokai skirtingus alkoholio apmokestinimo tarifus.

7.10 Įdiegus šią sistemą, nebereikėtų rinkoje daugėjančių naujų produktų derinti prie jiems netinkančios mokesčių struktūros: jie paprasčiausiai būtų apmokestinami pagal alkoholio kiekį juose (atv).

7.11 Be to, būtų sustiprinta akcizo sistema, išvengta didelio iškreipimo ir būtų išspręstos su kombinuotąja nomenklatūra susijusios problemos.

7.12 Kaip jau nurodyta pirmiau, susirūpinimą kelia alkoholis ir sveikatos problemos; tačiau, jei įdiegtume sistemą, kurioje pagal standartinę normą apmokestinami visi alkoholiniai gėrimai, didžiausią mokestį tektų mokėti už daugiausia alkoholio turinčius gėrimu, pagal tai, ar jie buvo tik fermentuoti, ar distiliuoti. Ši tvarka padėtų suprasti, kad sveikatai įtakos pirmiausia turi vartojimo įpročiai turint omenyje saikingo alkoholio vartojimo naudą sveikatai ir palyginus ją su piktnaudžiavimo alkoholiu pavojais.

2006 m. sausio 18 d., Briuselis Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkė Anne-Marie SIGMUND

(1) Komisijos pranešimas Tarybai, Europos Parlamentui ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui dėl alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams taikomų akcizo tarifų (pateiktas pagal Tarybos direktyvos 92/84/EEB dėl alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams taikomų akcizo tarifų suderinimo 8 straipsnį) COM(2004) 223 final.

(2) Tarybos direktyva 92/84/EEB dėl alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams taikomų akcizo tarifų suderinimo: OL L 316, 1992 m. spalio 31 d.

(3) Tarybos direktyva 92/83/EEB dėl akcizo, taikomo alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams, struktūros suderinimo: OL L 316, 1992 m. spalio 31 d. Numatyta svarstyti, ar tikslinga leisti taikyti skirtingus akcizo tarifus neputojantiems ir putojantiems vynams, ar būtina atnaujinti kombinuotosios nomenklatūros kodus ir ar verta skirtingai klasifikuoti kai kuriuos analogiškus produktus.

(4) Jų bendra vertė penkiolikos ES šalių BVP 2001 m. viršijo 25 milijardus eurų; šių pajamų dalis BVP procentais buvo aukščiausia Suomijoje (0,96 %), o žemiausia Italijoje (0,06 %).

(5) Akcizo tarifų dydžiai svyruoja pagal proporciją nuo 1 valstybėje narėje, kuri taiko mažiausius mokesčius iki 15, 9 valstybėje narėje, taikančioje didžiausius mokesčius (alui ir „tarpiniams produktams“) ir nuo 1 iki 9, 2 alkoholiniams gėrimams. Analogiško palyginimo vynams (putojantiems ir neputojantiems) neįmanoma nustatyti, kadangi 15 iš 25 valstybių narių jie iš viso neapmokestinami, o dar dviejose valstybėse narėse jiems taikomas minimalus mokestis (apytikriai 2 euro centai).

(6) Akcizo mokestis yra mokestis, mokamas už tokias prekes pirkimo šalyje.

(7) EB Teisingumo Teismas nusprendė, kad vynas ir alus tam tikra prasme yra tolygūs (žr. C-170/78 ir C-166/98 bylas).

(8) Gal – „gryno alkoholio litras“; remiamasi alkoholio kiekiu produkte alui, vynui ir tarpiniams produktams jį nustatant pagal alkoholio laipsnius, kurie paprastai nurodomi produktus parduodant.

(9) Kiekvienu atveju pirmiausia tai buvo atitinkamų valstybių narių piliečių, kurie naudojasi savo teise pirkti kitų valstybių narių vidaus rinkoje,veiklos rezultatas.

(10) Danija, Estija, Suomija, Airija ir Švedija.

(11) 2005 m. balandžio 12 d. 2651-osios sesijos išvados.

(12) Tame pačiame posėdyje Ekonomikos ir finansų taryba paprašė Komisijos parengti pasiūlymus dėl šiuo metu taikomų minimalių tarifų padidinimo atsižvelgiant į infliaciją. Tai privers daugelį valstybių narių padidinti tarifus, kuriuos jos taiko kai kuriems alkoholiniams gėrimams. (Išsamesnė informacija 1 priede). Komisija pripažįsta, kad kai kurios VN gali turėti sunkumų nustatydamos didesnius tarifus ir joms gali reikėti taikyti nukrypti leidžiančias nuostatas ir (arba) pereinamuosius laikotarpius.

(13) Europos projektas dėl alkoholio ir kitų narkotikų vartojimo mokyklose tyrimo (European School Survey Project on Alcohol and Other Drugs – ESPAD) – 2003 m. pranešimas.

(14) Nutukimas Europoje – pilietinės visuomenės partnerių vaidmuo ir atsakomybė (nuomonė savo iniciatyva), OL C 24, 2006 1 31.

(15) SANCO GD šiuo metu rengia pasiūlymą dėl strategijos alkoholio atžvilgiu. Labai tikėtina, kad šie tyrimai užtruks ilgai.

(16) BRO: bendras rinkos organizavimas

(17) Panašiai akcizas gali būti netaikomas alui (tos pačios direktyvos 6 straipsnis) ir kitiems fermentiniams gėrimams) 14 straipsnis).

(18) Smulkiais vyno gamintojais laikomi asmenys, vidutiniškai pagaminantys mažiau kaip 1 000 hl vyno per metus.

(19) „atv“ reiškia alkoholio kiekį tūrio vienete ir procentais nurodo, kokį tiriamo produkto kiekį sudaro alkoholis.