Be to, pagal Sąjungoje taikomą centralizuotą trečiųjų šalių pripažinimo mechanizmą valstybės narės pagal JRAB konvenciją privalo vertinti trečiųjų šalių, kurių jūrininkų atestatus yra pripažinusios, rengimo, lavinimo ir atestavimo sistemas. Atlikus vertinimą nustatyta, kad centralizuotas mechanizmas padėjo užtikrinti vienodas sąlygas ES ir trečiosioms šalims, taip pat padėjo gerokai sumažinti išlaidas, palyginti su atvejais, jei patikrinimus trečiosiose šalyse turėtų rengti kiekviena valstybė narė atskirai.

Pasiūlymas visiškai atitinka tikslus, iškeltus 2018 m. Jūrų transporto strategijoje, kurioje raginama nuolatos derinti europinę sistemą su JRAB konvencija ir sudaryti vienodas sąlygas taikyti tarptautinę sistemą ES ir trečiosiose šalyse. Be to, pagal Direktyvą 2005/45/EB įdiegus valstybių narių išduodamų jūrininkų atestatų tarpusavio pripažinimo sistemą, nuostatos dėl profesinės kvalifikacijos pripažinimo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/36/EB netaikomos jūrininkų atestatų pripažinimui pagal Direktyvą 2008/106/EB.

Direktyvoje 2008/106/EB taip pat numatytas bendras ES mechanizmas, kuriuo grindžiamas trečiųjų šalių jūrininkų lavinimo, rengimo ir atestavimo sistemų pripažinimas. Be to, direktyvoje nustatyta, kad Komisija, padedama Europos jūrų saugumo agentūros (EMSA), turi reguliariai tikrinti, ar valstybės narės ir trečiosios šalys laikosi atitinkamai Direktyvoje 2008/106/EB ir JRAB konvencijoje nustatytų reikalavimų.

Be to, buvo surengtas nacionaliniams ekspertams ir suinteresuotosioms šalimis skirtas seminaras, susijęs su rengiamu pasiūlymu. Specialiųjų techninių žinių sukaupta ir viduje, bendradarbiaujant su Europos jūrų saugumo agentūra.

Įgyvendindama savo Reglamentavimo kokybės ir rezultatų programą (REFIT) Komisija įvertino ES minimalaus jūrininkų rengimo ir atestavimo bei valstybių narių jūrininkų atestatų tarpusavio pripažinimo sistemą. Atlikus REFIT vertinimą nustatyta, kad su jūrininkų rengimu ir atestavimu susijusios ES sistemos pagrindiniai tikslai iš esmės pasiekti ir kad ji tebėra aktuali. Visų pirma, ES sistema padėjo pasiekti, kad su ES šalių vėliavomis plaukiojančiuose laivuose nebeliktų kvalifikacijos reikalavimų neatitinkančių įgulų, nes patobulintas jūrininkų lavinimas, rengimas ir atestavimas, o kartu sukurtas centralizuotas mechanizmas ir taip Sąjungoje parengtiems jūrininkams ir iš trečiųjų šalių įdarbinamiems jūrininkams sudarytos vienodos sąlygos. Be to, jūrininkų pažymėjimų tarpusavio pripažinimas pagal Direktyvą 2005/45/EB padėjo padidinti jūrininkų judumą tarp laivų, plaukiojančių su ES šalių vėliavomis.

Be to, kadangi, remiantis nustatytais prioritetiniais kriterijais, persvarstymo laikotarpis jau pripažintoms trečiosioms šalims bus pratęstas, atsilaisvins šiuo metu neefektyviai naudojami ištekliai. Visų pirma, ištekliai, šiuo metu skiriami šalims, kurių jūrininkų ES laivyne įdarbinama nedaug ir kurių keliamas pavojus saugai nedidelis, bus naudojami šalims, kurios turi būti persvarstomos dažniau, nes jų jūrininkų, kuriems atestatai išduoti ne Sąjungoje, ES laivyne įdarbinama daugiausia.

Be to, laikotarpis, per kurį turi būti priimtas sprendimas dėl trečiosios šalies pripažinimo, pratęsiamas nuo 18 mėnesių iki 24 mėnesių, o jei trečioji šalis turi imtis svarbių taisomųjų veiksmų, be kita ko, iš dalies pakeisti savo teisės aktus, atitinkamas laikotarpis pratęsiamas iki 36 mėnesių. Laikotarpių pratęsimas neturėtų padaryti neigiamo poveikio, nes prašančiajai valstybei narei leidžiama vienašališkai pripažinti trečiąją šalį, kol bus priimtas galutinis sprendimas dėl jos pripažinimo.

1 straipsnis iš dalies keičiamas, siekiant pateikti naujų apibrėžčių, susijusių su naujomis V/3 ir V/4 taisyklėmis, kurios pateikiamos Direktyvos 2008/106/EB priede. Be to, dėl įrašyto naujo 5b straipsnio ir siekiant išaiškinti dabartinio 8 straipsnio taikymą, nuspręsta pateikti termino „priimančioji valstybė narė“ apibrėžtį.

EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA

kuria iš dalies keičiama Direktyva 2008/106/EB dėl minimalaus jūrininkų rengimo ir panaikinama Direktyva 2005/45/EB

(Tekstas svarbus EEE)

EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 100 straipsnio 2 dalį,

atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,

atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę,

atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę,

laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros,

kadangi:

(1)siekiant išlaikyti aukštą jūrų saugumo ir jūrų taršos prevencijos lygį, būtina pagerinti Sąjungos jūrininkų žinias bei įgūdžius ir šiuo tikslu parengti tarptautines taisykles atitinkančią jūrininkų rengimo ir atestavimo tvarką;

(2)jūrininkų rengimą ir atestavimą tarptautiniu lygmeniu reglamentuoja 2010 m. persvarstyta Tarptautinės jūrų organizacijos (TJO) 1978 m. Konvencija dėl jūrininkų rengimo, atestavimo ir budėjimo normatyvų (JRAB konvencija). Paskesni JRAB konvencijos pakeitimai priimti 2015 m. ir yra susiję su rengimo ir kvalifikacijos reikalavimais, taikomais jūrininkams, dirbantiems laivuose, kuriems taikomas Tarptautinis dujas ar kitą žemos pliūpsnio temperatūros kurą naudojančių laivų saugos kodeksas (IGF kodeksas). Be to, 2016 m. priimti JRAB konvencijos pakeitimai, susiję su keleiviniuose laivuose ir poliariniuose vandenyse plaukiojančiuose laivuose dirbančių jūrininkų rengimu ir kvalifikacija;

(3)Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/106/EB JRAB konvencija įtraukiama į Sąjungos teisę. JRAB konvenciją yra pasirašiusios visos valstybės narės, todėl, siekiant suvienodinti jų tarptautinių įsipareigojimų įgyvendinimą, jūrininkų rengimą ir atestavimą reglamentuojančios Sąjungos taisyklės turi būti suderintos su JRAB konvencija. Todėl, siekiant atsižvelgti į naujausius JRAB konvencijos pakeitimus, susijusius su laivuose, kuriems taikomas IGF kodeksas, keleiviniuose laivuose ir poliariniuose vandenyse plaukiojančiuose laivuose dirbančių jūrininkų rengimu ir kvalifikacija, reikėtų iš dalies pakeisti kelias Direktyvos 2008/106/EB nuostatas;

(4)siekiant atsižvelgti į tarptautinio lygmens pokyčius ir užtikrinti, kad Sąjungos taisyklės būtų laiku pritaikytos prie šių pokyčių, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl JRAB konvencijos pakeitimų įtraukimo, atnaujinant jūrininkų rengimui ir atestavimui taikomus techninius reikalavimus. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais, ir kad tos konsultacijos būtų vykdomos vadovaujantis 2016 m. balandžio 13 d. Tarpinstituciniame susitarime dėl geresnės teisėkūros nustatytais principais. Visų pirma, siekiant užtikrinti vienodas galimybes dalyvauti atliekant su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą, Europos Parlamentas ir Taryba visus dokumentus gauna tuo pačiu metu kaip ir valstybių narių ekspertai, o jų ekspertams sistemingai suteikiama galimybė dalyvauti Komisijos ekspertų grupių, kurios atlieka su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą, posėdžiuose;

(5)Direktyvoje 2008/106/EB taip pat numatytas centralizuotas trečiųjų šalių išduotų jūrininkų atestatų pripažinimo mechanizmas. Pagal Reglamentavimo kokybės ir rezultatų programą (REFIT) atlikus vertinimą nustatyta, kad, pradėjus taikyti centralizuotą mechanizmą, valstybių narių išlaidos gerokai sumažėjo. Tačiau vertinimas taip pat parodė, kad kai kurių pripažintų trečiųjų šalių jūrininkų Sąjungos laivuose įdarbinta labai nedaug. Todėl, siekiant efektyviau naudoti turimus žmogiškuosius ir finansinius išteklius, trečiųjų šalių pripažinimo tvarka turėtų būti grindžiama tokio pripažinimo būtinybės analize, taip pat turėtų būti įvertinta, kiek tokių trečiųjų šalių kapitonų ir vadovaujančių specialistų galėtų būti įdarbinta Sąjungos laivuose;

(6)atsižvelgiant į trečiųjų šalių pripažinimo tvarkos taikymo patirtį, atlikus REFIT vertinimą nustatyta, kad, taikant dabartinį reikalavimą dėl 18 mėnesių laikotarpio, neatsižvelgiama į proceso, kuris apima Europos jūrų saugumo agentūros atliekamą patikrinimą vietoje, sudėtingumą. Diplomatinėms priemonėms, kurios būtinos tokiam patikrinimui suplanuoti ir atlikti, reikia daugiau laiko. Be to, 18 mėnesių nepakanka tais atvejais, kai trečioji šalis, siekdama atitikties JRAB konvencijos reikalavimams, turi atlikti taisomuosius veiksmus ir teisinius savo sistemos pakeitimus. Todėl laikotarpis, per kurį Komisija turi priimti sprendimą, turėtų būti pratęstas nuo 18 iki 24 mėnesių, o tais atvejais, kai trečioji šalis turi imtis svarbių taisomųjų veiksmų, be kita ko, iš dalies pakeisti savo teisines nuostatas, tas laikotarpis turėtų būti pratęstas iki 36 mėnesių. Be to, siekiant išlaikyti pripažinimo tvarkos lankstumą, prašančioji valstybė narė ir toliau turėtų turėti galimybę laikinai pripažinti trečiosios šalies jūrininkų rengimo, atestavimo ir budėjimo normatyvų sistemą;

(7)siekiant dar labiau padidinti centralizuotos trečiųjų šalių pripažinimo sistemos efektyvumą, trečiųjų šalių, kurių jūrininkų Sąjungos laivuose įdarbinama mažai, persvarstymo intervalai turėtų būti ilgesni – jie turėtų būti pratęsti iki dešimties metų. Tačiau šis ilgesnis tokių trečiųjų šalių sistemos persvarstymo intervalas turėtų būti derinamas su saugos aspektais grindžiamais prioritetiniais kriterijais – taip būtų patenkintas efektyvumo poreikis ir kartu užtikrinta, kad, pablogėjus atitinkamose trečiosiose šalyse vykdomo jūrininkų rengimo kokybei, būtų taikomas veiksmingas apsaugos mechanizmas;

(8)informacija apie iš trečiųjų šalių įdarbintus jūrininkus Sąjungos lygmeniu gaunama, kai valstybės narės praneša jų nacionaliniuose registruose laikomą atitinkamą informaciją apie išduotus atestatus ir patvirtinimus. Ši informacija turėtų būti naudojama ne tik statistiniais ir politikos rengimo tikslais, bet ir siekiant padidinti centralizuotos trečiųjų šalių pripažinimo sistemos efektyvumą. Remiantis valstybių narių pateikta informacija, pripažintos trečiosios šalys, kurių jūrininkai Sąjungos laivyne nebuvo įdarbinti bent penkerius pastaruosius metus, pašalinamos iš pripažintų trečiųjų šalių sąrašo. Be to, ši informacija taip pat naudojama, siekiant nustatyti trečiąsias šalis, kurias reikia persvarstyti pirmenybės tvarka;

(9)nuostatos dėl profesinės kvalifikacijos pripažinimo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/36/EB netaikomos jūrininkų atestatų pripažinimui pagal Direktyvą 2008/106/EB. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/45/EB reglamentuojamas valstybių narių išduotų jūrininkų atestatų tarpusavio pripažinimas. Tačiau po 2010 m. JRAB konvencijos pakeitimų Direktyvoje 2005/45/EB pateiktos jūrininkų atestatų apibrėžtys yra nebeaktualios. Todėl valstybių narių išduotų jūrininkų atestatų tarpusavio pripažinimo sistema turėtų būti iš dalies pakeista, siekiant atsižvelgti į tarptautinius pokyčius ir į Direktyvoje 2008/106/EB pateiktas naujas jūrininkų atestatų apibrėžtis. Be to, į tarpusavio pripažinimo sistemą taip pat turėtų būti įtraukti valstybių narių įgaliojimu išduoti jūrininkų sveikatos pažymėjimai. Siekiant pašalinti dviprasmiškumą bei Direktyvos 2005/45/EB ir Direktyvos 2008/106/EB neatitikimo riziką, jūrininkų atestatų tarpusavio pripažinimas turėtų būti reglamentuojamas Direktyva 2008/106/EB;