Tačiau Tiesioginių išmokų reglamente (ES) Nr. 1307/2013 ir Kaimo plėtros reglamente (ES) Nr. 1305/2013 nenustatyta Sąjungos paramos suma arba nacionalinės viršutinės ribos po 2020 m. Tas pats pasakytina apie Reglamentą (ES) Nr. 228/2013 dėl specialių žemės ūkio priemonių atokiausiems Sąjungos regionams ir Reglamentą (ES) Nr. 229/2013 dėl specialių žemės ūkio priemonių mažosioms Egėjo jūros saloms. Todėl nuo 2021 m. šių reglamentų praktiškai nebus įmanoma taikyti. Taigi, juos reikia iš dalies pakeisti, kad į juos būtų įtrauktos atitinkamos 2021–2027 m. DFP sumos ir (arba) viršutinės ribos, kai dėl jų bus nuspręsta. Be to, Tiesioginių išmokų reglamente (ES) Nr. 1307/2013 buvo numatyta tam tikras taisykles taikyti iki 2019 m. Reglamente (ES) 2019/288, kuriuo iš dalies keičiamas Tiesioginių išmokų reglamentas, numatytos 2020 kalendorinių metų taisyklės. Šių taisyklių taikymą pereinamuoju laikotarpiu reikės dar kartą pratęsti. Siekiant aiškumo ir teisinio tikrumo, reglamentus reikės taip pat papildyti tam tikromis taisyklėmis arba iš dalies pakeisti tam tikras galiojančias taisykles, kad būtų užtikrintas tęstinumas.

Be to, pasiūlymu užtikrinama, kad įsipareigojimai pagal dabartines ir ankstesnes taisykles būtų toliau finansuojami iš kito laikotarpio EŽŪFKP finansinių paketų.

(20)EŽŪFKP lėšomis turėtų būti galima remti bendruomenės inicijuotą vietos plėtrą pagal naujas Reglamento (ES) XXXX/XXXX [Naujas BNR] taisykles. Tačiau siekiant, kad bendruomenės inicijuotos vietos plėtros lėšos neliktų neišleistos 2021 programavimo metais, valstybės narės, kurios nusprendžia pratęsti savo kaimo plėtros programas iki 2021 m. gruodžio 31 d., be to, naudojasi galimybe tiesioginėms išmokoms skirtas sumas perkelti prie kaimo plėtrai skirtų sumų, turėtų turėti galimybę taikyti ne mažesnę kaip 5 % asignavimų sumą, skirtą bendruomenės inicijuotai vietos plėtrai, tik EŽŪFKP įnašui, skiriamam iki 2021 m. gruodžio 31 d. pratęstai kaimo plėtros programai ir apskaičiuotam prieš perkeliant tiesioginėms išmokoms skirtas sumas;

(12)2015 m. paskirstydamos teises į išmokas (arba perskaičiuodamos savo turimas teises į išmokas) pagal Reglamentą (ES) Nr. 1307/2013, kai kurios valstybės narės padarė klaidų nustatydamos teisių į išmokas skaičių arba vertę. Daugelis šių klaidų (netgi jei jos buvo susijusios su vienu ūkininku) paveikė visų ūkininkų ir visų metų teisių į išmokas vertę. Be to, kai kurios valstybės narės padarė klaidų ir po 2015 m. paskirstydamos teises į išmokas iš rezervo (pvz., apskaičiuodamos vidutinę vertę). Tokiems reikalavimų nesilaikymo atvejams paprastai taikoma finansinė pataisa, kol atitinkama valstybė narė imasi taisomųjų priemonių. Atsižvelgiant į laikotarpį, praėjusį nuo pirmojo paskirstymo, valstybių narių pastangas nustatyti ir prireikus ištaisyti teisių į išmokas klaidas, taip pat siekiant teisinio aiškumo, nuo tam tikros dienos teisių į išmokas skaičius ir vertė turėtų būti laikomi teisėtais ir tvarkingais;

(9)tam tikri Reglamente (ES) Nr. 1303/2013 nustatyti įgyvendinimo ataskaitų, metinių peržiūrų posėdžių, ex post vertinimų, apibendrinamųjų ataskaitų, išlaidų tinkamumo finansuoti, įsipareigojimų panaikinimo ir biudžetinių įsipareigojimų terminai taikomi tik 2014–2020 m. programavimo laikotarpiu. Šie terminai turėtų būti pritaikyti atsižvelgiant į pratęstą laikotarpį, per kurį gali būti įgyvendinamos su EŽŪFKP parama susijusios programos;

(4)todėl siekiant užtikrinti, kad 2021 m. ūkininkai ir kiti paramos gavėjai gautų Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramą, Sąjunga turėtų dar vienus metus šią paramą teikti pagal dabartinės teisinės sistemos, apimančios 2014–2020 m. laikotarpį, sąlygas. Dabartinė teisinė sistema nustatyta visų pirma Europos Parlamento ir Tarybos reglamentais (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1305/2013, (ES) Nr. 1306/2013, (ES) Nr. 1307/2013, (ES) Nr. 1308/2013, (ES) Nr. 228/2013 ir (ES) Nr. 229/2013. Be to, siekiant palengvinti perėjimą nuo dabartinių paramos sistemų prie naujos teisinės sistemos, kuri apima laikotarpį nuo 2022 m. sausio 1 d., turėtų būti nustatytos taisyklės, kuriomis būtų reglamentuojama, kaip tam tikra daugiametė parama bus integruota į naująją teisinę sistemą;

(21)kad pereinamuoju laikotarpiu būtų užtikrintas tęstinumas, 2021 m. turėtų būti išlaikytas žemės ūkio sektoriaus krizių rezervas ir į jį turėtų būti įtraukta atitinkama 2021 m. skirta šio rezervo suma;

(22)dėl išankstinio finansavimo iš EŽŪFKP tvarkos turėtų būti aiškiai nustatyta, kad jei valstybės narės nusprendžia pratęsti 2014–2020 m. laikotarpį iki 2021 m. gruodžio 31 d., dėl to susijusioms programoms neturėtų būti skirtas papildomas išankstinis finansavimas;

(23)šiuo metu Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 11 straipsnyje numatyta valstybių narių pareiga pranešti tik apie sprendimus ir visas numatomas gauti lėšas sumažinus konkrečiais kalendoriniais metais ūkininkui skirtinų tiesioginių išmokų sumos dalį, viršijančią 150 000 EUR 2015–2020 m. Siekiant užtikrinti dabartinės sistemos tęstinumą, valstybės narės taip pat turėtų pranešti apie savo sprendimus ir 2021 kalendoriniais metais sumažinus išmokas numatomas gauti lėšas;

(24)remdamosi Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 14 straipsniu valstybės narės gali atlikti 2014–2020 kalendoriniais metais tiesioginėms išmokoms ir kaimo plėtrai skirtų lėšų tarpusavio perkėlimus. Siekiant užtikrinti, kad valstybės narės galėtų laikytis savo strategijos, turėtų būti galima lanksčiai tarp ramsčių perkelti ir 2021 kalendoriniams metams skirtas lėšas (t. y. 2022 finansiniais metais);

(25)kad Komisija galėtų nustatyti biudžeto viršutines ribas pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 22 straipsnio 1 dalį, 36 straipsnio 4 dalį, 42 straipsnio 2 dalį, 47 straipsnio 3 dalį, 49 straipsnio 2 dalį, 51 straipsnio 4 dalį ir 53 straipsnio 7 dalį, būtina, kad valstybės narės apie sprendimus dėl 2021 kalendorinių metų finansinių asignavimų pagal kiekvieną sistemą praneštų iki 2020 m. rugpjūčio 1 d.;

(26)Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 22 straipsnio 5 dalyje nustatytas linijinis teisių į išmokas vertės koregavimas, jei vienų metų bazinės išmokos sistemos viršutinė riba skiriasi nuo ankstesniais metais nustatytos viršutinės ribos dėl valstybių narių priimtų tam tikrų sprendimų, darančių poveikį bazinės išmokos sistemos viršutinei ribai. To reglamento II priedo, susijusio su nacionalinėmis viršutinėmis ribomis, pratęsimas po 2020 kalendorinių metų ir nuo to dienos galimi kasmetiniai pokyčiai gali daryti poveikį bazinės išmokos sistemos viršutinei ribai. Todėl, kad valstybės narės galėtų laikytis to reglamento 22 straipsnio 4 dalyje nustatyto įpareigojimo, kad bendra visų teisių į išmokas vertės ir rezervo (-ų) suma būtų lygi bazinės išmokos sistemos viršutinei ribai, tikslinga nustatyti, kad linijinis koregavimas būtų pritaikytas prie II priedo pratęsimo arba pokyčių pereinamuoju laikotarpiu. Be to, siekiant valstybėms narėms suteikti daugiau lankstumo, atrodo tikslinga leisti valstybėms narėms pritaikyti teisių į išmokas arba rezervo vertę galimai taikant skirtingus koregavimo koeficientus;

(27)pagal dabartinę teisinę sistemą 2014 m. valstybės narės pranešė apie savo sprendimus iki 2020 kalendorinių metų, susijusius su bazinės išmokos sistemos metinių nacionalinių viršutinių ribų paskirstymu tarp regionų, ir apie galimus metinius laipsniškus pakeitimus Reglamentu (ES) Nr. 1307/2013 nustatytu laikotarpiu. Būtina, kad valstybės narės taip pat praneštų apie šiuos sprendimus, susijusius su 2021 kalendoriniais metais;

(28)vidaus konvergencijos mechanizmas – pagrindinis procesas, kuriuo siekiama teisingiau paskirstyti tiesioginę paramą ūkininkų pajamoms. Pavienius didelius skirtumus, grindžiamus istoriškai susiklosčiusiais referenciniais išmokų dydžiais, vis sunkiau pagrįsti. Pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 pagrindinį vidaus konvergencijos modelį nuo 2015 m. nacionaliniu ir regioniniu lygmenimis valstybės narės taiko visoms teisėms į išmokas vienodą fiksuotąją normą. Tačiau siekiant užtikrinti, kad perėjimas prie vienodos vertės būtų sklandesnis, buvo nustatyta nukrypti leidžianti nuostata, kuria remdamosi valstybės narės nuo 2015 m. iki 2019 m. galėjo diferencijuoti teisių į išmokas vertes taikydamos dalinę konvergenciją (vadinamąjį tunelio modelį). Kai kurios valstybės narės šia nukrypti leidžiančia nuostata pasinaudojo. Siekdamos toliau tęsti teisingesnio tiesioginių išmokų paskirstymo procesą, valstybės narės gali tęsti artėjimą prie nacionalinio arba regioninio vidurkio po 2019 m., užuot taikiusios vienodą fiksuotąją normą arba išlaikiusios 2019 m. teisių į išmokas vertės lygį. Jos turėtų kasmet pranešti apie savo sprendimą dėl kitų metų;

(29)Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 30 straipsnyje nustatyta, kad iš rezervo paskirtų teisių į išmokas vertė kasmet laipsniškai keičiama atsižvelgiant į to reglamento II priede nustatytų nacionalinių viršutinių ribų metinius etapus pagal daugiamečio rezervo valdymo principą. Šios taisyklės turėtų būti pritaikytos taip, kad būtų galima iš dalies pakeisti visų skirtų teisių į išmokas ir rezervo vertę, kad ji būtų pritaikyta prie II priede nurodytos sumos dvejų metų pokyčio. Be to, kai kuriose valstybėse narėse, kurios iki 2019 m. netaikė fiksuotosios normos, vidaus konvergencija yra įgyvendinama kasmet. Paskirstymo metais turi būti nustatyta tik einamųjų 2020 ir 2021 kalendorinių metų teisių į išmokas vertė. Teisių į išmokas, kurios skiriamos iš rezervo konkrečiais metais, vieneto vertė turėtų būti apskaičiuojama atlikus galimą rezervo koregavimą pagal to reglamento 22 straipsnio 5 dalį. Visais vėlesniais metais teisių į išmokas, kurios skiriamos iš rezervo, vertė turėtų būti pritaikoma pagal 22 straipsnio 5 dalį;

(30)Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 36 straipsnyje nustatytas vienkartinės išmokos už plotus sistemos (VIPS) taikymas iki 2020 m. gruodžio 31 d. Reglamentu dėl BŽŪP strateginio plano (ES) .../... [Reglamentas dėl BŽŪP strateginio plano] valstybėms narėms suteikiama galimybė remti pagrindines pajamas tomis pačiomis sąlygomis, t. y. neskiriant teisių į išmokas remiantis istoriškai susiklosčiusiais referenciniais išmokų dydžiais. Todėl tikslinga leisti pratęsti VIPS 2021 m.;

(31)dėl teisinio tikrumo turėtų būti paaiškinta, kad Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 41 ir 42 straipsniais valstybėms narėms leidžiama kasmet peržiūrėti savo sprendimus dėl perskirstymo išmokos;

(32)todėl reglamentai (ES) Nr. 1305/2013, (ES) Nr. 1306/2013, (ES) Nr. 1307/2013, (ES) Nr. 1308/2013, (ES) Nr. 228/2013 ir (ES) Nr. 229/2013 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeisti;

(33)kalbant apie paaiškinimą apie konvergenciją nuo 2020 m., 10 straipsnio 6 punktas turėtų būti taikomas atgaline data nuo 2020 m. sausio 1 d.;

(34)be to, reglamentų (ES) Nr. 228/2013 ir (ES) Nr. 229/2013 daliniai pakeitimai turėtų būti taikomi nuo 2021 m. sausio 1 d. pagal Reglamentą (ES) .../... [Reglamentas, kuriuo nustatoma 2021–2027 m. daugiametė finansinė programa],

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

I antraštinė dalis

Pereinamojo laikotarpio nuostatos

I skyrius

Tolesnis Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 taikymas 2021 programavimo metais ir tam tikrų laikotarpių, nustatytų reglamentais (ES) Nr. 1303/2013 ir (ES) Nr. 1310/2013, pratęsimas

1 straipsnis

EŽŪFKP lėšomis remiamų programų laikotarpio pratęsimas

1.Valstybės narės, kurios dėl finansinių išteklių trūkumo gali neturėti galimybės prisiimti naujų teisinių įsipareigojimų pagal Reglamentą (ES) Nr. 1305/2013, gali pratęsti Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis remiamų programų laikotarpį, nustatytą Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 26 straipsnio 1 dalyje, iki 2021 m. gruodžio 31 d.