[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 22.09.2005 KOM(2005) 428 galutinis KOMISIJOS PRANEŠIMAS REGLAMENTO NR. 2320/2002 DĖL CIVILINĖS AVIACIJOS SAUGUMO PIRMOJI ĮGYVENDINIMO ATASKAITA KOMISIJOS PRANEŠIMAS REGLAMENTO NR. 2320/2002 DĖL CIVILINĖS AVIACIJOS SAUGUMO PIRMOJI ĮGYVENDINIMO ATASKAITA (Tekstas svarbus EEE) SANTRAUKA 1. Ši ataskaita atitinka Komisijos civilinės aviacijos saugumo bendrųjų taisyklių įgyvendinimo ir aviacijos saugumo padėties Bendrijoje metinės ataskaitos reikalavimus, ataskaitoje pateikiamos Komisijos atliktų patikrinimų išvados. 2. Reglamentas Nr. 2320/2002 įsigaliojo 2003 m. sausio 19 d., valstybės narės turėjo priimti nacionalines kokybės kontrolės programas iki 2003 m. liepos 19 d. 3. Komisija patikrinimus pradėjo 2004 m. vasarį, ir iki 2005 m. birželio 30 d. atliko 43 patikrinimus. 4. Tuo remiantis ataskaitoje teigiama, kad, įgyvendinus Bendrijos taisykles, saugumas ES oro uostuose buvo labai sustiprintas. ES saugumo standartų įgyvendinimo ir daugybės kokybės kontrolės veiksmų, taip pat Komisijos patikrinimų bendri rezultatai leido suderinti valstybių narių pastangas po 2001 m. rugsėjo 11 d. ir jas sustiprinti. 5. Komisijos atliekami nacionalinių administruojančių įstaigų ir oro uostų patikrinimai yra labai veiksmingas būdas patikrinti, ar tinkamai taikomos Bendrijos taisyklės, taip pat paskatinti ir valstybes nares, ir oro vežėjus imtis priemonių šioje srityje. Ataskaitoje pažymima, kad nors pagrindiniai reikalavimai taikomi tinkamai, dar reikia atlikti tam tikrus tobulinimus. Komisija turi ir toliau skatinti valstybes nares ir oro vežėjus imtis reikiamų priemonių. 6. Pagaliau ataskaitoje pabrėžiama, kad taisyklių visumos tobulinimas taip pat yra pageidautinas. Taigi po šios ataskaitos teikiamas pasiūlymas iš dalies pakeisti Reglamentą Nr. 2320/2002. 1. ĮVADAS Po tragiškų 2001 m. rugsėjo 11 d. įvykių, 2001 m. rugsėjo 14 d. buvo sušauktas skubus ES Transporto tarybos susitikimas. Komisija ir valstybių narių transporto ministrai nusprendė, kad būtina, inter alia , visiškai įgyvendinti esmines aviacijos saugumo priemones, kurios nuo 1989 m. nustatytos Europos civilinės aviacijos konferencijos (ECAC)[1] rekomendacijose. Remdamasi šiuo strateginiu sprendimu, 2001 m. spalio 10 d. Komisija priėmė Pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos pagrindų reglamento, nustatančio civilinės aviacijos saugumo bendrąsias taisykles[2]. Šis pasiūlymas buvo galutinai priimtas bendro sprendimo procedūra 2002 m. gruodžio 16 d.[3] ir įsigaliojo 2003 m. sausio 19 d. Reglamento 11 straipsnyje nustatyta, kad „ Pagal Reglamento (EB) Nr. 1049/2001[4] nuostatas Komisija kiekvienais metais paskelbia ataskaitą apie šio reglamento įgyvendinimą ir apie aviacijos saugumo padėtį Bendrijoje, kurioje pateikia patikrintų ataskaitų pagrindu padarytas išvadas“. Atsižvelgiant į tai, kad Komisija patikrinimus civilinės aviacijos srityje pradėjo 2004 m. pradžioje, ši ataskaita – visų Reglamento (EB) Nr. 2320/2002 sudedamųjų dalių pirmųjų įgyvendinimo metų ataskaita. 2. NAUJI CIVILINėS AVIACIJOS SAUGUMO NUOSTATAI 2.1. Reglamento Nr. 2320/2002 turinys Saugumo standartai tampa privalomi, taip pat nustatytos konkrečios valstybių narių ir Komisijos funkcijos. 2.1.1. Privalomos nuostatos Kadangi Reglamentas (EB) Nr. 2320/2002 – pirmasis Komisijos teisės aktas civilinės aviacijos saugumo srityje, juo buvo siekiama spręsti kelis įvairius klausimus. Visų pirma reglamente nurodomos pagrindinės nuostatos ir bendrieji standartai, apimantys Bendrijos civilinės aviacijos saugumo strategiją. Tam skirtas išsamus priedas, nustatantis techninius aviacijos saugumo reikalavimus, kuriems taikytinos Bendrijos taisyklės. Šios nuostatos įsigaliojo 2003 m. sausio 19 d. Šis teisės aktas visas taikomas visiems civiliniams oro uostams, kurių Europos bendrijoje po plėtros yra apie 700, išskyrus mažiausius. Mažiems oro uostams taip pat taikomi tam tikri aviacijos saugumo reikalavimai – kiekviena valstybė narė gali nusistatyti kitokius saugumo lygius, nei nustatyti Bendrijos teisės aktuose, bet tai padaryti jos gali tik remdamosi vietinės rizikos įvertinimais. Nors Bendrijos teisės aktai nustato bendruosius pagrindinius standartus, valstybės narės (ar atskiri oro uostai) gali nusistatyti griežtesnius standartus. Kadangi teroristinių išpuolių rizikos lygmenys būna skirtingi, konkretūs oro uostai ar oro linijos privalo turėti galimybę apibrėžtam arba neapibrėžtam laikui padidinti saugumą tais atvejais, kai tai būtina remiantis objektyviais rizikos įvertinimais. Be to, pagal Reglamentą Nr. 2320/2002 buvo įsteigtas komitetas (remiantis standartinėmis komitologijos taisyklėmis, nustatytomis Tarybos sprendime 1999/468/EEB[5]), taip sudarant galimybes, iškilus būtinybei, gretai parengti papildomus, išsamesnius civilinės aviacijos saugumo suderintus techninius reikalavimus. 2.1.2. Valstybių narių ir Komisijos funkcijos EB teisės aktai, susiję su civilinės aviacijos saugumu, visų pirma skirti valstybėms narėms. Pagal Pagrindų reglamentą kiekviena valstybė narė turi priimti nacionalinę civilinės aviacijos saugumo programą, siekdama užtikrinti reglamento priede pateiktų bendrųjų standartų taikymą. Be to, kiekviena valstybė narė, siekdama užtikrinti nacionalinės civilinės aviacijos saugumo programos veiksmingumą, turi garantuoti nacionalinės civilinės aviacijos kokybės kontrolės programos parengimą ir įgyvendinimą. Tai pagrindinis Reglamento Nr. 2320/2002 tinkamo taikymo veiksmingos kontrolės reikalavimas. Reglamentas suteikia Komisijai įgaliojimus stebėti, kaip valstybės narės taiko reglamentą, ir, svarbiausia, – rengti nacionalinių administruojančių įstaigų ir atitinkamai pasirinktų oro uostų patikrinimus[6] siekiant užtikrinti Bendrijos aviacijos saugumo taisyklių laikymąsi. 2.1.3. Iki 2005 m. birželio mėn. priimti Bendrijos teisės aktai, susiję su Reglamento 2320/2002 įgyvendinimu Papildant Reglamentą Nr. 2320/2002, iš viso buvo priimti septyni Komisijos reglamentai. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 622/2003, nustatantis priemones bendriesiems pagrindiniams aviacijos saugumo standartams įgyvendinti [7], įsigaliojo 2003 m. balandžio 19 d. Šiuo reglamentu nustatyti išsamesni aviacijos saugumo reikalavimai siekiant papildyti Pagrindų reglamente nustatytus bendruosius reikalavimus. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1217/2003, nustatantis nacionalinių civilinės aviacijos saugumo kokybės kontrolės programų bendruosius reikalavimus [8], įsigaliojo 2003 m. liepos 28 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1486/2003, nustatantis Komisijos patikrinimų civilinės aviacijos saugumo srityje tvarką [9], įsigaliojo 2003 m. rugsėjo 12 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 68/2004[10], įsigaliojęs 2004 m. vasario 5 d., buvo pirmasis Reglamento Nr. 622/2003 dalinis pakeitimas. Jame nustatyti išsamesni aviacijos saugumo reikalavimai, papildantys Pagrindų reglamente nustatytus bendruosius reikalavimus, ypač susijusius su draudžiamais daiktais . Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1138/2004, nustatantis svarbiausių saugomų zonų vietų oro uostuose bendrą apibrėžimą[11], įsigaliojo 2004 m. liepos 1 d. Pagal šį reglamentą reikalaujama, kad per penkerius metus trimis etapais būtų patikrinti visi oro uosto darbuotojai , susiduriantys su patikrintais keleiviais ir patikrintu bagažu. Pirmasis etapas, kurio metu tikrinami oro uostų terminalų pastatų darbuotojai, prasidėjo iš karto, priėmus reglamentą. Penkerių metų laikotarpis, galintis pasirodyti gana ilgas, atspinti Reglamente Nr. 2320/2002 nustatytą įpareigojimą. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 781/2005[12] – antrasis dalinis Reglamento Nr. 622/2003 pakeitimas, nustatantis išsamesnius aviacijos saugumo reikalavimus, papildančius Pagrindų reglamente nustatytus bendruosius reikalavimus, ypač susijusius su saugumo reikmėms ES oro uostuose naudojamos rentgeno įrangos eksploatacinių savybių standartais . Jis įsigalioja 2006 m. liepos 1 d. Komisija ketina įtraukti į Reglamentą Nr. 622/2003 visų pagrindinių ES oro uostuose naudojamos saugumo įrangos rūšių eksploatacinius standartus. Šie eksploatacinių savybių standartai užtikrins pagrindinį šios visoje ES naudojamos įrangos standartą ir suteiks tikrinimus atliekantiems ES pareigūnams objektyvias priemones, leidžiančias įvertinti, ar oro uosto saugumo įranga veikia tinkamai. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 857/2005[13] – trečiasis dalinis Reglamento Nr. 622/2003 pakeitimas, nustatantis išsamesnius aviacijos saugumo reikalavimus, susijusius su keleivių apieškojimais rankomis . Kalbant apie Reglamentą Nr. 781/2005 ir Reglamentą Nr. 857/2005, reikėtų pažymėti, kad jie iš dalies buvo paremti Komisijos atliktais ES oro uostų patikrinimais, per kuriuos Komisijos inspektoriai nurodė galiojančių teisės aktų trūkumus ar silpnąsias vietas. Šiuo atžvilgiu Komisijos inspektorių pateikta grįžtamoji informacija ir Komisijos patikrinimų rezultatų analizė taps reikšminga priemone užtikrinant, kad aviacijos saugumo srities ES teisės aktai būtų prasmingi, o komitologijos procesas – tinkamas forumas, sudarantis galimybes išsamiai aptarti ir greitai priimti tokio pobūdžio techninius (ir susijusius su saugumu) pakeitimus. Be to, 2004 m. buvo įgyvendinta dar viena svarbi ne teisinė iniciatyva – Komisijos finansuotas aviacijos saugumo priemonių finansavimo tyrimas. Jis buvo paskelbtas Komisijos tinklalapyje, adresu http://europa.eu.int/comm/transport/air/safety/studies_en.htm . Komisija ketina ateityje įtraukti faktinio tyrimo rezultatus į platesnės apimties komunikatą apie visų transporto rūšių saugumo finansavimą. Šį komunikatą planuojama paskelbti antrojoje 2005 metų pusėje. 3. 2004–2005 M. KOMISIJOS PATIKRINIMų PAMOKOS, Iš KURIų REIKIA PASIMOKYTI 3.1. Patikrinimai Komisijos patikrinimų programa suteikė galimybę nuo 2004 m. vasario iki 2005 m. birželio atlikti 43 patikrinimus (žr. 1 priedą), iš kurių 27 atlikti 2004 metais ir 16 – per pirmuosius šešis 2005 metų mėnesius. 2005 m. birželio 30 d. Komisija jau buvo bent kartą patikrinusi 23 valstybes nares. 2004 m. visos 15 ES valstybių narių buvo bent kartą patikrintos. Nuo 2004 m. gruodžio patikrinimus pradėta vykdyti dešimtyje naujųjų valstybių narių. 3.1.1. Nacionalinių valdžios institucijų patikrinimai Nacionalinių valdžios institucijų, atsakingų už civilinės aviacijos saugumą, patikrinimų tikslas yra įsitikinti, kad kiekviena valstybė narė taiko ar įpareigoja taikyti Bendrijos reikalavimus, perkeltus į nacionalinę kokybės kontrolės programą[14], nacionalinę civilinės aviacijos saugumo programą[15], oro uostų ir oro vežėjų saugumo programas[16] ir nacionalinę mokymo programą[17]. Ypatingas dėmesys taip pat buvo skirtas kontrolės veiklai, kurią atlieka pačios valstybės narės savo teritorijos oro uostuose. Iki 2005 m. birželio pabaigos buvo patikrinta 14 nacionalinių valdžios institucijų. Remiantis šiais patikrinimais daromos tokios pagrindinės išvados: - Valstybės narės oficialiai priėmė nacionalines civilinės aviacijos saugumo programas, iš esmės jų turinys atitinka Bendrijos reikalavimus; bet kai kurių valstybių paprašyta iki galo įvykdyti visus Bendrijos reikalavimus. - Nacionalines kokybės kontrolės programas priėmė labai didelė dalis valstybių. Bet dviejų valstybių narių, dar nepriėmusių kokybės programų, patikrinimai turėjo būti atidėti; šioms valstybėms pradėtos taikyti pažeidimų procedūros. Apskritai programų turinys atitinka Bendrijos reikalavimus, labai tikėtina, kad ateityje jos visiškai atitiks šiuos reikalavimus. Pavyzdžiui, atitinkami įgaliojimai visada buvo suteikiami kompetentingai valdžios institucijai; tik vienoje šalyje įgaliojimų vykdymas buvo įvertintas kaip nepakankamai geras. - Oro uostų saugumo programų patvirtinimas pradėtas patenkinamai. - Oro vežėjų saugumo programų patvirtinimas pirmiausia pradėtas nuo kompanijų, kurioms licenciją išdavė tikrinama valstybė. - Apskritai nacionalinių saugumo mokymo programų rengimas ir įgyvendinimas yra patenkinami, nors reikalingi tam tikri pakeitimai. - Kai kuriose valstybėse narėse turi būti geriau tikrinami iš trečiųjų šalių tranzitu vykstantys keleiviai ir jų bagažas. - Daugumoje valstybių narių nacionalinių kontrolės sistemų (kontrolė įspėjus iš anksto arba ne, kontrolės pobūdis, rezultatų klasifikacija) bendros metodikos reikalavimai yra palyginti gerai taikomi. Tačiau palyginti nacionalinės kontrolės veiklos rezultatus Europos Sąjungoje dar nėra įmanoma, nes ši veikla nepakankamai suderinta. Taigi turėtų būti nagrinėjamas šių reikalavimų griežtinimo klausimas. - Atitinkamų nacionalinių valdžios institucijų atliktų patikrinimų skaičius ir pobūdis labai skiriasi kiekvienoje valstybėje narėje. Kai kurios valdžios institucijos nesinaudoja suteikta teise atlikti bandymus ir simuliuoti neteisėtus veiksmus, skirtus esamų priemonių veiksmingumui patikrinti. Dažniausiai kontrolės veikla nėra pakankamai reguliari, kad būtų tikrai veiksminga. - Daugiau nei pusėje patikrintų šalių nacionalinių inspektorių (dirbančių visą arba ne visą darbo dieną) skaičius buvo įvertintas kaip nepakankamas, kad būtų galima iki galo atlikti atitinkamai nacionalinei valdžios institucijai patikėtas funkcijas. - Trūkumų šalinimo proceso veiksmingumas, tai yra greitumas taisant rastus trūkumus, yra įvairus; kartais kai kurios valstybės narės taiko pinigines nuobaudas, ir tai yra didelis stimulas. 3.1.2. Atitinkamai pasirinktų oro uostų patikrinimai Iš viso nuo 2004 m. vasario iki 2005 m. birželio atlikti 29 oro uostų patikrinimai[18] 22 valstybėse narėse. Oro uostai atrinkti atsitiktine tvarka vadovaujantis objektyviais kriterijais (oro uosto dydžiu ir struktūra, keleivių skaičiumi, oro uostu besinaudojančių oro vežėjų skaičiumi, geografine pusiausvyra). Šią pasirinktų oro uostų patikrinimų grupę sudaro: - 11 oro uostų, kurių keleivių skaičius yra didesnis nei 10 milijonų per metus, patikrinimų. Tarp jų yra nemažai didžiausių Europos Sąjungos oro uostų; - 13 oro uostų, kurių keleivių skaičius yra nuo 1 iki 10 milijonų, patikrinimų. 2 iš šių oro uostų yra Pietų Europoje; juose keleivių skaičius tam tikrais sezonais būna labai didelis; - 1 oro uosto, kurio keleivių skaičius mažesnis nei 1 milijonas, patikrinimas; - 1 mažo regioninio oro uosto patikrinimas; - 3 oro uostų, esančių tarp 10 didžiausių oro uostų, kuriuose skraidinama daugiausia krovinių, patikrinimai. Atsižvelgiant į standartais nustatytus apribojimus veiklos vykdytojams, apskritai saugumo lygis Europos Sąjungoje yra pakankamai aukštas, bet nėra visur vienodas. Pagrindiniai bendrieji reikalavimai, pavyzdžiui, būtinas 100 % keleivių ir viso jų rankinio bei bagažo skyriuje vežamo bagažo tikrinimas, apskritai taikomi tinkamai. Tai didelė pažanga, palyginti su situacija iki Reglamento Nr. 2320/2002 įsigaliojimo. Bet patikrinimai leido atskleisti, kad tobulinimai dar yra būtini ir kad dar yra neatitikties kai kuriems Reglamento Nr. 2320/2002 reikalavimams atvejų. Apskritai buvo nustatyta, kad daugelyje oro uostų kai kurie neatitikties atvejai kartojasi. Pavyzdžiui, darbuotojų patikrinimai parodė, kad ši kontrolė atliekama labai nevienodai. 2006 m. sausio 1 d. prasidėjus antrajam etapui, numatytam Reglamente Nr. 1138/2004, kai reikalaujama tikrinti visus darbuotojus, įeinančius į bet kokias vietas, į kurias gali patekti patikrinti keleiviai, tikimasi, kad šie saugumo standartai bus geriau suderinti ir patobulinti. Be to, patikrinimų metu atlikti bandymai atskleidė tam tikrų saugumo įrangos techninių reikalavimų suderinamumo trūkumą. Situacijai pagerinti buvo rengiami įgyvendinimo teisės aktai ir 2005 m. gegužės 24 d. priimtas pirmasis reglamentas, užtikrinantis darniuosius rentgeno įrangos standartus[19]. Galiausiai buvo nustatyta ir tam tikrų neatitikimų patekimo į saugomas zonas kontrolės srityje. Šios problemos sparčiai sprendžiamos rengiant reikalingus pataisymus. Taip pat nustatyta, kad oro vežėjų veiksmingumas ne visada vienodas: vienos kompanijos geriau laikosi reikalavimų nei kitos. Ypač turi būti pagerintas orlaivių patikrinimas ir apsauga. Reikalavimų neatitinkančios veiklos nustatytos ir krovinių saugumo srityje. Šiuo atveju labai reikalingas didesnis derinimas Bendrijos lygmeniu. Galiausiai nustatyta, kad kai kurios teisės normų nuostatos, su jomis susijusių veiklos vykdytojų nuomone, kartais yra nepakankamai aiškios. Visų oro susisiekimo veiklos vykdytojų, būtent oro uostų valdytojų, oro vežėjų ir krovinių kompanijų, kokybės kontrolės vidiniai mechanizmai leistų jiems įvertinti savo pačių veiksmingumą saugumo ir atitikties ES standartams atžvilgiu. Valstybės narės, paskatintos Komisijos, turi būti itin dėmesingos, kad daugiau nebūtų šių neatitikties atvejų arba kad jie nesikartotų. Priešingu atveju Komisija pasinaudos teise veikti laikydamasi Sutarties nuostatų. 3.2. Trūkumų šalinimo procesas Nustatytų neatitikties Bendrijos teisės normoms atvejų pašalinimas yra, žinoma, Komisijos neatidėliotinai siekiamas tikslas. Komisija galėjo pasidžiaugti, kad valstybės narės palankiai reagavo į patikrinimų ataskaitas, kurių rezultatai sulaukė mažai prieštaravimų. Kol kas dar anksti vertinti per patikrinimus atskleistų trūkumų šalinimo veiksmingumą, nes dar nepraėjo pakankamai laiko. Tačiau atrodo, kad praktikoje per analizuojamą laikotarpį įgyvendinamų pataisymų ritmas labai paspartėjo ir tai patvirtina, kad Bendrijos patikrinimų sistemos įgyvendinimas civilinės aviacijos saugumo srityje yra labai naudingas. 4. BENDROSIOS IšVADOS Patikrinimų procesas ir įgyvendinimo teisės aktų rengimas, vadovaujantis komitologijos tvarka, leido suderinti civilinės aviacijos saugumo strategiją ir praktiką. Tai garantuoja, kad saugumo lygis labai sustiprintas ir kad šiandien pageidautina persvarstyti Reglamentą Nr. 2320/2002. 4.1. Saugumas buvo sustiprintas Patikrinimai buvo ypač vertingi tuo, kad leido objektyviai išnagrinėti teisės aktų įgyvendinimą. Šiuo atžvilgiu galima daryti išvadą, kad bendrai Reglamentas Nr. 2320/2002 ir susiję įgyvendinimo teisės aktai padeda užtikrinti ES patenkinamą saugumo lygį. Kadangi nėra duomenų apie realų saugumo lygį iki Bendrijos teisės aktų įsigaliojimo, aišku, sunku nustatyti, kokia pažanga padaryta kiekvienoje valstybėje narėje ir aplankytuose oro uostuose. Nors per patikrinimus Bendrijos oro uostose buvo ne kartą nustatyta neatitikimų, galima daryti išvadą, kad privalomi aviacijos saugumo srities Bendrijos teisės aktai padėjo žymiai pagerinti Europos piliečių apsaugą nuo neteisėtų veiksmų civilinės aviacijos srityje. Galiojanti teisinė sistema, taip pat ir įgaliojimai užtikrinti tinkamas vykdymo taisykles bei teisiniai reikalavimai, griežtesni, nei Tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos 17 priede nustatyti įpareigojimai ir rekomendacijos, leidžia teigti, kad ES aviacijos saugumo kokybės reikalavimai tampa pasauliniu standartu. Komisija ketina toliau vykdyti savo naujus įgaliojimus patikrinimų srityje. Ypatingas dėmesys turi būti skiriamas nacionalinių valdžios institucijų veiksmingumui oro uostų ir oro vežėjų stebėsenos ir greito trūkumų, rastų atliekant nacionalinį auditą, šalinimo srityse. Patikrinimams atrinktų oro uostų grupė taip pat turi būti praplėsta. Turi būti tikrinamos visos valstybės narės parenkant reikiamą patikrinimų dažnumą ir suteikiant tam tikrą pirmenybę toms, kuriose oro transporto pasiūla yra labai didelė arba saugumo politika dar neseniai pradėta vykdyti ir kuriose buvo rasta trūkumų. 4.2. Būtinybė tobulinti Reglamentą Nr. 2320/2002 Apskritai Europos piliečių saugumą galima gerinti ir toliau, nekeliant pavojaus veiklos vykdytojų teisėtiems interesams, sudarant sąlygas saugumo procedūroms atlikti Europos oro uostuose. Tai galima pasiekti tobulinant Pagrindų reglamentą (EB) Nr. 2320/2002 ir įgyvendinimo taisykles. Šie tobulinami ypač turėtų padėti geriau veikti visai sistemai. Šiuos tobulinimus, išryškėjusius Komisijai atliekant patikrinimus, reikėtų įgyvendinti persvarstant Reglamentą Nr. 2320/2002. Persvarstymas būtinas siekiant patenkinti įvairius poreikius, susijusius su esamų specifikacijų pritaikymo procedūrų supaprastinimu, techniniu suderinimu, kai kurių nuostatų aiškesniu pateikimu, saugumo lygio kėlimu ir galiausiai – bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis priemonių nustatymu. 1 priedas. Komisijos patikrinimų kiekvienoje valstybėje narėje apžvalga (2005 m. birželio 30 d. duomenys) VN | Patikrinimų skaičius | Belgija | 2 | Čekija | 1 | Danija | 2 | Vokietija | 3 | Estija | - | Graikija | 3 | Ispanija | 3 | Prancūzija | 3 | Airija | 2 | Italija | 2 | Kipras | 1 | Latvija | 1 | Lietuva | 1 | Liuksemburgas | 2 | Vengrija | 1 | Malta | 1 | Nyderlandai | 2 | Austrija | 3 | Lenkija | 1 | Portugalija | 2 | Slovėnija | 1 | Slovakija | - | Suomija | 2 | Švedija | 2 | Jungtinė Karalystė | 2 | IŠ VISO | 43 | [1] Europos civilinės aviacijos konferencijoje dalyvauja 41 Europos valstybė (tarp jų ir visos ES valstybės narės bei šalys kandidatės). Ji nustato savanoriškai taikomus aviacijos standartus, taip pat ir saugumo. [2] KOM (2001) 575, 2001 10 10. [3] Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2320/2002, nustatantis civilinės aviacijos saugumo bendrąsias taisykles. OL L 355, 2002 12 30, p. 1. [4] Reglamentas Nr. 1049/2001 yra susijęs su visuomenės teise susipažinti su dokumentais, reglamentas leidžia šią teisę apriboti, jei informacija yra slapta. Tam tikra informacija apie aviacijos saugumą, be abejo, yra slapta. [5] OL L 184, 1999 1 17, p. 23. [6] Istoriškai aviacijos saugumo srityje susiformavo gana tikslus žodynas, apibrėžiantis aviacijos saugumo srities kontrolę, ir sąvokoms „patikrinimas“, „auditas“, „kontrolė“, „išbandymas“ suteiktos labai konkrečios reikšmės. Kadangi ši ataskaita skirta ne specialistams, kurie gali būti nesusipažinę su šia technine terminija ir konkrečių žodžių reikšmių niuansais, visoje ataskaitoje vartojama sąvoka „patikrinimas“, atitinkanti visas konkrečių institucijų atliekamos kontrolės rūšis. [7] OL L 89, 2003 4 5, p. 9. [8] OL L 169, 2003 7 8, p. 44. [9] OL L 213, 2003 8 23, p. 3. [10] OL L 10, 2004 1 16, p. 14. [11] OL L 221, 2004 6 22, p. 6. [12] OL L 131, 2005 5 25, p. 24. [13] OL L 143, 2005 6 7, p. 9. [14] Reglamento Nr. 2320/2002 5 straipsnio 2 dalis ir 7 straipsnio 1 dalis ir Reglamentas Nr. 1217/2003. [15] Reglamento Nr. 2320/2002 5 straipsnio 1 dalis. [16] Reglamento Nr. 2320/2002 5 straipsnio 4 dalis. [17] Reglamento Nr. 2320/2002 5 straipsnio 5 dalis. [18] iš kurių trys pakartotiniai patikrinimai. [19] Reglamentas (EB) Nr. 781/2005.