Įvadas

Šioje ataskaitoje atkreipiamas dėmesys į pagrindines Europos Žemės stebėsenos programos „Copernicus“ laikotarpio vidurio vertinimo išvadas praėjus trejiems metams po jos įgyvendinimo pradžios. Ataskaita parengta remiantis išorės tyrimu , kuris buvo atliktas Komisijos pavedimu vykdant įsipareigojimą, nustatytą „Copernicus“ reglamento 32 straipsnyje. Vertinime pateikiama programos įgyvendinimo laikotarpio antrajai pusei vertingų įžvalgų, kuriomis remiantis galima apibrėžti požiūrį į būsimas programos „Copernicus“ iniciatyvas.

Komisija pradėjo vertinimą siekdama ne tik įvertinti programos „Copernicus“ naudą ir laimėjimus, bet ir patikrinti, ar pirminiai uždaviniai tebėra tinkami ir kaip programa galėtų būti geriau pritaikyta prie naujų uždavinių ir siekių, atsižvelgiant į tai, kad per keletą pastarųjų metų smarkiai pasikeitė bendra politinė, visuomeninė, mokslinė ir ekonominė aplinka. Praėjusiais metais patvirtinta Europos kosmoso strategija, kurios vienas iš ramsčių yra programa „Copernicus“ ir kurioje jau numatyti pagrindiniai būsimos su kosmosu susijusios ES veiklos prioritetai, įkvėps ateities permainas.

Naujos kosmoso ekonomikos atsiradimas neabejotinai paskatino pokyčius, tačiau iš naujo suderinti prioritetus ir perspektyvas daugiausia reikia būtent dėl plačiai mobiliuosius įrenginius naudojančios informacinės visuomenės ir skaitmeninės ekonomikos susiformavimo: duomenys keičia mūsų gyvenimą daugelyje sričių. Didelis kosmoso duomenų kiekis, skaitmeninės technologijos ir debesijos kompiuterija kartu sudėjus įmonėms, naudojančioms šiuos duomenis naujoviškiems produktams, paslaugoms ir taikomosioms programoms kurti, atveria jaudinančias naujas verslo galimybes. Mes žvelgiame į panaudotinų georeferencinių duomenų ir informacijos sistemą, kurioje perduodamas ir palaikomas begalinis taikomųjų programų skaičius. Programos „Copernicus“ geoerdvinės žvalgybos informacija iš tiesų jau yra 4.0 visuomenės variklis. Todėl programos tikslai turi atspindėti šiuos visuomenės pokyčius ir sudaryti pagrindą vystymuisi tokiose srityse kaip saugumas, kartu užtikrinant esamus laimėjimus ir skatinant ekonomikos augimą,

Todėl šioje vertinimo ataskaitoje nustatomas naujas požiūris, paremtas programos „Copernicus“ duomenų vertės grandine: nuo duomenų surinkimo bei apdorojimo ir duomenų bei informacijos paskirstymo iki vartotojo ir įsisavinimo rinkoje dinamikos. Naujasis požiūris atspindi kintančią programos „Copernicus“ realybę – vos per keletą metų programa tapo vienu didžiausių pasaulyje Žemės stebėjimo duomenų šaltinių ir Europos skaitmeninės ekonomikos varomąja jėga. Programa „Copernicus“ iš paprastos, nors ir unikalios Žemės stebėjimo priemonės virsta dinamine geoerdvinės žvalgybinės informacijos sistema.

Sėkminga duomenų teikimo infrastruktūra, pagal nemokamų, išsamių ir atvirai prieinamų duomenų politiką paskirstomų duomenų tikslumas, milžiniškas komercinių taikomųjų programų potencialas – programa „Copernicus“ jau pademonstravo savo vertę ir pelnė ES pripažinimą tarptautinėje erdvėje. Pagal ją remiamos klimato kaitos ir aplinkos apsaugos, jūrų saugos ir saugumo, žemės ūkio, nelaimių valdymo, miestų planavimo ir infrastruktūros politikos kryptys ir taikomosios programos. Programa padeda civilinėms institucijoms gelbėti gyvybes tokiomis nepaprastosios padėties aplinkybėmis kaip, pvz., žemės drebėjimai, miškų gaisrai ar potvyniai. Programa skatina tarptautinį bendradarbiavimą, ją įgyvendinant prisidedama prie tokių pasaulinių iniciatyvų kaip Pasaulinė Žemės stebėjimo sistemų sistema (GEOSS) ir Žemės stebėjimo palydovų komitetas (CEOS).

Prie šios ataskaitos pridedamas tarnybų darbinis dokumentas, kuriame pateikiama išsamesnė informacija apie tyrimą, kuriuo ji grindžiama, ir nuorodos į jį. Atliekant patį tyrimą buvo rengiamos konsultacijos su suinteresuotaisiais subjektais, kurių rezultatai pateikiami galutinėje įvairių programos dalių analizėje.

Kaip ir tikėtasi, vertinimas apima tik pirmus trejus programos „Copernicus“ įgyvendinimo metus. Net ir per šį trumpą laikotarpį įvairiais laipsniais buvo pasiekti visi Reglamente numatyti tikslai. Kaip ir planuota, infrastruktūra įtvirtinta ir paslaugos teikiamos tinkamai. Kai kurių įgyvendinimo aspektų, susijusių su rinkai tinkamų produktų kūrimu ar net vartotojų prisijungimu, dar neįmanoma tinkamai įvertinti, kadangi jie priklauso nuo pirminių duomenų, kurie buvo gauti pagal nutylėjimą praėjus keliems mėnesiams po „Sentinel“ misijų pradžios. Užbaigiant išsamų veiksmingos ir dinamiškos programos apibūdinimą, pasakytina, kad paskirtas biudžetas yra puikiai įgyvendinamas, taip pat daroma patenkinama pažanga prijungiant vartotojus. Vis dėlto tai, kad programos klasterių (kosmoso infrastruktūrų, paslaugų tiekimo ir vartotojų prieigos) tarpusavio sąveika yra sudėtinga, pabrėžia būtinybę supaprastinti procedūras ir valdymo modelius, kad įgyvendinant pramonės politiką būtų pasiekti geriausi rezultatai.

Pagrindiniai faktai

Programa „Copernicus“ – tai 2014 m. sukurta Sąjungos Žemės stebėjimo ir stebėsenos programa, kuria tęsiama ankstesnė kosminė programa GMES . Įgyvendinant bendruosius jos tikslus remiama aplinkos apsauga, civilinė sauga ir saugumas. Programos tikslas – didinti socialinę ir ekonominę naudą, užtikrinant Europai galimybę savarankiškai naudotis aplinkosaugos žiniomis ir skatinant konkurencingo Europos kosmoso ir paslaugų sektoriaus vystymąsi. Programą „Copernicus“ sudaro trys pagrindinės dalys: kosmoso infrastruktūra (įskaitant palydovus ir antžeminę duomenų priėmimo ir apdorojimo įrangą), teminių duomenų ir informacinių produktų kūrimo bei paskirstymo paslaugos ir koordinuota prieiga prie in situ duomenų. Dauguma kosminės dalies veiklos, projektų valdymo, koordinavimo ir įgyvendinimo užduočių buvo pavesta Europos kosmoso agentūrai (EKA) ir iš dalies Europos meteorologinių palydovų panaudojimo organizacijai (EUMETSAT), o paslaugos yra remiamos JRC GD ir įvairių paslaugų operatorių, su kuriais buvo sudarytos įgaliojimų perdavimo sutartys. Tai Europos aplinkos agentūra (EAA), Europos vidutinės trukmės orų prognozių centras (ECMWF), tyrimų centras „Mercator Océan“, Europos sienų ir pakrančių apsaugos agentūra (FRONTEX), Europos jūrų saugumo agentūra (EMSA) ir ES palydovų centras. Įgyvendinant programą „Copernicus“ iš GMES buvo perimta didelė sinergija su programa INSPIRE, su kuria sąveika vyksta teikiant pagrindines paslaugas ir naudojant duomenų paskirstymo platformas. Programos „Copernicus“ atitiktis INSPIRE interneto paslaugoms ir sąveikumas yra būtini, kad būtų užtikrinta efektyvi ir veiksminga integracija su visais kitais geoerdvinių duomenų šaltiniais.

Pagrindiniai faktai, nustatyti atlikus vertinimą

Vadovaujantis vertinimo taisyklėmis, programos įgyvendinimo rezultatai

įvertinti pagal penkis efektyvumo, veiksmingumo, tinkamumo, darnumo (ir susijusio papildomumo bei bendradarbiavimo) ir ES pridėtinės vertės kriterijus. Vertinimas grindžiamas pagrindiniais Reglamente nurodytais veiklos rodikliais ir įvairiomis įgaliojimų perdavimo sutartimis.

Duomenų rinkimas

Programos „Copernicus“ duomenys renkami iš įvairių šaltinių: palydovų, in situ jutiklių ir kitų misijų. Kosminius duomenis, kuriuos antžeminiam segmentui siunčia „Copernicus“ palydovai „Sentinel“, papildo geografinio pobūdžio nekosminiai duomenys, įskaitant žemės, jūrų ar oro jutiklių teikiamus stebėjimo duomenis, taip pat referenciniai ir papildomi duomenys, kuriuos skirtingi šaltiniai (daugiausia valstybių narių duomenų šaltiniai arba Europos ir tarptautinės institucijos, pvz., EUMETNET ) suteikia pagal licenciją ar leidžia naudoti vykdant programą „Copernicus“, vadinamieji in situ duomenys. Atlikus vertinimą patvirtinta, kad kosminė dalis, perduota EKA ir EUMETSAT, yra pažangiausia programos dalis palydovų panaudojimo, taip pat perduotų ir tolesniam jų paskirstymui apdorotų duomenų kiekio ir kokybės požiūriu. Visi palydovų gauti duomenys yra kontroliuojami, kalibruojami remiantis in situ duomenimis ir patvirtinami iki paskelbimo, užtikrinant vienodą kokybę. Daugelis vartotojų šį aspektą suvokia kaip svarbiausią programos „Copernicus“ dalį.

2017 m. pirmojo ketvirčio pabaigoje palydovų „Sentinel“ sistemą sudarė penki orbitoje esantys ir puikiai veikiantys palydovai. Tik nedidelis abiejų palydovų vėlavimų skaičius buvo registruotas dėl paleidimo įrenginių prieinamumo: abu palydovus (Sentinel -3A ir Sentinel -2B) planuota paleisti panaudojant rusišką paleidimo įrenginį „Rokot“, kuris, kaip nustatyta, paleidimo įrenginių parūpinimo metu buvo ekonomiškiausias variantas. Politinės situacijos pablogėjimas ir poveikis tiekimo grandinei pakoregavo palydovų paleidimo grafiką. Siekiant sumažinti bent vieno iš dviejų palydovų (Sentinel 2B) vėlavimą, nuspręsta šį paleidimo įrenginį pakeisti kitu (Vega), todėl palydovas buvo sėkmingai paleistas 2017 m. kovo 7 d. Tačiau įgyvendinant šio masto kosminę programą tokie vėlavimai gali būti laikomi nereikšmingais, tad palydovų panaudojimo grafiko apskritai buvo laikomasi.