LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 181/105

Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė dėl naujosios teisės aktų sistemos – Derinamųjų teisės aktų rinkinio (Prekes reglamentuojančių teisės aktų rinkinio įgyvendinimas)

(COM(2011) 764 final – 2011/0358 (COD)

COM(2011) 765 final – 2011/0351 (COD)

COM(2011) 766 final – 2011/0352 (COD)

COM(2011) 768 final – 2011/0350 (COD)

COM(2011) 769 final – 2011/0353 (COD)

COM(2011) 770 final – 2011/0354 (COD)

COM(2011) 771 final – 2011/0349 (COD)

COM(2011) 772 final – 2011/0356 (COD)

COM(2011) 773 final – 2011/0357 (COD))

2012/C 181/19

Vienintelis pranešėjas Bernardo HERNÁNDEZ BATALLER

Taryba, 2011 m. gruodžio 20 d., ir Europos Parlamentas, 2011 m. lapkričio 30 d., vadovaudamiesi Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 114 straipsniu, nusprendė pasikonsultuoti su Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu dėl

Naujosios teisės aktų sistemos – Derinamųjų teisės aktų rinkinio (Prekes reglamentuojančių teisės aktų rinkinio įgyvendinimas)

COM(2011) 764 final – 2011/0358 (COD)

COM(2011) 765 final – 2011/0351 (COD)

COM(2011) 766 final – 2011/0352 (COD)

COM(2011) 768 final – 2011/0350 (COD)

COM(2011) 769 final – 2011/0353 (COD)

COM(2011) 770 final – 2011/0354 (COD)

COM(2011) 771 final – 2011/0349 (COD)

COM(2011) 772 final – 2011/0356 (COD)

COM(2011) 773 final – 2011/0357 (COD).

Bendrosios rinkos, gamybos ir vartojimo skyrius, kuris buvo atsakingas už Komiteto parengiamąjį darbą šiuo klausimu, 2012 m. kovo 9 d. priėmė savo nuomonę.

479-ojoje plenarinėje sesijoje, įvykusioje 2012 m. kovo 28–29 d. (kovo 28 d. posėdis), Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas priėmė šią nuomonę 115 narių balsavus už, 4 – prieš ir 10 susilaikius.

1. Išvados ir rekomendacijos

1.1 Komitetas palankiai vertina Europos Komisijos priimtus pasiūlymus iš dalies pakeisti dešimt techninio derinimo direktyvų, susijusių su vadinamojo Prekes reglamentuojančių dokumentų rinkinio taikymu, jas tiesiog priderinant prie Sprendimo Nr. 768/2008/EB dėl bendrosios gaminių pardavimo sistemos (1).

1.2 Ateityje reikėtų patikslinti sankcijų, kurios turės būti užtikrintos valstybių narių teisės aktais, pobūdį ir mažiausią ribą, kada jos yra taikytinos, kadangi iš visų svarbių nuostatų nacionalinėms institucijoms tenka tik prievolė nustatyti sankcijų taikymo už tokį elgesį taisykles, o ne, pavyzdžiui, suskirstyti jas pagal tipus ar užtikrinti kitus baudžiamuosius elementus, nustatytus viršnacionaliniu lygmeniu.

1.3 Komisija turėtų atsižvelgti į 2007 m. gruodžio 13 d. EESRK nuomonėje dėl horizontaliosios teisinės sistemos (2) išdėstytas pastabas dėl būtinybės geriau koordinuoti rinkos stebėsenos veiklą ir ją sustiprinti.

1.4 Kalbant apie „CE“ ženklo teisinę apsaugą, reikėtų sukurti naują sistemą, pagal kurią būtų nustatoma produktų kilmė ir užtikrinamas jų atsekamumas, kad vartotojai būtų geriau informuojami.

2. Įžanga

2.1 Laisvas prekių judėjimas yra viena iš keturių pagrindinių laisvių, kuriomis grindžiama vidaus rinka, ir yra aiškiai pripažintas Sutartyse (Sutarties dėl ES veikimo 28 ir tolesni straipsniai). Tai lemia gausią Teisingumo Teismo teisminę praktiką, kuri įtraukta į ES teisyną.

2.1.1 1985 m. priėmus naujojo požiūrio teisėkūros metodą, pagal kurį nustatomi tik esminiai teisės aktų reikalavimai, o išsamūs techniniai klausimai nagrinėjami darniuosiuose Europos standartuose, derinimo procesas paspartėjo ir laisvas prekių judėjimas tapo naudingas visiems pramonės sektoriams.

2.1.2 Antrinėje teisėje Tarybos sprendimas Nr. 90/683/EEB (3), kuriuo įvesta vadinamoji visuotinio požiūrio sąvoka, vėliau pakeistas Sprendimu Nr. 93/465/EEB (4), kuriuo nustatomos bendros atitikties įvertinimo gairės ir išsamios procedūros, kurios turi būti taikomos naujojo požiūrio direktyvose.

2.2 2008 m. liepos mėn. Europos Parlamentas ir Taryba patvirtino naują teisės aktų sistemą, kuria siekiama pagerinti prekių pardavimo vidaus rinkoje procesą priimdami Reglamentą (EB) Nr. 765/2008 dėl akreditavimo ir rinkos priežiūros (5) ir Sprendimą Nr. 768/2008/EB, kuriuo nustatoma bendroji gaminių pardavimo sistema.

2.2.1 2008 m. dokumentų rinkinio tikslas buvo padidinti ES produktų saugos teisės aktų veiksmingumą, pagerinti vartotojų apsaugą, sudaryti vienodas sąlygas ekonominės veiklos vykdytojams ir taip paskatinti laisvą saugių prekių judėjimą. Kalbant apie laisvą prekių judėjimą, į šį naują 2008 m. horizontalųjį teisinį pagrindą turėtų papildyti teisės aktai dėl produktų standartizavimo.

2.2.2 Šios teisinės priemonės yra kur kas daugiau nei vien tik naujojo požiūrio peržiūra. Iš tikrųjų jomis sukuriamas naujas teisinis suderintos srities pagrindas, kurį sudaro papildomi tarpusavyje neatskiriamai susiję dokumentai, turintys labai glaudų ryšį su sektorių teisės aktais, kuriuos jie remia arba papildo.

2.3 Reglamentu (EB) Nr. 765/2008 sustiprinami akreditavimo ir rinkos priežiūros reikalavimai, kad būtų galima lengvai nustatyti reikalavimų neatitinkančius gaminius ir pašalinti juos iš rinkos. Pagrindinis tikslas – užtikrinti laisvą prekių judėjimą suderintame sektoriuje:

— sustiprinant Europos bendradarbiavimą, kad akreditavimas tikrai atliktų galutinio kontrolės, ar tinkamai veikia ES teisės aktai, lygmens vaidmenį;

— nustatant esamos Europos akreditacijos organizacijos (EA) pripažinimo struktūrą, užtikrinant, kad nacionaliniai akreditacijos biurai tinkamai vykdytų griežtą tarpusavio vertinimą;

— nustatant į Europos Sąjungos rinką patenkančių gaminių rinkos priežiūros ir patikrinimų ES sistemą, užtikrinančią glaudesnį nacionalinių institucijų ir muitinių bendradarbiavimą, nacionalinių institucijų informacijos mainus ir tarpusavio bendradarbiavimą, kai gaminiai yra daugiau nei vienos valstybės narės rinkoje;

— taikant vienodas ir aiškias taisykles visuose sektoriuose, užtikrinant teisinį stabilumą, taikomų priemonių nuoseklumą, sumažinant prieš pateikimą į rinką taikomus reikalavimus ir su atitikties vertinimu susijusias išlaidas.

2.4 Sprendimas Nr. 768/2008/EB yra sui generis aktas, kuris atspindi ES teisės aktų leidėjo įsipareigojimą jo nuostatas kuo sistemingiau taikyti visiems produktus reglamentuojantiems teisės aktams, kurie buvo priimti anksčiau, galioja dabar arba bus priimti ateityje, ir taip visoms susijusioms šalims palengvinti jų įgyvendinimą.

2.4.1 Sprendimu sukuriama bendra horizontalaus pobūdžio sistema, užtikrinanti laisvą prekių judėjimą, pagal kurią numatyta:

— suderintos sąvokų apibrėžtys, bendros ekonominių operacijų vykdytojų pareigos, atitikties vertinimo įstaigų atrankos kriterijai, nacionalinių notifikuojančiųjų institucijų kriterijai ir notifikavimo procedūros taisyklės;

— atitikties vertinimo procedūrų atrankos taisyklės ir darniosios procedūros, kad būtų išvengta apsunkinančio dubliavimo;

— viena „CE“ ženklo apibrėžtis (su atitinkamomis pareigomis ir apsaugos priemonėmis);

— informavimo ir rinkos priežiūros tvarka, papildanti gaminių saugos direktyva nustatytą sistemą;

— darniosios nuostatos dėl būsimų apsaugos mechanizmų, kurie papildytų rinkos priežiūros mechanizmus.

2.5 EESRK savo nuomonėje dėl abiejų pasiūlymų pabrėžė:

— būtinybę užtikrinti, kad būtų visapusiškai taikomas laisvo prekių judėjimo principas ir kad vienoje valstybėje narėje teisėtai parduodami gaminiai be kliūčių galėtų būti parduodami visoje ES;

— kad laisvas prekių judėjimas yra pagrindinė konkurencingumo ir Europos bendrosios rinkos ekonominio ir socialinio vystymosi varomoji jėga ir kad saugių ir kokybiškų gaminių pardavimo reikalavimų sugriežtinimas ir atnaujinimas yra labai svarbūs vartotojams, verslo įmonėms ir Europos piliečiams.

Trumpai tariant, EESRK pritaria Komisijos pasiūlymams ir pateikia keletą pastabų bei pasiūlymų dėl abiejų priemonių.

2.6 Reglamentas (EB) Nr. 765/2008 įsigaliojo 2010 m. sausio 1 d.; jo nuostatos yra tiesiogiai taikomos nuo šios datos; jas įgyvendina nacionalinės institucijos, o Komisija padeda užtikrinti, kad tai būtų vykdoma koordinuotai.

2.7 Sprendimas Nr. 768/2008/EB yra teisės aktas, skirtas ES institucijoms ir neprivalomas įmonėms, fiziniams asmenims ir valstybėms narėms. Jis parengtas kaip horizontalus pagrindas, apimantis nuostatas, kurios yra bendros techniniam derinimui skirtų teisės aktų sudedamosios dalys. Šios standartizuotos nuostatos turėtų būti įtrauktos į visus naujus ar persvarstomus teisės aktus.

3. Kliūtys laisvam prekių judėjimui

3.1 Abiejų priemonių tikslas – spręsti įvairias problemas, pastebėtas skirtinguose pramonės sektoriuose, kurie reguliuojami ES techniniais derinamaisiais teisės aktais, t. y. teisės aktais, kuriais nustatomi bendri gaminių pardavimo reikalavimai.

3.2 Pagrindinis rūpestis buvo užtikrinti piliečių saugumą ir sumažinti rinkoje esančių gaminių, kurie neatitinka ES teisės aktuose nustatytų reikalavimų, skaičių. Kitas tikslas – pagerinti gaminių testavimo ir sertifikavimo įstaigų atliekamo darbo kokybę. Be to, ši nauja horizontalaus pobūdžio sistema turėtų užtikrinti didesnį visos produktų reguliavimo sistemos nuoseklumą ir supaprastinti jos taikymą.

3.3 Galiojančių reikalavimų nesilaikymo problemos

3.3.1 Daug į rinką pateiktų gaminių neatitinka direktyvose išsamiai išdėstytų reikalavimų. Kai kurios įmonės savo gaminiams tiesiog uždeda atitikties ženklą („CE“) nepaisydamos to, kad minėti gaminiai neatitinka šiam ženklui nustatytų sąlygų.

3.3.2 Ne visi importuotojai ir platintojai atlieka reikiamus patikrinimus, kad užtikrintų tik reikalavimus atitinkančių gaminių pardavimą. Rinkos priežiūros institucijoms paprastai sunku nustatyti minėtus produktus teikiančius ekonominės veiklos vykdytojus, ypač jeigu jie iš trečiųjų šalių.

3.4 Valstybės narės taip pat nustato įvairius įpareigojimus importuotojams ir platintojams, kad šie užtikrintų, jog gaminiai atitiktų keliamus reikalavimus. Be to, įvairių valstybių narių nacionalinės institucijos kartais imasi skirtingų veiksmų tais atvejais, kai gaminiai neatitinka reikalavimų.

3.5 Problemos, kylančios dėl akredituotų įstaigų veiksmų

3.5.1 Kai kuriose direktyvose reikalaujama, kad produktų sertifikavimą vykdytų akredituotos įstaigos (kurios išbando, patikrina ir sertifikuoja produktus). Nors dauguma akredituotų įstaigų savo darbą atlieka kruopščiai ir atsakingai, pasitaikė atvejų, kurie pasėjo abejonių dėl kai kurių įstaigų kvalifikacijos ir jų išduodamų sertifikatų patikimumo.

3.5.2 Valstybės narės, vertindamos ir tikrindamos akredituotų įstaigų kvalifikaciją, taiko skirtingus ir nevienodo griežtumo metodus. Ypač didelį susirūpinimą kelia ne ES teritorijoje įsikūrusių pavaldžių įstaigų ar subrangovų kvalifikacija.

3.6 Konkretūs galiojančių teisės aktų nenuoseklumo atvejai

3.6.1 Pagal laisvo gaminių judėjimo direktyvas dažnai laikomasi rizika pagrįsto metodo ir kartais tam pačiam gaminiui gali būti taikomos įvairios direktyvos. Gamintojams tai reiškia, kad gaminiui turi būti taikomi visi reikalavimai.

3.6.2 Tam pačiam gaminiui tuo pat metu taikant keletą direktyvų, gali kilti sunkumų atliekant atitikties įvertinimo procedūrą, ypač kai direktyvose numatytas tas pats modulis, tačiau šį modulį apibūdinantis tekstas įvairiose direktyvose skiriasi.

4. Komisijos pasiūlymas

4.1 2008 m. liepos mėn. priėmus naująją teisinę sistemą, Komisijos tarnybos patikrino produktus reglamentuojančius teisės aktus, kad nustatytų, kurie iš jų turės būti keičiami per artimiausius metus dėl su konkrečiais sektoriais susijusių priežasčių. Dauguma šių atskirų persvarstymų įtraukti į Komisijos darbo programą.

4.2 Šiuo pasiūlymu Europos Komisija ketina atnaujinti konkrečiuose sektoriuose galiojančius naujojo požiūrio teisės aktus atsižvelgdama į Europos Parlamento ir Tarybos sprendime Nr. 768/2008/EB nustatytus naujus standartus. Šiuo tikslu numatyta su minėtu sprendimu suderinti dešimt direktyvų:

— Direktyva 2006/95/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su elektrotechniniais gaminiais, skirtais naudoti tam tikrose įtampos ribose, suderinimo,

— Direktyva 2009/23/EB dėl paprastų slėginių indų,

— Direktyva 2009/23/EB dėl neautomatinių svarstyklių,

— Direktyva 93/15/EB dėl civiliniam naudojimui skirtų sprogmenų pateikimo į rinką ir jos priežiūros nuostatų suderinimo,

— Direktyva 94/9/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su potencialiai sprogioje aplinkoje naudojama įranga ir apsaugos sistemomis, suderinimo,

— Direktyva 95/16/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su liftais, suderinimo,

— Direktyva 97/23/EB dėl valstybių narių įstatymų dėl slėginės įrangos suderinimo,

— Direktyva 2004/22/EB dėl matavimo priemonių,

— Direktyva 2004/108/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su elektromagnetiniu suderinamumu, suderinimo, panaikinanti Direktyvą 89/336/EEB,

— Direktyva 2007/23/EB dėl pirotechnikos gaminių pateikimo į rinką.

4.2.1 Pagrindinis bendras šių direktyvų bruožas – panaši struktūra: apibrėžtys, esminiai sveikatos ir saugos reikalavimai, nuorodos į darniuosius Europos standartus, reikalavimai gamintojams, atsekamumo reikalavimai, atitikties vertinimo reikalavimai ir apsaugos priemonės.

4.2.2 Reguliuojami sektoriai – itin svarbūs pramonės sektoriai, patiriantys didelę tarptautinę konkurenciją, todėl teisės aktų supaprastinimas jiems bus naudingas ir užtikrins vienodas sąlygas ES rinkoje.

4.2.3 Vis dėlto šiuo pasiūlymu Komisija siūlo prie Sprendimo Nr. 768/2008/EB priderinti keleto direktyvų, kurios dar neturėjo būti keičiamos, bet kurioms būtų naudingos nuostatos dėl rinkos priežiūros ir kitų įvairių sektorių klausimų, rinkinį, nenagrinėjant grynai su sektoriais susijusių aspektų.

4.2.4 Šis dokumentų rinkinys skirtas iš dalies pakeisti šias direktyvas siekiant įtraukti vien tik horizontaliąsias sprendimo nuostatas vienu kartu per supaprastintą procesą, nenagrinėjant su atskirais sektoriais susijusių klausimų, kad naująja teisės aktų sistema kuo greičiau galėtų pasinaudoti kuo daugiau sektorių. Prie sprendimo bus griežtai priderintos tik apibrėžtys, atsekamumo reikalavimai, ekonominės veiklos vykdytojų prievolės, atitikties vertinimo įstaigų atrankos kriterijai bei procedūros ir atitikties vertinimo reikalavimai.

4.2.5 Siekdama didžiausio teisinio aiškumo Komisija pasirinko naujos redakcijos teisėkūros metodą, kuris reiškia „naujo teisės akto priėmimą, kai tame pačiame tekste inkorporuojami ir ankstesnio teisės akto esminiai pakeitimai, ir to akto nekeistos nuostatos. Naujasis teisės aktas pakeičia ir panaikina ankstesnįjį aktą“. Be to, turi būti suderinta su Lisabonos sutarties nuostatomis ir terminija.

4.3 Komisijos nuomone, direktyvų priderinimo esmę galima apibendrinti taip:

4.3.1 Priemonės, skirtos reikalavimo nesilaikymo problemai spręsti: — importuotojų ir platintojų prievolės, — gamintojų prievolės, — atsekamumo reikalavimai, — apsaugos sąlygos procedūros pertvarkymas (rinkos priežiūra);

4.3.2 Priemonės, skirtos paskelbtųjų įstaigų darbo kokybei užtikrinti: — paskelbtųjų įstaigų paskelbimo reikalavimų sugriežtinimas, — pakeistas paskelbimo procesas, — reikalavimai skelbiančiosioms institucijoms, — informavimo prievolės;

4.3.3 Priemonės, skirtos direktyvų suderinamumui užtikrinti: — bendrų apibrėžčių ir terminų priderinimas, — atitikties įvertinimo procedūrų tekstų priderinimas.

4.3.4 Vis dėlto pasiūlyme nenagrinėjami su ES standartizavimo politikos įgyvendinimu susiję klausimai, kurie galėtų turėti pasekmių įgyvendinant šiame dokumente nagrinėjamas direktyvas ir kurie bus svarstomi atskiroje teisėkūros iniciatyvoje.

5. Bendrosios pastabos

5.1 Komitetas palankiai vertina Europos Komisijos priimtus pasiūlymus iš dalies pakeisti dešimt techninio derinimo direktyvų, susijusių su vadinamojo Prekes reglamentuojančių dokumentų rinkinio taikymu, jas tiesiog priderinant prie Sprendimo Nr. 768/2008/EB dėl bendrosios gaminių pardavimo sistemos.

5.2 Sprendimas Nr. 768/20008/EB priimtas kartu su Reglamentu (EB) Nr. 765/2008 dėl akreditavimo ir rinkos priežiūros. Šiais dokumentais nustatomi geresnio vidaus rinkos veikimo užtikrinimo modeliai apibrėžiant nuoseklesnį produktų saugos politikos techninio derinimo metodą, sukuriant veiksmingesnę visų rinkai pateiktų prekių (tiek ES, tiek trečiųjų šalių kilmės) priežiūros sistemą ir sustiprinant vartotojų apsaugą bendrojoje rinkoje.

5.2.1 Atsižvelgiant į tai, kad minėtas sprendimas nėra teisiškai privalomas trečiosioms šalims (tai nereiškia, kad ES Teisingumo Teismas negali vykdyti jo teisėtumo kontrolės), nes tai sui generis aktas, atspindintis institucijų įsipareigojimus. Dalį jo nuostatų taikant minėtoms direktyvoms būtų užtikrintas veiksmingesnis rinkos priežiūros mechanizmas nebūtinai iš dalies keičiant visas šias direktyvas.

5.2.2 Po to sklandžiai ir paprastai būtų galima paaiškinti minėtų nuostatų teisinį poveikį taikant naujos teisės aktų redakcijos metodą ir kartu direktyvų rinkinį priderinti prie tam tikrų Lisabonos sutarties nuostatų ir terminijos.

5.3 Be to, Komitetas pabrėžia minėtų teisės aktų pakeitimų indėlį įgyvendinant kitus svarbius ES politinius tikslus, pavyzdžiui, Europos įmonių konkurencingumo didinimas, susijusių sektorių ekonominės veiklos vykdytojų strategijų stiprinimas, didesnių garantijų užtikrinimas siekiant aukšto vartotojų apsaugos lygio ir kt.

6. Konkrečios pastabos

6.1 Atsižvelgiant į tai, kad Komisija šiuo atveju taiko išskirtinį teisėkūros metodą ir kad taikymo sritis susijusi su kompetencijos pasidalijimu (Sutarties dėl ES veikimo 4 straipsnio 2 dalies a punktas „vidaus rinka“ ir 114 straipsnis), reikia pateikti keletą pastabų dėl kai kuriose Sprendimo Nr. 768/2008/EB nuostatose vartojamų terminų, subsidiarumo principo taikymo ir organizuotos pilietinės visuomenės vaidmens ateityje įgyvendinant dešimties direktyvų rinkinį.

6.2 Tekstas nepakankamai konkretus, kadangi kartu vartojami terminai „principios generales“ (bendrieji principai) (sprendimo 1 straipsnis ir jo I priedo R11 straipsnis) ir „principios comunes“ (bendrieji principai) (sprendimo 5 ir 6 konstatuojamosios dalys), tačiau nei pačiame sprendimo tekste, nei jokioje pagal jo nuostatas pataisytoje direktyvoje konkrečiai nepaaiškinama, ką šios sąvokos reiškia ir kuo jos skiriasi (jei skiriasi). Be to, vartojamas terminas „visuomenės interesas“ (sprendimo 8 konstatuojamoji dalis ir 3 straipsnis, taip pat jo I priedo R31 ir R33 straipsniai), tačiau konkrečiai nenurodoma, ką jis reiškia minėtų nuostatų taikymo srityje.

Iš tikrųjų pagirtinas spartumas, kurį užtikrina šis naujas dalinio direktyvų keitimo metodas, ir tai jokiu būdu netrukdo tiksliai ir išsamiai apibrėžti jo įgyvendinimui svarbių sąvokų.

6.3 Vienas iš direktyvų įsigaliojimo privalumų yra tas, kad bus sustiprinti rinkos priežiūros ir pačių rinkos dalyvių skundų apie neteisėtą ar nelegalią praktiką pateikimo mechanizmai. Vis dėlto reikėtų patikslinti sankcijų, kurios turės būti užtikrintos valstybių narių teisės aktais, pobūdį ir mažiausią ribą, kada jos yra taikytinos, kadangi iš visų svarbių nuostatų nacionalinėms valdžios institucijoms tenka tik prievolė nustatyti sankcijų už tokį elgesį taisykles (žr. Pasiūlymo COM (2011)77324 konstatuojamąją dalį).

6.3.1 Dėl reguliavimo ir administravimo lygmeniu susiskaidžiusios teisinės aplinkos, kaip yra ES valstybių narių atveju šioje srityje, kyla rimtas pavojus, kad svarbių tikslų bus siekiama neveiksmingai, jei viršvalstybiniu lygmeniu nebus konkrečiau nustatyti įpareigojimai.

6.3.2 EESRK prašo Komisijos išspręsti šią problemą, kuri šiuo metu trukdo veikti vidaus rinkai, ir pateikti pasiūlymų šiuo klausimu, kaip ir dėl kitų ES politikos sričių.

6.4 Teisės aktų pakeitimai nesustiprina ir nepabrėžia vartotojų organizacijų vaidmens vykdant priežiūros, informavimo ir pranešimo apie neteisėtą praktiką veiklą, kuri, paradoksalu, iš esmės paliekama rinkos dalyvių rankose.

6.5 Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl ES veikimo uždavinys sustiprinti horizontalųjį subsidiarumą, taip pat dalyvaujamosios demokratijos principą ir ES organizuotos pilietinės visuomenės vaidmenį bus sunkiai įgyvendinamas atsižvelgiant į tai, kas numatyta vienintelėje sprendimo nuostatoje (35 konstatuojamoji dalis), pagal kurią vartotojų organizacijoms suteikiamas pasyvus vaidmuo (Komisija jas informuoja rengdama „CE“ ženklo propagavimo kampanijas), kuris turėtų būti toks pat kaip ir gamintojų.

6.6 Esama ženklinimo sistema negarantuoja, kad produktams buvo taikytas kokybės ir saugumo užtikrinimo procesas, o tai nuvilia vartotojų lūkesčius. Komisija, gamintojai ir vartotojai turėtų išnagrinėti galimybę ateityje sukurti naują ženklinimo sistemą, pagal kurią būtų nustatoma produktų kilmė ir užtikrinamas jų atsekamumas, kad vartotojai būtų geriau informuoti.

2012 m. kovo 28 d., Briuselis Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkas Staffan NILSSON

(1) OL L 218, 2008 8 13, p. 82; EESRK nuomonė: OL C 120, 2008 5 16, p. 1.

(2) OL C 120, 2008 5 16, p. 1.

(3) OL L 380, 1990 12 31, p. 13.

(4) OL L 220, 1993 8 30, p. 23.

(5) OL L 218, 2008 8 13, p. 30; EESRK nuomonė: OL C 120, 2008 5 16, p. 1.