1.Įvadas

Atėjo metas Europoje išnaudoti visą dumblių, kaip atsinaujinančiųjų išteklių, potencialą. Žaliavų ir energijos tiekimo saugumo užtikrinimo problema tapo dar aktualesnė Rusijai prieš Ukrainą pradėjus nepagrįstą ir neišprovokuotą karinę agresiją, kuri daro poveikį trąšų, pašarų sudedamųjų dalių ir energijos pasiūlai. Tai „skatina pasaulinių energijos, biržos prekių ir maisto produktų kainų augimą ir didina netikrumą, o šie veiksniai stabdo augimą ir didina infliacinį spaudimą visame pasaulyje“.

Dėl didėjančio pasaulio gyventojų skaičiaus, išteklių eikvojimo, neigiamo poveikio aplinkai ir klimato kaitos reikia keisti požiūrį į maisto ir ekonomikos sistemas. Šiuo tikslu būtina atrasti naujų ir tvarių būdų, kaip pamaitinti sparčiai augančią pasaulio populiaciją. Kaip? Visų pirma, galima pasitelkti gausius ir kol kas per mažai naudojamus išteklius, t. y. jūras ir vandenyną. Jie kol kas mus aprūpina ne daugiau kaip 2 proc. maisto, nors užima daugiau kaip 70 proc. Žemės paviršiaus.

Komunikate dėl Europos žaliojo kurso, strategijoje „Nuo ūkio iki stalo“ ir Komunikate dėl tvarios mėlynosios ekonomikospabrėžiamas ūkiuose auginamų jūrų gėrybių, kaip maistui ir pašarams skirtų mažo anglies pėdsako baltymų šaltinio, potencialas. Strategijoje „Nuo ūkio iki stalo“ pabrėžiamas dumblių, kaip tvariai maisto sistemai ir pasauliniam aprūpinimui maistu svarbaus alternatyvaus baltymų šaltinio, vaidmuo.

Tvaresnės ir konkurencingesnės ES akvakultūros 2021–2030 m. gairėse (Strateginėse ES akvakultūros gairėse) pabrėžiama būtinybė skatinti auginti daugiau dumblių (makrodumblių (jūrų dumblių) ir mikrodumblių), nes tai padėtų siekti kelių Europos žaliojo kurso tikslų. Dumblių auginimas gali padėti siekti ES tikslų, susijusių su priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimu, nuline tarša, žiediškumu, biologinės įvairovės išsaugojimu ir atkūrimu, ekosistemų apsauga ir aplinkosaugos paslaugų plėtojimu. Dumbliai gali pakeisti produktus, kuriems gaminti naudojami iškastiniai ištekliai. Juos galima naudoti kaip žaliavas augalų biostimuliatoriams, biologinės kilmės cheminėms medžiagoms bei kitoms medžiagoms ir biodegalams gaminti. Komunikate dėl tvarių anglies ciklų pripažįstamas dumblių potencialas mėlynosios anglies ekonomikoje.

Europos Komisijos (toliau – Komisija) aukšto lygio mokslinių konsultacijų grupės parengtoje ataskaitoje „Vandenynų kilmės maistas“ (angl. Food from the Oceans) teigiama, kad jūrų dumbliai gali patenkinti prognozuojamą daugiau kaip 100 mln. tonų papildomos žmonių maistui skirtos biomasės poreikį per artimiausius 20 metų. Dumblių ir kitų naujų jūros išteklių (biomasės) gamyba ir perdirbimas gali padėti užtikrinti tvarių maisto ir pašarų produktų, taip pat vaistų, funkcinio maisto, augalų biostimuliatorių, biologinių pakuočių, kosmetikos ir kitų nei maistas produktų pasiūlą (žr. 1 pav.).

1 pav. Dumblių biomasės naudojimo sritys

Tačiau plečiant jūrų dumblių auginimo jūroje veiklos mastą neturėtų būti daromas poveikis jūrų ekosistemų pusiausvyrai, o ekologinės klaidos, anksčiau padarytos vykdant veiklą sausumoje, neturėtų būti atkartotos vandenynuose.

Nors Europos dumblių sektorius kol kas nėra didelis, jis turi potencialo tapti svarbia ES mėlynosios bioekonomikos dalimi. Europos Sąjungoje vykdomi moksliniai tyrimai ir inovacijos kartu su ryžtingai nusiteikusia verslo bendruomene ne tik suteikė postūmį ES dumblių sektoriui vystytis ir plėstis (JT pasauliniame susitarime tai net vadinama jūrų dumblių revoliucija), bet ir padeda siekti Europos žaliojo kurso tikslų. Taigi Europa turi labai geras sąlygas per ateinantį dešimtmetį išnaudoti savo dumblių potencialą.

Remiantis koalicijos „Seaweed for Europe“ prognozėmis, jūrų dumblių paklausa Europoje galėtų padidėti nuo maždaug 270 000 tonų 2019 m. iki 8 mln. tonų 2030 m., o jūrų dumblių vertė visuose sektoriuose 2030 m. galėtų siekti 9 mlrd. EUR (didžiausia paklausa būtų pašarų, maisto ir augalų biostimuliatorių (trąšų) sektoriuose). Plečiant jūrų dumblių auginimą galėtų būti sukurta apie 85 000 naujų darbo vietų, iš Europos jūrų kasmet galėtų būti pašalinama tūkstančiai tonų fosforo ir azoto, sumažėtų išmetamo CO2 kiekis (į aplinką nebūtų išmetama iki 5,4 mln. tonų CO2 per metus), be to, mažiau žalos būtų daroma žemės plotams16.

Klestinti ES dumblių pramonė ne tik galėtų tapti pavyzdžiu ir įkvėpimo šaltiniu kitoms pramonės šakoms labiau orientuotis į regeneracija, inovacijomis ir socialiniu pavyzdingumu grindžiamą modelį, bet ir padėtų sukurti tūkstančius naujų darbo vietų, ypač pakrančių bendruomenėse. Kaip nurodyta Komisijos komunikate „Naujas požiūris į tvarią ES mėlynąją ekonomiką“5, šiame komunikate apžvelgiamas dumblių potencialas Europos Sąjungoje ir išdėstoma darni koncepcija (taip pat apibūdinami tiksliniai veiksmai), kurią įdiegus būtų remiama regeneracinio dumblių auginimo ir dumblių produktų gamybos plėtra Europos Sąjungoje, taip pat plėtojamos ir masiniam vartojimui pritaikomos maisto ir ne maisto reikmėms naudojamų dumblių rinkos.

2.Kodėl dumblių kaip išteklių potencialas Europoje laikomas nepanaudotu?

Dumbliai, kuriuose yra mažai riebalų ir daug maistinių skaidulų, mikroelementų ir bioaktyviųjų junginių, dažnai pristatomi kaip sveiki ir mažai kaloringi maisto produktai (kai kurių rūšių dumbliai yra ypač turtingi baltymų). Dėl savo biocheminių junginių ir savybių dumbliai laikomi vertinga medžiaga, kuri vis plačiau naudojama įvairioms kitoms komercinėms reikmėms: gyvūnų ar žuvų pašarų ir pašarų priedų, vaistų, funkcinio maisto, augalų biostimuliatorių, biologinių pakuočių, kosmetikos ar biodegalų gamybai, taip pat atliekų tvarkymo srityje, pavyzdžiui, dumbliai gali būti naudojami angliai ir maisto medžiagoms fiksuoti ir pan. Dumbliai taip pat padeda šalinti maisto medžiagas iš vandens ekosistemų ir taip mažina eutrofikaciją. Jūroje auginami dumbliai padeda šalinti anglies dioksidą ir taip mažina vandenynų rūgštėjimą. Žinoma, tokia potenciali nauda turės būti įvertinta atsižvelgiant į galiojančius ES teisės aktus ir prireikus sugretinta su galimu pavojumi sveikatai (pavyzdžiui, tam tikrų rūšių dumbliai pasižymi didele sunkiųjų metalų koncentracija).

Europos jūrų dumblių sektorius, kuris šiuo metu yra daugiau orientuotas į laukinių jūrų dumblių rinkimą, o ne auginimą akvakultūros ūkiuose (kaip Azijoje), tebėra užuomazgos stadijoje. Jei per pastarąjį dešimtmetį Azijos rinka,14 smarkiai augo (Azijos kilmės jūrų dumbliai sudaro apie pusę pasaulinės akvakultūros produkcijos), europinės jūrų dumblių produkcijos kiekis kol kas yra nereikšmingas (žr. 2 pav.).

2 pav. Jūrinės akvakultūros produkcija Europos Sąjungoje ir pasaulyje

Nors kol kas Europos vaidmuo pasaulinėje jūrų dumblių rinkoje yra menkas, verslo perspektyvos yra palankios, todėl Europa gali išplėtoti stiprią dumblių pramonę, kurios pagrindiniai elementai būtų akvakultūros produkcija ir novatoriška jūrų dumblių marikultūra (jūrinė permakultūra ). Dumblių pramonė galėtų padėti išnaudoti plačių Europos jūrų potencialą, vietos bendruomenėse būtų kuriamos naujos darbo vietos, gaminami sveiki mažataršiai produktai, regeneruojamos pakrančių ekosistemos (pavyzdžiui, dumbliai padėtų fiksuoti CO2 ir maisto medžiagas ir išskirtų deguonį) ir teikiamos ekosisteminės paslaugos.

ES yra viena iš svarbiausių pasaulyje jūrų dumblių produktų importuotoja (pagal vertę): 2016 m. importuotų produktų vertė sudarė 554 mln. EUR. Taigi, akivaizdu, kad jūrų dumblių produktų paklausa Europoje yra didelė. Populiarėjant sveikatingumo ir tvarumo tendencijoms ta paklausa turėtų dar labiau padidėti. Kitas veiksnys, kuris didins dumblių ir dumblių produktų paklausą, yra pasaulyje auganti žmonių populiacija ir vartojimo modeliai . Europos Sąjungoje dumblių ir dumblių produktų paklausa artimiausiais metais taip pat turėtų augti (žr. 3 pav.). Mikrodumblių, kuriuos, be kita ko, galima auginti sausumoje ir nuo jūros nutolusiose vietovėse, o konkrečiau chlorelių ir melsvabakterių vingrūnių paklausa Europos Sąjungoje taip pat auga.