LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 322/39

Paraiškos paskelbimas pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 510/2006 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos 6 straipsnio 2 dalį

2009/C 322/11

Šis paskelbimas suteikia teisę pareikšti prieštaravimą paraiškai pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 510/2006 7 straipsnį. Prieštaravimo pareiškimai Komisijai turi būti pateikti per šešis mėnesius nuo paraiškos paskelbimo datos.

BENDRASIS DOKUMENTAS

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 510/2006

„GENISSE FLEUR D’AUBRAC“

EB Nr.: FR-PGI-005-0257-15.10.2002

SGN ( X ) SKVN ( )

1. Pavadinimas:

„Génisse Fleur d’Aubrac“

2. Valstybė narė arba trečioji šalis:

Prancūzija

3. Žemės ūkio produkto arba maisto produkto apibūdinimas:

3.1. Produkto rūšis:

1.1. klasė. Šviežia mėsa ir subproduktai

3.2. Produkto, kuriam taikomas 1 punkte nurodytas pavadinimas, apibūdinimas:

„Génisse Fleur d’Aubrac“ – sukryžminus Obrakų (pranc. aubrac) veislės karvę ir šarolė veislės bulių gauta nesiveršiavusi telyčia, skerdžiama 24–42 mėnesių amžiaus.

Pagrindinės skerdenų savybės:

— ne mažesnis nei 280 kg svoris,

— raumeningumas – E, U ir R klasės pagal EUROP standartų lentelę,

— riebalinis sluoksnis – 2 ir 3 klasės pagal EUROP sistemą,

— 24 valandas po paskerdimo longissimus dorsi raumens ties tryliktuoju juosmens slanksteliu pH ≤ 6,

— brandinama ne trumpiau kaip 7 dienas nuo paskerdimo,

— be išorinių trūkumų, t. y. paviršiniai riebalai pašalinti tinkamai, be gylio lervų pėdsakų, hematomų.

„Génisse Fleur d’Aubrac“ telyčių mėsa yra ryškiai raudonos spalvos. Ji pakankamai liesa ir su trupučiu tarpląstelinių riebalų.

Mėsa parduodama skerdenomis arba skerdeną dalijant pusiau (šviežia mėsa), supjaustyta nedideliais gabalais (šviežia), raumenimis/pjaustyti paruoštais gabalais (šviežia arba šaldyta), raumenimis/pjaustyta (šaldyta) ir vartoti skirtais vienetais (šviežia arba šaldyta).

3.3. Žaliavos:

Informacijos nėra.

3.4. Pašarai (taikoma tik gyvūninės kilmės produktams):

Nuo gimimo iki nujunkymo

Tvarte arba ganykloje veršeliai žinda motinos pieną. Prasidėjus ganiavai jie minta žole. Nujunkoma natūraliu būdu, ne anksčiau kaip po 6 mėnesių nuo gimimo. Žindyti pieno pakaitalais draudžiama. Jei tai būtina dėl oro sąlygų, kelis mėnesius iki nujunkymo ūkininkai veršeliams papildomai gali duoti koncentruotų pašarų.

Nuo nujunkymo iki galutinio auginimo etapo

Gyvuliai turi būti daugiausia šeriami ūkyje užaugintais pašarais, išskyrus atvejus, kai tai neįmanoma dėl oro sąlygų (sausros ir kt.). Pašarų sudėtis:

— laukinių, vienmečių ir (arba) daugiamečių veislių augalai,

— žolės ir (arba) ankštiniai augalai, augantys laikinose pievose,

— daugiamečių natūralių pievų augalai.

Gyvulių pašarai gali būti žali (žolė), sausi (šienas) ir (arba) gauti šlapiuoju gamybos būdu (silosas). Racioną galima papildyti pašarų papildais, tačiau jo pagrindą ir toliau turi sudaryti ūkyje užauginti pašarai.

Pašarų gamintojo arba ūkyje pagamintus koncentruotus pašarų papildus sudaro tik grūdai, grūdų produktai arba subproduktai, aliejinių augalų sėklos, aliejinių augalų sėklų produktai ir subproduktai (išspaudos), žolinių augalų produktai ir subproduktai, šakniagumbių, šakniavaisių ar vaisių griežiniai, melasa, džiovinta liucerna, pieno produktai, aliejus ir augaliniai riebalai, mineralai (karbonatai, fosfatai, druska, magnis), mielės ir šalutiniai jų produktai. Naudojami tik teisės aktų reikalavimus atitinkantys priedai.

Nuo 18 mėnesių amžiaus jokio pavidalo kukurūzais šerti nebegalima.

Galutinis auginimo etapas

Paskutiniu auginimo etapu, trunkančiu ne trumpiau kaip 4 mėnesius, gyvuliai laikomi tvarte arba ganykloje. Telyčių racioną, kurio pagrindas lieka ūkyje užauginti pašarai, galima papildyti pašarų papildais. Pašarų gamintojo arba ūkyje pagamintus koncentruotus pašarų papildus sudaro tik iš į nurodytą sąrašą, taikomą nuo nujunkymo iki galutinio auginimo etapu, įtrauktos sudėtinės dalys, tačiau šių papildų vienam galvijui negali būti skiriama daugiau kaip 400 kg. Nuo 18 mėnesių amžiaus jokio pavidalo kukurūzais šerti nebegalima.

3.5. Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje:

„Génisses Fleur d’Aubrac“ telyčios gimsta, auginamos ir penimos SGN „Génisses Fleur d’Aubrac“ vietovėje. Gyvulininkystės ūkio būstinė, taip pat visi pastatai ir ganyklos, įskaitant ganyklas, esančias teritorijoje, į kurią sezoniškai pervaromi galvijai (jos naudojamos auginant Fleur d’Aubrac telyčias), turi būti SGN vietovėje.

Šios telyčios nuo pat gimimo iki paskerdimo auginamos pas tą patį ūkininką arba gali būti parduotos kitam savininkui, tačiau tik vieną kartą. Pas paskutinį gyvulių augintoją galvijas turi laikomas ne trumpiau kaip 4 mėnesius.

Šios telyčios skerdžiamos SGN vietovėje. Telyčios negali būti transportuojamos ilgiau nei 4 valandas, neįskaitant sustojimų. Toks reikalavimas nustatytas atsižvelgiant į telyčių gerovę vežimo metu ir tam, kad jos nebūtų vežamos ilgais atstumais, sukeliančiais stresą. Stresas veikia skerdenų išeigą ir mėsos kokybę. Todėl specialistai turi jį kuo labiau sumažinti, kad auginimo etapu ūkininkų įdėtos pastangos nenueitų perniek.

3.6. Specialios pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės:

Informacijos nėra.

3.7. Specialios ženklinimo etiketėmis taisyklės:

Kilmę patvirtinančiuose sertifikatuose (pranc. Certificats de Garantie de l’Origine, CGO) ir etiketėse turi būti nurodyta ši informacija:

— kategorija – telyčia,

— pavadinimas, kuriuo produktas parduodamas – „Génisse Fleur d’Aubrac“,

— kontrolės institucijos kontaktiniai duomenys,

— SGN logotipas,

— užrašas „Génisse née de mère de race Aubrac et de père de race Charolaise“ (telyčia, gauta sukryžminus obrakų veislės karvę ir šarolė veislės bulių),

— užrašas „Elevage alternant pâturage et étable“ (paeiliui auginta ganykloje ir tvarte),

— užrašas „Génisse née et élevée en Pays de l'Aubrac“ (Obrako krašte gimusi ir užauginta telyčia),

— nacionalinis galvijo identifikacinis numeris.

4. Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas:

SGN „Génisse Fleur d’Aubrac“ vietovei priklauso 313 savivaldybių, esančių keturiuose, t. y. Averono, Kantalio, Aukštutinės Luaros ir Lozero, departamentuose.

Averono departamentas

Visos Bozouls, Campagnac, Entraygues-sur-Truyère, Espalion, Estaing, Laguiole, Laissac, Mur-de-Barrez, Pont-de-Salars, Rodez-Nord, Saint-Amans-des-Côts, Saint-Chely-d’Aubrac, Saint-Geniez-d’Olt, Sainte-Geneviève-sur-Argence, Salles-Curan, Sévérac-le-Château kantonų savivaldybės.

Conques kantonas: Conques, Saint-Félix-de-Lunel ir Sénergues savivaldybės.

Marcillac-Vallon kantonas: Muret-le-Château ir Salles-la-Source savivaldybės.

Rodez-Est kantonas: Rodez-Est ir Sainte-Radegonde savivaldybės.

Rodez-Ouest kantonas: Rodez-Ouest savivaldybė.

Vézins-de-Lévezou kantonas: Saint-Laurent-de-Lévézou, Ségur ir Vézins-de-Lévézou savivaldybės.

Kantalio departamentas

Chaudes-Aigues, Pierrefort, Ruynes-en-Margeride, Saint-Flour-Nord, Saint-Flour-Sud kantonai: visos komunos.

Massiac kantonas: Bonnac, La Chapelle-Laurent, Ferrières-Saint-Mary, Saint-Mary-le-Plain, Saint-Poncy ir Valjouze savivaldybės.

Murat kantonas: Neussargues-Moissac savivaldybė.

Aukštutinės Luaros departamentas

Pinols kantonas: Auvers, La Besseyre-Saint-Mary, Desges ir Pinols savivaldybės.

Saugues kantonas: Chanaleilles, Croisances, Esplantas, Grèzes, Saint-Christophe-d’Allier, Saint-Vénérand, Saugues, Thoras, Vazeilles-Près-Saugues ir Venteuges savivaldybės.

Lozero departamentas

Aumont-Aubrac, Le Bleymard, Chanac, Châteauneuf-de-Randon, Fournels, Grandrieu, Langogne, Le Malzieu-Ville, Marvejols, Mende-Nord, Mende-Sud, Nasbinals, Saint-Alban-sur-Limagnole, Saint-Amans, Saint-Chély-d’Apcher ir Saint-Germain-du-Teil kantonai: visos komunos.

La Canourgue kantonas: Banassac, Canilhac, La Canourgue, Saint-Saturnin ir La Tieule savivaldybės.

Florac kantonas: Bondons savivaldybė.

Le Massegros kantonas: Le Recoux savivaldybė.

Pont-de-Montvert kantonas: Fraissinet-de-Lozère, Le Pont-de-Montvert ir Saint-Maurice-de-Ventalon savivaldybės.

Villefort kantonas: Altier ir La Bastide-Puylaurent savivaldybės.

5. Ryšys su geografine vietove:

5.1. Geografinės vietovės ypatumai:

Obrako kraštą (pranc. Pays de l’Aubrac) sudaro keli nedideli gamtiniai Centrinio masyvo pietuose esančių kalnų regionai. Tai tipinė fizinė aplinka, kurią daugiausia sudaro pirminiai ir ugnikalnių masyvai. Didžioji šio krašto dalis yra didesniame nei 600 metrų aukštyje; žiemos jame yra ilgos ir šaltos, per metus taip pat iškrenta nemažai kritulių. Jame daug ganymo plotų: natūralių ganyklų, kurios vietos gyventojų vadinamos „devèzes“, viržynų ir ganyti skirtų vietų, po medžiais esančių ganyklų, kalnų ar vasaros kalnų ganyklas, kuriose dominuoja bazaltas, granitas arba skalūnas.

Dėl vietovės aukščio ir reljefo čia gyvenantys žmonės išmoko gyvulius ganyti ekonomiškai, t. y. naudoti kalnų žolę.

5.2. Produkto ypatumai:

Sukryžminus obrakų veislės karvę ir šarolė veislės bulių gauta „Génisse Fleur d’Aubrac“ telyčia yra originalus ir unikalus produktas, kuriame susijungia geriausios atsparios galvijų veislės ir gerai žinomos mėsinių galvijų veislės savybės. Obrako krašto ūkininkai puikiai žino, kaip užauginti šias telyčias ir tai daro nuo senų laikų. Akivaizdu, kad dėl tokio kryžminimo telyčios greitai auga ir penisi, taip pat pasižymi itin geru mėsingumu.

„Génisses Fleur d’Aubrac“ telyčios auginamos paeiliui jas laikant ganykloje arba tvarte; tai susiję su tam tikromis Obrako krašto klimato ypatybėmis, dėl kurių galvijų auginimą sudaro du pagrindiniai etapai:

— vasara (nuo balandžio–gegužės iki lapkričio–gruodžio), kai galvijai ganomi lauke,

— žiema (nuo lapkričio–gruodžio iki balandžio–gegužės), kai galvijai laikomi tvarte ir šeriami sukauptomis pašarų atsargomis.

„Génisse Fleur d’Aubrac“ telyčių mėsa ryškiai raudonos spalvos, pakankamai neriebi ir su trupučiu tarpląstelinių riebalų.

5.3. Priežastinis geografinės vietovės ir produkto kokybės ar ypatybių (SKVN atveju) arba produkto ypatingos kokybės, reputacijos ar kitų ypatybių (SGN atveju) ryšys:

SGN „Génisse Fleur d’Aubrac“ grindžiamas patirtimi ir geru šio produkto vardu.

„Génisses Fleur d’Aubrac“ telyčių augintojų įgyta patirtis pasireiškia kaip specifinė Obrako krašte taikoma auginimo sistema, kuriai būdinga tai, kad naudojamos natūralios pievos, karvių žindenių bandos auginamos ekstensyviu būdu, sistemos pagrindu pasirinkta atspari obrakų veislė, taip pat pastangos, įdėtos siekiant gauti didelę pridėtinę vertę turinčias „Génisses Fleur d’Aubrac“.

Obrako krašto galvijininkystės sistema paremta tuo, kad naudojama žolė. Priklausomai nuo ūkių geografinės padėties, galvijų auginimas pasižymi tam tikromis ypatybėmis:

— aukštai (apie 1 000 metrų aukštyje) esantis daugiausia vulkaninio pobūdžio dirvožemis ir gausūs krituliai lemia tai, kad žolė nenustoja augusi viso ganymo sezono metu. Ūkio naudmenos – daugiausia daugiametės pievos, kuriose ganosi galvijai. Tai taip pat didelė vasaros ganyklų zona,

— vidutiniame aukštyje (800–1 200 metrų) esančios, didžiausią plotą užimančios (apie pusė Obrako krašto), vadinamosios granito zonos dirvožemis susidarė ant granitinio smėlio, jam didelį poveikį turi vasaros sausra. Vis dėlto yra nemažai ganyti skirtų vietų ir vadinamųjų „devèzes“, kuriose galvijai gali vasarą ganytis,

— nedideliame aukštyje (ne daugiau kaip 800 metrų) granito zonos prieigų dirvožemis yra sausas, todėl vasarą žolės ten nedaug, tad tuo metų laiku galvijų bandas būtina ginti į aukščiau esančias vietoves.

„Génisses Fleur d’Aubrac“ telyčios auginamos privalomai paeiliui jas ganant ganykloje ir laikant tvarte. Daugiausia jos minta ūkyje užaugintais pašarais.

Dėl ekstensyvaus šėrimo būdo, kurių didžiausią dalį sudaro ganymas, galvijų tankis nėra labai didelis, tačiau jame atsispindi natūrali naudojamų augalų įvairovė. Paprastai nenaudojant kitų medžiagų, išskyrus dėl itin rūgštaus dirvožemio, kurio pH nedidelis, naudojamus kalkių priedus, tačiau tiesiog tinkamai naudojant organines trąšas (mėšlą ir trąšas), 1 hektare bazaltinės zonos, kuri pati turtingiausia, dirvožemio galima užauginti 1 gyvulių vienetą, o granito, skalūno, smiltainio zonose, kurių natūralus potencialas mažesnis, tačiau pavasarį ganyklų kiekis toks pats, – nuo 0,6 iki 0,8 galvijų vieneto.

Obrakų veislės karvės itin gerai prisitaikiusios prie aplinkos ir jos trūkumus sugeba paversti privalumais, t. y. sunkiuoju metų laiku (ilgą žiemą) jos naudoja organizme sukauptas atsargas, kurias atsistato palankiuoju metų laiku – per pavasario ir vasaros ganiavą. Jos reguliariai, kartą per metus, nepatirdamos komplikacijų apsiveršiuoja. Jų veršelių, gautų jau apie pusšimtį metų kryžminant su Šarolė veislės buliais, auginimas jautienai Obrako kraštui davė nemažai ekonominės naudos. Vis daugiau galvijų augintojų, siekdami iš geriausių galvijų, dažnai po itin griežtos atrankos, gauti kuo didesnę pridėtinę vertę, imasi auginti „Génisses Fleur d’Aubrac“ telyčias, pasižyminčias itin geru raumeningumu, tačiau kartu jų kaulai yra smulkūs, o mėsos skonis kaip Obrakų veislės galvijų.

Antikos epochą siekiantys liudijimai rodo, kad Obrako krašte gyvulininkystė, kuriuos pagrindas galvijų ganymas vasaros ganyklose, buvo labai svarbi. Nors kalnuose iš pradžių daugiausia būdavo gaminamas sūris, tačiau nuo XX amžiaus veiklos kryptis pakito – imta galvijus ekstensyviai auginti mėsai, o nuo septintojo XX amžiaus dešimtmečio greitai paplito vietos Obrakų veislės kryžminimas su Šarolė veislės galvijais ir palaipsniui atsirado „Génisse Fleur d’Aubrac“.

„Génisse Fleur d’Aubrac“ telyčios spaudoje pirmą kartą paminėtos 1991 m. joms skirtos šventinės dienos proga. Pirmaisiais „Génisse Fleur d’Aubrac“ pavadintais galvijais imta prekiauti 1991 m. spalio mėnesį. Nuo to laiko „Génisse Fleur d’Aubrac“ dažnai minimos specializuotoje ir plačiajai visuomenei skirtoje spaudoje. 1997 m. Le Guide des Produits du Terroir leidinys (leidėjas – Seuil) Obrakų veislės produktų asociacijai (pranc. Association des Produits de l’Aubrac) iš galvijų augintojams už Obrakų telyčias „Génisse Fleur d’Aubrac“ suteikė Label Excellence Terroir ženklą. 2002 m. gegužės 27 d. daugiau nei 200 asmenų, specialistų ir vietos valdžios atstovų susirinko atšvęsti 10 000-osios „Génisse Fleur d’Aubrac“ telyčios pardavimo; šis įvykis aprašytas regioninėje spaudoje. Specialistai dalyvauja įvairiose parodose: 2004 m. dalyvauta tarptautinėje žemės ūkio parodoje (pranc. Salon International de l’Agriculture) Paryžiuje, 2005 m. lapkričio mėnesį vykusioje mėsos gaminių parodoje (pranc. Salon de la boucherie et du goût) Marselyje, 2006 m. balandžio mėnesį vykusioje kokybiškų produktų ir jų sektorių parodoje (pranc. Salon des produits et des filières de qualité) Marvežolyje. Su „Génisse Fleur d’Aubrac“ vartotojai supažindinami taip pat naudojant mėsos parduotuvėse kabinamus plakatus, reklaminę medžiagą ir prekybos vietų sąrašus, kurie dalijami per muges, parodas, specialius renginius ir kt. Keletą metų daug dėmesio „Génisse Fleur d’Aubrac“ taip pat skiriama ir kiekvienais metais vykstančiuose konkursuose ir kituose renginiuose: gyvulių pervarymui skirtoje šventėje, Festival du bœuf gras de Pâques šventėje, vykstančioje Lagjolyje (Averonas).

Nuoroda į paskelbtą specifikaciją:

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCAnnexesGenisseFleurdAubrac.doc