KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAIKonsultacijos dėl 2013 m. žvejybos galimybių /* COM/2012/0278 final */





KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI Konsultacijos dėl 2013 m. žvejybos galimybių 1. Įžanga Šiame konsultaciniame dokumente pateikiami Europos Komisijos pasiūlymai, kaip Europos vandenyse žvejojantiems Europos žvejams 2013 m. (tam tikriems ištekliams – 2013–2014 m.) turėtų būti nustatytas bendras leidžiamas žvejybos laimikis (BLŽL) ir pastangų lygis. Valstybės narės, regioninės patariamosios tarybos ir Žvejybos ir akvakultūros patariamasis komitetas raginami Komisijai pateikti savo nuomonę prieš tai, kai bus priimtas galutinis sprendimas dėl Komisijos pasiūlymų. Pateikiamas naujas požiūris į išteklių, kurių atžvilgiu nepateikta visapusiškų kiekybinių rekomendacijų, BLŽL nustatymą; remiamasi kokybinėmis rekomendacijomis ir vertinimo procedūromis, kurioms reikia mažiau duomenų, kai mokslinės įstaigos rengia rekomendacijas (4.1 skirsnis). Remiantis mokslinėmis rekomendacijomis dėl eksploatuojamų Europos ir gretutinių vandenų žuvų išteklių būklės ir valstybių narių teikiamais ekonominiais duomenimis, apibendrinama informacija apie pastarųjų metų Bendros žuvininkystės politikos raidą. Nustatant BLŽL, kvotų ir žvejybos pastangų lygį ir toliau turėtų būti visų pirma siekiama palaipsniui atsisakyti peržvejojimo. Dėl peržvejojimo kyla pavojus, kad žlugs šio sektoriaus komercinė veikla. Jei būtų atsisakyta pernelyg intensyvios žvejybos, tiek pat arba daugiau žuvies būtų galima sužvejoti dedant mažiau žvejybos pastangų, naudojant mažiau kuro ir žvejybos įrankių. Tai reiškia, kad kasmet jūroje turėtų būti sužvejojama tik tiek žuvų, kiek leistina norint užtikrinti, kad likusios žuvys galėtų kuo geriausiai augti ir daugintis vyraujančiomis ekologinėmis sąlygomis. Tokiomis sąlygomis ilgalaikis žvejybos laimikis neviršytų didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio (angl. santr. MSY). 2002 m. Europos Komisija ir Sąjungos valstybės narės įsipareigojo užtikrinti, kad iki 2015 m. būtų pasiektas tikslas žvejoti neviršijant didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio. Planas užtikrinti, kad būtų žvejojama neviršijant didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio Komisijos buvo išdėstytas 2006 m.[1] 2007 m. valstybės narės Taryboje ragino Komisiją siekti, kad būtų sužvejojama ne daugiau nei didžiausias galimas tausios žvejybos laimikis; kartu jos pripažino, kad būtina kaupti mokslines rekomendacijas, įgyvendinti ilgalaikius planus su poveikio vertinimais ir tartis su suinteresuotosiomis šalimis. Užtikrinus, kad žvejojant nebūtų viršijamas didžiausias galimas tausios žvejybos laimikis, nauda būtų didelė – užuot intensyviai žvejojus menkus išteklius būtų geriau žvejojami gausesni ištekliai. Žuvies bus sužvejojama tiek pat ar net daugiau, o neigiamas poveikis aplinkai bus mažesnis. Priedugnio žvejybos padariniai bus mažesni ir sumažės pažeidžiamų jūros gyvūnų, tokių kaip jūrų kiaulių, delfinų ir kitų jūrų žinduolių, priegauda, nes bendras žvejybos intensyvumas bus ne toks didelis. Kuro, kuris šiuo metu yra brangus, sunaudojimas turėtų smarkiai sumažėti, nes sužvejoti toną gausių išteklių žuvų užims mažiau laiko nei toną menkų išteklių žuvų. Taigi bus išmetama mažiau anglies dioksido ir sumažės laivų savininkų kuro išlaidos. Kitas svarbus privalumas – tai, kad į jūrą bus išmetama mažiau žuvų. Intensyviai žvejojamų išteklių žuvys paprastai yra mažesnės ir ne tokios vertingos, todėl jos išmetamos atgal į jūrą, nes jų rinkos vertė nedidelė arba jų dydis neatitinka verslinio dydžio ir pagal dabartines taisykles jas iškrauti yra neteisėta. Sumažinus žvejybos mastą daugiau žuvų pakankamai užaugs, o žvejams bus daug lengviau žvejoti tinkamo dydžio žuvis ir nežvejoti smulkių žuvų. 2010 m. Tarptautinė jūrų tyrinėjimo taryba (TJTT, angl. ICES) parengė naujos formos rekomendaciją dėl BLŽL kiekio, pagal kurią iki 2015 m. bus pradėta žvejoti neviršijant didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio. 2011 m. savo BLŽL pasiūlymus Komisija grindė šiuo nauju požiūriu. 2013 m. TJTT planuoja toliau plėtoti didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio sistemą, kad būtų teikiamos kiekybinės rekomendacijos dėl išteklių, dėl kurių anksčiau tokių rekomendacijų ji negalėjo pateikti. Taip plėtojant sistemą bus plačiau taikomi vertinimo metodai, kurie geriau tinka, kai trūksta informacijos, taip pat kiekybinėje sistemoje bus sistemiškiau naudojami kokybiniai vertinimai. Komisija pritaria tokiam požiūriui, nes jis leis labai patobulinti informaciją, kuria grindžiami BLŽL pasiūlymai. 2. Žvejybos išteklių būklė Susirūpinimą kelia tai, kad Europos vandenyse 65 % išteklių nėra visapusiškai įvertinti ir, turimais duomenimis, tik 22 % išteklių, kuriems taikoma BLŽL, yra neperžvejoti (I priedas). Be to, pastaraisiais metais mažėja išteklių (nuo 47 % 2003 m. iki 35 % 2012 m.), kurių biologinės ribos gali būti vertinamos kaip saugios. Neaišku, kokią įtaką tai gali daryti duomenims (t. y. ar nėra taip, kad nustota vertinti būtent tuos išteklius, kuriems kyla didžiausias pavojus). Vis dėlto atrodo, kad įvertintų išteklių būklė gerėja, nors ir lėtai – Atlanto vandenyno ir gretimų jūrų peržvejotų[2] išteklių dalis sumažėjo nuo 32 iš 34 išteklių 2004 m. iki 18 iš 38 išteklių 2011 m., t. y. nuo 94 iki 47 % (išsami informacija pateikiama I priede). Žvejyba neviršijant didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio – tikroviškas ir pasiekiamas tikslas. Peržvejotiems ištekliams nebepriskiriami Pirėnų Atlanto europinių jūrų velnių, žydrųjų merlangų, Keltų jūros paprastųjų jūrų liežuvių, Škotijos vakarinės pakrantės juodadėmių menkių, Šiaurės jūros silkių, Šiaurės jūros jūrinių plekšnių ir Botnijos įlankos silkių ištekliai. 2012 m. pasinaudota galimybe ne kartą padidinti BLŽL – tai leis užtikrinti, kad žvejai gautų 135 mln. EUR papildomų pajamų. Didžiausiu galimu tausios žvejybos laimikiu grindžiama žvejybos politika jau duoda vaisių – vartotojams siūloma daugiau žuvies, o žvejybos ir perdirbimo sektorių darbuotojams galbūt bus užtikrinama daugiau darbo vietų ir pajamų. Dabartinių žinių apie žuvų išteklių būklę suvestinė pateikiama Ia priede, o jų santrauka pateikiama toliau pagal regionus[3]. Visi pagrindiniai Šiaurės rytų Atlanto pelaginių žuvų ištekliai, išskyrus atlantines skumbres, žvejojami neviršijant didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio; be to, 2012 metams nustatyti atitinkami BLŽL. Sąjunga ne kartą mėgino įtikinti Islandiją ir Farerų salas prisijungti prie Norvegijos ir ES, įgyvendinančių atlantinių skumbrių išteklių valdymo tvarias priemones. Visų atlantinių skumbrių BLŽL, kuriuos 2012 m. nustatė ES, Norvegija, Farerų salos ir Islandija, suma 36 proc. viršijo nurodytąją mokslinėse rekomendacijose (išskyrus Rusijos žvejų sugautas žuvis). Tausios atlantinių skumbrių žvejybos ribos gerokai viršijamos; jų ištekliai netolimoje ateityje sumažės, jei nebus pasiektas susitarimas su Islandija ir Farerų salomis dėl tvaraus šių išteklių valdymo. Dėl tokio nesugebėjimo susitarti ir dėl to, kad nebeužtikrinamas tinkamas išteklių valdymas, Jūrų priežiūros taryba šių išteklių nebetvirtina kaip valdomų tausiai. Šiaurės jūroje, Skagerako ir Kategato sąsiauriuose jūrinės plekšnės, juodadėmės menkės, silkės, norveginiai omarai ir paprastieji jūrų liežuviai (tik Skagerako ir Kategato sąsiauriuose) žvejojami atsižvelgiant į didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio mirtingumą dėl žvejybos. Kitų išteklių būklė nežinoma arba jie yra peržvejoti. 2011 m. BLŽL mokslinėse rekomendacijose nurodytą BLŽL viršijo 5 proc., palyginti su 17 proc. 2010 m. ir 37 proc. 2009 m. Daugelio Škotijos vakarinės pakrantės, Airijos jūros ir Keltų jūros ištekliai menki, o jų vertinimas neaiškus. TJTT pranešė apie tam tikrų išteklių laimikio ir kitų duomenų, įskaitant žuvų išmetimo į jūrą, registravimo problemas. Penki ištekliai taip išeikvoti, kad pagal mokslines rekomendacijas jų žvejybos mastas turėtų būti kiek įmanoma sumažintas. Iš 18 išteklių, kurių didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio vertinimą buvo galima atlikti, trečdalis peržvejota, o 12 buvo žvejojama neviršijant didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio. Pastaruoju metu Keltų jūros silkės ir Škotijos vakarinės pakrantės juodadėmių menkių išteklių būklė pagerėjo, tačiau, jei norveginiai omarai ir toliau bus intensyviai žvejojami naudojant mažų akių tinklus ir jei nebus geriau pasirenkami žvejybos įrankiai, kuriuos naudojant smulkioms žuvims lengviau išsprūsti, atlantinių menkių, juodadėmių menkių ir paprastųjų merlangų į jūrą bus išmetama dar daugiau nei dabar. Nustota taikyti žvejybos laimikio sudėties taisykles, kurios buvo nustatytos siekiant šį išteklių apsaugoti jam labai sumažėjus[4]. Valstybės narės įsipareigojo naudoti geriau pritaikytus žvejybos įrankius, kad į jūrą būtų išmetama mažiau žuvų. Biskajos įlankos ir Iberijos Atlanto regiono jūrų išteklių vertinimų atlikta nedaug. Australinių jūrinių lydekų išteklių būklė yra geresnė dėl to, kad jie gerai pasipildė žuvų jaunikliais, tačiau 2011 m. žuvų vėl sužvejota daug daugiau, nei nustatyta kvotomis, todėl kyla grėsmė šių išteklių ilgalaikiam tvarumui, o jų žuvies rinkos kaina yra maža. Kad išspręstų šią problemą, Komisija ir Ispanija rengia veiksmų planą, skirtą priderinti nacionalinę žvejybos laimikio ir žvejybos pastangų registracijos sistemą. Žvejybos laimikio ir žvejybos pastangų registracijos sistema kitose su Atlanto vandenynu besiribojančiose valstybėse narėse bus sukurta 2012 m. vasarą. Norveginių omarų vis dar rekomenduojama nežvejoti Kantabrijos jūroje. 5 iš 7 žinomų Baltijos jūros išteklių lieka peržvejoti. Neviršijamas tik Baltijos jūros rytinės dalies menkės ir Botnijos jūros silkės didžiausias galimas tausios žvejybos laimikis. 80 proc. Viduržemio jūros ištirtų išteklių yra peržvejoti, o kai kurie iš jų yra menki (Ib priedas). Nepaisant to, kad vertinimai vis dar geografiškai nesuderinti ir nereguliarūs, jų daugėja, o jų kokybė gerėja (šiuo metu vertinimai taikomi 27 žuvų rūšių ir per 100 išteklių), tačiau tik 63 % įvertintų išteklių klasifikuoti vadovaujantis didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio kriterijais. 37 % išteklių būklė ir toliau nežinoma. Atsižvelgiant į tai, kad šie vertinimai pradėti vykdyti neseniai ir kad kasmet įvertinami ne visi ištekliai, šiais duomenimis neįmanoma naudotis, kad būtų įvertinta išteklių būklės raida ilgesniu laikotarpiu. Juodojoje jūroje padėtis iš esmės nepasikeitė. Atlantinių šprotų išteklių būklė yra gera, nes pastaruoju metu jų ištekliai labai pasipildė ir jie žvejojami tausiai, o paprastųjų otų ištekliai vis dar smarkiai peržvejoti. 3. Ekonominė analizė Manoma, kad daugelio Europos žvejybos pramonės sektorių, ypač giliavandenių žuvų, ekonominės veiklos rodikliai bus prasti. Tai lemia dvi priežastys. Pirma, daugelio žuvų išteklių būklė lieka prasta – tai reiškia, kad laimikis yra mažesnis, o su žvejyba susijusios išlaidos (visų pirma kuro sunaudojimas) didesnės. Tačiau 2012 m. jau sugebėta užtikrinti, kad BLŽL padidėtų bent 135 mln. EUR. Iš to galima spręsti, kad trumpalaikis neigiamas ekonominis ir socialinis poveikis, susijęs su perėjimu prie didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio sistemos, gali būti mažesnis nei manyta. Ilgalaikė nauda, susijusi su didžiausiu galimu tausios žvejybos laimikiu, nustatyta anksčiau nei tikėtasi. Tačiau sektoriaus finansinis atsparumas vis dar gana menkas. Antra, kuro kainos vėl ėmė augti ir priartėjo prie didžiausio lygio, pasiekto 2008 m. liepos mėn., o žuvies kainos pagrindinių vartotojų rinkose šiek tiek sumažėjo. Tai iš dalies galima kompensuoti pradėjus naudoti našesnes varymo sistemas ir pakeitus žvejybos įpročius bei žvejybos įrankius. Rinkodaros strategijų patobulinimas taip pat padėtų didinti sektoriaus stabilumą. Tačiau, atsižvelgiant į sunkumus, kylančius dėl didėjančių išlaidų ir mažėjančių produktų kainų, labiausiai prisidėti prie ekonominio efektyvumo ir stabilumo didinimo galima palaipsniui išgyvendinus peržvejojimą. Naujausiais turimais užimtumo duomenimis (2009 m.), ES (išskyrus Graikiją, kuri savo duomenų nepateikė) žvejybos laivyne iš viso dirbo 134 700 žvejų, t. y. apie 8 % mažiau, palyginti su 2005 m. Tad užimtumas sektoriuje toliau mažėja. Siekiant pakeisti šią tendenciją, būtina gerinti žuvų išteklių būklę. 4. Politikos kryptys 4.1. Mokslinės rekomendacijos dėl išteklių, kai informacija yra neišsami 2011 m. su Fmsy[5] susijusios taikomos kiekybinės mokslinės rekomendacijos dėl peržvejojimo (išskyrus giliavandenes žuvis) galėtų būti taikomos 38 iš 92 šiaurės rytų Atlanto išteklių, t. y. 41 % išteklių, nors ši rekomendacija taikoma daugumai gausesnių ir komerciškai svarbių išteklių. Iš visų žvejybos galimybių (2,5 mln. t.) ši rekomendacija taikoma 2 mln. t. žvejybos galimybėms (t. y. 80 % žvejybos laimikio tonų). Viduržemio jūroje ir Juodojoje jūroje iš 103 2011 m. tirtų išteklių rekomendacija dėl peržvejojimo galėtų būti pritaikyta 65 ištekliams (63 %). Atlanto vandenyno, Šiaurės jūros ir Baltijos jūros išteklių, kurių atžvilgiu gali būti pateiktos rekomendacijos dėl didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio, skaičius išaugo nuo 34 2005 m. iki 39 2010 m., o 2012 m. tokių išteklių buvo 38. Šiek tiek mažėjo išteklių, kurių kiekybinė analizė atlikta ir pateikta prognozė. Išteklių, kurių atžvilgiu mokslinių rekomendacijų nepateikiama, dalis išaugo nuo 45 % 2003 m. iki 52 % 2006 m., o po to vėl sumažėjo iki 36 % 2012 m. Rekomendacijos nepateikiamos dėl įvairių priežasčių: nėra informacijos apie laimikį arba ji nepatikima, tyrimai neišsamūs arba imčių analizė netinkama, didelis neapibrėžtumas dėl išteklių biologinių aspektų ir nepakankami mokslinio rekomendacijų teikimo proceso žmogiškieji ištekliai. Teikti mokslinius duomenis apie žuvininkystę pagal ES duomenų rinkimo sistemos reikalavimus[6] privalo valstybės narės; nepaisant ES finansavimo, neretai tokios funkcijos nėra tinkamai vykdomos. 2011 m. Komisija ir Taryba ragino valstybes nares užtikrinti, kad būtų pateikiama daugiau duomenų, susijusių su 1 lentelėje nurodytais ištekliais. Susiję rezultatai atsispindės būsimoje TJTT rekomendacijoje, kuri turėtų būti pateikta 2012 m. birželio mėn. 1 lentelė. Ištekliai, kuriems taikomas bendras Tarybos ir Komisijos pareiškimas dėl geresnio duomenų, susijusių šiaurės rytų Atlanto ir Baltijos jūros europiniais vandenimis, pateikimo Ištekliai || Rajonai Europiniai jūrų velniai || [Šiaurės jūra ir] Škotijos vakarinė pakrantė Europiniai jūrų velniai || Keltų jūra Europiniai jūrų velniai || Biskajos įlanka Juodadėmės menkės || Keltų jūra Paprastosios stauridės || Šiaurės jūra Megrimai || Keltų jūra Megrimai || Biskajos įlanka Jūrinės plekšnės || Airijos jūra Jūrinės plekšnės || Keltų jūra (VIIfg rajonas) Jūrinės plekšnės || Baltijos jūra Sidabriniai polakai || Škotijos vakarinė pakrantė Sidabriniai polakai || Keltų jūra Rombinės rajos || Škotijos vakarinė pakrantė Atlantiniai šprotai || Lamanšo sąsiauris Atlantiniai šprotai || Šiaurės jūra Sidabrinės jūrinės lydekos || Keltų jūra 2012 m. atlikus papildomų tyrimų tikimasi, kad mokslinės rekomendacijos bus taikomos plačiau ir apims daugiau (ar net daugumą) išteklių. 2011 m. nesugebėta užbaigti per 44 išteklių mokslinį vertinimą; tikėtina, kad 2012 m. tokių išeklių bus tik 10–12. Tuo tikslu reikės taikyti vertinimo metodus ir rekomendacijų teikimo procedūras, kurios Europos rekomendacijų teikimo procese yra naujovė, tačiau kitur jau išmėgintos. Tai suteiks galimybę atsižvelgti į konkrečias aplinkybes, kaip rekomenduota per 2011 m. viešas konsultacijas. Komisija yra pasirengusi vadovautis šiomis naujomis rekomendacijomis ir jomis grįsti savo pasiūlymus dėl šių išteklių 2013 m. (ir, kai tinkama, 2014 m.) žvejybos galimybių Tačiau kai mokslinių rekomendacijų nėra, o neapibrėžtumas yra didesnis, vis dar tikslinga vadovaujantis atsargumo principu[7] taikyti atsargesnį požiūrį į žvejybos galimybių nustatymą. Valstybės narės turėtų skirti pakankamai išteklių, kad galėtų skubiai pateikti reikiamą informaciją ir kad būtų galima įvertinti išteklių būklę. Komisija ir toliau skatins Viduržemio ir Juodosios jūrų išteklių (įskaitant tuo, kurie naudojami bendrai su ES nepriklausančiomis šalimis) stebėsenos ir vertinimo bendrų standartų ir programų kūrimą. Bus sušaukiamos ekspertų darbo grupės, kurios dėmesį sutelks į tuos išteklius ir sritis, kurioms iki šiol skirta mažiau mokslinių tyrimų. 4.2. Žvejybos pastangos Žvejybos pastangos (žvejybos laivų jūroje praleidžiamo laiko apribojimai) valdomos kartu su BLŽL, kad į jūrą būtų išmetama ir neteisėtai sužvejojama mažiau žuvų. Žvejybos pastangų valdymas yra išteklių išsaugojimo priemonė, taikoma keliuose ilgalaikiuose valdymo planuose, pavyzdžiui, Šiaurės ir Baltijos jūrų atlantinių menkių, Šiaurės jūros jūrinių plekšnių ir europinių jūrų liežuvių, taip pat Lamanšo sąsiaurio vakarinės dalies europinių jūrų liežuvių, australinių jūrinių lydekų ir norveginių omarų išteklių valdymo planuose (II priedas). II priede atskleista, kad apskritai nuo 2003 ar 2004 iki 2010 m. žvejybos pastangų mažėjo, nors ir nenuolat. Žvejybos pastangų lygis labiausiai sumažėjo Baltijos jūroje, Šiaurės jūroje, Kategato sąsiauryje, Airijos jūroje, Škotijos vakarinėje pakrantėje ir šiek tiek mažiau Lamanšo vakarinėje dalyje. Iberijos Atlanto regione iki 2009 m. būta tik nedidelio mažėjimo. Tačiau 2010–2011 m. bendrų pastangų centrinėje Baltijos jūros dalyje šiek tiek padaugėjo; be to, Lamanšo sąsiaurio vakarinėje dalyje aktyviau naudojami spinduliniai tralai. Akivaizdu, kad pastangų mažinimo šioje srityje priemonės kol kas nedavė rezultatų. 2012 m. Komisija peržiūrės iki šiol ES taikytą žvejybos pastangų valdymo tvarką. Tuo tikslu, be kita ko, 2012 m. liepos 5 d. bus surengtas viešas susitikimas, kuriame bus nagrinėjami įvairūs mokslininkų, valstybių narių, suinteresuotųjų šalių ir pramonės iškelti klausimai, siekiant pertvarkytoje Bendroje žuvininkystės politikoje iš esmės supaprastinti išteklių valdymą. 5. Daugiamečiais planais grindžiamas išteklių valdymas Komisija ėmė rengtis pakeisti dabartinius atskirų išteklių planus keleto išteklių valdymo planais. Pirmasis pasiūlymas bus skirtas Baltijos jūros keleto rūšių valdymo planui, kuriame bus numatyti biologinės sąveikos aspektai, tokie kaip plėšrūnų puldinėjimas ir konkurencija. Šiuo metu rengiamas Šiaurės jūros keleto skirtingų žuvininkystės sektorių planas, kuriame bus numatyta techninė sąveika, t. y. tai, kaip įvairūs laivynai, naudodamiesi įvairiais žvejybos įrankiais, žvejoja skirtingų rūšių žuvis. Kai moksliniai duomenys bus surinkti, bus rengiami Keltų jūros, Airijos jūros ir Škotijos vakarinės pakrantės keleto skirtingų žuvininkystės sektorių planai. Planuojama rengti pasiūlymus iš dalies keisti Biskajos įlankos paprastiesiems jūrų liežuviams, taip pat australinėms jūrinėms lydekoms ir norveginiams omarams taikomus planus, tačiau tai priklausys nuo to, ar bus reikiamų duomenų. Biskajos įlankos ančiuviams, Baltijos lašišoms ir Vakarų Atlanto paprastosioms stauridėms skirtų planų pasiūlymus Komisija priėmė 2009–2011 m.; juos šiuo metu aptaria Parlamentas ir Taryba. Viduržemio jūros regione ir toliau bus siekiama apibendrinti mokslines rekomendacijas dėl kuo daugiau rūšių ir išteklių, kad būtų parengti tarptautiniai ilgalaikiai žuvininkystės planai. Pagal Viduržemio jūros reglamentą[8] ES valstybės narės turėtų parengti nacionalinius daugiamečius planus. Nepaisant nemažo vėlavimo, pastaruoju metu padaryta pažanga, susijusi su šiuo įsipareigojimu, kurio vykdymas atidžiai stebimas ir remiamas. Siekdama paspartinti šį procesą, Komisija jau ėmėsi ikiteisminių procedūrų prieš keletą valstybių narių; šios priemonės bus toliau įgyvendinamos 2012 m. Be to, Bendrojoje Viduržemio jūros žvejybos komisijoje planuojama imtis papildomų veiksmų bendrų išteklių atžvilgiu. Tikimasi, kad tokie veiksmai padės patobulinti sprendimų priėmimą priimant tarptautinius daugiamečius planus. 6. Darbo metodas, taikomas siūlant BLŽL Turėtų būti taikomi tokie principai: jei taikomi ilgalaikiai BLŽL arba žvejybos pastangų ribų reguliavimo planai, jų reikia laikytis; be to, Komisija siūlys, kad BLŽL arba žvejybos pastangų ribos atitiktų Komisijos pasiūlymus dėl ilgalaikių valdymo planų; jei su trečiosiomis valstybėmis sutarta dėl BLŽL ir kitų priemonių, jas reikia įgyvendinti; jei mokslinės rekomendacijos grindžiamos visapusiškais duomenimis, kiekybine analize ir prognozėmis pagal didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio sistemą, BLŽL reikėtų nustatyti atsižvelgiant į mokslines rekomendacijas; kai tokių rekomendacijų jau esama, jas reikėtų tiesiogiai taikyti nustatant kvotų dydį ar žvejybos pastangų lygį, nors būtų galima sutikti, kad ši sistema būtų įgyvendinama laipsniškai iki 2015 m., jei tai neprieštarautų rekomendacijoms; jei preliminarios mokslinės rekomendacijos teikiamos remiantis kokybine turimos informacijos analize (net jei ta informacija neišsami ir į ją neįtraukta ekspertų nuomonė), tai turėtų būti pagrindas BLŽL sprendimams; jei apskritai nėra jokių mokslinių rekomendacijų, būtina vadovautis atsargumo principu. Rūšių, kurioms BLŽL ir kvotos dar netaikomi, BLŽL gali būti pasiūlyti atsižvelgiant į mokslines rekomendacijas, kuriose nurodoma, kad iškraunama vis daugiau žuvies. Tai gali būti taikoma paprastiesiems vilkešeriams ir barzdotėms. Naujų ir besivystančių žuvininkystės sektorių gairės bus parengtos pagal 2010 ir 2011 m. gruodžio mėn. Tarybų protokoluose pateiktus pareiškimus. Tokios gairės bus pagrįstos atsakingos žuvininkystės principais, geriausia praktika ir tarptautiniais standartais. Remiantis veiklos rezultatais reikės parengti šių išteklių paskirstymo principus, su sąlyga, kad tokie žvejybos rezultatai gauti visiškai laikantis taikomų (pvz., techninių) išsaugojimo priemonių. Būtina užtikrinti, kad būtų kuo geriau suderintos reguliuojamos BLŽL akvatorijos ir išteklių ypatybės, kad žvejybos galimybės atitiktų įvairių išteklių išsaugojimo ir valdymo būklę. Šiuo atžvilgiu būtina apsvarstyti norveginių omarų išteklių valdymą pagal funkcinius vienetus ir dviejų Lamanšo sąsiaurio jūrinių plekšnių išteklių valdymą; Komisija ragins valstybes nares remti tais atvejais reikalingą BLŽL pertvarkymo darbą. Ji pasilieka teisę į savo pasiūlymus įtraukti tokią tvarką ir tikisi valstybių narių ir suinteresuotųjų šalių atsiliepimų šiuo klausimu. Siekiant padėti pagrindus Šiaurės jūros europinės mažiažiotės plekšnės, paprastosios limandos, Europinės upinės plekšnės ir raudonosios plekšnės išteklių valdymui, bus pasiūlyta atskira ataskaita apie šių rūšių išteklių iškrovimą. 7. Šiaurės rytų Atlanto giliavandenės žuvys Daugelio giliavandenių žuvų išteklių būklė kelia nerimą. Islandinių pjūklapilvių beriksų, tam tikrų giliavandenių ryklių ir raudonpelekių pagelų ištekliai Biskajos įlankoje, taip pat bukasnukių ilgauodegių grenadierių ištekliai yra išeikvoti. Daugelio išteklių žuvų žvejybą rekomenduojama mažinti arba jos neplėtoti, nebent žvejyba būtų tausi. Keleto rūšių – paprastosios brosmės, paprastosios molvos, raudonpelekės pagelos ir juodosios kalavijos – ištekliai gausėja sparčiau ir jiems gali būti įmanoma nustatyti rodiklius, kad būtų galima užtikrinti tvarų išteklių valdymą, tačiau tokių rodiklių kol kas nėra. Giliavandenių žuvų BLŽL nustatomi kas dvejus metus (naujausi – 2011 ir 2012 m.). Remdamasi pirmiau apibūdintu darbo metodu, Komisija pateiks atskirą pasiūlymą, susijusį su giliavandenių žuvų žvejybos galimybėmis 2013–2014 m. 8. Valstybių narių nustatyti BLŽL Nuo 2011 m. 6 išteklių BLŽL deleguoti atskiroms valstybėms narėms, kurios žvejoja kiekvieną iš šių išteklių (Tarybos reglamento Nr. 57/2011 ir Tarybos reglamento Nr. 43/2012 6 straipsnis). Atsižvelgiant į atsargos priemones, susijusias su gero valdymo praktika, tai atlikta tais atvejais, kai žuvininkystės sektoriumi yra suinteresuota tik viena valstybė narė. Susijusių valstybių narių ataskaitų teikimas pagal 6 straipsnį pagerėjo, tačiau ataskaitų kokybė nevienoda. Tam tikrais atvejais duomenų, kuriais grindžiamos rekomendacijos dėl išteklių valdymo priemonių, vis dar neturima, todėl šių išteklių atžvilgiu būtinas didesnis atsargumas. Komisija ketina pasiūlyti šiuos BLŽL ir toliau deleguoti. Kartu su susijusiomis valstybėmis narėmis bus imamasi konkrečių tolesnių veiksmų, skirtų ištekliams, kurių atžvilgiu reikia daugiau pastangų. 9. Pasiūlymų tvarkaraštis Numatomas toks veiksmų tvarkaraštis: Žvejybos galimybių reglamentas || Rekomendacijų parengimas || Komisijos pasiūlymas || Galimas Tarybos priėmimas Giliavandenės žuvys 2013–2014 m. || Birželis || Rugsėjo vidurys || Spalis ES ištekliai Atlanto vandenyne ir Šiaurės jūroje (jokių tarptautinių derybų ar susitarimų) || Birželis || Rugsėjis || Lapkritis Tarptautiniai ir bendri ištekliai Atlanto vandenyne, Šiaurės jūroje, Antarktikoje ir kituose rajonuose || Spalio−gruodžio mėn. || Lapkritis || Gruodis Baltijos jūra || Gegužė || Rugsėjo pradžia || Spalis Juodoji jūra || Spalis || Lapkritis || Gruodis 10. Išvada Komisija prašo valstybių narių, regioninių patariamųjų tarybų ir Žvejybos ir akvakultūros patariamojo komiteto išdėstyti nuomonę apie šiame komunikate pateiktą požiūrį. Ia PRIEDAS. Ištekliai šiaurės rytų Atlante ir gretimuose vandenyse 1 lentelė. Mokslinės rekomendacijos dėl išteklių būklės || Žuvų išteklių skaičius || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Vidurkis Peržengtos saugios biologinės ribos || 30 || 29 || 26 || 26 || 26 || 28 || 27 || 22 || 19 || 14 || 25 Saugios biologinės ribos neperžengtos || 12 || 10 || 14 || 11 || 12 || 13 || 12 || 15 || 15 || 18 || 13 % išteklių, kurių saugios biologinės ribos neperžengtos || 29 % || 26 % || 35 % || 30 % || 32 % || 32 % || 31 % || 41 % || 44 % || 56 % || 35 % Išteklių būklė nežinoma dėl to, kad nepakanka duomenų || 48 || 53 || 53 || 57 || 58 || 55 || 57 || 60 || 61 || 60 || 56 % išteklių, kurių būklė žinoma || 47 % || 42 % || 43 % || 39 % || 40 % || 43 % || 41 % || 38 % || 36 % || 35 % || 40 % 2 lentelė. Mokslinės rekomendacijos dėl peržvejojimo || Žuvų išteklių skaičius || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Vidurkis Išteklių žvejybos apimtys žinomos (lyginama su didžiausiu galimu tausios žvejybos laimikiu) || || || 34 || 23 || 32 || 33 || 35 || 39 || 35 || 38 || 34 Ištekliai peržvejoti || || || 32 || 21 || 30 || 29 || 30 || 28 || 22 || 18 || 26 Ištekliai žvejojami neviršijant didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio || || || 2 || 2 || 2 || 4 || 5 || 11 || 13 || 20 || 7 % peržvejotų išteklių || || || 94 % || 91 % || 94 % || 88 % || 86 % || 72 % || 63 % || 47 % || 79 % 3 lentelė. Mokslinės rekomendacijos dėl ypatingų atvejų || Žuvų išteklių skaičius || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Vidurkis Mokslinės rekomendacijos dėl žvejybos sustabdymo || 24 || 13 || 12 || 14 || 20 || 18 || 17 || 14 || 11 || 8 || 15 4 lentelė. BLŽL ir tausios žvejybos laimikio skirtumas || Žuvų išteklių skaičius || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Vidurkis BLŽL dalis, kuria viršijamas tausios žvejybos laimikis (%) || 46 % || 49 % || 59 % || 47 % || 45 % || 51 % || 48 % || 34 % || 23 % || 11 % || 41 % 5 lentelė. Mokslinių rekomendacijų dėl žvejybos galimybių santrauka || Žuvų išteklių skaičius || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Vidurkis Ištekliai, kurių dydį ir mirtingumo dėl žvejybos lygį galima prognozuoti || 40 || 34 || 40 || 31 || 29 || 30 || 34 || 36 || 36 || 40 || 35 Ištekliai, dėl kurių pateikta mokslinių rekomendacijų dėl žvejybos galimybių || 59 || 52 || 54 || 65 || 61 || 62 || 63 || 55 || 55 || 47 || 57 Ištekliai, dėl kurių mokslinių rekomendacijų nepateikta || 31 || 40 || 39 || 29 || 35 || 34 || 33 || 42 || 40 || 44 || 37 || || || || || || || || || || || (*) Kai viena rekomendacija apima du BLŽL, ji || || || || || || || || neskaičiuojama dukart. || || || || || || || || || || || Ib PRIEDAS. Viduržemio ir Juodoji jūros || || || Mokslinės rekomendacijos dėl peržvejotų Viduržemio ir Juodosios jūrų priedugnio ir mažų pelaginių žuvų išteklių || no. || % || || || || Ištekliai, klasifikuojami pagal pirmiau nurodytus kriterijus (dėl rodiklių sutarta) || 65 || 63,0 || Kiti ištekliai, neįtraukti dėl nepakankamų duomenų (dėl rodiklių dar nesutarta) || 38 || 37,0 || Ištekliai, į kuriuos atsižvelgta (iš 27 rūšių) || 103 || 100 || Klasifikuojami ištekliai || || || Išteklius peržvejotas (viršijamas Fmsy arba jo atitikmuo) || 52 || 80,0 || Ištekliai žvejojami neviršijant Fmsy ar jo atitikmens || 13 || 20,0 || Visi ištekliai || 65 || 100 || || || || II priedas. Pagal daugiamečius planus reguliuojamos žvejybos pastangos, remiantis valstybių narių pranešimais ŽMTEK (Informaciją pateikė Jungtinis tyrimų centras) 1 diagrama. Reguliuojamos žvejybos pastangos Baltijos jūros vakarinėje dalyje. 2 diagrama. Reguliuojamos žvejybos pastangos Baltijos jūros centrinėje dalyje 3 diagrama. Reguliuojamos žvejybos pastangos Kategato sąsiauryje. 4 diagrama. Reguliuojamos žvejybos pastangos Šiaurės jūroje, Skagerako sąsiauryje ir Lamanšo sąsiaurio rytinėje dalyje 5 diagrama. Reguliuojamos žvejybos pastangos Airijos jūroje 6 diagrama. Reguliuojamos žvejybos pastangos Škotijos vakarinėje pakrantėje 7 diagrama. Reguliuojamos žvejybos pastangos Lamanšo sąsiaurio vakarinėje dalyje 8 diagrama. Reguliuojamos žvejybos pastangos Iberijos Atlanto regione. Pastaba. Tendencija skiriasi nuo praėjusių metų daugiausia dėl to, kad Portugalija pateikė išsamesnių duomenų. Ispanija nepateikė 2010 m. duomenų, todėl atitinkami duomenys pateikiami tik iki 2009 m. [1] ES tausiosios žuvininkystės įgyvendinimas taikant didžiausio ilgalaikio sugaunamo kiekio principą. Komisijos komunikatas Tarybai ir Europos Parlamentui. COM(2006) 360 final. [2] „Peržvejota“ reiškia, kad naujausiais duomenimis žuvų mirtingumas yra didesnis nei mirtingumas, kuriam esant ilgalaikėje perspektyvoje bus užtikrintas didžiausias galimas tausios žvejybos laimikis. [3] Europos kvotų ir išteklių būklės įverčio lentelė http://ec.europa.eu/fisheries/documentation/publications/poster_tac2012_en.pdf. Išsamią žuvų išteklių būklės analizę galima rasti www.ices.dk ir https://stecf.jrc.ec.europa.eu. [4] 2012 m. vasario 23 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 161/2012 dėl skubos priemonių, taikomų siekiant apsaugoti juodadėmių menkių išteklius į vakarus nuo Škotijos esančiuose vandenyse. OL L 52, 6-7 p., 2012 2 24. [5] Žvejybos lygis, kuris suteiks galimybę ilgai užtikrinti didžiausią vidutinį laimikį. [6] 2008 m. vasario 25 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 199/2008 dėl Bendrijos sistemos, skirtos duomenų rinkimui, tvarkymui ir naudojimui žuvininkystės sektoriuje bei paramai mokslinėms rekomendacijoms dėl bendros žuvininkystės politikos, sukūrimo. OL L 60, 2008 3 5, p. 1-12. [7] Komisijos komunikatas dėl atsargumo principo, COM(2000) 1 final. [8] Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1967/2006.