Bendras teisingumo sistemos skaitmeninimo lygis yra aukštas. Kalbant apie elektroninių priemonių buvimą ir galimybę plačiajai visuomenei internetu susipažinti su paskelbtais sprendimais, Vengrija vertinama labai palankiai. Ji taip pat vertinama palankiai dėl kompiuterio skaitomų teismo sprendimų rengimo, nors sprendimai nėra rengiami laikantis standarto, kurį taikant jie būtų skaitomi kompiuterio. Be to, Vengrija yra pasiekusi labai gerų rezultatų dėl alternatyvaus ginčų sprendimo būdų skatinimo ir paskatų. Tačiau teismo mokesčiai išlieka dideli ir teisinės pagalbos schemos įtraukumo lygis kelia susirūpinimą. Vyriausybės įgyvendintos reagavimo į COVID-19 pandemiją priemonės padarė poveikį teismų veikimui. 2020 m. kovo 14 d., gavusi NTT pirmininko, Kúria pirmininko ir generalinio prokuroro pasiūlymą, vyriausybė priėmė nutarimą, kad Vengrijos teismų veikla būtų sustabdyta neribotam laikui, išskyrus tam tikras skubias bylas. Tačiau nuo 2020 m. kovo 30 d. tas nutarimas nebegalioja. 2020 m. kovo 31 d. vyriausybė patvirtino proceso teisės aktų pakeitimus, kurių tikslas – palengvinti teisingumo sistemos veikimą „pavojingosios padėties“ laikotarpiu.

Sukurtos naujos specialios taisyklės dėl Kúria teisėjų skyrimo. Kúria teisėjų darbo vietų skaičius nustatomas ne statute; jį nustato NTT pirmininkas. Įprasta tvarka paskelbus kvietimą teikti paraiškas Kúria teisėjus skiria jo pirmininkas remdamasis kompetentingo Kúria skyriaus nuomone ir Kúria teisėjų tarybos vertinimu ir kandidatų eiliškumu. Pagal 2019 m. gruodžio mėn. priimtą bendrąjį teisės aktą Konstitucinio Teismo nariai, kuriuos renka parlamentas, gali prašyti juos paskirti į teisėjo postą nesilaikant paraiškų teikimo tvarkos. Gavę teisėjo statusą Konstitucinio Teismo nariai pasibaigus jų kadencijai gali prašyti juos paskirti Kúria teisėjais nesilaikant įprastos paskyrimo procedūros. Taigi praktiškai parlamentui renkant Konstitucinio Teismo teisėjus nedalyvaujant jokiam organui, kuris būtų didžiąja dalimi sudarytas iš teisėjų, savaime gali reikšti, kad atitinkamam teisėjui paprašius jis bus paskirtas Kúria teisėju. Dėl tokių teisės aktų pakeitimų parlamento vaidmuo skiriant Kúria teisėjus de facto padidėjo. Be to, Kúria pirmininką parlamentas renka Respublikos prezidento teikimu iš (nebūtinai Kúria) teisėjų, turinčių bent penkerių metų teisėjo patirtį. Nuo 2020 m. sausio 1 d. buvo taip pat iš dalies pakeistos Kúria pirmininko atrankos taisyklės; dabar pagal jas stažas einant Konstitucinio Teismo ar tarptautinio teismo vyresniojo teisės referento pareigas gali būti įskaitomas kaip „teisėjo patirtis“. Taip išplėtus tinkamumo kriterijus padidėja kandidatų, kurie gali būti išrinkti Kúria pirmininku, grupė ir atitinkamai padidėja Respublikos prezidento įgaliojimai šioje srityje.

Nacionalinė teismų taryba patiria sunkumų bandydama atsverti Nacionalinės teismų tarnybos pirmininko įgaliojimus; naujo Nacionalinės teismų tarnybos pirmininko rinkimai gali sudaryti sąlygas tvirtesniam bendradarbiavimui. NTT pirmininką renka parlamentas; jam suteikiami platūs įgaliojimai, susiję su teismų sistemos administravimu. NTT pirmininkas vykdo veiklą prižiūrimas Nacionalinės teismų tarybos. Tačiau Nacionalinei teismų tarybai taikomi įvairūs struktūriniai apribojimai, dėl kurių ji negali efektyviai prižiūrėti NTT pirmininko veiksmų. Visų pirma, su ja negali būti konsultuojamasi dėl pasiūlymų dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų, darančių poveikį teisingumo sistemai. Ji atlieka ribotą vaidmenį skiriant teisėjus, teismo pirmininkus ir kitus teismo vadovus. Be to, Nacionalinė teismų taryba turi ribotus išteklius ir priklauso nuo biudžeto asignavimų, kuriuos skiria NTT pirmininkas. Nesant efektyvios NTT pirmininko kontrolės padidėja tikimybė, kad vadovaujant teismų sistemai bus priimami savavališki sprendimai. Visų pirma, Nacionalinė teismų taryba kritikavo buvusį NTT pirmininką pažeidus įstatymą, kai buvo panaikintos teismų pirmininkų atrankos procedūros ir savavališkai nutarta paskirti ad interim teismų pirmininkus negavus Nacionalinės teismų tarybos pritarimo. Susiklosčius tokiai padėčiai Nacionalinė teismų taryba oficialiai prašė parlamento nušalinti NTT pirmininką. Kompetentingas parlamento komitetas išnagrinėjo tą prašymą ir 2019 m. birželio mėn. parlamentas jį atmetė. Ribotus Nacionalinės teismų tarybos įgaliojimus ir būtinybę juos sustiprinti pabrėžė Europos Taryba, Europos Komisija ir suinteresuotieji subjektai. 2019 m. liepos 9 d. Europos semestro kontekste Taryba pateikė Vengrijai rekomendaciją „sustiprinti teismų nepriklausomumą“ ir pažymėjo, kad Nacionalinė teismų taryba vis labiau susiduria su sunkumais bandydama atsverti NTT pirmininko įgaliojimus. Per tą laiką nebuvo imamasi jokių teisėkūros veiksmų šioms struktūrinėms problemoms išspręsti. Nacionalinė teismų taryba palankiai įvertino naujo NTT pirmininko išrinkimą 2019 m. gruodžio mėn.; tai gali sudaryti galimybę sustiprinti bendradarbiavimą su Nacionaline teismų taryba, o galių pusiausvyros užtikrinant teisinį saugumą galima pasiekti tik teisėkūros priemonėmis sustiprinus Tarybos įgaliojimus.

Partijų finansavimas Vengrijoje ir toliau kelia susirūpinimą. GRECO pažymėjo, kad nors politinių partijų registrai yra skaidrūs, partijų pajamų šaltiniai ir rinkimų kampanijų laikotarpių trukmė nėra pakankamai aiškūs. Be to, kalbant apie politines partijas, gaunančias valstybės subsidijas, reikia įdiegti stebėsenos mechanizmus.

Vengrijoje galioja konkretus teisės aktas dėl pranešėjų apsaugos. Pranešėjų apsaugos aktu užtikrinamas pranešėjų anonimiškumas ir sudaroma galimybė teikti skundus elektroniniu būdu, naudojant specialų pranešimų teikimo kanalą, kurį tvarko ombudsmenas (Pagrindinių teisių komisaras) (žr. skirsnį „Kiti instituciniai klausimai, susiję su stabdžių ir atsvarų sistema“). Tačiau ombudsmenas turi tik ribotą kompetenciją dėl jo biurui pateikiamų pranešimų. Praktiškai pirminė ombudsmeno užduotis – persiųsti pranešimus kompetentingoms institucijoms. Tokie pranešimai nėra automatiškai perduodami teisėsaugos institucijoms; vietoj to atitinkamos institucijos patarėjas profesinio sąžiningumo klausimais pirma atlieka administracinį tyrimą. Patarėjai profesinio sąžiningumo klausimais tiesiogiai atsiskaito savo institucijos vadovui. Tačiau, gavęs prašymą arba ex officio ombudsmenas gali ištirti, ar tokios institucijos dėl pranešimų ėmėsi tinkamų tolesnių veiksmų. Viešojo intereso informacijos atskleidimą tiria suinteresuotosios institucijos ir jų išvada dėl tyrimo rezultato yra įkeliama į elektroninį registrą.

Vengrijos korupcijos prevencijos politikoje dėmesys sutelkiamas į profesinį sąžiningumą valstybės administracijoje ir teisėsaugos agentūrose. 2018 m. pasibaigus ankstesnei kovos su korupcija programai, 2020 m. birželio mėn. vyriausybė priėmė naują dvejų metų (2020–2022 m.) programą. Strategijoje dėmesys ir toliau sutelkiamas į ankstesnes strategines programas dėl profesinio sąžiningumo viešajame administravime ir numatomi veiksmai, susiję su e. administravimo ir automatizuoto sprendimų priėmimo stiprinimu siekiant išvengti korupcijos. Be to, strategija siekiama didinti tyrimų veiksmingumą, vertinti korupcijos riziką ir teisinę sistemą, taip pat nustatyti vidaus kontrolės priemones valdžios institucijose ir sustiprinti profesinio sąžiningumo priemones. Profesinio sąžiningumo sistemoje pagrindinį vaidmenį atlieka valdžios institucijų vidaus patarėjai profesinio sąžiningumo klausimais. Tačiau strateginėje kovos su korupcija sistemoje nėra numatyta veiksmų kitose srityse, kurios yra svarbios korupcijos prevencijos tikslais, kaip antai politinių partijų finansavimo, turto atskleidimo arba lobistinės veiklos reguliavimo ir „sukamųjų durų“ reiškinio srityse. Joje taip pat nėra nagrinėjama rizika, susijusi su klientelizmu, favoritizmu ir nepotizmu aukšto lygio viešajame administravime, arba rizika, kylanti dėl įmonių ir politinių veikėjų ryšių. 2019 m. Valstybės audito tarnybos profesinio sąžiningumo tyrimo duomenimis, didžiausia korupcijos rizika buvo apskaičiuota vyriausybės įstaigose (50 proc.), vietos administracijos įstaigose (51 proc.) ir aukštojo mokslo įstaigose (50 proc.). 2015–2019 m. Vengrijoje vyko daugiausia iš visų valstybių narių OLAF tyrimų (43), kuriuos užbaigus buvo pateikta finansinė rekomendacija.

Valstybinė reklama leidžia vyriausybei daryti netiesioginę politinę įtaką žiniasklaidai. Žiniasklaidos pliuralizmo observatorijos ir pagrindinių suinteresuotųjų subjektų teigimu , didžiausia rizika žiniasklaidos laisvei ir pliuralizmui Vengrijoje kyla politinio nepriklausomumo srityje (82 proc.). Žiniasklaidos pliuralizmo observatorija daro išvadą, kad tiesioginė politinė įtaka ir kontrolė nėra labai paplitusi, bet visiems žinoma, kad žiniasklaidai daroma netiesioginė įtaka. Pirmiau nurodytas KESMA konglomeratas laikomas šio proceso kulminacija vyriausybę remiančiose žiniasklaidos priemonėse. Padėtis tampa dar sudėtingesnė nesant teisės aktų ir neskaidriai paskirstant valstybinę reklamą; todėl Žiniasklaidos pliuralizmo observatorijos 2020 m. ataskaitoje šiam rodikliui yra priskirtas didžiausias galimas rizikos lygis (97 proc.). Žiniasklaidos pliuralizmo observatorijos 2020 m. ataskaitoje pabrėžiama, kad 2019 m. valstybinės reklamos dalis, skirta vyriausybę remiančioms žiniasklaidos priemonėms laikraščių rinkoje, buvo 75 proc., televizijos rinkoje – 95 proc., internetinėje žinių rinkoje – 90 proc. ir radijo rinkoje – 90 proc.

Kliudoma visuomenei susipažinti su informacija. Nurodant, kad šioje srityje kyla „nedidelė rizika“, Žiniasklaidos pliuralizmo observatorijos 2020 m. ataskaitoje pažymima, kad nors taikytini teisės aktai yra aiškūs ir teismai linksta link sprendimo sudaryti žurnalistams ir plačiajai visuomenei galimybę susipažinti su informacija, teismo sprendimų, kuriais panaikinami neigiami valdžios institucijų sprendimai, neretai neįmanoma praktiškai įgyvendinti . 2016 m. Jungtinių Tautų specialusis pranešėjas žmogaus teisių gynėjų klausimais rekomendavo Vengrijai peržiūrėti teisės aktų nuostatas, susijusias su informacijos laisve ir duomenų apsauga, siekiant užtikrinti laisvą ir nekontroliuojamą galimybę susipažinti su viešojo intereso informacija . Šis klausimas taip pat keliamas 2020 m. Europos semestro šaliai skirtoje rekomendacijoje . Informacijos laisvės akte nustatyta, kad bet koks „viešąsias pareigas vykdantis organas“ turi sudaryti galimybę susipažinti su jo valdoma viešojo intereso informacija, jeigu to prašoma, atsižvelgiant į akte nustatytas išimtis . Nors Informacijos laisvės aktas yra palyginti stabilus, buvo ir toliau patvirtinami nesuderinti kitų sektoriaus teisės aktų pakeitimai, dėl kurių sumažėja bendras skaidrumas ir nukenčia galimybės susipažinti su informacija sistema . 2013 m. Vengrija iš dalies pakeitė Informacijos laisvės aktą siekdama užkirsti kelią „piktnaudžiavimui“ prašymais leisti susipažinti su informacija. 2016 m. vyriausybė priėmė nutarimą , pagal kurį valdžios institucijos gali reikalauti atlyginti išlaidas, patirtas teikiant prašymus sudaryti galimybę susipažinti su vieša informacija, jeigu atsiliepiant į prašymą valdžios institucijai tektų atlikti papildomą darbą. Kalbant apie galimybę žurnalistams tiesiogiai patekti į viešus renginius, Žiniasklaidos pliuralizmo observatorijos 2020 m. ataskaitoje pažymima, kad žurnalistams vis dažniau neleidžiama dalyvauti tam tikruose viešuose renginiuose.

Nepriklausomos žiniasklaidos priemonės susiduria su sisteminėmis kliūtimis ir bauginimu. Mérték Media Monitor pranešė, kad remiantis pajamomis vyriausybę remiančios žiniasklaidos priemonės kontroliuoja apie 80 proc. žinių rinkos ir politinio turinio žiniasklaidoje . Be nedidelės rinkos dalies, tenkančios nepriklausomai žiniasklaidai, nepriklausomi žurnalistai ir žiniasklaidos priemonės susiduria su sisteminėmis kliūtimis ir bauginimu. Iš tyrimų, kuriuos 2019 m. ir per 2020 m. COVID-19 pandemiją atliko Vengrijos pilietinių laisvių sąjunga (TASZ), matyti „sisteminis nepriklausomos žiniasklaidos darbo trukdymas“, inter alia, ignoruojant žiniasklaidos užklausas, ribojant fizinę žurnalistų prieigą bei diskredituojant, stigmatizuojant ir bauginant šaltinius. Nėra jokių pranešimų apie fizinius išpuolius prieš žurnalistus ir kitus žiniasklaidos specialistus. Vengrijoje įkalinimas yra viena iš bausmių, kurias galima skirti už garbės ir orumo pažeidimą. 2019 m. Europos Tarybos žurnalistikos apsaugos ir žurnalistų saugumo skatinimo platformoje buvo paskelbti du perspėjimai dėl Vengrijos taikomų žurnalistų veiklos parlamente apribojimų ir dėl šmeižto kampanijos dėl dviejų Index.hu žurnalistų vyriausybę remiančiose žiniasklaidos priemonėse ir kraštutinių dešiniųjų žiniasklaidoje bei naudojant plakatus, iš esmės laikomus antisemitiniais, kurių pasirodė Budapešte. Tais pačiais metais savaitinis vyriausybę remiantis žurnalas paskelbė daugiau nei 200 asmenų, įskaitant žurnalistus, kurie buvo pavadinti George’o Soroso „samdiniais“, sąrašą. 2020 m. platformoje buvo paskelbti keturi perspėjimai dėl draudimo platinti verslo žurnalą „Forbes Hungary“, vyriausybės nurodymų Vengrijos valstybės žiniasklaidos priemonių darbuotojams prieš rašant tam tikrais klausimais prašyti leidimo, teisinių ir kitų grasinimų ir bauginimo kampanijos prieš karikatūristą Gábor’ą Pápai jam išspausdinus tariamai šventvagišką karikatūrą ir įstatymo projekto (2020 m. kovo 30 d. tapusio įstatymu), kuriuo nustatomas „melagingos informacijos“ apie COVID-19 sklaidos nusikaltimas ir iki penkerių metų laisvės atėmimo bausmės. Vengrija pateikė išsamius atsakymus dėl kelių iš šių perspėjimų. Kalbant apie melagingos informacijos apie pandemiją teikimo ar sklaidos kriminalizavimą, Europos Komisija konstatavo, kad tai kelia susirūpinimą dėl teisinio saugumo ir gali padaryti neigiamą poveikį žodžio laisvei.

IV.Kiti instituciniai klausimai, susiję su stabdžių ir atsvarų sistema

Vengrija yra parlamentinė respublika su vienų rūmų parlamentu (nacionaline asamblėja). Parlamentas, inter alia, priima ir iš dalies pakeičia Pagrindinį Vengrijos įstatymą, vykdo teisėkūros veiklą, išrenka ministrą pirmininką ir dviejų trečdalių balsų dauguma išrenka svarbiausius valstybės pareigūnus. Respublikos prezidentą renka parlamentas. Yra kelios įstaigos, kurioms pavesta atsverti teisėkūros ir vykdomosios valdžios institucijų, įskaitant Konstitucinį Teismą, Valstybės audito tarnybą ir ombudsmeną (Pagrindinių teisių komisarą), įgaliojimus. Įstatymo projektą gali pateikti ne tik vyriausybė, Respublikos prezidentas ir bet kuris parlamento komitetas, bet ir bet kuris parlamento narys.

Viešų konsultacijų ir poveikio vertinimų naudojimas sumažėjo. Vengrijos teisės aktuose numatomas privalomas viešų konsultacijų naudojimas bei ex ante ir ex post poveikio vertinimai. Praktiškai konsultacijos ir poveikio vertinimai yra labiau formalūs ar simboliniai. Europos semestro kontekste išreikštas susirūpinimas dėl socialinių partnerių dalyvavimo bei politikos formavimo kokybės ir nuspėjamumo. Pasitaiko atvejų, kai konsultacijos ir poveikio vertinimai nėra naudojami dėl specialių teisėkūros procedūrų taikymo, pavyzdžiui, taikant skubias procedūras ar vienam nariui pateikiant įstatymo projektą, nes konsultacijų ir poveikio vertinimo reikalavimai taikomi tik vyriausybės siūlomiems įstatymų projektams.

2020 m. kovo 11 d. vyriausybė paskelbė „pavojingąją padėtį“ reaguodama į COVID-19 pandemiją. Jos trukmė nebuvo nustatyta ir vyriausybė turėjo veiksmų laisvę ją pratęsti arba atšaukti. 2020 m. kovo 30 d. parlamentas priėmė naują įstatymą, kuriuo vyriausybei leidžiama nutarimu atidėti bet kokio įstatymo taikymą. Su nepaprastąja padėtimi susiję įgaliojimai atrodo platūs, atsižvelgiant į bendrą plačiai apibrėžtų įgaliojimų ir aiškių terminų nebuvimo poveikį. Kai kurios neatidėliotinos priemonės, kurių imtasi pasinaudojant tais įgaliojimais, kėlė abejonių dėl jų būtinumo bei proporcingumo ir trikdė verslo veiklą ir reguliavimo aplinkos stabilumą. Šis klausimas taip pat nagrinėjamas šaliai skirtoje rekomendacijoje 2020 m. Europos semestro kontekste, Tarybai rekomendavus, kad Vengrija „užtikrintų, kad visos neatidėliotinos priemonės būtų griežtai proporcingos ir laikinos ir derėtų su Europos ir tarptautiniais standartais bei nekenktų verslo veiklai ir reguliavimo aplinkos stabilumui“. Nuo 2020 m. birželio 18 d. vyriausybė panaikino „pavojingąją padėtį“ ir paskelbė „nepaprastąją visuomenės sveikatos padėtį“ iki 2020 m. gruodžio 18 d. Kai kurių neatidėliotinų priemonių taikymas buvo pratęstas net pasibaigus „pavojingajai padėčiai“. Tam tikros neatidėliotinos priemonės buvo apskųstos Konstituciniam Teismui. 2020 m. liepos mėn. Konstitucinis Teismas atmetė prašymą peržiūrėti neatidėliotiną priemonę, priimtą galiojant pavojingai padėčiai, kuria numatoma išimtinė kompetencija apmokestinimo ir biudžeto srityse.

2019 m. gruodžio mėn. bendruoju teisės aktu buvo nustatytos naujos konstitucinės skundų nagrinėjimo tvarkos taisyklės. Įgyvendinus tokią teisėkūros reformą valdžios institucijos gali Konstituciniam Teismui apskųsti jau įsigaliojusį teismo sprendimą, jeigu juo pažeidžiamos jų teisės ir ribojami jų įgaliojimai pagal Pagrindinį įstatymą. Tokia procedūrinė priemonė kelia klausimų dėl teisinio saugumo principo.

Nors Pagrindinių teisių komisarui buvo priskirtas A statusas, jo pakartotinis akreditavimas buvo atidėtas. 2019 m. spalio mėn. JT akreditavimo pakomitetis (toliau – SCA) nusprendė, kad pateikta informacija dėl veiksmų, kurių imamasi siekiant įgyvendinti tam tikras rekomendacijas ir išsklaidyti abejones, nėra pakankama. SCA nuomone, atrankos procesas nėra pakankamai platus ir skaidrus ir komisaro pateikta informacija neįrodo, kad dedamos pakankamos pastangos siekiant išspręsti visas žmogaus teisių problemas; jis pasisako taip, kad neskatina ir neapsaugo visų žmogaus teisių. Tai, visų pirma, buvo pasakyta dėl komisaro pozicijos dėl Užsienio finansuojamų organizacijų akto (žr. toliau). SCA taip pat rekomendavo pasisakyti už pakankamą finansavimą. Nuo 2020 m. gegužės mėn. naujame įstatyme dėl komisaro darbuotojų statuso ir atlyginimo numatomas vidutinis darbo užmokesčio padidinimas 30 proc. Be to, 2020 m. komisaras perėmė Nepriklausomos policijos skundų nagrinėjimo tarybos pareigas. Kyla susirūpinimas dėl kai kurių institucijų nepriklausomumo ir gebėjimo vykdyti veiklą atsveriant vyriausybės įgaliojimus.

Pilietinei visuomenei ir toliau daromas spaudimas, ypač jai užimant kritišką poziciją vyriausybės atžvilgiu. 2020 m. birželio mėn. Teisingumo Teismas konstatavo, kad Vengrijos teisės aktas dėl užsienio finansuojamų pilietinės visuomenės organizacijų skaidrumo, priimtas 2017 m. birželio mėn., nėra suderinamas su laisvu kapitalo judėjimu ir teise į asociacijų laisvę bei teisėmis į privatumo ir privačių duomenų apsaugą pagal Pagrindinių teisių chartiją. Rengiamos teisėkūros priemonės, kurių reikia Teisingumo Teismo sprendimui įvykdyti. 2019 m. lapkričio mėn. Komisija apskundė Vengriją Teisingumo Teismui dėl teisės akto (kurį vyriausybė pavadino Įstatymu „Stop Soros“), kuriuo kriminalizuojamas bet kokio asmens nacionalinių, tarptautinių ir nevyriausybinių organizacijų vardu siūlomos pagalbos asmenims, norintiems pateikti prieglobsčio prašymą, organizavimas. 2018 m. birželio mėn. Venecijos komisija ir ESBO ODIHR paskelbė bendrą nuomonę, kurioje padarė išvadą, kad nagrinėjamomis nuostatomis pažeidžiama teisė į asociacijų laisvę ir žodžio laisvę ir kad jas reikėtų panaikinti. Venecijos komisija ir ESBO ODIHR taip pat kritikavo dar vieną įstatymą, kuriuo nustatomas specialus 25 proc. imigracijos mokestis, taikomas finansinei paramai organizacijoms, vykdančioms „veiklą, kuria sudaromos palankesnės sąlygos imigracijai“. Be to, vyriausybės ir vyriausybę remiančių žiniasklaidos priemonių priešiška retorika kliudo konstruktyviai bendradarbiauti su pilietinės visuomenės organizacijomis. Pilietinė erdvė Vengrijoje laikoma „apsunkinta“. Svarbu, kad taikytinoje teisinėje sistemoje bei politinėje ir viešoje aplinkoje būtų atsižvelgiama į Europos Tarybos rekomendacijas, susijusias su pilietinės visuomenės erdvės apsauga ir rėmimu.

I priedas. Abėcėlinis šaltinių sąrašas*

* Atsakymų, gautų per konsultacijas dėl 2020 m. teisinės valstybės principo taikymo ataskaitos, sąrašas pateikiamas (Komisijos svetainėje).

Bertelsmann Stiftung (2019), Sustainable Governance Indicators, https://www.sgi-network.org/2019/Governance/Executive_Capacity/Evidence-based_Instruments .

Budapešto institutas, Budapešto korupcijos tyrimų centras (2019), Transparency and Integrity: the Online Presence of Hungarian Municipalities – Analysis of Urban Municiaplities’ websites in Hungary, http://www.crcb.eu/?p=1799 .

Žiniasklaidos pliuralizmo ir žiniasklaidos laisvės centras (2019), Assessing certain recent developments in the Hungarian media market through the prism of the Media Pluralism Monitor, https://op.europa.eu/en/publication-detail/-/publication/79196553-5c39-11ea-8b81-01aa75ed71a1 .

Žiniasklaidos pliuralizmo ir žiniasklaidos laisvės centras (2019), Decriminalisation of Defamation, https://cmpf.eui.eu/wp-content/uploads/2019/01/decriminalisation-of-defamation_Infographic.pdf .

Žiniasklaidos pliuralizmo ir žiniasklaidos laisvės centras (2020), Žiniasklaidos pliuralizmo observatorijos 2020 m. ataskaita, https://cmpf.eui.eu/media-pluralism-monitor/mpm-2020 .

CEPEJ (2018), European judicial systems – Efficiency and quality of justice, CEPEJ STUDIES Nr. 26, 2018 m. leidimas (2016 m. duomenys), https://rm.coe.int/rapport-avec-couv-18-09-2018-en/16808def9c .

CIVICUS, Monitor tracking civic space: Hungary, https://monitor.civicus.org/country/hungary/ .

Europos Tarybos žmogaus teisių komisarė (2018), Commissioner calls on Hungary’s President to return to the Parliament the legislative package on administrative courts (2018 m. gruodžio 14 d. pareiškimas), https://www.coe.int/en/web/commissioner/-/commissioner-calls-on-hungary-s-president-to-return-to-the-parliament-the-legislative-package-on-administrative-courts .