Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė dėl dokumento „Sveikos ir tvarios mitybos skatinimas ES“

(nuomonė savo iniciatyva)

(2019/C 190/02)

Pranešėjas Peter SCHMIDT

Plenarinės asamblėjos sprendimas 2018 7 12 Teisinis pagrindas Darbo tvarkos taisyklių 29 straipsnio 2 dalis Nuomonė savo iniciatyva Atsakingas skyrius Žemės ūkio, kaimo plėtros ir aplinkos skyrius Priimta skyriuje 2019 1 31 Priimta plenarinėje sesijoje 2019 2 20 Plenarinė sesija Nr. 541 Balsavimo rezultatai (už / prieš / susilaikė) 183/7/5

1. Išvados ir rekomendacijos

1.1. 2017 m. gruodžio mėn. priimtoje EESRK nuomonėje „Visapusiška ES maisto politika“buvo pasisakyta už labiau integruotą požiūrį į maistą ES. Sveika ir tvari mityba yra vienas svarbiausių tokios maisto politikos „ramsčių“, nes mums skubiai reikia perorientuoti savo mitybą taip, kad galėtume pagerinti, o ne pabloginti ekosistemų ir visuomenės sveikatą bei kaimo vietovių gyvybingumą.

1.2. InterAcademies Partnership ataskaitose Pribrendo laikas paspartinti esmines permainas ir to įrodymai yra neginčijami. EESRK pabrėžia, kad šiuo metu tam politinį postūmį suteikia tokia politika kaip JT veiksmų mitybos srityje dešimtmetis, JT darnaus vystymosi tikslų įgyvendinimas, Paryžiaus susitarimas dėl klimato kaitos ir nauji pasiūlymai dėl bendros žemės ūkio politikos ateities. Be to, daugėja mokslinių įrodymų dėl skubaus poreikio transformuoti Europos ir pasaulines maisto sistemas, kaip, pavyzdžiui, nurodoma Tarpvyriausybinės klimato kaitos komisijos (IPCC), „EAT-Lancet“komisijos, Aprūpinimo maistu pasaulyje komiteto ir tinkloataskaitose ( 1 ) . Galiausiai, bet ne mažiau svarbu, didelius reikalavimus kelia pilietinė visuomenė (pvz., koalicija, suburta „IPES Food“proceso), įmonės pripažįsta savo atsakomybę keičiant padėtį (pvz., maisto atliekų, žiedinės ekonomikos, nutukimo mažinimo, biologinės įvairovės apsaugos, kultūros stiprinimo ir kitose srityse) ir imamasi veiksmų regionų ir savivaldybių lygmenimis, pavyzdžiui, įgyvendinant Milano miestų maisto politikos paktą, teritorinius maisto projektus Prancūzijoje ir C40 pasaulio miestų ( 2 ) lyderystės programą.

1.3. EESRK pripažįsta ir remia Komisijos įgyvendinamas iniciatyvas, kuriomis skatinama sveika ir tvari mityba, pavyzdžiui, į naują bendros žemės ūkio politikos (BŽŪP) reformos pasiūlymą įtrauktas nuostatas, kuriomis siekiama, kad „ES žemės ūkio sektorius labiau atitiktų visuomenės poreikius, susijusius su maistu bei sveikatos priežiūra (įskaitant saugius, maistingus ir tvarius maisto produktus) ir gyvūnų gerove“ ( 3 ) . Tačiau pasigendama suderinto požiūrio šių iniciatyvų atžvilgiu.

1.4. Dėl maisto, sveikatos, aplinkos ir visuomenės tarpusavio sąsajų sudėtingumo reikalingas visapusiškesnis, ne tik su vartotojų elgsena susijęs požiūris į mitybą. Siekdamas užtikrinti sanglaudą ir bendrą tikslą, EESRK ragina sukurti naujas tvarios mitybos gaires, kuriomis būtų atsižvelgiama į kultūrinius ir geografinius skirtumus tarp valstybių narių ir jų viduje. Vien tik sumažinę gamyboje naudojamų išteklių kiekį ir pakeitę sudedamąsias dalis nepasieksime, kad mityba taptų geresnė ar sveikesnė.

1.5. Naujomis tvarios mitybos gairėmis būtų galima padėti nustatyti aiškesnę kryptį ūkiams, perdirbėjams, mažmenininkams ir maitinimo paslaugų įmonėms. Žemės ūkio maisto produktų sektoriui būtų naudinga nauja sistema, pagal kurią būtų gaminamas, perdirbamas, platinamas ir parduodamas sveikesnis ir tvaresnis maistas už teisingesnę kainą.

1.6. EESRK ragina sukurti ekspertų grupę, kuri per dvejus metus parengtų visos Europos tvarios mitybos gaires. Į ją turėtų būti įtrauktos atitinkamos mitybos, visuomenės sveikatos, maisto, aplinkos ir socialinių mokslų sričių profesinės ir mokslo įstaigos. EESRK yra pasirengęs prisidėti prie tokios ekspertų grupės darbo, pateikdamas jai iš pilietinės visuomenės organizacijų gautos informacijos, visų pirma per Komiteto laikinąją tyrimo grupę dėl tvarių maisto sistemų.

1.7. EESRK primena, kokios svarbios yra investicijos į ankstyvąjį švietimą tvarios mitybos srityje, nes jomis jaunimui padedama išmokti suprasti „maisto vertę“. Ypatingą dėmesį vertėtų skirti pažeidžiamoms grupėms, ypač mažas pajamas gaunantiems žmonėms.

1.8. EESRK pabrėžia, kad taikant bendrą Europos maisto produktų ženklinimą, kuriuo atsižvelgiama į tvarios mitybos gaires, būtų galima pagerinti skaidrumą ir skatinti nebenaudoti nepagrįstai pigių žaliavų, kurios yra ir nesveikos, ir netvarios (pvz., riebalų rūgščių transizomerų, alyvpalmių aliejaus ir pernelyg daug cukraus). Išsamesnis ženklinimas, įtraukiant aplinkosaugos ir socialinius aspektus, duotų naudos vartotojams. Tai padėtų pasiekti, kad vartotojai rinktųsi sveikesnį ir tvaresnį variantą.

1.9. Be pagalbos prekybos sektoriui, tvarios mitybos gairėmis būtų suteikti bendri ir aiškūs kriterijai vykdant viešuosius pirkimus. Europai reikia, kad maisto produktai būtų esminis žaliųjų viešųjų pirkimų (ŽVP) aspektas. Atsižvelgdamas į tai, EESRK ragina skubiai patvirtinti ES ŽVP kriterijų, taikomų perkant maisto produktus ir maitinimo paslaugas, peržiūrą.

1.10. Konkurencijos teisė neturėtų būti kliūtis tvarios mitybos gairių sukūrimui. Taisyklės turėtų būti pritaikytos taip, kad jos padėtų vietos ekonomikai, o ne kenktų tvarumui. Kad būtų užtikrintas geresnis pridėtinės vertės paskirstymas visos maisto tiekimo grandinės suinteresuotiesiems subjektams, EESRK palankiai vertina per BRO reglamento 2013 m. reformą visiems sektoriams nustatytą galimybę tarpšakinėms organizacijoms pranešti apie savo susitarimus, kuriais siekiama padidinti produktų tvarumo standartus, Europos Komisijai, kad ji patikrintų jų suderinamumą su konkurencijos taisyklėmis. Už produktus, kurie gaminami tvariau, atsižvelgiant į aplinkosaugos, gyvūnų sveikatos ir kokybės standartus, gali būti leista maisto tiekimo grandinės veiklos vykdytojams nustatyti didesnes kainas. Derybos su Komisija iki pranešimo pateikimo gali padėti tarpšakinėms organizacijoms suformuluoti bet kokį galimą būsimą pranešimą.

1.11. EESRK pabrėžia, kad bet kokio pobūdžio viešojo valdymo priemonės turėtų būti laikomos galimomis politikos priemonėmis, kuriomis siekiama užkirsti kelią nesveikų maisto produktų gamybai bei vartojimui ir skatinami sveikos mitybos įpročiai. Dėl netvarios mitybos patiriamų išlaidų eksternalizavimas yra didelė „nematoma“našta visuomenei, ekonomikai bei aplinkai ir šią naštą būtina mažinti arba internalizuoti. EESRK pasisako už tinkamas politikos strategijas, kuriomis siekiama įgyvendinti tvarios mitybos gaires, ypač daug dėmesio skiriant jų teikiamai naudai tiek ūkininkams, tiek įmonėms.

1.12. Europa gina vartotojų teisę į tikslią informaciją. Jei norime, kad sveiko ir tvaraus maisto pasirinkimas taptų įprastu ir lengviausiu pasirinkimu, Europai reikalingas atviras, įrodymais pagrįstas kriterijų rinkinys, kaip antai sutartos tvarios mitybos gairės.

2. Įžanga

2.1. 2017 m. gruodžio mėn. priimtoje nuomonėje savo iniciatyva „Pilietinės visuomenės indėlis rengiant visapusišką ES maisto politiką“(NAT/711), EESRK ragino parengti visapusišką ES maisto politiką, siekiant užtikrinti sveiką mitybą iš tvarių maisto sistemų, susieti žemės ūkį su mitybos ir ekosistemų funkcijomis ir užtikrinti tiekimo grandines, kuriomis būtų apsaugota visų Europos visuomenės sluoksnių sveikata ( 4 ) . Kad šie tikslai būtų pasiekti, turi būti koordinuojamos politikos priemonės tiek pasiūlos, tiek paklausos požiūriu. Tai reiškia, kad taikant tvarios maisto gamybos modelius maisto prieinamumas ir įperkamumas turi būti derinami su didesnėmis vartotojų galimybėmis ir įgalėjimu pasirinkti sveiką mitybą ir skanų maistą. Šia nuomone savo iniciatyva stengiamasi išspręsti sveikos ir tvarios mitybos klausimą, vertinant ją kaip vieną pagrindinių visapusiškos ES maisto politikos ramsčių.

2.2. Politinis postūmis aptarti sveikos ir tvarios mitybos klausimą yra didelis: — Remiantis naujausios 2018 m. spalio mėn. Aprūpinimo maistu pasaulyje komitete pristatytos ataskaitos „Padėtis dėl nepakankamo aprūpinimo maistu pasaulyje“ (5) duomenimis, badas pasaulyje didėjo trečius metus iš eilės. Absoliutus neprievalgį patiriančių žmonių skaičius nuo apie 804 mln. žmonių 2016 m. išaugo iki beveik 821 mln. žmonių 2017 m. Padėtis suaugusių žmonių nutukimo srityje taip pat blogėja. Daugiau nei 1 iš 8 suaugusių žmonių pasaulyje – daugiau nei 672 milijonai – yra nutukę. Dėl pasaulinės nutukimo pandemijos patiriama didžiulių ekonominių išlaidų, kurios sudaro beveik 3 % pasaulio BVP – ši suma lygi su rūkymu susijusioms išlaidoms ir ginkluotų konfliktų padariniams. NET ir Europoje pusė gyventojų turi antsvorio, o 20 % kenčia nuo nutukimo. — Jungtinės Tautos šį laikotarpį paskelbė veiksmų mitybos srityje dešimtmečiu, pripažindamos poreikį pertvarkyti maisto sistemas, kad susiformuotų sveikesnės mitybos įpročiai ir būtų užtikrinta geresnė mityba. Aprūpinimo maistu pasaulyje komiteto aukšto lygio ekspertų grupė dar kartą pabrėžė šį poreikį savo 2017 m. rugsėjo mėn. ataskaitoje (6). FAO ir Pasaulio sveikatos organizacija šiuo metu rengia naują sveikos ir tvarios mitybos apibrėžtį ir 2019 m. kovo mėn. planuoja paskelbti tarptautines konsultacijas, skirtas daugialypiam mitybos tvarumo pobūdžiui išnagrinėti. — Mityba atlieka pagrindinį vaidmenį siekiant darnaus vystymosi ir visų Darbotvarkės iki 2030 m. tikslų įgyvendinimo, visų pirma norint užtikrinti galimybę visiems žmonėms visus metus gauti pakankamai saugaus ir maistingo maisto ir iki 2030 m. panaikinti visų formų netinkamą mitybą (2 tikslas), užtikrinti sveiką gyvenseną ir skatinti visų amžiaus grupių gerovę (3 tikslas). Todėl įgyvendinant DVT atveriama galimybė pakeisti maisto vartojimo ir gamybos įpročius tvaresniais ir sveikesniais. — Siekiant įgyvendinti Paryžiaus susitarimo dėl klimato kaitos tikslus reikalinga ir esminė maisto sistemos pertvarka, o 2018 m. spalio mėn. priimtoje IPCC specialioje ataskaitoje poreikis imtis skubių veiksmų klimato kaitos srityje buvo patvirtintas moksliškai (7). — ES lygmeniu bendros žemės ūkio politikos reforma suteikia galimybę skatinti tvaresnę gamybą ir sveikesnę mitybą, jei ES piliečiams bus sudarytos sąlygos lengvai gauti maistingų produktų, kaip antai vaisių, daržovių ir pieno produktų. — Europos regionų komitetas taip pat neseniai priėmė nuomonę „Vietos ir regionų valdžios institucijų paskatos sveikai ir tvariai mitybai propaguoti“ (8). — Tarptautinė tvarių maisto sistemų ekspertų grupė („IPES-Food“) netrukus pristatys savo ataskaitą dėl ES bendros maisto politikos, kurioje bus pateikiama ir konkrečių rekomendacijų dėl sveikos ir tvarios mitybos.

2.3. Svarbūs subjektai skatinant tvaresnes maisto produktų sistemas tampa miestų valdymo institucijos (ir vietos bendruomenės). Vykdant integruotus, tarpžinybinius veiksmus miestuose suburiami įvairūs suinteresuotieji subjektai, kurie kuria maisto produktų politiką, skirtą neatidėliotinoms su maistu susijusioms problemoms (kaip antai maisto stygius ir nutukimas) spręsti, be to, jie padeda spręsti platesnius klausimus, įskaitant su aplinkos apsauga susijusius uždavinius, socialinę nelygybę ir skurdą. Svarbus žingsnis šioje srityje – Milano miestų maisto politikos paktas, kurį pasirašė daugiau kaip 180 pasaulio miestų, kuriuose gyvena 450 milijonų gyventojų ( 9 )

2.4. Be politinio postūmio, esama ir moksliniais bei visuomeniniais įrodymais pagrįstos skubos spręsti šį klausimą – išsamiau tai paaiškinta 3 skyriuje.

3. Nesveikos ir netvarios mitybos poveikis

3.1. Mitybos pasirinkimo poveikis yra įvairus – tiek naudingas, tiek žalingas. Europiečiams reikia paramos mažinant žalingą mitybos poveikį ir siekiant įgyti daugiau teigiamų aspektų. Pasenusi idėja, kad užtenka paprasčiausiai siekti pakankamos maisto pasiūlos, jau nebėra tinkama politika. Turime apsvarstyti, kaip maistas yra pagamintas ir vartojamas, taip pat koks bus jo ilgalaikis ir trumpalaikis poveikis. Europos vartotojų maitinimosi įpročiai turi nenumatytų pasekmių taršos (pvz., vienkartiniais plastikiniais gaminiais), klimato kaitos, sveikatos, biologinės įvairovės ir panašiais požiūriais. Šios pasekmės kelia grėsmę ateičiai, ir dėl to būtina pakeisti mūsų maitinimosi ir vartojimo įpročius. Maisto produktų tiekimo grandines – nuo ūkių iki maitinimo įstaigų – turi pasiekti kitokie politiniai signalai. Mokslininkai ėmėsi iš naujo apibrėžti, kas yra gera XXI amžiaus mityba – tvari mityba iš tvarių maisto produktų sistemų. Dabar reikalinga politika, kuri atremtų šiuos iššūkius.

3.2. Mitybos poveikis visuomenės sveikatai

Prasta mityba yra pagrindinė pirmalaikių mirčių ir ligų, kurių galima išvengti, priežastis Europoje. Sveikata yra valstybių narių atsakomybės sritis, o Europos Komisija iš esmės tik palengvina keitimąsi duomenimis ir informacija. Nepaisant to, ES turi galimybių gerinti vartotojų supratimą apie tvarios mitybos svarbą sveikatai. Nuo neužkrečiamųjų ligų ES kasmet per anksti miršta apie 550 000 darbingo amžiaus žmonių. Visame pasaulyje neužkrečiamosios ligos jau yra dažnesnė priešlaikinės mirties priežastis nei užkrečiamosios ligos. Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (EBPO) duomenimis, dėl neužkrečiamųjų ligų valstybės narės dabar patiria daugiausia sveikatos priežiūros išlaidų, o ES šalių ekonomikai tai kainuoja 115 mlrd. eurų (0,8 % BVP) per metus (10). Didžiausia grėsmė visuomenės sveikatai ateityje yra plintantis atsparumas antimikrobinėms medžiagoms (AAM) (11). Nors Komisija ir PSO Europos regionas nustatė geras ir tvirtas pozicijas AAM atžvilgiu, reikėtų dėti daugiau pastangų siekiant sumažinti antibiotikų naudojimą ES ūkiuose ir neleisti įvežti mėsos iš trečiųjų šalių, kur antibiotikai naudojami profilaktiškai.

3.3. Socialinis mitybos poveikis

Mityba yra pagrindinis socialinės nelygybės rodiklis ir jos varomoji jėga. Mažesnes pajamas gaunančių europiečių mityba yra prastesnė, o tai lemia ankstesnius ir pavojingesnius su mityba susijusius sveikatos sutrikimus. Mažų pajamų vietovėse gyventojų perkamoji galia yra mažesnė nei labiau pasiturinčiuose regionuose. Mažesnes pajamas gaunančių žmonių mityba yra labiau ribota, jie vartoja mažiau vaisių ir daržovių. Riebūs, sūrūs, saldūs ir labai perdirbti maisto produktai jų mityboje yra dažnesni vien tik todėl, kad jie yra pigesni.

3.4. Kultūrinis ir psichologinis mitybos poveikis

Europa pasižymi savo kulinarinių tradicijų įvairove ir turtingumu. Nors ES daug nuveikė siekdama apsaugoti maisto produktus pagal saugomų kilmės vietos nuorodų (SKVN), saugomų geografinių nuorodų (SGN) ir garantuotų tradicinių gaminių (GTG) schemas (12), maisto produktų integravimas vyksta lėtai, nes perdirbėjai didina gamybos apimtis mažindami sąnaudas ir suranda naujų rinkų. Europoje būtina atnaujinti pastangas savo maisto kultūrai atkurti ir įvairinti – turėtume ne slėpti ją už uždarų durų, o kurdami įvairovę sudaryti sąlygas atsparumui. Įvairiapusiškesne mityba padidinama maisto medžiagų ir skonių įvairovė.

3.5. Mitybos poveikis aplinkai

Maisto gamyba ir vartojimas pasauliniu lygmeniu daro didelį poveikį aplinkai išteklių naudojimo požiūriu, tačiau Europos Sąjungoje šis poveikis kur kas mažesnis. Žemės ūkio ir maisto produktų gamybos sistemos poveikis aplinkai itin didelis (pvz., šiltnamio efektą sukeliančios dujos, biologinė įvairovė, vanduo, dirvožemis). Nepagrįstai perdirbamo maisto sistemų poveikį Europoje būtų galima sumažinti skatinant paprastų maistinių medžiagų vartojimą, o ne itin kaloringą mitybą. Maisto sistemos gali būti atkūrimo ir atsparumo didinimo šaltinis, jei maistas būtų kitaip auginamas, perdirbamas ir vartojamas (13) (14). Tai beveik neabejotinai reiškia, kad galvijai turėtų būti mažiau šeriami grūdais, o vartotojai turėtų mažiau valgyti mėsos. Tai būtų naudinga ir klimato, ir sveikatos atžvilgiu (15). Turime skatinti tvaresnes ūkininkavimo sistemas ir, pavyzdžiui, atkreipti dėmesį į teigiamą pievų poveikį aplinkai (didesnė biologinė įvairovė, anglies dioksido sekvestracija). Tai taip pat paskatintų vartotojus pereiti prie sveikos, subalansuotos ir tvarios mitybos.

3.6. Mitybos poveikis ekonomikai

Europoje kasmet sėkmingai išmaitinama 550 milijonų europiečių, tačiau dabar reikia, kad mūsų sistema būtų tvaresnė. Daugybė ekonomistų kritikuoja bendros žemės ūkio politikos subsidijas, kurios vis dar sudaro didelę ES biudžeto dalį. Kontrargumentuojama, kad subsidijomis padedama Europos ūkininkams išgyventi. Jų sąnaudos išaugo, tačiau ūkininkų gaunamos bendrosios pridėtinės vertės procentinė dalis yra maža. Didžiausia maisto sektoriaus bendrosios pridėtinės vertės dalis sukuriama ne žemės ūkyje, bet kitais maisto gamybos etapais. Maisto sektorius yra vienas didžiausių ES ekonomikos sektorių. Pavyzdžiui, ES maisto gamybos sektoriuje dirba 4,2 mln. darbuotojų, o jo apyvarta sudaro 1 089 mlrd. GBP (16). Vartotojams naudingos ilgainiui sumažėjusios maistui skiriamos išlaidos, palyginti su likusia namų ūkių išlaidų dalimi. Tačiau į šį išlaidų sumažėjimą nebūtinai įtrauktos visos išlaidos. 2017 m. atlikto Jungtinės Karalystės maisto sistemos tyrimo duomenimis, nors Jungtinės Karalystės vartotojai per metus tiesiogiai maistui išleidžia 120 mlrd. GBP, tokia pat papildomų išlaidų suma buvo pastebėta kitose realiosios ekonomikos „biudžeto eilutėse“, įskaitant 30 mlrd. GBP – dirvožemio degradacijai, 40 mlrd. GBP – sveikatai (17). Remiantis tokiais tyrimais galima manyti, kad reikalinga „tikrųjų išlaidų apskaita“– požiūris, propaguojamas JT aplinkosaugos programoje (18).

4. Sveikos ir tvarios mitybos propagavimo politika ir priemonės

4.1. Europoje būtina skubiai suteikti paramą veiksmams, kuriais siekiama užtikrinti maistingesnę ir sveikesnę mitybą, taip pat toliau tirti galimybes skatinti mitybą nustatant geresnes maisto sistemas ( 19 ) . Norint pereiti prie sveikai mitybai būtiną maistingą maistą užtikrinančių maisto sistemų, reikėtų keisti politiką tiek pasiūlos, tiek paklausos požiūriu. Kalbant apie pasiūlą, maisto gamyba ir maisto perdirbimo (pvz., keičiant maisto sudėtį), platinimo ir pateikimo vartotojams būdai yra labai svarbūs veiksniai, lemiantys sveikesnės mitybos įpročius skatinančių maisto produktų prieinamumą ir įperkamumą. Kalbant apie paklausą, viešąja politika vartotojams turėtų būti padedama pasirinkti sveikesnę mitybą, pvz., per švietimą mokyklose ir informuotumo didinimo kampanijas, mitybos gaires, ženklinimą, viešuosius pirkimus ir t. t. Strategijos ir politika, kuriomis skatinama maistingo maisto pasiūla ir paklausa, yra tarpusavyje susijusios ir vienos nuo kitų priklausomos. Todėl reikėtų taikyti išsamų, daugelį sektorių ir daugelį lygmenų apimantį metodą, dalyvaujant visoms susijusioms institucijoms, pilietinei visuomenei ir suinteresuotiesiems subjektams iš visos maisto sistemos.

4.2. Dalį problemos sudaro ir tai, kad iki šiol daug sprendimų maisto pramonės srityje buvo priimami trumpalaikių ekonominių motyvų pagrindu, o dėl to kai kuriais atvejais gamyba ir perdirbimas buvo netinkamai perorientuoti į nesveikų sudedamųjų dalių (pvz., alyvpalmių aliejaus, riebalų rūgščių transizomerų, per didelio kiekio cukraus ir druskos) gamybą ir naudojimą. Laikantis naujo požiūrio bus atsižvelgiama ne tik į ekonominį, bet ir į socialinį poveikį bei poveikį aplinkai. Toks požiūris turi turėti ilgalaikę perspektyvą ir sukurti sąlygas trumpoms ir teritorinėms maisto tiekimo grandinėms. Dėl šios priežasties taip pat svarbu skatinti naują maisto pramonės sistemą (įskaitant MVĮ), pagal kurią gaminamas, perdirbamas, platinamas ir parduodamas maistas būtų sveikesnis ir tvaresnis. Pavyzdžiui, ES priemonės turėtų sudaryti paprastesnes sąlygas maisto gamintojams reklamuoti maisto produktų sudėties keitimą, net jeigu jis atliekamas palaipsniui, o tai nėra įmanoma pagal šiuo metu galiojančius teisės aktus. Bendros žemės ūkio politikos srityje šia sistema ūkininkai turėtų būti skatinami vietos lygmeniu gaminti tokias sudedamąsias dalis, kurios naudingesnės sveikatai. Be to, EESRK ragina nedelsiant nustatyti teisėkūros procedūra nustatytą ES mastu leistiną pramoniniu būdu pagamintų riebalų rūgščių transizomerų kiekį maiste.

4.3. Jau esama ES politikos priemonių ir iniciatyvų, kuriomis siekiama skatinti sveiką mitybą, pavyzdžiui, įvairios Komisijos iniciatyvos, kaip antai ES mitybos, fizinio aktyvumo ir sveikatos platforma, reguliavimo priemonės dėl informacijos apie maistą teikimo vartotojams ir teiginių apie maisto produktų maistingumą ir sveikatingumą, 2017 m. baltoji knyga dėl nutukimo, 2014–2020 m. ES kovos su vaikų nutukimu veiksmų planas, tam tikros naujo pasiūlymo dėl BŽŪP nuostatos (pvz., „siekti, kad ES žemės ūkio sektorius labiau atitiktų visuomenės poreikius, susijusius su maistu bei sveikatos priežiūra (įskaitant saugius, maistingus ir tvarius maisto produktus) ir gyvūnų gerove“), ES vaisių ir daržovių vartojimo skatinimo mokyklose programa, pieno vartojimo skatinimo mokyklose programa ir pan. Tačiau čia trūksta koordinuoto požiūrio. Naujomis ES tvarios mitybos gairėmis būtų užtikrintas toks nuoseklumas ir įvairiais kriterijais grindžiama sistema, pagal kurią valstybės narės galėtų kurti savo nacionalines gaires, kaip nurodyta toliau.

5. Tvarios mitybos gairės

5.1. Kadangi padaugėjo įrodymų dėl mitybos poveikio sveikatai, aplinkai ir ekonomikai, imta vis labiau domėtis vadinamųjų „tvarios mitybos gairių“kūrimu. Beveik visos tautinės valstybės turi oficialias mitybos ar su maisto produktais susijusias gaires. Jos jau yra žinomos kaip patarimai vartoti mažiau druskos, suvalgyti tam tikrą vaisių ir daržovių „porcijų“skaičių, suvartoti tam tikrus kiekius žuvies ir kitos gairės. Atsižvelgiant į svarius įrodymus dėl maisto poveikio aplinkai, šiuo metu atrodo logiška į patarimus dėl mitybos įtraukti platesnius kriterijus, todėl vis dažniau reikalaujama nustatyti „tvarios mitybos gaires“ ( 20 )

5.3. Reikėtų sukurti ekspertų grupę, kuri suformuluotų Europos masto tvarios mitybos gaires. Į ją turėtų būti įtrauktos atitinkamos mitybos, visuomenės sveikatos, maisto, aplinkos ir socialinių mokslų sričių profesinės ir mokslo įstaigos. Remdamasi Jungtinio tyrimų centro, iniciatyvos „FOOD 2030“, Nuolatinio žemės ūkio mokslinių tyrimų komiteto (NŽŪMTK) atliktais moksliniais tyrimais ir pateiktais duomenimis, ekspertų grupė per dvejus metus suformuluotų gaires, kuriomis vartotojams būtų pateikti aiškūs patarimai dėl tvarios mitybos. Šias gaires valstybės narės galės naudoti nacionaliniu lygmeniu, pavyzdžiui, teikiant sveikatos priežiūros paslaugas ir viešosios politikos įstaigose, taip pat ES lygmeniu – padedant kurti aiškias, integruotas maisto tiekimo grandinės sistemas. Šiomis gairėmis būtų padedama įgyvendinti plataus masto ES siekius, kaip antai jos parama darnaus vystymosi tikslų, Paryžiaus susitarimo dėl klimato kaitos, taip pat kitų su tvarumu susijusių įsipareigojimų ir programų, pvz., „FOOD 2030“ ( 26 ) , srityse. Ekspertų grupei turėtų priklausyti pagrindinės organizacijos, pavyzdžiui, Europos mitybos draugijų federacija (FENS), Tarptautinė tvarių maisto sistemų ekspertų grupė (IPES-Food), Europos visuomenės sveikatos asociacija (EUPHA) ir Europos ekologinė federacija, kartu informaciją jai turi teikti ekspertiniai moksliniai šaltiniai, kaip antai Nuolatinis žemės ūkio mokslinių tyrimų komitetas (SCAR), ir paramą jai suteikti Žemės ūkio ir kaimo plėtros GD, Aplinkos GD, Sveikatos ir maisto saugos GD, Europos maisto saugos tarnyba, Europos aplinkos agentūra ir Nuolatinis žemės ūkio ir bioekonomikos mokslinių tyrimų komitetas (SCAR). EESRK yra pasirengęs prisidėti prie tokios ekspertų grupės darbo, pateikdamas jai iš pilietinės visuomenės organizacijų gautos informacijos, visų pirma per Komiteto laikinąją tyrimo grupę dėl tvarių maisto sistemų.

6. Tvaraus maisto ženklinimo schemos

6.1. Be to, tvarios mitybos gairės turėtų būti išsamesnio maisto produktų ženklinimo pagrindas, kuris būtų lengvai suprantamas ir kuriuo būtų galima pagerinti skaidrumą ir skatinti nebenaudoti nereikalingai pigių žaliavų, kurios yra nesveikos ir netvarios (pvz., riebalų rūgščių transizomerų, alyvpalmių aliejaus ir pernelyg daug cukraus). Vartotojai gautų naudos iš išsamesnio maisto ženklinimo, įskaitant ES kokybės logotipų sistemą (SKVN („saugoma kilmės vietos nuoroda“), SGN („saugoma geografinė nuoroda“) ir GTG („garantuoti tradiciniai gaminiai“)), į kurį būtų įtraukti aplinkos, socialiniai, sveikatos ir mitybos aspektai.

6.2. Iki šiol ženklinimo sistemoje daugiausia dėmesio buvo skiriama teiginiams apie maistingumą ir kitai su sveikata susijusiai informacijai, tačiau EESRK atkreipia dėmesį į tai, kad didėja susirūpinimas dėl nepakankamo vartotojų informavimo ir švietimo apie maisto produktų daromą poveikį aplinkai ir visuomenei. Vartotojams būtų lengviau rinktis, jei būtų įgyvendinta aiški maisto produktų kilmės, gamybos būdų ir maistinės vertės ženklinimo sistema. Siekiant užtikrinti maisto saugą, maisto gamintojams ir vartotojams taip pat svarbus atsekamumas ( 27 ) . Todėl EESRK pakartoja savo raginimą sukurti naują pažangią tvaraus maisto ženklinimo sistemą, kuri turėtų būti suderinta ES lygmeniu ( 28 ) . Be to, tai turi būti pagrįsta naujais atsekamumo ir sertifikavimo procesais ir toliau plėtojama tolesnėje EESRK laikinos tyrimo grupės dėl tvaraus maisto sistemos veikloje. Reikia skatinti daugiau dėmesio skirti technologijoms, pavyzdžiui, mobiliųjų įrenginių programėlėms ir vartotojams skirtiems mažmeninės prekybos vietose naudojamiems monitoriams, kuriuose būtų teikiama visa reikiama informacija ir visi atsekamumo duomenys.

7. Viešieji pirkimai

7.1. Dalyvaudamos viešuosiuose pirkimuose vietos valdžios institucijos galėtų palaipsniui pradėti taikyti mitybos gaires daugelyje įvairių viešųjų įstaigų, visų pirma mokyklose ir ligoninėse. Gaminant, parduodant ir vartojant sveikus, vietinius ir sezoninius maisto produktus, kuriais užtikrinamas tvarumas, būtų prisidedama prie Darbotvarkės iki 2030 m. 12.7 tikslo – tvarių viešųjų pirkimų. Viešųjų pirkimų procedūrose pirmenybę reikėtų teikti vietos gamintojams, kad būtų skatinama sveika mityba ir vietos ekonomikos vystymasis.

7.2. Jau esama keleto iniciatyvų, kuriomis skatinami tvarių maisto produktų viešieji pirkimai, o tai rodo augantį pilietinės visuomenės ir vietos valdžios institucijų susidomėjimą ir dalyvavimą sprendžiant šiuos klausimus. Pavyzdžiui, asociacija „Vietos valdžios institucijos už tvarų vystymąsi“(ICLEI) šiuo metu skatina iniciatyvas, kuriomis atkakliai siekiama privalomo, laipsniško tvarių maisto produktų viešųjų pirkimų įgyvendinimo visose Europos mokyklose ir vaikų darželiuose ir kurių pradinis tikslas yra pasiekti, kad iki 2022 m. 20 % maisto produktų sudarytų ekologiški maisto produktai.

7.3. EESRK teigiamai vertina šiuo metu Komisijos jungtinių tyrimų centro atliekamą darbą, kurio tikslas – peržiūrėti ES žaliųjų viešųjų pirkimų (ŽVP) kriterijus maisto produktų ir viešojo maitinimo paslaugų srityse. Komitetas ragina į ŽVP įtraukti aiškius ir platesnio užmojo maisto produktų tvarumo kriterijus, taip pat pašalinti reglamentavimo kliūtis, ypač susijusias su konkurencijos taisyklėmis.

8. Konkurencijos taisyklės

8.1. Kartais konkurencijos teisė nurodoma kaip kliūtis gaminti ir platinti tvarų ir sveiką maistą. Konsultacijos su Komisijos Konkurencijos GD turėtų paskatinti tiek pateikti paaiškinimų, tiek pritaikyti esamas taisykles taip, kad Europos maisto tiekimo grandinėse būtų sudarytos geresnės sąlygos ir būtų galima sparčiau pereiti prie tvarumo.

8.2. Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) ( 29 ) 101 straipsnį draudžiama dviem ar daugiau nepriklausomų rinkos dalyvių sudaryti susitarimus, kurie riboja konkurenciją. Jie visų pirma apima kainų nustatymo susitarimus. Taikant SESV 101 straipsnio 3 dalį, šio straipsnio 1 dalies nuostatos gali būti paskelbtos netaikytinomis, jeigu tokie susitarimai turi objektyvios ekonominės naudos, kuri nusveria neigiamą konkurencijos apribojimo poveikį, pavyzdžiui, padeda tobulinti gamybą ar prekių platinimą, kartu sudarydami sąlygas vartotojams gauti sąžiningą naudos dalį ( 30 )

8.3. Pripažintoms tarpšakinėms organizacijoms, patenkinusioms tam tikras sąlygas, gali būti taikoma nuo SESV 101 straipsnio 1 dalies nukrypti leidžianti nuostata. Jos turi galimybę pranešti apie savo susitarimus Komisijai pagal Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 (BRO reglamento) 210 straipsnį ir, jei Komisija nemano, kad jie yra nesuderinami su Sąjungos taisyklėmis, per du mėnesius nuo išsamaus pranešimo gavimo SESV 101 straipsnio 1 dalis nebetaikoma. Susitarimais negalima nustatyti kainų ar kvotų, pasidalyti rinką arba sukurti kitų konkurencijos iškraipymų. Pasinaudodamos BRO reglamento teikiamomis galimybėmis, tarpšakinės organizacijos galėtų sudaryti susitarimus, kuriais didinami tvarumo standartai.

9. Informavimas ir informuotumo didinimas

9.1. EESRK dar kartą primena savo pasiūlymą pradėti Europos masto informavimo ir sąmoningumo ugdymo kampaniją maisto vertės tema. Tai bus būtina siekiant užtikrinti ilgalaikius vartotojų elgsenos pokyčius ( 31 )

9.2. Be to, reikia daugiau investuoti į švietimą mitybos klausimais mokyklose ir profesinio mokymo įstaigose.

9.3. ( 34 ). EESRK dar kartą ragina rengti ES sveikesnio maisto ir mitybos vaizdinės reklamos kampanijas ( 32 ) , įkvėpimo semiantis iš teigiamų į vaikus orientuotos socialinės reklamos kampanijų kai kuriuose televizijos kanaluose, pavyzdžiui, kampanijų, kuriomis skatinama labiau subalansuota mityba. Reikėtų pradėti veiksmingiau kontroliuoti į vaikus orientuotą maisto produktų, kurių sudėtyje yra daug sočiųjų riebalų, riebalų rūgščių transizomerų, nereikalingo cukraus ir (arba) druskos, reklamą ne tik televizijoje vaikų televizijos žiūrėjimo piko valandomis, bet ir socialinėse medijose ir kitais komerciniais kanalais, kurie formuoja vaikų maisto skonį ( 33 )

2019 m. vasario 20 d., Briuselis Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkas Luca JAHIER

(1) http://www.interacademies.org/48945/Global-food-systems-are-failing-humanity-and-speeding-up-climate-change.

(2) https://www.c40.org/.

(3) COM(2017) 713 final.

(4) OL C 129, 2018 4 11, p. 18.

(5) State of Food Insecurity in the world (SOFI) report 2018: http://www.fao.org/state-of-food-security-nutrition/en/.

(6) HLPE, 2017. Nutrition and food systems.

(7) http://www.ipcc.ch/news_and_events/pr_181008_P48_spm.shtml.

(8) RK nuomonė Vietos ir regionų valdžios institucijų paskatos sveikai ir tvariai mitybai propaguoti.

(9) http://www.milanurbanfoodpolicypact.org/.

(10) Europos Komisija (2018 m.). Neužkrečiamosios ligos https://ec.europa.eu/health/non_communicable_diseases/overview_lt.

(11) European Centre for Disease Prevention and Control (2017), Summary of the latest data on antibiotic resistance in the European Union. https://ecdc.europa.eu/sites/portal/files/documents/EAAD%20EARS-Net%20summary.pdf.

(12) Europos Komisija (2015 m.) „Geografinės nuorodos ir tradiciniai gaminiai“(angl. Geographical indications and traditional specialities), http://ec.europa.eu/agriculture/quality/schemes/index_en.htm.

(13) Berners-Lee ir kt. (2018 m.), „Jei visuomenė radikaliai prisitaikys, dabartinės pasaulio maisto gamybos pakaks žmonių mitybos poreikiams patenkinti 2050 m.“(angl. „Current global food production is sufficient to meet human nutritional needs in 2050 provided there is radical societal adaptation“), Elementa, 6, 1, 52: http://doi.org/10.1525/elementa.310.

(14) H. Ritchie, D. Reay & P. Higgins (2017 m.). Beyond Calories: A Holistic Assessment of the Global Food System, Frontiers in Sustainable Food Systems, 2, 57, doi: 10.3389/fsufs.2018.00057.

(15) Žr. pranešimus, pvz.,WRI (2018 m.) Creating a Sustainable Future. Https://www.wri.org/publication/creating-sustainable-food-future;; ir EAT-Lancet Commission on Healthy Diets from Sustainable Food Systems (2019). Food in the Anthropocene https://eatforum.org/initiatives/eat-lancet/.

(16) FDE (2018). 2018 m. metinė ataskaita. https://www.fooddrinkeurope.eu/uploads/publications_documents/FoodDrinkEurope_Annual_Report_INTERACTIVE.pdf.

(17) Tvaraus maisto patikos fondas (angl. Sustainable Food Trust) (2017 m.). The Hidden COST of Food. Bristol.

http://sustainablefoodtrust.org/wp-content/uploads/2013/04/HCOF-Report-online-version.pdf.

(18) UNEP (2017). TEEB for Agriculture and Food Interim Report. Nairobi: UN Environment Programme. http://teebweb.org/agrifood/home/teeb-for-agriculture-food-interim-report/..

(19) OL C 129, 2018 4 11, p. 18.

(20) C. Gonzalez-Fischer, T. Garnett (2016). Plates, pyramids, planet: Developments in national healthy and sustainable dietary guidelines: a state of play assessment. Rome and Oxford: FAO and Food Climate Research Network.

(21) Žr. peržiūrą T. Lang, P. Mason (2017). Sustainable diet policy development: implications of multi-criteria and other approaches, 2008–2017, Proceedings of the Nutrition Society, doi: 10.1017/S0029665117004074.

(22) Health Council of the Netherlands (2011) Guidelines for a Healthy Diet: the Ecological Perspective. Contract No.: publication no. 2011/08E The Hague: Health Council of the Netherlands.

(23) Voedingscentrum (2016). Netherland Nutrition Centre guidelines Wheel of Five (Appendix 13 on sustainability issues). Den Haag: Voedingscentrum.

(24) National Food Administration, Environment Agency (2008) Environmentally Effective Food Choices: Proposal notified to the ES. Stockholm: National Food Administration.

(25) German Council for Sustainable Development (RNE) (2014) The Sustainable Shopping Basket - A Guide to Better Shopping. Berlin: Rat für Nachhaltige Entwicklung/German Council for Sustainable Development https://www.nachhaltigkeitsrat.de/en/projects/the-sustainable-shopping-basket/.

(26) http://ec.europa.eu/research/bioeconomy/index.cfm?pg=policy&lib=food2030.

(27) OL C 303, 2016 8 19, p. 64.

(28) OL C 129, 2018 4 11, p. 18.

(29) OL C 326, 2012 10 26, p. 1.

(30) COM(2018) 706 final http://ec.europa.eu/competition/sectors/agriculture/report_on_competition_rules_application.pdf.

(31) Europos Komisija (2015 m.) „Geografinės nuorodos ir tradiciniai gaminiai“(angl. Geographical indications and traditional specialities), http://ec.europa.eu/agriculture/quality/schemes/index_en.htm.

(32) OL C 303, 2016 8 19, p. 64.

(33) WHO Region for Europe (2018). Policies to limit marketing of unhealthy foods to children. Copenhagen: WHO Europe http://www.euro.who.int/en/health-topics/disease-prevention/nutrition/news/news/2018/10/policies-to-limit-marketing-of-unhealthy-foods-to-children-fall-short-of-protecting-their-health-and-rights.

(34) Food Active & Children’s Food Campaign (2018). Junk Food Marketing to Children: a study of parents’ perceptions. London. http://www.foodactive.org.uk/wp-content/uploads/2018/06/Junk-Food-Marketing-to-Children-a-study-of-parents-perceptions.pdf.