Antroji švaraus oro apžvalga papildo 2020 m. birželio mėn. paskelbtą pirmąją Komisijos ataskaitą dėl INR direktyvos įgyvendinimo, nes čia pateikiamas perspektyvinis tikėtinos oro taršos raidos vertinimas ir atotrūkis nuo 2030 m. oro taršos mažinimo įpareigojimų. Jos išvadomis bus remiamasi 2021 m. rengiant nulinės taršos veiksmų planą, kurio tikslas bus nurodyti, kaip ES turėtų siekti nulinės taršos ir aplinkos be toksinių medžiagų tikslų, apie kuriuos paskelbta Europos žaliojo kurso komunikate. Galiausiai šiame dokumente vertinamas oro taršos poveikis ekosistemoms; šiuo vertinimu ir pagal INR direktyvą reikalaujama ekosistemų stebėsena bus naudojamasi atliekant analizę, padėsiančią įgyvendinti biologinės įvairovės strategiją, nes oro tarša yra svarbus biologinės įvairovės nykimą lemiantis veiksnys.

Iš 2020 m. lapkričio mėn. paskelbtos Europos aplinkos agentūros (EAA) 2020 m. ataskaitos dėl oro kokybės Europoje matyti, kad nors per pastaruosius dešimtmečius daugumos rūšių oro teršalų ES išmetama mažiau (žr. 1 pav.), oro tarša tebėra reikšminga problema. Apskritai dėl oro taršos ES kasmet pirma laiko miršta maždaug 400 000 žmonių ir apytikriai dviejuose trečdaliuose ES ekosistemų teritorijos patiriamas eutrofikacijos poveikis. Oro tarša taip pat lemia nemažas ekonomines sąnaudas, nes didėja medicininės išlaidos, mažėja našumas, pvz., dėl to, kad prarandama darbo dienų, taip pat mažėja žemės ūkio derlingumas.

Kaip nurodyta Europos žaliojo kurso komunikate, norint sukurti aplinką be toksinių medžiagų, reikia imtis daugiau veiksmų, kuriais būtų užkirstas kelias taršai, taip pat taršos likvidavimo ir taisomųjų priemonių. Norint apsaugoti Europos piliečius ir gamtines ekosistemas, ES turi būti geriau vykdoma oro, vandens, dirvožemio ir vartojimo prekių taršos stebėsena, teikiamos jos ataskaitos, vykdoma tos taršos prevencija ir ištaisoma jos padaryta žala. Kartu tai padės siekti darnaus vystymosi tikslų.

Ši mažėjimo tendencija turi būti išlaikyta nuolat dedant pastangas, visų pirma dėl teršalų, kurių išmetamas kiekis sumažėjo menkiau. Pavyzdžiui, nuo 2005 m. išmetamo amoniako kiekis išlieka toks pats, o kai kuriose valstybėse narėse per pastaruosius kelerius metus netgi padidėjo.

Nors apskritai oro teršalų išmetama mažiau, daugumoje valstybių narių gyvenimo kokybė tam tikrose probleminėse vietose tebėra prastesnė, nes oro kokybės standartai vis dar nepasiekti. Padėtis ypač prasta miestų teritorijose, kuriose gyvena dauguma europiečių. Pernelyg daug ES piliečių vis dar yra veikiami tam tikrų oro teršalų, kurių koncentracija viršija aplinkos oro kokybės direktyvose nustatytas ribines arba siektinas vertes, o dar daugiau jų yra veikiami teršalų, kurių lygis viršija rekomenduojamąjį Pasaulio sveikatos organizacijos (PSO) oro kokybės gairėse. 2018 m. maždaug 4 proc. ES 28 valstybių narių miestų gyventojų kvėpavo oru, kuriame KD2,5 koncentracija buvo didesnė nei ES metinė ribinė vertė, o daugiau kaip 70 proc. – oru, kuriame KD2,5 koncentracija viršija PSO oro kokybės gairėse nustatytas vertes.

Iš aplinkos veiksnių oro tarša ES vis dar kelia didžiausią pavojų sveikatai: ji sukelia tokias lėtines ir sunkias ligas kaip astma, širdies ir kraujagyslių ligos ar plaučių vėžys. Ji kelia didelį susirūpinimą ES piliečiams dėl sveikatos ir aplinkos. Prastesnės socialinės ir ekonominės padėties grupėms, pagyvenusiems žmonėms, vaikams ir prastos sveikatos asmenims oro tarša paprastai daro didesnį neigiamą poveikį nei plačiajai visuomenei.

2.2.Atitikties užtikrinimo pažanga

Nors nacionaliniai išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo įsipareigojimai pagal INR direktyvą pradėti taikyti 2020 m., iš Komisijos INR direktyvos įgyvendinimo ataskaitos matyti, kad beveik visos valstybės narės turi nedelsdamos gerokai sumažinti bent tam tikrų išmetamųjų teršalų kiekį, kad įvykdytų savo įsipareigojimus. Tai ypač pasakytina apie amoniaką. Tai taip pat atsiskleidė išnagrinėjus atotrūkį tarp išmetamųjų teršalų kiekio, apie kurį paskutinį kartą pranešta (2018 m. duomenys), ir pagal INR direktyvą 2020–2029 m. leidžiamo išmetamųjų teršalų lygio – daugelis valstybių narių turi per mažiau nei dvejus metus savo išmetamą amoniako kiekį smarkiai sumažinti, kartais net 10 proc. Atitinkamai šešios ir penkios valstybės narės turės sumažinti išmetamųjų KD2,5 ir NOx kiekį 30 proc. ar dar daugiau.

O kad įvykdytų pagal INR direktyvą nustatytus platesnio užmojo 2030 m. išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo įsipareigojimus, valstybės narės turės dėti dar daugiau pastangų. Palyginti su 2018 m. išmestų teršalų kiekiu, penkios valstybės narės turės perpus sumažinti išmetamųjų KD2,5 kiekį, o 15 valstybių narių – daugiau kaip 30 proc. sumažinti išmetamųjų NOx kiekį, palyginti su 2018 m.; be to, atitinkamai 15 ir 13 valstybių narių turės iki 30 proc. ar dar daugiau sumažinti išmetamųjų NMLOJ ir amoniako kiekį. Komisija atidžiai stebės tolesnius INR direktyvos įgyvendinimo etapus ir toliau rems su įgyvendinimu susijusias valstybių narių pastangas, tačiau taip pat naudosis savo teisiniais įgaliojimais, kad užtikrintų teisės aktų vykdymą.

Oro kokybė per pastarąjį dešimtmetį labai pagerėjo, tačiau vis dar yra didelių problemų dėl aplinkos oro kokybės direktyvose nustatytų ES oro kokybės ribinių verčių viršijimo. 23 valstybės narės pranešė, kad 2019 m. bent vienoje vietoje viršijo bent vienos rūšies teršalui taikomą bent vieną oro kokybės normą: 17-oje valstybių narių viršytos ES oro kokybės normos NO2 vertės, 14-oje – KD10, keturiose – KD2,5, vienoje – SO2 vertės.

2020 m. gruodžio 1 d. duomenimis, prieš 18 valstybių narių vyksta iš viso 31 pažeidimo nagrinėjimo procedūra dėl viršijamos KD10, KD2,5, NO2 ar SO2 koncentracijos arba netinkamos stebėsenos. Dešimt iš tų bylų perduotos Europos Sąjungos Teisingumo Teismui, o penkiose iš jų paskelbtas sprendimas. 2018 m. gegužės mėn. komunikate „Švarus oras visiems“ Komisija pabrėžė nuolatinio vykdymo užtikrinimo svarbą.

2.3.Po aplinkos oro kokybės direktyvų tinkamumo patikros vykdomi veiksmai

2019 m. lapkričio mėn. Komisija paskelbė abiejų ES aplinkos oro kokybės direktyvų tinkamumo patikros rezultatus. Komisija padarė išvadą, kad nors ES oro kokybės normos padėjo pasiekti, kad ribinės vertės būtų viršijamos vis rečiau ir tokio viršijimo poveikį patirtų vis mažiau gyventojų, tam tikrais atvejais likęs atotrūkis nuo oro kokybės normų yra per didelis. Komisija taip pat padarė išvadą, kad tam tikriems teršalams, ypač smulkioms kietosioms dalelėms (KD2,5), taikomos dabartinės oro kokybės normos yra mažesnio užmojo nei PSO rekomendacijos. Po to Europos žaliojo kurso komunikate paskelbta, kad Komisija remsis per tinkamumo patikrą įgyta patirtimi ir visų pirma pasiūlys peržiūrėti oro kokybės normas, kad jos būtų labiau suderintos su PSO rekomendacijomis. Siekdama padėti vietos valdžios institucijoms užtikrinti, kad gyventojai kvėpuotų švaresniu oru, Komisija taip pat pasiūlys sugriežtinti nuostatas dėl stebėsenos, modeliavimo ir oro kokybės planų.

3.INR direktyvos įgyvendinimas ir jį papildantys ES teisės aktai

3.1.Teisės aktų pakeitimai, padedantys užtikrinti švarų orą

Nuo pirmosios švaraus oro apžvalgos paskelbimo padaryta keletas politikos ir teisės aktų pakeitimų. Visų pirma, 2018 m. gruodžio mėn. įsigaliojus aukštesniems tikslams, padidėjo kovos su klimato kaita užmojai. Viena iš pirmosios švaraus oro apžvalgos išvadų, kad derinant oro ir klimato politiką lengviau pasiekti abiejų politikos sričių tikslus, šiuo metu yra dar aktualesnė. Tačiau tam, kad iš tikrųjų būtų gauta tokios naudos, teisės aktai turi būti įgyvendinami laiku. Taip pat priimta papildomų ES teisės aktų, kuriais ribojamas oro teršalų kiekis jų susidarymo vietoje, pvz., dyzelinėms transporto priemonėms taikomi standartai „Euro 6“.

Be to, 2019 m. balandžio mėn. valstybės narės pirmą kartą turėjo pateikti savo NOTVP, kuriose būtų aprašyta politika ir priemonės, kurių jos ketina imtis, kad pagal INR direktyvą įvykdytų savo išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo įsipareigojimus. Modeliavimo sistemoje, kuria grindžiama rengiant šią švaraus oro apžvalgą atlikta analizė, į šią politiką ir priemones atsižvelgiama tiek, kiek tai buvo įmanoma, tačiau valstybės narės jas yra aprašiusios nevienodai išsamiai, todėl kai kuriais atvejais jų įtraukti į kiekybinę analizę nepavyko.

2020 m. Komisijos pristatytas aukštesnis klimato srities tikslas iki 2030 m. šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį sumažinti 55 proc., dėl kurio vis dar vyksta tarpinstitucinės derybos, į antrosios švaraus oro apžvalgos analizės bazinį scenarijų neįtrauktas, bet pateiktas kaip politikos scenarijus.

3.2.INR direktyvoje 2030 m. ir vėlesniam laikui nustatytų išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo įsipareigojimų įgyvendinimo perspektyvos