·85 proc. pakartotinai panaudojama ir perdirbama (pagal vidutinį transporto priemonės svorį per metus).

·95 proc. pakartotinai panaudojama ir naudojama (pagal vidutinį transporto priemonės svorį per metus) ir

Pagal ENTP direktyvą transporto priemonių ir įrangos gamintojai turi riboti švino, gyvsidabrio, kadmio ir šešiavalenčio chromo naudojimą nuo 2003 m. liepos 1 d. rinkai pateikiamų transporto priemonių medžiagose ir dalyse, išskyrus direktyvos II priede išvardytas išimtis. Šių pavojingųjų medžiagų labai sumažinta patvirtinus kelis II priedo pakeitimus. Pavojingųjų medžiagų naudojimo transporto priemonėse apribojimas daugeliu atvejų į nacionalinę teisę perkeltas konkrečiai su ENTP susijusiais teisės aktais, o transporto priemonių projektavimas siekiant palengvinti perdirbtų medžiagų pakartotinį naudojimą ir naudojimą arba integravimą į naujas transporto priemones į nacionalinę teisę neretai perkeliamas bendresnio pobūdžio atliekų teisės aktais bendrus tų nuostatų reikalavimus taikant visose rinkose. Gerosios patirties pavyzdį rodo Austrija: surinkimo ir naudojimo įmonės turi skirti 0,5 proc. savo apyvartos atliekų prevencijos projektams. Be to, direktyvoje taip pat numatyta, kad transporto priemonės turi būti projektuojamos taip, kad jas būtų galima pakartotinai naudoti ir naudoti ir kad į transporto priemones būtų integruojama daugiau perdirbtų medžiagų.

Apskritai pateikta informacija beveik visais atvejais buvo išsami ir patenkinamos kokybės. Ji buvo papildyta remiantis papildomais duomenų šaltiniais, visų pirma, nacionalinės teisės aktais, dėl kurių buvo atliktas tiesioginis atitikties ENTP direktyvai patikrinimas, ir kitų Komisijos ataskaitų informacija. Be to, atsižvelgta ir į duomenis dėl direktyvoje nustatytų pakartotinio naudojimo ir perdirbimo bei pakartotinio naudojimo ir naudojimo tikslų, pateiktus pagal Komisijos sprendimą 2005/293/EB.

Atsakymus dėl 2014–2017 m. ataskaitinio laikotarpio pateikė 25 valstybės narės. Trys šalys (Latvija, Malta ir Vengrija) to dar nepadarė. Duomenis pateikusių šalių skaičius, palyginti su ankstesniais ataskaitiniais laikotarpiais, šiek tiek sumažėjo: 2008–2011 m. įgyvendinimo ataskaitas Komisijai pateikė visos valstybės narės, o 2011–2014 m. ataskaitų nepateikė dvi šalys (Nyderlandai ir Ispanija).

Svarbiausias Direktyvos 2000/53/EB dėl eksploatuoti netinkamų transporto priemonių (toliau – ENTP direktyva) tikslas – transporto priemonių ir jų dalių atliekų susidarymo prevencija siekiant mažinti galutinai šalinamų atliekų kiekį ir bendrą jų poveikį aplinkai. Be to, direktyvoje įtvirtintomis priemonėmis siekiama pagerinti visų ekonominės veiklos vykdytojų, dalyvaujančių transporto priemonės gyvavimo cikle, ypač tų, kurie tiesiogiai apdoroja eksploatuoti netinkamas transporto priemones (ENTP), aplinkosauginį veiksmingumą. Apskritai ENTP direktyvoje laikomasi žiedinės ekonomikos požiūrio: skatinamas ekologinis projektavimas, numatoma atsisakyti pavojingųjų medžiagų transporto priemonėse ir nustatomi dideli pakartotinio naudojimo, perdirbimo ir naudojimo tikslai, taip siekiant pakartotinai naudoti vertingas ENTP medžiagas ir išlaikyti brangius išteklius ekonomikoje.

2017 m. 20 valstybių narių pasiekė mažiausią 85 proc. vidutinio transporto priemonių svorio per metus pakartotinio naudojimo ir perdirbimo tikslą; 2 valstybės narės tikslų nepasiekė, bet netrukus turėtų pasiekti, o 6 valstybės narės duomenų nepateikė. Apskritai 28 ES valstybių narių vidutinis pakartotinio naudojimo ir perdirbimo lygis buvo 89 proc., t. y. keturiais procentiniais punktais viršijo tikslą.

Daugumoje valstybių narių jų teritorijoje veiklą vykdančių patvirtintų apdorojimo įmonių skaičius padidėjo. Trys šalys nepateikė duomenų apie patvirtintų apdorojimo įmonių skaičių 2015–2017 m. (Belgija, Latvija ir Vengrija), tad darytina prielaida, kad tose šalyse tokių įmonių skaičius išliko toks pat, kaip per ankstesnį laikotarpį; taigi bendras patvirtintų apdorojimo įmonių skaičius 28 ES valstybėse narėse padidėjo nuo 12 589 2012–2014 m. iki 14 173 2015–2017 m.

Valstybių narių, galėjusių pateikti išsamią informaciją apie tai, kiek perdirbtų medžiagų naudojama gaminant transporto priemones, buvo nedaug. Paminėtinas Lenkijos pareiškimas, kad, nors naudojamas perdirbtas plastikas, naudojamą plastiką reikia apdoroti taikant specialią valymo procedūrą, kad jį būtų galima panaudoti gaminant transporto priemones. Be to, Rumunija pateikė pastabą, kad gaminant transporto priemonių dalis dažniausiai naudojama perdirbta plastikinė medžiaga yra propilenas ir kad perdirbtas plastikas sudaro daugiau nei 10 proc. bendros jos teritorijoje gaminamose transporto priemonėse naudojamo plastiko masės.

Visos valstybės narės perkėlė į nacionalinę teisę nuostatas, kuriomis užtikrinama, kad gamintojai per šešis mėnesius nuo naujo tipo transporto priemonės pateikimo rinkai pateiktų informaciją apie to tipo transporto priemonių išmontavimą.

Gamintojai taip pat privalo teikti informaciją apie kiekvieno tipo transporto priemonių išmontavimą per šešis mėnesius jas pateikus rinkai, pavyzdžiui, parengdami vadovus arba įkeldami informaciją į duomenų bazes. Populiariausias būdas, kuriuo gamintojai teikia reikiamą informaciją apie išmontavimą, saugojimą ir bandymus, – Tarptautinė informacijos apie išmontavimą sistema (IDIS, angl. International Dismantling Information System). 20 valstybių narių pranešė, kad naudojasi IDIS, o kai kurios valstybės narės informavo, kad naudoja ir kitas nacionalines priemones.

Kelios valstybės narės pranešė apie novatoriškas pakartotinio naudojimo ir perdirbimo skatinimo priemones. Italijoje regioninės valdžios institucijos turi priimti priemones, kuriomis būtų užtikrinama, kad bent 30 proc. valdžios institucijose (ir įmonėse, didele dalimi priklausančiose valstybei) kasmet įsigyjamų prekių ir (arba) produktų būtų pagaminti iš perdirbtų medžiagų. Pagal Italijos teisės aktus taip pat reikalaujama, kad bent 20 proc. viešiesiems transporto priemonių parkams perkamų atsarginių padangų būtų restauruotos padangos. Prancūzijoje reikalaujama, kad pakartotinio naudojimo tikslais išmontuotas dalis būtų galima atsekti. Slovėnijoje iš transporto priemonių išmontavimo įmonių vadovų reikalaujama, kad prieš sunaikinant priimtas ENTP, iš jų būtų išimama 10 proc. (pagal svorį) dalių, medžiagų ir skysčių per metus ir siunčiama juos pakartotinai naudoti arba perdirbti.

2017 m. 15 valstybių narių pasiekė mažiausią 95 proc. vidutinio transporto priemonių svorio per metus pakartotinio naudojimo ir naudojimo tikslą; 7 valstybės narės 95 proc. tikslo dar nepasiekė, bet netrukus turėtų pasiekti, o 6 valstybės narės duomenų dar nepateikė. Apskritai 28 ES valstybių narių vidutinis pakartotinio naudojimo ir naudojimo lygis buvo 94 proc., t. y. šiek tiek nesiekė tikslo.

Daugelyje valstybių narių, turinčių ENTP tvarkymo infrastruktūrą ir procesus, atrodo, nėra nustatyto naudojimo tikslo, bet tai galbūt rodo, kad atsižvelgiant į žiedinės ekonomikos koncepciją daugiau dėmesio skiriama perdirbimui nei kitiems naudojimo būdams (pvz., Ispanija, Jungtinė Karalystė, Prancūzija ir Švedija pasiekė perdirbimo tikslus, bet nepasiekė naudojimo tikslų). Tai taip pat gali byloti apie patikimesnius ir geresnius duomenų teikimo būdus, kuriuos taikant pavyksta geriau įgyvendinti direktyvą. Tikslų nepasiekusios valstybės narės paaiškino priežastis ir pateikė informaciją apie taikomas tikslų įgyvendinimo priemones.

Didelius lygius, apie kuriuos pranešė Graikija, gali lemti tai, kad išmontavimo įmonės nusprendė ilgą laiką saugoti kai kurias ENTP, iš kurių skysčiai dar nepašalinti (tikriausiai dėl mažos metalų rinkos vertės) ir kurios vėliau buvo susmulkintos kitais metais po to, kai iš jų pašalinti teršalai. Dėl to per metus susikaupė didelis apdorotų ENTP skaičius.

Priimtos naujos priemonės, kuriomis siekiama skatinti pakartotinį naudojimą ir perdirbimą, pavyzdžiui, Vengrijos taikomos su ENTP dalių pakartotiniu naudojimu susijusios priemonės, informuotumo didinimo ir komunikacijos veikla Portugalijoje bei finansinė pagalba naujiems mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros projektams, susijusiems su ENTP atliekų prevencija, perdirbimu ir pakartotiniu dalių naudojimu Ispanijoje, pirmenybę teikiant projektams, susijusiems su automobiliuose naudojamo plastiko, priekinių stiklų ir padangų perdirbimu.

4. Nežinoma ENTP buvimo vieta ir neteisėtas jų išmontavimas

Daugiausia ENTP direktyvos įgyvendinimo ir vykdymo užtikrinimo sunkumų vis dar kyla dėl didelio „nežinomos ENTP buvimo vietos“ atvejų skaičiaus. Tai jau buvo pažymėta ankstesnėje Komisijos ataskaitoje dėl ENTP direktyvos įgyvendinimo 2011–2014 m. ir Komisijos atliktame penkių atliekų direktyvų ex post vertinime. Norėdama įvertinti problemą Komisija ėmėsi reikalavimų laikymosi skatinimo iniciatyvos, kuria siekiama įvertinti Direktyvos 2000/53/EB dėl eksploatuoti netinkamų transporto priemonių (ENTP direktyvos) nuostatų, susijusių su eksploatuoti netinkamomis transporto priemonėmis, kurių buvimo vieta nežinoma, įgyvendinimą.

Eurostatas prašo valstybių narių pateikti išsamią informaciją apie surinktų ir patvirtintoms apdorojimo įmonėms perduotų transporto priemonių skaičių. Šie skaičiai pateikti 1 lentelėje.

1 lentelė. Bendras eksploatuoti netinkamų transporto priemonių, surinktų ir perduotų patvirtintoms apdorojimo įmonėms, skaičius 2008–2016 m. (transporto priemonių skaičius) 2008 m. 2009 m. 2010 m. 2011 m. 2012 m. 2013 m. 2014 m. 2015 m. 2016 m. Europos Sąjunga 6 301 000 9 039 000 7 383 000 6 789 000 6 286 000 6 234 000 6 150 000 5 964 000 5 920 000 Belgija 141 521 140 993 170 562 165 016 160 615 134 506 126 835 107 425 106 458 Bulgarija 38 600 55 330 69 287 62 937 57 532 61 673 80 862 85 946 92 706 Čekija 147 259 155 425 145 447 132 452 125 587 121 838 131 987 139 440 145 928 Danija 101 042 96 830 100 480 93 487 106 504 125 650 104 413 98 929 89 039 Vokietija 417 534 1 778 593 500 193 466 160 476 601 500 322 512 163 473 386 412 801 Estija 13 843 7 528 7 268 11 413 12 835 14 712 14 720 12 884 11 184 Airija 127 612 152 455 158 237 134 960 102 073 92 467 86 950 74 910 98 213 Graikija 55 201 115 670 95 162 112 454 84 456 86 205 82 863 87 050 46 573 Ispanija 748 071 952 367 839 637 671 927 687 824 734 776 724 820 689 760 611 446 Prancūzija 1 109 876 1 570 593 1 583 283 1 515 432 1 209 477 1 115 280 1 084 766 1 016 326 1 046 083 Kroatija : : : : 35 213 32 135 19 388 16 900 20 386 Italija 1 203 184 1 610 137 1 246 546 952 461 902 611 876 052 853 584 958 245 978 960 Kipras 14 273 17 303 13 219 17 145 17 547 13 212 11 160 8 293 5 151 Latvija 10 968 10 590 10 640 9 387 10 228 9 003 9 268 8 924 8 049 Lietuva 19 534 19 656 23 351 26 619 22 885 26 482 29 982 26 546 21 306 Liuksemburgas 2 865 6 908 6 303 2 341 2 834 2 290 2 225 1 617 1 854 Vengrija 37 196 26 020 15 907 13 043 15 357 14 897 15 283 16 788 15 141 Malta : : 330 2 526 2 530 1 198 2 646 4 509 : Nyderlandai 152 175 191 980 232 448 195 052 187 143 183 451 188 487 167 777 197 488 Austrija 63 975 87 364 82 144 80 004 64 809 73 993 59 904 47 926 48 077 Lenkija 189 871 210 218 259 576 295 152 344 809 402 416 454 737 478 202 380 529 Portugalija 107 746 107 946 107 419 77 929 92 008 92 112 86 713 84 158 88 559 Rumunija 51 577 55 875 190 790 128 839 57 950 37 989 42 138 41 886 : Slovėnija 6 780 7 043 6 807 6 598 5 447 : 6 260 : : Slovakija 39 769 67 795 35 174 39 171 33 469 36 858 29 175 26 176 36 931 Suomija 103 000 96 270 119 000 136 000 119 000 99 300 94 540 99 630 114 460 Švedija 150 197 133 589 170 658 184 105 185 616 189 748 186 967 188 810 186 875 Jungtinė Karalystė 1 210 294 1 327 517 1 157 438 1 220 873 1 163 123 1 149 459 1 106 846 995 527 1 103 050 Islandija 9 386 5 109 4 195 4 075 5 824 4 463 5 245 6 063 6 527 Lichtenšteinas 91 72 107 94 114 326 188 230 260 Norvegija 130 018 95 000 112 537 124 563 119 905 141 452 139 920 145 098 142 280

Lentelėje pateikti duomenys susiję su ENTP, apie kurias pranešta, dėl kurių buvo išduotas sunaikinimo pažymėjimas ir kurios yra tvarkomos patvirtintose apdorojimo įmonėse. Valstybėms narėms skirtose gairėse Eurostatas taip pat prašo valstybių narių pateikti duomenis apie bendrą atsirandančių ENTP skaičių, o ne tik apie tas transporto priemones, dėl kurių išduotas sunaikinimo pažymėjimas. Tačiau tokius duomenis pateikia vos kelios valstybės narės, nes duomenys apie atsirandančias ENTP nėra privalomi pagal ENTP direktyvą ir Komisijos sprendimą 2005/293/EB dėl ENTP direktyvoje nustatytų pakartotinio naudojimo / utilizavimo stebėsenos ir pakartotinio naudojimo / perdirbimo tikslų. Taigi norint įvertinti atsirandančių ENTP skaičių teko naudoti duomenis iš kitų šaltinių. Palyginus duomenis apie ENTP, dėl kurių buvo išduotas sunaikinimo pažymėjimas ir kurios yra tvarkomos patvirtintose apdorojimo įmonėse, su atsirandančių ENTP duomenimis matyti neatitikimai. Neseniai atlikto Komisijos tyrimo diagramoje toliau parodytas ENTP, apie kurias pranešama pagal teisės aktus (t. y. dėl kurių išduotas sunaikinimo pažymėjimas ir kurios yra apdorojamos teisėtai), skaičius ir didelis ENTP, kurių buvimo vieta nėra žinoma, skaičius 2014 m. ES. Diagramoje taip pat atsižvelgiama į transporto priemonių įrašus nacionalinėse registracijos sistemose ir į 28 ES valstybėse narėse išregistruotas transporto priemones. ENTP, kurių buvimo vieta nėra žinoma, skaičius vis dar kelia didelį susirūpinimą.

Pavyzdžiui, kaip gali atsirasti tokių neatitikimų: Suomija pranešė, kad kai kurie piliečiai ir veiklos vykdytojai neperduoda ENTP oficialiai gamintojų grąžinimo sistemai, tad bendras ENTP skaičius yra gerokai didesnis nei faktinis sunaikinimo pažymėjimų skaičius. Suomija taip pat pabrėžė, kad tinkamo ENTP apdorojimo atvejų skaičiaus padidėjimą 2017 m. galėjo lemti padidėjusios metalo kainos ir patobulinta išregistravimo internetu sistema.

Vokietija pranešė, kad santykinai nedidelis surinktų ir apdorotų ENTP skaičius, palyginti su maždaug 2,8 mln. automobilių, kurie kasmet galutinai išregistruojami, sietinas su naudotų transporto priemonių eksportu ir kad 2017 m. ataskaitose transporto priemonių, kurių buvimo vieta nežinoma, statistinių duomenų spragos sumažėjo, . Tokias spragas pavyko panaikinti pirmiausia perskaičiavus faktinį galutinai išregistruotų motorinių transporto priemonių skaičių ir pagrįstai įvertinus statistinius duomenis, susijusius su naudotų transporto priemonių eksportu (į ES ir į ES nepriklausančias šalis).

Iš neseniai atlikto Komisijos tyrimo matyti, kad kai kurios didelį ENTP, kurių buvimo vieta nėra žinoma, skaičių lemiančios priežastys byloja apie ydingas išregistravimo sistemas ir netinkamą ENTP apdorojimą (t. y. ne visos ENTP pristatomos į surinkimo vietas ir ne visoms ten pristatytoms ENTP išduodamas sunaikinimo pažymėjimas; nepatvirtintose įmonėse išmontuojamos ENTP). Be to, yra ENTP, kurios yra neteisėtai eksportuojamos kaip naudotos transporto priemonės.

Taip pat esama netinkamų registravimo, išregistravimo ar perregistravimo sistemų sąsajų ir su jomis susijusių papildomų priemonių, kurios gali reikšti, jog sunaikinimo pažymėjimas išduodamas ne visoms išregistruotoms ENTP, nors jos yra apdorojamos teisėtai; naudotos transporto priemonės registruojamos kitoje valstybėje, nors kilmės valstybėje narėje jos nebuvo išregistruotos; trūksta kokybiškų duomenų, visų pirma, duomenų apie naudotų transporto priemonių ir ENTP eksportą ir žaliavų nuotėkį; reikia tobulinti valstybėse narėse taikomus duomenų teikimo metodus; ENTP neteisėtai surenkamos ir išmontuojamos nepatvirtintose apdorojimo įmonėse nesilaikant aplinkos standartų; taigi reikia geriau užtikrinti teisės aktų vykdymą, be kita ko, atliekant surinkimo vietų ir patvirtintų apdorojimo įmonių patikrinimus.

Kai kuriose valstybėse narėse jau imamasi priemonių siekiant spręsti šią problemą. Pavyzdžiui, Danijoje numatyta išmoka paskutiniam užregistruotam savininkui, kuris pristato ENTP į patvirtintą apdorojimo įmonę, o Prancūzija ir Jungtinė Karalystė pranešė, kad gerokai padidėjo patvirtintų apdorojimo įmonių patikrinimų skaičius.

5. Išvados

ENTP direktyva patenkinamai perkelta į visų valstybių narių nacionalinę teisę.

Apskritai, atrodo, ENTP direktyva įgyvendinama tinkamai. 2017 m. 85 proc. vidutinio transporto priemonių svorio per metus pakartotinio naudojimo ir perdirbimo tikslą, kurį reikėjo pasiekti iki 2015 m., pasiekė 20 iš 28 valstybių narių (5 valstybės narės duomenų nepateikė). Daugiau sunkumų kyla norint pasiekti 95 proc. vidutinio transporto priemonių svorio per metus pakartotinio naudojimo ir naudojimo tikslą. Tačiau maždaug pusė valstybių narių, kurioms nepavyksta pasiekti tikslų, jų nepasiekė vos keliais procentiniais punktais.