LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 175/4

Regionų komiteto nuomonė. Šeštoji ekonominės ir socialinės sanglaudos pažangos ataskaita

(2010/C 175/02)

I. POLITINĖS REKOMENDACIJOS

REGIONŲ KOMITETAS

Įžanga

1. teigiamai vertina Šeštąją ekonominės ir socialinės sanglaudos pažangos ataskaitą, kurioje nagrinėjamas kūrybiškumas ir naujovių diegimas, galintys padėti Europos Sąjungai sparčiau ir ryžtingiau įveikti ekonomikos krizę. Ataskaitoje nurodoma, kokie veiksniai skatina kūrybiškumą ir naujovių diegimą visuose ES regionuose. Regionų komitetas taip pat palankiai vertina pateikiamą teritorinės sanglaudos diskusijų, įvykusių po to, kai pernai buvo paskelbta žalioji knyga, santrauką;

2. konstatuoja, kad pasaulis išgyvena gilią finansų ir ekonomikos krizę. Valdžios institucijos ir finansų įstaigos stengiasi visais įmanomais būdais įveikti sunkumus. Finansinių sunkumų turi ir didelės, ir mažos bendrovės ir įmonės. Nemažai žemyno gyventojų nėra tikri dėl savo būsto ir darbo, kiti nebesitiki įsidarbinti. Trumpalaikės ir vidutinės trukmės ekonomikos ir socialinės perspektyvos yra nekokios: nedarbas, veiklą nutraukiančios įmonės, taip pat valstybės ir savivaldybių biudžetų pajamų sumažėjimas ir ribotos viešųjų finansų galimybės);

3. supranta, kad klimato kaita visame pasaulyje kelia realų pavojų daugelio žmonių ir rūšių gyvybei, todėl jau šiandien visais lygiais reikia imtis veiksmų, kad temperatūra kuo mažiau pakiltų. Tuo pat metu klimato kaitą vertiname kaip palankią progą aplinkos, visuomenės ir ekonomikos labui keisti įpročius;

4. supranta, kad šiandieninė padėtis labai skiriasi nuo tos, kuri buvo nustatant 2007–2013 m. programos uždavinius. Tačiau iki tol, kol 2014 m. įsigalios naujos programos, dar liko daugiau kaip pusė dabartinio programavimo laikotarpio. Regionų komitetas sutinka, kad sanglaudos politikos paskirtis – nustatyti ir įgyvendinti ilgalaikius strateginius tikslus, tačiau mano, kad naudos galėtų atnešti ir nedideli pokyčiai – jie galėtų sušvelninti dabartinės ekonomikos ir finansų krizės padarinius valstybėse narėse ir vietos bei regionų valdžios institucijose, padėtų joms atsigauti. Regionų komiteto manymu, viso to galima pasiekti laikantis dabartinių strateginių sanglaudos politikos tikslų;

5. supranta, kad nebus atliekama visapusiška dabartinio programavimo etapo laikotarpio vidurio peržiūra, todėl būtinai reikia pasinaudoti proga, kad buvo paskelbta Šeštoji sanglaudos pažangos ataskaita, ir pasisemti žinių apie geriausius iki šiol sukauptos patirties pavyzdžius. Dabar palanki proga išsiaiškinti, kaip Europos struktūriniai fondai naudojami vietos ir regionų kompetencijai priklausančiose srityse ir kaip juos būtų galima geriau panaudoti. Atsižvelgiant į augantį susirūpinimą dėl pačios ES sanglaudos politikos ateities šią informaciją reikia panaudoti griežtai pozicijai išdėstyti Penktojoje sanglaudos ataskaitoje, kuri turėtų būti paskelbta 2010 m. rudenį, ir suteikti medžiagos diskusijoms apie tolesnį programavimo laikotarpį po 2013 m. Penktojoje sanglaudos ataskaitoje pagal naujosios Sutarties dėl Europos sąjungos veikimo 175 straipsnį nuo šiol bus skiriamas dėmesys ekonominei, socialinei ir teritorinei sanglaudai;

6. pripažįsta, kad teritorinės sanglaudos politika, kuri naujojoje Sutartyje iškeliama kaip naujas ES tikslas, turi būti susieta su Lisabonos darbotvarke. Šios darbotvarkės peržiūra 2010 m. suteiks Europos Sąjungai dar vieną galimybę įvertinti laimėjimus ir kartu nuspręsti, kur reikėtų daugiau lankstumo, kad valstybės narės, o ypač vietos ir regionų valdžios institucijos, galėtų sėkmingai įgyvendinti programą, kuri turės realų tiesioginį poveikį piliečių gerovei ar galimybėms. Be to, ši peržiūra suteiks galimybę klimato kaitos klausimus geriau suderinti su būsimaisiais ES orientyrais, ypač jei, atsižvelgiant į naujosios Lisabonos strategijos tikslus, bus peržiūrėtas struktūrinių fondų asignavimo mechanizmas;

7. apgailestauja, kad Šeštojoje sanglaudos pažangos ataskaitoje neanalizuojamos dabartinės ekonominės ir ekologinės sąlygos. Ataskaitoje neužsimenama, kad dabartinė ekonomikos krizė yra giliausia nuo Didžiosios depresijos laikų, ir nesiūloma labai laukiamų sprendimų klimato kaitos padariniams sušvelninti. O svarbiausia – ataskaitoje nevertinama, kokios įtakos ji turi mūsų regionams, miestams ir miesteliams bei jų gyventojams;

8. sutinka, kad būtina geriau ištirti ES inovacijų politikos teritorinį poveikį, kad būtų galima nustatyti ir skatinti tinkamiausias europines priemones, kurios padėtų skatinti investicijas į inovacijas vietos ir regionų lygiu. Regionų konkurencingumą, kuris yra vienas tvaraus augimo veiksnių, gali paskatinti tik tinkamos valdžios institucijų investicijos į inovacijas ne tik gamybos, bet ir paslaugų sektoriuje;

9. parengė šią nuomonę tam, kad apsvarstytų opius klausimus atsižvelgdamas ne į veiksmus, kurių imamasi tarptautiniu mastu, o į regionų, miestų ir miestelių bei jų gyventojų perspektyvą;

Dabartinė vietos ir regionų ekonomikos padėtis

10. supranta, kad natūraliai miestuose ar regionuose besiplečiančios vietos įmonės prisideda prie vietos gerovės ir ekonominio stabilumo. Tokios įmonės (tai gali būti mažosios ir vidutinės įmonės, socialinės ar bendruomenės iniciatyva įkurtos įmonės) gali padėti vietovei atsigauti. Tačiau, kad jos imtų augti, reikia sudaryti įmonėms klestėti tinkamas ekonomines, ekologines ir socialines sąlygas, pavyzdžiui, užtikrinti kvalifikacijos kėlimo galimybes, įgyvendinti įvairias vystymosi programas, mažinti nepritekliaus priežastis ir investuoti į viešąją infrastruktūrą;

11. taip pat pripažįsta, kad bendruomenėms labai reikalingos investicijos. Regionai ir vietos bendruomenės stengiasi pritraukti įmonių investicijas, prisivilioti kvalifikuotus darbuotojus, nuo regiono priklauso ir tai, ar jame pasiliks čia gyvenantys ar studijas baigę gyventojai. Vadinasi, reikia įvertinti ekonomines ir socialines atitinkamos vietovės problemas ir rasti būdus toms problemoms įveikti, nes tik taip bus galima pasinaudoti tuo, ką kiekvienas regionas turi išskirtinio, ir tuo, ką, palyginti su kitais regionais, jis gali pasiūlyti geresnio darbo, būsto, švietimo ir gyvenimo kokybės srityje;

12. Šeštojoje pažangos ataskaitoje Europos Komisijos atlikta padėties skirtingų kategorijų regionuose (konvergencijos regionuose, pereinamojo laikotarpio regionuose ir konkurencingumo ir užimtumo tikslų siekiančiuose regionuose) analizė atskleidė, kad socialinė ir ekonominė padėtis šių trijų tipų regionuose skiriasi, ypač kūrybiškumo, naujovių diegimo ir verslumo požiūriu. Tiek dabartinė ekonomikos krizė, tiek ir įvairūs veiksniai, turintys poveikio regionų vystymosi galimybėms (demografinė padėtis, susisiekimas, naujovių diegimo gebėjimai ir pan.), pabrėžia faktą, kad vertinant vietovių ir regionų ekonomiką ir kuriant veiksmingą sanglaudos politiką būtina atsižvelgti į tam tikrus svarbius duomenis. Todėl klasifikuojant regionus naujuoju programavimo laikotarpiu po 2013 m. reikia be vienam gyventojui tenkančio BVP rodiklio papildomai taikyti naujus rodiklius;

Teritorinė sanglauda

13. palankiai vertina Šeštąją pažangos ataskaitą, parengtą atsižvelgus į pastabas dėl Žaliosios knygos dėl teritorinės sanglaudos, kurių nemažą dalį atsiuntė vietos ir regionų valdžios institucijos. Pagal Šeštąją pažangos ataskaitą, teritorinės sanglaudos tikslas – skatinti darnų ir tvarų visų teritorijų vystymąsi suteikiant joms galimybę pasinaudoti savo ypatumais ir ištekliais. Šiuo tikslu taip pat reikia teritorinio planavimo numatant būtinus transporto ir komunikacijos ryšius ir taip užtikrinant veiksmingą prekių, paslaugų ir kapitalo judėjimą. Regionų komitetas taip pat nori pabrėžti, kad visi regionai skirtingi ir kiekvienas jų savo potencialą gali visiškai atskleisti pasiūlęs kažką savita;

14. vis dėlto, atsižvelgdamas į platų pritarimą šiam naujam teritoriniam aspektui ir į dabartines ekonomines aplinkybes, Regionų komitetas apgailestauja, kad pateikta nepakankamai konkrečių sprendimų, skirtų taikyti ir įgyvendinti teritorinės sanglaudos idėją tiek dabartinio, tiek ir būsimo programavimo laikotarpiais;

15. primena, kad pradėjus taikyti Lisabonos sutartį, daugiau dėmesio skiriama teritorinei sanglaudai, nes ji priskirta ES politiniams tikslams ir tapo trečiuoju sanglaudos politikos matmeniu. Todėl Regionų komitetas dar kartą pakartoja nuomonėje dėl Teritorinės sanglaudos žaliosios knygos pateiktą prašymą ratifikavus Lisabonos sutartį paskelbti teritorinės sanglaudos baltąją knygą, kurioje turėtų būti tiksliau išaiškinta, kaip šį tikslą reikės įtraukti į visų sričių ES politiką ir jį įgyvendinti;

16. teritorinio bendradarbiavimo klausimu laikosi nuomonės, kad programomis turėtų būti sprendžiami visiems opūs klausimai ir siekiama sukurti ES papildomą vertę, remiantis vykdant programą įgyta patirtimi ir jos rezultatais. Papildomą vertę bus galima sukurti, jei bus dirbama su vietos ir regionų valdžios institucijomis, didesnėmis bendrų interesų turinčiomis vietovėmis, kurios priklauso tam pačiam sausumos ar jūriniam regionui arba susiduria su ta pačia problema, kuri aktuali bent dviem valstybėms narėms. Kad būtų galima padėti parengti perspektyvų strategiškesnį požiūrį, šiuo programavimo laikotarpiu būtų galima rengti ir remti nemažai bandomųjų projektų, apimančių dviejų ar daugiau valstybių narių funkcines ekonomines zonas. Regionų komitetas tikisi, kad, remdamasis vietos ir regionų valdžios institucijos patirtimi, galės prisidėti prie Europos teritorinio bendradarbiavimo grupės reglamento peržiūros 2010 m.;

Naujovių diegimo ir kūrybiškumo klausimo įtraukimas į sanglaudos politiką

17. mano, kad atliekant bet kokią sanglaudos politikos peržiūrą turi būti siekiama ne akcentuoti nesėkmes, o pasimokyti iš laimėjimų. Todėl sanglaudos politika pati turi būti kūrybiška ir novatoriška ir semtis žinių bei patirties iš vietos valdžios institucijų, miestų ir regionų, ir iš jų mokytis dabar ir ateityje;

18. supranta, kad naujovių ir kūrybiškumo negalima tikėtis vien tik iš pažangiausių bendrovių ir aukštojo mokslo įstaigų. Vietos ir regionų valdžios institucijos taip pat turi kurti ir diegti naujoves, ir sudaryti sąlygas kūrybai ir inovacijoms skleistis. Šiuo tikslu jos gali naudotis struktūrinių fondų lėšomis. Tačiau reikėtų daugiau lankstumo, kad šias lėšas būtų galima greitai paskirti ir jomis naudotis ir kad būtų galvojama ne tik apie didelį augimą ar gebėjimų didinimą, bet ir apie tai, kad daugelyje sričių reikėtų skatinti verslumą. Tuomet verslą pradėti norintys vietos gyventojai galės kreiptis konsultacijos ir patarimo, kuris padės jiems imtis tolesnių veiksmų;

19. vertina Europos inovacijos ir technologijos instituto darbą, bet mano, kad jo veikla reikalingiausia pažangiausioms bendrovėms ir mokslinių tyrimų institutams. Inovacijas ir kūrybiškumą reikia skatinti visoje Europos Sąjungoje. Tai turi daryti visi valdžios lygmenys ir ES piliečiai. Regionų komitetas rekomenduotų Europos Komisijai pagalvoti, ar nebūtų galima sukurti virtualųjį kūrybiškumo tinklą, ir norėtų prisidėti prie tokio tinklo turinio formavimo. Šis tinklas, kaip ir daugelis kitų ES viešųjų mokymosi tinklų, turėtų būti atviras visiems. Per jį būtų teikiamos konsultacijos, parama, taip pat suteikiama prieiga prie rizikos kapitalo ir specialistų paslaugomis. Visos vietos ir regionų valdžios institucijos, taip pat centrinės valdžios institucijos, privatus sektorius, visi eiliniai idėjų, patirties ir vaizduotę turintys piliečiai turės realią galimybę savo idėjas pristatyti platesnei auditorijai;

20. pripažįsta, kad novatoriams ir išradėjams reikalinga panašių į juos žmonių terpė, kuri juos įkvėptų ir padrąsintų. Virtualusis kūrybiškumo tinklas sudarytų sąlygas rastis „inovacijų lyderiams“, taip pat konsultuotis ir išgirsti specialistų nuomonę. Virtuali aplinka turi privalumų – saloje, atokiausiame regione, kaime, kalnuose ar retai apgyvendintoje ir toli nuo universitetų esančioje vietovėje gyvenantys žmonės galės konsultuotis su specialistais, įgyti išsilavinimą ir žinių. Jiems bus teikiama parama verslo klausimais ir konsultacijos finansų srityje. Šie žmonės galės susiburti jei ne į tikrą, tai bent į virtualiąją bendruomenę;

21. laikosi nuomonės, kad nuostatas apie kūrybiškumą ir naujovių diegimą į dabartinę programą reikia įtraukti dar ir todėl, kad būtų galima kuo geriau spręsti su tvariu vystymusi ir klimato kaita susijusius uždavinius. Vietos ir regionų lygio efektyvaus energijos vartojimo iniciatyvos ne tik gali padėti sumažinti išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, bet ir sukurti naujų „ekologiškų“ darbo vietų ir įmonių, kuriose darbas bus ilgalaikis ir užtikrintas ir bus numatytos sąlygos kelti kvalifikaciją – tai turėtų remti ES sanglaudos politika. Kai kurie regionai savo programose jau yra nusistatę anglies dioksido išmetimo mažinimo tikslus. Likusį šio programavimo laikotarpio laiką šią gerąją praktiką būtų galima taikyti ir plačiau;

22. mano, kad reikalinga lygiaverčių partnerių, atstovaujančių viešajam ir privačiam sektoriui, sąjunga. Reikėtų taikyti trišalį požiūrį, skatinantį diegti naujoves vietos ir regionų lygmeniu ir dalyvauti visas suinteresuotąsias šalis. Šiuo atveju sunku būtų pervertinti partnerystės (tiek viešosios ir privačios, tiek vien viešosios partnerystės, tiek tarp to paties, tiek tarp skirtingo valdymo lygmenų partnerių) vaidmenį. Vietos ir regionų valdžios institucijos, jei jos bus remiamos, kartu su savo partneriais gali padėti spręsti atotrūkio naujovių srityje klausimą;

23. pareiškia, kad dabar pats laikas būti novatoriškais ir kūrybingais ir suteikti vietos bei regionų valdžios institucijoms galimybę atskleisti savo patirtį ir žinias. Pavyzdžiui, kultūra ir turizmas pagal savo pobūdį visada priklausė vietos ir regionų kompetencijai. Šiose srityse galima kurti darbo vietas ir pritraukti investicijas. Daugelis Europos miestų ir regionų, būdami pripažinti kultūros centrai arba tapę Europos kultūros sostine, sėkmingai plėtoja šias politikos sritis, kurdami patrauklų ir savitą įvaizdį, siūlydami naujas darbo galimybes, o visa tai gali pritraukti ir naujas investicijas;

Valdymo supaprastinimas siekiant didesnio veiksmingumo ir kontrolės

24. palankiai vertina visas supaprastinimo priemones, kurių iki šiol buvo imtasi, ir ragintų su suinteresuotaisiais subjektais papildomai apsvarstyti, ar šiuo programavimo laikotarpiu nereikėtų dar ko nors koreguoti. Regionų komitetas mano, kad perteklinis finansų valdymas ir kontrolė turi neigiamos įtakos sanglaudos politikai ir net gali jai pakenkti, o dėl didelių finansinių reikalavimų ir kontrolės naštos projektų rėmėjai atsisako dalyvauti vykdant šią politiką. Regionų komitetas pripažįsta, kad viešosioms lėšoms turi būti taikoma griežta finansų kontrolė, tačiau dėl to regionų ir vietos valdžios institucijos neturėtų atsisakyti rizikingesnių sumanymų ir vengti naujoves bei kūrybiškumą skatinančių programų, baimindamiesi nesėkmės ar kad nepavyks susigrąžinti sąnaudų. Reikia supaprastinti ir patį valdymą – užkirsti kelią skirtingam aiškinimui ir aiškiomis, tiksliomis nuostatomis užtikrinti stabilią ir tikslią teisinę sistemą kiekvienam programavimo laikotarpiui;

25. mano, kad dėl N+2 taisyklės neišnaudotos lėšos neturėtų būti grąžinamos Komisijai, o vėliau paskirstomos valstybėms narėms. Šiuos pinigus būtų galima panaudoti regioniniams rizikos kapitalo fondams ir kaip parengiamojo etapo kapitalą arba Komisijos Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondui. Be to, Europos prisitaikymo prie klimato kaitos fondas galėtų padėti finansuoti vietinius projektus, kurie skirti įvairioms ūkio šakoms prisitaikyti prie dabartinių ir būsimų aplinkosauginių reikalavimų. Padėti prisitaikyti galėtų ir susijusių darbuotojų perkvalifikavimo ir perorientavimo į su ekologiška veikla susijusias profesijas projektai arba ekologiniu požiūriu neperspektyvių įmonių restruktūrizavimo projektai. Rizikos kapitalo fondui per Europos investicijų banką skirtos lėšos gali suteikti mažosioms ir vidutinėms įmonėms, socialinėms įmonėms ir bendruomenės iniciatyvoms galimybę gauti tiek trumpalaikį, tiek ir augimui skirtą finansavimą, kuris šiandieninės ekonomikos sąlygomis pasidarė sunkiai prieinamas. Bet kokiu atveju būtų tikslinga sušvelninti N+2 taisyklę, atsižvelgiant į sanglaudos politikos tikslus ir ciklinių ekonomikos svyravimų poveikį valstybės lėšoms ir privačioms investicijoms;

26. taip pat galvoja, kad supaprastinimo būtų galima siekti ir kitaip – Komisija galėtų išanalizuoti valstybių narių audito procedūras ir pasvarstyti, ar nebūtų galima sudaryti „pasitikėjimo sutarčių“ ir taip išvengti audito procedūrų dubliavimosi. Tačiau tai neturėtų būti kontrolės stiprinimas, veikiau pastangos išvengti klaidų, prevencija ir rezultatų vertinimas. Smulkių projektų taisyklėms turėtų būti taikomas proporcingumo principas – tai padėtų sumažinti naštą;

Gilesnės ir platesnės žinios. Žvilgsnis į ateitį …

27. pripažįsta bandomąsias programas, kuriomis bus įvedami papildomi, su BVP nesusiję rodikliai ir kurias Komisija pradės diegti nuo 2011 m. Regionų komitetas ne vienoje nuomonėje skatino nustatyti naujus rodiklius, kurie padėtų geriau įvertinti teritorinius skirtumus įgyvendinant apskritai viešąją politiką ir konkrečiai sanglaudos politiką;

28. ragina ES regionus dalytis patirtimi ir plėtoti inovacijų ir ekologinių inovacijų įmonių branduolius, kurie galėtų veiksmingai padėti tam tikrose vietovėse sumažinti pernelyg didelę tokios veiklos koncentraciją ir sušvelninti regionų skirtumus;

29. mato, kad informacija menkai tesidalijama ir beveik nesiremiama sėkmės pavyzdžiais. Todėl Regionų komitetas sėkmingai pradėjo Europos verslių regionų iniciatyvą, kuria siekiama keistis gera praktika ir apdovanoti geriausią ES verslaus regiono ekonominio vystymosi strategiją. Regionų komitetas taip pat sveikintinomis laiko iniciatyvas, panašias į „InfoRegio“ ir „RegioStars“ apdovanojimus. Tačiau jei būtų sukurtos vartotojui patogesnės projektų duomenų bazės (pageidautina, apimančios ne tik regioninės politikos fondus), atsirastų akstinas mokytis. Pasitelkus komercinių tinklalapių ar pažinčių programų pavyzdį būtų galima sukurti interaktyviąją duomenų bazę, kuri atitiktų visų vartotojų poreikius;

30. konstatuoja, kad duomenų šiandien nėra, o su finansine padėtimi ir jos poveikiu vietos ir regionų valdžios institucijoms susiję duomenys yra dvejų metų senumo ar dar senesni – tai turės įtakos programų įgyvendinimui, sudarys kliūčių lanksčiam reagavimui ir neleis padaryti visų reikalingų vidinių taisyklių pakeitimų;

31. mano, kad struktūrinių fondų lėšas skirstant tik pagal BVP, susidaromas neteisingas vaizdas apie tikrąją ekonominę padėtį regionuose ir nekreipiamas dėmesys į tai, kad valstybėse narėse, kuriose BVP yra didelis, daugėja skurdo židinių;

32. siūlytų pagalvoti apie didesnį supaprastinimą, kurio būtų galima pasiekti pasitelkus Europos regioninės plėtros fondą (ERPF), Europos socialinį fondą (ESF) ir kaimo plėtros programas. Diskusijas galėtume pradėti nuo „vieno langelio“ principo. Tokiu būdu regionai galėtų geriau pasinaudoti finansavimo galimybėmis ir paslaugas planuoti pagal poreikius, t. y. pasitelkus ERPF ir ESF būtų galima kelti darbuotojų kvalifikaciją ir siūlyti darbą potencialiems darbuotojams;

33. mano, kad būsimoji sanglaudos politika turi būti lankstesnė, leisti miestams ir regionams rengti programas pagal regionų ir vietos bendruomenių poreikius. Neturi būti bandoma poreikius tenkinti pagal „iš viršaus nuleistą“ planą. Tai reiškia, kad programos turėtų būti sudaromos remiantis regioninėmis strategijomis, dėl kurių būtų plačiai konsultuojamasi su visais suinteresuotaisiais subjektais;

34. pabrėžia, kad strategijų vystymas makrolygiu, pavyzdžiui, ES Baltijos jūros regiono strategija, turi prisidėti prie vietos ir regionų valdžios institucijų vaidmens stiprinimo įgyvendinant ES politiką plačiąja prasme. Komitetas taip pat siūlo toliau kurti naujas strategijas kitose geografinėse zonose gavus tinkamą atitinkamų valstybių narių ir ES institucijų paramą;

35. siūlytų skiriant finansavimą sanglaudai daug dėmesio skirti pastatų ir transporto energijos vartojimo efektyvumui skatinti, nes tai yra vienas iš svarbiausių leistino ES finansuojamo vystymosi reikalavimų;

Rekomendacijos

36. pataria šiuo atveju parengti teritorinės sanglaudos baltąją knygą ir klausia Europos Komisijos, ką ji planuoja daryti su 400 nuomonių, kurias ji gavo paskelbusi Žaliąją knygą dėl teritorinės sanglaudos, kad būsimoje įvairių sričių ES politikoje būtų įtvirtinta ir įgyvendinama sanglaudos idėja;

37. pakartoja nuostatą, kad ir po 2013 m. sanglaudos politika būtina kaip priemonė Europos Sąjungos vystymuisi, nes tai gyvybiškai svarbu kaip niekada, ypač po Europą ištikusios sunkios ekonomikos krizės. Todėl ragina Penktojoje sanglaudos ataskaitoje dar kartą paremti toli siekiančią ir į vietos lygmenį orientuotą sanglaudos politiką, kuri atitiktų Lisabonos sutarties 174 straipsnį ir būtų orientuota į ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos skatinimą ir kuri būtų prieinama ne tik atsiliekantiems regionams, bet visoms ES teritorijoms tiek tenykščiams ekonominiams ir socialiniams sunkumams įveikti, tiek pasinaudoti vietos privalumais;

38. prašytų Europos Komisijos sukurti vartotojui patogią duomenų bazę, kurioje būtų kaupiama informacija apie geriausią įvairiose viešosios politikos srityse vyraujančią praktiką (pavyzdžiui, parama naujovių diegimui, parama aprėpties užtikrinimui, klimatui skirtos priemonės). Tokiu būdu būtų teikiama techninė pagalba pagal visas ES finansuojamas programas ir sudarytos sąlygos iš tikrųjų keistis geriausios praktikos pavyzdžiais ir jais remtis;

39. pabrėžia kad kai kurie regionai skatina novatoriškas ir ekologines iniciatyvas, kuriomis aktyviai propaguojamas verslumas, ir pripažįsta, kad reikia ne tik socialiniu ir ekologiniu požiūriu tvarių programų – būtina suteikti vietos ir regionų valdžios institucijoms galimybę susipažinti su geriausia praktika kitose valstybėse narėse (1);

40. supranta, kad reikėtų apsvarstyti papildomų, kitų rodiklių nei BVP naudojimą, tačiau dėl jų dar nesusitarta visoje ES ir jų dar nėra NUTS II lygiui. Todėl Regionų komitetas pritaria Europos Komisijos komunikate „BVP ir kiti rodikliai“ pateiktam pasiūlymui vėliausiai 2012 m. pateikti ataskaitą apie tolesnę Europos rodiklių modelių raidą;

41. prašo Europos Komisijos toliau ieškoti būdų supaprastinti ir palengvinti įgyvendinimą. Kai kuriais atvejais gali pakakti pakeisti vidaus darbo tvarką ir nebūtinai reikės keisti reglamentavimo bazę. Parengus paprastas priemones, kuriose visoms valdžios institucijoms būtų viskas aiškiai išaiškinta ir pateikti tikslūs nurodymai, būtų galima išvengti nereikalingo programų įgyvendinimo vėlavimo ir sunkumų. Šiuo požiūriu taip pat būtų naudinga paskelbti įgyvendinimo gaires, kurios parengiamos Komisijos ir valstybių narių koordinavimo komitetuose. Bet kokiu atveju būtų labai naudinga, kad reglamentuojančių dokumentų nuostatos ir kategorijos, susijusios su valdymu, laikui bėgant nesikeistų, nes natūralu ir logiška jas laikyti nekintančiomis;

42. rekomenduotų visas regionų pagal N+2 ir N+3 taisyklę nepanaudotas lėšas skirti regionams kaip rizikos kapitalo arba parengiamojo etapo kapitalo fondus siekiant aiškaus tikslo – pradėti mažosioms ir vidutinėms įmonėms skirtus paramos naujovėms ir vystymuisi projektus, arba jas skirti Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondui ar būsimam prisitaikymo prie klimato kaitos padarinių fondui;

43. rekomenduotų visoms programoms susipažinti su dabartine gerąja anglies pėdsako mažinimo praktika, kuri taikoma įgyvendinant ERPF, ESF ir kaimo plėtros programas, kad šią patirtį galima būtų įtraukti ir į kitas programas tokiu būdu prisidedant prie visiems aktualaus klimato kaitos klausimo sprendimo. Ateinantį programavimo laikotarpį reikės išanalizuoti ne tik tai, kaip struktūriniai fondai siekia Lisabonos tikslų, bet ir kaip jie prisideda prie Europos masto mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančių technologijų ekonomikos kūrimo, taip pat reikės atsižvelgti į geriausią anglies dioksido neišskiriančių programų praktiką;

44. rekomenduoja Europos Komisijai apsvarstyti galimybę sukurti virtualųjį kūrybiškumo tinklą ir yra pasirengęs dalyvauti formuojant jo turinį;

45. rekomenduotų pertvarkyti sanglaudos politiką, kad subsidiarumo principas būtų taikomas ne vien tik valstybių narių, bet ir vietos bei regionų lygmeniu;

46. ragina Komisiją proporcingumo principą administracinėms procedūroms taikyti ir kitą programavimo laikotarpį, kad, siekiant sumažinti biurokratiją, jos reikalaujami dokumentai atitiktų skiriamas sumas.

2009 m. lapkričio 3 d., Briuselis Regionų komiteto pirmininkė Mercedes BRESSO

(1) Regionų komitetas norėtų atkreipti dėmesį į šiuos įdomius projektus: www.train2000.org.uk/wiced – sėkmingas pasaulinis verslumo ir inovacijų pavyzdys. Tarptautinis moterų ekonominio vystymosi centro (WICED) projektas remia ir skatina moterų verslumą Liverpulyje. http://www.deaca.dk/ – Danijos pavyzdys, įmonės ir aplinka. 2007 m. Regioniniai verslo vystymo centrai į 28 projektus investavo apie 42 milijonus eurų. Šie projektai pasižymi įvairove: remiamas tvarios energijos, biodegalų ir biomasės vystymas, taip pat praktinės energijos taupymo iniciatyvos. Energijos taupymo projektų pavyzdys – protingas energijos valdymas vadinamuosiuose „verslo augimo namuose“ Pietų Danijos regione. Čia bandomuosiuose „verslo augimo namuose“ energijos suvartojimą pavyko sumažinti 50 proc. http://www.nwdacarboncalculator.com – ekologinis tvarumas. „Anglies skaičiuoklė“ leidžia programos koordinatoriams Šiaurės Vakarų Anglijos regione nustatyti savo iniciatyvos poveikio aplinkai mastą, konkrečiai – išmetamo CO2 lygį. http://www.goeast.gov.uk/goeast/european_funding/project_case_studies/ – ekologinis tvarumas. Rytų Anglijos regionas skatina ieškoti novatoriškų projektų kūrimo ir įgyvendinimo formų ir šios informacijos sklaidos būdų. http://www.em-lyon.com/english/emlyon/who/index.aspx – verslumas. EMLYON (Prancūzija) yra Europos verslo mokykla, kurioje vyksta verslumo ir tarptautinės vadybos mokymasis visą gyvenimą.