dėl to, kaip veikia 2010 m. kovo 16 d. Tarybos direktyva 2010/24/ES dėl savitarpio pagalbos vykdant reikalavimus, susijusius su mokesčiais, muitais ir kitomis priemonėmis, nustatyta tvarka

d. Direktyvos 27 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad Komisija kartą per penkerius metus turi pateikti Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą dėl to, kaip veikia ta direktyva nustatyta tvarka. Ši ataskaita yra pirmoji ataskaita, teikiama pagal šią naująją direktyvą.

c. Direktyvą valstybės narės turėjo perkelti į nacionalinę teisę iki 2011 m. gruodžio 31 d., o šios naujos nuostatos turėjo būti pradėtos taikyti nuo 2012 m. sausio 1 d. (direktyvos 28 straipsnis).

– keitimasis informacija, kuri, kaip galima numatyti, būtų svarbi vykdant mokestinius reikalavimus (keitimasis informacija pagal prašymą; be išankstinio prašymo keitimasis informacija apie mokesčių grąžinimo atvejus; buvimas administracinėse patalpose ir dalyvavimas atliekant administracinius tyrimus kitose valstybėse narėse);

Toliau pateiktas pavyzdys iliustruoja, kaip teikiama ši pagalba vykdant reikalavimus: asmuo nesumoka mokesčių skolų A valstybėje narėje. Jis persikelia į B valstybę narę ir turi turto C valstybėje narėje. Tuo atveju A valstybės narės mokesčių administratorius gali paprašyti B ir C valstybių narių mokesčių administratorių padėti išieškoti A valstybėje narėje mokėtinus mokesčius.

c. Daugumos valstybių narių nuomone, bendradarbiaujant pagal dabar galiojančią direktyvą pagerėjo mokesčių surinkimas ir išieškojimas pagal jų su mokesčiais susijusius reikalavimus. Turima statistinė informacija patvirtina, kad pagal ES teisės aktus išieškotos sumos iš pradžių – 2012 m. – sumažėjo, o paskui vėl padidėjo. 2012 m. sumažėjimą bent iš dalies galima paaiškinti pavėluotu Direktyvos 2010/24/ES įgyvendinimu daugelyje valstybių narių ir darbo krūviu, susidariusiu dėl to, kad kompetentingoms institucijoms reikėjo susipažinti su nauju teisės aktu, naujomis procedūromis, naujomis prašymo formomis ir suvienodintais dokumentais. 2013–2014 m. išieškotos sumos atitinka 2009–2010 m. išieškotas sumas. 2015 m. rezultatai dar pagerėjo (ir buvo geresni už anksčiau buvusį geriausią rezultatą, pasiektą 2011 m.).

Visose ES valstybėse narėse taip pat didėja bendras per metus perduodamų pranešimų (naujų prašymų ir pranešimų dėl tolesnių priemonių, susijusių su esamais prašymais) skaičius.

e. Prie šios ataskaitos pridedama suvestinė ataskaita, kurioje aprašomos konsultacijos su suinteresuotaisiais subjektais, kurias Komisija surengė rengdama šią ataskaitą. Konsultacijos su valstybių narių mokesčių administratoriais surengtos vykdant veiklą Išieškojimo ekspertų grupėje, atsakingoje už ES pagalbos vykdant reikalavimus sistemos įgyvendinimo stebėseną, ir pateikus klausimyną mokesčių administratoriams, sprendžiantiems pagalbos vykdant reikalavimus klausimus. Be to, Komisija surengė viešas konsultacijas šiuo klausimu. Šių konsultacijų ataskaitos skelbiamos Komisijos svetainėje.

d. Žinoma, pagalbos prašymų ir išieškotų sumų padidėjimas pats savaime nėra objektyvus ES pagalbos vykdant reikalavimus sistemos veikimo rodiklis.

Iš konsultacijų su valstybių narių mokesčių administratoriais matyti, kad pagalba vykdant reikalavimus tinkamai veikia nesudėtingomis aplinkybėmis (pvz., susijusiomis su pasienio darbuotojais), kai pagalba vykdant reikalavimus padeda išspręsti problemas, susijusias su tuo, kad mokesčių administratoriams trūksta tarpvalstybinės kompetencijos. Tačiau kitomis aplinkybėmis – pirmiausia, kai mokėtinos sumos nesurenkamos dėl skolininko nesąžiningų ketinimų, – pagalbą vykdant reikalavimus suteikti yra sunkiau, tokiu atveju taip pat sunkiau atlikti išieškojimą pačioje prašančiojoje valstybėje narėje.

Šią valstybių narių nuomonę patvirtina statistiniai duomenys. Nors remiantis šiais statistiniais duomenimis galima nustatyti tik apytikslę išieškojimo normą, iš jų aiškiai matyti, kad faktiškai išieškotos sumos yra gerokai mažesnės už sumas, dėl kurių kreiptasi pagalbos vykdant reikalavimus.

3. DIREKTYVOS 2010/24/ES POVEIKIS SAVITARPIO PAGALBOS VEIKIMUI. TEIGIAMAS ĮVERTINIMAS

a. Viešų konsultacijų respondentai pabrėžė tinkamai veikiančios pagalbos vykdant reikalavimus svarbą. Jų nuomone, tai, kad yra nustatytos ir taikomos aiškios ir veiksmingos pagalbos procedūros, yra naudinga visoms šių procedūrų šalims.

b. Dėl finansinės ir administracinės naštos pažymėtina, kad dėl direktyvos esmės – nustatyti pagrindą ir technines priemones, kurios, nenustatant nacionalinių išieškojimo taisyklių, valstybėms narėms suteiktų galimybę padėti viena kitai užtikrinti reikalavimų vykdymą, sunku kiekybiškai įvertinti su pagalba vykdant reikalavimus susijusią naštą. Didžiąją šios naštos dalį sudaro išlaidos ir darbo krūvis, susijęs su nacionaliniais išieškojimo procesais. Be to, kiekvienas išieškojimo atvejis yra skirtingas ir priklauso nuo konkrečių reikalavimo aplinkybių. Todėl, atlikus vertinimą, atsižvelgiant į direktyvos taikymo apribojimus ir asmeninę išieškojimo pareigūnų patirtį, surinkta tik (tam tikrų) įrodymų, susijusių su išlaidomis ir našta. Ši informacija tinkamai išanalizuota pridėtame Komisijos tarnybų darbiniame dokumente. Tačiau neįmanoma atlikti jokios ekstrapoliacijos, kuri suteiktų galimybę ES lygmeniu nurodyti reguliavimo išlaidas, susijusias su šia direktyva.

Šiuo požiūriu taip pat reikėtų pažymėti, kad neturima patikimos kiekybinės informacijos apie administracinę naštą. Komisijos tarnybos neturi galimybės susipažinti su atskiromis bylomis (pagal direktyvos 23 straipsnį), o nacionaliniai mokesčių administratoriai nenoriai teikia išsamesnę kiekybinę statistinę informaciją, nei nustatyta direktyvos 27 straipsnio 1 dalyje.

c. Vienas pagrindinių Tarybos direktyvos 2010/24/ES tikslų buvo „padidinti pagalbos veiksmingumą ir efektyvumą bei sudaryti palankesnes sąlygas praktiniam jos teikimui“. Valstybės narės beveik vieningai patvirtina, kad šis tikslas yra pasiektas. Visos valstybės narės, išskyrus vieną, patvirtino, kad Direktyva 2010/24/ES joms padėjo teikti ir gauti savitarpio pagalbą vykdant reikalavimus, palyginti su padėtimi, buvusia galiojant ankstesnei teisinei sistemai. Visi viešų konsultacijų respondentai taip pat sutarė, kad dabartinė ES sistema suteikė palankesnes galimybes valstybėms narėms padėti viena kitai išieškoti mokesčius.

d. Be to, daugelio konsultacijų su valstybėmis narėmis ir viešų konsultacijų respondentų nuomone, dėl to, kad yra nustatytos ES pagalbos vykdant reikalavimus taisyklės, geriau vykdomos mokestinės prievolės, tačiau tiksliai įvertinti šį poveikį nėra įmanoma.

e. Naudojant elektronines prašymo formas ir suvienodintus dokumentus (suvienodintą dokumentą, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, ir suvienodintą pranešimo formą), padidėjo pagalbos vykdant reikalavimus veiksmingumas ir efektyvumas.

Automatiškai išverčiamos elektroninės prašymo formos tapo bendruoju mokesčių administratorių tarpusavio komunikacijos standartu. Kai kurie mokesčių administratoriai pateikė pastabų, pvz., dėl išieškojimo prašymo formos ilgio, tačiau šios formos buvo parengtos bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis ir būtent jos pageidavo įtraukti kuo daugiau galimų variantų ir situacijų.

Beveik visos valstybės narės patvirtina, kad naudojant suvienodintą dokumentą, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, palengvinamas pagalbos prašymų rengimas. Taip pat lengviau tvarkyti iš kitų valstybių narių gautus pagalbos prašymus. Pagrindiniai suvienodinto dokumento, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, privalumai yra tokie, kad nepatiriama vertimo išlaidų, išvengiama pripažinimo klausimų ir taikomas elektroninis perdavimas. Daugelis valstybių narių taip pat teigiamai vertina suvienodintos pranešimo formos, pridedamos prie dokumentų, dėl kurių prašoma pagalbos pranešant, naudojimą.

Nors, daugėjant prašymų, didėja darbo krūvis, taip pat laikytasi nuomonės, kad šis poveikis švelninamas naudojant suvienodintus dokumentus.

Viešų konsultacijų respondentai (atstovaujantys mokesčių mokėtojams arba skolininkams) taip pat pareiškė teigiamą nuomonę dėl šių suvienodintų dokumentų (suvienodinto dokumento, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, ir suvienodintos pranešimo formos) naudojimo. Jų nuomone, šiuose dokumentuose pateikiama pakankamai išsami informacija apie reikalavimus ir atsakingas įstaigas.

f. Išplėtus materialinę taikymo sritį, padidėjo susijusių mokesčių administratorių darbo krūvis. Nors bendros šių mokesčių ir muitų sumos tebėra mažos (palyginti su pagrindinių mokesčių kategorijų – PVM ir pajamų mokesčių sumomis), jos gali būti susijusios su gana dideliu prašymų skaičiumi. Nepaisant to, daugelis valstybių narių patvirtino, kad direktyvos taikymo srities išplėtimas yra naudingas, nes jis taip pat padeda užtikrinti mokestinių prievolių vykdymą.

4. PAGRINDINĖS PROBLEMOS IR TOLESNIO TOBULINIMO GALIMYBĖS