Komisijos komunikatas Europos parlamentui pagal EB sutarties 251 straipsnio 2 dalies antrąją pastraipą dėl Tarybos bendrosios pozicijos, siekiant priimti Europos parlamento ir Tarybos reglamentą dėl civilinės aviacijos saugumo bendrųjų taisyklių /* KOM/2006/0810 galutinis - COD 2005/0191 */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 12.12.2006 KOM(2006) 810 galutinis 2005/0191 (COD) KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI pagal EB sutarties 251 straipsnio 2 dalies antrąją pastraipą dėl Tarybos bendrosios pozicijos, siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą dėl civilinės aviacijos saugumo bendrųjų taisyklių 2005/0191 (COD) KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI pagal EB sutarties 251 straipsnio 2 dalies antrąją pastraipą dėl Tarybos bendrosios pozicijos, siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą dėl civilinės aviacijos saugumo bendrųjų taisyklių 1. PAGALBINĖ INFORMACIJA Pasiūlymo perdavimo Europos Parlamentui ir Tarybai data (dokumentas COM(2005) 429 galutinis – 2005/0191 COD) | 2005 09 22 | Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonės data | 2006 04 20 | Europos Parlamento nuomonės (pirmojo svarstymo) data | 2006 06 15 | Bendrosios pozicijos priėmimo data | 2006.12.11 | 2. KOMISIJOS PASIŪLYMO TIKSLAS Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2320/2002, nustatantis civilinės aviacijos saugumo bendrąsias taisykles, galioja nuo 2003 m. sausio mėn. Patirtis, sukaupta Komisijai vykdant patikrinimus ir valstybėms narėms taikant reglamentą, rodo, kad iš valstybių narių pateiktų teisiškai neįpareigojančių rekomendacijų skubotai parengus teisės aktą, rimtas jo įgyvendinimas yra problematiškas, nes reglamentas buvo parengtas ir priimtas greitai, reaguojant į 2001 m. rugsėjo 11 d. įvykius. Todėl Komisija pasiūlė persvarstyti šį reglamentą ir aiškiau ir paprasčiau nustatyti bei suderinti teisinius reikalavimus siekiant padidinti bendrą civilinės aviacijos saugumą. Naujajame pagrindų reglamente turėtų būti nustatyti tik pagrindiniai principai, ką reikia padaryti siekiant apsaugoti civilinę aviaciją nuo neteisėtų veiksmų, o įgyvendinimo teisės aktuose turėtų būti nustatyti techniniai ir procedūriniai sprendimai, nustatantys, kaip visa tai padaryti. 3. PASTABOS DĖL BENDROSIOS POZICIJOS Siekdamos kuo greičiau susitarti antruoju šių dokumentų svarstymo etapu, trys institucijos glaudžiai bendradarbiavo. Tačiau taip greitai susitarti nepavyko, visų pirma dėl saugumo finansavimo klausimo, kurio nuostatas Europos Parlamentas pakeitė pirmojo svarstymo metu, norėdamas, kad valstybės narės įsipareigotų mokėti bent dalį aviacijos saugumo išlaidų. Vienbalsiai priimtoje Tarybos bendrojoje pozicijoje sutinkama su pagrindiniais Komisijos pasiūlymo tikslais ir strategija. Taryboje iškilo du specifiniai klausimai, kuriuos verta paminėti. Pirmasis yra susijęs su naujų komitologijos taisyklių taikymu. Reikėjo prisitaikyti prie naujų taisyklių, nustatytų 2006 m. liepos 17 d. Tarybos sprendime 2006/512/EB, iš dalies keičiančiame Sprendimą 1999/468/EB, kuriuo Europos Parlamentui suteikiama daugiau įgaliojimų tikrinti autonominius komitologijos tvarka priimtus teisės aktus. Tarybos nuomone, Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnyje nustatyta reguliavimo procedūra su galimybe vykdyti priežiūrą turėtų būti taikoma ir 4 straipsnio 3 daliai, kurioje nustatyti kriterijai, pagal kuriuos valstybėms narėms leidžiama mažų oro uostų ir (arba) mažų orlaivių atveju nukrypti nuo pagrindinių standartų, ir 9 straipsnio 2 daliai, kurioje nustatytos valstybių narių nacionalinės kokybės kontrolės programos specifikacijos. Šiuo klausimu Komisija sutinka su Tarybos nuomone. Antrasis klausimas yra susijęs su nuostatos, pagal kurią Komisija gali tikrinti griežtesnes valstybių narių taikomas priemones, išbraukimu . Komisijos pasiūlymo 5 straipsnio 2 dalyje Komisija siūlė nustatyti, kad ji gali tikrinti, ar valstybių narių taikomos griežtesnės priemonės iš tikrųjų yra pagrįstos rizikos įvertinimu ir ar jos yra aktualios, objektyvios, nediskriminacinės ir atitinkančios rizikos laipsnį. Jei priemonės neatitiktų šių kriterijų, Komisija, pasitarusi su Komitetu, (arba galiausiai Taryba) galėtų nuspręsti nebeleisti valstybei narei toliau taikyti šių griežtesnių priemonių. Taryba išbraukė šią nuostata, tačiau Komisija pareiškė, kad su tuo nesutinka (žr. priedą) Galiausiai, kad būtų pasiektas politinis sutarimas dėl bendrosios pozicijos, Komisija pateikė savo pareiškimus, kaip ji interpretuos 6 straipsnį, 18 straipsnį ir 10 skyrių, bei pareiškė savo ketinimus dėl 6 skyriaus (žr. priedą) 4. IŠSAMIOS KOMISIJOS PASTABOS 1. Komisijos priimti ir visiškai ar iš dalies į bendrąją poziciją įtraukti EP pakeitimai 2, 4, 11, 15, 17, 23–30, 33, 34, 37, 40, 46–49, 53–56, 58, 65–68, 73, 77–79 ir 82 pakeitimai visi yra padaryti siekiant aiškiau, geriau arba tiksliau išdėstyti tekstą arba suderinti su kitomis šio dokumento nuostatomis. Pavyzdžiui, paštas atskiriamas nuo krovinių ir nustatomi kriterijai mažiems oro uostams ir (arba) mažiems orlaiviams. 7 pakeitime teigiama, kad siekiama taikyti „vienkartinį patikrinimą“ visiems skrydžiams Europos Sąjungoje. 8 ir 12 pakeitimai yra susiję su Gibraltaro oro uostu, dėl kurio 2006 m. rugsėjo 18 d. Kordoboje buvo priimta nauja ministrų deklaracija. 51 pakeitimas yra susijęs su Bendrijos oro vežėjo saugumo programos pripažinimu kitose valstybėse narėse negu ją patvirtinusioji. 2. Komisijos atmesti ir visiškai ar iš dalies į bendrąją poziciją neįtraukti EP pakeitimai 3, 35, 43 ir 44 pakeitimus dėl saugumo finansavimo Taryba atmetė. Komisija yra tos pačios nuomonės kaip Taryba, t. y. kad techniniame reglamente netinka nustatyti su saugumo finansavimu susijusius reikalavimus arba prievoles. 6 ir iš dalies 57 pakeitimuose reikalaujama, kad Europos aviacijos saugos agentūra (EASA) atliktų aviacijos saugumo patikrinimus. Tačiau reikia aiškiai atskirti saugą ir saugumą – sauga yra susijusi su orlaivio konstrukcija ir naudojimu, o saugumas – su kelio neteisėtiems veiksmams užkirtimu. Kadangi saugumas akivaizdžiai nepatenka į EASA kompetenciją, šiuo reglamentu netinka keisti EASA veiklos srities apimtį. 19, 36 ir 85 pakeitimai yra susiję su personalo patikrinimais. Komisijos nuomone, šie pakeitimai neįeina į reglamento taikymo sritį, nes šį darbą turėtų atlikti nacionalinės žvalgybos tarnybos. Vadovaujantis subsidiarumo principu, Bendrija neturėtų imtis suderintų asmens patikrinimo taisyklių nustatymo. Komisija gali pritarti įpareigojimui atlikti pilotų asmens patikrinimus, tačiau šis reglamentas neapima pilotų licencijavimo. Iš dalies 20 ir 21 pakeitimais nepriimtinai keičiamos su persėdimu vykstančių keleivių, tranzito keleivių, bagažo, krovinių ir pašto apibrėžtys. Keleivių, bagažo, krovinių ir pašto saugumo statusas keičiasi keičiantis orlaiviui, o ne skrydžio numeriui. Jei šis pakeitimas būtų priimtas, tai reikštų, kad tranzitiniuose sustojimuose keleiviai turėtų išlipti, o bagažas, kroviniai ir paštas turėtų būti iškraunami ir būtų vėl tikrinami tik todėl, kad tranzito punkte pasikeitė skrydžio numeris. Tai yra nebūtina ir nepageidautina. 22 pakeitimas, kuriuo išplečiama potencialiai pavojingų keleivių apibrėžtis, laikomas nebūtinu ir neįvykdomu. Orlaivio įgyla visuomet turi teisę saugumo sumetimais atsisakyti įlaipinti blogai besielgiančius keleivius. Be to, neaišku, kaip iš anksto įvertinti, kad asmens elgesys sukels grėsmę skrydžio saugai – kaip oro uoste atpažinti potencialų orlaivio užgrobėją? 32 pakeitimu įterpiama „nuolatinio atsitiktinio patikrinimo“ apibrėžtis. Kadangi ši sąvoka reglamente nenaudojama, nereikia jos ir apibrėžti. 38 pakeitimu reikalaujama atlikti kiekvienos konkrečios įgyvendinimo priemonės ir tvarkos, kurias numatyta priimti, rizikos ir poveikio vertinimą, įskaitant planuojamų išlaidų sąmatą. Nors bus vertinami bendros aviacijos saugumo politikos rizika ir poveikis, atskirų priemonių ir tvarkos atžvilgiu toks vertinimas būtų netinkamas. Suinteresuotųjų šalių konsultacinė grupė (žr. 61 pakeitimą) bus forumas, kuriame bus galima išsamiai įvertinti įgyvendinimo priemones ir tvarką. 41 ir 42 pakeitimuose reikalaujama, kad valstybės narės praneštų Komitetui apie numatomas taikyti griežtesnes taisykles ir su juo konsultuotųsi dėl jų. Instituciniu požiūriu, ne valstybės narės turėtų pranešti reguliavimo komitetui apie numatomas priemones ir su juo konsultuotis; tai komitetas padeda Komisijai vykdyti reguliavimo užduotį. 45 pakeitimas dėl atsakymo trečiajai šaliai, reikalaujančiai imtis saugumo priemonių iš ES oro uosto atskrendančių orlaivių atžvilgiu, parengimo yra iš dalies įtrauktas. Tačiau laikoma, kad į Bendrijos reglamentą netinka įtraukti reikalavimą konsultuotis su trečiąja šalimi prieš pateikiant atsakymą. 50 pakeitimu atsakomybė už oro vežėjo saugumo programas nuo oro vežėjo perkeliama valstybei narei, ir įpareigojimai pagal šią programą apribojami nacionalinės civilinės aviacijos saugumo programos reikalavimais. Tačiau oro vežėjai turėtų vykdyti ne tik nacionalinėje civilinės aviacijos saugumo programoje, bet ir šiame reglamente nustatytus įpareigojimus. Be to, Komisijos pasiūlyme nustatomi panašūs įpareigojimai oro vežėjams, oro uostams ir kitiems subjektams, tad priėmus šį pakeitimą, tie įpareigojimai pasikeistų. 52 pakeitimas nedera su 53 pakeitimu, kuris buvo įtrauktas į Tarybos bendrąją poziciją. Komisija sutinka su Taryba, kad 12 straipsnio pavadinimas turėtų būti „subjekto saugumo programa“. 59 pakeitimu reikalaujama, kad Komisija užtikrintų, jog visi Europos oro uostai būtų tikrinami mažiausia kartą per ketverius metus po šio reglamento įsigaliojimo datos. Tai būtų nerealistiška, nes reikštų, kad arba Komisija turi per metus atlikti 200 patikrinimų (palyginti su 30 patikrinimų, atliktų 2005 m.), arba, priešingai, kad Komisija įpareigoja valstybes nares kas 4 metus tikrinti savo oro uostus, tačiau toks nacionalinių tikrinimo tarnybų patikrinimų dažnis yra per mažas. 63 pakeitimu siekiama sudaryti daugiau aviacijos susitarimų su trečiosiomis šalimis. Taryba ne tik išbraukė 17 straipsnį, nes laikė jį nereikalingu, kadangi yra daromos nuorodos į Sutarties 300 straipsnį, tačiau ir abipusio pripažinimo susitarimų sudarymas neturi būti susietas su oro susisiekimo paslaugų sutarčių sudarymu. 69, 70, 71, 75, 76 ir 83 pakeitimuose detalizuojama tai, kas turėtų būti nustatoma įgyvendinimo teisės aktuose, nors Komisija sutiko su šių pakeitimų tikslais. 74 pakeitimu užtikrinama, kad oro vežėjai neturi būti reguliuojamosios agentūros. Tačiau jei oro vežėjas užtikrina saugumo kontrolę kitam oro vežėjui, pirmasis visuomet turi būti reguliuojamoji agentūra. Todėl „reguliuojamosios agentūros“ apibrėžtyje yra aiškiai paminėtas oro vežėjas – 24 apibrėžtis. 80 pakeitimu siekiama į taikymo sritį įtraukti ne tik Bendrijos oro vežėjus. Priešingai tarptautinės teisės principams, skrydžiui taikomos orlaivio registracijos šalies, o ne šalies, kurioje oro vežėjas užsiima ūkine veikla, saugumo taisyklės. 3. Komisijai priimtini, tačiau visiškai ar iš dalies į bendrąją poziciją neįtraukti EP pakeitimai 1, 10, 13, 16, 31 ir 33 pakeitimais siekiama pabrėžti, kodėl reikia aviacijos saugumo taisyklių. Jie nepablogina reglamento turinio, tačiau formuluotės ne visuomet atitinka tarptautinę terminologiją; saugumas – tai būdas užkirsti kelią neteisėtiems veiksmams civilinės aviacijos orlaivio atžvilgiu, taip apsaugoma civilinė aviacija. Iš dalies 5 pakeitimu sąvoka „kokybė“ keičiama sąvoka „lygis“. Kokybės kontrolės programa galima patikrinti saugumo kokybę ir lygį. Siekiant derėjimo su 49 ir 56 pakeitimais, rekomenduojama palikti „kokybės“ sąvoką. 9 pakeitimu išreiškiamas noras turėti solidarumo mechanizmą teroristų išpuolio atveju. Komisija pripažįsta šio klausimo svarbą, tačiau taip pat pripažįsta, kad pasekmės neapsiriboja transporto sektoriumi. 14 pakeitimu įterpiama oro uosto apibrėžtis. Komisija galėtų sutikti su šiuo pakeitimu, nors šiame reglamente nėra labai būtina apibrėžti oro uosto sąvoką. 18 pakeitimu keičiama demarkacijos linija atskirtos zonos apibrėžtis. Šis pakeitimas galėtų būti priimtas, tačiau jis nebūtinas, nes oro uosto kontroliuojamoji teritorija nėra prieinama plačiajai visuomenei. 39 pakeitimas dėl to, kad ant bilieto turėtų būti nurodytos išlaidos saugumui, apskritai galėtų būti priimtas Komisijos, nors tai nėra labai aktualu šiame reglamente. 60 ir 62 pakeitimuose iš Komisijos reikalaujama rengti metines ataskaitas. Komisijai labiau priimtinas 62 pakeitimas, nes jo formuluotė labai panaši į galiojančio Reglamento 2320/2002 11 straipsnio formuluotę. 61 pakeitimu sukuriama suinteresuotųjų šalių konsultacinė grupė, analogiškai kaip Reglamento (EB) Nr. 549/2004, nustatančio bendro Europos dangaus sukūrimo pagrindą, 6 straipsnyje. Pakeitimu oficialiai įkuriama suinteresuotųjų šalių konsultacinė grupė, nors neoficialiai ji jau egzistuoja. 64 pakeitimas dėl taikymo datos (vieneri metai nuo įsigaliojimo) buvo priimtinas Komisijai, priklausomai nuo to, kada reglamentą priims Europos Parlamentas ir Taryba. 72 pakeitimu reikalaujama, kad nelydimasis bagažas būtų tinkamai, o ne papildomai tikrinamas. Komisija sutinka su tokia formuluote, tačiau vis tiek saugumo reikalavimai turėtų būti nustatyti įgyvendinimo teisės aktuose. 81 pakeitimu reikalaujama, kad būtų aiškiai apibrėžta atsakomybė imtis veiksmų neteisėtų veiksmų atveju. Komisija galėtų sutikti su tokiu nauju įgaliojimu. 84 pakeitimas, kuriuo reikalaujama, kad saugumo kontrolei naudojama įranga atitiktų patvirtintas specifikacijas, Komisijai būtų priimtinas, jei žodis „patvirtintas“ būtų pakeistas žodžiu „nustatytas“, nes kol kas Bendrijoje nėra vienos bendros įrangos patvirtinimo sistemos. 5. IŠVADA Komisija mano, kad 2006 m. gruodžio 11 d. Tarybos vienbalsiai priimtoje bendrojoje pozicijoje neprieštaraujama pagrindiniams pasiūlymo tikslams ir esminėms nuostatoms, todėl remia šią bendrąją poziciją. PRIEDAS Komisijos pareiškimai, įtrauktini į Tarybos posėdžio protokolą 5 straipsnio 2 ir 3 dalys (pakeistos), „Griežtesnės valstybių narių taikomos priemonės“ „Komisija mano, kad kol kas nėra tinkama keisti jos pasiūlymą iki Europos Parlamentas pateiks savo nuomonę dėl 5 straipsnio 2 ir 3 dalių keitimo bendrojoje pozicijoje lyginant su pirminiu Komisijos pasiūlymu, ypač dėl nuostatų, susijusių su komiteto tvarkos, pagal kurią nagrinėjamos ir patvirtinamos valstybių narių griežtesnės priemonės, įgyvendinimo.“ 6 straipsnis „Trečiųjų šalių reikalaujamos saugumo priemonės“ „Spręsdama, ar pagal 6 straipsnio 2 dalį veikti savo iniciatyva, ar ne, Komisija atsižvelgs į tai, ar prašymas yra skirtas konkrečiai pranešančiai valstybei narei, ar su tokiu prašymu buvo (arba gali būti) kreipiamasi ir į kitas valstybes nares.“ 18 straipsnis „Įsigaliojimas“ „Per laikotarpį nuo šio reglamento įsigaliojimo iki jo 11 straipsnio taikymo datos Komisija interpretuos Reglamento (EB) Nr. 2320/2002 5 straipsnio 4 dalį atsižvelgdama į šio reglamento 11 straipsnį.“ Priedo 6 skyrius „Kroviniai ir paštas“ „Komisija pripažįsta, kad paštas yra specifinė krovinių rūšis ir todėl jam turėtų būti taikomos specialios saugumo kontrolės priemonės. Kontrolė turėtų būti proporcinga rizikos laipsniui ir ją vykdant reikėtų stengtis nepakenkti pašto sektoriaus komercinių iš viešųjų paslaugų įsipareigojimams. Tikslūs pašto saugumo reikalavimai bus nustatyti įgyvendinimo teisės aktuose, tačiau Komisija supranta, kad pašto sektorius nori turėti stabilias taisykles. Todėl Komisija ketina rengdama įgyvendinimo teisės aktus remtis esamais ES pašto saugumo reikalavimais ir ypač pradžioje paliks galioti specifines taisykles, taikomas paštui, kuris bus pakrautas į visus pašto skrydžius. Be to, Komisija ketina paštui skirtų įgyvendinimo taisyklių projektą pateikti prieš panaikindama Reglamentą (EB) Nr. 2320/2002 ir jį įgyvendinančius teisės aktus, kad panaikinamus teisės aktus iš karto pakeičiant naujais būtų užtikrintas tęstinumas.“ Priedo 10 skyrius „Skrydžio saugumo priemonės“ „Dėl 10 skyriaus 3 ir 4 dalių, kaip jos išdėstytos bendrojoje pozicijoje, Komisija norėtų paaiškinti, kad ji nei siekia įpareigoti valstybes nares leisti turėti ginklus skrydžio metu, nei siekia juos uždrausti. Komisija pripažįsta, kad kiekviena valstybė narė turėtų spręsti, kada ginklus į orlaivį gali įsinešti valstybės pareigūnai, kad prireikus galėtų juo pasinaudoti.“