EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2021 07 20 COM(2021) 420 final 2021/0239(COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl finansų sistemos naudojimo pinigų plovimui ar terorizmo finansavimui prevencijos

(Tekstas svarbus EEE) {SEC(2021) 391 final} - {SWD(2021) 190 final} - {SWD(2021) 191 final}



AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai Pinigų plovimas ir terorizmo finansavimas kelia didelę grėsmę ES ekonomikos ir finansų sistemos vientisumui ir jos piliečių saugumui. Europolo duomenimis, nustatoma, kad maždaug 1 proc. ES metinio bendrojo vidaus produkto yra „susiję su įtartina finansine veikla“. 2019 m. liepos mėn., po keleto didelio atgarsio sulaukusių įtariamo pinigų plovimo atvejų, susijusių su Sąjungos kredito įstaigomis, Komisija patvirtino dokumentų rinkinį, kuriame išanalizuotas tuo metu galiojusios ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemos veiksmingumas ir padaryta išvada, kad būtina atlikti reformas. Atsižvelgiant į tai, 2020–2025 m. ES saugumo sąjungos strategijoje buvo pabrėžta, kad, siekiant apsaugoti europiečius nuo terorizmo ir organizuoto nusikalstamumo, svarbu stiprinti ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemą. 2020 m. gegužės 7 d. Komisija pristatė visapusiškos Sąjungos kovos su pinigų plovimu ir teroristų finansavimu politikos veiksmų planą. Šiame veiksmų plane Komisija įsipareigojo imtis priemonių, kad būtų sustiprintos ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu taisyklės ir jų įgyvendinimas, ir nustatė šešis prioritetus arba ramsčius: 1. veiksmingo esamos ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemos įgyvendinimo užtikrinimas, 2. bendro ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu taisyklių sąvado sukūrimas, 3. ES lygmens kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu priežiūros užtikrinimas, 4. paramos FŽP ir jų bendradarbiavimo mechanizmo sukūrimas, 5. ES lygmens baudžiamosios teisės nuostatų vykdymo užtikrinimas ir keitimasis informacija, 6. ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemos tarptautinio aspekto stiprinimas. Veiksmų plano 1, 5 ir 6 ramsčiai jau įgyvendinami, o dėl kitų reikia imtis teisėkūros veiksmų. Šis pasiūlymas dėl reglamento patenka į keturių pasiūlymų dėl kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu teisės aktų rinkinį, kuris laikomas viena nuoseklia visuma įgyvendinant 2020 m. gegužės 7 d. Komisijos veiksmų planą ir kuriuo sukuriama nauja ir nuoseklesnė kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reguliavimo ir institucinė sistema ES. Rinkinys apima: –šį pasiūlymą dėl Reglamento dėl finansų sistemos naudojimo pinigų plovimui (PP) ir terorizmo finansavimui (TF) prevencijos, –pasiūlymą dėl Direktyvos, kuria nustatomi mechanizmai, kuriuos turi įdiegti valstybės narės finansų sistemos naudojimo pinigų plovimui ar terorizmo finansavimui prevencijos tikslais, kuria panaikinama Direktyva (ES) 2015/849, –pasiūlymą dėl Reglamento, kuriuo įsteigiama ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucija (AMLA), ir –pasiūlymą dėl naujos Reglamento (ES) 2015/847 redakcijos, pagal kurią atsekamumo reikalavimai turi būti taikomi ir kriptoturtui. Šiuo pasiūlymu dėl teisėkūros procedūra priimamo akto kartu su pasiūlymu dėl direktyvos ir pasiūlymu dėl naujos Reglamento (ES) 2015/847 redakcijos įgyvendinamas tikslas sukurti bendrą ES taisyklių sąvadą (2 ramstis). Tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba pritaria Komisijos 2020 m. gegužės mėn. numatytam veiksmų planui. Savo 2020 m. liepos 10 d. rezoliucijoje Europos Parlamentas paragino sugriežtinti Sąjungos taisykles ir palankiai įvertino planus pertvarkyti institucinę ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu struktūrą. 2020 m. lapkričio 4 d. ECOFIN taryba priėmė išvadas, kuriomis pritarė kiekvienam Komisijos veiksmų plano ramsčiui.

Poreikį suderinti taisykles visoje vidaus rinkoje patvirtina Komisijos 2019 m. ataskaitose pateikti įrodymai. Šiose ataskaitose nustatyta, kad, nors Direktyvos (ES) 2015/849 reikalavimai yra plataus masto, dėl galimybių juos taikyti tiesiogiai ir detalumo stokos valstybėse narėse jie taikomi ir aiškinami skirtingai. Dėl šios padėties negalima veiksmingai spręsti tarpvalstybinių situacijų, todėl tie reikalavimai nėra tinkami siekiant deramai apsaugoti vidaus rinką. Dėl jos taip pat atsiranda papildomos išlaidos ir našta tarpvalstybines paslaugas teikiantiems veiklos vykdytojams bei priežastis vykdyti reglamentavimo arbitražą. Siekiant išspręsti minėtus klausimus ir išvengti reguliavimo skirtumų, visos privačiajam sektoriui taikomos taisyklės buvo perkeltos į pasiūlymą dėl kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reglamento, o kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucinės sistemos organizavimo nacionaliniu lygmeniu klausimas paliktas spręsti direktyvoje, pripažįstant, kad šioje srityje valstybėms narėms reikia lankstumo. Tačiau šiuo pasiūlymu ne tik perkeliamos nuostatos iš dabar galiojančios Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu direktyvos į reglamentą; siekiant užtikrinti geresnį kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu taisyklių taikymo suderinimą ir konvergenciją visoje ES, atliekami keli esminiai pakeitimai: –siekiant sumažinti naujas ir atsirandančias rizikas, įpareigotųjų subjektų sąrašas išplečiamas įtraukiant kriptoturto paslaugų teikėjus ir kitus sektorius, pavyzdžiui, sutelktinio finansavimo platformas ir migracijos veiklos vykdytojus; –siekiant užtikrinti nuoseklų taisyklių taikymą visoje vidaus rinkoje, patikslinami su vidaus politika, kontrolės priemonėmis ir procedūromis susiję ir grupių atveju taikomi reikalavimai, o išsamaus klientų patikrinimo priemonės aprašomos detaliau, nustatant aiškesnius reikalavimus pagal kliento rizikos lygį; –su trečiosiomis valstybėmis susiję reikalavimai peržiūrimi siekiant užtikrinti, kad toms valstybėms, kurios kelia grėsmę Sąjungos finansų sistemai, būtų taikomos sustiprintos išsamaus patikrinimo priemonės; –šiek tiek patikslinti su politikoje dalyvaujančiais asmenimis susiję reikalavimai, ypač politikoje dalyvaujančio asmens apibrėžtis; –supaprastinami tikrosios nuosavybės reikalavimai, kad visoje Sąjungoje būtų užtikrintas tinkamas skaidrumas, ir nustatomi nauji reikalavimai paskirtiesiems asmenims ir užsienio subjektams, siekiant sumažinti riziką, kai nusikaltėliai slepiasi tarpiniuose lygmenyse; –siekiant geriau paaiškinti, kaip turi būti pranešama apie įtartinus sandorius, aiškiau aprašomos grėsmės, dėl kurių gali kilti įtarimų, o informacijos atskleidimo ir keitimosi informacija tarp privačių asmenų reikalavimai lieka nepakeisti; –siekiant užtikrinti visišką suderinamumą su ES duomenų apsaugos taisyklėmis, nustatomi tam tikrų kategorijų asmens duomenų tvarkymo reikalavimai ir trumpesnis asmens duomenų saugojimo terminas; –sustiprinamos priemonės, kuriomis siekiama sumažinti piktnaudžiavimą pareikštinėmis priemonėmis, ir įtraukiama nuostata, kuria apribojamas grynųjų pinigų naudojimas dideliuose sandoriuose, atsižvelgiant į įrodytą mažą šiuo metu taikomos metodikos, pagal kurią kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimus atsiskaitymų didelėmis grynųjų pinigų sumomis atvejais įgyvendina prekiautojai prekėmis, poveikį. Reglamente nustačius išsamesnes už šiuo metu Direktyvoje (ES) 2015/849 nustatytas tiesiogiai taikomas kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu taisykles, bus ne tik skatinama kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu priemonių taikymo konvergencija valstybėse narėse, bet ir sukurta nuosekli sistema, pagal kurią AMLA galės stebėti, kaip tokios taisyklės taikomos, vykdydama savo, kaip tiesioginės tam tikrų įpareigotųjų subjektų priežiūros institucijos, funkcijas. •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis Šio pasiūlymo atspirties tašku pasirinkta šiuo metu galiojanti Direktyva (ES) 2015/849 su pakeitimais, padarytais Direktyva (ES) 2018/843. Nors jis ir grindžiamas dabartiniu rizika pagrįstu ir visapusišku požiūriu, pasiūlyme šis požiūris išplečiamas ir sustiprinamas, siekiant užtikrinti didesnį kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimų taikymo veiksmingumą ir tarpvalstybinį nuoseklumą. Remiantis Direktyva(ES) 2018/843 padarytais pakeitimais, šiame pasiūlyme supaprastinami visoje vidaus rinkoje taikomi tikrosios nuosavybės skaidrumo reikalavimai, kuriais sprendžiamos situacijos, kai dėl detalumo stokos nusikaltėliai gali pasinaudoti silpniausia grandimi. Šis pasiūlymas turi būti vertinamas kaip rinkinio dalis kartu su kitais teikiamais pasiūlymais dėl teisės aktų, kurie yra visiškai suderinami vienas su kitu. Šis pasiūlymas atitinka naujausius Finansinių veiksmų darbo grupės (FATF) rekomendacijų pakeitimus, ypač susijusius su subjektų, kuriems taikomi kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimai, grupės išplėtimu įtraukiant kriptoturto paslaugų teikėjus, ir priemones, kurių turi imtis įpareigotieji subjektai, siekdami įvertinti ir sumažinti tikslinių finansinių sankcijų vengimo riziką. Vadovaujantis FATF standartais, šiuo pasiūlymu užtikrinamas nuoseklus visos Sąjungos požiūris siekiant sumažinti su pareikštinėmis akcijomis ir ilgalaikėmis pareikštinių akcijų pirkimo teisėmis (varantais) susijusią riziką. Viršijant FATF standartus, pasiūlyme sprendžiamas rizikos, kuri būdinga tik Sąjungai arba daro poveikį Sąjungos lygmeniu, pavyzdžiui, atsirandančios dėl migracijos modelių arba atsiskaitymų didelėmis grynųjų pinigų sumomis, klausimas. •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu teisės aktai yra susiję su keliais ES finansinių paslaugų ir baudžiamosios teisės sričių teisės aktais. Tai ES teisės aktai dėl mokėjimų ir lėšų pervedimo (Mokėjimo paslaugų direktyva, Mokėjimo sąskaitų direktyva, Elektroninių pinigų direktyva). Toliau pateikiami keli pavyzdžiai, kaip buvo užtikrintas suderinamumas su kitais ES teisės aktais: –Į subjektų, kuriems taikomos kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu taisyklės, sąrašą įtraukus kriptoturto paslaugų teikėjus ir nustačius informacijos apie virtualų turtą perdavimo reikalavimus bus papildytas naujausias 2020 m. rugsėjo 24 d. skaitmeninių finansų dokumentų rinkinys ir užtikrintas visiškas ES sistemos ir FATF standartų nuoseklumas. –Taikant metodą, pagal kurį nustatomi subjektai, kuriems taikomos kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu taisyklės, bus užtikrintas ir suderinamumas su neseniai priimtu Reglamentu dėl Europos sutelktinio finansavimo paslaugų teikėjų, nes pagal jį ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu taisyklės bus taikomos ir sutelktinio finansavimo platformoms, kurios nepatenka į minėto reglamento taikymo sritį, dėl to, kad jame numatytos tam tikros kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu priemonės, kurios taikomos į jo taikymo sritį patenkančioms sutelktinio finansavimo platformoms. –Išsamaus klientų patikrinimo taisyklių pakeitimai apima nuostatas, kuriomis siekiama išsamų klientų patikrinimą geriau apibrėžti tais atvejais, kai klientas prisijungia nuotoliniu būdu, atsižvelgiant į Komisijos siūlomą eIDAS reglamento pakeitimą, susijusį su Europos skaitmeninės tapatybės sistema, apimančia Europos skaitmeninės tapatybės dėkles ir atitinkamą patikimumo užtikrinimo paslaugą, ypač elektroninį požymių liudijimą. Tai atitinka Skaitmeninių finansų strategiją.

2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI •Teisinis pagrindas Šis reglamento pasiūlymas grindžiamas SESV 114 straipsniu, t. y. tuo pačiu teisiniu pagrindu kaip ir dabartinė ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu teisinė sistema. 114 straipsnis yra tinkamas teisinis pagrindas atsižvelgiant į didelę grėsmę, kurią vidaus rinkai kelia pinigų plovimas ir terorizmo finansavimas, ekonominius nuostolius ir bendrosios rinkos veikimo sutrikdymus bei žalą reputacijai visos Sąjungos tarpvalstybiniu lygmeniu. •Subsidiarumo principas Vadovaujantis Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatytais subsidiarumo ir proporcingumo principais, valstybės narės negali deramai pasiekti siūlomo veiksmo tikslų, dėl to jų geriau siekti Sąjungos lygmeniu. Pasiūlymu neviršijama to, kas būtina siekiant nustatytų tikslų. Komisijos 2019 m. kovos su pinigų plovimu priemonių rinkinys parodė, kaip nusikaltėliai sugeba išnaudoti valstybių narių kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu tvarkos skirtumus. Neteisėtų pinigų srautai ir terorizmo finansavimas gali pakenkti Sąjungos finansų sistemos stabilumui ir reputacijai bei kelti grėsmę tinkamam vidaus rinkos veikimui. Priemonės, kurių imamasi tik nacionaliniu lygmeniu, gali turėti neigiamą poveikį vidaus rinkai ir prisidėti prie jos susiskaidymo. ES veiksmai yra pagrįsti siekiant išlaikyti vienodas veiklos sąlygas visoje ES ir subjektams visose valstybėse narėse taikyti nuoseklius pinigų plovimo prevencijos ir kovos su terorizmo finansavimu įpareigojimus. Dėl didžiąja dalimi tarpvalstybinio pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo pobūdžio, siekiant užkirsti kelią šiems nusikaltimams, labai svarbu užtikrinti gerą nacionalinių priežiūros institucijų ir FŽP bendradarbiavimą. Daugelis subjektų, kuriems taikomi kovos su pinigų plovimu įpareigojimai, vykdo tarpvalstybinę veiklą, o skirtingi nacionalinių priežiūros institucijų ir FŽP metodai trukdo jiems vykdyti optimalius kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu veiksmus visos grupės lygmeniu. •Proporcingumo principas Proporcingumas buvo neatskiriama prie pasiūlymo pridedamo poveikio vertinimo dalis, o visos siūlomos galimybės įvairiose reglamentavimo srityse buvo įvertintos atsižvelgiant į proporcingumo tikslą. Dėl pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo tarpvalstybinio pobūdžio valstybėse narėse reikalingas nuoseklus ir suderintas požiūris, pagrįstas vienu taisyklių rinkiniu, pateiktu bendro taisyklių sąvado forma. Tačiau šiame pasiūlyme netaikomas maksimalaus suderinimo principas, nes jis nedera su esminiu ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemos rizika pagrįstu pobūdžiu. Srityse, kuriose tai pateisinama dėl specifinės nacionalinės rizikos, valstybės narės gali pačios nustatyti griežtesnes taisykles, nei nustatyta šiame pasiūlyme. •Priemonės pasirinkimas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas yra tinkama priemonė, padėsianti sukurti vieną taisyklių sąvadą, kurį bus galima taikyti tiesiogiai ir nedelsiant, taip panaikinant galimybę taikyti skirtingas nuostatas skirtingose valstybėse narėse dėl perkėlimo į nacionalinę teisę skirtumų. Tiesiogiai ES lygmeniu taikomas taisyklių rinkinys taip pat reikalingas siekiant, kad ES lygmeniu būtų galima prižiūrėti tam tikrus įpareigotuosius subjektus, kaip siūloma kartu su šiuo pasiūlymu pateikiamame reglamento dėl AMLA įsteigimo projekte. 3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI •Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas Išsamus galiojančios ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemos ex-post vertinimas dar neatliktas, atsižvelgiant į naujausius teisės aktų pokyčius. Direktyva (ES) 2015/849 buvo priimta 2015 m. gegužės 20 d., o jos perkėlimo į valstybių narių nacionalinę teisę terminas buvo 2017 m. birželio 26 d. Direktyva (ES) 2018/843 buvo priimta 2018 m. gegužės 30 d., o jos perkėlimo į nacionalinę teisę terminas buvo 2020 m. sausio 10 d. Perkėlimo kontrolė vis dar vykdoma. Tačiau 2019 m. liepos mėn. Komisijos komunikate ir pirmiau minėtose prie jo pridėtose ataskaitose įvertintas tuo metu galiojusio ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemos veiksmingumas. •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Konsultacijų strategiją šiam pasiūlymui pagrįsti sudarė kelios dalys: –konsultacijos dėl gairių, rengiantis paskelbti Komisijos veiksmų planą. Konsultacijos Komisijos portale „Išsakykite savo nuomonę“ vyko nuo 2020 m. vasario 11 d. iki kovo 12 d. ir buvo gautos 42 įvairių suinteresuotųjų šalių nuomonės; –viešos konsultacijos dėl veiksmų plane numatytų veiksmų, kuriose galėjo dalyvauti plačioji visuomenė ir visos suinteresuotųjų šalių grupės, vykusios nuo 2020 m. gegužės 7 d. iki rugpjūčio 26 d. Konsultacijų metu buvo gautos 202 oficialios nuomonės; –tikslinės konsultacijos su valstybėmis narėmis ir kompetentingomis kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucijomis. Valstybės narės turėjo galimybę pareikšti savo nuomonę įvairiuose Pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo ekspertų grupės posėdžiuose, o ES FŽP prisidėjo prie FŽP platformos posėdžių ir pateikė rašytinius dokumentus. Diskusijos buvo paremtos tikslinėmis konsultacijomis su valstybėmis narėmis ir kompetentingomis institucijomis, naudojant klausimynus; –2020 m. kovo mėn. Europos bankininkystės institucijai pateiktas prašymo dėl rekomendacijų. EBI savo rekomendacijas pateikė rugsėjo 10 d.; –2020 m. liepos 23 d. EDAPP paskelbė nuomonę dėl Komisijos veiksmų plano;

–2020 m. rugsėjo 30 d. Komisija surengė aukšto lygio konferenciją, į kurią susirinko nacionalinių ir ES valdžios institucijų atstovai, EP nariai, privačiojo sektoriaus ir pilietinės visuomenės atstovai bei akademinės bendruomenės atstovai. Suinteresuotųjų šalių nuomonė dėl veiksmų plano iš esmės buvo teigiama. •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas Rengdama šį pasiūlymą Komisija rėmėsi iš pripažintų šaltinių, įskaitant technines Europos bankininkystės institucijos rekomendacijas, surinktais kokybiniais ir kiekybiniais įrodymais. Informacija apie kovos su pinigų plovimu taisyklių vykdymo užtikrinimą taip pat buvo surinkta iš valstybių narių naudojant klausimynus. •Poveikio vertinimas Prie šio pasiūlymo pridedamas poveikio vertinimas, kuris Reglamentavimo patikros valdybai (RPV) buvo pateiktas 2020 m. lapkričio 6 d. ir jos patvirtintas 2020 m. gruodžio 4 d. Tas pats poveikio vertinimas taip pat pridedamas prie kitų pasiūlymų dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų, kurie pateikiami kartu su šiuo pasiūlymu. RPV savo teigiamoje nuomonėje pasiūlė įvairių poveikio vertinimo pateikimo patobulinimų ir jie buvo atlikti. Poveikio vertinime Komisija apsvarstė tris problemas: aiškių ir nuoseklių taisyklių trūkumą, nenuoseklią vidaus rinkos priežiūrą ir nepakankamą FŽP veiklos koordinavimą ir keitimąsi informacija. Pirmoji problema yra susijusi su šiuo pasiūlymu. Sprendžiant šią problemą buvo svarstomos šios galimybės: 1. palikti esamas ES taisykles be jokių pakeitimų; 2. užtikrinti, kad įpareigotiesiems subjektams taikomos taisyklės butų labiau suderintos, ir palikti valstybėms narėms teisę pačioms išsamiai nustatyti kompetentingų institucijų įgaliojimus ir pareigas; 3. užtikrinti, kad būtų geriau suderintos taisyklės, taikomos subjektams, saistomiems kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu įpareigojimų, taip pat priežiūros institucijų bei FŽP įgaliojimai. Remiantis poveikio vertinimo rezultatais, 3 variantas yra tinkamiausias. Pasirinkus nuoseklų ir detalesnį požiūrį į taisykles ES lygmeniu, būtų galima panaikinti dabartinį susiskaidymą ir įgaliotųjų subjektų įsipareigojimų kovoti su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu, ir kompetentingų institucijų veiklos srityse. Tarpvalstybiniu mastu veikiantiems įpareigotiesiems subjektams bus sudarytos vienodos sąlygos laikytis kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu taisyklių ir sumažės jų įgyvendinimo išlaidos. Bus skatinamas geresnis pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo veiklos aptikimas ir atgrasymas nuo jos. Poveikio vertinimo VI priede išnagrinėtos įvairios sritys, kuriose taisyklės turi būti geriau suderintos, įskaitant įpareigotųjų subjektų sąrašą, išsamaus klientų patikrinimo priemones, išsamaus klientų patikrinimo ribą nenuolatinių sandorių atveju, kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu politiką, kontrolės priemonių ir procedūrų reikalavimus, kriptoturto paslaugų teikėjus ir tikrosios nuosavybės skaidrumą. Poveikio vertinimo VIII priede analizuojamas peržiūrėtas požiūris į trečiąsias valstybes, kurios kelia grėsmę Sąjungos finansų sistemai ir visai vidaus rinkai. Šiuo pasiūlymu įgyvendinamas šis naujas požiūris. Poveikio vertinimo IX priede analizuojamas didelių grynųjų pinigų sumų naudojimo sandoriuose apribojimų nustatymas. Šiuo pasiūlymu įgyvendinamas šis naujas požiūris. •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas Nors, kaip minėta pirmiau, oficialus galiojančių ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu teisės aktų ex-post vertinimas ar tinkamumo patikrinimas dar nebuvo atliktas, galima paminėti keletą pasiūlymo elementų, kurie padės siekti supaprastinimo ir didinti veiksmingumą. Pirma, pakeitus tam tikras direktyvos taisykles labiau suderintomis ir tiesiogiai taikomomis reglamento taisyklėmis, valstybėms narėms nebereikės perkelti teisės aktų į nacionalinę teisę ir bus sudarytos palankesnės sąlygos tarpvalstybiniams subjektams vykdyti veiklą. Be to, prekiautojų prekėmis pašalinimas iš ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemos taikymo srities, susijęs su siūlomu draudimu atlikti 10 000 EUR viršijančias grynųjų pinigų operacijas, panaikins tokių prekiautojų administracinę naštą, susijusią su reikalavimais grynųjų pinigų operacijoms, kurių suma yra didesnė nei 10 000 EUR. Galiausiai, geriau suderinus kovos su pinigų plovimu taisykles daugelyje konkrečių sričių taps paprasčiau įgyvendinti visos grupės vidaus politiką, kontrolės priemones ir procedūras visoje vidaus rinkoje. •Pagrindinės teisės ES yra įsipareigojusi užtikrinti, kad būtų laikomasi aukštų pagrindinių teisių apsaugos standartų. Visų pirma nustatomos apsaugos priemonės, kurias įpareigotieji subjektai turi naudoti tvarkydami asmens duomenis, siekdami užtikrinti, kad būtų laikomasi atitinkamų duomenų apsaugos reikalavimų, ypač kai kurių neskelbtinų asmens duomenų kategorijų atvejais. 4.POVEIKIS BIUDŽETUI Šis reglamentas biudžetui poveikio neturi.

5.KITI ELEMENTAI •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka Į pasiūlymą įtrauktas bendras poveikio konkretiems tikslams stebėsenos ir vertinimo planas, kuriame nustatyta, kad praėjus penkeriems metams po šio reglamento įsigaliojimo dienos Komisija turės atlikti pirmąją jo peržiūrą (o vėliau – kas trejus metus) ir pateikti Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą dėl pagrindinių išvadų. Prie šio pasiūlymo pridedamame pasiūlyme dėl Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu direktyvos taikomos tos pačios vertinimo nuostatos, o abiejų priemonių vertinimas gali būti pateikiamas vienoje ataskaitoje. Peržiūra turi būti atliekama vadovaujantis Komisijos geresnio reglamentavimo gairėmis. •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas Dalykas ir taikymo sritis, įskaitant įpareigotųjų subjektų sąrašą Nors dauguma apibrėžčių perkeltos iš šiuo metu galiojančių ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu teisės aktų, kai kurios apibrėžtys pridedamos, pritaikomos arba atnaujinamos. Subjektų, kurie apibrėžiami kaip įpareigotieji subjektai pagal galiojančius ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu teisės aktus, grupė, kuriai taikomos ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu taisyklės, keičiama taip: kriptoturto paslaugų teikėjus apimanti taikymo sritis suderinama su Finansinių veiksmų darbo grupės veiklos apimtimi ir, palyginti su šiuo metu galiojančia direktyva, išplečiama; įtraukiami sutelktinio finansavimo paslaugų teikėjai, kuriems netaikomas Reglamentas (ES) 2020/1503; įtraukiami hipotekos ir vartojimo paskolų kreditoriai, taip pat hipotekos ir vartojimo kredito tarpininkai, kurie nėra kredito įstaigos ar finansų įstaigos, kad būtų užtikrintos vienodos sąlygos tos pačios rūšies paslaugas teikiantiems veiklos vykdytojams; įtraukiami veiklos vykdytojai, atstovaujantys auksinių vizų programose dalyvaujantiems trečiųjų valstybių piliečiams; pašalinami prekiautojai prekėmis (iki šiol jie buvo įpareigoti pranešti apie grynųjų pinigų operacijas, kurių suma didesnė nei 10 000 EUR), išskyrus prekiaujančius tauriaisiais metalais ir brangakmeniais, kurie, atsižvelgiant į šio sektoriaus pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo riziką, turėtų ir toliau taikyti kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimus. Vidaus politika, kontrolės priemonės ir procedūros Reikalavimas įpareigotiesiems subjektams laikantis rizika grindžiamo požiūrio taikyti politiką, pagal kurią būtų nustatoma, vertinama ir mažinama jų patiriama pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo rizika, grindžiamas šiuo metu galiojančiais ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu teisės aktais, tačiau numatoma daugiau aiškumo dėl reikalavimų. Įpareigotieji subjektai turi imtis visų savo valdymo lygmens priemonių, kad įgyvendintų vidaus politiką, kontrolės priemones ir procedūras, taip pat ir paskirdami atitikties užtikrinimo vadovą, ir užtikrintų, kad atsakingi darbuotojai būtų tinkamai apmokyti. Išaiškinamas reikalavimas paskirti darbuotoją atitikties užtikrinimo pareigūnu ir jo pareigos. Pateikiami paaiškinimai dėl grupėms taikomų reikalavimų, kurie bus dar papildomi techniniais reguliavimo standartais, kuriuose išsamiai aprašomi būtiniausi reikalavimai, patronuojančiųjų įmonių, kurios pačios nėra įpareigotieji subjektai, vaidmuo ir sąlygos, kuriomis kitos struktūros, pavyzdžiui, tinklai ir bendrijos, turėtų taikyti priemones visos grupės mastu. Patvirtinami grupėms, kurių filialai veikia trečiosiose valstybėse, taikomi reikalavimai. Išsamus klientų patikrinimas Nors dauguma nuostatų dėl išsamaus klientų patikrinimo perkeliamos iš galiojančių ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu teisės aktų, šiame pasiūlyme pateikiami tam tikri su išsamiu klientų patikrinimu susiję paaiškinimai ir papildoma informacija. Paaiškinama, kad pagrindinis išsamaus klientų patikrinimo tikslas yra įgyti pakankamai žinių apie klientus, kad įpareigotieji subjektai galėtų nustatyti su verslo santykiais ar nenuolatiniais sandoriais susijusią pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo riziką ir nuspręsti, kokias rizikos mažinimo priemones jie turėtų taikyti. Nustatomos konkretesnės ir išsamesnės nuostatos dėl kliento tapatybės nustatymo ir kliento tapatybės patikrinimo. Išaiškinamos Reglamente (ES) Nr. 910/2014 nustatytos elektroninės atpažinties priemonių naudojimo sąlygos. AMLA suteikiami įgaliojimai ir ji įpareigojama parengti techninius reguliavimo standartus dėl standartinių duomenų rinkinių, skirtų fizinių ir juridinių asmenų tapatybei nustatyti; į šiuos TRS bus įtrauktos konkrečios supaprastintos išsamaus klientų patikrinimo priemonės, kurias įpareigotieji subjektai galės taikyti esant mažesnės rizikos situacijoms, nustatytoms viršnacionalinės rizikos vertinime, kurį turi parengti Komisija. Išsamiai aprašomos supaprastinto ir sustiprinto išsamaus patikrinimo priemonių taisyklės. Politika trečiųjų valstybių atžvilgiu Pritaikoma politika trečiųjų valstybių atžvilgiu. Komisija trečiąsias valstybes nustatys atsižvelgdama į atitinkamos tarptautinės standartus nustatančios institucijos (FATF) viešą tapatybės nustatymą arba remdamasi savo pačios vertinimu. Komisijos nurodytoms trečiosioms valstybėms bus taikomi du skirtingi priemonių rinkiniai, proporcingi rizikai, kurią jos kelia Sąjungos finansų sistemai: i) trečiosioms valstybėms bus taikomos visos sustiprinto išsamaus patikrinimo priemonės ir papildomos konkrečioms valstybėms skirtos atsakomosios priemonės arba ii) trečiosioms valstybėms bus taikomos konkrečioms valstybėms skirtos sustiprinto išsamaus patikrinimo priemonės. Iš esmės trečiąsias valstybes, kurių atžvilgiu FATF paragins imtis veiksmų, Komisija priskirs didelės rizikos trečiųjų valstybių grupei. Dėl nuolatinių didelių strateginių trūkumų, susijusių su kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistema, siekiant proporcingai sumažinti grėsmę, joms bus taikomos visos sustiprinto išsamaus patikrinimo priemonės ir konkrečioms valstybėms skirtos atsakomosios priemonės. Trečiąsias valstybes, kurių kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu tvarka turi atitikties užtikrinimo trūkumų, o FATF nustato, kad joms turi būti taikoma griežtesnė stebėsena, iš esmės nustatys Komisija ir joms bus taikomos rizikai proporcingos konkrečioms valstybėms skirtos sustiprinto išsamaus patikrinimo priemonės. Komisija taip pat gali nustatyti trečiąsias valstybes, kurios nėra įtrauktos į FATF sąrašą, bet kurios kelia konkrečią grėsmę Sąjungos finansų sistemai ir kurioms, remiantis šia grėsme, turės būti taikomos konkrečioms valstybėms skirtos sustiprinto išsamaus patikrinimo priemonės arba, prireikus, visos sustiprinto išsamaus patikrinimo priemonės ir atsakomosios priemonės. Vertindama tokių trečiųjų valstybių keliamą grėsmę, Komisija gali remtis techninėmis AMLA žiniomis. Galiausiai AMLA parengs gaires dėl pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo rizikos, tendencijų ir būdų, kurie nebus susiję su konkrečiomis valstybėmis, bet bus labiau sietini su geografiniais regionais, esančiais už Sąjungos ribų, ir jose bus pateikiamos atitinkamos rekomendacijos įpareigotiesiems subjektams dėl galimybių įgyvendinti rizikos mažinimo priemones. Šiuo persvarstytu požiūriu į trečiąsias valstybes siekiama užtikrinti, kad būtų veiksmingai mažinamos išorės grėsmės Sąjungos finansų sistemai ir tinkamam vidaus rinkos veikimui, įgyvendinant suderintą požiūrį ES lygmeniu ir užtikrinant detalesnį ir proporcingesnį prie sąrašo pridedamą atsižvelgiant į riziką parengtą susijusių pasekmių aprašymą. Politikoje dalyvaujantys asmenys (PDA) Nuostatos dėl PDA grindžiamos galiojančiais kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu teisės aktais; valstybės narės įpareigojamos sudaryti funkcijų, kurias vykdant jų teritorijoje suteikiamas PDA statusas, sąrašus, o įpareigotiesiems subjektams nustatomas reikalavimas vadovaujantis rizika grindžiamu požiūriu PDA atžvilgiu taikyti sustiprinto išsamaus klientų patikrinimo priemones. Reikalavimai asmenims, kurie nebeina svarbių viešųjų pareigų, nustatomi teisės aktuose. Kliovimasis ir funkcijų perdavimas Remiantis galiojančiomis taisyklėmis pasiūlyme paaiškinamos atitinkamos sąlygos, kurioms esant galima kliautis kitų įpareigotųjų subjektų jau atliktu išsamius klientų patikrinimu ir perduoti funkcijas kitiems subjektams ar paslaugų teikėjams. Pasiūlyme išlieka nuostata, kad bet kuriuo atveju galutinė atsakomybė už taisyklių laikymąsi tenka įpareigotajam subjektui. Turi būti taikomas rizika grindžiamas požiūris, o didelės rizikos trečiosiose valstybėse, valstybėse, kuriose yra atitikties užtikrinimo trūkumų, ir bet kurioje kitoje valstybėje, kuri kelia grėsmę Sąjungos finansų sistemai, įsikūrusiais paslaugų teikėjais negali būti kliaujamasi ir funkcijos jiems negali būti perduodamos. Tikrosios nuosavybės informacija Pasiūlyme išdėstytos nuostatos dėl tikrosios nuosavybės informacijos grindžiamos galiojančių ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu teisės aktų nuostatomis, įskaitant tikrosios nuosavybės sampratą ir reikalavimą, kad visos bendrovės ir kiti juridiniai asmenys gautų ir saugotų tinkamą, tikslią ir aktualią tikrosios nuosavybės informaciją. Pateikiamos išsamesnės taisyklės, kaip nustatyti bendrovių ir kitų juridinių asmenų tikrąjį (-uosius) savininką (-us), ir išdėstoma suderinta tikrosios nuosavybės nustatymo metodika. Kalbant apie tiesioginės patikos fondus ir panašius juridinius asmenis ar struktūras, numatomos nuostatos, kuriomis užtikrinamas nuoseklus tikrųjų savininkų nustatymas valstybėse narėse, kai susiduriama su panašiomis situacijomis, įskaitant įgaliojimus priimti Komisijos įgyvendinimo aktą. Į pasiūlymą įtraukiami nominaliems akcininkams ir nominaliems direktoriams taikomi informacijos atskleidimo reikalavimai, taip pat nustatomi įpareigojimai užregistruoti tikrąją nuosavybę Sąjungoje ne ES juridiniams asmenims, kurie užmezga verslo santykius su ES esančiu įpareigotuoju subjektu arba įsigyja nekilnojamojo turto Sąjungoje. Prievolė teikti ataskaitas

Nuostatos dėl pranešimo apie įtartinus sandorius FŽP (arba savireguliavimo organui, jeigu taip numato valstybė narė) grindžiamos galiojančių ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu teisės aktų nuostatomis. Pateikiamos aiškesnės taisyklės, kaip turi būti nustatomi sandoriai. Siekdama padėti įpareigotiesiems subjektams laikytis įsipareigojimų teikti ataskaitas ir sudaryti sąlygas veiksmingesnei FŽP analitinei veiklai ir bendradarbiavimui, AMLA parengs techninių įgyvendinimo standartų projektus, kuriuose bus pateiktas bendras pranešimo apie įtartinus sandorius šablonas, kuris kaip suderintas pagrindas turės būti naudojamas visoje ES. Duomenų apsauga Šio pasiūlymo tikslu asmens duomenų tvarkymui taikomas ES Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas (Reglamentas (ES) 2016/679). Pasiūlyme paaiškinamos sąlygos, kurios taikomos įpareigotiesiems subjektams tvarkant tam tikrų kategorijų neskelbtinus asmens duomenis. Įpareigotieji subjektai tam tikrų asmens duomenų įrašus privalo saugoti penkerius metus. Priemonės, kuriomis siekiama sumažinti piktnaudžiavimo pareikštinėmis priemonėmis riziką Pasiūlyme numatoma nuostata, pagal kurią prekiautojams prekėmis ir paslaugų teikėjams uždraudžiama priimti didesnes nei 10 000 EUR grynųjų pinigų sumas už vieną pirkinį, o valstybėms narėms leidžiama palikti galioti žemesnes sandoriuose naudojamų grynųjų pinigų sumų ribas. Ši riba netaikoma privačių operacijų tarp asmenų atvejais. Per trejus metus nuo siūlomo reglamento taikymo pradžios Komisija turi įvertinti tolesnio šios ribos mažinimo naudą ir poveikį. Draudžiama teikti ir saugoti anonimines kriptoturto pinigines. Į biržos sąrašus neįtrauktoms bendrovėms uždraudžiama išleisti pareikštines akcijas ir jos privalo tokias akcijas įregistruoti. Ilgalaikės pareikštinių akcijų pirkimo teisės (varantai) gali būti išleidžiamos tik per tarpininkus. Baigiamosios nuostatos Išdėstomos nuostatos, kuriomis vadovaudamasi Komisija turi priimti deleguotuosius aktus pagal Sutarties 290 straipsnį. Šis reglamentas įsigalios dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Oficialiajame leidinyje ir bus pradėtas taikyti praėjus trejiems metams nuo jo įsigaliojimo. Komisija turi peržiūrėti ir įvertinti šį reglamentą per penkerius metus nuo jo taikymo pradžios, o vėliau – kas trejus metus. 2021/0239 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl finansų sistemos naudojimo pinigų plovimui ar terorizmo finansavimui prevencijos

(Tekstas svarbus EEE) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos Centrinio Banko nuomonę, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi:

(1)Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2015/849 yra pagrindinė teisinė priemonė, kuria užkertamas kelias Sąjungos finansų sistemos naudojimui pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo tikslais. Toje direktyvoje nustatyta išsami teisinė sistema buvo dar labiau sustiprinta Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2018/843 mažinant naują kylančią riziką ir didinant tikrosios nuosavybės informacijos skaidrumą. Nepaisant šių pasiekimų, patirtis parodė, kad reikalingi papildomi patobulinimai, kad būtų tinkamai sumažinta rizika ir veiksmingai nustatomi nusikaltėlių bandymai piktnaudžiauti Sąjungos finansų sistema nusikalstamais tikslais; (2)pagrindinis su Direktyvos (ES) 2015/849, kuria nustatomos privačiojo sektoriaus subjektų, vadinamųjų įpareigotųjų subjektų, pareigos, nuostatų taikymu susijęs iššūkis yra tas, kad tos taisyklės negali būti taikomos tiesiogiai ir kad metodika yra suskaidyta pagal nacionalines taisykles. Nors šios taisyklės egzistuoja ir yra tobulinamos jau tris dešimtmečius, jos vis dar įgyvendinamos taip, kad nevisiškai atitinka integruotos vidaus rinkos reikalavimus. Todėl, siekiant užtikrinti vienodą taikymą, būtina, kad taisyklės, susijusios su klausimais, kuriems šiuo metu taikoma Direktyva (ES) 2015/849, būtų išdėstytos naujame reglamente, kad atitinkami įpareigotieji subjektai jas galėtų taikyti tiesiogiai; (3)ši nauja priemonė yra išsamaus dokumentų rinkinio, kuriuo siekiama stiprinti Sąjungos kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemą, dalis. Kartu ši priemonė, Direktyva [įterpkite nuorodą – Šeštosios kovos su pinigų plovimu direktyvos pasiūlymas, COM(2021) 423 final], Reglamentas [įterpkite nuorodą – pasiūlymas dėl naujos Reglamento (ES) 2015/847 redakcijos, COM(2021) 422 final] ir Reglamentas [įterpkite nuorodą – pasiūlymas įsteigti Kovos su pinigų plovimu instituciją, COM(2021) 421 final] sudarys teisinį pagrindą, kuriuo bus reglamentuojami kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimai ir grindžiama Sąjungos kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucinė sistema, įskaitant Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucijos (AMLA) įsteigimą; (4)pinigų plovimas ir terorizmo finansavimas dažnai vykdomi tarptautiniu mastu. Priemonės, kurių būtų imamasi Sąjungos lygmeniu, neatsižvelgiant į veiksmų koordinavimą bei bendradarbiavimą tarptautiniu mastu, turėtų labai ribotą poveikį. Todėl šioje srityje priemonės, kurių imasi Sąjunga, turėtų būti suderinamos su veiksmais, kurių imamasi tarptautiniu lygmeniu, ir būti ne mažiau už juos griežtos. Vykdant Sąjungos veiksmus ir toliau reikėtų ypač atsižvelgti į Finansinių veiksmų darbo grupės (FATF) rekomendacijas ir kitų tarptautinių organizacijų, kovojančių su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu, priemones. Siekiant padidinti kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu veiksmingumą, atitinkamus Sąjungos teisės aktus reikėtų atitinkamais atvejais suderinti su 2012 m. vasario mėn. FATF patvirtintais Tarptautiniais kovos su pinigų plovimu, terorizmo ir ginklų platinimo finansavimu standartais (toliau – peržiūrėtos FATF rekomendacijos) ir vėlesniais tokių standartų pakeitimais; (5)nuo tada, kai buvo priimta Direktyva (ES) 2015/849, naujausi Sąjungos baudžiamosios teisės sistemos pokyčiai prisidėjo prie pinigų plovimo, su juo susijusių pirminių nusikaltimų ir terorizmo finansavimo prevencijos ir kovos su jais stiprinimo. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2018/1673 buvo suformuotas bendras supratimas apie pinigų plovimo nusikaltimus ir su jais susijusius pirminių nusikaltimus. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2017/1371 buvo apibrėžti Sąjungos finansiniams interesams kenkiantys nusikaltimai, kurie taip pat turėtų būti laikomi pirminiais pinigų plovimo nusikaltimais. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2017/541 buvo pasiektas bendras supratimas, kas yra terorizmo finansavimo nusikaltimas. Kadangi šios sąvokos dabar yra išaiškintos Sąjungos baudžiamojoje teisėje, nebereikia, kad Sąjungos kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu taisyklėse būtų apibrėžtas pinigų plovimas, su juo susiję pirminiai nusikaltimai ar terorizmo finansavimas. Sąjungos kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistema turėtų visiškai atitikti Sąjungos baudžiamosios teisės sistemą; (6)technologijos nuolat tobulėja ir suteikia privačiajam sektoriui galimybių kurti naujus produktus ir sistemas, kuriuos naudojant galima keistis lėšomis arba verte. Nors tai teigiamas reiškinys, dėl jo gali atsirasti nauja pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo rizika, nes nusikaltėliai nuolat suranda būdų, kaip išnaudoti silpnąsias vietas, kad galėtų paslėpti ir pervesti neteisėtas lėšas visame pasaulyje. Kriptoturto paslaugų teikėjai ir sutelktinio finansavimo platformos susiduria su piktnaudžiavimu naujais kanalais pervedant neteisėtus pinigus ir turi geras galimybes aptikti tokius pervedimus ir sumažinti riziką. Todėl Sąjungos teisės aktų taikymo sritis turėtų būti išplėsta, kad apimtų ir šiuos subjektus, atsižvelgiant į naujausius FATF standartų pokyčius kriptoturto srityje; (7)įstaigos ir asmenys, kuriems taikomas šis reglamentas, atlieka labai svarbų vaidmenį kaip Sąjungos finansų sistemos pirmoji grandis, todėl jie turėtų imtis visų priemonių, būtinų siekiant įgyvendinti šio reglamento reikalavimus, kad nusikaltėliai negalėtų plauti savo neteisėtos veiklos pajamų arba finansuoti teroristinę veiklą. Taip pat reikėtų imtis priemonių, kuriomis būtų mažinama bet kokia tikslinių finansinių sankcijų neįgyvendinimo arba jų vengimo rizika; (8)finansiniai sandoriai gali būti vykdomi ir toje pačioje grupėje, siekiant valdyti grupės finansus. Tačiau tokie sandoriai nevykdomi tiesiogiai su klientais ir jiems nereikia taikyti kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu priemonių. Siekiant užtikrinti teisinį tikrumą, būtina pripažinti, kad šis reglamentas netaikomas finansinei veiklai ar kitoms finansinėms paslaugoms, kurias vieni grupės nariai teikia kitiems tos grupės nariams; (9)nepriklausomiems teisininkams šis reglamentas turėtų būti taikomas, kai jie dalyvauja finansų ar verslo sandoriuose, įskaitant konsultacijų mokesčių klausimais teikimą, dėl kurių kyla rizika, kad šių teisininkų paslaugomis bus piktnaudžiaujama siekiant plauti pajamas, gautas iš nusikalstamos veiklos, ar siekiant finansuoti teroristus. Tačiau turėtų būti numatytos išimtys bet kokiam įpareigojimui pateikti informaciją, gautą prieš teismo procesą, jo metu ar po jo arba nustatant kliento teisinį statusą, kuriai turėtų būti taikoma profesinės paslapties apsauga. Todėl teisinėms konsultacijoms ir toliau turėtų būti taikomas įpareigojimas išlaikyti profesinę paslaptį, išskyrus atvejus, kai teisininkas pats dalyvauja pinigų plovimo ar terorizmo finansavimo veikloje, teisinės konsultacijos yra teikiamos pinigų plovimo ar terorizmo finansavimo tikslais arba teisininkas žino, kad klientas siekia gauti teisinę konsultaciją pinigų plovimo ar terorizmo finansavimo tikslais; (10)siekiant užtikrinti pagarbą Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje (toliau – Chartija) įtvirtintoms teisėms, pranešimo įpareigojimai neturėtų būti taikomi informacijos, kurią auditoriai, išorės apskaitininkai ir mokesčių konsultantai, kurie kai kuriose valstybėse narėse turi teisę ginti klientą ar jam atstovauti teismo procese arba nustatyti kliento teisinį statusą, gauna vykdydami tas užduotis, atžvilgiu; (11)Direktyva (ES) 2018/843 buvo pirmoji teisinė priemonė, kuria siekta spręsti pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo rizikos, Sąjungoje atsirandančios dėl kriptoturto, problemą. Ja buvo išplėsta kovos su pinigų plovimu ar terorizmo finansavimu sistemos taikymo sritis, įtraukiant dviejų rūšių kriptoturto paslaugų teikėjus: virtualiųjų valiutų ir dekretinių pinigų konvertavimo paslaugų teikėjus ir depozicinės piniginės paslaugos teikėjus. Atsižvelgiant į greitą technologijų plėtrą ir FATF standartų pažangą, šį požiūrį būtina peržiūrėti. Pirmasis žingsnis siekiant užbaigti ir atnaujinti Sąjungos teisinę sistemą buvo žengtas priėmus Reglamentą [įterpkite nuorodą – pasiūlymas dėl Reglamento dėl kriptoturto rinkų, kuriuo iš dalies keičiama Direktyva (ES) 2019/1937, COM(2020) 593 final], kuriuo buvo nustatyti reikalavimai kriptoturto paslaugų teikėjams, ketinantiems prašyti leidimo teikti paslaugas bendrojoje rinkoje. Jame taip pat buvo pateiktos kriptoturto ir kriptoturto paslaugų teikėjų apibrėžtys, kurios apėmė daugiau veiklų. Siekiant sumažinti bet kokią riziką, kad kriptoturtas bus naudojamas pinigų plovimo ar terorizmo finansavimo tikslais, šis reglamentas turėtų būti taikomas ir kriptoturto paslaugų teikėjams, kuriems taikomas Reglamentas [įterpkite nuorodą – pasiūlymas dėl Reglamento dėl kriptoturto rinkų, kuriuo iš dalies keičiama Direktyva (ES) 2019/1937, COM(2020) 593 final]; (12)sutelktinio finansavimo platformų silpnosios vietos, dėl kurių atsiranda pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo rizika, yra horizontalaus pobūdžio ir turi įtakos visai vidaus rinkai. Ligi šiol valstybėse narėse buvo vadovaujamasi įvairiais požiūriais į tokios rizikos valdymą. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2020/1503 visoje Sąjungoje buvo suderintas verslo investicijų ir skolinimu grindžiamo sutelktinio finansavimo platformų reguliavimas ir užtikrinta, kad būtų taikomos tinkamos ir nuoseklios apsaugos nuo galimo pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo priemonės. Jos apima ir lėšų ir mokėjimų valdymo reikalavimus, susijusius su visomis tose platformose atliekamomis finansinėmis operacijomis. Sutelktinio finansavimo paslaugų teikėjai, norėdami vykdyti tokias operacijas, turi arba gauti licenciją, arba bendradarbiauti su mokėjimo paslaugų teikėju ar kredito įstaiga. Reglamentu taip pat nustatomos apsaugos priemonės, kurios turi būti taikomos išduodant leidimus, vertinant nepriekaištingą vadovybės reputaciją ir vykdant išsamaus projektų savininkų patikrinimo procedūras. Iki 2023 m. lapkričio 10 d. Komisija savo ataskaitoje dėl to reglamento turi įvertinti, ar gali būti reikalingos papildomos apsaugos priemonės. Todėl pagrįstai sutinkama, kad sutelktinio finansavimo platformoms, kurioms išduoti leidimai pagal Reglamentą (ES) 2020/1503, nebūtų taikomi Sąjungos kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu teisės aktai; (13)sutelktinio finansavimo platformos, kurioms nėra išduoti leidimai pagal Reglamentą (ES) 2020/1503, šiuo metu yra nereglamentuojamos arba joms taikomos skirtingos reglamentavimo priemonės, įskaitant kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu taisykles ir procedūras. Siekiant nuoseklumo ir užtikrinimo, kad tokioje aplinkoje neatsirastų nekontroliuojama rizika, būtina, kad visoms sutelktinio finansavimo platformoms, kurioms nėra išduoti leidimai pagal Reglamentą (ES) 2020/1503 ir kurioms netaikomos jame numatytos apsaugos priemonės, būtų taikomos Sąjungos kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu taisyklės, siekiant sumažinti pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo riziką; (14)Direktyva (ES) 2015/849 buvo siekiama sumažinti atsiskaitymų didelėmis grynųjų pinigų sumomis keliamą pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo riziką, prie įpareigotųjų subjektų kategorijos priskiriant prekėmis prekiaujančius asmenis, jeigu jie atlieka arba gauna didesnius nei 10 000 EUR mokėjimus grynaisiais pinigais, o valstybės narės galėjo taikyti griežtesnes priemones. Toks požiūris pasirodė esąs neveiksmingas, nes buvo prastai suprantami ir taikomi kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimai, trūko priežiūros ir FŽP buvo pranešama tik apie nedidelį skaičių įtartinų sandorių. Siekiant tinkamai mažinti dėl piktnaudžiavimo didelėmis grynųjų pinigų sumomis atsirandančią riziką, Sąjungos mastu turėtų būti nustatyta sandorių, kuriuose grynųjų pinigų suma yra didesnė nei 10 000 EUR, riba. Todėl prekėmis prekiaujantiems asmenims nebeturėtų būti taikomi kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu įpareigojimai; (15)kai kurių kategorijų prekiautojai prekėmis susiduria su ypač didele pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo rizika dėl didelės vertės, kurią turi jų mažos, tinkamos transportuoti prekės. Dėl šios priežasties tauriaisiais metalais ir brangakmeniais prekiaujantiems asmenims turėtų būti taikomi kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimai; (16)investicijų migracijos veiklos vykdytojai yra privačios bendrovės, įstaigos ar asmenys, veikiantys arba tiesiogiai bendraujantys su valstybių narių kompetentingomis institucijomis trečiųjų valstybių piliečių vardu arba teikiantys tarpininkavimo paslaugas trečiųjų valstybių piliečiams, siekiantiems gauti teises gyventi valstybėje narėje mainais už bet kokias investicijas, įskaitant kapitalo pervedimus, turto pirkimą ar nuomą, investicijas į vyriausybės obligacijas, investicijas į bendroves, dovanojamą turtą ar labdarą, kuria prisidedama prie viešųjų gėrybių ir mokami įnašai į valstybės biudžetą. Dėl auksinių vizų programų atsiranda rizika ir pažeidžiamumas, susiję su pinigų plovimu, korupcija ir mokesčių slėpimu. Ši rizika padidėja dėl tarpvalstybinių teisių, kurias turi valstybių narių gyventojai. Todėl investicijų migracijos veiklos vykdytojams būtinai turi būti taikomi kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimai. Šis reglamentas neturėtų būti taikomas auksinių vizų programoms, pagal kurias pilietybė įgyjama mainais už tokio tipo investicijas, nes turi būti laikoma, kad tokios programos pažeidžia pagrindinį Sąjungos pilietybės principą ir neatitinka lojalaus valstybių narių tarpusavio bendradarbiavimo principo; (17)vartojimo paskolų ir hipotekos kreditoriams ir tarpininkams, kurie nėra kredito įstaigos ar finansų įstaigos, Sąjungos lygmeniu nebuvo taikomi kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimai, tačiau tam tikrose valstybėse narėse tokie įpareigojimai jiems buvo taikomi dėl jiems kylančios pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo grėsmės. Priklausomai nuo jų verslo modelio, tokie vartojimo paskolų ir hipotekos kreditoriai bei tarpininkai gali patirti didelę pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo grėsmę. Svarbu užtikrinti, kad panašią veiklą vykdantiems subjektams, kuriems gresia tokia rizika, būtų taikomi kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimai, nepriklausomai nuo to, ar jie gali būti laikomi kredito ar finansų įstaigomis. Todėl tikslinga įtraukti ir vartojimo paskolų ir hipotekos kreditorius bei tarpininkus, kurie nėra kredito įstaigos ar finansų įstaigos, tačiau dėl savo veiklos susiduria su pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo rizika; (18)siekiant užtikrinti nuoseklų požiūrį, būtina paaiškinti, kuriems investavimo sektoriaus subjektams taikomi kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimai. Nors kolektyvinio investavimo subjektai jau buvo įtraukti į Direktyvos (ES) 2015/849 taikymo sritį, atitinkamą terminologiją būtina suderinti su galiojančiais Sąjungos investicinių fondų teisės aktais, t. y. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/61/ES. Kadangi fondai gali būti steigiami be juridinio asmens statuso, jų valdytojai taip pat turi būti įtraukti į šio reglamento taikymo sritį. Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimai turėtų būti taikomi nepriklausomai nuo to, kokia forma fondo investicinius vienetus ar akcijas galima įsigyti Sąjungoje, įskaitant atvejus, kai investiciniai vienetai ar akcijos yra tiesiogiai ar netiesiogiai siūlomi Sąjungoje įsteigtiems investuotojams arba platinami tokiems investuotojams vadovo iniciatyva arba vadovo vardu; (19)svarbu, kad kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimai būtų taikomi proporcingai ir kad bet koks reikalavimas būtų proporcingas galimam įpareigotųjų subjektų vaidmeniui vykdant pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo prevenciją. Šiuo tikslu valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė vadovaujantis šiame reglamente numatytu rizika grindžiamu požiūriu nereikalauti, kad tam tikri veiklos vykdytojai laikytųsi kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimų, jeigu jų vykdoma veikla kelia nedidelę pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo grėsmę ir jeigu tokia veikla yra riboto pobūdžio. Siekiant užtikrinti skaidrų ir nuoseklų tokių išimčių taikymą visoje Sąjungoje, turėtų būti nustatytas mechanizmas, kuriuo vadovaudamasi Komisija galėtų tikrinti, ar išimtys reikalingos. Komisija taip pat turėtų kasmet skelbti tokias išimtis Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje; (20)nuoseklus visiems vidaus rinkoje veikiantiems įpareigotiesiems subjektams taikomas vidaus sistemų ir kontrolės priemonių taisyklių rinkinys sustiprins kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu atitikties užtikrinimą ir jos priežiūra taps efektyvesnė. Siekiant užtikrinti tinkamą pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo rizikos mažinimą, įpareigotieji subjektai turėtų taikyti vidaus kontrolės sistemą, apimančią rizikos vertinimu pagrįstą politiką, kontrolės priemones ir procedūras, bei aiškiai paskirstyti atsakomybę visoje organizacijoje. Vadovaujantis šio reglamento rizika pagrįstu požiūriu, ši politika, kontrolės priemonės ir procedūros turėtų būti proporcingos įpareigotojo subjekto pobūdžiui ir dydžiui ir tinkamos reaguoti į subjekto patiriamą pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo riziką;

(21)taikydami tinkamą rizika pagrįstą požiūrį įpareigotieji subjektai turi nustatyti su jų veiklos pobūdžiu susijusią pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo riziką, kad galėtų ją veiksmingai sumažinti ir užtikrinti, kad jų politika, procedūros ir vidaus kontrolės priemonės būtų tinkamos kovoti su tokia rizika. Tai darydami įpareigotieji subjektai turėtų atsižvelgti į savo klientų savybes, siūlomus produktus, paslaugas ar sandorius, susijusias valstybes ar geografinius regionus ir naudojamus platinimo kanalus. Atsižvelgiant į kintantį rizikos pobūdį, toks rizikos vertinimas turėtų būti reguliariai atnaujinamas; (22)tikslinga atsižvelgti į mažesnių įpareigotųjų subjektų ypatybes bei poreikius ir užtikrinti tokį reglamentavimą, kuris atitiktų jų specifinius poreikius ir veiklos pobūdį. Tai gali apimti rizikos vertinimo prievolės netaikymą tam tikriems įpareigotiesiems subjektams, jeigu sektoriaus, kuriame veikia subjektas, rizika yra gerai suprantama; (23)FATF nustatė jurisdikciją turintiems subjektams skirtus standartus, kuriais vadovaudamiesi jie gali nustatyti ir įvertinti su ginklų platinimo finansavimo atvejais taikomų tikslinių finansinių sankcijų neįgyvendinimu arba jų vengimu susijusią riziką ir imtis veiksmų ją sumažinti. Tie nauji FATF nustatyti standartai nepakeičia šiuo metu galiojančių griežtų reikalavimų valstybėms taikyti tikslines finansines sankcijas, kad būtų laikomasi atitinkamų Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos taisyklių, susijusių su masinio naikinimo ginklų platinimo ir jo finansavimo prevencija, sustabdymu ir nutraukimu, ir jiems nekenkia. Tie taikomi įpareigojimai, Sąjungos lygmeniu įgyvendinti Tarybos sprendimais 2010/413/BUSP ir (BUSP) 2016/849 bei Tarybos reglamentais (ES) Nr. 267/2012 ir (ES) 2017/1509, ir toliau taikomi kaip griežtos, visiems fiziniams ir juridiniams Sąjungos asmenims privalomos taisyklės; (24)siekiant atspindėti naujausius pokyčius tarptautiniu lygmeniu, šiuo reglamentu nustatomas reikalavimas nustatyti, suprasti, valdyti ir mažinti riziką, susijusią su galimu tikslinių finansinių sankcijų dėl ginklų platinimo finansavimo neįgyvendinimu arba jų vengimu įpareigotojo subjekto lygmeniu; (25)svarbu, kad įpareigotieji subjektai savo vadovybės lygmeniu imtųsi visų priemonių, kad įgyvendintų vidaus politiką, kontrolės priemones ir procedūras bei kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimus. Nors vadovybės lygmeniu veikiantis asmuo turėtų būti įvardytas kaip asmuo, kuris yra atsakingas už įpareigotojo subjekto politikos, kontrolės priemonių ir procedūrų įgyvendinimą, atsakomybė už kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimų laikymąsi galiausiai turėtų tekti subjekto valdymo organui. Su kasdieniu įpareigotojo subjekto kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu politikos, kontrolės priemonių ir procedūrų įgyvendinimu susijusios užduotys turėtų būti patikėtos atitikties užtikrinimo pareigūnui; (26)siekiant veiksmingai įgyvendinti kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu priemones, taip pat labai svarbu, kad jų įgyvendinimo procese dalyvaujantys įpareigotųjų subjektų darbuotojai, atstovai ir platintojai suprastų subjekto reikalavimus, vidaus politiką, kontrolės priemones ir procedūras. Šiuo tikslu įpareigotieji subjektai turėtų imtis atitinkamų priemonių, įskaitant mokymo programas; (27)turėtų būti vertinami asmenų, kuriems patikimos su įpareigotojo subjekto atitikties kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimams užtikrinimu susijusios užduotys, įgūdžiai, žinios, kompetencija, sąžiningumas ir elgesys. Jeigu su įpareigotojo subjekto atitikties kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemos reikalavimams užtikrinimu susijusias užduotis vykdo darbuotojai, palaikantys glaudžius asmeninius arba profesinius santykius su klientais, tai gali lemti interesų konfliktus ir pakenkti sistemos vientisumui. Todėl tokiais atvejais darbuotojams turėtų būti draudžiama vykdyti bet kokias užduotis, susijusias su tokių klientų atžvilgiu vykdomo įpareigotojo subjekto atitikties kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemos reikalavimams užtikrinimu; (28)nuoseklus visos grupės kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu politikos ir procedūrų įgyvendinimas yra pagrindinis veiksnys siekiant užtikrinti patikimą ir veiksmingą pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo rizikos valdymą grupės mastu. Šiuo tikslu visos grupės politiką, kontrolės priemones ir procedūras turėtų nustatyti ir įgyvendinti patronuojančioji įmonė. Turėtų būti reikalaujama, kad grupės įpareigotieji subjektai keistųsi informacija, jeigu toks keitimasis yra svarbus siekiant užkirsti kelią pinigų plovimui ir terorizmo finansavimui. Keitimuisi informacija turėtų būti taikomos pakankamos konfidencialumo, duomenų apsaugos ir informacijos naudojimo garantijos. AMLA turėtų būti įpareigota parengti reguliavimo standartų projektus, kuriuose būtų nustatyti būtiniausi visos grupės procedūrų ir politikos reikalavimai, įskaitant būtiniausius keitimosi informacija grupėje standartus ir patronuojančių įmonių, kurios pačios nėra įpareigotieji subjektai, vaidmenį ir atsakomybę; (29)be grupių taip pat egzistuoja ir kitos struktūros, pavyzdžiui, tinklai ar bendrijos, kurių įpareigotieji subjektai gali turėti bendrus savininkus ir vadovybę arba kuriuose vykdoma bendra atitikties užtikrinimo kontrolė. Siekdama užtikrinti vienodas sąlygas visuose sektoriuose ir kartu išvengti per didelės naštos, AMLA turėtų nustatyti situacijas, kai tokioms struktūroms turėtų būti taikoma panaši visos grupės politika; (30)būna atvejų, kai įpareigotųjų subjektų filialai ir patronuojamosios įmonės yra trečiosiose valstybėse, kuriose būtiniausi kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimai, įskaitant duomenų apsaugos įpareigojimus, yra ne tokie griežti kaip Sąjungos kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemos reikalavimai. Tokiais atvejais, taip pat siekiant visiškai užkirsti kelią Sąjungos finansų sistemos naudojimui pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo tikslais bei užtikrinti aukščiausio lygio Sąjungos piliečių asmens duomenų apsaugą, tokie filialai ir patronuojamosios įmonės turėtų laikytis Sąjungos lygmeniu nustatytų kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimų. Jeigu dėl trečiosios valstybės teisės šių reikalavimų laikytis neįmanoma, pavyzdžiui, jeigu dėl nepakankamo duomenų apsaugos ar banko paslapties apsaugos užtikrinimo trečiojoje valstybėje grupės galimybės gauti ar apdoroti informaciją ar ja keistis yra ribotos, įpareigotieji subjektai turėtų imtis papildomų priemonių, kad toje valstybėje esantys filialai ir patronuojamosios įmonės veiksmingai valdytų riziką. AMLA turėtų būti pavesta parengti techninių standartų projektus, kuriuose būtų nurodytos tokių papildomų priemonių rūšys; (31)išsamaus klientų patikrinimo reikalavimai yra būtini siekiant užtikrinti, kad įpareigotieji subjektai nustatytų, tikrintų ir stebėtų savo verslo santykius su klientais, atsižvelgdami į su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu susijusią rizika. Tikslus galimų ir esamų klientų duomenų nustatymas ir tikrinimas yra būtini siekiant suprasti su klientais susijusią pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo riziką, nepriklausomai nuo to, ar jie yra fiziniai, ar juridiniai asmenys; (32)būtina užtikrinti vienodą ir aukštą Sąjungos išsamaus klientų patikrinimo standartą, remiantis suderintais klientų tapatybės nustatymo ir tikrinimo reikalavimais ir mažinant nacionalinius skirtumus, kad būtų sudarytos vienodos sąlygos visoje vidaus rinkoje ir būtų galima nuosekliai taikyti nuostatas visoje Sąjungoje. Tuo pat metu labai svarbu, kad įpareigotieji subjektai taikytų išsamaus klientų patikrinimo reikalavimus vadovaudamiesi rizika grindžiamu požiūriu. Rizika grindžiamas požiūris nėra įpareigotiesiems subjektams pernelyg daug leidžianti galimybė. Jį taikant sprendimai priimami remiantis faktais, siekiant veiksmingiau kovoti su Sąjungai ir joje veikiantiems subjektams kylančia pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo rizika; (33)neturėtų būti reikalaujama, kad įpareigotieji subjektai išsamaus patikrinimo priemones taikytų klientams, atliekantiems nenuolatinius arba susijusius sandorius, kurių vertė mažesnė už tam tikrą sumą, išskyrus atvejus, kai kyla įtarimų dėl pinigų plovimo ar terorizmo finansavimo. Nors daugumai nenuolatinių sandorių taikoma 10 000 EUR riba, didesnės pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo rizikos sektoriuose veikiantys arba su didesne tokia rizika susijusius sandorius vykdantys įpareigotieji subjektai turėtų būti įpareigojami išsamaus klientų patikrinimo priemones taikyti ir sandoriams, kuriems taikomos žemesnės ribos. Siekdama nustatyti sektorius ar sandorius ir atitinkamas tiems sektoriams ar sandoriams taikytinas ribas, AMLA turėtų parengti specialių techninių reguliavimo standartų projektus; (34)kai kurie verslo modeliai grindžiami įpareigotųjų subjektų verslo ryšiais su prekybininkais, kurie siūlo mokėjimo inicijavimo paslaugas, kurias teikdami prekybininkai gauna atlyginimą už prekių ar paslaugų teikimą, o ne su prekybininkų klientais, kurie suteikia leidimą inicijuoti pavienių ar vienkartinių sandorių apmokėjimo prekybininkui paslaugas. Taikant tokį verslo modelį, įpareigotojo subjekto klientas pagal kovos su pinigų plovimo ir terorizmo finansavimu taisykles yra prekybininkas, o ne prekybininko klientas. Todėl įpareigotasis subjektas išsamaus kliento patikrinimo įpareigojimus turėtų taikyti prekybininko atžvilgiu; (35)nors Direktyvoje (ES) 2015/849 tam tikru mastu buvo suderintos su pareiga nustatyti klientų tapatybę susijusios valstybių narių taisyklės, nebuvo nustatytos išsamios taisyklės, susijusios su procedūromis, kurias turi vykdyti įpareigotieji subjektai. Atsižvelgiant į tai, kad šis aspektas yra labai svarbus siekiant užkirsti kelią pinigų plovimui ir terorizmo finansavimui, tikslinga, remiantis rizika pagrįstu požiūriu, nustatyti konkretesnes ir išsamesnes kliento tapatybės nustatymo ir patikrinimo sąlygas, nepriklausomai nuo to, ar klientai yra fiziniai ar juridiniai asmenys, juridinės struktūros, pavyzdžiui, patikos fondai, ar pagal nacionalinę teisę teisnumą turintys subjektai; (36)technologijų raida ir skaitmenizacijos pažanga suteikia galimybę saugiai nuotoliniu arba elektroniniu būdu nustatyti ir patikrinti galimų ir esamų klientų tapatybę ir gali palengvinti išsamų klientų patikrinimą nuotoliniu būdu. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 910/2014 ir pasiūlyme dėl jo pakeitimo, susijusio su Europos skaitmeninės tapatybės sistema, išdėstyti tapatybės nustatymo sprendimai leidžia užtikrinti saugų ir patikimą galimų ir esamų klientų tapatybės nustatymą ir patikrinimą ir gali palengvinti išsamų klientų patikrinimą nuotoliniu būdu. Turėtų būti atsižvelgiama į tame reglamente nustatytą elektroninės atpažinties procedūrą ir įpareigotieji subjektai ją turėtų taikyti vykdydami klientų tapatybės nustatymo procesą. Šios tapatybės nustatymo priemonės, naudojamos kartu su tinkamomis rizikos mažinimo priemonėmis, gali kelti standartinę arba net mažą riziką; (37)siekiant užtikrinti, kad kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistema neleistų neteisėtoms lėšoms patekti į finansų sistemą, prieš pradėdami verslo santykius su galimais klientais įpareigotieji subjektai turėtų atlikti išsamų klientų patikrinimą laikydamiesi rizika pagrįsto požiūrio. Vis dėlto, siekiant netrukdyti įprastam verslui, įpareigotieji subjektai informaciją iš galimo kliento gali rinkti ir pradėdami verslo santykius. Kredito ir finansų įstaigos reikiamą informaciją iš galimų klientų gali gauti užmezgusios verslo santykius su sąlyga, kad sandoriai nebūtų inicijuojami iki tol, kol sėkmingai neužbaigiamas išsamaus kliento patikrinimo procesas; (38)indėlininkams, kurių lėšos yra pinigų plovimo veiklos pajamos, išmokos pagal indėlių garantijų sistemą neturėtų būti mokamos. Siekdamos užkirsti kelią neteisėtų lėšų grąžinimui tokiems indėlininkams, priežiūros institucijų prižiūrimos kredito įstaigos turėtų atlikti išsamų savo klientų patikrinimą, kai nustatoma, kad kredito įstaigos žlunga arba galėtų žlugti, arba kai indėliai laikomi negrąžinamais. Apie bet kokias įtartinas operacijas, nustatytas vykdant tokį išsamų klientų patikrinimą, kredito įstaigos turėtų pranešti FŽP; (39)išsamaus kliento patikrinimo procesas apima ne tik kliento tapatybės nustatymą ir patikrinimą. Prieš pradėdami verslo santykius ar vykdydami nenuolatinius sandorius, įpareigotieji subjektai taip pat turėtų įvertinti verslo santykių tikslą ir pobūdį. Padėti geriau suprasti šį tikslą galima galimam klientui pateikiant ikisutartinę ar kitą informaciją apie siūlomą produktą ar paslaugą. Įpareigotieji subjektai visada turėtų sugebėti nedviprasmiškai įvertinti būsimų verslo santykių tikslą ir pobūdį. Jeigu naudodami siūlomą paslaugą ar produktą klientai galės vykdyti įvairių rūšių sandorius ar veiklą, įpareigotieji subjektai turėtų gauti pakankamai informacijos apie kliento ketinimus dėl tokių verslo santykių; (40)siekiant užtikrinti kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemos veiksmingumą, įpareigotieji subjektai turėtų reguliariai, laikydamiesi rizika grindžiamo požiūrio, peržiūrėti iš savo klientų gaunamą informaciją. Įpareigotieji subjektai taip pat turėtų sukurti stebėsenos sistemą, kad galėtų nustatyti netipines operacijas, dėl kurių gali kilti su pinigų plovimu ar terorizmo finansavimu susijusių įtarimų. Siekiant užtikrinti sandorių stebėsenos veiksmingumą, įpareigotųjų subjektų stebėsenos veikla iš esmės turėtų apimti visas klientams siūlomas paslaugas ir produktus bei visas operacijas, kurios atliekamos kliento vardu arba kurias įpareigotasis subjektas siūlo klientui. Tačiau ne visi sandoriai turi būti tikrinami atskirai. Stebėsenos intensyvumas turėtų atitikti rizika grindžiamą požiūrį ir ji turėtų būti vykdoma remiantis tiksliais ir tinkamais kriterijais, pirmiausia atsižvelgiant į klientų savybes ir su jais susijusios rizikos dydį, siūlomus produktus ir paslaugas bei susijusias valstybes ar geografinius regionus. AMLA turėtų parengti gaires, kuriomis būtų užtikrinama, kad verslo santykių ir sandorių stebėsenos intensyvumas būtų pakankamas ir proporcingas rizikos dydžiui;

(41)siekiant užtikrinti nuoseklų šio reglamento taikymą, AMLA turėtų būti įpareigota parengti su išsamiu klientų patikrinimu susijusių techninių reguliavimo standartų projektus. Tuose techniniuose reguliavimo standartuose turėtų būti nustatyta būtiniausia informacija, kurią turi gauti įpareigotieji subjektai, planuodami užmegzti naujus verslo santykius su klientais arba siekdami įvertinti esamus santykius, atsižvelgiant į su kiekvienu klientu susijusios rizikos dydį. Be to, techninių reguliavimo standartų projektai turėtų suteikti pakankamai aiškumo, kad rinkos dalyviai galėtų sukurti saugias, prieinamas ir novatoriškas priemones, kurių tikslas yra patikrinti klientų tapatybę ir vykdyti išsamų klientų patikrinimą, taip pat ir nuotoliniu būdu, laikantis technologinio neutralumo principo. Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai patvirtinti tuos techninių reguliavimo standartų projektus. Šios konkrečios užduotys atitinka Reglamente [įterpkite nuorodą – pasiūlymas įsteigti Kovos su pinigų plovimu instituciją, COM(2021) 421 final] nustatytą AMLA vaidmenį ir atsakomybę; (42)derinant išsamaus klientų patikrinimo priemones, neturėtų būti siekiama tik nuosekliai ir visuomet veiksmingai suprasti su esamu ar galimu klientu susijusią riziką, nepriklausomai nuo to, kur Sąjungoje bus pradėti verslo santykiai, ir jų suderinimas padės pasiekti šį tikslą. Turėtų taip pat būti užtikrinama, kad įpareigotieji subjektai nenaudotų vykdant išsamų klientų patikrinimą surinktos informacijos, taikydami rizikos mažinimo būdus, dėl kurių gali būti nesilaikoma kitų teisinių įsipareigojimų, ypač tų, kurie nustatyti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2014/92 arba Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2015/2366, nepasiekus Sąjungos pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo prevencijos tikslų. Kad būtų galima tinkamai prižiūrėti, kaip laikomasi išsamaus klientų patikrinimo įpareigojimų, svarbu, kad įpareigotieji subjektai saugotų įrašus apie atliktus veiksmus ir išsamaus klientų patikrinimo metu surinktą informaciją, nepriklausomai nuo to, ar su jais užmezgami nauji verslo santykiai, ar, atsisakę užmegzti verslo santykius, jie pateikė pranešimą apie įtartiną sandorį. Jeigu įpareigotasis subjektas nusprendžia neužmegzti verslo santykių su galimu klientu, į išsamaus kliento patikrinimo įrašus turėtų būti įtraukiama tokio sprendimo priežastis. Tai suteiks priežiūros valdžios institucijoms galimybę įvertinti, ar įpareigotieji subjektai yra tinkamai sureguliavę savo išsamaus klientų patikrinimo būdus ir kaip kinta subjekto patiriama rizika, ir taip pat padės rinkti statistinius įrodymus apie tai, kaip įpareigotieji subjektai visoje Sąjungoje taiko išsamaus klientų patikrinimo taisykles; (43)pagal galiojančią kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemą taikoma esamų klientų peržiūros metodika jau dabar yra grindžiama rizika. Tačiau, atsižvelgiant į didesnę su tam tikromis tarpinėmis struktūromis susijusio pinigų plovimo, su juo susijusių pirminių nusikaltimų ir terorizmo finansavimo riziką, šis metodas gali nepadėti laiku aptikti ir įvertinti rizikos. Todėl svarbu taip pat užtikrinti nuolatinę aiškiai apibrėžtų jau esamų klientų kategorijų stebėseną; (44)pati rizika yra kintamo pobūdžio, o kintamieji – tiek pavieniui, tiek kartu – gali didinti arba mažinti galimai kylančią riziką ir dėl to daryti įtaką pasirenkant tinkamo lygio prevencines priemones, pavyzdžiui, išsamaus klientų patikrinimo priemones; (45)mažos rizikos situacijose įpareigotiesiems subjektams turėtų būti suteikiama galimybė taikyti supaprastintas išsamaus klientų patikrinimo priemones. Tai nereiškia, kad taikomos išsamaus klientų patikrinimo išimtys arba kad šios priemonės apskritai netaikomos. Veikiau tai reiškia, kad gali būti taikomas supaprastintas arba mažesnis tikrinimo priemonių rinkinys, kuris vis dėlto turėtų apimti visas standartinės išsamaus klientų patikrinimo procedūros dalis. Laikantis rizika grindžiamo požiūrio, įpareigotiesiems subjektams vis dėlto turėtų būti suteikiama galimybė sumažinti klientų ar sandorių tikrinimo dažnumą ar intensyvumą arba kliautis tinkamomis prielaidomis dėl verslo santykių tikslo ar paprastų produktų naudojimo. Techniniuose išsamaus klientų patikrinimo reguliavimo standartuose turėtų būti nustatytos konkrečios supaprastintos priemonės, kurias įpareigotieji subjektai gali įgyvendinti, jeigu Komisijos viršnacionalinės rizikos vertinime nustatomos mažesnės rizikos situacijos. Rengdama techninių reguliavimo standartų projektus AMLA turėtų deramai atsižvelgti į socialinės ir finansinės įtraukties išsaugojimą; (46)reikėtų pripažinti, kad tam tikrose situacijose pinigų plovimo ar terorizmo finansavimo grėsmė yra didesnė. Nors reguliariai taikant išsamaus klientų patikrinimo reikalavimus turėtų būti nustatoma visų klientų tapatybė ir verslo pobūdis, tam tikrais atvejais būtinos ypač griežtos klientų tapatybės nustatymo ir tikrinimo procedūros. Todėl būtina nustatyti išsamias tokio sustiprinto išsamaus patikrinimo priemonių taisykles, įskaitant konkrečias tarpvalstybinių korespondentinių santykių atveju taikomas sustiprinto išsamaus patikrinimo priemones; (47)tarpvalstybiniai korespondentiniai santykiai su trečiųjų valstybių įstaigomis respondentėmis yra nuolatinio ir kartotinio pobūdžio. Be to, ne visos tarpvalstybinės korespondentinės bankininkystės paslaugos yra susijusios su tokia pačia pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo rizika. Todėl sustiprinto išsamaus patikrinimo priemonių intensyvumas turėtų būti nustatomas vadovaujantis rizika grindžiamo požiūrio principais. Tačiau rizika grindžiamas metodas neturėtų būti taikomas bendraujant su trečiosios valstybės įstaigomis respondentėmis, kurių fiziškai nėra teritorijose, kuriose jos yra įsteigtos. Atsižvelgiant į didelę fiktyviems bankams būdingą pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo riziką, kredito ir finansų įstaigos neturėtų užmegzti jokių korespondentinių santykių su tokiais fiktyviais bankais; (48)kalbant apie sustiprinto išsamaus patikrinimo priemones, tai, kad reikia gauti vyresniosios vadovybės leidimą užmegzti verslo santykius, ne visais atvejais turi reikšti, kad reikia gauti direktorių valdybos leidimą. Turėtų būti leidžiama, kad tokį leidimą suteiktų asmuo, turintis pakankamai žinių apie subjektui kylančią pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo riziką ir einantis pakankamai aukštas pareigas, kad galėtų priimti sprendimus, turinčius įtakos jam kylančiai grėsmei; (49)siekiant apsaugoti tinkamą Sąjungos finansų sistemos ir vidaus rinkos veikimą nuo pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai nustatyti trečiąsias valstybes, kurių nacionalinės kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemos turi trūkumų, keliančių grėsmę Sąjungos vidaus rinkos vientisumui. Dėl kintančio už Sąjungos ribų kylančio pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo grėsmių pobūdžio, kuriam kisti padeda nuolatinė technologijų ir nusikaltėlių turimų priemonių raida, reikia greitai ir nuolat pritaikyti teisinės sistemos nuostatas, susijusias su trečiosiomis valstybėmis, kad būtų veiksmingai mažinama esama rizika ir užkertamas kelias atsirasti naujai rizikai. Komisija turėtų atsižvelgti į tarptautinių organizacijų ir standartus nustatančių institucijų, dirbančių kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu srityje, informaciją, pavyzdžiui, FATF viešus pareiškimus, tarpusavio vertinimo ar išsamių vertinimų ataskaitas arba paskelbtas tolesnių veiksmų ataskaitas, ir atitinkamais atvejais pritaikyti savo vertinimus pagal ten nustatytus pokyčius; (50)trečiosios valstybės, kurių atžvilgiu atitinkama tarptautinė standartus nustatanti institucija (FATF) paragina imtis veiksmų, turi didelių ir nuolatinių strateginių trūkumų, susijusių su jų teisinėmis ir institucinėmis kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemomis ir jų įgyvendinimu ir galinčių kelti didelę grėsmę Sąjungos finansų sistemai. Nuolatinis didelių strateginių trūkumų pobūdis, rodantis, kad trečioji valstybė nėra įsipareigojusi arba nuolat nesugeba šių trūkumų pašalinti, rodo didesnę tokių trečiųjų valstybių keliamą grėsmę, dėl kurios reikia imtis veiksmingų, nuoseklių ir suderintų Sąjungos lygmeniu taikomų rizikos mažinimo priemonių. Todėl įpareigotieji subjektai, siekdami valdyti ir sumažinti pagrindinę riziką, su tokiomis didelės rizikos trečiosiomis valstybėmis susijusiems nenuolatiniams sandoriams ir verslo santykiams turėtų taikyti visą galimų sustiprinto išsamaus patikrinimo priemonių rinkinį. Be to, dėl didelės rizikos leidžiama taikyti ir papildomas specialias atsakomąsias priemones tiek įpareigotųjų subjektų, tiek valstybių narių lygmeniu. Taikant tokį požiūrį būtų išvengiama skirtumų nustatant atitinkamas atsakomąsias priemones, dėl kurių galėtų kilti pavojus visai Sąjungos finansų sistemai. AMLA turi techninių žinių, todėl ji gali padėti Komisijai nustatyti tinkamas atsakomąsias priemones; (51)nusikaltėliai gali naudotis teisinių ir institucinių kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemų atitikties užtikrinimo ir įgyvendinimo trūkumais trečiosiose valstybėse, kurioms FATF nurodymu taikoma griežtesnė stebėsena. Tai gali kelti grėsmę Sąjungos finansų sistemai, kuri turi būti valdoma ir mažinama. Šių trečiųjų valstybių įsipareigojimas šalinti nustatytus trūkumus nepašalinant pačios rizikos pateisina ne tokį griežtą rizikos mažinimo atsaką, koks būtų taikomas didelės rizikos trečiosioms valstybėms. Tokiais atvejais, dirbdami su tose trečiosiose valstybėse esančiais fiziniais ar juridiniais asmenimis, Sąjungos įpareigotieji subjektai nenuolatiniams sandoriams ir verslo santykiams turėtų taikyti sustiprinto išsamaus patikrinimo priemones, kurios būtų pritaikytos atsižvelgiant į kiekvienoje trečiojoje valstybėje nustatytus konkrečius trūkumus. Toks detalus taikytinų sustiprinto išsamaus patikrinimo priemonių nustatymas vadovaujantis rizika grindžiamu požiūriu taip pat užtikrintų, kad priemonės būtų proporcingos rizikos dydžiui. Siekdama užtikrinti tokį nuoseklų ir proporcingą požiūrį, Komisija turėtų sugebėti nustatyti, kokios konkrečios sustiprinto išsamaus patikrinimo priemonės reikalingos, kad būtų sumažinta konkrečiai valstybei būdinga rizika. AMLA turi techninių žinių, todėl ji gali padėti Komisijai nustatyti tinkamas sustiprinto išsamaus patikrinimo priemones; (52)valstybės, kurios tarptautinių standartus nustatančių institucijų nėra viešai įvardijamos kaip tokios, kurių atžvilgiu reikėtų imtis veiksmų ar kurias reikia atidžiau stebėti, vis tiek gali kelti grėsmę Sąjungos finansų sistemos vientisumui. Siekiant sumažinti šią riziką, Komisijai turėtų būti suteikiama galimybė vadovaujantis aiškiu kriterijų rinkiniu ir padedant AMLA imtis veiksmų dėl konkrečią ir didelę grėsmę Sąjungos finansų sistemai keliančių trečiųjų valstybių, kai tokia grėsmė kyla dėl jų atitikties užtikrinimo trūkumų arba didelių ir nuolatinių strateginių kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemos trūkumų, ir taikyti atitinkamas rizikos mažinimo priemones. Tokias trečiąsias valstybes turėtų nustatyti Komisija. Atsižvelgdama į Sąjungos finansų sistemai kylančios grėsmės dydį, Komisija turėtų reikalauti taikyti visas sustiprinto išsamaus patikrinimo priemones ir konkrečioms šalims skirtas atsakomąsias priemones, pavyzdžiui, didelės rizikos trečiųjų valstybių atveju, arba konkrečioms šalims skirtas sustiprinto išsamaus patikrinimo priemones, pavyzdžiui, atitikties užtikrinimo trūkumų turinčių trečiųjų valstybių atveju; (53)atsižvelgiant į tai, kad tokių trečiųjų valstybių kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemos arba jų įgyvendinimo priemonės gali būti keičiamos, pavyzdžiui, dėl valstybės įsipareigojimo pašalinti nustatytus trūkumus arba dėl to, kad buvo priimtos atitinkamos jiems pašalinti skirtos kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu priemonės, ir dėl jų galėtų pasikeisti susijusios rizikos pobūdis ir dydis, Komisija turėtų reguliariai peržiūrėti, kaip nustatomos tokios konkrečios sustiprinto išsamaus patikrinimo priemonės, siekdama užtikrinti, kad jos išliktų proporcingos ir tinkamos; (54)galimos išorės grėsmės Sąjungos finansų sistemai kyla ne tik iš trečiųjų valstybių, bet gali atsirasti ir dėl konkrečių su klientais susijusių rizikos veiksnių arba produktų, paslaugų, sandorių ar pristatymo kanalų, susijusių su konkrečiu už Sąjungos ribų esančiu geografiniu regionu. Todėl reikia nustatyti pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo tendencijas, riziką ir būdus, su kuriais gali susidurti Sąjungos įpareigotieji subjektai. AMLA turi geriausias galimybes aptikti bet kokias už Sąjungos ribų atsirandančias pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo tipologijas ir stebėti jų raidą, kad Sąjungos įpareigotiesiems subjektams būtų teikiamos gairės dėl poreikio taikyti sustiprinto išsamaus patikrinimo priemones, skirtas tokiai rizikai sumažinti; (55)dėl santykių su asmenimis, kurie Sąjungoje ar tarptautiniu mastu eina arba ėjo svarbias viešąsias pareigas, ypač asmenimis, kurie yra iš valstybių, kuriose labai paplitusi korupcija, gali kilti didelė grėsmė finansų sektoriaus reputacijai ir didelė teisinė rizika. Tarptautinės pastangos kovoti su korupcija taip pat pateisina poreikį skirti ypatingą dėmesį tokiems asmenims ir taikyti tinkamas sustiprinto išsamaus klientų patikrinimo priemones asmenims, kurie eina arba ėjo svarbias viešąsias pareigas, taip pat aukštiems tarptautinių organizacijų pareigūnams. Todėl būtina nurodyti priemones, kurias įpareigotieji subjektai turėtų taikyti sandorių ar verslo santykių su politikoje dalyvaujančiais asmenimis atvejais. Siekiant palengvinti rizika grindžiamo požiūrio taikymą, AMLA turėtų būti įpareigota paskelbti gaires, pagal kurias turėtų būti vertinama su tam tikrais politikoje dalyvaujančiais asmenimis, jų šeimos nariais ar artimais pagalbininkais susijusi rizika; (56)siekiant Sąjungoje nustatyti politikoje dalyvaujančius asmenis, valstybės narės turėtų paskelbti sąrašus, kuriuose būtų nurodomos konkrečios pareigos, kurios pagal nacionalinius įstatymus ir kitus teisės aktus laikomos svarbiomis viešosiomis pareigomis. Valstybės narės turėtų kiekvienos jų teritorijoje akredituotos tarptautinės organizacijos paprašyti sudaryti asmenų, kurie eina svarbias viešąsias pareigas toje tarptautinėje organizacijoje, sąrašą ir jį nuolat atnaujinti. Komisija turėtų būti įpareigota sudaryti ir paskelbti visoje Sąjungoje galiojantį asmenų, kurie eina svarbias viešąsias pareigas Sąjungos institucijose ar įstaigose, sąrašą; (57)jeigu klientai nebeina svarbių viešųjų pareigų, jie vis tiek gali kelti didesnę riziką, pavyzdžiui, dėl neoficialios įtakos, kurią jie vis dar gali turėti, arba dėl to, kad jų ankstesnės ir šiuo metu einamos pareigos yra susijusios. Labai svarbu, kad įpareigotieji subjektai atsižvelgtų į tokią tebekeliamą riziką ir taikytų vieną ar kelias sustiprinto išsamaus patikrinimo priemones tol, kol bus nustatyta, kad asmenys nebekelia rizikos, tačiau bet kuriuo atveju ne trumpiau kaip 12 mėnesių po to, kai jie nustoja eiti svarbias viešąsias pareigas; (58)draudimo bendrovės dažnai nepalaiko ryšių su jų draudimo sutarčių naudos gavėjais. Tačiau jos turėtų sugebėti nustatyti didesnės rizikos situacijas, pavyzdžiui, kai su sutartimi susijusias pajamas gauna politikoje dalyvaujantis asmuo. Siekiant nustatyti, ar taip yra, draudimo sutartyje turėtų būti nurodytos pagrįstos priemonės, kuriomis naudos gavėjo tapatybė būtų nustatoma taip pat, kaip ir naujo kliento atveju. Šių priemonių turi būti imamasi ne vėliau kaip išmokant išmokas arba perduodant teises pagal sutartį; (59)artimais privačiais ir profesiniais santykiais gali būti piktnaudžiaujama pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo tikslais. Dėl šios priežasties politikoje dalyvaujantiems asmenimis taikomos priemonės turėtų būti taikomos ir jų šeimos nariams bei artimiems pagalbininkams. Tinkamas šeimos narių ir artimų pagalbininkų tapatybės nustatymas gali priklausyti nuo socialinės ir ekonominės bei kultūrinės šalies, kurioje yra politiškoje dalyvaujantis asmuo, struktūros. Atsižvelgiant į tai, AMLA turėtų būti įpareigota paskelbti kriterijų, pagal kuriuos turi būti nustatoma artimais pagalbininkais laikytinų asmenų tapatybė, gaires; (60)reikalavimai politikoje dalyvaujantiems asmenims, jų šeimos nariams ir artimiems pagalbininkams yra prevencinio, o ne baudžiamojo, pobūdžio ir neturėtų būti aiškinami kaip nuoroda į tai, kad politikoje dalyvaujantys asmenys siejami su dalyvavimu nusikalstamoje veikloje. Atsisakymas turėti verslo santykių su asmeniu remiantis vien tuo, kad tas asmuo yra politikoje dalyvaujantis asmuo, prieštarauja šio reglamento raidei ir dvasiai;

(61)siekiant išvengti pakartotinių klientų tapatybės nustatymo procedūrų, taikant tinkamas apsaugos priemones, įpareigotiesiems subjektams tikslinga leisti remtis kitų įpareigotųjų subjektų surinkta informacija apie klientus. Tais atvejais, kai įpareigotasis subjektas kliaujasi kitu įpareigotuoju subjektu, faktinė atsakomybė už išsamų klientų patikrinimą turėtų tekti įpareigotajam subjektui, kuris nusprendžia kliautis kito įpareigotojo subjekto atliktu išsamiu kliento patikrinimu. Įpareigotasis subjektas, kurio informacija naudojama, taip pat turėtų likti atsakingas už tai, kad būtų laikomasi kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimų, įskaitant reikalavimą pranešti apie įtartinus sandorius ir saugoti įrašus; (62)įpareigotieji subjektai su išsamiu klientų patikrinimu susijusias užduotis gali perduoti atstovui ar išorės paslaugų teikėjui, išskyrus atvejus, kai jie yra įsteigti trečiosiose valstybėse, kurios yra priskiriamos didelės rizikos grupei, turi atitikties užtikrinimo trūkumų arba kelia grėsmę Sąjungos finansų sistemai. Tais atvejais, kai tarp įpareigotųjų subjektų ir išorės paslaugų teikėjų, kuriems netaikomi kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimai, egzistuoja sutartiniai atstovavimo arba užsakomųjų paslaugų teikimo santykiai, bet kokie tokių atstovų arba užsakomųjų paslaugų teikėjų įpareigojimai kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu srityje galėtų kilti tik iš šalių susitarimo, o ne iš šio reglamento. Todėl atsakomybė už kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimų laikymąsi pirmiausia turėtų tekti pačiam įpareigotajam subjektui. Įpareigotasis subjektas visų pirma turėtų užtikrinti, kad tais atvejais, kai nuotolinio klientų tapatybės nustatymo procese dalyvauja išorės paslaugų teikėjas, būtų laikomasi rizika grindžiamo požiūrio; (63)norint užtikrinti, kad kliovimasis trečiosiomis šalimis ir funkcijų perdavimas joms būtų veiksmingas, reikia aiškiau apibrėžti tokiems santykiams taikomas sąlygas. AMLA turėtų būti įpareigota parengti sąlygų, kurias įvykdžius būtų galima kliautis trečiosiomis šalimis ir perduoti joms funkcijas, bei atitinkamų šalių vaidmenų ir pareigų gaires. Siekiant užtikrinti, kad visoje Sąjungoje būtų užtikrinta nuosekli kliovimosi ir funkcijų perdavimo priežiūra, gairėse taip pat turėtų būti paaiškinta, kaip priežiūros institucijos turėtų atsižvelgti į tokią veiklą ir tikrinti, ar ją vykdydami įpareigotieji subjektai laikosi kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimų; (64)tikrosios nuosavybės sąvoka buvo apibrėžta Direktyvoje (ES) 2015/849, siekiant padidinti sudėtingų bendrovių struktūrų skaidrumą. Poreikis gauti tikslią, aktualią ir tinkamą informaciją apie tikrąjį savininką yra esminis veiksnys aptinkant nusikaltėlius, kurie priešingu atveju savo tapatybę galėtų dangstyti tokia neskaidria bendrovės struktūra. Šiuo metu valstybės narės privalo užtikrinti, kad bendrovės ir kiti juridiniai asmenys, taip pat tiesioginės patikos fondai ir panašios juridinės struktūros gautų ir saugotų tinkamą, tikslią ir aktualią informaciją apie savo tikruosius savininkus. Tačiau valstybės narės reikalauja skirtingo lygio skaidrumo. Taisyklės gali būti aiškinamos skirtingai, todėl taikomi skirtingi tam tikro subjekto ar struktūros tikrųjų savininkų nustatymo būdai. Tai, inter alia, lemia nenuoseklūs netiesioginės subjekto ar struktūros nuosavybės apskaičiavimo būdai. Tai trukdo užtikrinti numatytą skaidrumą. Todėl būtina patikslinti taisykles, kad būtų užtikrinta nuosekli tikrojo savininko apibrėžtis ir jos taikymas visoje vidaus rinkoje; (65)turėtų būti nustatytos išsamios taisyklės, kuriomis vadovaujantis būtų nustatomi tikrieji bendrovių ir kitų juridinių asmenų savininkai, ir suderinta tikrosios nuosavybės apibrėžtis. Nors nustačius konkrečią procentinę akcijų paketo ar nuosavybės dalį automatiškai nenustatomas tikrasis savininkas, tai turėtų būti vienas iš veiksnių, į kurį reikia atsižvelgti. Vis dėlto valstybėms narėms turėtų būti suteikiama galimybė nuspręsti, kad nuosavybę arba kontrolę gali rodyti mažesnė nei 25 proc. dalis. Kontrolė turint 25 proc. nuosavybės dalį pridėjus vieną iš akcijų ar balsavimo teisių, ar kitą nuosavybės dalį turėtų būti vertinama kiekvienu nuosavybės lygmeniu, o tai reiškia, kad ši riba turėtų būti taikoma kiekvienai nuosavybės struktūros grandžiai ir kad kiekviena nuosavybės struktūros grandis ir jų deriniai turėtų būti tinkamai išnagrinėjami; (66)norint tinkamai nustatyti tikruosius savininkus, reikia nustatyti, ar kontrolė vykdoma kitomis priemonėmis. Kontrolės turint nuosavybės dalį nustatymas yra būtinas, tačiau nepakankamas ir neapima visų patikrinimų, kuriuos būtina atlikti nustatant tikruosius savininkus. Tikrinimas, ar fizinis asmuo vykdo kontrolę kitomis priemonėmis, nėra vėlesnio tikrinimo priemonė, taikoma tik kai nepavyksta nustatyti nuosavybės dalies. Abi kontrolės turint nuosavybės dalį ir kontrolės kitomis priemonėmis tikrinimo procedūros turėtų būti vykdomos tuo pačiu metu. Kontrolė kitomis priemonėmis gali apimti teisę skirti ar atleisti daugiau nei pusę bendrovės valdybos narių, galimybę daryti didelę įtaką bendrovės priimamiems sprendimams, kontrolę per oficialius ar neoficialius susitarimus su savininkais, nariais ar bendrovėmis, taip pat susitarimus dėl balsavimo, ryšius su vadovų ar direktorių arba bendrovę valdančių arba kontroliuojančių asmenų šeimos nariais, oficialius ar neoficialius susitarimus dėl paskirtųjų asmenų; (67)siekiant užtikrinti veiksmingą skaidrumą, tikrosios nuosavybės taisyklės turėtų būti taikomos kuo įvairesnei valstybių narių teritorijose įsteigtų ar sukurtų juridinių asmenų ir struktūrų grupei. Ši grupė apima juridinius asmenis, išskyrus bendroves, ir į patikos fondus panašias struktūras. Dėl skirtingų valstybių narių teisės sistemų šios plačios kategorijos apima įvairias organizacines struktūras. Valstybės narės Komisijai turėtų pateikti bendrovių ir kitų juridinių asmenų, kurių tikrieji savininkai nustatomi laikantis bendrovių tikrųjų savininkų nustatymo taisyklių, rūšių sąrašus. Komisija valstybėms narėms turėtų pateikti rekomendacijas dėl konkrečių taisyklių ir kriterijų, kuriais vadovaujantis turi būti nustatomi juridinių asmenų, kurie nėra bendrovės, tikrieji savininkai; (68)siekiant užtikrinti nuoseklų tiesioginės patikos ir panašių juridinių asmenų, pavyzdžiui, fondų ar kitų struktūrų, tikrųjų savininkų tapatybės nustatymą, būtina nustatyti suderintas tikrosios nuosavybės taisykles. Valstybės narės Komisijai turi pateikti juridinių asmenų ir juridinių struktūrų, panašių į tiesioginės patikos fondus, kurių tikrųjų savininkų tapatybė nustatoma pagal tiesioginės patikos fondų ir panašių juridinių asmenų ar struktūrų tikrųjų savininkų tapatybės nustatymo reikalavimus, rūšių sąrašą. Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai įgyvendinimo aktu nustatyti pagal valstybių narių nacionalinę teisę reglamentuojamų juridinių struktūrų ir juridinių asmenų, kurių struktūra ar funkcijos panašios į tiesioginės patikos fondų, sąrašą; (69)siekiant nuoseklaus požiūrio į tikrosios nuosavybės skaidrumo sistemą taip pat reikia užtikrinti, kad ta pati informacija apie tikruosius savininkus būtų renkama visoje vidaus rinkoje. Tikslinga nustatyti tikslius reikalavimus dėl informacijos, kuri turėtų būti renkama kiekvienu atveju. Ši informacija apima būtiniausius tikrojo savininko asmens duomenis, jo turimų su juridiniu asmeniu arba juridine struktūra susijusių naudos teisių pobūdį ir mastą ir informaciją apie juridinį asmenį arba juridinę struktūrą; (70)veiksmingos tikrosios nuosavybės skaidrumo sistemos pagrindas yra bendrovių ir kitų juridinių asmenų žinios apie fizinius asmenis, kurie yra jų tikrieji savininkai. Todėl visos Sąjungos bendrovės ir kiti juridiniai asmenys turėtų gauti ir saugoti tinkamą, tikslią ir aktualią informaciją apie tikruosius savininkus. Ši informacija turėtų būti saugoma penkerius metus, o registrams turėtų būti perduodami už informacijos saugojimą atsakingo asmens duomenys. Šis saugojimo laikotarpis atitinka vykdant kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimus, pavyzdžiui, atliekant išsamų klientų patikrinimą, surinktos informacijos saugojimo laikotarpį. Siekiant užtikrinti galimybę vykdyti kryžminę informacijos patikrą ir ją tvirtinti, pavyzdžiui, naudojant pranešimo apie neatitikimus mechanizmą, tikslinga užtikrinti, kad atitinkami duomenų saugojimo laikotarpiai būtų suderinti; (71)bendrovės ir kiti juridiniai asmenys turėtų imtis visų būtinų priemonių, kad nustatytų savo tikruosius savininkus. Tačiau gali būti atvejų, kai neįmanoma nustatyti fizinio asmens, kuriam faktiškai priklauso subjektas arba kuris jį kontroliuoja. Tokiais išimtiniais atvejais, jeigu išnaudojamos visos tapatybės nustatymo priemonės, informacija apie vyresniuosius vadovus gali būti pranešama teikiant informaciją apie tikrąją nuosavybę įpareigotiesiems subjektams išsamaus kliento patikrinimo metu arba pateikiant informaciją centriniam registrui. Bendrovės ir juridiniai asmenys turėtų registruoti veiksmus, kurių buvo imtasi siekiant nustatyti jų tikruosius savininkus, ypač imdamiesi šios paskutinės priemonės, ir jie turėtų būti tinkamai pagrindžiami ir įforminami dokumentais; (72)būtina užtikrinti vienodas sąlygas įvairioms juridinio statuso rūšims ir vengti piktnaudžiavimo patikos fondais ir juridinėmis struktūromis, kurios dažnai būna sudarytos iš daugelio sudėtingų elementų, siekiant dar labiau paslėpti informaciją apie tikruosius savininkus. Todėl bet kokio valstybėje narėje administruojamo tiesioginės patikos fondo patikėtiniai turėtų būti atsakingi už tinkamos, tikslios ir aktualios informacijos apie tikruosius patikos fondo savininkus gavimą ir saugojimą ir už savo statuso atskleidimą bei šios informacijos pateikimą išsamų klientų patikrinimą vykdantiems įpareigotiesiems subjektams. Bet kuris kitas tikrasis patikos fondo savininkas turėtų padėti patikėtiniui gauti tokią informaciją; (73)atsižvelgiant į tam tikrų juridinių asmenų, pavyzdžiui, fondų, specifinę struktūrą ir poreikį užtikrinti pakankamą jų tikrosios nuosavybės informacijos skaidrumą, tokiems į patikos fondus panašiems subjektams ir juridinėms struktūroms turėtų būti taikomi lygiaverčiai tikrosios nuosavybės reikalavimai, atitinkantys tiesioginės patikos fondams taikomus reikalavimus; (74)paskirtųjų asmenų atvejais gali būti slepiama tikrųjų savininkų tapatybė, nes paskirtasis asmuo gali veikti kaip juridinio asmens direktorius ar akcininkas, o informacija apie jį paskyrusį asmenį ne visada atskleidžiama. Tokie paskyrimai gali slėpti tikrosios nuosavybės ir kontrolės struktūrą, kai tikrieji savininkai nenori atskleisti savo tapatybės ar vaidmens. Todėl reikia nustatyti skaidrumo reikalavimus, kad būtų išvengta piktnaudžiavimo šiomis priemonėmis ir kad nusikaltėliai nesislapstytų už jų vardu veikiančių asmenų. Bendrovių ar kitų juridinių asmenų nominalūs akcininkai ir nominalūs direktoriai turėtų turėti pakankamai informacijos apie juos paskyrusio asmens ir bet kurio tikrojo juos paskyrusio asmens savininko tapatybę ir atskleisti ją bei savo statusą bendrovėms ar kitiems juridiniams asmenims. Tą pačią informaciją bendrovės ir kiti juridiniai asmenys taip pat turėtų pateikti įpareigotiesiems subjektams, kai vykdomas išsamus klientų patikrinimas; (75)turi būti mažinama užsienio bendrovių ir juridinių struktūrų, kuriomis piktnaudžiaujama siekiant nukreipti pajamas į Sąjungos finansų sistemą, keliama rizika. Kadangi trečiosiose valstybėse tikriesiems savininkams taikomi standartai gali būti nepakankami, kad būtų užtikrintas toks pat kaip Sąjungoje skaidrumo lygis ir laiku pateikiama tikrosios nuosavybės informacija, turi būti užtikrinamos atitinkamos priemones, padedančios tam tikromis aplinkybėmis nustatyti tikruosius užsienio bendrovių ar juridinių struktūrų savininkus. Todėl turėtų būti reikalaujama, kad už Sąjungos ribų įsteigti juridiniai asmenys ir už Sąjungos ribų administruojamos tiesioginės patikos ar panašios juridinės struktūros atskleistų savo tikruosius savininkus, kai jie veikia Sąjungoje, pradėdami verslo santykius su Sąjungos įpareigotuoju subjektu arba įsigydami nekilnojamojo turto Sąjungoje; (76)siekiant skatinti, kad būtų laikomasi atitikties užtikrinimo reikalavimų ir užtikrinti veiksmingą tikrosios nuosavybės skaidrumą, turi būti užtikrinamas tikrosios nuosavybės reikalavimų vykdymas. Šiuo tikslu valstybės narės turėtų taikyti sankcijas už tokių reikalavimų pažeidimus. Tos sankcijos turėtų būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios ir neturėtų viršyti to, kas būtina norint paskatinti vykdyti pareigas. Valstybių narių nustatytos sankcijos visoje Sąjungoje turėtų turėti vienodai atgrasyti nuo tikrosios nuosavybės reikalavimų pažeidimų; (77)pranešimai apie įtartinus sandorius, įskaitant bandymus įvykdyti sandorius, ir kita informacija, susijusi su pinigų plovimu, su juo susijusiais pirminiais nusikaltimais ir terorizmo finansavimu, turėtų būti teikiami FŽP, kuris turėtų veikti kaip bendras centrinis nacionalinis padalinys, gaunantis ir analizuojantis praneštus įtarimus ir savo analizės rezultatus platinantis kompetentingoms institucijoms. Apie visus įtartinus sandorius, įskaitant bandymus įvykdyti sandorius, turėtų būti pranešama nepriklausomai nuo sandorio sumos. Gali būti pateikiama ir ribine verte grindžiama informacija. Sąžiningai atskleisdamas informaciją FŽP, įpareigotasis subjektas arba tokio subjekto darbuotojas ar direktorius neturėtų pažeisti jokių informacijos atskleidimo apribojimų ir neturėtų užtraukti įpareigotajam subjektui, jo direktoriams ar darbuotojams jokios atsakomybės; (78)skirtumai tarp valstybių narių įpareigojimų pranešti apie įtartinus sandorius gali padidinti įpareigotųjų subjektų patiriamus kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimų laikymosi sunkumus, kuriuos patiria tarpvalstybiniu mastu veiklą vykdantys įpareigotieji subjektai. Be to, pranešimų apie įtartinus sandorius struktūra ir turinys turi įtakos FŽP gebėjimui atlikti analizę ir šios analizės pobūdžiui, taip pat FŽP gebėjimui bendradarbiauti ir keistis informacija. Siekdama padėti įpareigotiesiems subjektams laikytis įsipareigojimų teikti ataskaitas ir sudaryti sąlygas veiksmingesnei FŽP analitinei veiklai ir bendradarbiavimui, AMLA turėtų parengti reguliavimo standartų projektus, ir juose turėtų būti pateiktas bendras pranešimo apie įtartinus sandorius šablonas, kuris kaip suderintas pagrindas turės būti naudojamas visoje Sąjungoje; (79)FŽP turėtų būti suteikiama galimybė iš bet kokio įpareigotojo subjekto gauti visą reikiamą su jo veikla susijusią informaciją. Nesuvaržyta ir greita prieiga prie informacijos be galo svarbi užtikrinant, kad būtų galima tinkamai atsekti pinigų srautus ir ankstyvame etape aptikti nelegalius tinklus ir srautus. FŽP poreikį gauti papildomos informacijos iš įpareigotųjų subjektų įtarimo dėl pinigų plovimo ar terorizmo finansavimo pagrindu gali lemti ne tik anksčiau FŽP gautas pranešimas apie įtartiną sandorį, bet ir kitos priemonės (pavyzdžiui, FŽP atlikta analizė, kompetentingų institucijų suteikta žvalgybinė informacija ar kito FŽP turima informacija). Todėl vykdydami savo užduotis FŽP turėtų turėti galimybę gauti informaciją iš bet kokio įpareigotojo subjekto net be išankstinio pranešimo. Įpareigotieji subjektai į FŽP prašymą suteikti informaciją turėtų atsakyti kuo greičiau ir visais atvejais per penkias dienas nuo tokio prašymo gavimo. Pagrįstais ir skubiais atvejais įpareigotasis subjektas turėtų atsakyti į FŽP prašymą per 24 valandas. Tačiau tai nereiškia, kad atlikdami analizę FŽP gali teikti neapibrėžtus prašymus įpareigotiesiems subjektams – prašymai suteikti informacijos turi būti pagrindžiami tinkamai nustatytomis aplinkybėmis. FŽP taip pat derėtų turėti galimybę gauti tokią informaciją kito Sąjungos FŽP pateikto prašymo pagrindu ir keistis informacija su prašymą pateikusiu FŽP; (80)tam tikrų įpareigotųjų subjektų atžvilgiu valstybės narės turėtų turėti galimybę atitinkamą savireguliavimo organą paskirti ta institucija, kuri pirmiausia turi būti informuojama vietoje FŽP. Vadovaujantis Europos Žmogaus Teisių Teismo praktika, sistema, pagal kurią pirmiausia pranešama savireguliavimo organui, yra svarbi apsaugos priemonė, kuria palaikoma pagrindinių teisių, susijusių su teisininkams taikytinais pranešimo įpareigojimais, apsauga. Valstybės narės turėtų numatyti priemones ir būdą profesinės paslapties, konfidencialumo ir privatumo apsaugai užtikrinti;

(81)jeigu valstybė narė nusprendžia paskirti tokį savireguliavimo organą, ji gali leisti tam organui arba iš jo reikalauti neperduoti FŽP jokios informacijos, gautos iš to organo atstovaujamų asmenų, kai jie tokią informaciją gauna iš savo kliento arba apie savo klientą, nustatinėdami savo kliento teisinę padėtį arba gindami savo klientą ar jam atstovaudami teismo procese arba su juo susijusiais atvejais, įskaitant konsultacijų dėl proceso inicijavimo ar vengimo teikimą, neatsižvelgiant į tai, ar tokia informacija yra gauta arba įgyta prieš tokį procesą, tokio proceso metu ar jam pasibaigus; (82)įpareigotieji subjektai išimtiniais atvejais turėtų turėti galimybę vykdyt