(3)2020 m. kovo 11 d. Pasaulio sveikatos organizacija COVID-19 protrūkį oficialiai paskelbė pasauline pandemija. Dėl pandemijos piliečiai, visuomenė ir ekonomika pateko į ekstremalią didelio pavojaus visuomenės sveikatai situaciją. Ji kelia didžiulį spaudimą nacionalinėms sveikatos sistemoms, trikdo pasaulines tiekimo grandines, kelia finansų rinkų nestabilumą, lemia vartotojų paklausos sukrėtimus ir neigiamai veikia įvairius sektorius. Ji kelia grėsmę žmonių darbo vietoms, jų pajamoms ir įmonių verslui. Jos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas jau turi skaudžių pasekmių Europos Sąjungoje. 2020 m. kovo 13 d. Komisija priėmė komunikatą, kuriuo raginama užtikrinti suderintą ekonominį atsaką į krizę, įtraukiant visus nacionalinio ir Sąjungos lygmens suinteresuotuosius subjektus;

(4)kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos, ribotos trukmės ir atitikti Europos bei tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

(5)2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė Komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. Komunikate Komisija pritarė Tarybos nuomonei, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 protrūkio, dabartinės sąlygos leidžia pradėti taikyti šią išlygą. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutiniu laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nestabdomos. Ji suteikia galimybę valstybėms narėms nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

(6)siekiant apriboti ir kontroliuoti pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, verslui bei namų ūkiams teikiamos paramos priemonėmis sušvelninti socioekonominius padarinius ir užtikrinti adekvačias sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, ES turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos rengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto savo visuomenės ir ekonomikos funkcionavimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją pertvarką bei skaitmeninę transformaciją ir naudodamosi visa krizės metu įgyta patirtimi;

(7)dėl COVID-19 krizės išryškėjo bendrosios rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtines priemones, neleidžiančias įprastai veikti bendrajai rinkai, būtina panaikinti, kai tik jos bus nebebūtinos. Dabartinė krizė parodė, kad sveikatos sektoriuje reikia pasirengimo krizėms planų, visų pirma apimančių geresnes pirkimo strategijas, diversifikuotas tiekimo grandines ir strateginius būtiniausių prekių rezervus. Jie yra esminiai platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementai;

(8)kad visus nenaudojamus Europos struktūrinių ir investicijų fondų išteklius valstybės narės galėtų sutelkti išskirtiniam COVID-19 pandemijos poveikiui švelninti, Sąjungos teisės aktų leidėjas jau priėmė atitinkamų teisės aktų pakeitimus. Tais pakeitimais bus suteikta papildomų lankstumo galimybių ir nustatytos supaprastintos ir racionalizuotos procedūros. Siekiant sumažinti pinigų srautų sunkumus, valstybėms narėms taip pat suteikta galimybė 2020–2021 finansiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto. Prancūzija raginama visapusiškai pasinaudoti tomis galimybėmis, kad padėtų asmenims ir sektoriams, kuriuos šie iššūkiai paveikė labiausiai;

(9)dėl skirtingų specializacijos modelių tikėtina, kad skirtinguose regionuose, visų pirma regionuose, kurie labai priklauso nuo turizmo (pavyzdžiui, atokiausiuose regionuose) ir apskritai nuo verslo modelio, kai su klientais bendraujama tiesiogiai, socioekonominiai pandemijos padariniai bus nevienodi. Dėl to kyla didelė rizika, kad Prancūzijoje didės regioniniai ir teritoriniai skirtumai, o dėl to dar labiau stiprės jau pastebėta lėto skirtumų tarp sostinės regiono, didelių miestų ir likusios šalies dalies, tarp miesto ir kaimo vietovių, tarp metropolio ir atokiausių regionų didėjimo tendencija. Atsižvelgiant į riziką, kad laikinai sutriks valstybių narių tarpusavio konvergencijos procesas, dabartinėmis aplinkybėmis reikia tikslinių atsakomųjų politikos priemonių;

(10)2020 m. gegužės 7 d. Prancūzija pateikė 2020 m. nacionalinę reformų programą, o 2020 m. balandžio 30 d. – 2020 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

(11)šiuo metu Prancūzijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė. 2018 m. liepos 13 d. Taryba rekomendavo Prancūzijai užtikrinti, kad 2019 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neviršytų 1,4 %, o tai atitiktų 0,6 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Bendras Komisijos vertinimas patvirtina, kad 2019 m. ir 2018 ir 2019 m. (vertinant kartu) buvo labai nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Tai svarbus veiksnys pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį Komisijos parengtame pranešime, kuriame vertinama, ar 2019 m. Prancūzija laikėsi skolos kriterijaus;

(12)2020 m. stabilumo programoje Vyriausybė planuoja, kad nominalusis balansas pablogės nuo 3,0 % BVP deficito 2019 m. iki 9,0 % BVP deficito 2020 m. 2020 m. stabilumo programoje numatoma, kad ties 98,1 % BVP 2019 m. stabilizavęsis valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2020 m. išaugs iki 115,2 %. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvą veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos;

(13)reaguodama į COVID-19 pandemiją ir laikydamasi suderinto Sąjungos požiūrio, Prancūzija ėmėsi biudžetinių priemonių, kad padidintų sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Pagal 2020 m. stabilumo programą tos biudžetinės priemonės sudaro 1,9 % BVP. Tos priemonės, be kita ko, yra: sutrumpinto darbo laiko sistemos finansavimas (1,1 % BVP); 0,4 % BVP papildomos išlaidos sveikatos priežiūros paslaugoms stiprinti, sveikatos draudimo išmokoms ir sveikatos priežiūros darbuotojų atlygiui; solidarumo fondo (0,3 % BVP) sukūrimas, siekiant teikti tiesioginę paramą mažosioms ir labai mažoms įmonėms, taip pat savarankiškai dirbantiems asmenims. Be to, Prancūzija paskelbė apie diskrecines priemones, kurios, nors ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, padės palaikyti įmonių likvidumą; 2020 m. stabilumo programoje įvertinta, kad jos sudarys 17 % BVP. Tos priemonės, be kita ko, yra mokesčių ir socialinių įmokų atidėjimas įmonėms; greitesnis mokesčių ir PVM kredito grąžinimas; specialaus rezervo, kurio paskirtis – tiesiogiai remti strategines įmones investicijomis į nuosavą kapitalą (3,1 % BVP) ir paskolų garantijomis (13,9 % BVP), sukūrimas. Apskritai priemonės, kurių ėmėsi Prancūzija, atitinka Komisijos komunikate dėl suderinto ekonominio atsako į COVID-19 protrūkį išdėstytas gaires. Visiškas tų priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutiniu laikotarpiu;

(14)remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, grindžiama nesikeičiančios politikos scenarijumi, Prancūzijos valdžios sektoriaus balansas bus −9,9 % BVP 2020 m. ir −4,0 % BVP 2021 m. Numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis 2020 m. sieks 116,5 % BVP, o 2021 m. – 111,9 %;

(15)dėl to, kad Prancūzija 2019 m. nesilaikė skolos taisyklės, ir dėl 2020 m. planuojamo 3 % BVP deficito ribos viršijimo 2020 m. gegužės 20 d. Komisija paskelbė pranešimą, parengtą pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį. Apskritai analizė rodo, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/1997 apibrėžti deficito ir skolos kriterijai nėra įvykdyti;

(16)Prancūzijos sveikatos sistema veiksmingai pasiekia gerų rezultatų. Tačiau per COVID-19 krizę išryškėjo tam tikrų sistemos pasirengimo suvaldyti pandemijos protrūkius trūkumų. Šie trūkumai, be kita ko, yra: i) sunkumai užtikrinti, kad sveikatos priežiūros darbuotojų paslaugos, svarbiausios atsargos ir asmeninės apsaugos priemonės būtų lengvai prieinamos, taip pat ii) slypinčios struktūrinės problemos. Kalbant apie pirmą problemą, Prancūzija mobilizavo savo medikų ir paramedikų, įskaitant medicinos studentus ir į pensiją išėjusius gydytojus bei slaugytojus, ir medicinos reikmenų rezervą. Atsako koordinavimas visuose sveikatos sistemos segmentuose tebėra vienas iš iššūkių. Antra problema kyla dėl nepakankamų investicijų į fizines infrastruktūras ir žmogiškuosius išteklius, riboto paslaugų organizavimo pritaikymo ir poreikio geriau koordinuoti privačiųjų ir viešųjų subjektų veiksmus. Problemas dar labiau aštrina nuolatiniai regioniniai skirtumai. Pavyzdžiui, nors dirbančių gydytojų dalis yra maždaug lygi Sąjungos vidurkiui, apie 18 % Prancūzijos gyventojų gyvena vietovėse, kuriose galimybės patekti pas bendrosios praktikos gydytoją yra ribotos. Reikia tolesnių ryžtingų pastangų siekiant skaitmeninti sveikatos paslaugas – tai kertinis Vyriausybės sveikatos sistemos pertvarkymo strategijos akmuo. COVID-19 krizės patirtis rodo, kaip svarbu pandemijos metu geriau naudotis e. sveikatos, visų pirma telemedicinos, galimybėmis;

(17)COVID-19 krizė turi neigiamą poveikį Prancūzijos darbo rinkai ir socialinėms sąlygoms. Nepaisant priimtų poveikio švelninimo priemonių, numatoma, kad nedarbas padidės (iki 10,1 % 2020 m., remiantis Komisijos prognoze, o 2021 m. vėl sumažės iki 9,7 %). Šios priemonės, be kita ko, yra sutrumpinto darbo laiko sistemos pakeitimas ir išplėtimas, taip pat priemonės, kurių imtasi įmonėms ir darbuotojams remti ir viešųjų paslaugų ir sveikatos sistemos veikimui užtikrinti. Susirūpinimą tebekelia nuolatinė darbo rinkos segmentacija. 2019 m. maždaug du trečdaliai naujų darbuotojų buvo įdarbinti pagal trumpalaikes (mažiau nei mėnesio trukmės) sutartis. Trumpalaikių sutarčių pakeitimo neterminuotomis darbo sutartimis rodiklis yra vienas iš mažiausių Sąjungoje. Naujausia bedarbio pašalpų sistemos (pranc. Unédic) reforma buvo siekiama padidinti sistemos finansinį tvarumą ir spręsti segmentacijos problemą. Tačiau tam tikrų su kompensavimo taisyklėmis susijusios reformos dalių įgyvendinimas dėl krizės buvo atidėtas. Atsižvelgiant į pablogėjusią situaciją svarbu užtikrinti, kad bedarbio pašalpas, taip pat aktyvią užimtumo paramą galėtų gauti visi darbo ieškantys asmenys, nepriklausomai nuo jų ankstesnio užimtumo statuso. Siekiant spręsti įgūdžių pasiūlos ir paklausos neatitikties problemą ir didinti darbo rinkos atsparumą, reikėtų toliau stengtis skatinti darbo jėgos perskirstymą visuose sektoriuose. Prieš COVID-19 protrūkį darbdaviai vis dažniau pranešdavo apie sunkumus rasti tinkamų kandidatų, nurodydami poreikį skatinti kvalifikacijos kėlimą ir perkvalifikavimą. Pavyzdžiui, informacinių technologijų sektoriuje ypač trūksta kvalifikuotų darbuotojų, tačiau šios srities absolventai sudaro tik 3 % visų absolventų;

(18)per COVID-19 krizę itin svarbu užtikrinti ypatingos svarbos infrastruktūros veikimą ir laisvą prekių judėjimą visoje bendrojoje rinkoje ir bendradarbiaujant su kaimyninėmis šalimis stebėti tiekimo grandines ir užtikrinti tinkamą jų veikimą. Šiuo tikslu atšaukus per COVID-19 krizę priimtas priemones, visų pirma tam tikrų medicininių medžiagų ir produktų eksporto apribojimus, bus galima darniai ir solidariai patenkinti visos Sąjungos piliečių poreikius, išvengti šių prekių trūkumo rizikos ir tiekimo grandinių sutrikdymo ir galiausiai sudaryti sąlygas sėkmingai įgyvendinti koordinuotą Sąjungos strategiją, kaip įveikti COVID-19 krizę;

(19)Prancūzija patvirtino daug schemų, skirtų įmonių likvidumui remti, be kita ko, pagal laikinąją valstybės pagalbos priemonių, skirtų ekonomikai remti reaguojant į dabartinį COVID-19 protrūkį, sistemą. Siekiant užtikrinti, kad tokios schemos būtų naudingos įmonėms, visų pirma mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ), labai svarbu jas veiksmingai ir efektyviai įgyvendinti. Rengiant ir įgyvendinant šias priemones reikia atsižvelgti į bankų sektoriaus atsparumą;

(20)bendra Prancūzijos verslo aplinka pagerėjo, tačiau šalis turi toliau stengtis paprastinti savo mokesčių sistemą ir mažinti įmonėms tenkančią administracinę naštą, ypač jeigu tai padės užtikrinti veiksmingą ekonomikos atsigavimą vidutiniu laikotarpiu. Pavyzdžiui, remiantis Komisijos vertinimu, nepaisant pažangos ir kelių priimtų priemonių paslaugų sektoriuje, reguliavimo apribojimai Prancūzijoje tebėra didesni nei kitose valstybėse narėse, visų pirma verslo paslaugų, iš kurių daugelį teikia reglamentuojamųjų profesijų atstovai, ir mažmeninės prekybos sektoriuose; tai patvirtina ir EBPO 2018 m. produktų rinkos reguliavimo rodikliai. Paslaugų sektorius, vienas iš labiausiai paveiktų sektorių, atliks svarbų vaidmenį įveikiant krizę ir po jos atsigaunant. Pakeitus prieigos prie paslaugų ir jų teikimo reikalavimus būtų skatinamos inovacijos, konkurencija ir profesinis judumas, o tai turėtų teigiamą bendrą ekonominį poveikį. Mažmeninės prekybos atsigavimą po COVID-19 krizės taip pat galėtų paskatinti reguliavimo lankstumas;

(21)siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas, be kita ko, imantis atitinkamų reformų. Investuoti būtų galima į nustatytus Europos žaliojo kurso prioritetus, visų pirma mažo anglies dioksido kiekio transporto iniciatyvas, atsinaujinančiąją energiją ir pastatų renovaciją. Kartu su ekonomikos skaitmenine transformacija tai galėtų padėti trumpuoju laikotarpiu paskatinti ekonomikos atsigavimą ir duoti rezultatų vidutiniu laikotarpiu po COVID-19 krizės, taip pat padėti Prancūzijai tvariai siekti ilgalaikio neutralaus poveikio klimatui, kartu skatinant lyderystę technologijų srityje. Gaivinimo priemonių parengiamasis darbas galėtų būti grindžiamas Prancūzijos nacionaliniu energetikos ir klimato srities veiksmų planu, bendro intereso projektais ir infrastruktūros plėtros planais. Papildomos investicijos į energetikos infrastruktūras, įskaitant elektros energijos jungtis, padėtų didinti Sąjungos vidaus energijos rinkos integraciją, kartu augtų konkurencija ir atsirastų daugiau galimybių naudoti atsinaujinančiųjų išteklių energiją. Prancūzijai reaguoti į kai kuriuos dėl perėjimo prie neutralizuoto poveikio klimatui ekonomikos kylančius iššūkius, visų pirma šalies ataskaitos D priede nurodytose teritorijose, turėtų padėti 2021–2027 m. Teisingos pertvarkos fondo programavimas. Tai suteiktų Prancūzijai galimybę kuo geriau pasinaudoti tuo fondu;

(22)patirtis parodė, kad, siekiant per karantiną užtikrinti galimybę naudotis viešosiomis, švietimo ir medicinos paslaugomis, taip pat palaikyti ekonominę veiklą pasinaudojant nuotoliniu darbu ir e. prekyba, skaitmeninė transformacija yra gyvybiškai svarbi. Vidutiniu laikotarpiu skaitmeninė transformacija suteikia daugiau galimybių įmonėms, visų pirma MVĮ, atsigauti ir augti, nes padeda užmegzti ryšius su didesniu potencialių klientų skaičiumi, didina gamybos procesų veiksmingumą ir suteikia paskatų diegti inovacijas. Investicijos į skaitmeninimą, be kita ko, suteikia galimybę diegti tinkamą infrastruktūrą ir gerinti plačiosios visuomenės, visų pirma dirbančių gyventojų, skaitmeninius įgūdžius. Prancūzijos labai didelės spartos plačiajuosčio ryšio planas (pranc. Plan France Très Haut Débit) sėkmingai įgyvendinamas miesto vietovėse. Tačiau kitose vietovėse tebėra didelių labai didelės spartos ryšio tinklo aprėpties skirtumų;