EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2020 06 17 COM(2020) 253 final BALTOJI KNYGA dėl sąlygų, susijusių su užsienio subsidijomis, suvienodinimo



BALTOJI KNYGA dėl sąlygų, susijusių su užsienio subsidijomis, suvienodinimo Turinys 1Įvadas 2Problemos apibūdinimas 2.1Kyla pavojus, kad užsienio subsidijos iškraipys ES vidaus rinką 2.2Su užsienio subsidijomis susijusių atvejų apžvalga 3Trūkumų analizė 3.1ES konkurencijos taisyklės 3.2ES prekybos politika 3.3Viešieji pirkimai 3.4ES finansavimas 4Sistema, kuria siekiama pašalinti užsienio subsidijų sukeltus vidaus rinkos iškraipymus apskritai ir konkrečiai įmonių įsigijimo bei viešųjų pirkimų atvejais 4.1Bendroji užsienio subsidijų nustatymo priemonė (1 modulis) 4.1.1Pagrindiniai aspektai 4.1.21 modulio taikymo sritis 4.1.3Vidaus rinkos iškraipymų vertinimas 4.1.4ES interesų kriterijus 4.1.5Procedūra

4.1.6Kompensacinės priemonės 4.1.7Priežiūros institucijos 4.2Užsienio subsidijos, kuriomis remiamas tikslinių ES įmonių įsigijimas (2 modulis) 4.2.1Pagrindiniai aspektai 4.2.22 modulio taikymo sritis 4.2.3Su subsidijuojamais įsigijimais susijusių iškraipymų vertinimas 4.2.4ES interesų kriterijus 4.2.5Procedūra 4.2.6Kompensacinės priemonės 4.2.7Priežiūros institucijos 4.3Užsienio subsidijos viešųjų pirkimų srityje (3 modulis) 4.3.1Įvadas 4.3.2Užsienio subsidijų sukeliami iškraipymai viešųjų pirkimų procedūrose 4.3.3Procedūra 4.3.4Užsienio subsidijos viešųjų pirkimų srityje pagal tarpvyriausybinius susitarimus 5Užsienio subsidijos siekiant gauti ES finansavimą 5.1Problemos apibūdinimas 5.2Spragos užpildymo sistema ir priemonės 5.2.1Tiesioginis valdymas 5.2.2Pasidalijamasis valdymas

5.2.3Netiesioginis valdymas 6Ryšys su kitomis ES ir tarptautinėmis priemonėmis 6.1ES susijungimų reglamentas 6.2ES antimonopolinės taisyklės 6.3ES valstybės pagalbos taisyklės 6.4ES viešųjų pirkimų taisyklės 6.5PPO sutartis dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 6.6Prekybos apsaugos priemonės. Apsauga nuo subsidijuojamo importo 6.7TUI tikrinimo reglamentas 6.8Dvišaliai prekybos susitarimai 6.9Sutartis dėl viešųjų pirkimų ir LPS skyriai dėl viešųjų pirkimų 6.10Sektorių taisyklės. Konkurencijos apsauga oro ir jūrų transporto sektoriuose 7Viešos konsultacijos I PRIEDAS. SĄVOKOS „UŽSIENIO SUBSIDIJA“ APIBRĖŽTIS II PRIEDAS. KLAUSIMYNAS 1Įvadas Europos klestėjimą ir konkurencingumą lemia atvirumas prekybai ir investicijoms. Prekyba sudaro beveik 35 proc. ES BVP. 35 mln. Europos darbo vietų yra susiję su eksportu. ES yra didžiausia pasaulyje tiesioginių užsienio investicijų teikėja ir viena iš pagrindinių vietų pasaulyje, į kurias tokios investicijos plaukia; su jomis yra susiję 16 mln. Europos darbo vietų. Stiprioje, atviroje ir konkurencingoje bendrojoje rinkoje ES įmonėms suteikiama galimybių vykdyti veiklą ir konkuruoti pasaulyje. 2020 m. kovo 10 d. Europos Komisija pristatė naują Europos pramonės strategiją, kurioje Europai nubrėžiama aiški kryptis, kad mūsų pramonė galėtų vadovauti žaliajai ir skaitmeninei pertvarkai, grindžiamai konkurencija, atviromis rinkomis, pasaulyje pirmaujančiais moksliniais tyrimais ir technologijomis ir stipria bendrąja rinka. Norėdama išnaudoti visus pasaulinės prekybos pranašumus Europa įgyvendins atviro strateginio savarankiškumo modelį. Tai reiškia, kad bus kuriama nauja pasaulio ekonomikos valdymo sistema ir plėtojami abipusiškai naudingi dvišaliai santykiai, kartu apsisaugant nuo nesąžiningos ir piktnaudžiavimu grindžiamos veiklos.

Atvirumas prekybai ir investicijoms iš dalies lemia ekonomikos atsparumą, bet kartu turi būti užtikrinamas teisingumas ir taikomos nuspėjamos taisyklės. Dabar pasaulyje susiklostė sudėtingiausios mūsų laikų ekonominės sąlygos. Užtikrinti prekybos atvirumą vienodomis sąlygomis darosi sunku, kaip ir siekti abipusiškai naudingų prekybos santykių. Tai, pavyzdžiui, matyti iš valstybės remiamos nesąžiningos prekybos praktikos, kuria nepaisoma rinkos jėgų ir piktnaudžiaujama galiojančiomis tarptautinėmis taisyklėmis, siekiant įgyti dominuojančią padėtį įvairiuose ekonominės veiklos sektoriuose. Tokia nesąžininga praktika paprastai apima sektorių apsaugą nuo konkurencijos selektyviai atveriant rinkas, licencijų išdavimo ir kitus investavimo apribojimus, taip pat vienodoms sąlygoms kenkiančių subsidijų teikimą valstybės valdomoms ir privačiojo sektoriaus įmonėms. Tokios praktikos iškreipiamasis poveikis ekonomikai yra svarbus bet kuriame strateginiame ar kitame paveiktame sektoriuje. Tačiau dabartinėje glaudžiai tarpusavyje susijusioje pasaulio ekonomikoje užsienio subsidijos gali iškraipyti ES vidaus rinką ir pakenkti vienodoms sąlygoms. Vis daugėja atvejų, kai paaiškėja, jog užsienio subsidijos padėjo įsigyti ES įmones, padarė įtaką kitiems investiciniams sprendimams arba iškraipė subsidijų gavėjų elgesį rinkoje. ES bendrojoje rinkoje ir pagal jos taisykles užtikrinamos vienodos sąlygos visoms valstybėms narėms, ekonominės veiklos vykdytojams ir vartotojams, kad jie galėtų pasinaudoti ES ekonomikos mastu ir galimybėmis. Bendrosios rinkos taisyklių rinkinyje taip pat yra viešiesiems pirkimams taikomų taisyklių, taip siekiama užtikrinti, kad įmonės turėtų galimybę sąžiningai varžytis dėl viešųjų pirkimų sutarčių, o perkančiosios organizacijos gautų naudos iš sąžiningos konkurencijos. Konkurencijos taisyklės yra ES vidaus rinkos dalis nuo pat jos sukūrimo. Visų pirma, ES valstybės pagalbos taisyklėmis užtikrinama, kad valdžios institucijų subsidijos būtų suderinamos su vidaus rinka. Dėl daugelio užsienio subsidijų kiltų problemų, jeigu jas teiktų ES valstybės narės ir jos būtų vertinamos pagal ES valstybės pagalbos taisykles. Tačiau ES valstybės pagalbos taisyklės taikomos tik viešajai paramai, kurią skiria ES valstybės narės. Priešingai, ES nepriklausančių šalių valdžios institucijų suteikiamos subsidijos į ES valstybės pagalbos kontrolės sritį nepatenka. Be to, dėl riboto trečiųjų šalių vidaus rinkos atvirumo rinka gali būti iškraipoma dar labiau. Kai naudos gavėjas savo vidaus rinkoje konkurentų neturi arba jų turi nedaug, jis savo privilegijuotąja padėtimi galėtų pasinaudoti kitose rinkose ir taip įgyti nepagrįstą pranašumą, palyginti su kitais. Dar didesnių iškraipymų gali sukelti užsienio subsidijos, teikiamos valstybių, į kurių rinką patekti yra neįmanoma arba patekimas yra ribojamas. Dabartinėmis COVID-19 sąlygomis ES valstybės narės skiria nemenkas valstybės pagalbos sumas, kad paremtų pavienes įmones ir visą ES ekonomiką. Susiklostė padėtis, kurioje valstybės pagalba yra nepamainoma priemonė, kurią valdžios institucijos gali naudoti ekonomikai stabilizuoti ir koronaviruso tyrimams paspartinti. Tačiau, net ir dabar viešajai paramai ir toliau taikoma ES valstybės pagalbos kontrolė, pavyzdžiui, užtikrinant, kad ji būtų proporcinga ir kad konkurencijai būtų daromas kuo mažesnis galimas iškreipiamasis poveikis. Be to, dabartinė vertinimo sistema yra laikina ir į jos taikymo sritį įtraukiamos tik krizės priemonės. Iš dabartinės padėties matyti, kad ir toliau svarbu vidaus rinkoje išlaikyti vienodas sąlygas, net ir išimtinėmis ekonominėmis aplinkybėmis. Šia baltąja knyga ketinama pradėti bendrą diskusiją su valstybėmis narėmis, kitomis Europos institucijomis, visais suinteresuotaisiais subjektais, įskaitant pramonę, socialinius partnerius, pilietinės visuomenės organizacijas, tyrėjus, plačiąją visuomenę ir visas kitas suinteresuotąsias šalis, dėl tinkamiausio būdo veiksmingai įveikti nustatytus sunkumus. Konsultacijų dėl Baltosios knygos rezultatais bus pasiremta atrenkant tinkamiausią būdą, kaip pašalinti užsienio subsidijų sukeltus iškraipymus, taip pat rengiant atitinkamus pasiūlymus dėl teisinių priemonių. Baltojoje knygoje pirmiausia pagrindžiamas užsienio subsidijų klausimų nagrinėjimas, be kita ko, pateikiama tipiškų užsienio subsidijų, dėl kurių vidaus rinkoje, atrodo, susiklosto nevienodos sąlygos, pavyzdžių. Baltojoje knygoje taip pat pateikiama galiojančių teisinių priemonių, susijusių su užsienio subsidijomis, analizė ir nagrinėjamas reglamentavimo spragos klausimas. Baltojoje knygoje taip pat nubrėžiamos preliminarios materialinės ir procedūrinės gairės dėl teisinių priemonių, kuriomis siekiama užpildyti reglamentavimo spragą, susijusią su: ·užsienio subsidijomis, dėl kurių vidaus rinkoje atsiranda iškraipymų, susijusių su obendru ES veiklą vykdančių ekonominės veiklos vykdytojų veikimu rinkoje; oES įmonių įsigijimu; oviešųjų pirkimų procedūromis; ·užsienio subsidijomis, kalbant apie galimybę pasinaudoti ES finansavimu. 2Problemos apibūdinimas 2.1Kyla pavojus, kad užsienio subsidijos iškraipys ES vidaus rinką ES valstybės pagalbos taisyklės padeda užtikrinti įmonėms vienodas sąlygas vidaus rinkoje, kai teikiamos ES valstybių narių subsidijos. Tačiau subsidijoms, kurias ES nepriklausančių šalių institucijos teikia vidaus rinkoje veikiančioms įmonėms, tokių taisyklių nėra. Tokia padėtis gali, be kita ko, susiklostyti tuo atveju, kai subsidijas gaunančias įmones valdo ar iš esmės kontroliuoja ES nepriklausančios šalies įmonė ar užsienio vyriausybė. Yra mažai informacijos apie faktinę suteikiamų užsienio subsidijų sumą. Taip yra daugiausia todėl, kad trūksta skaidrumo bei prastai vykdoma prievolė pranešti apie subsidijas pagal Sutartį dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių (SKP sutartį). Tačiau kai kuriose Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (EBPO) ataskaitose pažymima, kad tam tikruose sektoriuose vyriausybės intervencijos, atrodo, yra paplitusios. ES ekonomika yra atvira užsienio investicijoms. Tai matyti iš pastarojo meto ekonomikos duomenų. 2016 m. 3 proc. Europos įmonių valdė ar kontroliavo ES nepriklausančių šalių investuotojai; su jais siejama 35 proc. viso turto ir maždaug 16 mln. darbo vietų. Pastaruoju metu padaugėjo investicijų ir iš trečiųjų šalių, kurios nėra tradicinės investuotojos, tokios kaip Jungtinės Amerikos Valstijos ir Kanada. Per kelerius pastaruosius metus valstybės valdomų įmonių investicijos sparčiai auga, daugėja investuotojų ir iš lengvatinio apmokestinimo šalių. Tiesioginių užsienio investicijų (TUI) į ES lygis, jų sudėtis ir pagrindinės valstybės narės gavėjos ne visuomet yra tos pačios ir nuolat keičiasi. COVID-19 pandemijos poveikį TUI srautams į ES ir TUI į ES kilmės šalims dar reikės įvertinti. Didesnis atvirumas užsienio investicijoms suteikė galimybių ES ekonomikai, bet kartu padidėjo rizika, pavyzdžiui, susijusi su užsienio subsidijomis, kurias reikia kontroliuoti siekiant išvengti konkurencingumo sumažėjimo ir žalos vienodoms sąlygoms ES rinkoje. Be to, subsidijavimas gali kelti dar didesnių problemų, jeigu valstybinėms įmonėms nėra taikomos tos pačios taisyklės kaip privačiosioms įmonėms ir jeigu valstybės ir jos valdomų įmonių finansiniai santykiai nėra skaidrūs. Sutartyje viešoji ar privačioji įmonių nuosavybė vertinama neutraliai. Konkurencijos taisyklės taikomos ir viešosioms, ir privačiosioms įmonėms. Be to, pagal Skaidrumo direktyvą valstybės narės privalo skaidriai atskleisti savo finansinius santykius su valstybinėmis įmonėmis ir kartu laikytis skaidrumo reikalavimų pagal ES valstybės pagalbos taisykles.

Kaip ir ES valstybių narių teikiama valstybės pagalba, užsienio subsidijomis gali būti iškraipoma konkurencija vidaus rinkoje ir susidaryti nevienodos sąlygos, kuriomis mažiau efektyvūs veiklos vykdytojai auga ir didina savo rinkos dalį efektyvesnių veiklos vykdytojų sąskaita. Užsienio subsidijos taip pat gali paskatinti brangiai kainuojantį ir dažnai neekonomišką lenktyniavimą ir nulemti valdžios institucijų varžymąsi dėl subsidijų. Be to, toks kenksmingas poveikis gali dar labiau padidėti dėl tokių papildomų veiksnių, kaip skaidrumo ir abipusiškumo stoka patenkant į trečiųjų šalių rinkas. Be bendrų problemų, susijusių su ES veiklą vykdančioms įmonėms teikiamomis užsienio subsidijomis, kyla konkreti problema dėl užsienio subsidijų įsigyjant tikslines ES įmones, taip pat viešųjų pirkimų srityje. Kalbant apie įmonių įsigijimą, kaina, kurią įsigyjantieji subjektai yra pasiruošę sumokėti, paprastai atspindi didesnį efektyvumą arba didesnes pajamas, kurias jie gali gauti įsigydami turtą. Tačiau gavęs subsidiją subsidijuojamas įsigyjantysis subjektas gali mokėti didesnę turto įsigijimo kainą, nei būtų mokėjęs kitu atveju, todėl gali būti iškraipoma ES turto vertė. Taigi užsienio subsidijos gali lemti pernelyg dideles pirkimo kainas (didesnių kainų siūlymą) ir kartu užkirsti kelią nesubsidijuojamiems įsigyjantiesiems subjektams užsitikrinti didesnį efektyvumą arba naudotis pagrindinėmis technologijomis. Todėl užsienio subsidijos gali nulemti neveiksmingą bendrą išteklių paskirstymą, o kalbant konkrečiau, tokių subsidijų negaunančios įmonės gali tapti nekonkurencingos ir prarasti inovacijų potencialą. Tam tikrais atvejais užsienio subsidijos taip pat gali būti suteikiamos vadovaujantis strateginiu tikslu įsitvirtinti ES arba paremti įsigijimą, o vėliau technologijas perkelti į kitas gamybos vietas, galbūt už ES ribų. Todėl kyla konkretus poreikis užtikrinti vienodas sąlygas įsigyjant tikslines ES įmones. Taip galima užtikrinti, kad visos įmonės konkuruotų vienodomis sąlygomis įsigydamos pagrindinį turtą ir naudotų pažangias technologijas, o kartu būtų išsaugota tarptautinės konkurencijos ir tiesioginių užsienio investicijų šalyje teikiama nauda. ES viešųjų pirkimų rinkos iš esmės yra atviros konkursų dalyviams iš trečiųjų šalių. Skelbiant viešųjų pirkimų konkursus ES mastu, užtikrinamas skaidrumas ir suteikiama rinkos galimybių ir ES, ir ES nepriklausančių šalių įmonėms. Tačiau ES įmonės su užsienio subsidijų gaunančiomis įmonėmis ne visada konkuruoja vienodomis sąlygomis. Subsidijuojamos įmonės gali būti pajėgios teikti naudingesnius pasiūlymus ir taip arba atgrasyti nesubsidijuojamas įmones nuo dalyvavimo konkurse apskritai, arba laimėti konkursus nesubsidijuojamų efektyvesnių įmonių nenaudai. Todėl svarbu užtikrinti, kad užsienio subsidijų gavėjai, teikiantys pasiūlymus dėl viešųjų sutarčių ES, konkuruotų vienodomis sąlygomis. Rūpindamiesi savo biudžetu daugelis viešųjų pirkimų vykdytojų yra linkę skirti sutartis mažas kainas siūlantiems konkursų dalyviams, neatsižvelgdami į tai, ar tokios siūlomos kainos remiamos užsienio subsidijomis. Taip gali būti ne tik sutarčių, kurios yra skiriamos remiantis kaina, atveju, bet ir sutarčių, skiriamų remiantis geriausiu kainos ir kokybės santykiu, atveju, nes dideli kainų skirtumai, galintys susidaryti, pavyzdžiui, dėl užsienio subsidijų, retai kompensuojami kokybės kriterijais. Toks pat iškreipiamasis poveikis gali pasireikšti, kai užsienio subsidijas gaunančios įmonės siekia gauti finansavimą iš ES biudžeto. 2.2Su užsienio subsidijomis susijusių atvejų apžvalga Gali būti įvairių tikslų, nebūtinai ekonominio pobūdžio, kurių teikdamos užsienio subsidijas siekia ES nepriklausančių šalių institucijos, taip pat įvairių būdų, kaip subsidiją galima skirti ES veiklą vykdančiai įmonei. Toliau pateikiami keli pavyzdžiai. Pirma, įmonės gali gauti subsidijų, kuriomis siekiama paremti jų ES jau vykdomą veiklą. Užsienio valstybės gali skirti subsidijų (pvz., dotacijų) arba teikti pigesnį finansavimą ES veiklą vykdančiai įmonei (pvz., ES veikiančiai patronuojamajai įmonei). Užsienio valstybės taip pat gali suteikti subsidiją už ES ribų įsteigtai patronuojančiajai įmonei (pvz., taikyti jai pelno mokesčio režimus, pagal kuriuos yra numatytos atrankinės paskatos), kuri savo ruožtu, sudarydama grupės vidaus sandorius, finansuoja ES įsteigtą patronuojamąją įmonę. ES veiklą vykdanti įmonė užsienio valstybių nurodymu taip pat gali gauti finansavimą lengvatinėmis sąlygomis tiesiogiai iš užsienio bankų. Be to, trečiosios šalys gali būti sudariusios bendradarbiavimo susitarimus su ES vietos valdžios institucijomis ar ES plėtros bankais ir per tokias institucijas ar bankus gali teikti užsienio subsidijas ES veiklą vykdančioms įmonėms . Tam tikrais atvejais užsienio subsidijos yra teikiamos siekiant aiškaus tikslo sudaryti sąlygas įmonėms teikti pasiūlymus dėl viešųjų sutarčių kainomis, mažesnėmis nei rinkos kaina arba netgi mažesnėmis nei savikaina, t. y. tiesiogiai sumažinti pasiūlymo kainą ir taip pakenkti konkuruojančioms nesubsidijuojamoms įmonėms. Be to, subsidijos apskritai gali paskatinti agresyvų elgesį rinkoje. Toks elgesys, kuris nėra grindžiamas įprastais komerciniais sumetimais, gali būti grindžiamas strateginiais tikslais, siekiant patekti į strategiškai svarbias rinkas ar regionus arba gauti privilegijų naudojantis ypatingos svarbos ir pagrindinės infrastruktūros objektais, įskaitant infrastruktūrą, kuriai taikomos Direktyvos 2014/25/ES taisyklės. Galiausiai, užsienio subsidijomis taip pat gali būti remiami įsigijimai siekiant padėti ES nepriklausančių šalių įmonėms plėstis ES. ES nepriklausančių šalių valdžios institucijos gali siekti valdyti įsigijimą siūlydamos lengvatinį finansavimą, paskolų garantijas ir kitas investicinių sąnaudų mažinimo priemones. Tokiomis priemonėmis gali būti tiesiogiai siekiama remti įmonių tiesiogines investicijas užsienyje: taikyti specialią mokesčių atskaitą (sumažinant pelno mokestį) arba jas finansuoti vyriausybės remiamų investicinių fondų ar tarpininkų lėšomis. Visos tokios įvairios galimos paramos priemonės gali padaryti didelį poveikį priedams, siūlomiems įsigyjant įmones. Daug tiesioginių užsienio investicijų vykdoma per lengvatinių mokesčių centrus, kuriuose gali būti siūlomos specialios apmokestinimo sąlygos. Visų pirma, 10,9 proc. užsienio investuotojų, kontroliuojančių ES įmones, yra įsteigti tokiuose lengvatinių mokesčių centruose. 3Trūkumų analizė Yra tam tikrų ES ir tarptautinių dokumentų, į kuriuos reikėtų atsižvelgti svarstant, kaip šalinti užsienio subsidijų vidaus rinkoje sukeltus iškraipymus. Nors tos tarptautinės ir ES taisyklės tam tikru mastu yra taikomos tokiems iškraipymams, iš toliau pateiktos trūkumų analizės matyti, kad kol kas jokia turima priemone ši problema nėra sprendžiama išsamiai. Visų pirma, kai užsienio subsidijos teikiamos kaip finansavimas, padedantis įsigyti ES įmones, arba kai jomis remiama įmonės veikla ES, atsiranda reglamentavimo spraga. Tas pats pasakytina apie atvejus, kai dėl užsienio subsidijų iškraipomos viešųjų pirkimų procedūros arba suteikiamas pranašumas siekiant gauti ES finansinę paramą. Todėl šioje baltojoje knygoje išdėstomos galimos tokių naujų priemonių savybės, kad būtų galima užpildyti egzistuojančią reglamentavimo spragą ir užtikrinti vienodas sąlygas vidaus rinkoje. Be to, tokios naujos priemonės gali iš dalies sutapti su jau galiojančiomis taisyklėmis. Toks dalinis sutapimas išsamiau paaiškinamas 6 skirsnyje aptariant, kaip tokios naujos priemonės derėtų su galiojančiomis ES ir tarptautinėmis taisyklėmis. 3.1ES konkurencijos taisyklės Pagal ES susijungimų ir antimonopolines taisykles Komisija gali įsikišti, kai dėl koncentracijos ar įmonių rinkos praktikos iškraipoma konkurencija. Nei ES antimonopolinėse taisyklėse, nei ES susijungimų kontrolės priemonėmis nėra konkrečiai atsižvelgiama į tai, ar ekonominės veiklos vykdytojas gali būti gavęs užsienio subsidijų (net jeigu iš principo šis klausimas galėtų būti nagrinėjamas atliekant vertinimą), ir Komisijai (ar valstybėms narėms) nėra leidžiama kištis ir priimti sprendimą remiantis vien šiuo pagrindu ar tik daugiausia šiuo pagrindu. ES valstybės pagalbos taisyklės taikomos, kai dėl finansinės paramos, kurią ES valstybės narės skiria įmonėms, iškraipoma arba gali būti iškraipyta konkurencija vidaus rinkoje. Tačiau finansinei paramai, kurią ES nepriklausančių šalių valdžios institucijos skiria ES veiklą vykdančioms įmonėms tiesiogiai ar per jų patronuojančiąsias įmones už ES ribų, ES valstybės pagalbos taisyklės netaikomos. 3.2ES prekybos politika Prekybos politikos srityje ES yra kelios priemonės, kaip atkurti vienodas prekybos prekėmis ir investavimo sąlygas: daugiašaliu lygmeniu tai yra PPO SKP sutartis, dvišaliu lygmeniu – laisvosios prekybos susitarimai ir vienašalės priemonės, kaip antai prekybos apsaugos priemonės. Taikydama šias priemones ES gali reaguoti į nesąžiningą konkurenciją, kai produktai pagaminti gavus paramą ne ES lėšomis (antisubsidijų taisyklės). Kaip kovos su nesąžininga praktika priemonės paprastai taikomi papildomi importo muitai už užsienio konkurentų gautas subsidijas, kuriais kompensuojama padaryta žala.

Tačiau tokioms priemonėms būdingi tam tikri apribojimai ir jomis negalima aprėpti visų užsienio subsidijų, darančių poveikį vidaus rinkai. ES antidempingo ir antisubsidijų taisyklės taikomos į ES importuojamoms prekėms. Tačiau jos nėra taikomos prekybai paslaugomis, investicijoms ar kitiems finansiniams srautams, susijusiems su įmonių steigimu ir veikimu ES. Reglamentas, kuriuo nustatoma tiesioginių užsienio investicijų į ES tikrinimo sistema (TUI tikrinimo reglamentas), yra svarbi priemonė apsisaugoti nuo rizikos, kurią užsienio investicijos, nukreiptos į ES ar valstybių narių ypatingos svarbos turtą, kelia saugumui ar viešajai tvarkai. Tačiau TUI tikrinimo reglamento taikymo sritis – nustatyti tikėtiną tiesioginių užsienio investicijų poveikį saugumui ir viešajai tvarkai vertinant jų poveikį, be kita ko, ypatingos svarbos infrastruktūros objektams, ypatingos svarbos technologijoms, ypatingos svarbos žaliavoms ir juo nėra konkrečiai sprendžiama užsienio subsidijų sukeliamų iškraipymų problema. Tarptautiniu lygmeniu ES gali pareikšti ieškinį PPO narei dėl SKP sutarties pažeidimų, visų pirma, kai PPO narė teikia pagal sutartį draudžiamas subsidijas ar subsidijas, kurios daro neigiamą poveikį ES interesams, ir prašyti, kad PPO kolegija priimtų sprendimą. Tačiau į SKP sutarties taikymo sritį taip pat patenka tik prekyba prekėmis. PPO GATS suteikti įgaliojimai parengti taisykles dėl subsidijų prekybos paslaugomis srityje, bet tokios taisyklės vis dar neparengtos. 3.3Viešieji pirkimai Pagal galiojančią viešųjų pirkimų srities ES teisinę sistemą ES viešųjų pirkimų rinkų iškraipymų dėl užsienio subsidijų klausimas nėra konkrečiai sprendžiamas. ES viešųjų pirkimų direktyvose, kurios yra bendrosios rinkos priemonės, nėra konkrečių taisyklių dėl užsienio subsidijas gaunančių ekonominės veiklos vykdytojų dalyvavimo. Perkančiosios organizacijos turi didelę veiksmų laisvę ir rengdamos viešųjų pirkimų procedūrą, ir vertindamos pagal tą procedūrą pateiktus pasiūlymus. Be to, vertindamos pasiūlymus perkančiosios organizacijos teisiškai neprivalo tirti, ar yra užsienio subsidijų, taigi iškraipymą sukeliančios užsienio subsidijos neturi jokių konkrečių teisinių pasekmių. Pagal keletą tarptautinių susitarimų (tokių kaip Sutartis dėl viešųjų pirkimų ir dvišaliai laisvosios prekybos susitarimai, į kuriuos įtraukti skyriai dėl viešųjų pirkimų) ES įsipareigojo suteikti galimybę kelių trečiųjų šalių prekėms, paslaugoms ir tiekėjams patekti į jos viešųjų pirkimų rinką. Taigi viešųjų pirkimų direktyvose numatyta, kad viešųjų pirkimų vykdytojai ES tuos susitarimus pasirašiusių šalių darbams, prekėms, paslaugoms ir ekonominės veiklos vykdytojams, privalo taikyti ne mažiau palankesnį režimą nei Sąjungos darbams, prekėms, paslaugoms ir ekonominės veiklos vykdytojams, jeigu konkretus viešasis pirkimas numatytas tuose susitarimuose. Nepaisant to įpareigojimo, ekonominės veiklos vykdytojai iš trečiųjų šalių, nesudariusių jokio susitarimo su ES, kuriuo būtų numatomas viešųjų pirkimų rinkos atvėrimas, arba jų prekės, paslaugos ar darbai neturi užtikrintos galimybės dalyvauti viešųjų pirkimų procedūrose ES ir gali būti iš jų pašalinti. Praktikoje sprendimus pašalinti užtikrintos galimybės neturinčius konkurso dalyvius iš trečiųjų šalių būtų galima pagrįsti užsienio subsidijų gavimu, bet galiojančioje teisinėje sistemoje toks ryšys nėra nustatytas. Vertindami su sutarties įgyvendinimu ir įvykdymu susijusią riziką viešųjų pirkimų vykdytojai gali atsižvelgti į užsienio subsidijų buvimą. Konkrečiau kalbant, vertindami bendrą finansinį pasiūlymo gyvybingumą viešųjų pirkimų vykdytojai gali atsižvelgti į priklausomumą nuo subsidijų. Tokiam vertinimui atlikti pagal Direktyvos 2014/24/ES 69 straipsnį perkančiosioms organizacijoms leidžiama atmesti pasiūlymus, kurių kaina, jų nuomone, yra neįprastai maža, kai konkurso dalyvio pateiktų paaiškinimų ir įrodymų nepakanka pasiūlytai mažai kainai pagrįsti. Kai atliekant vertinimą pavyksta nustatyti, kad konkurso dalyvis yra gavęs su SESV nesuderinamą ES valstybės pagalbą ir dėl to galėjo pasiūlyti mažą kainą, esant tam tikroms papildomoms sąlygoms tokį pasiūlymą galima atmesti vien šiuo pagrindu. Tačiau Direktyvos 2014/24/ES 69 straipsnyje nėra atitinkamos nuostatos dėl užsienio subsidijų, dėl kurių pasiūlymų teikėjai gali pasiūlyti mažas kainas. Jeigu atliekant bendrą vertinimą galima atsižvelgti į užsienio subsidijas, ir viešųjų pirkimų vykdytojai dėl pasiūlytos neįprastai mažos kainos galiausiai nusprendžia pasiūlymą atmesti, tokį sprendimą atmesti reikia pagrįsti įrodant, kad pasiūlymo gyvybingumas ir konkurso dalyvio gebėjimas įvykdyti sutartį už pasiūlytą (neįprastai mažą) kainą nukenčia dėl užsienio subsidijų. Viešųjų pirkimų vykdytojai ES taip pat raginami savo viešųjų pirkimų procedūrose reikalauti, kad būtų laikomasi aukštų aplinkosaugos ir socialinių standartų, ir užtikrinti, kad ES ir trečiųjų šalių konkursų dalyviams būtų taikomi vienodi standartai. Faktiškai jie gali naudoti technines specifikacijas, pašalinimo, atrankos ir sutarties skyrimo kriterijus bei įtraukti sutarties vykdymo sąlygas, kuriomis būtų užtikrinamas aukštų standartų laikymasis. Nors praktiškai tokie reikalavimai gali padėti sudaryti vienodas sąlygas, jie nėra nustatyti tam, kad juos taikant būtų panaikinamas galimas užsienio subsidijų iškreipiamasis poveikis apskritai; tai dar mažiau pasakytina apie ES įsteigtus subsidijuojamus subjektus, nes jiems jau taikomos tokios pat taisyklės kaip ir nesubsidijuojamiems konkurentams. Praktiškai viešųjų pirkimų vykdytojai neturi informacijos, kuri yra būtina norint ištirti, ar konkurso dalyviai gauna užsienio subsidijų, arba įvertinti, kokiu mastu tokios subsidijos sukelia viešųjų pirkimų rinkų iškraipymus. Viešųjų pirkimų vykdytojai taip pat gali turėti trumpalaikių ekonominių paskatų skirti sutartį tokiems konkurso dalyviams, net jeigu mažos kainos siūlomos dėl užsienio subsidijų. Galiausiai, pagrindinis tarptautinių viešųjų pirkimų priemonės (TVPP) tikslas – skatinti prekybos partnerius derėtis su ES dėl jų viešųjų rinkų atvėrimo ES įmonėms. Jeigu TVPP bus patvirtinta tokia, kokia yra, ja bus siekiama suteikti daugiau galimybių patekti į viešųjų pirkimų rinkas už ES ribų, bet ja nebus sprendžiama vidaus rinkos viešųjų pirkimų procesų iškraipymų, kurių atsiranda dėl ES viešųjų pirkimų rinkose dalyvaujančioms įmonėms suteiktų užsienio subsidijų, problema. Galiojančių ES viešųjų pirkimų srities taisyklių nepakanka užsienio subsidijų sukeliamų iškraipymų problemai spręsti ir padėčiai ištaisyti. Taigi, kai užsienio subsidijomis remiamas pasiūlymų teikimas dalyvaujant ES viešųjų pirkimų procedūroje ir dėl jų ta procedūra iškraipoma, atsiranda reglamentavimo spraga. 3.4ES finansavimas Norint gauti ES finansinę paramą taikomos Finansiniame reglamente (toliau – Finansinis reglamentas arba FR) nustatytos taisyklės. Galimybė trečiųjų šalių subjektams gauti ES finansavimą reglamentuojama susitarimais su trečiosiomis šalimis. Tos taisyklės yra papildomos reglamentais dėl ES išlaidų programų ir fondų. Visose šiose taisyklėse yra įtvirtintos nuostatos, kuriomis siekiama apsaugoti vienodas sąlygas. Pavyzdžiui, tai daroma nustatant neįprastai mažos kainos pasiūlymų poveikio mažinimo priemones. Tačiau nė viena iš šių taisyklių šiuo metu neatsižvelgiama į užsienio subsidijų buvimą ir poveikį įmonės gebėjimui, nepriklausomai nuo jos įsteigimo vietos, gauti ES finansavimą pasinaudojant tokiomis subsidijomis. Kalbant apie pasidalijamąjį valdymą, šio dokumento 3.3 skirsnyje pateikta trūkumų analizė ir pamąstymai apie ES viešųjų pirkimų taisykles yra itin svarbūs ir ES finansavimui, nes valstybės narės taiko šias taisykles ES finansuojamiems projektams, įgyvendinamiems taikant pasidalijamojo valdymo principą. 4Sistema, kuria siekiama pašalinti užsienio subsidijų sukeltus vidaus rinkos iškraipymus apskritai ir konkrečiai įmonių įsigijimo bei viešųjų pirkimų atvejais Kaip matyti iš trūkumų analizės, ES jau turi tam tikrų priemonių, kad pašalintų iškraipymus, kuriuos užsienio subsidijos gali sukelti vidaus rinkoje, visų pirma, kai užsienio subsidijos skiriamos prekių importui. Tačiau iš trūkumų analizės ir problemos apibūdinimo taip pat matyti, kad esamas priemones reikia papildyti, kad būtų konkrečiai šalinami ES vidaus rinkos iškraipymai, kuriuos sukelia ES nepriklausančių šalių valdžios institucijų skiriamos subsidijos, ir padėtis būtų ištaisyta. Taigi šiame Baltosios knygos skirsnyje siūloma aptarti sistemą, kurią taikant, viena vertus, būtų šalinami iškraipymai, kuriuos sukelia ekonominės veiklos vykdytojui ES rinkoje teikiamos užsienio subsidijos (1 modulis), ir, kita vertus, iškraipymai, kuriuos sukelia užsienio subsidijos tikslinių ES įmonių įsigijimo (2 modulis) ir viešųjų pirkimų (3 modulis) atvejais. Visuose moduliuose lemiamas veiksnys yra subsidijos kilmė, t. y. tai, kad ją suteikia trečioji šalis. Modulius galima taikyti po vieną arba kartu. Toliau atitinkami moduliai paaiškinami išsamiau: nustatomos kiekvieno modulio pagrindinės savybės ir atitinkama taikymo sritis, galimi kriterijai, kuriais kompetentinga priežiūros institucija galėtų vadovautis atlikdama vertinimą, kad nustatytų, ar yra vidaus rinką iškraipanti užsienio subsidija, taip pat procedūra ir galimos kompensacinės priemonės.

Šioje baltojoje knygoje vartojamas terminas „užsienio subsidija“ yra apibrėžtas I priede. 4.1Bendroji užsienio subsidijų nustatymo priemonė (1 modulis) 4.1.1Pagrindiniai aspektai 1 modulis yra numatytas kaip bendroji priemonė, kuria sprendžiama užsienio subsidijų, dėl kurių vidaus rinkoje atsiranda iškraipymų ir kurios yra skiriamos naudos gavėjui, įsteigtam arba tam tikrais atvejais vykdančiam veiklą ES, problema. Pagal šį modulį kompetentingos priežiūros institucijos (Komisija ir tam tikros valstybių narių valdžios institucijos, kurios, kad būtų išvengta dubliavimo, įgyvendintų atitinkamus vykdymo užtikrinimo įgaliojimus pagal bendrą peržiūros sistemą) galėtų imtis veiksmų vadovaudamosi visais, jų nuomone, svarbiais elementais, iš kurių matyti, kad ES veikiančiam naudos gavėjui buvo suteikta užsienio subsidija. Informacija gali būti gaunama, pavyzdžiui, iš rinkos dalyvių ar valstybių narių. Byla būtų pradedama nagrinėti atliekant preliminarią peržiūrą, kurios tikslas – ištirti, ar yra užsienio subsidija, dėl kurios gali būti iškraipoma vidaus rinka. Jeigu atlikus preliminarią peržiūrą problemų nekiltų, nes užsienio subsidijos arba vidaus rinkos iškraipymo požymių nebūtų nustatyta arba byla nebūtų prioritetinė, kompetentinga priežiūros institucija bylą užbaigtų. Jeigu būtų įrodymų, iš kurių būtų galima matyti, kad dėl užsienio subsidijos galėtų būti iškraipomas tinkamas vidaus rinkos veikimas, būtų atliekamas nuodugnus tyrimas, kurio metu kompetentinga priežiūros institucija turėtų patvirtinti savo preliminarią išvadą, kad užsienio subsidija, dėl kurios iškraipoma vidaus rinka, buvo suteikta. Užbaigus tokį nuodugnų tyrimą, jeigu būtų patvirtinta, kad dėl užsienio subsidijos tinkamas vidaus rinkos veikimas galėjo ar galėtų būti iškraipomas, kompetentinga priežiūros institucija turėtų galimybę taikyti priemones tokiems iškraipymams vidaus rinkoje ištaisyti (toliau – kompensacinės priemonės). Kitu atveju, jeigu užsienio subsidijos buvimas nebūtų patvirtintas, jeigu nebūtų iškraipymo požymių arba, atlikus pusiausvyros tyrimą, galimas iškraipymas, kurį galėtų sukelti subsidija, būtų sumažinamas teigiamu poveikiu, kurį taip remiama ekonominė veikla ar investicija galėtų padaryti ES ar ES pripažįstamam viešosios politikos interesui, tyrimas būtų baigtas. 4.1.21 modulio taikymo sritis 4.1.2.1Bendrosios pastabos 1 modulio materialinė taikymo sritis yra plati; į ją būtų galima įtraukti iškraipymą sukeliančias užsienio subsidijas visose rinkos situacijose. Tai reiškia, kad į 1 modulį taip pat būtų įtraukta galimybė peržiūrėti užsienio subsidijomis remiamus įsigijimus ir (arba) subsidijuojamo viešųjų pirkimų dalyvio elgesį rinkoje. 4.1.2.2Užsienio subsidijos ES veiklą vykdančios įmonės naudai 1 modulio tikslas – pašalinti užsienio subsidijų ES sukeliamus iškraipymus. Šiuo tikslu 1 modulis būtų taikomas ES įsteigtoms įmonėms, gaunančioms užsienio subsidijų. Atskirai būtų galima apsvarstyti galimybę į 1 modulio taikymo sritį taip pat įtraukti tam tikras kitokią veiklą ES vykdančias įmones, gaunančias užsienio subsidijų. Šios dvi galimybės yra nagrinėjamos toliau. Abiejų galimybių atveju kompetentingos institucijos galėtų imtis veiksmų, tik jeigu dėl subsidijos atsirastų vidaus rinkos iškraipymų. ·ES įsteigtos įmonės Užsienio subsidijai ši galimybė būtų taikoma, tik jeigu subsidija teiktų naudos ES įsteigtaiįmonei. Įmonė laikoma įsteigta ES, jeigu ES yra įsteigtas vienas iš jos subjektų. Kai subsidija būtų teikiama už ES ribų įsteigtam subjektui, reikėtų nustatyti, kokią dalį užsienio subsidijos teikiamos naudos galima priskirti ES įsteigtam subjektui, atsižvelgiant į tokius atitinkamus kriterijus, kaip užsienio subsidijos paskirtis ir jos skyrimo sąlygos arba faktinis lėšų panaudojimas (kaip matyti, pvz., tiriant nagrinėjamos įmonės sąskaitas). ·ES veikiančios įmonės Reikėtų apsvarstyti galimybę 1 modulį taikyti ne tik ES įsteigtoms įmonėms, bet ir tam tikroms įmonėms, kurios gauna užsienio subsidijų ir ES vykdo kitokią veiklą, pavyzdžiui, tais atvejais, kai už ES ribų įsteigta įmonė siekia įsigyti tikslinę įmonę ES. 4.1.2.3Data, nuo kurios teikiama subsidija Būtų laikoma, kad užsienio subsidijai 1 modulis taikomas nuo to momento, kada naudos gavėjas įgyja teisę gauti subsidiją. Faktinis subsidijos išmokėjimas nėra būtinoji sąlyga, kad subsidija patektų į 1 modulio taikymo sritį. Tačiau mokėjimas yra svarbus nustatant tinkamą taisomąją priemonę, kaip aptariama toliau. 4.1.3Vidaus rinkos iškraipymų vertinimas Nustačiusi užsienio subsidijos buvimą kompetentinga priežiūros institucija įvertintų, ar dėl tokios subsidijos iškraipoma vidaus rinka. Vertinami ir faktiniai, ir galimi iškraipymai. Tam tikrų kategorijų subsidijos būtų laikomos labiausiai tikėtina vidaus rinkos iškraipymų priežastimi. Visas kitas užsienio subsidijas reikėtų išsamiau vertinti pagal rodiklius, kurie padeda nustatyti, ar užsienio subsidija faktiškai ar potencialiai sukelia tinkamo vidaus rinkos veikimo iškraipymą. Bet kuriuo atveju nagrinėjamoji įmonė taip pat turėtų galimybę įrodyti, kad dėl tiriamos užsienio subsidijos vidaus rinka konkrečiomis to atvejo aplinkybėmis negali būti iškraipyta.

Apskritai siūloma, kad tam tikros ribinės vertės neviršijančios užsienio subsidijos būtų laikomos nekeliančiomis problemų, nes mažai tikėtina, kad dėl jų bus iškraipomas tinkamas vidaus rinkos veikimas. Dėl užsienio subsidijų, neviršijančių tos ribinės vertės, turėtų būti daroma prielaida, kad jos negali iškraipyti teisingo vidaus rinkos veikimo. Kaip ribinę vertę būtų galima nustatyti per trejus metus iš eilės suteiktą 200 000 EUR sumą. Ši suma atitiktų ES valstybės pagalbos taisyklėse nustatytą de minimis ribą. 4.1.3.1Užsienio subsidijų, laikomų tikėtina vidaus rinkos iškraipymo priežastimi, kategorijos Tikėtina, kad iškraipymų vidaus rinkoje dėl savo pobūdžio ir formos sukelia tam tikrų kategorijų užsienio subsidijos, kaip antai tam tikrų rūšių valstybės pagalba. Galėtų būti nustatyta, kad dėl toliau nurodytų kategorijų užsienio subsidijų vidaus rinka yra iškraipoma: ·eksportui finansuoti skiriamų subsidijų, nebent eksporto finansavimas būtų teikiamas pagal EBPO susitarimą dėl oficialiai remiamų eksporto kreditų; ·subsidijų (kaip antai atleidimas nuo skolos) sunkumų patiriančioms įmonėms, t. y. įmonėms, kurios negali gauti ilgalaikio finansavimo ar investicijų iš nepriklausomų komercinių šaltinių, nebent yra restruktūrizavimo planas, kuriuo užtikrinamas ilgalaikis naudos gavėjo gyvybingumas ir naudos gavėjas pats sumoka nemenką įnašą. Subsidijos, teikiamos siekiant atitaisyti didelį nacionalinį ar pasaulinį ekonomikos sutrikimą , prie šios kategorijos nepriskiriamos, jeigu jos yra ribotos trukmės ir proporcingos atitinkamam sutrikimui atitaisyti; ·subsidijų, kuriomis vyriausybė garantuoja tam tikrų įmonių skolas ar įsipareigojimus be jokių tokių skolų ir įsipareigojimų sumos ar tokios garantijos trukmės apribojimų; ·veiklos subsidijų, skiriamų kaip mokesčio lengvatos, išskyrus bendrąsias priemones; ·užsienio subsidijų, kuriomis tiesiogiai remiamas įsigijimas. 4.1.3.2Visų kitų užsienio subsidijų vertinimas pagal rodiklius Užsienio subsidijos, kurios nėra priskiriamos nė prie vienos iš pirmiau išvardytų kategorijų, vis tiek gali sukelti vidaus rinkos iškraipymų. Skiriant tokias užsienio subsidijas gali būti suteikiama galimybių mažiau efektyviems veiklos vykdytojams augti ir pasididinti vidaus rinkos dalį efektyvesnių veiklos vykdytojų, kurie negavo tokių subsidijų, sąskaita. Be to, užsienio subsidijų gaunantys veiklos vykdytojai gali gaminti pigiau ir galiausiai siūlyti savo produktus ir paslaugas vidaus rinkoje mažesnėmis kainomis, darydami žalą tokių subsidijų negaunantiems konkurentams. Kai perkamos prekės ar įsigyjamos įmonės, užsienio subsidijomis taip pat gali būti sudaromos sąlygos jų gavėjams pasiūlyti didesnę kainą, nei siūlo kiti veiklos vykdytojai, kurie gali būti efektyvesni. Tokiais atvejais, kai užsienio subsidijos nepatenka į iš anksto nustatytas iškraipymą sukeliančių subsidijų kategorijas, jas reikėtų išnagrinėti išsamiau, siekiant įvertinti, ar dėl jų faktiškai ar galimai būtų iškraipomos vienodos sąlygos vidaus rinkoje. Dėl nepakankamo su užsienio subsidijomis susijusio skaidrumo apskritai ir dėl komercinės tikrovės sudėtingumo sunku vienareikšmiškai nustatyti arba net kiekybiškai įvertinti konkrečių užsienio subsidijų poveikį vidaus rinkai. Todėl norint nustatyti tokį poveikį, atrodo, būtina naudoti su subsidijomis ir atitinkama rinkos padėtimi susijusių rodiklių rinkinį. Į neišsamų svarbių rodiklių sąrašą galima įtraukti šiuos kriterijus. ·Santykinis nagrinėjamosios subsidijos dydis: kuo didesnė santykinė subsidijos suma, tuo labiau tikėtina, kad ji padarys neigiamą poveikį vidaus rinkai; pvz., investicijoms skirtos subsidijos atveju subsidijos dydį galima palyginti su investicijos dydžiu. ·Naudos gavėjo padėtis: pvz., kuo didesnis naudos gavėjas, tuo labiau tikėtina, kad subsidija sukels iškraipymų. Apskritai galėtų būti laikoma, kad yra mažiau tikėtina, jog subsidijos mažosioms ir vidutinėms įmonėms sukels iškraipymų. Kuo daugiau naudos gavėjų gamybos pajėgumų neišnaudojama, tuo labiau tikėtina, kad subsidija sukels iškraipymų. ·Padėtis nagrinėjamojoje rinkoje: pvz., labiau tikėtina, kad, palyginti su kitomis subsidijomis, iškraipymų sukels subsidijos naudos gavėjams, vykdantiems veiklą struktūrinių perteklinių pajėgumų rinkose. Labiau tikėtina, kad, palyginti su kitomis subsidijomis, iškraipymų sukels subsidijos naudos gavėjams, vykdantiems veiklą rinkose, kurioms būdinga daug koncentracijų, nei kitos subsidijos. Taip pat labiau tikėtina, kad iškraipymų sukels subsidijos sparčiai augančiose aukštųjų technologijų rinkose. ·Nagrinėjamas elgesys rinkoje, pvz., didesnės kainos pasiūlymas įsigijimų atveju arba iškreipiamąjį poveikį turinčių pasiūlymų teikimas viešųjų pirkimų procedūrose. ·Naudos gavėjo veiklos lygis vidaus rinkoje: yra mažiau tikėtina, kad iškraipymų vidaus rinkoje sukels subsidijos, teikiamos įmonėms, vykdančioms ribotą veiklą vidaus rinkoje. Taip pat būtų vertinama galimybė, kad kompetentinga priežiūros institucija galėtų atsižvelgti į tai, ar naudos gavėjas turi privilegijuotą galimybę patekti į savo vidaus rinką (nes jam taikomos specialiosioms ar išskirtinėms teisėms lygiavertės priemonės) ir įgyja dirbtinį konkurencinį pranašumą, kurį gali išnaudoti ES vidaus rinkoje ir dėl kurio bet kokios subsidijos iškreipiamasis poveikis dar labiau padidėja. 4.1.4ES interesų kriterijus Nustačius, kad dėl užsienio subsidijos gali būti iškraipoma vidaus rinka, ir kai yra įrodymų, jog remiama ekonominė veikla ar investicija gali padaryti teigiamą poveikį ES ar ES pripažįstamiems viešosios politikos interesams, iškraipymą reikėtų vertinti atsižvelgiant į tokį galimą teigiamą poveikį.

Atliekant tokį vertinimą būtų atsižvelgiama į ES viešosios politikos tikslus, kaip antai darbo vietų kūrimą, poveikio klimatui neutralumo užtikrinimą ir aplinkos apsaugą, skaitmeninę transformaciją, saugumą, viešąją tvarką ir visuomenės saugą bei atsparumą. Lyginant šiuos aspektus su iškraipymu, svarbų vaidmenį atliktų iškraipymo laipsnis. Be to, pusiausvyros tyrimu reikia atsižvelgti į įvairius interesus, įskaitant poreikį apsaugoti vartotojų interesus. Jeigu tiriant pusiausvyrą užsienio subsidijos sukeltas vidaus rinkos iškraipymas būtų pakankamai sumažinamas dėl teigiamo poveikio, kurį daro remiama ekonominė veikla ar investicijos, vykdomo tyrimo tęsti nebereikėtų. 4.1.5Procedūra 1 modulio procedūrą siūloma sudaryti iš dviejų etapų sistemos – preliminarios galimo vidaus rinkos iškraipymo dėl užsienio subsidijos peržiūros ir nuodugnaus tyrimo. Pagal šį modulį kompetentinga priežiūros institucija gali susidurti su sunkumais gaunant reikiamą informaciją, visų pirma, todėl, kad užsienio subsidijas teikiančios institucijos yra už ES ribų, taip pat kaip ir subjektai, per kuriuos subsidijos gali būti teikiamos. Šiuo požiūriu, tam, kad kompetentinga priežiūros institucija galėtų imtis veiksmų, bus svarbios tinkamos tyrimo priemonės ir galimybė prašyti rinkos informacijos iš rinkos dalyvių. Be to, ir preliminarios peržiūros, ir nuodugnaus tyrimo metu būtų svarbios informacijos rinkimo mechanizmai. Kompetentinga priežiūros institucija galėtų skirti baudas ir reguliariai mokamas baudas už prašomos informacijos nepateikimą laiku arba už neišsamios, neteisingos ar klaidinančios informacijos pateikimą. Jeigu nepaisant tokių sankcijų informacija nebūtų pateikiama, ji turėtų galimybę priimti sprendimus remdamasi turimais faktais, panašiai, kaip pagal procedūrą, susijusią su ES prekybos apsaugos priemonėmis ir valstybės pagalba. Be to, faktams nustatyti kompetentinga priežiūros institucija galėtų turėti galimybę apsilankyti įtariamo užsienio subsidijos gavėjo patalpose ES ir trečiosiose šalyse, jeigu trečioji šalis sutinka. 4.1.5.1Preliminari galimos užsienio subsidijos peržiūra Preliminarios peržiūros tikslas – patikrinti, ar ES įsteigtai arba, tam tikrais atvejais, veiklą vykdančiai įmonei teikiama užsienio subsidija, dėl kurios gali būti iškraipoma vidaus rinka. Jeigu po preliminarios peržiūros kompetentinga priežiūros institucija įtartų, kad yra užsienio subsidija, dėl kurios gali būti iškraipoma vidaus rinka, ji galėtų pradėti nuodugnų tyrimą, kad patvirtintų savo preliminarią nuomonę, jog yra užsienio subsidija, galinti iškraipyti tinkamą vidaus rinkos veikimą. Apie nuodugnaus tyrimo pradžią kompetentinga priežiūros institucija praneštų atitinkamai įmonei, trečiajai šaliai, kuri, kaip įtariama, teikia subsidiją ir tam tikrais atvejais – Komisijai bei kitų valstybių narių kompetentingoms priežiūros institucijoms. Jeigu po preliminarios peržiūros problemų nekiltų, nes užsienio subsidijos nėra arba nėra vidaus rinkos iškraipymo požymių, preliminari peržiūra būtų baigiama ir apie tai būtų pranešama atitinkamai įmonei, Komisijai ir visoms ES valstybėms narėms. 4.1.5.2Nuodugnus užsienio subsidijos tyrimas Atliekant nuodugnų tyrimą suinteresuotosios šalys būtų kviečiamos išdėstyti savo nuomones raštu ir pateikti informacijos apie užsienio subsidijos buvimą ir galimą iškreipiamąjį poveikį vidaus rinkai. Jeigu atitinkama įmonė nepateiktų kompetentingos priežiūros institucijos prašomos informacijos arba kitaip nebendradarbiautų dėdama visas pastangas, kompetentinga priežiūros institucija galėtų priimti sprendimą remdamasi turimais faktais. Nuodugnaus tyrimo pabaigoje kompetentinga priežiūros institucija priimtų sprendimą: ·jeigu būtų nustatyta, kad užsienio subsidija sukelia iškraipymą, kompetentinga priežiūros institucija atitinkamai įmonei taikytų kompensacines priemones (sprendimas dėl kompensacinių priemonių); ·jeigu būtų nustatyta, kad užsienio subsidija sukelia iškraipymą ir atitinkama įmonė prisiimtų įsipareigojimus, kurie, kompetentingos priežiūros institucijos nuomone, būtų tinkami ir pakankami iškraipymui sumažinti, savo sprendimu ji tuos įsipareigojimus padarytų privalomus įmonei (sprendimas dėl įsipareigojimų). Jeigu užsienio subsidija nebūtų nustatyta arba nebūtų nustatyta galimų ar faktinių vidaus rinkos iškraipymų požymių, dėl kurių intervencija būtų pateisinama, ji baigtų bylą ir apie tai praneštų atitinkamai įmonei ir procedūroje dalyvavusioms suinteresuotosioms šalims, taip pat visoms valstybėms narėms ir Komisijai, jeigu kompetentinga priežiūros institucija nėra Komisija. Jeigu Komisija, kaip kompetentinga priežiūros institucija, nustatytų, kad iškraipymas sumažinamas teigiamu remiamos ekonominės veiklos ar investicijos poveikiu, ji taip pat baigtų bylą. 4.1.6Kompensacinės priemonės Siekiant pašalinti užsienio subsidijos sukeltus iškraipymus, būtų galima taikyti kompensacines priemones. Pagal ES valstybės pagalbos taisykles valstybės pagalbą, kuri buvo suteikta nesilaikant ES valstybės pagalbos taisyklių, reikia grąžinti su palūkanomis ją suteikusiai valstybei narei. Šis principas, taikomas užsienio subsidijų atveju, reikštų, kad tokių subsidijų finansinę naudą reikėtų panaikinti trečiajai šaliai taikant kompensacinius mokėjimus. Tačiau užsienio subsidijų atveju praktiškai gali būti sunku nustatyti, kad užsienio subsidija faktiškai ir negrįžtamai grąžinama trečiajai šaliai. Todėl gali būti reikalinga apsvarstyti galimybę kompetentingai priežiūros institucijai suteikti įvairių alternatyvių kompensacinių priemonių. Tai galėtų būti įvairios priemonės: nuo struktūrinių taisomųjų priemonių ir elgesio kontrolės priemonių iki kompensacinių mokėjimų ES ar valstybėms narėms. Nustatant tinkamas kompensacines priemones reikia atsižvelgti į užsienio subsidijos ypatumus ir iškreipiamąjį poveikį vidaus rinkai. Jeigu, pavyzdžiui, užsienio subsidija buvo skirta įsigijimui remti, struktūrinės taisomosios priemonės galėtų būti tinkamesnės nei kompensaciniai mokėjimai. Jeigu kompensaciniai mokėjimai trečiajai šaliai nėra tinkami ar įmanomi, galimos šios kompensacinės priemonės:

·tam tikro turto perleidimas sumažinant pajėgumus ar dalyvavimą rinkoje, taip galbūt apribojant galimus vidaus rinkos iškraipymus, visų pirma susijusius su užsienio subsidijomis, konkrečiai skiriamomis veiklai vidaus rinkoje remti, kaip, pavyzdžiui, numatyta Sanavimo ir restruktūrizavimo gairėse; ·tam tikrų investicijų draudimas; tai gali būti svarbu, visų pirma, jeigu užsienio subsidija buvo suteikta konkrečiai investicijai remti; ·subsidijuojamo įsigijimo draudimas; ·galimybė tretiesiems asmenims, pavyzdžiui, naudotis transporto paslaugų teikėjams skirta mobiliųjų įrenginių programine įranga arba vadovavimasis ES gairėmis dėl valstybės pagalbos taisyklių taikymo plačiajuosčio ryšio tinklų sparčiam diegimui; ·licencijų išdavimas sąžiningomis, pagrįstomis ir nediskriminacinėmis (FRAND) sąlygomis. Pavyzdžiui, jeigu įmonė gauna subsidijų ir įsigyja telekomunikacijų dažnius ar suteikia galimybę tinklams tais dažniais naudotis, įmonė galėtų būti įpareigota išduoti tų dažnių licencijas kitoms įmonėms; ·tam tikro su užsienio subsidija susijusio elgesio rinkoje draudimas; ·tam tikrų mokslinių tyrimų ir plėtros rezultatų skelbimas taip, kad kitos įmonės galėtų juos dauginti, pavyzdžiui, remiantis reikalavimais dėl bendriems Europos interesams svarbių projektų arba kaip nustatyta Bendrosios išimties reglamente (ES) Nr. 651/2014; ·kompensaciniai mokėjimai ES ar valstybėms narėms. Kadangi nepakankamas skaidrumas apskritai yra itin svarbus klausimas, visų pirma, kalbant apie finansinius santykius tarp trečiųjų šalių ir valstybinių įmonių, visais atvejais, kai nustatomos kompensacinės priemonės, būtų taikoma prievolė teikti ataskaitas ir skaidrumo įpareigojimas. Tokios ataskaitų teikimo ir skaidrumo prievolės galėtų būti grindžiamos, pvz., Skaidrumo direktyva 2006/111/EB. Didesnis skaidrumas gali padėti ateityje išvengti iškraipymų. Atitinkama įmonė taip pat galėtų pasiūlyti prisiimti įsipareigojimus sumažinti iškraipymą. Jeigu kompetentinga priežiūros institucija manytų, kad tokie įsipareigojimai yra pakankami, ji juos galėtų padaryti privalomus tai įmonei. Jeigu įmonė nesilaikytų kompetentingos priežiūros institucijos nustatytų kompensacinių priemonių arba jai privalomų įsipareigojimų, kompetentinga priežiūros institucija galėtų skirti reikalavimų nesilaikymo sankciją – baudas ir reguliariai mokamas baudas. Kompetentingų priežiūros institucijų įgaliojimams skirti kompensacines priemones būtų taikomas dešimties metų senaties terminas, skaičiuojamas nuo subsidijos skyrimo dienos. Jeigu kompetentinga priežiūros institucija dėl užsienio subsidijos imtųsi kokių nors veiksmų, senaties terminas būtų nutrauktas. Po kiekvieno nutraukimo senaties terminas būtų pradedamas skaičiuoti iš naujo. 4.1.7Priežiūros institucijos Siūloma, kad priežiūros institucijas paskirtų ir Komisija, ir valstybės narės. Būtų numatyti Komisijos ir kompetentingų nacionalinių priežiūros institucijų koordinavimo mechanizmai, kad būtų užtikrinamas jų vykdymo užtikrinimo veiksmų nuoseklumas ir veiksmingumas. Kalbant apie šiame modulyje aprašytą sistemą, užtikrinti, kad būtų nustatomos ir veiksmingai pašalinamos didžiausią iškreipiamąjį poveikį darančios užsienio subsidijos, geriausiai pavyktų, jeigu kelios vykdymą užtikrinančios institucijos dalytųsi kompetencija. Iš tikrųjų tai leistų ir Komisijai, ir valstybėms narėms išnaudoti savo pranašumus užtikrinant, kad užsienio subsidijų sukeliami iškraipymai ES būtų tinkamai patikrinami. Valstybės narės galėtų remtis savo tiesioginėmis žiniomis apie vidaus rinkų veikimą. Tačiau tam tikromis aplinkybėmis užsienio subsidijos gali daryti poveikį daugiau nei vienai valstybei narei. Tokiais atvejais 1 modulį geriau įgyvendintų Komisija, kuri užtikrintų nuoseklų taisyklių taikymą visoje ES, remdamasi savo patirtimi taikant prekybos apsaugos priemones ir valstybės pagalbos taisykles. Kiekviena nacionalinė priežiūros institucija būtų įgaliota vykdyti 1 modulį savo jurisdikcijoje, kuri yra atitinkamos valstybės narės teritorija. Komisija būtų kompetentinga nagrinėti visas užsienio subsidijas, kurias gauna ES veiklą vykdanti įmonė, neatsižvelgiant į tai, ar jos susijusios su vienos arba kelių ES valstybių narių teritorija. Komisijai taip pat priklausytų išimtinė kompetencija taikyti ES interesų kriterijų. Valstybės narės galėtų teikti informaciją Komisijos prašymu arba savo iniciatyva. Tačiau Komisija ir valstybės narės ir toliau galėtų savo nuožiūra priimti sprendimą, ar tirti konkretų galimą iškreipiamąjį poveikį darančios užsienio subsidijos atvejį. Tai reiškia, kad užsienio subsidiją gali tirti ·viena nacionalinė priežiūros institucija arba ·kelios lygiagrečiai veikiančios nacionalinės priežiūros institucijos (jeigu užsienio subsidija remiama ekonominė veikla daugiau nei vienoje valstybėje narėje) arba ·Komisija.

Bendradarbiavimo ir koordinavimo mechanizmas Norint taikyti pasidalijamojo vykdymo užtikrinimo sistemą reikia veiksmingų daugelio vykdymą užtikrinančių institucijų bendradarbiavimo mechanizmų. Komisijos ir nacionalinės priežiūros institucijos galėtų bendradarbiauti panašiai, kaip bendradarbiaujama šiuo metu pagal antimonopolines taisykles, nustatytas Reglamente (EB) Nr. 1/2003. Jos būtų taikomos kartu su valstybių narių ir Komisijos koordinavimo mechanizmu, kuriuo užtikrinamas nuoseklumas ir koordinavimas, kai būtina, vertinant subsidijos buvimą. Kalbant konkrečiau apie subsidijos buvimo vertinimą, nacionalinės priežiūros institucijos derintų savo veiksmus su Komisija preliminarios peržiūros ir paskesnio nuodugnaus tyrimo metu, kad užtikrintų nuoseklų subsidijų drausmės įgyvendinimą. Siūloma, kad, jeigu Komisija nepradėtų nuodugnaus tyrimo, nacionalinės priežiūros institucijos ir toliau galėtų nagrinėti savo bylas. Tačiau Komisijai pradėjus nuodugnų užsienio subsidijos tyrimą, ji įgytų su juo susijusius išimtinius įgaliojimus ir nacionalinėms priežiūros institucijoms tektų sustabdyti savo bylų nagrinėjimą. Nacionalinės priežiūros institucijos galėtų tęsti bylų nagrinėjimą, tik jeigu Komisija administracine tvarka baigtų savo nuodugnų tyrimą. Siekdamos užtikrinti veiksmingą vykdymą nacionalinės priežiūros institucijos galėtų prašyti Komisijos pradėti tyrimą; Komisija pasilieka teisę tokį prašymą patenkinti arba atmesti. Gali būti pageidautina perduoti bylą iš vienos ar kelių nacionalinių priežiūros institucijų Komisijai ar atvirkščiai. Visų pirma, kai bylą dėl tos pačios užsienio subsidijos nagrinėja dvi ar daugiau nacionalinių priežiūros institucijų , Komisija, ko gero, turi geresnių galimybių ištirti tokią bylą. Toks perdavimas gali vykti, kol byla yra nagrinėjama ir tik jeigu dėl jo sutinka ir prašančioji institucija, ir institucija, į kurią kreipiamasi. Komisija ir nacionalinės priežiūros institucijos taip pat praneštų viena kitai apie preliminarios peržiūros pradžią ir apie nuodugnaus tyrimo pradžią. Jos galėtų viena su kita dalytis svarbiais dokumentais, įskaitant konfidencialią informaciją. Vykstant nuodugniam tyrimui atsakinga nacionalinė priežiūros institucija turėtų prašyti Komisijos nuomonės, ar yra tenkinamas ES interesų kriterijus. Komisijos nuomonė valstybei narei būtų privaloma. Pasibaigus nuodugniam tyrimui, prieš priimdama sprendimą dėl kompensacinių priemonių arba dėl įsipareigojimų atsakinga nacionalinė priežiūros institucija pasitartų su Komisija ir informuotų visas kitas nacionalines priežiūros institucijas. Komisija savo ruožtu įtrauktų nacionalines priežiūros institucijas į savo sprendimų priėmimo procesą suteikdama galimybę joms pareikšti nuomonę dėl sprendimo projekto (po nuodugnaus tyrimo). Jeigu Komisijai arba nacionalinėms priežiūros institucijoms nekiltų problemų dėl užsienio subsidijos sukelto konkurencijos iškraipymo ir jos bylą baigtų, jos apie tai praneštų viena kitai. Toks bylos baigimas nedarytų poveikio jokios priežiūros institucijos kompetencijai tęsti ar pradėti nagrinėti tą pačią bylą ir joje padaryti kitą išvadą. Atsižvelgiant į tai, nacionalinės priežiūros institucijos turėtų užtikrinti, kad jų išvada būtų rengiama glaudžiai bendradarbiaujant su Komisija. 4.2Užsienio subsidijos, kuriomis remiamas tikslinių ES įmonių įsigijimas (2 modulis) 4.2.1Pagrindiniai aspektai Pagal 2 modulį siekiama konkrečiai spręsti problemas, susijusias su užsienio subsidijomis, kuriomis remiamas tikslinių ES įmonių (kaip apibrėžta toliau 4.2.2.1 skirsnyje) įsigijimas. Trumpai tariant, jo tikslas – užtikrinti, kad dėl užsienio subsidijų jų gavėjai neįgytų nesąžiningo pranašumo įsigydami kitas įmones (jų dalis), todėl jo taikymo sritis yra siauresnė nei 1 modulio. Kai užsienio subsidijomis siekiama remti tikslinių ES įmonių įsigijimą, vidaus rinka gali būti iškraipoma. Tai gali būti daroma 1) tiesiogiai skiriant subsidiją, aiškiai susietą su konkrečiu įmonės įsigijimu, arba 2) netiesiogiai, de facto didinant įsigyjančiojo subjekto finansinį pajėgumą ir taip padedant jam įsigyti įmonę. Pagal šį modulį kompetentinga priežiūros institucija ex ante peržiūrėtų numatomus įsigijimus, galbūt susijusius su užsienio subsidijomis pagal privalomą pranešimo mechanizmą. Peržiūros procesas būtų vykdomas dviem etapais: preliminarios peržiūros etapas ir, kai reikia, nuodugnus tyrimas. Jeigu remdamasi preliminaria peržiūra kompetentinga priežiūros institucija gautų pakankamai įrodymų, kad įsigyjančioji įmonė gauna užsienio subsidijų, kuriomis sudaromos sąlygos įsigyti įmones, ji galėtų pradėti nuodugnų tyrimą, Jeigu nebūtų pakankamai elementų, kuriais būtų galima pateisinti su įsigijimu susijusio tyrimo inicijavimą, kompetentinga priežiūros institucija tolesnių veiksmų nesiimtų ir baigtų bylą administracine tvarka. Jeigu po nuodugnaus tyrimo kompetentinga priežiūros institucija nustatytų, kad įsigijimas yra remiamas užsienio subsidijomis ir dėl jo iškraipoma vidaus rinka, ji turėtų dvi galimybes: priimti pranešančiosios šalies įsipareigojimus, kuriais iškraipymas būtų veiksmingai pašalintas, arba kraštutiniu atveju uždrausti įgyti įmonę. Siekdama užtikrinti veiksmingą įgyvendinimą kompetentinga priežiūros institucija taip pat turėtų teisę atlikti ex officio įsigijimo, apie kurį įsigyjantysis subjektas turėjo pranešti, bet nepranešė, peržiūrą, net ir po įsigijimo. Atlikus tokią peržiūrą galiausiai galėtų būti uždrausta įsigyti įmonę arba, jeigu sandoris jau sudarytas, nurodyti ją likviduoti. 4.2.22 modulio taikymo sritis 2 modulio tikslas – šalinti užsienio subsidijų, kuriomis sudaromos sąlygos įsigyti tikslines ES įmones, sukeliamus iškraipymus. 4.2.2.1 skirsnyje yra apibrėžtos 2 modulyje vartojamos sąvokos „įsigijimas“, „tikslinė ES įmonė“ ir „galimai subsidijuojami įsigijimai“. 4.2.2.2 skirsnyje apibūdinami du galimi privalomo išankstinio pranešimo veiksniai. Galiausiai 4.2.2.3 skirsnyje pristatomos ribinės vertės, kuriomis siekiama pritaikyti 2 modulio taikymo sritį, kad į ją patektų daugiausia problemų keliantys įsigijimai. 4.2.2.1Apibrėžtys Įsigijimas Šiame modulyje „įsigijimas“ apibrėžiamas kaip: ·tiesioginis ar netiesioginis įmonės kontrolės įsigijimas arba

·tiesioginis ar netiesioginis bent [konkretus skaičius procentais] proc. akcijų ar balsavimo teisių arba kitos reikšmingos įtakos įmonėje įsigijimas. Todėl į 2 modulį įtraukiamas reikšmingų, bet, galbūt, mažumos teisių ar dalių įsigijimas. Tikslinė ES įmonė Sąvoką „tikslinė ES įmonė“ siūloma apibrėžti kaip ES įsteigtą įmonę, atitinkančią tam tikrą apyvartos ES ribinę vertę, bet gali būti svarstomi ir kiti kriterijai (žr. 4.2.2.3 skirsnį). Galimai subsidijuojamas įsigijimas Galimai subsidijuojamas įsigijimas būtų apibrėžiamas kaip planuojamas tikslinės ES įmonės įsigijimas, kai šalis gavo bet kurios trečiosios šalies vyriausybės finansinį įnašą (kaip patikslinta I priede pateiktoje užsienio subsidijų apibrėžtyje). Siūloma, kad svarbus tokio finansinio įnašo gavimo laikotarpis būtų ne ilgesnis nei paskutiniai [treji] kalendoriniai metai iki pranešimo, taip pat kad būtų įtraukti finansiniai įnašai, suteikti po pranešimo ir per laikotarpį iki vienų metų po įsigijimo sandorio sudarymo, jeigu finansinis įnašas skiriamas vėliau. Pastarojo atvejo pavyzdys būtų situacija, kai yra politinis įsipareigojimas suteikti tokį finansinį įnašą ateinančiais mėnesiais. 4.2.2.2Ex ante įpareigojimas pranešti Pranešimo reikalavimas būtų taikomas galimai subsidijuojamiems įsigijimams, t. y. kai pranešančioji šalis gavo bet kurios trečiosios šalies valdžios institucijos finansinį įnašą per pastaruosius trejus metus arba tikisi jį gauti per ateinančius metus (kaip apibrėžta pirmiau). Taigi pranešimai pirmiausia būtų susiję su galimai probleminiais įsigijimais, t. y. kai įsigijimas remiamas trečiosios šalies valdžios institucijos finansiniu įnašu. Be to, įpareigojimo pranešti taikymo sritį apribojus galimai subsidijuojamais įsigijimais būtų numatytas tam tikro masto pačių įmonių atliekamas vertinimas. Jos turėtų nustatyti, koks yra jų gautų trečiųjų šalių valdžios institucijų finansinių įnašų mastas, kad žinotų, ar turi pranešti apie įsigijimą. Tai keltų klaidų ar reikalavimų vengimo riziką ir įmonės netgi galėtų nežinoti apie tokią valstybės pagalbą arba nenorėti jos atskleisti. Tačiau, priešingai nei sąvokos „užsienio subsidija“ apibrėžties atveju, sąvoka „finansinis įnašas“ iš trečiųjų šalių valdžios institucijų (I priede pateiktoje sąvokos „užsienio subsidijos“ apibrėžtyje) turėtų būti objektyvesnė ir kelti mažiau prieštaravimų, nes tai, ar įnašas yra laikytinas subsidija, gali būti aiškinama įvairiai. Apibrėžtis taip pat dera su kitomis įprastai vartojamomis sąvokomis, taip pat susijusiomis su finansiniais įnašais (pavyzdžiui, pagal PPO taisykles ir ES valstybės pagalbos taisykles). Todėl, atrodo, galima daryti pagrįstą prielaidą, kad šalys žinotų, ar per pastaruosius trejus metus gavo kokį nors trečiosios šalies valdžios institucijos finansinį įnašą (arba jį gaus ateinančiais metais). Be to, kompetentinga priežiūros institucija taikytų griežtas (ir todėl atgrasomąsias) priemones tais atvejais, kai įsigyjantieji subjektai nepraneša apie įsigijimus, apie kuriuos būtina pranešti. Visų pirma, pranešimo nepateikę įsigyjantieji subjektai rizikuotų gauti nemenkas baudas ir privalėtų panaikinti sandorį. 4.2.2.3Ribinės vertės Į pirmiau aprašytą sistemą galima įtraukti ribines vertes, kad būtų galima tiksliau aprėpti subsidijuojamų įsigijimų atvejus, dėl kurių gali kilti problemų. Faktinė tokių ribų vertė priklausytų, visų pirma, nuo galimybių, pasirinktų dėl tikslinės ES įmonės, veiksnio, dėl kurio reikėtų teikti pranešimą, ir atitinkamų kompetentingų priežiūros institucijų (4.2.7 skirsnis). Pirma, tikslinę ES įmonę (tai bet kokia ES įsteigta įmonė) būtų galima apibrėžti nustatant įvairias ribines vertes, siekiant užtikrinti, kad būtų nustatomi visi svarbūs įsigijimai (t. y. būtų nagrinėjami visi kurią nors iš ribinių verčių atitinkantys sandoriai): ·kokybinę ribą, susijusią su visais turto objektais, dėl kurių ateityje ES tikėtina reikšminga apyvarta, ir (arba) kiekybinę ribą, susietą su sandorio verte, ·apyvarta grindžiamą kiekybinę ribą, kuri gali būti, pavyzdžiui, 100 mln. EUR, bet galima numatyti ir kitas vertes, ribas ar alternatyvius metodus. Apskritai, kuo mažesnė apyvartos riba, tuo platesnė bet kokios naujos priemonės taikymo sritis ir kyla pavojus, kad į ją pateks daugiau mažų, galimai mažiau svarbių įsigijimų. Kita vertus, jeigu nustatyta didesnė apyvartos riba, sumažėja išankstinio pranešimo sistemai tenkanti administracinė našta, bet ji gali nebeaprėpti galimai svarbių įsigijimų. Kad ir kokia ribinė vertė būtų pasirinkta, ja reikės užtikrinti veiksmingumo ir efektyvumo pusiausvyrą. Antra, galimai subsidijuojamų įsigijimų veiksnys gali būti siejamas tik su įsigijimais, kurie yra remiami tam tikros vertės trečiųjų šalių valdžios institucijų finansiniu įnašu. Tai, pavyzdžiui, galėtų būti atvejis, kai bendra įsigyjančiosios įmonės gauta finansinio įnašo suma per trejus kalendorinius metus iki pranešimo viršija tam tikrą sumą arba nustatytą įsigijimo kainos procentinę dalį. Tokie kriterijai yra priežastiniai įvykiai ir juos reikia aiškiai apibrėžti.

Galiausiai kiekvienos iš šių ribų vertė tikriausiai priklausytų nuo priežiūros institucijos, kuriai būtų pavesta įgyvendinti 2 modulį. Pirmiau nurodytos ribinės vertės galėtų būti taikomos, jeigu išimtinė kompetencija įgyvendinti 2 modulį priklausytų Komisijai. Tačiau tais atvejais, kai kompetencija būtų dalijamasi su valstybėmis narėmis arba joms priklausytų išimtinė kompetencija (žr. 4.2.7 skirsnį), gali būti tinkamesnės mažesnės ribinės vertės, kurios atitiktų mažesnį valstybių narių ekonomikos dydį, palyginti su visa ES ekonomika. Be pirmiau nurodytų kiekybinių ribų, galima nustatyti ir tam tikrus kokybinius kriterijus, kad būtų geresnė pusiausvyra tarp galimų iškraipymų nustatymo ir įmonėms bei priežiūros institucijoms tenkančios naštos ribojimo. 4.2.3Su subsidijuojamais įsigijimais susijusių iškraipymų vertinimas Dėl subsidijuojamų įsigijimų gali būti iškraipomos vienodos sąlygos, susijusios su galimybe investuoti vidaus rinkoje. Tokio iškraipymo pavyzdys – galimybė subsidijuojamam įsigyjančiajam subjektui pasiūlyti didesnę įmonės įsigijimo kainą, nei siūlo konkurentai. Toks didesnės kainos siūlymas iškraipo kapitalo paskirstymą ir daro neigiamą poveikį galimai įsigijimo naudai, susijusiai su didesniu efektyvumu. Teisiniu požiūriu kompetentinga priežiūros institucija vertintų įsigijimą, jeigu užsienio subsidijomis remiant įsigijimą būtų iškraipoma vidaus rinka. Kitaip tariant, kompetentinga priežiūros institucija turėtų įrodyti, kad įsigijimas remiamas užsienio subsidija ir kad dėl to iškraipoma vidaus rinka. Įsigijimas gali būti remiamas užsienio subsidijomis tiesiogiai ar de facto. Subsidijos, kuriomis įsigijimas remiamas tiesiogiai, – tai subsidijos, suteikiamos tam įsigijimui įvykdyti (kai galima nustatyti ryšį su įsigijimu). Atsižvelgiant į didelę žalą, kurią vienodoms investavimo sąlygoms padaro užsienio subsidijos, paprastai būtų laikoma, kad užsienio subsidijos, kuriomis tiesiogiai remiami įsigijimai, sukelia vidaus rinkos iškraipymą. De facto rėmimas būtų tas atvejis, kai užsienio subsidijomis padidinamas finansinis įsigyjančiojo subjekto pajėgumas. De facto remiamo įsigijimo atveju subsidijuojamus įsigijimus reikėtų išnagrinėti išsamiau siekiant įvertinti, ar dėl jų faktiškai ar galimai iškraipomos vienodos sąlygos vidaus rinkoje. Dėl nepakankamo su užsienio subsidijomis susijusio skaidrumo apskritai ir dėl komercinės tikrovės sudėtingumo gali būti sunku nedviprasmiškai nustatyti konkrečių subsidijuojamų įsigijimų sukeltą iškraipymą. Taigi norint nustatyti tokį iškraipymą, atrodo, būtina naudoti su subsidijuojamu įsigijimu ir atitinkama rinkos padėtimi susijusių rodiklių rinkinį. Į neišsamų svarbių rodiklių sąrašą galima įtraukti šiuos kriterijus. ·Santykinis nagrinėjamosios subsidijos dydis: kuo didesnė santykinė subsidijos suma, tuo labiau tikėtina, kad subsidija padarys neigiamą poveikį vidaus rinkai. ·Naudos gavėjo padėtis: pvz., kuo didesnė tikslinė ES įmonė arba įsigyjantysis subjektas, tuo didesnė tikimybė, kad subsidijuojamas įsigijimas padarys iškreipiamąjį poveikį. Be to, kuo daugiau tikslinės ES įmonės ar įsigyjančiojo subjekto pajėgumų neišnaudojama, tuo labiau tikėtina, kad subsidijuojamas įsigijimas sukels iškraipymų. ·Padėtis nagrinėjamojoje (-osiose) rinkoje (-ose): pvz., labiau tikėtina, kad iškraipymų sukels subsidijuojami įsigijimai, kai tikslinė ES įmonė vykdo veiklą struktūrinio perteklinio pajėgumo rinkose, nei kiti subsidijuojami įsigijimai. Be to, labiau tikėtina, kad iškraipymų sukels subsidijuojami įsigijimai, kai tikslinė ES įmonė vykdo veiklą rinkose, kurioms būdinga daug koncentracijų, nei kiti subsidijuojami įsigijimai. Taip pat labiau tikėtina, kad iškraipymų sukels subsidijos sparčiai augančiose aukštųjų technologijų rinkose. Konkuruojančių pasiūlymų buvimas yra vienas iš nagrinėtinų aspektų vertinant, ar vidaus rinka yra iškraipoma, bet jis pats nieko nelemia. ·Suinteresuotųjų šalių veiklos lygis vidaus rinkoje: mažiau tikėtina, kad vidaus rinką iškraipys subsidijuojami įsigijimai, kai šalys, visų pirma, tikslinė įmonė, vidaus rinkoje vykdo ribotą veiklą, palyginti su veikla pasauliniu lygmeniu. Taip pat būtų vertinama galimybė, kad kompetentinga priežiūros institucija galėtų atsižvelgti į tai, ar naudos gavėjas turi privilegijuotą galimybę patekti į savo vidaus rinką (nes jam taikomos specialiosioms ar išskirtinėms teisėms lygiavertės priemonės) ir įgyja dirbtinį konkurencinį pranašumą, kurį gali išnaudoti ES vidaus rinkoje ir dėl kurio bet kokios subsidijos iškreipiamasis poveikis dar labiau padidėja. Jeigu kompetentinga priežiūros institucija nustatytų, kad įsigijimas tiesiogiai ar de facto remiamas užsienio subsidijomis ir dėl jo iškraipoma vidaus rinka, ji galėtų pritaikyti kompensacines priemones, kaip paaiškinta toliau (žr. 4.2.6 skirsnį). 4.2.4ES interesų kriterijus Kaip 1 modulio atveju, nustatytas iškraipymas būtų palyginamas su teigiamu poveikiu, kurį investicija galėtų padaryti ES ar ES pripažįstamiems viešosios politikos interesams (žr. 4.1.4 skirsnį). 4.2.5Procedūra Pagal 2 modulį sukuriama dviejų etapų pranešimo sistema. Pirmajame etape įsigyjantieji subjektai kompetentingai priežiūros institucijai privalėtų pateikti trumpą informacinį pranešimą. Tame pranešime būtų pateikiama pagrindinė informacija, kurios reikia kompetentingai priežiūros institucijai, kad ji nustatytų galimai problemines su užsienio subsidijomis susijusias operacijas. Ir įsigyjančiosios, ir tikslinės įmonės atvejais tai, pavyzdžiui, būtų keli ar visi toliau išvardyti elementai: ·teisinė informacija, įskaitant nuosavybę ir vadovavimą; ·informacija apie finansavimą;

·informacija apie paskutinių trejų metų apyvartą (ES ir visame pasaulyje); ·veiklos aprašymas (ES ir visame pasaulyje); ·sandorio finansavimas; ·pagrindiniai įsigyjančiojo subjekto bendro finansavimo šaltiniai; ·trečiųjų šalių valdžios institucijų finansiniai įnašai, gauti sandoriui sudaryti; ·bet kokie per pastaruosius trejus metus gauti trečiųjų šalių valdžios institucijų finansiniai įnašai; ·informacija apie kitus galimus tikslinės įmonės įsigyjančiuosius subjektus per paskutinius trejus metus, įskaitant visus pasiūlymus, kurie buvo gauti tikslinės įmonės pardavimo procese. Būtų galima paskelbti trumpą siūlomo įsigijimo santrauką, kad suinteresuotieji subjektai iki nustatyto termino galėtų pateikti pastabų. Taikant išankstinio pranešimo sistemą galiotų vadinamasis atidėjimo laikotarpis: įsigyjantieji subjektai negalėtų sudaryti sandorio [x] darbo dienų, nuo tada, kai kompetentinga priežiūros institucija gavo išsamų pranešimą. Siekiant išsaugoti tyrimo ir išankstinio pranešimo sistemos vientisumą, jeigu šalys laiku nepateiktų tikslios informacijos, prireikus atidėjimo laikotarpį būtų galima pratęsti. Per tą laiką kompetentinga priežiūros institucija peržiūrėtų informaciją ir galėtų priimti sprendimą antrajame etape pradėti nuodugnų tyrimą, jeigu turėtų pakankamai įrodymų, iš kurių būtų matyti, kad įsigyjančioji įmonė galėjo gauti užsienio subsidijų, kuriomis remiamas įsigijimas. Jeigu kompetentinga priežiūros institucija nepradėtų nuodugnaus tyrimo, pasibaigus pirminiam atidėjimui po pranešimo laikotarpio šalims būtų leidžiama sudaryti sandorį, nedarant poveikio kitiems teisiniams įsipareigojimams (kaip antai susijusiems su ES susijungimų kontrole ar TUI tikrinimu, jei taikytina). Be to, įsigyjančiajam subjektui pateikus tinkamai pagrįstą prašymą pirminis atidėjimo laikotarpis galėtų būti netaikomas arba kompetentinga priežiūros institucija galėtų leisti įsigyjančiajam subjektui sudaryti sandorį nelaukiant laikotarpio pabaigos. Jeigu kompetentinga priežiūros institucija pradėtų nuodugnų tyrimą, atidėjimo laikotarpis būtų pratęstas: šalys negalėtų sudaryti sandorio iki [x] darbo dienų nuo tada, kai kompetentinga priežiūros institucija gavo išsamią informaciją. Kaip ir pirminiame etape, atidėjimo laikotarpį prireikus būtų galima pratęsti siekiant išsaugoti tyrimo ir išankstinio pranešimo sistemos vientisumą. Atlikus nuodugnų tyrimą būtų galimi trys rezultatai: ·pirma, kompetentinga priežiūros institucija galėtų padaryti išvadą, kad iškraipymo (dėl įsigijimo rėmimo) nėra, ir nuspręsti įsigijimui neprieštarauti; ·antra, kompetentinga priežiūros institucija galėtų priimti sąlyginio patvirtinimo sprendimą, kuriuo nustatytų, kad įsigyjančiojo subjekto prisiimti įsipareigojimai jam yra privalomi. Tokiomis taisomosiomis priemonėmis turėtų būti veiksmingai šalinamas su remiamu įsigijimu susijęs iškraipymas; ·trečia, kompetentinga priežiūros institucija galėtų priimti sprendimą uždrausti siūlomą sandorį, jeigu ji nustatytų, kad įsigijimas yra remiamas užsienio subsidijomis ir dėl to vidaus rinkoje atsiranda iškraipymų, kurių negalima pašalinti įsipareigojimais. Siekdama užtikrinti privalomo išankstinio pranešimo sistemos veiksmingumą ir išvengti reikalavimų vengimo, jeigu įsigyjantysis subjektas nepraneštų apie įsigijimą, apie kurį būtina pranešti, kompetentinga priežiūros institucija galėtų pradėti ex officio tyrimą dėl į 2 modulio taikymo sritį patenkančio įsigijimo. Kompetentinga priežiūros institucija taip pat galėtų pradėti administracinę procedūrą dėl procedūrinių taisyklių pažeidimo, pavyzdžiui, jeigu yra požymių, jog šalys pateikė klaidinančią ar neišsamią informaciją, jeigu yra požymių, kad buvo neteisingai įgyvendinti privalomi įsipareigojimai, arba jeigu apie sandorį turėjo būti pranešta, bet pranešta nebuvo. Su procedūriniu pažeidimu susijusios sankcijos turėtų daryti atgrasomąjį poveikį. Taigi kuriant procedūrą būtų įsteigti būtini svarbios informacijos rinkimo mechanizmai nustatant griežtas sankcijas už neišsamios ar neteisingos informacijos pateikimą bei atidėjimo įpareigojimą, pagal kurį draudžiama vykdyti įsigijimą, kol Komisija nepriims sprendimo. 4.2.6Kompensacinės priemonės

Įsigyjantysis subjektas galėtų pasiūlyti prisiimti pakankamus įsipareigojimus pašalinti užsienio subsidijų sukeltus iškraipymus ir, jeigu kompetentingai priežiūros institucijai atrodytų, kad jie yra tinkami, ji priimtų sprendimą, kuriuo tokie įsipareigojimai įsigyjančiajam subjektui taptų privalomi. Šiuo požiūriu 4.1.6 skirsnis dėl su 1 moduliu susijusių kompensacinių priemonių būtų iš principo taikomas mutatis mutandis. Tačiau tarp dviejų modulių šiuo požiūriu gali būti tam tikrų skirtumų. Mažiau tikėtina, kad kompensaciniai mokėjimai ir skaidrumo įsipareigojimai praktikoje galėtų būti veiksmingos kompensacinės priemonės pagal 2 modulį. Todėl įsipareigojimai veikiausiai būtų susiję su struktūrinėmis taisomosiomis priemonėmis. 4.2.7Priežiūros institucijos Šiame skirsnyje nagrinėjama institucinė struktūra, naudojama siekiant sumažinti užsienio subsidijų poveikį vidaus rinkai. Diskutuojamai, kokiu mastu kompetenciją galima priskirti ES, valstybei narei ar ją padalyti tarp šių dviejų lygmenų. Pranešimais grindžiamos ex ante vykdymo užtikrinimo sistemos įsigijimų srityje funkcijas kelioms vykdymą užtikrinančioms institucijoms yra sunkiau dalytis nei pagal tokią sistemą, kokia, pavyzdžiui, nustatoma pagal 1 modulį, visų pirma dėl svarbių laiko apribojimų. Tam reikėtų sukurti daug administracinių mechanizmų, kad būtų galima per trumpą laikotarpį tvarkyti pranešimus, kiekvienai vykdymą užtikrinančiai institucijai nustatyti tinkamas ribines vertes ir įdiegti sudėtingas nukreipimo sistemas, kurios veiktų, kai taikant ribines vertes nepavyksta tinkamai paskirstyti bylų. Taip pat gali būti sunku užtikrinti nuoseklumą tarp kelių vykdymą užtikrinančių institucijų. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, siūloma, kad Komisijai priklausytų išimtinė atsakomybė už 2 modulio vykdymo užtikrinimą, numatant išankstinį pranešimą apie įsigijimus. ES lygmeniu taikant tokią centralizuotą sistemą sumažėtų bendros vykdymo užtikrinimo išlaidos, kurias patiria ir valdžios institucijos, ir įmonės, ir padidėtų teisinis saugumas. Visų pirma, tokia sistema būtų užtikrinama vieno langelio principu visoje ES vykdoma tam tikras ribines vertes viršijančių įsigijimų kontrolė ir užtikrinama, kad dėl vieno subsidijuojamo įsigijimo įmonėms vienu metu netektų tvarkyti reikalų su kelių valstybių narių valdžios institucijomis. Taip pat būtų užtikrinta, kad valstybėms narėms nereikėtų kurti 27 panašių centralizuotų ex ante administracinių sistemų, ypač kol dar nėra pakankamai patirties nustatant, kiek būtų įsigijimų, dėl kurių būtų įrodyta, kad užsienio subsidijos jiems daro neigiamą poveikį. Valstybės narės iš pradžių ir vykstant Komisijos procedūrai dalyvautų per informacijos mechanizmą, o atlikus nuodugnius tyrimus su jomis būtų konsultuojamasi dėl galutinių sprendimų. 2 modulį sujungus su 1 moduliu, valstybės narės bet kuriuo atveju galėtų tirti įsigijimus ex officio, jiems net nepasiekus 2 modulyje nustatytų ribinių verčių, taip būtų užtikrinta veiksminga užsienio subsidijų kontrolės sistema ir ribojamos bendros valstybės patiriamos administracinės vykdymo užtikrinimo sąnaudos. 4.3Užsienio subsidijos viešųjų pirkimų srityje (3 modulis) 4.3.1Įvadas Bendrosios viešųjų pirkimų rinkos sukūrimas yra vienas iš pagrindinių vidaus rinkos laimėjimų. Skelbiant viešųjų pirkimų konkursus ES mastu, užtikrinamas skaidrumas ir suteikiama rinkos galimybių ir ES, ir ES nepriklausančių šalių įmonėms. ES viešųjų pirkimų taisyklėmis saugomos sąžiningos sąlygos visiems ES viešųjų pirkimų rinkoje konkuruojantiems ekonominės veiklos vykdytojams ir užtikrinamos vienodos sąlygos gauti galimybę vykdyti viešąsias sutartis. Vykdant viešųjų pirkimų procedūrą vienodas sąlygas gali padėti užtikrinti sutarčių skyrimo kriterijai, pavyzdžiui, socialiniai ar aplinkosauginiai kriterijai, techninės specifikacijos ir (arba) sutarties vykdymo sąlygos. Viešųjų pirkimų sistema grindžiama kitomis ES priemonėmis, skirtomis kovoti su bet kokiu konkurencijos iškraipymu ir praktiškai išlaikyti vienodas sąlygas. Taigi, pavyzdžiui, valstybės pagalbos kontrolės priemonėmis užtikrinama, kad konkurso dalyviai negautų valstybės pagalbos, kuri nėra suderinama su ES vidaus rinka ir gali iškraipyti konkurenciją per konkrečią viešųjų pirkimų procedūrą. Pagal šį modulį, įgyvendinamą taikant tinkamą teisinę priemonę (žr. 4.3.3.3 skirsnį), užtikrinama, kad užsienio subsidijų problemą būtų galima spręsti per pavienes viešųjų pirkimų procedūras. ES viešųjų pirkimų vykdytojai iš viešųjų pirkimų procedūrų turėtų pašalinti ekonominės veiklos vykdytojus, gavusius iškreipiamąjį poveikį darančias užsienio subsidijas. Šis naujas pašalinimo pagrindas gali būti taikomas ir vykdant konkrečią procedūrą, ir galbūt pašalinant subjektą iš tolesnių viešųjų pirkimų procedūrų, jeigu tenkinamos tam tikros sąlygos. Šio pašalinimo pagrindo taikymo sritis bus apibrėžta atsižvelgiant į tarptautinius ES įsipareigojimus pagal PPO sutartį dėl viešųjų pirkimų (GPA) ir įvairius dvišalius susitarimus, pagal kuriuos galima patekti į ES viešųjų pirkimų rinką. 4.3.2Užsienio subsidijų sukeliami iškraipymai viešųjų pirkimų procedūrose Atliekant peržiūrą, skirtą konkrečiai iškraipymams viešųjų pirkimų srityje, siekiama toje srityje išsaugoti vienodas sąlygas. Taigi, nors užsienio subsidijos buvimas (finansinio įnašo ir naudos buvimas) būtų nustatomas remiantis tais pačiais principais, kaip aprašyta šio dokumento I priede, užsienio subsidijos poveikio nebuvimas ar buvimas būtų vertinamas nagrinėjant konkrečią viešųjų pirkimų procedūrą. Būtina nustatyti, ar užsienio subsidija yra remiamas dalyvavimas viešųjų pirkimų procedūroje, t. y. ar ją gavęs ekonominės veiklos vykdytojas gali ja pasinaudodamas dalyvauti procedūroje ir taip pakenkti nesubsidijuojamoms įmonėms. Taigi, dėl užsienio subsidijų viešųjų pirkimų srityje viešųjų pirkimų procedūra gali būti iškraipoma tiesiogiai, esant aiškiam ryšiui tarp subsidijos ir tam tikro viešųjų pirkimų projekto, arba netiesiogiai, de facto padidinant finansinį gavėjo pajėgumą. Kai gavėjas dėl to gali pateikti pasiūlymą, kuris priešingu atveju (be subsidijos) būtų ne toks ekonomiškai tvarus, ypač kai siūloma kaina, kuri yra daug mažesnė nei rinkos kaina ar savikaina, galima preziumuoti iškraipymą. Kitais atvejais iškraipymą galima tirti remiantis 4.1.3 skirsnyje apibūdintais principais ir kriterijais, jeigu jie yra svarbūs ir padeda įrodyti, kad užsienio subsidija yra remiamas dalyvavimas viešųjų pirkimų procedūroje. 4.3.3Procedūra 4.3.3.1Procedūros inicijavimas Teikdami pasiūlymą viešųjų pirkimų procedūrose dalyvaujantys ekonominės veiklos vykdytojai perkančiajai organizacijai turėtų pranešti, ar jie ir bet kokie jų konsorciumų nariai arba subrangovai ir tiekėjai per pastaruosius trejus metus iki dalyvavimo procedūroje yra gavę finansinį įnašą, kaip jis apibrėžiamas I priede, ir ar tikėtina, kad toks finansinis įnašas bus gautas vykdant sutartį. Siekiant aprėpti tik tokias užsienio subsidijas viešųjų pirkimų srityje, kurios gali sukelti viešųjų pirkimų procedūros iškraipymų, ir apriboti viešųjų pirkimų vykdytojams ir kompetentingoms priežiūros institucijoms tenkančią administracinę naštą, galima nustatyti ribines vertes ir papildomas pranešimo sąlygas, pvz.: ·galima apriboti atitinkamą subsidijų laikotarpį, pvz., kad jis būtų [treji] kalendoriniai metai iki pranešimo datos ir įskaitant metus po tikėtino sutarties įvykdymo;

·pranešti galima reikalauti, tik kai viršijama tam tikra užsienio finansinio įnašo vertė; ·galima nustatyti ribinę vertę, kuri būtų didesnė nei Viešųjų pirkimų direktyvų taikymo ribinės vertės. Tokių sąlygų ir ribų nustatymo tikslas būtų užtikrinti, kad priemonė būtų taikoma svarbiausioms byloms. Apskritai, nustačius mažesnę pranešimo ribą ir nesant pirmiau nurodytų sąlygų priemonės taikymo sritis būtų platesnė ir kiltų pavojus, kad į ją pateks daugiau galimai mažiau svarbių dalyvavimo viešųjų pirkimų procedūrose atvejų. Kita vertus, dėl nustatytos didesnės pranešimo ribos, įskaitant pirmiau nurodytas sąlygas, sumažėja išankstinio pranešimo sistemai tenkanti administracinė našta, tačiau ji gali nebeaprėpti visų galimai svarbių procedūrų. Į 3 modulio taikymo sritį nepatenkančio subsidijuojamo dalyvavimo viešųjų pirkimų procedūroje atveju išlieka galimybė tokiam elgesiui taikyti 1 modulį, jeigu dėl jo vidaus rinkoje kyla iškraipymų. Apskritai pranešime turėtų būti pateikta būtinoji informacija, kad būtų galima įvertinti, ar ekonominės veiklos vykdytojas viešųjų pirkimų procedūroje gauna naudos iš užsienio subsidijų. Išsamiame pranešime turėtų būti pateikti bent šie elementai: ·teisinė informacija, įskaitant konkurso dalyvio, bet kokio konsorciumo nario ir užsienio finansinius įnašus gavusių subrangovų ir tiekėjų nuosavybę ir vadovavimą; ·pagrindiniai bendro konkurso dalyvio finansavimo šaltiniai; ·per pastaruosius 3 metus gautų užsienio finansinių įnašų bendra suma; ·užsienio finansiniai įnašai, gauti konkrečiai siekiant dalyvauti viešųjų pirkimų procedūroje; ·užsienio finansiniai įnašai, kurie bus gauti per tikėtiną sutarties vykdymo laikotarpį. Išnagrinėjusi pranešimo išsamumą perkančioji organizacija persiunčia pranešimą kompetentingai priežiūros institucijai (žr. 4.3.3.2 skirsnį), kad būtų ištirta informacija ir įvertintas užsienio subsidijos buvimas. Dėl skaidrumo sumetimų pranešimai skelbiami. Siekiant nagrinėti atvejus, kai ekonominės veiklos vykdytojai nesilaiko įpareigojimo pranešti arba pateikia neteisingą informaciją, reikėtų sukurti griežtas atgrasomąsias priemones. Visų pirma, dėl įpareigojimo pranešti nesilaikymo perkančioji organizacija gali skirti dideles baudas ir in extremis pašalinti subjektą iš viešųjų pirkimo procedūros arba nutraukti vykdomą sutartį. Be to, subsidijuojamo dalyvavimo viešųjų pirkimų procedūrose atveju ekonominės veiklos vykdytojai turėtų patys tam tikru mastu įvertinti, ar reikia laikytis išankstinio pranešimo įpareigojimo. Jie turėtų nustatyti, ar jie yra užsienio finansinių įnašų gavėjai, kad išsiaiškintų, ar reikia pranešti apie su finansiniu įnašų susijusio pasiūlymo pateikimą. Toks pačių atliekamas vertinimas kelia didelį pavojų, kad ekonominės veiklos vykdytojai darys klaidų ir tyčia vengs laikytis reikalavimų, nes gali ir nežinoti apie finansinį įnašą arba nenorėti jo atskleisti perkančiosioms organizacijoms. Todėl trečiosios šalys ir konkurentai turėtų teisę informuoti perkančiąją organizaciją, kad vykdant procedūrą turėjo būti pateiktas pranešimas. Tokią informaciją reikėtų pagrįsti ir pateikti prima facie įrodymų, kad pranešti buvo būtina. 4.3.3.2Kompetentingos priežiūros institucijos vykdomas tyrimas ir ryšys su vykstančia viešųjų pirkimų procedūra Siūloma, kad panašiai, kaip 1 modulyje, įgaliojimai būtų suteikti ir Komisijai, ir nacionalinėms valdžios institucijoms ir kad sistemoje taip pat būtų numatytas koordinavimas siekiant užtikrinti nuoseklumą. Komisijos ir nacionalinės priežiūros institucijos galėtų bendradarbiauti panašiai, kaip bendradarbiaujama šiuo metu pagal antimonopolines taisykles, nustatytas Reglamente (EB) Nr. 1/2003. Gavusi išsamų pranešimą perkančioji organizacija persiųstų pranešimą valstybės narės kompetentingai priežiūros institucijai, kad būtų ištirta informacija ir įvertintas užsienio subsidijos buvimas. Ji taip pat galėtų perspėti nacionalinę priežiūros instituciją tais atvejais, kai turėtų pakankamai pagrįstų duomenų, jog konkurso dalyvis gavo užsienio subsidiją, apie kurią nepranešė. Tyrimas būtų vykdomas dviem etapais: kaip preliminari peržiūra ir nuodugnus tyrimas. Atlikdama preliminarią peržiūrą nacionalinė priežiūros institucija siektų gauti būtiną informaciją apie užsienio subsidijos buvimą ir sąlygas, kuriomis ji buvo suteikta. Jeigu atlikdama preliminarią peržiūrą nacionalinė priežiūros institucija padarytų išvadą, kad užsienio subsidijos nėra, ji apie šią išvadą praneštų perkančiajai organizacijai ir informuotų, kad neketina pradėti nuodugnaus tyrimo. Tačiau, jeigu preliminarios peržiūros etape nacionalinė priežiūros institucija padarytų išvadą, kad užsienio subsidija gali būti, ji pradėtų nuodugnų tyrimą, kad patvirtintų užsienio subsidijos buvimą. Abiem atvejais nacionalinė priežiūros institucija praneštų apie tai Komisijai, perkančiajai organizacijai ir kitų valstybių narių kompetentingoms priežiūros institucijoms pateikdama informacijos santrauką. Po nuodugnaus tyrimo procedūros nacionalinė priežiūros institucija galėtų arba prieiti prie išvados, kad viešųjų pirkimų procedūroje užsienio subsidijos nėra, arba nuspręsti, kad užsienio subsidija yra (žr. 4.3.3.3 skirsnį). Tačiau abiem atvejais ir prieš pateikdama šią išvadą perkančiajai organizacijai, nacionalinė priežiūros institucija Komisijai praneštų apie sprendimo projektą taip užtikrindama, kad nacionalinės valdžios institucijos sprendimas būtų priimtas glaudžiai bendradarbiaujant su Komisija. Atliekant peržiūrą reikėtų užtikrinti, kad viešųjų pirkimų procedūros būtų vilkinamos kuo mažiau. Todėl būtų nustatyti griežti terminai, pavyzdžiui, ne daugiau nei [15] darbo dienų, per kurias nacionalinė priežiūros institucija atliktų preliminarią peržiūrą, ir [ne daugiau nei 3 mėnesiai] nuodugniam tyrimui atlikti. Jeigu gavusi informaciją apie galutinį sprendimą Komisija nesutiktų su nacionalinės priežiūros institucijos vertinimu, nuodugnaus tyrimo laikotarpis būtų pratęsiamas. Tyrimo metu perkančiajai organizacijai būtų draudžiama skirti sutartį ekonominės veiklos vykdytojui, dėl kurio atliekamas tyrimas. Bet viešųjų pirkimų procedūrą būtų galima tęsti. Dėl to kyla tokių pasekmių:

·Gavusi pranešimą ir jį persiuntusi kompetentingai priežiūros institucijai, perkančioji organizacija turėtų pradėti vertinti pasiūlymus. ·Ji galėtų pasirinkti ekonominės veiklos vykdytoją, kuriam bus skirta sutartis, remdamasi vertinimu, kuriame nėra atsižvelgiama į galimą iškraipomąjį poveikį darančią užsienio subsidiją. ·Jeigu dėl to ekonominės veiklos vykdytojo tyrimas nebūtų atliekamas, perkančioji organizacija galėtų skirti sutartį ir užbaigti viešųjų pirkimų procedūrą. Tokiu atveju ji informuotų kompetentingą priežiūros instituciją. ·Jeigu dėl ekonominės veiklos vykdytojo, kuriam norima skirti sutartį, yra atliekamas tyrimas, viešųjų pirkimų procedūrą reikėtų sustabdyti, kol kompetentinga priežiūros institucija atliktų užsienio subsidijos peržiūrą ir pateiktų nuomonę perkančiajai organizacijai. 4.3.3.3Kompensacinės priemonės Jeigu atlikdama peržiūrą priežiūros institucija patvirtintų, kad ekonominės veiklos vykdytojas gavo užsienio subsidiją, perkančioji organizacija nustatytų, ar dėl tos subsidijos buvo iškraipyta viešųjų pirkimų procedūra. Jeigu tai būtų patvirtinta, ji pašalintų tokį ekonominės veiklos vykdytoją iš vykdomos viešųjų pirkimų procedūros. Taip pat galima numatyti, kad toks ekonominės veiklos vykdytojas būtų pašalinamas iš būsimų viešųjų pirkimų procedūrų daugiausia [3] metų laikotarpiui. Per tą laikotarpį ekonominės veiklos vykdytojas turėtų galimybę įrodyti, kad dalyvaudamas viešųjų pirkimų procedūroje nebegauna iškreipiamąjį poveikį darančių užsienio subsidijų, ir tokiu atveju jis galėtų dalyvauti būsimose viešųjų pirkimų procedūrose. Konkrečiau: ·jeigu priežiūros institucija prieitų prie išvados, kad viešųjų pirkimų procedūroje užsienio subsidijos nėra, ji priimtų sprendimą ir juo šią išvadą perduotų perkančiajai organizacijai. Šiuo atveju perkančioji organizacija nepašalintų atitinkamo ekonominės veiklos vykdytojo iš viešųjų pirkimų procedūros (nebent pagal ES viešųjų pirkimų teisės aktus perkančioji organizacija rastų kitą pašalinimo pagrindą, nesusijusį su iškreipiamąjį poveikį darančia užsienio subsidija); ·kita vertus, jeigu priežiūros institucija padarytų išvadą, jog užsienio subsidija yra, ji praneštų apie šią išvadą perkančiajai organizacijai, kuri remdamasi vienoda metodika nustatytų, ar subsidija iškraipė viešųjų pirkimų procedūrą, ir, jeigu tai būtų patvirtinta, subsidijuojamam veiklos vykdytojui taikytų kompensacines priemones. Su viešųjų pirkimų procedūromis susijusias kompensacines priemones gali sudaryti subsidijuojamo konkurso dalyvio pašalinimas iš vykdomos viešųjų pirkimų procedūros; subsidijuojamas konkurso dalyvis taip pat tam tikrą laikotarpį gali būti pašalintas iš tos organizacijos rengsimų būsimų viešųjų pirkimų procedūrų. Nustatant tokį pašalinimo pagrindą siekiama užtikrinti, kad valstybės pagalbą gaunantiems konkurso dalyviams ir užsienio subsidijas gaunantiems konkurso dalyviams būtų sudaromos vienodos sąlygos. Galiojančioje viešųjų pirkimų sistemoje nėra numatytas konkretus pagrindas pašalinti ES taisyklių neatitinkančios valstybės pagalbos gavėjus. Siekiant užtikrinti nediskriminacinį ir vienodą vertinimą, reikės apsvarstyti šio pašalinimo pagrindo poveikį įmonėms, kurioms taikomos valstybės pagalbos procedūros. Sprendimui taikomos taisomosios priemonės. 4.3.4Užsienio subsidijos viešųjų pirkimų srityje pagal tarpvyriausybinius susitarimus Tam tikros viešųjų pirkimų procedūros, ypač dėl didelių infrastruktūros projektų, gali būti rengiamos pagal tarpvyriausybinius susitarimus su šalimis, kurioms nėra taikomas ES viešųjų pirkimų režimas. Viešųjų pirkimų procedūroms pagal tokius susitarimus ES viešųjų pirkimų teisės aktai nėra taikomi, laikantis Direktyvos 2014/24/ES 9 straipsnyje nustatytų sąlygų. Tarpvyriausybinis susitarimas turi būti sudarytas jį pasirašiusioms šalims siekiant bendrai įgyvendinti ar naudoti projektą ir susitarime įtvirtintas viešųjų pirkimų režimas turi būti suderinamas su ES sutartimi. Kalbant apie viešųjų pirkimų procedūras pagal Viešųjų pirkimų direktyvas, užsienio subsidijos ir jų iškreipiamasis poveikis pirkimams pagal tokius susitarimus konkrečiai netikrinami. Siekiant užtikrinti vienodas sąlygas ir pirkimuose pagal tokius susitarimus, siūlomą metodą patartina taikyti ir pagal tokius susitarimus vykdomiems pirkimams. Dėl ypatingo tokių susitarimų pobūdžio kompetentinga priežiūros institucija tokiais atvejais turėtų būti Komisija. 5 Užsienio subsidijos siekiant gauti ES finansavimą 5.1Problemos apibūdinimas Ekonominės veiklos vykdytojai dėl ES finansinės paramos taikant įvairias Sąjungos priemones (susijusias su vidaus ir išorės politika) ir įgyvendinimo būdus turėtų konkuruoti vienodomis sąlygomis. ES finansavimas neturėtų būti naudojamas siekiant suteikti pranašumą tam tikroms įmonėms, gavusioms iškreipiamąjį poveikį darančias užsienio subsidijas, palyginti su kitomis įmonėmis. Pagal pasidalijamojo valdymo principą kai kurios valstybės narės ir konkurso dalyviai atkreipė Komisijos dėmesį į itin mažų kainų pasiūlymus, kuriuos pateikė ES nepriklausančių šalių įmonėms viešųjų pirkimų procedūrose. Su viešųjų pirkimų procedūromis susiję klausimai, apžvelgti 3.3 ir 4.3 skirsniuose, yra svarbūs ir pasidalijamojo valdymo požiūriu. Tinkamus būdus pašalinti galimą vienodų ES finansavimo sąlygų iškraipymą dėl užsienio subsidijų sutarčių skyrimo procedūrose reikia išsamiai įvertinti atsižvelgiant į konkretų priemonės pobūdį ir pagrindines išlaidas, palyginti su tikėtinu tokių priemonių poveikiu.

Viešųjų pirkimų srityje perkančioji organizacija siekia gauti rinkoje esančių ekonominės veiklos vykdytojų prekių ir paslaugų pasiūlymų. Dėl užsienio subsidijų, dėl kurių tam tikri konkurso dalyviai įgyja pranašumą, viešųjų pirkimų procedūra gali būti iškraipoma. Be paties sutarčių skyrimo, konkurenciją gali iškraipyti ir vienodoms sąlygoms vidaus rinkoje gali pakenkti bet koks per viešųjų pirkimų procedūrą paskirstomas finansavimas, jeigu jam poveikį daro užsienio subsidijos. ES įsteigti ekonominės veiklos vykdytojai, kuriuos valdo ar iš esmės kontroliuoja ES nepriklausančių šalių įmonės arba užsienio valstybės vyriausybė, gali dalyvauti ES finansavimo procedūrose (nebent jie būtų pašalinti). Už ES ribų įsteigtos įmonės taip pat turi teisę dalyvauti ES institucijų rengiamose viešųjų pirkimų procedūrose, jeigu jos turi tokią teisę pagal su ta trečiąja šalimi sudarytą viešųjų pirkimų srities susitarimą. Abiem atvejais dėl užsienio subsidijų tokie ekonominės veiklos vykdytojai gali siūlyti neįprastai mažą kainą arba turėti kitą galimybę pasiūlyti mažesnę kainą nei kiti konkurso dalyviai ir taip kliudyti konkurentams pasinaudoti galimybėmis. Taigi pavojus, kad viešųjų pirkimų procedūros gali būti iškraipomos dėl užsienio subsidijų, kyla nepriklausomai nuo ekonominės veiklos vykdytojo įsisteigimo vietos. Priešingai nei viešųjų pirkimų atveju, vykdydama dotacijų skyrimo procedūras Sąjunga remia projektą ar programą, pagal kurią įgyvendinami Sąjungos politikos tikslai. Tokia veikla paprastai yra susijusi su parama NVO, valdžios ar su jomis susijusioms institucijoms, fundamentinių mokslinių tyrimų ir plėtros veiklai ir kt., kai skiriamas įnašas, kuriuo siekiama iš dalies atlyginti išlaidas, kurias patiria subjektai, vykdantys su rinka nesusijusią veiklą arba veiklą prieš pateikimą rinkai. Netiesiogiai valdomų ES fondų atveju ES paveda biudžeto vykdymą įvairiems partneriams, tarp kurių yra trečiųjų šalių viešosios teisės subjektų ir tarptautinių organizacijų, įskaitant tarptautines finansų įstaigas. Nors turėtų būti siekiama užtikrinti, kad visų Sąjungos lėšų paskirstymui būtų taikomos lygiavertės priemonės, kad būtų išvengta iškreipiamojo užsienio subsidijų poveikio, kai kuriems įgaliotiesiems subjektams taikomi tam tikri valdymo apribojimai ir dėl to jie galbūt negali visiškai įgyvendinti konkrečios ES politikos. Taigi šiame etape yra labiausiai išplėtotos galimos priemonės viešųjų pirkimų srityje, kurioje itin aktualus poveikio sąžiningai konkurencijai klausimas ir egzistuoja bendras pagrindas ir bendri viešųjų pirkimų principai (3 modulis pirmiau). Suinteresuotiesiems subjektams taip pat siūloma pateikti pastabų apie tai, kaip šioje baltojoje knygoje išdėstytus su užsienio subsidijomis susijusius klausimus būtų galima spręsti dotacijų (taikant bet kurį valdymo principą) arba netiesioginio valdymo atveju. 5.2Spragos užpildymo sistema ir priemonės 5.2.1Tiesioginis valdymas 5.2.1.1Viešieji pirkimai Finansiniame reglamente įtvirtintos taisyklės dėl teisės dalyvauti viešuosiuose pirkimuose taikomos visoms ES institucijoms, vykdančioms ES biudžetą. Kai taikoma daugiašalė sutartis dėl viešųjų pirkimų (GPA), sudaryta Pasaulio prekybos organizacijoje, viešųjų pirkimų procedūroje taip pat gali dalyvauti tą sutartį ratifikavusiosiose šalyse įsteigti ekonominės veiklos vykdytojai toje sutartyje nustatytomis sąlygomis. Pagal GPA suteikiama teisė dalyvauti tam tikrose viešųjų pirkimų procedūrose, kurias savarankiškai rengia Komisija, Europos išorės veiksmų tarnyba ir Taryba. Subjektams, kurie yra įsteigti tam tikrose trečiosiose šalyse, gali būti suteikiama teisė gauti ES finansavimą pagal specialius ar dvišalius susitarimus. Ekonominės veiklos vykdytojai, įsteigti Europos ekonominės erdvės susitarimo (EEE susitarimo) šalyse, turi visas teises dalyvauti ES viešuosiuose pirkimuose. ES biudžeto lėšos turėtų būti leidžiamos laikantis patikimo finansų valdymo principo: kiekvienas ekonominės veiklos vykdytojas turėtų turėti galimybę pateikti geriausią pasiūlymą, vertinant ES biudžeto naudojimo požiūriu, ir dalyvauti konkurse dėl ES finansavimo vienodomis sąlygomis. Kai ES viešųjų pirkimų srityje taikomas tiesioginio valdymo principas, Finansiniame reglamente yra numatyta, kad taikomi tie patys standartai, kaip tie, kurie yra taikomi perkančiosioms organizacijoms pagal Viešųjų pirkimų direktyvas. Teisinė priemonė, priimta konkrečiai iškreipiamąjį poveikį darančių užsienio subsidijų problemai spręsti, taip pat būtų taikoma ES institucijų vykdomiems viešiesiems pirkimams arba įtraukta į Finansinį reglamentą. Kai viešieji pirkimai organizuojami ES išorės veiksmų srityje, taikomi tam tikri nuokrypiai nuo to, kas išdėstyta pirmiau (pvz., dėl pilietybės ir kilmės taisyklių). Užsienio subsidijų klausimą reikėtų spręsti pritaikant pašalinimo pagrindus peržiūrėtoje ES institucijoms taikomoje teisinėje sistemoje. Todėl iškreipiamąjį poveikį darančias užsienio subsidijas gavęs konkurso dalyvis turėtų būti tam tikram laikotarpiui pašalinamas iš vykdomų ir būsimų viešųjų pirkimų procedūrų. Išankstinio pranešimo įpareigojimo sistema turėtų būti įgyvendinama konkrečių rūšių sutartims (pvz., viršijančias tam tikras ribines vertes arba konkrečiuose sektoriuose; žr. toliau). Teikdami pasiūlymą visi konkurso dalyviai perkančiajai organizacijai turėtų pranešti, ar jie ir bet kokie jų konsorciumų nariai, subrangovai ar tiekėjai per pastaruosius trejus metus iki dalyvavimo procedūroje yra gavę finansinį įnašą, kaip jis apibrėžiamas I priede, ir ar tikėtina, kad toks finansinis įnašas bus gautas vykdant sutartį. Paprastai procedūros etapus reikėtų tinkamai pritaikyti atsižvelgiant į tuos, kuriuos viešųjų pirkimų procedūrai yra numačiusios nacionalinės perkančiosios organizacijos, kaip pažymėta pirmiau 4.3 skirsnyje. Nustačius, kad užsienio subsidija yra, būtų vertinama, ar dėl tos užsienio subsidijos iškraipoma viešųjų pirkimų procedūra; jeigu taip, konkurso dalyvis iš procedūros būtų pašalinamas. Be to, rinkose, kuriose patiriama didelių išlaidų ar plėtojamos aukštosios technologijos arba kurios yra imlios kapitalui ar sparčiai auga, perkančiosios organizacijos gali rengti pirmines rinkos konsultacijas. Finansiniame reglamente jau yra numatyta priemonė, kurią reikėtų naudoti renkant informaciją apie rinkas ir jų pagrindinius dalyvius. Tai savo ruožtu leistų perkančiajai organizacijai pritaikyti procedūrą ir užkirsti kelią galimiems iškraipymams, kurių gali sukelti užsienio subsidijos. 5.2.1.2Dotacijos Dotacijos – tai tiesioginiai finansiniai įnašai iš ES biudžeto, skiriami trečiajai šaliai, dalyvaujančiai Sąjungos politikai naudingoje veikloje. Priklausomai nuo programos pobūdžio, į dotacijų taisykles paprastai įtraukiamos tam tikros trečiųjų šalių subjektų dalyvavimo sąlygos. Pavyzdžiui, teisę gauti finansavimą paprastai turi EEE / ELPA šalyje arba šalyje, sudariusioje su ES specialų susitarimą, įsteigti subjektai.

Taigi dėl dotacijų konkuruoja ES ir tam tikrais atvejais trečiosiose šalyse įsteigti pareiškėjai. Dėl užsienio subsidijų kylančias problemas galima spręsti pašalinimo kriterijus taikant taip, kad būtų suderinama su tuo, kas dėl viešųjų pirkimų numatyta 5.2.1.1 skirsnyje. Teikdami pasiūlymą dotaciją suteikiančiai institucijai pareiškėjai turėtų pranešti apie gautą užsienio subsidiją. Galima taikyti panašias ribines vertes, kurios apsvarstytos 4.3.3.1 skirsnyje. Už procedūrą atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas turėtų pateikti pranešimą priežiūros institucijai, kad būtų įvertintas užsienio subsidijos buvimas. Siekiant užtikrinti proceso veiksmingumą reikės nustatyti procedūrų trukmę. Jeigu priežiūros institucija būtų priėmusi sprendimą, kad yra iškraipomąjį poveikį daranti užsienio subsidija, reikia atsakyti į klausimą, ar dėl užsienio subsidijos iškraipoma ar veikiausiai būtų iškraipoma dotacijų procedūra. Pavyzdžiui, teikdami paraišką gauti ES dotaciją ir nurodydami savo biudžetą ir išlaidas pareiškėjai turėtų deklaruoti, ar jie per pastaruosius trejus metus iki dalyvavimo procedūroje yra gavę finansinį įnašą, kaip jis apibrėžiamas I priede, ir ar tikėtina, kad toks finansinis įnašas bus gautas vykdant sutartį. Kai užsienio subsidijos buvimas patvirtinamas, vertinama, ar dėl tos užsienio subsidijos yra iškraipoma dotacijos skyrimo procedūra; jeigu taip, pareiškėjas iš procedūros pašalinamas. Pirmiau aprašytas sistemos pritaikymo galimybes galima svarstyti ir pagal scenarijus, darančius poveikį dotacijų skyrimui, pavyzdžiui, susijusius su mokslinių tyrimų konsorciumais, kuriuose dauguma dalyvių yra iš ES. 5.2.2Pasidalijamasis valdymas 5.2.2.1Viešieji pirkimai Pagal pasidalijamojo valdymo principą atsakomybę už ES biudžeto vykdymą dalijasi Komisija ir valstybės narės. Šiuo metu didžiausi fondai yra bendros žemės ūkio politikos fondai (Europos žemės ūkio garantijų fondas ir Europos žemės ūkio fondas kaimo plėtrai) ir Europos struktūriniai ir investicijų fondai (toliau – ESI fondai). ESI fondai yra pagrin