EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2016 08 03 COM(2016) 493 final 2016/0238(COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl Šiaurės jūros priedugnio žuvų išteklių valdymo ir tų išteklių žvejybos daugiamečio plano sudarymo, kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 676/2007 ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1342/2008 {SWD(2016) 267 final}

{SWD(2016) 272 final}



AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai Žvejyba Šiaurės jūroje ir kaimyninėse srityse yra ypač sudėtinga, nes joje dalyvauja laivai iš mažiausiai septynių pakrančių valstybių narių bei Norvegijos su įvairiais žvejybos įrankiais, siekiant žvejoti įvairių rūšių žuvis ir jūrinius bestuburius. Pagrindinė problema yra ta, kad daugelis svarbiausių priedugnio žuvų išteklių (t. y. žuvų, kurios gyvena jūros dugne ar arti dugno) sužvejojama mišrios žvejybos plotuose. Praktiškai tai reiškia, kad kiekvieną kartą, kai laivas panaudoja žvejybos įrankius, jo sugautas laimikis bus sudarytas iš įvairių rūšių mišinio. Minėto mišinio sudėtis skirsis priklausomai nuo naudojamų žvejybos įrankių tipo ir nuo to, kada ir kur jie naudojami. Laivams, kurie žvejoja žuvis atsižvelgdami į bendrą leidžiamą sužvejoti kiekį (BLSK), tai reiškia, kad jie turi sustabdyti žvejybą, kai pasiekiama atitinkamų išteklių kvota. Prieš 2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 1380/2013 dėl bendrosios žuvininkystės politikos (pagrindinio reglamento) patvirtinimą, laivai neturėjo sustabdyti žvejybos, kai išnaudojama atitinkamų rūšių žuvų kvota. Vietoj to, jie galėjo tęsti kitų tikslinių rūšių žuvų žvejybą ir dėl to jie taip pat tęsė tų rūšių žuvų, kurių kvota jau buvo išnaudota, žvejybą, netgi jeigu jie negalėjo teisėtai iškrauti tokiu būdu sužvejotų žuvų. Šie kvotą viršijantys sužvejotų žuvų kiekiai turėjo būti išmesti į jūrą. Pagal pagrindinį reglamentą įvedus iškrovimo įpareigojimą, kvotą viršijančius sugautų žuvų kiekius išmesti į jūrą yra neteisėta. Atitinkamai laivams gali reikėti sustabdyti žvejybą metų pradžioje, kai tik išnaudojama labiausiai ribotų išteklių kvota. Šiuo atveju labiausiai riboti ištekliai taptų vadinamosiomis žvejybą stabdančiomis žuvų rūšimis, kadangi kai išnaudojama tai rūšiai taikoma kvota, apribojamos kitų išteklių žvejybos galimybės. Todėl reikėtų atsižvelgti į tai, kad nustatant šių išteklių BLSK, kai kurių rūšių žuvys kartu žvejojamos mišrios žvejybos plotuose. Toks požiūris turėtų būti naudingas tiek išteklių išsaugojimo, tiek jų žvejojimo atžvilgiu. Teikiant šį pasiūlymą, vadovaujamasi šiuo požiūriu. Pagrindinio reglamento tikslas yra efektyviau nei ankstesnių įstatymų atveju išspręsti žuvų išteklių išeikvojimo ir jų išmetimo į jūrą problemas. Tačiau, be papildomų teisės aktų, pagrindinis reglamentas gali sąlygoti nepasinaudojimą kvotomis mišrios žvejybos plotuose Šiaurės jūroje ir nebūtų patvirtinta jokių iškrovimo įpareigojimo išimčių, kai pasibaigs trejų metų išmetimo planai. Taigi, jeigu nesiimama atitinkamų priemonių, ateinančiais metais pagrindinis reglamentas gali turėti neigiamų ekonominių ir socialinių pasekmių žuvininkystės pramonei. Atsižvelgiant į mišrios žvejybos sąveiką priedugnio žuvų žvejybos Šiaurės jūroje srityje, pageidautina, kad žvejybos galimybės būtų išstumtos iš mišrios žvejybos plotų modeliavimo perspektyvos, kurios užtikrinamos dabar, atsižvelgiant į naujausią mokslinę pažangą. Be to, toks metodas atitiktų ekosisteminio žvejybos valdymo principą. Siekiant tokio pritaikomojo valdymo pirmiausia būtina visus susijusius išteklius įtraukti į vieną bendrą valdymo planą. Tokiame plane reikėtų nustatyti kiekvienos rūšies išteklių, jei yra, tikslinio sužvejojamų žuvų mirtingumo dėl žvejybos intervalą ir pagal jį nustatyti tų išteklių metinius BLSK. Tokiu būdu būtų užtikrintas BLSK nustatymo lankstumas, o tai padėtų išspręsti su mišria žvejyba susijusius sunkumus. Be to, planas apimtų apsaugos priemones, siekiant sukurti išteklių atkūrimo pagrindą, kai išteklių kiekiai nesiekia saugių biologinių ribų. Pasiūlymo tikslas yra sudaryti priedugnio žuvų išteklių valdymo ir žvejybos Šiaurės jūroje planą. Planas užtikrins tausų šių išteklių naudojimą, užtikrinant, kad jie būtų naudojami pagal didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio ir ekosisteminio požiūrio į žuvininkystės valdymą principus. Šiuo planu bus garantuotas žvejybos galimybių stabilumas, kartu užtikrinant, kad valdymas būtų pagrįstas naujausia moksline informacija apie išteklius, mišrios žvejybos plotus ir kitus ekosistemos ir aplinkos veiksnius. Sudarius planą, iškrovimo įpareigojimo įvedimas bus paprastesnis. Šis pasiūlymas nėra pagal Reglamentavimo kokybės ir rezultatų programą (REFIT) vykdoma iniciatyva. Nepaisant to, jis prisidėtų prie galiojančių Sąjungos teisės aktų supaprastinimo. Siūloma pakeisti du dabartinius atskiroms rūšims skirtus daugiamečius planus, patvirtintus atskiruose reglamentuose,,visus daugiamečius įvairių priedugnio žuvų išteklių planus apjungiant į vieną reglamentą. Šio naujo požiūrio taikymas sudarytų sąlygas išteklių išsaugojimo tikslams įgyvendinti, tuo pačiu metu leidžiant panaikinti žvejybos pastangų apribojimus, o tai reiškia, kad nereikalingi įvairūs ataskaitų teikimo ir kontrolės įsipareigojimai. Dėl to žymiai sumažinama administracinė našta. Planas bus taikomas visiems Šiaurės jūroje žvejojantiems Sąjungos žvejybiniams laivams nepriklausomai nuo jų ilgio, nes tai atitinka BŽP taisykles ir dera su atitinkamų rūšių ištekliams laivų daromu poveikiu. Nuo 2014 m. sausio 1 d. pagrindinis reglamentas apibrėžia BŽP taisykles, įskaitant daugiamečių planų nuostatas, be to įvedamas iškrovimo įpareigojimas, atsižvelgiant į BLSK ir regionalizavimą. Šios plano nuostatos yra tokios: atsižvelgiant į pagrindinio reglamento 9 straipsnyje nurodytų daugiamečių tikslų principus ir tikslus, šis planas yra mišrios žvejybos planas, visų pirma pagrįstas didžiausio galimos tausios žvejybos laimikio (DGTŽL) tikslu; pagrindinio reglamento 10 straipsnyje pateiktas daugiamečių planų turinys. Atitinkamai, kiekybiniai tikslai, jei jie nustatyti, atitinkantys didžiausią galimą tausios žvejybos laimikį, išreiškiami kaip ICES rekomenduojamų verčių intervalas. Atsižvelgiant į šiuos intervalus, atitinkamus išteklius galima valdyti, remiantis didžiausiu galimu tausios žvejybos laimikiu, o pasikeitus mokslinėms rekomendacijoms – atlikti koregavimus, kartu išlaikant aukštą nuspėjamumo lygį. Šiuos tikslus papildo apsaugos priemonės, susietos su žemiausiais išsaugojimo lygio atskaitos taškais. Jeigu atitinkamų žuvų ištekliams jie yra nustatyti, šie atskaitos taškai išreikšti kaip neršiančių žuvų išteklių biomasė, kuri gaunama iš ICES, įprastai jai atlikus lyginamąją analizę. Panašiai, tam tikrų norveginių omarų funkcinių vienetų atveju tokie atskaitos taškai išreiškiami kaip išteklių gausa, jei yra duomenų. Jei rekomendacijų dėl neršiančių žuvų išteklių biomasės dydžio ar gausos nėra, išsaugojimo lygio atskaitos tašku turėtų būti mokslinėse rekomendacijose pateikiamas teiginys, kad ištekliui kyla grėsmė. Reikia paminėti, kad nors planas sudaromas, siekiant atsižvelgti į specifines Šiaurės jūros priedugnio žuvų išteklių ir jų žvejybos charakteristikas, pagrindinio reglamento 10 straipsnyje nurodyta, kad būsimų daugiamečių planų struktūra ir tam tikri elementai bus panašūs. Atitinkamai, tuo pačiu požiūriu buvo vadovaujamasi apibrėžiant tikslus, siekius ir plano apsaugines priemones ir įgyvendinant iškrovimo įpareigojimą, kaip nurodyta neseniai priimtame xxx Europos Parlamento ir Tarybos Reglamente (ES) Nr. 2016/…, kuriuo nustatomas daugiametis Baltijos jūros menkių, silkių ir šprotų išteklių valdymo ir tų išteklių žvejybos planas ir iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 2187/2005 bei panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1098/2007; pagal pagrindinio reglamento 15 straipsnį įpareigojimas iškrauti laimikį, sužvejotą Šiaurės jūroje, bus taikomas tam tikrų priedugnio žuvų ir rūšių, pagal kurias nustatoma žvejybos rūšis, žvejybai nuo 2016 m., o visų kitų rūšių, kurioms taikomi žvejybos apribojimai, žuvų žvejybai – nuo 2019 m. sausio 1 d. Pagal Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 16 straipsnio 7 dalį valstybės narės privalo paskirstyti BLSK su jų vėliava plaukiojantiems laivams, atsižvelgdamos į tikėtiną laimikio sudėtį ir į įpareigojimą iškrauti visą laimikį. Tuo tikslu valstybės narės gali priimti nacionalines priemones, kaip antai palikti tam tikrus nacionalinio BLSK rezervus arba mainytis kvotomis su kitomis valstybėmis narėmis; remiantis pagrindinio reglamento 18 straipsniu, tais atvejais, kai Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti įgyvendinimo arba deleguotuosius aktus daugiamečių planų tikslams pasiekti, tiesioginių valdymo interesų turinčios valstybės narės gali pateikti bendras rekomendacijas dėl, be kita ko, tam tikrų priemonių, kurias reikėtų priimti. Tuo tikslu, plane reglamentuotas regioninis bendradarbiavimas tarp valstybių narių, patvirtinant įpareigojimo iškrauti laimikį nuostatas ir specialias tam tikrų išteklių apsaugos priemones. Vadovaujantis ŽMTEK, mokslinėmis rekomendacijomis, plane nepateiktos žvejybos pastangų metinės normos (dienų jūroje skaičius). Šis planas neapima paprastųjų vilkešerių, kurių išteklių yra Šiaurės jūroje, kadangi šie ištekliai daugiausia žvejojami už Šiaurės jūros ribų. Tačiau Komisija pripažįsta, kad būtinas paprastųjų vilkešerių ištekliams taikomas valdymo planas. Jis turėtų galioti žvejybai, kai žuvų ištekliai žvejojami ICES IVb ir c, VIIa bei VIId–h zonoje. Jis taip pat galiotų pramoginei paprastųjų vilkešerių žvejybai. Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1380/2013 dėl bendros žuvininkystės politikos, kuriuo iš dalies keičiami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1954/2003 ir (EB) Nr. 1224/2009 bei panaikinami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 2371/2002 ir (EB) Nr. 639/2004 bei Tarybos sprendimas 204/585/EB1 nustatyta bendra BŽP sistema ir nurodytos situacijos, kada Taryba ir Europos Parlamentas turi priimti daugiamečius planus. 2008 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1342/2008, nustatančiu menkių išteklių ir jų žvejybos būdų ilgalaikį planą, panaikinančiu Reglamentą (EB) Nr. 423/20042, nustatomos tausaus Šiaurės jūros ir gretimų vandenų atlantinių menkių išteklių žvejojimo sąlygos. 2007 m. birželio 11 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 676/2007, nustatančiu daugiametį plekšnių ir jūrų liežuvių išteklių žvejybos Šiaurės jūroje3 planą, nustatytos tausaus Šiaurės jūros jūrinių plekšnių ir paprastųjų jūrų liežuvių išteklių žvejojimo taisyklės. 1998 m. kovo 30 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 850/98 dėl žuvų išteklių apsaugos taikant technines priemones jūrų gyvūnų jaunikliams apsaugoti numatomos techninės išteklių apsaugos priemonės, t. y. žvejybos laimikio sudėties taisyklės, mažiausias tinklo akių dydis, mažiausias leidžiamas iškrauti kiekis, uždaros zonos ir uždari sezonai tam tikros žvejybos atveju. Be to, juo nustatomas apribojimas naudoti dreifuojančius tinklus. Šiuo metu jis peržiūrimas ir bus pakeistas, jeigu Komisijos pateiktas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento pasiūlymas dėl žuvininkystės išteklių išsaugojimo ir jūrų ekosistemų apsaugos taikant technines priemones, kuriuo iš dalies keičiami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1967/2006, (EB) Nr. 1098/2007 bei (EB) Nr. 1224/2009, Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 1343/2011 bei (ES) Nr. 1380/2013 ir panaikinami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 894/97, (EB) Nr. 850/98, (EB) Nr. 2549/2000, (EB) Nr. 254/2002, (EB) Nr. 812/2004 bei (EB) Nr. 2187/2005 bus patvirtintas. Kasmet Tarybos reglamentais, kuriais nustatomos tam tikrų žuvų išteklių ir žuvų išteklių grupių žvejybos Šiaurės jūroje galimybės ir susijusios sąlygos, nustatomi atitinkamų išteklių BLSK lygiai (naujausias šiuo metu galiojantis yra 2016 m. sausio 22 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 2016/72, kuriuo 2016 metams nustatomos tam tikrų žuvų išteklių ir žuvų išteklių grupių žvejybos galimybės, taikomos Sąjungos vandenyse žvejojantiems laivams ir kai kuriuose Sąjungai nepriklausančiuose vandenyse žvejojantiems Sąjungos žvejybos laivams, ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) 2015/104). Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1224/2009, nustatančiu Bendrijos kontrolės sistemą, kuria užtikrinamas bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių laikymasis, iš dalies keičiančiu reglamentus (EB) Nr. 847/96, (EB) Nr. 2371/2002, (EB) Nr. 811/2004, (EB) Nr. 768/2005, (EB) Nr. 2115/2005, (EB) Nr. 2166/2005, (EB) Nr. 388/2006, (EB) Nr. 509/2007, (EB) Nr. 676/2007, (EB) Nr. 1098/2007, (EB) Nr. 1300/2008, (EB) Nr. 1342/2008 ir panaikinančiu reglamentus (EEB) Nr. 2847/93, (EB) Nr. 1627/94 ir (EB) Nr. 1966/2006 (toliau – Tarybos reglamentas 1224/2009) nustatomi bendrieji žvejybos kontrolės reikalavimai ir specialieji daugiamečių planų kontrolės reikalavimai. Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis Pasiūlymas ir jo tikslai atitinka Europos Sąjungos politiką, visų pirma aplinkos, socialinę, rinkos ir prekybos politiką. 2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI Teisinis pagrindas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 43 straipsnio 2 dalis. Subsidiarumo principas Pasiūlymo nuostatos yra susijusios su biologinių jūrų išteklių apsauga, o jos priemonės priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas. Proporcingumo principas Siūlomos priemonės atitinka proporcingumo principą, jeigu jos yra tinkamos, reikalingos ir nėra kitų mažiau ribojančių priemonių, kuriomis būtų galima pasiekti reikiamų politikos tikslų. Pasirinkta priemonė Siūloma priemonė: Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas. 3.EX-POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI Buvo konsultuojamasi įvairiais lygiais, įskaitant suinteresuotąsias šalis, mokslininkus, valstybines (viešojo administravimo įstaigas) ir Komisijos tarnybas. Po to buvo atliktas išsamus įvertinimas, Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD nustačius pradines užduotis ir spręstinus klausimus, tačiau pagrindinį įnašą visuose etapuose padarė mokslininkai ir kiti specialistai bei suinteresuotosios šalys, kurios visapusiškai dalyvavo procese. Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

Atliekant tyrimą, su suinteresuotomis šalimis buvo rengiamos tikslinės konsultacijos, be to buvo konsultuojamasi su Šiaurės jūros patariamąja taryba (ŠJPT). Patariamosios tarybos yra suinteresuotų šalių organizacijos, įkurtos 2002 metais atliekant ankstesnę BŽP reformą, kurios apjungia pramonės sektorius (žuvininkystės, apdorojimo ir marketingo) ir kitas grupes, pvz., aplinkosaugos ir vartotojų organizacijas. Patariamosios tarybos yra sudaromos, atsižvelgiant į jūrų baseinus. Pagrindinio reglamento III priede numatoma Šiaurės jūros regiono patariamoji taryba – Šiaurės jūros patariamoji taryba (ŠJPT) – ir tiksliai apibrėžiama ICES IV parajonio ir IIIa kvadrato zona. Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD suorganizavo dvi apimčių nustatymo darbo grupes. Pirmosios darbo grupės posėdis vyko Briuselyje 2014 m. vasario 27 d. Šioje darbo grupėje dalyvavo kviestiniai mokslo ekspertai ir Šiaurės jūros valstybių narių ir Šiaurės jūros ir pelaginių žuvų žvejybos patariamųjų tarybų atstovai. Grupės posėdžio metu buvo pradėtos diskusijos dėl daugiamečio mišrios žvejybos Šiaurės jūroje plano sudarymo ir įgyvendinimo. Antrasis apimčių nustatymo darbo grupės posėdis vyko Briuselyje nuo 2014 m. rugsėjo 29 iki 30 d. Šioje darbo grupėje dalyvavo kviestiniai mokslo ekspertai, Šiaurės jūros valstybių narių ir Šiaurės jūros patariamosios tarybos atstovai. Jos pagrindiniai tikslai buvo pasiekti bendrą susitarimą dėl naujos teisinės ir politinės daugiamečių planų sistemos, aptarti, kaip galėtų atrodyti būsimas Šiaurės jūros žemėlapis ir per aptarimo grupes skatinti kolektyvinį svarstymą apie galimas būsimo plano sudedamąsias dalis. Be to, 2015 m. spalio mėn. Amsterdame ir 2015 m. kovo mėn. Kopenhagoje vyko Mišrios žvejybos tikslinės grupės diskusijos su ŠJPT11. Įvairios viešos diskusijos internetu vyko nuo 2015 m. vasario 9 d. iki gegužės 4 d. Iš valstybių narių, patariamųjų tarybų (PT), pramonės organizacijų, nevyriausybinių organizacijų ir visuomenės buvo gauti iš viso 25 išsamūs atsiliepimai. Pagrindinės išvados buvo šios: dabartiniai valdymo planai yra per griežti ir per sudėtingi. Jie turi būti pakeisti teisės aktais, kurie pagrįsti strateginiais tikslais ir bendrais principais; sudarant naujus valdymo planus, reikėtų atsižvelgti į mišrios žvejybos sąveiką; įpareigojimas iškrauti laimikį yra pagrindinis iššūkis ne tik žuvininkystės pramonei, bet ir valstybėms narėms skiriant kvotas laivynams; išsamios taisyklės turi būti sudarytos regioniniu lygiu, tačiau valdymo planai turi būti suderinti su kaimyninėmis sritimis; daugelis pasisakiusiųjų sutinka, kad pagrindinės tikslinės rūšys yra atlantinės menkės, juodadėmės menkės, ledjūrio menkės, paprastieji merlangai, paprastieji jūrų liežuviai, jūrinės plekšnės ir omarai. Nuomonės dėl papildomų tikslinių rūšių įtraukimo ir kitų rūšių apsaugos lygio skiriasi. Bendrai, valstybės narės ir žuvininkystės pramonės atstovai didesnį dėmesį skiria pagrindinėms tikslinėms rūšims, o nevyriausybinės organizacijos pageidauja konkrečių tikslų kiekvienos Šiaurės jūroje žvejojamų žuvų rūšies atžvilgiu; techninės priemonės, taikomos valdymo plano pagrindu, turi būti sutartos regioniniu lygiu. Ekspertinių žinių rinkimas ir naudojimas Daugelis darbų ir pasitarimų, būtinų atliekant esamų teisės aktų įvertinimą, buvo atliekami mokslininkų, kurių veiklą remia Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komitetas (ŽMTEK) ir Tarptautinė jūrų tyrinėjimo taryba (ICES) bei Jūrų išteklių vertinimo grupė (JIVG), remiantis su Komisija sudaryta pagrindine sutartimi. Ex post vertinimas ir (arba) galiojančių teisės aktų tinkamumo patikros ŽMTEK, ICES ir JIVG atliko įvairius esamo atlantinių menkių išteklių valdymo plano (toliau – menkių išteklių planas)2 ir Šiaurės jūros liežuvių ir plekšnių išteklių valdymo plano3 (toliau – plekšniažuvių išteklių planas) įvertinimus prieš BŽP reformą. Plekšniažuvių išteklių plano atveju galimybių poveikio įvertinimas nuo plano pirmojo atkūrimo etapo iki antrojo valdymo etapo buvo atliktas JIVG 2009 m., o pačiame plane numatytas patikrinimas, kai abu ištekliai neviršys saugių biologinių ribų dvejus metus iš eilės. ŽMTEK ekspertų grupė, kuri susitiko Vige 2010 m. spalį, taip pat įvertino plekšniažuvių išteklių planą. Du posėdžiai įvyko 2011 m., jų metu buvo atlikta įvairių valdymo planų retrospektyvinė apžvalga, įskaitant menkių išteklių planą2: tai buvo bendra ŽMTEK / ICES ekspertų grupė Kopenhagoje 2011 m. vasario ir kovo mėn., o 2011 m. birželio mėn. Hamburge įvyko tolesnio darbo posėdis5. Abu posėdžiai buvo atviri ŠJPT ir valstybių narių įstaigų atstovams. Tarp analizių išvadų buvo išvada, kad menkių išteklių planas2 duotų daugiau naudos, jeigu jis būtų susietas su omarų ir juodadėmių menkių, merlangų, ledjūrio menkių, jūrų liežuvių ir plekšnių Šiaurės jūroje planais ir kad planas nepadėjo kontroliuoti mirtingumo dėl žvejybos, kaip buvo numatyta. Komisijos tarnybos neatliko jokių veiksmų, siekiant tuo metu peržvelgti planą dėl tarpinstitucinio ginčo dėl valdymo kompetencijos. Kai tarpinstitucinė darbo grupė, siekdama išspręsti ginčą, pateiks savo išvadas, ir patvirtinus naują BŽP, atliekant su įvertinimu susijusius darbus, reikėtų atsižvelgti į naują politinį kontekstą. 2014 m. kovo 10–14 d. ŽMTEK ekspertų grupė susitiko Varezėje, Italijoje, ketindama parengti retrospektyvinį plekšniažuvių išteklių plano įvertinimą7. Įvertinimas buvo peržvelgtas ŽMTEK plenariniame posėdyje Briuselyje vėliau 2014 m. kovo mėn. Valstybės narės, žuvininkystės pramonės atstovai, mokslininkai,,,,,,,,,, ir aplinkosaugos organizacijos svarsto, ar esami valdymo planai yra efektyvūs, nėra pernelyg griežti, pernelyg sudėtingi ir ekonomiškai kenksmingi ES žuvininkystės pramonei. Iš esmės, labiausiai kritikuojamas buvo dienų jūroje skaičius“. Atliekant ŽMTEK menkių išteklių plano įvertinimą2, buvo padaryta išvada, kad plane numatyta mirtingumo dėl žvejybos kontrolė nebuvo kontroliuojama, ir kad trumpalaikis ekonominis valdymo plano poveikis nebuvo aiškus. Atsižvelgdama į plekšniažuvių išteklių planą, ŽMTEK padarė išvadą, kad neatrodo, jog jūrų liežuvių ir plekšnių išteklių atkūrimas susijęs su dienų jūroje skaičiaus apribojimais25. Menkių išteklių planas2 taip pat buvo stipriai kritikuojamas dėl to, kad buvo numatyta papildomų apribojimų, nors pastaraisiais metais atlantinių menkių ištekliai Šiaurės jūroje pradėjo atsikurti. Jo tikslas buvo ne tik riboti atlantinių menkių žvejybą Šiaurės jūroje, kuri sudaro apytiksliai 5 % iškraunamo žuvų laimikio, bet ir užtikrinti, kad žvejybiniai laivai išplauktų iš uosto, netgi kai kitų žuvų žvejybos kvota siekia 95 %. Ši situacija buvo sukritikuota kaip ypač neteisinga ir neproporcinga žvejybos sektoriaus atžvilgiu.

Dienų jūroje skaičiaus normos kai kurių suinteresuotų šalių taip pat buvo sukritikuotos dėl to, kad jos daro neigiamą įtaką aplinkosaugos, o ne žuvų išteklių išsaugojimo atžvilgiu, pavyzdžiui, dėl to, kad laivai, kurių žvejybos dienų skaičius ribotas, turi žvejoti netoli pakrantės, kur telkiasi žuvų jaunikliai. Panašiai, viešose diskusijose dėl šios iniciatyvos Šiaurės jūros žuvininkystės pramonės atstovai teigė, kad dėl to, jog griežti laiko, kurį jie gali praleisti jūroje, apribojimai apsunkina žvejybos vietų, kur yra mažiau menkių išteklių, paiešką, tokie apribojimai nepageidaujamo atlantinių menkių laimikio mišrios žvejybos plotuose problemą daro dar opesne. Be to, dienų jūroje skaičiaus valdymo schema sąlygojo Komisijai ir valstybių narių valdžios įstaigoms tenkančią administracinę naštą. Poveikio vertinimas Daugiamečio Šiaurės jūros plano poveikio įvertinimas buvo atliktas, atsižvelgiant į naują BŽP ir techninių priemonių nuostatų performulavimą. Nauja BŽP, be kita ko, apima naują įpareigojimą iškrauti laimikį laikotarpį, per kurį privaloma pasiekti didžiausią galimą tausų žuvų laimikio kiekį ir regionalizavimą. Atsižvelgiant į šias aplinkybes, šiais klausimais buvo parengta daug ataskaitų, tyrimų ir sutarčių, apimančių: BŽP reformą;24 įpareigojimo iškrauti laimikį įvedimo poveikį;25,26 BŽP socialinius ir ekonominius aspektus;27,28 naujų techninių priemonių nuostatų sudarymą;29 įvairias žuvininkystės problemas ES30, įskaitant kovą su žvejybos stabdymo poveikiu;31 svarstymus dėl naujų daugiamečių planų valdymo sričių;32 svarstymus valdymo klausimais, vadovaujantis DGTŽL.33 Išsamiai buvo išnagrinėtos dvi teisėkūros galimybės: (1 galimybė – valdyti, naudojantis pagrindiniu reglamentu ir 2 galimybė – sudaryti bendrą daugiametį mišrios žvejybos planą). Be to, buvo svarstomi keli papildomi 2 galimybės variantai dėl: i) sričių apibrėžimo, ii) įpareigojimo iškrauti laimikį įvedimo supaprastinimo metodo pasirinkimo, iii) FMSY intervalo pasirinkimo, iv) rūšių, kurioms taikomas planas, pasirinkimo, v) datos, iki kurios turi būti pasiektas FMSY, ir vi) išteklių iki prevencinio lygio atkūrimo laikotarpio. Prioritetinis pirmųjų 4 kintamųjų pasirinkimas gali būti paremtas kokybine analize. Pastarieji du kintamieji buvo išnagrinėti, atliekant kiekybinę poveikio analizę ir palyginti su 1 galimybe. Pirmenybė teikiama 2 galimybei (bendram daugiamečiam mišrios žvejybos planui), kur FMSYL pasiekiamas vėliausiai iki 2020 m., o ištekliai iki prevencinio lygio atkuriami greitai. Kai pasiekiamas tam tikrų išteklių FMSY, tų išteklių naudojimas neturėtų viršyti FMSY. Prioritetinė galimybė (bendras daugiametis mišrios priedugnio žuvų žvejybos Šiaurės jūroje planas) yra daug efektyvesnė, siekiant šios iniciatyvos tikslų nei 1 galimybė (pagrindinis reglamentas). 2 galimybė, palyginti su 1 galimybe, daro teigiamą poveikį aplinkai. Palyginti su 1 galimybe, vidutinis ekonominis ir socialinis poveikis taip pat yra teigiamas. Teigiamas poveikis sustiprinamas papildomomis galimybės variantais – FMSY pasiekimu vėliausiai iki 2020 m. ir greito atkūrimo laikotarpiu. Ekonomiškumo požiūriu, vidutinis pelningumas bus didinamas dažniausiai dėl mažesnių kintamųjų sąnaudų ir žvejybos išteklių prieinamumo. Socialiniu požiūriu, mažosioms ir vidutinėms įmonėms tenkanti administracinė našta sumažės, o darbo vietos bus išsaugotos. Aplinkosaugos požiūriu, greito atkūrimo laikotarpis sumažina išteklių išeikvojimo riziką ir padidina vidutinę biomasę. Be to, panaikinus dienų jūroje skaičiaus apribojimą ir įvedus žvejybos viename rajone reikalavimą, supaprastinama teisinė sistema ir sumažinama administracinė našta valstybėms narėms ir žvejybos sektoriui. Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas Nors šis planas nėra susijęs su programa REFIT, jis sumažina reglamentavimo naštą, kadangi būtų panaikinti du reglamentai, kurie apjungiami šiame plane. 2008 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1342/2008, nustatančiu menkių išteklių ir jų žvejybos būdų ilgalaikį planą bei panaikinančiu Reglamentą (EB) Nr. 423/2004, nustatomos tausaus Šiaurės jūros ir gretimų vandenų menkių išteklių naudojimo sąlygos2. 2007 m. birželio 11 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 676/2007, nustatančiu plekšnių ir jūrų liežuvių išteklių žvejybos Šiaurės jūroje daugiametį planą, nustatytos Šiaurės jūros jūrinių plekšnių ir paprastųjų jūrų liežuvių išteklių tvaraus naudojimo taisyklės3. Dauguma (98 %) verslo įmonių, vykdančių veiklą Šiaurės jūros priedugnio žuvų žvejybos ir apdorojimo sektoriuje, yra mažosios ir vidutinės įmonės ar mikroįmonės. Esama sistema sąlygoja žymias ekonomines sąnaudas verslui, o ypač mažosioms ir vidutinėms įmonėms; šiuos nuostolius sąlygoja sudėtingos nuostatos ir jų ateityje bus išvengta (tiesioginė supaprastinimo nauda). Tausus naudojimas užtikrina didesnį pelningumą, dėl to užtikrinami geresni ekonominės veiklos rezultatai. Žvejai turės daugiau laisvės pasirinkti, kur ir kada žvejoti. Panaikinus žvejybos pastangų sistemą, ne tik sumažinama žuvininkystės sektoriui tenkanti administracinė našta, įskaitant sudėtingą atskaitomybę, bet ir valdžios įstaigoms tenkanti tokių ataskaitų apdorojimo ir stebėjimo našta. Pagrindinės teisės Netaikoma

4.POVEIKIS BIUDŽETUI Poveikio biudžetui nėra. 5.KITI ELEMENTAI Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka Tarybos reglamente 1224/200910 apibrėžta kontrolės, patikros ir įvykdymo teisinė sistema, skirta užtikrinti BŽP taisyklių laikymąsi. Remiantis šio reglamento 43 straipsniu, daugiamečiuose planuose turi būti nustatytos ribos, kurias viršijus, pagal daugiamečius planus sužvejoti žuvų ištekliai turi būti iškrauti paskirtuosiuose uostuose. Be to, plane apibrėžtos atitinkamam rajonui ir žvejybai galiojančios taisyklės, susijusios su išankstinio pranešimo reikalavimais, nurodytais Tarybos reglamento 1224/200917 straipsnyje. Plane numatomas periodinis poveikio atitinkamiems ištekliams įvertinimas, remiantis mokslinėmis rekomendacijomis. Labai svarbu nustatyti tinkamą tokio įvertinimo laikotarpį: laikotarpis, per kurį galima priimti ir įgyvendinti regionalizuotas priemones ir pademonstruoti poveikį ištekliams ir žvejybai. Taip pat turi būti atsižvelgta į mokslo įstaigų darbo metodus, įskaitant reguliarias lyginamąsias analizes. Neseniai, mokslinės rekomendacijos negalėjo būti teikiamos dėl to, kad trūko duomenų ar tendencijų, kurias būtų galima įvertinti, kai vertinamas trejų metų laikotarpis. Atitinkamai, planas turėtų būti vertinamas kas penkerius metus. Šiuo atžvilgiu būtina paminėti, kad periodinis plano poveikio įvertinimas neužkerta kelio teisės aktų kūrėjams keisti planą, jeigu tai reikalinga, atsižvelgiant į naujus mokslinius, politinius ar socialinius ir ekonominius patobulinimus. Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas Remiantis bendru BŽP užmoju saugoti žuvų išteklius ir ypač atsižvelgiant į pagrindinio reglamento, kuriame reikalaujama parengti daugiamečius planus, 9 ir 10 straipsnius, pagrindiniai plano elementai yra šie: planas apima priedugnio žuvų išteklius ir jų žvejybą Šiaurės jūroje; plano tikslai ir kiekybiniai tikslai (pasiekti, kad žuvų mirtingumas dėl žvejybos atitiktų didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio principą). Remiantis pagrindinio reglamento 10 straipsniu, tikslai turėtų būti įvertinami kiekybiškai. Siūlomi tikslai išreikšti mirtingumo dėl žvejybos intervalu, artimu FMSY, kaip rekomenduoja ICES. FMSY intervalai leidžia atitinkamus išteklius valdyti remiantis didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio principu, o pasikeitus mokslinėms rekomendacijoms – atlikti koregavimus, kartu išlaikant aukštą nuspėjamumo lygį; išteklių išsaugojimo lygio atskaitos taškai, išreikšti neršiančių žuvų biomasės tonomis ar skaitine gausos reikšme, įtraukti į planą ir nustatomi ICES, kuri įprastai atlieka lyginamąją analizę. Jei rekomendacijų dėl neršiančių žuvų išteklių biomasės dydžio ar apsaugos atskaitos taškų nėra, reikėtų imtis veiksmų, kai mokslinėse rekomendacijose pateikiamas teiginys, kad ištekliui kyla grėsmė; apsaugos ir specialios išteklių išsaugojimo priemonės susijusios su apsaugos atskaitos taškais. Kai mokslinėse rekomendacijose teigiama, kad atitinkami ištekliai nesiekia šio taško, šių išteklių BLSK turėtų būti sumažintas. Jeigu reikia, ši priemonė gali būti papildyta tokiomis priemonėmis kaip techninės priemonės, skubios Komisijos ir valstybės narės priemonės; siekiant užtikrinti galimą būsimą atleidimą nuo įsipareigojimo iškrauti žuvų rūšių, kurių moksliniai įrodymai pasižymi aukštais išgyvenimo rodikliais, laimikį ir de minimis išimtis, kartu su mokslinių rekomendacijų rengimu, yra būtinos nuostatos, susijusios su regionalizavimo metu įvestu įpareigojimu iškrauti laimikį; nustatytos išankstinių pranešimų, žurnalų ir paskirtųjų uostų kontrolės nuostatos. Siekiant įvykdyti išankstinio pranešimo ir žurnalo vedimo reikalavimus, bendras Reglamento Nr. 1224/2009 taisykles būtina pritaikyti prie Šiaurės jūros ir priedugnio žuvų žvejybos joje ypatumų. Paskirtųjų uostų atžvilgiu, remiantis Reglamentu Nr. 1224/2009, būtini daugiamečiai planai, kuriuose turi būti nurodytos ribos, kurias viršijus, priedugnio žuvų išteklių laimikis gali būti iškrautas tik sustiprintos kontrolės uostuose; periodinis plano įvertinimas mokslinių rekomendacijų pagrindu: planas turėtų būti įvertintas kas penkerius metus. Šiuo laikotarpiu leidžiama iki galo įvykdyti įsipareigojimą iškrauti laimikį ir imtis regionalizavimo priemonių bei jas įgyvendinti ir parodyti poveikį ištekliams ir žvejybai. Tai taip pat yra minimalus mokslinių institucijų reikalaujamas laikotarpis. Neseniai, mokslinės rekomendacijos negalėjo būti teikiamos dėl to, kad trūko duomenų ar tendencijų, kurias būtų galima įvertinti, kai vertinamas trejų metų laikotarpis. 2016/0238 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl Šiaurės jūros priedugnio žuvų išteklių valdymo ir tų išteklių žvejybos daugiamečio plano sudarymo, kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 676/2007 ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1342/2008

EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (1)1982 m gruodžio 10 d. Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijoje, kurios viena iš susitariančiųjų šalių yra Sąjunga, numatytas išteklių išsaugojimo įpareigojimas, įskaitant įpareigojimą išlaikyti arba atkurti tokį žvejojamų žuvų rūšių populiacijų lygį, kuris padėtų užtikrinti didžiausią galimą tausios žvejybos laimikį; (2)pasauliniame aukščiausiojo lygio susitikime darnaus vystymosi klausimais Niujorke 2015 m., Sąjunga ir jos valstybės narės įsipareigojo iki 2020 m. efektyviai reguliuoti žuvų išteklių žvejojimą ir užkirsti kelią išteklių peržvejojimui, neteisėtai, nedeklaruotai ir nereglamentuojamai bei žalingai žvejybai bei įgyvendinti mokslu pagrįstus žvejybos planus, siekiant atkurti žuvų išteklius bent iki lygio, užtikrinančio didžiausią galimą tausios žvejybos laimikį, per trumpiausią įmanomą laikotarpį, atsižvelgiant į biologines charakteristikas; (3)Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1380/2013 nustatytos bendros žuvininkystės politikos (BŽP) taisyklės, atitinkančios tarptautinius Sąjungos įsipareigojimus. BŽP turi padėti saugoti jūrų aplinką, tvariai valdyti visų komerciniais tikslais naudojamų žuvų išteklius ir visų pirma iki 2020 m. pasiekti gerą aplinkos būklę, kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/56/EB 1 straipsnio 1 dalyje; (4)BŽP siekiama, be kita ko, užtikrinti žvejybos ir ilgalaikį akvakultūros tvarumą, valdyti žvejybą taikant atsargumo principą ir įgyvendinti ekosisteminį žuvininkystės valdymo metodą; (5)siekiant BŽP tikslų, turi būti imtasi įvairių apsaugos priemonių, jas derinant tarpusavyje, pvz. daugiamečių planų, techninių priemonių, žvejybos galimybių nustatymo ir paskirstymo priemonių; (6) remiantis Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 9 ir 10 straipsniais, daugiamečiai planai turėtų būtų pagrįsti mokslinėmis, techninėmis ir ekonominėmis rekomendacijomis, juose turėtų būti nurodyti tikslai, kiekybiniai tikslai ir tikslūs jų įgyvendinimo tvarkaraščiai, išteklių išsaugojimo lygio atskaitos taškai ir apsaugos priemonės; (7)Tarybos reglamente (EB) Nr. 1342/2008 ir (EB) Nr. 676/2007 apibrėžtos tausaus menkių, plekšnių ir jūrų liežuvių naudojimo Šiaurės jūroje ir gretimuose vandenyse taisyklės. Šie ir kiti priedugnio žuvų ištekliai žvejojami mišrios žvejybos plotuose. Todėl rekomenduojama sudaryti bendrą daugiametį planą, atsižvelgiant į techninę sąveiką; (8)be to, toks bendras daugiametis planas turėtų galioti visiems priedugnio žuvų ištekliams ir jų žvejybai Šiaurės jūroje; (9)kai kurių priedugnio žuvų ištekliai naudojami tiek Šiaurės jūroje, tiek gretimuose vandenyse (vienos valstybės ribas viršijantys žuvų ištekliai). Todėl plano nuostatos dėl išteklių, kurie daugiausia naudojami Šiaurės jūroje, tikslų ir apsaugos priemonių, turi būti papildytos įtraukiant ir už Šiaurės jūros ribų esančias sritis. Be to, už Šiaurės jūros ribų esančioms sritims, kuriose vienos valstybės ribas viršijančių žuvų išteklių žvejojama daugiausia, sudarytuose daugiamečiuose planuose, kurie turėtų apimti ir Šiaurės jūrą, reikia nustatyti tikslus ir apsaugos priemones, skirtas vienos valstybės ribas viršijančių žuvų ištekliams už Šiaurės jūros ribų; (10)šio plano tikslas turėtų būti prisidėti prie BŽP tikslų siekimo, ypač pasiekti atitinkamų išteklių didžiausią galimą tausios žvejybos laimikį (DGTŽL) ir jį išlaikyti ir taip prisidėti prie įpareigojimo iškrauti priedugnio žuvų laimikį, kuriam taikomi sužvejojamų žuvų kiekio apribojimai, vykdymo ir prie ekosisteminio žuvininkystės valdymo metodo įgyvendinimo; (11) Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 16 straipsnio 4 dalyje reikalaujama, kad žvejybos galimybės būtų nustatomos atsižvelgiant į daugiamečiuose planuose nustatytus tikslus; (12)rekomenduojama nustatyti tikslinį mirtingumą dėl žvejybos (F), kuris atitinka DGTŽL siekimo ir išlaikymo tikslą, išreikštą verčių intervalais, atitinkančiais didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio ribas (FMSY). Remiantis mokslinėmis rekomendacijomis, šios ribos yra būtinos, siekiant užtikrinti lankstumą, atsižvelgiant į mokslinių rekomendacijų patobulinimus, prisidėti prie įpareigojimo iškrauti laimikį įgyvendinimo ir atsižvelgti į mišrios žvejybos charakteristikas. FMSY intervalai buvo apskaičiuoti Tarptautinės jūrų tyrinėjimo tarnybos (ICES) ir jais turėtų užtikrinti ne daugiau nei 5 % ilgalaikio laimikio, palyginti su DGTŽL. Viršutinė intervalo vertė nustatoma taip, kad galimybės, kad išteklių Blim arba gausoslimit vertė nesumažėtų daugiau nei 5 %. Ši viršutinė riba taip pat atitinka ICES „rekomendacijų taisyklę“, remiantis kuria, nustatyta, kad kai neršiančių žuvų išteklių biomasė ar gausa yra nedidelės, F vertė turi būti sumažinta tiek, kad neviršytų viršutinės ribos, lygios FMSY taško vertei, padaugintai iš neršiančių žuvų išteklių biomasės ar gausos rodiklio atitinkamais BLSK metais, padalinus iš DGTŽL Btrigger arba gausoslimit vertės. ICES pasitelkia šiuos svarstymus ir rekomendacijų taisyklę, teikdama mokslines rekomendacijas dėl mirtingumo dėl žvejybos ir galimo laimikio; (13)siekiant nustatyti žvejybos galimybes, įprastai turi būti nustatyta viršutinė FMSY riba, o jeigu atitinkami ištekliai yra geros būklės – viršutinė riba konkretiems atvejams. Žvejybos galimybių viršutinę ribą nustatyti galima, tik jeigu atsižvelgiant į mokslines rekomendacijas ar įrodymus, tai yra būtina, siekiant šiame reglamente apibrėžtų mišrios žvejybos tikslų, arba jei dėl tos pačios rūšies arba kelių rūšių išteklių dinamikos ištekliams gresia didelė žala arba siekiant apriboti kasmetinį žvejybos galimybių kitimą;

(14)jeigu su DGTŽL susiję tikslai nenustatyti, rekomenduojama taikyti atsargumo principą; (15)jeigu atitinkamiems ištekliams tikslai yra nustatyti ir siekiant taikyti apsaugos priemones, reikia nustatyti išteklių išsaugojimo lygio atskaitos taškus, išreikštus ribiniais neršiančių žuvų išteklių biomasės dydžiais ir ribiniais norveginių omarų gausos dydžiais; (16)norveginių omarų funkciniams vienetams (kuriems nustatomi), rekomenduojama naudoti šiuos ribinius gausos dydžius: minimali gausa (gausabuffer), kuri atitinka Bbufffer atskaitos tašką, nurodytą Šiaurės jūros omarų ilgalaikiame valdymo plane, parengtame Šiaurės jūros patariamosios tarybos, ir ribinė gausa (gausalimit), kuri atitinka gausos DGTŽL Btrigger (lygų Blim), kaip nurodyta ICES7; (17) turėtų būti numatytos atitinkamos apsaugos priemonės tam atvejui, jei išteklius taptų mažesnis nei norma. Apsaugos priemonės turėtų apimtis žvejybos galimybių sumažinimą ir specialias išsaugojimo priemones, kai mokslinėse rekomendacijose nurodyta, kad reikalingos ištaisomosios priemonės. Šios priemonės turėtų būti papildytos visomis kitomis priemonėmis, jei reikia, pvz., Komisijos priemonėmis, remiantis Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 12 straipsniu arba valstybės narės priemonėmis, remiantis Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 13 straipsniu; (18)siekiant užtikrinti, kad nebūtų viršyti visi mišrios žvejybos ištekliams priskirti leistini sužvejoti kiekiai, būtina imtis tam tikrų papildomų priemonių; (19)tikslinga nustatyti, kad norveginių omarų IIa ir IV ICES zonose BLSK būtų lygūs laimikio ribų, nustatytų kiekvienam funkciniam vienetui, ir statistinių stačiakampių už funkcinių vienetų ribų tame BLSK rajone sumai. Tačiau tai nereiškia, kad nereikia imtis priemonių, siekiant apsaugoti tam tikrus funkcinius vienetus; (20)siekiant vykdyti įpareigojimą iškrauti laimikį, nustatytą Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalyje, plane turėtų būti numatytos papildomos valdymo priemonės; (21)tiesiogiai valdymu suinteresuotų valstybių narių bendrų rekomendacijų pateikimo terminas turi būti nustatytas, kaip reikalaujama Reglamente (ES) Nr. 1380/2013; (22) siekiant užtikrinti atitiktį šiame reglamente nustatytoms priemonėms, turėtų būti priimtos tam tikros papildomos kontrolės priemonės, be jau numatytųjų Tarybos reglamente (EB) Nr. 1224/2009; (23) pripažįstant, kad Šiaurės jūroje dažniausiai mažais laivais vykdomi trumpi žvejybos reisai, Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 17 straipsnyje nustatytas reikalavimas teikti išankstinį pranešimą turėtų būti taikomas visiems laivams, kurių bendras ilgis – aštuoni ar daugiau metrų, ir išankstinis pranešimas turėtų būti pateikiamas bent vieną valandą prieš numatomą atvykimą į uostą. Tačiau, atsižvelgiant į žvejybos reisų, kurių metu sužvejojama mažai žuvies, poveikį žuvų ištekliams ir į išankstinių pranešimų apie tuos reisus administracinę naštą, derėtų nustatyti apribojimus tokiems išankstiniams pranešimams; (24) panašiai, Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 14 straipsnyje nurodytas reikalavimas naudoti žvejybos žurnalą turėtų būti taikomas ir laivams, kurių bendras ilgis yra aštuoni ar daugiau metrų; (25) turėtų būti nustatytas priedugnio žuvų išteklių ribinis kiekis, kurį žvejybos laivas turi iškrauti paskirtajame uoste arba arti kranto esančioje vietoje, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 43 straipsnyje. Be to, paskirdamos šiuos uostus arba arti kranto esančias vietas, valstybės narės turėtų taip taikyti to reglamento 43 straipsnio 5 dalyje numatytus kriterijus, kad galėtų užtikrinti veiksmingą išteklių, kuriems taikomas šis reglamentas, kontrolę; (26)remiantis Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 10 straipsnio 3 dalimi, reikėtų priimti nuostatas, pagal kurias Komisija periodiškai įvertintų šio reglamento taikymo tinkamumą ir veiksmingumą. Toks įvertinimas turi būti atliekamas ir turi būti pagrįstas periodiniais plano įvertinimais, vadovaujantis mokslinėmis rekomendacijomis: planas turi būti įvertintas kas penkerius metus. Šis laikotarpis yra pakankamas įvykdyti įpareigojimą iškrauti laimikį ir imtis regionalizuotų priemonių bei nustatyti poveikį ištekliams ir žvejybos sektoriui. Tai taip pat yra minimalus mokslinių institucijų reikalaujamas laikotarpis; (27) siekiant laiku ir proporcingai prisitaikyti prie technikos ir mokslo pažangos, taip pat užtikrinti lankstumą ir sudaryti sąlygas plėtoti kai kurias priemones, Komisijai pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus, kad ji galėtų papildyti šį reglamentą dėl ištaisomųjų priemonių ir įpareigojimo iškrauti laimikį įgyvendinimo. Itin svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, be kita ko, su ekspertais, ir kad tos konsultacijos vyktų vadovaujantis 2016 m. balandžio 13 d. Tarpinstituciniame susitarime dėl geresnės teisėkūros nustatytais principais. Visų pirma, siekiant užtikrinti vienodas galimybes dalyvauti rengiant deleguotuosius aktus, Europos Parlamentas ir Taryba visus dokumentus gauna tuo pačiu metu kaip ir valstybių narių ekspertai, o šiems sistemingai suteikiama galimybė dalyvauti Komisijos ekspertų grupių, kurios atlieka su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą, posėdžiuose; (28) Reglamentą (EB) Nr. 1342/2008 ir Tarybos Reglamentą (EB) Nr. 676/2007 reikėtų panaikinti; (29)remiantis Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 9 straipsnio 4 dalimi, plano ekonominis ir socialinis poveikis buvo tinkamai įvertintas, prieš jį sudarant, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I SKYRIUS

DALYKAS, TAIKYMO SRITIS IR TERMINŲ APIBRĖŽTYS 1 straipsnis Dalykas ir taikymo sritis

1. Šiame reglamente apibrėžiamas daugiametis planas (toliau – planas), taikomas priedugnio žuvims Sąjungos vandenų ICES IIa, IIIa ir IV rajonuose (toliau – Šiaurės jūra) ir išteklių žvejybai. 2. Nepaisant 1 pastraipos, 4, 5, 6 ir 8 straipsniai galioja 1–4 grupės išteklių rajonams, kaip nurodyta 2 straipsnyje. 2 straipsnis Sąvokų apibrėžtys Be terminų, kurių apibrėžtys nustatytos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1380/2013 4 straipsnyje, Tarybos reglamento (EB) Nr. 1224/2009 4 straipsnyje ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 850/98 3 straipsnyje, šiame reglamente vartojami tokie terminai: (1) priedugnio žuvų ištekliai – plokščiųjų ir apvaliųjų žuvų rūšys ir norveginiai omarai, kurie gyvena ant vandens storymės dugno ar arti jos. (2) 1 grupė – priedugnio žuvų ištekliai, kurių tiksliniai FMSY intervalai ir su biomase susijusios apsaugos priemonės yra nustatyti šiame plane: (a)atlantinės menkės (Gadus morhua) vakarų (Šiaurės jūros, rytinės Lamanšo dalies, Skagerako) IV parajonyje ir VIId ir IIIa kvadrate, toliau vadinamos Šiaurės jūros atlantinėmis menkėmis; (b)juodadėmės menkės (Melanogrammus aeglefinus) (Šiaurės jūros, į vakarus nuo Škotijos, Skagerako) IV parajonyje ir VIa ir IIIa kvadrate, toliau vadinamos juodadėmėmis menkėmis; (c)jūrinės plekšnės (Pleuronectes platessa) IV parajonyje (Šiaurės jūra) ir IIIa kvadrate (Skagerakas), toliau vadinamos Šiaurės jūros plekšnėmis; (d)ledjūrio menkės (Pollachius virens) IV ir VI parajonyje ir IIIa kvadrate (Šiaurės jūra, Rokalas ir Škotijos vakarai, Skagerakas ir Kategatas), toliau vadinamos ledjūrio menkėmis; (e)jūrų liežuviai (Solea solea) IV parajonyje (Šiaurės jūra), toliau vadinami Šiaurės jūros liežuviais; (f)jūrų liežuviai (Solea solea) IIIa kvadrate ir 22–24 pakvadratyje (Skagerakas ir Kategatas, Baltijos jūros vakarinė dalis), toliau vadinami Kategato jūrų liežuviais; (g)merlangai (Merlangius merlangus) IV parajonyje ir VIId kvadrate (Šiaurės jūra ir rytinė Lamanšo dalis), toliau vadinami Šiaurės jūros merlangais; (3) 2 grupė – norveginių omarų (Nephrops norvegicus) funkciniai vienetai (FV), kurių tiksliniai FMSY intervalai ir su gausa susijusios apsaugos priemonės nustatytos šiame plane: (i)omarai IIIa kvadrate (FV 3–4); (ii)omarai IV parajonyje (Šiaurės jūra) pagal FV: -omarai Farno gilumose (Farn Deeps) (FV 6); -omarai Šiaurės jūros Fladen Ground (FV 7); -omarai Forto fjorde (FV 8);

-omarai Mario fjorde (FV 9). (4) 3 grupė – priedugnio žuvų ištekliai, kuriems taikomi laimikio apribojimai ir kurie nenurodyti Šiaurės jūros 1 grupėje; (5) 4 grupė – norveginių omarų (Nephrops norvegicus) funkciniai vienetai ir statistiniai stačiakampiai už funkcinių vienetų ICES IIa zonoje ir IV parajonyje ribų, kuriems taikomi laimikio apribojimai ir kurie neišvardyti 2 grupėje; (6)5 grupė – priedugnio žuvų ištekliai Šiaurės jūroje, kuriems netaikomi laimikio apribojimai; (7)6 grupė – žvejoti draudžiamos rūšys, kurias žvejoti draudžiama ir kurios įvardytos kaip žvejoti draudžiamos rūšys Sąjungos teisės aktuose, priimtuose Šiaurės jūros bendros žvejybos politikos srityje; (8) 7 grupė – priedugnio ištekliai, kurių tiksliniai FMSY intervalai ir su biomase susijusios apsaugos priemonės numatytos kituose Sąjungos teisės aktuose, o ne šiame reglamente; (9) bendras leistinas sužvejoti kiekis (BLSK) – kiekvienas išteklių kiekis, kurį galima sugauti vienų metų laikotarpiu; (10) DGTŽL Btrigger – neršiančių žuvų išteklių biomasės atskaitos taškas, žemiau kurio būtina imtis specialių ir tinkamų valdymo priemonių, siekiant užtikrinti, kad išteklių žvejybos mastai kartu su natūralia kaita per ilgą laikotarpį atkurtų DGTŽL užtikrinantį lygį. II SKYRIUS

PLANO TIKSLAI 3 straipsnis Plano tikslai 1. Planas padės pasiekti bendros žvejybos politikos tikslų, išvardintų Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 2 straipsnyje, ypač vadovaujantis žvejybos valdymo atsargumo principu; juo siekiama užtikrinti, kad naudojant gyvuosius biologinius jūros išteklius būtų atkuriamas ir palaikomas toks žvejojamų rūšių populiacijos lygis, kuris užtikrintų didžiausią galimą tausų žvejybos laimikį. 2. Planas, kiek tai įmanoma, padės sustabdyti laimikio išmetimą į jūrą išvengti nepageidaujamos priegaudos arba sumažinti jos kiekį, bei įgyvendinti įpareigojimą iškrauti laimikį, numatytą Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnyje, kai žvejojamos rūšys, kurioms taikomi laimikio apribojimai ir kurioms galioja šis reglamentas. 3. Įgyvendinant planą, vadovaujamasi ekosisteminiu žvejybos valdymo principu, siekiant užtikrinti, kad žvejybos neigiamas poveikis jūros ekosistemai būtų minimalus. Jis turi būti suderinamas su Sąjungos aplinkosaugos teisės aktais, ypač su tikslu iki 2020 m. pasiekti gerą aplinkos būklę, kaip nurodyta Direktyvos 2008/56/EB 1 straipsnio 1 dalyje. 4. Plano tikslai yra tokie: (a)užtikrinti, kad būtų įvykdytos Direktyvos 2008/56/EB I priedo 3 deskriptoriuje nurodytos sąlygos; ir (b)prisidėti prie kitų Direktyvos 2008/56/EB I priede pateiktų deskriptorių įvykdymo, proporcingai žvejybos vaidmeniui, juos įgyvendinant. III SKYRIUS

TIKSLAI 4 straipsnis 1 ir 2 grupės tikslai

1. Tikslinis 1 ir 2 grupės išteklių mirtingumas dėl žvejybos kuo greičiau ir palaipsniui turi būti pasiektas iki 2020 m., o vėliau išlaikytas pagal I priede numatytus intervalus. 2. Remiantis Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 16 straipsnio 4 dalimi, žvejybos galimybės turi atitikti šio reglamento I priedo A dalyje nurodytus tikslinius mirtingumo dėl žvejybos intervalus. 3. Nepaisant 1 ir 2 punkto, gali būti nustatytos mirtingumo dėl žvejybos galimybių ribos, mažesnės už priedo A skiltyje nurodytus dydžius. 4. Nepaisant 2 ir 3 punkto, išteklių žvejybos galimybės gali būti nustatytos, remiantis mirtingumo dėl žvejybos intervalais, kaip nurodyta I priedo B skiltyje, jeigu atitinkami ištekliai viršija minimalų neršiančių žuvų išteklių biomasės atskaitos tašką, kaip nurodyta II priedo A skiltyje: (a)jeigu, remiantis mokslinėmis rekomendacijomis ar įrodymais, mišrios žvejybos atveju tai yra būtina, siekiant 3 straipsnyje numatytų plano tikslų; (b)jeigu, remiantis mokslinėmis rekomendacijomis ar įrodymais, tai yra būtina, siekiant išvengti rimtos žalos tos pačios rūšies arba kelių rūšių išteklių dinamikai; arba (c)siekiant apriboti žvejybos galimybių kaitą iš eilės einančiais metais ne daugiau nei 20 %. 5 straipsnis 3 ir 4 grupės tikslai 1. 3 ir 4 grupės išteklių žvejybos galimybės turi atitikti mokslines rekomendacijas dėl didžiausio galimo tausaus žuvų laimikio. 2. Jeigu nėra mokslinių rekomendacijų dėl mirtingumo dėl žvejybos koeficiento, atitinkančio didžiausią galimą tausų žuvų laimikį, žvejybos galimybės turi atitikti mokslines rekomendacijas, siekiant užtikrinti išteklių tausumą, vadovaujantis atsargumo principu. 6 straipsnis 5 grupės tikslai 5 grupės ištekliai valdomi, vadovaujantis atsargumo principu, atsižvelgiant į mokslines rekomendacijas. IV SKYRIUS

APSAUGOS PRIEMONĖS 7 straipsnis 1 ir 2 grupės išteklių išsaugojimo lygio atskaitos taškai Išteklių išsaugojimo lygio atskaitos taškai, skirti apsaugoti atitinkamų išteklių visą reprodukcinį pajėgumą, nurodyti II priede: (a) minimali neršiančių žuvų išteklių biomasė (DGTŽL Btrigger); (b) ribinė neršiančių žuvų išteklių biomasė (Blim);

(c) minimali norveginių omarų gausa (gausabuffer); (d) ribinė norveginių omarų gausa (gausalimit). 8 straipsnis 1 ir 2 grupių apsaugos priemonės 1. Jeigu mokslinėse rekomendacijose nurodyta, kad nurodytais metais bet kokių 1 grupei priskirtų neršiančių žuvų išteklių biomasė nurodytais metais nesiekia DGTŽL Btrigger arba kad bet kokių 2 grupės funkcinių vienetų gausa nesiekia gausosbuffer, nurodytos II priedo A skiltyje, būtina imtis visų įmanomų ištaisomųjų priemonių, siekiant užtikrinti greitą išteklių ar funkcinio vieneto atkūrimą iki dydžių, kurie viršytų didžiausio galimo tausaus žuvų laimikio užtikrinimo dydžius. Tiksliau, nukrypstant nuo 4 straipsnio 2 dalies, žvejybos galimybės turi atitikti mirtingumo dėl žvejybos dydžius, atsižvelgiant į biomasės ar gausos sumažėjimą, kuris turi būti mažesnis už intervalą, nurodytą I priedo A skiltyje. 2. Jeigu mokslinėse rekomendacijose nurodyta, kad bet kokių neršiančių žuvų išteklių biomasė nesiekia Blim arba bet kurio norveginių omarų funkcinio vieneto gausa nesiekia gausoslimit, nurodytos šio reglamento II priedo B skiltyje, turi būti imtasi papildomų atstatomųjų priemonių, siekiant užtikrinti greitą išteklių ar funkcinio vieneto atkūrimą iki didžiausią galimą tausų žuvų laimikį užtikrinančio lygio. Tiksliau, tomis ištaisomosiomis priemonėmis, nukrypstant nuo 4 straipsnio 2 ir 4 punkto, sustabdoma atitinkamų išteklių tikslinę žvejybą ir atitinkamai sumažinamos žvejybos galimybės. 9 straipsnis Specialios 3–7 grupių apsaugos priemonės Jeigu mokslinėse rekomendacijose nurodyta, kad būtina imtis ištaisomųjų veiksmų, siekiant užtikrinti 3–7 grupių priedugnio žuvų išteklių apsaugą, arba jeigu bet kokių 1 grupei priskiriamų neršiančių žuvų išteklių biomasė ar bet kokių 2 grupei priskirtų funkcinių vienetų gausa tam tikrais metais nesiekia išteklių išsaugojimo lygio atskaitos taškų, nurodytų šio reglamento II priedo A skiltyje, Komisija gali priimti deleguotuosius aktus, remdamasi šio reglamento 18 straipsniu ir Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 18 straipsniu dėl: (a)žvejybos įrankio charakteristikų, tiksliau, tinklo akių dydžio, kabliukų dydžio, įrankio konstrukcijos, gijų storio, įrankio dydžio ar arba selektyvumo įtaisų naudojimo, siekiant užtikrinti arba pagerinti selektyvumą; (b) žvejybos įrankio naudojimo, būtent įrankio panardinimo trukmės ir naudojimo gylio, siekiant užtikrinti ir pagerinti selektyvumą; (c)atitinkamų žuvų žvejybos draudimo ar apribojimo tam tikruose rajonuose, siekiant apsaugoti neršiančias žuvis ar žuvų jauniklius ar žuvis, kurių išteklių dydis nesiekia minimalaus išteklių išsaugojimą užtikrinančio orientacinio dydžio, ar netikslines žuvų rūšis; (d)žvejybos draudimo ar apribojimo ar tam tikrų tipų žvejybos įrankių naudojimo tam tikrais laikotarpiais, siekiant apsaugoti neršiančių žuvų arba žuvų išteklius, kurių kiekis nesiekia minimalaus išsaugojimą užtikrinančio orientacinio dydžio, ar netikslines žuvų rūšis; (e)minimalaus išsaugojimą užtikrinančio orientacinio dydžio, siekiant užtikrinti jūrų gyvūnų jauniklių apsaugą; (f)kitų su selektyvumu susijusių charakteristikų. 10 straipsnis Bendri leidžiami sužvejoti kiekiai 1. Valstybės narės užtikrina, kad kvotų, galiojančių žvejybiniams laivams, užsiimantiems mišria žvejyba, sudėtis pagal rūšis atitiktų tikėtino laimikio sudėtį. 2. Nepažeidžiant 8 straipsnio nuostatų, norveginių omarų išteklių BLSK ICES IIa ir IV zonose lygi funkcinių vienetų laimikio ribų ir statistinių stačiakampių už funkcinių vienetų ribų sumai. V SKYRIUS

SU ĮPAREIGOJIMU IŠKRAUTI LAIMIKĮ SUSIJUSIOS NUOSTATOS

11 straipsnis Su įpareigojimų iškrauti 1–7 grupių išteklių laimikį susijusios nuostatos Komisija gali priimti 1–7 grupių priedugnio žuvų ištekliams taikomus deleguotuosius aktus, remdamasi šio reglamento 18 straipsniu ir Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 18 straipsniu dėl: (a)įpareigojimo iškrauti žuvų rūšis, kurių išgyvenimo koeficientas pagal mokslines rekomendacijas yra aukštas, išimčių, atsižvelgiant į žvejybos įrankio, žvejybos veiklos ir ekosistemos charakteristikas, siekiant supaprastinti įpareigojimo iškrauti laimikį vykdymą; ir (b)de minimis išimčių, siekiant supaprastinti įpareigojimo iškrauti laimikį vykdymą; tokios de minimis išimtys galimos visais atvejais, išvardytais Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 5 dalies c punkte ir pagal jame pateiktas sąlygas; (c)specialių nuostatų dėl laimikio dokumentavimo, ypač siekiant stebėti įpareigojimo iškrauti laimikį vykdymą; ir (d)minimalaus išteklių išsaugojimą užtikrinančio orientacinio dydžio nustatymo, siekiant užtikrinti jūrų gyvūnų jauniklių apsaugą. VI SKYRIUS

REGIONALIZAVIMAS 12 straipsnis Regioninis bendradarbiavimas 1. Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 18 straipsnio 1–6 dalys galioja priemonėms, apibrėžtoms šio reglamento 8 ir 10 straipsnyje. 2. Siekiant vykdyti šio straipsnio 1 punkto nuostatas, valstybės narės, kurios yra tiesiogiai suinteresuotos valdymu, gali teikti bendras rekomendacijas, remdamosi Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 18 straipsnio 1 dalimi, kurios pirmą kartą turi būti pateiktos ne vėliau nei praėjus dvylikai mėnesių nuo šio reglamento įsigaliojimo ir po to praėjus dvylikai mėnesių nuo kiekvieno plano įvertinimo pateikimo pagal 17 straipsnį. Jos taip pat gali teikti tokias rekomendacijas, kai mano, kad tai yra reikalinga, ypač staigaus išteklių, kuriems taikomas šis reglamentas, situacijos pasikeitimo atveju. Bendros rekomendacijos dėl atitinkamų kalendorinių metų priemonių turi būti pateiktos ne vėliau nei ankstesnių metų liepos mėnesio 1 dieną. 3. Įgaliojimai, suteikti pagal šio reglamento 9 ir 11 straipsnį, turėtų nedaryti jokio poveikio pagal kitas Sąjungos įstatymų nuostatas, įskaitant Reglamentą (ES) Nr. 1380/2013, Komisijai suteiktoms teisėms. VII SKYRIUS

KONTROLĖS PRIEMONĖS 13 straipsnis Ryšys su Reglamentu (EB) Nr. 1224/2009 Šiame skyriuje numatytos kontrolės priemonės taikomos papildomai kartu su jau pateiktomis Reglamente (EB) Nr. 1224/2009 dėl 1–7 grupių priedugnio žuvų išteklių, nebent šiame skyriuje nustatyta kitaip. 14 straipsnis Išankstiniai pranešimai 1. Nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 17 straipsnio 1 dalies, tame straipsnyje nustatytas išankstinio pranešimo pateikimo terminas yra bent viena valanda prieš numatytą atvykimą į uostą. Pakrantės valstybių narių kompetentingos institucijos priklausomai nuo konkretaus atvejo gali leisti anksčiau įplaukti į uostą.

2. Be išankstinio pranešimo įsipareigojimo, numatyto Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 17 straipsnio 1 dalyje, Sąjungos žvejybinių laivų, kurių ilgis yra aštuoni–dvylika metrų, kapitonai privalo pakrantės valstybės narės kompetentingoms institucijoms bent vieną valandą prieš numatomą atvykimo į uostą laiką pateikti informaciją, nurodytą Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 17 straipsnio 1 dalies a–f punktuose, jeigu laive yra mažiausiai šie žuvų kiekiai: (a) 1 grupė: 1 000 kg; ir (arba) (b)2 ir 4 grupės: 500 kg; ir / arba (c) 3 grupė: 1 000 kg; ir (arba) (d) 7 grupė: 1 000 kg. 15 straipsnis

1–7 grupių žurnalo reikalavimai Nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 14 straipsnio 1 dalies, Sąjungos žvejybinių laivų, kurių bendras ilgis yra aštuoni ar daugiau metrų ir kurie užsiima priedugnio žuvų žvejyba, kapitonai turi vesti žurnalą, remiantis reglamento 14 straipsniu. 16 straipsnis 1, 2, 3, 4 ir 7 grupių paskirtieji uostai Rūšių, kurioms taikomas daugiametis planas, gyvajam svoriui taikytinas ribinis kiekis, kurį viršijęs žvejybos laivas privalo sužvejotus kiekius iškrauti paskirtajame uoste ar arti kranto esančioje vietoje, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 43 straipsnyje: (a) 1 grupė: 2 tonos; (b)2 ir 4 grupės: 1 tona; (c) 3 grupė: 2 tonos; (d) 7 grupė: 2 tonos. VIII SKYRIUS

TOLESNI VEIKSMAI 17 straipsnis Plano vertinimas Ne trumpiau nei penkerius metus nuo šio reglamento įsigaliojimo ir vėliau kas penkerius metus Komisija turi užtikrinti plano poveikio ištekliams, kuriems galioja šis reglamentas, ir tų išteklių žvejybai, įvertinimą. Šių vertinimų rezultatus ji pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai. IX SKYRIUS

PROCEDŪRINĖS NUOSTATOS 18 straipsnis