LT    LT  
 EUROPOS  
KOMISIJA 
Briuselis, 2013 03 27  
COM(2013) 175 final 
  
KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PA RLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS 
EKONOMIKOS IR SOCIALINI Ų REIKAL Ų KOMITETUI IR REGION Ų 
KOMITETUI 
Atsinaujinan čių išteklių energijos vartojimo pažangos ataskaita 
{SWD(2013) 102 final}  
 
LT 2   LT KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS P ARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS 
EKONOMIKOS IR SOCIALINI Ų REIKAL Ų KOMITETUI IR REGION Ų 
KOMITETUI 
Atsinaujinan čių išteklių energijos vartojimo pažangos ataskaita 
1. ĮVADAS  
Atsinaujinan čių išteklių energijos direktyva 2009/28/EB (toliau – direkt yva) nustatyta 
Europos atsinaujinan čiosios energijos skatinimo sistema, kurioje numatyti privalomi 
nacionaliniai atsinaujinan čiosios energijos tikslai, kad iki 2020 m. atsinaujinan čių išteklių 
energijos dalis galutiniame energijos naudojime padid ėtų iki 20 %, o atsinaujinan čių išteklių 
energijos dalis transporto sektoriuje iki 10 %. Šie tikslai yra pagrindiniai augimo strategijos 
„Europa 2020“ tikslai, nes jais prisidedama prie Europos pramon ės naujovinimo ir 
technologinio pirmavimo, taip pat prie išmetam ų teršalų kiekio mažinimo, energijos tiekimo 
saugumo gerinimo ir m ūsų priklausomyb ės nuo importuojamos energijos mažinimo. 
Direktyvoje taip pat reikalaujama, kad b ūtų supaprastinta atsinaujinan čių išteklių energijos 
taikymo administracin ė tvarka, taip pat gerinamos elektros energijos perdavimo ir 
paskirstymo sistemos, kad prieiga prie elek tros energijos, gautos iš atsinaujinan čių energijos 
išteklių, būtų geresnė. Joje nustatyta biodegal ų ir skystųjų bioprodukt ų tvarumo sistema, 
kurioje numatyti privalomi steb ėsenos ir ataskait ų teikimo reikalavimai. Visi biodegalai, kurie 
naudojami siekiant 10 % tikslo, ir  kuriems taikoma nacionalin ė parama, turi atitikti min ėtą 
sistemą.  
Šios ataskaitos tikslas – pagal direktyv ą įvertinti valstybi ų narių pažangą skatinant naudoti 
atsinaujinan čių išteklių energiją ir ją naudojant, vykdant 2020 m. tik slus ir pateikti ataskait ą 
apie ES naudojam ų biodegal ų ir skystųjų bioprodukt ų tvarumą bei tokio naudojimo poveik į1. 
Vertinimas apima naujausius poky čius ir grindžiamas naujausiais Eurostato duomenimis apie 
atsinaujinan čių šaltinių energiją (už 2009 m. ir 2010 m.), 2011 m. valstybi ų narių Komisijai 
pateiktomis pažangos, pasiektos naudojant atsinaujinan čių išteklių energiją, ataskaitas2, 
Komisijos moksliniais tyrimais ir Komisijos užsakymu atliktais moksliniais tyrimais3. 
Kaip toliau išsamiai išd ėstyta, susidaro įspūdis, kad ES lygmeniu pradžia buvo iš esm ės rimta, 
tačiau pagrindin ės atsinaujinan čių išteklių energijos augimo kli ūtys šalinamos l ėčiau nei 
tikėtasi, būtinos papildomos tam tikr ų valstybi ų narių pastangos. D ėl nuokrypi ų nuo 
nacionalini ų planų didėja investuotojams kylanti teisin ė rizika, o kli ūtis, kurias reik ėjo 
pašalinti įgyvendinant atsinaujinan čių išteklių energijos direktyv ą, tačiau pašalintos nebuvo, 
vis dar reikia įveikti. Reikia daugiau pastang ų administravimo papr astinimo ir aiškesnio 
planavimo, taip pat leidim ų suteikimo proced ūrų ir infrastrukt ūros plėtros ir eksploatavimo 
srityje ES ir valstybi ų narių lygmeniu. Be to, re ikia daugiau pastang ų atsinaujinan čių išteklių 
energijos gamybos tvarkymo ir įtraukimo į elektros energijos sistem ą srityje. Bendros 
dabartinės ekonomin ės sąlygos ES ir destruktyv ūs atsinaujinan čių išteklių energijos sistem ų 
paramos poky čiai (kurie taip pat didina teisin ę riziką) prisideda prie išvados, kad norint 
išsilaikyti trajektorijoje ir pasiekti tikslus reik ės daugiau valstybi ų narių lygmens priemoni ų. 
Tokių kliūčių šalinimu bus reikšmingai prisid ėta prie rentabilaus atsinaujinan čių išteklių 
                                                 
1 Konkre čiai 17 straipsnio 7 dal į, 18 straipsnio 2 dal į, 18 straipsnio 9 dal į ir 23 straipsnio 1–6 dalis. 
2 Valstybi ų narių kas dvejus metus teikiamos pažangos, pasiektos naudojant atsinaujinan čių išteklių 
energiją, ataskaitos (2011 m.): 
http://ec.europa.eu/energy/renewables/reports/2011_en.htm  
3 Atsinaujinan čių išteklių energijos vartojimo pažanga ir biodegal ų tvarumas, ECOFYS et al, 2012 m. 
http://ec.europa.eu/energy/renewables/reports/xxxxx en.htm).  
 
LT 3   LT energijos panaudojimo ir ES tiksl ų pasiekimo. Labai svar bu ir technologij ų plėtra, ir sąnaudų 
mažinimas – šios temos bus nagrin ėjamos būsimame Komisijos komunik ate apie energetikos 
technologijas ir naujoves.  
2. A TSINAUJINAN ČIŲ IŠTEKLI Ų ENERGIJOS PL ĖTROS PAŽANGA  
Įgyvendindamos Atsinaujinan čių išteklių energijos direktyv ą ir nacionalinius atsinaujinan čių 
išteklių energijos veiksm ų planus (toliau – planai) dauguma valstybi ų narių nuo paskutin ės 
Komisijos teiktos pažangos ataskaitos4 patyrė didelį augimą atsinaujinan čių išteklių energijos 
srityje. 
ES atsinaujinan čiosios energijos vartojimo augimas pagal sektorius ir bendra šiai energijai 
tenkanti dalis (Eurostato duomenys)  
ES atsinaujinan čių išteklių naudojimo 
tendencija
0%5%10%15%20%25%
2005 m. 2006 m. 2007 m. 2008 m. 2009 m. 2010 m. 2011 m. 2012 m. Šildymo se ktorius El ektros energi jos sektori us
Transporto sektorius Viso atsinaujinan čių ište kliųEurostato duomenys Prognozė
Faktiškai 2010 m. 20-ties valstybi ų narių ir visos ES atsinaujinan čių išteklių energijos dalis 
siekė nacionaliniuose planuose nustatytus 2010 m. įsipareigojimus arba j uos viršijo, taip pat 
viršijo pirm ąjį tarpinį 2011–2012 m. tiksl ą5.  
Tačiau Komisijos užsakymu atlikus tolesn ę analizę, kurioje modeliuojamos dabartin ės 
politikos iniciatyvos ir įvairios kli ūtys atsinaujinan čių išteklių energijos pl ėtrai6 (daugiau 
informacijos žr. Komisijos tarnyb ų darbinį dokument ą ir susijusi ą ataskaitą7), paaiškėjo, kad 
2020 m. prognoz ė ne tokia optimistiška. Analiz ėje, kurioje nuosaiki ai apytiksliai įvertintas 
atsinaujinan čių išteklių augimas lyginant su kitais ištekliais, apsiribojama tik esama politika, 
atsižvelgiama į ekonomikos kriz ę, esamas administracines ir infrastrukt ūros kliūtis ir politikos 
ir paramos sistem ų trikdžius. Iš to galima daryti išvad ą, kad ateityje investicij ų mažės arba jos 
bus atidedamos, nebent valstyb ės narės imtųsi papildom ų veiksmų savo tikslams pasiekti. 
Atsižvelgiant į tai, kad investuoti reikia  aštuonerius–dešimt met ų, bet koks didelis investicij ų 
sutrikimas šiandien tur ės didelį poveikį atsinaujinan čių išteklių energijos gamybai ateinan čiais 
                                                 
4 Atsinaujinan čioji energija. Siekiant 2020 m. tikslo (COM (2011) 31 ir SEC (2011) 130). 
5 Tarpiniai tikslai nustatyti indikatyvioje trajektorijoje, kuri nustatyta Direktyvos 2009/28/EB I priedo B 
dalyje. ES tarpinis 2011–2012 m. tikslas buvo 10,7 %. Nacionaliniai rezultatai pateikiami šio 
komunikato I priede. 
6 Išsamiam kiekybiniam atsinaujinan čių išteklių energijos panaudojimo ateityje įvertinimui šalies, 
sektoriaus ir technologijos lygmeniu atlikti naudotas Green-X  modelis. Modeliu įvertintos nacionalin ės 
politikos kryptys ir planai iki 2012 m. vidurio. Daugiau informacijos pateikiama 3 išnašoje nurodytoje ataskaitoje.
  
7 Atsinaujinan čių išteklių energijos vartojimo pažanga ir biodegal ų tvarumas, ECOFYS et al , 2012 m. 
http://ec.europa.eu/energy/renewables/reports/xxxxx en.htm). 
 
LT 4   LT metais ir tampa priežastimi susir ūpinti. Taigi, daugeliui valstybi ų narių gali reikėti papildom ų 
priemonių, kad jos pasiekt ų savo tiksl ų. 
Planuojama (m ėlyna kreiv ė) ES atsinaujinan čių išteklių raidos tendencija ir įvertinta 
(raudona punktyrin ė kreivė) tendencija 
 
Ši išvada pagr įsta pokyčiais elektros energijos, šildymo ir v ėsinimo ir transporto sektoriuose . 
15 valstybi ų narių nepasiek ė savo orientacini ų 2010 m. tiksl ų8, susijusių su atsinaujinan čių 
išteklių energijos dalimi visoje elektros energijoje . Transporto sektoriuje  savo orientacinio 
5,75 % 2010 m. tikslo9 nepasiek ė 22 valstyb ės narės. 
Šildymo ir v ėsinimo sektoriui nebuvo iškelta joki ų, netgi orientacini ų, tikslų; jis nuo 2005 
lėtai augo. Be to, Komisijos atliktos analiz ės duomenimis, atsinaujinan čių išteklių energijos 
dalis šildymo ir v ėsinimo sektoriuje ateinan čiais metais iš ties ų gali sumažėti. 
Nacionalini ų planų nesilaikymas aiškiausias vėjo energijos  sektoriuje. Pagal valstybi ų narių 
planus 2020 m. v ėjo energijos paj ėgumas turi pasiekti 213 GW (169 GW antžemini ų jėgainių 
ir 44 GW j ūros jėgainių). Planuojama, kad elektros gamyba j ūros jėgainėse pasieks 140 TWh 
(apie 12 Mtoe). Ta čiau, anot Komisijos analiz ės, ji gali pasiekti tik 43 TWh (3,7 Mtoe) d ėl 
menkesni ų nacionalini ų pastangų ir dėl su infrastrukt ūra susijusi ų sunkumų. 
Planuojama (m ėlyna kreiv ė) ES jūros vėjo jėgainėse gaminamos energijo s raidos tendencija 
ir įvertinta (raudona punktyrin ė kreivė) tendencija  
                                                 
8 Susitarta pagal Direktyv ą 2001/77/EB. Austrija, Kipras, Čekija, Graikija, Suomija, Pranc ūzija, Italija, 
Liuksemburgas, Malta, Lenkija, Rumunija, Švedija, Slov ėnija, Slovakija, Jungtin ė Karalystė. 
9 Nustatyta pagal Direktyv ą 2003/30/EB. Austrija, Belgija, Bulgarija, Kipras, Čekija, Danija, Estija, 
Graikija, Ispanija, Suomija, Vengrija, Airija, Italija, Lietuva, Liuksemburgas, Latvija, Malta, 
Nyderlandai, Portugalija, Rumunija, Slov ėnija, Jungtin ė Karalystė. 
 
LT 5   LT 
Nepaisant to, kad pastaraisiais metais antžemini ų jėgainių vėjo energijos sektorius labai augo, 
valstybėms narėms gali nepavykti įgyvendinti plan ų gaminti 354 TWh v ėjo energijos 
antžeminėse jėgainėse. Reikės daugiau pastang ų priemon ėms sustiprinti ir infrastrukt ūrai 
pagerinti, kitaip bus pasiekta, apytiksliais skai čiavimais, tik 210 TWh.  
Planuojama (m ėlyna kreiv ė) ES antžemin ėse jėgainėse gaminamos v ėjo energijos raidos 
tendencija ir įvertinta (raudona punktyrin ė kreivė) tendencija  
Todėl bendra v ėjo energijos gamyba gali neatitikti l ūkesčių. Kadangi valstybi ų narių planuose 
numatyta pagaminti beveik 500 TWh v ėjo energijos, iš dabartini ų tendencij ų matyti rizika, 
kad bus pasiekta tik pus ė to – 253 TWh. 
Visos biomasės tendencija taip pat neigiama, ta čiau nėra tokia kraštutin ė kaip vėjo energijos 
atveju. 
Planuojama (m ėlyna kreiv ė) ES energijos iš biomas ės raidos tendencija ir įvertinta (raudona 
punktyrin ė kreivė) tendencija  
 
LT 6   LT 
 
Tačiau šiuo atveju sektoriaus gamybos apimtis gerokai didesn ė nei vėjo ar saul ės energijos 
atveju. Planuojama, kad iki 2020 m. gamyba pa sieks 104 Mtoe (ir elek tros energijos (232 
TWh arba 19 Mtoe), ir šildymo sektoriuose (apie 85 Mtoe)), ta čiau, palyginimui, tikėtina 
gamyba 2020 m. yra 86 Mtoe. Š į nuokryp į galima susieti su medienos, plaušienos ir 
popieriaus sektori ų, kurių atliekos ir liku čiai sudaro didel ę biomasės žaliavų dalį, gamybos 
ciklais. Komisija ketina parengti biomas ės ir tvarumo ataskait ą, kurioje šis klausimas bus 
nagrinėjamas išsamiau10. 
Fotoelektros energijos atveju pad ėtis ir lūkesčiai yra kitokie. Pastaruosius kelerius metus 
augimas buvo didelis, sukurtas pertekliu s, kurio pakaks kuriam laikui.  
Planuojama (m ėlyna kreiv ė) ES fotoelektros energijos raidos tendencija ir įvertinta (raudona 
punktyrin ė kreivė) tendencija  
Optimistin ė ir saugi ES rinka pad ėjo sukurti pasaulin į fotoelektros energijos gamybos 
pajėgumą, nes į naują, ES pradėtą formuoti, fotoelektros rink ą atėjo Kinija, Indija ir JAV. D ėl 
susidariusio perteklinio paj ėgumo gerokai sumaž ėjo gamybos s ąnaudos. Ta čiau nelanks čių 
nacionalini ų sistemų iš esmės nebuvo galima pakankamai greitai pritaikyti prie toki ų 
mažėjančių kainų, didėjančio pelno ir įkainių ir įrenginių masto kai kuriose šalyse k ūrimo, 
kuris buvo beveik perteklin is, bendros ekonomikos kriz ės metu. Rezultatas – staig ūs ir 
neprognozuojami daugelio nacionalini ų paramos sistem ų pokyčiai, dėl kurių, vėlgi, sumaž ės 
investicijų, tad išlieka rizika, kad dabartinis fotoel ektros energijos pert eklius palyginti su 
planuotu rodikliu (46 TWh, o ne 35 TWh) iki 2020 m. išnyks ir taps tr ūkumu (tolesn į paramos 
sistemų aptarimą žr. kitame skirsnyje). 
                                                 
10 COM(2010) 11 Komisija įsipareigojo pateikti biomas ės tvarumo program ų poveikio ataskait ą. 
 
LT 7   LT Biodegalų (transporto sektoriuje naudojamos biomas ės) atveju prognoz ė panaši kaip ir 
biomasės apskritai: nedidelis perteklius, pal yginti su planuojama trajektorija, sumaž ės ir, jei 
nebus imtasi daugiau priemoni ų, taps trūkumu. Be to, Komisija si ūlo iš dalies pakeisti 10 % 
atsinaujinan čių išteklių energijos dalies transporto sektoriuje tiksl ą, reikalaudama siekiant 
tikslo naudoti daugiau nemaistini ų žaliavų. Akivaizdu, kad esant didesnei priklausomybei nuo 
pažangių žaliavų (kurias naudojant išmetama mažiau šiltnamio efekt ą sukeliančių dujų nei 
naudojant su maistu susijusias žaliavas), norint pasiekti tiksl ą reikia imtis papildom ų 
priemonių. 
Planuojama (m ėlyna kreiv ė) ES biodegal ų raidos tendencija ir įvertinta (raudona punktyrin ė 
kreivė) tendencija  
Remiantis pateiktais duomenimis galima daryti išvad ą, kad apskritai, vertinant pagal sektorius 
ir technologijas, pagal nauj ą Atsinaujinan čių išteklių energijos direktyva nustatyt ą tvarką 
atsinaujinan čių išteklių naudojimo ES did ėjimo pradžia buvo tvirta. Ta čiau žvelgiant į būsimą 
raidą atrodo, kad ekonomikos kriz ė jau veikia ir atsinaujinan čių išteklių energijos sektori ų, 
visų pirma savo kapitalo kaina, kaip ir  visus kitus ekonomikos sektorius. D ėl to, taip pat d ėl 
nuolatinių administracini ų kliūčių, vėlavo investavimas į infrastrukt ūrą ir buvo trikdomos 
paramos sistemos; vadinasi, norint pasiekti 2020 m. tiks lus, reikia daugiau pastang ų. 
Vertinant nacionalinius rezultatus, susijusius su pradiniais, tarpiniais tikslais, reikia priminti, 
kad 2010 m. planai ir 2011–2012 m. tarpiniai tikslai t ėra pradinis trajektorijos, kuri art ėjant 
2020 m. kyla vis spar čiau, taškas. Ties ą sakant, jei 2009–2010 m. pasiektas augimo greitis 
būtų išlaikytas iki 2020 m., valstyb ės narės savo tikslo vis tiek nepasiekt ų. Yra rizika, kad 
daugelyje valstybi ų narių dabar įgyvendinamos politikos (daugiausia neoptimalios paramos 
sistemos ir administracini ų kliūčių šalinimas) nepakaks, kad b ūtų reikiamu lygmeniu prad ėta 
eksploatuoti atsinaujinan čių išteklių energija ir pasiek ti 2020 m. tikslai. Poky čiams įtakos turi 
ir finans ų krizė, nes keliose valstyb ėse narėse išaugo kapitalo kaina. Taigi mažai 
kainuojan čios priemon ės, kuriomis mažinama administracin ė našta ir didinamas energijos 
vartojimo efektyvumas (mažinant bendr ą energijos poreik į ir taip didinant atsinaujinan čių 
išteklių energijos dal į), yra netgi svarbesn ės politikos priemon ės siekiant tiksl ų.  
Dabartini ų nacionalini ų laimėjimų santrauka pateikiama 1 priede.  
3. P OLITIKOS PRIEMON ĖS 
Kol Europoje bus sukurta atvira ir konkurencing a bendra energijos rinka, kurioje bus taisomi 
rinkos nepakankamumai, o išor ės sąnaudos priskiriamos vidaus s ąnaudoms, reikia politikos 
priemonių – finansini ų, reguliavimo ar administracini ų, – kurios paskatint ų atsinaujinan čių 
išteklių energijos vartojimo augim ą. Europa vis dar deda pastangas, kad energijos rinka 
 
LT 8   LT veiktų. Rinkos nepakankamumai – susiskaidž iusios rinkos, menkas konkurencingumas, 
didelės su klimato kaita susijusios išor ės sąnaudos, aplinkos tarša, tiekimo saugumas ir 
technologin ės naujov ės (šalutiniai poveikiai ir privalum ai veikiant pirmiems). Rinkos 
nepakankamumams kompensuoti Europa turi įvairių politikos priemoni ų, įskaitant paramos 
sistemas, standartus ir admini stracines taisykles atsinaujinan čių išteklių energijos pl ėtrai 
skatinti.  
Tiesiogin ės ES priemon ės atsinaujinan čių išteklių energijai remti apima ES išlaidas 
moksliniams tyrimams ir pl ėtrai, taip pat pajam ų, gautų pardavus ETS leidimus, paskirstym ą 
(programa „NER300“). Naujovišk ų technologij ų skatinimo ateityje apimtis bus nagrin ėjama 
būsimame Komisijos komunikate d ėl energetikos technologij ų ir naujovi ų. Be to, prasideda 
trečiasis pagrindin ės Europos su klimato kaita susijusi ų išorės sąnaudų priskyrimo vidaus 
sąnaudoms priemon ės, ES ETS, etapas. Vis tik iki šiol  (maža) išmetamo anglies dioksido 
kaina neskatino investuotoj ų ir nebuvo pagrindin ė ilgalaikio investavimo į mažai anglies 
dvideginio išmetan čias technologijas varomoji j ėga. 
Administracin ės procedūros 
Praeitoje pažangos ataskaitoje11 nustatyta, kad svarbios problemos, trukdan čios augti 
atsinaujinan čių išteklių vartojimui, yra leidim ų suteikimo ir planavimo proced ūros ir lėtas 
elektros energijos infrastrukt ūros vystymo tempas. Atsinaujinan čių išteklių energijos 
direktyvos 13 straipsnio 1 daly je reikalaujama, kad valstyb ės narės užtikrint ų, kad su 
atsinaujinan čių išteklių energija susijusios leidim ų suteikimo proced ūros būtų skaidrios, 
proporcingos, suderintos ir apribotos laike, o mažesni ų arba decentralizuot ų projektų atveju – 
supaprastintos. Direktyva taip pat reikalaujama, kad valstyb ės narės teiktų ataskaitas apie 
šalinant šias kli ūtis padaryt ą pažangą. 
Iš Komisijos atliktos 2011 m. valstybi ų narių pažangos ataskait ų12 analizės matyti, kad 
pažanga šalinant administracines kli ūtis ir toliau yra ribota ir l ėta. Daug valstybi ų narių 
savo ataskaitose netgi nekalba apie administracines pert varkas, išvardytas Direktyvos 22 
straipsnio 3 dalyje. Komisija nagrin ės, kaip valstyb ės narės šalina šias kli ūtis, o prieš veiksm ų 
nesiimančias valstybes nares prad ės pažeidim ų nagrinėjimo proced ūras.  
Susirūpinimą kelia lėta pažanga, susijusi su elektronin ėmis paraiškomis, administracin ėmis 
laiko ribomis planavimui ir sprendim ų priėmimui ir patvirtinimo proces ų skaidrumu. Vis dar 
ribota galimyb ė kreiptis į vieną administracin ę įstaigą, kuri dirbt ų su atsinaujinan čių išteklių 
energijos projekt ų leidimais ir pad ėtų paraiškų teikėjams. Nuo plan ų paskelbimo tik Graikija 
ir Portugalija praneš ė apie naujas „vieno langelio agent ūras“; kelios valstyb ės narės jas jau 
turėjo kai kurioms technologijoms (pvz., v ėjo energijos) arba kai kuriose šalies dalyse (pvz., 
Vokietijoje ar Švedijoje). Bendr ą leidimų sistemą visiems projektams turi tik Danija, Italija ir 
Nyderlandai. Šios problemos ypa č aktualios šildymo ir v ėsinimo sektoriuje, kuriame d ėl 
nesulyginamo skirting ų galimų technologij ų pobūdžio sunku sukurti viening ą administravimo 
būdą.  
Dėl neoptimalios administracin ės tvarkos akivaizdžiai padid ėja atsinaujinan čių išteklių 
energijos kaina, o j ų pašalinimo fiskalin ės pasekm ės paprastai menkos: administracini ų 
procedūrų supaprastinimas ir paspartinimas valdžios įstaigoms paprastai nekainuoja daugiau, 
o sumažinus neapibr ėžtumą ir teisinę riziką investuotojams, gali gerokai sumaž ėti kapitalo 
kaina. Energijos perdavimo infrastrukt ūros atveju tokios priemon ės buvo taikomos Europos 
                                                 
11 Atsinaujinan čioji energija. Siekiant 2020 m. tikslo (COM (2011) 31 ir SEC (2011) 130). 
12 Valstybi ų narių kas dvejus metus teikiamos pažangos,  pasiektos naudojant atsinaujinan čių išteklių 
energiją, ataskaitos (2011 m.): 
http://ec.europa.eu/energy/renewables/reports/2011_en.htm  
 
LT 9   LT lygmeniu nustatant transeuropin ės infrastrukt ūros gaires, kuriose apibr ėžiama atsakomyb ė už 
leidimų suteikimo proceso koordinavim ą ir prieži ūrą, nustatomi minimal ūs skaidrumo ir 
visuomen ės dalyvavimo standartai ir nustatoma didž iausia leistina leidimo suteikimo proceso 
trukmė. Tokių priemoni ų skubiai reikia energijos įrenginiams pagal Atsinaujinan čių išteklių 
energijos direktyvos 13 straipsn į.  
Elektros energijos perdavimo ir paskirstymo sistemos  
Atsinaujinan čių išteklių energiją elektrai gaminti reikia integruoti į rinką. Tačiau kai kuri ų 
pagrindini ų ateities atsinaujinan čių išteklių energijos šaltini ų (daugiausia v ėjo ir saul ės 
energijos) neatsiejamos charakte ristikos skiriasi nuo tradicini ų šaltinių pagal s ąnaudų 
struktūrą, perdavimo galimybes ir dyd į, tad neįmanoma j ų integruoti į esamas rinkos 
struktūras niekaip j ų nepritaikius. Akivaizdžiai ir skubiai reikia investicij ų į infrastrukt ūrą, 
taip pat reikia atnaujinti elektros energijos sistem ų eksploatavimo proced ūras.  
Direktyvos 16 straipsnyje reikalaujama pe rtvarkyti elektros energijos infrastrukt ūrą, 
eksploatavim ą ir plėtrą, taip pat prieigos prie sistem ų ir sąnaudų pasidalijimo taisykles, 
siekiant padidinti elektros  energijos iš atsinaujinan čių išteklių energijos šaltini ų dalį. Taip pat 
reikalaujama, kad valstyb ės narės teiktų pertvarkos ataskaitas. Iš valstybi ų narių pažangos 
užtikrinant elektros energijos iš atsinaujinan čių išteklių perdavim ą ir paskirstym ą ir tobulinant 
atsinaujinan čių išteklių energijos integravimo taisykles analiz ės matyti, kad dauguma 
valstybių narių padarė pažangą šalindamos su elektros energ ijos sistemomis susijusias kli ūtis. 
Tačiau vis dar reikia didesn ės pažangos gerinant tinkl ų taisyklių skaidrum ą ir nuoseklum ą.  
Atsižvelgiant į ilgesnio laikotarpio l ūkesčius, kad ES elektros energijos, gaunamos iš 
atsinaujinan čių energijos šaltini ų, dalis did ės, svarbu, kad Direkt yvos 16 straipsnis b ūtų 
visiškai įgyvendintas. D ėl to, kad šiuo metu nepavyksta modernizuoti elektros energijos 
sistemų besikeičiant energijos šaltini ų sudėčiai, kyla problem ų, susijusių su vidaus rinkos 
plėtra, technini ų problem ų, susijusi ų su gretutin ėmis elektros linijomis tekan čia elektros 
srove, sistem ų stabilumu ir did ėjančiu galios ribojimu, ir  investavimo trukdži ų, kylančių dėl 
to, kad vėluojama prijungti naujus energijos gamintojus . Pritaikius elektros energijos sistemas 
ir jų eksploatavim ą, įskaitant saugojimo paj ėgumą, geresnį sistemų valdymą ir prognozavim ą, 
pagerės dabartin ės infrastrukt ūros naudojimo efektyvumas. Efektyviau naudojant ir tvarkant 
sistemas taip pat galima išvengti transportavimo nuostoli ų. Kartu su spar čia pažanga 
įgyvendinant valstybi ų narių dešimties met ų tinklo pl ėtros planus ir nustatant ir pradedant 
bendro intereso projektus, nustatytus pagal transeuropin ės infrastrukt ūros gaires, tokie 
patobulinimai b ūtini, kad su atsinaujinan čių išteklių energija b ūtų elgiamasi vienodai ir kad 
atsinaujinan čių išteklių energijos gamintojai gal ėtų tinkamai integruotis į elektros energijos 
rinką.  
Modernizuoti reikia ir sistem ų naudojimo  tvarką, ir sąnaudų pasidalijimo taisykles, kad jos 
atitiktų kintamą elektros gamybos b ūdų įvairovės pobūdį, ir palaipsniui didinti atsinaujinan čių 
išteklių energijos gamintoj ų kaip nevaldom ų elektros energijos ištekli ų išlyginam ąją 
atsakomyb ę. Galutinis tikslas tur ėtų būti tas, kad atsinaujinan čių išteklių energija b ūtų visiškai 
konkurencinga, o gamintojai elgt ųsi ir būtų traktuojami kaip lygiaver čiai rinkos dalyviai. 
Padidinus skaidrum ą ir nešališk ą jungimą į sistemas, taip pat suk ūrus sąnaudų dalijimosi 
taisykles, visi gamintojai b ūtų paskatinti gerinti visos sistemos efektyvum ą, o ne izoliuotai 
priimti sprendimus d ėl gamybos ar vietos.  
Taip pat reik ėtų priminti, kad su ekologiška en ergija susijusios problemos d ėl infrastrukt ūros 
neapsiriboja vien tik elektros  energijos sektoriumi. Nauj ų investicij ų į infrastrukt ūrą reikia ir 
dėl poreikio mažinti transporto  sektoriaus priklausomyb ę nuo iškastinio kuro. Tad, siekdama 
 
LT 10   LT skatinti alternatyvi ų degalų infrastrukt ūros eksploatavim ą transporto srityje, Komisija 
paskelbė „Švarios energijos transporto srityje“ paket ą13, kuriuo si ūloma priimti direktyv ą dėl 
alternatyvi ųjų degalų infrastrukt ūros diegimo, įskaitant ir privalomus infrastrukt ūros 
naudojimo tikslus. 
Paramos sistemos  
Pastarąjį dešimtmet į vis diskutuojama apie įvairių atsinaujinan čių išteklių energijos paramos 
sistemų veiksmingum ą ir efektyvum ą. Yra daug sistem ų, kurių savybės ir poveikis yra ir geri, 
ir blogi. 2011 m. Komisija pasi ūlė, kad būtų naudinga teikti rekomendacijas, kurios pad ėtų 
valstybėms narėms nustatyti geriausi ą praktiką4. Po diskusij ų su valstyb ėmis narėmis 
Komisijos 2012 m. ataskaitoje „Atsinaujinan čioji energija – reikšmingas Europos energijos 
rinkos objektas“14 pranešta apie planus pa rengti tokias rekomendacijas.  Atsižvelgiant tai, kad 
šiuo metu finansini ų paramos sistem ų vaidmuo pl ėtojant atsinaujinan čių išteklių energiją yra 
labai svarbus, taip pat į tai, kad atsinaujinan čių išteklių energijos naudojimas elektros 
energijos sektoriuje tampa vis svarbesnis (ir br angesnis), reikia skubiai imtis paramos sistem ų 
pertvarkos ir užtikrinti, kad jos b ūtų rentabilios ir orientuotos į rinką. Komisijos 
rekomendacijos b ūtinos, norint užtikrinti, kad paramos sistemos b ūtų reguliariai ir 
pakankamai greitai koreguojamos, atsižvelgiant į mažėjančias technologij ų kainas, ir 
užtikrinti, kad d ėl pertvarkos atsinaujinan čių išteklių energijos gamintojai tapt ų energijos 
rinkos dalimi (tokiomis kaip per ėjimo nuo supirkimo tarif ų prie supirkimo priemok ų ar kvotų, 
naudojant viešuosius pirkimus, kad b ūtų išvengta perteklinio kompensavimo, ir pan.); 
užtikrinti, kad tokios intervencijos į rinką šalintų jos nepakankamumus, o ne labiau trikdyt ų 
rinką arba tokius trukdžius išlaikyt ų. Į tai taip pat bus atsižvelgiama b ūsimoje Komisijos 
rekomendacij ų dėl valstybės pagalbos perži ūroje. Kalbant apie konkre čiai biodegal ų paramos 
sistemų neapibrėžtumą, susirūpinimą kelia tai, kad n ėra pažangos Tarybai priimant naujus 
pagrindinius teis ės aktus dėl energetikos produkt ų ir elektros energijos mokes čių15, nes pagal 
dabartinę teisinę sistemą galimybė naudoti mokestines paskatas užsibaigt ų iki 2020 m. 
Daugelio nacionalini ų pertvarkų poveikis investavimo s ąlygoms yra neigiamas. Daugiausia 
žalos padar ė pakeitimai, d ėl kurių sumažėjo jau padaryt ų investicij ų grąža. Tokie pakeitimai 
pakeičia teisėtus verslo l ūkesčius ir akivaizdžiai trukdo inve stuoti tokiu metu, kai reikia 
gerokai daugiau investicij ų. Taigi, reikia rekomendacij ų dėl paties pertvark ų proceso, siekiant 
užtikrinti, kad paramos sistemos b ūtų rentabilios, ta čiau nesudaryt ų trukdžių. Komisijos 
nuomone, daugiau veiksm ų reikia užtikrinant energetikos vienodinim ą ir europinim ą – greta 
bendrų paramos atsinaujinan čių išteklių energijai b ūdų kūrimo, reikia daugiau tarpvalstybinio 
bendradarbiavimo. Dabartin ė teisinė tokio bendradarbiavimo sistema yra Atsinaujinan čių 
išteklių energijos direktyvoje numatyta bendradarbiavimo mechanizm ų sistema. Ji apima 
bendrus projektus, kai galima nustatyti bendrus b ūdus, remiantis konkre čiais atsinaujinan čių 
išteklių energijos projektais, technologijomis ar ba regionais, taip pat bendras paramos 
sistemas, tokias kaip Švedijos ir Norvegijos sistema, įgyvendinamas regionin ėse rinkose, tarp 
kurių yra geri ryšiai, kai vartot ojai taip pat gaus fizin ės naudos d ėl kaimynin ėje valstyb ėje 
įrengtų atsinaujinan čių išteklių energijos paj ėgumų. Tokiomis priemon ėmis sukuriamas kelias 
Europos  atsinaujinan čių išteklių energijos pl ėtrai, kurioje ištekli ų plėtra bendroje energetikos 
rinkoje vyksta remiantis bendru ir rentabiliu  pagrindu. Šiuo tikslu, papildomai prie b ūsimų 
rekomendacij ų dėl bendradarbiavimo mechanizm ų, Komisija skatins region ų (ir galb ūt 
sektorių) bendrų paramos sistem ų tarp valstybi ų narių susikūrimą pagal bendradarbiavimo 
                                                 
13 (COM(2013) 18 final) http://ec.europa.eu/transport/themes/urban/cpt/index_en.htm. 
14 COM(2012) 271.  
15 Komisijos pasi ūlymas perži ūrėti Energijos apmokestinimo direktyv ą COM(2011) 169 final. 
 
LT 11   LT mechanizm ą, tokių kaip bendras, europinis  požiūris į jūros vėjo energijos vystym ą šiaurės 
jūrose. 
Visi keturi atsinaujinan čių išteklių pertvarkos ir integravimo elementai (tvirtas 
augimas, s ąnaudų kontrolė, rinkos integracija ir europinimas) bus išsamiai aptariami 
būsimose Komisijos rekomendacijose. Tuo bus prisid ėta prie politikos darnumo ir 
užtikrinimo, kad visos intervencijos į rinką priemon ės šalintų rinkos nepakankamumus, 
o ne trikdyt ų rinką ar palaikyt ų esamus trukdžius.  
4. B IODEGAL Ų TVARUMAS  
Biodegalų rinkas suk ūrė ne visos valstyb ės narės, o didžioji ES pagaminam ų ir sunaudojam ų 
biodegalų dalis tenka penkioms valstyb ėms narėms (Pranc ūzijai, Vokietijai, Italijai, Ispanijai 
ir Jungtinei Karalystei).  2010 m. Eurostatas praneš ė, kad 1,4 % (177 ktoe) vis ų ES sunaudot ų 
biodegalų buvo pagaminta iš atliek ų, liekanų, nemaistin ės celiulioz ės medžiagos ir 
lignoceliulioz ės medžiagos (nors anot kit ų, neoficiali ų, statistini ų šaltinių – 9 %, įskaitant 
perdirbtą kepimo aliej ų). Direktyvos 17, 18 ir 23 straipsn iuose reikalaujama, kad Komisija 
stebėtų įvairius su biodegalais ir skystais iais bioproduktais susijusius dalykus, įskaitant j ų 
poveikį tvarumui, biomas ės rinkoms, preki ų ir maisto kainoms ir poreik į imtis priemoni ų dėl 
dirvožemio, vandens ir oro apsaugos. Tai išsamiai aptariama tarnyb ų darbiniame dokumente, 
pridedamame prie šios ataskaitos. Kaip dal į platesnio degal ų rinkos funkcionavimo tyrimo16, 
Komisija taip pat tiria biodegal ų tvarumą žvelgiant iš vartotojo pozicij ų. 
Pagrindinis steb ėjimo elementas – su degal ų kilme susijusi informacija. 2010 m. 60 % ES 
sunaudotų biodyzelino žaliav ų buvo pagaminta ES viduje. Didžiausias biodyzelino 
eksportuotojas į ES – Argentina. Didžioji dalis (apie 80 %) ES sunaudot ų transportui skirt ų 
etanolio žaliav ų buvo pagaminta ES, o didžioji importo dalis buvo iš Brazilijos ir JAV, nors 
palyginti su 2008 m. import as iš Brazilijos sumaž ėjo beveik perpus. 
 
 
 
   
ES 2010 m. sunaudot ų biodegal ų kilmė
17  
                                                 
16 Tyrime (kuris turi b ūti paskelbtas 2013 m. pabaigoje) nagrin ėjama, ar vartotojai gali pagr įstai rinktis, 
remdamiesi informacija, tiriant vartotoj ų supratim ą ir informacijos skaidrum ą. Tikimasi, kad po šio 
tyrimo bus galima pateikti rekomendacija s, kaip pagerinti ir suderinti degal ų ženklinim ą pildymo 
vietose visose ES valstyb ėse narėse. Tyrime taip pat nagrin ėjamas įvairių degalų ir mažmeninink ų 
prieinamumas ir mažmenin ės kainos. 
17 Biodyzelino ir bioetanolio prekyba analizuojama re miantis Eurostato prekybos statistika pagal CN8 
(duomenų rinkinys DS_016890: biodyzelino kodas HS 3824.90.91, etanolio kodai HS 2207.20.00, HS 
2207.10.00, HS 220890.91, HS 2208.90.99 ir HS 2909.19.10) ir Comtrade statistiniais duomenimis 
(biodyzelino kodas 382490, etanolio kodai 2207, 2208 ir 2909). 
 
LT 12   LT  Biodyzelinas  Bioetanolis  
 Kiekis (ktoe)  Dalis  Kiekis (ktoe)  Dalis 
ES 8 270 83,2% ES  2 243 80,1% 
Argentina  1 003 10,1% Brazilija  234 8,4% 
Indonezija  285 2,9% JAV  121 4,3% 
Malaizija  123 1,2% Peru  26 0,9% 
Kinija 67 0,7% Kazachstanas  24 0,8% 
JAV 61 0,6% Bolivija  20 0,7% 
Kitos šalys  129 1,3% Egiptas  15 0,5% 
   Pietų Korėja  16 0,6% 
   Kitos šalys  101 3,6% 
Iš viso  9938   2800  
Šaltinis: EUROSTAT, COMTRADE. 
 
Visų ES 2010 m. sunaudot ų biodegalų žaliavų kilmė  
ES Argentina  Indonezija  Brazilija JAV Kanada Ukraina Malaizija  Paragvajus  Kita 
63,9% 9,7% 6,6% 5,3% 3,0% 2,4% 2,3% 1,7% 1,5% 1,3% 
          
Rusija Kinija Šveicarija  Peru Bolivija Peru Egiptas Gvatemala    
1,0% 0,5% 0,2% 0,2% 0,2% 0,2% 0,1% 0,1%   
Komisijai išsamiai įvertinus, kaip valstyb ės narės į nacionalin ę teisę perkėlė biodegal ų 
tvarumo kriterijus, paaišk ėjo, kad yra tam tikr ų spragų, tad imtasi teisini ų veiksmų, siekiant 
užtikrinti, kad visose valstyb ėse narėse būtų efektyvi su tvarumu susijusi tvarka. Tuo pa čiu 
metu Komisija patvirtino 13 „savanorišk ų sistemų“ biodegal ų tvarumui sertifikuoti, pagal 
kurias viso pasaulio biodegal ų gamintojai gali laikytis aukšt ų ES standart ų. Be to, pagrindin ės 
eksportuojan čios šalys (Argentina, Brazilija, Indonezija ir Malaizija) pri ėmė naujų teisinių 
priemonių, skirtų jų aplinkosaugos praktikai su biodegala is susijusiose srityse pagerinti. 
Komisijos ir valstybi ų narių vykdomo poreikio imtis konkre čių priemoni ų dėl oro, 
dirvožemio ir vandens apsaugos  stebėjimo duomenimis, kad biodegal ų žaliavų gamybai 
taikomi visi dabartiniai ES žem ės ūkio praktikos reikalavimai , privalomi pagal ES bendr ą 
žemės ūkio politik ą, ir visi aplinkos teis ės aktai (nes didžioji dalis biodegal ų gaminama iš 
žemės ūkio produkt ų derliaus), tod ėl atskirų, specialiai biodegalams skirt ų priemoni ų imtis 
nebūtina. Iš ties ų, geros žem ės ūkio praktikos reikalavimai dažnai įtraukiami į dabartin ę 
tvarumo tvark ą ir savanoriškas sistemas, tod ėl sistemomis skatinama geriausia žem ės ūkio 
praktika, kuria saugomas oras, dirvožemis ir vanduo. Ta čiau daugėjant sunkum ų dėl žemės 
ūkio ištekli ų bus svarbu užtikrinti, kad taikomos apsaugos priemon ės ir toliau b ūtų tinkamos.  
ES sunaudojamiems degalams skirta grynoji žem ės dalis visame pasaulyje yra mažiau nei 
3 Mha. ES viduje, nors ne visos valstyb ės narės pranešė apie biodegalams skirt ų pasėlių 
plotus, apytiksliai skai čiavimai svyruoja nuo 2 % (L enkija) iki 6 % (Pranc ūzija) šalies pas ėlių.  
Dėl biodegal ų „socialinio tvarumo“ Komisija taip pat privalo pranešti apie žemės naudojimo 
teises , nes ES biodegal ų paklausa prisideda prie esamos tarptautin ės maisto ir nemaisto žem ės 
ūkio produkt ų eksporto paklausos, taigi ir prie spaudimo besivystan čiose šalyse daugiau 
žemės skirti tokioms lengvai parduodamoms kult ūroms. Atsižvelgiant į laiko tarp ą nuo žemės 
įsigijimo iki biodegal ų gamybos, taip pat į duomenų bazės ILC Land Matrix  trūkumus, kol 
kas neaišku, ar ES biodegal ų paklausa prisidedama prie kokio nors žem ės naudojimo teisi ų 
pažeidimo. Ta čiau Komisija ir valstyb ės narės turi ir toliau vykdyti su  šiuo klausimu susijusi ą 
 
LT 13   LT stebėseną. Atsižvelgiant į žymų 2008 m. ir 2011 m. maisto kain ų augimą ir poveik į 
galimybei įsigyti maisto ir prast ą derlių JAV 2012 m., svarbu įvertinti, ar ES biodegal ų 
naudojimu kaip nors prie to prisid ėta, ar svarbesni yra kiti veik sniai, tokie ka ip blogos oro 
sąlygos, blogas derlius, did ėjanti pasaulin ė paklausa, padid ėjusios naftos kainos ir pan. 
Komisijai atlikus analiz ę paaiškėjo, kad 2010–2011 m. bioetanolio gamybai naudojami gr ūdai 
sudarė 3 % viso jav ų panaudojimo, apytiksliai apskai čiuota, kad to poveikis pasaulin ės javų 
rinkos kainoms yra mažas (1–2 %). Biodyze lino ES sunaudojama daugiau, apytiksliai 
apskaičiuotas poveikis maistini ų aliejinių kultūrų (rapsų, sojų, palmių aliejaus) kainai 2008 m. 
ir 2010 m. buvo 4 %18. Be to, biodegal ų paklausa veikiausiai labiau priklauso nuo kainos nei 
maisto rinka, tod ėl didėjant kainoms paklausa sumaž ėja labiau. Komisija ir toliau steb ės ES 
biodegalų paklaus ą pasaulin ėje žemės ūkio rinkoje, maisto kainas ir maisto kain ų 
nepastovum ą ir tobulins savo analiz ę. Be to, biodegal ų ir kitų bioekonomikos sektori ų sąveika 
dar tik vystosi, tad vis dar reikia tyrin ėti tradicini ų biomasės naudotoj ų, tokių kaip 
oleochemijos pramon ės, poveikį. 
Direktyvoje taip pat reikalaujama, kad Komisija teikt ų ataskaitas, kaip visose šalyse, kurios 
tiekia žaliavas ES sunaudojamiems biodegalams, laikomasi įvairių tarptautini ų konvencij ų 
(tokių kaip dėl darbo sąlygų ir biologin ės įvairovės). Nors dauguma ES nepriklausan čių šalių 
ratifikavo pagrindines konvencijas, j ų įgyvendinimas ten užtikrinamas pras čiau negu ES arba 
JAV, kurios daugelio toki ų konvencij ų ratifikavusios n ėra. Todėl būtina ir toliau d ėti 
visuotines pastangas skatinti šalis visiškai taikyt i šias konvencijas. Ka lbant apie socialin ę ES 
naudojam ų biodegal ų naudą, apytiksliai apskai čiuota, kad d ėl to 2010 m. sukurta 220 000 
darbo viet ų ES ir 1,4 mln. darbo viet ų visame pasaulyje.  
Galiausiai svarbu apsvarstyti išmetamų šiltnamio efekt ą sukelian čių dujų kiekio 
sumažinim ą dėl perėjimo prie biodegal ų. Nors didžioji dalis tran sporto sektoriuje naudojam ų 
degalų pagaminta iš importuotos naftos, remiantis nacionalin ėmis ataskaitomis apytiksliai 
apskaičiuota, kad d ėl 4,7 % biodegal ų dalies išmetimas sumaž ėjo 25,5 Mt CO 2 ekvivalento 
(22,6 Mt CO 2 ekvivalento, remiantis visuotini ų numatyt ųjų verčių taikymu). Šiuose 
apytiksliuose skai čiavimuose neatsižvelgta į netiesiogin į suintensyv ėjusios žem ės ūkio 
veiklos poveik į arba į netiesiogin į žemės paskirties pakeitimo poveik į, dėl kurių CO 2 
išmetimo sumaž ėjimo vert ė sumažėja. Atsižvelgus į tokį išmetam ą kiekį, apytiksliai 
apskaičiuotas išmetimo sumaž ėjimas gerokai menkesnis, iš ko  matyti, kad dominuoja „1-osios 
kartos“, dažnai maistui skirt ų žemės ūkio produkt ų pagrindu gaminami biodegalai, kuri ų 
nauda mažinant šiltnamio efekt ą sukeliančių dujų išmetimą yra mažesn ė arba jos apskritai 
nėra. Dėl šios priežasties Komisija pasi ūlė iš dalies pakeisti Kuro kokyb ės ir Atsinaujinan čių 
išteklių energijos direktyvas, kad b ūtų geriau atsižvelgiama į netiesiogin į žemės paskirties 
pakeitimo poveik į, susidarant į dėl ES naudojam ų biodegal ų19. Pasiūlymas apima biodegali ų, 
pagamintų naudojant maisto produktus, dalies  siekiant 10 % tikslo apribojim ą iki 5 %, 
daugiau paskat ų vystyti antrosios kartos degal ų iš nemaistini ų žaliavų, tokių kaip atliekos ar 
šiaudai, gamyb ą. Dabar š į pasiūlymą nagrinėja Parlamentas ir Ministr ų Taryba, juo bus 
paaiškinta ES biodegal ų politika iki 2020 m.  
5. I ŠVADA  
Paskatinta 2009 m. Atsinaujinan čių išteklių energijos direkt yvos ir teisiškai įpareigojan čių 
atsinaujinan čių išteklių energijos tiksl ų priėmimu atsinaujinan čių išteklių energetika stipriai 
                                                 
18 Atsinaujinan čių išteklių energijos vartojimo pažanga ir biodegal ų tvarumas, ECOFYS et al , 2012 m. 
http://ec.europa.eu/energy/renewables/reports/xxxxx en.htm). 
19 COM(2012) 595 final http://ec.europa.eu/energy/renewables/biofuels/land_use_change_en.htm.  
 
LT 14   LT augo. Iš atsinaujinan čių išteklių energijos vartojimo pažangos  ataskaitai rengti pateikt ų 
duomenų matyti, kad nors visa ES laikosi 2020 m. tiksl ų siekimo trajektorijos, kai kurios 
valstybės narės turi imtis papildom ų veiksmų (žr. pried ą). Be to, atlikus analiz ę peršasi išvada, 
kad yra priežas čių susirūpinti dėl pažangos ateityje. Direktyvos nuostatos į nacionalin ę teisę 
perkeliamos l ėčiau nei pageidautina, o trajektorija ateinan čiais metais kils spar čiau, tad 
faktiškai art ėjant prie pabaigos reik ės daugiausia valstybi ų narių pastangų. Nors valstyb ės 
narės turėjo septynerius metus pirmiesiems 20 % savo tikslo pasiekti iki 2012 m., v ėliau jos 
turės tik dvejus metus kitiems 10 % pasiekti iki 2014 m., 15 % iki 2016 m., 20 % iki 2018 m. 
ir 35 % iki 2020 m. Be to, d ėl reikšming ų Europos ekonomin ės situacijos poky čių, remiantis 
Komisijos užsakymu atlikta analize, daugumoje valstybi ų narių dabartinių politikos kryp čių 
nepakaks, kad b ūtų pradėta eksploatuoti paka nkamai atsinaujinan čių išteklių energijos.  
Valstybių narių nuokrypiai nuo savo pa čių nacionalini ų atsinaujinan čių išteklių energijos 
veiksmų planų rodo politikos poky čius, dėl kurių investuotojams maž ėja aiškumas ir 
apibrėžtumas, did ėja jų teisinė rizika. Su sektoriaus ir technologij ų raidos tendencijomis susij ę 
nuokrypiai nuo plan ų lūkesčių taip pat atskleidžia, kur gali reik ėti daugiau pastang ų. Kitos 
priežastys susir ūpinti yra atsinaujinan čių išteklių energijos įsisavinimo kli ūčių 
nepašalinimas – d ėl administracin ės naštos ir delsimo vis dar kyla problem ų ir kyla 
atsinaujinan čių išteklių energijos projekt ų rizika; lėta infrastrukt ūros plėtra, delsimas 
prijungti ir elektros sistem ų eksploatavimo taisykl ės, pagal kurias atsinaujinan čių išteklių 
energijos gamintoj ų padėtis tampa nepalanki, tebeegzistuoja ir valstyb ės narės jas visas turi 
spręsti įgyvendindamos atsinaujinan čių išteklių energijos direktyv ą.  
Akivaizdu, kad pasikeitusios ekonomikos s ąlygos tur ėjo įtakos ir nauj ų atsinaujinan čių 
išteklių energijos projekt ų vystymui. Vienas iš aspekt ų – apskritai išaugusi kapitalo kaina. 
Kitas aspektas – d ėl valstybi ų narių keičiamų paramos sistem ų padidėjusi rizika. Komisijos 
planuojamomis pateikti rekomendacijomis d ėl paramos sistem ų ir pertvarkos ketinama 
užtikrinti, kad tokia parama b ūtų rentabili ir pad ėtų integruoti atsinaujinan čių išteklių 
energijos gamyb ą į energijos rink ą.  
Dabartini ų diskusijų dėl 2030 m. energetikos ir klimato programos, prie kuri ų prisidedama šia 
pažangos ataskaita, rezultatai ir Komisijos pasi ūlymas iš dalies pakeisti Atsinaujinan čių 
išteklių energijos ir Kuro kokyb ės direktyvas, taip suteikiant daugiau paskat ų gaminti 
pažangius biodegalus, o ne pirmosios kartos bi odegalus, taip pat yra elementai, kurie bus 
svarbūs ateinančiais metais iki 2020 m. ir į kuriuos reikia atsižv elgti vertinant 2011–2012 m. 
atitiktį numatytai trajektorijai. Komisija ir toliau tirs, kaip valstyb ės narės įgyvendina 
direktyvą, o prireikus imsis teisini ų priemoni ų. Komisija jau prad ėjo daug pažeidim ų 
nagrinėjimo proced ūrų dėl to, kad valstyb ės narės neperkėlė Direktyvos nuostat ų į nacionalin ę 
teisę20; jei įgyvendinimas bus nevisiškas, bus vykdoma daugiau pažeidim ų nagrinėjimo 
procedūrų. Laikydamasi įsipareigojim ų pagal Atsinaujinan čių išteklių energijos direktyv ą, 
Komisija taip pat įvertino ES biodegal ų tvarumo tvarkos ir biodegal ų politikos įgyvendinim ą, 
efektyvum ą ir poveik į. Nors valstyb ės narės pernelyg l ėtai įgyvendina biodegal ų tvarumo 
tvarką, neatrodo, kad galimas neigiamas ES naudojam ų biodegal ų poveikis duot ų pagrindo 
imtis daugiau ar konkretesni ų politikos veiksm ų nei numatyta jau pateiktuose pasi ūlymuose. 
Be to, atrodo, kad, remiantis valstybi ų narių pranešimais, sumažintas išmetam ų šiltnamio 
efektą sukeliančių dujų kiekis (dar ne įtraukus netiesioginio poveikio).  
                                                 
20 Proced ūros pradėtos prieš Austrij ą, Bulgarij ą, Kiprą, Čekiją, Suomiją, Vengrij ą, Airiją, Latviją, 
Liuksemburg ą, Nyderlandus, Lenkij ą ir Slovėniją, joms išsi ųstos pagrįstos nuomon ės. 
 
LT 15   LT Savo 2012 m. birželio m ėn. komunikate21 Komisija įsipareigojo skatinti atsinaujinan čių 
išteklių energijos integravim ą į vidaus rink ą ir investicijas į elektros energijos amyb ą. Be to, ji 
ketina parengti rekomendacijas d ėl geriausios rentabili ų ir nuosekli ų atsinaujinan čių išteklių 
energijos paramos sistem ų praktikos, pateikti daugiau rekomendacij ų dėl bendradarbiavimo 
mechanizm ų naudojimo mažesn ėmis sąnaudomis siekiant atsinaujinan čių išteklių energijos 
tikslų ir dirbti teisin ės energetinio bendradarbiavimo su tre čiosiomis šalimis sistemos 
gerinimo srityje. Visiems šiems veiksmams reikia, kad b ūtų griežtai ir visiškai įgyvendinami 
Atsinaujinan čių išteklių energijos direktyva ir na cionaliniuose atsinaujinan čių išteklių 
energijos veiksm ų planuose prisiimti įsipareigojimai. Reikia išlaikyti su šiais elementais 
susijusią pažangą. Be to, naujojoje ES daugiame čio biudžeto programoje numatyta parama 
naujoms energetikos technologijoms  ir energetikos infrastrukt ūrai turėtų padėti užtikrinti, kad 
Europos atsinaujinan čių išteklių energijos sektorius ir toliau augt ų. Esant tokiai pažangai, ES 
gali tikėtis, kad atsinaujinan čių išteklių energijos sektorius klest ės, bus brandus ir 
konkurencingas pasauliniu mastu iki ir po 2020 m. 
                                                 
21 Atsinaujinan čioji energija – reikšmingas Europos energijos rinkos objektas COM(2012) 271. 
 
LT 16   LT I priedas. Valstybi ų narių pažangos apžvalga  
Valstybė narė Atsinau
jinančių 
išteklių 
energijo
s dalis 
2005 m.  Atsinau
jinančių
išteklių 
energijo
s dalis 
2010 m. 1-asis 
tarpinis 
tikslas  2020 m. 
atsinaujina
nčių 
išteklių 
energijos 
dalies 
tikslas  
Austrija 23,3% 30,1% 25,4% 34% 
Belgija 2,2% 5,4% 4,4% 13% 
Bulgarija 9,4% 13,8% 10,7% 16% 
Kipras 2,9% 5,7% 4,9% 13% 
Čekija 6,1% 9,4% 7,5% 13% 
Vokietija 5,8% 11,0% 8,2% 18% 
Danija 17% 22,2% 19,6% 30% 
Estija 18% 24,3% 19,4% 25% 
Graikija 6,9% 9,7% 9,1% 18% 
Ispanija 8,7% 13,8% 10,9% 20% 
Suomija 28,5% 33% 30,4% 38% 
Prancūzija 10,3% 13,5% 12,8% 23% 
Vengrija 4,3% 8,8% 6,0% 13% 
Airija 3,1% 5,8% 5,7% 16% 
Italija 5,2% 10,4% 7,6% 17% 
Lietuva 15% 19,7% 16,6% 23% 
Liuksemburgas 0,9% 3% 2,9% 11% 
Latvija 32,6% 32,6% 34,0% 40% 
Malta  0% 0,4% 2,0% 10% 
Nyderlandai 2,4% 3,8% 4,7% 14% 
Lenkija 7,2% 9,5% 8,8% 15% 
 
LT 17   LT Portugalija 20,5% 24,6% 22,6% 31% 
Rumunija 17,8% 23,6% 19,0% 24% 
Švedija 39,8% 49,1% 41,6% 49% 
Slovėnija 16,0% 19,9% 17,8% 25% 
Slovakija 6,7% 9,8% 8,2% 14% 
Jungtinė Karalystė 1,3% 3,3% 4,0% 15% 
ES 8,5% 12,7% 10,7% 20% 
 
Objektyviausia priemon ė – spręsti apie valstybes nares pagal j ų pirmąjį tarpinį tikslą, kuris 
apskaičiuotas kaip j ų 2011–2012 m. dali ų vidurkis. Nors vidutiniškai tokia pažanga iki 
2010 m. yra gera, tai neparodo polit ikos ir ekonominio neapibr ėžtumo, su kuriuo šiuo metu 
tenka susidurti atsinaujinan čių išteklių energijos gamintojams.  
Pažanga siekiant pirmojo tarpinio tikslo: 
tarpinis tikslas viršytas >2 %  
iki tarpinio tikslo tr ūksta <1% arba tarpinis tikslas viršytas <2% 
iki tarpinio tikslo tr ūksta >1 %