Pasiūlymas TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatoma finansinės paramos teikimo valstybėms narėms, kurių valiuta nėra euro, priemonė /* COM/2012/0336 final - 2012/0164 (APP) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS 2002 m. vasario 18 d. buvo priimtas Reglamentas (EB) Nr. 332/2002, kuriuo nustatyta Sąjungos finansinės paramos priemonė. Reglamentu siekiama sumažinti valstybių narių, kurios turi mokėjimų balanso sunkumų arba kurioms kyla didelė tokių sunkumų grėsmė, išorės finansavimo suvaržymus. Šis reglamentas taikomas tik valstybėms narėms, kurių valiuta nėra euro. Dėl pastaruosius kelerius metus pasaulį krėtusios precedento neturinčios pasaulinės krizės gerokai sumažėjo ekonomikos augimas bei finansinis stabilumas ir pablogėjo valstybių narių valdžios sektoriaus deficito, mokėjimų balanso ir skolos būklė, todėl kai kurios iš jų buvo priverstos kreiptis finansinės paramos. Per ekonomikos ir finansų krizę sukurtos naujos paramos priemonės: įsteigtas Europos finansinio stabilumo fondas (EFSF), nustatyta Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė (EFSM), o artimiausiu metu bus sukurtas Europos stabilumo mechanizmas (ESM). Tačiau galiojančiame reglamente į šiuos pokyčius neatsižvelgiama. Visų pirma pagal šiuos finansinio stabilumo mechanizmus numatytos naujos prevencinės priemonės, pagal kurias teikiama finansinė parama euro zonos valstybėms narėms. Persvarsčius galiojantį reglamentą euro zonai nepriklausančioms valstybėms narėms bus sudarytos sąlygos naudotis panašiomis finansinėmis priemonėmis. Be to, bus galima atnaujinti galiojantį reglamentą atsižvelgiant į pastaruoju metu vykdomus ekonominio valdymo ir ekonominės bei biudžeto politikos koordinavimo stiprinimo veiksmus, siekiant užtikrinti kuo vienodesnes sąlygas euro zonos valstybėms narėms ir euro zonai nepriklausančioms valstybėms narėms. Galiausiai, supaprastinus tvarką pasinaudoti parama pagal reglamentą, t. y. numačius tik vieną procedūrinį veiksmą (vietoj dviejų), sprendimų priėmimo procesas būtų veiksmingesnis. 2. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI Šiuo reglamentu nustatoma Sąjungos finansinės paramos, kuri gali būti teikiama euro zonai nepriklausančiai valstybei narei, kuri turi mokėjimų balanso sunkumų arba kuriai kyla didelė tokių sunkumų grėsmė, priemonė (1 straipsnis). Finansinė parama gali būti teikiama kaip paskola arba kredito linija, o bendra pagrindinė mokėtina suma neviršija 50 mlrd. EUR (2 straipsnis). Skiriama kredito linija gali būti prevencinė sąlyginė kredito linija (PSKL), t. y. kredito linija, pagrįsta tinkamumo sąlygomis, arba griežtesnių sąlygų kredito linija (GSKL), t. y. kredito linija, pagrįsta tinkamumo sąlygomis ir naujomis politikos priemonėmis (4 straipsnis). Taryba gali nuspręsti suteikti paskolą remdamasi Komisijos rekomendacija (3 straipsnis). Paskola teikiama su sąlyga, kad valstybė narė priims makroekonominio koregavimo programą, kuria siekiama atkurti mokėjimų balanso tvarumą ir gebėjimą finansuoti visus savo poreikius finansų rinkose. Komisija, bendradarbiaudama su ECB, o prireikus su TVF, ir vykdydama reguliarius išvykstamuosius patikrinimus, stebi pažangą, padarytą įgyvendinant makroekonominio koregavimo programą. Persvarstytame reglamente numatyta naujų nuostatų, kuriomis siekiama stiprinti dialogą finansinės paramos įgyvendinimo klausimu, kad būtų užtikrintas didesnis skaidrumas ir atskaitomybė. Pavyzdžiui, atitinkamas Europos Parlamento komitetas gali suteikti galimybę atitinkamai valstybei narei dalyvauti keičiantis nuomonėmis apie pažangą, padarytą įgyvendinant koregavimo programą. Atitinkamos valstybės narės parlamentas gali pakviesti Komisijos atstovus pasikeisti nuomonėmis apie pažangą, padarytą įgyvendinant makroekonominio koregavimo programą. Taryba priima sprendimą suteikti PSKL arba GSKL remdamasi Komisijos rekomendacija (5 straipsnis). Galimybę naudotis PSKL turi tik tos valstybės narės, kurių ekonominė ir finansinė padėtis vis dar iš esmės tvirta ir kurios atitinka sutartus tinkamumo kriterijus. Galimybę naudotis GSKL turi valstybės narės, kurios neatitinka tam tikrų tinkamumo kriterijų, kurie yra būtini norint naudotis PSKL, tačiau kurių bendra ekonominė ir finansinė padėtis tebėra tvirta. Be to, atitinkama valstybė narė patvirtina taisomąsias priemones. Jomis turėtų būti siekiama įvykdyti tinkamumo kriterijus, kurių kol kas nesilaikoma, ir užtikrinti mokėjimų balanso tvarumą, kartu užtikrinant, kad toliau būtų laikomasi tinkamumo kriterijų, kurių laikytasi, kai buvo suteikta kredito linija. Jei valstybei narei suteikta prevencinė finansinė parama, jai bus taikoma griežtesnė priežiūra, siekiant užtikrinti, kad ji greitai atkurtų normalią padėtį, ir apsaugoti kitas valstybes nares nuo galimo neigiamo šalutinio poveikio (6 straipsnis). Taikant tokią griežtesnę priežiūrą, Komisijai turėtų būti užtikrinta geresnė prieiga prie informacijos, reikalingos atitinkamos valstybės narės ekonominei, fiskalinei ir finansinei padėčiai atidžiai stebėti, ir numatytas reikalavimas reguliariai teikti ataskaitas. Valstybė narė, kuriai taikoma griežtesnė priežiūra, patvirtina priemones, skirtas ekonominių sunkumų priežastims arba galimoms priežastims pašalinti. Naujajame reglamente taip pat siekiama tam tikrus svarbius procedūrinius formalumus suderinti su nauju pagal Sutarties 136 straipsnį priimamu reglamentu, skirtu sunkioje finansinėje padėtyje atsidūrusioms valstybėms narėms. Siekiama užtikrinti kuo vienodesnes sąlygas visoms ES programoje dalyvaujančioms valstybėms, neatsižvelgiant į tai, ar jos priklauso euro zonai. Persvarstytame reglamente numatoma tam tikrus stebėsenos veiksmus pagal perviršinio deficito procedūrą ir Europos semestrą pakeisti makroekonominio koregavimo programa ir jos stebėsena (7 ir 9 straipsniai). Makroekonominio koregavimo programa yra labai išsami, todėl kol ji vykdoma, ji galėtų pakeisti tam tikras ekonominės ir fiskalinės priežiūros procedūras, siekiant išvengti įpareigojimų teikti ataskaitas dubliavimo. Be to, persvarstytame reglamente taip pat numatyta, kad jei valstybei narei taikoma makroekonominio koregavimo programa, jos atžvilgiu nutraukiama makroekonominio disbalanso procedūra (8 straipsnis), taip pat nustatytas reikalavimas valstybėms narėms, grąžinusioms mažiau nei 75 % gautos finansinės paramos, taikyti po paramos suteikimo vykdomą priežiūrą (15 straipsnis). Galiausiai, siekiant užtikrinti, kad būtų kuo mažiau sunkumų gauti lėšų susidarius sunkioms finansų rinkų sąlygoms, Europos Komisijai leidžiama šiek tiek lanksčiau vykdyti skolinimosi ir skolinimo operacijas (12 straipsnis). 2012/0164 (APP) Pasiūlymas TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatoma finansinės paramos teikimo valstybėms narėms, kurių valiuta nėra euro, priemonė EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 352 straipsnį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, teisės akto pasiūlymą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą, atsižvelgdama į Europos Centrinio Banko nuomonę, laikydamasi specialios teisėkūros procedūros, kadangi: (1) pagal Sutarties 143 straipsnį Taryba, remdamasi Komisijos rekomendacija, pateikta pasikonsultavus su Ekonomikos ir finansų komitetu (EFK), gali suteikti savitarpio pagalbą valstybei narei, kuri patiria mokėjimų balanso sunkumų ar kuriai kyla didelė tokių sunkumų grėsmė. Ši nuostata taikoma tik valstybėms narėms, kurių valiuta nėra euro (toliau – euro zonai nepriklausančios valstybės narės). Tačiau šia nuostata neapibrėžiama priemonė, pagal kurią numatoma savitarpio pagalba turėtų būti teikiama; (2) dėl pastaruosius trejus metus pasaulį krėtusios precedento neturinčios pasaulinės krizės gerokai sumažėjo ekonomikos augimas bei finansinis stabilumas ir labai pablogėjo valstybių narių valdžios sektoriaus deficito ir skolos būklė, todėl kai kurios iš jų buvo priverstos kreiptis finansinės paramos; (3) finansinės paramos euro zonai nepriklausančioms valstybėms narėms teikimo ir stebėsenos taisyklės turėtų atitikti valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro, taikomas taisykles, visų pirma išdėstytas Europos Parlamento ir Tarybos reglamente dėl valstybių narių, kurios turi didelių finansinio stabilumo euro zonoje sunkumų arba kurioms tokie sunkumai gresia, ekonominės ir biudžeto priežiūros griežtinimo, padarius tam tikrus būtinus pakeitimus, kad būtų atsižvelgta į Sutarties nuostatų, taikomų valstybėms narėms, kurių valiuta nėra euro, skirtumus ir ne tokias glaudžias ekonomines ir finansines tarpusavio sąsajas. Pavyzdžiui, Komisijai neturėtų būti suteikta galimybė valstybei narei taikyti griežtesnę priežiūrą, jeigu ji finansinės paramos negauna; (4) finansinės paramos teikimas turėtų būti susietas su atitinkamos valstybės narės ekonomine ir fiskaline priežiūra. Šios priežiūros intensyvumas turėtų būti proporcingas patiriamų finansinių sunkumų dydžiui ir turėtų atitikti gautos finansinės paramos, kuri gali būti skirtinga – nuo tiesiog prevencinės paramos, grindžiamos tinkamumo sąlygomis, iki išsamios makroekonominio koregavimo programos, apimančios griežtas politikos sąlygas, pobūdį; (5) jei valstybei narei suteikta prevencinė finansinė parama, jai turėtų būti taikoma griežtesnė priežiūra, siekiant užtikrinti, kad ji greitai atkurtų normalią padėtį, ir apsaugoti kitas valstybes nares nuo galimo neigiamo šalutinio poveikio. Taikant tokią griežtesnę priežiūrą, Komisijai turėtų būti užtikrinta geresnė prieiga prie informacijos, reikalingos atitinkamos valstybės narės ekonominei, fiskalinei ir finansinei padėčiai atidžiai stebėti, taip pat turėtų būti numatytas reguliarus ataskaitų teikimas EFK; (6) reikėtų dar labiau sugriežtinti valstybių narių, kurios naudojasi paskola, ekonominės ir fiskalinės padėties priežiūrą. Pagal ją turėtų būti parengta makroekonominio koregavimo programa. Tokia programa yra labai išsami, todėl jos vykdymo laikotarpiu kitos ekonominės ir fiskalinės priežiūros procedūros turėtų būti sustabdytos, siekiant išvengti įpareigojimų teikti ataskaitas dubliavimo; (7) turėtų būti nustatytos taisyklės, kuriomis siekiama stiprinti Sąjungos institucijų, ypač Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos, dialogą šios finansinės paramos įgyvendinimo klausimu ir užtikrinti didesnį skaidrumą ir atskaitomybę; (8) priėmus sprendimą, kad valstybė narė nesilaiko makroekonominio koregavimo programos, taip pat turėtų būti sustabdyti Sąjungos fondų mokėjimai ar įsipareigojimai, kaip numatyta Reglamento (ES) XXX, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūrų reikalų ir žuvininkystės fondui, kurių veiklos gairės pateiktos Bendroje strateginėje programoje, bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui ir Sanglaudos fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1083/2006, 21 straipsnio 6 dalyje; (9) Taryba turėtų pasinaudoti įgaliojimais priimti atskirus sprendimus dėl šio reglamento taikymo, kaip numatyta Sutarties 143 straipsnio 2 dalyje; (10) reglamentais (EB) Nr. 1093/2010, (EB) Nr. 1094/2010 ir (EB) Nr. 1095/2010 įsteigtos Europos priežiūros institucijos turėtų veikti neviršydamos kiekvieno iš šių reglamentų 1 straipsnyje nustatytų įgaliojimų; (11) šiam reglamentui, kuriuo nustatoma Sąjungos finansinės paramos teikimo euro zonai nepriklausančioms valstybėms narėms sistema, priimti Sutartyje nenumatyta jokių kitų įgaliojimų, išskyrus nurodytus 352 straipsnyje, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis Dalykas ir taikymo sritis 1. Šiuo reglamentu nustatoma Sąjungos finansinės paramos, kuri pagal Sutarties 143 straipsnį gali būti teikiama valstybei narei, kuri turi mokėjimų balanso sunkumų arba kuriai kyla didelė tokių sunkumų grėsmė, priemonė. 2. Šis reglamentas taikomas valstybėms narėms, kurių valiuta nėra euro. 2 straipsnis Sąjungos finansinė parama 1. Sąjungos finansinė parama teikiama kaip: (a) paskola; (b) prevencinė sąlyginė kredito linija (PSKL) – kredito linija, pagrįsta tinkamumo sąlygomis, arba (c) griežtesnių sąlygų kredito linija (GSKL) – kredito linija, pagrįsta tinkamumo sąlygomis ir naujomis politikos priemonėmis. 2. Todėl Komisijai suteikiami įgaliojimai Europos Sąjungos vardu sudaryti sutartis dėl skolinimosi kapitalo rinkose arba su finansų įstaigomis. 3. Pagal šį reglamentą valstybėms narėms suteikiamų ir negrąžintų paskolų arba kredito linijų pagrindinė suma neviršija 50 mlrd. EUR. 4. Jeigu numatoma ne Sąjungos finansinė parama, kuriai taikomos ekonominės politikos sąlygos, atitinkama valstybė narė pirmiausia pasikonsultuoja su Komisija. Komisija apsvarsto pagal Sąjungos finansinės paramos priemonę numatytas galimybes ir vertina numatomų ekonominės politikos priemonių atitiktį priemonėms, patvirtintoms remiantis Sutarties 121 ir 126 straipsniais ir kitais pagal minėtus straipsnius priimtais teisės aktais. Komisija apie savo išvadas informuoja EFK. 3 straipsnis Paskolų teikimo sąlygos ir tvarka 1. Valstybė narė, siekianti gauti paskolą, apie tai praneša Komisijai, Europos Centriniam Bankui (ECB) ir EFK. 2. Komisija, bendradarbiaudama su ECB ir, kai įmanoma, su TVF, vertina tos valstybės narės valdžios sektoriaus skolos tvarumą ir esamus ar galimus finansinius poreikius ir šį vertinimą pateikia EFK. 3. Ta valstybė narė, Komisijos, bendradarbiaujančios su ECB ir, kai įmanoma, su TVF, pritarimu, parengia makroekonominio koregavimo programos, kurioje numatomi politikos reikalavimai ir kuria siekiama atkurti mokėjimų balanso tvarumą ir gebėjimą finansuoti visus savo poreikius finansų rinkose, projektą. Makroekonominio koregavimo programos projekte tinkamai atsižvelgiama į atitinkamai valstybei narei pagal Sutarties 121, 126 ir 148 straipsnius skirtas rekomendacijas ir į veiksmus, kurių buvo imtasi joms įgyvendinti, kartu siekiant išplėsti, sustiprinti ir sugriežtinti reikalingas politikos priemones. 4. Taryba, remdamasi Komisijos rekomendacija, kvalifikuota balsų dauguma gali nuspręsti atitinkamai valstybei narei suteikti paskolą ir tokiu atveju patvirtina su ta paskola susijusią makroekonominio koregavimo programą. 5. Sprendime suteikti paskolą nurodoma paskolos suma, ilgiausias vidutinis grąžinimo terminas, kainodara, didžiausias dalinių išmokų skaičius ir teikimo laikotarpis, pagrindinės ekonominės politikos sąlygos ir kitos išsamios paramos įgyvendinimo taisyklės. 6. Komisija ir atitinkama valstybė narė sudaro susitarimo memorandumą, kuriame išsamiai išdėstoma makroekonominio koregavimo programa. Susitarimo memorandumą Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai. 7. Komisija, bendradarbiaudama su ECB, o prireikus su TVF, ir vykdydama reguliarius išvykstamuosius patikrinimus, stebi pažangą, padarytą įgyvendinant makroekonominio koregavimo programą. Ji kas ketvirtį informuoja EFK. Atitinkama valstybė narė visapusiškai bendradarbiauja su Komisija ir ECB. Visų pirma ji pateikia Komisijai ir ECB visą informaciją, kuri, jų nuomone, reikalinga programai stebėti. Ta valstybė narė taip pat turi įpareigojimų, išdėstytų 6 straipsnio 2 dalyje. 8. Komisija, bendradarbiaudama su ECB ir, kai įmanoma, su TVF, kartu su atitinkama valstybe nare aptaria makroekonominio koregavimo programos pakeitimus, kurių gali prireikti. Taryba, remdamasi Komisijos rekomendacija, kvalifikuota balsų dauguma tvirtina bet kokius tos programos pakeitimus. 9. Jeigu vykdant 7 dalyje nurodytą stebėseną nustatomi dideli nukrypimai nuo makroekonominio koregavimo programos, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma gali nuspręsti, kad atitinkama valstybė narė nevykdo sutartų finansinės paramos sąlygų. Sąjungos finansinės paramos išmokos pagal šį reglamentą sustabdomos. 10. Ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo 9 straipsnyje numatyto sprendimo priėmimo Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma gali nuspręsti išmokų mokėjimą atnaujinti, jei mano, kad atitinkama valstybė narė vykdo sutartas finansinės paramos sąlygas. Jeigu per šį laikotarpį toks sprendimas nepriimamas, kitos Sąjungos finansinės paramos išmokos pagal šį reglamentą nemokamos. 11. Jeigu atitinkama valstybė narė neturi pakankamų administracinių gebėjimų arba patiria didelių problemų įgyvendindama programą, ji kreipiasi dėl techninės pagalbos į Komisiją, kuri šiuo tikslu su valstybėmis narėmis ir kitomis Europos ir (arba) atitinkamomis tarptautinėmis institucijomis gali sudaryti ekspertų grupes. Teikiant tokią techninę pagalbą gali, be kita ko, būti paskirtas nuolatinis atstovas ir pagalbiniai darbuotojai, kurie konsultuotų valdžios institucijas koregavimo programos įgyvendinimo klausimais. 12. Atitinkamas Europos Parlamento komitetas gali suteikti galimybę atitinkamai valstybei narei dalyvauti keičiantis nuomonėmis apie pažangą, padarytą įgyvendinant koregavimo programą. 13. Atitinkamos valstybės narės parlamentas gali pakviesti Komisijos atstovus dalyvauti keičiantis nuomonėmis apie pažangą, padarytą įgyvendinant makroekonominio koregavimo programą. 4 straipsnis Kredito linijų suteikimo sąlygos 1. Galimybę naudotis PSKL turi tik tos valstybės narės, kurių ekonominė ir finansinė padėtis vis dar iš esmės tvirta. Siekiant nustatyti, ar valstybei narei gali būti suteikta PSKL, atliekamas visapusiškas vertinimas pagal šiuos tinkamumo kriterijus: (a) Tarybos rekomendacijų ir sprendimų, priimtų remiantis Sutarties 121 ir 126 straipsniais, laikymasis. Valstybėms narėms, kurioms taikoma perviršinio deficito procedūra, gali būti suteikta PSKL, jeigu jos visapusiškai laikosi Tarybos rekomendacijų pagal Sutarties 126 straipsnio 7 dalį; (b) tvari valdžios sektoriaus skola; (c) įsipareigojimų pagal perviršinio disbalanso procedūrą laikymasis. Valstybėms, kurioms taikoma perviršinio disbalanso procedūra, galėtų būti suteikta PSKL, jeigu nustatoma, kad jos yra įsipareigojusios imtis veiksmų Tarybos nustatytam disbalansui ištaisyti; (d) skolinimosi kapitalo rinkose pagrįstomis sąlygomis duomenys; (e) tvari išorės pozicija; (f) bankų mokumo problemų, dėl kurių galėtų kilti sisteminė bankų sistemos stabilumo rizika, nebuvimas. 2. Galimybę naudotis GSKL turi valstybės narės, kurios neatitinka tam tikrų tinkamumo kriterijų, kurie yra būtini norint naudotis PSKL, tačiau kurių bendra ekonominė ir finansinė padėtis tebėra tvirta. Atitinkama valstybė narė, pasikonsultavusi su Komisija ir ECB, parengia taisomąsias priemones, kuriomis siekiama: (a) atitikti 1 dalyje išdėstytus tinkamumo kriterijus, kurie laikomi neįvykdytais, ir (b) užtikrinti, kad toliau būtų laikomasi kitų 1 dalyje išdėstytų tinkamumo kriterijų. 5 straipsnis Kredito linijų suteikimo tvarka 1. Valstybė narė, siekianti gauti kredito liniją, apie tai praneša Komisijai, ECB ir EFK. 2. Komisija, bendradarbiaudama su ECB ir, kai įmanoma, su TVF, vertina atitinkamos valstybės narės valdžios sektoriaus skolos tvarumą ir esamus ar galimus finansinius poreikius ir šį vertinimą pateikia EFK. 3. Komisija, bendradarbiaudama su ECB, vertina, ar atitinkama valstybė narė atitinka 4 straipsnyje išdėstytas sąlygas naudotis PSKL arba GSKL. 4. Taryba, remdamasi Komisijos rekomendacija, kvalifikuota balsų dauguma nusprendžia suteikti PSKL arba GSKL pradiniam vienų metų laikotarpiui. Sprendime suteikti kredito liniją nurodoma suma, mokestis už kredito linijos užtikrinimą, lėšų išmokėjimo kainodara, naudojimosi kredito linija laikotarpis, ilgiausias vidutinis gautos paskolos grąžinimo terminas ir kitos paramos įgyvendinimo nuostatos. Sprendime suteikti GSKL taip pat apibūdinamos taisomosios priemonės, kurios turi būti patvirtintos pagal 4 straipsnio 2 dalį. 5. Komisija ir atitinkama valstybė narė sudaro susitarimo memorandumą, kuriame išsamiai išdėstomos su kredito linija susijusios sąlygos. 6. Atitinkamos valstybės narės prašymu Komisija gali nuspręsti pratęsti kredito liniją du kartus, kiekvieną kartą šešiems mėnesiams, pranešusi EFK apie savo vertinimą, kaip laikomasi tinkamumo sąlygų. 7. Kai suteikiama kredito linija, Komisija stebi, kaip toliau laikomasi tinkamumo kriterijų, ir kas tris mėnesius informuoja EFK apie savo išvadas. Komisija iš naujo įvertina kredito linijos, jeigu ja pasinaudojama, pakankamumą. Jeigu atlikusi tokį vertinimą Komisija prieina prie išvados, kad kredito linija nebėra tinkama atitinkamos valstybės narės problemoms spręsti, Taryba, remdamasi Komisijos rekomendacija, gali nuspręsti nutraukti galimybę naudotis kredito linija ir rekomenduoti atitinkamai valstybei narei pateikti paskolos prašymą 3 straipsnyje nustatyta tvarka. 8. Kai suteikiama GSKL arba pasinaudojama PSKL, naudojimosi kredito linija laikotarpiu valstybei narei taikoma 6 straipsnyje numatyta griežtesnė priežiūra. 6 straipsnis Griežtesnė priežiūra 1. Valstybė narė, kuriai taikoma griežtesnė priežiūra, konsultuodamasi ir bendradarbiaudama su Komisija, bendradarbiaujančia su ECB, Europos priežiūros institucijomis (EPI), Europos sisteminės rizikos valdyba (ESRV) ir atitinkamais atvejais su TVF, patvirtina priemones, skirtas užtikrinti tvarią mokėjimų balanso padėtį ir ateityje išvengti problemų gauti rinkos finansavimą. 2. Komisijai paprašius, valstybė narė, kuriai taikoma griežtesnė priežiūra: (a) Komisijai, ECB ir atitinkamai (-oms) Europos priežiūros institucijai (-oms) nustatytu dažnumu teikia išskaidytą informaciją apie jos finansų sistemos pokyčius. Komisija, ECB ir atitinkama (-os) Europos priežiūros institucija (-os) užtikrina gautų išskaidytų duomenų konfidencialumą; (b) atitinkamos (-ų) Europos priežiūros institucijos (-ų) prižiūrima, vykdo Komisijos ir ECB bei atitinkamos (-ų) Europos priežiūros institucijos (-ų) ir ESRV nurodytą testavimą nepalankiausiomis sąlygomis arba jautrumo analizę, kad būtų įvertintas finansų sektoriaus atsparumas įvairiems makroekonominiams ir finansiniams sukrėtimams, ir su jomis pasidalija išsamiais rezultatais; (c) dalyvauja reguliariuose savo bankų sektoriaus priežiūros gebėjimų vertinimuose, atliekamuose pasitelkiant atitinkamos (-ų) Europos priežiūros institucijos (-ų) vykdomą specialų tarpusavio vertinimą; (d) teikia visą informaciją, reikalingą makroekonominiam disbalansui stebėti, kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo; (e) atlieka išsamų nepriklausomą valdžios sektoriaus sąskaitų auditą, vykdomą koordinuojant su nacionalinėmis aukščiausiomis audito institucijomis, siekiant įvertinti šių viešųjų sąskaitų patikimumą, išsamumą ir tikslumą perviršinio deficito procedūros tikslais, ir pateikia jo ataskaitą. Komisija (Eurostatas) įvertina atitinkamos valstybės narės pateiktų duomenų kokybę pagal Reglamentą (EB) Nr. 679/2010; (f) teikia papildomą informaciją, reikalingą pažangai, padarytai siekiant ištaisyti perviršinio deficito padėtį, stebėti, jeigu dėl to priimtas Tarybos sprendimas pagal Sutarties 126 straipsnio 6 dalį. 3. Valstybė narė, kuriai taikoma griežtesnė priežiūra: (a) nedelsdama atlieka išsamų metinio valdžios sektoriaus ir jo subsektorių biudžeto vykdymo vertinimą. Vertinime taip pat turi būti aprašyta finansinė rizika, susijusi su valstybės įmonėmis ir viešųjų pirkimų sutartimis, jeigu jos gali turėti įtakos perviršinio deficito susidarymui. Šio vertinimo rezultatai perduodami Komisijai ir EFK; (b) reguliariai teikia ataskaitas Komisijai ir EFK apie metinio valdžios sektoriaus ir jo subsektorių biudžeto vykdymą, diskrecinių priemonių poveikį biudžetui tiek išlaidų, tiek pajamų srityje, valdžios sektoriaus išlaidų ir pajamų tikslus, taip pat teikia informaciją apie priimtas priemones ir apie numatytų tikslams pasiekti skirtų priemonių pobūdį. Ataskaita skelbiama viešai. 4. Komisija, prireikus bendradarbiaudama su ECB ir Europos priežiūros institucija (‑omis) ir atitinkamais atvejais su TVF, vykdo reguliarius išvykstamuosius patikrinimus valstybėje narėje, kuriai taikoma priežiūra, siekdama patikrinti pažangą, padarytą įgyvendinant 1, 2 ir 3 dalyse minėtas priemones. Ji kas tris mėnesius nustatytus rezultatus perduoda EFK ir įvertina, ar reikia imtis papildomų priemonių. Šie išvykstamieji patikrinimai pakeičia Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 10a straipsnio 2 dalyje numatytą stebėseną vietoje. 5. Kai remiantis 4 dalyje numatytu įvertinimu padaroma išvada, kad reikalingos papildomos priemonės ir kad atitinkamos valstybės narės finansinė padėtis turi didelį neigiamą poveikį Sąjungos finansiniam stabilumui, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma gali rekomenduoti atitinkamai valstybei narei teikti prašymą gauti paskolą pagal 3 straipsnyje nustatytą tvarką. Rekomendacija ir prieš ją priimant atliktas parengiamasis darbas laikomi konfidencialiais, išskyrus atvejus, kai Taryba nusprendžia juos paskelbti viešai. 6. Kai pagal 5 dalį priimta rekomendacija paskelbiama viešai: (a) atitinkamas Europos Parlamento komitetas gali pasiūlyti atitinkamai valstybei narei galimybę dalyvauti keičiantis nuomonėmis; (b) atitinkamos valstybės narės parlamentas gali pakviesti Komisijos atstovus pasikeisti nuomonėmis. 7 straipsnis Derėjimas su perviršinio deficito procedūra 1. Laikoma, kad šio reglamento 3 straipsnio 4 ir 8 dalyse numatyta makroekonominio koregavimo programa ir jos pakeitimai pakeičia konvergencijos programas, kurios turi būti pateiktos pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 8 straipsnį. 2. Jei atitinkamai valstybei narei yra pateikta rekomendacija pagal Sutarties 126 straipsnio 7 dalį dėl perviršinio deficito padėties ištaisymo: (a) laikoma, kad šio reglamento 3 straipsnio 4 ir 8 dalyse numatyta makroekonominio koregavimo programa taip pat atitinkamai pakeičia Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 4a dalyje numatytas ataskaitas; (b) laikoma, kad šio reglamento 3 straipsnyje numatytos makroekonominio koregavimo programos metiniai biudžeto tikslai pakeičia metinius biudžeto tikslus, nustatytus pagal Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 4 dalį rekomendacijoje, pateiktoje pagal Sutarties 126 straipsnio 7 dalį; (c) laikoma, kad šio reglamento 3 straipsnio 7 dalyje numatyta stebėsena pakeičia stebėseną, numatytą Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 10 straipsnio 1 dalyje ir 10a straipsnyje, ir stebėseną, kuria grindžiamas bet koks sprendimas, numatytas Reglamento (EB) Nr. 1467/97 4 straipsnio 2 dalyje. 8 straipsnis Derėjimas su makroekonominio disbalanso procedūra Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo įgyvendinimas sustabdomas tose valstybėse narėse, kurioms taikoma Tarybos pagal šio reglamento 3 straipsnį patvirtinta makroekonominio koregavimo programa. Sustabdymas galioja visą makroekonominio koregavimo programos laikotarpį. 9 straipsnis Derėjimas su Europos ekonominės politikos koordinavimo semestru Šio reglamento 3 straipsnyje numatyta stebėsena pakeičia Europos ekonominės politikos koordinavimo semestro stebėseną ir vertinimą, numatytus Reglamento (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo 2a straipsnyje. 10 straipsnis Paskolos išmokėjimas 1. Paskola paprastai išmokama dalimis. 2. Nepažeidžiant 3 straipsnio 9 dalies Komisija nusprendžia išmokėti paskolos dalis remdamasi 3 straipsnio 7 dalyje nustatyta stebėsena. 11 straipsnis Kredito linijos lėšų išmokėjimas 1. Atitinkama valstybė narė Komisijai bent prieš 45 kalendorines dienas praneša apie ketinimą naudotis kredito linijos lėšomis. Išsamios taisyklės nustatomos 5 straipsnio 5 dalyje minėtame sprendime. 2. Komisija nusprendžia dėl lėšų išmokėjimo remdamasi 5 straipsnio 7 dalyje ir 6 straipsnio 4 dalyje nustatyta stebėsena. 12 straipsnis Skolinimosi ir skolinimo operacijos 1. 2 straipsnyje minėtos skolinimosi ir skolinimo operacijos atliekamos eurais. 2. Atitinkama valstybė narė ir Komisija tariasi dėl pagal finansinės paramos priemonę Sąjungos išmokamų tolesnių dalių aspektų. 3. Kai Taryba priima sprendimą dėl paskolos, Komisijai suteikiami įgaliojimai skolintis kapitalo rinkose arba iš finansų įstaigų pačiu tinkamiausiu laikotarpiu tarp planuojamų išmokų, kad finansavimo sąnaudos būtų optimalios ir būtų išsaugota jos, kaip Sąjungos emitento rinkose, reputacija. Gautos, tačiau dar neišmokėtos lėšos visą laiką laikomos tam tikslui skirtose grynųjų pinigų ar vertybinių popierių sąskaitose, tvarkomose pagal nebiudžetinėms operacijoms taikomas taisykles, ir gali būti naudojamos vieninteliam tikslui – pagal šią priemonę teikti finansinę paramą valstybėms narėms. 4. Kai valstybė narė gauna paskolą, kuriai gali būti taikoma išankstinio paskolos grąžinimo sąlyga, ir ji ta galimybe nutaria pasinaudoti, Komisija imasi reikalingų priemonių. 5. Atitinkamos valstybės narės prašymu ir kai atsižvelgiant į aplinkybes galima sumažinti paskolos palūkanų normą, Komisija gali refinansuoti visus pirminius įsiskolinimus ar jų dalį arba pakeisti atitinkamas finansines sąlygas. 6. Komisija informuoja EFK apie pokyčius, susijusius su 5 dalyje nurodytomis operacijomis. 13 straipsnis Išlaidos Sąjungos išlaidas, patirtas sudarant ir vykdant kiekvieną operaciją, padengia atitinkama valstybė narė. 14 straipsnis Paskolų administravimas 1. Komisija kartu su ECB nustato būtiną paskolų administravimo tvarką. 2. Atitinkama valstybė narė atidaro specialią sąskaitą savo centriniame banke gaunamai Sąjungos finansinei paramai administruoti. Be to, iki atitinkamo mokėjimo termino likus keturiolikai TARGET2 sistemos darbo dienų, atitinkama valstybė narė į ECB sąskaitą perveda pagrindinę paskolos sumą ir mokėtinas paskolos palūkanas. 3. Nepažeidžiant Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statuto 27 straipsnio, Europos Audito Rūmai turi teisę savo nuožiūra atitinkamoje valstybėje narėje atlikti bet kokius su tos paramos valdymu susijusius finansinius patikrinimus arba auditą. Komisija, įskaitant Europos kovos su sukčiavimu tarnybą, visų pirma turi teisę savo nuožiūra siųsti savo pareigūnus arba tinkamai įgaliotus atstovus, kad jie atitinkamoje valstybėje narėje atliktų bet kokius su ta parama susijusius techninius ar finansinius patikrinimus arba auditą. 15 straipsnis Priežiūra po paramos suteikimo 1. Sąjungos finansinę paramą pagal šį reglamentą gavusiai valstybei narei priežiūra po paramos suteikimo taikoma tol, kol bus grąžinta ne mažiau kaip 75 % pagrindinės finansinės paramos sumos. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma gali pratęsti po paramos suteikimo vykdomos priežiūros trukmę. 2. Valstybė narė, kuriai taikoma priežiūra po paramos suteikimo, taip pat turi įpareigojimų, išdėstytų 6 straipsnio 2 dalyje. 3. Komisija, bendradarbiaudama su ECB, vykdo reguliarius išvykstamuosius patikrinimus valstybėje narėje, kuriai taikoma priežiūra po paramos suteikimo, siekdama įvertinti jos ekonominę, fiskalinę ir finansinę padėtį. Kiekvieną pusmetį ji pateikia savo išvadas EFK ir vertina, ar reikalingos taisomosios priemonės. 4. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma gali rekomenduoti valstybei narei, kuriai taikoma priežiūra po paramos suteikimo, priimti taisomąsias priemones. 16 straipsnis Panaikinimas Reglamentas (EB) Nr. 332/2002 panaikinamas. Pagal tą reglamentą suteiktai paramai tas reglamentas taikomas toliau, kol pasibaigia paramos teikimo laikotarpis ir yra negrąžintų sumų. 17 straipsnis Pereinamojo laikotarpio nuostata 15 straipsnis netaikomas finansinę paramą pagal Reglamentą (EB) Nr. 332/2002 gavusioms valstybėms narėms, kurioms šio reglamento įsigaliojimo dieną jau taikoma po programos įgyvendinimo vykdoma priežiūra. 18 straipsnis Įsigaliojimas Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje Tarybos vardu Pirmininkas