KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI dėl Sąjungos finansų vertinimo pagal pasiektus rezultatus /* COM/2012/0675 final */





KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI dėl Sąjungos finansų vertinimo pagal pasiektus rezultatus 1. Įvadas SESV 318 straipsnyje numatyta, kad Komisija teikia Europos Parlamentui ir Tarybai Sąjungos finansų įvertinimo ataskaitą, pagrįstą pasiektais rezultatais, visų pirma atsižvelgdama į pagal 319 straipsnį Europos Parlamento ir Tarybos pateiktas pastabas. Ši ataskaita yra antroji ir apima 2011 finansinius metus[1]. Atsižvelgdamas į 2010 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūrą Europos Parlamentas paragino Komisiją „patikrinti išlaidų programų veiksmingumo vertinimo sistemas ir įvertinti, ar jos sukuria pridėtinę vertę, ar jos yra ekonomiškai naudingos ir ar jas taikant pasiekiama tikslų, kuriuos pasiekti jos buvo sukurtos“[2]. Europos Parlamentui paprašius Audito Rūmų pateikti nuomonę Audito Rūmai pažymėjo, kad reikėtų persvarstyti ataskaitos mastą, tikslą ir turinį ir tai turėtų būti Komisijos, Tarybos ir Parlamento diskusijų, kaip ataskaitą padaryti naudinga biudžeto įvykdymą tvirtinančiai institucijai, pagrindu[3]. Remdamasi Parlamento pastabomis ir atsižvelgdama į Audito Rūmų nuomonę Komisija svarsto, kaip ji galėtų šią ataskaitą parengti ir struktūruoti, kad ji biudžeto įvykdymą tvirtinančiai institucijai teiktų daugiausia naudos. Be kita ko turėtų būti taikomas metodas, pagal kurį kasmet būtų galima teikti nuoseklias ir patikimas rezultatų ataskaitas. Artimuoju laikotarpiu ataskaita turės būti paremta dabartinių stebėsenos ir vertinimo sistemų pagal daugiametę finansinę programą (DFP) ir Komisijos metinių ataskaitų teikimo priemonių[4] veiklos rezultatų informacija. Kaip minėta praėjusių metų ataskaitoje[5], rengiant kitą DFP numatyta galimybė daryti pakeitimus, siekiant ataskaitą ateityje pagerinti, visų pirma kad būtų galima teikti geresnę veiklos rezultatų informaciją. Rengiant būsimas ataskaitas atsižvelgiama į įvairius su tikslu, mastu ir planavimu susijusius klausimus, kaip antai: · prasmingo metinio išlaidų veiksmingumo ir efektyvumo vertinimą, teikiamą biudžeto valdymo institucijai. Ataskaitoje turėtų būti nurodyta, ar finansinės programos vykdomos tvarkingai, ar reikia pakeitimų; · didelius programų dydžio ir turinio skirtumus. Kad programas būtų galima valdyti, būtina sutarti dėl bendros sistemos – svarbiausių tikslų ir pagrindinių rodiklių rinkinio, bei su programos tikslais susijusių rezultatų stebėsenos ir ataskaitų teikimo sistemos, taip pat kriterijų, kaip antai efektyvumo, veiksmingumo ir ES pridėtinės vertės. Ši sistema turėtų derėti su Komisijos metinių ataskaitų teikimo priemonėmis ir vertinimais; · vertinimo ataskaitų teikimą laiku, atsižvelgiant į būtinybę ataskaitą Parlamentui pateikti per nustatytą laiką, kurį lemia metinė biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūra. 318 straipsnyje ši vertinimo ataskaita susiejama su biudžeto įvykdymo patvirtinimo procesu. Akivaizdu, kad su biudžeto įvykdymą tvirtinančia institucija turi būti geriau išaiškinta, kaip parengti vertinimo ataskaitą atsižvelgiant į biudžeto įvykdymo patvirtinimo rezoliucijas. Kalbant apie terminus, per pirmuosius finansinių programų metus, dėl kurių vykdoma biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūra, pagrindinis dėmesys skiriamas finansuojamų veiksmų pradėjimui. Išvados apie poveikį galėtų būti padarytos tik vėlesniu etapu. Taip yra todėl, kad paprastai vertinimai susiję su prieš trejus–penkerius metus skirtomis lėšomis. Atsižvelgiant į siekį patenkinti Audito Rūmų prašymą gauti kitą Komisijos ataskaitą dėl n-2 biudžetinių metų gerokai anksčiau, kad jie į ją galėtų atsižvelgti rengdami metinę biudžeto įvykdymo patvirtinimo ataskaitą, rezultatams pranešti skirtas laikas sutrumpės dar labiau. Taip pat reikėtų persvarstyti šios ataskaitos rengimo ir pateikimo laiko ir metinių veiklos ataskaitų rengimo ir pateikimo laiko ryšį. Bus svarbu pasiekti tinkamą tikslų užtikrinti ankstyvą ataskaitų teikimą ir teikti naudingus veiklos rezultatų vertinimus pusiausvyrą. Koncepciniai darbai jau pradėti ir būsimos vertinimo ataskaitos turėtų būti grindžiamos nustatyta sistema. Atsižvelgiant į Parlamento pateiktas pastabas, kuriose raginama laikytis visapusiškesnio požiūrio[6], ir Audito Rūmų pastabas[7], šioje ataskaitoje pateikiama 2011 m. turima finansavimo pagal visas pagrindines biudžeto išlaidų kategorijas veiklos rezultatų informacija. Ataskaitoje nurodoma: · pagrindiniai ES pridėtinės vertės, veiksmingumo ir efektyvumo klausimai, prireikus nurodant apribojimus, kuriuos lemia daugelio turimų įvertinimo ataskaitų laikinas pobūdis; · informacija, padedanti atlikti programų valdymo pakeitimus, kurie galėtų padidinti galutinį jų poveikį; · vertinimo rezultatų, kuriais prisidėta prie Komisijos pasiūlymų dėl 2014–2020 m. DFP rengimo, pavyzdžiai. Šie pavyzdžiai rodo, kaip vertinimai padėjo supaprastinti programas, pagerinti stebėseną ir vertinimo sistemas ir kaip jie turėjo įtakos politikos formavimui; visos kiekvienos biudžeto išlaidų kategorijos vertinimo santraukos[8] ir nuorodos į metinių veiklos ataskaitų (MVA)[9] ir veiklos ataskaitų[10] vertinimo informaciją pateikiamos tarnybų darbinio dokumento priede. 2. Pasiektų rezultatų apžvalga Pagrindinis ataskaitoje naudojamas informacijos apie rezultatus šaltinis – 2011 m. užbaigti vertinimai (iš viso 118). Joje apibendrinami finansinių programų vertinimo rezultatai pagal kiekvieną biudžeto išlaidų kategoriją, pabrėžiant ES pridėtinę vertę, tikslingumą ir darną, veiksmingumą ir efektyvumą bei organizacinius klausimus. Ataskaitoje nurodoma, ar vertinimuose pateikta rekomendacijų dėl gerinimo. Šios dalies struktūra tokia pati, kaip 2007–2013 m. finansinės programos. 1a išlaidų kategorija. Konkurencingumas augimui ir užimtumui skatinti Įmonės Konkurencingumo ir inovacijų programa (KIP) apima Verslumo ir inovacijų programą, IRT politikos rėmimo programą ir Pažangios energetikos Europai programą[11]. Remiantis šiais trimis komponentais atliktame tarpiniame vertinime[12] nagrinėjamas programos poveikis ir ES pridėtinė vertė. Vertinime daroma išvada, kad apskritai tiek visa programa, tiek jos sudedamosios dalys veikia gerai ir kad nustatyti tikslai įgyvendinami laiku.[13] Programa buvo įvertinta kaip labai svarbi, tinkamos struktūros, veiksminga ir efektyvi. Vertinimu nustatyta, kad reikėtų pagerinti programos sudedamųjų dalių sąveiką ir pagerinti strateginį valdymą. Kalbant apie rezultatus, KIP tapo svarbia inovacijų skatinimo programa – iš esmės dėl jos veiksmų sukurta arba išlaikyta daugiau nei 186 000 darbo vietų. Programa parėmė 134 perdirbimo, ekologiškų įmonių, maisto ir gėrimų bei statybos sektorių ekologinių inovacijų projektus. Augimo ir novatoriškų MVĮ priemonė (GIF) ir MVĮ paskolų ir mikrokreditų garantijų priemonė patvirtintos kaip tinkamos priemonės mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ) poreikiams tenkinti ir, kalbant apie ES pridėtinę vertę, atitinka finansavimo, kuris kitaip nebūtų teikiamas, poreikius. 2007–2011 m. programos finansinės priemonės padėjo daugiau nei 155 000 įmonių – suteiktas 11,4 mlrd. EUR finansavimas garantijų pavidalu ir iki 2,2 mlrd. EUR investicijų į rizikos kapitalą finansavimas. Kiekvienais metais Europos įmonių tinklu pasinaudojo daugiau nei 2 mln. MVĮ – pusė jų siekdamos patekti į naujas rinkas arba kurti naujus produktus. „Erasmus“ jauniems verslininkams programos[14] tarpiniu vertinimu[15] nustatyta, kad programa turi didelį darbo vietų kūrimo potencialą. Pusė naujų verslininkų, kurie dalyvavo programoje, pareiškė, kad jie būtų pasirengę priimti naują darbuotoją po jo stažuotės, nepaisant rizikos, jog tie asmenys taps konkurentais. 7 500–8 500 EUR išlaidos vienai sukurtai darbo vietai rodo programos ekonominį veiksmingumą. Daugėja programos dalyvių, gerėja prašymų nagrinėjimas, dėl to per mėnesį įvyksta daugiau mainų. Ekonomikos ir finansų reikalai Euratomo paskolų priemonės (EPP)[16] ex post vertinimas parodė, kad EPP siekiai tebėra svarbūs ir dera su energetinio saugumo ir tiekimo tikslais. Per EPP bendrai finansuota 21 proc. visų investicijų į naujas statybas 1977–2006 m. ir sukurta 6 000 kvalifikuoto darbo vietų. Be šių investicijų ES kasmet būtų turėjusi papildomai importuoti 10 mln. tonų energijos. EPP tiesiogiai prisidėjo prie saugumo didinimo Bulgarijoje ir Rumunijoje ir padėjo tobulinti šių šalių branduolinius objektus, kad jie atitiktų tarptautiniu mastu pripažintus reikalavimus. Euratomo paskolomis paskatintos tolesnės reformos, kaip antai sukurtas eksploatavimo nutraukimo fondas, pertvarkyti elektros energijos tarifai ir kt. Finansine prasme EPP veikė gerai – visiškai grąžintos visos paskolos ir neprireikė pasinaudoti ES biudžeto garantija. Mobilumas ir transportas Atlikus laikotarpio vidurio vertinimą[17], paaiškėjo, kad nors TEN-T programa[18] atliko svarbų vaidmenį kuriant ES transporto tinklo struktūrą ir užtikrinant mobilumo poreikius, ji įgyvendinta atsiliekant nuo tvarkaraščio – užbaigta tik keletas svarbių prioritetinių projektų ir trūksta svarbiausių infrastruktūros dalių, kaip antai tarpvalstybinių atkarpų. Vertinimu padaryta išvada, kad TEN-T tinklas iš esmės yra nacionalinių, dažnai nepakankamai sujungtų, atkarpų rinkinys, o ne visiškai sąveikus tinklas. Dauguma prioritetinių projektų buvo skirti geležinkelio transportui[19], neužtikrinant visapusiško ir nuoseklaus visas transporto rūšis jungiančio tinklo. Nepaisant to, kad geležinkelio transportui skiriama daugiausiai dėmesio, vis dar nesukurta bendra Europos geležinkelio erdvė, toliau susidaro grūstys ir tebėra didelių kliūčių sąveikai. Prioritetiniais projektais norimų rezultatų nepasiekta. Remdamasi šiuo vertinimu, Komisija pasiūlė naujas 2014–2020 m. laikotarpio TEN-T projektų gaires pagal Europos infrastruktūros tinklų priemonę. Šiame gairių projekte nustatyti reikalavimai, siekiant užtikrinti veiksmingumą, sąveikumą ir patobulinti projektų planavimą. Tikslas yra siekti, kad iki 2030 m. būtų sukurtas pagrindinis Europos infrastruktūros tinklas ir iki 2050 m. visuotinis tinklas. Daugiausia dėmesio iki 2020 m. bus skiriama tiems elementams, kuriais teikiama didžiausia papildoma europinė nauda – trūkstamoms tarpvalstybinėms atkarpoms, pagrindinėms pralaidumo kliūtims ir daugiarūšio transporto mazgams. Atlikus vertinimą[20], paaiškėjo, kad nors 2003–2010 m. programos „Marco Polo“[21] aplinkai teikiama nauda kiekybiškai vertintina šimtais milijonų eurų[22], modalinio perkėlimo tikslai, išreikšti tonkilometriais krovinių, perkeltų iš kelių transporto į trumpųjų nuotolių jūrų laivybos, geležinkelių ir vidaus vandenų transportą, nebuvo visiškai pasiekti. Kadangi programa „Marco Polo“ yra į rinką orientuota programa, ją itin smarkiai veikia padėtis rinkoje ir ekonomikos krizė. Ypatinga jos savybė yra ta, kad finansavimas daugiausia priklauso su veiklos rezultatų. Vis dėlto rinkos dalyviai ją laiko sudėtinga priemone. 42 proc. naudos gavėjų teigė, kad jų projektai tikrai būtų buvę pradėti vykdyti be programos „Marco Polo“ lėšų. Tačiau taip pat buvo padaryta išvada, kad dar per anksti išsamiai vertinti „Marco Polo II“ rezultatus, nes daugelis projektų dar vykdomi. Remdamasi šiomis išvadomis ir atsižvelgdama į programa įgyvendintus rezultatus ir transporto politikos pokyčius, Komisija pasiūlė šią iniciatyvą toliau tęsti pagal naują Europos infrastruktūros tinklų priemonę ir naują TEN-T programą. Informacinė visuomenė ir žiniasklaida Atlikus tarpinį vertinimą[23], prieita prie išvados, kad Saugesnio interneto programa[24] suteikia papildomos naudos ir ja sprendžiami kintantys visuomeniniai klausimai, be kita ko, susiję su socialine žiniasklaida ir priekabiavimu elektroninėje erdvėje. Programa remti projektai, kurie priešingu atveju nebūtų buvę finansuoti. Ji paveikė nacionalinę ir tarptautinę veiklą, o jos tyrimai ir rezultatai plačiai naudoti ir skelbti. Programai būtų naudinga, jeigu būtų numatytos ilgesnės trukmės finansavimo perspektyvos ir parengta strategiškesnė vizija. Savo pasiūlyme dėl kitos DFP programos (Europos infrastruktūros tinklų priemonės) pateikiamas darnesnis ir skaidresnis požiūris į ES finansavimą, kuris suteiks tikrumo ir todėl turėtų padėti pritraukti daugiau privačiojo sektoriaus lėšų. Atlikus galutinį vertinimą[25] nustatyta, kad programa „eContent plus“[26] padėjo užtikrinti, kad skaitmeninis turinys Europoje būtų lengviau prieinamas, patogesnis ir tinkamesnis naudoti, palengvinant informacijos kūrimą ir sklaidą visuomenei svarbiose srityse. Atsižvelgiant į šios programos rezultatų svarbą ir į tai, kad kokybiškas skaitmeninis turinys Europoje vis reikalingesnis piliečiams, studentams, mokslo darbuotojams, MVĮ ir kitoms įmonėms, vertinime rekomenduota ir toliau Europos lygmeniu remti pastangas užtikrinti geresnį Europos skaitmeninio turinio prieinamumą. Pasiūlyta lėšas skirti toms sritims, kuriose pažanga tikriausiai bus lėta ir prieigai prie turinio trukdo kalbinės ir kultūrinės kliūtys, kad ES pridėtinė vertė būtų kuo didesnė. Energetika Atlikus galutinį vertinimą[27] nustatyta, kad programa „Pažangi energetika Europai II“[28] (PEE II) buvo gerai suderinta su politikos prioritetais ir prisidėjo prie ES tikslų skatinant energijos vartojimo efektyvumą ir atsinaujinančių energijos šaltinių naudojimą. Jos dėmesys sutelktas į geriausios patirties ir tarpvalstybinės veiklos plėtojimą. Vertinimu nustatyta, kad programa spręsti su tvaria energija susiję poreikiai ir problemos, tačiau taip pat, kad su technologijomis nesusijusios kliūtys vis dar kliudo pasiekti ES energetikos tikslus. Kad būtų lengviau įveikti finansines kliūtis, trukdančias diegti tvarias energetikos technologijas, vertinime rekomenduota didinti veiklos, kuria skatinamos inovacinės technologijos, procesai ir produktai, finansavimą. Šią išvadą patvirtina ir po PEE II sekusios programos ex ante vertinimas, kuriuo nustatyta, kad ekonomiškiausia politikos galimybė būtų tęsti programą padidinus biudžetą ir daugiau dėmesio skirti veiksmams, kuriais remiamas politikos nuostatų įgyvendinimas, pajėgumų stiprinimas ir investicijų mobilizavimas. PEE II programos poveikis taip pat galėtų būti didesnis, jeigu daugiau veiksmų būtų skirta mažiems ir vidutinio dydžio energetikos sektoriaus subjektams ir jeigu jie būtų geriau susieti su struktūriniais fondais. Šis klausimas nagrinėjamas Komisijos pasiūlyme dėl kitos programos. Galiausiai vertinimu nustatyta, kad Konkurencingumo ir inovacijų vykdomosios įstaigos (EACI) pastangos supaprastinti valdymo procesą galėtų padidinti projektų efektyvumą, ir kad apskritai EACI veikė veiksmingai. Atlikus laikotarpio vidurio vertinimą[29] nustatyta, kad Europos energetikos programos ekonomikai gaivinti (EEPEG)[30] finansavimas ne visada buvo panaudojamas taip sparčiai, kaip numatyta. Bendrieji programos tikslai ir ištekliai buvo svarbūs ekonomikos atsigavimui ir energetikos politikai – trumpuoju laikotarpiu sukurta darbo vietų ir didelis ilgalaikio užimtumo ir konkurencingumo didinimo potencialas. Kai kuriais užbaigtais projektais jau buvo prisidedama prie tiekimo saugumo, konkurencingumo, išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo ir bendrosios rinkos kūrimo užbaigimo tikslų. Kai kuriais atvejais projektų vykdymas užtruko ilgiau, nei buvo planuota, iš dalies dėl dideliems infrastruktūros projektams būdingų sunkumų, susijusių su finansavimu ir leidimų išdavimu. Komisija į vertinimo išvadas reagavo pateikdama pasiūlymą dėl energetikos infrastruktūros gairių, kuriuo siekiama iš esmės paspartinti programos įgyvendinimą. Į pasiūlymą įtrauktos nuostatos, kuriomis siekiama paspartinti leidimų išdavimo procedūras, sukuriant vieną nacionalinę valdymo instituciją šiai proceso daliai valdyti, nustatant trejų metų terminą sprendimui dėl leidimų išdavimo priimti ir didinant skaidrumą ir visuomenės dalyvavimą. Moksliniai tyrimai Pagal Septintąją bendrąją mokslinių tyrimų programą[31] (7BP) 2011 m. 40 proc. atrinktų pasiūlymų dalyvių buvo iš aukštojo ir viduriniojo mokslo sektoriaus, daugiausia universitetų, 26 proc. – pramonės įmonių ir 23 proc. – iš mokslinių tyrimų organizacijų. MVĮ suteikta 16,3 proc.[32] finansavimo pagal Bendradarbiavimo specialiąją programą, palyginti su pradiniu tikslu bent 15 proc. finansavimo skirti MVĮ. Tarptautinį BP pobūdį rodo tai, kad joje dalyvauja 169 šalys. Iki 2012 m. vasario mėn. buvo pasirašyta daugiau kaip 14 000 dotacijų susitarimų ir užbaigta daugiau kaip 1 000 projektų. Remiantis galutinėmis užbaigtų projektų ataskaitomis, vidutiniškai kiekvieno projekto atveju paskelbti aštuoni leidiniai, keturi iš jų – atviros prieigos[33]. Vidutiniškai 7BP projektais sukurtos dvidešimt dvi tiesioginės visos darbo dienos ekvivalento darbo vietos[34]. 2011 m. atliktais vertinimais[35] pabrėžiama, kad bendrosioms programoms pavyko įtraukti geriausius Europos mokslininkus ir institutus, atrinkti naujas mokslo sritis arba išlaikyti ES konkurencingumą nustatant mokslinių tyrimų darbotvarkes. Įvertinimo tyrimai[36] rodo, kad 7BP labai padeda plėsti ir stiprinti partnerystę visoje Europoje. Kai kurie vertinimo tyrimai suteikia vertingų duomenų apie tai, kiek bendrosios programos padeda kurti naujoviškus produktus, procesus ir paslaugas, kurie daro poveikį konkurencingumui ir darbo vietų kūrimui. Bendrųjų programų ilgalaikio poveikio tyrimas parodė, kad poveikis priklausė nuo skirtingų analizuotų mokslinių tyrimų sričių, pavyzdžiui, dėl šių programų ES galėjo konkuruoti su kitais pasaulyje kvantinio informacijos apdorojimo ir skaičiavimo srityje pirmaujančiais regionais ir jos taip pat padėjo Europos mokslinių tyrimų bendruomenei tapti pasaulio lydere stratosferos ozono mokslinių tyrimų srityje. Tyrime taip pat pabrėžiama, kad svarbus ir nepagrindinis poveikis, pavyzdžiui, bendruomenės ir naujų disciplinų kūrimas bei mokslo įstaigų ir pramonės įmonių personalo mainai. Taip pat buvo padaryta išvada, kad bendrosios programos vertinimai su laiku pagerėjo, tačiau juose vis dar vyrauja sąnaudų rodikliai ir trūksta rezultatų ir poveikio rodiklių. Komisijos neseniai pateiktame programos „Horizontas 2020“ pasiūlyme numatyta tobulesnė analitinė sistema. Jame pateikta visos programos ir įvairių jos sudedamųjų dalių darni intervencinė logika, įskaitant programos tikslų hierarchiją, ir pagrindinių rodiklių, skirtų programos „Horizontas 2020“ rezultatams ir poveikiui įvertinti, sąrašas. Be to, pasiūlymu siekiama užtikrinti, kad programa būtų supaprastinta, siekiant palengvinti dalyvių administracinę naštą, supaprastinti taikomas taisykles ir procedūras, užtikrinti priemonių derėjimą ir pasiekti naują pasitikėjimo ir rizikos pusiausvyrą. Ypatingas dėmesys skiriamas MVĮ dalyvavimo užtikrinimui. Švietimas ir kultūra Mokymosi visą gyvenimą programos (MVGP) (2007–2013 m.)[37] tarpinis vertinimas apėmė keturias sektorių programas[38] ir programą „Transversal“ bei programą „Jean Monnet“, kuriomis remiamas tarpvalstybinis judumas, partnerystės ir kiti bendradarbiavimo projektai visuose švietimo sektoriuose, kuriems skirta MVGP. Vertinimu patvirtinta, kad dėl labiau integruoto požiūrio padidėjo programų veiksmingumas ir efektyvumas. Išnaudotos svarbios sąveikos, ypač administravimo ir skatinimo veiksmų. Vis dėlto nustatyta, kad programa yra labai sudėtinga – ji apima maždaug 70 veiksmų, nustatyta per daug tikslų, dažnai nėra sąsajos tarp skirtingų lygių. MVGP sėkmingai siekė savo tikslų. Iki 96–100 proc. jai skirtų lėšų buvo panaudota pradiniais įgyvendinimo metais. Instituciniai lėšų gavėjai atkreipė dėmesį, kad būtų naudinga pagerinti švietimo ir mokymo turinį ir praktiką. Vertinime atkreipiamas dėmesys į geresnio dalyvaujančių šalių bendradarbiavimo politikos srityje ir dalijimosi patirtimi bei didesnio europinio masto teikiamą europinę pridėtinę vertę. Vis dėlto vertinime nustatyta, jog yra pavojaus, kad tam tikri programos kiekybiniai tikslai (pavyzdžiui, susiję su judumu ir programa „Grundtvig“) gali būti nepasiekti dėl per mažo finansavimo ir to, kad rezultatai turi būti geriau integruoti į politiką, siekiant padidinti programos veiksmingumą. Remdamasi šiomis išvadomis Komisija savo pasiūlymuose 2014–2020 m. siūlo Mokymosi visą gyvenimą programą toliau integruoti su programa „Veiklus jaunimas“ ir įvairiomis tarptautinėmis bendradarbiavimo programomis. Numatoma sukurti vieną supaprastintą ir racionalizuotą sistemą, padedant toliau plėtoti darnų požiūrį į mokymąsi visą gyvenimą, taip padidinant veiksmingumą ir ekonominį efektyvumą. Taip pat ketinama visiškai išnaudoti anksčiau skirtingomis buvusių programų panašumus ir užtikrinti, kad veikla tam tikrose srityse įgytų kritinę masę, reikalingą ilgalaikiam poveikiui užtikrinti. Didinant lankstumą ir paskatas biudžeto paskirstymas veiksmams, lėšų gavėjams ir šalims turėtų geriau atspindėti veiksmingumą ir galimą poveikį. Europos inovacijos ir technologijos instituto (EIT)[39] vertinimas apėmė instituto sukūrimą, veiklos pradėjimą ir pradinius veiksmus iki 2010 m. Vertinimu prieita prie išvados, kad EIT veiksmai ir toliau vykdomi laiku, o pirmųjų žinių ir inovacijų bendrijų (ŽIB) atrankos veiksmai įvykdyti net anksčiau nei planuota. Biudžetas laikomas pakankamu, tuo tarpu paramos lygis ŽIB buvo šiek tiek didesnis, nei tikėtasi, nes ŽIB pasinaudojo papildomais finansavimo šaltiniais, įskaitant partnerių išteklius (49 proc.), nacionalines ir regionines lėšas (21 proc.) ir kitų ES šaltinių lėšas (7 proc.). Padaryta išvada, kad EIT teikia didelę ES pridėtinę vertę. 1b išlaidų kategorija. Sanglauda augimui ir užimtumui skatinti Užimtumas ir socialiniai reikalai Europos socialinio fondo paramos lyčių lygybei vertinimu[40] nustatyta, kad valstybėse narėse lyčių lygybės srities veiksmai pradėti įgyvendinti lėčiau, nei kitų ESF veiksmų programų veiksmai. Kai kuriose valstybėse narėse taip atsitiko dėl ekonomikos krizės, dėl kurios dėmesys ir ištekliai buvo nukreipti nuo lyčių lygybės tikslo prie darbo rinkos politikos ir nedarbo mažinimo tikslų. Nepaisant to, visos valstybės narės atsižvelgia į lyčių lygybės klausimą ESF programose, nors ir skirtingu mastu. Kai kuriais atvejais ESF yra vienintelis atitinkamų veiksmų finansavimo šaltinis. Vertinimu nustatyta, kad nors ESF intervencijų dėmesys buvo sutelktas į svarbiausius klausimus, valstybėse narėse pastebima tendencija sutelkti dėmesį į pasiūlos klausimus (t. y. moterų dalyvavimą darbo rinkoje ir gebėjimą konkuruoti darbo rinkoje), o ne į esminius lyčių nelygybės aspektus ir jos atsiradimo priežastis (pvz., švietimo segregaciją, darbo organizavimą, kultūrinius ir socialinius stereotipus). Vertinimu prieita prie išvados, kad programomis užtikrinama pridėtinė vertė stiprinant pajėgumus ir daugumoje valstybių narių remiamas lyčių lygybės klausimų įtraukimas į politikos darbotvarkę. Europos socialinio fondo paramos, skirtos didinti galimybes patekti į darbo rinką ir gerinti migrantų ir etninių mažumų socialinę įtrauktį, vertinimu (2000–2006 m.) buvo patvirtinta, kad ESF padeda migrantams ir mažumoms priklausantiems žmonėms įveikti kliūtis patekti į darbo rinką, gerinti kalbų įgūdžius ir stiprinti pagrindinius gebėjimus įsidarbinti. Kalbant apie sistemas ir struktūras, tai padėjo pagerinti valstybės institucijų gebėjimus skatinti migrantams ir mažumoms priklausančių žmonių integraciją. Šioje politikos srityje ESF padėjo pašalinti didelį finansavimo atotrūkį. ESF suteikė papildomą tikslinę finansavimo paramą, kurios kitu atveju nebūtų buvę. ESF ir visų pirma programa EQUAL[41] paremtos platesnės tikslinės grupės, nei grupės, kurios paprastai remiamos nacionalinių biudžetų. Migrantų bei mažumų dalyvavimas 2007–2013 m. buvo gerokai didesnis, nei 2000–2006 m. (1,19 mln. žmonių, arba maždaug 8,7 proc. visų ESF naudos gavėjų). Komisijos pasiūlymas dėl kitos kartos struktūrinių fondų turėtų padėti supaprastinti procedūras ir padidinti sąsajas su Europos regioninės plėtros fondu, Sanglaudos fondu, Europos žemės ūkio fondu kaimo plėtrai ir būsimu Europos jūrų ir žuvininkystės fondu. Būsimos programos PROGRESS (Europos Sąjungos socialinių pokyčių ir inovacijų programos) ex ante vertinimu pabrėžta, kad reikia geriau suderinti ES užimtumo ir socialinės sričių veiksmus, susiejant programas PROGRESS ir EURES bei Europos mikrofinansų skyrimo priemonę ir sustiprinant jų įgyvendinimą. Be to, nustatyta, kad naujoji programa suteikia galimybę supaprastinti vykdymą nustatant bendras nuostatas, apimančias, inter alia, vienodus bendruosius tikslus, bendrą veiksmų tipologiją ir racionalizuojant ataskaitų teikimą ir vertinimą. Regioninė politika Regioninė politika vykdoma pagal pasidalijamojo valdymo su valstybėmis narėmis ir regionais, atsakingais už programų, kurioms naudojami ES ir nacionaliniai bei regioniniai ištekliai ir kuriomis siekiama ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos, principą. Vertinimas taip pat yra bendra atsakomybė. Vertinimo duomenys naudojami kai tik jie gaunami ir jie dažniausiai lemia politikos pokyčius, kai tam tikri faktai nustatomi keliuose vertinimuose. 2000–2006 m. laikotarpio vertinimo dokumentais (programos veikė iki 2009 m.) remtasi rengiant būsimus 2014–2020 m. politikos nuostatų pasiūlymus 5-ojoje sanglaudos ataskaitoje 2010 m. ir DFP pasiūlymus 2011 m. Ankstesniais metais gauti duomenys, taip pat 2011 m. surinkti duomenys dėl ankstesnio ir dabartinio programavimo laikotarpio taip pat buvo panaudoti rengiant Europos Komisijos pozicijų dokumentus dėl būsimos kiekvienos valstybės narės sanglaudos politikos ir bus svarstomi derybose dėl naujųjų programų – tai procesas, kuris tęsis iki 2013 m. pabaigos. 2011 m. 2000–2006 m. programavimo laikotarpio ex post vertinimai vis dar nebuvo užbaigti. Taip pat buvo pateiktos vertinimo išvados apie tebevykdomą įgyvendinimą 2007–2013 m. laikotarpiu. Vertinimo rezultatai patvirtina Komisijos pasiūlymų dėl 2014–2020 m. programavimo laikotarpio kryptį. Politikos klausimai bus išsamiai aptarti su valstybėmis narėmis, kad jie galėtų būti įtraukti į naujas programas, kurios bus parengtos per kelerius ateinančius metus. Trys veiksmų paketai 2011 m. buvo užbaigti kaip 2000–2006 m. Sanglaudos fondo ex post vertinimo dalis ir 2012 m. turėtų būti pateikta galutinė santrauka. Siekiant įvertinti poveikį dviejuose transporto ir aplinkos klausimų tyrimuose[42] naudota ex post ekonominės naudos analizė. Nors vertinimu prieita prie išvados, kad dar per anksti iki galo įvertinti poveikį, nuspręsta, kad šis metodas buvo tinkamas ir kad jis ir toliau bus naudojamas ateityje. Visi transporto projektai buvo ekonomiški ir Sanglaudos fondo įnašas buvo būtinas siekiant išnaudoti jų ekonominę naudą. Aplinkos projektų analizė parodė, kad daug aplinkos infrastruktūros projektų vykdyti siekiant patenkinti teisinius reikalavimus. Išlaidos buvo didesnės už naudą, kuri galėjo būti apibrėžta kiekybiškai, tačiau projektų poveikis buvo svarbus tuo, kad pagerėjo aplinkos klausimų suvokimas ir institucijų patirties įsisavinimas. Su valstybėmis narėmis aptariamos svarbios šių ir ankstesniais metais atliktų bendrai su ERPF finansuojamų transporto ir aplinkos apsaugos projektų įvertinimų išvados, kurios padės rengti būsimas politikos nuostatas. Paramos įmonėms ir inovacijoms vykdant regioninę politiką vertinimais[43] pateikta daugiau įrodymų, patvirtinančių, jog Komisija buvo teisi siūlydama bendrų ERPF paramos schemų ateityje netaikyti didelėms įmonėms. Nustatyta, kad paramos įmonėms poveikis didžiausias, kai ji teikiama mažesnėms įmonėms. Paramos inovacijoms Vokietijoje tyrimas[44] parodė, kad MTTP dotacijos turėjo poveikį įvairioms priemonėms – nuo esamų produktų ir procesų inovacijų iki naujų produktų ir procesų kūrimo. Reikėtų atlikti daugiau tyrimų, siekiant nustatyti, ar per ilgesnį laiką mažesnės dotacijos galėtų būti veiksmingesnės už dideles dotacijas, ir kaip būtų galima vietoj dotacijų geriau panaudoti paskolas. Ekspertų vertinimo tinklas, kuris kasmet rengia ataskaitas apie regioninės politikos dabartiniu programavimo laikotarpio rezultatus, padarė išvadą, kad programų įgyvendinimo vėlavimas didino riziką, kad pirmenybė bus teikiama įsisavinimui, o ne veiksmingumui. Vis dėlto yra ženklų, rodančių, jog programos įgyvendinamos greičiau, pateikiama daugiau pasiektų rezultatų ir apskritai pagerėjusios valstybių narių atliekamų vertinimų kokybės įrodymų. Tinklo parengti atsinaujinančiosios energijos ir energijos vartojimo efektyvumo politikos dokumentai rodo, kad ES parama yra nedidelė, palyginti su nacionalinėmis finansavimo priemonėmis, todėl kyla abejonių dėl pridėtinės vertės. Investicijas į sektorių reikia atidžiai išnagrinėti kiekvienu atveju atskirai, siekiant užtikrinti ekonominę naudą. Apskritai 2011 m. atliktais vertinimais patvirtinta, kad dabartines ir būsimas politikos priemones reikia labiau susieti su rezultatais ir kad valstybės narės turėtų atlikti daugiau politikos poveikio vertinimų. Šie elementai yra vieni svarbiausių Komisijos pasiūlymų ateičiai. 2 išlaidų kategorija. Gamtos išteklių išsaugojimas ir valdymas Žemės ūkis ir kaimo plėtra Tiesioginės paramos pajamų poveikio vertinimu[45] patvirtinta, kad tiesioginės išmokos padėjo padidinti ūkininkų pajamas ir atliko svarbų vaidmenį užtikrinant ūkių pajamas. Tai visų pirma pasakytina apie ganomų gyvulių (galvijų, avių ir ožkų) ūkius, lauko kultūrų ūkius, mišrius ūkius ir pieno ūkius. Tiesioginės išmokos padėjo sumažinti mažų ir didelių ūkių vidutinių pajamų vienam darbo vienetui atotrūkį. Tiesioginių išmokų, kuriomis teikiama finansinė parama ūkininkams, veiksmingumas buvo gana didelis, nors jis labai skiriasi priklausomai nuo regionų. Cukraus sektoriui taikomų BŽŪP priemonių vertinimas[46] parodė, kad 2006 m. cukraus sektoriaus reforma gerokai paspartino šio sektoriaus restruktūrizavimo procesus. Paspartėjo derlingumo didėjimas ir gamybos sutelkimas didesniuose ūkiuose. Nors apskritai reformos tikslai[47] buvo pasiekti, sistemos valdymas pagal kvotas ir orientacines kainas išlieka sudėtingas. Pieno sektoriui taikomų BŽŪP reformos priemonių vertinimas[48] parodė, kad pieno politika padėjo nuo 2004 m. sumažinti struktūrinį pasiūlos perteklių. Bendros paramos pieno sektoriui politikos išlaidos, išlaikant rinkos pusiausvyrą, sumažėjo. Vertinimo laikotarpiu išlaikytas gamintojų pajamų lygis ir patenkinti gamintojų pageidavimai dėl gamybos lankstumo ir plėtros. Reforma lėmė didesnę administracinę naštą ir kainų riziką. Vertinime rekomenduota įvesti lankstesnes priemones, siekiant reaguoti į pasaulio rinkos pokyčius. BŽŪP reformos priemonių, taikomų avių ir ožkų sektoriuje, vertinimas parodė, kad reforma padėjo padidinti našumą, nors apskritai sektoriaus konkurencingumas nepadidėjo. Italijai ir Graikijai suteiktos išmokos pagal paramos sektoriams, kuriuose susiduriama su specifiniais sunkumais, buvo mažos ir jų poveikis nedidelis. Nustatyta, kad avienos sektoriui per kaimo plėtros programas teikiama parama yra itin svarbi šio sektoriaus išlikimui. Be to, susietąja parama teikiama aplinkosauginė ir socialinė nauda kai kuriuose regionuose, ir ji yra būtina, siekiant išlaikyti gamybą pažeidžiamuose regionuose. Žemės ūkio produktams skirtų informavimo ir skatinimo veiksmų vidaus rinkoje ir trečiosiose šalyse vertinimu[49] nustatyta, kad daugiašalė veikla arba kampanijos trečiosiose šalyse greičiausiai be ES finansavimo nebūtų vykdomos. Nors suinteresuotosios šalys labai palankiai vertina informavimo ir skatinimo programas, kurios padėjo pagerinti įvaizdį ir didinti informuotumą apie ES žemės ūkio produktų kokybę ir konkrečius jų gamybos metodus, reikėtų geriau nustatyti šių programų tiesioginį ekonominį poveikį. Išskirtinių paukštienos ir kiaušinių sektorių rinkos rėmimo priemonių vertinimas rodo, kad bendras ES požiūris į didelių rinkos sukrėtimų (tokių kaip smarkus paklausos ir kainų sumažėjimas, kai dėl paukščių gripo sumažėjo vartotojų pasitikėjimas) sprendimą yra tinkamas. Nors priemonėmis rinka negalėjo būti stabilizuota trumpuoju laikotarpiu dėl ilgo pasirengimo laikotarpio, jomis užtikrinta, kad didelė prarastų pajamų dalis galėtų būti kompensuota per pagrįstą laiką. Vertinimu padaryta išvada, kad Komisija turėtų parengti priemones, skirtas spręsti tokias vartotojų pasitikėjimo krizes, kad jos galėtų būti panaudotos kuo skubiau stabilizuoti rinką. Vertinimo rezultatais pasinaudota rengiant Komisijos 2011 m. spalio mėn. BŽŪP reformos pasiūlymus, pavyzdžiui, pasiūlymus dėl tolesnio paramos atsiejimo ir kaimo plėtros politikos sistemos sukūrimo. Ateityje stebėseną ir vertinimus planuojama įtraukti į bendrą sistemą, kad įgyvendinant strategiją „Europa 2020“ būtų įvertintas bendras BŽŪP veiksmingumas. Šiuo tikslu buvo pradėtas procesas siekiant nustatyti bendrus su politikos tikslais susijusius rodiklius. Jūrų reikalai ir žuvininkystė Europos žuvininkystės fondo (2007–2013 m.) tarpiniu vertinimu (tyrimu)[50] prieita prie išvados, kad pradžioje būta su fondo valdymo ir kontrolės sistemomis susijusių problemų, tačiau dabar jos veikia patenkinamai. Perėjimas prie vienos veiksmų programos, nors ir naudingas ES lygmeniu, padidino daugumos valstybių narių valdymo išlaidas. Geresni audito ir kontrolės metodai gerokai sumažino finansinę riziką, tačiau administracinė našta mažose valstybėse narėse, ypač naujose valstybėse narėse, tebėra per didelė. Stebėsenos ir vertinimo sistemose daugiausia dėmesio skirta rezultatams, o ne poveikiui, ir nebuvo apibrėžti išmatuotini vienetai. Be to, ataskaitose nenaudoti rodikliai ir jie nebuvo sistemingai tikrinami. Į šias išvadas buvo atsižvelgta rengiant pasiūlymą dėl naujo ES jūrų ir žuvininkystės politikos fondo (2014–2020 m.). Pagrindiniai pakeitimai – iš esmės supaprastintos ir suderintos skirtingos administracinės taisyklės ir procedūros dėl finansinių sprendimų, ataskaitų rengimo, stebėsenos ir vertinimo, sustiprinti ryšiai su pagrindiniais bendros žuvininkystės politikos (BŽP) reformos tikslais, šiuo tikslu įdiegus sąlyginumo taisykles ir užtikrinus glaudesnį koordinavimą su kitais fondais bei geresnę stebėjimo ir vertinimo sistemą, grindžiamą bendrais rodikliais visose valstybėse narėse. 3a išlaidų kategorija. Laisvė, saugumas ir teisingumas Vidaus reikalai Komisijos ataskaita ir Išorės sienų fondo[51] laikotarpio vidurio vertinimu nustatyta, kad, nepaisant veiklos pradžios sunkumų, fondas atliko savo paskirtį didinti ES pagalbą investicijoms pasienyje ir konsulinėse įstaigose, siekiant naudos visai Šengeno erdvei. Dėl investicijų į sienų kontrolei skirtas nacionalines ryšių sistemas ir į Šengeno informacinę sistemą (SIS II) pagerintas ES išorės sienų saugumas. Be to, investicijomis į vizų informacinės sistemos sukūrimą patobulintas vizų tvarkymo procesas. Nepaisant to, kad fondas apskritai prisidėjo prie geresnio sienų valdymo ir naujų technologijų naudojimo, valstybės narės suabejojo kai kurių projektų veiksmingumu ir efektyvumu. Komisijos ataskaita ir Europos grąžinimo fondo (2008–2013 m.) laikotarpio vidurio vertinimas parodė, kad Fondas padėjo daugelyje valstybių narių plėtoti ir įtvirtinti grąžinimo valdymo praktiką. Pavyzdžiui, jis padėjo sutrumpinti buvimo priėmimo ir (arba) sulaikymo centruose laiką ir padidinti trečiųjų šalių piliečių, kurie savanoriškai norėtų grįžti, skaičių. Todėl buvo užtikrintas geresnis elgesys šių asmenų atžvilgiu, nei kad būtų buvę, jeigu jie būtų buvę prievarta išvežti. Komisijos ataskaitoje ir Europos trečiųjų šalių piliečių integracijos fondo (2008–2013 m.) tarpiniame vertinime nustatyta, kad, nepaisant veiklos pradžios sunkumų, dauguma valstybių narių tikisi baigti numatytus veiksmus ir pasiekti nustatytus tikslus. Fondo parama konkrečioms priemonėms arba grupėms, kurioms paprastai pagrindinės finansavimo priemonės netaikomos, rodo fondo teikiamą pridėtinę vertę. Keliose valstybėse narėse fondas parėmė išsamios politikos sistemos sukūrimą ir suteikė lėšų jai įgyvendinti. Vis dėlto su programomis susijęs administracinio darbo krūvis turėtų būti sumažintas. Saugumo ir laisvių apsaugos bendrosios programos (2007–2013 m.)[52] laikotarpio vidurio vertinimu buvo padaryta išvada, kad programa dėl savo europinio masto yra veiksminga ir kad ja veiksmingai remta įvairi veikla. Gana sudėtingos administracinės paraiškų teikimo procedūros galėjo turėti neigiamą poveikį projekto įgyvendinimui. ES pridėtinė vertė vis tiek buvo įvertinta kaip didelė, o bendras programos įgyvendinimas laikomas gana sėkmingu. Komisija pasiūlė, kad 2014–2020 m. vidaus reikalų fondų ir programų turėtų būti sumažinta nuo šešių iki dviejų: Prieglobsčio ir migracijos fondo ir Vidaus saugumo fondo. Šiuose Komisijos pasiūlymuose atsižvelgta į kitus vertinimo rezultatus. Teisingumas Atlikus tarpinį vertinimą[53] nustatyta, kad Civilinės teisenos programos[54] tikslai buvo labai svarbūs remiant Europos teisingumo politiką. Finansuojama veikla padeda pilietinės visuomenės organizacijoms ir valstybėms narėms veiksmingai prisidėti prie ES teisėkūros proceso ir nuoseklaus ES teisės taikymo. Be to, nustatyta, kad ši programa, nepaisant ribotų žmogiškųjų išteklių, valdoma veiksmingai. Tarpiniu vertinimu pasiūlyta civilinės teisenos ir baudžiamosios teisenos programas sujungti į naują daugiametę finansinę programą. Baudžiamosios teisenos programos[55] tarpiniu vertinimu buvo patvirtinta, kad remiamais veiksmais sprendžiamos svarbios problemos ir jais papildomos nacionalinės priemonės. Tačiau vertinimu taip pat buvo nustatyta, kad būtina padidinti finansavimo veiksmingumą geriau nustatant prioritetus, didinant Europos pridėtinę vertę, didinant viešumą ir paprastinant įgyvendinimą. Atlikus tarpinį vertinimą[56], buvo prieita prie išvados, kad programa „Daphne III“[57] yra labai svarbi sprendžiant problemas, kurioms spręsti ji buvo sukurta, nors programa galėtų būti labiau susieta su politikos formavimu. Galėtų būti padaryta didesnė pažanga skatinant ES masto partnerystes ir užtikrinant svarbiausių organizacijų tolygų geografinį pasiskirstymą. Nustatyta, kad veiksmų įgyvendinimui skiriamais finansiniais ištekliais suteikiamas finansavimas aukštos kokybės projektams, o sėkminga projektų atranka užtikrinama didele projektų konkurencija. Rezultatų sklaida galėtų būti patobulinta. Pagrindinių teisių ir pilietybės programos tarpiniu vertinimu[58] nustatyta, kad, nors dar per anksti daryti išvadas apie poveikį dėl nedidelio užbaigtų projektų skaičiaus, finansuoti projektai yra tinkami programos tikslams siekti ir prioritetams įgyvendinti. Didesnė pažanga turėtų būti padaryta užtikrinant platesnį Europos masto subalansuotą ES valstybių narių organizacijų dalyvavimą ir rezultatų sklaidą. Atlikus tarpinį vertinimą[59] nebuvo galima įvertinti Narkotikų prevencijos ir informavimo apie juos programos (NPIP)[60] veiksmingumo, nes dar buvo užbaigta nedaug projektų. Susidurta su sunkumais, susijusiais su pažeidžiamomis grupėmis ir siekiu užtikrinti projektų ilgalaikę pridėtinę vertę. Nustatyta būtinybė skirti papildomų finansinių išteklių ir stiprinti įvairių finansinių priemonių, skirtų siekti ES kovos su narkotikais strategijos tikslų, sąveiką. Vertinime rekomenduojama gerinti bendradarbiavimą su kitomis programomis, visų pirma Visuomenės sveikatos programa, siekiant išvengti dubliavimo ir sudaryti sąlygas galimiems naudos gavėjams savo paraiškas teikti tikslingiau. 3b išlaidų kategorija. Pilietybė Komunikacija Euranet[61] tarpinis vertinimas parodė, kad tinklas padėjo padidinti informavimą apie ES reikalus ir redakcinė vertę. Be šio finansavimo greičiausiai negalėtų būti tvariai didinama ES naujienų ir programų gamyba ir transliavimas. Kita vertus, vertinimu atkreiptas dėmesys į tokius klausimus kaip nevienoda informavimo apie ES reikalus, palyginti su visa gamybos apimtimi, dalis, nevienodas skirtingų kalbinių grupių atstovavimas dalyvaujančiose šalyse partnerėse ir lėta tinklo plėtra, visų pirma susijusi su transliavimo kalbų skaičiaus didinimu. Atsižvelgdamos į šiuos klausimus septynios naujos radijo stotys penkiose šalyse pridėjo keturias kalbas ir kuriamose programose daugiau dėmesio skiria ES klausimais. Rengiant kitą projekto etapą atsižvelgta į pagrindines vertinimo išvadas. Sveikata ir vartotojų apsauga 2003–2008 m. visuomenės sveikatos programos (VSP) ex post vertinimu[62] padaryta išvada, kad nors ir galėjo būti pageidautina pirmąja ES lygmens visuomenės sveikatos srities programa finansuoti platų veiklos rūšių diapazoną, buvo itin svarbu kitos kartos programą sutelkti į tikslingesnius konkrečių sričių veiksmus. Vertinimu nustatyta, kad daugiau dėmesio, tiek pasirenkant prioritetines sritis metinėse darbo programose, tiek sprendimuose dėl taikymo, turėtų būti skirta pridėtinei Europos vertei. Panašiai po jos sekusios programos laikotarpio vidurio vertinimu[63] padaryta išvada, kad joje kur kas daugiau dėmesio turėtų būti skiriama prioritetinams veiksmams ir finansinę paramą sutelkti taip, kad būtų užtikrinta didžiausia ES pridėtinė vertė. Organizavimo ir valdymo požiūriu buvo patvirtinta, kad yra parengtas procesas prioritetams metinėse darbo programose nustatyti ir jų derėjimui su bendraisiais VSP tikslais užtikrinti. Tačiau manoma, kad šis procesas nėra labai aiškus ar nuoseklus. VSP veiksmai paprastai atitinka programos tikslus, tačiau dar per anksti vertinti jų rezultatus ir poveikį. Nustatyta, kad dauguma veiksmų turėjo ES masto poveikį ir kad be VSP finansavimo dauguma veiksmų nebūtų vykdyti arba būtų vykdyti mažesniu mastu. Atskirų atvejų analizės vertinimas parodė, kad ES pridėtinė vertė aiškiausiai buvo matoma geriausios praktikos skatinimo ir tinklų kūrimo srityse. Kalbant apie veiksmingumą, nustatyta, kad daugumos veiksmų atveju turėjo būti pasiekta masto ekonomija, tačiau metodai jai įvertinti nebuvo aiškiai nustatyti. Buvo prieita prie išvados, kad, valdymą perdavus Sveikatos ir vartotojų reikalų vykdomajai agentūrai, žymiai pagerėjo programos vykdymas. Naująja sveikatos srities programa siekiama dėmesį sutelkti į mažesnį skaičių veiksmų, kurių papildoma nauda ES įrodyta, kuriais pasiekiama konkrečių rezultatų ir reaguojama į nustatytus poreikius ar trūkumus. Naująja programa taip pat siekiama tobulinti valstybių narių bendradarbiavimo sveikatos srityje būdus ir sudaryti galimybes padėti įgyvendinti nacionalinės sveikatos politikos reformas. Mokesčiai ir muitų sąjunga Programos „Fiscalis“ laikotarpio vidurio vertinimu[64] buvo prieita prie išvados, kad programa teigiamai prisidėjo prie mokesčių sistemų veikimo vidaus rinkoje gerinimo ir kad ji yra tinkama problemoms, su kuriomis susiduria nacionalinės valdžios institucijos, spręsti. Vertinimu padaryta išvada, kad programos pridėtinė ES vertė yra didelė: jeigu nebūtų bendradarbiavimo sistemos, kurią teikia programa, dauguma veiksmų, būtinų siekiant mokesčių srities bendradarbiavimo pažangos, nebūtų buvę įvykdyti arba būtų buvę įvykdyti gerokai vėliau arba didesne kaina ir prastesniais rezultatais. Padaryta bendra išvada, kad programa „Fiscalis“ yra ekonomiškai veiksminga. Vis dėlto vertinimu nustatyta, kad programa buvo mažiau veiksminga didinant supratimą apie ES teisę ir kovojant su sukčiavimu. Juo taip pat rekomenduota, kad būtų sukurta rezultatais grindžiama stebėsenos ir vertinimo sistema. Programos rezultatai turėtų būti geriau paskleisti, o programos veiksmų įgyvendinimas pagerėtų, jeigu programoje galėtų dalyvauti daugiau suinteresuotųjų šalių. Programos „Muitinė“ laikotarpio vidurio vertinimu pabrėžta, kad programa veiksmingai padėjo gerinti vidaus rinkos veikimą. Nustatyta, kad programa prisidėjo prie ES pridėtinę vertę didinančių veiksmų, kurie, be ES koordinavimo ir finansinės paramos, nebūtų vykdyti arba jų vykdymas pareikalautų gerokai daugiau išteklių ar laiko. Ji padėjo stiprinti nacionalinių muitinės administracijų bendradarbiavimą ir koordinavimą, taip gerinant keitimąsi informacija bei gerąja patirtimi. Nustatyta, kad programos bendrųjų veiksmų veiksmingumas buvo didelis, nors bendradarbiavimas su kitais viešaisiais ar privačiaisiais subjektais, siekiant sustiprinti saugumą ir kovą su sukčiavimu, buvo žymiai menkesnis. Indėlis į prekybos sąlygų su trečiosiomis šalimis gerinimą nebuvo gerai įvertintas. Vertinime nurodyta, kad našumas galėjo būti padidintas užtikrinant geresnę rezultatų sklaidą ir išplėtus šalių kandidačių ir galimų kandidačių dalyvavimą bei paramą joms. Švietimas ir kultūra Atlikus tarpinį vertinimą[65], buvo prieita prie išvados, kad programa „Veiklus jaunimas“[66] iki šiol sėkmingai siekiami jos tikslai ir ji aktyviai padeda mažiau galimybių turinčiam jaunimui. Programa padeda siekti ES jaunimo politikos tikslų ir skatina tolesnį jaunimo dalyvavimą renginiuose programai pasibaigus, darbą NVO ir didesnį judumą. Programa „Veiklus jaunimas“ remia veiklą, kurios vykdymui nebūtų įmanoma gauti lėšų iš kitų šaltinių. Programos lėšų įsisavinimo lygis yra didelis. Valdymo išlaidos yra palyginti didelės, tačiau jų dydį pateisina programos pobūdis. Biudžeto asignavimas buvo tinkamas. Nepaisant to, jaunimo organizacijos ir nacionalinės agentūros ir toliau patyrė didelę administracinę naštą, nors ir buvo žymiai patobulintos valdymo priemones. Dalyvių pasitenkinimo lygis, palyginti su valstybėse narėse organizuojamomis jaunimo programoms, buvo didelis, o įgyvendinimo struktūros laikomos veiksmingomis. 4 išlaidų kategorija. ES kaip pasaulinio masto veikėja Vystymasis ir išorės santykiai Dviem bandomaisiais paramos biudžetui Tunise[67] ir Malyje[68] vertinimais prieita prie išvados, kad parama biudžetui yra veiksminga priemonė tose šalyse, kurių vyriausybė yra įsipareigojusi vykdyti patikimą vystymosi politiką. Tunise parama biudžetui daug prisidėjo prie ekonomikos augimo, privačiojo sektoriaus plėtros, tačiau ji turėjo būti geriau orientuota į skurdo mažinimą. Malyje ji padėjo pasiekti labai gerų rezultatų švietimo ir sveikatos apsaugos srityje. Parama biudžetui papildo kitų formų pagalbą, visų pirma gebėjimams stiprinti. Ji negali lemti esminių politikos pokyčių, tačiau gali teikti papildomą paramą politikos įgyvendinimui. Jos poveikis yra didesnis, kai ji susiejama su platesnio masto politine ir ekonomine partneryste. Atlikus teminį vertinimą[69] padaryta išvada, kad, nors ES parama užimtumui ir socialinei integracijai skatinti šalyse partnerėse (ESI)[70] yra pagrindinis vystymosi politikos prioritetas, šis aspektas buvo menkai integruotas į vystymosi programas ir programose nepakankamai naudoti su ESI susiję rodikliai. Be profesinio švietimo ir mokymo srities veiksmų nedaug veiksmų buvo susiję vien tik su darbo vietų kūrimu. Naująja Vystomojo bendradarbiavimo priemone (2014–2020 m.) reaguojama į poreikį daugiau dėmesio skirti žmogaus socialinei raidai per Visuotinių viešųjų gėrybių ir uždavinių teminę programą, apimančią tokius klausimus: sveikatos, švietimo, lyčių lygybės, užimtumo, įgūdžių, socialinės apsaugos ir socialinės įtraukties, taip pat su ekonominiu vystymusi susijusius aspektus, tokius kaip augimas, darbo vietos, prekyba ir privačiojo sektoriaus dalyvavimas. Įvertinus[71] paramą konfliktų prevencijai ir taikos kūrimui (PKPTK)[72], padaryta išvada, kad ES šiai sričiai skyrė gerokai daugiau dėmesio, sustiprino savo politikos sistemą ir sukūrė įvairių finansinių ir nefinansinių priemonių. Komisija užtikrino pridėtinę vertę dėl neutralumo, patikimumo (nuolatinio dalyvavimo), kritinės finansinės masės, galimybių pasinaudoti įvairiomis priemonėmis, ilgalaikės patirties ir patikimumo skatinant demokratiją, taiką ir žmogaus teises. Vis dėlto konceptualaus lygmens politikos kryptys ne visada buvo tinkamos veiklos lygmeniu. ES turėtų stiprinti ir toliau plėtoti savo paramą PKPTK ir užtikrinti, kad kartu su jos finansine parama būtų teikiama pakankamai nefinansinės paramos. Įvertinus[73] EB bendradarbiavimą su užjūrio šalimis ir teritorijomis (UŠT)[74], prieita prie išvados, kad ES parama atitinka ES politikos tikslus skatinti ekonominį ir socialinį UŠT vystymąsi ir ekonomiškai jas labiau priartinti prie ES. Kalbant apie prekybą, ES lengvatinių muitų tarifų sistema negalėjo pakankamai kompensuoti ekonomikos įvairinimo suvaržymų. UŠT įsitraukimui į regionines programas kliudė tai, kad jos negalėjo dalyvauti regioniniuose tinkluose, didelės dalyvavimo išlaidos ir kartais kalbinės kliūtys. Nedaug rezultatų buvo pasiekta klimato kaitos ir krizių valdymo ištikus nelaimėms klausimais. Europos Sąjungos stabilumo priemonės (SP) reagavimo į krizes ir pasirengimo krizėms elementų vertinimu[75] padaryta išvada, kad SP gerokai padėjo padidinti bendrą ES krizių valdymo ir pasirengimo veiksmų tinkamumą, veiksmingumą ir efektyvumą, ir kad SP labai padeda užtikrinti ES taikos, saugumo ir vystymosi politikos nuoseklumą bei įtvirtini taiką ir stabilumą visame pasaulyje. Itin svarbus SP indėlis – įrodytas SP gebėjimas krizių atveju greitai ir laiku teikti pagalbą. Humanitarinė pagalba ir civilinė sauga 2011 m. atliktais vertinimais nustatyta, kad Komisijos veiksmais spręsti pagrindiniai pavojai sveikatai, sumažintas mirtingumo lygis, pagerinta Birmos pabėgėlių Kambodžoje atžvilgiu vykdoma ligų kontrolė, vykdyti tinkami ir veiksmingi kovos su choleros epidemija Zimbabvėje veiksmai, vykdytos tinkamos ir pagrįstos daugiasektorinės programos Ugandoje ir aktyviai prisidėta prie bendro Europos atsako į žemės drebėjimą Haityje. Vertinimais Haityje ir Zimbabvėje atkreiptas dėmesys į tai, kad intervencijų atveju pagalbą reikia anksčiau susieti su atkūrimu ir vystymusi. Ši išvada patvirtina dabartinį Komisijos pasiūlymą dėl humanitarinės pagalbos, pagal kurį siekiama, kad pagalbos susiejimo su atkūrimu ir vystymusi aspektas būtų nuosekliai įtraukiamas į humanitarinius veiksmus. Galiausiai Civilinės saugos mechanizmo ir CS finansinės priemonės (2007–2009 m.) vertinimas[76] parodė, kad abi šios programos dalys gerokai prisidėjo prie Europos masto bendradarbiavimo ir koordinavimo plėtojimo. Plėtra Paramos rengiant pasirengimo narystei finansines priemones (PNPP)[77] po 2013 m. vertinimu sektorių, šalių ir regionų lygmeniu nustatyta, kad apskritai PNPP pagalba yra svarbi. Vertinime taip pat prieita prie išvados, kad ekonominė ir kita plėtros nauda su kaupu kompensuotų naujos finansinės priemonės išlaidas ir kad ES priemonė teiktų europinę papildomą naudą, susiejant finansinę paramą su pagal politinius kriterijus apibrėžta pažanga – tai sudarytų sąlygas ES būti viršvalstybinio ir tarpregioninio bendradarbiavimo katalizatoriumi ir veikti kaip tarpininkui, susiejančiam įvairių ES įstaigų ir agentūrų patirtį (pvz., vykdant porinius projektus). Vertinimu taip pat patvirtinta, kad yra tvirtas pagrindas priimti būsimą pasirengimo narystei finansinę priemonę, kurios vykdymui būtų naudingas didesnis politinio dialogo ir finansinio bendradarbiavimo derėjimas, sektoriniu požiūriu pagrįstas programavimo procesas, daugiametis programavimas, aktyvesnis lėšų gavėjų ir suinteresuotųjų šalių dalyvavimas visais etapais bei veiklos paskatų taikymas. 3. Išvados Šioje ataskaitoje pateikti vertinimo rezultatai rodo, kad įvairių finansinių programų tikslai buvo pasiekti ir kad ES teikia papildomą naudą. Vis dėlto ataskaitoje daugiausia remiamasi tarpiniais vertinimais, kuriuose daugiau dėmesio skiriama veiklai ir pagal juos negali būti daromos galutinės išvados dėl rezultatų ar poveikio. Ataskaitoje nurodomos sritys, kuriose galima būtų pasimokyti iš patirties, ir sritys, kuriose padėtį reikia gerinti. Kai buvo galima, šioje ataskaitoje nustatyti rekomenduoti taisomieji veiksmai, turėję įtakos tolesnėms programoms. Apskritai ataskaitoje nurodoma, kad daugiau dėmesio reikia skirti rezultatų susiejimui su tikslais bei veiksmų darnai ir nuoseklumui užtikrinti. Bendradarbiaudama su biudžeto įvykdymo patvirtinimo institucija Komisija norėtų aiškiau nustatyti, kaip šią ataskaitą galėtų pagerinti. Komisija taip pat atkreipia dėmesį į Audito Rūmų prašymą ataskaitą pateikti anksčiau. Žvelgiant į ateitį, ataskaita bus siekiama parodyti, ar ES programos vykdomos tvarkingai, ir nustatyti rezultatus ir poveikį, kai tik jie tampa žinomi. Kad šis tikslas būtų pasiektas, turi būti sukurta patikima ir nuosekli sistema, siekiant užtikrinti pažangos stebėjimą visu programų vykdymo laikotarpiu. [1] Pirmąją 2010 finansinių metų vertinimo ataskaitą Komisija priėmė 2012 m. vasario 17 d. (COM(2012) 40). [2] 2011 m. gegužės 10 d. EP sprendimas dėl 2009 finansinių metų Europos Sąjungos biudžeto įvykdymo patvirtinimo, III skirsnio 71–72 dalys. [3] Birželio 7 d. Komisijos gauta Audito Rūmų nuomonė 4/2012. [4] Tai yra Komisijos strateginio planavimo ir programavimo ciklo, metinių veiklos ataskaitų, metinių biudžeto sąmatų ir kt. [5] Dalis, kurioje paaiškinamos išvados, 16 puslapis. [6] 2010 m. EP biudžeto įvykdymo patvirtinimas (P7_TA (2012) 0153) I dalis). [7] Birželio 7 d. Komisijos gauta Audito Rūmų nuomonė 4/2012. [8] Vertinamuosiuose tyrimuose gali būti pateiktos konkrečių veiklos rezultatų aspektų peržiūros ir (arba) pagrindinis dėmesys gali būti skiriamas stebėsenos ir įgyvendinimo klausimams. [9] Galiojantys 2011 m. MVA rengimo nurodymai – Finansinio reglamento 60 straipsnio 7 dalis. [10] FR 33 straipsnis. [11] 3,6 mlrd. EUR apytikslis daugiametis biudžetas. [12] Bendras požiūris, kurios laikomasi šioje ataskaitoje – nustatyti tarpinius vertinimus. Kai nenurodyta, kad vertinimas yra tarpinis arba ex post, jis apima abiejų vertinimų aspektus. [13] Nors programa apima 2007–2013 m. laikotarpį, numatoma, kad paskutiniai rezultatai bus pasiekti maždaug 2017 m. [14] http://ec.europa.eu/enterprise/dg/files/evaluation/eye_final_report_en.pdf. [15] Apytikslis 34 mln. EUR biudžetas. [16] ES biudžetas naudojamas tik garantijoms. [17] TEN-T programos tikslas – užtikrinti sanglaudą, transeuropinio transporto tinklo sujungimą ir sąveikumą bei prieigą prie jo. [18] Apytikslis 8 mlrd. EUR biudžetas. [19] Aštuoniolika projektų skirti geležinkelio ir du vidaus vandenų kelių transportui. [20] Ankstesnių ir tebevykdomų programų atveju nenurodoma, ar vertinimas tarpinis, ar ex post. [21] http://ec.europa.eu/transport/evaluations/doc/2011_marco-polo-programme-2003-2010.pdf. Iš dalies paskutinės programos ex post vertinimas, o iš dalies tarpinis dabartinės programos vertinimas. [22] Apytikslis 417 mln. EUR biudžetas tik programai „Marco Polo I“. [23] http://ec.europa.eu/information_society/activities/sip/policy/programme/current_prog/index_en.htm. [24] Apytikslis 55 mln. EUR biudžetas. [25] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0548:FIN:En:PDF. [26] Apytikslis 149 mln. EUR biudžetas. [27] http://ec.europa.eu/energy/evaluations/doc/2011_iee2_programme.pdf. [28] Apytikslis 730 mln. EUR biudžetas. [29] http://ec.europa.eu/energy/evaluations/doc/2011_eepr_mid_term_evaluation.pdf. [30] Apytikslis 4 mlrd. EUR biudžetas. [31] Apytikslis 55 mlrd. EUR biudžetas (įskaitant Euratomą). [32] Padėtis 2012 m. rugsėjo 30 d. [33] Atvira prieiga, apibrėžiama kaip laisva prieiga internetu, siekiama tobulinti ir skatinti žinių sklaidą ir taip pagerinti mokslinių atradimų veiksmingumą ir padidinti viešojo mokslinių tyrimų finansavimo įstaigų investicijų į MTTP grąža. http://ec.europa.eu/research/science-society/index.cfm?fuseaction=public.topic&id=1294&lang=1. [34] Penktoji 7BP 2011 m. stebėjimo ataskaita pateikiama adresu http://ec.europa.eu/research/evaluations/index_en.cfm?pg=fp7-monitoring. [35] http://ec.europa.eu/research/evaluations/index_en.cfm. [36] 7BP transporto mokslinių tyrimų programos vertinimas, Žinių regionų programos poveikio vertinimo tyrimas, 6BP–NMP programos vertinimo tyrimas. [37] Apytikslis 7 mlrd. EUR biudžetas. [38] http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/education/2011/llpreport_en.pdf [39] Apytikslis 309 mln. EUR biudžetas. [40] http://ec.europa.eu/social/keyDocuments.jsp?type=0&policyArea=0&subCategory=0&country=0&year=0&advSearchKey=evaluationesf&mode=advancedSubmit&langId=en. [41] Skirta spręsti diskriminacijos užimtumo ir darbo rinkoje problemas. [42] http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docgener/evaluation/expost2006/wpb_en.htm. [43] http://ec.europa.eu/regional_policy/information/evaluations/impact_evaluation_en.cfm#1. [44] http://ec.europa.eu/regional_policy/information/evaluations/impact_evaluation_en.cfm#2. [45] http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/income/index_en.htm. [46] http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/sugar-2011/index_en.htm. [47] Restruktūrizuoti cukraus sektorių, stabilizuoti rinką ir didinti orientaciją į rinką, užtikrinti cukraus tiekimą. [48] http://ec.europa.eu/agriculture/evaluation/market-and-income-reports/dairy-sector-2011_en.htm. [49] http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/promotion/index_en.htm. [50] http://ec.europa.eu/fisheries/documentation/studies/eff_interim_evaluation_en.pdf. Apytikslis 4,3 mlrd. EUR biudžetas. [51] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:52011DC0857:EN:NOT. [52] Kurią sudaro Nusikalstamumo prevencijos ir kovos su nusikalstamumu programa (ISEC) ir Terorizmo ir kitos su saugumu susijusios rizikos prevencijos, parengties ir padarinių valdymo programa (CIPS). [53] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0351:FIN:EN:PDF. [54] Apytikslis 109 mln. EUR biudžetas. [55] Apytikslis 199 mln. EUR biudžetas. [56] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0254:FIN:EN:PDF. [57] Apytikslis 116 mln. EUR biudžetas. [58] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0249:FIN:LT:PDF. Apytikslis 93 mln. EUR biudžetas. [59] http://eur-lex.europa.eu/Result.do?T1=V5&T2=2011&T3=246&RechType=RECH_naturel&Submit=Search. [60] Apytikslis 21 mln. EUR biudžetas. [61] Europos radijo tinklas. [62] Apytikslis 312 mln. EUR biudžetas. http://ec.europa.eu/health/programme/docs/ex_post_evaluation_en.pdf. [63] http://ec.europa.eu/health/programme/docs/mthp_final_report_oct2011_en.pdf. [64] Apytikslis 157 mln. EUR biudžetas. http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/common/publications/studies/fiscalis2013_mid_term_report_en.pdf. [65] http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/youth/2011/interimreport_en.pdf. [66] Apytikslis 885 mln. EUR biudžetas. [67] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2011/1286_docs_en.htm. [68] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2011/1290_docs_en.htm [69] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2011/1296_docs_en.htm. [70] Apytikslis 7,9 mlrd. EUR biudžetas. [71] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2011/1291_docs_en.htm. [72] Apytikslis 7,7 mlrd. EUR biudžetą 2001–2010 m. laikotarpiu. [73] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2011/1294_docs_en.htm. [74] Apytikslis 286 mln. EUR biudžetą 1999–2009 m. laikotarpiu. [75] http://ec.europa.eu/dgs/secretariat_general/evaluation/search/search.do. [76] Apytikslis 190 mln. EUR biudžetas 2007–2013 m. laikotarpiu. [77] Apytikslis 11,5 mlrd. EUR biudžetas 2007–2013 m. laikotarpiu.