KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI KELIONĖS PASLAUGŲ PAKETŲ TAISYKLĖS SKAITMENINIAME AMŽIUJE /* COM/2013/0513 final */





KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI KELIONĖS PASLAUGŲ PAKETŲ TAISYKLĖS SKAITMENINIAME AMŽIUJE 1. XXI AMŽIAUS ES KELIONĖS PASLAUGŲ PAKETŲ RINKA Turizmo sektoriuje veikia maždaug 1,8 mln. įmonių, kuriose dirba apie 5,2 proc. visos darbo jėgos, taigi šis sektorius yra labai svarbus Europos Sąjungos ekonomikai ir jos augimui. Kelionių, turizmo ir su jais susijusiems sektoriams tenkanti ES BVP dalis yra maždaug 10 proc.[1] ES yra dažniausiai turistų iš viso pasaulio lankoma vieta – 2012 m. čia apsilankė 400 mln. užsienio svečių[2]. 2011 m. europiečiai leidosi į 1 mlrd. poilsinių kelionių[3], iš kurių beveik 80 proc. buvo Europos Sąjungoje[4]. Nepaisant pastarojo meto ekonomikos krizės, 2010–2012 m. toliau augo ir ES apsilankiusių užsienio turistų skaičius (daugiau kaip 7 proc.), ir per atostogas keliaujančių europiečių skaičius. Taigi turizmas – vienas atspariausių ES ekonomikos sektorių. ES teisės aktais ginamos keliautojų, ypač įsigyjančių kelionės paslaugų paketus, teisės – taip užtikrinama, kad vartotojai įsigytų aukštos kokybės kelionės paslaugas bet kurioje ES rinkos vietoje. Tačiau per daugiau kaip 20 metų nuo tada, kai buvo priimta Kelionių paketų direktyva[5], kelionių rinka labai pasikeitė – pirmiausia dėl interneto. Komisija privalo reaguoti į vis aktyvesnius šio sektoriaus įmonių, vartotojų ir teisės aktų leidėjų raginimus atnaujinti Direktyvą ir pritaikyti ją prie skaitmeninio amžiaus poreikių. Kaip numatyta ES turizmo strategijoje[6], peržiūrint Direktyvą Europos turizmas bus sustiprintas pritaikius dabartines taisykles prie pakitusio vartotojų elgesio – apie tai jau skelbta Europos vartotojų darbotvarkėje[7] ir patvirtinta antrojoje ES pilietybės ataskaitoje[8]. Įtraukus į direktyvos taikymo sritį naujo tipo kelionės paslaugų derinius bus paveikta apie 50 proc. rinkos ir padidės vartotojų pasitikėjimas ir pasitenkinimas. 2. IŠSAMESNIS KELIAUTOJŲ TEISIŲ REGLAMENTAVIMAS Vartotojų, perkančių atskiras kelionės paslaugas – nesvarbu, ar jie jas užsisako vietos kelionių agentūroje, internetu ar telefonu, apsauga reglamentuojama įvairiomis ES ir nacionalinės teisės nuostatomis. ES taisyklių tikslas – užtikrinti, kad vartotojams, pažeidžiamiausiai sutarties šaliai, ypač kelionės metu, būtų garantuojamos tam tikros bendrosios teisės, mažinančios problemų tikimybę ir užtikrinančios tinkamą paslaugų lygį visoje ES. Kelionės paslaugų paketus perkantiems vartotojams užtikrinama papildoma apsauga. · Bendrosios vartotojų teisės prieš kelionės įsigijimą, ją įsigyjant ir po įsigijimo Kelionių ir turizmo paslaugoms (pvz., apgyvendinimui ir automobilių nuomai) taikoma bendroji ES vartotojų teisė[9], todėl keliones planuojantys vartotojai visoje ES saugomi nuo nesąžiningos komercinės veiklos. Pardavėjai privalo skelbti galutinę produkto kainą, į kurią jau įtrauktos, pavyzdžiui, vietoje mokėtinos rinkliavos, mokesčiai ir dokumentų tvarkymo išlaidos. Draudžiama reklamos priemonėmis klaidinamai ar apgaulingai paskatinti vartotoją nusipirkti produktą, kurio kitu atveju jis nebūtų pirkęs. Pavyzdžiui, interneto svetainėse, kuriuose skelbiamos kainos ir vartotojų atsiliepimai, pardavėjai negali reikšti nuomonės apsimesdami vartotojais ar skelbti neteisingą faktinę informaciją[10]. Siūlydami pirkti kelionės paslaugas internetu, pardavėjai privalo pateikti išsamią informaciją, įskaitant jų duomenis ryšiams ir produkto aprašą. Draudžiama naudoti iš anksto pažymėtus langelius, kad vartotojai būtų pastūmėti nusipirkti papildomų paslaugų[11]. Be to, kelionės paslaugų sutartyse draudžiama nustatyti nesąžiningas sąlygas. Pavyzdžiui, pardavėjas negali nustatyti sąlygų, su kuriomis vartotojas neturėjo galimybės susipažinti iki sutarties pasirašymo. Tais atvejais, kai kitoje valstybėje narėje įsisteigęs pardavėjas nukreipia savo komercinius veiksmus į vartotojo valstybę narę (pvz., internetu), ES vartotojai ginami savo šalies vartotojų teisės – pardavėją jie gali paduoti tik į savo šalies teismą, o patys taip pat gali būti paduoti į teismą tik savo šalyje[12]. Pavyzdys. Populiarioje keliautojų atsiliepimų svetainėje Žanas užsisakė viešbutį Maljorkoje. Atvykęs į viešbutį jis pamatė, kad jo kambarys su langais į gatvę neatitinka svetainėje pateikto aprašymo, kuriame teigiama, kad kiekviename kambaryje yra balkonas su vaizdu į jūrą. Tokia klaidinanti reklama draudžiama pagal Nesąžiningos komercinės veiklos direktyvą. · Keleivių teisės ES pirmoji pasaulyje išsamiai teisės aktais nustatė visų rūšių – geležinkelių, oro, jūrų ir kelių (miesto ir tolimojo susisiekimo autobusų) – transporto keleivių teises[13]. Keleivių teisės grindžiamos trimis pagrindiniais principais: nediskriminavimu, tikslia ir laiku pateikiama informacija ir nedelsiant teikiama proporcinga pagalba. Keleiviai turi būti teisingai informuojami apie savo teises iki išvykimo, kelionei nutrūkus turi teisę atgauti pinigus arba vykti kitu maršrutu, taip pat jiems turi būti suteikta pagalba ir tam tikrais atvejais išmokėta kompensacija. Pavyzdys. Spalio mėn. Marija užsisakė lėktuvo bilietus, ketindama praleisti Kalėdų atostogas su savo šeima. Iki išvykimo likus vienai savaitei, ji sužinojo, kad oro transporto bendrovė atšaukė jos skrydį, nes bilietai buvo prastai perkami. Oro transporto bendrovė negalėjo pasiūlyti jai kito skrydžio, todėl turėjo sumokėti kompensaciją. Gavusi kompensaciją Marija už ją nusipirko kitos oro transporto bendrovės bilietus. · Kitos teisės, įtvirtintos kelionių ir turizmo teisės aktuose Yra ir kitų, siauresnės srities, teisės aktų, kuriais ginami keliautojų interesai, kaip antai Reglamentas Nr. 1008/2008[14], kuriuo reikalaujama skelbti galutines lėktuvo bilietų kainas, į kurias įtraukti visi mokesčiai ir privalomieji mokėjimai, ir Pakaitinio naudojimosi direktyva 2008/122/EB[15], kurioje nustatyti griežti informacijos reikalavimai ir teisė per 14 dienų atšaukti užsakymą, taip apsaugant vartotojus nuo nepageidaujamų sutarčių sudarymo. · Specialiosios keliautojų, įsigijusių kelionės paslaugų paketą, teisės Kelionės ir atostogų paslaugų paketai yra sudėtiniai kelionės paslaugų deriniai, į kuriuos paprastai įeina transporto ir apgyvendinimo paslaugos, tačiau gali būti įtraukta ir kitų paslaugų, kaip antai automobilio nuoma ar ekskursijos. Kadangi tokiu atveju paslaugas teikia skirtingi teikėjai, problemos dėl vienos paslaugos gali neigiamai paveikti kitų paslaugų teikimą. Dėl kalbos barjero ar kultūrinių skirtumų keliautojui gali būti sudėtinga spręsti problemas su subrangovais atostogų šalyje, be to, tokiu atveju jis net neturėtų sutarčių su įvairiais paslaugų teikėjais. Dėl šių priežasčių, taip pat atsižvelgdama į tarpvalstybinį daugelio tokių paslaugų pobūdį, 1990 m. ES nusprendė priimti Kelionių paketų direktyvą. Direktyvoje užtikrinta visapusiška apsauga (netaikoma atskirų kelionės paslaugų pirkėjams) ir nustatyta, kad kelionių agentas ir (arba) organizatorius atsako už tinkamą visų pakete numatytų paslaugų suteikimą ir kad atsakingam paslaugų teikėjui bankrutavus paketą įsigijusiam keliautojui turi būti grąžinti pinigai. 10 PAGRINDINIŲ TEISIŲ, ĮTVIRTINTŲ 1990 M. KELIONIŲ PAKETŲ DIREKTYVOJE 1. Visą reikiamą informaciją apie kelionę keliautojas gauna iki sutarties pasirašymo. 2. Visada nurodoma viena šalis (kelionių agentas arba kelionės organizatorius, jo pavardė ir adresas visada įrašomi į sutartį), atsakinga už tinkamą visų sutartyje nustatytų paslaugų suteikimą. 3. Keliautojui nurodomas pagalbos telefono numeris arba informacijos centras, per kurį jis gali susisiekti su kelionės organizatoriumi arba kelionių agentu. 4. Jei keliautojas negali vykti į kelionę pats, jis gali perduoti užsakymą kitam asmeniui. 5. Likus mažiau kaip 20 dienų iki išvykimo kelionės kaina nebegali būti keičiama, o iki tol ji gali būti keičiama tik labai retais atvejais. 6. Jeigu pakeičiamas vienas iš pagrindinių kelionės paslaugų paketo elementų, keliautojas gali nutraukti sutartį ir atsiimti pinigus. 7. Jeigu iki išvykimo už kelionę atsakingas pardavėjas atšaukia kelionę, keliautojas gali susigrąžinti pinigus ir tam tikrais atvejais gauti kompensaciją. 8. Jeigu po išvykimo nesuteikiama reikšminga dalis pakete numatytų paslaugų, turi būti imtasi alternatyvių priemonių (be papildomo mokesčio), kad atostogas galima būtų tęsti. 9. Kilus problemų keliautojui turi būti operatyviai suteikta pagalba. 10. Už kelionę atsakingam pardavėjui bankrutavus, keliautojo iš anksto sumokėtos sumos grąžinamos, o jeigu kelionė jau prasidėjo, jis repatrijuojamas. 3. KELIONIŲ PAKETŲ DIREKTYVOS REFORMA · Kodėl reikia reformos? Vis daugiau žmonių naudojasi internetu[16], todėl ir kelionės vis dažniau užsisakomos internetu. 2011 m. internetu įsigytos kelionių paslaugos sudarė maždaug 35 proc. visų kelionių paslaugų užsakymų. Vien 2013 m. kovo mėn. kelionių interneto svetainėse apsilankė beveik 183 mln. piliečių[17]. Kelionių rinką labai pakeitė ir oro transporto sektoriaus liberalizavimas – rinkoje atsirado pigesnių ir prieinamų lėktuvo bilietų. Kelionių paketų direktyva buvo priimta tuo metu, kai žmonės atostogų keliones pirkdavo kelionių agentūrose, paprastai pasirinkdami iš anksto sudarytus visų reikalingų paslaugų paketus. Dabar, nors 23 proc. ES keliautojų vis dar įsigyja standartinius iš anksto parengtus paketus, vis dažniau pavieniai kelionės elementai įsigyjami atskirai (taip darė 54 proc. 2011 m. keliavusių europiečių), arba įsigyjamos individualizuotos kelionės, kurias suplanuoja ir pagal konkrečius keliautojo poreikius ir pageidavimus pritaiko vienas ar keli komerciškai susiję pardavėjai[18]. Nors tradiciškai šis būdas taikomas parduodant keliones internetu, planuodamos savo klientų keliones jį naudoja ir kelionių agentūros. Tokie kelionės paslaugų rinkiniai dabar sudaro 23 proc. kelionių rinkos – maždaug 118 mln. kelionių per metus. Šie rinkiniai apima kelionės paslaugas, kurioms būdingos savybės, vartotojų tradiciškai siejamos su kelionės paslaugų paketais, taip pat tokias paslaugas, kurias užsakant kelionės paslaugų pardavėjas tik padeda atlikti atskirą kitos paslaugos užsakymą. Atsiradus šioms naujoms kelionės paslaugų rūšims kilo painiava, nes ir įmonėms, ir vartotojams gali kilti abejonė, ar dabartinėmis teisės nuostatomis jiems užtikrinama apsauga. Byloje Club Tour[19] ES Teisingumo Teismas nustatė, kad turizmo paslaugų derinys, kelionių agentūros sudarytas pagal konkrečius vartotojo pageidavimus, iki sutarties sudarymo patenka į Direktyvos taikymo sritį. Tačiau taikant Direktyvą ir šį Teisingumo Teismo sprendimą, ypač internetu parduodamoms paslaugoms, kilo sudėtingų teisinių klausimų ir pradėtas ne vienas teismo procesas valstybėse narėse[20]. Praktikoje gali atsitikti, kad iš vienodų kelionės paslaugų sudarytiems rinkiniams taikoma skirtinga teisinė apsauga – tai priklauso nuo to, kaip, kur ir kas siūlo pirkti tokius rinkinius. Daugelis valstybių narių, reaguodamos į šiuos rinkos pokyčius, ėmėsi priemonių, tačiau tos priemonės skirtingos. Kai kurios[21] priėmė įstatymus, kuriais siekiama apsaugoti vartotojus, perkančius konkrečias paslaugas, kurios yra panašios į tradicinius kelionės paslaugų paketus. Pavyzdžiui, Jungtinė Karalystė neseniai peržiūrėjo nemokumo atveju taikomas apsaugos priemones – jos pradėtos taikyti įmonėms, skrydžius į užsienį parduodančioms kartu su dar bent viena kelionės paslauga (vadinamoji Flight Plus reforma)[22]. Panašiai yra ir Švedijoje – apsaugą nemokumo atveju čia reikalaujama užtikrinti tuomet, kai kelionės paslaugų rinkinį sudaro atskiros transporto ir apgyvendinimo paslaugos, kurios kartu gali pasirodyti labai panašios į kelionės paslaugų paketą. Pagal Vokietijos teisę nustatant, ar konkrečiam kelionės paslaugų rinkiniui turi būti taikomos kelionės paslaugų paketams skirtos taisyklės, atsižvelgiama į vartotojui kylantį įspūdį. Šiomis naujomis rinkos sąlygomis galiojančiomis ES taisyklėmis nebeužtikrinama, kad būtų atsižvelgiama į vartotojų ir įmonių poreikius. Dėl skirtingų valstybių narių taikomų teisinių reikalavimų, pavyzdžiui dėl ikisutartinės informacijos, atsakomybės ir apsaugos nemokumo atveju, įmonėms sunkiau plėtoti savo veiklą užsienyje. Taigi kelionių organizatoriai nebegali konkuruoti vienodomis sąlygomis. Skirtingos įvairiose valstybėse narėse taikomos taisyklės taip pat trukdo mažesnėms įmonėms parduoti savo produktus kitose šalyse, o dėl to vartotojai turi mažiau galimybių rinktis. Be to, taikant Direktyvą sudaromos nereikalingos biurokratinės kliūtys – pavyzdžiui, spausdintų katalogų taisyklės yra pasenusios. Dėl nebeaktualios Direktyvos taikymo srities vartotojai, manantys, kad jiems taikoma apsauga, taip pat gali prarasti pinigus nusipirkę kelionių produktą, kuriam ji netaikytina. PAGRINDINĖS DABARTINĖS DIREKTYVOS PROBLEMOS · 67 proc. ES piliečių klysta manydami, kad pirkdami naujojo tipo kelionės paslaugų rinkinius yra apsaugoti. · Tikimybė, kad šių naujų kelionės paslaugų rinkinių vartotojai patirs problemų, yra dukart didesnė nei tradicinių iš anksto parengtų kelionės paslaugų paketų atveju. Be to, kilus problemai vidutinės tokio vartotojo išlaidos yra beveik 600 EUR, o tradicinių kelionės paslaugų paketų atveju atitinkamos vartotojo išlaidos nesiekia 200 EUR. · Bendroji žala, kurią patiria naujojo tipo kelionės paslaugų rinkinių pirkėjai ES – daugiau kaip 1 mlrd. EUR per metus. · Neaiškios ir nenuoseklios taisyklės dėl teisinės atsakomybės – našta ir vartotojams, ir įmonėms. · ES įmonės, siūlančios lygiaverčius kelionių produktus, negali konkuruoti vienodomis sąlygomis. Atskiroms kelionės paslaugoms taikomos bendrosios teisės nuostatos dėl vartotojų apsaugos ir keleivių teisių naujiesiems kelionės paslaugų rinkiniams netinka. Akivaizdu, kad būtinas jiems taikytinas teisės aktas. Todėl Direktyvos nuostatų atnaujinimas ir pritaikymas prie interneto amžiaus poreikių turėtų apčiuopiamos naudos. · Kaip pasiūlyme atnaujinamos dabartinės nuostatos? Šiuo pasiūlymu dabartinės Direktyvos nuostatos patikslinamos ir atnaujinamos atsižvelgiant į teisinės sistemos ir rinkos pokyčius. Pirma, nors daugiausia dėmesio ir toliau bus skiriama kelionės paslaugų paketams, Direktyvos taikymo sritis bus išplėsta – į ją bus aiškiai įtraukti dažnai rinkoje naudojami naujieji kelionės paslaugų rinkiniai. Taip pat sukuriama lanksti dalykinių kelionių sistema sistema, leidžianti išvengti pernelyg išsamaus reglamentavimo – iš Direktyvos taikymo srities išbraukiamos dalykinės kelionės, preliminariosios sutarties pagrindu perkamos iš pardavėjo, kuris specializuojasi dalykinių kelionių organizavimo srityje. Pavyzdys. Oro transporto bendrovės X interneto svetainėje Tomas užsisakė tiesioginį skrydį į Tailandą. Atliekant užsakymą jam buvo pasiūlytas apgyvendinimas viešbutyje. Jis įsigijo abi paslaugas ir jas bendrai apmokėjo oro transporto bendrovės interneto svetainėje. Tuo pat metu jo draugas Džeimsas nusipirko apgyvendinimą tame pačiame viešbutyje ir tos pačios oro transporto bendrovės skrydį kaip kelionės paslaugų paketą, kurį siūlė kelionių grupė Y. Jiems būnant Tailande oro transporto bendrovė X bankrutavo, ir jų skrydis atgal buvo atšauktas. Tomas turėjo pats pasirūpinti kelione namo, ir ji kainavo jam 700 EUR, neskaitant pirmojo bilieto kainos. Tačiau Džeimsas buvo repatrijuotas be papildomų išlaidų, nes Y pritaikė apsaugos nemokumo atveju priemones. Įsigaliojus siūlomiems pakeitimams, Tomas būtų repatrijuotas be papildomų išlaidų – lygiai taip pat kaip Džeimsas. Antra, pasiūlymu užtikrinamas didesnis rinkos skaidrumas – visi keliautojai galės aiškiai nustatyti, ar jiems siūlomas kelionės paslaugų paketas, ar ne, taigi bus išvengta painiavos. Taip pat jame atnaujinami informacijos reikalavimai – atsižvelgiama į ES vartotojų teisės pokyčius nuo 1990 m. Trečia, šiuo pasiūlymu panaikinamos specialiosios nuostatos dėl katalogų, nes interneto laikais spausdintų informacinių leidinių svarba labai sumažėjo. Dėl dabar galiojančių taisyklių įmonės turėjo be reikalo spausdinti visą savo reklaminę medžiagą – dėl to kasmet patiriama maždaug 390 mln. EUR nepagrįstų išlaidų. Tačiau pasiūlymu užtikrinama, kad keliautojas ir toliau gautų visą pagrindinę informaciją iki sutarties pasirašymo, o po to bet kokia galimai svarbi informacija, pavyzdžiui, dėl kelionės maršruto pasikeitimo, jam būtų pateikta raštu (įskaitant el. paštu). Ketvirta, pasiūlymu keliautojams suteikiama daugiau teisių atšaukti kelionę. Be dabar galiojančios teisės perduoti sutartį kitam asmeniui, vartotojai turės teisę iki išvykimo nutraukti sutartį, nors ir sumokėdami kelionės organizatoriui pagrįstą kompensaciją už patirtas išlaidas. Atvykimo vietoje įvykus gaivalinei nelaimei, kilus karui ar atsitikus kitoms rimtoms nelaimėms, vartotojai taip pat turės teisę nutraukti sutartį nemokėdami kompensacijos. Nuostatos dėl kainų bus teisingesnės ir leis geriau prognozuoti – nustatoma, kad kaina negali būti didinama daugiau kaip 10 proc. Penkta, pasiūlymu nustatomos aiškesnės teisės gynimo priemonės ir tinkamesnė žalos atlyginimo tvarka, jei kelionėje kiltų problemų – jos grindžiamos neseniai priimtais ES teisės aktais dėl alternatyvaus ir elektroninio ginčų sprendimo, taip pat naujomis taisyklėmis, pagal kurias kelionių agentai yra atsakingi už užsakymo klaidas, bei nuostata, kuria keliautojams suteikiama galimybė skundus ar pretenzijas pateikti tiesiogiai agentui, iš kurio jie įsigijo kelionę. Taip pat pasiūlymu nustatomos aiškesnės taisyklės dėl sutartinės atsakomybės. Kelionėje kilus problemų keleiviai ir toliau galės kreiptis į bendrą informacijos centrą, tačiau kadangi už visų paslaugų suteikimą bus atsakingi kelionės organizatoriai, jie bus suinteresuoti kur kas atidžiau rinktis subrangovus. Jei kelionės paslaugų paketas parduotas per ES agentą, o kelionės organizatorius įsisteigęs ne ES šalyje, keliautojai galės reikalauti žalos atlyginimo tiesiogiai iš to agento. Galiausiai, pasiūlyme patikslinama apsaugos nemokumo atveju taisyklė – aiškiai nustatoma, kad valstybės narės privalo užtikrinti nemokumo atveju taikomų nacionalinių apsaugos priemonių tarpusavio pripažinimą struktūriškai bendradarbiaudamos. Šis sprendimas siūlomas atsižvelgiant į neseniai atliktą Paslaugų direktyvos[23] vertinimą, kuris parodė, kad kai kurios valstybės narės vis dar nepripažįsta draudimo, privalomo kelionių organizatoriams savo įsisteigimo valstybėje narėje, todėl teikdami paslaugas kitoje šalyje jie patiria dukart daugiau išlaidų. Tam tikromis aplinkybėmis apsauga nemokumo atveju bus užtikrinama visiems keliautojams, per vieną tarpininką sudariusiems atskiras sutartis su įvairiais kelionės paslaugų teikėjais. Liuksemburge įsisteigęs kelionių organizatorius „SunFun Travels“ organizuoja skydžius iš Belgijos, Prancūzijos, Nyderlandų ir Vokietijos oro uostų ir norėtų pasiūlyti savo kelionės paslaugų paketus šių šalių vartotojams. Tačiau šios valstybės narės nepripažįsta „SunFun Travels“ Liuksemburge sudarytos draudimo sutarties dėl apsaugos nemokumo atveju. Todėl kol kas „SunFun Travels“ nepavyko išplėsti savo veiklos už Liuksemburgo ribų. Įsigaliojus šiam pasiūlymui, šis kelionių organizatorius pagaliau galėtų tai padaryti, nes bus nustatytas glaudesnio valstybių narių bendradarbiavimo mechanizmas. PASIŪLYMO POVEIKIS KELIAUTOJAMS · Bus apsaugoti beveik 120 mln. keliautojų, perkančių kelionės paslaugų rinkinius – tikimasi, kad vartotojų patiriama žala dėl to sumažės apie 450 mln. EUR per metus[24]. · Keliautojams, perkantiems kelionės paslaugų derinį, turės būti pranešama, ar tai kelionės paslaugų paketas, kuriam taikoma visapusiška apsauga, ar ne. · Keliautojai galės lengviau įvertinti, kokio tipo produktą perka ir kokio lygio apsaugą gauna. · Keliautojai, pasirinkę kelionės paslaugų paketą, bus geriau apsaugoti visoje ES, jiems bus suteikta daugiau lankstumo ir teisės gynimo priemonių, jei kelionėje kiltų problemų. PASIŪLYMO POVEIKIS ĮMONĖMS · Pasiūlymu bus užtikrinta sąžiningesnė konkurencija kelionių rinkoje, o visų šalių atitikties užtikrinimo išlaidos, tenkančios vienam kelionės paslaugų paketui, išliks pagrįstos – apie 8 EUR, (taigi pardavėjų, kuriems taikoma dabartinė Direktyva, išlaidos, tenkančios vienam asmeniui sumažės iki apie 3 EUR, jeigu parduodami kiti kelionės paslaugų deriniai, kaip antai kelionės paslaugų rinkiniai[25]). · Pardavėjai, kurie pagal dabartinę Direktyvą patiria administracinių išlaidų dėl pasenusių jos nuostatų, jas panaikinus sutaupys maždaug 390 mln. EUR per metus[26]. · Išbraukus iš Direktyvos taikymo srities koordinuojamas dalykines keliones, kasmet bus sutaupoma iki 76 mln. EUR[27]. Taip išvengiama pernelyg išsamaus reglamentavimo ir kartu užtikrinama, kad labai mažos įmonės galėtų būti saugomos, jei pareikštų tokį norą. · Priėmus bendras ES taisykles dėl informavimo, atsakomybės ir nemokumo atveju taikomų apsaugos priemonių tarpusavio pripažinimo, pagerės tarpvalstybinės prekybos sąlygos. · Deramas atsakas į naujausius rinkos pokyčius Per pastaruosius 20 metų pasikeitė ir kelionių rinka, ir jai taikoma ES reglamentavimo sistema. Šiandien ES taikomos įvairios visų keliautojų apsaugą užtikrinančios nuostatos, kurių priimant Direktyvą dar nebuvo. Tačiau šiomis nuostatomis neužtikrinama keliautojų apsauga, reikalinga konkrečiais atvejais, t. y. įsigyjant naujo tipo kelionės paslaugų derinius – šiais sudėtingais atvejais problemos kelionėje gali sukelti įvairių nesklandumų. Atnaujinus ir pritaikius apsaugos priemonių taikymo sritį bus galima išspręsti tokių kelionės paslaugų rinkinių pirkėjų patiriamos žalos klausimą. Nors konkurencija didėja, milijonai vartotojų tiek ES, tiek už jos ribų vis dar renkasi standartinius kelionės paslaugų paketus. Kelionės paslaugų derinių produktams skirtų specialių nuostatų reikia ir toliau, tačiau jose turėtų būti atsižvelgiama į naujus tokių produktų užsakymo būdus. Svarbiausia, kad vartotojai gerai suprastų, kas jiems siūloma, ir užtikrintai pasirinktų geriausiai jų poreikius atitinkantį kelionės paslaugų rinkinį. Labai svarbu ir toliau diegti rinkos inovacijas ir naujus, ypač elektroninius, verslo modelius, kartu užtikrinant sąžiningą ir skaidrią visų lygiaverčių paslaugų pardavėjų konkurenciją. Todėl pasiūlymu siekiama tikslingai ir proporcingai spręsti dabartines problemas atsižvelgiant į ypatingą MVĮ padėtį teikiant kelionės paslaugas ir jomis naudojantis. Kadangi didžioji dauguma (99 proc.) ES kelionių organizatorių ir kelionių agentūrų yra MVĮ (92 proc. jų – labai mažos įmonės), pasiūlymu siekiama atnaujinti Direktyvos nuostatas ir šalinti biurokratines kliūtis, kad mažėtų vidutinės išlaidos, patiriamos siūlant standartinius kelionės paslaugų paketus. Pasiūlymu bus užtikrinta, kad visoms lygiavertes kelionių paslaugas siūlančioms įmonėms būtų taikomos tos pačios taisyklės ir jos patirtų vienodas atitikties užtikrinimo išlaidas, todėl bus atkurtos vienodos sąlygos – MVĮ tai bus dar naudingiau nei didelėms įmonėms. Be to, pašalinus tarpvalstybinės prekybos kliūtis – nustačius nuoseklesnes taisykles dėl ikisutartinės informacijos ir ad hoc priemones, palengvinsiančias nemokumo atveju taikomų apsaugos priemonių tarpusavio pripažinimą – įmonės, ypač MVĮ, turės daugiau galimybių plėsti savo veiklą kitose valstybėse narėse. Be to, pasiūlymu visoms įprastos ar elektroninės prekybos įmonėms sudaroma galimybė siūlyti kelionės organizavimo paslaugas suderinant atskirus kelionės elementus, ir neprisiimti atsakomybės už įvairių kitų paslaugų suteikimą. Tačiau siekiant užtikrinti sąžiningą konkurenciją ir apsaugoti vartotojus, prievolę pateikti pakankamą iš anksto sumokėtų sumų grąžinimo ir keliautojų repatriacijos nemokumo atveju garantą reikėtų taikyti ir kelionės paslaugų rinkinių atveju. Pasiūlyme taip pat atsižvelgiama į ypatingą MVĮ padėtį joms perkant kelionės paslaugas – MVĮ suteikiama tokia pati apsauga kaip ir individualiems vartotojams, nebent jos nutartų sudaryti konkrečią preliminariąją sutartį su specializuota dalykinių kelionių bendrove. 4. IŠVADA Priėmus 1990 m. Kelionių paketų direktyvą kelionės paslaugų paketų kokybė pagerėjo, tačiau Direktyvą reikia atnaujinti pritaikant ją prie naujų kelionių rinkos realijų. Šiuo pasiūlymu iš dalies pakeisti Direktyvą užtikrinama geresnė vartotojų apsauga šio sektoriaus įmonėms patiriant pagrįstas išlaidas, o įmonėms ir vartotojams suteikiama galimybė patiems pasirinkti, ką parduoti ir ką pirkti. Kadangi pasiūlymu mažinami teisinio reglamentavimo skirtumai ir stiprinamas tarpusavio pripažinimas, bus šalinamos tarpvalstybinės prekybos kliūtys, o tai užtikrins geresnę konkurenciją tarp senųjų ir naujųjų rinkos dalyvių, siūlančių lygiaverčius kelionių produktus. Taip rinka, ypač elektroninė, taps skaidresnė, didės keliautojų pasitikėjimas ir išaugs kelionės paslaugų paklausa ES ir už jos ribų, o kartu padidės ir teisinis tikrumas, lankstumas bei pasiūla. Šios priemonės ekonomiškai sunkiu metu padės didinti vartotojų pasitikėjimą ir skatinti ekonomikos augimą šiame labai svarbiame ES ekonomikos sektoriuje. [1] 2010 m. birželio 30 d. Komisijos komunikatas „Turistų lankomiausias žemynas – Europa. Nauja turizmo politika“, COM(2010) 352 galutinis. [2] 2013 m. sausio mėn. JT Pasaulio turizmo organizacijos (PTO) tyrimas. [3] Statistics in Focus 28/2012, „Turizmas Europoje. 2011 m. rezultatai“. [4] Eurostato pranešimas spaudai, 139/2011. [5] 1990 m. birželio 13 d. Tarybos direktyva 90/314/EEB dėl kelionių, atostogų ir organizuotų išvykų paketų. [6] COM(2010) 352 galutinis, 2010 6 30. [7] Europos vartotojų darbotvarkė pasitikėjimui ir ekonomikos augimui skatinti, COM(2012) 225 final, 2012 5 22. [8] 2013 m. ES pilietybės ataskaita „ES piliečiai: jūsų teisės, jūsų ateitis“, COM(2013) 269 final, 2013 5 8. [9] Visų pirma, 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais, 2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos ir 2011 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/83/ES dėl vartotojų teisių. [10] Žr. Nesąžiningos komercinės veiklos direktyvos I priedo 18 ir 22 punktus. [11] Nuo 2014 m. birželio mėn., kai Direktyva 2011/83/ES įsigalios visoje ES. [12] Dėl taikytinos teisės žr. 2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 593/2008 dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės (Roma I) 6 straipsnį. Dėl jurisdikcijos nustatymo žr. 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 15–17 straipsnius. Yra tam tikrų šių taisyklių išimčių, pvz., dėl transporto arba vežimo sutarčių, jeigu jos nėra įtrauktos į kelionės paslaugų paketą. Reglamento (EB) Nr. 44/2001 15 straipsnio 1 dalies c punkto ir to straipsnio 3 dalies taikymas pardavėjo interneto svetainėms išsamiau aptariamas 2010 m. gruodžio 7 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendime byloje C-585/08 Hotel Alpenhof. [13] Žr. reglamentus dėl keleivių teisių (reglamentai (EB) Nr. 2004/261, (EB) Nr. 1371/2007, (EB) Nr. 1177/2010 ir (EB) Nr. 181/2011). [14] 2008 m. rugsėjo 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1008/2008 dėl oro susisiekimo paslaugų teikimo Bendrijoje bendrųjų taisyklių. [15] Direktyva 2008/122/EB dėl vartotojų apsaugos, susijusios su kai kuriais pakaitinio naudojimosi, ilgalaikio atostogų produkto, perpardavimo ir keitimosi sutarčių aspektais. [16] 2010 m. 65 proc. ES piliečių bent kartą per savaitę naudojosi internetu (Eurostato leidinys Data in Focus, 50/2010). [17] http://www.newmediatrendwatch.com/regional-overview/103-europe?start=2 , Online Travel Market. [18] Kai kuriose valstybėse narėse, pvz., Jungtinėje Karalystėje, įvyko ypač ryškūs rinkos pokyčiai: vieno stambaus Jungtinės Karalystės kelionių organizatoriaus pateiktais duomenimis, 1997 m. pagal ES kelionių paslaugų paketų direktyvą buvo apsaugoti 98 proc. keleivių, vykusių į poilsines keliones iš Jungtinės Karalystės, o dabar šis rodiklis nesiekia nė 50 proc. [19] Byla C-400/00. [20] Žr., pavyzdžiui, ETT bylas C-400/00 (Club-Tour), C-178/94, C-179/94 ir C-188/94, C-189/94 ir C-190/94, bylą Civilinės aviacijos administracija prieš „Travel Republic“ (Jungtinė Karalystė), 2010 m. rugsėjo 30 d. Vokietijos Bundesgerichtshof sprendimą byloje XA ZR 130/08 ir 2010 m. birželio 11 d. Nyderlandų Eerste Kamer Hoge Raad sprendimą byloje 08/04611 SGR prieš ANVR. [21] Pavyzdžiui, AUT, BE, BG, CZ, DE, DK, EE, FR, HU, UK, LT, LU, LV, PL, SE ir NL. Atsakymai į klausimyną, pateiktą rengiantis 2012 m. birželio 5 d. Briuselyje vykusiam seminarui dėl direktyvos peržiūros. [22] http://www.caa.co.uk/default.aspx?pageid=12990. [23] Commission staff working document on the result of the performance checks of the internal market for services (construction, business services and tourism), SWD(2012) 147 final, 2012 6 8. Visų pirma žr. 3.1.4 punktą ir 1 priedą. [24] Žr. prieš šio pasiūlymo pridedamą Poveikio vertinimą. [25] Ten pat. [26] Ten pat. [27] Ten pat.