LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 21/44

Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė dėl Komisijos ataskaitos Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui. Su gyvūnų gerove susijusio ženklinimo galimybės ir Europos informacijos apie gyvūnų apsaugą ir gerovę centrų tinklo steigimas

COM(2009) 584 galutinis

2011/C 21/08

Pranešėjas Leif E. NIELSEN

Europos Komisija, vadovaudamasi Europos bendrijos steigimo sutarties 262 straipsniu, 2009 m. spalio 28 d. nusprendė pasikonsultuoti su Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu dėl

Komisijos ataskaitos Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui. Su gyvūnų gerove susijusio ženklinimo galimybės ir Europos informacijos apie gyvūnų apsaugą ir gerovę centrų tinklo steigimas

COM(2009) 584 galutinis.

Žemės ūkio, kaimo plėtros ir aplinkos skyrius, kuris buvo atsakingas už Komiteto darbo šiuo klausimu organizavimą, 2010 m. gegužės 6 d. priėmė savo nuomonę.

463-iojoje plenarinėje sesijoje, įvykusioje 2010 m. gegužės 26–27 d. (gegužės 26 d. posėdis), Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas priėmė šią nuomonę 106 nariams balsavus už, 2 – prieš ir 1 susilaikius.

1. Išvados ir rekomendacijos

1.1 Reikalinga ženklinimo sistema, pagal kurią vartotojai gautų objektyvią informaciją ir galėtų pasirinkti gyvūnų produktus, kuriems taikomi griežtesni nei būtinieji ES gyvūnų gerovės reikalavimai. Ženklinimas turėtų būti atpažįstama garantija, paremta patikima informacija, kurią vartotojai galėtų lengvai suprasti.

1.2 Sistemos paskirtis – remiantis moksliniais duomenimis įvertinti ir palyginti normas. Sistema turėtų būti savanoriška, suderinta ir reguliuojama rinkos; ji turėtų būti grindžiama sertifikavimu ir būti tokia, kad ją būtų galima naudoti kartu su privačiu ženklinimu ir kitokiu kokybės ženklinimu, jei tik yra įvykdomi atitinkami kriterijai. Be to, sistema turėtų atitikti tarptautinius įsipareigojimus ir būti taikoma vienodomis sąlygomis importuojamiems į ES produktams.

1.3 Komitetas palankiai vertina Komisijos inicijuotus išsamius tyrimus, skirtus įvertinti įvairių esamų ženklinimo sistemos ir Europos informacijos centrų tinklo galimybių poveikį. Šie tyrimai aiškiai rodo, kad realiausia galimybė yra pirmiau aprašyta ženklinimo sistema; tai taip pat atitinka ankstesnes EESRK rekomendacijas šia tema (1).

1.4 Kita vertus, Komisija netiria, kokius reikalavimus reikia kelti tokio pobūdžio „garantijų sistemai“; be to, neišdėsto galimybių prioritetine tvarka ir palieka klausimą atvirą, nepaisant to, kad dauguma pasiūlymų neatitinka tikrovės. Komisijai būtų buvę logiškiau ir naudingiau pateikti konkretų pasiūlymą kaip tolesnių diskusijų pagrindą. Juo labiau, kad prieš dvejus metus Taryba konkrečiai paprašė Komisijos tolesnius savo svarstymus grįsti EESRK rekomendacijomis.

1.5 Svarbu išvengti nereikalingų ir pernelyg ilgų diskusijų. Visų pirma to reikia todėl, kad būtina kuo greičiau praktiškai įgyvendinti projekto Welfare Quality (WQ) (2) rezultatus, išlaikyti esamą suinteresuotųjų institucijų tinklą ir visapusiškai pasinaudoti juo bei tyrėjų įdirbiu, nešvaistant per daug laiko tolesnėms diskusijoms apie teorines galimybes be jokių konkrečių pasiūlymų.

1.6 Taip projektu WQ padėtas tvirtas pagrindas parengti mokslinius rodiklius, visų pirma grindžiamus gyvūnų gerove ir elgesiu su jais, o netiesiogiai – taikomomis gamybos sistemomis ir metodais, kuriuos vėliau galima panaudoti klasifikavimo, taip pat skaidrios ir patikimos informacijos teikimo vartotojams tikslais.

1.7 Todėl EESRK remia Europos tinklo sukūrimą siekiant tęsti projekto WQ darbą. Pakartodamas savo ankstesnes rekomendacijas, Komitetas mano, kad ženklinimo sistemos ir centriniu lygmeniu koordinuojamo tinklo derinys yra tinkamiausia iš visų alternatyvų. Kartu suinteresuotosios šalys turėtų iš esmės prisidėti sprendžiant, kaip sistema turi veikti, ir nustatant atitinkamas normas.

1.8 Siūloma sistema planuojama papildyti esamas ES kokybės sistemas, kuriose pagal nustatytąsias sąlygas apibūdinami ekologiški produktai ir kiaušinių gamybos sistemos, ir geografinių nuorodų bei garantuotų tradicinių gaminių taisykles, pagal kurias pagrindinis atspirties taškas yra gamybos metodai ir kilmė, o ne gyvūnų gerovė.

2. Padėties apžvalga

2.1 Rodikliai, kuriuos galima įvertinti, griežtesnės gyvūnų gerovės normos, ženklinimas ir Europos tinklo sukūrimas yra svarbiausi Komisijos gyvūnų gerovės veiksmų plano elementai (3). Siekiama suteikti vartotojams geresnių galimybių pasirinkti gyvūnų produktus, gaminamus užtikrinant gyvūnų gerovę ir taikant griežtesnius reikalavimus nei būtinieji ES reikalavimai. Tai galima padaryti gerinant informavimą ir didinant informuotumą apie gyvūnų gerovę, kuriant normas, plėtojant ir taikant geriausią praktiką per Europos gyvūnų apsaugos ir gerovės tinklą. EESRK atstovauja pilietinei visuomenei ir jo sudėtis labai įvairialypė, todėl pagal savo kompetenciją jis neabejotinai gali padėti įgyvendinti lanksčią ir veiksmingą sistemą.

2.2 Ataskaita – tai atsakas į Tarybos 2007 m. gegužės mėn. prašymą įvertinti su gyvūnų gerove susijusio ženklinimo galimybes. Tai buvo grindžiama EESRK tiriamąja nuomone ir po to įvykusia konferencija (4). Taryba paprašė Komisijos įvertinti esamas su gyvūnų gerove susijusio ženklinimo galimybes, tinkamai atsižvelgiant į EESRK rekomendacijas, kuriose buvo svarstomos praktinės galimybės sukurti ženklinimo sistemą, grindžiamą gerovės rodikliais pagal projekto WQ išvadas. Kaip ir EESRK, Taryba rekomendavo ES lygmeniu surengti informavimo apie gyvūnų gerovę ir ženklinimo sistemas kampaniją.

2.3 Ataskaitos prieduose nurodyti įvairūs esamų gyvūnų ženklinimo ir informacijos teikimo galimybių, taip pat tam tikrų su Europos tinklo kūrimu susijusių aspektų nepriklausomi tyrimai. Vadovaujantis Tarybos prašymu, dėl ataskaitos ir įvairių tyrimų, kaip tolesnių Komisijos svarstymų pagrindo, ketinama pradėti tarpinstitucines diskusijas.

2.4 Komisijos tarnybų pateiktoje ataskaitoje ir prie jos pridėtoje tyrimų santraukoje išdėstomos esamos galimybės, įskaitant įvairias privalomas arba savanoriškas ženklinimo sistemas, tačiau nė vienai iš jų neteikiama pirmenybė. Tačiau aišku, kad pagal bet kokią būsimą sistemą vartotojams turi būti teikiama suprantama informacija. Ši sistema turi būti grindžiama moksliniais kriterijais ir nepriklausomomis sertifikavimo įstaigomis. Ja turi būti vengiama iškreipti konkurenciją ir turi būti laikomasi tarptautinių įsipareigojimų.

2.5 Komisija mano, kad, naudojant Europos informacijos centrų tinklą, bus galima suderinti gyvūnų gerovės standartus ir rodiklius, koordinuoti esamus išteklius, padėti keistis geriausia praktika, teikti nepriklausomą informaciją ir vengti dubliavimo. Esamos galimybės: palikti dabartinę padėtį, netaikant papildomų priemonių; centralizuotas metodas; decentralizuotas metodas; į konkrečius uždavinius orientuota strategija su centralizuotais ir decentralizuotais elementais.

2.6 Taip Komisija apsvarstys tokius aspektus, kaip administracinė našta, sąnaudos ir ženklinimo sistemų bei produktų kokybės santykis, pvz., ekologinio ūkininkavimo atveju. Ji remsis projekto WQ išvadomis ir apsvarstys bet kokį galimą socialinį, ekonominį poveikį ir poveikį aplinkai. Be to, Komisija ketina atlikti papildomus mokslinius tyrimus, kad nustatytų, ar pasikeitė ankstesniuose tyrimuose nurodyta vartotojų nuomonė, ir, jei taip, tai kodėl.

3. Tam tikros pastabos

3.1 Komitetas ir toliau remia Komisijos veiksmų planą dėl gyvūnų gerovės (5) ir džiaugiasi, kad protokolui dėl gyvūnų apsaugos ir gerovės Lisabonos sutartyje suteikta didesnė reikšmė, ir taip parodytas didėjantis susidomėjimas šiais klausimais (6).

3.2 Atlikti tyrimai rodo, kad reikalingas nuoseklesnis ir koordinuotesnis požiūris į gyvūnų apsaugą ir gerovę ES. Daug valstybėse narėse veikiančių savanoriškų ženklinimo ir kokybės sistemų gali būti klaidinančios ir dėl jų gali būti nepagrįstai ir neteisingai atskiriami produktai, o suinteresuotiesiems gamintojams ir platintojams sudaromos nevienodos sąlygos.

3.3 Vartotojai gali teikti pirmenybę gyvūnų gerovei, remdamiesi etiniais, su kokybe susijusiais ar kitokiais motyvais, tačiau dėl patvirtinamųjų dokumentų trūkumo jie nepasitiki rinkodaros teiginių pagrįstumu ir patikimumu. Todėl objektyvūs ir moksliškai pagrįsti dokumentai yra itin svarbūs siekiant skatinti gyvūnų produktų, kuriems taikomi griežtesni nei būtinieji ES reikalavimai, pardavimą. Akivaizdu, kad ženklinimas gali duoti norimą poveikį, jei teikiama informacija yra lengvai suprantama ir jei vartotojai yra pakankamai įspėti apie tai, ką ji reiškia, ir yra suinteresuoti ją gauti.

3.4 Todėl reikalinga garantija, kurią būtų galima identifikuoti ir kuri būtų grindžiama patikima informacija, ir, remdamasis savo 2007 m. nuomone, EESRK visiškai remia veiksmus šia kryptimi. EESRK yra dėkingas už nuo to laiko atliktą išsamų darbą ir suvokia, kad tam prireikė daug laiko.

3.5 Atsižvelgiant į tai, būtų buvę naudingiau, jei Komisija būtų išvardijusi esamas galimybes prioritetine tvarka ir būtų susikoncentravusi ties vienu ar daugiau pasiūlymų kaip tebevykstančio politinio proceso atspirties tašku, įskaitant EESRK rekomendacijomis grindžiamą pasiūlymą. Daugybė atliktų tyrimų aiškiai patvirtina EESRK rekomendacijas, t. y. kad bet kuri ženklinimo sistema, vertinant realiai, turi būti savanoriška, suderinta ir grindžiama rinka, jei ja norima sukurti praktišką ir veikiančią gyvūnų produktų, kuriems taikomi griežtesni nei būtinieji gyvūnų gerovės reikalavimai, tiekimo rinkai sistemą.

3.6 Be to, Komisija turėtų atsižvelgti į išsamų Europos lygmeniu atliktą darbą šioje srityje, žiniomis grindžiamas sistemas, kuriomis informuojamas ir prekių tiekėjas, ir gamintojas, ir paslaugų teikėjas, skatinami į rinką orientuoti veiksmai ir atitinkamas vartotojų reakcija. Tarp tokių pavyzdžių yra Fairtrade ženklas, Miškų valdymo taryba, Jūrų valdymo taryba ir Rainforest Alliance. Tarp svarbiausių dalykų turi būti sistemos valdymas, aprėptis, tikslai ir normų nustatymas; turi būti numatyta nepriklausoma kontrolė, poveikio vertinimas ir sąnaudų bei naudos analizė; taip pat turi būti stebimi visuomenės reikalavimai ir reklama (7).

3.7 Koordinuojant mokslinius tyrimus būtų galima užtikrinti veiksmingesnį išteklių naudojimą, ir EESRK mano, kad šiuo atžvilgiu svarbu suaktyvinti tarpinstitucines diskusijas. Visų pirma to reikia todėl, kad būtina kuo greičiau praktiškai įgyvendinti projekto WQ išvadas, paskatinti tyrėjus ir raginti imtis tolesnių veiksmų remiantis iki šiol padarytomis išvadomis, nešvaistant per daug laiko diskusijoms apie teorines galimybes be jokių konkrečių pasiūlymų. Ryšiu užmezgimas su tyrėjais svarbiose ne ES šalyse taip pat yra itin svarbus dalykas norint toliau skleisti mokslinių tyrimų rezultatus ir padėti geriau suvokti ES politiką. Tai yra svarbu būsimiems prekybiniams santykiams.

Ženklinimo sistema

3.8 Nors tyrime nepadaryta jokios aiškios išvados dėl ženklinimo sistemos, jame, nors ir netiesiogiai, nurodyta, kad realiausia galimybė yra paprasta ir lanksti sistema, kuri svarbiausiais aspektas atitinka EESRK rekomendacijas ir pasiūlymus, t. y. sistema, pagrįsta moksliniais duomenimis, reguliuojama rinkos, savanoriška ir galinti būti taikoma kartu su esamu privačiu ženklinimu ir kokybės ženklais.

3.9 Todėl EESRK vis dar mano, kad sistema iš esmės turėtų būti grindžiama šiais elementais:

— siūlomas (-i) informacijos centras (-ai) turėtų nustatyti reikiamus objektyvius kriterijus ir įvertinti visą gyvūnų gyvenimo ciklą; šie kriterijai turėtų būti paversti praktinėmis ir realiomis gamybos sąlygomis, kad tarp mokslinių tyrimų, plėtros ir naujųjų technologijų taikymo būtų užtikrinta pati geriausia sąveika (8),

— pagal minėtus kriterijus turi būti parengtos normos (9), kurios būtų taikomos ženklinimo sistemai, visų pirma siekiant užtikrinti tinkamą vertinimą ir patikrą, kurią atliks nepriklausoma įstaiga, padedant atitinkamiems suinteresuotiesiems subjektams,

— tuomet gamintojai ir vartotojai galėtų savanoriškai žymėti gyvūnų produktus logotipu, kuris būtų pripažįstamas ES ir kuris užtikrintų, kad šie produktai atitinka griežtesnes normas nei ES būtinieji reikalavimai,

— normos galėtų, pvz., atspindėti tris skirtingus lygmenis, kai taikomi griežtesni nei būtinieji reikalavimai, atsižvelgiant į tai, kiek tai svarbu konkrečiai rūšiai ar produktui (10),

— konkrečių reikalavimų laikymuisi ir ženklo naudojimo kontrolei turėtų būti taikoma savikontrolė ir nepriklausoma kontrolė (11).

3.10 Pagal tokią sistemą atitinkamas logotipas būtų dedamas, tikrinamas ir naudojamas rinkos sąlygomis, nepriklausomai nuo valdžios institucijų. Savanoriškai papildomai dedant šį logotipą ant esamų ženklų (kartu su žvaigždučių, spalvų ar taškų sistema), pasiūlymu taip pat būtų išspręsta per didelio ženklų skaičiaus problema, kai apie konkretų produktą pateikiama gausybė informacijos. Informacija pasiektų suinteresuotus ir motyvuotus vartotojus, o pasitikėjimą sistema stiprintų patikimas mokslinis pagrindas ir nepriklausomas sertifikavimas.

3.11 Laikas, kurio reikės sistemai įdiegti, turi atspindėti rinkos poreikius, tačiau gamintojų organizacijos, įmonės ir mažmenininkai galėtų taikyti sistemą savo produktų asortimentui, jei šie produktai atitinka griežtesnius reikalavimus, ir tokius juos parduoti. Pavyzdžiui, svarbu, kad sistema atitiktų didėjančią prekių suskirstymo pagal prekių ženklus tendenciją, kai mažmeninės prekybos sektoriuje taikomi kitokie metodai nei produkto ženklinimas, siekiant reklamuoti jo ypatumus, susijusius su gyvūnų gerove.

3.12 Sistema panašiomis sąlygomis taip pat galėtų būti taikoma importuojamiems produktams, taip išvengiant sunkumų, susijusių su PPO taisyklėmis, nes PPO savanoriško ženklinimo sistemos yra leidžiamos, jei tik jos yra tinkamos ir prieinamos trečiųjų šalių gamintojams vienodomis sąlygomis.

3.13 Laikantis tokio rinka grindžiamo požiūrio, be kita ko, galima manyti, kad sistema yra pakankamai patraukli vartotojams ir mažmenininkams, ir kad gamintojų sąnaudas atsveria geresnės galimybės patekti į rinką ir didesnės kainos.

Europos tinklas ir informacijos centrai

3.14 Norint, kad gyvūnų gerovės nuostatų raida būtų sklandi ir turėtų objektyvų pagrindą, šiame procese turėtų dalyvauti esamos ES mokslinių tyrimų įstaigos. Todėl EESRK pritaria, kad šioje srityje būtų sukurtas Europos tinklas, kurį koordinuotų vienas arba daugiau informacijos centrų (angl. ENRC), sudarytų panašiai kaip ir dabar veikiantys gyvūnų sveikatos informacijos centrai (12).

3.15 Europos maisto saugos tarnyba, Jungtinis tyrimų centras ir nacionalinės etaloninės laboratorijos kažkiek sprendžia gyvūnų gerovės klausimus, tačiau jie nėra kvalifikuoti koordinuoti šią sritį visoje ES. Tinklas turi papildyti, o ne dubliuoti šių ES įstaigų darbą. Iš esmės jis turėtų apimti visus komercinio gyvūnų naudojimo aspektus ir turi būti nepriklausomas nuo išorės interesų.

3.16 Tinklo tarpusavyje susijusios užduotys turėtų būti tokios:

— nustatyti ir atnaujinti rodiklius bei kitus elementus, siekiant įvertinti gyvūnų gerovę pagal mokslinius duomenis, padedant įvairiems suinteresuotiesiems subjektams,

— įvertinti gyvūnų gerovės priemonių ir pagerinimų poveikį,

— pasistūmėti į priekį su moksliniais tyrimais ir toliau plėtoti mokslinę bazę, naudojamą normoms atnaujinti,

— teikti informaciją, vesti dialogą dėl normų taikymo ir padėti užtikrinti labiau į gyvūnų apsaugą orientuotą gyvūnų gerovės politiką pasaulyje.

3.17 Geriausiai šį projektą būtų galima įgyvendinti kuo greičiau pasinaudojant esamu WQ tinklu kartu su didesniu tinklu svarbiose ne ES šalyse. Projektas WQ suteikė pagrindą plėtoti ženklinimo sistemą parengiant gyvūnų gerove grindžiamus rodiklius, kurie vėliau gali būti panaudoti klasifikavimo procese, siekiant, kad vartotojams būtų teikiama skaidri ir patikima informacija.

3.18 Tinklo siūlomas normas turėtų patvirtinti nepriklausoma įstaiga. Kadangi, norint, jog sistema veiktų tinkamai, turi aktyviai dalyvauti suinteresuotieji subjektai, jie turi kuo aktyviau dalyvauti sprendimų priėmimo procese, visų pirma rengiant strategiją ir darbo programą.

Kiti klausimai

3.19 EESRK pasiūlymas dėl su gyvūnų gerove susijusio ženklinimo yra grindžiamas šiuo metu prieinamais geriausiais moksliniais duomenimis ir vertinimais. Dėl suderintų reikalavimų vartotojai įgyja galimybę priimti sprendimus, ką pirkti, būdami gerai informuoti, o tokiu būdu sukuriamos paskatos ir gamintojams. Tačiau norint tai įgyvendinti, būtina didinti informuotumą apie gyvūnų gerovę, normas ir ženklinimą rengiant informavimo kampanijas ir švietėjiškas programas. Nepaisant to, kad akivaizdžiai būtinas europinis koordinavimas, tai turėtų būti organizuojama ir įgyvendinama regionų ir nacionaliniu lygmeniu, nes patirtis parodė, kad centralizuotos ES informavimo kampanijos nepasiekia savo tikslo valstybėse narėse.

3.20 Pirmiau minėti pasiūlymai neprieštarautų esamai ES ekologinio ūkininkavimo sistemai, kuri taip pat apima daug gyvūnų gerovės aspektų. Galima drąsiai daryti prielaidą, kad laipsniškai taikant normas, kai tik jos bus parengtos, ekologiškiems produktams, deramas dėmesys bus skiriamas ir gyvūnų gerovei, kuri taps šių produktų kontrolės veiksniu, nepatiriant papildomų administracinių sąnaudų. Vartotojai ekologinį ūkininkavimą sieja su griežtesnėmis gyvūnų gerovės normomis, todėl galima tikėtis, kad jie atpažins ES logotipu pažymėtus ekologiškus produktus.

3.21 Siūloma sistema iš esmės siekiama papildyti esamas ES kokybės sistemas, kuriose kiaušinių gamybos sistemoms taikomos nustatytosios sąlygos, ir geografinių nuorodų bei garantuotų tradicinių gaminių taisykles. Pagal šias sistemas pagrindinis atspirties taškas taip pat yra gamybos metodai ir kilmė, o ne gyvūnų gerovė, nors šie aspektai iš dalies tapatinami su gyvūnų gerove. Vis dėlto, vartotojai yra susipažinę su šiomis sistemomis ir jos turėtų išlikti. Kita vertus, reikėtų vengti papildomų privalomųjų ar neprivalomųjų reikalavimų taikyti gamybos sistemomis grindžiamas nustatytąsias sąlygas, nes specifinės gamybos sąlygos nėra tinkamos reguliuoti pagal sudėtingas ES teisėkūros procedūras, pavyzdžiui, tai yra akivaizdu nustatant būtinąsias ES normas.

3.22 Komisijos komunikate dėl žemės ūkio produktų kokybės politikos yra pasiūlymas parengti privačias ir nacionalines maisto kokybės sertifikavimo sistemas (13). Siūlomos gairės taip pat padės apsaugoti vartotojus nuo klaidinančios informacijos, o kartu rinka galės reaguoti į vartotojų susirūpinimą gyvūnų gerove ir sertifikavimas bus pagrindinis ES maisto politikos elementas.

3.23 Siūloma sistema neturi įtakos jokiems specifiniams religiniams klausimams, nes ženklinimas – tai tik atitikties gyvūnų gerovės reikalavimams, kurie yra griežtesni nei būtinieji ES reikalavimai, garantija.

3.24 ENRC turėtų atlikti pagrindinį vaidmenį skatinant visų komerciniais tikslais laikomų stuburinių gerovę, įskaitant, pvz., žuvis ir kailinius gyvūnus, kuriems turėtų būti taikomi tokie patys kriterijai, kaip ir galvijams. Tai taikoma ir laboratoriniams gyvūnams, o Europos alternatyvių tyrimų metodų patvirtinimo centras (ECVAM) vertina gyvūnų naudojimo moksliniais tikslais alternatyvas.

2010 m. gegužės 26 d., Briuselis Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkas Mario SEPI

(1) 2007 m. kovo 15 d. EESRK tiriamoji nuomonė dėl Su gyvūnų gerove susijusio ženklinimo buvo parengta Tarybai pirmininkavusios Vokietijos prašymu (OL C 161, 2007 7 13, p. 54).

(2) Welfare Quality® buvo ES finansuota mokslinių tyrimų programa, įgyvendinta 2004–2009 m. Joje dalyvavo apie 250 tyrėjų, 39 institutai ir universitetai iš trylikos Europos šalių ir svarbiausių trečiųjų šalių. Projektui buvo naudoti moksliniai duomenys, siekiant parengti gyvūnų gerovės standartus ir gyvūnų gerovės įtraukimo į visą grandinę – nuo ūkininkavimo ir vartotojų rinkai skirtos gamybos ir platinimo sektorių iki rinkodaros ir atitinkamos vartotojams skirtos informacijos.

(3) COM(2006) 13, 2006 1 23.

(4) Konferenciją Animal Welfare – Improving by Labelling?2007 m. kovo 28 d. surengė Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas, Europos Komisija ir ES pirmininkaujanti Vokietija. Tarybos išvadose aiškiai nurodyta, kad „reikėtų atsižvelgti į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto tiriamojoje nuomonėje pateiktas rekomendacijas“ (išvados, 2797-asis Žemės ūkio ir žuvininkystės tarybos posėdis, 2007 m. gegužės 7 d., Briuselis).

(5) Žr. EESRK nuomonę dėl Bendrijos veiksmų plano dėl gyvūnų apsaugos ir gerovės 2006–2010 m., OL C 324, 2006 12 30, p. 18.

(6) 13 straipsnyje nurodyta: „Sąjunga ir valstybės narės turi visokeriopai atsižvelgti į gyvūnų, kaip juslių gyvių, gerovės reikalavimus, taip pat gerbti valstybių narių įstatymus ir kitus teisės aktus, papročius, ypač susijusius su religinėmis apeigomis, kultūros tradicijomis ir vietos paveldu.“ Šia privaloma nuostata pakeičiamas ankstesnis „džentelmeniškas susitarimas“ (t. y. protokolas) ir, pvz., Europos Teisingumo Teismui suteikiami įgaliojimai spręsti ginčus.

(7) Tokia sistema taip pat galėtų turėti ISO65 akreditaciją – bendrieji reikalavimai produktų sertifikavimo sistemas siūlančioms institucijoms.

(8) Pagal projektą WQ vertinimas visų pirma turi būti pagrįstas gyvūnų elgsena („gerovės rezultatai“), o ne tiesiogiai gamybos sistemomis („sąnaudos ir ištekliai“). Todėl praktiškai gamybos sistemos yra vertinamos dėl jų poveikio gyvūnų elgsenai. Tarp rodiklių turėtų būti visi esminiai duomenys apie atitinkamas gyvūnų rūšis, t. y. apie veisimą, erdvę ir laikymą, prigimtinio elgesio galimybes, kasdienę priežiūrą, sveikatos ir ligų aspektus, atjunkymą, chirurgines operacijas, pervežimą į skerdyklas, svaiginimą ir skerdimą. Sistema taip pat skatinamas savanoriškas naujovių ir pagerinimų diegimas savarankiškai.

(9) „Normų“ sąvoka siūloma siekiant išvengti painiojimo su „standartais“, kuriuos pagal specialias procedūras rengia Europos standartizacijos įstaigos.

(10) Tai atspindi projekto WQ trijų lygmenų klasifikavimą: aukščiausio lygio, padidinti (tinkama gerovė) ir griežtesni nei būtinieji reikalavimai.

(11) Institucija, organizacija arba speciali sertifikavimo įstaiga, veikianti pagal atitinkamus Europos ir tarptautinius ISO standartus EN – ISO – 17000, arba akredituota kaip sertifikavimo įstaiga pagal EN – ISO – 45011.

(12) Komisija vartoja „Europos informacijos centrų tinklo“ (angl. ENCR) sąvoką, tačiau čia kalbama apie mokslinių tyrimų centrų tinklą, kuriame šiuos centrus, kaip ir gyvūnų sveikatos sektoriuje, koordinuoja vienas ar daugiau informacijos centrų (galbūt skirtų kiekvienai rūšiai), kurie, remdamiesi rodikliais, siūlo nepriklausomai įstaigai patvirtinti gyvūnų gerovės normas. Nuomonėje išsamiai nepaaiškinama, kaip šios įstaigos turėtų organizuoti savo darbą, išskyrus pasiūlymą dalyvauti atitinkamiems suinteresuotiesiems jubjektams.

(13) COM(2009) 234, 2009 5 28.