Europos Parlamento rezoliucija dėl dalitų žmogaus teisių padėties Indijoje



Oficialusis leidinys 250 E , 25/10/2007 p. 0087 - 0089



P6_TA(2007)0016 Dalitų žmogaus teisių padėtis Indijoje Europos Parlamento rezoliucija dėl dalitų žmogaus teisių padėties Indijoje Europos Parlamentas, - atsižvelgdamas į klausymą, kurį 2006 m. gruodžio 18 d. surengė Vystymosi komitetas, - atsižvelgdamas į savo 2006 m. rugsėjo 28 d. rezoliuciją dėl ES ekonominių ir prekybinių santykių su Indija [1] ir Parlamento 2000 m., 2002 m., 2003 m. ir 2005 m. metines rezoliucijas žmogaus teisių klausimais, - atsižvelgdamas į bendrą rekomendaciją XXIX (diskriminacija dėl kilmės), kurią 2002 m. rugpjūčio 22 d. priėmė Jungtinių Tautų Rasinės diskriminacijos panaikinimo komitetas, ir į 48 priemones, kurių turėtų imtis minėtosios valstybės šalys, - atsižvelgdamas į tyrimą, kurį pradėjo vykdyti JT pakomisė žmogaus teisių gynimo ir skatinimo klausimais, kurio metu buvo parengtas diskriminacijos dėl darbo ir kilmės panaikinimo principų ir gairių projektas, ir atkreipdamas dėmesį į negalutinį pranešimą dėl diskriminacijos dėl darbo ir kilmės, kurį parengė specialieji pranešėjai, - atsižvelgdamas į įvairias Indijos Konstitucijos nuostatas dėl dalitų (neliečiamųjų kastos narių) teisių, svarbių ne mažiau kaip 167 mln. žmonių, gynimo ir skatinimo, įskaitant nuostatas dėl tradicinio neliečiamybės principo atsisakymo, diskriminacijos dėl priklausymo kuriai nors kastai uždraudimą, vienodas galimybes įsidarbinant viešosiose įstaigose, užimtumo ir politiniu požiūriu palankius veiksmus, kai valstybinėse institucijose ir politinio atstovavimo organuose rezervuojamos vietos; atsižvelgdamas į daugybę teisinių priemonių, pagal kurias reikalaujama atsisakyti kai kurių blogiausių neliečiamybės ir diskriminacijos kastų pagrindu tradicijų, įskaitant pavergimą už skolas, rankinį tualetų valymą ir žiaurų elgesį su dalitais, - atsižvelgdamas į Nacionalinės žmogaus teisių komisijos, nacionalinės ir valstybinės komisijų dėl priskirtųjų kastoms ir į nacionalinės Safai Karamchari komisijos nuomones (sprendžiant rankinio tualetų valymo problemą), - atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 91 straipsnį ir 90 straipsnio 4 dalį, A. kadangi Indija yra didžiausia pasaulyje demokratinė valstybė, kurioje visi piliečiai turi lygias balsavimo teises, kadangi Indijos ankstesnis prezidentas ir valstybės vadovas buvo dalitas ir dalitai ėjo ministrų pareigas; kadangi esama pažangiai mąstysenai pritariančių indų mokyklų, kurios diskriminaciją kastų pagrindu ir atskirtį atmeta kaip nukrypimą nuo jų tikėjimo; B. kadangi dalitų ir panašių visuomenės sluoksnių taip pat yra Nepale, Pakistane ir Bangladeše; C. kadangi Indijos Nacionalinė žmogaus teisių komisija pranešė, kad Priskirtųjų kastų ir genčių (žiauraus elgesio prevencijos) aktas įgyvendinamas nepatenkinamai ir kadangi komisija paskelbė daugybę rekomendacijų, kaip spręsti šią problemą; D. kadangi nepaisydama to, kad kiekvieną dieną oficialiai užregistruojama apie dvidešimt septynis žiauraus elgesio su dalitais atvejus, dažnai policija neleidžia dalitams patekti į policijos nuovadas, atsisako registruoti jų parodymus ir nuolat nebaudžiama juos kankina; E. kadangi, nepaisant to, kad dauguma dalitų, baimindamiesi vyraujančių kastų atsakomųjų veiksmų, nepraneša policijai apie nusikaltimus, pagal oficialius pastarųjų penkerių metų policijos statistikos duomenis, kiekvieną savaitę buvo nužudoma vidutiniškai 13 dalitų, 5 dalitų namai ar turtas sudeginami, 6 dalitai pagrobiami, taikant prievartą ar apgaulę, kiekvieną dieną išprievartaujamos 3 dalitų kastos moterys, sumušami 11 dalitų ir kas 18 minučių padaromas nusikaltimas prieš dalitus [2]; F. kadangi neseniai 565 kaimuose ir 11 valstijų atlikto neliečiamųjų padėties Indijos kaimo vietovėse tyrimo [3] rezultatai parodė, kad dėl paplitusios segregacijos ir tradicinio elgesio su neliečiamaisiais 33 proc. kaimų valstybės sveikatos apsaugos darbuotojai atsisakydavo lankytis dalitų namuose, 27,6 proc. kaimų dalitams buvo neleidžiama patekti į policijos nuovadas, 37,8 proc. mokyklų valgio metu dalitų vaikai turėjo sėdėti atskirai, 23,5 proc. kaimų laiškai dalitams nebuvo pristatomi į namus ir 48,4 proc. kaimų dalitai neturėjo prieigos prie vandens šaltinių; G. kadangi pusė Indijos dalitų vaikų maitinami nepakankamai, 21 proc. sveria ypač mažai, o 12 proc. miršta nesulaukę penktojo gimtadienio [4]; H. kadangi dėl neliečiamumo tradicijų mokyklose mokyklos nelankančių ir neraštingų dalitų vaikų skaičius kur kas didesnis už tokių vaikų skaičių visoje visuomenėje, ir raštingumo atotrūkis tarp dalitų ir ne dalitų nesikeičia nuo tada, kai buvo paskelbta Indijos nepriklausomybė bei raštingų dalitų moterų dalis Indijos kaimo vietovėse išlieka 37,8 proc. [5]; I. kadangi dalitės, kurios kartu su "genčių" moterimis yra pačios neturtingiausios Indijoje ir susiduria su dviguba diskriminacija kastos ir lyties pagrindu, patiria sunkių fizinių sužalojimų, įskaitant tai, kad jas nebaudžiami lytiškai išnaudoja vyraujančių kastų nariai ir tai, kad šios moterys patiria socialinę atskirtį bei yra išnaudojamos ekonomiškai; J. kadangi Nacionalinė komisija priskirtųjų kastoms klausimu pastebėjo, kad pagal vyriausybės Specialiųjų sudėtinį planą dėl priskirtųjų kastoms itin mažai lėšų skiriama ir panaudojama dalitų gerovės ir vystymosi srityse; K. kadangi dalitai pavergiami už skolas ir verčiami dirbti tam tikrus darbus bei diskriminuojami įvairiose rinkose, įskaitant darbo, būsto, vartotojų, kapitalo ir kredito rinkas; kadangi dalitams mokami mažesni atlyginimai, jie dirba daugiau valandų per dieną, jiems vėluojama išmokėti atlyginimus bei jie patiria žodinius ar fizinius užgauliojimus; 1. pritaria tam, kad Indijos konstitucijoje yra įtvirtinta įvairių dalitų teisių apsaugos ir skatinimo nuostatų; vis dėlto pabrėžia, kad nepaisant šių nuostatų dalitų teisių apsaugos įstatymai vykdomi nepakankamai, ir kad žiaurus elgesys, neliečiamumo tradicija, neraštingumas, galimybių nelygybė, rankinis tualetų valymas, pernelyg maži atlyginimai, pavergimas už skolas, vaikų darbas ir žemės neturėjimas labai gadina Indijos dalitų gyvenimą; 2. išreiškia susirūpinimą dėl to, kad nubaudžiama tik labai maža dalis tokių nusikaltimų vykdytojų, ir ragina Indijos vyriausybę gerinti savo baudžiamojo teisingumo sistemą siekiant, kad būtų lengviau įregistruoti kaltinimus dėl nusikaltimų, įvykdytų prieš dalitus, kad būtų nuteisiama daugiau tokių nusikaltėlių ir kad būtų labai sutrumpinta teismo procedūrų trukmė; taip pat ragina imtis ypatingų daličių apsaugos priemonių; 3. teigiamai vertina tai, kad neseniai buvo uždrausta įdarbinti vaikus kaip namų tarnus ir pakelės užeigų, restoranų, arbatinių ir t. t. darbuotojus bei ragina Indijos vyriausybę imtis kitų priemonių siekiant visiškai uždrausti visų formų vaikų darbą; 4. ragina Indijos vyriausybę imtis skubių priemonių siekiant užtikrinti dalitams vienodas galimybes patekti į policijos nuovadas ir į visas kitas viešąsias institucijas bei įstaigas, įskaitant prieigos prie vyriausybės demokratinių įstaigų, pvz., pančajato pastatų (pastatų, kuriuose posėdžiauja vietos tarybos) ir balsavimo kabinų, galimybę; 5. pritaria Indijos planavimo komisijos ir įvairių ministerijų taikomai fiskalinei politikai joms teikiant išmokas iš biudžeto, skirtas dalitų gerovei ir gyvenimo sąlygoms gerinti ir ragina Indijos vyriausybę užtikrinti, kad visiškai ir ilgai nedelsiant būtų įgyvendintos visos politinės ir biudžetinės priemonės dalitų gerovei ir gyvenimo sąlygoms gerinti, įskaitant visišką specialaus sudėtinio plano dėl priskirtųjų kastoms įgyvendinimą; 6. ragina Indijos vyriausybę, siekiant veiksmingai panaikinti diskriminaciją kastų pagrindu, aktyviau bendradarbiauti su atitinkamais JT žmogaus teisių gynybos institucijomis, įskaitant Rasinės diskriminacijos panaikinimo komitetą ir JT specialiuosius pranešėjus, įgaliotus parengti diskriminacijos darbo ir kilmės pagrindu panaikinimo principus ir gaires; 7. ragina Indijos vyriausybę ratifikuoti JT konvenciją prieš kankinimus ir kitokį žiaurų, nežmonišką arba žeminantį elgesį ar bausmes ir imtis prevencijos priemonių siekiant sumažinti dalitų kankinimo galimybę, imtis teisinių priemonių siekiant kankinimus Indijoje paskelbti nusikaltimu, imtis baudžiamųjų priemonių siekiant baudžiamojon atsakomybėn patraukti darbuotojus, kurie savo darbe taiko kankinimus, taip pat kankinimų aukoms užtikrinti reabilitaciją ir kompensacijas bei sukurti nepriklausomą skundų dėl kankinimų pateikimo sistemą, kuri būtų prieinama dalitams; 8. su nerimu pažymi, kad ES nepakankamai bendradarbiauja su Indijos vyriausybe sprendžiant didelę diskriminacijos kastų pagrindu problemą, ypač per ES ir Indijos aukščiausio lygio susitikimus; 9. ragina Tarybą ir Komisiją per ES ir Indijos aukščiausio lygio ir kitus susitikimus iškelti diskriminacijos kastų pagrindu klausimą, kaip politinio, žmogaus teisių, pilietinės visuomenės, vystymosi ir prekybos dialogų dalį, ir informuoti atitinkamus komitetus apie pasiektą pažangą bei šių dialogų rezultatus; 10. ragina Jungtinio veiksmų komiteto ES narius per diskusijas dėl demokratijos ir žmogaus teisių, socialinės ir užimtumo politikos bei vystomojo bendradarbiavimo plėtoti dialogą dėl diskriminacijos kastų pagrindu; 11. dar kartą pabrėžia, kad viliasi, jog į Indijoje vykdomas ES vystymosi programas bus įtrauktos specialiosios priemonės siekiant užtikrinti, kad tokios mažumos, kaip dalitai ir adivasiai bei kitos menkinamos bendruomenės, gentys ir kastos, galėtų pasivyti kitus visuomenės narius Tūkstantmečio plėtros tikslų įgyvendinimo požiūriu; 12. dar kartą primena savo raginimą Tarybai ir Komisijai pirmenybę teikti lygių galimybių skatinimui, kai įdarbinama privačiose ES įsikūrusiose įmonėse ir raginimui, kad ES įsikūrusios įmonės įgyvendintų Ambedkaro principus (užimtumo ir kiti principai, susiję su ekonomine ir socialine atskirtimi, kurie buvo parengti siekiant padėti visiems užsienio investuotojams Pietų Azijoje spręsti diskriminacijos kastų pagrindu problemą); 13. džiaugiasi dėl ES paramos JT pakomisės žmogaus teisių gynimo ir skatinimo klausimais rengiamiems diskriminacijos darbo ir kilmės pagrindu panaikinimo principams ir gairėms ir ragina Komisiją ir Tarybą toliau juos remti; 14. paveda savo Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai, valstybių narių vyriausybėms, Indijos prezidentui, vyriausybei ir parlamentui, JT Generaliniam Sekretoriui ir JT pakomisės žmogaus teisių gynimo ir skatinimo klausimais vadovams, Tarptautinei darbo organizacijai, UNICEF, Pasaulio bankui ir Tarptautiniam valiutos fondui. [1] Priimti tekstai, P6_TA(2006)0388. [2] Apskaičiuota remiantis Nusikaltimai Indijoje 2005 m., http://ncrb.nic.in/crime2005/home.htm and http://ncrb.nic.in/crime2005/cii-2005/CHAP7.pdf. [3] Neliečiamieji Indijos kaimo vietovėse (Untouchability in Rural India, Cf. G. Shah, H. Mander, S. Thorat, S. Deshpande ir A. Baviskar, Sage Publications, India, 2006). [4] Nacionalinė apklausa šeimos sveikatos klausimais, kurią atliko Indijos sveikatos ir šeimos gerovės ministerija 1998-1999 m. (paskutinė apklausa, kurios duomenys prieinami), 6 skyrius, p. 187, http://www.nfhsindia.org/data/india/indch6.pdf. [5] 2001 m. Indijos gyventojų surašymo duomenys. --------------------------------------------------