Komisijos komunikatas Europos parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui - 2008 m. aplinkos politikos apžvalga {SEC (2009) 842} /* KOM/2009/0304 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 24.6.2009 KOM(2009) 304 galutinis KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI 2008 m. aplinkos politikos apžvalga {SEC (2009) 842} 2008 M. APLINKOS POLITIKOS APžVALGA Įvadas ES iškyla vis daugiau uždavinių, susijusių su prekių, maisto ir energetikos kainų svyravimu, didėjančiais aplinkai keliamais pavojais ir neregėto masto ekonomikos krize. Akivaizdu, jog esant tokiems uždaviniams, Europai būtina sudaryti galimybes sparčiau kurti išteklius tausojančią ir mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančių technologijų ekonomiką. Šiai Komisijai vadovaujant atliktoje paskutinėje aplinkos politikos apžvalgoje akcentuojami 2008 m. pasiekti laimėjimai, kuriais rengiamasi šiam ekonomikos virsmui. Apžvalgoje nustatytos svarbiausios šiuo metu įgyvendinamos politikos iniciatyvos ir uždaviniai, kuriuos sprendžiant reikės įdėti nemažai pastangų. Naujos galimybės ir uždaviniai 2008 ir vėlesniems metams Aplinkos politika – prioritetinis politikos darbotvarkės klausimas Aplinkos politika jau nebe nuošalyje, dabar ji yra vienas svarbiausių politikos klausimų. 96 % europiečių teigia, kad jiems svarbu saugoti aplinką[1] ir kad jiems labai rūpi tokios problemos, kaip klimato kaita ir tarša. Aplinkos politikos klausimai vis dažniau tampa transporto, energetikos, žemės ūkio, sanglaudos, pramonės, mokslinių tyrimų ir plėtros politikos sričių dalimi. Vienas iš energetikos politikos tikslų – pereiti prie mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančių technologijų ekonomikos. Sprendimai dėl struktūrinių fondų lėšų naudojimo priimami remiantis darnaus vystymosi kriterijais. Vykdant žemės ūkio politiką vis dažniau skatinamas darnus žemės ir išteklių valdymas. 2008 m. lapkričio mėn. atlikus išsamų bendrosios žemės ūkio politikos patikrinimą[2], pasiūlyta ES finansavimą toliau skirti kaimo plėtrai, o ne tiesioginėms išmokoms. Reikalaujama, kad valstybės narės šias Bendrijos lėšas skirtų biologinės įvairovės ir gamtos apsaugos, atsinaujinančių energijos išteklių, atliekų tvarkymo, vandentvarkos, ekologiško transporto, klimato kaitos ir kitiems uždaviniams spręsti. Nepaisant šių pastangų, kol kas nepavyko daugelio aplinkos blogėjimo tendencijų pakeisti priešinga kryptimi. Tam, kad būtų pereita prie mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančių technologijų ir išteklius tausojančios ekonomikos, reikės daug pastangų ir investicijų. Krizė – tai galimybė pasiekti, kad ekonomika taptų ekologiškesnė Neseniai įvykusi ekonomikos krizė nuvilnijo per visą pasaulį, pasiekdama visas ekonomikos sistemos dalis. ES, nacionalinės vyriausybės, Europos centrinis bankas ir Komisija glaudžiai bendradarbiavo siekdami atkurti pasitikėjimą, apsaugoti santaupas, išlaikyti prieinamų kreditų srautą ir patobulinti valdymą. Ši krizė – puiki galimybė pasiekti, kad mūsų ekonomika taptų ekologiškesnė, ir padėti pagrindus augimui, pagrįstam mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančiomis technologijomis ir tausiu išteklių naudojimu. Kadangi nuosmukis turi įtakos politikos kryptims, stipresnė aplinkos politika gali padėti ekonomikai atsigauti ir užtikrinti ilgalaikį ES konkurencingumą. 2008 m. lapkričio mėn. Komisijos priimtame Europos ekonomikos atkūrimo plane[3] pateikiamos priemonės, kuriomis siekiama pagerinti energijos vartojimo efektyvumą, padidinti ekologiškų produktų pardavimo apimtis, sukurti informacinių ir ryšių technologijų plačiajuosčio ryšio infrastruktūrą ir ekologiškas technologijas automobilių bei statybos sektoriuose. Klimato kaita – viena didžiausių mūsų planetai kylančių grėsmių Jau galime pajusti klimato kaitos pasekmes – kyla jūros lygis ir vis dažniau susiduriama su ekstremaliais meteorologiniais reiškiniais. Tarpvyriausybinės klimato kaitos komisijos ketvirtojoje vertinimo ataskaitoje[4] prognozuojama, kad šiame šimtmetyje žemės paviršiaus vidutinė pasaulio temperatūra gali pakilti 1,8 – 4,0°C, ir, jei nebus imtasi priemonių, ji pasiektų ribą, kuomet labai tikėtina, kad pokyčiai bus pražūtingi. N. Sterno ataskaitos[5] „Klimato kaitos ekonomika“ rezultatai parodė, kad išlaidos, patirtos nesiimant priemonių prieš klimato kaitą, keliskart viršija pasaulio ekonomikos išlaidas, kurios būtų patirtos, jei šių priemonių būtų imtasi. 2008 m. spalio mėn. Kioto protokolo įgyvendinimo metinėje pažangos ataskaitoje[6] nurodyta, kad ES ir dauguma valstybių narių sėkmingai vykdo savo įsipareigojimus. Pagal prognozes 15 senųjų ES valstybių narių, taikydamos turimas priemones, iš trečiųjų šalių pirkdamos taršos kreditus ir vykdydamos miškininkystės veiklą, skirtą anglies dvideginiui iš atmosferos sugerti, pasieks užsibrėžtą tikslą – išmetamųjų teršalų kiekį sumažinti 8 %. Taikant šiuo metu svarstomas priemones, šį kiekį būtų galima dar labiau sumažinti. Tačiau ES išmetami teršalai sudaro tik maždaug 10,5 % visame pasaulyje išmetamų teršalų kiekio[7] ir vien jos pastangų nepakaks klimato kaitos pokyčiams sušvelninti, jei tolesnių veiksmų nebus imtasi pasauliniu mastu. Šiuo metu vyksta tarptautinės derybos dėl visuotinio susitarimo dėl klimato kaitos pagal kurį būtų galima imtis veiksmingų priemonių po 2012 m., kai baigs galioti pagal Kioto protokolą prisiimti įsipareigojimai. Prie jo turi prisijungti visi pagrindiniai teršėjai: JAV, Kinija, Indija ir kitos didelės besivystančios šalys, kurioms Kioto protokole nenumatyti išmetamųjų teršalų mažinimo tikslai. 2008 m. gruodžio mėn. Poznanėje vykusioje JT konferencijoje klimato tema įvertinta, kaip sekasi įgyvendinti planą, dėl kurio susitarta 2007 m. Balio konferencijoje, ir pateiktos papildomos politinės gairės, kaip vesti derybas dėl laikotarpio po 2012 m., kai pasibaigs Kioto protokolo galiojimas. Pagal Jungtinių Tautų bendrąją klimato kaitos konvenciją[8] įsteigtas Prisitaikymo fondas ir pradėta Poznanės technologijų perdavimo programa, padaryta pažanga keletu techninių klausimų, kaip antai mažinti dėl miškų naikinimo bei nykimo susidarantį išmetamųjų dujų kiekį. Svarbiausia, kad Poznanėje parengta derybų programa, kurią vykdant 2009 m. JT konferencijoje klimato tema Kopenhagoje bus pasiektas galutinis susitarimas. Atsižvelgiant į svarbų ES vaidmenį, čia priimtiems sprendimams įgyvendinti 2010 m. ir vėliau reikės priimti atitinkamus teisės aktus ir imtis priemonių keliose srityse. ES klimato ir energetikos srities teisės aktų paketas Komisijos pasiūlymus dėl integruotos klimato kaitos ir energetikos politikos Taryba patvirtino 2007 m. kovo mėn.[9]. ES įsipareigojo išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų (ŠESD) kiekį iki 2020 m. sumažinti 30 %, palyginti su 1990 m. lygiu, jeigu kitos išsivysčiusios šalys sutiktų su panašaus dydžio sumažinimu, o jei jos nesutiktų, tai bent iki 20 %. 2008 m. sausio mėn. Komisija savo įsipareigojimus patvirtino veiksmais, priimdama ES klimato kaitos ir energetikos paketą[10], kuriame pateikti pasiūlymai, kaip patobulinti ES ŠESD išmetimo leidimų prekybos sistemą, kad ši apimtų daugiau ŠESD ir daugiau sektorių, taip pat nustatyti griežtesni reikalavimai neviršyti visoje ES taikomo didžiausio leidžiamo išmesti teršalų kiekio ir išmetamųjų teršalų mažinimo tikslai sektoriams, kuriuose netaikoma ŠESD išmetimo leidimų prekybos sistema, kaip antai kelių transportas, statyba, paslaugos ir žemės ūkis. 2008 metais Europos Taryba ir Parlamentas susitarė, kad aviacijos sektorius turi būti įtrauktas į ES ŠESD išmetimo leidimų prekybos sistemą[11]. Nuo 2012 m. ŠESD, išmetamų vykdant skrydžius į ES, iš ES ir jos viduje, bus įtrauktos į ŠESD išmetimo leidimų prekybos sistemą. Į šį paketą taip pat įtrauktas direktyvos pasiūlymas, kuriame numatyti teisiškai privalomi tikslai iki 2020 m. atsinaujinančios energijos išteklių dalį padidinti iki 20 %, kur 10 % atsinaujinančių energijos išteklių dalies būtų naudojama transporto sektoriuje, ir reguliavimo sistema saugiam bei patikimam anglies dvideginio surinkimui ir geologinio saugojimo technologijoms. Parlamentas ir Taryba šį pasiūlymą priėmė 2008 m. gruodžio mėn.[12]. Kitos ES ir visame pasaulyje taikomos kovos su klimato kaita priemonės 2008 m. gruodžio mėn. Parlamentas ir Taryba sutarė dėl automobilių išmetamų CO2 būsimų normų – nuo 2012 m. 65 % naujų automobilių bus taikoma vidutinė 130 g CO2/km ribinė vertė, palaipsniui ši norma bus didinama ir nuo 2015 m. turėtų būti taikoma visiems automobiliams[13]. Taip pat nustatyta norma 2020 metams – nauji automobiliai turėtų vidutiniškai išmesti 95 g CO2/km. Taip pat priimta peržiūrėta Degalų kokybės direktyva[14], pagal kurią reikalaujama, kad iki 2020 m. šiltnamio efektą sukeliančių dujų, išmetamų transporto priemonėms naudojant degalus, kiekis per jų būvio ciklą būtų sumažintas 6 %. Sprendimas šį kiekį iki 2020 m. sumažinti dar 4 % bus peržiūrėtas 2012 m. Siekiant padėti sumažinti ŠESD kiekį, direktyvoje taip pat nustatyti biokurui taikomi tvarumo kriterijai. Laivų išmetamo CO2 kiekis, kuris sudaro 2–3 % visame pasaulyje išmetamų teršalų kiekio, kasmet padidėja 3–4 %. Komisija numato teisės aktus, kuriais būtų galima šį kiekį sumažinti. 2008 m. lapkričio mėn. Komisija pasiūlė Antrąją strateginę energetikos apžvalgą[15], kurioje remiami 2020 m. klimato ir energetikos tikslai ir suteikiamas naujas postūmis energetiniam saugumui Europos Sąjungoje. Apžvalgoje pateikiami pasiūlymai, kaip paspartinti energijos vartojimo efektyvumo didinimą pagrindinėse srityse, kaip antai statyba ir produktai, taip pat joje pateikiamas planas, kaip užtikrinti nenutrūkstamą energijos tiekimą. 2008 m. kovo mėn. ES, siekdama įtraukti besivystančias ir pereinamojo laikotarpio ekonomikos šalis, vykdydama Aplinkos ir gamtos išteklių teminę programą (ENTRP), įsteigė Pasaulinį energijos vartojimo efektyvumo ir atsinaujinančios energijos fondą (GEEREF). Šis viešų ir privačių investicijų fondas suteiks rizikos kapitalą regioniniams fondams, investuojantiems į mažesnius projektus. Komisija žada tam skirti 80 mln. eurų ir tikimasi sulaukti papildomo viešojo ir komercinio finansavimo. Pirmosioms investicijoms preliminariai pritarta 2008 m. gruodžio mėn. Norint kovoti su neišvengiamais klimato kaitos padariniais, būtinos prisitaikymo priemonės. Kai kurie Europos regionai, sektoriai ir visuomenės sluoksniai patirs didesnį ekstremalių meteorologinių reiškinių poveikį. 2009 m. Komisija pateikė Baltąją knygą[16], kurioje nustatoma 2009–2012 m. laikotarpio programa, kaip didinti ES atsparumą besikeičiančiam klimatui. Vykdant šią programą bus remiama kaimyninių ir besivystančių šalių vykdoma veikla ir taip bus prisidedama prie valstybių narių veiklos. Visų pirma, ES pagal Aplinkos ir gamtos išteklių teminę programą vykdydama Pasaulinio klimato kaitos aljanso (PKKA) iniciatyvą padeda mažiausiai išsivysčiusioms šalims ir salelėms. Skubiai spręstinų aplinkos problemų ir kitų nelaimių valdymas Civilinės saugos mechanizmas tapo pagrindine priemone, naudojama reaguojant į dideles nelaimes. 2002 m. šis mechanizmas naudotas 3 kartus, o 2008 m. šis skaičius padidėjo iki 20, įskaitant pagalbą žemės drebėjimo Kinijoje aukoms ir Europoje įvykusių potvynių, miškų gaisrų ir žemės drebėjimų aukoms. Kadangi dėl klimato kaitos padažnėjo valstybes nares ir trečiąsias šalis užgriūnančių nelaimių, tokių kaip ekstremalios meteorologinės sąlygos, ir jos tapo intensyvesnės, Komisija kovo mėn. pasiūlė integruotą požiūrį į nelaimių valdymą, pradedant nuo jų prevencijos iki padarinių šalinimo[17]. Komisija įvertins, kuriuos Civilinės saugos mechanizmo aspektus reikėtų sustiprinti, ir išanalizuos, kaip būtų galima gauti daugiau intervencijoms reikalingų išteklių. 2008 m. Komisija pradėjo bendradarbiavimą su šalimis kandidatėmis, potencialiomis šalimis kandidatėmis, kitomis kaimyninėmis ir AKR[18] šalimis. 2009 m. Komisija pristatė nelaimių prevencijai skirtą komunikatą[19] ir toliau rengs pasiūlymus, kaip būtų galima sustiprinti mokymą nelaimių valdymo srityje. Biologinės įvairovės saugojimas – tai moralinė pareiga ir lemiamos įtakos ekonomikai turintis veiksnys Biologinės įvairovės mažėjimas, kuriam turi įtakos klimato kaita, Europoje ir visame pasaulyje kelia didžiulę grėsmę mūsų gyvenimo kokybei, natūraliai gamtinei aplinkai ir ekonomikai. Gamta savaime yra vertybė, tačiau žmonių išgyvenimas taip pat priklauso nuo ekosistemų suteikiamų prekių ir paslaugų. Jeigu ir toliau nesiimsime jokių veiksmų, sulauksime didelių ekonominių nuostolių. Pirmieji tyrimo „Ekosistemų ekonomika ir biologinė įvairovė“[20], paskelbto per Biologinės įvairovės konvencijos šalių devintąją konferenciją 2008 m. gegužės mėn., rezultatai rodo, kad visame pasaulyje ekosistemos teikiamų paslaugų metinė vertė sumažėjo 50 milijardų eurų. Dėl kylančios temperatūros ir vandenynų rūgštėjimo iki 2030 m. bus prarasta 60 % koralų rifų. Iki 2050 m. visame pasaulyje bus prarasta apie 11 % natūralios gamtos plotų, daugiausia dėl to, kad jos bus paverstos žemės ūkio paskirties plotais, dėl infrastruktūros plėtros bei klimato kaitos. Bendras gerovės sumažėjimas gali pasiekti 7 % BVP. 2001 m. vyriausybės susitarė iki 2010 m. sustabdyti ES biologinės įvairovės mažėjimą ir atkurti buveines. Jos taip pat įsipareigojo padėti iki 2010 m. smarkiai sumažinti biologinės įvairovės nykimą visame pasaulyje. Nuo tada ES valstybių narių vyriausybės formavo politikos kryptis ir priėmė įstatymus biologinei įvairovei apsaugoti. Paukščių ir Buveinių direktyvos suteikia tvirtą teisinį pagrindą svarbioms rūšims ir buveinėms saugoti, ypač per Natura 2000 tinklą. Šis visos ES saugomų teritorijų tinklas užima 17 % ES teritorijos ir dabar yra plečiamas, kad apimtų ir jūras. Pagal LIFE+ finansinę programą ne mažiau kaip 50 % lėšų skiriama ES biologinės įvairovės išsaugojimo projektams. ES Biologinės įvairovės veiksmų plane numatyta strateginė programa. Įgyvendinant vieną po kitos vykdytas Bendrosios žemės ūkio politikos ir Bendrosios žuvininkystės politikos reformas atsirado daugiau galimybių išsaugoti biologinę įvairovę. Vandens politikos pagrindų direktyvoje reikalaujama, kad ežerai, upeliai, upės, upių žiotys ir pakrančių vandenys iki 2015 m. būtų geros ekologinės būklės. Galiausiai, ES teisės aktais nustatoma, kur galima auginti biokurui naudojamus augalus, kad būtų sumažintas neigiamas poveikis biologinei įvairovei. 2008 m. į Natura 2000 tinklą įtraukta maždaug 115 000 km², įskaitant Bulgarijos ir Rumunijos vietoves. Komisija pateikė pasiūlymų, kaip spręsti kenksmingų invazinių rūšių problemą, įskaitant visą Europą apimančios išankstinio perspėjimo sistemos taikymą, kai reikia pranešti apie naujas ir plintančias rūšis[21]. Tačiau ES biologinė įvairovė ir toliau mažėja. 2008 m. Biologinės įvairovės veiksmų plano laikotarpio vidurio ataskaitoje[22] nustatyta, kad, nepaisant padarytos pažangos, mažai tikėtina, kad dabartinėmis pastangomis pavyks pasiekti tikslą iki 2010 m. sustabdyti biologinės įvairovės nykimą. Stiprinti ES kovą su miškų naikinimu pasaulyje Biologinės įvairovės mažėjimo mastas pasauliniu lygmeniu kelia dar daugiau nerimo. Svarbiausia užduotis – apsaugoti likusius pasaulio miškus. Kasmet netenkama 13 mln. hektarų atogrąžų miškų – tai maždaug Graikijos ploto teritorija. Be to, tai kelia grėsmę daugiau kaip 1,6 milijardų vargingai gyvenančių žmonių pragyvenimo šaltiniui, nes daugybės pasaulio vargstančiųjų gyvenimas priklauso nuo miškų; taip pat tai turi įtakos rūšių nykimui ir klimato kaitai. Dėl miškų naikinimo susidaro apie 20 % pasaulio ŠESD – daugiau nei visoje ES išmetamų teršalų kartu sudėjus. 2008 m. Komisija pristatė dvi iniciatyvas, skirtas pasaulio miškams apsaugoti: reglamentą[23], pagal kurį prekiautojai mediena ir medienos produktais turi reikalauti garantijų, kad mediena gauta teisėtai kirtus medžius kilmės šalyje; ir komunikatą[24], kuriame siūloma iki 2020 m. perpus sumažinti bendrą atogrąžų miškų naikinimo mastą ir iki 2030 m. sustabdyti pasaulinį miškų ploto mažinimą. Be 2008 m. tikslinei veiklai jau išleistų lėšų šioms iniciatyvoms įgyvendinti ES turės skirti papildomą finansavimą; dalį finansavimo būtų galima gauti iš leidimų pardavimo aukcionuose pagal ES ŠESD išmetimo leidimų prekybos sistemą. Be to, Komisija vertina galimybę nustatyti biomasei taikomus tvarumo kriterijus, kurie galbūt turėtų teigiamą poveikį ir neskatintų miškų naikinimo. Įgyvendinant ES Miškų teisės aktų vykdymo, miškų valdymo ir prekybos mediena iniciatyvą, kurios tikslas sustabdyti neteisėtą medienos ruošą, pasiektas susitarimas su Gana[25]. Pagal šį susitarimą Ganos medienos produktais ES prekiauti galima tik turint licenciją, kurioje patvirtinta, kad jie gauti teisėtai. Tęsiamos derybos su kitomis Afrikos ir Azijos atogrąžų medieną eksportuojančiomis valstybėmis. Pasauliniu mastu mažinamas biologinės įvairovės nykimo tempas Biologinės įvairovės konvencijos šalių susitikime[26] 191 šalis sutiko imtis plataus masto veiksmų, kad būtų sprendžiama beprecedenčio masto pasaulio biologinės įvairovės mažėjimo problema. Pasiektas sutarimas dėl sprendimų, kuriais ruošiama dirva tvaraus biokuro gamybai ir užbaigiama rengti galimybės naudotis genetiniais ištekliais ir naudos pasidalijimo tarptautinė tvarka. Šiais sprendimais taip pat siekiama padidinti biologinės įvairovės apsaugą atviroje jūroje ir užtikrinti, kad biologinės įvairovės bei miškų klausimai būtų įtraukti į šiuo metu vykstančias derybas dėl klimato kaitos. 2008 m. birželio mėn. vykusiame Tarptautinės banginių medžioklės komisijos susitikime Taryba sutiko ryžtingai paremti banginių apsaugą[27]. Liepos mėn. Komisija pasiūlė teisės aktą[28], pagal kurį produktai, pagaminti iš ruonių, kurie nužudyti ir kuriems kailis nuluptas suteikiant nereikalingą skausmą, nepatektų į Europos rinką. Prekyba bus leidžiama tik pateikus garantijas, kad medžioklė atitiko aukštus gyvūnų gerovės standartus. Jau galioja revoliuciniai cheminių medžiagų teisės aktai Praėjus ne vieneriems rengimo metams, birželio mėn. įsigaliojo cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų[29] (REACH) reglamentas. Iki gruodžio mėn. įmonės pateikė Cheminių medžiagų agentūrai daugiau kaip 2 mln. preliminarių daugiau kaip 100 000 cheminių medžiagų informacinių dokumentų, t. y. beveik 15 kartų daugiau nei tikėtasi. REACH pakeičia 40 teisės aktų tekstus ir taip sukuriama viena visoje ES taikoma sistema, skirta ES pagamintoms arba į ją importuotoms cheminėms medžiagoms tvarkyti. Pagal naująjį reglamentą pramonės įmonės turi įrodyti, kad cheminės medžiagos yra saugios. Pagal naująją sistemą skatinama, o kartais ir reikalaujama kai kurias medžiagas pakeisti ne tokiomis pavojingomis. Prieš pradedant gaminti naujas chemines medžiagas ar prekiauti jomis, jas reikia įregistruoti. Esamas chemines medžiagas įmonės gali registruoti iki registracijai etapais nustatytų terminų, jei jos buvo iš anksto įregistruotos 2008 m. Priimtos arba rengiamos ir kitos cheminėms medžiagoms skirtos priemonės. Vienu reglamentu[30] įvedama nauja pavojingų medžiagų klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo sistema. Kitu reglamentu[31] bus uždrausta nuo 2011 m. eksportuoti gyvsidabrį. Gruodžio mėn. pasiektas galutinis susitarimas dėl Pagrindų direktyvos dėl tausiojo pesticidų naudojimo[32]. Valstybės narės turi reguliariai tikrinti pesticidų paskleidimo įrangą ir uždrausti purškimą iš lėktuvų. 2009 m. Komisija peržiūrės Biocidų direktyvą, iš dalies tam, kad ji būtų pritaikyta prie REACH. Naujos iniciatyvos, susijusios su oro tarša Oro kokybė svarbi visiems Europos piliečiams, todėl šioje srityje ES veikia labai aktyviai. Birželio mėn. įsigaliojo Direktyva dėl aplinkos oro kokybės ir švaresnio oro, kuri yra pagrindinė 2005 m. teminėje strategijoje numatyta priemonė. Tai rodo ES įsipareigojimą gerinti oro kokybę įpareigojant valstybes nares iki 2020 m. vidutiniškai 20 %, palyginti su 2010 m., sumažinti smulkiųjų dalelių (PM2.5) kiekį miesto vietovėse. 2007 m. taip pat oficialiai priimti nauji transporto priemonių teršalų išmetimo standartai (EURO 5 ir 6), kuriais nustatomos griežtesnės išmetamų dalelių (nuo 2009 m.) ir azoto oksidų (NOx) (nuo 2014 m.) ribos. Pagal Euro 5 standartą dyzeliniu kuru varomuose automobiliuose turės būti įrengti dalelių filtrai. 2008 m. liepos mėn. Komisija pasiūlė „Ekologiško transporto“ iniciatyvų[33], kuriomis siekiama, kad transporto sektorius taptų darnesnis. Viena iš iniciatyvų yra transporto rūšių kainų nustatymo strategija, kurios tikslas geriau atspindėti, kiek iš tiesų jos atsieina visuomenei, ir pasiūlymas leisti valstybėms narėms geriau internalizuoti šias sąnaudas, įtraukiant jas į kelių rinkliavas už krovininius automobilius. Tačiau dar daug ką reikia nuveikti, ypač sunkiųjų transporto priemonių išmetamų teršalų srityje. Vykdydamos 2005 m. Teminę oro kokybės strategiją, Komisija ir valstybės narės prisidėjo prie to, kad MARPOL konvencijos[34] VI priedas buvo iš dalies pakeistas, ir dėl to labai sumažės tarptautinės laivybos išmetami sieros dioksido (SOx) ir susijusių kietųjų dalelių kiekiai. 2008 m. tęsėsi Komisijos pasiūlyto naujo teisės akto dėl pramoninių išmetamųjų teršalų[35] priėmimo procedūra. Šiame pasiūlyme numatytos pramonės sektorių išmetamųjų teršalų ribos, nustatyti aplinkosauginių tikrinimų kriterijai ir išplėsta kontrolės veiksmų taikymo sritis, įtraukiant ir vidutinius kurą deginančius įrenginius. Komisija pradėjo vertinti kuriamų taisyklių, kurios bus taikomos visoje ES, taikymo sritį tam, kad būtų galima taikyti NOx ir SO2 leidimų prekybos sistemą atitinkamu geografiniu lygmeniu. ES teisės aktais saugomas visas vandens ciklas 2008 m. Taryba patvirtino direktyvą dėl paviršinio vandens aplinkos kokybės standartų[36]. Joje nurodytos daugiau kaip 30 aplinką teršiančių medžiagų, kaip antai pesticidai, sunkieji metalai ir biocidai, leistinos koncentracijos ribos ir ji yra paskutinis svarbus teisės aktas, kuriuo remiama Vandens politikos pagrindų direktyva. Vandentvarkos teisinė sistema grindžiama upės baseino rajonais, o ne administracinėmis ribomis, ir jos tikslas – iki 2015 m. pasiekti, kad visų ES vandens telkinių vandens kokybė būtų gera. Kitas etapas – 2009 m. parengti upės baseino valdymo planus. Iki 2010 m. valstybės narės privalo būti pateikusios vandens kainas, kurios atspindėtų realias sąnaudas. Vandens kainų nustatymas paskatins ekonomiškai naudingas investicijas į efektyvų vandens naudojimą, kurių vis labiau reikia regionuose, kur trūksta vandens. Atliktu tyrimu nustatyta, kad ES vandens naudojimo efektyvumą būtų galima pagerinti beveik 40 % vien tik pasitelkus technologijas[37]. Jūrų strategijos pagrindų direktyva[38] tai paskutinis teisės aktų paketo, kuriuo apimamas visas vandens ciklas, teisės aktas. Kaip ir Vandens politikos pagrindų direktyva, ji remiasi ekosistema pagrįstu metodu. Pagal šią direktyvą reikalaujama, kad valstybės narės parengtų jūrų strategijas, kuriose būtų priemonės, reikalingos iki 2020 m. pasiekti arba išlaikyti gerą ES jūros vandenų aplinkos būklę. Jūrų strategijos pagrindų direktyva yra integruotos ES jūrų politikos[39] aplinkos ramstis ir tinkamai ją įgyvendinus bus lengviau aplinkos poreikius integruoti į tokius sektorius kaip žuvininkystė, laivyba arba turizmas. Padaryti daugiau, naudojant mažiau: tvarus vartojimas ir gamyba Nepakanka tik užkirsti kelią taršai ir atlyginti žalą. Tvarus ekonomikos augimas reiškia, kad turime keisti vartojimo ir gamybos modelius. Turime gerinti produktų aplinkosauginį veiksmingumą visą jų būvio ciklą, skatinti ekologiškesnių produktų paklausą ir padėti vartotojams priimti informacija pagrįstus sprendimus. 2008 m. liepos mėn. Komisija pateikė tvaraus vartojimo bei gamybos ir tvarios pramonės politikos veiksmų planą[40]. Veiksmų plano esmė – sukurti dinamišką teisinę struktūrą, kad būtų galima nuolat gerinti produktų aplinkosauginį veiksmingumą ir skatinti vartotojus naudoti tokius produktus. Peržiūrėtos Ekologinio projektavimo direktyvos[41] projekte numatyta, kad galima nustatyti su energija susijusių gaminių aplinkosauginio veiksmingumo minimalius reikalavimus ir savanoriškus patobulintus lyginamuosius standartus. Lapkričio mėn. pasiūlytoje peržiūrėtoje Energijos sunaudojimo ženklinimo direktyvoje[42] bus nustatytas privalomas ženklinimas ir suderintos minimalios produkto veiksmingumo charakteristikos, kuriomis turi būti grindžiami viešieji pirkimai ir paskatos. 2009 m. kovo mėn. Taryba priėmė Direktyvą dėl skatinimo naudoti netaršias ir efektyviai energiją vartojančias kelių transporto priemones[43]. Pagal šią direktyvą reikalaujama, kad perkant viešojo transporto kelių transporto priemones būtų atsižvelgiama į jų eksploatavimo laikotarpio su energetika ir aplinka susijusius aspektus. Aplinkosaugos požiūriu veiksmingiausius produktus ir paslaugas galima nustatyti vadovaujantis peržiūrėta Ekologinio ženklo sistema[44], o įgyvendinant Žaliųjų viešųjų pirkimų ir pirmaujančių rinkų iniciatyvas[45], kurios sudarys sąlygas skatinti inovacijas, bus skatinamas ekologiškų produktų ir paslaugų patekimas į rinką. Bendradarbiavimas su Europos mažmeninės prekybos sektoriumi taip pat taps aktyvesnis. Buvo peržiūrėta savanoriška aplinkosaugos vadybos ir audito sistema EVAS[46], kuri padeda įmonėms optimizuoti gamybos procesus, o 2009 m. numatytos savanoriškos aplinkosaugos technologijų tikrinimo sistemos tikslas – sustiprinti pirkėjų pasitikėjimą naujų aplinkosaugos technologijų veiksmingumu. Be to, Komisija pasiūlys daugiau veiksmų, kaip teikti paskatas už ekologiškus produktus ir paslaugas, ypač remdamasi pirmaujančių rinkų iniciatyvomis. Atliekas perdirbančios visuomenės kūrimas ES atliekų tvarkymo politikos tikslas – sumažinti atliekų poveikį aplinkai bei sveikatai ir padidinti Europos išteklių naudojimo efektyvumą. Vadovaujamasi tokia atliekų hierarchija: tinkamiausia – atliekų prevencija, tuomet seka atliekų pakartotinis naudojimas, perdirbimas ir kitoks naudojimas, o atliekų šalinimas yra tik kraštutinė priemonė. Ilgalaikiai tikslai išdėstyti 2005 m. Teminėje strategijoje dėl atliekų, kurioje raginama sukurti išteklius tausojančią ir atliekas perdirbančią visuomenę, kuri stengiasi vengti atliekų susidarymo, o neišvengiamai susidariusias atliekas, jei įmanoma, panaudoja kaip išteklius. Ja vadovaujamasi ir rengiant naujas politikos iniciatyvas, tokias kaip įstatymų modernizavimas, administracinės naštos mažinimas ir perdirbimo skatinimas. Lapkričio mėn. priimta peržiūrėta Pagrindų direktyva dėl atliekų[47] teisėje įtvirtinta penkių etapų atliekų hierarchiją. Direktyvoje daugiausia dėmesio skiriama atliekų prevencijai, valstybes nares įpareigojant parengti nacionalines atliekų prevencijos programas ir nustatomi tikslai, kiek reikia perdirbti atliekų iš namų ūkių bei panašių atliekų srautų (50 % iki 2020 m.) ir statybos ir griovimo darbų atliekų (70 % iki 2020 m.). Lapkričio mėn. Komisija pasiūlė ES geresnio laivų išmontavimo strategiją[48], kuri yra integruotos jūrų politikos veiksmų plano dalis. Daugelis Europos laivų, kurie laikomi vertingu metalo laužu, išmontuojami Pietų Azijos pakrantėse, kur dėl aplinkos apsaugos ir saugos priemonių trūkumo nutinka nelaimingi atsitikimai, kyla pavojus sveikatai ir užteršiama aplinka. Į strategiją įtrauktos priemonės, padėsiančios įgyvendinti būsimą tarptautinę saugaus laivų perdirbimo konvenciją ir geriau vykdyti ES atliekų vežimą reglamentuojančius teisės aktus. Gruodžio mėn. Komisija pasiūlė peržiūrėtas direktyvas dėl elektros ir elektroninės įrangos atliekų[49] ir dėl tam tikrų pavojingų medžiagų naudojimo elektros ir elektroninėje įrangoje apribojimo[50]. Šiomis direktyvomis siekiama padidinti politikos teikiamą naudą aplinkai ir ekonominį veiksmingumą, taip pat išspręsti su jų vykdymu susijusias problemas. Direktyvose numatyti nacionaliniai atliekų surinkimo uždaviniai, platesnio užmojo naudojimo ir perdirbimo uždaviniai ir didesnė gamintojo atsakomybė. Komisija taip pat priėmė žaliąją knygą dėl biologinių atliekų tvarkymo[51]. Šioje žaliojoje knygoje nagrinėjamos ateities perspektyvos, klausiama suinteresuotųjų subjektų požiūrio šiuo klausimu ir ar ateityje bus reikalingas pasiūlymas dėl teisės akto. Geresnis reglamentavimas ir geresnis įgyvendinimas Atliekamas visų pagrindinių Komisijos pateikiamų politikos pasiūlymų poveikio vertinimas, kad būtų galima išanalizuoti, kuris pasiūlymas geriausias. Vertinimas grindžiamas vis išsamesniais moksliniais tyrimais ir vis platesnio masto konsultacijomis su suinteresuotaisiais subjektais, kad butų parengta efektyvesnė politika ir išvengta nereikalingų išlaidų. Supaprastinus esamus teisės aktus, juos tampa lengviau įgyvendinti, todėl 2008 m. padaryta pažanga siekiant sujungti, supaprastinti ir aiškiau išdėstyti keletą iš pirmiau minėtų teisės aktų. Politikos krypčių administracinės naštos proporcinga analizė jau yra standartinė aplinkos politikos formavimo dalis ir 2008 m. išsamiai įvertintos penkios esamos politikos kryptys. Rezultatai rodo, kad ES aplinkos politikos administracinė našta yra nedidelė, palyginti su kitomis politikos sritimis[52]. Lapkričio mėn. Komisija parengė planus, kaip būtų galima pagerinti ES aplinkos teisės aktų įgyvendinimą[53]. Būtina glaudžiai bendradarbiauti su valstybėmis narėmis, nes taip užtikrinama, kad nacionalinės įgyvendinimo taisyklės priimamos laiku ir taikomos tinkamai. Tam, kad pagerintų įgyvendinimo užtikrinimą, Komisija daug dėmesio skirs esminiams ir nuolatiniams pažeidimams, įskaitant didelius nacionalinių įgyvendinimo taisyklių trūkumus, nelegalių sąvartynų toleravimą, rimtus trūkumus, susijusius su leidimais pramonės įmonėms, ir įsipareigojimo paskirti svarbiausias gamtines teritorijas nevykdymą. Bus sukurti nuolatiniai įgyvendinimo tinklai, kuriuose dalyvaus Komisijos ir valstybių narių darbuotojai. Baigsis keleto naujųjų valstybių narių pereinamasis laikotarpis, per kurį jos turėjo įgyvendinti kai kuriuos esminius aplinkos teisės aktus, todėl reikės dar didesnio atidumo. Šio naujo požiūrio į įgyvendinimą ir vykdymą tikslas – naudoti daugybę įvairių priemonių, kurios padėtų užkirsti kelią teisės aktų pažeidimui, pavyzdžiui, tikslingai naudoti ES lėšas ir skirti didesnę pasirengimo narystei paramą plėtros šalims. Išvados 2009 metai – paskutinieji šios Komisijos ir Parlamento įgaliojimų galiojimo metai. Per pastaruosius penkerius metus ES ėmėsi reikšmingų veiksmų, kad pagerintų aplinką ir Europos piliečių gyvenimo kokybę. ES vadovavo pasaulinei kovai su klimato kaita, nustatė naujus, su ŠESD ir atsinaujinančiais energijos šaltiniais susijusius tikslus, kuriuos reikia pasiekti iki 2020 m., ir susitarė dėl teisiškai privalomų įgyvendinimo priemonių. Buvo pristatytos reikšmingos politikos kryptys, kaip antai REACH, Direktyva dėl oro kokybės ir Natura 2000 tinklo išplėtimas. Tačiau Komisija puikiai suvokia, kad dar daug ką reikia nuveikti, ypač reikia pagerinti ES teisės aktų įgyvendinimą ir bendrauti aplinkos klausimais. 2009 m. yra ypatingai svarbūs klimato kaitos politikai ir svarbiausias prioritetas yra pasiekti susitarimą per Kopenhagos konferenciją. Kad ES galėtų įvykdyti savo įsipareigojimus, kuriuos ji prisiėmė laikotarpiui po 2012 m., bus labai svarbu įgyvendinti ir stiprinti klimato kaitos politiką. Sustabdyti biologinės įvairovės mažėjimą ES ir gerokai sumažinti biologinės įvairovės nykimą visame pasaulyje taip pat yra vienas ES prioritetų. Tai tampa vis svarbesne problema, kurią išspręsti galima tik imantis papildomų veiksmų. Vykdydama naująsias prisitaikymo priemones, ES turi stiprinti gebėjimus, kurių reikia tam, kad ji galėtų susidoroti su žalingu klimato kaitos poveikiu. ES labai svarbu sukurti mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančių technologijų ir išteklius tausojančią ekonomiką. Ekonomikos krizė suteikia išskirtinę galimybę greičiau pasiekti, kad mūsų ekonomika taptų ekologiškesnė. Vyriausybės investicijos turėtų būti skiriamos aplinkos infrastruktūrai, tausiam energijos ir išteklių naudojimui ir ekologinėms inovacijoms. ES vaidmuo vykdant tarptautinį bendradarbiavimą aplinkos klausimais vis stiprėjo. ES toliau rėmė šalis kandidates ir potencialias šalis kandidates aplinkos srityje, ypač derinant jų teisės aktus su ES teisės aktais. Tarptautinis bendradarbiavimas turi tapti aktyvesnis stiprinant politikos dialogą su šalimis partnerėmis, kadangi dauguma uždavinių yra pasaulinio masto. Aplinkos tema vis dažniau tampa svarbiu tarptautinių santykių politiniu klausimu. Prekyba aplinkos prekėmis ir paslaugomis, galimybė naudotis žemės ūkio produktais ir gamtos ištekliais, biokuras ir tarptautinio energijos tiekimo saugumas, migracijos keliamos problemos, saugumo ir plėtros politika – visa tai susiję su aplinkos klausimais. Iš šiandienos tarptautinės politinės ir ekonominės situacijos matyti, kad reikia gerinti tarptautinį aplinkos valdymą ir padaryti juntamą pažangą gerinant mūsų planetos aplinkos būklę. [pic][pic][pic] [1] Specialus Eurobarometro tyrimas 295 (2008). [2] Tarybos reglamentas (EB) Nr. 72-73-74/2009. [3] COM (2008) 800. [4] http://www.ipcc.ch/ipccreports/assessments-reports.htm [5] http://www.hm-treasury.gov.uk/sternreview_index.htm [6] COM (2008) 651. [7] Šaltinis: Europos aplinkos agentūros ataskaita Nr. 5/2008. Šis procentas nurodytas remiantis Europos bendrijos šiltnamio efektą sukeliančių dujų inventoriuje pateiktu Europos rodikliu (5,2 Gt), palyginti su paskutinėje Tarpvyriausybinės klimato kaitos komisijos vertinimo ataskaitoje pateiktu visų šaltinių ir dujų apskaičiavimu (49 Gt). Jei atsižvelgiama tik į energetikos sektoriaus išmetamo CO2 kiekį, ES dalis yra maždaug 14 %. [8] Jungtinių Tautų bendroji klimato kaitos konvencija. [9] Tarybos dokumentas 7224/1/07 REV 1. [10] COM (2008) 30. [11] Direktyva 2008/101/EB. [12] Direktyva 2009/28/EB, Direktyva 2009/29/EB, Direktyva 2009/31/EB ir 2008 m. gruodžio mėn. EP rezoliucija dėl COM (2008) 17. [13] 2008 m. gruodžio mėn. EP rezoliucija dėl COM (2007) 856. [14] Direktyva 2009/30/EB. [15] COM (2008) 781. [16] COM (2009) 147. [17] COM (2008) 130. [18] Afrikos, Karibų jūros baseino ir Ramiojo vandenyno šalys. [19] COM (2009) 82. [20] http://ec.europa.eu/environment/nature/biodiversity/economics [21] COM (2008) 789. [22] COM (2008) 864. [23] COM (2008) 644. [24] COM (2008) 645. [25] Miškų teisės aktų vykdymo, miškų valdymo ir prekybos mediena savanoriškos partnerystės susitarimas. [26] http://www.cbd.int/cop9 [27] Tarybos dokumentas Nr. 9818/08. [28] COM (2008) 469. [29] Reglamentas (EB) Nr. 1907/2006. [30] Reglamentas (EB) Nr. 1272/2008. [31] Reglamentas (EB) Nr. 1102/2008. [32] 2009 m. sausio mėn. EP rezoliucija, P6_TA(2009)0010. [33] COM (2008) 433. [34] Tarptautinė konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos. [35] COM (2007) 843. [36] Direktyva 2008/105/EB. [37] ES vandens taupymo potencialas http://ec.europa.eu/environment/water/quantity/pdf/water_saving_1.pdf [38] Direktyva 2008/56/EB. [39] COM (2007) 575. [40] COM (2008) 397. [41] COM (2008) 399. [42] COM (2008) 778. [43] Tarybos dokumentas 7534/09. [44] COM (2008) 401. [45] COM (2008) 400. [46] COM (2008) 402. [47] Direktyva 2008/98/EB. [48] COM (2008) 767. [49] COM (2008) 810/4 [50] COM (2008) 809/4 [51] COM (2008) 811. [52] 2009 m. vidurio rezultataihttp://ec.europa.eu/enterprise/admin-burdens-reduction/priority_environment_en.htm [53] COM (2008) 773/4