LT    LT 
 
 
 EUROPOS  
KOMISIJA  SĄJUNGOS VYRIAUSIASIS  
ĮGALIOTINIS UŽSIENIO  
REIKALAMS IR  
SAUGUMO POLITIKAI  
Briuselis, 2017 09 13  
JOIN(2017) 450 final  
  
BENDRAS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI  
Atsparumas, atgrasymas ir gynyba: ES kibernetinio saugumo didinimas   
 
2 
 1. ĮVADAS  
Kibernetinis saugumas labai svarbus tiek mūsų gerovei, tiek saugumui. Kasdienis mūsų 
gyvenimas ir ekonomika vis labiau priklauso nuo skaitmeninių technologijų, todėl mums kyla 
vis daugiau pavojų. Kibernetinio saugumo incidentų iniciatoriai ir jų tikslai įvairėja. 
Piktavališka kibernetinė veikla kelia grėsmę ne tik mūsų šalių ekonomikai ir bendrosios 
skaitmeninės rinkos kūrimui, bet ir pačiam mūsų demokratijos, laisvių ir vertybių sistemų 
veikimui. Kad ateityje būtume saugūs, turime iš esmės pakeisti savo gebėjimą saugoti ES nuo 
kibernetinių grėsmių – tiek civilinė infrastruktūra, tiek karin is pajėgumas priklauso nuo 
saugių skaitmeninių sistemų. Tai pripažinta ir 2017  m. birželio mėn. Europos Vadovų 
Tarybos susitikime1, ir Visuotinėje Europos Sąjungos užsienio ir saugumo politikos 
strategijoje2. 
Rizika sparčiai didėja. Tyrimai rodo, kad ekono minis kibernetinių nusikaltimų poveikis nuo 
2013  m. iki 2017  m. išaugo penkis kartus, o iki 2019  m. gali padidėti dar keturgubai3. Ypač 
padaugėjo išpuolių naudojant išpirkos reikalaujančią programinę įrangą4 – naujausi jų5 rodo 
didžiulį kibernetinės nusika lstamos veiklos suaktyvėjimą. Tačiau išpirkos reikalaujanti 
programinė įranga – toli gražu ne vienintelė grėsmė.  
Kibernetines grėsmes sukelia ir nevalstybiniai, ir valstybiniai subjektai. Dažnai tai daroma 
nusikalstamais tikslais (norint pasipelnyti), tač iau motyvai gali būti ir politiniai bei 
strateginiai. Nusikalstamumo grėsmę didina tai, kad nyksta kibernetinius ir tradicinius 
nusikaltimus skirianti riba, nes nusikaltėliai naudojasi internetu ir kaip priemone savo veiklai 
plėsti, ir kaip informacijos ap ie naujus nusikaltimo metodus ir priemones šaltiniu6. Tačiau 
didžiąja dauguma atvejų galimybė susekti nusikaltėlį yra labai nedidelė, o patraukti jį 
baudžiamojon atsakomybėn – dar mažesnė.  
Tuo pat metu valstybiniai subjektai savo geopolitiniams tikslams į gyvendinti vis dažniau 
naudoja ne tik tradicines priemones, kaip antai, karinę jėgą, bet ir diskretiškesnes kibernetines 
priemones, kuriomis, pavyzdžiui, kišamasi į vidaus demokratinius procesus. Šiuo metu plačiai 
pripažįstama, kad kibernetinė erdvė naudoj ama kaip atskira arba kaip viena iš kelių karo 
priemonių. Dezinformacijos kampanijos, melagingos žinios ir į ypatingos svarbos 
infrastruktūros objektus nukreiptos kibernetinės operacijos tampa vis dažnesnės ir į jas būtina 
reaguoti. Dėl šios priežasties Ko misija savo parengtame diskusijoms skirtame dokumente dėl 
Europos gynybos ateities7 pabrėžė, kad svarbu bendradarbiauti kibernetinės gynybos srityje.  
Jei gerokai nepadidinsime savo kibernetinio saugumo, rizika, vykstant skaitmeninei 
pertvarkai, didės. Numa toma, kad 2020  m. prie interneto bus prijungta dešimtys milijardų 
daiktų interneto įrenginių, tačiau juos projektuojant kibernetiniam saugumui vis dar nėra 
teikiama pirmenybė8. Jei nebus užtikrinta įrenginių, kurie valdys mūsų elektros tinklus, 
                                                            
1 http://www.consilium.europa.eu/lt/press/press -releases/2017/06/23 -euco -conclusions/ .  
2 http://europa.e u/globalstrategy/ .  
3 Žr., pavyzdžiui, „McAfee“ ir Strateginių ir tarptautinių tyrimų centro ataskaitą „Net losses: Estimating the 
Global Cost of Cybercrime“, 2014.  
4 Išpirkos reikalaujanti programinė įranga – kenkimo programinė įranga, dėl kurios naudoto jai visiškai arba iš 
dalies nebegali naudotis savo sistema, nes jos ekranas arba naudotojų rinkmenos užrakinami iki tol, kol bus 
sumokėta išpirka.  
5 Nuo 2017  m. gegužės mėn. išpuolio „WannaCry“, įvykdyto naudojant išpirkos reikalaujančią programinę 
įrangą, nukentėjo per 400  000 kompiuterių daugiau kaip 150 -yje šalių. Po mėnesio tokio paties pobūdžio 
išpuolį „Petya“ patyrė Ukraina ir kelios bendrovės visame pasaulyje.  
6 Europolo atliktas sunkių formų ir organizuoto nusikalstamumo grėsmių vertinimas (2017).  
7 https://ec.europa.eu/commission/sites/beta -political/files/reflection -paper -defence_lt.pdf .  
8 Komisijos užsakymu bendrovių IDC ir „TXT Solutions“ atliktas tyrimas SMART 2013/0037 „Cloud and IoT 
combination“ (2014).  
 
3 
 automobiliu s ir transporto tinklus, gamyklas, finansus, ligonines ir namus, apsauga, tai gali 
turėti pražūtingų padarinių ir smarkiai smogti vartotojų pasitikėjimui besiformuojančiomis 
technologijomis. Šią riziką dar didina politinių išpuolių prieš civilinius taikini us pavojus ir tai, 
kad karinė kibernetinė gynyba gali turėti trūkumų.  
Šiame bendrame komunikate išdėstytas metodas pagerins ES galimybes kovoti su šiomis 
grėsmėmis. Šis metodas padėtų stiprinti atsparumą ir strateginę autonomiją, didinti 
technologinį pajėgumą, gerinti gebėjimus ir kurti stiprią bendrąją rinką. Tam reikalingos 
tinkamos struktūros, kurios padėtų užtikrinti didelį kibernetinį saugumą ir prireikus reaguoti, 
ir visapusiškas visų pagrindinių subjektų dalyvavimas. Šis metodas taip pat padėtų labiau 
atgrasyti nuo kibernetinių išpuolių, nes pagal jį būtų dedama daugiau pastangų nustatyti, 
susekti ir patraukti atsakomybėn jų vykdytojus. Juo būtų atsižvelgta ir į pasaulinį aspektą – 
siekiant padėti pagrindą ES pirmavimui kibernetinio saugumo srity je būtų plėtojamas 
tarptautinis bendradarbiavimas. Šie veiksmai nustatyti remiantis principais, išdėstytais 
bendrosios skaitmeninės rinkos strategijoje, Visuotinėje ES strategijoje, Europos saugumo 
darbotvarkėje9, Bendroje kovos su hibridinėmis grėsmėmis s istemoje10 ir komunikate 
„Pradeda veikti Europos gynybos fondas“11, 12. 
ES jau sprendžia daugelį šių klausimų – dabar metas sujungti įvairius darbo barus. 2013  m. 
ES parengė kibernetinio saugumo strategiją, pagal kurią imtasi veiksmų keliose pagrindinėse 
srityse, siekiant sustiprinti kibernetinį atsparumą13. Pagrindiniai šios strategijos tikslai ir 
principai – skatinti kurti patikimą, saugią ir atvirą kibernetinę ekosistemą – tebegalioja. 
Tačiau grėsmėms nuolat kintant ir didėjant būtina imtis daugiau veiks mų, kad būtų galima 
atremti būsimus išpuolius ir nuo jų atgrasyti14.  
ES, atsižvelgiant į jos įvairių sričių politikos aprėptį ir turimas priemones, struktūras ir 
pajėgumus, yra pajėgi spręsti kibernetinio saugumo klausimus. Valstybės narės ir toliau 
atsako  už nacionalinį saugumą, tačiau šios grėsmės mastas ir tarpvalstybinis pobūdis yra 
svarus argumentas imtis ES lygmens veiksmų, kuriais valstybėms narėms būtų teikiamos 
paskatos ir parama, kad jos didintų, gerintų ir išlaikytų savo pajėgumą užtikrinti nacio nalinį 
kibernetinį saugumą, kartu stiprindamos ES lygmens pajėgumą. Siūlomu metodu siekiama 
paskatinti visus subjektus – ES, valstybes nares, pramonės atstovus ir privačius asmenis – 
teikti kibernetiniam saugumui pirmenybę, būtiną siekiant stiprinti atspar umą kibernetiniams 
išpuoliams ir užtikrinti geresnį ES reagavimą. Juo nustatomi konkretūs veiksmai, kurie padės 
nustatyti ir tirti bet kokio pobūdžio kibernetinius išpuolius prieš ES ir jos valstybes nares ir 
tinkamai į juos reaguoti, be kita ko, patraukti  nusikaltėlius baudžiamojon atsakomybėn. Šis 
metodas suteiks galimybę ES išorės veiksmų vykdytojams veiksmingai propaguoti kibernetinį 
saugumą pasaulinėje arenoje. Taip, užuot vien reagavusi į susidariusias aplinkybes, ES taps 
iniciatyvia Europos gerovės, visuomenės, vertybių, pagrindinių teisių ir laisvių saugotoja, nes 
bus pasirengusi reaguoti tiek į esamas, tiek į būsimas grėsmes.  
                                                            
9 COM(2015)  185 final. 
10 JOINT(2016)  18 final. 
11 COM(2017)  295. 
12 Šis metodas taip pat pagrįstas nepriklausomomis mokslinėmis konsultacijomis, kurias suteikė Europos 
Komisijos mokslinių konsultacijų mechanizmo mokslinių konsultantų aukšto lygio darbo grupė  (žr. tolesnes 
nuorodas).  
13 JOINT(2013)  1 final. Šios strategijos vertinimas pateikiamas dokumente SWD (2017)  295.  
14 Jei nenurodyta kitaip, šiame komunikate pateikiami pasiūlymai nedaro poveikio biudžetui. Poveikį biudžetui 
darančios iniciatyvos bus teikiamos deramai laikantis metinio biudžeto procedūrų ir negalės daryti įtakos 
sprendimams dėl būsimos daugiametės finansinės programos po 2020  m. 
 
4 
 2. ES ATSPARUMO KIBERNETINIAMS IŠPUOLIAMS STIPRINIMAS  
Siekiant sustiprinti kibernetinį atsparumą būtina laikytis bendro ir p lataus požiūrio. Todėl 
reikia sukurti tvirtesnes ir veiksmingesnes struktūras, kurių paskirtis – propaguoti kibernetinį 
saugumą ir reaguoti į kibernetinius išpuolius ne tik valstybėse narėse, bet ir pačios ES 
institucijose, agentūrose ir įstaigose. Be to, būtina taikyti įvairiapusiškesnį kelias politikos 
sritis apimantį kibernetinio atsparumo ir strateginės autonomijos stiprinimo metodą, be kita 
ko, kurti stiprią bendrąją rinką, daryti svarbius žingsnius į priekį ES technologinio pajėgumo 
srityje ir gerokai  padidinti kvalifikuotų specialistų skaičių. Svarbiausia – plačiau pripažinti, 
kad kibernetinis saugumas yra bendras visuomenės uždavinys, kurį turėtų spręsti įvairių 
lygmenų valdžios, ekonomikos ir visuomenės atstovai.  
 
 
2.1. Europos Sąjungos tinklų ir i nformacijos apsaugos agentūros stiprinimas  
Europos Sąjungos tinklų ir informacijos apsaugos agentūra  (ENISA) turi atlikti labai 
svarbų vaidmenį stiprinant ES kibernetinį atsparumą ir gerinant reagavimą, tačiau ją varžo 
dabartiniai įgaliojimai. Todėl Komisi ja siūlo atlikti plataus užmojo pertvarką, be kita ko, 
suteikti šiai agentūrai nuolatinį įgaliojimą15. Taip bus užtikrinta, kad ENISA galėtų teikti 
valstybėms narėms, ES institucijoms ir įmonėms paramą pagrindinėse srityse, įskaitant Tinklų 
ir informacinių sistemų saugumo direktyvos16 (toliau – TIS direktyva) ir siūlomos 
kibernetinio saugumo sertifikavimo sistemos įgyvendinimą.  
Pertvarkyta ENISA bus svarbi patarėja politikos formavimo ir įgyvendinimo klausimais, be 
kita ko, skatins sektorių iniciatyvų ir TIS  direktyvos suderinamumą ir padės kurti keitimosi 
informacija ir jos analizės centrus ypatingos svarbos sektoriuose. ENISA pakels kartelę ir 
stiprins Europos pasirengimą rengdama kasmetines visos Europos kibernetinio saugumo 
srities pratybas, per kurias bu s skirtingais lygmenimis reaguojama į situaciją. Ji taip pat padės 
formuoti informacinių ir ryšių technologijų (IRT) kibernetinio saugumo sertifikavimo politiką 
ir atliks svarbų vaidmenį stiprinant tiek operatyvinį bendradarbiavimą, tiek krizių valdymą 
visoje ES. Agentūra taip pat atliks ryšių centro, kuriame kaupiama kibernetinio saugumo 
bendruomenei aktuali informacija ir žinios, funkcijas.  
Kad būtų galima nuspręsti, ar reikia imtis ES remiamų jungtinių poveikio mažinimo ar 
reagavimo veiksmų, būtina greit ai ir vienodai suprasti kylančias grėsmes ir vykstančius 
incidentus. Siekiant užtikrinti tokį keitimąsi informacija, būtinas visų atitinkamų subjektų – 
ES įstaigų bei agentūrų ir valstybių narių – dalyvavimas techniniu, operatyviniu ir strateginiu 
lygmenim is. Bendradarbiaudama su atitinkamomis valstybių narių ir ES įstaigomis, visų 
pirma reagavimo į kompiuterių saugumo incidentus tarnybų tinklu17, CERT -EU, Europolu ir 
ES žvalgybos analizės centru (INTCEN), ES lygmens informuotumą apie padėtį padės 
užtikrinti  ir ENISA. Šia informacija galės būti remiamasi žvalgybinių duomenų apie grėsmes 
rinkimo ir politikos formavimo veikloje, kuria siekiama nuolat stebėti grėsmes ir užtikrinti 
veiksmingą operatyvinį bendradarbiavimą, taip pat reaguojant į didelio masto tarpv alstybinius 
incidentus.  
                                                            
15 COM(2017)  477.  
16 2016  m. liepos 6  d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2016/1148 dėl priemonių aukštam 
bendram tinklų ir informacinių sistemų saugumo lygiui visoje Sąjungoje užtikrinti.  
17 Kaip numatyta TIS direktyvos 9 straipsnyje.  
 
5 
 2.2. Bendrosios kibernetinio saugumo rinkos kūrimas  
Kibernetinio saugumo produktų, paslaugų ir procesų rinkos augimą ES stabdo keletas 
veiksnių. Vienas pagrindinių trukdžių – tai, kad nėra visoje ES pripažįstamų kibernetinio 
saugumo  sertifikavimo schemų, būtinų, kad kuriant produktus būtų laikomasi aukštesnių 
atsparumo standartų ir kad visoje ES sustiprėtų pasitikėjimas šia rinka. Todėl Komisija siūlo 
nustatyti ES kibernetinio saugumo sertifikavimo sistemą18. Šioje sistemoje būtų nust atyta 
tvarka, kurios reikėtų laikytis kuriant visoje ES taikomas kibernetinio saugumo produktų, 
paslaugų ir (arba) sistemų sertifikavimo schemas, pagal kurias patikinimo dėl sertifikuojamų 
objektų saugumo lygis priklausytų nuo jų paskirties (pavyzdžiui, at sižvelgiant į tai, ar tai 
ypatingos svarbos infrastruktūros objektai, ar vartotojų prietaisai)19. Tai duotų akivaizdžios 
naudos tarpvalstybinę prekybą vykdančioms įmonėms, nes joms nebereikėtų to paties 
produkto sertifikuoti kelis kartus ir dėl to sumažėtų jų administracinės ir finansinės išlaidos. 
Pagal šią sistemą sukurtų schemų taikymas taip pat padėtų stiprinti vartotojų pasitikėjimą, nes 
atitikties sertifikatu pirkėjai ir naudotojai būtų informuojami ir patikinami, kad jų perkami ir 
naudojami produktai ir paslaugos pasižymi konkrečiomis saugumo savybėmis. Taip atitiktis 
aukštiems kibernetinio saugumo standartams taptų konkurenciniu pranašumu. Dėl to 
sustiprėtų kibernetinis atsparumas, nes IRT produktai ir paslaugos būtų oficialiai vertinami 
pagal nustaty tus kibernetinio saugumo standartus, kurie galėtų būti parengti atidžiai sekant 
IRT standartų srityje vykdomą bendresnio pobūdžio veiklą20.  
Sertifikavimas pagal tokias schemas būtų savanoriškas, ir jomis pardavėjams ar paslaugų 
teikėjams nebūtų nustatyti j okie iš karto vykdytini reglamentavimo įpareigojimai. Schemos 
neprieštarautų jokiems taikomiems teisiniams reikalavimams, pavyzdžiui, ES teisės aktams 
dėl duomenų apsaugos.  
Kai sistema bus nustatyta, Komisija paragins atitinkamus suinteresuotuosius subjekt us sutelkti 
dėmesį į tris prioritetines sritis:  
 saugumą ypatingos svarbos ar didelės rizikos srityse21. Sistemos, nuo kurių esame 
priklausomi savo kasdienėje veikloje, pradedant automobiliais ir baigiant gamyklų 
mašinomis, pradedant didžiausiomis sistemomis, tokiomis kaip lėktuvai ar elektrinės, ir 
baigiant mažiausiomis sistemomis, tokiomis kaip medicinos prietaisai, vis labiau 
skaitmenėja ir yra vis labiau vienos su kitomis susiejamos. Todėl pagrindinių tokius 
produktus ir sistemas sudarančių IRT komponentų saugumą reikėtų vertinti nuodugniai;  
 skaitmeninių produktų, tinklų, sistemų ir paslaugų (pavyzdžiui, e.  laiškų šifravimo, 
užkardų (ugniasienių) ir virtualiųjų privačiųjų tinklų), ir privačiajame, ir viešajame 
sektoriuose plačiai naudojamų siekia nt gintis nuo išpuolių ir vykdyti reglamentavimo 
įpareigojimus22, kibernetinį saugumą. Labai svarbu, kad dėl vis platesnio tokių priemonių 
naudojimo nekiltų naujų pavojų ar naujų pažeidžiamumo problemų;  
                                                            
18 COM(2017)  477.  
19 Patikinimo lygis rodo saugumo vertinimo nuodugnumo laipsnį ir paprastai atitinka su objektų taikymo 
sritimis ar funkcijomis susijusį rizikos lygį (t.  y. vertinant IRT produktus ar paslaugas, su kurių taikymo 
sritimis ar funkcijomis susijusi rizika yr a didelė, būtinas aukštesnio lygio patikinimas).  
20 COM(2016)  176. 
21 Išimtis būtų atvejai, kuriais privalomasis ar savanoriškas sertifikavimas reglamentuojamas kitais Sąjungos 
aktais.  
22 Pavyzdžiui, Direktyvoje (ES) 2016/1148, Reglamente (ES) 2016/679, Dire ktyvoje (ES) 2015/2366 ir kituose 
siūlomuose teisės aktuose, kaip antai Europos elektroninių ryšių kodekse, reikalaujama, kad organizacijos 
taikytų tinkamas saugumo priemones, kuriomis būtų valdomi atitinkami kibernetiniam saugumui kylantys 
pavojai.   
 
6 
  metodų, kuriais nebrangių skaitmeninių masinio vartoj imo įrenginių, susietų tarpusavyje ir 
sudarančių daiktų internetą, saugumas užtikrinamas juos projektuojant, taikymą. Pagal 
sistemą sukurtomis schemomis galėtų būti naudojamasi siekiant parodyti, kad atitinkami 
produktai yra suprojektuoti taikant naujausiu s saugaus kūrimo metodus, kad jų saugumas 
tinkamai išbandytas ir kad jų pardavėjai yra įsipareigoję atnaujinti savo programinę 
įrangą, jei būtų nustatyta naujų pažeidžiamumo problemų ar grėsmių.  
Nustatant šiuos prioritetus visų pirma reikėtų atsižvelgti į  grėsmių kibernetiniam saugumui 
kitimą ir į esminių paslaugų, pavyzdžiui, transporto, energetikos, sveikatos priežiūros, 
bankininkystės, finansų rinkos infrastruktūros, geriamojo vandens ar skaitmeninės 
infrastruktūros23, svarbą.   
Nors jokie IRT produktai,  sistemos ar paslaugos negali būti visiškai saugūs, yra keletas gerai 
žinomų ir išsamiai aprašytų IRT produktų projektavimo trūkumų, kuriais gali būti 
pasinaudojama per išpuolius. Jei susietųjų įrenginių ir IT programinės bei aparatinės įrangos 
gamintojai imtų taikyti saugumo užtikrinimo projektuojant principą, kibernetinio saugumo 
klausimas būtų sprendžiamas prieš pateikiant naujus produktus rinkai. Tai galėtų sudaryti dalį 
rūpestingumo pareigos principo, kurį reikėtų išplėtoti kartu su pramonės atstovais ir kurio 
laikantis produktų ir (arba) programinės įrangos pažeidžiamumas galėtų būti mažinamas 
taikant įvairius metodus, pradedant saugiu projektavimu ir baigiant bandymais bei tikrinimu, 
įskaitant, jei taikytina, oficialų tikrinimą, ilgalaike technine pri ežiūra, saugių kūrimo ciklo 
procesų taikymu ir naujinių bei pataisų kūrimu siekiant spręsti anksčiau nenustatytas 
pažeidžiamumo problemas ir greitai atnaujinti ir pataisyti produktą24. Tai taip pat padidintų 
vartotojų pasitikėjimą skaitmeniniais produktais.  
Be to, reikia pripažinti, kad svarbus vaidmuo nustatant esamų produktų ir paslaugų 
pažeidžiamumo problemas tenka saugumo tyrimus atliekančioms trečiosioms šalims, todėl 
visose valstybėse narėse turėtų būti sudarytos sąlygos koordinuotam pažeidžiamumo 
problemų atskleidimui25 remiantis geriausia praktika26 ir atitinkamais standartais27. 
Kartu konkrečiuose sektoriuose  susiduriama su savitomis problemomis, todėl jų atstovai 
turėtų būti skatinami kurti savo metodus. Taip bendrosios kibernetinio saugumo strategijos  
būtų papildomos konkrečių sektorių, pavyzdžiui, finansinių paslaugų28, energetikos, 
transporto ir sveikatos priežiūros29, kibernetinio saugumo strategijomis.  
                                                            
23 Sektoriai, kuriems taikoma 2016  m. liepos 6  d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2016/1148 dėl 
priemonių aukštam bendram tinklų ir informacinių sistemų saugumo lygiui visoje Sąjungoje užtikrinti.  
24 Mokslinių konsultantų aukšto lygio darbo grupė. „Cybersecurity in the European Digital Single Market“, 
2017  m. kovo mėn.  
25 Koordinuotas pažeidžiamumo problemų atskleidimas – tam tikro pobūdžio bendradarbiavimas, kuriuo 
saugumo tyrimus atliekantiems asmenims sudaromos palankesnės sąlygos ir suteikiama galimybė pranešti 
apie pažeidžiamumo problemas informacinės sistemos savininkui arba pardavėjui, kad šis galėtų tinkamai ir 
laiku nustatyti bei išspręsti pažeidžiamumo probl emą, kol išsami informacija apie tai nepasiekė trečiųjų šalių 
ar visuomenės.  
26 Pavyzdžiui, agentūros ENISA parengtu pažeidžiamumo problemų atskleidimo gerosios praktikos vadovu 
„From challenges to recommendations“ (2016).  
27 ISO/IEC 29147:2014 „Informacinės technologijos. Saugumo metodai. Pažeidžiamumo problemų 
atskleidimas“.  
28 Būsimas su finansinėmis technologijomis susijęs Komisijos darbas apims ir finansų sektoriaus kibernetinio 
saugumo klausimą.  
29 Energetikos sektoriuje, pavyzdžiui, svarbus klausimas, kaip suderinti labai senas ir pačias naujausias 
informacines technologijas, visų pirma atsižvelgiant į tikralaikius elektros tinklo reikalavimus.  
 
7 
 Komisija jau atkreipė dėmesį į konkrečius naujų skaitmeninių technologijų keliamus 
klausimus dėl atsakomybės30. Šiuo metu atliekama poveikio analizė, o kiti veiksmai bus 
užbaigti iki 2018  m. birželio mėn. Kibernetinio saugumo srityje kyla klausimų, susijusių su 
įmonių ir tiekimo grandinių atsakomybės už žalą nustatymu. Neišspręsti šie klausimai trukdys  
kurti stiprią bendrąją kibernetinio saugumo produktų ir paslaugų rinką.   
Galiausiai ES bendrosios rinkos plėtra priklauso ir nuo to, ar kibernetinio saugumo aspektas 
bus įtrauktas į prekybos ir investicijų politiką. Užsienio investuotojų vykdomų įsigijim ų 
poveikis ypatingos svarbos technologijoms, kurių svarbus pavyzdys yra kibernetinio saugumo 
technologijos, yra vienas iš aspektų, kuriems skiriama daugiausia dėmesio tiesioginių 
užsienio investicijų Europos Sąjungoje atrankos sistemoje31, kuria siekiama su daryti 
sąlygas atlikti trečiųjų šalių investicijų atranką saugumo ir viešosios tvarkos atžvilgiais.  Be 
to, keliose trečiosiose valstybėse dėl kibernetinio saugumo reikalavimų jau yra kilę kliūčių 
prekybai ES prekėmis ir paslaugomis svarbiuose sektoriuose.  ES kibernetinio saugumo 
sertifikavimo sistema padės toliau stiprinti Europos poziciją tarptautinėje arenoje. Kartu turėtų 
būti toliau dedamos pastangos nustatyti aukštus pasaulinius saugumo standartus ir sudaryti 
tarpusavio pripažinimo susitarimus.  
2.3. Visapusiškas Tinklų ir informacinių sistemų saugumo direktyvos įgyvendinimas  
Atsižvelgdama į tai, kad kibernetinis saugumas šiuo metu iš esmės yra valstybių narių 
rankose, ES pripažįsta, kad būtina nustatyti aukštesnius standartus. Pagrindiniai sektoriai, 
pavyzdžiui, bankininkystės, energetikos arba transporto, darosi vis globalesni, labiau 
priklausomi nuo skaitmeninių technologijų ir susieti, todėl didelio masto kibernetinio 
saugumo incidentai retai paveikia tik vieną valstybę narę.  
Tinklų ir informacinių sistemų saugumo direktyva (toliau – TIS direktyva) – pirmasis ES 
masto teisės aktas dėl kibernetinio saugumo32. Ja siekiama stiprinti atsparumą didinant 
valstybių narių pajėgumą užtikrinti kibernetinį saugumą, skatinant geresnį valstybių narių 
bendradarbiav imą ir nustatant svarbių ekonomikos sektorių įmonėms reikalavimą taikyti 
veiksmingus rizikos valdymo metodus ir pranešti apie pavojingus incidentus nacionalinėms 
valdžios institucijoms. Šie įpareigojimai taikomi ir trijų rūšių pagrindinių interneto paslaug ų – 
debesijos kompiuterijos, paieškos sistemų ir elektroninių prekyviečių – teikėjams. Direktyva 
siekiama užtikrinti, kad būtų laikomasi tvirtesnio ir sistemingesnio požiūrio ir kad būtų geriau 
keičiamasi informacija.  
ES kibernetiniam atsparumui labai sva rbu, kad visos valstybės narės visapusiškai įgyvendintų 
šią direktyvą iki 2018  m. gegužės mėn. Valstybės narės deda bendras pastangas paremti šį 
procesą – iki 2017  m. rudens pabaigos jos parengs gaires, padėsiančias įgyvendinti direktyvą 
laikantis suderint ų principų, visų pirma susijusių su esminių paslaugų operatoriais. Komisija 
šiame kibernetinio saugumo dokumentų rinkinyje taip pat pateikia komunikatą33, kuriuo 
siekiama paremti jų pastangas pristatant geriausią su direktyvos įgyvendinimu susijusią 
valstyb ių narių patirtį ir pateikiant rekomendacijų dėl praktinio direktyvos taikymo.  
Direktyva turės būti papildyta keitimosi informacija nuostatomis. Pavyzdžiui, ši direktyva 
taikoma tik pagrindiniams strateginiams sektoriams, tačiau panašų metodą logiškai turės 
taikyti visi kibernetinių išpuolių patiriantys suinteresuotieji subjektai, kad būtų galima 
                                                            
30 COM(2017)  228. 
31 COM(2017)  478.  
32 2016  m. liepos 6  d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (E S) 2016/1148 dėl priemonių aukštam 
bendram tinklų ir informacinių sistemų saugumo lygiui visoje Sąjungoje užtikrinti.  
33 COM(2017)  476. 
 
8 
 sistemingai nustatyti pažeidžiamumo problemas ir galimas kibernetinių užpuolikų įsilaužimo 
vietas. Be to, esama tam tikrų kliūčių viešajam ir privačiajam sekto riams bendradarbiauti ir 
keistis informacija. Valdžios ir viešosios institucijos nenoriai keičiasi su kibernetiniu saugumu 
susijusia informacija, nes bijo statyti į pavojų nacionalinį saugumą ar konkurencingumą. 
Privačiosios įmonės nenori keistis informaci ja apie savo kibernetinio saugumo problemas ir 
susijusius nuostolius, nes bijo atskleisti neskelbtiną verslo informaciją, rizikuoti savo 
reputacija ar pažeisti duomenų apsaugos taisykles34. Kad viešojo ir privačiojo sektorių 
partnerystės organizacijos prisi dėtų prie platesnio bendradarbiavimo ir keitimosi informacija 
įvairesniuose sektoriuose, būtinas didesnis pasitikėjimas. Užtikrinant pasitikėjimą, būtiną, kad 
privatusis ir viešasis sektoriai keistųsi informacija, itin svarbus keitimosi informacija ir jos 
analizės centrų vaidmuo. Tam tikruose ypatingos svarbos sektoriuose jau žengti pirmieji 
žingsniai – aviacijos sektoriuje sukurtas Europos aviacijos kibernetinio saugumo centras35, o 
energetikos sektoriuje – keitimosi informacija ir jos analizės centrai36. Padedama agentūros 
ENISA, Komisija visapusiškai prisidės prie šio metodo įgyvendinimo, kiek būtina, 
spartindama šį procesą – ypač TIS direktyvoje nustatytų esminių paslaugų sektoriuose.  
2.4. Atsparumas užtikrinant greitą reagavimą į krizes  
Vykstančio kiberne tinio išpuolio poveikį galima sumažinti greitai ir veiksmingai reaguojant. 
Toks reagavimas parodytų ir tai, kad viešosios institucijos nėra bejėgės ir gali atremti 
kibernetinius išpuolius, ir padėtų didinti pasitikėjimą. Dėl pačių ES institucijų reagavimo 
pasakytina, kad pirmiausia reikėtų įtraukti kibernetinio saugumo aspektus į esamus ES krizių 
valdymo mechanizmus – Tarybai pirmininkaujančios valstybės narės koordinuojamą ES 
integruoto politinio atsako į krizes mechanizmą37 ir ES bendrąsias ankstyvojo pers pėjimo 
sistemas38. Būtinybė reaguoti į ypač pavojingą kibernetinį incidentą ar išpuolį galėtų būti 
pakankamas pagrindas valstybei narei pasinaudoti ES solidarumo sąlyga39.  
Kad būtų galima greitai ir veiksmingai reaguoti, taip pat būtinas mechanizmas, suteik iantis 
galimybę visiems pagrindiniams nacionalinio ir ES lygmenų subjektams greitai keistis 
informacija, o tam savo ruožtu būtina, kad šie subjektai aiškiai žinotų savo funkcijas ir 
pareigas. Komisija pasikonsultavo su institucijomis ir valstybėmis narėmis  dėl veiksmingos 
operatyvinio reagavimo Sąjungos ir valstybių narių lygmenimis į didelio masto kibernetinį 
incidentą procedūros projekto. Į šį dokumentų rinkinį įeinančioje rekomendacijoje40 
pateiktame projekte  aiškinama, kaip įtraukti kibernetinio saugumo aspektą į esamus ES 
lygmens krizių valdymo mechanizmus, ir nustatomi valstybių narių tarpusavio 
bendradarbiavimo ir jų bendradarbiavimo su atitinkamomis ES institucijomis, tarnybomis, 
                                                            
34 Mokslinių konsultantų aukšto lygi o darbo grupė. „Cybersecurity in the European Digital Single Market“, 
2017  m. kovo mėn . Viena konkreti problema yra susijusi su prekybos paslaptimis. 2016  m. liepos mėn. 
komunikate „Europos kibernetinio atsparumo sistemos stiprinimas“ atkreiptas dėmesys į polinkį nutylėti 
kibernetines prekybos paslapčių vagystes ir į tai, kad svarbu sukurti patikimus pranešimo kanalus, kuriais 
būtų užtikrintas konfidencialumas.  
35 https://www.easa.europa.eu/newsroom -and-events/news/implementation -european -centre -cyber -security -
aviationeccsa . 
36 Šie centrai – naryste grindžiamos ne pelno organizacijos, į kurias buriasi privatieji ir viešieji subjektai 
siekdami keistis informacija apie kibernetines grėsmes, riziką, prevenciją, poveikio mažinimą ir reagavimą.  
Žr., pavyzdžiui, informaciją apie Europos energetikos keitimosi informacija ir jos analizės centrus 
(http://www.ee -isac.eu ). 
37 Tai suteikia galimybę aukščiausiu politiniu lygmeniu koordinuoti reagavimą į dideles tarpsektorines krizes.  
38 Šios sistemos sudaro sąlygas viduje keistis informacija apie bręstančias daug sektorių paveiksiančias krizes 
arba numatomas ar neišvengiamas grėsmes, dėl kurių reikia imtis ES lygmens veiksmų, ir suteikia galimybę 
koordinuoti susijusius veiksmus.  
39 Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 222 straipsnį.  
40 C(2017)  6100.  
 
9 
 agentūromis ir įstaigomis41 reaguojant į didelio masto kibernetinio saugu mo incidentus tikslai 
ir būdai. Kad projekte numatytą procedūrą būtų galima taikyti, rekomendacijoje taip pat 
reikalaujama, kad valstybės narės ir ES institucijos sukurtų ES reagavimo į kibernetinio 
saugumo krizes sistemą. Projekto koncepcija bus reguliari ai išbandoma kibernetinių ir kitokių 
krizių valdymo pratybose42 ir prireikus atnaujinama.  
Atsižvelgiant į tai, kad kibernetinio saugumo incidentai gali suduoti didelį smūgį ekonomikos 
veikimui ir kasdieniam žmonių gyvenimui, būtų galima išnagrinėti galimybę , sekant kitose ES 
politikos srityse taikomų krizių valdymo mechanizmų pavyzdžiu, įsteigti Reagavimo į 
kibernetinio saugumo krizes fondą . Tai suteiktų valstybėms narėms galimybę vykstant ar 
jau įvykus dideliam incidentui prašyti ES lygmens pagalbos su sąly ga, kad prieš incidentą ta 
valstybė narė taikė gerai apgalvotą kibernetinio saugumo sistemą, be kita ko, buvo 
visapusiškai įgyvendinusi TIS direktyvą ir taikė brandžias nacionalinio lygmens rizikos 
valdymo ir priežiūros sistemas. Tokiame fonde, kuriuo būtų  papildomi esami ES lygmens 
krizių valdymo mechanizmai, būtų galima solidarumo labui sutelkti greitojo reagavimo 
pajėgumus ir iš jo finansuoti konkrečius reagavimo į krizes veiksmus, pavyzdžiui, užvaldytos 
įrangos keitimą nauja įranga arba poveikio mažinim o ar reagavimo priemonių diegimą, 
vykdomus remiantis nacionalinių ekspertų žiniomis, kaip kad daroma taikant ES civilinės 
saugos mechanizmą.  
2.5. Kibernetinio saugumo kompetencijos tinklas ir Europos kibernetinio saugumo 
mokslinių tyrimų ir kompetencijos centras  
Technologinės kibernetinio saugumo priemonės yra ir strateginis turtas, ir pagrindinės ateities 
augimo technologijos. ES yra strategiškai svarbu išlaikyti ir plėtoti pajėgumus, būtinus 
siekiant užtikrinti savo skaitmeninės ekonomikos, visuomenės ir  demokratijos saugumą, 
apsaugoti ypatingos svarbos aparatinę ir programinę įrangą ir teikti pagrindines kibernetinio 
saugumo paslaugas.  
2016  m. pradėta viešojo ir privačiojo sektorių partnerystė kibernetinio saugumo srityje43 buvo 
svarbus pirmasis žingsnis , kuriuo iki 2020  m. bus pritraukta iki 1,8  mlrd.  EUR investicijų. 
Tačiau kitose pasaulio dalyse44 daromų investicijų mastas rodo, kad ES turi daugiau nuveikti 
investicijų srityje ir išspręsti pajėgumų išsibarstymo po visas valstybes nares problemą.  
Atsižvelgiant į tai, kad kibernetinio saugumo technologijos sudėtingos, kad reikia didelių 
investicijų ir kad būtini sprendimai, kurie veiktų visoje Europos Sąjungoje, ES lygmens 
veiksmais būtų sukurta pridėtinė vertė. Remiantis valstybių narių ir viešojo bei privačiojo 
sektorių partnerystės įdirbiu, kitas žingsnis būtų stiprinti ES pajėgumą užtikrinti kibernetinį 
saugumą sukuriant kibernetinio saugumo kompetencijos centrų tinklą45, kurio branduolys 
būtų Europos kibernetinio saugumo mokslinių tyrimų ir kompe tencijos centras . Šis 
tinklas ir Centras skatintų kurti ir diegti kibernetinio saugumo technologijas ir prisidėtų prie 
pastangų stiprinti šios srities pajėgumus ES ir nacionaliniu lygmenimis. Siekdama sukurti šią 
                                                            
41 Įskaitant Europolą, ENISA, ES institucijų, įstaigų ir agentūrų Kompiuterinių incidentų tyrimo tarnybą 
(CERT -EU) ir ES žvalgybos analizės centrą (INTCEN).  
42 Pavyzdžiui, ENISA vykdomose pratybose – https://ww w.enisa.europa.eu/topics/cyber -exercises/cyber -
europe -programme .  
43 COM(2016)  4400 final. 
44 Vien 2017  m. JAV į kibernetinį saugumą investuos 19  mlrd.  dolerių, t.  y. 35  proc. daugiau nei 2016  m. 
Baltųjų rūmų atstovo spaudai biuro parengta informacijos suvestinė „ Fact Sheet: Cybersecurity National 
Action Plan “, 2016  m. vasario 9  d. 
45 Tinklą sudarytų esami ir būsimi valstybėse narėse įsteigti kibernetinio saugumo centrai, kurių nariai paprastai 
būtų viešosios mokslinių tyrimų organizacijos ir laboratorijos.  
 
10 
 struktūrą 2018  m., Komisija atliks poveikio  vertinimą, kad išnagrinėtų įmanomas galimybes, 
be kita ko, galimybę įsteigti bendrąją įmonę.  
Siekdama žengti pirmąjį žingsnį ir surinkti informacijos, kuria būtų galima remtis ateityje, 
Komisija pasiūlys pagal programą „Horizontas 2020“ pradėti bandomąjį etapą, kuris padėtų 
sujungti nacionalinius centrus į tinklą siekiant suteikti naują postūmį kibernetinio saugumo 
kompetencijos ugdymui ir kibernetinio saugumo technologijų plėtrai. Šiuo tikslu ji planuoja 
pasiūlyti trumpalaikį 50  mln. EUR finansavimą. Šia veikla bus papildytas tebevykstantis 
viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės kibernetinio saugumo srityje įgyvendinimas.  
Iš pradžių tinklas ir Centras daugiausia dėmesio skirtų mokslinių tyrimų išteklių telkimui ir 
formavimui. Kad būtų remiamas pramonė s pajėgumų didinimas, Centras galėtų veikti kaip 
pajėgumų projektų valdytojas, gebantis administruoti daugiašalius projektus.  Tai taip pat 
suteiktų papildomą postūmį inovacijoms ir paskatintų ES pramonės konkurencingumą 
pasaulyje tokiose srityse kaip nauj os kartos skaitmeninių technologijų, įskaitant dirbtinį 
intelektą, kūrimas, kvantinė kompiuterija, blokų grandinės ir saugi skaitmeninė tapatybė, taip 
pat padėtų geriau užtikrinti ES įsikūrusių įmonių prieigą prie masinių duomenų, o visa tai 
labai svarbu k ibernetiniam saugumui ateityje. Centras taip pat naudotųsi ES pastangų išplėsti 
itin našaus skaičiavimo infrastruktūrą rezultatais. Išplėsti šią infrastruktūrą labai svarbu 
siekiant analizuoti didelius duomenų kiekius, greitai šifruoti ir iššifruoti duomen is, tikrinti 
tapatybę, modeliuoti kibernetinius išpuolius ir analizuoti vaizdo medžiagą46.  
Kompetencijos centrų tinklas taip pat galėtų turėti pajėgumų teikti pramonės atstovams 
paramą atliekant bandymus ir modeliavimą, kurie padėtų atitikti 2.2 skirsnyje aprašyto 
kibernetinio saugumo sertifikavimo reikalavimus. Dalyvaudamas įvairioje ES kibernetinio 
saugumo veikloje, Centras galėtų nuolat atnaujinti savo veiklos kryptį atsižvelgdamas į 
poreikius. Centras siektų užtikrinti, kad aukšti kibernetinio saugumo s tandartai būtų taikomi 
ne tik technologijoms ir kibernetinio saugumo sistemoms, bet ir aukščiausios klasės 
profesinių gebėjimų ugdymui – tuo tikslu Centras siūlytų valstybėms narėms sprendimus ir 
modelius, aktualius stengiantis išplėtoti skaitmeninius gebė jimus. Šiuo atžvilgiu jis taip pat 
didintų ES lygmens kibernetinio saugumo pajėgumus ir remtųsi sąveika su, visų pirma, 
ENISA, CERT -EU, Europolu, galimu būsimu Reagavimo į kibernetinio saugumo krizes 
fondu ir nacionalinėmis CSIRT.  
Ypatingas dėmesys kompete ncijos tinklo veikloje turėtų būti skiriamas nepakankamam 
Europos pajėgumui vertinti produktų ir paslaugų, kuriais bendrojoje skaitmeninėje rinkoje 
naudojasi piliečiai, įmonės ir valdžios sektorius, šifravimo  patikimumą. Patikimas šifravimas 
– saugių skait meninio tapatybės nustatymo sistemų, kurios atlieka labai svarbų vaidmenį 
veiksmingai užtikrinant kibernetinį saugumą47, pagrindas; Jis taip pat padeda užtikrinti 
asmenų intelektinės nuosavybės saugumą, suteikia galimybę saugoti pagrindines teises, 
pavyzdži ui, užtikrinti žodžio laisvę ir asmens duomenų apsaugą, ir vykdyti saugią elektroninę 
prekybą48.  
ES civilinio ir gynybinio kibernetinio saugumo rinkas sieja bendri uždaviniai49 ir dvejopos 
paskirties technologijos – tai skatina glaudžiai bendradarbiauti ypa tingos svarbos srityse.  
                                                            
46 COM(2012)  45 final ir COM(2016)  178 final.  
47 Komisija jau yra suplanavusi pagal programą „Horizontas 2020“ pakviesti kur ti novatoriškus elektroninio 
tapatumo nustatymo metodus – už geriausią šio uždavinio sprendimą bus skirta 4  mln. EUR „Horizonto“ 
premija.  
48 Mokslinių konsultantų aukšto l ygio darbo grupė. „Cybersecurity in the European Digital Single Market“, 
2017  m. kovo mėn . 
49 Tyrimas „Synergies between the civilian and the defence cybersecurity markets“ („Optimity“, SMART 2014 -
0059).  
 
11 
 Todėl antruoju etapu į tinklo ir Centro veiklą, visapusiškai laikantis Sutarties nuostatų dėl 
bendros saugumo ir gynybos politikos, galėtų būti įtrauktas ir kibernetinės gynybos aspektas. 
Gynybos srityje daugiausia dėmesio būtų skir iama technologijoms, tačiau taip pat būtų galima 
prisidėti prie valstybių narių bendradarbiavimo kibernetinės gynybos srityje, be kita ko, padėti 
joms keistis informacija, užtikrinti informuotumą apie padėtį, kaupti ekspertines žinias, 
koordinuoti reagavim o veiksmus ir plėtoti bendrus pajėgumus. Šioje srityje, Centrui atliekant 
pagalbinį ir patariamąjį vaidmenį, taip pat galėtų būti sudaromos sąlygos valstybėms narėms 
nustatyti ES kibernetinės gynybos prioritetus, nagrinėjamos galimybės taikyti bendrus 
sprendimus, padedama rengti bendras strategijas, sudaromos palankesnės sąlygos rengti ES 
lygmens jungtinius kibernetinės gynybos mokymus, pratybas ir bandymus, taip pat padedama 
rengti kibernetinės gynybos standartus ir taksonomijos sistemas. Kad galėtų vykdyt i nurodytą 
veiklą, kibernetinės gynybos srityje Centras turėtų glaudžiai bendradarbiauti su Europos 
gynybos agentūra, o kibernetinio atsparumo srityje – su ENISA, ir jo veikla turėtų 
visapusiškai papildyti šių agentūrų veiklą. Ši gynybos srities veikla būt ų vykdoma 
atsižvelgiant į diskusijoms skirtu dokumentu dėl Europos gynybos ateities pradėtą procesą.  
Siekiant užtikrinti kibernetinei gynybai reikalingą aukšto lygio atsparumą, būtini tikslingi 
moksliniai tyrimai ir technologijų plėtra. Vykdydamos kibernetinės gynybos projektus ar 
kurdamos šios srities technologijas, įmonės galėtų naudotis Europos gynybos fondo 
finansavimu ir mokslinių tyrimų, ir plėtros etapais50. Šiame kontekste ypač svarbios galėtų 
būti tokios sritys kaip kvantinėmis technologijom is pagrįstos šifravimo sistemos, 
informuotumas apie kibernetinę padėtį, biometrinės prieigos kontrolės sistemos, aukšto 
lygmens ilgalaikių grėsmių nustatymas arba duomenų gavyba. Sąjungos vyriausioji įgaliotinė, 
Europos gynybos agentūra ir Komisija padės v alstybėms narėms nustatyti sritis, kurių bendri 
kibernetinio saugumo projektai galėtų būti svarstomi kaip galimi finansuoti Europos gynybos 
fondo lėšomis.  
2.6. Stiprios ES kibernetinių gebėjimų bazės kūrimas  
Kibernetiniam saugumui labai svarbus švietimo as pektas. Veiksmingas kibernetinio saugumo 
užtikrinimas labai priklauso nuo atitinkamų asmenų gebėjimų. Tačiau prognozuojama, kad iki 
2022  m. kvalifikuotų kibernetinio saugumo srities darbuotojų trūkumas Europos privačiajame 
sektoriuje pasieks 350  00051. Su k ibernetiniu saugumu susijęs švietimas turėtų būti vykdomas 
visais lygmenimis, pradedant įprastu informatikos srities darbuotojų rengimu ir baigiant 
papildomu visiems IRT specialistams skirtu kibernetinio saugumo mokymu bei nauja 
specialia kibernetinio saug umo mokymo programa. Siekiant patenkinti spartesnio švietimo ir 
mokymo poreikius, turėtų būti įsteigti stiprūs akademiniai kompetencijos centrai, kurie galėtų 
vadovautis Europos kibernetinio saugumo mokslinių tyrimų ir kompetencijos centro ir ENISA 
rekomen dacijomis. Tikslas turėtų būti užtikrinti, kad taptų įprasta projektuojant IRT 
produktus ir sistemas nuo pat pradžių atsižvelgti į saugumo principus. Su kibernetiniu 
saugumu susijęs švietimas turėtų būti skirtas ne tik IT specialistams – jis turėtų būti 
integruotas ir į kitų sričių, pavyzdžiui, inžinerijos, verslo vadybos arba teisės, mokymo 
programas ir į konkrečių sektorių švietimo krypčių programas. Galiausiai per skaitmeninių 
įgūdžių lavinimo pamokas pradinio ir vidurinio mokymo įstaigose turėtų būti ug domas 
mokytojų ir moksleivių dėmesingumas kibernetinių nusikaltimų ir kibernetinio saugumo 
klausimams.  
                                                            
50 Kibernetinės gynybos projektams jau dabar bus sutei kta pirmenybė Europos gynybos pramonės plėtros 
programoje. Kibernetinė gynyba bus ir viena iš 2018  m. paskelbsimų kvietimų teikti pasiūlymus temų.  
51 Tyrimas „Global Information Security Workforce Study 2017“. Visame pasaulyje trūksta 1,8  mln. 
kvalifikuotų  darbuotojų.  
 
12 
 ES kartu su valstybėmis narėmis turėtų prisidėti prie šio darbo naudodamosi Skaitmeninių 
įgūdžių ir užimtumo koalicijos52 įdirbiu ir parengdamos, pavyzdž iui, MVĮ skirtas kibernetinio 
saugumo srities pameistrystės programas.  
2.7. Kibernetinės higienos ugdymas ir informuotumo didinimas  
Nurodoma, kad sąlygas 95  proc. incidentų įvykti sudaro kokia nors tyčinė arba netyčinė 
žmogaus klaida53, taigi žmogaus veiksnys atlieka svarbų vaidmenį. Todėl kibernetinis 
saugumas yra mūsų visų atsakomybė. Tai reiškia, kad asmenų, įmonių ir viešojo 
administravimo institucijų elgsena turi pasikeisti taip, kad būtų užtikrinta, jog visi suprastų 
grėsmę ir tur ėtų priemonių bei įgūdžių, būtinų siekiant greitai nustatyti išpuolius ir aktyviai 
nuo jų saugotis. Žmonės turi išsiugdyti kibernetinės higienos įpročius, o įmonės ir 
organizacijos turi patvirtinti tinkamas rizikos vertinimu pagrįstas kibernetinio saugumo 
programas ir jas reguliariai atnaujinti, atsižvelgdamos į grėsmių pokyčius.  
TIS direktyvoje valstybės narės įpareigojamos ne tik ES lygmeniu keistis informacija apie 
kibernetinius išpuolius, bet ir parengti brandžias nacionalines kibernetinio saugumo stra tegijas 
ir tinklų bei informacinių sistemų saugumo sistemas. Įgyvendinant šiuos veiksmus pagrindinį 
vaidmenį toliau turėtų atlikti ES ir nacionalinės viešojo administravimo institucijos.   
Pirma, valstybės narės turi užtikrinti kuo geresnes įmonių ir priva čių asmenų naudojimosi 
kibernetinio saugumo priemonėmis galimybes. Visų pirma reikėtų daugiau nuveikti 
kibernetinių nusikaltimų poveikio galutiniams vartotojams prevencijos ir mažinimo srityje. 
Jau dabar yra pavyzdys – Europolo vykdoma kampanija „NoMoreRan som“54, parengta 
glaudžiai bendradarbiaujant teisėsaugos institucijoms ir kibernetinio saugumo bendrovėms, 
siekiant padėti naudotojams užkirsti kelią užkrėtimui išpirkos reikalaujančia programine 
įranga ir iššifruoti duomenis tais atvejais, kai jie tampa iš puolio aukomis. Turėtų būti 
parengtos ir kitose srityse taikytinos kovai su kitų rūšių kenkimo programine įranga skirtos 
programos, o ES turėtų sukurti vieną bendrą portalą, kuriame pagal vieno langelio 
principą būtų sutelktos visos tokios priemonės  ir kur iame naudotojams būtų teikiami 
patarimai dėl užkrėtimo kenkimo programine įranga prevencijos bei nustatymo ir pateikiamos 
nuorodos į pranešimų teikimo mechanizmus.  
Antra, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad plėtojant e.  valdžią būtų  greičiau pradėtos 
naudoti kibernetiniu požiūriu saugesnės priemonės , ir visapusiškai pasinaudoti 
kompetencijos tinklo teikiamais pranašumais. Remiantis ES elektroninės atpažinties ir 
elektroninių operacijų patikimumo užtikrinimo paslaugų vidaus rinkoje sistema, kuri galioja 
nuo 2016  m. ir kuria užtikrinama nuspėjama reglamentavimo aplinka, kad elektroninis 
įmonių, piliečių ir viešųjų institucijų bendravimas vyktų saugiai ir sklandžiai55, turėtų būti 
skatinama pradėti taikyti saugias tapatybės nustatymo priemones. Be to, viešos ios institucijos, 
ypač tos, kurios teikia esmines paslaugas, turėtų užtikrinti savo darbuotojų parengimą su 
kibernetiniu saugumu susijusiose srityse.  
Trečia, valstybės narės turėtų teikti pirmenybę informuotumui apie kibernetinį saugumą 
vykdydamos informav imo kampanijas , be kita ko, kampanijas, skirtas mokykloms, 
                                                            
52 https://ec.europa.eu/digital -single -market/en/digital -skills -jobs-coalition . 
53 IBM ataskaita „The Cybersecurity Intelligence Index 2014“, nurodoma  Securitymagazine.com, 2014  m. 
birželio 19  d. 
54 https://www.nomoreransom.org/ .  
55 2014  m. liepos 23  d. priimtas Reglamentas (ES) Nr.  910/2014 dėl elektroninės atpažinties ir elektroninių 
operacijų patikimumo  užtikrinimo paslaugų vidaus rinkoje (eIDAS reglamentas). Be to, Europos Komisija 
pagal Europos infrastruktūros tinklų priemonės programą teikia elektroninės atpažinties ir e.  parašo sistemų 
sąveikumui užtikrinti būtinas pagrindines sudedamąsias dalis ir p riemones.  
 
13 
 universitetams, verslo bendruomenei ir mokslinių tyrimų įstaigoms. ENISA koordinuojama 
kasmet spalio mėn. vykdoma kibernetinio saugumo mėnesio iniciatyva bus pradėta taikyti 
plačiau kaip bendra ES ir nacionalinio lygmenų informavimo priemonė. Lygiai taip pat svarbu 
didinti informuotumą apie internetu socialiniuose tinkluose vykdomas dezinformacijos 
kampanijas ir skelbiamas melagingas žinias , kuriomis taikomasi sugriauti demokratinių 
procesų ir Europ os vertybių pamatus. Nors pagrindinė atsakomybė, įskaitant atsakomybę už 
Europos Parlamento rinkimus, ir toliau tenka valstybėms narėms, patirtis rodo, kad keitimasis 
patirtimi ir ekspertinių žinių telkimas Europos lygmeniu padeda nukreipti veiksmus tinkam a 
kryptimi56.  
Svarbus vaidmuo tenka ir visos pramonės atstovams , ypač – skaitmeninių paslaugų 
teikėjams ir gamintojams. Jie turi teikti naudotojams (privatiems asmenims, įmonėms ir 
viešojo administravimo institucijoms) priemones, leidžiančias jiems prisiim ti atsakomybę už 
savo veiksmus internete, ir aiškiai nurodyti, kad kibernetinė higiena yra neatskiriama 
pasiūlymo vartotojams dalis57. Kad galėtų nustatyti ir spręsti pažeidžiamumo problemas, 
pramonės atstovai turėtų stengtis nustatyti vidaus tvarką, pagal kurią jos būtų tiriamos, 
rūšiuojamos ir sprendžiamos, nepriklausomai nuo to, ar potenciali pažeidžiama vieta atsirado 
dėl išorės ar dėl atitinkamos bendrovės vidaus veiksnių.  
Pagrindiniai veiksmai:  
 
 visapusiškai įgyvendinti Tinklų ir informacinių sistemų saugumo direktyvą;  
 Europos Parlamentui ir Tarybai greitai priimti reglamentą, kuriuo nustatomi nauji 
agentūros ENISA įgaliojimai ir Europos sertifikavimo sistema58; 
 Komisijai ir pramonės atstovams imtis jungtinės iniciatyvos apibrėžti rūpestingumo 
pareigos principą, kuriuo būtų mažinamas produktų ir programinės įrangos 
pažeidžiamumas ir skatinamas saugumo užtikrinimas projektuojant;  
 greitai įgyvendinti atsako į didelius tarpvalstybinius incidentus projektą;   
 atlikti poveikio vertinimą, kurio tikslas – išnag rinėti galimybę 2018  m. pateikti Komisijos 
pasiūlymą sukurti kibernetinio saugumo kompetencijos centrų tinklą ir įsteigti Europos 
kibernetinio saugumo mokslinių tyrimų ir kompetencijos centrą remiantis iš karto 
pradėsimo bandomojo etapo rezultatais;  
 padėti  valstybėms narėms nustatyti sritis, kurių bendri kibernetinio saugumo projektai 
galėtų būti svarstomi kaip galimi remti Europos gynybos fondo lėšomis;  
 siekiant padėti kibernetinių išpuolių aukoms, sukurti ES masto vieno langelio sistemą, 
kurioje būtų teik iama informacija apie naujausias grėsmes ir kaupiami praktiniai patarimai 
bei kibernetinio saugumo priemonės;  
 valstybėms narėms imtis veiksmų siekiant įtraukti kibernetinio saugumo aspektą į 
gebėjimų ugdymo programas, e.  valdžios sritį ir informavimo kampanijas;  
 pramonės atstovams imtis veiksmų siekiant sustiprinti su kibernetiniu saugumu susijusį 
savo darbuotojų parengimą ir taikyti saugumo užtikrinimo projektuojant principą savo 
produktams, paslaugoms ir procesams.  
 
                                                            
56 Pavyzdys – valstybių narių ir Sąjungos vyriausiosios įgaliotinės 2015  m. sukurta  Strateginės komunikacijos 
Rytų kaimynystės šalyse darbo grupė , kurios tikslas – kovoti su Rusijos vykdomomis dezinformacijos 
kampanijomis. Ši darbo grupė kuria informavimo produktus ir kampanijas, kuriais siekiama aiškinti ES 
politiką Rytų partnerystės regio ne. 
57 Kai kuriems gamintojams ši koncepcija jau gerai žinoma, nes kai kuriuose gaminius reglamentuojančiuose 
ES teisės aktuose (pavyzdžiui, Mašinų direktyvoje 2006/42/EB) nurodoma taikyti saugumo užtikrinimo 
projektuojant principus.  
58 COM(2017)  477.  
 
14 
 3. VEIKSMINGŲ ES KIBERNETINIŲ ATG RASYMO PRIEMONIŲ SUKŪRIMAS  
Potencialūs kibernetiniai nusikaltėliai ir užpuolikai veiksmingai atgrasomi tada, kai įdiegiama 
patikimų atgrasomųjų priemonių sistema. Jei kibernetinių išpuolių vykdytojai (jie gali būti 
nevalstybiniai arba valstybiniai subjektai) nerizikuoja niekuo, išskyrus nesėkmę, jie turi mažai 
paskatų liautis bandyti. Siekiant veiksmingo atgrasomojo poveikio būtinas veiksmingesnis 
teisėsaugos atsakas, daugiausia dėmesio skiriant kibernetinių nusikaltėlių išaiškinimui, 
atsekamumui ir  patraukimui baudžiamojon atsakomybėn. Be to, ES turi padėti valstybėms 
narėms kurti dvejopos paskirties kibernetinio saugumo priemones ir technologijas. 
Kibernetinių išpuolių antplūdį sustabdysime tik užtikrinę, kad galimybė sugauti ir nubausti 
juos suren gusius asmenis būtų didesnė.  Kibernetiniai išpuoliai turėtų būti greitai ištirti, o juos 
padarę asmenys patraukti atsakomybėn arba imtasi veiksmų, kuriais sudaromos sąlygos 
tinkamam politiniam ar diplomatiniam atsakui. Įvykus su svarbiais tarptautiniais ar  gynybos 
klausimais susijusiai didelei krizei, vyriausiasis įgaliotinis galėtų pasiūlyti Tarybai imtis 
atitinkamų atsakomųjų priemonių.  
Vienas toks žingsnis gerinant baudžiamosios teisės atsaką į kibernetinius išpuolius jau buvo 
Direktyvos dėl atakų prieš  informacines sistemas59 priėmimas 2013  m. Šia direktyva 
nustatytos būtiniausios taisyklės, susijusios su nusikalstamų veikų apibrėžtimi, ir sankcijos už 
išpuolius prieš informacines sistemas, taip pat numatytos operatyvinės priemonės institucijų 
bendradarb iavimui gerinti. Priėmus direktyvą, didelė pažanga padaryta visose valstybėse 
narėse panašiu mastu kriminalizuojant kibernetinius išpuolius – tai sudaro palankesnes 
sąlygas šios rūšies nusikaltimus tiriančių teisėsaugos institucijų tarptautiniam 
bendradarb iavimui. Vis dėlto tam, kad būtų išnaudotas visas direktyvos potencialas, valstybės 
narės turi visapusiškai įgyvendinti visas jos nuostatas60. Komisija ir toliau teiks paramą 
valstybėms narėms, šioms įgyvendinant direktyvą, ir, jos nuomone, šiuo metu nėra r eikalo 
siūlyti direktyvos pakeitimų.  
3.1. Piktavališkų subjektų nustatymas  
Kad galimybė pažeidėjus patraukti atsakomybėn būtų didesnė, reikia skubiai stiprinti 
gebėjimą nustatyti už kibernetinius išpuolius atsakingus subjektus. Viena didžiausių 
problemų, su kuriomis susiduria teisėsaugos institucijos, – galimybė rasti kibernetiniams 
nusikaltimams tirti naudingos informacijos, visų pirma skaitmeninių pėdsakų. Todėl reikia 
stiprinti technologinį pajėgumą veiksmingai atlikti tyrimą, be kita ko, Europolo kovos  su 
kibernetiniais nusikaltimais skyriuje didinant kibernetikos ekspertų skaičių.  Europolas yra 
tapęs vienu pagrindinių subjektų, padedančių valstybėms narėms vykdyti tarpvalstybinius 
tyrimus. Jis turėtų tapti valstybių narių teisėsaugos institucijų tyrimų  internete ir kibernetinės 
kriminalistikos kompetencijos centru.    
Dėl paplitusios praktikos vieną IP adresą priskirti keletui – o kartais net tūkstančiams – 
vartotojų yra techniškai sudėtinga tirti piktavališką veiklą internete. Be to, siekiant nustatyti  
vieną piktavališką vartotoją, pavyzdžiui, tokių sunkių nusikaltimų, kaip seksualinė prievarta 
prieš vaikus, atvejais, kartais būtina tirti didelį vartotojų skaičių. Todėl ES skatins pereiti prie 
naujojo protokolo (IPv6), nes jis sudaro sąlygas kiekvienam vartotojui priskirti atskirą IP 
adresą – tai neabejotinai naudinga teisėsaugos institucijų darbui ir kibernetinio saugumo 
tyrimams. Kad paskatintų pereiti prie naujojo protokolo, Komisija pirmiausia reikalavimą 
pereiti prie IPv6 įtrauks į savo politiką, įs kaitant viešųjų pirkimų, projektų ir mokslinių tyrimų 
                                                            
59 2013  m. rugpjūčio 12  d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/40/ES dėl atakų prieš informacines 
sistemas.   
60 COM(2017)  474.  
 
15 
 finansavimo reikalavimus, ir teiks paramą reikalingai mokymo medžiagai rengti. Be to, 
siekdamos skatinti interneto paslaugų teikėjus pereiti prie IPv6, valstybės narės turėtų 
apsvarstyti galimybę su jai s sudaryti savanoriškus susitarimus.  
 
 
Pasaulyje pagal IPv6 naudojimo mastą pirmauja Belgija61 – prie to taip pat prisidėjo viešojo 
ir privačiojo sektorių bendradarbiavimas: atitinkami suinteresuotieji subjektai nustatė, kad 
vienu IP adresu gali naudotis ne  daugiau kaip 16 naudotojų, – tai savanoriška 
savireguliacijos priemonė, kuria skatinama pereiti prie IPv662. 
 
Apskritai, atskaitomybė internete turėtų būti skatinama dar labiau. Tai reiškia, kad reikia 
skatintis imtis priemonių, kuriomis užkertamas kelias  piktnaudžiauti domenų vardais, siekiant 
siuntinėti nepageidaujamus pranešimus arba vogti duomenis. Šiuo tikslu Komisija imsis 
veiksmų, kuriais, prisidedant prie Interneto vardų ir numerių paskyrimo korporacijos63 
pastangų, gerinamas sistemose Domain Name  ir IP WHOIS64 esančios informacijos veikimas 
ir didinamas jos prieinamumas bei tikslumas.  
3.2. Teisėsaugos atsako stiprinimas  
Norint atgrasyti nuo kibernetinių išpuolių reikia veiksmingai ištirti  nusikaltimus, padarytus 
pasinaudojant kibernetine erdve, ir patraukti už juos baudžiamojon atsakomybėn . Tačiau 
dabartinė procedūrinė sistema turi būti geriau pritaikyta prie esamų interneto amžiaus 
aplinkybių65. Taikant galiojančias procedūras gali būti sudėtinga greitai reaguoti į kibernetinių 
išpuoliuos, nes jie įv ykdomi žaibiškai, be to, ypač reikalingas spartus tarpvalstybinis 
bendradarbiavimas. Kaip nurodyta Europos saugumo darbotvarkėje, šiuo tikslu Komisija 
2018  m. pradžioje pateiks pasiūlymų, kaip palengvinti tarpvalstybinę prieigą prie 
elektroninių įrodymų . Kartu Komisija įgyvendina praktines priemones, palengvinsiančias 
tarpvalstybinę prieigą prie elektroninių įrodymų tiriant kriminalinius nusikaltimus; tarp jų – 
tarpvalstybinio bendradarbiavimo mokymų finansavimas, ES elektroninės informacijos mainų 
platform os kūrimas ir valstybių narių naudojamų teisminio bendradarbiavimo formų 
standartizavimas.  
Kita veiksmingo patraukimo baudžiamojon atsakomybėn kliūtis – nevienodi e.  įrodymų 
rinkimo kriminalistikos metodai, taikomi skirtingose valstybėse narėse tiriant ki bernetinius 
nusikaltimus. Padėtis pagerėtų, jei būtų imtasi veiksmų bendriems kriminalistikos standartams 
nustatyti. Be to, siekiant geriau atsekti nusikaltimus ir priskirti juos padariusiems subjektams, 
reikia didinti kriminalistikos pajėgumus. Vienas iš būdų – toliau plėtoti Europolo 
kriminalistikos pajėgumus, geriau panaudojant esamus Europolo Europos kovos su 
elektroniniu nusikalstamumu centro finansinius ir žmogiškuosius išteklius, kad būtų galima 
patenkinti augantį operatyvinės pagalbos poreikį tirian t tarpvalstybinius kibernetinius 
nusikaltimus. Kitas būdas – pirmiau apibūdintą orientavimosi į technologijas principą taikyti 
                                                            
61 https://www.google.com/intl/en/ipv6/statistics.html#tab=per -country -ipv6-adoption&tab=per -country -ipv6-
adoption .   
62 http://bipt.be/public/files/nl/22027/Raadpleging_ipv6.pdf .  
63 Interneto vardų ir numerių paskyrimo korporacija (ICANN) yra ne pelno organizacija, atsakinga už kelių 
duomenų bazių, susijusių su interneto vardų sritimis, tvarkymo ir procedūrų koordinavimą.  
64 Užklausos ir atsakymo protokolas, plačiai naudojamas užklausoms duomenų bazėse, kuriose saugomi 
registruotų vartotojų ar interneto išteklių perėmėjų duomenys.  
65 Vienas pavyzdys: g rupuotės Avalanche  botneto (virtualus) centrinis valdymo ir kontrolės serveris iš vieno 
fizinio serverio ir domeno į kitą kėlėsi kas penkias minutes.  
 
16 
 ir šifravimui, ištiriant, kokių didelių problemų kovojant su sunkiais nusikaltimais, įskaitant 
terorizmą ir kibernetinius nusikal timus, kelia nusikaltėlių piktnaudžiavimo šifravimo 
spragomis atvejai. Šių svarstymų dėl šifravimo vaidmens nusikalstamų veikų tyrimuose66 
rezultatus Komisija pateiks iki 2017 m. spalio mėn.67  
Kadangi internetas neturi sienų, Europos Tarybos Budapešto konvencijoje dėl elektroninių 
nusikaltimų68 nustatyta tarptautinio bendradarbiavimo sistema yra optimalus teisinis 
standartas, kurį gali taikyti skirtingos šalys, atsižvelgdamos į tai, kad kiekvienos iš jų kovos su 
kibernetiniais nusikaltimais srities nacio naliniai teisės aktai yra skirtingi. Šiuo metu svarstoma 
galimybė papildyti Konvencijos protokolą69, be to, tai galėtų būtų naudinga proga tarptautiniu 
lygiu išspręsti tarpvalstybinės prieigos prie elektroninių įrodymų problemą. Užuot priimant 
naujų kovos s u kibernetiniais nusikaltimais srities tarptautinės teisės aktų, ES ragina visas 
šalis parengti tinkamus nacionalinės teisės aktus ir plėtoti bendradarbiavimą, kuris 
grindžiamas šia galiojančia tarptautine sistema.  
Plintant anoniminimo priemonėms, nusikalt ėliams tampa lengviau pasislėpti. Naujų būdų 
nusikaltėliams gauti prieigą prie seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagos, narkotikų ar 
šaunamųjų ginklų atsirado kartu su tamsiuoju internetu70, kuriame tikimybė būti pagautam 
dažnai yra nedidelė71. Dabar j is yra ir vienas iš pagrindinių kibernetiniams nusikaltimams 
naudojamų priemonių, kaip antai kenkimo programinės įrangos ir įsilaužimo priemonių, 
šaltinų. Siekdama rasti naujų sprendimų, Komisija kartu su atitinkamais suinteresuotaisiais 
subjektais išanali zuos nacionalines priemones. Europolas turėtų sudaryti palankesnes sąlygas 
atlikti tyrimus tamsiajame internete ir juos remti, vertinti grėsmes, padėti nustatyti jurisdikciją 
ir teikti prioritetą didelės rizikos atvejams, o ES galėtų būti vienas iš pagrind inių subjektų, 
koordinuojančių tarptautinius veiksmus72. 
Viena iš augančių kibernetinių nusikaltimų sričių – sukčiavimas naudojant kredito kortelių 
duomenis ar kitas elektronines mokėjimo priemones. Per kibernetinį išpuolį prieš interneto 
prekybininkus ar k itas teisėtai veikiančias įmones gauti mokėjimo priemonių duomenys 
vėliau parduodami internete, o nusikaltėliai gali juos panaudoti sukčiavimo tikslams73. 
Komisija siūlo atgrasomąjį poveikį sustiprinti priimant Direktyvą dėl kovos su sukčiavimu 
                                                            
66 Tarybai pirmininkaujančios valstybės narės pranešimas spaudai „2016  m. gruodžio 8 ir 9  d. vykusio 
Teisin gumo ir vidaus reikalų tarybos posėdžio rezultatai“, dok. 15391/16.  
67 2017  m. birželio 29  d. Aštuntoji pažangos, padarytos kuriant tikrą veiksmingą saugumo sąjungą, ataskaita 
(COM(2017)  354 final). 
68 Konvencija yra pirmoji tarptautinė sutartis dėl nusikalt imų, įvykdytų internetu bei kituose kompiuterių 
tinkluose, visų pirma susijusi su autorių teisių pažeidimais, kompiuteriniu sukčiavimu, vaikų pornografija ir 
tinklo saugumo pažeidimais. https://www.coe.int/en/web/conventions/full -list/-/conventions/treaty/185 . 2017 
m. ratifikavusios Europos Tarybos konvenciją dėl elektroninių nusikaltimų ar prie jos prisijungusios buvo 55 
valstybės.  
69 Įgaliojimai parengti Budapešto  konvencijos dėl elektroninių nusikaltimų 2 -ojo papildomo protokolo projektą, 
T-CY (2017)3.  
70 Tamsųjį internetą sudaro tapačiųjų tinklų turinys; šiems tinklams naudojamas internetas, bet prie jų 
prisijungti reikalinga speciali programinė įranga, konfigūrac ija ar prieigos teisė. Tamsusis internetas sudaro 
nedidelę dalį giliojo saityno – paieškos sistemų neindeksuotos saityno dalies.  
71 Žymesnė išimtis yra neseniai suardytos dvi iš didžiausių kriminalinių tamsiojo interneto rinkų – AlphaBay  ir 
Hansa : https://www.europol.europa.eu/newsroom/news/massive -blow -to-criminal -dark-web-activities -after-
globally -coordinated -operation . 
72 Šioje srityje Europolui jau tenka svarbus vaidmuo. Naujausias pavyzdys: 
https://www.europol.europa.eu/ newsroom/news/massive -blow -to-criminal -dark-web-activities -after-
globally -coordinated -operation .  
73 Iš sukčiavimo gaunamos pajamos sudaro didelę dalį organizuoto nusikalstamo pasaulio pajamų, taigi jos gali 
būti panaudotos kitiems nusikaltimams daryti, pav yzdžiui, užsiimti terorizmu, prekiauti narkotikais ar 
žmonėmis.   
 
17 
 negrynosiomi s mokėjimo priemonėmis ir jų klastojimu74. Taip siekiama atnaujinti šioje 
srityje galiojančias taisykles ir sustiprinti teisėsaugos institucijų gebėjimą kovoti su šių rūšių 
nusikaltimais.  
Be to, turi būti stiprinami valstybių narių teisėsaugos institucijų pajėgumai ištirti kibernetinius 
nusikaltimus ir gilinamos prokurorų bei teisėjų žinios apie kibernetinėje erdvėje daromus 
nusikaltimus ir galimus jų tyrimo metodus. Prie šio tikslo bei tvirtesnio bendradarbiavimo 
prisideda Eurojustas ir Europolas, kurie gl audžiai bendradarbiauja su Europolo kovos su 
elektroniniu nusikalstamumu centro specializuotomis patariamosiomis grupėmis ir kovos su 
kibernetiniais nusikaltimais skyrių vadovų bei šioje srityje besispecializuojančių prokurorų 
tinklais. Kovai su kibernetin iais nusikaltimais Komisija skirs 10,5  mln. EUR, visų pirma 
pagal policijos bendradarbiavimo, nusikalstamumo prevencijos, kovos su juo ir krizių 
valdymo finansinės paramos priemonę . Suprasdama, kad mokymas yra svarbus elementas, 
Europos mokymo ir švietimo elektroninių nusikaltimų srityje grupė yra parengusi naudingos 
medžiagos. Europos Sąjungos teisėsaugos mokymo agentūrai teikiant paramą, dabar ši 
medžiaga turėtų būti pradėta platinti teisėsaugos pareigūnams.  
3.3. Viešojo ir privačiojo sektorių bendradarbi avimas kovojant su kibernetiniais 
nusikaltimais  
Įprasti teisėsaugos mechanizmai yra mažiau veiksmingi dėl skaitmeninio pasaulio specifikos: 
jį sudaro daugiausia privati infrastruktūra ir daugybė skirtingų subjektų įvairiose valstybėse. 
Todėl tam, kad būtų galima veiksmingai kovoti su nusikalstamumu, valdžios institucijoms yra 
ypač svarbu bendradarbiauti su privačiuoju sektoriumi, įskaitant ekonominio sektoriaus 
atstovus ir pilietinę visuomenę. Šiomis aplinkybėmis svarbus yra ir finansinis sektorius, todėl 
bendradarbiavimas su juo turėtų būti sustiprintas. Pavyzdžiui, finansinės žvalgybos 
padalinių75 vaidmuo kovojant su kibernetiniais nusikaltimais turėtų būti didesnis.  
Kai kurios valstybės narės jau ėmėsi svarbių veiksmų. Nyderlanduose finansų įstaigos ir 
teisėsaugos institucijos, siekdamos kovoti su sukčiavimu internete ir kibernetiniais 
nusikaltimais, kartu dalyvauja Elektroninių nusikaltimų darbo grupės veikloje. Vokietijos 
kovos su kibernetiniais nusikaltimais kompetencijos centras yra operatyvinis cent ras, kuris 
sudaro sąlygas savo nariams keistis informacija glaudžiai bendradarbiaujant su Vokietijos 
federaline policija ir rengti priemones, kuriomis siekiama užtikrinti apsaugą nuo kibernetinių 
nusikaltimų. Siekdamos sudaryti palankesnes sąlygas teisėsau gos institucijoms, akademinei 
bendruomenei ir privatiesiems partneriams bendradarbiauti geriausios praktikos plėtros ir 
keitimosi ja, mokymo ir pajėgumų stiprinimo srityse, 16 valstybių narių76 yra įsteigusios 
kovos su kibernetiniais nusikaltimais kompetenc ijos centrus.  
Komisija remia viešojo ir privačiojo sektorių partnerystę ir bendradarbiavimo mechanizmus 
vykdant tikslinius projektus, kaip antai plėtojant Kovos su sukčiavimu internete kibernetinio 
centro ir ekspertų tinklo77 veiklą, ir užtikrina keitimosi informacija modelio ir standarto 
                                                            
74 COM(2017)  489. 
75 Finansinės žvalgybos padaliniai yra nacionaliniai centrai, kuriems teikiami pranešimai apie įtartinus 
sandorius bei kita su pinigų plovimu, susijusiais pirminiais nusikalti mais ir terorizmo finansavimu susijusi 
informacija, ir kurie analizuoja tuos pranešimus bei informaciją ir skelbia tos analizės rezultatus.  
76 Belgija, Bulgarija, Čekija, Vokietija, Estija, Airija, Graikija, Ispanija, Prancūzija, Kipras, Lietuva, Austrija,  
Lenkija, Rumunija, Slovėnija ir Jungtinė Karalystė.  
77 Iniciatyva EU-OF2CEN  siekiama suteikti galimybę bankams ir teisėsaugos institucijoms keistis su 
sukčiavimu internete susijusia informacija, kad būtų užkirstas kelias atlikti mokėjimus sukčių bei vadinamųjų 
pinigų mulų naudai ir būtų galima atlikti tyrimą, o nusikaltėlius patr aukti baudžiamojon atsakomybėn. Šią 
iniciatyvą finansuoja ir ES (pagal policijos bendradarbiavimo, nusikalstamumo prevencijos, kovos su juo ir 
krizių valdymo finansinės paramos priemonę).  
 
18 
 įgyvendinimą, kad būtų galima analizuoti ir sumažinti elektroninių nusikaltimų bei 
sukčiavimo internete riziką.   
 
Plintant kibernetiniams nusikaltimams, privačiosioms įmonėms turi būti sutei kta galimybė su 
teisėsaugos institucijomis keistis informacija apie konkrečius incidentus, įskaitant asmens 
duomenis, visapusiškai laikantis duomenų apsaugos taisyklių. 2018  m. gegužės mėn. 
pradėsiant vykdyti ES duomenų apsaugos reformą bus taikomos bendro s taisyklės, kuriose 
nustatytos teisėsaugos institucijų ir privačiųjų subjektų bendradarbiavimo sąlygos. Europos 
Komisija dirbs kartu su Europos duomenų apsaugos valdyba ir atitinkamais 
suinteresuotaisiais subjektais, siekdama nustatyti šios srities geriau sios praktikos pavyzdžių, ir 
atitinkamais atvejais teiks rekomendacijų.  
3.4. Politinio atsako stiprinimas  
Neseniai priimtoje bendro ES diplomatinio atsako į kibernetinę kenkimo veiklą 
sistemoje78 (Kibernetinio saugumo diplomatijos priemonių rinkinyje) išdė styta, kokių 
bendros užsienio ir saugumo politikos priemonių, įskaitant atsakomąsias priemones, galima 
imtis siekiant sustiprinti ES atsaką į veiklą, kuria kenkiama jos politiniams, saugumo ir 
ekonominiams interesams. Ši sistema yra svarbus žingsnis plėtoj ant ES ir valstybių narių 
lygmens gebėjimus atkreipti dėmesį į susidariusią padėtį ir į ją reaguoti. Ji padės padidinti 
gebėjimą kibernetinę kenkimo veiklą priskirti atitinkamiems subjektams, siekiant daryti įtaką 
potencialių agresorių elgesiui ir kartu at sižvelgti į poreikį užtikrinti proporcingą atsaką. 
Veikos priskyrimas valstybiniam ar nevalstybiniam subjektui išlieka suverenus politinis 
sprendimas, priimamas remiantis iš visų šaltinių surinktais žvalgybos duomenimis. Šiuo metu 
su valstybėmis narėmis pr adėta įgyvendinti sistemą, tačiau siekiant reaguoti į didelio masto 
kibernetinius incidentus reikėtų daryti pažangą ir bendro projekto įgyvendinimo srityje79. 
INTCEN80, glaudžiai bendradarbiaudamas su valstybėmis narėmis ir ES institucijomis, turėtų 
bendrint i ir analizuoti informaciją apie padėtį, reikalingą sistemos teikiamoms priemonėms 
panaudoti, ir ta informacija dalytis.  
3.5. Atgrasomųjų kibernetinio saugumo priemonių stiprinimas pasitelkiant valstybių 
narių gynybos pajėgumus  
Valstybės narės jau didina kibernetinės gynybos pajėgumus. Be to, atsižvelgiant į tai, kad 
nyksta skirtumas tarp kibernetinės gynybos ir kibernetinio saugumo ir dvejopos paskirties 
kibernetinių priemonių ir technologijų, o valstybių narių taikomi metodai labai skiriasi, 
tinkamai pad ėti skatinti karinių ir civilinių pastangų sinergiją gali ES.81  
Valstybės narės, kurių kibernetinio saugumo pajėgumai yra didesni ir kurios pageidauja juos 
bendrai sutelkti, galėtų apsvarstyti galimybę, padedant Sąjungos vyriausiajam įgaliotiniui, 
Komisija i ir Europos gynybos agentūrai, kibernetinio saugumo klausimą įtraukti į nuolatinio 
struktūrizuoto bendradarbiavimo programą.  Taip galėtų būtų remiama pirmiau nurodyta 
veikla, kuria siekiama didinti ES pramonės pajėgumus ir strateginę autonomiją. ES taip p at 
gali skatinti sąveiką, be kita ko, sudarydama palankesnes sąlygas plėtoti pajėgumus ir 
koordinuoti mokymą, švietimą ir pastangas standartizuoti dvejopos paskirties priemones ir 
technologijas.  
                                                            
78 http://www.consilium.europa.eu/en/press/press -releases/2017/06/19 -cyber -diplomacy -toolbox/ .  
79 C(2017)  6100.  
80 JOIN(2016)  18 final. 
81 ES suvokia, ka d kibernetinė erdvė yra tokia pati veiklos sritis, kaip ir sausuma, oro erdvė ar jūra. 
Kibernetinės gynybos pastangos taip pat apima kosmoso infrastruktūros ir susijusios antžeminės 
infrastruktūros apsaugą bei atsparumo užtikrinimą.  
 
19 
 Be to, reikėtų visapusiškai išnaudoti bendros sistemos teikia mas galimybes reaguoti į 
hibridines grėsmes, kurios dažnai pasireiškia kibernetiniais išpuoliais, visų pirma pasitelkiant 
ES hibridinių grėsmių analizės ir informavimo centrą ir neseniai Helsinkyje įsteigtą Europos 
kovos su hibridinėmis grėsmėmis kompetenc ijos centrą, kuriam pavesta skatinti strateginį 
dialogą ir atlikti mokslinius tyrimus bei analizę.  
ES vėl skirs dėmesį 2014 m. ES kibernetinės gynybos politikos sistemai82, kuri yra priemonė 
kibernetiniam saugumui ir gynybai labiau integruoti į bendrą saugumo ir gynybos politiką 
(BSGP). Ypač svarbus pačių BSGP misijų ir operacijų kibernetinis atsparumas: bus parengtos 
standartinės procedūros ir sustiprinti techniniai pajėgu mai, kurie galėtų būti naudingi tiek 
dislokuotoms civilinėms ir karinėms misijoms ir operacijoms, tiek atitinkamoms jų planavimo 
ir vykdymo pajėgumų struktūroms ir Europos išorės veiksmų tarnybos (EIVT) informacinių 
technologijų paslaugų teikėjams. Siekdam os gerinti valstybių narių bendradarbiavimą ir 
tinkamiau reguliuoti ES pastangas šioje srityje, Europos gynybos agentūra ir EIVT, 
bendradarbiaudamos su Komisijos tarnybomis, sudarys palankesnes sąlygas valstybių narių 
kibernetinės gynybos politikos formuot ojams palaikyti ryšį strateginiu lygiu. ES taip pat rems 
Europos kibernetinio saugumo sprendimų paieškas – taip, be kita ko, remiama Europos 
gynybos pramoninė ir technologinė bazė. Šie veiksmai apima ir paramą regioninėms 
kibernetinio saugumo ir gynybos sr ities kompetencijos grupėms.  
Komisijos tarnybos, glaudžiai bendradarbiaudamos su EIVT, valstybėmis narėmis ir kitomis 
atitinkamomis ES įstaigomis, iki 2018  m. sukurs kibernetinės gynybos mokymų ir švietimo 
platformą , skirtą esamoms kibernetinės gynybos įgūdžių spragoms užpildyti.  Ši platforma 
papildys Europos gynybos agentūros darbą šioje srityje ir padės stiprinti kibernetinio saugumo 
ir kibernetinės gynybos įgūdžius, kurie šiuo metu yra nepakankami.  
Pagrindiniai veiksmai:  
 pateikti Komisijos iniciatyvą dėl tarpvalstybinės prieigos prie elektroninių įrodymų 
(2018  m. pradžioje);  
 Europos Parlamente ir Taryboje greitai priimti siūlomą Direktyvą dėl kovos su 
sukčiavimu negrynosiomis mokėjimo priemonėmis ir jų klastojimu;  
 ES viešųjų pirkimų, mokslinių tyrimų i r projektų finansavimo srityje nustatyti su IPv6 
susijusius reikalavimus; numatyti galimybę sudaryti savanoriškus valstybių narių ir 
interneto paslaugų teikėjų susitarimus, siekiant juos paskatinti pereiti prie IPv6;  
 atnaujinti ir išplėsti Europolo įgalioj imus kibernetinės kriminalistikos ir tamsiojo interneto 
stebėjimo srityse;  
 įgyvendinti bendro ES diplomatinio atsako į kibernetinę kenkimo veiklą priemonių 
sistemą;  
 teikti didesnę finansinę paramą nacionaliniams ir tarpvalstybiniams projektams, kuriais 
siekiama gerinti padėtį su kibernetine erdve susijusios baudžiamosios teisenos srityje;  
 2018  m. sukurti su kibernetiniu saugumu susijusio mokymo platformą, skirtą 
nepakankamiems kibernetinio saugumo ir kibernetinės gynybos įgūdžiams stiprinti.  
 
4. TARPTAUTIN IO BENDRADARBIAVIMO KIBERNETINIO SAUGUMO 
SRITYJE STIPRINIMAS  
Nuolat besikeičiantys ES tarptautinės kibernetinio saugumo politikos, kurioje vadovaujamasi 
tokiomis pagrindinėmis teisėmis, kaip saviraiškos laisvė ir teisė į privatų gyvenimą ir asmens 
duomenų apsaugą, ir kuria siekiama atviros, laisvos ir saugios kibernetinės erdvės, uždaviniai 
                                                            
82 www.consilium.europa.eu/en/workarea/downloadasset.aspx?id=40802190515 . 
 
20 
 – propaguoti kibernetinį stabilumą visame pasaulyje ir prisidėti prie Europos strateginės 
autonomijos ir saugumo kibernetinėje erdvėje.  
4.1. Kibernetinis saugumas išorės santykiuose  
Iš turimų duomenų matyti, kad iš kitų šalių vykdomi kibernetiniai išpuoliai visame pasaulyje 
laikomi viena didžiausių grėsmių nacionaliniam saugumui83. Kadangi ši grėsmė yra visuotinė, 
labai svarbi kibernetinių išpuolių, kurie vis stipria u veikia tarptautinį stabilumą ir saugumą, 
prevencijos ir atgrasymo nuo jų dalis – kurti ir palaikyti tvirtas sąjungas ir partnerystės ryšius 
su trečiosiomis šalimis. Palaikydama dvišalius, regioninio lygmens ir daugiašalius bei daugelį 
subjektų apimančius  santykius ES teiks pirmenybę strateginei konfliktų prevencijos ir 
saugumo kibernetinėje erdvėje užtikrinimo programai.  
ES ryžtingai pasisako už tai, kad kibernetinėje erdvėje būtų taikoma tarptautinė teisė, visų 
pirma Jungtinių Tautų Chartija. ES pritari a, kad, be teisiškai privalomų tarptautinės teisės 
normų, būtų taikomos ir savanoriškos privalomos teisinės galios neturinčios normos, taisyklės 
ir Jungtinių Tautų vyriausybių ekspertų grupės suformuluoti atsakingo valstybių elgesio 
principai84; ji taip pat  skatina kurti ir įgyvendinti regionines tiek Europos saugumo ir 
bendradarbiavimo organizacijos (ESBO), tiek kitų regionų pasitikėjimo stiprinimo priemones.  
Dvišaliuose santykiuose bus toliau plėtojami dialogai kibernetinio saugumo klausimais85 ir 
juos pap ildys pastangos sudaryti palankesnes sąlygas bendradarbiauti su trečiosiomis šalimis 
siekiant užtikrinti, kad kibernetinėje erdvėje būtų griežčiau vadovaujamasi deramo 
rūpestingumo ir valstybės atsakomybės principais. Tarptautinėje arenoje ES teiks pirmeny bę 
tarptautinio saugumo kibernetinėje erdvėje klausimams, kartu užtikrindama, kad kibernetinis 
saugumas netaptų pretekstu taikyti rinkos protekcionizmo priemones ir riboti pagrindines 
teises ir laisves, be kita ko, saviraiškos laisvę ir teisę gauti informa ciją. Kad kibernetinio 
saugumo samprata būtų plati, ji turi apimti pagarbą žmogaus teisėms, todėl ES ir toliau 
visame pasaulyje puoselės pagrindines Sąjungos vertybes, remdamasi ES žmogaus teisių 
gairėmis dėl saviraiškos laisvės internete.86 Šiuo atžvilgiu ES pabrėžia, jog svarbu, kad 
reguliuojant internetą dalyvautų visi suinteresuotieji subjektai.  
Komisija taip pat pasiūlė87 modernizuoti ES eksporto kontrolę, be kita ko, nustatant ypatingos 
svarbos kibernetinio stebėjimo technologijų, kuriomis galėtų būti pažeistos žmogaus teisės 
arba kurias neteisėtai naudojant galėtų kilti grėsmė pačios ES saugumui, eksporto kontrolę, ir, 
siekdama visame pasaulyje skatinti konvergenciją ir atsakingą elgesį šioje srityje, stiprins 
dialogą su trečiosiomis šalimis.  
4.2. Kibernetinio saugumo pajėgumų stiprinimas  
Pasaulinis kibernetinis stabilumas priklauso nuo to, kaip visoms šalims vietos ir n acionaliniu 
lygmenimis pavyks užkirsti kelią kibernetiniams incidentams ir į juos reaguoti, ištirti 
kibernetinius nusikaltimus ir už juos patraukti baudžiamojon atsakomybėn. Padedant 
trečiosioms šalims tapti atsparesnėms, pakils visuotinis kibernetinio sau gumo lygis, o tai turės 
teigiamą poveikį ES. Norint kovoti su greitai besivystančiomis kibernetinėmis grėsmėmis 
reikėtų dėti mokymo, politikos ir teisėkūros pastangas, be to, kiekvienoje pasaulio šalyje 
                                                            
83 Pew mokslinių tyrimų centro tyrimas Global Attitudes Survey , 2017  m. pavasaris.  
84 Dok. A/68/98 ir A/70/174.  
85 2017  m. rugsėjo mėn. dialogą kibernetinio saugumo klausimais ES palaikė su JAV, Kinija, Japonija, Korėjos 
Respublika ir Indija.  
86 ES žmogaus teisių gai rės dėl saviraiškos laisvės internete ir realiame gyvenime . 
87  COM(2016)  616. 
 
21 
 reikėtų įsteigti veiksmingas kompiuterinių incidentų tyrimo tarnybas ir kovos su kibernetiniais 
nusikaltimais skyrius.   
Nuo 2013  m. ES pirmauja tarptautinio kibernetinio saugumo gebėjimų stiprinimo srityje ir 
šias pastangas sistemingai susieja su vystomojo bendradarbiavimo veikla. ES toliau skatins 
taikyti pagarba žmogaus teisėms grindžiamą pajėgumų stiprinimo modelį, kuris atitinka 
Digital4Development  modelį88. Pajėgumų stiprinimo srityje prioritetas bus teikiamas ES 
kaimynystės politikos šalims ir besivystančioms šalims, kuriose dėl greitai plintančio 
interneto ryšio sparčiai daugėja grėsmių. ES pastangos papildys jos vystymosi veiksmus pagal 
Darnaus vystymosi darbotvarkę iki 2030  m. ir bendras pastangas stiprinti institucinius 
pajėgumus.  
Kad ES galėtų geriau sutelkti savo kolektyvines ekspertų žinias ir tai p sustiprinti savo 
pajėgumus, reikėtų įsteigti specialų ES kibernetinių pajėgumų stiprinimo tinklą, kurį sudarytų 
EIVT, valstybių narių kibernetinio saugumo institucijų, ES agentūrų, Komisijos tarnybų, 
akademinės bendruomenės ir pilietinės visuomenės atsto vai. Bus parengtos ES kibernetinių 
pajėgumų stiprinimo gairės, kuriose bus išdėstytos ES pagalbos trečiosioms šalims politinės 
gairės ir prioritetai.  
Šioje srityje ES bendradarbiaus ir su kitais rėmėjais, kad būtų išvengta pastangų dubliavimo ir 
kad skirti nguose regionuose pajėgumai būtų stiprinami kryptingiau.  
4.3. ES ir NATO bendradarbiavimas  
Didindama jau padarytą pažangą, ES imsis tvirtesnio bendradarbiavimo su NATO 
kibernetinio saugumo, hibridinių grėsmių ir gynybos srityje, kaip numatyta 2016  m. liepo s 
8 d. bendrame pareiškime89. Prioritetas teikiamas sąveikos skatinimui užtikrinant kibernetinės 
gynybos reikalavimų ir standartų nuoseklumą, su mokymu ir pratybomis susijusio 
bendradarbiavimo stiprinimui ir mokymui keliamų reikalavimų suderinimui.  
ES ir N ATO taip pat skatins bendradarbiauti kibernetinės gynybos mokslinių tyrimų ir 
inovacijų srityje ir plėtoti turimus techninius susitarimus dėl atitinkamų jų kibernetinio 
saugumo įstaigų90 keitimosi kibernetinio saugumo informacija. Siekiant stiprinti atsparu mą ir 
atsaką į kibernetines krizes, turėtų būti geriau išnaudojamos naujausios bendros kovos su 
hibridinėmis grėsmėmis pastangos, visų pirma ES hibridinių grėsmių analizės ir informavimo 
centro ir NATO hibridinių grėsmių analizės skyriaus bendradarbiavimo teikiama nauda. 
Tolesnis ES ir NATO bendradarbiavimas bus remiamas rengiant kibernetinės gynybos 
pratybas, į jas įtraukiant EIVT bei kitus ES subjektus ir atitinkamas NATO įstaigas, įskaitant 
NATO bendros kibernetinės gynybos kompetencijos centrą Taline. N ATO ir ES surengs 
pirmąsias lygiagrečiąsias koordinuojamas reagavimo į hibridinį scenarijų pratybas: 2017 
metais joms vadovaus NATO, o 2018 metais panašias pratybas surengs ES. 2017  m. gruodžio 
mėn. kiekvienos iš šių asociacijų tarybai bus pateikta ES ir N ATO santykių ataskaita; tai bus 
proga apsvarstyti galimybę dar labiau plėtoti bendradarbiavimą, visų pirma užtikrinant, kad 
visų atitinkamų institucijų ir įstaigų, įskaitant ENISA, tarpusavio ryšio priemonės būtų 
bendrai prieinamos, saugios ir atsparios.  
Pagrindiniai veiksmai:  
 remti strateginę konfliktų prevencijos ir saugumo kibernetinėje erdvėje užtikrinimo 
programą;  
                                                            
88 SWD(2017)  157. 
89 http://www.consilium.europa.eu/en/press/press -releases/2016/07/08 -eu-nato-joint-declaration/ .  
90 CERT -EU ir NATO reagavimo į kompiuterinius incidentus tarnyba (NCIRC).   
 
22 
  įsteigti naują kibernetinių pajėgumų stiprinimo tinklą, kuris teiktų paramą trečiosioms 
šalims, kad jos galėtų šalinti kibernetines grėsmes, ir parengti ES kibernetinio saugumo 
gebėjimų stiprinimo gaires, kad būtų tinkamiau nustatomi ES pastangų prioriteta i;  
 toliau plėtoti ES ir NATO bendradarbiavimą – dalyvauti lygiagrečiose ir koordinuojamose 
pratybose ir užtikrinti didesnį kibernetinio saugumo standartų sąveikumą.  
 
5. IŠVADA  
ES kibernetinė parengtis yra ypač svarbi tiek bendrajai skaitmeninei rinkai, tiek saugumo ir 
gynybos sąjungai. Privalu stiprinti Europos kibernetinį saugumą ir šalinti tiek civiliniams, tiek 
kariniams objektams kylančias grėsmes.  
2017  m. rugsėjo 29  d. Tar ybai pirmininkaujančios Estijos surengsimas aukščiausiojo lygio 
susitikimas skaitmeniniais klausimais bus proga parodyti, jog visi esame pasiryžę imtis 
priemonių, kad ES, kaip skaitmeninei visuomenei, kibernetinis saugumas taptų vienu 
pagrindinių klausimų.  Siekdama įgyvendinti šį bendrą įsipareigojimą, Komisija ragina 
valstybes nares pateikti įsipareigojimų dėl to, kokių veiksmų jos ketina imtis tose srityse, 
kuriose pagrindinė atsakomybė tenka joms. Be kita ko, kibernetinis saugumas turėtų būti 
stiprinamas :   
 užtikrinant, kad iki 2018  m. gegužės 9  d. būtų visapusiškai ir veiksmingai įgyvendinta TIS 
direktyva ir už kibernetinį saugumą atsakingoms valdžios institucijoms būtų skirta 
pakankamai išteklių funkcijoms veiksmingai vykdyti;  
 tas pačias taisykles taika nt viešojo administravimo institucijoms, priklausomai nuo jų 
vaidmens visuomenėje ir ekonomikoje apskritai;  
 viešojo administravimo institucijose rengiant su kibernetiniu saugumu susijusius 
mokymus;  
 informavimo kampanijose teikiant prioritetą informuotumui apie kibernetinius 
nusikaltimus ir kibernetinį saugumą įtraukiant į akademines ir profesinio mokymo 
programas;  
 pasinaudojant nuolatinio struktūrizuoto bendradarbiavimo iniciatyvų ir Europos gynybos 
fondo teikiamomis galimybėmis remti kibernetinės gynybos p rojektų rengimą.  
Šiame bendrame komunikate aprašytas problemos mastas ir nurodyta, kokių priemonių ES 
gali imtis. Mums reikia atsparios Europos, kuri galėtų veiksmingai apsaugoti savo piliečius 
numatydama galimus kibernetinius incidentus, savo struktūromis  ir elgesiu užtikrindama 
veiksmingą apsaugą, gebėdama greitai atsigauti nuo kibernetinių išpuolių ir atgrasydama už 
juos atsakingus subjektus. Šiame komunikate siūloma imtis tikslinių priemonių, kuriomis, 
visapusiškai dalyvaujant valstybėms narėms ir įvair ioms atitinkamoms ES struktūroms ir 
atsižvelgiant į jų kompetenciją bei atsakomybės sritis, bus toliau koordinuotai stiprinamos ES 
kibernetinio saugumo struktūros ir pajėgumai. Įgyvendinę šį komunikatą aiškiai parodysime, 
kad ES ir valstybės narės veiks ka rtu, kad nustatytų kibernetinio saugumo standartą, kuris 
nenusileistų vis augančioms grėsmėms, su kuriomis šiandien susiduria Europa.