KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI ES paramos besivystančioms šalims gerinimas telkiant vystymosi finansavimą 2012 m. ES vystymosi finansavimo ataskaita pagrįstos rekomendacijos /* COM/2012/0366 final */





TURINYS 1........... Įžanga............................................................................................................................ 3 2........... ES parama tvirtesniems besivystančių šalių viešiesiems finansams...................................... 4 2.1........ Didesnis vidaus pajamų sutelkimas.................................................................................. 4 2.2........ Tvaraus skolos lygio užtikrinimas..................................................................................... 4 3........... Tarptautinių privačiųjų lėšų srautų vystymuisi remti skatinimas........................................... 5 3.1........ Prekyba – vystymosi variklis........................................................................................... 5 3.2........ Emigrantų perlaidų poveikis vystymuisi............................................................................ 5 4........... Oficialus finansavimas siekiant visuotinių tikslų.................................................................. 6 4.1........ Didesnė oficiali parama vystymuisi................................................................................... 6 4.2........ Visos OPV apskaita....................................................................................................... 6 4.3........ Didesnis finansavimas kovai su klimato kaita ir biologinės įvairovės išsaugojimui atsižvelgiant į platesnes tvaraus vystymosi aplinkybes...................................................................................................... 7 5........... Vystymosi finansavimo poveikio didinimas ir sąveikos užtikrinimas................................... 7 5.1........ Novatoriški finansavimo šaltiniai...................................................................................... 7 5.2........ Novatoriški finansavimo mechanizmai ir privačiojo sektoriaus dalyvavimas....................... 8 5.3........ Įvairių finansavimo šaltinių sąveikos didinimas.................................................................. 9 6........... Veiksmingesni ES veiksmai. Busano rezultatų įgyvendinimas šalių lygmeniu....................... 9 6.1........ Šalių lygmens rezultatų sistemos....................................................................................... 9 6.2........ Tarpusavio atskaitomybės sistemos................................................................................. 9 6.3........ Mažesnis paramos suskaidymas...................................................................................... 9 7........... Išvados.......................................................................................................................... 9 KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI ES paramos besivystančioms šalims gerinimas telkiant vystymosi finansavimą 2012 m. ES vystymosi finansavimo ataskaita pagrįstos rekomendacijos 1. Įžanga ES visada buvo varomoji jėga, skatinanti tarptautinės paramos vystymuisi telkimą. Ji yra didžiausia paramos teikėja ir pirmauja pagalbos veiksmingumo srityje, ji yra didžiausia ir atviriausia rinka besivystančioms šalims ir yra pastangų skatinant tris tvaraus vystymosi matmenis priešakyje. Tokią padėtį ES užėmė prisiėmusi nemažai konkrečių įsipareigojimų remti besivystančių šalių pastangas. Daugelis jų padeda siekti bendro tikslo – padėti besivystančioms šalims sutelkti visus vystymosi finansavimo išteklius ir įgyvendinti vystymosi tikslus. 2002 m. Monterėjaus konferencijoje[1] nustatyta ir 2008 m. Dohos konferencijoje išplėtota tarptautinė vystymosi finansavimo darbotvarkė yra esminė visų pagrindinių tarptautinių diskusijų dėl visuotinai bendradarbiaujant spręstinų klausimų dalis. TVT, tarptautiniai kovos su klimato kaita veiksmai, tvarus vystymasis, tarptautinės prekybos derybos – visose šiose srityse kyla klausimas, kaip finansuoti pažangą siekiant nustatytų tikslų. Ir ne be pagrindo, nes siekiant nustatyti realius tikslus reikia atsižvelgti į turimas priemones. Kokios tos priemonės vystymosi srityje? Didžiausias vystymosi finansavimo šaltinis, kuriuo gali pasinaudoti vyriausybės, yra vidaus pajamos. Taigi, iš to aišku, kodėl už vystymąsi pirmiausia atsakingos pačios besivystančios šalys. Vidaus pajamas papildo vystymosi partnerių teikiama parama, kuri gali pritraukti kitų lėšų, tačiau pati savaime nėra pagrindinis dalykas daugeliui besivystančių šalių. Kita vertus, esant tinkamoms sąlygoms, realiosios ekonomikos augimą gali paskatinti tarptautinė prekyba, investicijos ir migrantų namo siunčiami pinigai. Taip pat reikia atsižvelgti į srautus iš besivystančių šalių. Vis dėlto paramos teikėjai atlieka svarbų vaidmenį vystymosi ir oficialios paramos vystymuisi (OPV) srityje. Pirmiausia, paramos teikėjai savo veiksmais gali paremti arba paskatinti kitas vystymosi finansavimo priemones. Antra, OPV yra svarbesnė skurdžiausioms šalims, kurios turi ribotas galimybes pasinaudoti kitais šaltiniais. Šiais dviem aspektais grindžiama ir ES pokyčių darbotvarkė. Be to, reikia atsižvelgti į visą vystymosi finansavimą – viduje sutelktas lėšas, tarptautinius srautus į šalį ir iš šalies, – nes praktiškai besivystančios šalys turi kurti ir įgyvendinti savo vystymosi politiką bendrai atsižvelgdamos į visus turimus išteklius. ES ir valstybės narės, priešingai nei kiti paramos teikėjai, nemažai įsipareigojo visose vystymosi finansavimo srityse ir kasmet stebėjo įsipareigojimų vykdymo pažangą. Šis komunikatas pagrįstas ankstesne pažanga ir naujais pokyčių darbotvarkėje nustatytais principais, jame taip pat siūloma, kaip pagerinti ES paramą vystymosi finansavimui sutelkti. Šie pasiūlymai pagrįsti duomenimis, kurie pateikti prie šio komunikato pridedamame tarnybų darbiniame dokumente ir ankstesnėse nuo 2003 m. paskelbtose ataskaitose. 2. ES parama tvirtesniems besivystančių šalių viešiesiems finansams 2.1. Didesnis vidaus pajamų sutelkimas Vidaus pajamos dažniausiai yra pagrindinis vystymosi finansavimo šaltinis, kuriuo vyriausybės gali tiesiogiai pasinaudoti. Atsižvelgiant į tai, kad besivystančios šalys, o ypač mažas pajamas gaunančios šalys, surenka akivaizdžiai gerokai mažiau pajamų[2] už pasaulio vidurkį, šioje srityje turėtų būti dedama daugiau pastangų. Didesnės valdžios sektoriaus pajamos gali tiesiogiai lemti didesnes investicijas vystymosi prioritetų srityje; dėl to taip kyla atsakomybė jas tinkamai panaudoti. Vyriausybės partnerės turi priimti ir vykdyti tinkamas reguliavimo priemones ir strategijas ir užtikrinti, kad veiktų šis uždaras ratas: mokesčių surinkimas – išlaidos vystymuisi – vystymosi pažanga – daugiau surenkamų mokesčių. Paramos teikėjai gali palengvinti šį procesą, tačiau tik jeigu vyriausybė partnerė yra tam pasirengusi ir įsipareigojusi. Atsižvelgdama į tai, ES turėtų toliau didinti paramą mokesčių sistemų pajėgumo stiprinimui pagal tris mokesčių srities ir viešųjų finansų valdymo srities gero valdymo principus (skaidrumą, keitimąsi informacija ir sąžiningą mokesčių konkurenciją) ir viešųjų finansų valdymo stiprinimui. Veiksmai. ES ir jos valstybės narės turėtų įtraukti mokesčių administravimą ir sąžiningą mokesčių rinkimą, įskaitant mokesčių paskatų racionalizavimą ir mokesčių srities gerą valdymą, į dialogą politikos klausimais su šalimis partnerėmis. Be to, paramos teikėjai gali remti besivystančių šalių pastangas sutelkti vidaus pajamas reguliavimo priemonėmis. Siekdama kovoti su neteisėtais kapitalo srautais iš besivystančių šalių, ES padeda didinti tarptautinių finansinių srautų skaidrumą, pvz., remia gebėjimą nustatyti piktnaudžiavimą sandorių kainodara. Šias pastangas papildo bendradarbiavimo iniciatyvos, kaip antai stiprinama Gavybos pramonės skaidrumo iniciatyva ir priimami teisės aktai dėl tarptautinių įmonių atskaitomybės kiekvienoje šalyje[3]. ES ir jos valstybės narės turėtų tęsti šiuos veiksmus. 2.2. Tvaraus skolos lygio užtikrinimas Tvaraus skolos lygio užtikrinimas yra neatsiejamas nuo gero viešųjų finansų valdymo, įskaitant tinkamą makroekonominę politiką siekiant stabilumo. Dėl užsitęsusios ekonomikos krizės sumažėjo daugelio besivystančių šalių galimybės reaguoti į galimus papildomus sukrėtimus[4], be to sumažėjo išsivysčiusių šalių galimybės padidinti paramą. Reikėtų toliau stiprinti besivystančių šalių skolos valdymo gebėjimus ir jų atsparumą ekonominiams sukrėtimams. ES ir jos valstybės narės įvykdė skolos mažinimo įsipareigojimus ir ėmėsi aktyviau veikti. ES kartu su TVF taip pat stebi besivystančių šalių finansus ir remia viešųjų finansų valdymo, įskaitant skolos valdymą, reformas. Atsižvelgdamos į dažniau naudojamas skolinimo besivystančioms šalims priemones ir didesnę ne Paryžiaus klubo narių paskolų dalį besivystančių šalių skolų portfeliuose, ES ir jos valstybės narės turėtų toliau skatinti atsakingą skolinimą ir skolinimąsi ir visų skolintojų dalyvavimą derybose dėl skolos restruktūrizavimo. Penkios valstybės narės taip pat ėmėsi konkrečių veiksmų, kad išvengtų probleminių skolų fondų bylinėjimosi su besivystančiomis šalimis. Tokios priemonės turėtų būti išplėstos. Veiksmai. ES ir jos valstybės narės turėtų i) toliau taikyti atsakingo skolinimo praktiką, įskaitant paskolų derinimą ir eksporto kredito operacijas, ii) raginti ne Paryžiaus klubo nares dalyvauti derybose dėl skolos restruktūrizavimo ir iii) imtis nacionalinių veiksmų siekiant apriboti probleminių skolų fondų bylinėjimąsi su besivystančiomis šalimis. 3. Tarptautinių privačiųjų lėšų srautų vystymuisi remti skatinimas 3.1. Prekyba – vystymosi variklis Tarptautinė prekyba yra didžiausias išorės finansavimo besivystančioms šalims šaltinis. Tačiau besiformuojančios rinkos ekonomikos šalys ir apskritai vidutines pajamas gaunančios šalys galėjo geriau pasinaudoti tarptautine prekyba, nei mažiausiai išsivysčiusios šalys. Reikia toliau stengtis labiau integruoti mažiausiai išsivysčiusias šalis ir kitas šalis, kurioms labiausiai reikia pagalbos, į daugiašalę prekybos sistemą. Apskritai ES yra didžiausia prekybos partnerė ir atviriausia rinka besivystančioms šalims, sudaranti 16 proc. visos jų prekybos. ES nuolatos dirba, kad pagerintų savo prekybos ir vystymosi politikos darną ir papildomumą[5]. Be to, neseniai paskelbtame komunikate „Prekyba, augimas ir vystymasis“[6] nustatytos naujos ateinančio dešimtmečio gairės, kaip pagerinti ES prekybos ir investicijų politikos indėlį į integracinį augimą ir tvarų vystymąsi. Kaip ir pokyčių darbotvarkė, naujoji ES prekybos ir vystymosi politika bus pagrįsta didesne besivystančių šalių diferenciacija, prioriteto teikimu mažiausiai išsivysčiusioms šalims ir kitoms šalims, kurioms labiausiai reikia paramos. Kartu su didele parama politikai, ES parama vystymuisi taip pat parodo šį įsipareigojimą. 2010 m. ES ir valstybės narės iš viso įsipareigojo skirti 10,7 mlrd. EUR lėšų pagalbai prekybai. ES ir jos valstybės narės jau 2008 m. viršijo konkretų tikslą iki 2010 m. 2 mlrd. EUR kasmet padidinti su prekyba susijusią pagalbą. Afrikai ir toliau skiriama daugiausia ES pagalbos prekybai (38 proc.), tačiau 2009 m. mažiausiai išsivysčiusių šalių dalis sumažėjo nuo 23 iki 16 proc. Tai iš dalies lėmė su ciklu ir programavimu susiję veiksniai, tačiau iš to taip pat matyti poreikis įgyvendinti komunikato „Prekyba, augimas ir vystymasis“ gaires. Kiek tai susiję su būsimais finansavimo įsipareigojimais, ES pagalbos prekybai strategijoje įsipareigojama padidinti pagalbą prekybai, kartu pamažu didinant bendrą ES teikiamą pagalbą. 3.2. Emigrantų perlaidų poveikis vystymuisi 2011 m. bendras emigrantų perlaidų į besivystančias šalis srautas buvo 267,5 mlrd. EUR ir numatoma, kad jis turėtų didėti po 7–8 proc. per metus[7]. Tačiau nuo 2008 m. emigrantų perlaidos iš ES išliko stabilios[8]. Nepaisant to, kad tai privačiųjų lėšų srautai, duomenys rodo, kad jie gali daryti poveikį vystymuisi. Pasiekus G 8 tikslą 5 proc. sumažinti emigrantų perlaidų siuntimo išlaidas, besivystančias šalis pasiekiančių lėšų padaugėtų maždaug 11 mlrd. EUR[9]. ES lygmeniu padaryta didelė pažanga siekiant padaryti emigrantų perlaidų paslaugas pigesnes, skaidresnes, konkurencingesnes ir patikimesnes. Pavyzdžiui, imtasi tokių priemonių: į daugumos ES valstybių narių nacionalinę teisę perkelta 2007 m. Mokėjimo paslaugų direktyva, kelios ES valstybės narės sukūrė interneto svetaines, kuriose palyginamos emigrantų perlaidų kainos ir remiami besivystančių šalių gebėjimai užtikrinti kuo didesnį emigrantų perlaidų poveikį vystymuisi. Kaip ir prekybos politika, šis klausimas išsamiai išnagrinėtas ES politikos suderinamumo vystymosi labui ataskaitoje. ES nustatė būtinus veiksmus komunikate „Visuotinis požiūris į migraciją ir judumą“[10] ir prie jo pridėtame tarnybų darbiniame dokumente[11]. ES ir jos valstybės narės turi įgyvendinti 2012 m. gegužės 29 d. Tarybos išvadose patvirtintus įsipareigojimus[12], kad užtikrintų didžiausią migracijos ir judumo poveikį vystymuisi. 4. Oficialus finansavimas siekiant visuotinių tikslų 4.1. Didesnė oficiali parama vystymuisi OPV yra pagrindinis vystymosi rėmimo šaltinis, ypač neturtingiausioms šalims. Deja, 2011 m. ES bendra oficiali parama vystymuisi sumažėjo iki 53,1 mlrd. EUR, palyginti su 53,5 mlrd. EUR 2010 m. Atsižvelgiant į didelį biudžeto mažinimą besitęsiančios ekonomikos krizės sąlygomis, dėl šio nedidelio sumažėjimo ES OPV lygis nukrito iki 0,42 proc. BNP, palyginti su 0,44 proc. BNP 2010 m. Vis dėlto ES tebėra didžiausia OPV teikėja pasaulyje, skirianti daugiau nei pusę visos OPV besivystančioms šalims. 2012 m. gegužės 14 d. ES užsienio reikalų tarybos susitikime priimta 2012 m. metinė ataskaita Europos Vadovų Tarybai dėl ES paramos vystymuisi tikslų[13], joje išreikštas susirūpinimas dėl lėtos pažangos siekiant plataus užmojo ES tikslo – iki 2015 m. padidinti OPV iki 0,7 proc. BNP. Parodydamos tvirtą ES įsipareigojimą sutelkti dėmesį į neturtingiausius, ES ir jos valstybės narės taip pat konkrečiai įsipareigojo padidinti paramą Afrikai ir mažiausiai išsivysčiusioms šalims. Nuo 2005 m. priimto įsipareigojimo 50 proc. didėjančios ES paramos skirti Afrikai bendra ES parama Afrikai padidėjo apie 6,2 mlrd. EUR palyginamosiomis kainomis, taigi 2004–2011 m. 28 proc. visos padidėjusios ES OPV skirta Afrikai. Nors dauguma ES valstybių narių ir nepasiekė tikslo, jos imasi veiksmų, kad padidintų OPV Afrikai, ir pabrėžia Afrikai skiriamos OPV dalies svarbą. 2011 m. Afrikai skirta ES OPV siekė 25,3 mlrd. EUR ir sudarė didelę – 43 proc. visos ES OPV – dalį. 2011 m. ES taip pat pirmą kartą įvykdė įsipareigojimą bendrai skirti bent 0,15 proc. BNP mažiausiai išsivysčiusioms šalims. Mažiausiai išsivysčiusioms šalims skiriama ES OPV dalis bėgant laikui padidėjo ir 2011 m. pasiekė 35 proc. (t. y. 18,8 mlrd. EUR arba 0,15 proc. BNP). 4.2. Visos OPV apskaita Plačiau taikydami diferencijuotą požiūrį į vystymąsi ir siekdami padidinti finansavimo poveikį, paramos teikėjai kaip vystymosi priemonę naudoja daugiau paskolų, ypač labiau pažengusioms besivystančioms šalims. Dėl to reikia geriau apibrėžti, kaip vertinant OPV nustatyti paskolų lengvatinį pobūdį, siekiant dirbtinai nepadidinti ar nesumažinti OPV duomenų ir užtikrinti palyginimą paramos teikėjų informaciją. Veiksmas. Šiuo tikslu ES ir jos valstybės narės turėtų sutarti, kad EBPO Paramos vystymuisi komitete būtų aiškiai apibrėžtas esamas paskolų ir nuosavo kapitalo lengvatinio pobūdžio nustatymo OPV ataskaitose metodas siekiant užtikrinti vienodas sąlygas visiems paramos teikėjams. 4.3. Didesnis finansavimas kovai su klimato kaita ir biologinės įvairovės išsaugojimui atsižvelgiant į platesnes tvaraus vystymosi aplinkybes Tvarus vystymasis, įskaitant socialinį vystymąsi, ekonomikos augimą ir aplinkos apsaugą, yra svarbus pasaulinio masto uždavinys. ES padeda besivystančioms šalims sukurti visa apimantį metodą, kuris būtų taikomas visiems uždavinio aspektams, įskaitant deramą darbą, darbo standartus ir aplinkos apsaugą, spręsti imantis įvairių konkrečių veiksmų ir supaprastinant bei skatinant vienodą požiūrį į paramos teikimą. Per neseniai Rio de Žaneire vykusią Jungtinių Tautų konferencija tvaraus vystymosi klausimais ES iš naujo įsipareigojo remti visus tvaraus vystymosi aspektus. Kai kuriose srityse ES nustatė konkrečius finansinius įsipareigojimus. Kovos su klimato kaita finansavimo srityje ES ir jos valstybių narių indėlis didžiausias. 2010 m. jų parama sudarė daugiau nei 70 proc. visos su klimato kaitos švelninimu ir prisitaikymu prie jos susijusios OPV. 2011 m. skyrusi papildomus 2,33 mlrd. EUR ES tinkamai siekia nustatyto tikslo – 2010–2012 m. skirti 7,2 mlrd. EUR „skubios pradžios“ finansavimą kovai su klimato kaitą. ES pažanga šioje srityje buvo išsamiai pristatyta gegužės mėn.[14] ES taip pakartojo, kad yra įsipareigojusi tinkamai prisidėti prie ilgalaikio visuotinio finansinio įsipareigojimo iki 2020 m. skirti 100 mlrd. USD per metus, ir patvirtino, kad tebėra svarbu teikti skaidrias padarytos pažangos ataskaitas. Be to, ES priėmė ES biologinės įvairovės strategiją iki 2020 m., kurioje dar kartą patvirtino įsipareigojimą remti besivystančių šalių pastangas įgyvendinti tarptautinius biologinės įvairovės susitarimus, be kita ko, šiuo tikslu sutelkti gerokai daugiau išteklių. 2010 m. bendra ES su biologine įvairove susijusi OPV siekė 3 mlrd. EUR. Visiems šiems uždaviniams spręsti reikia sutelkti daug išteklių iš visų įmanomų vystymosi finansavimo sričių. Tačiau tai taip pat reiškia, kad šių politikos sričių finansavimas negali būti atsietas nuo šalių partnerių vidaus politikos aplinkybių, pvz., iškastinio kuro subsidijavimo besiformuojančios rinkos ekonomikos šalyse ir besivystančiose šalyse, kuris 2010 m. siekė 309 mlrd. EUR[15] ir kuris daugiau nei visiškai atsvėrė išmetamam šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekiui mažinti skirto finansavimo poveikį. Iš to taip pat matyti, kad ES turėtų toliau skatinti tas politikos sritis paramą teikiančiose šalyse ir šalyse partnerėse, kurios sustiprina viena kitą ir lemia geriausius įmanomus vystymosi rezultatus. 5. Vystymosi finansavimo poveikio didinimas ir sąveikos užtikrinimas 5.1. Novatoriški finansavimo šaltiniai „Novatoriškas finansavimas“ laikomas svarbiu daugumos visuotinių viešųjų gėrybių, įskaitant visuotinių vystymosi uždavinių sprendimą, finansavimo šaltiniu. Tačiau atsižvelgiant į jų novatorišką pobūdį, neįmanoma nustatyti išsamaus išteklių ir mechanizmų, kuriuos apima ši sąvoka, sąrašo. Dėl to labai skiriasi vertinimai, kiek novatoriškomis finansavimo priemonėmis galėtų būti sutelkta naujų lėšų. Komisija pasiūlė ES masto finansinių sandorių mokestį, kuriam tvirtai pritarė Europos Parlamentas[16]. Šis mokestis, patekęs į ES biudžetą, taip pat galėtų padėti spręsti visuotinius uždavinius. Nors jis nebūtų tiesiogiai skiriamas vystymosi finansavimui, tačiau dėl jo sumažėtų kitų ES biudžeto išteklių dalis (54 mlrd. EUR iki 2020 m.)[17] ir dėl to valstybėms narėms būtų lengviau sutelkti reikiamas lėšas siekiant įgyvendinti pagalbos tikslus bei spręsti kitus visuotinius uždavinius. Kitas vis svarbesnis galimas šaltinis – pajamos iš apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos, kurių dalį kai kurios valstybės narės jau skiria besivystančioms šalims remti. Veiksmas. Taryba turėtų priimti pasiūlytą ES lygmens finansinių sandorių mokestį. 5.2. Novatoriški finansavimo mechanizmai ir privačiojo sektoriaus dalyvavimas Vis daugėja būdų gauti ir telkti pajamas, naudoti tradicinį vystymosi finansavimą ir teikti pagalbą. Privačiojo sektoriaus dalyvavimas finansuojant vystymąsi – tai dar vienas novatoriškas būdas sutelkti naujų lėšų. Daugelyje besivystančių šalių privačiojo sektoriaus plėtra yra galingas ekonomikos augimo variklis ir pagrindinis darbo vietų kūrimo šaltinis. Užsienio investicijos taip pat vaidina svarbų vaidmenį, be kita ko, vidaus įmonėms užmezgant ryšius su tarptautinėmis rinkomis ir investuojant. Vienas pagrindinių besivystančių šalių vyriausybėms tenkančių uždavinių – užtikrinti privačiojo sektoriaus vystymuisi palankią aplinką. Tam dažnai reikia plataus užmojo ekonominių reformų, kuriomis siekiama gerinti investicijų aplinką ir sudaryti lengvesnes sąlygas gauti finansavimą. Atitinkamai ir kaip nustatyta ES pokyčių darbotvarkėje[18] ES turėtų toliau remti šalių partnerių pastangas gerinti savo verslo aplinką siekiant skatinti integracinį augimą. ES aktyviai skatina įmonių socialinės atsakomybės principus, įskaitant žmogaus ir darbo teises, deramo darbo standartus, taip pat rūpinimąsi vietos aplinkos sąlygomis. Šie klausimai išsamiai aprašyti neseniai paskelbtame Komisijos komunikate dėl įmonių socialinės atsakomybės[19], o Taryba nustatė konkrečius įsipareigojimus savo išvadose dėl pramonės politikos stiprinimo ES[20]. ES taip pat turėtų strategiškiau ir veiksmingiau naudoti dotacijas, kad padidintų viešojo ir privačiojo sektorių išteklių poveikį. Pusė valstybių narių jau aktyviai taiko kelius novatoriškus mechanizmus. ES ir valstybės narės kartu su Europos ir tarptautinėmis viešojo finansavimo institucijomis aktyviai bendradarbiauja taikydamos įvairius regioninius derinimo mechanizmus, kurie ateityje turėtų būti sustiprinti siekiant padidinti dotacijų išteklių poveikį. Tai, be kita ko, reiškia galimybę geriau išnaudoti garantijų mechanizmus, investicijas į nuosavą kapitalą ir kitokios rūšies novatorišką finansavimą. Šiomis aplinkybėmis ES su valstybėmis narėmis ir finansų įstaigomis šiuo metu nagrinėja galimybes sukurti ES išorės bendradarbiavimo ir vystymosi platformą, kad ištekliai turėtų didžiausią poveikį, užtikrindamos didesnį bendradarbiavimą, darną ir stebėjimą ir vystydamos naujus novatoriškus finansavimo mechanizmus. Veiksmas. ES, valstybės narės ir viešojo finansavimo institucijos turėti labiau stengtis darniai, koordinuotai ir strategiškai aktyviau naudoti novatoriškus finansavimo mechanizmus. ES turėtų padidinti privačiųjų išteklių ir gebėjimų poveikį taikydama derinimo mechanizmus, kuriais galima pritraukti papildomų privačiųjų ir viešųjų lėšų: i) sukurti privačiojo sektoriaus nišą regioniniuose derinimo mechanizmuose, ii) geriau panaudoti rizikos pasidalijimo mechanizmus, kaip antai garantijas, kuriomis galima pritraukti investicijų, ir iii) skatinti investicijas priemonėmis, kurios susijusios su geresniu rizikos valdymu ir nuosavo kapitalo naudojimu struktūrizuotuose fonduose. 5.3. Įvairių finansavimo šaltinių sąveikos didinimas Ankstesniuose skyriuose aptarti ištekliai yra iš esmės tarpusavyje susiję, kaip ir visuotiniai uždaviniai, kuriems spręsti jie yra skirti. Galiausiai, kiekviena šalis, įgyvendindama priemones viduje, turi pati suderinti šiuos prioritetus, kad visose srityse būtų gautas geriausias bendras rezultatas. Tačiau skirtingų politikos sričių konkurencija dėl išteklių lemia pagalbos suskaidymą ir mažina pagalbos veiksmingumą vystymuisi. Tai galima matyti iš dalinai sutampančių finansinių išteklių, kurie naudojami įvairiems uždaviniams spręsti; visos šalys varžosi dėl daugiau vidaus išteklių ir tarptautinės paramos, didesnio privačiojo sektoriaus dalyvavimo ir novatoriškų mechanizmų naudojimo. Todėl yra galimybių susieti šias politikos sritis. Atsižvelgiant į tai, gali būti neveiksminga nustatyti politikos sričių ir priemonių ribas. Teoriškai išlaidos turėtų būti skiriamos konkrečioms politikos sritims, tačiau dirbtinės kategorijos varžo šalių politinę erdvę panaudoti išteklius taip, kad nacionaliniu mastu pasiektų geriausių rezultatų. Nors matyti pirmieji tarptautinėje bendruomenėje besiformuojančios bendros nuomonės, kad visuotinius uždavinius reikia spręsti bendrai, ženklai, šį klausimą reikia nuodugniau išnagrinėti ir spręsti kompleksiškai siekiant nesumenkinti politikos tikslų. Veiksmas. ES ir jos valstybės narės turėtų remti integruotą požiūrį į vystymosi finansavimą, įskaitant jo įvairių aspektų stebėjimą, galbūt atsižvelgiant į diskusijas dėl vystymosi sistemos po 2015 m., ir turėtų nustatyti bendrą ES poziciją šiuo klausimu. 6. Veiksmingesni ES veiksmai. Busano rezultatų įgyvendinimas šalių lygmeniu Reaguodama į Busane vykusio aukšto lygio forumo pagalbos veiksmingumo klausimais rezultatus, ES turėtų sutelkti dėmesį į pagalbos ir vystymosi veiksmingumo įsipareigojimų įgyvendinimą šalių lygmeniu, visų pirma remti šalių partnerių gebėjimus ir valdymą nustatant prioritetus ir siekiant rezultatų. Šioje srityje ES turi įvairių gairių: ES bendrąją poziciją Busane, ES paramos veiksmingumo veiklos programą ir ES elgesio kodeksą dėl papildomumo ir darbo pasidalijimo įgyvendinant vystymosi politiką. Jos toliau taikomos, tačiau dėl kai kurių klausimų ES turėtų prioritetine tvarka imtis bendrų veiksmų šalių lygmeniu vadovaudamasi Busano susitikimo rezultatais ir Tarybos išvadomis dėl pokyčių darbotvarkės. 6.1. Šalių lygmens rezultatų sistemos Dėmesys rezultatams – pagrindinis Busane nustatytas prioritetas. Busano susitikimo rezultatų dokumente teigiama, kad visi vystymosi partneriai turėtų kiek įmanoma naudotis šalių valdomomis ir šalių lygmens rezultatų sistemomis, kaip bendra priemone šalių partnerių vystymosi tikslų rezultatams stebėti. Dar reikia daug nuveikti, kad būtų nustatytos ir naudojamos šalių lygmens rezultatų sistemos. Pripažindama, kad šiam procesui turėtų vadovauti šalys partnerės, ES, atsižvelgdama į esamas iniciatyvas, turėtų aktyviai dalyvauti šiame procese. ES turi vykdyti bendrus veiksmus vadovaudamasi ES veiklos programoje nustatytu tarpusavio atskaitomybės sistemų metodu, t. y. ES delegacijos inicijuoja diskusijas, kad paremtų esamas sistemas, ir kuria naujas kartu su valstybėmis narėmis, šalimis partnerėmis ir kitomis suinteresuotosiomis šalimis. 6.2. Tarpusavio atskaitomybės sistemos Šalių lygmens tarpusavio atskaitomybės sistemos yra pagrindinė pagalbos ir vystymosi veiksmingumo įsipareigojimų įgyvendinimo vietoje skatinimo priemonė. Jos taip pat turėtų praversti ateityje vykdant bet kokį stebėjimą pagal pasaulinę veiksmingo vystomojo bendradarbiavimo partnerystę. Dar neišnaudotos visos tarpusavio atskaitomybės sistemų galimybės, taigi atėjo laikas ES tikti bendrą paramą šių sistemų stiprinimui ar kūrimui. Ši parama turėtų būti teikiama vadovaujant šalims partnerėms, derinant su kitais procesais bei veikėjais ir atsižvelgiant į numatomą Jungtinių Tautų vystymo programos šalių biurų remiamąjį vaidmenį. ES turėtų ypatingą dėmesį skirti klausimui, kaip šiose sistemose suderinti šalių prioritetus, susijusius su Busanu, įskaitant šalių sistemų naudojimą ir gebėjimų vystymą. 6.3. Mažesnis paramos suskaidymas Busane vystymosi partneriai įsipareigojo labiau naudotis šalių valdomomis koordinavimo priemonėmis, kad būtų sumažintas suskaidymas. ES bendri veiksmai vietoje yra itin vertingi ir turėtų būti vykdomi rengiantis tolesniam bendram programavimui, atsižvelgiant į tai, kad ES, vykdydama pagreitintą papildomumo ir darbo pasidalijimo iniciatyvą, įgijo patirties šioje srityje. Paramos teikėjų veiklos planavimas – vienas iš veiksmų, kuriuo galima padidinti darbo pasidalijimą šalyje. Vadovaudamosi Busano prioritetais ES ir jos valstybės narės turėtų plėsti veiklos planavimą šalių lygmeniu, kad ji apimtų paramą, teikiamą kovai su klimato kaita, remiantis pagreitintos iniciatyvos metodika ir EBPO Rio de Žaneiro rodiklių sistema. Tai papildytų ES ir valstybių narių galimas priemones, kuriomis remiamos nacionalinės kovos su klimato kaita strategijos ir skatinama įtraukti su klimatu susijusias grėsmes į vystymosi strategijas. Veiksmas. Bendri ES veiksmai siekiant sustiprinti pagalbos ir vystymosi veiksmingumo įsipareigojimų įgyvendinimą pagal ES veiklos programą i) remiant šalių lygmens rezultatus ir tarpusavio atskaitomybės sistemas ir ii) tęsiant su darbo pasidalijimu susijusią veiklą, įskaitant ES paramos kovai su klimato kaita šalių lygmeniu planavimą, kuri lemtų palankias bendro programavimo sąlygas. 7. Išvados Per ateinančius trejus metus numatoma svarbių pokyčių. ES turės įvykdyti savo įsipareigojimus ir nustatyti bendrą ir darnų požiūrį, be kita ko, dėl to, kaip įgyvendinti naujus tikslus. Net ir kintant pasaulinėms aplinkybėms ES turi susitelkusi siekti pagrindinio tikslo – kiek galėdama padėti besivystančioms šalims sutelkti visus įmanomus išteklius vystymuisi. [1] Tarptautinė vystymosi finansavimo konferencija. [2] Dažniausiai išreiškiama mokesčių ir BVP santykiu. [3] COM(2011) 637 galutinis. http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0637:FIN:LT:PDF [4] http://www.imf.org/external/pp/longres.aspx?id=4611. [5] Žr. ES 2011 m. vystymosi politikos darnos ataskaitą, SEC(2011) 1627 galutinis. [6] 2012 m. sausio 27 d. COM(2012) 22 final, http://ec.europa.eu/trade/wider-agenda/development/. [7] Migracijos ir vystymosi apžvalga Nr. 17, Pasaulio bankas, Migracijos ir emigrantų perlaidų skyrius, 2011 m. gruodžio mėn. [8] Eurostato „Statistic Focus“ Nr. 4/2012. [9] Bilo Geitso ataskaita „Poveikį darančios inovacijos. 21-ojo amžiaus vystymosi finansavimas“ (angl. Innovation With Impact: Financing 21st Century Development) G20 vadovams 2011 m. lapkričio mėn. vykusiame aukščiausiojo lygio susitikime Kanuose. [10] COM(2011) 743. [11] SEC(2011) 1353. [12] 9417/12. [13] 9372/12, http://register.consilium.europa.eu/pdf/lt/12/st09/st09372.lt12.pdf. [14] 10029/12, http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/12/st10/st10029.en12.pdf. [15] Pvz., EBPO (2011 m.) Kova su klimato kaita ir ekonomikos augimas (angl. Tackling Climate Change and Growing the Economy). http://www.oecd.org/dataoecd/28/18/44287948.pdf. [16] http://europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=MEMO/12/375&format=HTML&aged=0&language=en&guiLanguage=en. [17] http://europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=IP/12/300&format=PDF&aged=0&language=EN&guiLanguage=fr. [18] http://ec.europa.eu/europeaid/what/development-policies/documents/agenda_for_change_lt.pdf. [19] http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sustainable-business/files/csr/new-csr/act_en.pdf. [20] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/en/intm/126548.pdf.