KOMISIJOS KOMUNIKATAS Europos elektroninės kelių rinkliavos paslaugos diegimas /* COM/2012/0474 final */





KOMISIJOS KOMUNIKATAS Europos elektroninės kelių rinkliavos paslaugos diegimas (Tekstas svarbus EEE) 1. Įvadas Direktyvos 2004/52/EB[1] tikslas – užtikrinti elektroninių kelių rinkliavos sistemų sąveikumą Europos Sąjungoje. Joje numatoma sukurti Europos elektroninę kelių rinkliavos paslaugą (EERP, angl. European Electronic Toll Service, EETS), kuri papildytų valstybių narių nacionalines elektronines kelių rinkliavos paslaugas. Dvi svarbiausios suinteresuotosios šalys yra šios: · valstybės narės vardu arba pagal koncesijos sutartį veiklą vykdantys rinkliavos rinkėjai valdo infrastruktūrą ir renka rinkliavą už transporto priemones, važiuojančias jų valdomu tinklu; · Europos elektroninės kelių rinkliavos paslaugos teikėjai (EERP teikėjai) automobilių vairuotojams ir krovinių vežėjams teikia įrangą ir paslaugas, būtinas rinkliava apmokestintos ES infrastruktūros prieigai, taip pat užtikrina, kad rinkliavos rinkėjams būtų sumokėta už naudojimąsi jų tinklu. Direktyvos 3 straipsnio 4 dalyje numatyta, kad elektronines kelių rinkliavos sistemas turinčios valstybės narės užtikrins, kad Europos elektroninę kelių rinkliavos paslaugą sunkiasvorėms krovininėms transporto priemonėms operatoriai pasiūlys ne vėliau kaip per trejus metus po sprendimo dėl Europos elektroninės rinkliavos paslaugos apibrėžimo įsigaliojimo, o visų kitų kategorijų transporto priemonėms – ne vėliau kaip per penkerius. Komisijos sprendimas 2009/750/EB dėl Europos elektroninės rinkliavos paslaugos apibrėžimo[2] įsigaliojo 2009 m. spalio 8 d., po pranešimo apie jį valstybėms narėms. Šiuo įgyvendinimo sprendimu nustatyti pagrindiniai visoje Europos Sąjungoje galiojantys paslaugos reikalavimai ir privalomi standartai, techninės specifikacijos ir veiklos taisyklės. Svarbiausios pareigos yra šios: (1) valstybės narės turi savo rinkliava apmokestintų tinklų, rinkliavos rinkėjų ir rinkliavos paslaugos teikėjų, kurie, jų nuomone, atitinka registravimo reikalavimus, nacionalinius elektroninius registrus ir užtikrina visuomenei jų elektroninę prieigą. Jos taip pat įsteigia taikinimo instituciją, kuri padėtų lengviau derėtis dėl rinkliavos rinkėjų ir EERP teikėjų sutarčių pasirašymo; (2) rinkliavos rinkėjai turi sukurti savo elektronines kelių rinkliavos sistemas, kurios atitiktų teisės aktuose nurodytus techninius standartus, ir paskelbti savo sutarčių sąlygas. Jie privalo be diskriminacijos bendradarbiauti su visais užregistruotais EERP teikėjais; (3) EERP teikėjai turi būti užregistruoti valstybėje narėje, kurioje jie yra įsisteigę. Per 24 mėnesius nuo užregistravimo jie turi sudaryti visos Europos kelių infrastruktūrą, už kurią rinkliava renkama elektroninėmis priemonėmis, aprėpiančias sutartis. EERP teikėjai konkuruoja – kiekvienas kelių naudotojas gali laisvai sudaryti sutartis su savo pasirinktu paslaugos teikėju. Sprendimo 2009/750/EB 21 straipsnyje reikalaujama, kad Komisija parengtų EERP diegimo pažangos ataskaitą. Šioje ataskaitoje paaiškinta, kaip EERP dera su kitomis Europos transporto politikos aplinkybėmis, ir aprašyta šios paslaugos diegimo pažanga, taip pat pateiktas Komisijos vertinimas, kokių priemonių imtis toliau, kad EERP imtų veikti. 2. Europos transporto politikos aplinkybės Veiksminga vidaus rinka, kurioje prekių ir asmenų judėjimas per visą Sąjunga yra sklandus, greitas ir saugus, yra būtina ūkio augimo ir gerovės didėjimo sąlyga. Tokiai rinkai reikia gerai išplėtotos, prižiūrimos ir veiksmingai valdomos infrastruktūros. Kad kelių infrastruktūrą būtų lengviau finansuoti ir valdyti, įgyvendinant Europos transporto politiką nuolat skatinama taikyti principus „naudotojas moka “ ir „teršėjas moka“. Nuvažiuotu atstumu, transporto priemonės tipu (pavyzdžiui, transporto priemonių poveikio aplinkai rodikliais ir įtaka nudėvėjimui) ir (arba) net laiku (pavyzdžiui, paros metu) grindžiama rinkliava arba kelių naudojimo apmokestinimas yra teisingi ir veiksmingi šių principų įgyvendinimo būdai. Jais sukuriamas objektyvus mokėjimo už mobilumą būdas ir kelių naudotojams duodamos tinkamos kainų paskatos. Vadinasi, taikant šiuos būdus galima gauti kelių infrastruktūros priežiūrai ir plėtrai reikiamų pajamų, valdyti transporto paklausą (pavyzdžiui, mažinti piko meto eismą arba paveikti transporto priemonių pasirinkimą) arba skatinti naudotis mažesnės taršos transporto priemonėmis. Kelių rinkliavos renkamos vis dažniau. Dvidešimt dvi valstybės narės kelių naudojimo mokesčiais apmokestina kai kuriomis jų tinklo dalimis važiuojančias sunkiasvores krovinines transporto priemones, o dvylika valstybių narių tokiais mokesčiais apmokestina asmenines lengvąsias transporto priemones. Europos Sąjungoje yra iš viso 72 tūkst. km apmokestintų kelių, 60 proc. iš jų veikia elektroninės kelių rinkliavos sistemos, o 40 proc. – taikomos vinječių sistemos. Dabar elektroninėse kelių rinkliavos sistemose dalyvauja daugiau kaip 20 mln. kelių naudotojų, automobilių vairuotojų arba krovinių vežėjų. Užtikrinus elektroninių kelių rinkliavos technologijų sąveikumą visoje Europoje, bus gauta masto ekonomija ir sumažės rinkliavos rinkimo įrangos kaina. Naudodamiesi Europos elektronine rinkliavos paslauga, iš užsienio, įskaitant nereguliariai, atvažiuojantys vairuotojai galės lengviau sumokėti kelių naudojimo mokesčius[3]. Kelių naudotojai lengviau sutiks mokėti už kelių naudojimą, jei mokėjimo priemonės bus sąveikios Europos lygiu. 2011 m. baltojoje knygoje „Bendros Europos transporto erdvės kūrimo planas“ Komisija nurodė, kokiomis priemonėmis galima sparčiau parengti ir suderinti kelių naudojimo apmokestinimo tvarką. Ten pabrėžiama, kad Europos elektroninė kelių rinkliavos paslauga gali būti naudinga skleidžiant darnioms transporto sistemoms palankias ir kelių naudotojų pritarimą kelių apmokestinimui skatinančias kelių apmokestinimo strategijas. Neseniai iš dalies pakeitus Direktyvą dėl sunkiasvorių krovinių transporto priemonių apmokestinimo[4] (Eurovinjetės direktyvą), Europos Parlamentas ir Taryba paprašė Komisijos „stebėti [įgyvendinant Direktyvą] daromą pažangą“ ir skatinti „valstybių narių bendradarbiavimą, kuris gali būti būtinas siekiant užtikrinti elektroninių rinkliavų surinkimo sistemų sąveikumą Europos lygiu“. Ypač jei „valstybė narė renka rinkliavas arba naudotojo mokesčius taikydama tik tokią sistemą, pagal kurią reikia naudotis transporto priemonėse įrengtais prietaisais, ta valstybė narė užtikrina, kad tinkamus transporto priemonėse įrengtus prietaisus, atitinkančius [...] Direktyvos 2004/52/EB [...] reikalavimus, visi naudotojai galėtų gauti pagrįstomis administracinėmis bei ekonominėmis sąlygomis“[5]. 3. Padaryta pažanga Padaryta EERP diegimo pažanga nuvilia. Nepaisant priimto Sprendimo 2009/750/EB, kuriuo nustatytos reikiamos techninės specifikacijos ir reikalavimai, taip pat su EERP teikimu susijusios sutarčių taisyklės, Europos Komisijos pastangų[6] ir rinkliavos rinkimo technologijų parengtumo, kelių naudotojams Europos elektroninė kelių rinkliavos paslauga dar netapo kasdienybe. Ne visos valstybės narės ir suinteresuotosios šalys įsipareigojo tiek, kiek reikia tam, kad savo lygiu galutinai nustatytų reguliavimo ir veiklos priemones. Iki 2009 m. dauguma valstybių narių diegdamos savo nacionalines arba vietines elektronines kelių rinkliavos sistemas į būsimą šios paslaugos Europos aspektą atsižvelgė nepakakamai, kad būtų laikomasi direktyvoje nustatytų terminų. Įdiegti EERP ir laikytis nustatytų terminų nepavyko ne dėl techninių priežasčių. Visoje Europoje sąveikias elektronines kelių rinkliavos sistemas įdiegti techniškai nėra sudėtingiau nei visoje Europoje veikiantį tarptinklinį mobiliųjų telefonų ryšį arba visame pasaulyje sąveikias kredito kortelių sistemas. Kai kurios suinteresuotosios šalys pateikė kelis galimus minėto vėlavimo paaiškinimus, bet daugelis jų yra nebepagrįsti arba susiję su išspręstomis problemomis: – teigta, kad viena iš problemų – Europos teisės aktais nustatyti tik EERP pagrindai. Šis argumentas nėra visiškai teisingas, nes teisės aktais nustatytas aiškus būtinų taisyklių ir įpareigojimų rinkinys. Laikydamasi savo principo – paslaugų rinkas kuo labiau atverti konkurencijai, savo sprendime Komisija šios paslaugos teikimą susiejo su rinkos dalyvių sprendimais, ypač su EERP teikėjų atsiradimu; – taip pat teigta, kad EERP komerciniu atžvilgiu nepatraukli. Vis dėlto daryti išvadas per anksti, o paklausa, be abejonės, yra: · šiuo metu 25 proc. krovininio kelių transporto yra tarptautinis; prognozuojama, kad iki 2030 m. šis skaičius padidės iki 30 proc. Todėl paslaugų teikėjai labiau domėsis Europos elektronine kelių rinkliavos paslauga. Be to, profesinės vežėjų asociacijos ne kartą nacionaliniu ir Europos lygiais pareiškė, kad joms būtina visoje Europoje sąveiki elektroninė kelių rinkliavos sistema (ir tai yra aiškus raginimas įdiegti EERP); · maždaug dešimt organizacijų aiškiai nurodė ketinančios registruotis EERP teikėjais ir neseniai įsteigė Europos profesinę asociaciją AETIS[7]. Nors iki šiol oficialiai neužregistruotas nei vienas EERP teikėjas, gautais duomenimis, mažiausiai vienas galimas EERP teikėjas registracijos klausimu kreipėsi į savo nacionalines institucijas, tačiau jam buvo atsakyta, nes buvo neparengta teisinė ir administracinė tvarka; · Europos Sąjungoje rengiamos arba plėtojamos kelių apmokestinimo sistemos, todėl EERP teikėjams atsiras naujų rinkos galimybių. Per artimiausius trejus metus įdiegti naujas nacionalines rinkliavų sistemas planavo keturios valstybės narės[8], o dar keliose valstybėse narėse rengiamasi plėtoti esamas rinkliavos priemones. Šiuo atžvilgiu baltojoje knygoje „Bendros Europos transporto erdvės kūrimo planas“ nustatytos kelios priemonės, kuriomis bus toliau skatinama diegti kelių naudojimo apmokestinimą[9]; – įdiegti EERP neva taip pat trukdo ilgas esamų nacionalinių sistemų gyvavimo ciklas – tokioms sistemoms, pirmiau nei jos pasens, pritaikyti prie EERP reikėtų papildomų sąnaudų. Tačiau šis argumentas veikiausiai nebeatitinka realios situacijos. Dauguma veikiančių sistemų atsirado dešimtojo dešimtmečio viduryje ir netrukus technologijos atžvilgiu pasens. Be to, teisės aktų leidėjas Direktyvą 2004/52/EB priėmė aiškiai laikydamasis nuomonės, kad turėtų būti skirta investicijų pereiti prie visiškai sąveikių sistemų, nors ir paliko tam tikras lanksčias sąlygas, pagal kurias suinteresuotosios šalys turėtų dalytis išlaidų, kurių reikia būtinoms investicijoms finansuoti, našta. Pavyzdžiui, investicijų sąnaudos arba jų dalis gali būti finansuojamos nustačius naujus rinkliavos tarifus. Kitaip tariant, prie šių investicijų finansiškai galėtų prisidėti visi eismo dalyviai, iš kurių renkama rinkliava, o ne tik EERP naudotojai, nes pagal Direktyvą 1999/62/EB (Eurovinjetės direktyva) su EERP susijusios išlaidos gali būti laikomos infrastruktūros sąnaudomis, kurias galima padengti surinktais mokesčiais. Nepaisant vėlavimo, daug kas pasikeitė. – Valstybės narės sukūrė savo nacionalinius elektroninius registrus, kuriose išvardyti jų teritorijoje esantys ir į Direktyvos 2004/52/EB taikymo sritį patenkantys rinkliava apmokestinti kelių infrastruktūros objektai. Rinkliavos rinkėjai paskelbė savo EERP teritorijos dokumentus, kuriuose nustatytos bendrosios EERP teikimo jų infrastruktūroje sąlygos; šie dokumentai yra rinkliavos rinkėjų ir EERP teikėjų sutartinių santykių pagrindas. – Kelios nacionalinės institucijos, atsakingos už kelių mokesčio surinkimą elektroninėmis priemonėmis, sukūrė neoficialią (Stokholmo)[10] grupę, kurioje jos aktyviai bendradarbiauja siekdamos įdiegti Europos elektroninę rinkliavos paslaugą ir keistis gerąja patirtimi. Ši grupė bendradarbiauja su AETIS7. – Europos standartų organizacijos padarė aiškią elektroninių mokesčio rinkimo priemonių ir EERP, įskaitant palydovines rinkliavos sistemas, standartizacijos pažangą. Priimtos mobiliosios ir stacionariosios įrangos bandymo procedūros[11], taip pat svarbus standartas[12], susijęs su tuo, kaip palydovinėse rinkliavos sistemose paslaugos teikėjai ir rinkliavos rinkėjai keičiasi informacija, įskaitant informaciją apie vykdymo užtikrinimą. – Su Europos elektroninės kelių rinkliavos paslaugos diegimu tiesiogiai arba netiesiogiai susijusioms profesinėms grupėms 2010 m. Komisija paskelbė instrukcijas – „Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/52/EB ir Komisijos sprendimo 2009/750/EB taikymo vadovą“[13]. – Pasikonsultavusi su visomis susijusiomis suinteresuotosiomis šalimis, Komisija rengia rekomendacijų raštą, kaip aiškinti Sprendimo 2009/750/EB I priedo sąvokas. Šiame rašte (netrukus bus paskelbtas) aiškinama, kaip taikinimo institucijos turėtų užtikrinti, kad sutarčių sąlygos, kuriomis reguliuojama prieiga prie rinkliavos rinkėjų tinklo, būtų teisingos, pagrįstos ir nediskriminacinės. Jame taip pat paaiškinti galimi modeliai, kuriais remdamosi profesinės grupės dalytųsi mokesčiais ir pajamomis. Galiausiai jame nagrinėjami EERP diegimo klausimai, pavyzdžiui, sąveikumo vertinimo ir tinkamumo naudoti išbandymo sąnaudų klausimai. – Pagal Sprendimo 2009/750/EB 18 straipsnį įsteigta įstaigų, įgaliotų patvirtinti EERP įrangos atitiktį specifikacijoms arba tinkamumą naudoti, koordinavimo grupė. Grupė parengs rekomendacinius dokumentus, kurie bus pateikti Rinkliavos komitetui, nustatysiančiam bendras tinkamumo naudoti bandymo procedūras. Keturiolika sertifikavimo įstaigų iš šešių valstybių narių pageidauja, kad apie jas būtų oficialiai pranešta Komisijai. – Profesinės grupės vis geriau žino savo atitinkamas teises ir pareigas[14]. Apskritai jos sutinka, kad EERP diegiama sparčiau ir kad daugelis esminių EERP elementų jau sukurti. Gamintojai dažniau kreipiasi į Komisijos tarnybas prašydami pateikti daugiau informacijos arba paaiškinimų. Prasidėjo galimų EERP teikėjų ir rinkliavos rinkėjų derybos dėl sutarčių. – Kad įgytų techninio ir sutarčių sąveikumo patirties, kai kurie rinkliavos rinkėjai įsteigė bendras įmones, siūlančias klientams transporto priemonių prietaisus, kuriuos galima naudoti visuose jų administruojamuose tinkluose („EasyGo+“ – diegiama sutartinio sąveikumo paslauga, kuri apima įvairias Danijoje, Švedijoje, Norvegijoje ir Austrijoje naudojamas specialiojo artimojo ryšio (DSRC) technologijas; „Toll2Go“ – veikianti techninio sąveikumo paslauga, kuria užtikrinamas Austrijoje ir Vokietijoje naudojamų DSRC / palydovinių technologijų sąveikumas). Kiti rinkliavos rinkėjai pažengę dar toliau – susitarta dėl TIS-PL ir VIA-T techninio ir sutarčių sąveikumo, todėl regioniniai paslaugų teikėjai gali teikti elektronines kelių rinkliavos paslaugas Ispanijos ir Prancūzijos apmokestinamose zonose. Vis dėlto kai kurios problemos neišspręstos. – Diegti EERP trukdo tai, kad įvairios suinteresuotosios šalys bendradarbiauja nepakankamai; daugelis jų nepakankamai nusiteikusios spręsti visiems svarbias problemas. Valstybės narės iki šiol dėjo pastangas tik nacionalinio lygio sąveikumui užtikrinti ir jis jau įdiegtas daugumoje elektronines kelių rinkliavos sistemas naudojančių valstybių. Kad EERP būtų įdiegta teisingomis, pagrįstomis ir nediskriminacinėmis prieigos sąlygomis, būtinas esminis pokytis siekiant sąveikumo visoje Europoje. – Dauguma valstybių narių dar turi parengti nacionalinę tvarką, kad galimi EERP teikėjai žinotų, kaip praktiškai užsiregistruoti ir kam skųstis, jei veiklą trukdytų rinkliavos rinkėjai. Tokius skundus priimančios taikinimo institucijos yra tik dviejose valstybėse narėse, kuriose veikia elektroninės kelių rinkliavos sistemos[15]. Visose kitose valstybėse narėse dar diskutuojama, o atitinkamą teisinį ir reguliavimo pagrindą ketinama parengti iki 2012 m. spalio mėn. – Kai kurie rinkliavos rinkėjai siūlo įrašyti sutarties punktą, pagal kurį sutartis būtų iš karto nutraukiama, jei EERP teikėjas per 24 mėnesius neužtikrintų aprėpties visoje Europoje[16]. Toks punktas reiškia nemenką verslo riziką ir neskatina galimų EERP teikėjų. Jis neatitinka teisės aktų leidėjo ketinimo užkirsti kelią tam, kad EERP teikėjas savo veiklą telktų pelningiausiose rinkose ir pernelyg delstų aprėpti kitas rinkas. Dėl EERP teikėjo statuso atėmimo sprendžia tik valdžios institucijos; toks sprendimas turėtų būti priimamas, tik jei susijusi organizacija iš tiesų neketina aprėpti visos Europos. – Verslo pradžiai gali trukdyti bendros sąveikumo vertinimo ir tinkamumo naudoti išbandymo – šių dalykų tam tikri rinkliavos rinkėjai reikalauja iš EERP teikėjų – sąnaudos. Tačiau pirmiau paaiškinta, kad profesinės grupės turėtų naudotis Eurovinjetės teisės aktuose numatytomis galimybėmis, kad sumažėtų galima finansinė rinkliavos rinkėjų ir EERP teikėjų rizika. – Gali tekti iš dalies keisti kai kurias galiojančias koncesijos sutartis. Pavyzdžiui, rinkliavos rinkėjams gali tekti tikslinti rinkliavų tarifus, kad jie galėtų finansuoti būtinas savo infrastruktūros pritaikymo investicijas. Kelių rinkliavos atveju rinkliavos rinkimo koncesijos sutartis sudaro rinkliavos rinkėjas ir valstybė narė arba agentūra, kurios veiklą tiesiogiai kontroliuoja valdžios institucijos. Todėl pareiga sukurti sąlygas šalies teritorijoje įdiegti EERP tenka visų pirma atitinkamai valstybei narei, kuri prireikus gali iš dalis keisti galiojančias koncesijos sutartis. 4. Tolesni veiksmai Kad valstybėms narėms ir pramonei būtų lengviau laiku įdiegti EERP ir, Europos Parlamento ir Tarybos prašymu, būtų skatinamas būtinas bendradarbiavimas, reikia imtis šių priemonių: (1) sparčiau vienodai įgyvendinti sprendimą. – Komisija ir valstybės narės sieks aktyvesnės Direktyva 2004/52/EB įsteigto Rinkliavos komiteto veiklos. Valstybės narės turėtų skubiai įvykdyti Sprendime 2009/750/EB joms numatytus įpareigojimus, ypač dėl jų nacionalinių taikinimo institucijos paskyrimo (10 straipsnis). Prireikus Komisija pradės pažeidimo nagrinėjimo procedūras. – Komisija stebės, kaip valstybės narės diegia EERP ir kaip, be kitų dalykų, tam tikslui taiko rekomendacinį raštą dėl Komisijos sprendimo 2009/750/EB I priedo sąvokų aiškinimo. Valstybės narės ir nacionalinės taikinimo institucijos turėtų laikytis šio rašto bendraudamos su rinkliavos rinkėjais ir galimais EERP teikėjais. Pastarieji taip pat turėtų laikytis šio rašto derėdamiesi dėl sutarčių sąlygų. Be to, Komisija sukurs Europos nacionalinių taikinimo institucijų tinklą, kuris padėtų užtikrinti vienodas veiklos sąlygas EERP profesinėms grupėms visoje Europos Sąjungoje. – Valstybės narės pasirūpina, kad būtų draudžiamos sutarčių sąlygos, pagal kurias sutartys būtų iš karto nutraukiamos, jei EERP teikėjas visos Europos aprėpties nepasiektų per 24 mėnesius. Tokios sąlygos nesuderinamos su numatytu teigiamu Sprendimo 2009/750/EB poveikiu. Jei vis tiek bus laikomasi tokios praktikos, Komisija pradės pažeidimo nagrinėjimo procedūras. – Komisija imsis iniciatyvos pagal galiojančiais EERP teisės aktais nustatytą struktūrą parengti vienodą tinkamumo naudoti išbandymo, įskaitant saugumo aspektus, protokolų rinkinį, kad tokie rinkliavos rinkėjų protokolai skirtųsi kuo mažiau; ir tai padėtų sumažinti sąnaudas, už kurias sumoka EERP teikėjai. – Komisija ir suinteresuotosios šalys sukurs plačią informacijos mainams skirtą išteklių platformą, kuria remiantis naujausia informacija apie EERP internete būtų teikiama per vienintelį prieigos punktą. Ši platforma taip pat padės keistis gerąja patirtimi ir skleisti profesinėms grupėms naujausią informaciją apie EERP; (2) taikyti laipsnišką metodą. Siekdamos visiško sąveikumo Europoje, valstybės narės, kuriose transeuropinio transporto tinklo eismo srautai dideli, pirmiausia turėtų skatinti tarpvalstybinį savo kelių rinkliavos elektroninių sistemų sąveikumą. Šie pirmieji diegimo projektai bus skatinami regionų lygiu taip, kad juos plėtojant būtų galima kuo greičiau paskesniame etape aprėpti visus Europos Sąjungos kelių infrastruktūros objektus, už kuriuos rinkliava renkama elektroninėmis priemonėmis, ir būtų galima sukaupti konkrečios praktinių EERP klausimų sprendimo patirties. Siekiant užtikrinti šių projektų pritaikomumą visai Sąjungai, reikėtų pasirūpinti, kad dalyvautų pakankamai daug rinkliavos rinkėjų ir valstybių narių. Visos suinteresuotosios šalys turėtų veiksmingai dalytis įgyvendinant šiuos, vienintelės sutarties / vienintelio transporto priemonės prietaiso principą visiškai atitinkančius regioninius projektus įgytomis žiniomis. Komisija sutinka teikti techninę pagalbą tokioms regioninėms iniciatyvoms ir yra pasirengusi nagrinėti galimybes finansiškai paremti didelio masto regioninius projektus pagal TEN-T programą. Elektroninės rinkliavos sistemos yra neatsiejama transeuropinio tinklo dalis (2010 m. liepos 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimo Nr. 661/2010/ES dėl Sąjungos transeuropinio transporto tinklo plėtros gairių[17] 9 straipsnio 3 dalis), todėl atitinka ES finansinės pagalbos teikimo sąlygas. Komisija apsvarstys, ar į kitą TEN-T darbo programą įrašyti EERP ir tokių regioninių projektų skirsnį. Jei darbo programa bus priimta, kvietimas teikti paraiškas galėtų būti paskelbtas iki metų pabaigos; (3) atidžiai stebėti pokyčius ir prireikus imtis naujų iniciatyvų. Pradėdamos naujus projektus arba atnaujindamos koncesijos sutartis, valstybės narės turėtų sistemingai tikrinti, ar laikomasi EERP reikalavimų, ir tokį laikymąsi užtikrinti. Pagal Direktyvos 1999/62/EB (Eurovinjetė) 7h straipsnį pranešus apie naują rinkliavų tvarką, Komisija dėl jos priims neigiamą nuomonę, jei tvarkoje nebus numatytos su EERP visiškai suderintos sistemos. Jei rinkliavos rinkėjų ir EERP teikėjų ginčo negali išspręsti taikinimo institucija, Komisija išnagrinės ginčijamą dalyką ir tai, ar rinkliavos rinkėjų ir esamų vietinių / nacionalinių paslaugų teikėjų sutarta tvarka nėra diskriminuojančio pobūdžio, palyginti su EERP teikėjams pasiūlyta tvarka. Pagaliau reikia pažymėti, kad Transporto baltojoje knygoje nurodyta, kad iš Komisijos vertinimo paaiškėjus, kad, nepaisant visų pastangų, esminės pažangos nebūtų padaryta iki 2013 m. vidurio (sąveiki elektroninė kelių rinkliavos sistema neveiktų pakankamai dideliu mastu), Komisija pasilieka teisę Europos Parlamentui ir Tarybai pateikti naują iniciatyvą. Komisija dar kartą patvirtina savo įsipareigojimą imtis visų būtinų priemonių, kad padėtų užtikrinti visišką Europos elektroninės kelių rinkliavos sistemų techninį ir veiklos sąveikumą. Kartu su suinteresuotosiomis šalimis ji dar aktyviau stengsis, kad tikra visos Europos elektroninė rinkliavos paslauga būtų teikiama visiems ja suinteresuotiems kelių naudotojams[18]. Europos kelių naudojimo apmokestinimo ir rinkliavos surinkimo įrangos pramonė yra pažangiausia pasaulyje. Rinkliavos surinkimo sutarčių konkursus Europos įmonės laimi visame pasaulyje[19]. EERP gali padėti diegti ir naudoti visame pasaulyje naujus gaminius, pavyzdžiui, sąveikiuosius transporto priemonių prietaisus, kuriuose veiktų skaitmeninis tachografas ir rinkliavos mokėjimo funkcija, taip pat kitos pažangiųjų transporto sistemų taikomosios priemonės. Taip galėtų atsirasti visiškai naujų (veikiausiai pasaulinei rinkai tinkamų) paslaugų ir taikomųjų priemonių, kurios būtų naudingos skatinant ūkio augimą ir darbo vietų kūrimą Europoje. [1] OL L 166, 2004 4 30, p. 124. [2] OL L 268, 2009 10 13, p. 11. [3] Dabartinėms kelių mokesčių sistemoms reikia brangių ir sudėtingų sprendimų, kaip apdoroti nereguliarių naudotojų duomenis, kuriems dažniausiai netaikomos tokios pačios sąlygos kaip reguliariems naudotojams. [4] Direktyva 1999/62/EB dėl sunkiasvorių krovinių transporto priemonių apmokestinimo už naudojimąsi tam tikra infrastruktūra, OL L 187, 1999 7 20, p. 42–50. [5] Direktyva 2011/76/ES įrašyta 31 konstatuojamoji dalis ir 7j straipsnis. [6] Pavyzdžiui, visapusiški ekspertų grupių atlikti tyrimai ir projektai CESARE. [7] Elektroninės rinkliavos ir sąveikiųjų paslaugų asociacija (angl. Association of Electronic Toll and Interoperable Services, AETIS) įsteigta 2011 m. gruodžio 22 d. [8] Belgija, Danija, Prancūzija ir Vengrija. [9] 10 tikslas. Siekti, kad principai „naudotojas moka“ ir „teršėjas moka“ būtų taikomi plačiau, ... kad būtų gauta pajamų ir užtikrintas būsimų investicijų į transportą finansavimas. 15 puslapis. Išorinio poveikio (triukšmas, tarša, ...) sąnaudas būtų galima internalizuoti apmokestinus kelių naudojimą: 1. pasiūlyta iš dalies pakeisti Eurovinjetės direktyvą; 2. tolesniais veiksmais bus nagrinėjama, kaip palaipsniui įvesti privalomą suderintą sąnaudų internalizavimo sistemą, taikomą krovininiams automobiliams visame tarpmiestinio transporto tinkle. 32 priemonė. ES miesto kelių naudotojų apmokestinimo sistema. 39 priemonė. Pažangi kainodara ir apmokestinimas. Įvertinti esamas automobilių apmokestinimo už naudojimąsi keliais schemas... Pradėti internalizuoti visų rūšių transporto išorės sąnaudas. [10] Stokholmo grupės nariai yra Airijos, Austrijos, Danijos, Jungtinės Karalystės, Lenkijos, Nyderlandų, Prancūzijos, Slovėnijos, Suomijos, Švedijos, Vengrijos, Vokietijos, taip pat Norvegijos ir Šveicarijos ministerijos arba nacionalinės institucijos. [11] Standartai CEN EN 15509, EN 15876, CEN/ISO EN 14906, TS 14907 ir TS 25110. [12] Standartas CEN/ISO EN 12855. [13] http://ec.europa.eu/transport/publications/doc/2011-eets-european-electronic-toll-service_en.pdf [14] Su profesinėmis grupėmis konsultuotasi 2011 m. atlikus anketinę apklausą ir konferencijoje. [15] Pagrindinė nacionalinės taikinimo institucijos užduotis yra, gavus prašymą, patikrinti, ar teisingos ir nediskriminacinės sąlygos taikomos visiems EERP teikėjams visose EERP rinkliavos teritorijose valstybėje narėje, t. y. ar sutarčių sąlygos, kurių laikytis skirtingų EERP teikėjų reikalauja rinkliavos rinkėjai, yra nediskriminacinės ir atitinka sutarties šalių sąnaudas ir riziką. [16] Sprendimo 2009/750/EB 4 straipsnio 1 dalyje dėl EERP teikėjų teisių ir pareigų numatyta, kad EERP teikėjai per 24 mėnesius nuo jų įregistravimo sudaro EERP sutartis, kurios apima visas EERP teritorijas. [17] OL L 204, 2010 8 5, p. 1. [18] EERP teisės aktais užtikrinta, kad būtų visiškai laikomasi kelių naudotojų pagrindinių, ypač asmens duomenų apsaugos, teisių. [19] Pavyzdžiui, neseniai Australijoje, Baltarusijoje, Kanadoje, Izraelyje.