Komisijos ataskaita Tarybai dėl specialaus Kanarų salose nustatyto AIEM mokesčio režimo taikymo /* KOM/2008/0528 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 28.8.2008 KOM(2008) 528 galutinis KOMISIJOS ATASKAITA TARYBAI dėl specialaus Kanarų salose nustatyto AIEM mokesčio režimo taikymo (pateikta Komisijos) KOMISIJOS ATASKAITA TARYBAI dėl specialaus Kanarų salose nustatyto AIEM mokesčio režimo taikymo TURINYS 1. Įvadas 2 2. Santrauka 3 3. Analizė 4 3.1. Ekonomikos augimas – veiklos ir užimtumo rodikliai 4 3.2. Likusios kliūtys, pagrindžiančios tolesnį specialaus AIEM režimo taikymą 5 3.3. Bendrijos teisės vienovė ir darnumas 6 4. bendra išvada 7 ĮVADAS Pagal EB sutarties nuostatas, taikomas atokiausiems Bendrijos regionams, tokiems kaip Kanarų salos, vietos produktų ir vienos valstybės narės kitai parduodamų produktų iš esmės skirtingai apmokestinti neleidžiama. Tačiau EB sutarties 299 straipsnio 2 dalyje numatyta galimybė tokiems regionams dėl pastovių kliuvinių, veikiančių socialinę ir ekonominę šių regionų padėtį, taikyti specialiąsias priemones. 2002 m. birželio 20 d. Tarybos sprendime (2002/546/EB), priimtame pagal EB sutarties 299 straipsnio 2 dalį, Ispanijos Karalystei leista nuo 2002 m. sausio 1 d. iki 2011 m. gruodžio 31 d. kai kuriuos vietinius, Kanarų salose pagamintus, produktus atleisti nuo AIEM („Arbitrio sobre las Importaciones y Entregas de Mercancias en las islas Canarias“) mokesčio arba jį iš dalies sumažinti. AIEM mokestis dažniausiai nustatomas į Kanarų salas įvežamiems ir Kanarų salose įsigyjamiems produktams. Tarybos sprendimo priede pateikiamas produktų, kuriems taikoma pirmiau paminėta specialioji priemonė, sąrašas. Skirtumas tarp prekių, kurios apmokestinamos įprastu tarifu, ir prekių, kurios atleistos nuo mokesčio arba kurioms mokestis iš dalies sumažintas, mokesčių tarifų negali būti didesnis kaip 5 %, 15 % arba 25 % priklausomai nuo produkto. 2002 m. birželio 20 d. Tarybos sprendime nurodytos priežastys, kodėl įvestas specialus režimas. Pagrindinis problemų, su kuriomis susiduria Kanarų salos, šaltinis yra rinkos izoliuotumas ir fragmentiškumas. Tai sukelia įvairių sunkumų, daugiausia susijusių su didesnėmis gamybos (transporto, energijos, žaliavų tiekimo, atliekų tvarkymo ir t. t.) išlaidomis. Dėl to taip pat ir ekonomika yra mažai diversifikuota, ji silpnesnė ir ją labiau veikia neigiami Europos ir pasaulio rinkų pokyčiai. Kitaip tariant, specialiosios priemonės buvo įvestos siekiant kovoti su kliūtimis, su kuriomis susiduria Kanarų salos, ir taip suteikti galimybę vystytis Kanarų salų ekonomikai. Ypač jomis siekiama stiprinti vidaus pramonę – gerinti jos konkurencingumą, nes dabar dėl geografinės padėties, struktūros ir dydžio rinkos padėtis yra nepalanki. Pagal minėto 2002 m. birželio 20 d. Tarybos sprendimo 2 straipsnį Ispanijos valdžios institucijos ne vėliau kaip iki 2005 m. gruodžio 31 d. privalėjo pateikti Komisijai AIEM mokesčio režimo taikymo ataskaitą. Tai yra būtina tam, kad būtų galima įvertinti pritaikytų priemonių poveikį ir indėlį skatinant ar išsaugant vietos ekonominę veiklą, atsižvelgiant į kliūtis, su kuriomis susiduria atokiausi regionai. Ši ataskaita, Komisijai pateikta 2006 m. sausio mėn. pradžioje, pateikiama šios ataskaitos priede (1 priedas). Taip pat pridedama šios ataskaitos santrauka anglų kalba (2 priedas). Be to, pagal minėto Tarybos sprendimo 2 straipsnį reikalaujama, kad Komisija pateiktų Tarybai ataskaitą, kurioje būtų išanalizuoti ekonominiai ir socialiniai šio specialaus AIEM mokesčio režimo taikymo aspektai ir, jei reikia, būtų pasiūlyta, kaip pakoreguoti šio sprendimo nuostatas. SANTRAUKA Šios ataskaitos tikslas – patikrinti priemonių, kurių buvo imtasi pagal 2002 m. birželio 20 d. Tarybos sprendimą (2002/546/EB), poveikį ir įvertinti jų indėlį skatinant arba išsaugant vietos ekonominę veiklą, atsižvelgiant į kliūtis, su kuriomis susiduria regionas. Didžiausios regiono kliūtys yra susijusios su rinkos izoliuotumu, jos mažumu ir fragmentiškumu. Dėl šių ribojančių veiksnių gamybos ir transporto išlaidos Kanarų salose yra didesnės, taip pat didesnės aplinkos apsaugos išlaidos. Be to, Kanarų salos negali pasinaudoti globalizacijos teikiamomis galimybėmis. AIEM siekiama sumažinti šių nepalankių veiksnių poveikį Kanarų salų rinkai. Ispanijos vyriausybės pateikti duomenys rodo, kad po to, kai buvo pritaikytos specialiosios priemonės, pastebėta teigiamų poslinkių, tačiau problemų, dėl kurių taikomas specialus mokesčio režimas, vis dar esama. Todėl yra pagrindo toliau taikyti specialiąsias priemones. Ataskaitoje pateiktoje analizėje atsižvelgiama į regiono specifiką bei suvaržymus ir į siekį nesumenkinti Bendrijos teisės, taip pat ir vidaus rinkos bei bendros politikos, vienovės ir darnumo. Komisija padarė išvadą, kad, Ispanijos valdžios institucijų pateiktais duomenimis, taip pat atsižvelgiant į tai, kad nėra rimtų suinteresuotųjų šalių skundų, AIEM veikia tinkamai. Todėl dabartinės taisyklės gali ir toliau galioti, o sprendimo nuostatų iš dalies keisti nėra būtina. Anal IZė Ši analizė parengta remiantis Ispanijos valdžios institucijų ataskaitoje, parengtoje pagal 2 straipsnį, pateiktais duomenimis. Ataskaitoje aptariami įvairūs veiksniai, taip pat nurodoma, kokių pokyčių įvyko nuo to laiko, kai pradėtos taikyti specialiosios priemonės dėl AIEM mokesčio. Ekonomikos augimas – veiklos ir užimtumo rodikliai Analizuojamuoju laikotarpiu, kurį galiojo specialus AIEM mokesčio režimas, pastebėta daug teigiamų tendencijų. Pirma, pastebėta, kad Kanarų salų ekonomika auga. Kanarų salų pramonės sektorius (ypač statybų sektorius) augo greičiau nei kitoje Ispanijos dalyje, todėl padidėjo Kanarų salų pramonės svarba Ispanijos pramonės sektoriuje. Verslo analizė rodo, kad AIEM įmonių (kurioms taikomos specialiosios priemonės, nustatytos pagal 2002 m. birželio 20 d. Tarybos sprendimą) 2001–2003 m. laipsniškai daugėjo ir jos jau apima apie 60 % visų gamintojų. Reikėtų pabrėžti, kad šių AIEM įmonių daugėjimas buvo svarbesnis, palyginti su kitomis Kanarų salų gamybos įmonėmis. 2001–2003 m. įmonių, gaminančių produktus, kurių apmokestinamas tik importas, padaugėjo 12,5 %. Šis augimas buvo didesnis nei visos gamybos pramonės, kurios augimas per tą patį laikotarpį buvo tik 2,6 %. AIEM įmonių grynosios apyvartos didėjimo tendencija, ypač 2004 m., buvo ryškesnė nei kitose gamybos srityse. Įvedus AIEM, išryškėjo tam tikras gamybos pramonės sektoriaus diversifikavimas. Kanarų salų gamyklose įdiegta keletas naujų gamybos linijų. Taip pat pristatyti keli nauji produktai ir prekių ženklai, pvz., nauji gėrimų ir tabako prekių ženklai, vanduo buteliuose ir pakavimo medžiagos. AIEM įmonių investicijos 2001–2003 m. padidėjo 13,7 % (grynosios AIEM įmonių investicijos milijonais eurų: 2001 m. – 114,44; 2002 m. – 125,28; 2003 m. – 130,14). 2002 m. grynosios investicijos visose gamybos pramonės srityse gerokai padidėjo, tačiau 2003 m. jos sumažėjo (grynosios visų gamybos įmonių investicijos milijonais eurų: 2001 m. – 209,58; 2002 m. – 260,29; 2003 m. – 238,86). AIEM taip pat paveikė užimtumą. 2002–2003 m. darbo vietų, sukurtų AIEM veiklos srityse, daugėjo sparčiau nei likusioje gamybos pramonės srityje. AIEM užimtumas sudarė beveik 63 % viso užimtumo gamybos sektoriuje (AIEM darbo vietų skaičius: 2001 m. – 22 618; 2002 m. – 23 721; 2003 m. – 24 561; darbo vietų visame gamybos sektoriuje skaičius: 2001 m. – 37 112; 2002 m. – 38 571; 2003 m. – 39 107). Per šiuos metus AIEM apyvarta išliko stabili ir buvo apie 51,5 % visos gamybos pramonės apyvartos (2001 m. – 51,8 %, 2002 m. – 51,5 %, 2003 m. – 51,3 %). Preliminarūs 2004 m. duomenys rodo, kad užimtumas AIEM veiklos srityje sumažėjo, tačiau šis sumažėjimas nebuvo toks ženklus kaip Kanarų salose užfiksuotas bendras mažėjimas. Apskritai vartotojų kainų indekso (VKI) pokyčiai Kanarų salose buvo palankesni nei likusioje Ispanijos dalyje. Infliacijos skirtumas 2004 m. buvo 0,7 %. Vertinant Kanarų salų VKI, palyginti su AIEM produktų krepšelio VKI, AIEM prekių VKI pokyčiai buvo palankesni. Nors 2001–2004 m. VKI padidėjo 2,5 %, AIEM produktų VKI padidėjo tik 1,8 %. Iš AIEM produktų maisto ir gėrimų bei tabako infliacija buvo ypač maža. AIEM mokesčio pajamos turi būti integruotos į Kanarų salų ekonomiką ir naudojamos ekonominės ir socialinės plėtros strategijai, kuri apima ir vietos veiklos plėtrą (Tarybos sprendimo 2002/546/EB 23 konstatuojamoji dalis). Ispanijos ataskaita rodo, kad faktinės Kanarų salų viešųjų institucijų išlaidos vietos veiklos sritims skatinti yra didesnės nei iš AIEM gaunamos pajamos. Aptartosios tendencijos rodo, kad, pagal 2002 m. birželio 20 d. Tarybos sprendimą pritaikius specialiąsias priemones dėl AIEM mokesčio, įvyko teigiamų Kanarų salų ekonomikos pokyčių. Daugeliu atžvilgių (bendro augimo, apyvartos, diversifikavimo, investicijų, užimtumo) įmonių, kurios yra atleistos nuo vietose gaminamoms prekėms taikomo AIEM mokesčio arba kurioms šis mokestis buvo iš dalies sumažintas, padėtis pagerėjo. Tai ypač akivaizdu lyginant su įmonėmis, kurioms specialiosios priemonės dėl AIEM mokesčio netaikomos. Taigi pateiktieji duomenys rodo, kad 2002 m. birželio 20 d. Tarybos sprendimo tikslas pasiektas. Tačiau vietos rinkoje veikiančių įmonių padėtis vis dar yra nepalanki, joms vis dar reikia taikyti šią specialią tikslinę priemonę. Šis aspektas analizuojamas tolesniame poskyryje. Likusios kliūtys, pagrindžiančios tolesnį specialaus AIEM režimo taikymą Vietos pramonės padėtis vis dar yra nepalanki. Regionas susiduria su tam tikromis nuolatinėmis kliūtimis, trukdančiomis Kanarų salų ekonomikos plėtrai, tai yra: geografinis izoliuotumas, rinkos fragmentiškumas ir jos nedidumas. Šios aplinkybės veikia daugelį svarbių aspektų, susijusių su šio regiono ekonomikos plėtra. Viena pagrindinių kliūčių yra transporto priemonių ribotumas (galimas susisiekimas tik oru arba jūra). Todėl transporto išlaidos yra daug didesnės nei vidutinės išlaidos Ispanijoje. Tai visų pirma tinka krovinių gabenimui ir kiek mažiau – keleiviniam transportui. Prekių gabenimo apribojimai yra susiję su menka kainų konkurencija ir pristatymo vėlavimu. Todėl Kanarų salų įmonės patiria su transportu susijusių išlaidų, kurias galima įvertinti pinigais ir laiku. Tokie suvaržymai lemia mažesnį veiksmingumą ir didesnes gamybos išlaidas Kanarų salose. Kiti su gamybos procesu susiję aspektai taip pat lemia didesnes išlaidas. Įmonės dažniausiai naudoja importuojamas žaliavas ir energiją (daugiau kaip 70 % sąnaudų gaunamos iš išorės, o likusioje Ispanijos dalyje toks importas neviršija 40 %). Praktikoje jos turi kaupti papildomas atsargas ir dažnai sukaupia pernelyg didelį atsargų kiekį. Todėl kai kurios žaliavos yra brangesnės. Pavyzdžiui, vidutinė vandens kubinio metro kaina yra 1,68 EUR. Tai didžiausia kaina Ispanijoje – vidutinė kaina visoje šalyje yra 0,86 EUR. Papildomos įmonių patiriamos išlaidos taip pat susijusios su specialiomis priežiūros paslaugomis, vadovų ir techninių darbuotojų mokymu, verslo skatinimu. Kadangi rinka yra maža, specialistus reikia atsivežti iš tolimesnių regionų. Tokia pat padėtis susiklosto, kai darbuotojams reikia dalyvauti mokymuose, verslo mugėse ar konferencijose, vykti į komandiruotes norint reklamuoti prekes ar pasirašyti naują sutartį. Be to, išlaidos, susijusios su pramoninių atliekų šalinimu, taip pat yra didelės. Daugelio rūšių atliekų (tarp jų ir toksiškų atliekų) Kanarų salose negalima tvarkyti, kadangi čia yra nedaug specializuotų perdirbimo įmonių. Todėl labai dažnai atliekos turi būti išgabenamos iš salų. Kainų lygio analizė rodo, kad tam tikrų grupių AIEM produktų (maisto, vaistų ir kvepalų) kainos yra didesnės negu likusioje Ispanijos dalyje. Didesnės kainos atspindi papildomą pramoninės veiklos naštą Kanarų salose. Tai reiškia, kad šią apsaugą sumažinus arba panaikinus dar labiau sumažėtų Kanarų salų pramoninės gamybos konkurencingumas, palyginti su importuojamais produktais, taip pat gamybos pelningumas, ir galėtų kilti tiesioginė rizika, kad nebebus vykdoma bent jau kai kurių rūšių veikla. Atsižvelgiant į geografinius apribojimus Kanarų salų rinka pagal savo pobūdį yra labai ribota. Eksporto dalis bendrame BVP yra mažiausia iš visų Ispanijos autonominių bendrijų. Kanarų salose, palyginti su likusia Ispanijos dalimi, yra mažiausiai įmonių dalyvaujančių eksporto veikloje. Be to, vietos įmonėse labai susijusios – vienos įmonės uždarymas neigiamai veikia kitas įmones. Maža to, vidutinis Kanarų salų pramonės įmonių dydis pagal darbuotojų skaičių dažniausiai yra mažesnis negu visoje šalyje. Kanarų salų rinkos suvaržymai lemia mažą visos ekonomikos diversifikacijos lygį. Tai reiškia, kad rinkoje nėra skirtingų pramonės sektorių pusiausvyros. Daugiausia dominuoja paslaugų sektorius (ypač turizmo) – šis dominavimas per pastaruosius kelerius metus beveik nepasikeitė. 2001 m. paslaugų sektoriaus dalis, palyginti su bendrąja pridėtine verte, sudarė 79 %, 2004 m. šis dalis buvo 78 %. Ispanijoje abiem laikotarpiais ji išliko nepakitusi ir buvo 66 %. Tokia padėtis nepalankiai veikia rinką. Bendrijos teisės vienovė ir darnumas Ataskaitos analizėje pateikti duomenys rodo, kad aptariamas režimas taip pat atitinka reikalavimus, kad Tarybos priemonės pagal Sutarties 299 straipsnio 2 dalį negali pažeisti Bendrijos teisinės tvarkos vienovės ir darnumo. Priemonės, taikomos pagal 2002 m. birželio 20 d. Tarybos sprendimą (2002/546/EB), yra būtinos ir proporcingos šiame sprendime nustatytam tikslui. Nuo pradžių priemonės, patvirtintos pagal Tarybos sprendimą, buvo taikomos tikslingai ir skirtos tik jautriausiems pramonės produktams. Ispanijos vyriausybės pateikti duomenys rodo, kad papildomos išlaidos, kurių patiria šis atokiausias regionas, nėra per daug kompensuojamos konkretiems AIEM produktams taikant leidžiamas mokesčių lengvatas. Taigi taikomos priemonės yra proporcingos nustatytiems tikslams. Išsamiau jos aptartos 2008 m. balandžio 16 d. Komisijos sprendime dėl šios bylos valstybės pagalbos aspekto[1]. Maža to, papildomas Ispanijos vyriausybės pateiktas tyrimas (2006 m. rugsėjo 26 d. IMPACTO DE LOS APE EN CANARIAS) rodo, kad Kanarų salų ir AKR šalių prekybiniai santykiai yra menkai išplėtoti, todėl specialus AIEM mokesčio režimas negali būti vertinamas kaip kliūtis dabartinėms ES ir Vakarų Afrikos deryboms dėl Europos partnerystės susitarimo, kuriuo siekiama sustiprinti prekybą ir investicijas tarp jų. Be to, Komisija negavo jokių didelių skundų dėl galimo neigiamo AIEM poveikio vidaus rinkos veikimui. Visų pirma Komisija negavo jokios informacijos, rodančios, kad taikant AIEM yra per daug kompensuojamos išlaidos, susijusios su nuolatinėmis kliūtimis, kurias patiria Kanarų salos. Iš pateiktų pastabų darytina išvada, jog dabartinis režimas veikia tinkamai ir turėtų būti paliktas galioti, kad būtų tinkamai kompensuota sunki Kanarų salų padėtis. BENDRA IšVADA Specialiosios priemonės, taikomos pagal 2002 m. birželio 20 d. Tarybos sprendimą (2002/546/EB), turėjo teigiamos įtakos ekonominei ir socialinei Kanarų salų aplinkai. Atitinkamų rodiklių tendencijų analizė rodo, kad tikslas skatinti arba išsaugoti vietos ekonominę veiklą buvo pasiektas. Atsižvelgiant į kliūtis, susijusias su Kanarų salų padėties specifika, yra pagrindo toliau taikyti šias priemones. Ypač dėl to, kad yra akivaizdu, jog Kanarų salų padėtis daugeliu aspektų, nepaisant teigiamų tendencijų, yra nepalanki. Turima informacija patvirtina, kad specialus AIEM mokesčio režimas nemenkina Bendrijos teisinės sistemos vienovės ir darnumo. Priemonės yra tikslingos (taikomos tik labai jautriems produktams) ir taikomos tik tiek, kiek yra reikalingos nubrėžtam tikslui pasiekti (kompensuoti kliūtims, su kuriomis susiduria regionas, pavyzdžiui, atokumui, rinkos mažumui ir fragmentiškumui). Visos suinteresuotosios šalys yra patenkintos dabartiniu režimu, kuris nekenkia tinkamam vidaus rinkos veikimui. Kitaip tariant, sumažinus arba panaikinus šią apsaugą labai sumažėtų pramonės produktų gamybos Kanarų salose pelningumas. Kai kuriais atvejais tai net priverstų nutraukti kai kurių vietos produktų gamybą. Komisija daro išvadą, kad AIEM mokestis, nustatytas pagal 2002 m. birželio 20 d. Tarybos sprendimą, dabartine savo forma yra vis dar pagrįsta priemonė. Todėl Komisijos pasiūlymas dėl dabartinių šio Tarybos sprendimo nuostatų keitimo nėra reikalingas. [1] Byla NN 22/2008.