Europos Parlamento rezoliucija dėl penkių medicinos seserų iš Bulgarijos ir gydytojo iš Palestinos nuteisimo ir įkalinimo Libijoje



Oficialusis leidinys 244 E , 18/10/2007 p. 0208 - 0209



P6_TA(2007)0007 Medikams skiriamos mirties bausmės Libijoje Europos Parlamento rezoliucija dėl penkių medicinos seserų iš Bulgarijos ir gydytojo iš Palestinos nuteisimo ir įkalinimo Libijoje Europos Parlamentas, - atsižvelgdamas į ES metines ataskaitas žmogaus teisių klausimais, ypač į 2005 m. ir 2006 m. ataskaitas, - atsižvelgdamas į rezoliucijas dėl Bulgarijos stojimo į Europos Sąjungą ir ypač į 2006 m. lapkričio 30 d. rezoliucijos [1] 25 punktą, 2005 m. gruodžio 15 d. rezoliucijos [2] 32 punktą bei į 2005 m. balandžio 13 d. rezoliucijos [3] 39 punktą, - atsižvelgdamas į Bendrųjų reikalų ir išorės santykių tarybos 2004 m. spalio 11 d. išvadas, kuriose išreiškiamas didelis susirūpinimas dėl blogos įkalintų medikų padėties ir pateikiamas jos sprendimas teikti pagalbą Libijos sveikatos apsaugos tarnyboms, į 2006 m. gruodžio 19 d. ES pirmininkaujančios šalies pareiškimą dėl Libijos baudžiamųjų bylų teismo sprendimo nuteisti mirties bausme penkias Bulgarijos medicinos seseris ir gydytoją iš Palestinos, taip pat į komisarės B. Ferrero-Waldner 2006 m. gruodžio 19 d. pareiškimą dėl Libijos teismo sprendimo Benghazi byloje bei į Europos Parlamento Pirmininko 2006 m. lapkričio 30 d. ir gruodžio 20 d. pareiškimus, - atsižvelgdamas į ES pirmininkavusių šalių ir Europos Vadovų Tarybos 2005 m. gruodžio mėn. ir 2006 m. gruodžio mėn. pranešimus dėl strateginės ES partnerystės su Viduržemio jūros regiono valstybėmis įgyvendinimo, - atsižvelgdamas į ES politikos mirties bausmės klausimu trečiųjų šalių atžvilgiu gaires, - atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 103 straipsnio 4 dalį, A. kadangi Libijos valdžios institucijos 1999 m. vasario 9 d. sulaikė eilę Bulgarijos medicinos darbuotojų, Benghazi dirbusių "Al-Fatih" ligoninėje, ir kadangi 2000 m. vasario 7 d. Libijos liaudies teisme prasidėjo teismo procesas prieš šešis Bulgarijos piliečius, vieną Palestinos pilietį ir devynis Libijos piliečius, kurie buvo kaltinami tyčia užkrėtę ŽIV virusu keletą šimtų vaikų, B. kadangi 2004 m. gegužės 6 d. teismas priėmė mirties nuosprendį - sušaudyti 5 Bulgarijos medicinos seseris ir gydytoją iš Palestinos; kadangi Libijos Aukščiausiasis Teismas 2005 m. gruodžio 25 d. priėmė sprendimą dėl apeliacinio skundo dėl mirties nuosprendžio ir nurodė bylą išnagrinėti iš naujo; kadangi naujas nagrinėjimas įvyko 2006 m. gegužės 11 d., o 2006 m. gruodžio 19 d. buvo patvirtinti mirties nuosprendžiai, C. kadangi yra aiškių įrodymų, kad kalėjime kaltinamieji buvo kankinami siekiant išgauti netikrus prisipažinimus; ir kadangi buvo įvykdyta daugelis kitų pasibaisėtinų pažeidimų, kuriais pažeistos kaltinamųjų teisės, D. kadangi 2003 m. Libijos valdžios institucijų prašymu įžymūs ŽIV ir AIDS ekspertai pateikė ataskaitą, kurioje daroma griežta išvada, kad ŽIV infekcija pasklido dėl ligoninės viduje atsiradusios infekcijos, prasidėjusios dar iki kaltinamųjų atvykimo į Libiją; kadangi pastarųjų metų leidiniuose pateikiama aiškių mokslinių Benghazi išplitusios infekcijos kilmės ir jos atsiradimo laiko įrodymų; kadangi į visus šiuos tvirtus kaltinamųjų nekaltumo įrodymus nebuvo atkreipta dėmesio ir neatsižvelgta, E. kadangi ES 2004 m. lapkričio mėn. pradėjo Benghazi kovos su ŽIV veiksmų planą, kuris apima techninę ir medicinos paramą, skiriamą užkrėstiems vaikams ir jų šeimoms, o taip pat remia Libijos valdžios institucijas kovojant su ŽIV/AIDS; kadangi iš Bendrijos biudžeto minėtajam planui finansuoti skirta 2500000 EUR; kadangi šis veiksmų planas jau įgyvendinamas ir jį remia Komisija bei ES valstybės narės; kadangi daugelis užsikrėtusių vaikų buvo gydyti valstybių narių ligoninėse, F. kadangi 2006 m. sausio mėn. įkurtas Benghazi tarptautinis fondas, kuris yra ne pelno siekianti nevyriausybinė organizacija, skirta plėtoti vietos medicinos infrastruktūrą, gerinti ligonių gydymą ir teikti pagalbą jų šeimoms; 1. smerkia Libijos baudžiamųjų bylų teismo 2006 m. gruodžio 19 d. nuosprendį, kuriame po pakartotinio bylos nagrinėjimo jis pripažino kaltais ir nuteisė mirti penkias medicinos seseris iš Bulgarijos - Kristianą Vulchevą, Nasyą Nenovą, Valentiną Siropulo, Valyą Chervenyashką, Snezhaną Dimitrovą - ir gydytoją iš Palestinos Ashrafą al-Haiui, kurie dėl 1999 m. pradėtos Benghazi bylos kalėjime jau praleido aštuonerius metus; 2. dar kartą pabrėžia, kad kategoriškai nepritaria mirties bausmei ir primena, kad ES mano, kad mirties bausmės panaikinimas prisideda prie žmogaus orumo didinimo ir palaipsniui padeda užtikrinti žmogaus teises; pabrėžia, kad tuo pat metu ES pažengė dar toliau ir dabar palaiko mintį, kad mirties bausmė turėtų būti uždrausta ir trečiosiose šalyse; 3. dar kartą primena, kad yra rimtai susirūpinęs dėl kaltinamųjų persekiojimo pagrindo, dėl elgesio su jais įkalinime ir delsimo proceso metu; 4. pabrėžia, kad nuo 2007 m. sausio mėn. Benghazi bylos nagrinėjimas tiesiogiai liečia penkis Europos Sąjungos piliečius; 5. ragina suinteresuotas Libijos valdžios institucijas imtis būtinų priemonių ir persvarstyti bei panaikinti mirties nuosprendį bei sudaryti sąlygas greitam situacijos išsprendimui humanitariniais pagrindais, taip sukuriant būtinas sąlygas tęsti bendrą santykių su Libija palaikymo politiką; 6. ragina pulkininką Al Qadhafi panaudoti savo galias ir kuo skubiau išlaisvinti įkalintus medicinos darbuotojus; 7. ragina Komisiją ir Tarybą imtis veiksmų su Libijos vyriausybe ir garantuoti kuo skubesnį įkaltintų medicinos darbuotojų išlaisvinimą; 8. išreiškia solidarumą su Benghazi ŽIV/AIDS aukomis ir pažymi, kad tarptautinė bendruomenė turi imtis visų priemonių ir suteikti pagalbą šios nelaimės paliestiems vaikams; 9. ragina Komisiją, Tarybą bei valstybes nares ir toliau teikti paramą įgyvendinant Benghazi kovos su ŽIV veiksmų planą ir remti tarptautinį fondą siekiant sumažinti užkrėstų vaikų ir jų šeimų kančias bei padėti Libijai kovoti ir apsisaugoti nuo ŽIV plitimo jų šalyje; 10. pabrėžia savo pasiryžimą atidžiai stebėti šią bylą ir ragina Komisiją ir Tarybą informuoti Europos Parlamentą apie jos eigą; 11. 11 ragina Komisiją ir Tarybą, jei padėtis ir toliau bus nepalanki, persvarstyti bendrą santykių su Libija palaikymo politiką visose atitinkamose srityse, dėl kurių apsispręstų Sąjunga; 12. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai, valstybių narių vyriausybėms, Libijos Bendrajai liaudies komisijai ir Bendrajam liaudies kongresui, Europos Tarybos parlamentinei asamblėjai, Jungtinių Tautų Generaliniam Sekretoriui ir Jungtinių Tautų Žmogaus teisių tarybai. [1] Priimti tekstai, P6_TA(2006)0511. [2] OL C 286 E, 2006 11 23, p. 511. [3] OL C 33 E, 2006 2 9, p. 404. --------------------------------------------------