Komisijos ataskaita - 2008 m. konkurencijos politikos ataskaita {SEC (2009) 1004} /* KOM/2009/0374 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 23.7.2009 KOM(2009) 374 galutinis KOMISIJOS ATASKAITA 2008 m. konkurencijos politikos ataskaita{SEC (2009) 1004} Įžanga KOMISIJOS ATASKAITA 2008 m. konkurencijos politikos ataskaita {SEC (2009) 1004 } Įžanga 1. Šiais metais į Konkurencijos politikos metinę ataskaitą pirmą kartą įtrauktas ypač svarbia konkurencijos politikos srityje laikomai temai skirtas skyrius. Šiais metais pasirinkta tema – karteliai ir vartotojai. 2. Pirmoje šios ataskaitos dalyje apžvelgiama, kaip buvo toliau plėtojamos ir taikomos konkurencijos politikos priemonės, t. y. antimonopolinės taisyklės ir susijungimų bei valstybės pagalbos taisyklės. Antroje dalyje aptariama, kaip šiomis ir kitomis priemonėmis pasinaudota pasirinktuose sektoriuose. Trečioje dalyje apžvelgiama praėjusiais metais plėtota su vartotojais susijusi veikla. Ketvirtoje dalyje dėmesys sutelktas į bendradarbiavimą Europos konkurencijos tinkle (EKT) ir bendradarbiavimą su nacionaliniais teismais, o penktoje dalyje aptariama tarptautinė veikla. Galiausiai šeštoje dalyje trumpai apžvelgiamas bendradarbiavimas su kitomis ES institucijomis. 3. Atsižvelgus į labai sudėtingas finansines ir ekonomines aplinkybes Europoje 2008 m. ir į tai, kokį poveikį jos turėjo Europos įmonių gyvybingumui, šių metų ataskaitoje ypatingas dėmesys skiriamas Europos Komisijos sanavimo ir restruktūrizavimo priemonių vertinimui. To savo rezoliucijoje dėl 2006 ir 2007 m. konkurencijos politikos metinių ataskaitų[1] taip pat paprašė ir Europos Parlamentas. 4. Daugiau informacijos galima rasti išsamiame Komisijos tarnybų darbiniame dokumente ir Konkurencijos generalinio direktorato interneto svetainėje[2]. TEMINIS SKYRIUS: KARTELIAI IR VARTOTOJAI 5. Siekiant užtikrinti, kad tinkamai veikianti konkurencijos tvarka būtų naudinga galutiniam vartotojui tam tikroje prekių ar paslaugų rinkoje, būtina kovoti su karteliais. Kartelio susitarimai yra vieni iš sunkiausių konkurencijos teisės pažeidimų. Kartelių dalyviai išvengia konkurencijos, todėl gali didinti kainas, riboti gamybą ir pasidalyti rinkas. Dėl to pažeidėjai gali pasipelnyti, dėl didesnių kainų nukenčia vartotojai, o prekių ir paslaugų pasirinkimas mažėja. 6. Tokie atvejai kaip bananų kartelis[3] rodo, kad kartelio poveikis galutiniams vartotojams gali būti tiesioginis, kai jie įsigyja prekes arba naudojasi paslaugomis. Dėl didesnių kainų, kurias lemia su vartojimo prekėmis susiję karteliai, nukenčia šias kasdienes paklausos prekes ir paslaugas perkantys vartotojai. Komisijos įgyvendinamomis vykdymo priemonėmis, taip pat valstybių narių konkurencijos institucijoms priemonėmis sustabdomas toks per didelių kainų nustatymas, užkertamas kelias tęsti tokią veiklą ateityje, o įmonės atgrasomos nuo tokio elgesio. 7. Rinkose, kuriose tiesioginiai vartotojai yra pramonės klientai, o konkurencijos teisės pažeidimas yra susijęs su pirmesne tiekimo grandinės grandimi, kova su tokiais karteliais galiausiai naudinga ir vartotojams. Pavyzdžiui, automobilių stiklo [4] byloje nagrinėta prekė buvo automobilių stiklai, už kuriuos vartotojai moka įsigydami automobilį ir kai atliekamas remontas. Per didelės kainos nustatymas tokioms sudedamosios dalims, kaip automobilių stiklai, turės įtakos bendrai automobilio ar remonto kainai. Konkurencijos lemiamų mažesnių kainų nauda negali pasinaudoti vartotojai. Net jei gamintojas, prieš parduodamas galutinį produktą, gali padengti didesnę gamyboje naudojamo pirminio produkto kainą, vartotojas vis vien galiausiai dėl to gali nukentėti, pavyzdžiui, jeigu dėl to sumažėja kitų paslaugų arba mažiau lėšų skiriama naujovėms diegti ir geresniems produktams ateityje kurti. Nors atskiros sumos, susidarančios dėl kainų padidėjimo gali būti nedidelės, jas bendrai sudėjus atsiranda poveikis didelėms investicijoms į naujoves, prekes ar paslaugas. Dėl to prarandama konkurencijos teikiama nauda, taigi, nukenčia bendra gerovė. 8. Minėti pavyzdžiai rodo, kodėl taip svarbu, kad Komisija imtųsi veiksmų – sustabdytų kartelių veiklą ir užkirstų kelią jų kūrimuisi. Galutinis tikslas, kurio Komisija siekia uždrausdama antikonkurencinį elgesį ir skirdama baudas kartelio dalyviams, nėra vien tik nubausti tokius kartelio dalyvius už elgesį praeityje, bet visų pirma atgrasyti kiekvieną įmonę nuo tolesnio antikonkurencinio elgesio arba noro taip elgtis. Komisija pati nedalyvauja individualiuose vartotojų ieškiniuose dėl žalos atlyginimo. Tokius ieškinius dėl žalos atlyginimo, grindžiamus Komisijos priimtu sprendimu, galima teikti nacionaliniams teismams (dėl išsamesnės informacijos žr. Baltosios knygos dėl ieškinių atlyginti žalą, patirtą dėl EB antimonopolinių taisyklių pažeidimo[5] 11 skyrių, kuriame siūlomos konkrečios politikos priemonės kliūtims, dėl kurių šiuo metu veiksmingas žalos atlyginimas ribojamas, įveikti). 9. Skiriant baudas prevencinis poveikis daromas ne tik konkrečiai individualiai bylai. Vykdydama baudų skyrimo politiką, Komisija skatina konkurencijos teisės laikymosi kultūrą visos įmonių grupės lygmeniu. Taigi, net jei veiksmą, dėl kurio pažeidžiama teisė, padaro asmenys, priklausantys mažesniam organizacijos vienetui ar patronuojamajai įmonei, skiriant baudą įmonės lygmeniu dėmesys sutelkiamas į vadovų ir administracijos, valdybų ir akcininkų atsakomybę rimtai žiūrėti į konkurencijos teisę ir siekti užkirsti kelią bet kurios įmonės, su kuria grupė yra susijusi, bet kurio darbuotojo teisės pažeidimams. Taigi karteliui skirta bauda gali daryti poveikį didesniam pramonės sektoriui, nes tikėtina, kad tam sektoriui priklausančios įmonės sužinotų apie šį atvejį ir apie pavojų, susijusį su kartelio susitarimo sudarymu. Galiausiai Komisija skiria didesnes baudas už pakartotinius pažeidimus: jeigu ta pati įmonė padaro daug konkurencijos teisės pažeidimų, akivaizdu, kad į įspėjimą laikytis teisės aktų nežiūrima rimtai, taigi reikėtų taikyti griežtesnę atgrasymo priemonę. Pavyzdžiui, automobilių stiklo byloje Komisija įmonei Saint-Gobain skirtas baudas padidino 60 %, nes įmonė pakartotinai padarė pažeidimą – anksčiau jai buvo skirtos baudos už dalyvavimą dviejuose karteliuose lakštinio stiklo sektoriuje[6]. Tokiomis priemonėmis atkreipiamas dėmesys į tai, kad būtina laikytis teisės aktų, nes tęsiant pažeidimą ar padarius naują, bauda bus gerokai didesnė. 10. Komisija kartelius atskleisti gali keliais būdais: analizuodama rinką, kad rastų antikonkurencinio elgesio įrodymų, arba gaudama įrodymų iš įvairių šaltinių. Tokie įrodymai gali būti gauti tiesiogiai iš vartotojų arba kitų taisykles pažeidžiančių įmonių klientų. Įrodymų ji taip pat gali gauti iš asmenų, susijusių su įmone, norinčių įskųsti pažeidėjus, arba net iš pačių kartelio dalyvių, siekiančių pasinaudoti Atleidimo nuo baudų ir baudų sumažinimo programa. Iš tiesų karteliams taikomomis griežtomis sankcijomis dalyviai skatinami nebedalyvauti slaptame susitarime ir bendradarbiauti su Komisija pagal Atleidimo nuo baudų ir baudų sumažinimo programą, pateikiant kaltinamųjų įrodymų. Šiomis nuostatomis iš esmės nesiekiama suteikti kai kuriems pažeidėjams galimybę išvengti baudų už teisės pažeidimą; priešingai, siekiama svarbesnio tikslo – nutraukti žalingus įmonių susitarimus ir leisti atlikti tikslinį tyrimą. 11. Pagal 2006 m. atleidimo nuo baudų ir baudų sumažinimo programą pirmoji įrodymus pateikusi įmonė gali būti visiškai atleista nuo baudų. Ši lengvata ypač smarkiai skatina pažeisti kartelių „tylėjimo įstatymą“. Žvakių vaško kartelyje dalyvavusi įmonė, kuri pirmoji kreipėsi į Komisiją ir perdavė informaciją, buvo visiškai atleista nuo baudų, o kitų trijų kartelio dalyvių baudos sumažintos atitinkamai atsižvelgus į tai, kada jos atsiliepė, ir jų bendradarbiavimo lygį. Iš tikrųjų pagal išankstinę bet kokio palankaus vertinimo sąlygą įmonės turi pateikti visus turimus įrodymus, taigi padėti įrodyti egzistuojant kartelį. 12. 2008 m. Komisija ir toliau ėmėsi ryžtingų vykdymo priemonių kartelių atžvilgiu – septyniose kartelių bylose[7] 34 įmonėms[8] skirta baudų, kurių bendra suma yra 2 271 mln. EUR. Automobilių stiklo byloje Komisija skyrė didžiausią ligi šiol baudą už dalyvavimą kartelyje – 1 383 mln. EUR. 13. 2008 m. Komisijos tarnybos taip pat parengė keletą bendrų ekonomikai sukeliamos žalos dėl kartelių įverčių. Komisijos tarnybos įvertino 18 kartelių, dėl kurių 2005–2007 m. Komisija priėmė sprendimus, susijusių rinkų dydį, kartelių trukmę ir labai kuklias prielaidas dėl apytikrio antkainio. Darant prielaidą, kad antkainis sudarė 5–15 %, dėl šių 18 kartelių patirta žala svyruoja nuo maždaug 4 mlrd. EUR iki 11 mlrd. EUR. Imant šio antkainio intervalo vidurkį – 10 % – gaunamas kuklus dėl šių kartelių vartotojams padarytos žalos įvertis – 7,6 mlrd. EUR. Tačiau net ir šis skaičius tikriausiai yra pernelyg mažas. Iš tiesų, ekonomikos literatūroje šiuo klausimu užsimenama, kad vidutinis antkainis gali sudaryti net 20–25 %. 14. Be to, šiuo skaičiumi neatsižvelgiama į atgrasymo ir įmonių skatinimo laikytis teisės aktų, priimant draudžiamuosius sprendimus ir skiriant baudas, naudą. Ryžtingu kovos su karteliais priemonių vykdymu užtikrinama, kad įmonės, kurios priešingu atveju sukurtų kartelį, atsisakytų tokių ketinimų. Sąžiningos prekybos biuras (angl. Office of Fair Trading) neseniai paskelbė išsamų ekspertų atliktą tyrimą šiuo klausimu. Tyrimas rodo, kad kiekvienam nustatytam karteliui tenka penki karteliai, kurie galėjo būti nesukurti arba kurių veikla galėjo būti nutraukta. Ši prielaida rodo, kad dėl 2005–2007 m. priimtų sprendimų dėl 18 kartelių galėjo būti papildomai sutaupyta – galbūt maždaug 60 mlrd. EUR. 1. PRIEMONėS 1.1. Karteliai ir piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi. EB sutarties 81 ir 82 straipsniai 1.1.1. Taisyklių kūrimas ir politikos formavimas 15. Balandžio 2 d. Komisija priėmė Baltąją knygą dėl ieškinių atlyginti žalą, patirtą dėl ES antimonopolinių taisyklių pažeidimo [9], kuri yra įgyvendinamo Komisijos politikos projekto dalis. 16. Europos Teisingumo Teismas nurodė, kad pagal ES teisę bet kuris asmuo turi teisę reikalauti kompensacijos už patirtą žalą, jei tarp EB sutarties 81 straipsniu draudžiamų susitarimų arba suderintų veiksmų ir šios žalos egzistuoja priežastinis ryšys[10]; tačiau Komisija nustatė, kad nukentėjusiosios šalys retai kada praktiškai gauna kompensaciją už žalą, patirtą dėl antimonopolinių taisyklių pažeidimo. 17. Baltojoje knygoje pateikiama konkrečių pasiūlymų, kaip pašalinti kliūtis, kurios šiuo metu trukdo veiksmingai atlyginti žalą, kartu užtikrinant, kad atsižvelgiama į Europos teisines sistemas ir tradicijas. Rekomendacijomis siekiama užtikrinti tinkamą ieškovo ir atsakovo teisių ir įpareigojimų pusiausvyrą ir numatyti apsaugos nuo piktnaudžiavimo bylinėjimusi priemones. Pagrindinis tikslas – siekti, kad žala būtų atlyginama visoms nukentėjusiosioms šalims. Veiksmingesni žalos atlyginimo mechanizmai tuo pačiu turėtų ir teigiamą atgrasomąjį poveikį. Komisija taip pat ketina parengti neprivalomas gaires žalos dydžiui antimonopolinėse bylose nustatyti, siekiant palengvinti tokį apskaičiavimą. 18. Kovos su karteliais teisės aktų vykdymo srityje sukurtas naujas mechanizmas, kuriuo remdamasi Komisija galės siekti susitarimo kartelių bylose taikydama supaprastintą procedūrą. 2008 m. liepos 1 d. įsigaliojusį susitarimo paketą sudaro Komisijos reglamentas[11], prie kurio pridedamas Komisijos pranešimas[12], kuriame išsamiai išaiškinta naujoji sistema. Jeigu įmonės, susipažinusios su Komisijos byloje esančiais įrodymais, nusprendžia prisipažinti dalyvavus kartelyje, nurodo tikslų savo pažeidimo pobūdį ir prisiima atsakomybę už jį, šalims skirta bauda bus sumažinta 10 %. Susitarimais siekiama supaprastinti administracines procedūras ir dėl jų reikėtų mažiau Komisijos išteklių bylinėjimuisi Bendrijos teismuose kartelių bylose, todėl daugiau Komisijos išteklių būtų galima panaudoti kitoms kartelių byloms ir naujiems tyrimams pradėti. 19. Gruodžio 3 d. Komisija priėmė Įgyvendinimo prioritetų kovojant su dominuojančių įmonių piktnaudžiaujamu antikonkurenciniu elgesiu gaires . Komisija pirmenybės tvarka nagrinės antikonkurencinį dominuojančių įmonių elgesį, dėl kurio ribojama konkurencija ir dėl to nukenčia vartotojai. Gairėse nustatyta analizės sistema, kuria Komisija naudosis siekdama nustatyti, ar antikonkurencinis dominuojančios įmonės elgesys gali pakenkti vartotojams. Gaires sudaro bendroji dalis, kurioje išdėstyti pagrindiniai pasekmėmis pagrįsto požiūrio, pagal kurį nustatomi įgyvendinimo prioritetai taikant EB sutarties 82 straipsnį, principai, ir ši bendroji analizės sistema pritaikyta dažniausiai pasitaikančioms tokioms antikonkurencinio elgesio formoms, kaip išskirtinis prekiavimas, nuolaidos, susiejimas ir sujungimas, agresyvi veikla, atsisakymas tiekti ir kainų skirtumų mažinimas. Tai užtikrina skaidrumą ir galimybę numatyti aplinkybes, kuriomis Komisijai gali tekti įsikišti ir, svarbiausia, pirmiausia turėtų atgrasyti dominuojančias įmones nesiimti tam tikrų rūšių elgesio. 20. 2008 m. Komisija taip pat pradėjo arba tęsė vertikaliesiems susitarimams taikomo Bendrosios išimties reglamento[13], Motorinių transporto priemonių bendrosios išimties reglamento[14] ir Draudimo sektoriaus bendrosios išimties reglamento[15] peržiūrą. 1.1.2. Taisyklių taikymas 21. 2008 m., taikydama antimonopolines taisykles kartelių bylose , Komisija septyniose kartelių bylose[16] priėmė sprendimus 34 įmonėms[17] skirti baudas, kurių bendra suma – 2 271 mln. EUR. Automobilių stiklo byloje Komisija skyrė didžiausią iki šiol kartelių bylose skirtą baudą – 1 383 mln. EUR . 22. Taikydama antikonkurencines taisykles su karteliais nesusijusioms byloms, liepos mėn. Komisija priėmė sprendimą[18], kuriuo uždraudė EEE kolektyvinių teisių administravimo organizacijoms, kurios yra Tarptautinės autorių ir kompozitorių bendrijų konfederacijos (CISAC ) narės, palikti savo savitarpio atstovavimo susitarimuose narystės apribojimus ir išimtinumo sąlygas bei derinti veiksmus dėl teritorinio šių susitarimų pasiskirstymo. 23. Kalbant apie piktnaudžiavimą dominuojančia padėtimi , 2007 m. kovo mėn. priėmusi prieštaravimo pareiškimą Microsoft byloje, vasario 27 d. Komisija priėmė sprendimą, kuriame padarė išvadą, kad Microsoft nesilaikė įsipareigojimo pagrįstomis ir nediskriminacinėmis sąlygomis teikti išsamią ir tikslią informaciją apie sąveiką. Microsoft skirta 899 mln. EUR galutinė periodinė bauda[19]. Microsoft – pirmoji įmonė ES konkurencijos politikos istorijoje, kuriai skirtos periodinės baudos už ankstesnio Komisijos sprendimo nesilaikymą. Komisija tęsė procedūrą prieš Microsoft , siekdama užtikrinti, kad įmonė laikytųsi 2004 m. sprendimo ir principų, nustatytų 2007 m. rugsėjo 17 d. Pirmosios instancijos teismo sprendime dėl informacijos apie sąveiką, kurią Microsoft turi atskleisti pagal 2004 m. sprendimu[20] nustatytą konkurencijos gynimo priemonę, kainų nustatymo ir licencijavimo sąlygų. 24. Intel byloje birželio 17 d. priimtas papildomas prieštaravimo pareiškimas, kuriame patvirtinta 2007 m. liepos 26 d. prieštaravimo pareiškime pareikšta išankstinė Komisijos nuomonė, kad Intel pažeidė EB sutarties taisykles dėl piktnaudžiavimo dominuojančia padėtimi (82 straipsnis), siekdama pašalinti savo pagrindinę konkurentę – AMD – iš x86 centrinių procesorių rinkos. 25. Galiausiai lapkričio mėn. Komisija priėmė sprendimą dėl įsipareigojimų, kuriuo teisiškai privalomais pripažinti įsipareigojimai, kuriuos įmonė E.ON pasiūlė siekdama išspręsti susirūpinimą keliančius klausimus, iškeltus atliekant tyrimą pagal EB sutarties 82 straipsnį, kuris pradėtas vykdant tolesnę su energetikos sektoriaus tyrimu susijusią veiklą. 1.2. Valstybių priemonės. Valstybės įmonės ir (arba) įmonės, turinčios išimtines arba specialiąsias teises 26. Komisija taip pat aktyviai veikė taikydama EB sutarties 86 straipsnį, pagal kurį valstybės narės negali priimti naujų ar palikti galiojančių priemonių, prieštaraujančių EB sutarties taisyklėms apskritai ir visų pirma konkurencijos taisyklėms, ir susijusių su valstybės įmonėmis ir įmonėmis, kurioms valstybės narės suteikia specialiąsias ar išimtines teises. 27. Kovo mėn. Komisija priėmė sprendimą, kuriuo nustatyta, kad Graikijos valstybė pažeidė EB sutarties 86 straipsnį ir 82 straipsnį, palikdama galioti teisines nuostatas, kuriomis užtikrino valstybei priklausančiai Public Power Corporation (PPC) teises eksploatuoti beveik visas eksploatuojamas lignito kasyklas Graikijoje[21]. Energijos gamyba kūrenant lignitą yra pigiausias elektros energijos gamybos Graikijoje būdas, taigi šios aplinkybės lėmė nelygias rinkos operatorių galimybes ir leido PPC išlaikyti dominuojančią padėtį didmeninėje elektros energijos rinkoje. Graikijos paprašyta teikti pasiūlymų, kaip užtikrinti, kad konkurentai įgytų pakankamą prieigą prie lignito, kurie – jeigu Komisija manytų, kad pasiūlymai patenkinami – antruoju sprendimu bus paskelbti Graikijos valstybei teisiškai privalomais. 28. Spalio 7 d. Komisija priėmė sprendimą[22], kuriuo nustatyta, kad Slovakijos pašto įstatymo pakeitimu pažeistas EB sutarties 86 straipsnis ir 82 straipsnis, nes juo hibridinių pašto siuntų[23] pristatymas – anksčiau liberalizuota paslauga – priskirtas prie rezervuotųjų paslaugų („Pašto monopolio“). Nei Slovakijos valstybė, nei Slovenská Pošta (valstybei priklausantis pašto paslaugų teikėjas) neįrodė, kad šis pašto monopolio išplėtimas buvo būtinas universaliosioms pašto paslaugoms teikti. Slovakijos Respublika nepranešė Komisijai apie jokias priemones, kurių imtasi pažeidimui nutraukti, todėl Komisija pradėjo pažeidimo procedūrą prieš Slovakijos Respubliką dėl spalio 7 d. sprendimo nesilaikymo[24]. 1.3. Susijungimų kontrolė 1.3 .1. Taisyklių kūrimas ir politikos formavimas 29. Konkurencijos gynimo priemonės – tai susijungiančių šalių siūlomi susijungimo pakeitimai, siekiant išspręsti Komisijos nustatytas konkurencijos problemas. Siekdama patobulinti gaires su konkurencijos gynimo priemonėmis susijusiais klausimais, spalio 22 d. Komisija priėmė naują Pranešimą dėl konkurencijos gynimo priemonių [25], kartu iš dalies pakeisdama Įgyvendinimo reglamentą[26]. Reformuojant konkurencijos gynimo priemones iš esmės susisteminta Bendrijos teismų pastarųjų metų praktika, taip pat atsižvelgta ir į Susijungimų konkurencijos gynimo priemonių tyrimo[27] išvadas ir į atsakymus, gautus per viešąsias konsultacijas dėl Pranešimo dėl konkurencijos gynimo priemonių projekto. 30. Pagal reformą susijungiančioms šalims nustatyti griežtesni informacijos reikalavimai, pagal kuriuos pranešančiosios šalys turi susisteminti teiktiną informaciją. Pagal ją taip pat išaiškinti ir sugriežtinti reikalavimai dėl pakankamos perleidžiamos verslo dalies apimties ir dėl įgijėjų tinkamumo, ir paaiškinta, kaip taikyti „preliminaraus pirkėjo“ sąvokos nuostatas ir preliminarius sprendimus. Pranešime pabrėžiama, kad su verslo dalies perleidimu nesusijusios konkurencijos gynimo priemonės priimtinos tik tuo atveju, jeigu jų poveikis prilygsta dalies verslo perleidimui, ir kad esant sunkumų dėl kontrolės ir neveiksmingumo rizikai tokios konkurencijos gynimo priemonės gali būti atmestos. 1.3.2. Taisyklių taikymas 31. 2008 m. pranešimų apie susijungimus skaičius tebebuvo rekordiškai didelis – Komisijai pranešta apie iš viso 347 sandorius, ir šis skaičius pagal dydį yra trečias palyginti su ankstesnių metų duomenimis. Komisija per metus iš viso priėmė 340 galutinių sprendimų, iš jų be išlygų pirmajame etape leista vykdyti 307 sandorius. Iš viso 118 sprendimų priimta be išlygų įprasta tvarka, o dar 189 – supaprastinta tvarka. Pirmajame etape leista vykdyti dar 19 sandorių, bet su tam tikromis sąlygomis. Per metus Komisija pradėjo dešimt antrojo etapo procedūrų. Pastebimai padaugėjo pagal 8 straipsnį priimtų sprendimų (14, arba 4 % visų pranešimų, palyginti su 2,5 % ankstesniais metais) ir pranešimų apie sandorį atšaukimų pirmajame etape (10, arba 2,9 % 2008 m., palyginti su 1,2 % 2007 m.) ir antrajame etape (3, arba 0,9 % 2008 m., palyginti su 0,7 % 2007 m.). Per metus nepriimta nė vieno draudžiamojo sprendimo. 1.4 . Valstybės pagalbos kontrolė 1.4 .1. Taisyklių kūrimas ir politikos formavimas 32. 2008 m. pradžioje valstybės pagalbos srityje Komisija ir toliau daugiausia dėmesio skyrė tolesniam Valstybės pagalbos veiksmų plano (VPVP)[28] įgyvendinimui. Tačiau prasidėjus finansų ir ekonomikos krizei dėmesys nukreiptas kita linkme – Komisija skubiai priėmė tris komunikatus dėl valstybės pagalbos politikos vaidmens krizių sąlygomis ir siekiant atkurti ekonomiką. 33. Finansų krizės atžvilgiu Komisija pirmiausia parengė pradines gaires dėl valstybės pagalbos taisyklių taikymo finansų įstaigoms skirtoms priemonėms[29], kurios išimtinai pagrįstos EB sutarties 87 straipsnio 3 dalies b punktu, pagal kurį leidžiama skirti pagalbą kurios nors valstybės narės ekonomikos dideliems sutrikimams atitaisyti. Vėliau Komisija papildė ir patobulino gaires, priėmusi naują komunikatą apie tai, kaip valstybės narės gali atkurti bankų kapitalą esant dabartinei finansų krizei[30], kad užtikrintų pakankamą skolinimo kitiems ekonomikos sektoriams lygį ir stabilizuotų finansų rinkas, kartu išvengiant pernelyg didelių konkurencijos iškraipymų. Be to, Komisija priėmė naują laikinąją sistemą[31], pagal kurią valstybėms narėms suteikiama daugiau galimybių kovoti su kreditų suvaržymo poveikiu realiajai ekonomikai. Visoms priemonėms taikomas ribotas terminas iki 2010 m. pabaigos, nors Komisija, remdamasi valstybių narių ataskaitomis, įvertins, ar priemones reikėtų taikyti ir po 2010 m., atsižvelgiant į tai, ar krizė tęsis. 34. VPVP įgyvendinimo srityje Komisija, kaip ir skelbta, priėmė Bendrąjį bendrosios išimties reglamentą (BBIR)[32], pagal kurį įvairių rūšių pagalbos priemonės[33] bus tvirtinamos automatiškai, taigi valstybės narės galės skirti tokią pagalbą iš anksto nepranešusios apie tai Komisijai, jeigu tenkinami visi reglamente nustatyti reikalavimai. Rengiant Klimato kaitos paketą, Komisija priėmė naujas valstybės pagalbos aplinkos apsaugai gaires[34], kuriose nustatytas standartinis nedidelės apimties priemonių vertinimas ir išsamus priemonių, kurios gali būti susijusios su dideliu konkurencijos iškraipymu, vertinimas. Komisija taip pat dar trejiems metams – iki 2011 m. gruodžio 31 d. – pratęsė Valstybės pagalbos laivų statybai sistemos[35] terminą. Naujame pranešime dėl garantijomis suteikiamos valstybės pagalbos[36] nustatytos aiškios ir skaidrios metodikos garantijos pagalbos elementui apskaičiuoti ir pateiktos supaprastintos MVĮ skirtos taisyklės, įskaitant iš anksto nustatytas „saugaus uosto“ priemokas ir vienkartinių priemokų normas, kai garantijos suteikiamos nedidelėms sumoms. 35. Be to, pradėtos viešosios konsultacijos dėl naujų taisyklių, susijusių su visuomenine transliacija, dėl galimo Komunikate dėl kinematografijos (planuojama priimti 2009 m. sausio mėn.) nustatytų kriterijų galiojimo pratęsimo iki 2012 m., dėl rekomendacinių dokumentų dėl nuodugnaus regioninės pagalbos dideliems investicijų projektams vertinimo ir dėl pagalbos mokymo srityje bei palankių sąlygų neturintiems ir neįgaliems darbuotojams skiriamos pagalbos, apie kurią turi būti pranešta atskirai, suderinamumo analizės kriterijų. 36. 2008 m. Komisija taip pat pradėjo daug viešųjų konsultacijų procedūriniais klausimais, kaip antai konsultacijos dėl Valstybės pagalbos kontrolės procedūrų vykdymo gerosios patirties kodekso (GPK)[37] projekto ir dėl pranešimo dėl supaprastintos tam tikrų rūšių valstybės pagalbos vertinimo procedūros (SP) projekto. Abiejų dokumentų tikslas – užtikrinti didesnį valstybės pagalbos procedūrų skaidrumą, nuspėjamumą ir veiksmingumą pagal VPVP. GPK ir SP bus aptarti su valstybėmis narėmis ir kitomis suinteresuotosiomis šalimis 2009 m. pradžioje. Šiuo metu numatoma priimti projektus pirmąjį 2009 m. pusmetį. Komisija taip pat konsultavosi dėl Komisijos pranešimo dėl nacionalinių teismų įgyvendinamos valstybės pagalbos teisės projekto[38]. 37. 2008 m. Komisija ir toliau siekė gerinti sprendimų dėl valstybės pagalbos vykdymą ir kontrolę. Remdamasi 2007 m. priimtu pranešimu dėl susigrąžinimo[39], Komisija siekia užtikrinti veiksmingesnį ir skubesnį sprendimų dėl susigrąžinimo vykdymą. Susijusių valstybių narių pateikta informacija rodo, kad per nurodytą laikotarpį susigrąžinimo srityje padaryta didelė pažanga. Tą patį byloja ir susigrąžintos pagalbos sumos. Vykdant nuo 2000 m. priimtus sprendimus susigrąžinti neteisėtą ir nesuderinamą pagalbą, kurios bendra suma yra apie 10,3 mlrd. EUR., iki 2008 m. pabaigos faktiškai susigrąžinta apie 9,3 mlrd. EUR (t. y. 90,7 % visos sumos). Be to, taikant susigrąžinamai valstybės pagalbai nustatytas palūkanų normas papildomai susigrąžinta 2,5 mlrd. EUR. 38. Kaip nurodyta VPVP, Komisija ir toliau laikėsi griežtos pozicijos dėl valstybių narių, nesugebėjusių veiksmingai įgyvendinti joms skirtų sprendimų dėl susigrąžinimo. 2008 m. Komisija ėmėsi teisinių veiksmų pagal EB sutarties 88 straipsnio 2 dalį arba EB sutarties 228 straipsnio 2 dalį dėl valstybių narių įsipareigojimų dėl susigrąžinimo nesilaikymo. Komisija nusprendė imtis teisinių veiksmų pagal EB sutarties 88 straipsnio 2 dalį dėl penkių su Italija ir Slovakija susijusių atvejų, taip pat veiksmų pagal EB sutarties 228 straipsnio 2 dalį dėl aštuonių su Italija ir Ispanija susijusių atvejų. 39. Siekdamas didinti skaidrumą ir gerinti ryšius, Konkurencijos generalinis direktoratas savo interneto svetainėje paskelbė Valstybės pagalbos taisyklių vadovą[40], kuriame apibendrintos pagrindinės valstybės pagalbos kontrolei taikytinos taisyklės. 1.4 .2. Taisyklių taikymas 40. 2008 m. rudenį atnaujinta Valstybės pagalbos rezultatų suvestinė[41] rodo, kad valstybės narės, siekdamos gerinti savo pagalbos tikslingumą, vis aktyviau naudojasi neseniai peržiūrėtų ES valstybės pagalbos taisyklių siūlomomis galimybėmis. 2007 m. valstybės narės horizontaliesiems tikslams skyrė vidutiniškai 80 % savo pagalbos, palyginti su 50 % 10-ojo dešimtmečio viduryje, taip pat padidintos išlaidos pagalbai moksliniams tyrimams ir taikomajai veiklai (MTTV) bei aplinkos apsaugai. Atsižvelgusios į dabartinę finansų krizę, valstybės narės ir Komisija ėmėsi suderintų veiksmų, kuriais užtikrintas skubus paramos finansų sektoriui schemų įgyvendinimas laikantis valstybės pagalbos taisyklių. 41. Per pastaruosius 25 metus bendras valstybės pagalbos lygis sumažėjo nuo daugiau kaip 2 % BVP 9-ąjį dešimtmetį iki maždaug 0,5 % 2007 m. Rezultatų suvestinėje pabrėžiama akivaizdi tendencija valstybėse narėse skirti pagalbą daugiausia horizontaliesiems tikslams įgyvendinti, tačiau taip pat pažymima, kad tikėtina, jog dėl dabartinės finansų krizės sanavimo ir restruktūrizavimo pagalbos dalis kai kuriose šalyse 2008 m. gali labai padidėti. 42. 2008 m. Komisija, remdamasi 2006 m. Bendrijos pagalbos moksliniams tyrimams, taikomajai veiklai ir naujovių diegimui sistema[42], patvirtino 88 pagalbos schemas, apie kurias pranešta; 66 iš jų buvo vien MTTV skirtos schemos, devynios – į naujovių diegimą orientuotos pagalbos schemos, o 13 schemų buvo mišrios, ir pagal jas siekta ir MTTV, ir naujovių diegimo tikslų. 43. Be to, atlikus įvertinimą pagal 1996 m.[43] ir 1986 m.[44] Bendrijos valstybės pagalbos MTTV programas, priimtas svarbus sprendimas[45] dėl kelių su Italijos aviacijos sektoriumi susijusių individualių atvejų. Kovo 11 d. priimtas sprendimas apima 17 individualių MTTV projektų aviacijos sektoriuje, kuriems 10-ąjį dešimtmetį Italijos institucijos skyrė pagalbą. Sprendimu reikalaujama nedelsiant grąžinti daugumai individualių projektų skirtų paskolų ir tam tikrais atvejais – palūkanas už įsiskolinimą. Pagalbos gavėjai per sprendime nustatytą dviejų mėnesių terminą grąžino apie 350 mln. EUR. 44. MVĮ rizikos kapitalo finansavimo srityje Komisija patvirtino 18 rizikos kapitalo schemų pagal Rizikos kapitalo gaires[46]. Vienuolika schemų įvertinta remiantis gairių 4 skyriumi, nes jos atitiko „saugaus uosto“ nuostatas, pagal kurias leidžiama atlikti supaprastintą vertinimą; trys schemos įvertintos pagal 5 skyrių, atlikus išsamų vertinimą[47]. Trimis atvejais Komisija nusprendė, kad schema nesusijusi su valstybės pagalba[48]. Viena schema iš dalies laikyta nesanti pagalba ir iš dalies įvertinta pagal Gairių 4 skyrių[49]. 45. Pramonės restruktūrizavimo srityje Komisija priėmė sprendimą, kuriuo reikalaujama, kad Rumunija susigrąžintų 27 mln. EUR neteisėtą pagalbą, susijusią su Automobile Craiova , kuri parduota taikant sąlygas, kuriomis siekta užtikrinti tam tikrą gamybos ir užimtumo lygį, mainais sutinkant su mažesne pardavimo kaina[50], privatizavimu. Be to, po kelerius metus trukusio tyrimo Komisija nusprendė, kad Lenkijos institucijoms nepavyko restruktūrizuoti Gdynės ir Ščecino laivų statyklų ir atkurti jų gyvybingumo[51]. Todėl Komisija pareikalavo, kad Lenkija susigrąžintų iš laivų statyklų neteisėtą valstybės pagalbą, reguliuodama laivų statyklų turto pardavimą ir po to likviduodama įmones. 2. SEKTORIAUS POKYčIAI 2.1. Energetika ir aplinka 46. 2008 m. trys institucijos intensyviai svarstė 2007 m. rugsėjo 19 d. Komisijos pasiūlytą Energijos vidaus rinkos dokumentų paketą . Vasarą (birželio 18 d. dėl elektros energijos ir liepos 9 d. dėl dujų) Parlamentas pirmuoju svarstymu priėmė savo nuomonę dėl energijos dokumentų paketo. Energetikos taryba pasiekė politinį kompromisą spalio 10 d. 47. Sausio 23 d. Komisija pateikė plataus užmojo pasiūlymų paketą, pagal kurį bus vykdomi ambicingi ES įsipareigojimai dėl kovos su klimato kaita ir atsinaujinančiosios energijos gamybos skatinimo iki 2020 m. ir po 2020-ųjų. Gruodžio mėn., visiškai sutikdami su Komisijos pasiūlymais, Europos Parlamentas ir Taryba pasiekė susitarimą dėl tikslų, kurie taps teisiškai privalomi iki 2020 m. Susitarta 20 % sumažinti šiltnamio efektą sukeliančių išmetamųjų dujų kiekį, siekti, kad energija iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių sudarytų 20 % suvartojamos energijos ir 20 % padidinti energijos vartojimo efektyvumą. Susitarimas susijęs su išmetamųjų teršalų leidimų prekybos sistemos persvarstymais, išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo veiklos paskirstymu į išmetamųjų teršalų leidimų prekybos sistemą neįtrauktuose sektoriuose, privalomais nacionaliniais tikslais dėl energijos, gaminamos iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių, dalies, aplinką tausojančio anglies dvideginio surinkimo ir saugojimo (ADSS) teisinės sistemos, taip pat su susijusiais pasiūlymais dėl automobilių išmetamo CO2 kiekio ir dėl kuro kokybės. Tai padės Europos ekonomikai tapti mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančių technologijų ekonomika ir padidins jos energetikos saugumą. Siekiant remti bendras Komisijos klimato kaitos ir atsinaujinančiosios energijos politikos kryptis, į paketą taip pat įtrauktos naujos gairės dėl valstybės pagalbos aplinkos apsaugai, kuriose nurodytos sąlygos, kuriomis pagalba aplinkos apsaugai gali būti laikoma neprieštaraujančia Sutarčiai. Šias gaires pradėta taikyti balandžio mėn. Liepos mėn. Komisija priėmė naują Bendrąjį bendrosios išimties reglamentą, pagal kurį valstybės pagalbai, kuria siekiama skatinti energiją iš atsinaujinančiųjų išteklių ir energijos efektyvumą, netaikomas reikalavimas pranešti, jeigu tenkinami tam tikri kriterijai. 48. Lapkričio 13 d. Komisija priėmė antrąjį Strateginės energetikos apžvalgos paketą[52], kuriame pateikė įvairių pasiūlymų dėl energijos tiekimo saugumo užtikrinimo skatinimo ir pabrėžė, inter alia , konkurencingos energijos vidaus rinkos veikimo svarbą energijos tiekimo saugumui užtikrinti. 49. Kad energijos rinkos tinkamai veiktų, būtina, kad rinkos dalyviai turėtų galimybę naudotis energetikos tinklais ir siūlyti paslaugas vartotojams. Komisija ir toliau skyrė ypatingą dėmesį trijų rūšių piktnaudžiavimui elektros energijos ir dujų sektoriuose, kurie susiję su pagrindinėmis per šio sektoriaus tyrimą nustatytomis netinkamo rinkos veikimo sritimis. Atliekant šiuos tyrimus dėl antimonopolinių veiksmų pagrindinis dėmesys skiriamas antikonkurenciniam elgesiui, išnaudotojiškam piktnaudžiavimui ir slaptiems susitarimams. 50. Užbaigusi energetikos sektoriaus tyrimą, 2006 m. Komisija pradėjo Vokietijos elektros energijos rinkos tyrimą[53]. Atlikdama tyrimą, Komisija susidarė išankstinę nuomonę, kad E.ON galėjo dvejopai piktnaudžiauti dominuojančia padėtimi rinkoje: pirma, kaip didmenininkė elektros energijos rinkoje, strategiškai ribodama tam tikrų elektrinių gamybos pajėgumą didmeninėje rinkoje, siekdama pakelti kainą. Be to, Komisijai susirūpinimą kėlė tai, kad E.ON galėjo būti sukūrusi ir įgyvendinti strategiją, kuria siekė sulaikyti trečiąsias šalis nuo investicijų į elektros gamybą; ir antra, kad įmonė, kaip perdavimo sistemos operatorė, teikė pranašumą savo gamybos įmonei antrinėje elektros energijos balansavimo rinkoje[54]. Birželio mėn. Komisija pasikonsultavo su suinteresuotosiomis šalimis dėl struktūrinių įsipareigojimų, kuriuos E.ON pasisiūlė prisiimti šiems rūpestį keliantiems antikonkurencinio elgesio Vokietijos elektros energijos rinkose klausimams išspręsti[55]. Rezultatai patvirtino, kad įsipareigojimai proporcingi ir būtini susirūpinimą keliantiems klausimams išspręsti. Taigi lapkričio 26 d. Komisija priėmė sprendimą, kuriuo E.ON pasiūlyti įsipareigojimai pripažinti privalomais, ir užbaigė tyrimą[56]. 51. Kalbant apie kitas su elektros energijos rinka susijusias bylas, gruodžio mėn. Komisija priėmė Electricité de France ( EdF ) skirtą prieštaravimo pareiškimą, kuriame pareiškė įtarimų dėl klientų teisės pasirinkti tiekėją ribojimo EdF sudarant de facto ir (arba) de jure išimtines ilgalaikes sutartis su dideliais Prancūzijos pramonės vartotojais[57]. Be to, Komisija tęsė Suez/Electrabel veiklos tyrimą, susijusį su tokiu pat tariamu elgesiu Belgijoje[58]. 2006 m. atlikusi netikėtus patikrinimus E.ON AG (E.ON), E.ON Ruhrgas AG ir Gaz de France (GdF) patalpose Vokietijoje ir Prancūzijoje[59] ir 2007 m. liepos mėn. oficialiai pradėjusi procedūrą[60], Komisija priėmė E.ON ir GdF skirtą prieštaravimo pareiškimą. 2.2. Finansinės paslaugos 52. Rudens pradžioje ES valstybėse narėse prasidėjo sisteminga finansų krizė. Dauguma ES vyriausybių ėmėsi priemonių, stengdamosi paremti finansinį stabilumą, atkurti pasitikėjimą finansų rinkomis ir kiek įmanoma sumažinti didelės kreditų krizės pavojų. 53. Konkurencijos politikos – ir visų pirma valstybės pagalbos kontrolės – srityje Komisijos uždavinys buvo remti finansinį stabilumą nedelsiant užtikrinant teisinį priemonių, kurių imasi valstybės narės, tikrumą. Komisijos indėlis taip pat buvo svarbus siekiant išlaikyti vienodas veiklos sąlygas ir užtikrinti, kad taikant nacionalines priemones problemos nebūtų paprasčiausiai perkeltos į kitas valstybės narės. 54. Spalio mėn. komunikate dėl valstybės pagalbos taisyklių taikymo finansų įstaigoms skirtoms priemonėms dėl dabartinės pasaulinės finansų krizės[61] Komisija paaiškino savo bendrąjį požiūrį ir nustatė gaires dėl tam tikrų valstybės intervencijos priemonių, visų pirma valstybės garantijų, kurios buvo dažniausia atsako į krizę pradiniame etape priemonė. 55. Vėliau valstybių narių dėmesio centre atsidūrė bankų kapitalo atkūrimas. Gruodžio mėn. komunikate „Finansų įstaigų kapitalo atkūrimas esant dabartinei finansų krizei: pagalbos apribojimas iki mažiausios būtinos sumos ir apsaugos priemonės nuo netinkamo konkurencijos iškraipymo“[62] Komisija nustatė tokių priemonių vertinimo pagal ES valstybės pagalbos taisykles gaires. 56. Remiantis šiuose rekomendaciniuose dokumentuose nustatyta nuoseklia metodika, skubiai parengta ir patvirtinta daug nacionalinių schemų ir individualių priemonių krizei įveikti, kartu išvengiant žalingo bankų ir skirtingų valstybių narių ekonomikos disbalanso. 57. Komisija pritarė pagalbai šiuose sprendimuose pagal 87 straipsnio 3 dalies c punktą: Sachsen LB [63]; IKB[64]; West LB [65]; Roskilde Bank [66]; Hypo Real Estate [67]; Bradford and Bingley [68]. 58. Didėjant krizei, spalio mėn. pradžioje Komisija nusprendė pritarti valstybės pagalbai pagal 87 straipsnio 3 dalies b punktą kurios nors valstybės narės ekonomikos dideliems sutrikimams atitaisyti. 2008 m. Komisija patvirtino šias finansinį stabilumą remiančias pagalbos schemas : vienuolika garantijų schemų (Danija[69], Suomija[70], Prancūzija[71], Airija[72], Italija[73], Latvija[74], Nyderlandai[75], Portugalija[76], Slovėnija[77], Ispanija[78] ir Švedija[79]); dvi kapitalo atkūrimo schemas (Prancūzija[80] ir Italija[81]); vieną turto pirkimo schemą (Ispanija[82]) ir keturias visapusiškas schemas , apimančias du ar daugiau iš pirmiau nurodytų elementų (Austrija[83], Vokietija[84], Graikija[85], Jungtinė Karalystė[86]). 59. 2008 m. Komisija taip pat patvirtino daug individualių atvejų , įskaitant kapitalo atkūrimo, garantijų ir likvidumo palaikymo atvejus : ING[87], KBC[88], Parex [89], SNS Reaal [90], Bayern LB [91], Fortis [92], Dexia [93], Nord LB [94], IKB[95] skirtą garantiją, Carnegie Sweden [96], i[97], Fortis Bank ir Fortis Bank Luxembourg [98]. 60. Komisija ėmėsi skubių veiksmų pasitikėjimui rinkoje atkurti. Priimdama šiuos sprendimus, ji užtikrino valstybėms narėms aiškumą ir teisinį tikrumą ir parodė, kad ES valstybės pagalbos politikos priemonėmis galima pragmatiškai ir atsakingai reaguoti į kintančias rinkos aplinkybes. 61. Finansų krizė smarkiai paveikė realiąją ES ekonomiką . Bankai mažino finansinius įsiskolinimus ir buvo daug mažiau linkę rizikuoti nei ankstesniais metais. Gauti kreditų įmonėms tapo vis sunkiau. Komisijai teko nelengvas uždavinys – išvengti valstybės įsikišimo, kuris iškreiptų konkurencijos sąlygas vidaus rinkoje ir pakenktų tinkamai nukreiptos valstybės pagalbos tikslui. Vis dėlto Komisija pripažino, kad tam tikromis sąlygomis valstybės pagalba yra būtina krizei įveikti. Tačiau valstybės pagalba neturėtų būti pasinaudojama siekiant atidėti arba išvengti būtino struktūrinių sunkumų patiriančių įmonių restruktūrizavimo. Atsižvelgdama į šį tikslą, Komisija, be konkrečių veiksmų, kurių imtasi finansų ir bankininkystės sektoriuje, taip pat ėmėsi kelių priemonių realiosios ekonomikos padėčiai gerinti. 62. Visų pirma, Komisija priėmė „Laikinąją valstybės pagalbos priemonių sistemą siekiant padidinti galimybes gauti finansavimą dabartinės finansų ir ekonomikos krizės sąlygomis“[99]. Pagal šią laikinąją sistemą valstybėms narėms suteikiama papildomų galimybių stabdyti sumažėjusių kreditų poveikį realiajai ekonomikai. Šiems tikslams pasiekti valstybės narės gali, pavyzdžiui, tam tikromis sąlygomis ir iki 2010 m. pabaigos, suteikti: - vienkartinę pagalbą iki 500 000 EUR vienai įmonei per artimiausius dvejus metus, siekiant padėti įveikti esamus sunkumus; - valstybės garantijas paskoloms sumažinant mokėtiną priemoką; - subsidijuojamas paskolas, visų pirma ekologiškų gaminių gamybai (siekiant iš anksto prisitaikyti prie dar negaliojančių aplinkos apsaugos standartų arba taikyti griežtesnius standartus); - rizikos kapitalo pagalbą iki 2,5 mln. vienai MVĮ per metus (vietoj dabartinių 1,5 mln. EUR), kai privatūs investuotojai prisiima ne mažiau kaip 30 % (vietoj dabartinių 50 %) investicinių sąnaudų. Taip pat palengvinta rinkos nepakankamumo eksporto kredito draudimo rinkoje įrodinėjimo našta. 63. Komisija ėmėsi aktyvios veiklos siekdama užtikrinti, kad krizės priemonės būtų tvirtinamos labai greitai. Pirmosios priemonės patvirtintos metų pabaigoje (N 661/08 Vokietijos ekonomikos atkūrimo plano KfW paskolos komponentas ir N 668/08 Federalinė sistema „Nedidelės derančios pagalbos sumos“, abi Vokietijoje). 2.3. Elektroniniai ryšiai 64. Elektroninių ryšių sektoriuje ES tebevyksta spartūs technologiniai ir komerciniai pokyčiai. 2008 m. ES padidino investicijas sektoriuje jau šeštus metus iš eilės. 2008 m. toliau mažėjo nacionalinių monopolių ir didėjo tarpusavio konkurencija. 65. ES elektroninių ryšių reguliavimo sistema (toliau – Reguliavimo sistema)[100], kuri skirta palengvinti prieigą prie senosios infrastruktūros, skatinti investicijas į alternatyvią tinklų infrastruktūrą, o vartotojams suteikti galimybę rinktis bei žemesnes kainas, tebesudaro didžiosios daugumos elektroninių ryšių paslaugų teikėjų veiklos teisinį pagrindą. 2008 m. Komisija įvertino 121 nacionalinių reguliavimo institucijų pranešimą ir priėmė 83 raštus su pastabomis bei 33 raštus be pastabų pagal Pagrindų direktyvos 7 straipsnyje nustatytą Bendrijos konsultacijų mechanizmą. Penkiais atvejais Komisijai kilo didelių abejonių dėl priemonių, apie kurias pranešta, suderinamumo su ES teise ir ji pradėjo antrojo etapo tyrimus pagal Pagrindų direktyvos 7 straipsnio 4 dalį. 66. Reguliavimo sistema ir pagrindiniai konkurencijos teisės principai leidžia apibrėžti regionines geografines rinkas, kuriose aiškiai atsiranda kitokios konkurencijos sąlygos, o tai leidžia reguliuotojams sutelkti dėmesį į sritis, kuriose tebereikia ex ante reguliavimo. Keletas Nacionalinių reguliavimo institucijų (NRI) pritaikė šį požiūrį, stengdamosi panaikinti elektroninių ryšių rinkų reguliavimą ir jas vertinti. Stiprėjant konkurencijai, visų pirma mažmeninėse rinkose, 2007 m. Komisijos rekomendacija[101] dėl atitinkamų rinkų, kurioms gali būti taikomas ex ante reguliavimas, jau duoda rezultatų. 2008 m. dauguma NRI nusprendė, kad, net ir atsižvelgiant į nacionalinius ypatumus, į rekomendaciją nebeįtrauktų visų arba daugumos rinkų reguliavimas turi būti panaikintas. 67. 2008 m. Komisija tęsė Reguliavimo sistemos peržiūrą . Rugsėjo 24 d. Europos Parlamentas pirmuoju svarstymu priėmė nuomones dėl Komisijos teisės aktų pasiūlymų, o lapkričio 27 d. Europos Sąjungos Vadovų Taryba pasiekė politinį susitarimą dėl ES elektroninių ryšių sistemos reformos priemonių paketo. 68. Atsižvelgusi į tai, kad skambučių užbaigimo tarifai ES yra dideli ir nėra nuosekliai reguliuojami, Komisija pasiūlė Rekomendaciją , kuri būtų priimta 2009 m. ir pagal kurią skambučių užbaigimo tarifai būtų sumažinti iki efektyvaus lygio, o kartu būtų užtikrintas nuoseklus požiūris į šių tarifų reguliavimą. Be to, Komisija šiuo metu rengia Rekomendaciją dėl tinkamo reguliavimo metodo ir konkurencijos gynimo priemonių , taikytinų naujos kartos tinklų prieigos atžvilgiu. Komisija taip pat supaprastino Rekomendacijoje dėl Pagrindų direktyvos 7 straipsnyje numatytų pranešimų, terminų ir konsultacijų [102] nustatytas priemones, siekdama šalinti biurokratines kliūtis ir didinti NRI ir Komisijos bendradarbiavimo veiksmingumą. 69. Valstybės pagalbos elektroninių ryšių sektoriuje srityje Komisija skatina valstybės pagalbos priemones, kuriomis siekiama užtikrinti Europos piliečiams nešališką plačiajuosčio ryšio aprėptį prieinamomis kainomis. 2008 m. Komisija nustatė dvi pagrindines valstybės kišimosi į plačiajuosčio ryšio rinką tendencijas. Kai kurios valstybės narės pirmiausia sutelkia dėmesį į paramą bendroms plačiajuosčio ryšio paslaugoms už prieinamą kainą, paprastai kaimo vietovėse, kuriose tokios paslaugos neteikiamos, siekdamos užtikrinti plačiajuosčio ryšio paslaugų teikimą visiems piliečiams ir įmonėms, tačiau Komisija pastebėjo, kad tam tikrose valstybėse narėse valstybės kišimasis laipsniškai perorientuojamas į paramą labai didelės spartos plačiajuosčio ryšio tinklams – vadinamiesiems „naujos kartos“ tinklams[103]. 2008 m. Komisijos priimti sprendimai dėl valstybės pagalbos plačiajuosčiam ryšiui pateko į antrąją kategoriją. 70. Komisija taip pat rengia valstybės pagalbos gaires dėl ES valstybės pagalbos taisyklių taikymo viešajam finansavimui plačiajuosčio ryšio tinklų, įskaitant vadinamuosius naujos kartos prieigos plačiajuosčio ryšio tinklus, diegimui. 2.4. Informacinės technologijos 71. Informacinių ir ryšių technologijų (IRT) sektoriui būdinga skaitmeninė konvergencija ir kartu vis svarbesnė sąveika ir standartų nustatymas. Rinkoje siekiama teikti labiau konvergencines paslaugas ir vykdyti vertikalią bei horizontalią integraciją, o įmonės siekia kontroliuoti skaitmeninius ir taip pat fizinius tinklus bei nustatyti ir kontroliuoti standartines platformas. 72. Kalbant apie konkurencijos teisės įgyvendinimą IRT sektoriuje, Komisijai tęsiant procedūrą prieš Microsoft ir įmonei 2007 m. sumažinus licencijos mokesčius už sąveikai reikalingą informaciją, Microsoft savo noru parengė „sąveikos principus“ ir vasario 21 d. savo interneto svetainėje paskelbė daug įvairios su sąveika susijusios informacijos. 73. Intel byloje birželio 17 d. Komisija priėmė papildomą prieštaravimo pareiškimą, kuriame patvirtino 2007 m. liepos mėn. prieštaravimo pareiškime pareikštą išankstinę nuomonę, kad Intel pažeidė EB sutarties taisykles dėl piktnaudžiavimo dominuojančia padėtimi (82 straipsnis), siekdama pašalinti pagrindinę savo konkurentę – AMD – iš x86 centrinių procesorių rinkos. 74. Susijungimų kontrolės srityje Komisija priėmė du sprendimus palydovinės navigacijos sektoriaus srityje. Gegužės 14 d. Komisija leido[104] TomTom , nešiojamų navigacijos prietaisų (NNP) ir navigacinės programinės įrangos gamintojai, įsigyti Tele Atlas , vieną iš dviejų visą EEE apimančių navigacijai skirtų skaitmeninių žemėlapių duomenų bazių tiekėjų. Birželio 26 d. Nokia , mobiliųjų telefonų gamintojai, leista įsigyti[105] NAVTEQ , vienintelį tikėtiną Tele Atlas konkurentą. Abu sandoriai buvo vertikalaus pobūdžio ir turėjo būti išsamiai ištirti taikant neseniai priimtas nehorizontaliųjų susijungimų gaires. 2.5. Žiniasklaida 75. Rugsėjo 17 d. surengtoje Apskritojo stalo diskusijoje dėl mažmeninės prekybos internetu galimybių ir kliūčių Europos bendrojoje rinkoje vyko aukšto lygio diskusijos su aukštesnio rango vartotojų ir pramonės atstovais apie interneto siūlomas verslo galimybes ir esamas kliūtis aktyvesnei mažmeninei prekybai muzikos įrašais ir prekėmis internetu Europoje. Gauta daugiau kaip 30 atsakymų į grupei skirtą probleminių klausimų dokumentą, kurį paskelbė Konkurencijos generalinis direktoratas, ir, tęsiant darbą šioje srityje, gruodžio 16 d. surengtas susitikimas, kuriame dėmesys sutelktas į muzikos kūrinių platinimą internetu. 76. Muzikos nuosavybės teisių administravimo srityje liepos 16 d. Komisija priėmė svarbų sprendimą prieš 24 EEE kolektyvinių teisių administravimo organizacijas[106], administruojančias muzikos kūrinių nuosavybės teises jų autorių (ir kompozitorių, ir dainų žodžių kūrėjų) vardu. Sprendimu dėl Tarptautinės autorių ir kompozitorių bendrijų konfederacijos (angl. CISAC ) uždraudžiama kolektyvinių teisių administravimo organizacijų savitarpio atstovavimo susitarimuose taikyti narystės ir išimtinumo sąlygas visiems atlikimo teisių naudojimo būdams ir derinti veiksmus, kai tai susiję su šių atstovavimo susitarimų teritoriniu pasiskirstymu dėl šių atlikimo teisių naudojimo, kai kūriniai naudojami internete, perduodami kabeliais ir transliuojami palydoviniu ryšiu. 77. Uždraustais apribojimais buvo ginama išimtinė kolektyvinių teisių administravimo organizacijų padėtis jų atitinkamose teritorijose ir teisių administravimo, ir repertuaro licencijų teikimo naudotojams srityse. Narystės sąlyga neleido teisių turėtojams paskirti pasirinktą kolektyvinių teisių administravimo organizaciją savo teisių administratoriumi. Išimtinumo sąlyga ir veiksmų derinimas trukdė atsirasti konkurencijai tarp organizacijų dėl teisių licencijavimo ir daugelyje teritorijų galiojančioms licencijoms. 78. 2008 m. Komisija ir toliau stebėjo perėjimą nuo analoginio prie skaitmeninio antžeminio transliavimo ES valstybėse narėse. Tęsiant pažeidimo nagrinėjimo procedūrą prieš Italiją pagal EB sutarties 226 straipsnį, kuri pradėta gavus Italijos vartotojų asociacijos Altroconsumo skundą[107], Komisijos tarnybos peržiūrėjo naujus Italijos transliavimo tvarkos pakeitimus[108] ir pasikeitė nuomonėmis su Italijos institucijomis dėl naujų teisės aktų taikymo srities ir antžeminės televizijos tinklų skaitmeninimo kriterijų. Tvarkos pakeitimai turėtų užtikrinti naujiems rinkos dalyviams ir mažesniems esamiems transliuotojams galimybę naudotis daugiau dažnių. 79. Be to, Komisija ir toliau pritarė valstybės finansavimo teikimui visuomeniniams transliuotojams , jeigu ir su viešosiomis paslaugomis susiję įgaliojimai, ir finansavimas nustatomi visiškai skaidriai, ir jeigu valstybės finansavimas neviršija sumos, reikalingos viešųjų paslaugų misijai vykdyti. 2008 m. Komisija priėmė du sprendimus dėl visuomeninių transliuotojų finansavimo pagal EB sutarties 86 straipsnio 2 dalį ir Komunikatą dėl transliavimo. Pirmasis sprendimas susijęs su Belgijos (Flandrijos) visuomeninio transliuotojo VRT bendrąja finansavimo sistema[109]. Antrasis sprendimas susijęs su Airijos visuomeninių transliuotojų RTÉ ir TG4 finansavimo režimu[110]. Komisija taip pat pritarė skubios valstybės pagalbos skyrimui siekiant pagerinti sudėtingą finansinę dviejų visuomeninių transliuotojų padėtį – France Télévisions [111] pagal EB sutarties 86 straipsnio 2 dalį ir TV2 Danmark [112] pagal EB sutarties 87 straipsnio 3 dalies c punktą bei sanavimo ir restruktūrizavimo pagalbos nuostatas. 80. Po sausio–kovo mėn. vykusių viešųjų konsultacijų, lapkričio mėn. Komisija tolesnėms viešosioms konsultacijoms pateikė naująjį Komunikato dėl transliavimo projektą [113], kuriuo siekdama suteikti daugiau aiškumo visiems rinkos dalyviams ir užtikrinti sistemą, kuri būtų tinkamai pritaikyta naujai technologinei aplinkai. 81. Spalio mėn. Komisija pradėjo viešąsias konsultacijas dėl ketinimų pratęsti Komunikate dėl kinematografijos [114] nustatytų valstybės pagalbos vertinimo kriterijų galiojimą. Pagal esamus kriterijus valstybės pagalbai filmų kūrimui tam tikromis sąlygomis galima taikyti išimtį, visų pirma jeigu tokia pagalba skiriama su kultūra susijusiems filmams ir kartu laikomasi tam tikrų teritorinių reikalavimų ir pagalbos intensyvumo ribų. 82. 2008 m. Komisija patvirtino kelias paramos filmams schemas, pvz., Vengrijos paramos filmams schema[115], Italijos mokesčių paskatos filmų kūrimui[116], Suomijos paramos filmams schema[117] ir Vokietijos paramos filmams schema[118]. 83. Galiausiai 2008 m. Komisija pritarė dviem labai svarbiems įsigijimams žiniasklaidos srityje. Vasario 14 d. Komisija leido Kanados Thomson Corporation įsigyti Jungtinėje Karalystėje įsikūrusią Reuters Group su tam tikromis sąlygomis ir įpareigojimais. Kovo 11 d. Komisija, pirmą kartą pritaikiusi gaires dėl nehorizontalių susijungimų vertinimo, leido Google įsigyti interneto reklamos technologijų įmonę DoubleClick [119]. 2.6. Transportas 84. 2008-ieji transporto sektoriui buvo sudėtingi – visų pirma pirmąjį pusmetį nuolat didėjo kuro kainos, o antrąjį pusmetį prasidėjo ekonominė krizė. Ekonomikos lėtėjimas gerokai paveikė ir krovinių, ir keleivių vežimą visų rūšių transportu. Šiomis bendromis ekonominės krizės sąlygomis transporto sektoriuje vyko tolesnė konsolidacija, kuri tikriausiai tęsis ir 2009 m. 85. Kelių transporto sektoriuje Komisija ir toliau taiko su viešąja paslauga susijusioms sutartims ir įsipareigojimams galiojančias valstybės pagalbos taisykles, nes pataisytas reglamentas dėl viešųjų paslaugų sausumos transporto srityje[120] dar neįsigaliojo. Priėmus sprendimą Altmark byloje[121], Komisija gavo ir išnagrinėjo daug skundų, taip pat tam tikrus pranešimus apie subsidijų skyrimą vietos ir regioninėms autobusų paslaugoms, daugiausia dėmesio skirdama sutartims, kurios sudarytos prieš tai nepaskelbus viešojo konkurso. Komisija priėmė galutinį teigiamą sprendimą dėl viešosios paslaugos sutarties teikti keleivinio autobusų transporto paslaugas Austrijos Linco rajone[122]. Komisija taip pat pradėjo oficialią tyrimo procedūrą dėl Prancūzijos įmonei Sernam , kuri yra Société national des chemins de Fer Français (SNCF) kelių transporto pavaldžioji įmonė, skirtų priemonių, nes kilo klausimų, ar laikomasi jos 2004 m. spalio 20 d. sprendime nustatytų sąlygų. 86. Geležinkelių transporto ir mišriojo transporto srityje 2007 m. sausio 1 d. ES krovinių vežimo geležinkeliais paslaugų rinka visiškai atverta konkurencijai, o tarptautinių keleivių vežimo geležinkeliais paslaugų rinka bus atverta konkurencijai 2010 m. sausio 1 d. Liepos mėn. įsigaliojo Gairės dėl valstybės pagalbos geležinkelio įmonėms [123]. Siekiant didinti viešojo finansavimo skaidrumą ir teisinį saugumą, šiose gairėse išsamiai apibūdintas Komisijos požiūris į valstybės pagalbą geležinkelio įmonėms, kaip apibrėžta Direktyvoje 91/440/EEB[124], ir miesto, priemiesčio ir regioninio keleivių transporto įmonėms. 2008 m. Komisija priėmė kelis sprendimus siekdama skatinti geležinkelių transporto ir mišriojo transporto plėtrą[125]. 2008 m. Komisija taip pat priėmė keletą sprendimų susijungimų srityje. Kovo 19 d. Komisija leido Vokietijos valstybės valdomai geležinkelio įmonei Deutsche Bahn įsigyti Ispanijos logistikos paslaugų teikėją Transfesa [126]. Lapkričio 25 d. Komisija leido[127] Austrijos įmonei RCA įsigyti Vengrijos MÁV Cargo su tam tikromis sąlygomis. 87. Atsižvelgdama į Reglamento (EEB) Nr. 4056/86 dėl lainerių konferencijų panaikinimą nuo spalio 18 d. ir Reglamento (EB) Nr. 1/2003 taikymo srities išplėtimą, įtraukiant kabotažą ir tarptautines trampinių laivų paslaugas, liepos 1 d. Komisija priėmė EB sutarties 81 straipsnio taikymo jūrų transporto paslaugoms gaires [128]. Gairėse nustatyti principai, kurių Komisija laikysis apibrėždama rinkas ir vertindama keitimosi informacija sistemas linijinės laivybos srityje, taip pat bendradarbiavimo susitarimus, susijusius su jūrų kabotažu , linijinės laivybos ir (arba) trampinių laivų paslaugomis. 88. Atsižvelgdama į bendrosios išimties reglamento galiojimo pabaigą 2010 m., spalio 21 d. Komisija paskelbė Bendrosios išimties reglamento dėl EB sutarties 81 straipsnio 3 dalies taikymo tam tikroms susitarimų, sprendimų ir suderintų veiksmų tarp linijinės laivybos kompanijų (konsorciumų) rūšims projektą [129]. Priėmus BIR, bus užbaigta 2003 m. pradėta jūrų transporto paslaugoms taikomų konkurencijos taisyklių reforma. 89. Gruodžio 12 d. Komisija paskelbė gaires dėl valstybės pagalbos priemonių, papildančių jūrų greitkelių projektui pradėti teikiamą Bendrijos finansavimą, vertinimo [130], siekdama suderinti Bendrijos gairėse dėl valstybės pagalbos jūrų transportui[131] nustatytą didžiausią pagalbos intensyvumą ir trukmę, kad būtų įtrauktos palankesnės sąlygos, kurias leidžiama taikyti projektams, kuriuos apima antroji „Marco Polo“ programa dėl Bendrijos finansinės paramos teikimo krovininio transporto sistemos atitikčiai aplinkosaugos reikalavimams didinti („Marco Polo II“)[132] ir 1996 m. liepos 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 1692/96/EB, pateikiantis Bendrijos gaires dėl transeuropinio transporto tinklo plėtros (TEN-T)[133]. 90. Galiausiai visuotinės svarbos ekonominių paslaugų srityje Komisija, atlikusi išsamų tyrimą, padarė išvadą, kad kompensacija, kurią Prancūzijos valstybė sumokėjo Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) už įsipareigojimų, susijusių su viešąja paslauga, vykdymą 1991–2001 m. laikotarpiu, dera su bendrąja rinka[134]. Priešingai, Komisija nusprendė pradėti oficialią tyrimo procedūrą dėl kompensacijos CalMac ir Northlink už įsipareigojimų, susijusių su viešąja paslauga, vykdymą teikiant susisiekimo keleiviniais keltais paslaugas tarp Škotijos salų, sistemos[135]. 91. Aviacijos srityje lapkričio 1 d. įsigaliojo Oro susisiekimo paslaugų reglamentas [136], kuriuo šiuo metu nustatytas teisinis oro transporto ES pagrindas ir išdėstytos taisyklės dėl Bendrijos oro vežėjų licencijų oro susisiekimui vykdyti išdavimo ir priežiūros, patekimo į rinką, orlaivių registravimo ir nuomos, su viešąja paslauga susijusių įsipareigojimų, oro eismo paskirstymo oro uostams ir kainų nustatymo. Be to, Komisija tęsė darbą rengdama naują reglamentą, kuriuo būtų supaprastintos ir modernizuotos su kompiuterinėmis rezervavimo sistemomis (KRS) susijusios taisyklės[137]. 92. 2008 m., kai oro transporto įmonėms kilo sunkumų pirmiausia dėl didelių žalios naftos kainų, o vėliau dėl mažesnės paklausos dėl finansinės ir ekonominės krizės, Komisija buvo paprašyta priimti sprendimą dėl kelių sanavimo ir restruktūrizavimo priemonių . Olympic Airways / Olympic Airlines byloje Komisija nustatė, kad Graikijos institucijų pateiktas privatizavimo planas, kuriame numatytas tam tikro dviejų įmonių jungtine forma turto pardavimas, nesusijęs su valstybės pagalba, jeigu visiškai įvykdyti Graikijos institucijų prisiimti įsipareigojimai[138]. Atskirame, bet susijusiame sprendime[139] Komisija laikėsi nuomonės, kad nuo 2005 m., kai ji priėmė paskutinį sprendimą, Graikija suteikė pagrindiniam vežėjui daugiau valstybės pagalbos ir nurodė ją susigrąžinti. Birželio mėn. Komisija pradėjo oficialią tyrimo procedūrą dėl Italijos valstybės 300 mln. EUR paskolos Alitalia [140]. Lapkričio mėn. Komisija priėmė galutinį neigiamą sprendimą, kuriame nurodė susigrąžinti nesuderinamą pagalbą[141]. Kartu Komisija patvirtino Alitalia likvidavimo planą[142]. 93. Oro uosto infrastruktūros srityje Komisija užbaigė oficialią tyrimo procedūrą dėl valstybės pagalbos priemonių, susijusių su DHL Group ir Leipcigo / Halės oro uostu[143]. Komisija nusprendė, kad Leipcigo oro uostui skirtos kapitalo injekcijos dera su Sutarties taisyklėmis. Priešingai, DHL suteiktos garantijos ir garantinis raštas DHL naudai laikyti prieštaraujančiais Sutarties taisyklėms. Komisija nurodė susigrąžinti su garantijomis susijusią nesuderinamą pagalbą ir uždraudė išduoti garantinį raštą. Pirmosios instancijos teismas panaikino 2004 m. Komisijos sprendimą, kuriuo Belgijai nurodyta susigrąžinti Ryanair suteiktą nesuderinamą pagalbą, susijusią su įmonės įsikūrimu Šarlerua oro uoste[144]. Teismas nusprendė, kad Komisija turėjo nagrinėti Valonijos regiono ir Briuselio Pietų Šarlerua oro uosto suteiktas priemones kartu ir turėjo taikyti privataus investuotojo rinkos ekonomikoje principą Valonijos regiono priimtoms priemonėms, nes šiuos du subjektus sieja glaudūs ekonominiai ryšiai. 94. Susijungimų srityje rugpjūčio 6 d. Komisija pritarė Delta Air Lines , Inc . („Delta“) ketinimui įsigyti Northwest Airline Corporation (NWA)[145] – abu yra JAV oro vežėjai – pagal ES susijungimų reglamentą. Atlikusi išsamų tyrimą, gruodžio 17 d. Komisija pritarė KLM ir Martinair koncentracijai[146]. 95. Pagal 2007 m. balandžio mėn. pasirašytą ES ir JAV atviros aviacijos erdvės susitarimą , kuriame yra nuostatų dėl Komisijos ir JAV transporto departamento (DOT) bendradarbiavimo stiprinimo konkurencijos srityje, kovo mėn. Komisija ir JAV DOT pradėjo įgyvendinti bendrą oro bendrovių aljansų tyrimo projektą [147]. Šio projekto tikslas – pagerinti supratimą apie transatlantines oro susisiekimo paslaugas, aljansų poveikį oro bendrovių konkurencijai ir galimus aljansų vaidmens pokyčius pasirašius ES ir JAV atviros aviacijos erdvės susitarimą. 2.7. Farmacijos sektorius 96. Kalbant apie ES antimonopolinių taisyklių taikymą farmacijos sektoriuje, svarbiausia priemonė, kurios 2008 m. ėmėsi Komisija, buvo sausio 15 d. pradėtas tyrimas farmacijos sektoriuje [148]. Tą pačią dieną Komisija, iš anksto nepranešusi, atliko patikrinimus kai kurių ES referencinių ir generinių vaistų gamintojų patalpose. Komisija pirmą kartą pradėjo sektoriaus tyrimą surengdama išankstinius patikrinimus. 97. Sektoriaus tyrimas pradėtas atsižvelgus į informaciją, rodančią, kad konkurencija ES farmacijos rinkoje gali netinkamai veikti. Tai rodė mažėjantis naujovių kūrimo lygis, įvertintas pagal mažėjantį rinką kasmet teikiamų naujų vaistų skaičių, ir generinių vaistų patekimo į rinką vilkinimo atvejai. Atliekant tyrimą siekta išnagrinėti, ar tarp generinių vaistų patekimo į rinką vilkinimo ir naujovių kūrimo mažėjimo priežasčių galėtų būti ir tam tikra farmacijos įmonių veikla. Atliekant tyrimą dėmesys visų pirma sutelktas į referencinių vaistų gamintojai veiklą siekiant trukdyti ar sulaikyti ne tik konkurenciją su generinių vaistų įmonėmis, bet ir konkuruojančių referencinių produktų kūrimą. Taip pat apibendrinti farmacijos sektoriui taikomos reguliavimo sistemos trūkumai, kuriuos nurodė atsakymus pateikusios įmonės ir valdžios institucijos. 98. Vykstant tyrimui, Komisija konsultavosi su visomis suinteresuotosiomis šalimis, kaip antai referencinių ir generinių vaistų gamintojai, sektoriaus asociacijos, vartotojų ir pacientų asociacijos, draudimo įmonės, gydytojų, vaistininkų ir ligoninių asociacijos, sveikatos institucijos, Europos patentų tarnyba (EPT), lygiagretūs prekiautojai ir NKI. Komisija surinko duomenis išsiuntusi prašymus suteikti informacijos daugiau kaip 100 ES veikiančių farmacijos įmonių, taip pat įvairioms kitoms suinteresuotosioms šalims. Duomenys susiję su 219 cheminių molekulių, susijusių su žmonėms skirtais receptiniais vaistais, kuriais prekiauta ES 2000–2007 m. laikotarpiu, imtimi. 99. Lapkričio 28 d. Komisija paskelbė parengtinę farmacijos sektoriaus tyrimo ataskaitą[149]. Ataskaitoje patvirtinta, kad generinių vaistų patekimas į rinką iš tikrųjų vilkinamas, o naujovių kūrimas sumažėjęs, ir išnagrinėtos kai kurios iš galimų priežasčių, visų pirma atsirandančių dėl įmonių elgesio. Parengtinėje ataskaitoje pabrėžta patentų teisių svarba farmacijos sektoriui. Ataskaitoje nenustatyta jokių individualių pažeidimų atvejų ir nepateikta jokių gairių dėl išnagrinėtos veiklos suderinamumo su EB konkurencijos taisyklėmis. 100. Sektoriaus tyrimo rezultatai rodo, kad referencinių vaistų gamintojai kuria ir įgyvendina įvairias strategijas (vadinamuosius „priemonių komplektus“), kuriomis siekia užtikrinti nuolatinius pajamų už savo vaistus srautus. Gali būti, kad sėkmingas šių strategijų įgyvendinimas vilkina generinių vaistų pateikimą rinkai arba jam kliudo, tačiau ataskaitoje pabrėžiama, kad įmonių elgesys gali būti ne vienintelė generinių vaistų patekimo į rinką vilkinimo, su kuriuo susiduria tų vaistų gamintojai, priežastis. 101. Suinteresuotosios šalys taip pat pateikė pastabų dėl farmacijos sektoriui taikomos reguliavimo sistemos, atkreipdami dėmesį į pastebėtus sunkumus ir trūkumus, susijusius su įėjimu į rinką ir konkurencija. Generinių ir referencinių vaistų gamintojai sutaria, kad reikia vieno Bendrijos patento ir bendros specializuotos patentų teismų sistemos Europoje. Šią nuomonę patvirtina ir preliminarūs sektoriaus tyrimo rezultatai. Suinteresuotosios šalys taip pat atkreipia dėmesį į veiksnius, jų manymu, stabdančius vaistų patvirtinimo ir pateikimo į rinką, kainų nustatymo ir kompensavimo procedūras, kurie gali dar labiau trukdyti kuo greičiau pateikti farmacijos produktus į rinką. 2.8. Maisto pramonė 102. Atsižvelgusi į spartų maisto kainų kilimą 2007 m. antrąjį pusmetį ir 2008 m. pirmąjį pusmetį, gegužės mėn. Komisija paskelbė komunikatą „Spręsti kylančių maisto produktų kainų klausimą – Nurodymai dėl ES veiksmų“ [150], pagal kurį sudarė darbo grupę, kurios užduotis – nagrinėti, kaip veikia maisto tiekimo grandinė, įskaitant tai, kokia yra rinkos koncentracija ir segmentacija ES mažmeninės maisto prekybos ir maisto platinimo sektoriuose. Gruodžio mėn. paskelbtas antrasis komunikatas „Maisto produktų kainos Europoje“ [151], kuriame pasiūlytas veiksmų planas maisto tiekimo grandinės veikimui gerinti. 103. Dėl konkurencijos politikos, komunikate Komisija ir nacionalinės konkurencijos institucijos (NKI) raginamos veiksmingai ir nuosekliai užtikrinti konkurencijos taisyklių vykdymą maisto tiekimo rinkose, taip pat pabrėžiama antimonopolinių ir susijungimų kontrolės taisyklių svarba. 104. 2008 m. Komisija toliau rūpinosi, kad Coca-Cola laikytųsi anksčiau prisiimtų įsipareigojimų, ir skyrė baudą bananų prekiautojų karteliui pagal EB sutarties 81 straipsnį. Nacionaliniu lygmeniu konkurencijos institucijos kruopščiai išnagrinėjo su maistu susijusius sektorius ir pradėjo keletą tyrimų. Atsižvelgiant į tai, kad mažmeninės prekybos rinkos savo apimtimi dažnai daugiausia yra nacionalinės, būtina taikyti darnų ir suderintą požiūrį. Šiuo atžvilgiu liepos ir lapkričio mėn. Konkurencijos generalinis direktoratas surengė du EKT maisto pogrupio susitikimus su mažmeninės prekybos maisto produktais rinkomis susijusiems klausimams aptarti ir dalytis su šiais klausimais susijusia gerąja patirtimi. 105. Maisto sektoriaus konsolidaciją parodo keletas susijungimo atvejų, apie kuriuos Komisijai pranešta 2008 m. Daugelis šių koncentracijų išsamiai ištirtos arba jas leista vykdyti pirmajame etape tik įvykus svarbiems turto perleidimams. Byloje Friesland / Campina [152] Komisija atliko išsamų siūlomo dviejų Nyderlandų pieno kooperatyvų, veikiančių įvairiose pieno rinkose, susijungimo tyrimą. Šią koncentraciją leista vykdyti tik šalims pasiūlius įsipareigojimus ir užtikrinus Nyderlanduose galimybę pirkti žalią pieną. Byloje ABF / GBI [153] Komisija atliko išsamų Associated British Foods (ABF) ketinimo įsigyti GBI verslo dalis tyrimą ir leido vykdyti sandorį su tam tikromis sąlygomis. Galiausiai mažmeninės prekybos maisto produktais sektoriuje Komisija išnagrinėjo Vokietijos REWE Group [154] ketinimą įsigyti Austrijos ADEG ir leido vykdyti sandorį su tam tikromis sąlygomis. 2.9. Pašto paslaugos 106. Vasario mėn. Parlamento ir Tarybos priimta Trečioji pašto direktyva [155] ženklina svarbų naują etapą pašto paslaugų sektoriuje. Pagal šią direktyvą dauguma valstybių narių turės visiškai atverti savo rinkas iki 2010 m. gruodžio 31 d., o kai kurioms valstybėms narėms tai leidžiama atlikti dvejais metais vėliau. Direktyvoje numatyta panaikinti rezervuotąsias paslaugas visose valstybėse narėse, patvirtinti universaliųjų pašto paslaugų apimtį ir standartus ir didinti nacionalinių reguliavimo institucijų vaidmenį, kad būtų įmanoma taikyti įvairias priemones, kurių valstybės narės, jei būtina, gali imtis universaliosioms paslaugoms apsaugoti ir finansuoti. Todėl valstybės pagalbos vaidmens, taigi ir Komisijos vykdomos valstybės pagalbos kontrolės svarba padidės. 107. Kalbant apie valstybės pagalbos taisyklių taikymą pašto sektoriui 2008 m., Komisija priėmė keletą sprendimų, kuriais siekiama užtikrinti, kad pašto operatoriai, kuriems patikėta teikti visuotinės svarbos ekonomines paslaugas, ir jų pavaldžiosios įmonės neturėtų nepagrįstai suteiktų pranašumų. Komisija tęsė tyrimą dėl tariamai pernelyg didelės kompensacijos skyrimo Deutsche Post AG [156] už universaliosios paslaugos įsipareigojimų vykdymą ir, Vokietijai atsisakius pateikti prašomą informaciją, spalio mėn. išleido įsakymą, įpareigojantį Vokietiją pateikti informaciją. Galiausiai Komisija taip pat nagrinėjo, ar pašto operatoriai gavo iš valstybės kitokių formų pagalbą. Šiuo atžvilgiu Komisija užbaigė Leipcigo oro uostui ir DHL [157] suteiktos pagalbos tyrimą . Nors ir pritarusi pagalbai, suteiktai Leipcigo oro uostui pietiniam kilimo ir tūpimo takui tiesti, Komisija uždraudė naudotis garantiniu raštu ir tam tikromis kitomis garantijomis, kurias DHL gavo kaip pagalbą savo Europos logistikos centro perkėlimui į Leipcigą. DHL jau suteikta pagalba turės būti grąžinta. 3. Su vartotojais susijusi veikla 108. Komisija vartotojų reikalus laiko konkurencijos veiklos prioritetu ir mano, kad konkurencijos politikos pagrindinis tikslas turi būti vartotojų gerovės didinimas. 109. Su vartotojais susijusiems reikalams į konkurencijos politiką įtraukti būtinas tinkamas Komisijos tarnybų ir vartotojų ar jiems atstovaujančių asociacijų dialogas. Todėl 2008 m. Konkurencijos generaliniame direktorate sukurtas specialusis ryšių su vartotojais palaikymo skyrius. Vartotojai ir jų atstovai dabar gali teikti Komisijos tarnyboms informaciją, kuri naudinga siekiant ir geriau suprasti rinkas, ir nustatyti galimo netinkamo rinkos veikimo atvejus[158]. Jie taip pat turi geras sąlygas tiesiogiai pranešti apie tai, kaip jie suvokia konkrečios priemonės poveikį. 110. Plėtojant viešąją politiką svarbu suprasti pagrindinėms suinteresuotosioms šalims rūpestį keliančius klausimus ir poveikį toms šalims, ir vartotojai nėra išimtis. Pasitelkdama jų teikiamą informaciją, Komisija gali geriau suprasti, kaip praktiškai veiks šios politikos kryptys, ir užtikrinti, kad jų tikslai būtų visiškai įgyvendinti. Pavyzdžiui, išsamios konsultacijos, per kurias aktyviai stengtasi sužinoti vartotojų ir jų atstovų nuomones, vyko ir rengiant apskritojo stalo diskusiją dėl mažmeninės prekybos internetu galimybių ir kliūčių Europos bendrojoje rinkoje[159], ir Baltąją knygą dėl privačių ieškinių dėl žalos atlyginimo. Be to, atliekant farmacijos sektoriaus tyrimą[160] ir reguliariai nagrinėjant tam tikrus susijungimo atvejus vartotojų suvokimas padėjo Komisijos tarnyboms geriau įvertinti visus rinkos aspektus, nustatant problemas ir sprendimus. Įgyvendinimo prioritetų sprendžiant su antikonkurenciniu elgesiu susijusius klausimus gairėse[161] dar kartą patvirtinta šio požiūrio svarba, ir šios gairės bus diegiamos 2009 ir paskesniais metais. 4. Europos konkurencijos tinklas ir nacionaliniai teismai 111. EKT sudaro sąlygas ES konkurencijos institucijoms konstruktyviai derinti vykdymo priemones, užtikrinti nuoseklumą ir svarstyti politinius bendrų interesų klausimus. 112. 2008 m. surengti įvairių sudėčių EKT susitikimai, įskaitant metinį visų konkurencijos institucijų vadovų susitikimą ir sektorių pogrupių susitikimus, taip pat plenariniai posėdžiai ir darbo grupių susitikimai. Pagrindiniai 2008 m. svarstyti klausimai buvo šie: 1) naujausi pokyčiai konkurencijos politikos srityje, 2) nacionalinių konkurencijos institucijų patirtis taikant Reglamente Nr. 1/2003 nustatytas vykdymo priemones, 3) Komisijos horizontalių susitarimų ir vertikalių apribojimų politikos peržiūra, 4) sektorių klausimai, kaip antai mažmeninės kainos, kurias sunku pakeisti, daugiašaliai tarpbankiniai mokesčiai (DTM) ir Bendros mokėjimų eurais erdvės (SEPA) rinkmenos bei farmacijos sektoriaus tyrimas. 113. 2008 m. taip pat buvo tęsiamas „konvergencijos“ procesas, stebėtas taikant Reglamentą Nr. 1/2003. Svarbiausias šios tendencijos pavyzdys – EKT pavyzdinė atleidimo nuo baudų ir baudų sumažinimo programa. Iki 2008 m. pabaigos atleidimo nuo baudų ir baudų sumažinimo programas pradėjo įgyvendinti dvidešimt penkios valstybės narės, o likusios dvi (Malta ir Slovėnija) turėtų įvesti jas artimiausioje ateityje. Be to, dauguma EKT narių suderino savo programas su EKT pavyzdine programa arba daro tai šiuo metu. 114. Svarbus EKT veiklos aspektas – bendradarbiavimas individualiose bylose. 2008 m. pagal Reglamento Nr. 1/2003 11 straipsnio 3 dalį Komisijai pranešta apie apytikriai 150 naujų tyrimų[162], kuriuos pradėjo nacionalinės konkurencijos institucijos. Kaip ir ankstesniais metais, dėl reglamentu nustatyto lankstaus ir pragmatiško požiūrio bei Tinklo pranešimo būta labai nedaug atvejų, kai svarstytas bylų priskyrimas, ir dar mažiau atvejų, kai byla perduota. Siekdamos užtikrinti nuoseklų ES teisės taikymą, Komisijos tarnybos peržiūrėjo arba konsultavo dėl 61 numatomo priimti sprendimo, apie kurį pranešta pagal Reglamento Nr. 1/2003 11 straipsnio 4 dalį. 115. Be to, 2008 m. tinkamai veikė Reglamento Nr. 1/2003 15 straipsnyje nustatyti bendradarbiavimo su nacionaliniais teismais taikant ES konkurencijos teisę mechanizmai. Komisija gavo kelis prašymus pareikšti nuomonę, į kuriuos metų pabaigoje dar nebuvo atsakyta, taip pat apytikriai 50 nacionalinių teismų priimtų sprendimų kopijų. Be to, Konkurencijos generalinis direktoratas sudarė penkiolika dotacijos susitarimų dėl teisėjų mokymo ir paskelbė naują kvietimą teikti paraiškas dėl šios rūšies veiklos. 5. Tarptautinė veikla 116. Pasaulio ekonomika tampa vis labiau globalizuotai, todėl ir konkurencijos politikoje būtina laikytis globalaus požiūrio. Konkurencijos generalinis direktoratas šį uždavinį sprendžia stiprindamas ir plėsdamas ryšius su viso pasaulio partneriais ir dvišaliuose, ir daugiašaliuose forumuose . Komisijos narė Neelie Kroes veiksmingam tarptautiniam bendradarbiavimui konkurencijos srityje skiria itin didelę svarbą. 117. Rengiantis plėtrai , 2008 m. ypač glaudžiai bendradarbiauta su Kroatija ir Turkija. Kroatija padarė didelę pažangą siekdama atitikti stojimo deryboms dėl konkurencijos skyriaus pradėti nustatytas „derybų pradžios gaires“, įskaitant likusį svarbų klausimą dėl šalies laivų statyklų restruktūrizavimo, o Turkija dar turi nustatyti valstybės pagalbos kontrolės ir stebėsenos sistemą. Konkurencijos generalinis direktoratas taip pat padėjo Vakarų Balkanų šalims toliau derinti savo konkurencijos taisykles su ES teise, ir veikla šioje srityje apėmė pagalbą rengiant konkurencijos ir valstybės pagalbos teisės aktų projektus bei rekomendacijas, kaip sukurti reikalingas institucijas šioms taisyklėms vykdyti. 118. Kalbant apie dvišalį bendradarbiavimą , Komisija tęsė glaudų bendradarbiavimą su Europos laisvosios prekybos asociacijos (ELPA) priežiūros institucija įgyvendinant Europos ekonominės erdvės (EEE) susitarimą. Kaip ir ankstesniais metais, aktyviai keistasi informacija pagal specialiuosius bendradarbiavimo konkurencijos klausimais susitarimus su Jungtinėmis Valstijomis, Kanada ir Japonija. Bendradarbiavimas su Kinija ir Korėja taip pat buvo vienas iš 2008 m. prioritetų. Be to, Konkurencijos generalinis direktoratas aktyviai dalyvavo tebevykstančiose derybose dėl laisvosios prekybos sutarčių (LPS) su Ukraina, Indija ir Pietų Korėja, taip pat dėl prekybos politikai skirtos asociacijos sutarties su Centrine Amerika, siekdamas užtikrinti, kad antikonkurencinė praktika (įskaitant valstybės pagalbą) neiškreiptų prekybos ir kitos tokiais susitarimais siekiamos ekonominės naudos. 119. Daugiašalio bendradarbiavimo srityje Konkurencijos generalinis direktoratas ir toliau atliko vieną iš pagrindinių vaidmenų Tarptautiniame konkurencijos tinkle (TKT), kur jis yra valdymo grupės narys, bendrai pirmininkauja Kartelių darbo grupei ir yra aktyvus kitų darbo grupių (susijungimų, konkurencijos politikos įgyvendinimo, vienašalių veiksmų ir palaikymo) narys. Konkurencijos generalinis direktoratas toliau aktyviai dalyvavo ir EBPO konkurencijos komiteto darbe ir atliko vieną iš pagrindinių vaidmenų apskritojo stalo diskusijoje Jungtinių Tautų prekybos ir plėtros konferencijos (JTPPK) tarpvyriausybinės konkurencijos teisės ir politikos ekspertų grupės (TEG) metinėje konferencijoje. 6. Institucijų bendradarbiavimas 120. 2008 m. Komisija toliau bendradarbiavo su kitomis Bendrijos institucijomis pagal atitinkamus institucijų sudarytus susitarimus ar protokolus[163]. 121. 2008 m. Europos Parlamentas (EP) priėmė rezoliuciją arba pranešimą šiomis temomis: mažmeninės bankininkystės sektoriaus tyrimas, Korėjos Respublikos vyriausybės ir Europos bendrijos susitarimas dėl bendradarbiavimo kovojant su antikonkurencine veikla ir Baltoji knyga dėl ieškinių dėl žalos atlyginimo. Be to, 2008 m. komitetuose svarstytos 2006 ir 2007 m. metinės konkurencijos ataskaitos, kurios turi būti priimtos 2009 m. Komisija taip pat dalyvavo Europos Parlamente surengtose diskusijose kitomis susijusiomis temomis, įskaitant valstybės pagalbos veiksmų taikymą įsivyraujant finansinei ir ekonominei krizei. 122. Komisija glaudžiai bendradarbiauja su Taryba ir informuoja ją apie svarbias konkurencijos politikos iniciatyvas, pavyzdžiui, apie bankininkystės sektoriui skirtas valstybės pagalbos priemones ir kitas papildomas valstybės pagalbos priemones, kurių imamasi atsižvelgiant į finansinę ir ekonominę krizę. 2008 m. Komisijos indėlis konkurencijos politikos atžvilgiu daugiausia susijęs su išvadomis, kurias priėmė Konkurencingumo taryba (kaip antai dėl Lisabonos strategijos, pramonės politikos ir MVĮ politikos), Transporto, telekomunikacijų ir energetikos taryba (dėl energijos vidaus rinkos teisės aktų paketo, energetikos ir klimato kaitos teisės aktų paketo) ir Ekonomikos ir finansų reikalų taryba (dėl bendrosios rinkos peržiūros, bendros mokėjimo eurais erdvės, rizikos kapitalo, Europos ekonomikos atkūrimo plano). 123. Komisija informuoja Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetą (EESRK) ir Regionų komitetą apie pagrindines politikos iniciatyvas ir dalyvauja diskusijose dėl tų iniciatyvų, kurias organizuoja atitinkamas komitetas. Vienas tokio bendradarbiavimo pavyzdžių – EESRK pranešimo dėl Komisijos metinės konkurencijos politikos ataskaitos priėmimas. 2008 m. Komisija dalyvavo EESRK darbo grupių posėdžiuose dėl konkurencijos ir demokratijos vidaus rinkoje, 2007 m. metinės konkurencijos politikos ataskaitos ir Baltosios knygos dėl ieškinių dėl žalos atlyginimo. [1] Žr. 2009 m. kovo 10 d. Europos Parlamento rezoliucijos dėl 2006 ir 2007 m. konkurencijos politikos ataskaitų (2008/2243(INI)) 30 punktą. [2] http://ec.europa.eu/competition/index_en.html. [3] Pranešimas spaudai IP/08/1509, 2008 10 15. [4] Pranešimas spaudai IP/08/1685, 2008 11 12. [5] Daugiau informacijos šiuo klausimu ir apie Komisijos politikos iniciatyvą šioje srityje galima rasti adresu http://ec.europa.eu/competition/antitrust/actionsdamages/index.html. [6] 1984 m. liepos 23 d. Komisijos sprendimas byloje COMP/30.988 Lygus stiklas (Beniliukso šalys) , OL L 212, 1984 8 8, p. 13, ir 1988 m. gruodžio 7 d. Komisijos sprendimas byloje COMP/31.906 Lygus stiklas (Italija) , OL L 33, 1989 2 4, p. 44. [7] Dėl butadiennitrilinio kaučiuko, tarptautinių perkraustymo paslaugų, natrio chlorato, aliuminio fluorido, žvakių vaško, bananų ir automobilių stiklo. [8] Į skaičių neįtrauktos įmonės, už bendradarbiavimą atleistos nuo baudų pagal Pranešimą apie atleidimą nuo baudų ir baudų sumažinimą. [9] Daugiau informacijos šiuo klausimu ir apie Komisijos politikos iniciatyvą šioje srityje galima rasti adresu http://ec.europa.eu/competition/antitrust/actionsdamages/index.html. [10] 2006 m. sprendimas jungtinėse bylose Manfredi, C-295/04, C-298/04, Rink. p. I-6619. Taip pat žr. 2001 m. sprendimą byloje Courage prieš Crehan, C-453/99, Rink. p. I-6297. Nors ETT daro nuorodą tik į EB sutarties 81 straipsnio pažeidimus, iš Teismo svarstymų matyti, kad tokie pat argumentai taip pat taikomi ir EB sutarties 82 straipsniui. [11] 2008 m. birželio 30 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 622/2008, iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 773/2004 susitarimo procedūros tvarkos kartelių bylose atžvilgiu (OL L 171, 2008 7 1, p. 3). [12] Komisijos pranešimas dėl susitarimo procedūros tvarkos siekiant priimti sprendimus pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2003 7 ir 23 straipsnius kartelių bylose (OL C 167, 2008 7 2, p. 1). [13] 1999 m. gruodžio 22 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2790/1999 dėl Sutarties 81 straipsnio 3 dalies taikymo vertikaliųjų susitarimų ir suderintų veiksmų grupėms (OL L 336, 1999 12 29, p. 21). [14] 2002 m. liepos 31 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1400/2002 dėl Sutarties 81 straipsnio 3 dalies taikymo vertikaliųjų susitarimų ir suderintų veiksmų rūšims motorinių transporto priemonių sektoriuje (OL L 203, 2002 8 1, p. 30). [15] 2003 m. vasario 27 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 358/2003 dėl Sutarties 81 straipsnio 3 dalies taikymo tam tikroms susitarimų, sprendimų ir suderintų veiksmų rūšims draudimo sektoriuje (OL L 53, 2003 2 28, p. 8). [16] Dėl butadiennitrilinio kaučiuko, tarptautinių perkraustymo paslaugų, natrio chlorato, aliuminio fluorido, žvakių vaško, bananų ir automobilių stiklo. [17] Į skaičių neįtrauktos įmonės, už bendradarbiavimą atleistos nuo baudų pagal Pranešimą apie atleidimą nuo baudų ir baudų sumažinimą. [18] Byla COMP/38.698, CISAC . [19] Byla COMP/34.792, Microsoft (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje). [20] 2006 m. Komisija Microsoft skyrė 280,5 mln. EUR galutinę periodinę baudą už išsamios ir tikslios informacijos apie sąveiką nepateikimą. [21] Žr. pranešimą spaudai IP/08/386, 2008 3 5. [22] OL C 322, 2008 12 17, p. 10. Taip pat žr. pranešimą spaudai IP/08/1467, 2008 10 7. [23] Hibridinis paštas yra speciali pašto paslaugos forma, kai siuntos turinys elektroniniu būdu iš siuntėjo perduodamas pašto paslaugos operatoriui, kuris pašto siuntas išspausdina, įdeda į vokus, paskirsto ir pristato. [24] Žr. pranešimą spaudai IP/08/1997, 2008 12 17. [25] Komisijos pranešimas dėl konkurencijos gynimo priemonių, priimtinų pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 139/2004 ir Komisijos reglamentą (EB) Nr. 802/2004 („Susijungimų įgyvendinimo reglamentą“), (OL C 267, 2008 10 22, p. 1). [26] 2008 m. spalio 20 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1033/2008, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 802/2004, įgyvendinantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 139/2004 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės (OL L 279, 2008 10 22, p. 3). [27] Susijungimų konkurencijos gynimo priemonių tyrimas, Konkurencijos generalinis direktoratas, Europos Komisija, 2005 m. spalio mėn. [28] Valstybės pagalbos veiksmų planas – mažesnė ir tikslingesnė valstybės pagalba: 2005–2009 m. valstybės pagalbos reformos programa. KOM(2005) 107 galutinis, 2005 6 7. [29] OL C 270, 2008 10 25, p. 8. [30] OL C 10, 2009 1 15, p. 2. [31] OL C 16, 2009 1 21, p. 1. [32] OL L 214, 2008 8 9, p. 3 . [33] Be kita ko, pagalba MVĮ, moksliniams tyrimams, naujovių diegimui, regioninei plėtrai, mokymui, užimtumui, rizikos kapitalui, aplinkos apsaugai ir verslumui. [34] OL C 82, 2008 4 1, p. 1. [35] OL C 173, 2008 7 8, p. 3. [36] OL C 155, 2008 6 20, p. 10 ir OL C 244, 2008 9 25, p. 32. [37] Žr. pranešimą spaudai IP/08/1950, 2008 12 11. [38] Jis pakeistų 1995 m. Pranešimą dėl nacionalinių teismų ir Komisijos bendradarbiavimo valstybės pagalbos srityje (OL C 312, 1995 11 23, p. 8). [39] OL C 272, 2007 11 15, p. 4. [40] Vadovą galima rasti adresu http://ec.europa.eu/competition/state_aid/studies_reports/studies_reports.html#vademecum. [41] KOM (2008) 751 galutinis, 2008 11 17. [42] OL C 323, 2006 12 30, p. 1. [43] OL C 45, 1996 2 17, p. 5. [44] OL C 83, 1986 4 11, p. 2. [45] Byla C 61/2003, Loi aéronautique italienne N808/85 cas individuels . [46] OL C 194, 2006 8 18, p. 2. [47] Bylos N 263/2007, Technology Founder Fund Saxony (OL C 93, 2008 4 15, p. 1), N 521/2007, Risikokapitalregelung „Clusterfonds Start-up!“ Freistaat Bayern (OL C 100, 2008 4 22, p. 2) ir N 700/2007, Finance Wales JEREMIE Fund (OL C 331, 2008 12 31, p. 2). [48] N 836/2006, Mittelstandsfonds Schleswig-Holstein (OL C 67, 2008 3 12, p. 1), C 33/2007, IBG Beteiligungsgesellschaft Sachsen-Anhalt mbH (OL C 246, 2007 10 20, p. 20), N 389/2007, Risk capital fund Niedersachen (OL C 145, 2008 6 11, p. 1). [49] N 696/2007, ERDF Risk Capital Fund Brandenburg (OL C 180, 2008 7 17, p. 3). [50] Byla C 46/2007, Automobile Craiova privatizavimas (OL C 239, 2008 9 6, p. 12). Žr. pranešimą spaudai IP/08/315, 2008 2 27. [51] Bylos C 17/2005, Restruktūrizavimo pagalba Stocznia Gdynia (OL C 220, 2005 9 8, p. 7) ir C 19/2005, Restruktūrizavimo pagalba Ščecino laivų statyklai (OL C 220, 2005 9 9, p. 7). Žr. pranešimą spaudai IP/08/1642, 2008 11 06. [52] Žr. pranešimą spaudai IP/08/1696, 2008 11 13. [53] Žr. MEMO/06/483, 2006 12 12. [54] Balansavimo elektros energija – tai skubiai teikiama elektros energija siekiant palaikyti srovės dažnį tinkle. Komisija buvo susirūpinusi, kad E.ON teikė pranašumą savo pavaldžiajai gamybos įmonei, net jei ji taikė didesnes kainas, perkeldama padidėjusias sąnaudas galutiniam vartotojui, ir kad E.ON kliudė kitiems energijos gamintojams parduoti balansavimo energiją E.ON rinkose. [55] Žr. MEMO/08/396, 2008 6 12. [56] Žr. pranešimą spaudai IP/08/1774, 2008 11 26. [57] Žr. MEMO/08/809, 2008 6 12. [58] Žr. MEMO/07/313, 2007 7 26. [59] Žr. MEMO/06/205, 2006 5 17. [60] Žr. MEMO/07/316, 2007 7 30. [61] OL C 270, 2008 10 25, p. 8. [62] OL C 10, 2009 1 15, p. 2. [63] C 9/2008, Restruktūrizavimo pagalba Sachsen LB, Vokietija . [64] C 10/2008, Restruktūrizavimo pagalba IKB, Vokietija . [65] C 43/2008, Restruktūrizavimo pagalba West LB, Vokietija . [66] N 366/2008, Sanavimo pagalba Roskilde Bank, Danija . [67] NN 44/2008, Sanavimo pagalba Hypo Real Estate, Vokietija . [68] NN 41/2008, Sanavimo pagalba Bradford and Bingley, Jungtinė Karalystė . [69] NN 51/2008, Garantijų schema bankams Danijoje . [70] N 567/2008, Suomijos garantijų schema . [71] N 548/2008, Finansinės paramos bankininkystės sektoriui Prancūzijoje priemonės (refinansavimas), dar nepaskelbta . [72] NN 48/2008, Garantijų schema bankams Airijoje . [73] N 520a/2008, Garantijų schema Italijos bankams . [74] N 638/2008, Garantijų schema bankams . [75] N 524/2008, Garantijų schema Nyderlandų finansų įstaigoms . [76] NN 60/08, Garantijų schema kredito įstaigoms Portugalijoje . [77] N 531/2008, Garantijų schema kredito įstaigoms Slovėnijoje . [78] NN 54b/2008, Ispanijos garantijų schema kredito įstaigoms . [79] N 533/2008, Paramos bankininkystės pramonei Švedijoje priemonės . [80] N 613/2008, Finansinės paramos bankininkystės sektoriui Prancūzijoje priemonės (kapitalo atkūrimas) . [81] N 648/2008, Kapitalo atkūrimo schema . [82] NN 54a/2008, Finansinio turto įsigijimo fondas Ispanijoje . [83] N 557/2008, Pagalbos Austrijos finansų sektoriui schema . [84] N 512/2008, Pagalbos finansų įstaigoms Vokietijoje schema . [85] N 560/2008, Pagalbos bankininkystės sektoriui Graikijoje schema . [86] N 507/2008, Pagalbos bankininkystės sektoriui Jungtinėje Karalystėje schema . [87] N 528/2008, Priemonė ING naudai (rekapitalizacija), Nyderlandai . [88] N 602/2008, KBC kapitalo atkūrimas, Belgija . [89] NN 68/2008, Paramos priemonės JSC Parex Banka, Latvija . [90] N 611/2008, SNS Reaal/Nyderlandų institucijų nauja kapitalo injekcija, Nyderlandai . [91] N 615/2008, Bayern LB skirta garantija ir kapitalo atkūrimas, Vokietija . [92] N 574/2008, Priemonės Fortis naudai, Belgija, Liuksemburgas, Nyderlandai . [93] NN 45-49-50/2008, Garantija Dexia įsipareigojimams, Belgija . [94] N 655/2008, Garantija Nord LB, Vokietija . [95] N 639/2008, Garantija IKB, Vokietija . [96] NN 64/2008, Skubios gelbėjimo priemonės dėl Carnegie Investment Bank, Švedija . [97] N 569/2008, Priemonė Aegon naudai, Nyderlandai . [98] NN 42-46-53A/2008, Restruktūrizavimo pagalba Fortis Bank ir Fortis Bank Luxembourg . [99] OL C 16, 2009 1 22, p. 1. [100] 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų direktyva) (OL L 108, 2002 4 24, p. 33), 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/19/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir susijusių priemonių sujungimo ir prieigos prie jų (Prieigos direktyva) (OL L 108, 2002 4 24, p. 7), 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/20/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų leidimo (Leidimų direktyva) (OL L 108, 2002 4 24, p. 21), 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/22/EB dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis (Universaliųjų paslaugų direktyva) (OL L 108, 2002 4 24, p. 51), 2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/58/EB dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių sektoriuje (Direktyva dėl privatumo ir elektroninių ryšių) (OL L 201, 2002 7 31, p. 37). [101] 2007 m. gruodžio 17 d. Komisijos rekomendacija dėl elektroninių ryšių sektoriaus atitinkamų produktų ir paslaugų rinkų (OL L 344, 2007 12 28, p. 65). [102] 2008 m. spalio 15 d. Komisijos rekomendacija dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos 7 straipsnyje numatytų pranešimų, terminų ir konsultacijų (OL L 301, 2008 11 12, p. 23). [103] Naujos kartos prieigos tinklai – tai plati sąvoka, vartojama apibūdinant naujus, paprastai optinio pluošto pagrindu veikiančius plačiajuosčio ryšio tinklus, kurie užtikrins galutiniams naudotojams gerokai spartesnį ir labiau simetrišką plačiajuostį ryšį nei dabartiniai tinklai (pavyzdžiui, asimetrinės skaitmeninės abonento linijos (ADSL)). [104] Byla COMP/M.4854, TomTom/Tele Atlas. [105] Byla COMP/M.4942, Nokia/NAVTEQ. [106] Byla COMP/38.698, CISAC susitarimas . [107] Žr. pranešimą spaudai IP/07/1114, 2007 8 18, ir 2008 m. spalio mėn. Altroconsumo Komisijai pateiktą dokumentą, su kuriuo galima susipažinti interneto svetainėje http://www.altroconsumo.it/mercato-e-concorrenza/altroconsumo-esposto-alla-commissione-europea-sul-passaggio-al-digitale-si-parte-il-15-ottobre-ma-la-concorrenza-e-all-italiana-s222543.htm. [108] Įstatymo Nr. 101/08 8h straipsnis (Legge 06/06/2008, n. 101 – Conversione in legge, con modificazioni, del decreto-legge 8 aprile 2008, n. 59, recante disposizioni urgenti per l'attuazione di obblighi comunitari e l'esecuzione di sentenze della Corte di giustizia delle Comunità europee), paskelbta Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana – Serie Generale , Nr. 132, 2008 m. birželio 7 d. [109] Byla E 8/2006, Valstybės finansavimas Flandrijos visuomeniniam transliuotojui VRT . [110] Byla E 4/2005, Valstybės pagalbos finansavimas RTE ir TNAG (TG4) . [111] Byla N 279/2008, Kapitalo injekcija France Télévisions (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje). [112] Byla N 287/2008, Sanavimo pagalba TV2/Danmark A/S (OL C 9, 2009 1 14, p. 3). [113] Žr. IP/08/1626, 2008 11 4. [114] Žr. IP/08/1580, 2008 10 24. [115] Byla N 202/2008, Vengrijos paramos filmams schema (OL C 237, 2008 10 28, p. 1). [116] Byla N 595/2008, Mokesčių paskatos filmų kūrimui (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje). [117] Byla NN 70/2006, Pagalbos kinematografijai Suomijoje schema (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje). [118] Byla N 477/2008, Vokietijos filmų paramos schema (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje). [119] Byla COMP/M.4731. [120] 2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1370/2007 dėl keleivinio geležinkelių ir kelių transporto viešųjų paslaugų ir panaikinantis Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 1191/69 ir Nr. 1107/70 (OL L 315, 2007 12 3, p. 1). [121] 2003 m. byla Altmark Trans GmbH and Regierungspräsidium Magdeburg prieš Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH („Altmark“) , C-280/00, Rink. p. I-7747. [122] Byla C 16/2007 (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje). [123] OL C 184, 2008 7 22, p. 13. [124] 1991 m. liepos 29 d. Tarybos direktyva 91/440/EEB dėl Bendrijos geležinkelių plėtros (OL L 237, 1991 8 24, p. 25). [125] Bylos N 685/2007 (OL C 140, 2008 6 6, p. 1); N 495/2007 (OL C 152, 2008 6 18, p. 21); N 11/2008 ir N 34/2008 (OL C 38, 2009 2 17, p. 3); N 159/2008 (OL C 202, 2008 8 8, p. 2); N 195/2008 (OL C 329, 2008 12 24, p. 3) ir N 352/2008 (OL C 7, 2008 1 13, p. 1). [126] Byla COMP/M.4786, Deutsche Bahn/Transfesa . [127] Byla COMP/M.5096, RCA/MÁV Cargo. [128] OL C 245, 2008 9 26, p. 2. Taip pat žr. pranešimą spaudai IP/08/1063, 2008 7 1. [129] OL C 266, 2008 10 21, p. 2. Taip pat žr. pranešimą spaudai IP/08/1566, 2008 10 22. [130] Komisijos komunikatas, kuriame išdėstomos jūrų greitkelių projektui pradėti teikiamą Bendrijos finansavimą papildančios valstybės pagalbos teikimo gairės (OL C 317, 2008 12 12, p. 10). [131] OL C 13, 2004 1 17, p. 3. [132] Nustatyta 2006 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1692/2006 (OL L 328, 2006 11 24, p. 1). [133] OL L 228, 1996 9 9, p. 1. [134] Byla C 58/2002 (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje). [135] Byla C16/2008 (OL C 126, 2008 5 23, p. 16). [136] Reglamentas (EB) Nr. 1008/2008 dėl oro susisiekimo paslaugų teikimo Bendrijoje bendrųjų taisyklių, pakeičiantis reglamentus Nr. 2407/92, 2408/92 ir 2409/92 (vadinamasis trečiasis paketas) (OL L 293, 2008 10 31, p. 3). [137] Siūlomas reglamentas pakeis Reglamentą (EB) Nr. 2299/89 (OL L 220, 1989 7 29, p. 1). [138] Bylos N 321/2008, N 322/2008 ir N 323/2008 (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje). [139] Byla C 61/2007 (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje). [140] Byla NN 31/2008 (OL C 184, 2008 7 22, p. 34). [141] Byla C 26/2008 (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje). [142] Byla N 510/2008 (OL C 46, 2009 2 25, p. 6). [143] Byla C 48/2006 (OL L 346, 2008 12 23, p. 1). [144] Byla T-196/04, Ryanair prašymas panaikinti 2004 m. vasario 12 d. Komisijos sprendimą 2004/393/EB dėl pagalbos, kurią Ryanair įsikuriant Šarlerua oro uoste suteikė Valonijos regionas ir Briuselio Pietų Šarlerua oro uostas. [145] Byla COMP/M.5181. [146] Byla COMP/M.5141. [147] Žr. pranešimą spaudai IP/08/459, 2008 3 18. [148] Byla COMP/39.514, 2008 m. sausio 15 d. Komisijos sprendimas pradėti farmacijos sektoriaus tyrimą pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2003 17 straipsnį . Daugiau informacijos galima rasti adresu http://ec.europa.eu/competition/sectors/pharmaceuticals/inquiry/index.html. [149] Farmacijos sektoriaus tyrimas, parengtinė ataskaita, Konkurencijos generalinio direktorato tarnybų darbinis dokumentas, 2008 11 28. [150] Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui – Spręsti kylančių maisto produktų kainų klausimą – Nurodymai dėl ES veiksmų (COM(2008) 321 galutinis, 2008 5 20). Komunikate nagrinėjami struktūriniai bei cikliniai veiksniai ir siūlomos trijų krypčių politinės priemonės, įskaitant trumpalaikes priemones remiantis Bendrosios žemės ūkio politikos (BŽŪP) būklės patikrinimu ir mažmeninės prekybos sektoriaus stebėjimu, iniciatyvas, kuriomis siekiama didinti žemės ūkio produktų pasiūlą ir užtikrinti aprūpinimo maistu saugumą, įskaitant tausių naujos kartos biodegalų gamybos skatinimą, ir iniciatyvas, kuriomis siekiama prisidėti prie pasaulio šalių pastangų spręsti kainų padidėjimo poveikio skurdiems gyventojams klausimą. [151] Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui bei Regionų komitetui – Maisto produktų kainos Europoje (COM(2008) 821 galutinis, 2008 12 9). [152] Byla COMP/M.5046, Friesland Foods/Campina (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje). [153] Byla COMP/M.4980, ABF/GBI BUSINESS (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje). [154] Byla COMP/M.5047 , REWE/ADEG (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje). [155] 2008 m. vasario 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/6/EB, iš dalies keičianti Direktyvą 97/67/EB, siekiant visiško Bendrijos pašto paslaugų vidaus rinkos suformavimo (OL L 52, 2008 2 27, p. 3). [156] Byla C 36/2007, Skundas dėl neteisėtos Vokietijos valstybės pagalbos, skirtos Deutsche Post (OL C 245, 2007 10 19, p. 21). [157] Byla C 48/2006, Vokietijos priemonės DHL ir Leipcigo–Halės oro uosto naudai (OL L 346, 2008 12 23, p. 1). [158] 2008 m. Konkurencijos generalinis direktoratas gavo iš piliečių apytikriai 2 500 laiškų antimonopoliniais, susijungimų ir valstybės pagalbos klausimais. [159] Dėl papildomos informacijos žr. http://ec.europa.eu/competition/sectors/media/online_commerce.html. [160] Žr. pranešimą spaudai IP/08/1829, 2008 11 28. [161] Žr. pranešimą spaudai IP/08/1877, 2008 12 3. [162] Daugiau kaip 55 % buvo susiję su EB sutarties 81 straipsnio taikymu (daugiausia kartelių srityje), 30 % – su EB sutarties 82 straipsnio taikymu, o likę – su EB sutarties 81 ir 82 straipsnių taikymu (visų pirma energetikos, maisto, žiniasklaidos, transporto, telekomunikacijų ir pašto paslaugų sektoriuose). [163] 2005 m. gegužės 26 d. Pagrindų susitarimas dėl Europos Parlamento ir Komisijos santykių; 2005 m. lapkričio 7 d. Europos Komisijos ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto bendradarbiavimo protokolas; 2005 m. lapkričio 17 d. Protokolas dėl Europos Komisijos ir Regionų komiteto bendradarbiavimo tvarkos.