AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

•Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

Nusikalstamos grupės, įskaitant teroristus, veikia skirtingose valstybėse narėse, o jų turtas, įskaitant banko sąskaitas, paprastai yra įvairiose ES arba net ne ES šalyse. Jie naudojasi šiuolaikinėmis technologijomis, kad galėtų per kelias valandas pervesti pinigus iš vienos banko sąskaitos į kitą ir iš vienos valiutos į kitą.

Atliekant sunkių nusikalstamų veikų tyrimus itin svarbu laiku gauti informaciją. Neturint finansinės informacijos gali būti prarasta galimybė ištirti sunkius nusikaltimus, sutrukdyti nusikalstamai veiklai, sustabdyti teroristinius išpuolius ir nustatyti ir įšaldyti pajamas iš nusikaltimų. Neturint informacijos apie visas įtariamajam priklausančias sąskaitas, gali būti įšaldyta tik turto dalis, o įtariamasis, sužinojęs apie tai, gali iš kitų sąskaitų pašalinti nepastebėtas lėšas. Daug tyrimų atsiduria aklavietėje todėl, kad nebuvo laiku, tiksliai ir visapusiškai užtikrinta prieiga prie atitinkamų finansinių duomenų.

Dabartinė finansinės informacijos gavimo ir keitimosi ja tvarka yra lėta, palyginti su sparčiu lėšų perdavimo Europoje ir pasaulyje tempu. Reikia per daug laiko finansinei informacijai gauti, todėl mažėja tyrimų ir baudžiamojo persekiojimo veiksmingumas. Reikia greitesnių ir veiksmingesnių būdų informacijai apie banko sąskaitas, finansinei informacijai ir finansinei analizei gauti ir ja keistis. Sėkmingai ištyrus daugiau nusikalstamų veikų padidės apkaltinamųjų nuosprendžių ir turto konfiskavimo atvejų skaičius. Tai padės sutrikdyti nusikalstamą veiklą ir padidinti saugumą valstybėse narėse ir visoje Sąjungoje.

2016 m. vasario 2 d. Komisija priėmė Kovos su teroristų finansavimu stiprinimo veiksmų planą, kuriame išdėstyta, kaip Komisija sieks atnaujinti Ketvirtąją kovos su pinigų plovimu direktyvą. Be to, šiame plane taip pat raginama nustatyti kliūtis, trukdančias susipažinti su informacija, ja keistis ir naudotis, taip pat trukdančias finansinės žvalgybos padalinių (toliau – FŽP) operatyviniam bendradarbiavimui, ir prireikus – teikti pasiūlymus dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų.

2017 m. gruodžio mėn. Sąjungos teisėkūros institucijos susitarė dėl keleto svarbių Ketvirtosios kovos su pinigų plovimu direktyvos pakeitimų (Penktoji kovos su pinigų plovimu direktyva). Jie susiję su privalomu nacionalinių centralizuotų banko sąskaitų registrų arba duomenų paieškos sistemų, prie kurių FŽP ir kovos su pinigų plovimu institucijos turėtų prieigą, sukūrimu visose valstybėse narėse.

Tačiau atsižvelgiant į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 114 straipsnyje nustatytą direktyvų teisinį pagrindą, kovos su pinigų plovimu direktyvose nenustatytos tikslios sąlygos, kuriomis valstybių narių kompetentingos institucijos ir įstaigos, atsakingos už nusikalstamų veikų prevenciją, nustatymą, tyrimą ar baudžiamąjį persekiojimą už jas (toliau – kompetentingos institucijos), galėtų naudoti finansinę ir kitą informaciją tam tikrų nusikalstamų veikų prevencijos, nustatymo, tyrimo ar baudžiamojo persekiojimo už jas tikslams. Jos daugiausia susijusios su pastangomis užkirsti kelią pinigų plovimui, susijusiems pirminiams nusikaltimams ir teroristų finansavimui, o jose nustatyti įpareigojimai yra tiesiogiai susiję su įpareigotaisiais subjektais, t. y. ekonominės veiklos vykdytojais, įmonėmis ir specialistais.

Dauguma kompetentingų institucijų šiuo metu neturi tiesioginės prieigos prie centralizuotuose banko sąskaitų registruose arba duomenų paieškos sistemose laikomos informacijos apie banko sąskaitų turėtojų tapatybę. Tokie registrai ir sistemos šiuo metu veikia 15 valstybių narių, tačiau tik 6 valstybių narių kompetentingos institucijos (ir ne visos) turi tiesioginę prieigą. Todėl jos paprastai prašo informacijos arba visoms savo valstybės narės finansų įstaigoms teikdamos bendruosius prašymus, arba, jei joms suteikta netiesioginė prieiga, teikdamos prašymą per tarpininką.

Pateikusi bendrąjį prašymą kompetentinga institucija turi sulaukti atsakymo iš kiekvienos finansų įstaigos. Dėl to kyla realus didelio vėlavimo pavojus, kuris gali pakenkti nusikalstamų veikų tyrimams. Be to, tai daro poveikį tarpvalstybiniam bendradarbiavimui. Dažnai laikas, kurio reikia finansinei informacijai gauti iš bankų skirtingose valstybėse narėse, skiriasi, todėl bendradarbiavimas gali būti dar labiau vilkinamas. Pagal Penktosios kovos su pinigų plovimu direktyvos 32a straipsnio 4 dalį Komisija iki 2020 m. birželio mėn. turi pateikti Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą, kurioje bus įvertintas galimas būsimas centralizuotų banko sąskaitų registrų sujungimas. Komisija šį vertinimą ir išvadas pateiks iki 2019 m. vidurio.

Todėl šiame pasiūlyme nustatyta kompetentingų institucijų tiesioginė prieiga prie nacionalinių centralizuotų banko sąskaitų registrų arba duomenų paieškos sistemų. Kompetentingos institucijos, kurioms suteikiama prieiga, taip pat yra mokesčių administratoriai ir kovos su korupcija institucijos, pagal nacionalinę teisę atliekantys nusikalstamų veikų tyrimus. Tai ir turto susigrąžinimo tarnybos, atsakingos už nusikalstamu būdu įgyto turto sekimą ir nustatymą, galbūt siekiant jį įšaldyti ir konfiskuoti. Siekiant užtikrinti, kad „nusikalsti nebūtų pelninga“ ir kad nusikaltėliai netektų pelno, būtina užtikrinti, kad turto susigrąžinimo tarnyboms būtų suteiktos tinkamos priemonės informacijai, reikalingai jų užduotims atlikti, gauti. Europolui taip pat bus suteikta netiesioginė prieiga per valstybių narių nacionalinius padalinius. Europolas neatlieka nusikalstamų veikų tyrimų, tačiau remia valstybių narių veiksmus. Neturėdamas prieigos prie finansinės informacijos, įskaitant nacionaliniuose centralizuotuose banko sąskaitų registruose ir duomenų paieškos sistemose esančią informaciją, Europolas negali pasinaudoti visomis savo analitinių gebėjimų galimybėmis. Apie šiuos apribojimus išsamiai kalbama 2017 m. paskelbtoje Europolo ataskaitoje „Nuo įtarimų prie veiksmų“.

Kalbant apie FŽP tarpusavio ir FŽP ir kompetentingų institucijų bendradarbiavimą, nepaisant to, kad jis jau yra reglamentuojamas pagal Ketvirtąją kovos su pinigų plovimu direktyvą, tiek FŽP, tiek kompetentingos institucijos ir toliau susiduria su tarpusavio bendravimo kliūtimis. 2016 m. gruodžio mėn. 28 ES FŽP pateikė bendrą analitinės apžvalgos ataskaitą, kurios tikslas – nustatyti šias kliūtis ir pasiūlyti sprendimų. 2017 m. birželio mėn. paskelbtame Komisijos tarnybų darbiniame dokumente dėl FŽP bendradarbiavimo gerinimo atsižvelgiama į analitinės apžvalgos ataskaitos rezultatus ir nurodomi klausimai, kurie galėtų būti sprendžiami konsultuojantis ir stiprinant bendradarbiavimą, kuris yra ES FŽP platformos atliekamo darbo dalis, taip pat kiti klausimai, dėl kurių reikėtų priimti reguliavimo sprendimų.

Be to, Europos Parlamentas, apgailestaudamas dėl to, kad valstybių narių požiūriai į kovą su finansiniais nusikaltimais nėra geriau suderinti, paragino Sąjungą patenkinti poreikį veiksmingiau keistis informacija ir glaudžiau koordinuoti atitinkamų nacionalinių institucijų veiklą, kad būtų pasiekta geresnių rezultatų, be kita ko, priimant būtinus Sąjungos teisės aktus.

Todėl šiame pasiūlyme numatomomis priemonėmis siekiama supaprastinti finansinės ir kitos informacijos naudojimą, siekiant veiksmingiau užkirsti kelią sunkiems nusikaltimams ir kovoti su jais, be kita ko tarpvalstybiniu mastu. Konkrečiau, kompetentingos institucijos turės daugiau galimybių laiku susipažinti su centralizuotuose banko sąskaitų registruose arba duomenų paieškos sistemose esančia informacija, kaip nustatyta Ketvirtojoje kovos su pinigų plovimu direktyvoje. Be to, jame užtikrinamas aukštas pagrindinių teisių, visų pirma teisės į asmens duomenų apsaugą, apsaugos lygis ir sumažinama kompetentingoms institucijoms ir bankų sektoriui tenkanti administracinė našta, susijusi su bendrųjų prašymų procedūra. Tiesioginė prieiga yra pati greičiausia prieigos prie informacijos rūšis.

Šiuo pasiūlymu taip pat supaprastinamas FŽP tarpusavio ir FŽP ir kompetentingų institucijų bendradarbiavimas. Jame apibrėžiama, kokios rūšies informacijos (finansinės informacijos, finansinės analizės, teisėsaugos informacijos) gali prašyti atitinkamos kompetentingos institucijos ir FŽP, ir nurodomas išsamus nusikalstamų veikų, dėl kurių kiekviena institucija gali keistis informacija kiekvienu konkrečiu atveju, t. y. konkrečiam tyrimui, sąrašas. Jame nustatyti terminai, iki kurių FŽP turėtų keistis informacija, ir reikalavimas naudoti saugų ryšių kanalą, kad informacija būtų keičiamasi geriau ir sparčiau. Galiausiai jame reikalaujama, kad valstybės narės paskirtų visas kompetentingas institucijas, turinčias teisę prašyti informacijos. Taip užtikrinamas platesnio masto ir veiksmingesnis ir kartu proporcingas keitimasis informacija.

Atsižvelgdama į tai Komisija pabrėžia, kad finansinės žvalgybos padaliniams reikia suteikti pakankamai išteklių, kad jie galėtų vykdyti savo užduotis, kaip to reikalaujama pagal Ketvirtąją kovos su pinigų plovimu direktyvą. Be to, kaip reikalaujama Penktosios kovos su pinigų plovimu direktyvos 65 straipsnio 2 dalyje, Komisija iki 2019 m. birželio mėn. įvertins FŽP bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis sistemą ir kliūtis, taip pat galimybes gerinti Sąjungos FŽP bendradarbiavimą, įskaitant galimybę sukurti koordinavimo ir paramos mechanizmą.