Teikiant pesticidų naudojimo žemės ūkyje statistiką, ataskaitinis laikotarpis turi būti ne ilgesnis kaip 12 mėnesių per kiekvieną penkerių metų laikotarpį. Pirmasis penkerių metų laikotarpis prasidėjo pirmaisiais kalendoriniais metais nuo 2009 m. gruodžio 30 d. Šie duomenys ir kokybės ataskaitos turi būti pateikti per 12 mėnesių nuo kiekvieno penkerių metų laikotarpio pabaigos. Taigi 2015 m. gruodžio mėn. buvo perduoti pirmojo penkerių metų laikotarpio (2010–2014 m. ataskaitinių laikotarpių imtinai) duomenys ir kokybės ataskaitos.

Reglamento 2 straipsnio a punkte pesticidai apibrėžiami kaip augalų apsaugos produktai (AAP), kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 2 straipsnio 1 dalyje, arba kaip biocidiniai produktai, kaip apibrėžta Direktyvos 98/8/EB 2 straipsnio 1 dalyje. Reglamente nustatyta, kad valstybės narės turi kiekvienais metais perduoti Komisijai statistinius duomenis apie rinkai kasmet pateiktus pesticidus (pesticidų pardavimo statistiką). Be to, jos turi kas penkerius metus pateikti statistiką apie žemės ūkyje naudojamus pesticidus (pesticidų naudojimo statistiką). Turi būti pateikiami ir konfidencialūs duomenys. Valstybės narės taip pat turi teikti Komisijai perduotų duomenų kokybės ataskaitas, o Komisija savo ruožtu turi įvertinti šių duomenų kokybę.

Kalbant apie tikslumą, patikimumą ir palyginamumą, dauguma šalių teigė, kad, jų nuomone, pateikti duomenys yra tikslūs, nes pirminius pesticidų pardavimo duomenis jos gauna iš administracinių šaltinių arba leidimo teikti produktą rinkai turėtojų. Be to, su imtimis susijusios klaidos yra neaktualios, nes buvo registruojamos tik tikrosios administracinės vertės, o įverčiai arba imtys nenaudoti. Tačiau taikyti įvairūs duomenų rinkimo metodai.

apskritai teisės aktuose dėl pesticidų statistikos turėtų būti atsižvelgiama į suderintus rizikos rodiklius, kuriuos Komisija turi parengti pagal Tausiojo pesticidų naudojimo direktyvos (toliau – TPND) 15 straipsnį, ir, taikant tuos teisės aktus, turėtų būti lengviau, naudojantis statistiniais duomenimis, apskaičiuoti rizikos rodiklius. Negali būti laikoma, kad statistinių duomenų apie pesticidus rinkimas ir jų naudojimas apskaičiuojant riziką yra visiškai atskiros užduotys. Būtų logiška pirmiau apskaičiuoti rizikos rodiklius, o po to priimti sprendimus dėl duomenų, kuriuos šiuo tikslu reikia surinkti. Manoma, kad šį klausimą reikia aptarti nuodugniau, o TPND darbo grupėje bus konsultuojamasi ir su valstybėmis narėmis;

suinteresuotieji subjektai siūlo pritaikyti teisės aktus taip, kad būtų galima skelbti žemesniu lygmeniu apibendrintus duomenis, nes jų gali prireikti rizikos rodikliams apskaičiuoti. Pripažinta tai, kad sunku iš ūkininkų surinkti naudingų duomenų apie pesticidų naudojimą ir kad valstybės narės dėl to patiria nemažai išlaidų, taip pat kad sunku visos ES lygmeniu susitarti dėl kultūrinių augalų, kurie yra aktualūs šiuo požiūriu, nes įvairiose Europos klimato zonose nuomonė dėl šių augalų gali gerokai skirtis;

pesticidų naudojimas yra viena iš taršos priežasčių ir tai tiesiogiai veikia visų pirma biologinės įvairovės, vandens telkinių ir dirvožemio būklę. Siekiant šį poveikį tinkamai pašalinti, svarbu užtikrinti, kad politikos formuotojai galėtų kiekybiškai įvertinti riziką ir taršos pesticidais lygmenį. Tai taip pat padėtų geriau įgyvendinti esamas aplinkos politikos priemones ir nustatyti kitas dar nepašalintas politikos spragas, kad būtų galima išspręsti dėl pesticidų naudojimo kylančius sunkumus. Šiuo metu įgyvendinamos politikos priemonės, dėl kurių reikia rinkti duomenis, yra ES biologinės įvairovės strategija iki 2020 m., bendra žemės ūkio politika (BŽŪP), Vandens pagrindų direktyva ir dirvožemio apsaugos teminė strategija;

pesticidų naudojimo ir pardavimo statistika yra pernelyg apibendrinta, kad būtų galima ja veiksmingai remtis atliekant rizikos aplinkai vertinimą. Kad būtų galima atlikti išsamią pesticidų naudojimo poveikio ekosistemoms analizę, reikalingi duomenys apie tai, kokie kultūriniai augalai yra apdorojami konkrečiomis pesticidų veikliosiomis medžiagomis, ir informacija apie ekosistemų, kuriose tie augalai auginami, rūšis. Duomenys apie keliamą pavojų, t. y. toksikologines (ekotoksikologines) savybes, yra susiję su veikliosiomis medžiagomis. Taigi siekiant suprasti riziką, vienintelis būdas veiksmingai susieti duomenis apie keliamą pavojų ir duomenis apie poveikį yra duomenis apie konkrečių pesticiduose esančių veikliųjų medžiagų naudojimo mastą suskirstyti pagal kultūrinius augalus, plotus ir ekosistemų rūšis. Be to, siekiant suprasti, kokia veikliųjų medžiagų, apsauginių medžiagų ir sinergiklių mišinių sąveika lemia visokeriopą pesticidų poveikį, reikėtų taikyti bendros rizikos vertinimo metodus;

reglamentu nereikalaujama, kad valstybės narės pateiktų informaciją apie ekosistemų, kuriose yra naudojamos šios medžiagos, rūšis. Veikliųjų medžiagų mišinio poveikį ekosistemai, kurioje auginamas kultūrinis augalas, lemia tos ekosistemos savybės, įskaitant biotines ir abiotines ypatybes. Įgyvendinant projektą „Ekosistemų ir jų teikiamų paslaugų nustatymas ir vertinimas“ (angl. mapping and assessment of ecosystems and their services), pateikiama suderinta ekosistemų tipologija. Valstybės narės galėtų remtis šia tipologija, kad galėtų pateikti duomenis apie pesticidų naudojimą visų rūšių ekosistemose, ji taip pat galėtų mums padėti suprasti pesticidų naudojimo keliamą riziką aplinkai. Būtina atlikti išsamią su pesticidų naudojimu susijusios aplinkai keliamos rizikos analizę, kad būtų galima pagrįsti lyginamąjį keistinų medžiagų vertinimą, kaip reikalaujama Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką 50 straipsnyje. Šiuo metu turimų duomenų nepakanka, kad būtų galima tai padaryti;

jei būtų parengta pakankamai išsami pesticidų statistika, ji būtų itin naudinga atliekant tikrosios rizikos žmonių ir gyvūnų sveikatai ir aplinkai, kuri apskritai gali kilti ES naudojant pesticidus, vertinimą atgaline data. Remiantis šia statistika, būtų galima pateikti ne tik parduodamu kiekiu, bet ir rizika pagrįstą tendencijų vertinimą. Kadangi kiekvienos pesticidų veikliosios medžiagos toksiškumas ir poveikio tikimybė skiriasi, informacija apie tendencijas, susijusias su šių medžiagų keliama rizika žmonių ir gyvūnų sveikatai ir įvairių netikslinių grupių organizmams, galėtų būti labai naudinga remiant ES visuomenės sveikatos, vartotojų apsaugos, gyvūnų sveikatos ir aplinkos apsaugos politiką. Šiuo vertinimu būtų papildomas metinis valstybių narių stebimos rizikos, kylančios vartotojams dėl pesticidų likučių, vertinimas;

duomenų konfidencialumo ir svarbos arba naudingumo pusiausvyrą būtų galima užtikrinti išnagrinėjus įvairias duomenų bendrinimo galimybes, pavyzdžiui, galimybę bendrinti duomenis remiantis toksiškumu ir naudojimo tendencijomis. Todėl siūloma užtikrinti Komisijos tarnybų, agentūrų ir kitų susijusių veiklos vykdytojų dialogą ieškant būdų, kaip būtų galima ateityje padidinti duomenų svarbą ir naudingumą.

3.2.Pesticidų naudojimo ne žemės ūkio reikmėms tyrimai

Žemės ūkio sektorius – labiausiai matomas ir tikriausiai didžiausias specialistų sektorius, kuriame naudojami pesticidai. Tačiau kalbant apie bendrą sunaudotų pesticidų kiekį, kitų profesionalių arba neprofesionalių naudotojų indėlis taip pat gali būti daugiau ar mažiau svarbus. Kokybės ataskaitoje numatyta palyginti žemės ūkyje sunaudotų pesticidų kiekį ir bendrą rinkai pateiktų pesticidų kiekį. Ši ataskaita bus teikiama kartu su duomenimis apie pesticidų naudojimą žemės ūkyje. Pagal reglamentą turi būti pateikiama metinė rinkai pateikto pesticidų kiekio statistika ir žemės ūkyje sunaudotų pesticidų statistika. Šie du duomenų rinkiniai nėra visiškai nuoseklūs, nes visai nepateikiama informacijos apie ne žemės ūkio reikmėms naudojamus pesticidus. Į tai buvo atkreiptas dėmesys ir derybose, surengtose iki reglamento patvirtinimo, todėl reglamento II priedo 6 skirsnyje („Kokybės ataskaita“) įrašyta papildoma įtrauka: „– trumpą komercinių ne žemės ūkio paskirties pesticidų naudojimo aprašą, gautą iš bandomųjų tyrimų, kuriems vadovauja Komisija“.

1 pav. Pesticidų naudojimo reikmių apžvalga