LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 119/15

Paraiškos paskelbimas pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 510/2006 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos 6 straipsnio 2 dalį

2011/C 119/09

Šiuo paskelbimu suteikiama teisė pareikšti prieštaravimą paraiškai pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 510/2006 (1) 7 straipsnį. Prieštaravimo pareiškimai Komisijai turi būti pateikti per šešis mėnesius nuo paraiškos paskelbimo.

BENDRASIS DOKUMENTAS

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 510/2006

„FIGUE DE SOLLIÈS“

EB Nr.: FR-PDO-0005-0544-30.03.2006

SKVN ( X ) SGN ( )

Šioje santraukoje informacijos tikslais pateikiami pagrindiniai produkto specifikacijos elementai.

1. Pavadinimas:

„Figue de Solliès“

2. Valstybė narė arba trečioji šalis:

Prancūzija

3. Žemės ūkio produkto arba maisto produkto aprašymas:

3.1. Produkto rūšis:

1.6. klasė. „Švieži ar perdirbti vaisiai, daržovės ir grūdai“

3.2. Produkto, kuriam taikomas 1 punkte nurodytas pavadinimas, aprašymas:

„Figue de Solliès“ yra violetinės Bourjassote Noire veislės figos, parduodamos šviežios ir nepjaustytos; jų skersmuo yra 40 mm ar didesnis. Odelėje neturi matytis vabzdžių padarytų pradūrimų, ji neįplyšusi ir nesustorėjusi nuo lapo trynimosi į ją. „Figue de Solliès“ figoms būdinga saldaus ir rūgštoko skonio pusiausvyra, cukraus kiekis pakavimo metu lygus 14° pagal Brix ar didesnis. Šis violetinis su juodomis gyslelėmis vaisius yra suploto vandens lašo formos, kompaktiškas, tvirtas ir lankstus. Žiedsostis plonas, blyškiai žalios spalvos, minkštimas mėsingas, žvilgus ir sultingas, su daug mažyčių gelsvų grūdelių, jo spalva primena braškių džemą. Kvapas subtilus, ne ypač intensyvus, su arbūzo, meliono, braškių ir kitų raudonųjų vaisių natomis. Skonis sodrus, jaučiama saldaus ir rūgštoko skonio pusiausvyra, valgant vaisius iš pradžių yra traškus, po to tirpsta burnoje, jaučiami intensyvūs augalų, vaisių, gėlių aromatai.

3.3. Žaliavos (taikoma tik perdirbtiems produktams):

—

3.4. Pašarai (taikoma tik gyvūninės kilmės produktams):

—

3.5. Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje:

Auginama ir pakuojama SKVN geografinėje vietovėje.

3.6. Specialios pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės:

Kad būtų išsaugota produkto kokybė, vaisiai pakuojami ir parduodami vieno aukšto padėklais arba dėklais, kurių talpa neviršija 1 kilogramo. Pardavimui pateikiamų partijų vaisiai yra vienodo dydžio ir spalvos.

Dėl produkto pažeidžiamumo ir kad būtų išsaugota jo kokybė ir savybės pakuojama būtinai geografinėje vietovėje. Iš tikrųjų, figoms kenkia vežimas ir galimi sutrenkimai. Todėl veiksmų su šiais vaisiais reikia stengtis atlikti kuo mažiau, o juos supakuoti į talpas (vienaaukščiuose padėkluose ar dėkluose, kurių talpa neviršija 1 kilogramo) reikia nedelsiant, vengiant bet kokio sutraiškymo. Taip pat dėl tokio reikalavimo figas pakuoti reikia iš karto jas atrinkus, taigi – toje vietoje, kur ta atranka buvo atlikta; todėl šiame etape reikalinga geografinės vietovės augintojų patirtis.

3.7. Specialios ženklinimo etiketėmis taisyklės:

Ant kiekvienoje vienetinės pakuotės turi būti:

— saugomos kilmės vietos nuorodos pavadinimas „Figue de Solliès“, užrašytas raidėmis, ne mažesnėmis už didžiausias kitų etiketėje esančių įrašų raides,

— užrašas „appellation d’origine protégée“ (saugoma kilmės vietos nuoroda), įrašomas iškart prieš gaminio pavadinimą ar po jo be tarpinių įrašų,

— „SKVN Figue de Solliès“ logotipas, gamintojų grupės užregistruotas Institut national de la propriété industrielle,

kilmės vietos pavadinimas ir įrašas „appellation d’origine protégée“ turi būti ne tik ant etiketės, bet ir lydraščiuose bei sąskaitose.

4. Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas:

„Figue de Solliès“ nuoroda ženklinamų figų geografinė vietovė yra Prancūzijos pietryčiuose esančiame Varo departamente, Provanso-Alpių-Žydrojo Kranto regione. Į geografinę vietovę įtraukta 15 savivaldybių, iš kurių 2 teritorija įtraukta ne visa. Tai Belgentier, Carqueiranne, Cuers, La Crau, La Farlède, La Garde, Hyères, La Londe-Les-Maures, Pierrefeu-du-Var (A1, A2, A3, A4, A5, B1, B2, B3, B4, C1, C2p, C3, D5p, D6p, E5, E6, E7, E8, E9, E10, E11, E12 dalys), Puget-Ville (A1, A2, A3, A4, A5, A6, A7, A8, A9, B1, B2, B3, B4, C, D1, D2, D3, D4, E1, E2, E3, E4 , F10 dalys), Le Pradet, Solliès-Pont, Solliès-Toucas, Solliès-Ville ir La Valette-du-Var savivaldybės.

Merijai pateikti kartografiniai dokumentai tų savivaldybių, kurių teritorija į geografinę vietovę patenka ne visa.

Nustatant šios vietovės ribas remtasi su geografija (tarp metamorfinės Maurų masyvo zonos rytuose ir kalkinio Provanso reljefo vakaruose), oro sąlygomis (krituliai, drėgnis, Vinklerio indeksas (pranc. indice de Winkler), geologija (daugiau ar mažiau dūlėjimo paveikti smiltainio ir raudonos bei raudonai violetinės spalvos argilitų klodai), dirva (rudžemiai, gili dirva, žvyržemiai) ir su papročiais (veislė ir patirtis) susijusiais kriterijais.

5. Ryšys su geografine vietove:

5.1. Geografinės vietovės ypatumai:

Viduramžiais figų auginimas Soljes baseine nepaprastai suklestėjo – čia buvo idealios sąlygos, dėl kurių visiškai atsiskleidė jų kokybė ir tipiškumas. Tačiau, kaip poetiškai rašoma 1898 m. rugpjūčio 14 d. laikraštyje „Le Petit Marseillais“, tikruoju „Provanso sodu“ Soljes baseinas dėl figų auginimo tapo XIX a. pabaigoje. Remiantis Varo departamento žemės ūkio 1903 m. statistikos duomenimis Soljes kantone išauginama 1 100 tonų figų. Būtent XIX a. pabaigoje ir ypač XX a. pradžioje „Figue de Solliès“ įsitvirtina prekyboje ir patenkinama pirkėjų Prancūzijoje paklausa, tam padeda geležinkelio linijos, kaip 1962 m. pažymi Roger Livet savo knygoje „Habitat Rural et structures agraires en Basse Provence“ („Gyvenimas kaime ir žemės ūkis Žemutiniame Provanse“).

Visa geografinė vietovė yra pietvakariniame šiaurinių Maurų masyvo ir Tulono permo periodo įdubos pakraštyje. Jai būdingi vidutiniai ir žemi Gapo ir Réal Martin upių baseinai, sudarantys lygumą su slėniais. Soljes baseino ypatumas – jį supančios aukštumos, dėl to oro sąlygos čia specifinės. Vyrauja šiltas figmedžiams tinkantis Viduržemio jūros klimatas, vidutinis metinis kritulių kiekis – 700–800 mm, o šalnų pavojus labai nedidelis. Soljes baseinas yra tektoninės sandūros vietoje, tarp metamorfinės Maurų masyvo zonos rytuose ir kalkinės Provanso zonos vakaruose. Vietovei būdingi daugiau ar mažiau dūlėjimo paveikti smiltainio ir raudonos bei raudonai violetinės spalvos argilitų klodai. Šių permo periodo uolų dūlėjimo produktai yra daugiausia susimaišę (šiauriniame pakraštyje ir centrinėje dalyje) su dideliu smėlio dumblo – dumblo smėlio kiekiu, kuriame yra daug kalkinio žvyržemio. Rytinis šio baseino pakraštys padengtas smėlio dumblo – dumblo smėlio sąnašomis, kurios yra daugiau mažiau susimaišiusios su silicio turinčiu žvyržemiu. Dirvožemis, kuriame auga figmedžiai, yra smėlio dumblo – dumblo smėlio, daugiau ar mažiau žvyruotas, gilus, gerai drenuotas, vidutiniškai kalkinis, susidaręs ant eliuvinių ir koliuvinų sąnašų.

Geografinė vietovė taip pat pasižymi tuo, kad čia dominuoja Bourjassotte Noire figų veislė, ji auginama pagal tradicinius būdus, naudojamus geografinėje vietovėje. Bourjassotte Noire veislė auginama beveik vien tik „Figue de Solliès“ geografinėje vietovėje. Remiantis Viduržemio jūros Ronos upės baseino (pranc. Bassin Rhône Méditerranée – BRM) vaisių ir daržovių skyriaus duomenimis, geografinėje gamybos vietovėje išaugintų Bourjassotte Noire veislės figų dalis 2006 m. sudarė 90 % Prancūzijoje užregistruoto kiekio. Geografinėje gamybos vietovėje „Figue de Solliès“ sudaro 74 % viso figmedžiais užsodinto ploto ir 77 % viso kiekio.

5.2. Produkto ypatumai:

Savybės

„Figue de Solliès“ figos yra didesnės už Europos rinkoje esančias vidutinio dysžio figas. „Figue de Solliès“ dydis yra 40 mm ar daugiau. Skonis originalus dėl Europoje unikalios saldumo ir rūgštumo pusiausvyros. Bourjassotte Noire veislės figų mažesniu mastu galima rasti ir kituose auginimo baseinuose, tačiau ne geografinėje gamybos vietovėje išaugintų figų skonis neturi „Figues de Solliès“ būdingų ypatumų, nors išoriškai jos panašios. „Figue de Solliès“ skoniui originalumą suteikia puiki saldumo ir rūgštumo pusiausvyra, o kitų auginimo baseinų Bourjassotte Noire veislės figos yra greičiau rūgštokos, nei salstelėjusios arba jų organoleptinės savybės nėra tokios turtingos dėl pernelyg ankstyvo derliaus nuėmimo. Rūgštumo-saldumo pusiausvyrą lemia figose pakavimo metu esantis ne mažesnis nei 14 °Brix cukraus kiekis.

Šios figos taip pat vertinamos dėl tinkamumo ilgiau laikyti – tinkamomis sąlygomis jos gali būti laikomos kelias dienas (vaisiai neįplyšta).

„Figue de Solliès“ galima atpažinti iš suploto lašo formos, violetinės spalvos su juodomis gyslelėmis (ne mažiau kaip 80 % odelės yra violetinės spalvos), kompaktiškumo, tvirtumo, lankstumo, sultingumo ir žvilgaus minkštimo.

Pripažinimas

Auginimo vietos ypatumai „Figue de Solliès“ suteikia tokių organoleptinių savybių, kurios valgytojo nenuvilia. „Figue de Solliès“ žinomos toli už auginimo vietovės ribų. Jomis prekiaujama ir vietos rinkoje, ir nacionaliniu mastu. Šių figų visų pirma galima rasti Lione ir Paryžiuje, kur jos labai vertinamos, taip pat Šveicarijoje ir Vokietijoje. Nuo 8-ojo dešimtmečio pradžios jomis imta plačiau prekiauti ir prekybos centruose.

Dėl savo gero vardo „Figue de Solliès“ labai vertinamos maisto ruošimo pramonėje. Žinomi restoranai siūlo gausybę patiekalų iš figų, skirtų valgyti tiek prie sūraus, tiek prie saldaus maisto. „Figue de Solliès“ žinomumą rodo ir moterims skirtų žurnalų maisto skyreliuose bei receptų knygose pateikiami patiekalų iš figų receptai. Labiausiai figa pagerbta Provanso virtuvės šefo Guy Gedda 2004 m. išleistu vien tik „Figue de Solliès“ skirtu darbu „La Magie de la Figue dans la Cuisine Provençale“ („Figos magija Provanso virtuvėje“); tai galutinis vis augančio „Figue de Solliès“ žinomumo įrodymas.

5.3. Priežastinis geografinės vietovės ir produkto, kuriam suteikta SKVN, kokybės ar savybių arba geografinės vietovės ir kurios nors produkto, kuriam suteikta SGN, savybės, gero vardo ar kitos ypatybės ryšys:

Soljes baseino ypatumas yra jį supančios aukštumos, dėl to oro sąlygos čia specifinės. Vyrauja šiltas figmedžiams tinkantis Viduržemio jūros klimatas, vidutinis metinis kritulių kiekis – 700–800 mm, o šalnų pavojus labai nedidelis. Dėl didelio su klimatu susijusio saulėtumo refraktometrinė vertė per visą derliaus nuėmimo laikotarpį būna ne mažesnė nei 14 °Brix. Geologiniu požiūriu dirvožemis Soljes baseine yra labai mišrus, bet daugiausia esama sveiko profilio dumblo smėlio dirvos su dideliu hidrologiniu potencialu; taip užtikrinamas greitas figmedžių augimas ir lapuotumas, dėl kurių, savo ruožtu, „Figue de Solliès“ įgauna turtingą skonį ir rūgštumo-saldumo pusiausvyrą. Šiame dirvožemyje mažai kalcio (mažiau nei 20 %), dėl to figos yra mėsingos ir sultingos, didesnės nei 40 mm, o dėl tikrai žinomos mineralų gausos čia išaugintų figų skonis turtingas.

Prie šių figoms palankių gamtinių sąlygų prisideda protėvių patirtis, pasireiškianti visų pirma figmedžius sodinant, genint, sumaniai drėkinant, nuimant derlių, vaisius atrenkant ir pakuojant. Ši patirtis pirmiausia išryškėja sodinimo sektoriuje figmedžius sodinant 2 m aukščio neviršijančiomis eilėmis („vergers piéton“) ir jiems suteikiant vyno taurės formą („en gobelet“) bei nuimant derlių (rugpjūčio 15 d.–lapkričio 15 d.); tą atlieka daug kvalifikuotų darbininkų, išmokytų rankomis raškyti vaisius tiesiai nuo medžio, kai vaisių branda yra tinkamiausia (derlių pradedama nuimti, kai 80 % figų 80 % odelės paviršius įgauna violetinę spalvą). Toliau bręsdamas vaisius įgauna „Figue de Solliès“ būdingas savybes – tampa minkštas, sultingas ir žvilgus. Vietinė patirtis atsiskleidžia ir šiuos ypač lepius vaisius atrenkant ir pakuojant.

Dėl visų šių palankių veiksnių „Figue de Solliès“ Prancūzijoje užauginama daugiausia – jos sudaro 58 % nacionalinės produkcijos, arba daugiau nei 1 900 tonų per metus.

Nuoroda į paskelbtą specifikaciją:

(Reglamento (EB) Nr. 510/2006 5 straipsnio 7 dalis)

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCFigueDeSollies.pdf

(1) OL L 93, 2006 3 31, p. 12.