Komisijos komunikatas Parlamentui ir Tarybai - Europos kaimynystės politikos įgyvendinimas 2007 m. {SEC (2008) xx01} {SEC (2008) xx02} {SEC (2008) xx03} {SEC (2008) xx04} {SEC (2008) xx05} {SEC (2008) xx06} {SEC (2008) xx07} {SEC (2008) xx08} {SEC (2008) xx09} {SEC (2008) xx10} {SEC (2008) xx11} {SEC (2008) xx12} {SEC (2008) xx13} /* KOM/2008/0164 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, xxx COM (2008) 164 KOMISIJOS KOMUNIKATAS PARLAMENTUI IR TARYBAI Europos kaimynystės politikos įgyvendinimas 2007 m.{SEC (2008) xx01}{SEC (2008) xx02}{SEC (2008) xx03}{SEC (2008) xx04}{SEC (2008) xx05}{SEC (2008) xx06}{SEC (2008) xx07}{SEC (2008) xx08}{SEC (2008) xx09}{SEC (2008) xx10}{SEC (2008) xx11}{SEC (2008) xx12}{SEC (2008) xx13} APLINKYBėS Vykdydamos Europos kaimynystės politiką (EKP), ES ir jos partnerės per pastaruosius kelerius metus padarė didelę pažangą: jos sustiprino tarpusavio bendradarbiavimą ir jį labiau pritaikė pagal partnerių poreikius ir tikslus. EKP palaipsniui tampa abiem pusėms naudinga, reformoms ir plėtrai skirta partneryste, kuria mūsų kaimynams padedama priartėti prie ES, teikiama naujų privalumų jų ir mūsų piliečiams bei skatinama regioninė integracija už ES sienų . Šiame komunikate apžvelgiama ES santykių su kaimyninėmis šalimis, dalyvaujančiomis EKP[1], plėtra. Jame nagrinėjamas laikotarpis nuo 2006 m. lapkričio mėn.[2] Komisijos 2007 m. gruodžio mėn. komunikate[3] nustatytos sritys, kuriose ES turi nuveikti daugiau, pirmiausia prekybos ir ekonominės integracijos, judumo arba regioninių konfliktų sprendimo srityse. Struktūros ir priemonės, kuriomis remiantis palaikomas dialogas ir bendradarbiavimas, dabar jau veikia tinkamai. Jos aptariamos antroje dalyje. Dar svarbiau tai, kad ES ir jos partnerių santykiai vis labiau intensyvėja, jais remiantis sudaryta išsami ES pavyzdžiu pagrįstų reformų priėmimo ir įgyvendinimo darbotvarkė daugelyje šalių ir sektorių. Trečioje dalyje pateikiama didelės šalių partnerių pasiektos pažangos santrauka bei nurodomos sritys, kur ir toliau reikia dėti pastangas. Daugiau informacijos galima rasti konkrečios šalies pažangos ataskaitose ir sektorių pažangos ataskaitoje priede, kur jos pridėtos kaip tarnybų darbiniai dokumentai. Šių ataskaitų tiesiogiai lyginti negalima, nes EKP partnerės pasižymi politiniais, ekonominiais, socialiniais ir kultūriniais skirtumais, be to, skiriasi jų vykdomų reformų eilės tvarka ir svarba. Šiame komunikate ir jo prieduose pateikta valdymo pažangos analize bus remiamasi priimant sprendimą dėl lėšų paskirstymo pagal valdymo priemonę 2008 m. 4 dalyje aptariama daugiašalių ES ir jos partnerių santykių pokyčiai. 5 dalyje pateikiamos išvados dėl tolesnės dvišalių ES santykių su šalimis partnerėmis plėtros. INSTITUCINė STRUKTūRA Sutartiniai santykiai. Su ENP priklausančiomis šalimis, išskyrus Baltarusiją, Libiją ir Siriją, buvo pasirašyti Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimai (rytuose) bei Asociacijos susitarimai (pietuose). Remdamosi didele anksčiau padaryta pažanga, 2007 m. kovo mėn. ES ir Ukraina pradėjo derybas dėl naujo glaudesnio bendradarbiavimo susitarimo (NGBS), kuriuo siekiama Ukrainą kuo labiau priartinti prie ES, remiant tolesnes vidaus reformas, palaipsniui įtraukiant Ukrainos ekonomiką į vidaus rinką ir, kur įmanoma, apimant daugiau sričių nei Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarime bei ES ir Ukrainos veiksmų plane. Jau įvyko septyni derybų etapai, ir abi pusės daug dirba, kad sukurtų naują visapusę, jų stiprėjantiems santykiams nustatyti skirtą sistemą. 2008 m. vasario mėn., t. y. tą patį mėnesį, kai užbaigtas Ukrainos derybų dėl narystės PPO procesas, pradėtos derybos dėl glaudaus bendradarbiavimo plataus masto laisvos prekybos erdvės, kuri yra svarbiausias NGBS elementas. 2007 m. spalio mėn. Taryba priėmė naujas išvadas dėl Libijos, prašydama Komisijos parengti būsimo ES ir Libijos pagrindų susitarimo derybų nurodymų projektą. Juos Komisija pateikė 2008 m. vasario mėn. ES siūlo visapusišką partnerystę su Baltarusija, jeigu ši šalis imsis konkrečių ir įtikinamų veiksmų, siekdama demokratizacijos, pagarbos žmogaus teisėms ir teisinės valstybės. Baltarusijos valdžios institucijų veiksmai, skirti šalies demokratinio valdymo trūkumams šalinti, išlieka riboti, todėl pažangos siekiant tokios ES ir Baltarusijos partnerystės kol kas nepadaryta. Kita vertus, skatinami ryšiai techniniu lygmeniu abiem pusėms svarbiais klausimais. ES ir Sirijos santykiai grindžiami 1977 m. Bendradarbiavimo susitarimu, nes Asociacijos susitarimo projektas dar nepasirašytas. Veiksmų planai. Jau iš viso dvylika šalių nutarė plėsti savo santykius su ES, naudodamosi priimtais veiksmų planais kaip papildoma priemone vykdyti vidaus reformas ir stiprinti dvišalį bei regioninį bendradarbiavimą, įskaitant Armėniją, kuri veiksmų planą priėmė 2006 m. lapkričio mėn., Azerbaidžaną (2006 m. lapkričio mėn.), Gruziją (2006 m. lapkričio mėn.), Libaną (2007 m. sausio mėn.) ir Egiptą (2007 m. kovo mėn.). Politinis dialogas su Alžyru vyksta daugelyje darbo grupių ir pakomitečių, remiantis Asociacijos susitarimu. 2008 m. kovo mėn. Asociacijos taryboje nuspręsta sukurti bendrą darbo programą, kurioje būtų nustatyti Asociacijos susitarimo įgyvendinimo prioritetai. Pirmieji veiksmų planai įsigaliojo 2005 m. pradžioje. Trys iš jų (Ukrainos, Moldovos Respublikos ir Izraelio) galioja jau trejus metus. Kadangi šios šalys labai pažengė į priekį ir jų santykiai su ES šiuo metu peržiūrimi, siekiant juos kuo labiau sustiprinti, bendradarbiavimas dėl praktinių priežasčių dabar tęsiamas remiantis šiais veiksmų planais. VIDAUS REFORMOS DARBOTVARKė šALYSE PARTNERėSE Politinis dialogas ir reforma Nors su politine reforma susijusiems procesams būdingi tie patys svarbūs, esminiai principai, įvairiose EKP šalyse dėl nevienodų tų šalių įsipareigojimų šie procesai skiriasi. Rytuose visos EKP partnerės, su kuriomis susitarta dėl veiksmų planų, yra ESBO ir Europos Tarybos narės, todėl lengviau vykdyti konkrečią reformos darbotvarkę, kuria siekiama standartus suderinti su pagrindiniais ES galiojančiais standartais. Be to, daugumoje regiono šalių reformos buvo vykdomos augant ekonomikai ir esant santykiniam stabilumui. Pietuose reformos darbotvarkė pagrįsta Barselonos deklaracijoje nurodytomis sutartomis vertybėmis, kurios, kartu su įsipareigojimais JT, laikomos reformos orientaciniais tikslais. Daugelyje šalių, kurios dar iki galo neatitinka šių standartų, politinė reforma vyksta lėtai. Dėl politinės situacijos Libane ir Okupuotojoje Palestinos teritorijoje kol kas dar neįmanoma tinkamai vykdyti veiksmų plano tikslų, nors ir pastebimai stengiamasi tą daryti. Apskritai EKP partnerių politinis dialogas ir reformų darbotvarkė labai skiriasi, todėl nagrinėjant atskirus veiksmų planus ir pažangos ataskaitas būtina atsižvelgti į tolesnes pastabas. Kai kurios šalys, ypač Moldovos Respublika ir Armėnija, pradeda reformas, kad sustiprintų savo demokratines institucijas . Moldovos Respublika imasi teisinių veiksmų dėl parlamentinės reformos ir vietos savivaldos, o Armėnijos teisiniai veiksmai skirti valdžių atskyrimui, įskaitant didesnes Nacionalinės Asamblėjos teises ir geresnę vietos savivaldą. Marokas tapo Europos Tarybos Venecijos komisijos nare. Šalis padarė pažangą užtikrindama vyriausybės narių teisminę atsakomybę ir vykdydama vietos savivaldos reformą. Egiptas priėmė Konstitucijos pataisų paketą, kad (be kitų tikslų) iki 2008 m. liepos mėn. būtų atšaukta nepaprastoji padėtis. Jordanija priėmė naują savivaldybių įstatymą, kuriame numatomi savivaldybės tarybos narių ir merų (išskyrus Amaną) tiesioginiai rinkimai, taip labiau skatinant vietos demokratiją. Parlamentų ryšiai gali būti labai svarbūs toliau vystant parlamentinę tradiciją. Šiuo atžvilgiu esminiu veiksniu laikomas Europos Parlamento siekis stiprinti bendradarbiavimą su šalių partnerių parlamentais, išreikštas 2007 m. lapkričio mėn. EKP ataskaitoje. Keliose šalyse partnerėse vyko prezidento, įstatymų leidžiamosios arba vietos valdžios rinkimai . Juose pastebėta svarbių demokratijos plėtros ženklų. 2007 m. birželio mėn. rinkimai Moldovos Respublikoje iš esmės vykdyti tinkamai, rinkėjai turėjo realią galimybę rinktis, nors buvo pastebėti ir keli trūkumai, pirmiausia nevienodos galimybės kandidatams pasinaudoti žiniasklaida. Po rinkimų į Egipto parlamento aukštesniuosius rūmus ES pirmininkaujanti valstybė paskelbė pareiškimą, kuriame išreikštas susirūpinimas dėl tų rinkimų vykdymo. Per 2007 m. rugsėjo mėn. įstatymų leidžiamosios valdžios rinkimus Maroke padaryta pažanga užtikrinant rinkimų proceso skaidrumą ir vienodas galimybes politiniams varžovams pasinaudoti žiniasklaida. Ukrainoje, nepaisant paskelbtų prieštaringai vertinamų pirmalaikių parlamento rinkimų, 2007 m. pavyko sutvirtinti demokratinį procesą. Įvertinta, kad didžiąja dalimi rinkimai vyko laikantis demokratiniams rinkimams taikomų tarptautinių standartų. 2007 m. lapkričio mėn. Jordanijos parlamento rinkimai vyko pagal teisės aktus, kuriuose nepakankamai remiamasi tarptautiniais standartais. Jordanija neįsileido tarptautinių rinkimų stebėtojų. Gruzijoje dėl pasiūlymo iki 2008 m. rudens atidėti prezidento rinkimus kilo pilietinių neramumų ir reikėjo paskelbti nepaprastąją padėtį. Dėl šių įvykių prezidento rinkimai įvyko 2008 m. sausio mėn. Atskleista nemažai rinkimų proceso trūkumų, įskaitant nevienodą kandidatams skirtą laiką žiniasklaidoje, valstybinių išteklių naudojimą kampanijai, pranešta apie rinkėjų bauginimo atvejus bei rezultatų skaičiavimo ir tabuliavimo neatitikimus. Tuos trūkumus reikės pašalinti, jeigu Gruzija ketina pasiekti veiksmų plane numatytus politinės reformos srities tikslus. Prezidento rinkimai Armėnijoje 2008 m. vasario mėn. vyko didžiąja dalimi laikantis tarptautinių standartų. Tačiau aiškaus valstybės ir partijos funkcijų atskyrimo trūkumas ir vienodų galimybių kandidatams pasinaudoti žiniasklaida poreikis buvo paminėti kaip spręstini klausimai. Susirūpinimą taip pat sukėlė pasibaigus rinkimams paskelbta nepaprastoji padėtis. Rinkėjų aktyvumas kai kuriais atvejais gali būti piliečių pasitikėjimo, kokią įtaką jie gali daryti balsuodami, rodiklis. Pirmiau paminėtuose rinkimuose piliečių aktyvumas buvo toks: Moldovos Respublikoje – 52 %, Egipte – 31 %, Ukrainoje – 63 %, Maroke – 37 %, Jordanijoje – 54 %, Gruzijoje – 56 % ir Armėnijoje – 69 %. Kai kurios šalys (ypač Armėnija, Gruzija, Moldovos Respublika ir Marokas) ėmėsi veiksmų, kad sustiprintų svarbiausią politinės reformos elementą – teismų nepriklausomumą ir skaidrumą. Bendras korupcijos lygis didžiojoje dalyje šalių partnerių ir toliau kelia nerimą. Gruzija, Moldovos Respublika, Marokas ir Ukraina priėmė atsakomąsias priemones, kaip antai teisės aktų antikorupcinis patikrinimas prieš juos priimant, privalomas turto deklaravimas aukšto lygio pareigūnams arba sąmoningumo skatinimas. Armėnijoje, Azerbaidžane, Gruzijoje, Jordanijoje, Libane, Okupuotojoje Palestinos teritorijoje ir Ukrainoje imtasi nepakankamai veiksmų kurti skaidrų, atskaitingą ir veiksmingą viešąjį administravimą. Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių srityje Jordanija (2006 m. gruodžio mėn.) prisijungė prie Vaiko teisių konvencijos neprivalomo protokolo dėl prekybos vaikais, vaikų prostitucijos ir vaikų pornografijos. Egiptas (2007 m. vasario mėn.) ir Jordanija (2007 m. gegužės mėn.) prisijungė prie tos pačios konvencijos neprivalomo protokolo dėl vaikų ginkluotuose konfliktuose. Gruzija, Moldovos Respublika, Marokas ir Ukraina taip pat padarė pažangą siekdamos ratifikuoti kai kurias tarptautines konvencijas. Kelios šalys ėmėsi priemonių, skirtų institucijoms, atsakingoms už žmogaus teisių stebėseną ir gynimą, stiprinti: Armėnijoje ir Azerbaidžane sustiprintas ombudsmeno vaidmuo; Moldovos Respublikoje, remiantis Konvencijos prieš kankinimą neprivalomu protokolu, nustatytas nacionalinis prevencijos mechanizmas; Egipto Nacionalinė žmogaus teisių taryba priėmė nacionalinį veiksmų planą, skirtą žmogaus teisėms stiprinti ir saugoti. Ukraina (2007 m. liepos mėn.) prisijungė prie Tarptautinio pilietinių ir politinių teisių pakto antrojo neprivalomo protokolo (mirties bausmės panaikinimas). Kai kurios šalys de facto išlaikė mirties bausmės moratoriumą, o Jordanija taip pat sumažino nusikaltimų, už kuriuos skiriama mirties bausmė, skaičių. Vis dar pranešama apie kankinimų ir netinkamo elgesio atvejus didžiojoje dalyje šių partnerių, nors jų dažnumas ir sunkumas labai skiriasi. Tokių atvejų dažnai pasitaiko kardomojo kalinimo įstaigose ir kalėjimuose. Pasiekta nedidelė pažanga vykdant kankinimų ir netinkamo elgesio prevenciją, pvz., Gruzijoje, Moldovos Respublikoje ir Ukrainoje. Tunisas ir Marokas padarė nedidelę pažangą patraukdami kaltininkus baudžiamojon atsakomybėn. Abejonių kelia daugelio EKP šalių partnerių žiniasklaidos nepriklausomybė ir laisvė reikšti įsitikinimus . Armėnija padarė pažangą stiprindama žiniasklaidos laisvę. Keliose šalyse pasiekta pažanga lyčių klausimais : Egipte oficialiai uždrausta žaloti moters lyties organus; Maroke priimta Pilietybės kodekso pataisa leidžiama suteikti pilietybę pagal motinos pilietybę, o Tunise pradėta Konvencijos dėl visų formų diskriminacijos panaikinimo moterims neprivalomo protokolo ratifikavimo procedūra. Jordanijoje, Moldovos Respublikoje ir Maroke padidėjo moterų galimybės dalyvauti politiniame gyvenime. Imtasi veiksmų gerinti tautinių mažumų sąlygas: Gruzijoje įgyvendinama pilietinės integracijos programa, Moldovos Respublikoje priimtas paramos romams veiksmų planas, o Ukraina ratifikavo Europos pilietybės konvenciją. Kai kuriose šalyse partnerėse pagrindinių darbo teisių srityje vis dar sudėtinga ratifikuoti ir įgyvendinti Tarptautinės darbo organizacijos (TDO) konvencijas. ES palaiko atvirą dialogą su visomis šalimis partnerėmis sprendžiant regioninius konfliktus . Moldovos Respublika ir Ukraina glaudžiai bendradarbiavo su ES siekdamos išspręsti Padnestrės klausimus. ES pasienio pagalbos misija Moldovoje ir Ukrainoje (ESPPM) pratęsta iki 2009 m. lapkričio mėn. Okupuotojoje Palestinos teritorijoje atnaujinta policijos mokymo misija ES POL COPPS, o ES ministrai paskelbė apie savo pasirengimą perkelti sienos stebėjimo misiją ES PPM Rafos perėjimo punkte, kai tik bus įvykdytos tam būtinos sąlygos. 2007 m. rudenį Gruzijoje pradėta įgyvendinti pasitikėjimą stiprinančias priemones Abchazijoje ir Pietų Osetijoje, tačiau sprendžiant šiuos konfliktus pasiekta labai mažai. Nors 2007 m. birželio mėn. įvyko neoficialus Armėnijos ir Azerbaidžano prezidentų susitikimas, pažanga sprendžiant konfliktą Kalnų Karabache labai nedidelė. Egiptas ir Jordanija suvaidino svarbų vaidmenį atnaujinant Arabų taikos iniciatyvą, įskaitant jų dalyvavimą Arabų lygos tęstinio darbo komitete ir Anapolio susitikime 2007 m. lapkričio mėn. Neseniai atnaujintos derybos dėl Vakarų Sacharos padėties, bet kol kas pasiekta nedaug. Galiausiai dauguma EKP šalių partnerių vis labiau stengiasi pagerinti savo migracijos srautų valdymą ir sustiprinti bendradarbiavimą su ES šioje svarbioje politikos srityje. Socialinė ir ekonominė reforma Kalbant apie makroekonominius pokyčius , nustatyta, kad 2007 m. ekonomika augo didžiojoje dalyje EKP šalių partnerių. Moldovos Respublikoje augimas truputį sulėtėjo dėl didelės sausros padarinių. Sausra taip pat paveikė Maroko žemės ūkio produkciją. Libano politinis nestabilumas neigiamai paveikė ir ekonomiką. Labiausiai didėjo šalių, daug pajamų gaunančių iš energetikos sektoriaus, ypač Azerbaidžano, ekonomika. Valstybės biudžeto deficitas ir bendrasis įsiskolinimas iš esmės išliko valdomas. Infliacija didėjo daugelyje šalių, labiausiai dėl kylančių žaliavų kainų pasaulinėse rinkose, tačiau tam tikrais atvejais didelę įtaką turėjo ir šalių vykdoma pinigų politika. Dvišalė ES ir EKP partnerių prekyba labai padidėjo, kartu sustiprindama mūsų ryšius, tačiau daugumos šalių partnerių prekybos balansas pablogėjo bei padidėjo einamosios sąskaitos deficitas. Daugeliu atvejų deficitas finansuojamas išaugusiomis užsienio investicijomis. Izraelio ir Jordanijos prekybos balansas pagerėjo. Jordanijai būtina toliau spręsti didelio prekybos su ES deficito klausimą. Azerbaidžane ir Alžyre užfiksuotas biudžeto ir prekybos perteklius. Izraelio ekonomika toliau sparčiai augo, šalis labai sumažino valstybės skolą ir beveik panaikino valstybės biudžeto deficitą. 2007 m. ES, kaip pagrindinės EKP šalių prekybos partnerės, vaidmuo toliau stiprėjo, ypač Bulgarijai ir Rumunijai tapus ES narėmis. Armėnija, Egiptas, Gruzija, Jordanija ir Tunisas padarė pažangą gerindamos verslo aplinką tokiomis priemonėmis kaip įmonių registravimo procedūrų supaprastinimas, licencijų mokesčių sumažinimas ar „vieno langelio“ principu veikiančių centrų įsteigimas. Šis procesas pagrįstas Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių įmonių chartija, prie kurios yra prisijungusios dauguma pietų šalių partnerių. Tačiau dar ne visais atvejais dėl to didėjo tiesioginės užsienio investicijos, ypač kalbant apie kai kurių Viduržemio jūros regiono EKP šalių partnerių investicijas kitose. Egipte, Gruzijoje ir Moldovos Respublikoje tiesioginės užsienio investicijos 2007 m. rekordiškai išaugo. Daugumoje EKP šalių paplitusi šešėlinė ekonomika, ir ekonomikos valdymą iš esmės reikia pagerinti. Nepaisant palyginti didelio ekonomikos augimo, daugumos EKP partnerių nedarbo lygis yra aukštas, ypač neseniai EKP partnerėmis tapusiose Viduržemio jūros regiono šalyse. Izraelyje ir Ukrainoje nedarbas palaipsniui mažėja. Pagrindinė užduotis – skatinti tinkamas darbo sąlygas. Nepaisant kai kurių šalių pastangų, moterų vaidmuo socialiniame ir ekonominiame gyvenime sustiprėjo nedaug. Komisija 2008 m. birželio mėn. paskelbs ES kaimyninių šalių ekonominę apžvalgą. Sektorių reforma EKP veiksmų plane numatytų kitų politikos sričių pažangos apžvalgą bei kai kuriuos valdymo ir ekonominius rodiklius galima rasti sektorių pažangos ataskaitoje priede. Iš esmės EKP šalys partnerės toliau darė pažangą keisdamos savo sektorių politiką, priimdamos strategijas ir imdamosi veiksmų, skirtų reformoms ir modernizacijai vykdyti bei integruotis į ES ekonomiką ir rinką. Jos priėmė naujus teisės aktus ir sustiprino savo institucinius gebėjimus. Antrinės teisės aktai ir administraciniai gebėjimai įgyvendinti reformas tebėra didžiausias sunkumas. Skirtingose šalyse ir sektoriuose pažanga daroma nevienodai greitai ir yra nevienodos apimties. Kai kuriose šalyse partnerėse pastebimas vis didesnis įsipareigojimas nacionalinės teisės aktus suderinti su ES teise, nors įvairiose šalyse ir sektoriuose jis skiriasi. Be to, ES finansinė parama vis labiau priklauso nuo vykdomos politikos ir grindžiama reformų prioritetais, dėl kurių susitarta EKP veiksmų planuose. Kai kuriose politikos srityse pažangą galima padaryti tik per tam tikrą laiką, todėl pažangos ataskaitoje reguliariai nurodomos esamos priemonės bei užbaigti modernizacijos etapai. Visose srityse toliau stiprinamas EB ir EKP šalių partnerių politinis dialogas. Sektorių politikos dialogas yra esminis reformoms vykdyti skirtos partnerystės, kurią nustato EKP, pagrindas. Viešojo administravimo, skirto piliečių poreikiams ir teisėms užtikrinti, kūrimas, nustatant „vieno langelio“ principu veikiančią verslo registraciją, piliečiais besirūpinančios bei nekorumpuotos policijos arba muitinės tarnybos, veiksmingas uostų valdymas, supaprastinant prekybą ir transportą, ar informacijos apie aplinką prieinamumas – tai tik keli svarbaus politinio indėlio (jei šie veiksmai nuosekliai vykdomi) stiprinant gerą valdymą ir teisinę valstybę pavyzdžiai. DAUGIAšALIų SANTYKIų POKYčIAI 2005 m. lapkričio mėn. Barselonoje įvykusiame aukščiausiojo lygio susitikime priimta penkerių metų darbo programa, o 2006 m. lapkričio mėn. Tamperėje įvykusiame ministrų susitikime Europos ir Viduržemio jūros regiono partneriai priėmė 2007 m. darbo programą. Per 2007 m. atliktas didelis darbas pagal keturis bendradarbiavimo skyrius, o dvišalis politinis dialogas, vykdytas remiantis EKP programa, toliau leido siekti pažangos stiprinant regioninį bendradarbiavimą daugelyje sričių. Iki 2007 m. pabaigos įgyvendinta dauguma iš 21 iniciatyvos, dėl kurios buvo susitarta Tamperėje. 2007 m. lapkričio mėn. Lisabonoje įvykusiame Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių ministrų susitikime susitarta dėl naujų iniciatyvų 2008 m. Politiniame ir saugumo dialoge daugiausia dėmesio skirta reguliariai politinės padėties Artimuosiuose Rytuose apžvalgai, Kovos su terorizmu elgesio kodeksui priimti, dialogui dėl ESGP ir saugumo klausimų stiprinti, regioninio dialogo dėl bendradarbiavimo rinkimų ir pilietinei visuomenei skirtų iniciatyvų srityse pradžiai, žmogaus teisėms ir demokratijai. Ekonominio bendradarbiavimo srityje pažanga padaryta stiprinant finansinį bendradarbiavimą pagal Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių investicijų ir partnerystės programą (FEMIP), kuriant Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių viešųjų finansų specialistų tinklą, derantis dėl paslaugų ir įsisteigimo teisės bei įkuriant aukšto lygio pareigūnų darbo grupę, kuri toliau siektų iki 2010 m. sukurti laisvos prekybos erdvę. Dialogas taip pat vykdytas daugelyje sektorių, įskaitant aplinkos problemas, su kuriomis susiduria Viduržemio jūros regiono partnerės. 2007 m. gruodžio mėn. Viduržemio jūros regiono šalių ministrų susitikime susitarta dėl prioritetinių veiksmų plano 2008–2013 m. energijos srityje. Kultūros ir žmogiškųjų išteklių srityje stengtasi labiau įtraukti pilietinę visuomenę. Vykdant dialogą daugiausia dėmesio skirta moterų vaidmeniui visuomenėje, aukštajam išsilavinimui, moksliniams tyrimams ir informacinei visuomenei. Politinis dialogas su EKP partneriais taip pat sustiprėjo po ES ir Afrikos aukščiausiojo lygio susitikimo Lisabonoje 2007 m. gruodžio mėn., kai buvo priimta bendroji ES ir Afrikos strategija bei pirmasis veiksmų planas, kurie padės toliau siekti glaudesnių ES ir Afrikos šalių partnerių santykių. 2008 m. kovo mėn. Europos Vadovų Taryba patvirtino principą, pagal kurį bus sukurta Viduržemio jūros regiono šalių sąjunga, kurią sudarys ES valstybės narės ir ES nepriklausančios valstybės, esančios prie Viduržemio jūros. Ji pakvietė Komisiją pateikti Tarybai reikiamus pasiūlymus dėl vadinamojo „Barselonos proceso. Viduržemio jūros šalių sąjungos“ veikimo sąlygų nustatymo, rengiantis aukščiausiojo lygio susitikimui, įvyksiančiam 2008 m. liepos 13 d. Paryžiuje. Komisija skubiai įtrauks šiuos pasiūlymus ir kartu pradės konsultacijas su kaimynėmis pietuose. 2007 m. balandžio mėn. komunikate Komisija įvardijo Juodosios jūros sinergijos iniciatyvą kaip būdą įveikti sunkumus ir pasinaudoti galimybėmis sustiprinti Juodosios jūros regionininį bendradarbiavimą. Šioje iniciatyvoje pasinaudojama Bulgarijos ir Rumunijos naryste ES bei Turkijos derybų dėl narystės procesu, be to, ja papildomos daugiausia dvišalės pastangos pagal EKP ir kita regione vykdoma politika. Iniciatyvoje siūlomas naujas regioninio bendradarbiavimo pagrindas, įtraukiant ES, Turkiją, visas rytų EKP partneres, su kuriomis susitarta dėl veiksmų planų, ir Rusijos Federaciją. Kai Taryba patvirtino Juodosios jūros sinergiją, Komisija pradėjo taikyti konkrečias priemones, pirmiausia energijos, transporto, aplinkos, žvejybos, migracijos ir pilietinės visuomenės ugdymo srityse. Komisija gavo stebėtojos teisę Juodosios jūros ekonominio bendradarbiavimo organizacijoje (JJEB) ir plėtė darbinius ryšius su ja. 2008 m. vasario 14 d. Kijeve įvyko ES užsienio reikalų ministrų ir Juodosios jūros sinergijos partnerių susitikimas. Susitikime priimtas bendras pareiškimas, kuriame Juodosios jūros sinergija tapo bendru ilgalaikiu siekiu. 2008 m. birželio mėn. Komisija Tarybai pateiks pirmųjų Juodosios jūros sinergijos veiklos metų apžvalgą. TOLESNė ES SANTYKIų SU šALIMIS PARTNERėMIS RAIDA Tolesnė veiksmų planuose numatyta raida 2008 m. vasario mėn. išvadose Taryba pabrėžė, kad veiksmų planai labai svarbūs, norint veiksmingiau siekti Europos kaimynystės politikos tikslų. Tokį vertinimą patvirtina pažanga, apie kurią pranešama šiame komunikate. Veiksmų planai buvo ypač reikalingi ES ir jos partnerių sutartinius ryšius paverčiant praktine veikla, jie taip pat tampa svarbiu donorų bendruomenės veiklos atskaitos tašku. Kadangi santykiai tampa vis gilesni, o kai kurių tikslų siekiama tuo pat metu, kai tariamasi dėl naujų, šias priemones reikės atitinkamai pakeisti. Veiksmų planuose šie pokyčiai numatyti, ir jie leis suinteresuotosioms šalims savo didesnius siekius išdėstyti dokumente, skirtame jų bendram darbui nustatyti. Komisijos nuomone, tokios priemonės (nesvarbu, kaip pavadintos) ir toliau bus naudingos sudarant naujus susitarimus dėl sutarčių su EKP partnerėmis. Remiantis patirtimi, įgyta iki šiol įgyvendinant pirmuosius veiksmų planus, galima daryti išvadą, kad naujai priimami dokumentai turėtų būti labiau pritaikyti prie šalių partnerių konkrečių siekių ir gebėjimų, atsižvelgiant į skirtingus ES santykius su jos partnerėmis ir skatinant įgyvendinamas priemones bei siekiant reguliavimo priemonių suderinamumo su ES teisės aktais ir standartais. Toks atskyrimas taip pat suteiks šalims partnerėms daugiau savarankiškumo. Esminius veiksmų planų požymius (jie yra palyginti konkretūs, turi ribotą įgyvendinimo terminą ir numato konkrečius veiksmus) reikia išsaugoti ir sustiprinti. Taip pat būtų naudinga aiškiau nustatyti pagal veiksmų plane numatytus tikslus vykdomų priemonių seką. Iš esmės veiksmų planų apimtis (t. y. sektorių, kuriems jie skirti, skaičius) neturėtų keistis, nes ja parodoma, kokius įvairiapusius santykius ES palaiko su savo partnerėmis. Reikėtų įvertinti, kokią veiksmų plano dalį tikrai pavyko įgyvendinti. Tolesnė santykių su partneriais plėtra EKP palaipsniui tampa priemone plėsti intensyvesnius ir naudingesnius ES ir jos partnerių santykius. Dabar ES privalo toliau: 1) stiprinti politiką ir jos vykdymą, kad ji teiktų labiau suprantamą naudą; 2) laikytis palaipsniui vykdomos, rezultatais pagrįstos ir diferencijuotos veiklos krypties ir 3) reikšti norą gilinti santykius su pasirinktomis partnerėmis, kai tam yra pritariama ir atitinkamos šalys to nori. Bendra veikla įgyvendinant veiksmų planus su keturiomis šalimis taip sustiprėjo, kad visiškai pritariama glaudesniems santykiams su ES. Kiekvienu atveju tolesnių veiksmų bus imamasi, juos pritaikant prie konkrečių aplinkybių bei derinant su bendra EKP idėja, įskaitant sutartų orientacinių tikslų principą. Per sparčiai vykstančias derybas su Ukraina dėl naujo glaudesnio bendradarbiavimo susitarimo kuriama nauja visapusė programa, kurioje bus numatytos glaudaus bendradarbiavimo plataus masto laisvos prekybos erdvės nuostatos. Moldovos Respublika padarė didelę pažangą įgyvendindama EKP veiksmų planą ir rodo didelį politinį ryžtą toliau tobulėti. Kaip 2008 m. vasario mėn. nutarė Taryba, ES yra pasirengusi, atsižvelgdama į nuolatinę pažangą, pradėti svarstymus dėl naujo susitarimo, kuriame būtų atsižvelgta į Moldovos Respublikos interesus ir į kurį būtų įtraukta daugiau klausimų nei Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarime. Taip pat stiprėja diskusijos su Maroku dėl konkrečių būdų siekti „aukštesnio statuso“, kurį galėtų sudaryti įvairių veiksmų paketas, įskaitant svarbias žmonių judumo priemones, kartu derantis dėl readmisijos. Svarstymų grupė nagrinėja sritis, kuriose Izraelio santykiams su ES būtų galima suteikti specialų statusą; vienos iš sričių – stiprinti politinį dialogą ir labiau įtraukti Izraelį į ES ekonomiką ir rinką bei kai kurias svarbiausias ES politikos sritis. Bendra veikla įvairiose sektorių politikos srityse toliau bus vykdoma su Jordanija ir Tunisu , prisidedant prie šių šalių atitinkamų reformų darbotvarkės. EKP veiksmų planai kitose šalyse pradėti įgyvendinti prasidėjo palyginti neseniai. Pažangos su Armėnija , Egiptu ir Gruzija bus siekiama remiantis labai sėkminga pradžia, kiekvienu atveju atsižvelgiant į konkrečias šalių aplinkybes ir siekius. Kai kuriuose sektoriuose, įskaitant bendradarbiavimą dėl energijos, taip pat stiprėja bendras darbas su Azerbaidžanu . Libanui ir Okupuotajai Palestinos teritorijai skirti EKP veiksmų planai bus tvirtas pagrindas pradėti reformą, kai bus sukurtos sąlygos siekti didesnės pažangos. Kol kas pasitikėjimas ir gebėjimai stiprinami naudojantis ryšiais visuose lygmenyse. Antrajame 2008 m. ketvirtyje numatytame Jungtinio komiteto susitikime su Palestinos savivalda planuojama atnaujinti bendrą veiksmų plano įgyvendinimą. Su keturiomis šalimis, kurioms taikoma EKP, dar nesusitarta dėl veiksmų planų, bet kai kuriais atvejais sustiprinti santykius buvo įmanoma. Daroma pažanga įgyvendinant Asociacijos susitarimą su Alžyru ; santykiai stiprinami įvairiose srityse (nuo energijos iki migracijos). Labai pagerėjo santykiai su Libija ; Komisija siūlo su šia svarbia šalimi pradėti derybas dėl svarbaus ir daugelį sričių apimančio susitarimo. Santykius su Sirija galima pagerinti remiantis Asociacijos susitarimo projektu, kai tik bus tinkamos politinės aplinkybės. Santykiai su Baltarusija ministerijų lygiu yra riboti dėl padėties šalies viduje, tačiau tuo pat metu plečiami ryšiai techniniu lygiu. Šiuos ryšius bei sąsajas su Baltarusijos pilietine visuomene bus galima stiprinti įsteigus EB delegaciją Minske. Labiau matoma politika 2006 m. gruodžio mėn. Komisijos komunikate paskelbta apie poreikį padaryti Europos kaimynystės politiką labiau matomą, kad būtų sustiprinta atsakomybė už reformos procesą ir ES parama kaimynėms, joms vis labiau artėjant prie ES . Kartu su 2007 m. rugsėjo mėn. Briuselyje surengta konferencija, kurioje dalyvavo ES ir šalių partnerių ministrai bei pilietinė visuomenė, 2007-ieji buvo metai, kai daugelyje šalių partnerių išaugo bendras visuomenės supratimas apie veiksmų planuose numatytus įsipareigojimus, o pilietinės visuomenės organizacijos atkreipė dėmesį į EKP. ES viduje santykių su mūsų kaimynais stiprinimo svarba tampa vis dažnesne politinių debatų tema. Komisija stiprins šiuos pasiekimus, bendradarbiaudama su kitomis institucijomis, valstybėmis narėmis ir šalimis partnerėmis. [1] Alžyras, Armėnija, Azerbaidžanas, Baltarusija, Egiptas, Gruzija, Izraelis, Jordanija, Libanas, Libija, Moldovos Respublika, Marokas, Okupuotoji Palestinos teritorija, Sirija, Tunisas ir Ukraina. Siekiant glaustumo į toliau vartojamą apibrėžtį „šalys partnerės“ įtraukta ir Okupuotoji Palestinos teritorija. [2] COM (2006) 726. [3] COM (2007) 774.