Europos Parlamento rezoliucija dėl Europos konkurencingumo stiprinimo: pramonės pokyčių padariniai MVĮ politikai ir vaidmeniui (2004/2154(INI))



Oficialusis leidinys 124 E , 15/05/2006 p. 0510 - 0516



P6_TA(2005)0230 Europos konkurencingumo stiprinimas Europos Parlamento rezoliucija dėl "Europos konkurencingumo stiprinimo: pramonės pokyčių padariniai MVĮ politikai ir vaidmeniui" (2004/2154(INI)) Europos Parlamentas, - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą "Skatinti struktūrinius pokyčius: pramonės politika išsiplėtusiai Europai" (KOM(2004)0274), - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą "Iniciatyvi konkurencijos politika konkurencingai Europai" (KOM(2004)0293), - atsižvelgdamas į Sutarties dėl Konstitucijos Europai II-76 straipsnį (Laisvė užsiimti verslu), - atsižvelgdamas į 2000 m. kovo 23 d. — 24 d. Lisabonos Europos Vadovų Tarybos pirmininkavimo išvadas bei į 2000 m. kovo 15 d. [1] Parlamento rezoliuciją prieš tą susitikimą, - atsižvelgdamas į 2004 m. lapkričio 3 d. Wim Kok Europos Sąjungos Tarybai bei Komisijai pateiktą pranešimą dėl augimo ir darbo vietų kūrimo, - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą "Dirbti kartu augimo ir darbo vietų labui. Nauja Lisabonos strategijos pradžia" (KOM(2005)0024), - atsižvelgdamas į 2005 m. kovo 22 — 23 d. Briuselio Europos Vadovų Tarybos pirmininkavimo išvadas, - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą "Mūsų bendros ateities kūrimas — Išsiplėtusios Europos Sąjungos politikos sunkumai ir biudžeto priemonės 2007 — 2013 m." (KOM(2004)0101 ir Komisijos komunikatą "Finansinės perspektyvos 2007 — 2013 m." (KOM(2004)0487), - atsižvelgdamas į pasiūlymą dėl Tarybos reglamento, nustatančio bendrąsias nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo (KOM(2004)0492), - atsižvelgdamas į pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl Europos regioninės plėtros fondo (KOM(2004)0495), - atsižvelgdamas į 2000 m. gruodžio 20 d. Tarybos sprendimą dėl daugiametės įmonių ir verslininkystės, ypač mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ), programos (2001 — 2005 m.) [2], - atsižvelgdamas į 2000 m. birželio mėn. Europos Vadovų Tarybos Santa Maria da Feiroje priimtą Europos mažųjų įmonių chartiją, - atsižvelgdamas į Komisijos pranešimą dėl Europos mažųjų įmonių chartijos įgyvendinimo (KOM(2005)0030), - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą dėl rizikos kapitalo veiklos plano įgyvendinimo (PACI) (KOM(2003)0654), - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą "Europos valdymas: geresnė įstatymų leidyba" (KOM(2002)0275), - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą dėl poveikio analizės (KOM(2002)0276), - atsižvelgdamas į 1991 m. liepos 11 d. Europos Parlamento rezoliuciją dėl Bendrijos pramonės politikos atviroje ir konkurencinėje aplinkoje [3], į 1995 m. birželio 29 d. Komisijos komunikatą dėl Europos Sąjungos pramonės konkurencingumo politikos [4] ir į Europos Parlamento 2003 m. spalio 23 d. rezoliuciją dėl pramonės politikos išsiplėtusioje Europoje [5], - atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 45 straipsnį, - atsižvelgdamas į Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto pranešimą ir į Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (A6-0148/2005), A. pabrėždamas ES pramonės sektoriaus, kaip darbo vietų, gerovės ir veiklos paslaugų sektoriuje kūrimo šaltinio, svarbą, B. sutikdamas su Komisijos požiūriu, paremtu besąlyginiu Europos pramonės konkurencingumu, ir kuriuo numatoma skatinti pramonės pokyčius, C. manydamas, kad pramonės sektoriaus ateitis yra glaudžiai susijusi su paslaugų sektoriaus augimu; paslaugos padeda didinti gamybos produktyvumą, o gamybos augimas skatina paslaugų paklausą, D. džiaugdamasis naujos ES augimo ir užimtumo strategijos pradžia; primindamas, kad ES vėluoja pramonės politikoje ir kad būtina veikti greitai, E. konstatuodamas, kad ES plėtra iš esmės pakeitė pramonės struktūrą ir kad tarptautinis konkurencijos spaudimas padidėjo, F. pažymėdamas teritorines pramonės politikos apimtis ir neigiamą pramonės delokalizacijos reiškinio poveikį; pabrėždamas ekonominio restruktūrizavimo paliestų regionų pramonės perorientavimo svarbą, G. manydamas, kad ES susiduria su milžiniškais demografiniais iššūkiais senėjant populiacijai, kurie aiškiai paveiks pramonės sektorių, įskaitant dalyvavimo darbo rinkoje nuosmukį, H. manydamas, kad konkurencingumo įgyvendinimas priklauso nuo žmogiškųjų išteklių; kad kokybinis ir kiekybinis darbo vietų pagerinimas taip pat susijęs su pramone, I. manydamas, kad pramonė nėra vienalytė sritis ir vertinant sektorių po sektoriaus bus galima efektyviau įvertinti konkurencingumo faktorius; manydamas, kad reikia atsižvelgti į įmonių, ypač mažųjų, pobūdį, dydį ir veiklos tipą; atsižvelgdamas į mažosios įmonės, kurios sudaro daugiau nei 95 proc. Sąjungos įmonių, ekonominę ir socialinę svarbą ir pagrindinį jų vaidmenį Lisabonos strategijoje, J. matydamas, kad kuklios šių dienų pramonės politikos priemonės neužtikrina pramonės perorientavimo aukštųjų technologijų link; kad būtinos didžiulės finansinės, tiek valstybės, tiek ir privačios pastangos tyrimams ir plėtrai (R&D), K. manydamas, kad būtina pagerinti įmonių veiklą reglamentuojančių teisės aktų sistemą bei jų prieigą prie Bendrijos programų, užtikrinant, kad yra atsižvelgiama į įmonių, įskaitant mažąsias, poreikius, kartu tinkamai atsižvelgiant į poreikį sumažinti teisinę ir administracinę naštą, L. manydamas, kad reikia atnaujinti informaciją apie ES pramonės padėtį po 2004 m., Nustatyti Europos pramonės politikos tikslus 1. palankiai vertina Komisijos sprendimą Europos Sąjungos darbotvarkėje prioritetą suteikti pramonės politikai; 2. palaiko aktyvios pramonės politikos, skirtos struktūriniams pokyčiams skatinti ir pagreitinti ir solidžiai ir konkurencingai Europos pramonės bazei vystyti, skatinimą; 3. teigiamai vertina deindustrializacijos atskyrimą nuo struktūrinių pakitimų ir sutinka su Komisijos įvertinimu, kad "Europos pramonė turi būti pasiruošusi priimti struktūrinius pokyčius, nes jie yra iš esmės naudingi ir skatintini" (KOM(2004)0274); tačiau pastebi, kad jų analizė yra neišsami ir kad nėra nenuginčijamų duomenų apie delokalizaciją; dėl to mano, kad Komisija turėtų paraginti ekspertų grupę, kuri glaudžiai bendradarbiaudama su Europos pokyčių stebėsenos centru (EMCC) ir plačiai naudodamasi jo ekspertų patirtimi, parengti Europos Vadovų Tarybai pranešimą šia tema; 4. mano, kad užimtumo kiekybės ir kokybės rodiklių gerinimas turi būti vienas iš svarbiausių pramonės politikos tikslų; mano esant būtina skatinti susidomėjimą pramone tarp jaunimo; ragina dėti pastangas siekiant informuoti apie pramonės sektoriaus profesijas ir technologijas, kartu vystant Europos politiką dėl kvalifikacijų pripažinimo ir mokymosi visą gyvenimą; ragina socialinius partnerius prisidėti prie šio tikslo ir dalytis atsakomybe siekiant skatinti bendrus veiksmus; 5. mano, kad socialinis dialogas turėtų padėti nustatyti konkurencingiausius sektorius ir pažeidžiamiausius sektorius; šiuo tikslu galėtų būti reguliariai rengiama konferencija Europos pramonės raidos klausimais, kurioje susitiktų socialinio dialogo partneriai, tarp jų ypač svarbus Dublino fondas (Dublin Foundation), kuris yra kompetentingas socialinio dialogo srityje, dalinasi sėkminga patirtimi ir vykdo sektorių tyrimus, ir kuri būtų šių dalyvių ir Komisijos nuolatinių susitikimų forumas; 6. pažymi vyrų dominavimo pramonės srityje tendenciją; norėtų, kad moterys būtų skatinamos mokytis pramonės specialybių, ir kad tai būtų Komisijos įsipareigojimo dėl mokymosi visą gyvenimą dalis; 7. ragina labiau stengtis plėtojant žmogiškuosius išteklius, kurie, turėdami novatorišką potencialą, prisidės prie ilgalaikio pramonės konkurencingumo; mano esant būtina skatinti susidomėjimą pramone tarp jaunimo; ragina dėti pastangas informuojant apie pramonės sektoriaus profesijas ir technologijas, kartu vystant Europos politiką dėl kvalifikacijų pripažinimo ir mokymosi visą gyvenimą; 8. pageidauja, kad pramonės politika suteiktų galimybę išryškinti Europos pramonės lyderius; 9. mano, kad Europos tyrimų politikos priemonės, tokios kaip technologijų platformos ir technologijų iniciatyvos, turėtų būti naudojamos siekiant skatinti pramonės konkurencingumą; 10. mano, kad Europos pramonės politika turi sustiprinti naujoves pramonėje, įskaitant technikos, technologijų ir prekybos naujoves; 11. mano, kad auganti konkurencija tarp sparčiai besivystančių šalių turėtų paskatinti valdžios institucijas kurti palankias sąlygas produkcijos augimui arba naujoms produktyvioms kombinacijoms, sukuriančioms pridėtinę vertę, kokybiškas darbo vietas ir turinčioms garantuoti Europos Sąjungos konkurencingumą; 12. mano, kad ES pramonės politika turi siekti subalansuoto vystymosi, išlaikant socialinę sanglaudą; 13. teigia, kad struktūrinių pokyčių kūrimo ir pagreitinimo procese, ekonominiai ir socialiniai veikėjai turi prisiimti įsipareigojimą sudarydami susitarimus skatinti inovacinius darbo modelius ir mokyti darbuotojus pagal jų poreikius, siekiant prisitaikyti; Atsižvelgti į skirtingą Europos pramonės politiką 14. sutinka su Komisijos sektoriniu požiūriu ir pageidauja, kad ji parengtų nepriklausomus ir objektyvius konkurencingumo įvertinimus, parengtus pagal konkrečius sektorius, įskaitant jų konkurencingumo galią ir bendrą kontekstą; ragina, kad šiuose pagal sektorius parengtose įvertinimuose būtų atsižvelgta į užimtumą ir pramonės įtaką užimtumo sektoriui ir būtų įvertinti aplinkos ir socialiniai klausimai; mano, kad šios ataskaitos turi būti panaudotos nustatant pramonės poreikius ir išvengiant kliūčių, su kuriomis pramonė gali susidurti; 15. mano, kad siekiant užtikrinti, kad kompetentingi įvertinimai, parengti pagal konkrečius sektorius būtų naudingi ir kad juose būtų tinkamai atsižvelgta į užimtumo klausimus, turėtų būti konsultuojamasi su socialiniais partneriais, jei įmanoma, pakviestais dalyvauti rengiant šiuos įvertinimus; 16. ragina, kad sektorių srityje būtų atsižvelgta į MVĮ ir mažų ir vidutinių pramonės įmonių (MVPĮ) vaidmenį gamyboje ir išorės paslaugų teikime kuriant bendradarbiavimo grandines; taip pat ragina atsižvelgti į labai mažas įmones, kurios sudaro daugiau nei 92 proc. ES įmonių; dar kartą patvirtina Europos mažųjų įmonių chartijos svarbą ir savo prašymą, kad jai būtų suteikta teisinė galia; tikisi Tarybos sprendimo šiuo klausimu; 17. apgailestauja, kad Komisija neskyrė pakankamai dėmesio pramonės pakitimų ypač paliestiems sektoriams ir regionams, nes valdžios institucijos privalo vykdyti kryptingą politiką ir skirti dėmesį šiuose regionuose ir sektoriuose dirbantiems žmonėms; struktūrinių fondų, ypač Europos socialinio fondo parama, turėtų būti nukreipta šia linkme; 18. pabrėžia struktūrinę pramonės svarbą Europos teritorijoje; prašo Komisijos į tai atsižvelgti derantis dėl struktūrinių fondų ir pagrindų rogramos; pageidauja, kad atitinkamos priemonės būtų taikomos ir plėtojant konkurencingumo centrus ir pramonės kompleksus; kartu pabrėžia, kad produkcijos kokybė yra tokia pat svarbi kaip ir į šiuos fondus investuotų pinigų suma; 19. siūlo imtis specialių veiksmų dėl ypač pramonės įmonių perkėlimo paveiktų sektorių, atskiriant Europos Sąjungoje ir už jos teritorijos ribų vykstančius procesus, ir atsižvelgiant į santykinai pranašesnius ir/arba pažangias technologijas naudojančius sektorius, remiantis Komisijos ataskaita, kurioje inter alia atsižvelgiama į socialinį ir regioninį poveikį šiems faktoriams; 20. reiškia susirūpinimą dėl duomenų stygiaus apie naujų valstybių narių pramonę; prašo Komisijos nustatyti esamą pramonės padėtį ir veiksmų planą, siekiant išvengti rizikos, gresiančios šių šalių pramonei ir užimtumui; prašo Komisijos tęsti specialią vidaus rinkos diegimo šiose šalyse kontrolę; pabrėžia, žinių apie mažąsias įmones, ypač susijusias su amatų sritimis valstybėse narėse, įskaitant senąsias, stygių ir pakartoja savo prašymą atlikti su šiomis įmonėmis susijusius statistinius ir ekonominius tyrimus ir analizes; 21. pabrėžia pagrindinę Komisijos išvadą, kad siekiant palaikyti kol kas silpną naujųjų valstybių narių konkurencingumą reikia supaprastinti teisinį reglamentavimą, ir mano, kad siekiant padidinti bendrą konkurencingumo lygį ir išlaikyti realaus užimtumo augimą liberalesnės įstatymų normos turėtų būti taikomos visoms ES valstybėms narėms; 22. atkreipia dėmesį į didžiausią iššūkį, su kuriuo susidurs Sąjunga dėl darbuotojų išėjimo į pensiją ir pabrėžia, kad milijonams darbo vietų iškyla grėsmė; prašo Komisijos ir Tarybos sudaryti Bendrijos strategiją, kuriai pritartų organizacijos, atstovaujančios įmonėms, siekiant skatinti esamų perspektyvių įmonių nuosavybės perėmimą; Mūsų pramonės ambicijoms skirtas metodas ir reglamentavimo pagrindas 23. mano, kad pramonės politika turi tapti peržiūrėtos Lisabonos strategijos sudedamąja dalimi; ragina, kad būtų atsižvelgta į pramonės svarbą strategijos trijuose ramsčiuose; 24. teigiamai vertina Lisabonos tikslų įgyvendinimo veiklos programą ir reikalauja, kad joje būtų įtraukti aiškūs tikslai, kuriuos turi įgyvendinti valstybės narės; vis dėlto mano, kad išskirtuose dešimt tematinių prioritetų šioje stadijoje nepakankamai atsižvelgiama į pramonės iššūkius; 25. tiki, kad sinergijas tarp įvairių Bendrijos politikos sričių, kurios daro įtaką pramonės konkurencingumui, bus galima geriausiai panaudoti tik tada, jei šis tikslas bus aiškiai išdėstytas "Lisabonos" strategijos tikslų programoje; 26. mano, kad Komisijos įsipareigojimas tobulinti teisės aktų leidybą yra prioritetinė sritis; pageidauja, kad prie to prisidėtų ir Europos Parlamentas bei Taryba; ragina Komisiją ir valstybes nares nustatyti aiškius šiuo metu galiojančios teisinės bazės supaprastinimo ir visiško įgyvendinimo tikslus, einant nuo sektorius prie sektoriaus; 27. reikalauja, kad būtų patobulintos naujų teisinių priemonių poveikio vertinimo procedūros; apgailestauja, kad šios procedūros ribotai taikomos bendrai visoms įmonėms ir neanalizuoja poveikio mažoms ir labai mažoms įmonėms, nepaisant jų svarbos; taip pat apgailestauja, kad šios procedūros nėra visiškai skaidrios ir dėl to, kad įmonėms atstovaujančios organizacijos negali reaguoti į poveikio tyrimo ataskaitas; tikisi, kad Komisija patvirtins aiškų ir skaidrų metodą, kaip vykdyti šias procedūras; 28. primygtinai reikalauja, kad Komisija konsultuotųsi su visais socialiniais partneriais, ypač su profesinėmis sąjungomis; 29. pabrėžia poreikį turėti prieinamą ir stabilią makroekonomikos sistemą, kuria įmonės galėtų remtis, sudarydamos savo prognozes; todėl mano, jog naudinga daugiau naudotis bendrosios ekonominės politikos gairėmis (angl. BEPG) ir Europos užimtumo politikos gairėmis (angl. EEPG); Europos pramonę skatinančios priemonės 30. pabrėžia, kad daugelis šiuo metu egzistuojančių priemonių nėra tiek paprastos, kad visos įmonės jomis naudotųsi; pabrėžia priemonių mažinti administracines kliūtis MVĮ svarbą; pažymi, kad mažos įmonės vis dar ribotai gauna naudos iš Bendrijos programų dėl jų sudėtingumo, reikalaujamų garantijų arba administracinių sunkumų; ragina Komisiją jas tobulinti, ypač kai tai susiję su tyrimų ir taikomosios veiklos (R&D) perdavimo MVĮ galimybių išplėtimu, ir pradėti konsultuotis su įmonėms atstovaujančiomis organizacijomis, siekiant padidinti jų veiksmingumą ir, padedant valstybėms narėms, parengti numatytas informacines kampanijas; 31. reikalauja, kad 7-joje tyrimų ir vystymosi pagrindų programoje būtų numatyta aiški ilgalaikė strategija, skirta naujovių pramonėje, įskaitant MVĮ, galimybėms pagerinti; remia ilgalaikės pramonės technologijos programos raidą, įtraukiant viešuosius ir privačius partnerius; 32. ragina, kad būtų toliau skatinamos technologijų platformos, atsižvelgiant į tai, kad jos yra pagrindinė priemonė naujovėms ir Europos pramonei palaikyti; tiki, kad technologijų platformos bus skirtos sudaryti sąlygas Europos pramonės struktūrai, kuri visų pirma ir daugiausiai būtų sudaryta iš MVĮ; 33. pabrėžia Europos ekonomikos konkurencingumo problemą, kuri iš dalies yra mokslo žinių kūrimo (kurių teikimas ES yra adekvatus) ir neadekvataus gebėjimo šias žinias paversti inovacijomis, ypač produkcija, neatitikimo rezultatas. Pramonės dalyvavimas nustatant finansinės paramos prioritetus gali pagerinti šią situaciją, todėl reikia stengtis paremti įmonių dalyvavimą ir MVĮ padėtį 7-oje pagrindų programoje; 34. prašo Komisijos ištirti galimus būdus 7-os mokslo tyrimų ir vystymosi pagrindų programa suvienyti egzistuojančius įmonių tinklus ir Eureka programą, kurioje įmonėms yra visapusiškai atstovaujama; 35. tikisi, kad daugiametė konkurencingumo ir naujovių programa skatins mažųjų Europos įmonių vystymąsi ir bus viena iš Europos mažųjų įmonių chartijos įgyvendinimo priemonių; mano, kad ji taip pat galėtų įtraukti šias įmones į ES pramonės strategiją; 36. remia tikslą sumažinti bendrą įmonėms skiriamos pagalbos dydį, tačiau primena tam tikros pagalbos, pavyzdžiui, pagalbos tyrimams ir taikomajai veiklai (R&D) ar mokymui, ypač profesiniam ir pameistrystei, konsultacijų ir ekonomikos augimo pagalbos įmonėms, naudą, siekiant užpildyti rinkos spragas; mano, kad yra būtina skatinti jaunimo susidomėjimą pramone, pavyzdžiui, teikiant pagalbą tyrimams ir taikomajai veiklai ir informuojant apie pramonės verslą ir įgūdžius kartu su Europos kvalifikacijų pripažinimo ir visą gyvenimą trunkančio mokymosi politika; yra susirūpinęs dėl planuoto visiško regioninės pagalbos didelėms įmonėms, kuri nepatenka į šiuo metu pagal EB sutarties 87 straipsnio 3 dalį nustatytas sritis, panaikinimo, esant kelioms išimtims; 37. mano, kad, esant neribotai ir veiksmingai tarptautinei konkurencijai, reikalinga kvalifikuota, tobulėjanti ir konkurencinga darbo jėga; 38. mano, kad siekiant pagerinti konkurencingumą ir užimtumą švietimas ir mokslas, ypač susiję su naujosiomis technologijomis, turi būti pagrindiniai prioritetai; todėl valstybės narės turėtų objektyviai įvertinti savo švietimo ir mokslo sistemas; 39. reikalauja, kad būtų stengiamasi palaikyti veiksmingesnę tyrimų ir naujovių politiką atsižvelgiant į kitas susijusias politikos sritis, tokias kaip vidaus rinkos užbaigimas, ir pigesnės, lankstesnės patentų politikos įvedimas, suteikiant geresnes sąlygas MVĮ; 40. pažymi valstybės pagalbos MVĮ svarbą valstybėse narėse; reikalauja, kad Komisija išsaugotų visumą struktūrinių fondų teikiamų pagalbos priemonių, skirtų ekonomiškai ir socialiai ekonomiškai perorientuoti pramonės delokalizaciją patyrusius regionus; reikalauja, kad būtų daugiau atsižvelgiama į mažas ir labai mažas įmones regionuose ir bendrai visose sanglaudos politikos srityse; šiuo tikslu prašo Komisijos ir Tarybos Europos mažųjų įmonių chartijos rekomendacijas priskirti prie konvergencijos, konkurencingumo ir bendradarbiavimo tikslų; 41. tikisi aiškiai suformuluotos ir efektyvios intelektinės nuosavybės sistemos ir nori, kad būtų sėkmingai priimtos direktyvos dėl intelektinės nuosavybės teisių laikymosi ir Bendrijos patentų suteikimo; 42. tiki, kad lydinčiųjų priemonių parengimas yra svarbiausias dalykas padedant mūsų pramonės sritims užkariauti rinkas už ES ribų ir taip aktyviai dalyvauti kylančių šalių augime; 43. ragina Komisiją nustatyti priemones (pavyzdžiui, rizikos kapitalo fondų sukūrimą) siekiant įdarbinti ypač Europos lygiu, skatinti naujų įmonių atsiradimą, ypač naujųjų technologijų sektoriuje, ir skatinti papildomų lėšų verslui suteikiančias priemones; 44. palaiko rekomendacijas įgalioti įmones vystytis tarptautiniu mastu; nori, kad tai būtų taikoma ir mažoms, ir vidutinėms įmonėms; prašo Komisijos imtis Pasaulio prekybos organizacijos teikiamų gynybos mechanizmų tais atvejais, kai Europos pramonės sektorius kenčia nuo neteisėtos komercinės veiklos; 45. pabrėžia, kad Europos finansų rinkų susiskaldymas kliudo veiksmingai funkcionuoti rizikos kapitalo rinkoms ir mano esant būtina ištaisyti šią padėtį ir pagelbėti įmonėms gauti finansavimo šaltinius; atkreipia dėmesį į poreikį skatinti įmonių priėjimą prie finansinių priemonių ir vystyti gebėjimą finansuoti pagal savitarpio garantijų schemas; ragina vystyti pažangius finansinius susitarimus siekiant patenkinti naujus įmonių, įskaitant mažąsias ir labai mažas įmones, materialų ir nematerialių investicijų poreikius, ypač standartų, technologijų, aplinkos ir rinkos vystymo srityse; ragina imtis priemonių skatinti pusiausvyrą tarp nuosavo kapitalo ir finansines lėšas bei stengtis susieti lėšas, įmones, pramonę ir universitetus; šiuo požiūriu ragina ypač atkreipti dėmesį į MVĮ taikomas priemones; 46. mano, kad susidarius nepakankamos rinkos padėčiai valdžios institucijos turėtų skatinti veiklą tose srityse, kurios ūkio subjektams atrodo pernelyg rizikingos; todėl būtina nedelsiant nustatyti sektorius, ypač susijusius su naujosiomis technologijomis, sukuriančius didelę pridėtinę vertę, kuriuos valdžios institucijos galėtų skatinti, siekdamos užtikrinti kokybiškas darbo vietas; taip pat mano, kad mokslinių tyrimų ir inovacijų sričių — teigiamo išorinio poveikio priemonių — plėtra yra jų pareiga. 47. teigia, kad efektyvi pramonės politika turi pasiekti pasaulinę dimensiją, ir tikisi, kad naujoji Sąjungos išorės paramos programų 2007 — 2013 m. laikotarpiui karta bus panaudota strategiškai tinkamu būdu skatinti ir palaikyti Europos pramonės internacionalizaciją visų pirma MVĮ trečiųjų šalių rinkose; 48. tikisi, kad sudarant naujas finansines perspektyvas 2007 — 2013 m. bus atsižvelgta į Europos pramonės, ypač MVĮ, svarbą ir poreikius; 49. tiki, kad komunikacijų infrastruktūra ir logistikos sistema vaidina svarbų vaidmenį, skatina pramonės plėtrą ir ekonominę integraciją išsiplėtusioje Sąjungoje; mano, kad transeuropiniai transporto tinklai turi būti greitai papildyti, ir tikisi, kad iš Bendrijos biudžeto 2007 — 2013 m. bus teikiama reikiama pagalba; 50. siūlo kaip reformos plano dalį reformuoti valstybės pagalbos režimą, kad pagal Lisabonos tikslus būtų nustatyta aiški veiklos kryptis, kuria skatinamos naujovės, taikoma visuose sektoriuose; mano, kad naujovės, kurios turėtų būti suvokiamos platesne prasme ir neapsiriboti vien tik technologiniais aspektais, turi būti pagrindinis pramonės politikos strategijos tikslas; 51. atkreipia dėmesį į poreikį skatinti visas iniciatyvas, kuriomis siekiama padėti įmonėms pasiekti reikiamą dydį, kad jos galėtų efektyviau konkuruoti bendroje rinkoje; 52. kviečia Komisiją nuolat vertinti mokslinių tyrimų ir taikomosios veiklos skatinimo politikos rezultatus, ypač sukurtas darbo vietas, nes finansinis lygmuo nėra vienintelis lygmuo, kurį būtina analizuoti; * * * 53. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai valstybių narių vyriausybėms ir parlamentams. [1] OL C 377, 2000 12 29, p. 164. [2] OL L 333, 2000 12 29, p. 84. [3] OL C 240, 1991 9 16, p. 213 [4] OL C 183, 1995 7 17, p. 26. [5] OL C 82 E, 2004 4 1, p. 627. --------------------------------------------------