[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 6.12.2006 KOM(2006) 763 galutinis KOMISIJOS KOMUNIKATAS GLOBALIOJI EUROPA: Europos prekybos apsaugos priemonės besikeičiančioje pasaulio ekonomikoje Žalioji knyga viešosioms konsultacijoms GLOBALIOJI EUROPA: Europos prekybos apsaugos priemonės besikeičiančioje pasaulio ekonomikoje Žalioji knyga viešosioms konsultacijoms (Tekstas svarbus EEE) Įžanga Kaip ir daugelis kitų importuojančių pasaulio valstybių Europos Sąjunga taiko prekybos apsaugos priemonių sistemą. Šios priemonės – antidempingo, antisubsidijų ir apsaugos priemonės – įgalina Europos Sąjungą apsaugoti jos gamintojus nuo nesąžiningos prekybos importuotais produktais ar subsidijuojamo importo ir nuo ryškių prekybos srautų pokyčių, jeigu jie žalingi ES ekonomikai. Svarbu, kad šias priemones mes taikytume veiksmingai ir griežtai, siekdami užtikrinti pagarbą tarptautinėms prekybos taisyklėms ir apsaugoti Europos interesus nuo nesąžiningos prekybos. ES taiko šias priemones, remdamasi taisyklėmis, parengtomis pagal PPO susitarimus, nustatančius prekybos apsaugos priemones ir jų taikymo principus kaip teisėtus daugiašalės laisvosios prekybos sistemos įrankius. Kaip ir neatidėliotinas darbas siekiant pažaboti klastojimą ir intelektinės nuosavybės vagystes, įskaitant piktnaudžiavimą elektroninėmis ryšio priemonėmis, apsisaugojimas nuo nesąžiningos prekybos yra politiniu ir ekonominiu požiūriu svarbiausia priemonė, padedanti ginti laisvąją prekybą. Jis padeda remti Europos darbuotojų interesus ir europietiškas konkurencingumą ir yra svarbi pagalbos Europai susidorojant su globalizacijos padariniais dalis. Ekonominis antidempingo ir antisubsidijų prekybos apsaugos priemonių pagrįstumas iš esmės remiasi tuo, kad tarptautinė ekonomika neturi nė vieno mechanizmo konkurenciją ribojančios veiklos padariniams atitaisyti, panašaus į konkurencijos priežiūros institucijas, kurios veikia beveik kiekvienoje nacionalinėje ekonomikoje. Be to, vos kelios jurisdikcijos yra priėmusios oficialias subsidijavimo kontrolės taisykles ar sukūrusios institutus, panašius į Europos Sąjungos valstybės pagalbos taisykles. Tarptautinėje teisėje prekybos apsaugos priemonės buvo sukurtos kaip priemonė konkurenciją ribojančios veiklos tarptautiniu mastu sukeltiems padariniams atitaisyti. Per paskutinįjį dešimtmetį taikant Europos prekybos apsaugos priemones buvo pašalinti prekybą iškraipantys dempingo padariniai svarbiuose plieno, chemikalų ir mikroprocesorių sektoriuose, kurie rimtai grėsė šių pramonių išlikimui ir tūkstančiams jose dirbančių europiečių. Tobulindama PPO taisykles dėl griežtesnių prekybos apsaugos priemonių taikymo ir tikslingesnio jų panaudojimo savo rinkoje, ES yra pažengusi daug toliau nei bet kuri kita PPO narė. ES yra sukūrusi prekybos apsaugos priemonių sistemą, kuri neabejotinai yra atviresnė ir labiau subalansuota nei bet kurios kitos PPO narės. ES taip pat vadovavo diskusijoms dėl PPO prekybos apsaugos taisyklių reformavimo, tapusioms neatsiejama Dohos derybų raundo dalimi. Visų PPO narių sąžiningas taisyklių, dėl kurių buvo susitarta tarptautiniu mastu, taikymas yra lemiamas tarptautinės prekybos sistemos veikimui. Toks primygtinis reikalavimas, kad šioje srityje visi privalo laikytis sutartų taisyklių, turi išlikti pagrindinis mūsų būsimos politikos tikslas. Tačiau per dešimtmetį nuo 1994 m. Antidempingo susitarimo ir svarbiausių ES prekybos apsaugos priemonių reformų įvyko reikšmingų pasaulio ekonomikos ir ES ekonomikos struktūros pokyčių. Jie buvo svarbus šios Komisijos prioritetų veiksnys skatinant naują augimo ir konkurencijos darbotvarkę. Šie prioritetai yra išvardyti Komisijos darbe Hampton Court Europos Vadovų Taryboje: „Europos vertybės globalizuotame pasaulyje". Dabar daug daugiau ES bendrovių gamina prekes už ES ribų ir importuoja jas į ES ar valdo tiekimo grandines, apimančias ne tik ES rinkas. Šie pokyčiai verčia abejoti tradiciniu ES gamybos ir ES ekonominių interesų supratimu. Kadangi prekybos apsaugos priemonėmis siekiama apsaugoti būtent ES gamybą ir ES ekonominius interesus, nuolatinė peržiūra gali mums padėti užtikrinti, kad ES prekybos apsaugos priemonėmis būtų toliau veiksmingai kovojama su nesąžininga prekyba. Tai taip pat gali padėti išlaikyti tvirtą politinį pagrindą šioms būtinoms priemonėms naudoti visoje ES. Komisija neseniai atkreipė dėmesį į naują politikos darbotvarkę, parengtą siekiant stiprinti ES ekonomikos gebėjimus konkuruoti pasaulyje, kuriam būdingas didėjantis skaidymasis, sudėtingi gamybos procesai ir tiekimo grandinės bei naujųjų ekonomikos dalyvių, ypač Azijoje, stiprėjimas („Globali, pasaulyje konkuruojanti Europa“ ). Svarstymai apie ES prekybos apsaugos priemones yra neatsiejama šios darbotvarkės dalis. Žalioji knyga nekelia abejonių, ar prekybos apsaugos priemonės yra iš esmės vertybė, tačiau kviečia viešai svarstyti, kaip ES galėtų jas toliau kuo veiksmingiau taikyti siekiant Europos interesus atitinkančių tikslų. Ši Žalioji knyga remiasi Europos Komisijos patirtimi, sukaupta kontroliuojant prekybos apsaugos priemonių taikymą, ir neseniai atlikto ES prekybos apsaugos priemonių vertinimo tyrimo rezultatais. Joje taip pat atsižvelgta į neoficialius ryšius su valstybėmis narėmis ir su Europos Parlamentu bei dokumentus, kuriuos 2006 m. liepos mėn. ES prekybos komisarui Peteriui Mandelsonui pateikė prekybos apsaugos priemonių srities ekspertai[1]. Žaliojoje knygoje problemos skirtsomos į šešias temas: 1. prekybos apsaugos priemonių svarba besikeičiančioje pasaulio ekonomikoje; 2. įvairių ES interesų svarba, atliekant prekybos apsaugos tyrimus; 3. su prekybos apsauga susijusių tyrimų inicijavimas ir atlikimas; 4. prekybos apsaugos priemonių forma, taikymo laikas ir trukmė; 5. prekybos apsaugos tyrimų skaidrumas ir 6. prekybos apsaugos tyrimų institucinė struktūra. Kiekvienoje klausimų grupėje pateikiami keli klausimai, į kuriuos konsultacijų dalyvių prašoma atsakyti. 1 langelis: Europos prekybos apsaugos priemonės Antidempingas. Antidempingo taisyklės yra Europos Sąjungoje dažniausiai taikoma prekybos apsaugos priemonė. Antidempingo priemonės taikomos prekių importui į Europos Sąjungą mažesnėmis nei tokių prekių normalioji vertė jų vidaus rinkoje kainomis– daugiausia dėl nepakankamos konkurencijos ir (arba) valstybės kišimosi į gamybos procesą, sudarant galimybes eksportuotojui dirbtinai sumažinti eksporto sąnaudas. Dempingas kenkia ne tik ES gamintojams, bet ir kitiems trečiųjų šalių gamintojams, kurie konkuruoja, norėdami patekti į ES rinką. Būdingiausi tokio iškraipymo, sąlygojančio dempingą, pavyzdžiai yra šie: dideli tarifiniai ir netarifiniai barjerai, ne itin veiksmingas konkurencijos taisyklių įgyvendinimas, eksporto mokesčių lengvatos; dirbtinai mažos žaliavų ir (arba) energijos kainos. Jeigu ES tyrime paaiškėja, kad toks importas daro žalą ES gamintojams, antidempingo taisyklės leidžia taikyti korekcines priemones žalai pašalinti. Dažniausiai importas dempingo kainomis apmokestinamas muitais. Antisubsidijų priemonės. Antisubsidijų priemonės yra panašios į antidempingo priemones, išskyrus tai, kad jomis siekiama konkrečiai pašalinti prekybą iškraipantį PPO draudžiamų subsidijų užsienio gamintojams poveikį, jeigu įrodoma, kad tokios subsidijos daro žalą ES gamintojams. Apsaugos priemonės. Apsaugos priemonės ypatingos tuo, kad jos taikomos neatsižvelgiant į tai, ar prekyba vyksta sąžiningai, ar ne, – jos taikomos pasikeitus prekybos srautams, jeigu šie pasikeitimai yra tokie staigūs ir tokio masto, kad negalima pagrįstai tikėtis, jog ES gamintojai prisitaikys prie tokių pasikeitusių prekybos srautų. Šiomis aplinkybėmis PPO ir ES taisyklės leidžia taikyti trumpalaikius importo apribojimus, suteikiančius pramonei laikiną atokvėpį prisitaikyti prie staigaus srautų padidėjimo. Suteikiant tokią pertrauką, kartu yra nustatomi aiškūs įpareigojimai vykdyti restruktūrizaciją. Nuo 1996 m. sausio mėn. iki 2005 m. gruodžio mėn. 194 atvejais ES nustatė galutinį antidempingo muitą. Nustatyta, kad per šį laikotarpį dažniausiai dempingą vykdė Kinija (38 priemonės) ir Indija (16 priemonių). Nuo 2006 m. spalio 31 d. ES galioja 12 antisubsidijų priemonių. Pagal PPO taisykles ES iš viso yra taikiusi aštuonias galutines apsaugos priemones: tik viena iš jų dar galioja. ES antidempingo ir antisubsidijų priemonės, skirtos kovai su nesąžininga prekyba, sudaro mažiau kaip 0,45 %. bendros importo vertės. Palyginus su kitom valstybėm, nuo 1996 m. iki 2005 m. JAV skyrė 201 galutinę priemonę, o Indija – 309 galutines priemones. Per tą patį laikotarpį ES inicijavo 294 tyrimus, JAV – 352, o Indija – 419 tyrimų. Europos Komisija yra atsakinga už tyrimus dėl antidempingo, antisubsidijų ir apsaugos priemonių taikymo, taip pat priima sprendimus, ar inicijuoti tyrimus pagal pramonės atstovų skundus, peržiūri taikomas priemones. Komisija taip pat gali taikyti laikinąsias priemones ir prireikus siūlyti Tarybai taikyti galutines priemones. Taryba priima sprendimą dėl galutinių antidempingo (antisubsidijų) priemonių taikymo paprasta balsų dauguma, o sprendimai dėl apsaugos priemonių taikymo priimami kvalifikuota valstybių narių balsų dauguma. 1 DALIS. Kokia prekybos apsaugos priemonių svarba pasaulio ekonomikoje? Ekonominis antidempingo priemonių pagrindimas iš esmės remiasi tuo, kad tarptautinėms rinkoms būdinga netobula konkurencija – nėra bendros tarptautinės konkurencijos priežiūros institucijos, kuri reglamentuotų antikonkurencinę veiklą tarp atskirų šalių. Priešingai nei vidaus rinkoje, tokioje kaip ES, čia taikomos vos kelios taisyklės, reglamentuojančios veiklą tarptautinėse rinkose. Antidempingo priemonės yra vienintelis tarptautinėje teisėje numatytas įrankis apsaugoti nuo nesąžiningos prekybos importuojamais produktais iš tokių rinkų poveikio, daromo ES pramonei. Panašiai ir antisubsidijų priemonės nukreiptos prieš nesąžiningą gamintojų subsidijavimą trečiosiose šalyse, kadangi nėra jokių patvirtintų tarptautinių priemonių tokiai intervencijai apriboti. Apsaugos priemonės yra nukreiptos prieš importą, kuris didėja tokiu mastu, kuris kelia arba gali sukelti rimtą žalą ES pramonei. Šiuo metu ES inicijuoja daug daugiau antidempingo nei antisubsidijų tyrimų. Viena iš priežasčių, dėl kurių bendrovės nenoriai inicijuoja bylas dėl subsidijų taikymo, yra ta, kad šios bendrovės bijo atitinkamų vyriausybių atsakomųjų veiksmų. Galima išeitis galėtų būti pačiai Komisijai inicijuoti daugiau tyrimų dėl subsidijų taikymo. Ekonomistai vis dar nesutaria dėl ekonominio prekybos apsaugos priemonių pagrindimo. Kai kurie teigia, kad prekybos apsaugos priemonės yra reikalingos, kai nėra tarptautiniu mastu sutartų konkurencijos taisyklių. Kai kurie iš jų tiki, kad bendros šalies gerovės požiūriu prekybos apsaugos priemonių ekonomiškai pagrįsti negalima. Kiti teigia, kad jomis galima piktnaudžiauti, kai, vadovaujantis sektorių interesais, siekiama apsisaugoti nuo konkurencingo importo. Dar kiti ekonomistai įrodinėja, kad antidempingo priemonės pateisinamos tik tokiu atveju, jeigu jas taiko eksportuotojas iš trečiosios šalies, šalyje iš viso nėra konkurencijos taisyklių arba jos yra nelabai veiksmingai įgyvendinamos. 1 klausimas: Kokia prekybos apsaugos priemonių svarba šiuolaikinėje pasaulio ekonomikoje? Ar prekybos apsaugos priemonės išlieka svarbios siekiant užtikrinti pagarbą tarptautinėms prekybos taisyklėms ir apsaugoti Europos interesus? Ar ES turėtų svarstyti, kaip jos galėtų būti tobulinamos? 2 klausimas: Ar įgyvendindama antidempingo veiksmus ES neturėtų daugiau taikyti antisubsidijų ir apsaugos priemonių? Ar turėtų Komisija būti pasirengusi ypatingomis aplinkybėmis inicijuoti daugiau tyrimų savo iniciatyva, jeigu ji turėtų reikalingų įrodymų? 3 klausimas: Ar, nesant tarptautiniu mastu sutartų konkurencijos taisyklių, yra prekybos apsaugos priemonių taikymo alternatyvų? 2 DALIS. Įvairių ES interesų svarba, atliekant prekybos apsaugos tyrimus Prekybos apsaugos priemonėmis būtina siekti bendrų ES ekonominių interesų, atsižvelgiant į gamintojų ir darbuotojų interesus. ES taisyklės turėtų būti ir toliau taikomos situacijoms, kai kainos yra mažesnės ne vien tik dėl trečiųjų šalių konkurencinių pranašumų darbo jėgos ir gamybos kainų atžvilgiu, bet ir dėl to, kad tokie pranašumai yra susiję su nesąžiningomis konkurencijos sąlygomis, pavyzdžiui, subsidijomis ar kitokiais dėl valstybės kišimosi atsiradusiais iškraipymais. Tačiau dėl pasaulio ir ES ekonomikos pasikeitimų tapo sunkiau apibrėžti ES ekonominius interesus. Globalizacija skatina tarptautinį darbo jėgos pasiskirstymą, kadangi labai sumažėjo transportavimo ir komunikacijų sąnaudos. Vis dažniau Europos bendrovės naudoja gamybos bazes už Europos Sąjungos ribų tuo pačiu metu Europoje palaikydamos reikšmingą veiklą ir užimtumą. Kalbant apie prekybos apsaugos priemones, svarbu pamąstyti, ar ES taisyklėse yra gerai įvertinta situacija, kai Europos bendrovės perduoda savo gamybos pajėgumus, ima konkuruoti su ES veikiančiomis gamybos bendrovėmis, ir kurias prekybos apsaugos priemonės gali paveikti neigiamai. Toleruoti dempingą, netgi tada, kai teikiama naudos Europos bendrovėms, kurios gamina trečiosiose šalyse, neatitinka ES ilgalaikių ekonominių interesų. Tačiau mums iš teisų reikėtų pagalvoti, kad siekiant sumažinti dempingo padarytą žalą gali būti daromas poveikis ES bendrovių, kurios teisiškai veikia perkėlusios savo gamybą į trečiąsias šalis, užimtumui ir gyvybingumui. Būtina nustatyti tinkamą laisvosios ir sąžiningos prekybos pusiausvyrą. Kad galėtume spręsti šį klausimą, mums reikalingos aiškios taisyklės. Ši Žaliosios knygos dalis yra susijusi su pagrindiniais Bendrijos interesų tikrinimo klausimais. 2 langelis: Atvejo analizė – antidempingo priemonių taikymas odinei avalynei, 2006 m. rugpjūčio mėn. 2006 m. spalio mėn. Europos Sąjunga nustatė 16,5 ir 10 %. muitus tam tikrai odinei avalynei, importuojamai į Europos Sąjungą. Šie muitai nustatyti remiantis tyrimu, kurio metu buvo nustatytas šių prekių importas iš tam tikrų trečiųjų šalių dempingo kainomis ir dėl to ES gamintojams padaryta žala. Dėl ES ir PPO taisyklių taikymo šiuo labai sudėtingu atveju išsiskyrė ES ūkio subjektų bei ES valstybių narių nuomonės. Šis atvejis iliustravo du labai svarbius aspektus, kurie yra nagrinėjami šioje Žaliojoje knygoje. ES gamybos perkėlimas. Nors daugelis ES bendrovių avalynę vis dar gamina Europos Sąjungoje, labai daug bendrovių šios produkcijos gamybą yra perkėlusios į trečiąsias šalis, o kitus savo veiklos padalinius palikusios ES. ES bendrovėms, gaminančioms avalynę trečiosiose šalyse, taikomi antidempingo muitai. Be to, pagal šiuo metu galiojančias antidempingo tyrimų taisykles nustatant, ar yra tyrimui pradėti būtina Europos pramonės dalis, atsižvelgiama tik į gamintojus, kurių gamybos pajėgumai yra ES. Tačiau atsiranda vis daugiau ES bendrovių, perkeliančių savo gamybos padalinius, ir šioms bendrovėms priklauso tūkstančiai darbo vietų ES. Vartotojų interesas. Šis su avalyne susijęs atvejis iškėlė ir kitą problemą, su kuria susiduriama nustatant ES platesnį ekonominį interesą. Daugeliu atvejų, ypač nesusijusių su vartojimo prekėmis, antidempingo priemonių poveikis vartotojo mokamai kainai paprastai būna nedidelis. Vis dėlto labai svarbus išlieka klausimas, ar, atliekant antidempingo tyrimus ir galiausiai taikant atitinkamas priemones, reikėtų labiau atsižvelgti į vartotojų interesus ir kaip tai turėtų būti padaryta. 2.1. Bendrijos interesų tikrinimas. ES yra viena iš nedaugelio, kuri prieš taikydama antidempingo priemones, atlieka viešųjų interesų tikrinimą pagal Bendrijos interesų taisyklę. Bendrijos interesų taisyklė teigia, kad priemonės gali būti taikomos tik tuo atveju, kai Komisija nustato, jog jų taikymas neprieštarauja platesniems ES ekonomikos interesams. PPO antidempingo susitarimas nereikalauja atlikti tokio tikrinimo, tačiau jis yra labai parankus veiksnys, vertinant interesų pusiausvyrą antidempingo bylose. Tačiau yra manančių, kad atliekant Bendrijos interesų tikrinimą vis tiek pernelyg didelis dėmesys skiriamas ES gamintojams ir nevisiškai atsižvelgiama į priemonių poveikį importu užsiimančioms bendrovėms, kurios dalį savo gamybos pajėgumų yra perkėlusios už ES ribų. Taip pat nuogąstaujama, kad nepakankamai įvertinti vartotojų interesai, ypač tais atvejais, kai pramonės apsaugos priemonės taikomos gataviems vartojimo produktams. Nors pagrindinis ES priemonių tikslas yra kovoti su nesąžiningos konkurencijos padariniais, pastarojo laikotarpio atvejai taip pat iškėlė klausimą dėl Bendrijos interesų tikrinimo naudojimo, siekiant įvertinti priemonių poveikį Bendrijos politikos vientisumui. Pavyzdžiui, ES galėtų pagalvoti, ar kai kuriais atvejais antidempingo priemonės nesumažina konkrečiai šaliai teikiamos paramos vystymuisi? 4 klausimas: Ar, atlikdama Bendrijos interesų tikrinimą, ES turėtų pakeisti dabartinį įvairių ekonominės veiklos vykdytojų interesų santykį prekybos apsaugos tyrimuose? Be Europos gamintojų ir jų darbuotojų interesų kaip mums reikėtų atsižvelgti į bendrovių, kurios išlaikė reikšmingą veiklą ir užimtumą Europoje, nors tam tikrą savo gamybos dalį yra perkėlusios už ES ribų, interesus? Kaip mums reikėtų atsižvelgti į importuotojų ir gamintojų, kurie perdirba dempingo kaina importuojamas prekes, interesus? 5 klausimas: Ar mums reikia peržiūrėti, kaip atsižvelgiama į vartotojų interesus prekybos apsaugos tyrimuose? Ar Komisija neturėtų aktyviau atsižvelgti į vartotojų asociacijų indėlį? Kaip galėtų būti vertinamas toks indėlis? Kaip būtų galima vertinti ir stebėti prekybos apsaugos priemonių poveikį vartotojams? 6 klausimas: Ar, vertindama Bendrijos interesus prekybos apsaugos tyrimuose, ES neturėtų plačiau atsižvelgti į kitas aplinkybes, tokias kaip derėjimas su kitomis ES politikos kryptimis, pavyzdžiui, plėtros politika? Atsižvelgiant į vystymosi politiką, ar ES turėtų oficialiai skirstyti mažiausiai išsivysčiusias šalis ir besivystančias šalis, kai taikomos prekybos apsaugos priemonės? 7 klausimas: Kokio pobūdžio ekonominė analizė galėtų padėti atlikti tokius vertinimus? 2.2. Bendrijos interesų tikrinimas pramonės apsaugos priemonėms derinti. Tikrinant Bendrijos interesus, šiuo metu yra tik padaroma išvada, ar priemonės turėtų būti taikomos, ar jos neturėtų būti taikomos. Iš esmės toks „arba (arba)“ tikrinimas neleidžia pritaikyti arba keisti priemonių, atsižvelgiant į Bendrijos interesų analizės rezultatus. Vis dėlto šiuo atžvilgiu galima veikti lanksčiau, jei priemonių pakeitimas visiškai atitinka objektyvius atvejo rezultatus. Toks lankstumas leistų tik atlikti perskaičiavimus mažėjimo tvarka pagal ES mažesnio muito taisyklę, pagal kurią muitai nustatomi pagal žalos dydį arba dempingo skirtumą, atsižvelgiant į tai, kuris iš jų mažesnis. Teoriškai, atsižvelgus į Bendrijos interesus, dėl tokio lankstumo kai kurie produktai gali būti iš viso atleisti nuo muito. 8 klausimas: Ar, atsižvelgiant į Bendrijos interesų tikrinimo rezultatus prekybos apsaugos tyrimuose, turėtų būti aiškiai numatoma mažinti siūlomų priemonių dydį? Ar, paisydama Bendrijos interesų, ES turėtų aiškiai nustatyti galimybę tam tikrus produktus atleisti nuo muito mokesčio? Jeigu taip, kokie kriterijai turėtų būti taikomi? 2.3. Sprendimas, kada taikyti Bendrijos interesų tikrinimą. Šiuo metu Bendrijos interesų tikrinimas numatomas tik po tyrimo inicijavimo nustatant priemones. PPO taisyklės, kuriomis draudžiama skelbti skundus dėl antidempingo prieš tai, kai pradedamas tyrimas, šiuo metu trukdo atlikti Bendrijos interesų tikrinimą, vertinant pradinio skundo svarbą. Tačiau kai kurios suinteresuotosios šalys pasiūlė, kad ES turėtų primygtinai reikalauti, kad šios taisyklės būtų pakeistos. 9 klausimas: Ar ES turėtų reikalauti, kad būtų pakeistos PPO taisyklės, taip leidžiant atlikti Bendrijos interesų tikrinimą antidempingo ir antisubsidijų tyrimuose skundo pateikimo metu? Ar yra daugiau atvejų, kuriais būtų tikslinga taikyti Bendrijos interesų tikrinimą (pavyzdžiui, prieš pradedant galiojimo pabaigos peržiūras)? 2.4. Gyvybingumo vertinimas. Vienas iš aspektų, nagrinėjamų atliekant Bendrijos interesų tikrinimą, yra bendras ES pramonės gyvybingumas. Geros konkretaus sektoriaus gyvybingumo perspektyvos yra labai svarbios, priimant sprendimą dėl prekybos apsaugos priemonių taikymo. 10 klausimas: Ar gyvybingumo vertinimas būtų naudingas sprendžiant apie prekybos apsaugos priemones? Jei taip, kokius kriterijus reikėtų taikyti vertinant ES pramonės šakų gyvybingumą prekybos apsaugos tyrimuose (pavyzdžiui, gamybos lygis, užimtumas, rinkos dalis)? 3 DALIS. Su prekybos apsauga susijusių tyrimų inicijavimas ir atlikimas Suinteresuotosios šalys yra nustačiusios kelias technines sritis, susijusias su prekybos apsaugos tyrimų inicijavimu ir atlikimu, kuriose, padarius nedidelius pakeitimus, būtų galima pagerinti ES prekybos apsaugos tyrimų proporcingumą ir efektyvumą bei pasiekti daugiau teisingumo. Aštuoni tokie klausimai aptariami toliau: 3.1. Išankstinės konsultacijos su eksportuojančiomis trečiosiomis šalimis. Nors PPO taisyklės draudžia prieš tyrimo veiksmų inicijavimą, bendrauti su bendrovėmis, kurios gali būti tiriamos, kai kurios suinteresuotosios šalys, siekdamos išvengti politinės trinties ir aptarti produktus bei veiklą, dėl kurių gali būti pradėtas tyrimas, pasiūlė užmegzti ryšius su eksportuojančių trečiųjų šalių vyriausybėmis. 11 klausimas: Ar, gavusi skundą, bet dar nepradėjusi antidempingo tyrimo, ES turėtų rengti konsultacijas su eksportą vykdančiomis trečiosiomis šalimis? 3.2. Antisubsidijų priemonių taikymas pereinamojo laikotarpio ekonomikai. Galiojanti praktika nenumato galimybės inicijuoti tyrimą dėl subsidijų taikymo pereinamojo laikotarpio ekonomikai, kadangi sąnaudų ir kainų iškraipymai tokio pobūdžio ekonomikos sąlygomis yra labai paplitęs reiškinys. Tačiau antisubsidijų priemonės galėtų būti taikomos bylose, kai atskiroms pereinamojo laikotarpio ekonomikos bendrovėms yra suteiktas rinkos ekonomikos režimas. 12 klausimas: Ar ES turėtų konkrečiau nustatyti atvejus, kada bendrovėms, veikiančioms pereinamojo laikotarpio ekonomikos (kuriai buvo suteiktas rinkos ekonomikos režimas) sąlygomis, galima taikyti antisubsidijų priemones? 3.3. Padėties reikalavimas. ES nustato tam tikrus reikalavimus, kurie turi būti tenkinami, kad būtų inicijuotas prekybos apsaugos tyrimas. Pagal PPO taisykles reikalaujama, kad tyrimas paprastai būtų pradėtas tik tada, kai aiškiai pritarančių skundui gamintojų dalis sudaro daugiau nei 25 % visos aptariamo produkto konkrečioje rinkoje gamybos. Pagal galiojančias taisykles bendrovėms, kurios tariamai gamina ir importuoja prekes dempingo kainomis, toks „padėties vertinimas“ gali būti ir netaikomas. Todėl bendrovių, kurios privalėtų nustatyti savo padėtį konkrečios bylos atveju, skaičius sumažėja. Taip pat neįtraukiamos bendrovės, kurios galėtų prieštarauti skundui. Kai kurių suinteresuotųjų šalių nuomone, šie vadinamieji „padėties reikalavimai“ yra pernelyg švelnūs. 13 klausimas: Ar ES turėtų peržiūrėti Bendrijos pramonės apibrėžimui taikomą „padėties reikalavimą“ antidempingo ir antisubsidijų bylose? Ar pakanka paramos, reikalingos skundui paremti ir tyrimui pradėti? Ar neturėtumėme numatyti galimybės tokio vertinimo netaikyti importuojančioms bendrovėms ar bendrovėms, susijusioms su „padėties vertinimo“ eksportuotojais? 3.4. De minimis dempingo, subsidijų ir žalos taisyklė. Pagal galiojančias taisykles yra nustatytos ribos, kurių nesiekiantys atvejai laikomi nelabai svarbiais, kad į juos reikėtų kištis ES lygiu. ES antidempingo teisė numato, kad tyrimas yra nutraukiamas, jeigu dempingo skirtumas nesiekia 2 % eksporto kainos. Tai yra vadinamasis de minimis slenkstis. De minimis slenkstis taip pat taikomas apskaičiuojant žalą dėl prekių importo dempingo kaina. Tyrimo veiksmai nėra inicijuojami prieš šalis, kurių importuojamų prekių kiekis sudaro mažiau kaip 1 % bendros ES rinkos. Esami de minimis slenksčiai gali būti didesni arba mažesni, atsižvelgiant į pastebėtą ekonominį nedidelio dempingo ar subsidijavimo skirtumo ir žalos slenksčio poveikį. Be šių procentinių ribų, gali būti svarstoma galimybė taikyti antrą, de minimis patikrinimą numatant, kad tyrimas bus pradėtas, atsižvelgiant į importo vertę eurais. 14 klausimas: Ar prekybos apsaugos tyrimuose ES turėtų pakeisti šiuo metu dempingui ir žalai taikomus „de minimis“ ribas (procentais ir absoliučiais dydžiais)? 3.5. Dempingo skirtumo skaičiavimas. Atliekant antidempingo tyrimą, labai svarbu nustatyti produkto gamybos sąnaudas ir normaliąją vertę vietos rinkoje. Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad ES nepakankamai atsižvelgia į tai, kokiu mastu nedidelės gamybos apimtys ir pardavimas pradiniame veiklos etape gali iškraipyti vieneto kainą ir todėl ji gali atrodyti nerealiai didelė. Dėl to gali smarkiai padidėti dempingo skirtumai. 15 klausimas: Ar Komisija turėtų patikslinti savo strategiją dėl „pradinio veiklos etapo sąnaudų“, apskaičiuojant dempingo dydį, kad eksportuotojams jų veiklos pradžios laikotarpiu galėtų suteikti ilgesnį „malonės laikotarpį“? 16 klausimas: Ar yra kitokių dempingo skirtumo skaičiavimo metodologijos antidempingo tyrimuose pakeitimų (pavyzdžiui, galiojančios „įprastos prekybinės veiklos taisyklės“), apie kuriuos reikėtų pagalvoti? 3.6. Naujiesiems eksportuotojams taikomos nuostatos. Suinteresuotosios šalys pasiūlė patikslinti nuostatas dėl naujų eksportuotojų, kurie pradeda eksportuoti prekes tuo metu, kai dar vyksta tyrimas. Naujieji eksportuotojai yra iškėlę išvadų darymo, remiantis labai nedideliu sandorių skaičiumi, problemą. Šiuo metu Komisija gali spręsti dėl naujų eksportuotojų, kurie pradeda veiklą tuo metu, kai vyksta tyrimas, tik surengdama atskirą naujųjų dalyvių patikrinimą. 17 klausimas: Ar ES turėtų tikslinti nuostatas dėl naujų eksportuotojų antidempingo ir antisubsidijų tyrimuose? Ar ES turėtų numatyti galimybę pagreitinta tvarka spręsti naujųjų rinkos dalyvių, kurie pradeda veiklą pagrindinės bylos tyrimo metu, klausimą? 3.7. Restruktūrizavimo planai. Kai kurios suinteresuotosios šalys mano, kad, prieš pasinaudodami antidempingo priemonėmis, ES gamintojai turėtų pateikti restruktūrizavimo planus. Kiti mano, kad, jeigu pramonės šakos problemos atsirado tiesiogiai dėl nesąžiningos prekybos, restruktūrizacija netenka prasmės. 18 klausimas: Ar įrodymas apie ES pramonės šakos restruktūrizavimą kiek nors svarbus antidempingo ir antisubsidijų tyrimuose? Jei taip, kaip ir kada? 3.8. MVĮ dalyvavimas. Daug suinteresuotųjų šalių mano, kad dėl prekybos apsaugos tyrimų sudėtingumo ir labai didelių su tuo susijusių sąnaudų MVĮ yra sunku inicijuoti tokius tyrimus ir juose dalyvauti. 19 klausimas: Kokios kliūtys MVĮ dalyvauti prekybos apsaugos tyrimuose ir kaip jas galima būtų pašalinti? 4 DALIS. Prekybos apsaugos priemonių forma, taikymo laikas ir trukmė Suinteresuotosios šalys nurodė kelias sritis, susijusias su prekybos apsaugos priemonių forma, taikymo trukme ir galiojimo pabaiga, kurios galėtų būti peržiūrėtos. Šioje skiltyje mes nagrinėjame keturias problemas. 4.1. Laikinųjų priemonių taikymo laikas. Kai kurios suinteresuotosios šalys iškėlė klausimą dėl galimybės greičiau priimti laikinąsias antidempingo priemones. Šiuo metu Komisija patvirtina per du–devynis mėnesius nuo tyrimo inicijavimo, jeigu, remiantis pirminiais įrodymais, galima daryti išvadą dėl žalingo dempingo. 20 klausimas: Ar, atsižvelgdama į tai, kad, sutrumpinus bet kuriuos terminus, galėtų būti apribotas tyrimų atlikimas ir sumažėti jų skaidrumas, ES turėtų sutrumpinti antidempingo ir antisubsidijų tyrimų terminus, per kuriuos ji turėtų nuspręsti ar taikyti laikinąsias priemones? Ar šie terminai turėtų būti nustatomi lanksčiau? 4.2. Priemonių forma, taikymo laikas ir trukmė. Daug suinteresuotųjų šalių yra pareiškusios nuomonę, kad ES turėtų galimybę naudotis įvairesnėmis priemonėmis nei standartinis ad valorem muitas, pastovaus dydžio muitas, minimali kaina ir įsipareigojimai dėl kainos. Tai leistų lanksčiau vertinti sudėtingus atvejus, kurių metu nagrinėjami svarbūs vartojimo produktai. Pavyzdžiui, ar Komisija, atsižvelgdama į Bendrijos tarptautinius įsipareigojimus, turėtų turėti galimybę taikyti muitą, kuris mažėja bėgant laikui arba atsižvelgiant į importo vertę, taip suteikdama rinkai galimybę prisitaikyti? Kai kurios suinteresuotosios šalys taip pat yra pareiškusios, kad, taikant tokias priemones, būtina atsižvelgti į jų poveikį produktams, kurie galėjo būti užsakyti dar prieš priimant tokias priemones, arba produktams, kurie yra gabenami tuo metu, kai priimamas sprendimas dėl priemonių taikymo. Šiuo metu priemonės dažniausiai nustatomos penkeriems metams – tai ilgiausias PPO nustatytas terminas. Buvo pasiūlyta, kad priemonių galiojimo trukmė gali būti ir trumpesnė, atsižvelgiant, pavyzdžiui, į produkto rūšį, padėtį rinkoje ir pramonės šakos charakteristikas. Priemonių galiojimo laikotarpis po galiojimo pabaigos peržiūros taip pat galėtų būti trumpesnis. 21 klausimas: Ar ES turėtų daugiau taikyti lankstesnes priemones antidempingo ir antisubsidijų tyrimuose? 22 klausimas: Ar ES antidempingo ir antisubsidijų tyrimų priemonės turėtų būti taikomos, siekiant geriau atsižvelgti į produktus, kuriems reikalingas ilgesnis užsakymų arba pristatymo laikas? Jei taip, kaip? 23 klausimas: Ar turėtų būti aiškiai numatyta galimybė galutinių antidempingo ir antisubsidijų tyrimų priemonių taikymo laikotarpį padaryti trumpesnį nei 5 metai? Jeigu taip, kokiomis situacijomis būtų pateisinamas trumpesnis priemonių galiojimo laikotarpis? 4.3. Muitų grąžinimas po galiojimo pabaigos peržiūros. Priemonės dabar nustoja galioti praėjus penkeriems metams, jeigu galiojimo pabaigos peržiūra nėra inicijuojama anksčiau. Vėlesnio tyrimo (kuris, pasibaigus penkerių metų laikotarpiui, gali trukti 15 mėnesių) metu priemonės ir toliau galioja. Jeigu galiojimo pabaigos peržiūros metu nusprendžiama, kad nebereikia toliau taikyti priemonių, gali būti svarstoma galimybė grąžinti visus muitus, surinktus per laikotarpį, viršijantį „normalų“ penkerių metų laikotarpį. Kitas sprendimas būtų galiojimo pabaigos peržiūras atlikti ir užbaigti dar prieš baigiantis galioti maksimaliam priemonės galiojimo terminui. Tokiu atveju muitų grąžinimo klausimas atkristų. 24 klausimas: Ar turėtų būti grąžinami muitai, surinkti pasibaigus penkerių metų antidempingo tyrimų ir tyrimų dėl subsidijų priemonių galiojimo laikotarpiui, jeigu galiojimo pabaigos peržiūros metu nusprendžiama, kad nebereikia toliau taikyti priemonių? 25 klausimas: Ar galiojimo pabaigos peržiūros antidempingo tyrimuose ir tyrimuose dėl subsidijų turėtų būti planuojamos taip, kad, pasibaigus penkerių metų laikotarpiui, jos būtų užbaigtos, o ne tą dieną pradedamos? 4.4. Aukštesnės ribos, taikomos galiojimo pabaigos peržiūrų metu. Kai kurios suinteresuotosios šalys mano, kad antidempingo priemonės atnaujinamos pernelyg lengvai. Pagal PPO ir ES taisykles, pramonė turi įrodyti, kad yra „žalingo dempingo pasikartojimo tikimybė“. Aukštesnė riba pramonei galėtų būti nustatyta kaip „aiškiai numatoma ir neišvengiama žalos grėsmė“. 26 klausimas: Ar ES turėtų padidinti galiojimo pabaigos peržiūrų ribas antidempingo ir antisubsidijų tyrimuose? Pavyzdžiui, ar ES vietoje „pasikartojimo tikimybės“ kriterijaus turėtų pagalvoti apie „žalos grėsmės“ standarto taikymą? 5 DALIS. Prekybos apsaugos tyrimų skaidrumas Veiksmingas skaidrumas yra neparastai svarbi prekybos apsaugos priemonių patikimumo prielaida. ES taisyklės numato tam tikrą kompromisą tarp atliekamų tyrimų skaidrumo ir būtinybės užtikrinti komercinės informacijos konfidencialumą. Analizės ir atitinkamų pasiūlymų kokybė labai priklauso nuo tyrimui pateiktos konfidencialios informacijos kokybės. Suinteresuotosios šalys pateikė kelis pasiūlymus, kaip Europos Komisija vis dėlto galėtų padidinti prekybos apsaugos priemonių skaidrumą. Keturi su skaidrumu susiję aspektai aptariami toliau: 5.1. Bylą nagrinėjantis pareigūnas. Galiojančios ES taisyklės numato galimybę suinteresuotosioms šalims prašyti surengti klausymus. Kai kurios šalys teigė, kad bylą nagrinėjantis pareigūnas kai kurioms suinteresuotosioms šalims galėtų padėti užtikrinti, kad šalys, kuriose yra atliekami prekybos apsaugos tyrimai, galėtų geriau išnaudoti savo teisę būti išklausytoms ir kad taip pat būtų apsaugotos kitų šalių teisės. 27 klausimas: Komisija rengiasi įsteigti bylą nagrinėjančio pareigūno pareigybę prekybos apsaugos tyrimams – kokias tiksliai funkcijas toks asmuo turėtų vykdyti? 5.2. Viešas sprendimų dėl rinkos ekonomikos režimo suteikimo svarstymas. Atliekant prekybos apsaugos tyrimus, kai kurios šalys, pavyzdžiui, Kinija ir Vietnamas, nėra laikomos rinkos ekonomikos šalimis. Jeigu šios šalys atitiktų tam tikrus techninius kriterijus, joms galėtų būti suteiktas rinkos ekonomikos režimas. Atsižvelgdamos į sprendimų dėl rinkos ekonomikos režimo (RER) suteikimo svarbą, sudėtingumą, politinį jautrumą, daug suinteresuotųjų šalių yra rekomendavusios Komisijai prieš teikiant pasiūlymą suteikti šaliai rinkos ekonomikos režimą, surengti viešuosius klausymus. 28 klausimas: Ar antidempingo tyrimuose klausimą dėl rinkos ekonomikos režimo suteikimo konkrečiai šaliai Komisija turėtų svarstyti viešai? 5.3. Vienodos sąlygos gauti informaciją. Suinteresuotosios šalys yra išreiškusios susirūpinimą dėl netikrumo, kurį sukelia gandai apie galimus skundus ar tyrimus. Buvo iškeltas klausimas, ar negalėtų būti padidintas Antidempingo komiteto darbo skaidrumas. 29 klausimas: Ar neturėtų būti užtikrintas didesnis Antidempingo komiteto darbo skaidrumas, pvz., skelbiant posėdžių darbotvarkę ir (arba) protokolus? 5.4. Geresnės galimybės susipažinti su neslaptomis bylomis. Jeigu šalys nori susipažinti su nekonfidencialiomis antidempingo tyrimo bylomis, dabar jos gali tai padaryti tik pačios atvykusios į Europos Komisijos patalpas. Šią medžiagą galima būtų skelbti internete. Tačiau kai kurios suinteresuotosios šalys gali tai palaikyti nekonfidencialios verslo informacijos platinimu nepriimtinai plačiu mastu. 30 klausimas: Ar būtų pageidaujama susipažinti su neslaptomis prekybos apsaugos tyrimų bylomis internete? Ar labiau priimtini tarpiniai sprendimai, pavyzdžiui, bylų indekso skelbimas? 6 DALIS. Institucinis procesas Nors prekybos apsaugos priemonių taikymas politiškai gali būti labai jautrus, tokių priemonių patikimumas priklauso to, kaip skaidriai jos yra taikomos, taip pat nuo galimybės juos numatyti ir nuo griežtos jų peržiūros. Priimami sprendimai turi būti grindžiami tyrimų rezultatais. Dabartinėje institucinėje struktūroje, kaip nurodyta ES pagrindiniuose prekybos apsaugos reglamentuose, atsakomybe dalinasi Komisija ir Taryba. Sprendimus peržiūri Europos Teisingumo Teismas; sprendimai turėtų būti suderinti su ES įsipareigojimais PPO. Tokia institucinė sistema iki šiol veikė gerai, tačiau kai kurios suinteresuotosios šalys nerimauja, kad tokiomis sąlygomis sprendimus kartais gali nulemti veiksniai, kurie nėra tiesiogiai susiję su pačio tyrimo faktais. 31 klausimas: Ar turėtų būti išsaugota esama institucinė sprendimų dėl antidempingo, antisubsidijų ir apsaugos priemonių priėmimo tvarka? Ar yra būdų tobulinti sprendimų priėmimo tvarką? Indėlis į šios Žaliosios knygos svarstymą Visos suinteresuotosios šalys, įskaitant Europos Parlamentą ir valstybes nares, raginamos teikti savo pastabas dėl šioje Žaliojoje knygoje iškeltų klausimų. Siekiant padėti atsakantiesiems į klausimus, internete paskelbtas struktūrizuotas klausimynas. Komisija ragina visus suinteresuotus dalyvius, įskaitant trečiųjų šalių valstybių valdymo institucijas, pareikšti savo nuomonę. Komisija ragina respondentus teikti svarstyti su ES prekybos apsaugos priemonėmis susijusius klausimus, kurie nebuvo tiesiogiai paminėti tarp pirmiau pateiktų klausimų. 32 klausimas: Ar yra kokių nors kitų ES prekybos apsaugos priemonių aspektų, kurie, Jūsų nuomone, turėtų būti nagrinėjami atskirai? Atsakymų į konsultacijų klausimus formą galima rasti http://ec.europa.eu/trade/issues/respectrules/anti_dumping/comu061206_en.htm. Atsakymai į klausimyną Komisijai turėtų būti pateikti iki 2007 m. kovo 31 d. Jeigu nebus pateiktas atskiras prašymas užtikrinti gautų pastabų slaptumą, jos bus paskelbtos internete; tokiu atveju bus nurodomas pastabas pateikęs dalyvis. Baigiantis konsultacijų laikotarpiui, Komisijos tarnybos ketina surengti seminarą suinteresuotosioms šalims. Pasibaigus viešam aptarimui, Komisija praneš konsultacijų rezultatus ir svarstys, ar tikslinga imtis tolesnių veiksmų. [1] http://ec.europa.eu/trade/issues/respectrules/anti_dumping/legis/index_en.htm#txts.