AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

•Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

2017 m. kovo 29 d. Jungtinė Karalystė pranešė apie savo ketinimą išstoti iš Sąjungos pagal Europos Sąjungos sutarties 50 straipsnį. Tai reiškia, kad jei Susitarimas dėl išstojimo nebus ratifikuotas, nuo 2019 m. kovo 30 d. (išstojimo dienos) Jungtinei Karalystei nebebus taikoma Sąjungos pirminė ir antrinė teisė. Taigi Jungtinė Karalystė taps trečiąja šalimi.

Tarptautinis oro susisiekimas negali vykti be aiškaus susijusių valstybių leidimo, nes valstybės turi visas išimtines suverenias teises į oro erdvę virš savo teritorijos. Įprasta, kad valstybės tarpusavio oro susisiekimą organizuoja dvišaliais oro susisiekimo paslaugų susitarimais (OSPS), kuriuose nustatomos konkrečios abiejų pusių suteikiamos teisės ir naudojimosi jomis sąlygos. Skrydžių teisės ir tiesiogiai su naudojimusi jomis susijusios paslaugos akivaizdžiai neįtrauktos į Bendrojo susitarimo dėl prekybos paslaugomis taikymo sritį.

Sąjungoje valstybių narių oro vežėjų (toliau – Sąjungos oro vežėjai) laisvė teikti ES vidaus oro susisiekimo paslaugas įtvirtinta tik 2008 m. rugsėjo 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1008/2008 dėl oro susisiekimo paslaugų teikimo Bendrijoje bendrųjų taisyklių, kuriuo, be kita ko, nustatytos licencijų tiems vežėjams išdavimo taisyklės.

Jei susitarime dėl išstojimo nebus numatyta kitaip, Jungtinei Karalystei išstojus oro susisiekimo paslaugoms tarp Jungtinės Karalystės ir valstybių narių minėtas reglamentas nebebus taikomas. Be to, tam tikri oro vežėjai nebeatitiks minėtame reglamente nustatytų Sąjungos oro vežėjams keliamų sąlygų, nes, pavyzdžiui, jų turima licencija vykdyti oro susisiekimą yra išduota Jungtinės Karalystės, pagrindinė jų verslo vieta yra Jungtinėje Karalystėje arba kontrolinis oro vežėjo akcijų paketas priklauso Jungtinei Karalystei ar jos piliečiams arba jis yra faktiškai jų kontroliuojamas.

Tai reiškia, kad jei susitarime dėl išstojimo nebus nustatyta kitaip, nuo 2019 m. kovo 30 d. nebebus teisinio pagrindo atitinkamiems oro vežėjams teikti oro susisiekimo paslaugas tarp Jungtinės Karalystės ir valstybių narių. Bet kurioje iš pirmiau nurodytų situacijų atsidūrę vežėjai prarastų Sąjungos licenciją vykdyti oro susisiekimą, todėl nebegalėtų teikti Sąjungos vidaus oro susisiekimo paslaugų.

Tiesiogines oro susisiekimo paslaugas tarp Jungtinės Karalystės ir valstybių narių teikia beveik vien Jungtinės Karalystės ir Sąjungos oro vežėjai. Todėl tiems oro vežėjams netekus teisės vykdyti oro susisiekimą tarp Jungtinės Karalystės ir valstybių narių, kiltų didelių sutrikimų. Daugelis (kone visi) oro susisiekimo maršrutų tarp Sąjungos ir Jungtinės Karalystės būtų nebeaptarnaujami. Ir priešingai, visi Sąjungos vidaus maršrutai, kurių po išstojimo nebeaptarnautų Jungtinės Karalystės oro vežėjai, atitektų Sąjungos vežėjams.

Manoma, kad susitarimo nesudarymo atveju pasekmės atitinkamų šalių ekonomikai būtų skaudžios: ieškant alternatyvių maršrutų smarkiai padidėtų kelionių oro transportu trukmė ir išlaidos, o kartu ir tų alternatyvių maršrutų oro transporto infrastruktūros apkrova, tačiau oro susisiekimo paklausa sumažėtų. Taigi nukentėtų ne tik pats oro susisiekimo sektorius, bet ir kiti smarkiai nuo oro susisiekimo priklausomi ekonomikos sektoriai. Iškilusios prekybos kliūtys trukdytų vykdyti verslą tolimose rinkose ir steigti ar perkelti įmones. Jei būtų sutrikdytos oro susisiekimo jungtys, Sąjunga ir valstybės narės prarastų strateginio turto.

2018 m. lapkričio 13 d. Komunikate „Pasirengimas Jungtinės Karalystės išstojimui iš Europos Sąjungos 2019 m. kovo 30 d. Veiksmų planas nenumatytiems atvejams“ Komisija paskelbė ketinanti pasiūlyti priemonių, skirtų užtikrinti, kad Jungtinės Karalystės oro vežėjams būtų leista skristi virš Europos Sąjungos teritorijos, atlikti techninius nutūpimus (pvz., prisipilti degalų neįlaipinant ir (arba) neišlaipinant keleivių), taip pat nutūpti Europos Sąjungoje ir grįžti atgal į Jungtinę Karalystę. Tokios priemonės būtų taikomos su sąlyga, kad Jungtinė Karalystė lygiavertes priemones taikys Europos Sąjungos oro vežėjams.

Taigi šio pasiūlymo tikslas – nustatyti laikinąsias oro susisiekimo tarp Sąjungos ir Jungtinės Karalystės reguliavimo priemones, taikytinas pastarajai išstojus iš Sąjungos (1 straipsnis). Šiomis priemonėmis ketinama trumpu pereinamuoju laikotarpiu užtikrinti bazinį susisiekimą (12 straipsnis).

Visų pirma (3 straipsnis) siūlomu reglamentu Jungtinės Karalystės oro vežėjams vienašališkai suteikiamos pirmoji, antroji, trečioji ir ketvirtoji oro erdvės teisės, kad jie ir toliau galėtų skirsti virš Sąjungos teritorijos, atlikti techninius nutūpimus joje ir aptarnauti tiesioginius maršrutus tarp šių dviejų teritorijų. Tai vienodai taikoma keleivių ir krovinių vežimo operacijoms, taip pat reguliariojo ir nereguliariojo oro susisiekimo paslaugoms. Kadangi siūlomo reglamento tikslas – užtikrinti bazinį susisiekimą, – Jungtinės Karalystės oro vežėjams bus leista vykdyti veiklą tokiu pajėgumu (išreikštu skrydžių skaičiumi, arba dažnumu), koks yra iki „Brexit’o“. Šiame reglamente oro susisiekimo paslaugas teikiantiems Jungtinės Karalystės oro vežėjams nenumatyta jokių įprastinių su skrydžių operacijomis susijusių lankstumo priemonių (tokių kaip, pvz., bendradarbiavimo rinkodaros srityje susitarimai, orlaivių išperkamoji nuoma, keleivių perlaipinimas ar krovinių perkrovimas į kitos talpos orlaivį ar terminalų susiejimas).

Kadangi teisės Jungtinės Karalystės oro vežėjams suteikiamos abipusiškumo principu, siūlomame reglamente (4 straipsnis) nustatomas mechanizmas, skirtas užtikrinti, kad Sąjungos oro vežėjų teisės Jungtinėje Karalystėje būtų lygiavertės toms teisėms, kurios šiuo reglamentu suteikiamos Jungtinės Karalystės oro vežėjams. Jei to nebūtų, Komisija yra įgaliojama priimti įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomos padėčiai ištaisyti būtinos priemonės, įskaitant Jungtinės Karalystės oro vežėjų leidimų vykdyti oro susisiekimą apribojimą arba panaikinimą. Vertindama lygiavertiškumo lygį ir priimdama taisomąsias priemones Komisija siekia ne vien griežto, oficialaus dviejų teisinių sistemų atitikimo: tarp atitinkamų rinkų yra didelių skirtumų, todėl norima išvengti aklo „kopijavimo“, kuris galiausiai gali prieštarauti Sąjungos interesui.

Nors siūlomo reglamento tikslas – laikinai užtikrinti bazinį susisiekimą, juo nustatomas lankstus mechanizmas, kuriuo, kaip ir kitais Sąjungos oro susisiekimo paslaugų susitarimais, siekiama užtikrinti, kad Sąjungos oro vežėjai turėtų sąžiningas ir lygias galimybes konkuruoti su Jungtinės Karalystės vežėjais po to, kai Jungtinės Karalystės nebesaistys Sąjungos teisė. Vienodų sąlygų užtikrinimo principas reikalauja, kad Jungtinė Karalystė ir po išstojimo oro transporto srityje toliau taikytų pakankamai aukštus standartus, susijusius su: sąžininga konkurencija, įskaitant kartelių, piktnaudžiavimo dominuojančia padėtimi ir susijungimų reguliavimą; nepagrįstų vyriausybės subsidijų draudimu; darbuotojų apsauga; aplinkos apsauga; sauga ir saugumu. Be to, turi būti užtikrinta, kad Jungtinė Karalystė nediskriminuotų Sąjungos vežėjų nei de jure, nei de facto. Todėl siūlomu reglamentu Komisijai pavedama užduotis (5 straipsnis) stebėti Sąjungos ir Jungtinės Karalystės oro vežėjų konkurencijos sąlygas ir suteikiami įgaliojimai priimti įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomos būtinos priemonės siekiant užtikrinti, kad tų sąlygų visada būtų laikomasi.

Nustatomos būtinos procedūros, kad valstybės narės galėtų patikrinti, ar į jų teritorijas pagal šį reglamentą įskrendantys oro vežėjai, orlaiviai ir įgulos yra licencijuoti arba sertifikuoti Jungtinės Karalystės pagal tarptautiniu mastu pripažintus saugos standartus, ar laikomasi visų nacionalinės ir Sąjungos teisės aktų ir ar neviršijamos visos suteiktos teisės (6–9 straipsniai).

Aiški nuostata įtraukiama siekiant priminti, kad valstybės narės turi nesiderėti dėl jokių dvišalių oro susisiekimo paslaugų susitarimų su Jungtine Karalyste, kurie patektų į šio reglamento taikymo sritį, bei jų nesudarinėti ir kad jos turi Jungtinės Karalystės oro vežėjams nesuteikti jokių kitų su oro susisiekimu susijusių teisių nei suteiktosios šiuo reglamentu (3 straipsnis). Tačiau prireikus, be abejo, atitinkamos kompetentingos institucijos galės bendradarbiauti siekdamos, kad reglamentas būtų tinkamai įgyvendinamas (10 straipsnis) ir kad po Jungtinės Karalystės išstojimo toliau teikiamų oro susisiekimo paslaugų valdymas būtų kuo mažiau sutrikdytas.

2018 m. gruodžio 13 d. Europos Vadovų Taryba (50 straipsnis) pakartojo savo raginimą aktyviau visais lygmenimis imtis veiksmų, kad būtų pasirengta Jungtinės Karalystės išstojimo pasekmėms, atsižvelgiant į visus galimus scenarijus. Šis aktas yra priemonių, kurias Komisija priima reaguodama į šį raginimą, paketo dalis.