Trečioji Komisijos ataskaita Tarybai ir Europos Parlamentui apie Tarybos reglamento (EB) Nr. 797/2004 dėl priemonių, gerinančių bendras bitininkystės produktų gamybos ir pardavimo sąlygas, taikymą {SEK(2007) 368} /* KOM/2007/0131 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 23.3.2007 KOM(2007) 131 galutinis TREČIOJI KOMISIJOS ATASKAITA TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI apie Tarybos reglamento (EB) Nr. 797/2004 dėl priemonių, gerinančių bendras bitininkystės produktų gamybos ir pardavimo sąlygas, taikymą {SEK(2007) 368} TURINYS 1. Įvadas 3 2. Padėtis pasaulyje 3 2.1. Gamyba 3 2.2. Prekybiniai mainai 3 2.2.1. Eksportas 4 2.2.2. Importas 4 3. Padėtis Europos Sąjungoje 4 3.1. Tiekimo pusiausvyra 4 3.2. Surašymas (9 lentelė) 5 3.3. Bitininkystės produktų vartojimas ir jų vartojimo skatinimas 5 4. Bitininkystės programų taikymas 6 4.1. Numatomos išlaidos 6 4.2. Lėšų panaudojimas (16–18 lentelės, 12 diagrama) 7 4.3. Tikslas 7 4.3.1. Specialūs tikslai 8 4.3.2. Valstybių narių pasiūlymai 8 5. Sektoriaus subjektų pasiūlymai 9 6. Išvados 10 Prie šios ataskaitos pridedamas Komisijos tarnybų darbinis dokumentas prancūzų kalba su ataskaitoje nurodytomis lentelėmis ir diagramomis. 1. ĮVADAS Tarybos reglamento (EB) Nr. 797/2004 dėl priemonių, gerinančių bendras bitininkystės produktų gamybos ir pardavimo sąlygas[1] 7 straipsnyje numatoma, kad Europos Parlamentui ir Tarybai kas trejus metus teikiama šio reglamento taikymo ataskaita. Šia ataskaita vykdomas minėtas įpareigojimas. 2004 m. sausio mėn. Komisija pateikė antrąją Tarybos reglamento (EB) Nr. 1221/97 taikymo ataskaitą[2] drauge su Tarybos reglamento pasiūlymu, kuriuo buvo siekiama minėtąjį reglamentą padaryti veiksmingesnį. Nustačius, kad įvairių metų bitininkystės programos labai panašios, buvo nuspręsta parengti trimetes nacionalines programas. Todėl Reglamentas (EB) Nr. 1221/97 buvo panaikintas ir pakeistas Reglamentu (EB) Nr. 797/2004. Komisijos reglamente (EB) Nr. 917/2004[3], nustatančiame išsamias taikymo taisykles, numatomi bitininkystės programų turinys, programos pateikimo data, Bendrijos skiriamos finansavimo dalies paskirstymo būdas ir sektoriaus struktūros tyrimo aspektai. Pagal reglamento nuostatas valstybės narės pateikė sektoriaus struktūros tyrimus (įskaitant avilių surašymo duomenis). Svarbu pažymėti, kad bitininkystės programas parengė visos valstybės narės, tai rodo jų susidomėjimą šia sritimi ir Europos bitininkystės sektoriaus poreikius. 2. PADėTIS PASAULYJE Pagrindinis medaus gamintojas pasaulyje yra Azija, po to Europa ir Šiaurės Amerika (1 lentelė). Argentina yra didžiausias eksportuotojas pasaulyje, ji lenkia Kiniją, o Europos Sąjunga (toliau – ES) yra pagrindinis importuotojas. 2.1. Gamyba 2005 m. pasaulyje buvo pagaminta 1 381 000 t medaus (1 lentelė). 2001–2005 m. pasaulinė gamyba išaugo 9,2 %. Nuo 1996 m. ji išaugo 25 % (1 diagrama). Nuo 2004 m. padidėjusi 10 naujų valstybių narių ES tapo antrąja didžiausia gamintoja pasaulyje. 2005 m. ES pagamino 174 000 t medaus (2 lentelė) (t. y. 13 % pasaulio produkcijos), o Kinija įtvirtino savo kaip pirmojo gamintojo pasaulyje poziciją pagaminusi 305 000 t ir nuo 2001 m. padidinusi savo produkciją 20 %. Kiti pagrindiniai gamintojai yra Jungtinės Amerikos Valstijos ir Argentina – kiekviena pagamina apie 85 000 t medaus. Naujosios ES valstybės narės – taip pat svarbios medaus gamintojos (Rumunija pagamina apie 19 000 t, Bulgarija – apie 8000 t). 2.2. Prekybiniai mainai Prekybiniams mainams pasaulyje tenka apie ketvirtadalis visos medaus produkcijos. 2.2.1. Eksportas 2005 m. pasaulyje buvo eksportuota apie 325 000 t medaus (3 lentelė). Argentina 2005 m. eksportavo 108 000 t ir tapo pirmaujančia eksportuotoja (daugiau nei 30 % pasaulinės prekybos). Eksportas išaugo daugiau kaip 40 %, palyginti su keleriais ankstesniais metais. Kinija visuomet buvo pagrindinė eksportuotoja, tačiau nuo 2001 m. jos eksportas labai sumažėjo (2001 m. – 107 000 t, 2005 m. – 88 000 t). Iš kitų šalių eksportuotojų naujos šalys, pvz., Indija, padidino užsienio prekybą (2001 m. – 3000 t, 2005 m. – 17 000 t). Brazilija, priešingai, labai sumažino eksportą, pirmiausia dėl maisto saugos (2004 m. – 21 000 t, 2005 m. – 6000 t). Nuo 2006 m. Brazilijai nebeleidžiama eksportuoti į ES. Turkija taip pat smarkiai sumažino eksportą. 2.2.2. Importas Pirmoji importuotoja išlieka ES, kuriai teko apie 45 % 2005 m. pasaulyje importuoto medaus – 155 000 t (4 lentelė). Kitas didelis regionas importuotojas – Šiaurės Amerika (114 000 t). Vokietijai ir Jungtinei Karalystei 2005 m. teko beveik 70 % viso į ES importuoto medaus (6 lentelė). Nuo 8-ojo dešimtmečio importas pasaulyje tolygiai augo, nes padidėjo natūralių ir dietinių produktų suvartojimas, kai kurie ūkio subjektai ėmė tiekti į rinką dažniausiai maišytą specializuotą arba nebrangų medų, taip pat išaugo pramoninis medaus naudojimas. 3. PADėTIS EUROPOS SąJUNGOJE 3.1. Tiekimo pusiausvyra ES trūksta medaus, todėl maždaug pusę suvartojamo medaus ji turi importuoti; 2004–2005 m. nuosava pasiūla sudarė 54,2 % (5 lentelė). Nors, ES išsiplėtus iki 25 valstybių narių nuosava pasiūla padidėjo, prieš tai ji buvo 45 %. Trys didžiausi ES medaus gamintojai yra Ispanija, Vokietija ir Vengrija, 2004–2005 m. jos pagamino atitinkamai 32 000 t, 26 000 t ir 19 500 t. Dešimties naujų valstybių narių produkcija 2004 m. sudarė apie 43 000 t, t. y. 25 % visos ES produkcijos. Iš naujųjų valstybių narių didžiausi gamintojai yra Vengrija ir Lenkija. ES kasmet importuoja apie 150 000 t medaus. Argentina yra pagrindinė medaus Europos Sąjungai tiekėja – 71 000 t (2005 m. importas iš Argentinos sudarė beveik 50 % viso į Bendriją importuoto kiekio, po jos – Meksika ir Brazilija (6 lentelės 5 diagrama)). Tačiau importas iš Meksikos nuo 2000 m. sumažėjo, nors jai buvo taikoma 30 000 t sumažinto tarifo kvota. Iš Rumunijos ir Bulgarijos importuota kiek daugiau nei 10 000 t. Iš Bendrijos į trečiąsias šalis eksportuota vos kiek daugiau nei 6000 t, t. y. 3,5 % 2005 m. produkcijos (7 lentelė). Eksportuota daugiausiai į Šveicariją (2005 m. – apie 1500 t). Importo kainos Vidutinė importo į ES kaina nuo 2003 m. smarkiai nukrito – nuo 2,31 EUR/kg iki 1,29 EUR/kg (8a lentelė). Ši kaina yra maža, bet atitinka buvusiąją šio šimtmečio pirmojo dešimtmečio pradžioje (prieš uždraudžiant medaus importą iš Kinijos). 2003 m. kainos itin pakilo, pirmiausia todėl, kad Bendrijos rinkoje – pagrindinėje importo rinkoje pasaulyje – nebeliko medaus iš Kinijos, kurio kaina buvo mažesnė nei 1 EUR/kg. Pagal turimus 2006 m. duomenis importo kaina pamažu kyla (1,34 EUR/kg). Eksporto kaina Vidutinė Bendrijos medaus eksporto kaina nuo 2004 m. taip pat mažėja, tačiau išlieka santykinai didelė. 3,63 EUR/kg vidutinė kaina (8b lentelė) yra daug didesnė nei importuojamo medaus. Taip yra todėl, kad Europos medus dažnai yra geros kokybės ir pasižymi pageidaujamomis specifinėmis organoleptinėmis savybėmis (monoflorinis medus). 3.2. Surašymas (9 lentelė) Pagal Reglamento (EB) Nr. 797/2004 3 straipsnį valstybės narės drauge su programomis pateikė sektoriaus struktūros tyrimą. Kadangi nuo 2004 m. programos yra trimetės, surašymo duomenys Komisijai pateikiami tik kas trejus metus. Pagal valstybių narių pateiktus duomenis Bendrijoje iš viso yra 593 000 bitininkų, iš kurių 17 986 laikomi profesionalais (turi ne mažiau kaip 150 avilių). Iš viso yra 11 631 300 avilių, iš kurių 4 321 901 priklauso bitininkams profesionalams. T. y. 3 % bitininkų priklauso 40 % avilių. Nuo 2003 m. avilių skaičius padidėjo 2 754 091 aviliu. Šį padidėjimą išimtinai lėmė ES plėtra, 10-yje naujųjų valstybių narių surašyti 2 870 872 aviliai. Avilių skaičiaus padidėjimas iš esmės atitinka gamybos padidėjimą (maždaug +26 %). Daugiausia avilių ES turi Ispanija, Graikija, Prancūzija ir Italija. Iš 2004 m. įstojusių valstybių narių daugiausia avilių surašė Lenkija ir Vengrija. Pagal bitininkų profesionalų skaičių didžiausia procentinė dalis tenka Ispanijai – 76 %, po to Graikijai. Absoliučiais skaičiais visi bitininkai profesionalai yra pasiskirstę penkiose valstybėse narėse: Graikijoje, Ispanijoje, Prancūzijoje, Italijoje ir Vengrijoje. 3.3. Bitininkystės produktų vartojimas ir jų vartojimo skatinimas 2005 m. medaus buvo suvartota 0,7 kg vienam gyventojui. Keleriais pastaraisiais metais smarkesnio padidėjimo nebuvo. Daugiausiai iš valstybių narių medaus suvartojama Graikijoje (1,7 kg per metus vienam gyventojui), po to Austrijoje, Vokietijoje ir Ispanijoje. Kad Bendrijos kilmės medus geriau konkuruotų pasaulyje, pirmą kartą jam buvo leista taikyti žemės ūkio produktams skirtas informavimo ir skatinimo vidaus rinkoje priemones pagal Komisijos reglamentą (EB) Nr. 422/2005[4]. Pagrindinis tikslas – informuoti vartotojus apie Bendrijos bitininkystės produktų įvairovę, organoleptines savybes bei gamybos sąlygas ir padėti jiems suprasti ženklinimą. 4. BITININKYSTėS PROGRAMų TAIKYMAS 4.1. Numatomos išlaidos Valstybių narių išlaidos Kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 917/2004 2 straipsnyje, valstybės narės pateikia Komisijai savo programas kas trejus metus. Pateiktose programose turi būti nurodytos numatytos išlaidos ir finansavimo planas. Oficialiai pateikus programas Bendrijos lėšos paskirstomos pagal Bendrijos bičių išteklius, nurodytus Reglamento (EB) Nr. 917/2004 I priede. Valstybei narei priklausančiai procentinei viso avilių skaičiaus daliai tenka atitinkama didžiausia teorinė procentinė biudžeto dalis, į kurią kiekviena valstybė narė turi teisę prieš paskiriant numatomoms išlaidoms nepriskirtas sumas (t. y., kurių nepaprašė kai kurios šalys) . 2004–2006 m. (9 lentelė) teisę į didžiausią teorinę sumą turi Ispanija (21,2 %), po to Graikija (11,9 %), Prancūzija (9,9 %), Italija (9,5 %), Lenkija (8,2 %) ir t. t. Kadangi kai kurios valstybės narės neprašė visų sumų, dviems iš minėtų valstybių narių lėšos iš biudžeto buvo padidintos: Italijai (9,4 % bendro avilių skaičiaus, 13,7 % biudžeto) ir Vengrijai (7,5 % bendro avilių skaičiaus, 8,2 % biudžeto). Trijų valstybių narių (Ispanijos, Graikijos ir Italijos) 2005 m. programoms skirta beveik 47 % atitinkamų Bendrijos lėšų. Su Prancūzija ir Vengrija šioms penkioms valstybėms narėms skirta 64 % lėšų, o joms priklauso 60 % avilių. Taigi daugiausiai avilių turinčios valstybės narės prašo daugiausiai lėšų bendram programų finansavimui. Biudžeto panaudojimui didelės įtakos neturėjo nei Tarybos reglamento pakeitimas 2004 m., nei ES plėtra. Vis dėl to kai kurių valstybių narių teorinė lėšų dalis sumažėjo. Ispanijos dalis 2003 m. buvo 27 %, o 2005–2007 m. programoms sumažėjo iki 21 %. Kai po plėtros padidėjo bendras biudžetas (nuo 16,5 mln. eurų iki 23 mln. eurų), tai neturėjo įtakos Ispanijai faktiškai skiriamoms lėšoms. Priešingai, nors teorinė procentinė dalis sumažėjo, numatomos išlaidos padidėjo (nuo 4 377 000 eurų 2003 m. iki 4 890 000 eurų 2005 m.). Priemonių tipų išlaidos 11, 12 ir 13 lentelėse pateikiamos numatytos priemonių tipų išlaidos kiekvienai valstybei narei 2005–2007 m. Reikėtų nepamiršti, kad kai 2004 m. buvo iš dalies pakeistas Tarybos reglamentas, buvo įtraukta naujo tipo priemonė: pagalba bičių ištekliams papildyti. 2005 m. ir 2006 m. labiausiai naudojama priemone išliko kova su varoatoze (33–35 %, t. y. daugiau kaip 8 mln. eurų), toliau – techninė pagalba (26 %, beveik 6 mln. eurų), sezoninio perkėlimo į naujas vietas racionalizavimas (19 %, beveik 4,5 mln. eurų), medaus tyrimai (8 %, apie 1,8 mln. eurų), bičių išteklių papildymas (6–7 %, 1,5 mln. eurų) ir taikomieji tyrimai (5 %, 1 mln. eurų). Palyginti su ankstesniais metais, pastebimas santykinai ryškus kovai su varoatoze skirtų sumų sumažėjimas, nors ji išlieka labiausiai naudojama priemone. 2001–2002 m. šiai priemonei skirta daugiau kaip 42 % biudžeto. Taip yra pirmiausia dėl bičių išteklių papildymo priemonės įvedimo ir dėl kiek didesnio medaus tyrimų taikymo. - Kovos su varoatoze priemonė buvo įtraukta į visas be išimties programas. - Techninės pagalbos priemonė buvo įtraukta į beveik visų valstybių narių programas. Italijoje numatytos išlaidos šiai priemonei yra didžiausios (daugiau kaip 1 mln. eurų), Ispanijoje šiai priemonei numatyta išleisti tik kiek daugiau nei 10 % biudžeto. - Sezoninio perkėlimo į naujas vietas racionalizavimas įtrauktas į 15 valstybių narių programas, įskaitant visas Pietų Europos šalis (kur daugiausia paplitusi profesionali bitininkystė ir didelė įvairovė skirtingais laikotarpiais žydinčių medingų augalų). Pastebėta, kad Ispanija išleidžia daugiau nei 40 % savo biudžeto sezoninio perkėlimo į naujas vietas racionalizavimui, o tai sudaro beveik 50 % visų šiai priemonei skirtų Bendrijos išlaidų. - Medaus tyrimai įtraukti į 20 valstybių narių programas. Daugiausia jų Austrijos, Lenkijos ir Ispanijos programose. - Nors bičių išteklių papildymo priemonė įdiegta neseniai, ja susidomėjo 15 valstybių narių. Daugiausia lėšų jai prašo Prancūzija – 500 000 eurų; nes čia itin atsižvelgiama į bičių populiacijos mažėjimą. - Galiausiai taikomųjų tyrimų priemonė įtraukta į 15 nacionalinių programų. Italijos ir Prancūzijos prašytos lėšos sudaro 50 % visos prašytos sumos. 4.2. Lėšų panaudojimas (16–18 lentelės, 12 diagrama) Bitininkystės programos turi būti įvykdytos iki kiekvienų metų rugpjūčio 31 d., o atitinkami mokėjimai atlikti iki spalio 15 d. 2006 m. preliminarios valstybių narių programų išlaidos sudarė 82,5 % visų planuotų išlaidų, t. y. iš 23 mln. eurų buvo išleista 19 mln. eurų. Kadangi kai kuriuos mokėjimus valstybės narės gali atlikti vėliau, galutinė 2006 m. programoms panaudotų lėšų suma turėtų būti didesnė. 2004 m. programoms prieš ES plėtrą buvo panaudota 84 % lėšų. 2005 m. programoms, kurios buvo pirmosios pagal trimečių programų sistemą, panaudotų lėšų dalis kiek sumažėjo (78 %). Tai todėl, kad naujosios valstybės narės neturėjo šių programų vykdymo patirties ir joms reikėjo daugiau laiko įgyvendinti kai kurias nacionalines administracines ir teisines procedūras. 2006 m. dauguma šių valstybių narių gerokai padidino lėšų panaudojimą, pirmiausia Vengrija ir Lenkija. Tai rodo, kad programas lengva vykdyti. 2007 m. tikimasi dar didesnio lėšų panaudojimo. 2005 m. programoms 14 valstybių narių panaudojo daugiau kaip 80 % joms skirto biudžeto, o 2006 m. – 13 valstybių narių (šis skaičius turėtų padidėti). Iš daugiausiai lėšų gavusių valstybių narių Ispanija panaudojo 95 % savo biudžeto 2005 m. ir jau beveik 80 % 2006 m., Graikija panaudojo 80 % (nors nacionalinis biudžetas buvo sumažintas), Italija ir Prancūzija – daugiau kaip 90 %. Pastebima, kad 10 naujųjų valstybių narių lėšų panaudojimas apskritai gerokai padidėjo 2006 m., palyginti su 2005 m. Pvz., Vengrijoje lėšų panaudojimas padidėjo nuo 29 % iki 88 %, Lenkijoje – nuo 51 % iki daugiau kaip 72 %, todėl labai tikimasi, kad ES 27 programoms lėšos bus panaudotos optimaliai. Tik Slovakija visai nepanaudojo jai skirto biudžeto. 4.3. Tikslas Visos valstybių narių programose pasiūlytos priemonės gali būti finansuojamos, jei jomis išimtinai siekiama kurios nors iš reikalavimus pagalbai gauti atitinkančios priemonės tikslų. 4.3.1. Specialūs tikslai Techninė pagalba skirta gamybos ir prekybos efektyvumui padidinti taikant geriausius metodus. Bitininkams ir grupių arba kooperatyvų atstovams skirti kursai ir kitos mokymo priemonės yra pirmiausia susiję su veisimu ir ligų prevencija, surinkimo ir pakavimo sąlygomis, vežimu ir pardavimu. Kovos su varoatoze priemonės tikslas yra sumažinti avilių priežiūros išlaidas arba padengti bent dalį jų. Nesiimant priemonių dėl šios parazitinės ligos sumažėja išeiga ir prarandamos ištisos bičių kolonijos. Kolonijų susilpnėjimas dėl varoatozės – tai viena priežasčių, dėl kurių puola kitos susijusios ligos. Visiškai panaikinti varoatozės neįmanoma, vienintelė priemonė pasekmėms išvengti – naudoti aviliams patvirtintus produktus. Sezoninio perkėlimo į naujas vietas racionalizavimo tikslas – avilių vietos keitimo Bendrijos teritorijoje vadyba ir vietų, kur žydėjimo sezonų galėtų susitelkti daug bitininkų, paruošimas. Sezoninio perkėlimo į naujas vietas vadybą inter alia pagerintų sezoninio perkėlimo į naujas vietas registras, investicijos į įrangą ir medingų augalų paplitimo žemėlapiai. Paramos medaus tyrimams priemonėmis siekiama pagerinti prekybos medumi sąlygas. Finansuojant fizinių ir cheminių medaus savybių pagal jo botaninę kilmę tyrimus bitininkai gauna tikslių žinių apie medaus kokybę ir gali geriau įvertinti savo produktą rinkoje. Bičių išteklių papildymo priemonė finansuoja bičių motinėlių veisimą arba naujų bičių kolonijų pirkimą ir taip padeda kompensuoti prarastus bičių ir produkcijos kiekius. Taikomieji medaus kokybės gerinimo tyrimai ir jų rezultatų sklaida gali padėti padidinti gamintojų pelną. 4.3.2. Valstybių narių pasiūlymai Dauguma valstybių narių atsiliepė į Komisijos prašymą pasidalinti nuomonėmis apie programų vykdymą. Bendrai valstybės narės yra patenkintos šių programų valdymo būdu ir prašymų keisti Reglamentą (EB) Nr. 797/2004 nebuvo. Tai, kad programos numatomos trejų metų laikotarpiui, yra vertinama teigiamai, nes taip galima numatyti ir planuoti tam tikras priemones. Valstybės narės daugiausia pageidavo daugiau lankstumo pritaikant programas. Įgyvendinimo reglamente (EB) Nr. 917/2004 numatyta galimybė vykdymo laikotarpiu modifikuoti programų turinį. 6 straipsnyje numatyta, kad be specialaus vadybos komiteto pritarimo biudžetas kiekvienai iš šešių reikalavimus finansavimui gauti atitinkančių priemonių gali būti padidintas arba sumažintas 20 %. Jei norima didesnių nei ši riba programos pakeitimų, reikalinga vadybos komiteto nuomonė (7 straipsnis). Kiti svarbiausi pasiūlymai: - Įtraukti priemones medaus suvartojimui padidinti ir išsamų finansavimo reikalavimus atitinkančių priemonių aprašymą. Kadangi medus buvo įtrauktas į produktų, kuriems galima taikyti žemės ūkio produktams skirtas informavimo ir skatinimo vidaus rinkoje priemones, sąrašą, Komisija mano, kad patenkinti šį prašymą nėra tikslinga. Išsamus kiekvienos finansavimus atitinkančios priemonės aprašymas gali sumažinti programų lankstumą, o valstybės narės kaip tik nori didesnio lankstumo. Komisija nagrinėja kiekvieną programą, taigi ir kiekvieną siūlomą priemonę; pagrindinis atitikties finansavimo reikalavimams kriterijus yra užtikrinti, kad patvirtintos priemonės padėtų siekti vieno iš reglamente numatytų priemonių tikslų. Todėl galutinio „priimtinų“ kiekvienai priemonei skirtų iniciatyvų sąrašo sudaryti nereikėtų. - Kai kurios valstybės narės prašo medaus fizinių ir cheminių savybių tyrimų laboratorijoms skirtas priemones taikyti ir kitiems bitininkystės produktams (bičių pieneliui, žiedadulkėms ir kt.). Biudžetas yra ribotas, o šie produktai nėra svarbiausi, ypač dėl nedidelių parduodamų kiekių. Šių produktų tyrimų išlaidas geriau būtų padengti iš didelės pridėtinės vertės produktams skirtų lėšų, o ne iš medui skirtų lėšų. - Kova ir su kitomis bičių ligomis, ne tik su varoatoze. Svarbu suprasti, kad sukurti sektoriaus sveikatos apsaugos politiką nėra šios sistemos tikslas. Būtent siekiant išvengti painiojimo su veterinarijos politika 2004 m. buvo įvestas pakeitimas, pagal kurį su varoatoze susijusios ligos buvo panaikintos iš bitininkystės programų. - Iki rugpjūčio 31 d. nepanaudotas lėšas perkelti į kitus metus. Lėšų perkelti nei verta nei įmanoma atsižvelgiant į metinį biudžeto pobūdį. Gali kilti rizika, kad programos bus mažiau vykdomos pirmais ir antrais metais. - Avilių pirkimas. Jei būtų įrodyta, kad ši priemonė padėtų siekti bičių išteklių papildymo priemonės tikslų, ją galėtų įvertinti Komisijos tarnybos, kai programos būtų pateiktos. - Statistinės priemonės pagerinimas. Valstybės narės jau turi pateikti sektoriaus struktūros tyrimą. Kasmet peržiūrėti statistinius duomenis būtų administracinė našta, o ji nepageidaujama. Komisijos tarnybos nuolat teikia ūkio subjektams statistinius prekybos duomenis. - Galimybė Europos lygio projektus įgyvendinti keliose valstybėse narėse. Komisija pripažįsta tokių projektų naudą ir pažymi, kad jie galėtų būti patvirtinti, nes niekas netrukdo valstybėms narėms bendradarbiauti įgyvendinant projektus. Finansuojant tokius projektus kiekviena valstybė narė turėtų prisidėti iš joms skirto biudžeto. Tokiems specifiniams projektams panaudoti į valstybių narių programas neįtrauktas lėšas prieštarautų administracinio paprastumo principui. Galiausiai buvo paminėtos ir kitos labiau specifinės priemonės, tačiau jos nėra pakankamas pagrindas reglamentui keisti. Prieš pratvirtinant specifines priemones, bus vertinama jų atitiktis finansavimo reikalavimams, kai bus nagrinėjamos programos. 5. SEKTORIAUS SUBJEKTų PASIūLYMAI Ir pramonė (FEEDEM), ir gamintojai (COPA-COGECA) pripažįsta bitininkystės programų svarbą ir faktinę paramą sektoriui. Jie pabrėžia, kad tai vienintelė sektoriaus paramos priemonė. Gamybos sektorius pateikė tokių pasiūlymų: - užtikrinti didesnį valstybių narių ir sektoriaus bendradarbiavimą rengiant programas; - išlaikyti tinkamą statistinę priemonę; - plėtoti tyrimų programas ir geriau koordinuoti rezultatus; - numatyti daugiau lankstumo modifikuojant biudžeto paskirstymą programos vykdymo metu; - numatyti galimybę Europos lygio projektus įgyvendinti keliose valstybėse narėse. 6. IšVADOS Paaiškėjo, kad Reglamento (EB) Nr. 797/2004 taikymas bitininkystės sektoriuje duoda gerų rezultatų tiek valstybėms narėms, tiek bitininkams. Šiam sektoriui būdinga didelė gamybos sąlygų įvairovė, gamybos ir prekybos subjektų išsisklaidymas ir nevienalytiškumas. Nors šiame reglamente numatytų prioritetinių priemonių biudžetas ribotas, jos buvo naudingos kokybės atžvilgiu. Nuo 2004 m. įvesta trejų metų programų trukmė suteikė daugiau lankstumo jas rengiant ir vykdant. Atsižvelgdama į šios ataskaitos turinį, Komisija mano, kad keisti Reglamentą (EB) Nr. 797/2004 nėra tikslo. Tačiau Komisija galėtų parengti Reglamento (EB) Nr. 917/2004 dalinio keitimo projektą, atsižvelgdama į daugelio valstybių narių ir ūkio subjektų išsakytą didesnio lankstumo pageidavimą, kad programas galima būtų modifikuoti jų vykdymo laikotarpiu nekeičiant valstybėms narėms skirto biudžeto. [1] OL L 125, 2004 4 28, p. 1. [2] COM (2004) 30 galutinis. [3] OL L 163, 2004 4 30, p. 83. [4] OL L 68, 2005 3 15, p. 5.