Pasiūlymas Tarybos rekomendacija dėl jaunųjų savanorių judumo Europoje {SEC(2008) 2174} {SEC(2008) 2175} /* KOM/2008/0424 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 3.7.2008 COM(2008) 424 galutinis Pasiūlymas TARYBOS REKOMENDACIJA dėl jaunųjų savanorių judumo Europoje {SEC(2008) 2174} {SEC(2008) 2175} (pateik ta Komisijos) AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS PASIūLYMO APLINKYBėS Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Ši iniciatyva, kuria siekiama skatinti jaunųjų savanorių judumą Europoje, yra ES „Atnaujintos socialinės darbotvarkės: galimybės, prieinamumas ir solidarumas Europoje XXI amžiuje“ dalis. Jos tikslas – suteikti daugiau galimybių jauniesiems įvairių valstybių narių savanoriams ir, atsižvelgiant į tai, kad savanorystė yra svarbi neformaliojo mokymosi forma, padėti plėtoti jaunimo švietimą ir daryti jį prieinamesnį. Be to, iniciatyva padės stiprinti žmonių ir bendruomenių solidarumą. Jaunimo judumas bus skatinamas raginant valstybes nares siekti didesnės nacionalinių pilietinės visuomenės ir (arba) valdžios institucijų organizuojamos savanoriškos veiklos sistemų sąveikos bei šalinti likusias tarptautinės savanorystės kliūtis. Tarptautinis savanorių judumas ne tik gerina piliečių žinias apie kitas ES šalis ir jų darbo rinką, bet ir didina socialinę įtrauktį ir galimybes įsidarbinti. Tarptautinis jaunųjų savanorių judumas gali labai sustiprinti Europos konkurencingumą, solidarumą ir ypač Europos pilietiškumo jausmą. Kliūtys tarptautiniam jaunųjų savanorių judumui – žmogiškųjų išteklių švaistymas. Tarptautinė savanorystė, kaip neformaliojo mokymosi forma, padeda ugdyti įgūdžius ir gebėjimus, didinančius jaunimo galimybes įsidarbinti. Daugeliui ES regionų būdingas didelis jaunimo nedarbas, todėl savanorystė galėtų tapti švietimo institucijų ir darbo rinkos atotrūkio mažinimo priemone. Šiandieninėje globalizuotoje rinkoje labiau vertinami daug kalbų mokantys ir kitas kultūras pažįstantys žmonės. Kad klestėtų kūrybiškumas ir naujovės, ES jaunimui reikėtų suteikti visas įmanomas galimybes plėsti akiratį ir išnaudoti savo potencialą. Didesnės galimybės visiems Europos jaunuoliams dalyvauti tarptautinėje savanoriškoje veikloje padėtų įgyvendinti Europos jaunimo paktą ir siekti Lisabonos strategijos tikslų. Jaunimo savanorystė gali padėti ne tik stiprinti socialinį solidarumą Europoje, bet ir siekti kitų bendrųjų politinių tikslų, kaip antai civilinės saugos, socialinės įtraukties, kultūros apsaugos, regionų plėtros ir aplinkos apsaugos užtikrinimas. Kad ES galėtų žengti pirmyn, reikia skleisti jauniesiems europiečiams informaciją apie Europos idėją. ES galėtų padėti įgyvendinti šią iniciatyvą: šalinti technines ir administracines kliūtis, trukdančias piliečiams siekti solidarumo, kuris yra svarbus daugeliui jaunuolių, o drauge – saugoti ir branginti didžiulę dabartinių ir būsimųjų Europos savanorystės sistemų ir tradicijų įvairovę. Bendrosios aplinkybės Pastaraisiais metais savanoriška jaunimo veikla tampa vis svarbesnė tiek nacionaliniu, tiek Europos lygmeniu. Iš esmės sutariama, kad savanorystė atlieka reikšmingą vaidmenį socialinės, profesinės ir ekonominės jaunimo (visų pirma mažiau galimybių turinčio jaunimo) integracijos srityje ir teikia naudos priimančiajai bendruomenei. Iš tarptautinės savanorystės gaunama dar didesnė nauda. Patirtis rodo, kad buvimas savanoriu užsienio šalyje stipriai veikia jaunuolio asmenybę bei jo asmeninį ir profesinį tobulėjimą. Tarptautinės savanorystės teikiama nauda jos dalyviams yra akivaizdi: 62 % jaunuolių, dalyvavusių Europos savanorių tarnybos (EST) – vienos iš programos „Veiklus jaunimas“ [1] dalių – veikloje mano, kad ši patirtis teigiamai paveikė jų karjeros galimybes. Jaunųjų savanorių dalyvavimas ir veikla praturtina – tiek kultūriškai, tiek ekonomiškai– ir juos priimančias kitų šalių bendruomenes. Jaunuolių, norinčiųjų dalyvauti savanoriškoje veikloje, nuolat daugėja: 2008 m. Savanoriškų organizacijų asociacijos (angl. AVSO) apklausos, kurioje dalyvavo 138 savanorių organizacijos, rezultatai patvirtina, kad savanorių skaičius 2007–2008 m. išaugo[2]. 2007 m. pagal EST programą buvo finansuota maždaug 4000 jaunųjų savanorių (t. y. 74 % visų paraiškas pateikusių jaunuolių) veikla užsienyje. Tais metais prireikė padidinti EST biudžetą perskirstant kitų programos „Veiklus jaunimas“ veiksmų lėšas. Šiemet paraiškų dalyvauti EST veikloje skaičius išaugo dar 17 %. Dėl ateities perspektyvų – 2007 m. „Eurobarometro“ atlikta valstybių narių jaunimo apklausa[3] parodė, kad nors savanoriškoje veikloje dalyvauja tik 16 % apklaustųjų jaunuolių, 74 % pageidautų įgyti savanorystės patirties, jei tik būtų daugiau tokio pobūdžio programų. Šiuo metu Europos Sąjungoje gyvena 96 mln. 15–29 m. jaunuolių. Net jei tarptautiniuose savanorystės projektuose pageidautų dalyvauti vos 1 % šios amžiaus grupės jaunuolių, į užsienį užsiimti savanoriška veikla kasmet išvyktų 64 000 jaunųjų savanorių. Tarptautinės savanorystės veiklos ES valstybėse narėse pagrindinės kliūtys Nepaisant didžiulio susidomėjimo savanoriška veikla, galimybių veikti Europos mastu beveik nėra, o nacionalinių pilietinės visuomenės ar valdžios institucijų iniciatyvų nepakanka konkretiems poreikiams patenkinti. Nepakankama skirtingų nacionalinių sistemų sąveika ir informacijos stoka lemia tai, kad, išskyrus ribotas EST siūlomas galimybes, imtis pagal vystymosi pagalbos programas remiamo savanoriško darbo už Europos ribų neretai yra paprasčiau nei tapti savanoriu kitoje ES šalyje. Pasiūlymo srityje taikomos nuostatos Siūloma rekomendacija – viena iš Europos lygmens iniciatyvų skatinti judumą. Du svarbūs dokumentai – 2001 m. ir 2006 m. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacijos dėl tarptautinio judumo[4], tačiau jose daugiausia dėmesio skiriama besimokančių asmenų ir mokytojų, o ne savanorių judumui. Jose aptariami bendrieji klausimai, kaip antai judumo pripažinimas, kliūtys ir sąlygos, tačiau beveik nepateikiama konkrečių pasiūlymų, kaip tinkamai tenkinti jaunųjų savanorių poreikius. Europos Parlamentas pripažino, kad nacionalinių jaunimo savanorystės rėmimo sistemų Europos lygmens sąsajos nėra pakankamai stiprios ir pasiūlė 2008 m. biudžete numatyti parengiamąsias priemones padėčiai gerinti naudojantis vadinamuoju Amicus projektu. 2008 m. balandžio mėn. Europos Parlamentas priėmė savo narės Marian Harkin parengtą savanoriškos veiklos naudos ekonominei ir socialinei sanglaudai ataskaitą[5]. Ataskaitoje valstybės narės, regioninės ir vietos institucijos raginamos pripažinti savanorystės indėlį stiprinant socialinę ir ekonominę sanglaudą bei rekomenduojama remti tarptautinius savanorystės projektus. Trečiųjų šalių piliečių įsileidimo studijų, mokinių mainų, neatlygintino stažavimosi ar savanoriškos tarnybos tikslais sąlygos yra nustatytos Tarybos direktyvoje 2004/114/EB[6] – joje numatoma galimybė suteikti specialius leidimus gyventi trečiųjų šalių piliečiams, kurie kreipiasi dėl įleidimo į valstybės narės teritoriją savanorystės tikslais. Europos savanorių tarnyba (EST) yra neatskiriama jaunimui skirtų ES programų dalis nuo 1996 m. ir yra nuolat plėtojama toliau. Todėl ji galėtų tapti tarptautinės savanorystės veiklos standartu. Vis dėlto EST kol kas nėra tokia žinoma kaip, pavyzdžiui, Erasmus programa, be to, jos veikla yra ir liks kiekybiškai ribota. 2002 m. jaunimo politikoje buvo pradėtas taikyti atvirojo koordinavimo metodas – tai labai padėjo išlaikyti jaunimo savanorystės klausimus politinėje darbotvarkėje ir 2004 m. nustatyti bendrus tikslus, o 2007 m. – priimti Tarybos rezoliuciją. Įgyvendinant šias iniciatyvas į savanorystę vis dažniau imta žvelgti kaip į vertingą jaunuolių asmeninio tobulėjimo ir galimybių įsidarbinti didinimo galimybę bei kaip į veiksmingas ir konkrečias senėjančios visuomenės investicijas į jaunimą. Nepaisant šių teigiamų tendencijų, tarptautinės jaunimo savanorystės Europoje mastas tebėra ribotas, todėl reikia siekti tolesnės pažangos. Derėjimas su kitomis Europos Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Šios rekomendacijos tikslai yra suderinti su Europos veiklos švietimo ir mokymo srityje tikslais, mokymosi visą gyvenimą principais, Europos užimtumo strategijos siekiais. Be to, jie puikiai atitinka ES socialinės įtraukties strategiją ir padeda stiprinti Europos pilietiškumo jausmą. Tikėtina, kad teigiamas poveikis būtų jaučiamas ir išorės santykių srityje – geresnė nacionalinių sistemų sąveika ir informacijos sklaida paskatintų jaunuosius europiečius tapti savanoriais trečiosiose šalyse ir užtikrintų aktyvesnius mainus su trečiosiomis šalimis. Tai pagerintų ES, kaip pasaulinės veikėjos, įvaizdį. Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis 2008 m. vasario mėn. įvyko Europos ir nacionalinio lygmens jaunimo ir savanorių organizacijų konsultacijos. Konsultuojantis paaiškėjo, kad pilietinė visuomenė tikisi, jog Komisija imsis veiksmų jaunųjų savanorių padėčiai pagerinti. Jaunimo ir savanorių organizacijos remia Komisijos siekį šią veiklą vykdyti Europos mastu ir jos ketinimus skatinti judumą. Jos taip pat pritaria Komisijos nustatytiems uždaviniams. Po šio susitikimo kai kurios jame dalyvavusios organizacijos, pavyzdžiui, Savanoriškų organizacijų asociacijos (angl. AVSO) ir Europos savanorių centras (angl. CEV), Komisijai pateikė pastabų raštu. Abi šios NVO aktyviai rėmė savanorystės pripažinimą taikant įvairias ES priemones. Europos jaunimo forumas (EJF) taip pat pritaria Komisijos pasiūlymui suteikti jaunimo savanoriškai veiklai daugiau europinės vertės. Šios organizacijos reikalavo, kad naujoji iniciatyva apimtų ne tik nacionalines visuomenines tarnybas, bet ir įvairias nacionalines sistemas ir padėtų užtikrinti savanorių teises. Jos taip pat pasiūlė parengti savęs vertinimo priemonę kokybei užtikrinti. Konsultacijos su valstybėmis narėmis Rengdama šią rekomendaciją, Komisija rėmėsi valstybių narių ataskaitomis apie savanorišką jaunimo veiklą 2006–2007 m. Iš ataskaitų matyti, kad daugelyje valstybių narių Europos savanorių tarnyba yra pagrindinė (ar net vienintelė) Europos masto jaunųjų savanorių veiklos priemonė. Valstybės narės giria EST, tačiau drauge pripažįsta ribotą jos veiklos aprėptį ir biudžetinius bei organizacinius suvaržymus, nes galimybė tapti savanoriais pagal EST programas suteikiama tik nedaugeliui jaunuolių. Todėl tarptautinė savanoriška veikla sėkmingai vykdoma vos keliose valstybėse narėse. Be to, 2008 m. kovo mėn. Komisija surengė aukšto lygio konsultacinį susitikimą su valstybių narių aukšto lygio atstovais. Valstybės narės iš esmės pritarė Komisijos parengtai judumo ir sistemų sąveikos koncepcijai. Kai kurios idėjos 2008 m. balandžio mėn. buvo aptartos su valstybių narių aukšto lygio pareigūnais, atsakingais už jaunimo reikalus. Valstybės narės susidomėjo idėja labiau susieti nacionalines jaunimo savanorystės sistemas ir užtikrinti geresnes jaunųjų savanorių judumo sąlygas. Taip pat buvo patvirtinta, kad svarbu šalinti socialines ir administracines jaunimo savanorystės kliūtis. Valstybės narės nurodė Komisijai nemažai konkrečių kliūčių[7]. Visų pirma tai: - žinių, informacijos, paramos ir prieinamumo stoka. Reikėtų gerinti ir gausinti žinias apie savanorystę, teikti daugiau galimybių, o suinteresuotosioms šalims geriau keistis informacija; - socialinės ir ekonominės kliūtys: nevisiškas sveikatos draudimas, grėsmė prarasti darbą ir socialinės apsaugos išmokas savanoriškos veiklos metu; visų pirma su papildomomis problemomis šioje srityje susiduria mažiau galimybių turintis jaunimas, būtent jam ir reikia konkretesnių, tikslingesnių ir specialių paramos priemonių; - nepakankamas pripažinimas: tinkamas savanoriškos veiklos pripažinimas ir įteisinimas palengvintų perėjimą iš švietimo sistemos į darbo rinką ir motyvuotų jaunuolius labiau įsitraukti į šią veiklą. Kartais neigiamas savanorystės vertinimas, pagrįstas nepalankiu potencialių darbdavių požiūriu, gali sulaikyti jaunuolius nuo dalyvavimo tokioje veikloje. Poveikio vertinimas Poveikio vertinimo ataskaitoje pabrėžiama papildoma šios rekomendacijos nauda skatinant jaunųjų savanorių judumą Europoje. Joje taip pat aptariamos problemos ir loginis šios srities ES lygmens politinės veiklos pagrindas. Poveikio vertinimo ataskaitoje vertinami bendrieji ir konkretūs iniciatyvos siekiai, analizuojami įvairūs būdai, kaip pasiekti iškeltus tikslus, siūlomos tinkamiausios alternatyvos ir teisinės priemonės. Jei nebūtų imamasi jokių veiksmų, dabartinė nepatenkinama padėtis nesikeistų. Tarptautinio jaunųjų savanorių judumo kliūtys nebūtų pašalintos, o suinteresuotųjų šalių ir daugelio Europos jaunuolių lūkesčiai nebūtų patenkinti. Viena iš alternatyvų – išplėsti EST veiklą ir paversti ją universalia tarnyba. Taip kiekvienam jaunam Europos gyventojui būtų suteikiama galimybė dalyvauti kokybiškoje savanoriškoje Europos masto veikloje. Deja, ši alternatyva neįmanoma tiek dėl praktinių, tiek dėl finansinių priežasčių: tam reikėtų didžiulės ES lygmens institucijos, kuri organizuotų ir administruotų šią veiklą, bei gerokai didesnio biudžeto, o tai yra neįmanoma atsižvelgiant į turimus finansinius išteklius ir 2007–2013 m. biudžeto struktūrą. Dar vienas svarbus trūkumas – rizika, kad sumažės šiuo metu Europoje taikomų sistemų įvairovė, t. y. viena svarbiausių savanoriškos veiklos sektoriaus ypatybių, kurią reikėtų saugoti ir branginti. Sutartyje numatyta, kad šios srities nacionalinės sistemos nederinamos. Komisijos pasirinkta alternatyva – didinti šiuo metu taikomų pilietinės visuomenės ir valdžios institucijų nustatytų valstybių narių sistemų sąsajas. Pagal Sutarties 149 straipsnio 4 dalį parengta Tarybos rekomendacija būtų aiškus politinis signalas, o drauge būtų laikomasi subsidiarumo principo ir paisoma valstybėse narėse taikomų sistemų įvairovės. Pasirinkus šią alternatyvą, EST toliau skatintų tarptautinę savanorystę ir siektų gerinti kokybę, pripažinimą bei paramą. Papildoma pasiūlymo nauda Siūloma rekomendacija nesiekiama pakeisti nacionalinių sistemų. Atvirkščiai – rekomendacijoje siūlomais principais ir veiksmais siekiama suteikti valstybėms narėms galimybę dalijantis gerąja patirtimi sustiprinti nacionalines sistemas ir sukurti bendrą pagrindą, kuriuo remdamosi jos galėtų geriau plėtoti dvišalius ir daugiašalius susitarimus ir partnerystę. TEISINIAI SIūLOMų VEIKSMų ASPEKTAI Siūlomų veiksmų santrauka Siūlomoje rekomendacijoje valstybės narės raginamos stiprinti nacionalinių jaunimo savanorystės sistemų sąveiką, kad vienos šalies savanoriams būtų lengviau įsitraukti į savanorišką veiklą kitoje šalyje. Valstybės narės kviečiamos siekti pažangos įvairiose srityse: rinkti žinias apie jų teritorijose taikomas sistemas, skleisti informaciją apie galimybes, teikti daugiau tarptautinės savanorystės galimybių pagal skirtingas nacionalines sistemas, užtikrinti pakankamą jaunųjų savanorių veiklos kokybę, užtikrinti tinkamą jaunųjų savanorių mokymosi rezultatų pripažinimą, teikti tikslinę paramą socialinės-pedagoginės pakraipos jaunimo mokymo specialistams (kitaip tariant, su jaunimu dirbantiems asmenims) ir mažiau galimybių turintiems jaunuoliams. Komisija taip pat atliks tam tikrą vaidmenį siekiant didesnių galimybių dalyvauti savanoriškoje veikloje – ji toliau plėtos Europos jaunųjų savanorių portalą (dabartinio Jaunimo portalo dalis) ir rems kitas įgūdžių ir gebėjimų pripažinimo priemones, kaip antai Europos kvalifikacijų sąranga, Europass ir Youthpass . Teisinis pagrindas Pasiūlymo teisinis pagrindas – Sutarties 149 straipsnis. Subsidiarumo principas Pasiūlymas atitinka subsidiarumo principą, nes valstybės narės pačios negali deramai pasiekti pasiūlymo tikslų, taigi dėl šios rekomendacijos masto ir poveikio jų būtų geriau siekti Bendrijos lygmeniu. Jaunimo savanorystės tarptautinio aspekto plėtotė – nelengva užduotis bet kuriai nacionalinei savanorystės sistemai. Atsižvelgiant į tai, kad ES turi sukaupusi informacijos apie visoms valstybėms narėms kylančias problemas ir poreikius, būtent ji turėtų rekomenduoti, kaip geriau didinti nacionalinių sistemų sąveiką. Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą, nes juo nekeičiamos ir nenustatomos nacionalinės savanorystės sistemos. Juo nesiekiama suderinti šias sistemas, o už rekomendacijos įgyvendinimą atsako pačios valstybės narės. Be to, nepažeidžiama įvairių jaunimo savanorystės formų Europoje įvairovė. Pasirinkta priemonė Tarybos rekomendacija POVEIKIS BIUDžETUI Pasiūlymas neturi poveikio Bendrijos biudžetui. Pasiūlymas TARYBOS REKOMENDACIJA dėl jaunųjų savanorių judumo Europoje EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 149 straipsnio 4 dalį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[8], kadangi: 1. Savanoriška veikla – svarbi neformaliojo mokymosi patirtis, padedanti didinti jaunuolių profesinius įgūdžius ir gebėjimus, galimybes įsidarbinti, stiprinti solidarumo jausmą, ugdyti socialinius įgūdžius, palengvinti integraciją į visuomenę ir skatinti aktyvų pilietiškumą. 2. Tarptautinis judumas Europoje teikia naudos visiems ir yra svarbi švietimo, užimtumo bei regioninės ir socialinės sanglaudos stiprinimo priemonė, taip pat padedanti gerinti tarpusavio supratimą ir skatinti aktyvų dalyvavimą visuomenės gyvenime. Tai ypač aktualu jaunuoliams, žengiantiems į darbo rinką, kurioje vis svarbesnėmis tampa tokios savybės, kaip gebėjimas prisitaikyti ir lankstumas. 3. Apie savanorių veiklą kalbama Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacijoje 2001/613/EB dėl studentų, besimokančių asmenų, savanorių, mokytojų ir instruktorių mobilumo Bendrijoje[9] ir 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacijoje 2006/961/EB dėl tarptautinio mobilumo Bendrijoje švietimo ir mokymo tikslais: Europos mobilumo kokybės chartija[10]. 4. Jaunųjų savanorių judumas – laisvo asmenų judėjimo, užtikrinamo EB sutarties 18 straipsniu, dalis. 5. Daugybėje įvairių sričių vykdoma jaunųjų savanorių veikla (kaip antai, socialinės įtraukties skatinimas, kultūros paveldo apsauga, solidarumo tarp kartų skatinimas ir aplinkos apsauga) teikia daug naudos savanorius priimančioms bendruomenėms ir praturtina jų kultūrinę įvairovę. 6. 2008 m. balandžio mėn. Europos Parlamentas priėmė ataskaitą „Savanoriškos veiklos nauda ekonominei ir socialinei sanglaudai“ [11], kurioje valstybės narės, regioninės ir vietos institucijos raginamos pripažinti savanorystės vaidmenį stiprinant socialinę ir ekonominę sanglaudą ir kurioje rekomenduojama remti tarptautinius savanorystės projektus. 7. Europoje vykdoma labai įvairi savanoriška veikla, kurią organizuoja pilietinė visuomenė ir valdžios institucijos; šią veiklą reikėtų saugoti, vykdyti toliau ir plėtoti skirtingų sistemų sąveiką. 8. 1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje[12] ir susijusiose nuostatose kalbama tik apie pagal nacionalinius socialinės apsaugos teisės aktus apdraustus savanorius, todėl su socialine apsauga susijusios problemos gali tapti svarbia kliūtimi asmenims, norintiems dalyvauti savanoriškoje veikloje kitoje valstybėje narėje. 9. Rekomendacijoje 2001/613/EB valstybės narės buvo raginamos, laikantis Bendrijos teisės ir nacionalinių įstatymų, imtis savo nuožiūra tinkamų priemonių, kad būtų užtikrinta savanorių ir jų šeimų apsauga nuo diskriminacijos dėl judumo atsižvelgiant į tam tikrų socialinės apsaugos aspektus (pavyzdžiui, sveikatos apsaugos ar socialinės gerovės). 10. 2004 m. lapkričio 15 d. Tarybos ir Taryboje posėdžiavusių valstybių narių vyriausybių atstovų rezoliucijoje dėl jaunimo savanoriškos veiklos bendrų tikslų ir 2007 m. lapkričio 19 d. Tarybos ir Taryboje posėdžiavusių valstybių narių vyriausybių atstovų rezoliucijoje dėl jaunimo savanoriškos veiklos bendrų tikslų įgyvendinimo buvo iškelti jaunimo savanoriškos veiklos bendri tikslai, o siekiant, kad jie būtų geriau įgyvendinami, pasiūlyta dalytis gerąja patirtimi ir mokytis bendradarbiaujant, valstybės narės paragintos nustatyti praktines pažangos vertinimo priemones. Pastarąja rezoliucija Komisija pakviesta teikti tolesnius pasiūlymus, susijusius su jaunimo savanoriškos veiklos skatinimu ir pripažinimu. 11. Savanoriška veikla – jaunimo politikoje taikomo atvirojo koordinavimo metodo prioritetas, todėl šioje srityje jau turima daug gerosios patirties pavyzdžių. Europos savanorių tarnyba (EST), kuri yra vienas iš ES Jaunimo programoje numatytų veiksmų, nuo 1996 m. padėjo jaunimui įsitraukti į savanorišką veiklą įvairiose srityse. Prie šios veiklos prisidedama ir dabartine programa „Veiklus jaunimas“. 12. 2004 m. gruodžio 13 d. Tarybos direktyvoje 2004/114/EB dėl trečiosios šalies piliečių įleidimo studijų, mokinių mainų, neatlygintino stažavimosi ar savanoriškos tarnybos tikslais sąlygų[13] numatoma galimybė suteikti specialius leidimus gyventi trečiųjų šalių piliečiams, kurie kreipiasi dėl įleidimo į valstybės narės teritoriją savanorystės tikslais. 13. Nepaisant šių pastangų, tarptautiniam jaunųjų savanorių judumui Europoje vis dar kyla kliūčių, todėl šia Rekomendacija visų pirma siekiama sudaryti sąlygas valstybėms narėms stiprinti bendradarbiavimą, nepanaikinant nacionalinių sistemų įvairovės. 14. Vadovaujantis šia rekomendacija, tarptautinė savanoriška veikla turėtų būti apibrėžiama kaip savanoriškas dalyvavimas, kai jaunasis savanoris dalyvauja ne pelno, neapmokamoje visuomenei naudingoje veikloje ne savo gyvenamojoje šalyje. Svarbiausi savanoriškos veiklos aspektai: joje gali dalyvauti visi jaunuoliai iki 30 m., ji vykdoma savo noru, nustatomas konkretus veiklos laikotarpis ir aiškūs tikslai, struktūra bei sistema, veikla yra neapmokama, tačiau savanoriai gauna kišenpinigių ir atlyginamos jų gyvenimo išlaidos. 15. Daugiau dėmesio reikėtų skirti mažiau galimybių turintiems jaunuoliams – savanoriška veikla yra puikus būdas užtikrinti asmenų, kurie paprastai mažai arba iš viso nesinaudoja judumo galimybėmis, judumą. Šie jaunuoliai turi konkrečių mokymo ir vadovavimo poreikių, į kuriuos reikėtų atsižvelgti. Todėl būtų labai naudinga remti su jaunimu dirbančių asmenų bei jaunimo lyderių mokymą ir judumą. 16. Geresnė nacionalinių sistemų sąveika ir intensyvesni informacijos mainai skatintų visus Europos jaunuolius, kad ir kokios tautybės jie būtų, įsitraukti į savanorišką veiklą trečiosiose šalyse. 17. Kadangi valstybės narės pačios negali deramai pasiekti rekomendacijos tikslų, be to, dėl šios rekomendacijos masto ir poveikio jų būtų geriau siekti Bendrijos lygmeniu, Bendrija, derindama nacionalines sistemas ir laikydamasi subsidiarumo principo, kaip numatyta Sutarties 5 straipsnyje, gali nustatyti priemones jaunųjų savanorių judumui skatinti. Pagal tame pačiame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia rekomendacija nenumatoma nieko, kas nėra būtina siekiant iškeltų tikslų, REKOMENDUOJA VALSTYBĖMS NARĖMS: A Remti jaunųjų savanorių judumą Europoje didinant pilietinės visuomenės ar valdžios institucijų parengtų nacionalinių savanoriškos veiklos sistemų sąveiką, kad kiekvienam to pageidaujančiam jaunuoliui būtų suteikiama galimybė dalyvauti savanoriškoje veikloje Europoje. B Siekiant šio tikslo įgyvendinti šiuos veiksmus: (1) skleisti informaciją apie savanoriškos veiklos programas atitinkamos šalies teritorijoje ir perduoti ją Europos Komisijai, kad ši galėtų toliau ją skleisti; (2) suteikti daugiau galimybių jaunimui, su jaunimu dirbantiems asmenims ir jaunimo lyderiams gauti informacijos apie savanorišką veiklą užsienyje; (3) visoms suinteresuotosioms šalims (valdžios institucijoms, pilietinės visuomenės organizacijoms, potencialiems darbdaviams ir jaunimui, įskaitant trečiųjų šalių piliečius, turinčius leidimą gyventi ES) skleisti informaciją apie Europos ir nacionalinio lygmens nuostatas dėl tarptautinės savanorystės, su tuo susijusias teises ir galimybes; (4) su kitomis valstybėmis narėmis dalytis informacija apie savanorystės galimybes ir kiek įmanoma supaprastinti paraiškų teikimo procesą, kad tam tikros valstybės narės jaunieji savanoriai galėtų dalyvauti kitų valstybių narių nacionalinėse programose; (5) plėtoti Europos tarptautinės savanorystės galimybes, laikantis lankstumo principo; parengti tarptautinės savanoriškos veiklos dalyvius priimančios šalies, kuriai reikia savanorių pagalbos, rėmimo sistemą; vadovaujantis vieno langelio principu ir, prireikus, bendradarbiaujant su programos „Veiklus jaunimas“ nacionalinėmis agentūromis, sukurti jaunųjų Europos savanorių informacijos centrus; skatinti naudoti jau sukurtas jaunimo judumo rėmimo Europos priemones, pavyzdžiui, mobilumo korteles; (6) skatinant savanorius mokytis užsienio kalbų, mažinti kalbines kliūtis tarptautiniam jaunųjų savanorių judumui; (7) parengti bendruosius kokybės standartus, kad būtų užtikrinama pakankama kokybė, apsaugomi į kitą šalį vykstantys savanoriai ir skatinamas dalyvavimas tarptautinėse programose; šie standartai galėtų būti susieti su savanorių ir personalo mokymu, rengimusi veiklai, vadovavimu, stebėjimu ir tolesniais veiksmais; (8) priimančiosioms ir siunčiančiosioms organizacijoms bei savanoriams skleisti informaciją apie šiuos kokybės standartus ir užtikrinti, kad jų būtų laikomasi; (9) toliau svarstyti atitinkamas socialinės apsaugos nuostatas, kad būtų išnaudojamos visos ES ir nacionaliniuose teisės aktuose numatytos galimybės, visų pirma analizuojant tuos savanorių padėties aspektus, kurie nėra tinkamai išnagrinėti; (10) imtis priemonių, kad būtų užtikrinamas jaunųjų savanorių mokymosi rezultatų pripažinimas pagal atitinkamas nacionalines kvalifikacijų sistemas ir pagal Bendrijos nuostatas, jei tokių yra; (11) skatinti naudoti ES lygmens priemones (pavyzdžiui, Europass ), kuriomis užtikrinamas kvalifikacijų skaidrumas ir taip sudaromos geresnės sąlygos tarptautinei savanoriškai veiklai, ir tinkamai pripažinti įgūdžius ir gebėjimus, įgytus dalyvaujant savanoriškoje veikloje, tam naudojant palyginamus patvirtintos formos dokumentus, susietus su Youthpass ar panašiu dokumentu; (12) stiprinti su jaunimu dirbančių asmenų, šios srities specialistų ir jaunimo lyderių, aktyviai veikiančių tarptautinės savanorystės srityje, judumą visoje Europoje; (13) parengti organizacijose, valdžios institucijose, visuomeninėse tarnybose su jaunimu dirbantiems asmenims, šios srities specialistams ir jaunimo lyderiams skirtą informaciją ir jų mokymo programą jaunimo savanorystės Europoje klausimais; (14) ypatingą dėmesį skirti mažiau galimybių turinčiam jaunimui ir imtis specialiai jam taikomų priemonių, kad jis galėtų aktyviau dalyvauti savanoriškoje veikloje (visų pirma kitose valstybėse narėse vykdomoje veikloje), ir atsižvelgti į konkrečius jaunuolių mokymo ir paramos poreikius; PRITARIA KOMISIJOS KETINIMUI: (1) remti valstybes nares, įgyvendinant minėtus uždavinius, tam pasitelkiant ES bendradarbiavimo jaunimo srityje sistemą, ypač atvirąjį koordinavimo metodą bei programą „Veiklus jaunimas“; (2) remti ir drauge su valstybėmis narėmis organizuoti sisteminius informacijos ir patirties, susijusios su pilietinės visuomenės ar valdžios institucijų parengtų nacionalinių savanorystės sistemų sąveika, mainus; (3) remiantis nacionaliniais jaunimo savanorystės portalais, duomenų bazėmis ir interneto svetainėmis, plėtoti Europos jaunųjų savanorių portalą; (4) praėjus ketveriems metams nuo šios rekomendacijos priėmimo Tarybai pateikti ataskaitą, kurioje būtų aptariama, ar pasiūlytos priemonės yra veiksmingos, ir vertinama, ar reikia imtis tolesnių veiksmų. Priimta Briuselyje Tarybos vardu Pirmininkas [1] 2006 m. lapkričio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 1719/2006/EB, nustatantis 2007–2013 m. programą „Veiklus jaunimas“, OL L 327, 2006 11 24, p. 30. [2] AVSO ir jaunimo tinklų apklausa, NoBorders Foundation , Nyderlandai, 2008 m. vasario 28 d.; http://www.avso.org/ [3] „Kas slypi už skaičių – pagrindiniai 2007 m. „Eurobarometro“ jaunimo apklausos rezultatai“, Europos Bendrijų oficialiųjų leidinių biuras, Liuksemburgas, 2007, ISBN 978-92-79-05540-9, http://ec.europa.eu/public_opinion/index_en.htm [4] 2001 m. liepos 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacija dėl studentų, besimokančių asmenų, savanorių, mokytojų ir instruktorių mobilumo Bendrijoje, OL L 215, 2001 8 9, p. 30; 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacija dėl tarptautinio mobilumo Bendrijoje švietimo ir mokymo tikslais: Europos mobilumo kokybės chartija, OL L 394 , 2006 12 30, p. 5. [5] REGI/6/50546, 2007/2149, 2008 m. baland˛io 21 d. [6] 2004 m. gruodžio 13 d. Tarybos direktyva 2004/114/EB dėl trečiosios šalies piliečių įleidimo studijų, mokinių mainų, neatlygintino stažavimosi ar savanoriškos tarnybos tikslais sąlygų, OL L 375, 2004 12 23, p. 12. [7] Komisijos tarnybų darbinis dokumentas „Europos Sąjungos valstybių narių nacionalinių ataskaitų analizė. Siekiant jaunimo savanoriškos veiklos bendrų tikslų“, SEC(2007)1084, 2007 9 5. [8] OL C , , p. . [9] OL L 215, 2001 8 9, p. 30. [10] OL L 394, 2006 12 30, p. 5. [11] REGI/6/50546, 2007/2149, 2008 m. balandžio 21 d. [12] OL L 149, 1971 7 5, p. 2. [13] OL L 375, 2004 12 23, p. 12.