Apskritai Reglamento tikslas – supaprastinti, pagreitinti bylinėjimąsi dėl neginčijamų reikalavimų, sumažinti tokio bylinėjimosi išlaidas ir sudaryti galimybę Europos mokėjimo įsakymams laisvai cirkuliuoti ES be egzekvatūros – iš esmės pasiektas, nors daugumoje valstybių narių ši procedūra taikyta tik palyginti nedaugelyje bylų.

Ši supaprastinta ir veiksminga procedūra skirta tik neginčijamiems reikalavimams. Todėl, siekiant užtikrinti veiksmingą teisę į gynybą, atsakovui suteikiama galimybė per 30 dienų nuo įsakymo išdavimo pateikti prieštaravimą. Atsakovui tereikia pareikšti, kad jis nesutinka su reikalavimu, nenurodant nesutikimo priežasčių, ir jam nereikalingas advokato atstovavimas. Tokiu atveju Europos mokėjimo įsakymo procedūra nutraukiama. Tačiau reikalavimo įvykdymo galima toliau siekti pagal įprastas civilinio proceso taisykles, leisiančias išsamiai įvertinti atsakovo argumentus.

Dėl šių priežasčių ir buvo sukurta Europos mokėjimo įsakymo procedūra. Ji leidžia kreditoriams susigrąžinti neginčijamas sumas pagal civilinius ir komercinius reikalavimus pasitelkiant vieną visose 27 valstybėse narėse galiojančią procedūrą. Procedūra rašytinė, ir ja nereikalaujama nei dalyvauti teisme, nei naudotis advokato pagalba. Ieškovui tereikia pateikti prašymą. Prašymo nereikia pagrįsti jokiais papildomais dokumentais, o ieškovui per procedūrą nereikia atlikti jokių papildomų veiksmų. Europos mokėjimo įsakymą išduoda teismai arba kitos teisminės institucijos. Jis laisvai cirkuliuoja visose valstybėse narėse, o vykdymo valstybėje narėje nereikalingas joks tarpinio pripažinimo ar vykdymo procesas (egzekvatūra). Tai reiškia, kad Europos mokėjimo įsakymas gali būti vykdomas kitose valstybėse narėse kaip bet kuris ten išduotas vietinis mokėjimo įsakymas, t. y., jo nereikia pripažinti vykdytinu.

Pagal turimą informaciją, valstybių narių teismus per metus pasiekia nuo 12 000 iki 13 000 prašymų išduoti Europos mokėjimo įsakymą. Didžiausi prašymų skaičiai (daugiau nei 4 000 kasmet) yra Austrijoje ir Vokietijoje, kur taip pat išduodama daugiausia Europos mokėjimo įsakymų. Kasmet nuo 300 iki 700 prašymų gaunama Belgijoje, Čekijoje, Prancūzijoje, Vengrijoje, Nyderlanduose, Portugalijoje ir Suomijoje. Kitose valstybėse narėse ši procedūra prigijo kiek mažiau. Daugiau informacijos apie faktinį naudojimąsi Europos mokėjimo įsakymo procedūra kiekvienoje valstybėje narėje pateikiama priede.

Atsižvelgiant į tai, kad procedūra nereikalaujama nei vertinti įrodymų, nei išklausyti šalis, ilgą procesą pateisinti sunku. Nėra abejonių, kad šiuos terminus būtina trumpinti, nes greitas neginčijamų reikalavimų sumų susigrąžinimas yra labai svarbus bendrovių – ypač MVĮ – grynųjų pinigų srautui. Be to, sistemingas Reglamentu nustatytų terminų nesilaikymas gali būti vertinamas kaip Reglamento pažeidimas. Šią problemą galėtų padėti išspręsti tolesnis procedūros elektroninio tvarkymo tobulinimas. Komisijos tarnybos ir toliau atidžiai stebės pažangą šioje srityje.

Iš turimos informacijos atrodo, kad teismų prievolės Europos mokėjimo įsakymus išduoti per 30 dienų nuo prašymo pateikimo iš esmės laikomasi tik kai kuriose valstybėse narėse. Iš valstybių narių, pateikusių atitinkamus duomenis, teismai įsakymą išduoda laiku Maltoje (1 savaitė), Belgijoje ir Airijoje (2 savaitės), Vokietijoje (2–3 savaitės), Bulgarijoje ir Lietuvoje (30 dienų). Per 1–2 mėnesius teismai sprendimą priima Graikijoje ir Liuksemburge, per 2 mėnesius – Prancūzijoje ir Suomijoje, iki 4 mėnesių – Austrijoje, Čekijoje, Estijoje, Kipre, Lenkijoje, Nyderlanduose, Portugalijoje, Slovėnijoje, Švedijoje, iki 6 mėnesių – Vengrijoje, per 8 mėnesius – Ispanijoje, ir iki 9 mėnesių – Slovakijoje.

Europos e-teisingumo portale pateikiamos dinaminės formos naudotojams jau palengvina teisingą prašymų užpildymą. Šiuo metu portalas taip pat leidžia naudotojams per Europos teisminio atlaso svetainę nustatyti kompetentingą teismą. 2015 m. antrame pusmetyje pradėjus veikti Europos teismų duomenų bazei, kompetentingo teismo, kuriam turėtų būti siunčiamas prašymas, nustatymo procesas bus dar patobulintas. Reikėtų panagrinėti, kaip Europos e-teisingumo portale būtų galima pateikti išsamesnių formų pildymo paaiškinimų ir kaip į šias elektronines formas būtų galima įtraukti daugiau duomenų apie reikalaujamas palūkanas. Galiausiai, net jei iš valstybių narių teisiškai ir nereikalaujama suteikti tokią pagalbą pildant formas, kokia numatoma Reglamentu (EB) Nr. 861/2007, nustatančiu Europos ieškinių dėl nedidelių sumų nagrinėjimo procedūrą, valstybės narės galėtų piliečiams Europos ieškinių dėl nedidelių sumų nagrinėjimo procedūroje teikiamą pagalbą išplėsti, kad pagalba būtų teikiama ir pagal Europos mokėjimo įsakymo procedūrą – tai būtų naudinga piliečiams ir užtikrintų veiksmingesnį teisingumo administravimą laiko bei sąnaudų atžvilgiu.

2012 m. spalio 4 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 936/2012 , kuriuo buvo iš dalies pakeisti Europos mokėjimo įsakymo reglamento priedai, užtikrinama, kad E formoje, lentelėje „svarbi informacija atsakovui“, atsakovui būtų pranešta, kad pagal nacionalinę teisę palūkanos gali būti skaičiuojamos iki įsakymo įvykdymo dienos, o tokiu atveju padidėtų bendra mokėtina suma. Nežiūrint to, panašu, kad E forma nepakankamai išsami – joje nepateiktas tinkamas išieškotinų palūkanų aprašymas. Todėl tikslinga apsvarstyti galimybę formas dar kartą iš dalies pakeisti.

Kalbant konkrečiai apie Europos mokėjimo įsakymo procedūrą, nepranešta apie jokias didesnes dokumentų įteikimo problemas. Vieninteliai gauti skundai susiję su tarptautinio įteikimo sąnaudomis. Kaip nurodoma 2013 m. gruodžio mėn. Komisijos ataskaitoje apie Reglamento (EB) Nr. 1393/2007 taikymą, Europos taisyklės paspartino dokumentų įteikimą tarp ES šalių, nors bylų kiekis nuolat didėja. Teismo dokumentų įteikimo laikas sutrumpėjo Austrijoje, Belgijoje, Suomijoje, Vokietijoje, Graikijoje ir Portugalijoje. Valstybėse narėse esama įvairių įteikimo būdų. Europos mokėjimo įsakymo procedūros tikslais valstybės narės skatinamos naudoti pigius įteikimo būdus, kaip antai įteikimą paštu su gavimo žyma.

Nors Reglamento 13 ir 14 straipsniuose kaip vienas iš galimų įteikimo būdų numatytas elektroninis dokumentų įteikimas, ES teismuose tai dar neįgyvendinama. To priežastys gali būti ir teisinės, ir techninės. Vadovaujantis 13 ir 14 straipsniais įteikimas elektroninėmis priemonėmis taikomas atsižvelgiant į valstybės, kurioje turi būti įteikiama, nacionalinę teisę. Todėl tokio įteikimo sąlyga būtų nacionaliniai teisės aktai dėl elektroninio dokumentų įteikimo. Be to, pagal Reglamentą (EB) Nr. 1393/2007 dėl teisminių ir neteisminių dokumentų įteikimo valstybėse narėse , taikomą elektroniniam įteikimui, vykdomam pagal Europos mokėjimo įsakymo reglamentą , teismas tiesiogiai elektroniniu būdu įteikti dokumentą kitoje valstybėje narėje esančiai šaliai negali net teoriškai. Galiausiai papildomomis kliūtimis tarptautiniam įteikimui elektroniniu būdu gali tapti techninės priežastys ir nacionalinių įteikimo elektroniniu būdu sistemų nesuderinamumas.

3.6.Išlaidos

Vadovaujantis Reglamentu, teismo mokesčiai nustatomi pagal nacionalinę teisę. Tačiau jei atsakovas pareiškia prieštaravimą Europos mokėjimo įsakymui, Reglamentu reikalaujama, kad Europos mokėjimo įsakymo procedūros ir įprasto proceso bendri teismo mokesčiai neviršytų įprasto proceso teismo mokesčių. Turimi duomenys apie Europos mokėjimo įsakymo procedūros teismo mokesčius rodo, kad šie mokesčiai panašūs į bylinėjimosi pagal panašias nacionalines procedūras mokesčius ir labai skiriasi priklausomai nuo to, kurioje valstybėje narėje pateikiamas prašymas. Be to, valstybėse narėse skiriasi mokesčių apskaičiavimo būdai (fiksuoti mokesčiai arba mokesčiai, skaičiuojami kaip reikalavimo vertės proporcinga dalis, arba abiejų šių sistemų derinys). Praktikoje yra buvę keletas piliečių skundų dėl mokesčių dydžio kai kuriose valstybėse narėse.

Tačiau, kaip pranešta Komisijai, pagrindinė teismo mokesčių problema – šių mokesčių neskaidrumas galimiems ieškovams. Siekdamas pašalinti šią problemą, Europos teisminis tinklas civilinėse ir komercinėse bylose šią informaciją paskelbė Europos e-teisingumo portale .

3.7.Prieštaravimas Europos mokėjimo įsakymui

Remiantis turimais duomenimis, atsakovai nedažnai reiškia prieštaravimus Europos mokėjimo įsakymams, nors prieštaraujančių atsakovų dalis valstybėse narėse skiriasi. Pavyzdžiui, retai prieštaraujama Austrijoje (4 proc.), tuo tarpu Prancūzijoje ir Vokietijoje ši dalis siekia maždaug 16 proc., o Graikijoje viršija 50 proc.

Apie prieštaravimų Europos mokėjimo įsakymams problemas apskritai nepranešta. Vadovaujantis 17 straipsnio 2 dalimi, prieštaravimo pareiškimas lemia bylos perdavimą nagrinėti įprastinio proceso būdu. Kadangi Europos mokėjimo įsakymai gali būti susiję su nedidelės vertės reikalavimais, kaip nustatyta Europos ieškinių dėl nedidelių sumų reglamente, Komisija pasiūlė nustatyti galimybę esant prieštaravimui Europos mokėjimo įsakymo procedūroje bylą perduoti nagrinėti ir pagal ieškinių dėl nedidelių sumų nagrinėjimo procedūrą, kiek ji gali būti taikoma .

3.8.Peržiūra

20 straipsnyje nustatyta išimtine teisių gynimo priemone siekiama ištaisyti padėtį, kai atsakovas nežinojo apie teismo procesą kilmės valstybėje narėje ir neturėjo galimybės tinkamai gintis. Taip galėtų nutikti, pavyzdžiui, jei prašymas nusiųstas neteisingu adresu. Nors Reglamente nustatytos teisės kreiptis dėl peržiūros atsiradimo sąlygos, pačią procedūrą reglamentuoja nacionalinė teisė. Informacija apie skirtingas valstybių narių peržiūros procedūras skelbiama Europos teisminiame atlase.

Byloje C-324/12 Teisingumo Teismas nusprendė, kad dėl atsakovo atstovo padaryto pažeidimo praleistas prieštaravimo dėl Europos mokėjimo įsakymo pateikimo terminas nepateisina to, kad šis mokėjimo įsakymas būtų peržiūrėtas pagal 20 straipsnį, nes negalima laikyti, kad terminas praleistas dėl ypatingų arba išimtinių aplinkybių, kaip tai suprantama pagal tą straipsnį.

Nacionalinės procedūros, kuriomis tokia peržiūra įgyvendinama, valstybėse narėse labai skiriasi, o dažnai skiriasi ir skirtingų Europos priemonių (Europos vykdomojo rašto, Europos mokėjimo įsakymo, ieškinių dėl nedidelių sumų, išlaikymo reglamentų) atvejais. Be to, peržiūros procedūros įgyvendinimas vadovaujantis pirmiau paminėtais dokumentais iškėlė klausimų ir neaiškumų.

Sujungtose bylose C119/13 ir C120/13 buvo nagrinėjami atvejai, kai Europos mokėjimo įsakymai atsakovams nebuvo įteikti arba buvo įteikti netinkamai, nes šie buvo pakeitę gyvenamąją vietą. Teismas nusprendė, kad Reglamentas (EB) Nr. 1896/2006 turi būti aiškinamas taip, kad reglamento 16–20 straipsniuose nustatytos procedūros netaikomos, kuomet panašu, kad Europos mokėjimo įsakymas nebuvo įteiktas Reglamento 13–15 straipsniuose nustatytus būtiniausius standartus atitinkančiu būdu. Jei toks trūkumas paaiškėja tik po to, kai Europos mokėjimo įsakymas paskelbiamas vykdytinu, atsakovas turi turėti galimybę šį trūkumą apskųsti pagal nacionalinę teisę, pagal kurią, jei trūkumas bus tinkamai įrodytas, tai reikš paskelbimo vykdytinu negaliojimą.

Teisingumo Teismo sprendimai bylose C119/13 ir C120/13 reiškia, kad laikoma, jog vienas iš pamatinių teisių į gynybą vieningoje Europos mokėjimo įsakymo procedūroje apsaugos elementų – terminą praleidusio atsakovo teisė prašyti bylą nagrinėti iš naujo, jeigu esama įsakymo įteikimo trūkumų – nėra reglamentuojamas reglamentu, bet priklauso nuo nacionalinės teisės.

Siekiant, kad atsakovas galėtų iškelti tokias Sąjungos teisės spragas, peržiūros pagal 20 straipsnį sąlygos ateityje turėtų būti patikslintos, pasinaudojant naujesnėmis Išlaikymo reglamento ir siūlomos ieškinių dėl nedidelių sumų nagrinėjimo procedūros peržiūrėtos redakcijos nuostatomis. Tai taip pat padidintų ES lygmens civilinio proceso teisės aktų nuoseklumą.

3.9.Vykdymo užtikrinimas