Pasiūlymas Tarybos reglamentas (EB) Nr. …/… […] dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (Kodifikuota redakcija) /* KOM/2008/0386 galutinis - CNS 2008/0129 */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 2008.6.24 KOM(2008) 386 galutinis 2008/0129 (CNS) Pasiūlymas TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. …/… […] dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (Kodifikuota redakcija) (pateikta Komisijos) AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. Žmonių Europos kontekste Komisija didelį dėmesį skiria tam, kad Bendrijos teisė būtų papastesnė ir aiškesnė siekiant, kad ji taptų suprantamesnė ir prieinamesnė visiems piliečiams, kurie įgytų naujų galimybių ir galėtų pasinaudoti konkrečiomis jiems suteiktomis teisėmis. Šis tikslas nebus pasiektas, jei daug nuostatų, kurios buvo iš dalies ir dažnai iš esmės keičiamos keletą kartų, liktų išsibarsčiusios įvairiuose aktuose, ir todėl dalies jų reikėtų ieškoti pradiniame akte, o kitų – vėlesniuose keičiančiuose aktuose. Todėl siekiant surasti konkrečiu momentu galiojančias taisykles reikia atlikti tiriamąjį darbą lyginant įvairius teisės aktus. Dėl šios priežasties siekiant, kad Bendrijos teisė būtų aiški ir skaidri, svarbu kodifikuoti taisykles, kurios buvo dažnai keičiamos. 2. Todėl 1987 m. balandžio 1 d. Komisija nusprendė[1], kad visi teisės aktai, kurie buvo iš dalies pakeisti ne daugiau nei dešimt kartų, turėtų būti kodifikuojami ir pabrėžė, kad šis reikalavimas yra minimalus bei kad Komisijos padaliniai turėtų stengtis parengti kodifikuotas tekstų, už kuriuos jie yra atsakingi, redakcijas per trumpesnį laikotarpį siekdami užtikrinti, jog Bendrijos taisyklės būtų aiškios ir lengvai suprantamos. 3. Tai buvo patvirtinta 1992 m. gruodžio mėn. Edinburgo Europos vadovų taryboje pirmininkavusios valstybės išvadose[2], pabrėžiančiose kodifikavimo , kuris konkrečiu momentu tam tikroje srityje taikomai teisei suteikia apibrėžtumo, svarbą. Kodifikavimas turi būti vykdomas laikantis įprastos Bendrijos teisės aktų priėmimo tvarkos. 1994 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamentas, Taryba ir Komisija, atsižvelgdami į tai, kad kodifikuojamuose teisės aktuose negali būti daromi esminiai pakeitimai, sudarė tarpinstitucinį susitarimą, kuriuo nusprendė kodifikuojamiems teisės aktams taikyti pagreitinto priėmimo tvarką. 4. Šiuo pasiūlymu siekiama kodifikuoti 1997 m. spalio 6 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2026/97 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių[3] . Naujas reglamentas pakeis įvairius aktus, kurių nuostatos buvo į jį įtrauktos[4]; šis pasiūlymas nekeičia kodifikuojamų teisės aktų turinio, nes jame tik sujungiami šie aktai, atliekant kodifikavimui būtinus formos pakeitimus . 5. Pasiūlymas dėl kodifikuoto teisės akto buvo parengtas remiantis preliminariu Reglamento (EB) Nr. 2026/97 ir jį iš dalies keičiančių teisės aktų konsoliduotu tekstu , kurį visomis kalbomis parengė Europos Bendrijų oficialiųjų leidinių biuras naudodamas duomenų apdorojimo sistemą . Kadangi straipsniams suteikiami nauji numeriai, kodifikuoto reglamento VI priede nurodomas buvusių ir naujų straipsnių numerių atitikimas. ê 2026/97 2008/0129 (CNS) Pasiūlymas TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. […/…] […] dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 133 straipsnį, atsižvelgdama į reglamentus, kuriais remiantis organizuojamos bendros žemės ūkio rinkos, ir į reglamentus, priimtus pagal Sutarties 308 straipsnį, taikytiną iš žemės ūkio produktų pagamintoms prekėms, o ypač atsižvelgdama į tuos reglamentus, kuriais leidžiama daryti išlygų bendrajam principui, kad apsaugos priemonės prie sienų gali būti pakeistos tik šiuose reglamentuose nustatytomis priemonėmis, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[5], atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[6], kadangi: ê (1) 1997 m. spalio 6 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2026/97 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių[7] buvo keletą kartų iš esmės keičiamas[8]. Siekiant aiškumo ir racionalumo minėtas reglamentas turėtų būti kodifikuotas. ê 2026/97 3 konstatuojamoji dalis (2) Baigus daugiašales Urugvajaus raundo prekybos derybas, buvo sukurta Pasaulio prekybos organizacija (PPO). ê 2026/97 4 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (3) 1994 m. gruodžio 22 d. Tarybos sprendimu 94/800/EB dėl daugiašalių derybų Urugvajaus raunde (1986–1994) priimtų susitarimų patvirtinimo Europos bendrijos vardu jos kompetencijai priklausančių klausimų atžvilgiu[9] patvirtintos PPO steigimo sutarties (PPO sutartis) 1A priedas taip pat apima 1994 m. Bendrąjį susitarimą dėl muitų tarifų ir prekybos (1994 m. GATT), Sutartį dėl žemės ūkio (Sutartis dėl žemės ūkio), Sutartį dėl 1994 m. GATT VI straipsnio įgyvendinimo (toliau – 1994 m. Antidempingo sutartis) ir Sutartį dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių (Subsidijų sutartis). ê 2026/97 5 konstatuojamoji dalis (4) Tam, kad 1994 m. Antidempingo sutartyje ir Subsidijų sutartyje nustatytas taisykles Bendrija taikytų viešiau ir veiksmingiau, būtina priimti du atskirus reglamentus, kuriuose būtų pakankamai išsamiai išdėstyti reikalavimai, kaip taikyti kiekvieną iš šių komercinių gynybos priemonių. ê 2026/97 7 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (5) Siekiant užtikrinti tinkamą ir viešą taisyklių Ö pagal tas dvi sutartis Õ įgyvendinimą, tikslinga perkelti Ö jų Õ nuostatas į Bendrijos teisės aktus kiek įmanoma plačiau. ê 2026/97 8 konstatuojamoji dalis (6) Patartina pakankamai išsamiai išaiškinti, kaip nustatoma, ar skirta subsidija, pagal kokius principus ji yra kompensuotina (ypač, ar tokia subsidija buvo individuali) ir pagal kokius kriterijus turi būti apskaičiuojamas kompensuotinos subsidijos dydis. ê 2026/97 9 konstatuojamoji dalis (7) Nustatant, ar skirta subsidija, būtina parodyti, kad tos valstybės teritorijoje buvo gautas vyriausybės ar bet kurios valstybinės institucijos finansinis indėlis arba kad buvo suteikta paramos norint išlaikyti atitinkamas pajamas ar kainas, kaip numatyta 1994 m. GATT XVI straipsnyje, ir kad tuo būdu įmonė gavo naudos. ê 1973/2002 2 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (8) Naudos apskaičiavimas gavėjui, tais atvejais, kai šalyje toks rinkos modelis neegzistuoja, modelis turi būti nustatytas suderinant šioje šalyje dominuojančius terminus ir sąlygas remiantis tikrais rezultatais, pasiektais šioje šalyje. Jei tai yra neįgyvendinama, nes, inter alia , tokios kainos ar išlaidos neegzistuoja ar yra nerealios, tada atitinkamas etalonas turi būti apibrėžtas atsižvelgiant į terminus ir sąlygas kitose rinkose. ê 2026/97 13 konstatuojamoji dalis (9) Pageidautina išdėstyti aiškias ir išsamias gaires, kurios gali būti svarbūs veiksniai nustatant, ar subsidijuotas importas padarė arba grasina padaryti esminės žalos. Įrodant, kad aptariamojo importo apimtis ir kainos dydis padarė žalos Bendrijos pramonei, dėmesys turėtų būti atkreipiamas į kitų veiksnių poveikį, o ypač į Bendrijoje vyraujančias rinkos sąlygas. ê 2026/97 14 konstatuojamoji dalis (10) Patartina apibrėžti sąvoką „Bendrijos pramonė“ ir nustatyti, kad su eksportuotojais susijusios šalys gali būti neįtraukiamos į tokią pramonę, taip pat patartina apibrėžti sąvoką „susijusios“. Taip pat būtina numatyti, kokių kompensuojamojo muito veiksmų bus imtasi tam tikro Bendrijos regiono gamintojų vardu, ir išdėstyti kriterijus tokiam regionui apibrėžti. ê 2026/97 15 konstatuojamoji dalis (11) Būtina nustatyti, kas gali paduoti skundą dėl kompensuojamojo muito, kiek jį turėtų remti Bendrijos pramonė ir kuri informacija apie kompensuotinas subsidijas, žalą ir jos priežastis turėtų būti nurodyta tokiame skunde. Taip pat tikslinga nurodyti, kokia tvarka atmetami skundai arba pradedamas jų nagrinėjimas. ê 2026/97 16 konstatuojamoji dalis (12) Būtina nustatyti, kaip suinteresuotoms šalims turėtų būti pranešama apie tai, kokios informacijos reikalauja valdžios institucijos, ir sudaromos plačios galimybės pateikti visus svarbius įrodymus bei apginti savo interesus. Taip pat pageidautina aiškiai išdėstyti, kokių taisyklių ir tvarkos reikia laikytis atliekant tyrimą, o ypač pagal kokias taisykles suinteresuotos šalys turi per nustatytą laiką pranešti apie save, pareikšti savo nuomonę ir pateikti informaciją, kad į tokias nuomones ir informaciją būtų atsižvelgta. Taip pat dera nustatyti, kokiomis sąlygomis suinteresuota šalis gali gauti kitų suinteresuotų šalių informaciją ir pareikšti pastabas dėl jos. Valstybės narės ir Komisija turėtų bendradarbiauti, kai renkama informacija. ê 2026/97 17 konstatuojamoji dalis (13) Būtina išdėstyti, kokiomis sąlygomis gali būti įvedami laikinieji muitai, nustatant sąlygą, kad juos galima įvesti ne anksčiau kaip praėjus 60 dienų nuo nagrinėjimo pradžios, bet ne vėliau kaip per 9 mėnesius nuo tos pradžios. Bet kuriuo atveju Komisija gali įvesti tokius muitus tiktai keturių mėnesių laikotarpiui. ê 2026/97 18 konstatuojamoji dalis (14) Būtina nurodyti, kokia tvarka priimami įsipareigojimai, kuriais nutraukiamos arba atlyginamos kompensuotinos subsidijos ir atitaisoma žala, kad nereikėtų įvesti laikinųjų ar nuolatinių muitų. Taip pat dera nustatyti, kokie yra įsipareigojimų pažeidimo ar atsisakymo padariniai, ir nurodyti, kad laikinieji muitai gali būti įvesti tais atvejais, kai įtariamas pažeidimas arba kai išaiškintiems faktams papildyti reikalingas tolesnis tyrimas. Priimant įsipareigojimus reikia pasirūpinti, kad siūlomi įsipareigojimai ir jų įgyvendinimas nenulemtų antikonkurencinių veiksmų. ê 461/2004 18 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (15) Manoma, jog būtina leisti atsiimti įsipareigojimą bei taikyti muitą vienu atskiru teisiniu dokumentu. Taip pat būtina užtikrinti, kad atsiėmimo procedūra būtų baigta per įprastą šešių mėnesių ir jokiu atveju ne daugiau kaip devynių mėnesių laikotarpį, siekiant užtikrinti tinkamą galiojančios priemonės vykdymą. ê 2026/97 19 konstatuojamoji dalis (16) Būtina nustatyti, kad nepriklausomai nuo to, ar priimtos nuolatinės priemonės, nagrinėjimas turi būti nutrauktas paprastai per 12 mėnesių, bet jokiu būdu ne vėliau kaip per 13 mėnesių nuo tyrimo pradžios. ê 2026/97 20 konstatuojamoji dalis (17) Tyrimą ar nagrinėjimą reikėtų nutraukti, jeigu subsidijos dydis yra minimalus arba jeigu subsidijuoto importo apimtis ar žala yra mažareikšmės, ypač importo iš besivystančių valstybių atveju, taip pat reikia apibrėžti šiuos kriterijus. Jeigu priemonės turės būti taikomos, būtina numatyti reikalavimą nutraukti tyrimą ir nustatyti, kad tokios priemonės turi būti mažesnės už kompensuotinų subsidijų dydį, jei tokia mažesnė suma atlygins žalą, taip pat nurodyti, kuriuo būdu skaičiuojamas priemonių dydis atrankos atveju. ê 2026/97 21 konstatuojamoji dalis (18) Būtina numatyti, kad laikinuosius muitus galima rinkti už praėjusį laikotarpį, jei toks rinkimas laikomas tinkamu, ir apibrėžti, kuriomis aplinkybėmis gali prireikti muitus taikyti praėjusiam laikotarpiui, kad nebūtų pakenkta taikytinų nuolatinių muitų poveikiui. Taip pat būtina numatyti, kad muitai gali būti taikomi praėjusiam laikotarpiui tais atvejais, kai pažeidžiami įsipareigojimai ar jų atsisakoma. ê 2026/97 22 konstatuojamoji dalis (19) Būtina numatyti, kad šios priemonės nustoja galioti praėjus penkeriems metams, nebent peržiūros metu būtų išsiaiškinta, kad jas reikia tęsti. Taip pat būtina numatyti, kad tais atvejais, kai apie pakitusias aplinkybes pateikiama pakankamai įrodymų, reikia atlikti tarpines peržiūras arba tyrimus, kuriais būtų išsiaiškinta, ar garantuojamas kompensuojamųjų muitų sugrąžinimas. ê 461/2004 20 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (20) Pakartotiniai tyrimai pradedami, remiantis Bendrijos pramonės pateiktais įrodymais. Kitos suinteresuotos šalys taip pat gali pageidauti tokių pakartotinių tyrimų, kurių tikslas – atitaisyti padarinius, atsiradusius eksportuotojui perėmus muitą. Todėl būtina suteikti galimybę kitoms suinteresuotoms šalims prašyti pradėti tyrimą dėl perėmimo. Norint nustatyti, ar egzistuoja perėmimas, ar ne, taip pat būtina į kainų judėjimo sąvoką įtraukti eksporto kainų sumažėjimą, kadangi tai yra vienas iš galimų atvejų, kai, mažinant kainos lygį Bendrijos rinkoje, gali būti sumažinamas žalą ištaisantysis priemonės poveikis. ê 2026/97 23 konstatuojamoji dalis (21) Nepaisant to, kad Subsidijų sutartyje nėra nuostatų dėl kompensacinių priemonių vengimo, tokio vengimo galimybė yra, panašiai, nors ir ne visiškai taip pat, kaip ir antidempingo priemonių atveju. Todėl šiame reglamente dera numatyti nuostatą dėl apsaugos nuo tokio vengimo. ê 461/2004 23 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (22) Pageidautina išaiškinti, kurios šalys turi teisę prašyti pradėti tyrimą dėl muito apėjimo. ê 461/2004 24 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (23) Taip pat pageidautina išaiškinti, kokia veikla sudaro priemonių apėjimą. Priemonės gali būti apeinamos ir Bendrijoje, ir už jos ribų. Todėl būtina numatyti, kad atleidimai nuo išplėstų muitų, kurie galėjo būti suteikti importuotojams, taip pat gali būti suteikiami eksportuotojams, kai muitai išplečiami dėl apėjimo už Bendrijos ribų. ê 2026/97 24 konstatuojamoji dalis (24) Tikslinga leisti pristabdyti kompensacinių priemonių taikymą, jei rinkos sąlygos laikinai pakito ir dėl to laikinai nebetinka šias priemones taikyti toliau. ê 2026/97 25 konstatuojamoji dalis (25) Būtina numatyti reikalavimą registruoti tiriamą importą įvežimo metu, kad vėliau tokiam importui būtų galima pritaikyti priemones. ê 2026/97 26 konstatuojamoji dalis ir 461/2004 27 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (26) Norint užtikrinti, kad priemonės būtų tinkamai įgyvendintos, būtina, kad valstybės narės kontroliuotų prekybinį prekių importą, kuris tiriamas arba kuriam taikomos priemonės, taip pat muitų, kurie renkami pagal šį reglamentą, dydį ir už tai atsiskaitytų Komisijai. Ö Taip pat Õ būtina numatyti galimybę Komisijai paprašyti valstybių narių teikti, laikantis konfidencialumo taisyklių, informaciją, naudotiną įsipareigojimų dėl kainų monitoringui ir galiojančių priemonių efektyvumo lygiui įvertinti. ê 2026/97 27 konstatuojamoji dalis (27) Būtina numatyti, kad reguliariai ir nustatytų tyrimo etapų metu turi būti konsultuojamasi su Patariamuoju komitetu. Šį komitetą turėtų sudaryti valstybių narių atstovai, o jam pirmininkauti turėtų Komisijos atstovas. ê 2026/97 28 konstatuojamoji dalis (28) Tikslinga numatyti, kad apie kompensuotinas subsidijas ir žalą pateikta informacija yra tikrinama lankantis vietose, tačiau tokiam lankymuisi būtina sąlyga – tinkamas atsakymas į klausimynus. ê 2026/97 29 konstatuojamoji dalis (29) Būtina numatyti, jog kai šalių ar sandorių yra daug, reikia pasinaudoti atranka, kad tyrimus būtų galima užbaigti per nustatytą laiką. ê 2026/97 30 konstatuojamoji dalis (30) Reikia numatyti, kad jei šalys vengia bendradarbiauti, faktams nustatyti gali būti panaudota kita informacija, ir kad tokia informacija gali būti ne tokia palanki šalims kaip tuo atveju, jei jos būtų tinkamai bendradarbiavę. ê 2026/97 31 konstatuojamoji dalis (31) Reikėtų nustatyti, kad konfidenciali informacija turi būti naudojama taip, jog nebūtų atskleistos verslo ar valstybinės paslaptys. ê 2026/97 32 konstatuojamoji dalis (32) Būtina numatyti, kad esminiai faktai ir argumentai turi būti tinkamai atskleidžiami šalims, turinčioms teisę juos gauti, per tokį laiką, kurio, atsižvelgiant į sprendimų priėmimo procesą Bendrijoje, pakanka šalims apginti savo interesus. ê 2026/97 33 konstatuojamoji dalis (33) Apdairu numatyti tokią administracinę sistemą, kuri leistų pateikti argumentus apie tai, kurios priemonės atitinka Bendrijos interesus, tarp jų ir vartotojų interesus, bei nustatyti, kokiais laiko tarpais reikia pateikti tokią informaciją ir kokias informacijos atskleidimo teises turi suinteresuotos šalys. ê 2026/97 34 konstatuojamoji dalis (34) Tam, kad būtų išlaikyta teisių ir pareigų pusiausvyra, kurią norėta sukurti Subsidijų sutartimi, taikydama šias taisykles Bendrija būtinai turi atkreipti dėmesį į tai, kaip jas aiškina pagrindiniai Bendrijos prekybos partneriai, spręsdama pagal tai, kaip tai atsispindi jų teisės aktuose ir nusistovėjusioje praktikoje, ê 2026/97 PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis Principai 1. Kompensuojamasis muitas gali būti įvestas norint atlyginti subsidiją, tiesiogiai ar netiesiogiai suteiktą bet kurios prekės, kuriai leidus laisvai judėti Bendrijoje būtų padaryta žalos gamybai, eksportui ar pervežimui. 2. Nepaisant šio straipsnio 1 dalies nuostatų, kai prekės nėra tiesiogiai importuojamos iš jų kilmės valstybės, bet yra eksportuojamos į Bendriją iš tarpinės valstybės, yra taikomos visos šio reglamento nuostatos, o sandoris ar sandoriai, jei tinkama, yra laikomi įvykę tarp kilmės valstybės ir Bendrijos. ê 2026/97 (pritaikytas) Ö 2 straipsnis Õ Ö Apibrėžimai Õ ê 2026/97 Šiame reglamente: a) prekė yra laikoma esanti subsidijuojama, jei ji gauna naudos iš kompensuotinos subsidijos, kaip tai apibrėžta 3 straipsnyje. Tokią subsidiją gali suteikti importuotos prekės kilmės valstybės vyriausybė arba tarpinės valstybės, iš kurios prekė yra eksportuojama į Bendriją (šiame reglamente vadinamos „eksportuojančia valstybe“) vyriausybė; ê 2026/97 (pritaikytas) b) „vyriausybė“ Ö – tai Õ vyriausybė ar bet kuri valstybinė institucija, esanti kilmės valstybės ar eksportuojančios valstybės teritorijoje; c) „panaši prekė“ reiškia prekę, kuri yra tapati, kitaip sakant, visais atžvilgiais panaši į aptariamą prekę, o jei tokios prekės nėra – kita prekė, kuri nors ir nebūdama visais atžvilgiais panaši, turi aptariamą prekę labai primenančių požymių; d) „žala“, jei nenurodyta kitaip, suprantama kaip esminė žala Bendrijos pramonei, esminės žalos Bendrijos pramonei grėsmė arba esminės kliūtys tai pramonei kurtis, ir aiškinama pagal Ö 8 Õ straipsnio nuostatas. ê 2026/97 3 straipsnis Subsidijos apibrėžimas Laikoma, kad subsidija egzistuoja, jeigu: 1. a) kilmės arba eksportuojančios valstybės vyriausybė skyrė finansinį indėlį, kitaip sakant, jei: i) vyriausybės veikla apima tiesioginį lėšų (pavyzdžiui, dotacijų, paskolų, turto įliejimo) pervedimą arba galimus tiesioginius lėšų pervedimus ar įsipareigojimų (pavyzdžiui, paskolų garantijų) perdavimus, ii) vyriausybės pajamos, kurios kitu atveju turi būti sumokamos, yra sulaikomos arba nesurenkamos (pavyzdžiui, fiskalinės lengvatos, tokios, kaip mokestinės paskolos). Šiuo atžvilgiu eksportuojamos prekės atleidimas nuo muitų ar mokesčių, mokamų už panašią prekę, skirtą vartoti valstybės viduje, arba tokių muitų ar mokesčių sumažinimas suma, neviršijančia priaugusios jų dalies, nėra laikoma subsidija, jei tokia išimtis suteikiama laikantis I, II ir III priedų nuostatų, iii) vyriausybė teikia prekių ar suteikia paslaugų, kurios neįeina į bendrąją infrastruktūrą, arba perka prekių, iv) vyriausybė: - perveda mokėjimų į finansavimo mechanizmą, arba - paveda arba nurodo privačiam subjektui atlikti vieną ar kelias i, ii ir iii punktuose nurodytų tipų funkcijas, kurios paprastai priklauso vyriausybei ir kurių atlikimo tvarka realiai nesiskiria nuo tvarkos, kurios paprastai laikosi vyriausybės; arba b) yra bet kokio pavidalo paramos, padedančios išlaikyti atitinkamas pajamas ar kainas, kaip apibrėžta 1994 m. GATT XVI straipsnyje; ir 2. tokiu būdu yra suteikta naudos. 4 straipsnis Kompensuotinos subsidijos 1. Subsidijoms kompensacinės priemonės taikomos tik tuomet, jei jos yra individualios, kaip apibrėžta šio straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse. 2. Norint nustatyti, ar subsidija individuali kuriai nors įmonei, pramonės šakai, įmonių arba pramonės šakų grupei (toliau vadinamoms „tam tikromis įmonėmis“) subsidiją suteikusiosios valdžios institucijos jurisdikcijos ribose, taikomi šie principai: a) tuo atveju, jei subsidiją suteikusioji institucija arba teisės aktai, pagal kuriuos veikia subsidiją suteikusioji institucija, aiškiai nurodo, kad tik tam tikros įmonės gali gauti subsidiją, tokia subsidija yra laikoma individualia; b) tuo atveju, jei subsidiją suteikusioji institucija arba teisės aktai, pagal kuriuos veikia subsidiją suteikusioji institucija, nustato objektyvius kriterijus arba sąlygas, pagal kuriuos atrenkami galintieji gauti subsidiją arba nustatomas subsidijos dydis, su sąlyga, kad atrenkama automatiškai ir kad tokių kriterijų bei sąlygų yra griežtai laikomasi, tokia subsidija nėra laikoma individualia; c) jei nepaisant to, kad subsidija, atrodytų, nėra individuali, nes buvo taikyti a ir b punktuose išdėstyti principai, vis tiek yra pagrindo tikėti, kad subsidija iš tiesų yra individuali, gali būti svarstoma kitų rodiklių galimybė. Šie rodikliai yra: subsidijos programa naudojasi ribotas tam tikrų įmonių skaičius; daugiausia naudojasi tam tikros įmonės; neproporcingai didelės subsidijų sumos suteiktos tam tikroms įmonėms; subsidiją suteikusioji institucija, priimdama sprendimą suteikti subsidiją, netinkamai pasinaudojo teise veikti savo nuožiūra. Šiuo atžvilgiu ypatingas dėmesys teikiamas informacijai, kokiu dažnumu atmetami arba patenkinami subsidijos prašymai, bei šiuos sprendimus motyvuojančioms priežastims. ê 2026/97 (pritaikytas) Ö B punkte Õ objektyvūs kriterijai ar sąlygos reiškia tokius neutralius kriterijus ar sąlygas, kurie nesuteikia didesnio palankumo tam tikroms įmonėms palyginti su kitomis, kurie yra ekonominio pobūdžio ir taikomi horizontaliai, kaip, pavyzdžiui, darbuotojų skaičius arba įmonės dydis. ê 2026/97 Kriterijai ir sąlygos turi būti aiškiai išdėstyti įstatyme, reglamente ar kitame oficialiame dokumente, kad juos būtų galima patikrinti. ê 2026/97 (pritaikytas) Taikant pirmą Ö, antrą ir trečią Õ pastraipas, būtina atsižvelgti į ekonominės veiklos įvairovę subsidiją suteikusios institucijos jurisdikcijoje, taip pat į laikotarpį, kada buvo taikoma subsidijų programa. ê 2026/97 3. Subsidija yra individuali, jei ją gauti galėjo tik tam tikros įmonės, esančios paskirtame geografiniame regione, subsidiją suteikusiosios institucijos jurisdikcijoje. Bet kuriai kompetentingai valdžios grandžiai nustačius ar pakeitus bendrai taikomus mokesčių tarifus, pagal šį reglamentą tai nelaikoma individualia subsidija. 4. Nepaisant šio straipsnio 2 ir 3 dalių nuostatų, individualiomis subsidijomis laikomos: a) subsidijos, kurių suteikimo vienintelė sąlyga (arba viena iš sąlygų), nustatyta įstatymu ar taikoma faktiškai, yra eksporto veiklos lygis, taip pat I priede nurodytos sąlygos; b) subsidijos, kurių suteikimo vienintelė sąlyga (arba viena iš sąlygų) yra vietinių prekių vartojimo apimtys palyginti su importuotomis prekėmis. ê 2026/97 (pritaikytas) Ö Pagal a punktą Õ laikoma, kad eksporto veiklos lygis yra faktiška subsidijos suteikimo sąlyga, jei faktai rodo, jog tokia subsidija suteikiama pagal esamą arba planuojamą eksporto lygį arba eksporto pajamas, nors tokia priklausomybė nuo eksporto veiklos lygio nėra numatyta įstatymų. Vien tai, jog subsidija yra suteikiama eksportuojančioms įmonėms, nėra laikoma eksporto subsidija pagal šias nuostatas. ê 2026/97 5. Nustatant, ar subsidija yra individuali pagal šio straipsnio nuostatas, būtina aiškiai remtis tikrais įrodymais. 5 straipsnis Kompensuotinos subsidijos dydžio apskaičiavimas ê 2026/97 (pritaikytas) Kompensuotinų subsidijų dydis skaičiuojamas subsidijos gavėjui suteiktos naudos išraiška, nustačius, kad tokios naudos suteikta subsidijavimo tyrimo laikotarpiu. Paprastai šis laikotarpis yra patys paskutiniai gavėjo finansinės apskaitos metai, bet gali būti bet kuris kitas laikotarpis bent šešiais mėnesiais anksčiau tyrimo pradžios, už kurį galima surinkti patikimus finansinius bei kitokius svarbius duomenis. ê 2026/97 6 straipsnis Gavėjo naudos apskaičiavimas Skaičiuojant naudą gavėjui, taikomos šios taisyklės: a) vyriausybės suteiktas nuosavas kapitalas nėra laikomas suteikta nauda, nebent ši investicija galėtų būti laikoma neatitinkančia įprastinės privačių investuotojų investavimo tvarkos kilmės ir (arba) eksportuojančios valstybės teritorijoje (taip pat ir teikiant rizikos kapitalą); b) vyriausybės paskola nėra laikoma suteikta nauda, nebent suma, kurią paskolą gaunančioji firma moka už vyriausybės paskolą, skirtųsi nuo sumos, kurią ta firma mokėtų už prilygstančią komercinę paskolą, kurią ji galėtų faktiškai gauti rinkoje. Šiuo atveju nauda yra šių dviejų sumų skirtumas; c) vyriausybės suteikta paskolos garantija nėra laikoma suteikta nauda, nebent suma, kurią garantiją gaunančioji firma moka už vyriausybės garantuojamą paskolą, skirtųsi nuo sumos, kurią ta firma mokėtų už prilygstančią komercinę paskolą be tokios vyriausybės garantijos. Šiuo atveju nauda yra šių dviejų sumų skirtumas, patikslintas pagal aptarnavimo mokesčių skirtumus; d) vyriausybės suteiktos prekės ar paslaugos arba nupirktos prekės nėra laikomos suteikta nauda, nebent jos būtų suteikiamos už mažesnį nei adekvatų atlygį arba nuperkamos už didesnį nei adekvatų atlygį. Atlygio adekvatumas nustatomas palyginus jį su aptariamosios prekės ar paslaugos atžvilgiu jos suteikimo ar nupirkimo valstybėje vyraujančiomis rinkos sąlygomis (įskaitant kainą, kokybę, galimybes gauti, paklausumą, pervežimą, kitas pirkimo ar pardavimo sąlygas). ê 1973/2002 1 str.1 p. Jei nėra vyraujančių rinkos terminų ir sąlygų produktui ar paslaugų teikimui tiekimo ar pirkimo šalyje, kuria galima remtis kaip atitinkamu modeliu, taikomos toliau nurodytos taisyklės: i) tokioje šalyje vyraujantys terminai ir sąlygos turi būti priderinti prie realių kainų, išlaidų ir kitų faktorių, esamų šioje šalyje, prie atitinkamo masto, kuris atspindėtų normalios rinkos terminus ir sąlygas; arba ii) atitinkamai terminai ir sąlygos, vyraujantys kitos šalies rinkoje ar pasaulinėje rinkoje, kurie gavėjui yra prieinami, turi būti panaudoti. ê 2026/97 7 straipsnis Bendrosios skaičiavimo nuostatos 1. Kompensuotinų subsidijų dydis apskaičiuojamas į Bendriją eksportuotos subsidijuotos prekės vienetui. Nustatant šį dydį, į bendrą subsidijos sumą gali būti neįtraukiamos šios sudedamosios dalys: a) bet kurie prašymo mokesčiai bei kitos išlaidos, būtinai sumokėtos stengiantis patenkinti subsidijos suteikimo sąlygas arba gauti subsidiją; b) eksporto mokesčiai, muitai bei kiti mokesčiai, sumokėti už prekės eksportą į Bendriją, jei jie yra individualiai skirti subsidiją atlyginti. Jei suinteresuota šalis prašo atimti kurią nors dalį, ji turi įrodyti savo prašymo pagrįstumą. 2. Jei subsidija suteikta nesiejant jos su pagamintų, eksportuotų ar pervežtų prekių kiekiais, kompensuotinos subsidijos suma nustatoma visos subsidijos vertę reikiamai paskirstant aptariamųjų prekių gamybos, pardavimo arba eksporto lygiui subsidijavimo tyrimo laikotarpiu. 3. Jei subsidija gali būti susieta su ilgalaikio turto įsigijimu arba būsimu įsigijimu, kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama išdėstant subsidiją visam laikotarpiui, atspindinčiam įprastinį tokio turto nuvertėjimo laiką atitinkamoje pramonėje. Taip apskaičiuota suma, priskirtina tyrimo laikotarpiui, taip pat ir laikotarpiui, susijusiam su ilgalaikiu turtu, įsigytu prieš tyrimo laikotarpį, paskirstoma pagal šio straipsnio 2 dalį. Jei turtas yra nenuvertėjantis, subsidija vertinama kaip paskola be palūkanų ir aiškinama pagal 6 straipsnio b punktą. 4. Jei subsidija negali būti susieta su ilgalaikio turto įsigijimu, tyrimo laikotarpiu gautos naudos suma iš esmės priskiriama šiam laikotarpiui ir paskirstoma pagal šio straipsnio 2 dalį, nebent atsirastų ypatingų aplinkybių, pateisinančių jos priskyrimą kitam laikotarpiui. 8 straipsnis Žalos nustatymas 1. Žala nustatoma remiantis ją patvirtinančiais įrodymais ir objektyviai kartu ištyrus: a) subsidijuoto importo kiekį ir poveikį panašių prekių kainoms Bendrijos rinkoje; ir b) tokio importo nulemtus padarinius Bendrijos pramonei. 2. Vertinant subsidijuoto importo kiekį, reikia atsižvelgti į tai, ar smarkiai išaugo subsidijuotas importas apskritai arba palyginti su gamyba ar suvartojimu Bendrijoje. Vertinant subsidijuoto importo poveikį kainoms, reikia apsvarstyti, ar subsidijuotas importas yra pateikiamas daug mažesnėmis kainomis nei Bendrijos pramonės panašios prekės kaina, arba, ar toks importas turėjo kitokį poveikį – gerokai nusmukdė kainas arba smarkiai trukdė kainoms kilti, kaip kad būtų atsitikę kitomis aplinkybėmis. Jokie iš šių veiksnių nėra būtinai lemiami. 3. Jeigu prekės importas iš daugiau nei vienos valstybės turi būti vienu metu tiriamas dėl kompensuojamojo muito, tokio importo iš visų valstybių poveikis vertinamas kartu tiktai tuomet, jei nustatoma: a) kad kompensuotinų subsidijų suma, apskaičiuota importui iš kiekvienos valstybės, yra didesnė nei 14 straipsnio 5 dalyje apibrėžtas minimumas ir kad importo iš kiekvienos valstybės kiekis nėra mažareikšmis; ir b) kad atsižvelgus į importuotų prekių tarpusavio konkurencijos sąlygas ir į konkurencijos tarp importuotų prekių ir panašios Bendrijos prekės sąlygas, importo poveikį tinka vertinti didėjančia tvarka. 4. Nagrinėjant subsidijuoto importo padarinius aptariamai Bendrijos pramonei, reikia ištirti visus svarbius atitinkamos pramonės būklę rodančius ekonominius veiksnius ir rodiklius, tokius, kaip pramonės pastangos atsigauti po subsidijavimo ir dempingo praeityje padaryto poveikio, kompensuotinų subsidijų sumų dydis, esamas ir galimas prekybos, pelno normos, produkcijos, rinkos dalies, produktyvumo, investicijų grąžos, galingumų naudojimo sumažėjimas, Bendrijos kainas nulemiantys veiksniai, esamas ir galimas neigiamas poveikis pinigų apyvartai, gamybos priemonėms, užimtumui, uždarbiui, augimui, galimybėms sukaupti kapitalą ir pritraukti investicijas; o žemės ūkyje, ar padidėjo našta vyriausybinėms paramos programoms. Šis sąrašas nėra išsamus, be to, jokie iš išvardytų veiksnių nėra būtinai lemiami. ê 2026/97 (pritaikytas) 5. Pateikus visus šio straipsnio 1 dalyje minimus svarbius įrodymus turi būti aišku, kad subsidijuotas importas daro žalą. O konkrečiau, turi būti aišku, kad pagal 2 dalį apibrėžtas kiekis ir (arba) kainos sukėlė 4 dalyje nurodytus padarinius Bendrijos pramonei ir kad šie padariniai yra tokie rimti, jog juos galima klasifikuoti kaip esminius. 6. Taip pat turi būti nagrinėjami ir kiti be subsidijuoto importo žinomi veiksniai, kurie tuo pat metu daro žalą Bendrijos pramonei, kad būtų užtikrinta, jog šių veiksnių padaryta žala nepriskiriama subsidijuotam importui pagal šio straipsnio 5 dalį. Veiksniai, kuriuos būtų galima svarstyti šiuo atveju, yra šie: nesubsidijuoto importo kiekiai ir kainos, paklausos sumažėjimas ar vartojimo tendencijų pokyčiai, prekybos apribojimai ir konkurencija tarp trečiosios valstybės ir Bendrijos gamintojų, technologijos pažanga, Bendrijos pramonės produktyvumo ir eksporto veiksmingumo plėtra. 7. Subsidijuoto importo poveikis vertinamas lyginant su Bendrijos pramonės panašios prekės gamyba, kai turimi duomenys leidžia išskirti tokią gamybą remiantis atitinkamais kriterijais, kaip antai gamybos procesas, gamintojų pardavimas ir pelnas. Jeigu neįmanoma išskirti tokios gamybos, subsidijuoto importo poveikis vertinamas nagrinėjant siauriausios prekių grupės ar rūšies, kuriai priklauso panaši prekė ir apie kurią galima gauti reikalingą informaciją, gamybą. 8. Esminės žalos grėsmė vertinama remiantis faktais, o ne vien prielaidomis, spėjimais ar neaiškiomis perspektyvomis. Aplinkybių pasikeitimas, dėl kurio subsidijoms susidarytų palanki padėtis pridaryti žalos, turi būti aiškiai numatomas ir neišvengiamas. Sprendžiant, ar gresia esminė žala, reikėtų atsižvelgti taip pat ir į šiuos veiksnius: a) aptariamosios subsidijos ar subsidijų pobūdis ir dėl jo tikėtinai atsirasiantis poveikis prekybai; b) spartus subsidijuoto importo į Bendrijos rinką augimo tempas, rodantis gerokai išaugusio importo tikimybę; c) pakankamas laisvai eksportuotojo disponuojamas galingumas arba neišvengiamai išaugsiantis toks galingumas, rodantis labai išaugusio subsidijuoto importo į Bendriją tikimybę, atsižvelgiant į tai, ar yra kitų eksporto rinkų, galinčių absorbuoti bet kokį papildomą eksportą; d) ar importas įvežamas kainomis, kurios gerokai nusmukdytų kainas arba trukdytų kainoms kilti, kaip kad būtų atsitikę kitomis aplinkybėmis, ir tikriausiai padidintų tolesnio importo paklausą; ir e) tiriamosios prekės išsamus aprašas. Joks iš šių išvardytų veiksnių nėra pats savaime lemiamas, bet apsvarstytų veiksnių visuma turi paskatinti išvadą, kad neišvengiamai gresia tolesnis subsidijuotas importas ir kad nesiėmus apsaugos veiksmų bus padaryta esminės žalos. 9 straipsnis Bendrijos pramonės apibrėžimas 1. Šiame reglamente sąvoka „Bendrijos pramonė“ aiškinama kaip panašias prekes gaminančių Bendrijos gamintojų visuma arba tie iš jų, kurių bendra tokių prekių produkcija sudaro pagrindinę Bendrijoje gaminamų tokių prekių produkcijos dalį, kaip apibrėžta 10 straipsnio 6 dalyje, išskyrus: a) kai gamintojai yra susiję su įtariamai subsidijuotos prekės eksportuotojais arba importuotojais, arba patys yra jos importuotojai, sąvoka „Bendrijos pramonė“ gali būti aiškinama kaip reiškianti likusius gamintojus; b) ypatingomis aplinkybėmis dėl aptariamos produkcijos Bendrijos teritorija gali būti padalyta į dvi ar daugiau konkurencinių rinkų, o gamintojai kiekvienoje rinkoje gali būti laikomi atskiromis pramonėmis, jeigu: i) tokioje rinkoje esantys gamintojai parduoda visą ar beveik visą savo pagamintą aptariamos prekės produkciją toje rinkoje, ir ii) paklausa toje rinkoje nėra dideliu mastu patenkinama kitose Bendrijos vietose esančių aptariamos prekės gamintojų. Tokiomis aplinkybėmis, net jei pagrindinei visos Bendrijos pramonės daliai nebuvo padaryta žalos, gali būti pripažinta žala, jeigu subsidijuotas importas yra koncentruojamas į tokią izoliuotą rinką ir daro žalos visos arba beveik visos produkcijos gamintojams tokioje rinkoje. 2. Taikant šio straipsnio 1 dalį, gamintojai laikomi esą susiję su eksportuotojais arba importuotojais tik tuo atveju, jeigu: a) vienas iš jų tiesiogiai arba netiesiogiai kontroliuoja kitą; arba b) juos abu tiesiogiai arba netiesiogiai kontroliuoja trečiasis asmuo; arba c) jie kartu tiesiogiai arba netiesiogiai kontroliuoja trečiąjį asmenį, kai yra pagrindo tikėti arba įtarti, jog dėl tokių santykių aptariami gamintojai veikia kitaip nei taip nesusiję gamintojai. Taikant šią straipsnio dalį, vienas iš jų laikomas kontroliuojančiu kitą, jeigu pirmasis turi teisinių ar operatyvių galimybių suvaržyti ar valdyti antrąjį. 3. Kai Bendrijos pramonė aiškinama reiškianti tam tikro regiono gamintojus, eksportuotojams arba kompensuotinas subsidijas suteikusiajai vyriausybei sudaroma galimybė pagal 13 straipsnį pasiūlyti įsipareigojimus aptariamam regionui. Tokiais atvejais vertinant Bendrijos suinteresuotumą priemonėmis, ypatingai atsižvelgiama į to regiono interesus. Jeigu greitai nepasiūlomas tinkamas įsipareigojimas arba susidaro 13 straipsnio 9 ir 10 dalyse nurodytos padėtys, gali būti įvestas laikinasis arba nuolatinis kompensuojamasis muitas visai Bendrijai. Tokiais atvejais šie muitai gali būti apriboti, jei tai praktiška, taikant juos tiktai konkretiems gamintojams arba eksportuotojams. 4. Šiam straipsniui taikomos 8 straipsnio 7 dalies nuostatos. 10 straipsnis Nagrinėjimo pradžia 1. Išskyrus šio straipsnio 8 dalyje nustatytus atvejus, tyrimas nustatyti įtariamos subsidijos buvimą, mastą ir poveikį pradedamas gavus raštišką bet kurio fizinio ar juridinio asmens ar asociacijos, neturinčios juridinio asmens teisių, Bendrijos pramonės vardu paduotą skundą. Skundas gali būti įteikiamas Komisijai arba valstybei narei, kuri jį perduoda Komisijai. Visų gautų skundų kopijas Komisija siunčia valstybėms narėms. Skundas laikomas paduotas pirmą darbo dieną po to, kai yra pristatomas Komisijai registruotu paštu arba kai Komisija patvirtina jį gavusi. Tuo atveju, jei, net ir nesant skundo, valstybė narė turi pakankamai subsidijavimo arba jo padarytos žalos Bendrijos pramonei įrodymų, ji nedelsdama juos perduoda Komisijai. 2. Paduodant skundą pagal šio straipsnio 1 dalį, būtina pateikti kompensuotinų subsidijų buvimo (jei įmanoma, taip pat ir jų dydžio), žalos ir priežastinių ryšių tarp įtariamo subsidijuoto importo ir įtariamos žalos įrodymus. Skunde turi būti pateikta visa informacija, kurią skundo pateikėjai gali gauti tokiais klausimais: a) skundo pateikėjo tapatybė ir skundo pateikėjo gaminamos panašios prekės apimties bei vertės apibūdinimas palyginti su Bendrijos produkcija. Kai raštiškas skundas pateikiamas Bendrijos pramonės vardu, skunde turi būti nurodyta, kurios būtent pramonės vardu jis paduodamas, išvardijant visus žinomus panašios prekės gamintojus Bendrijoje (arba panašios prekės gamintojų Bendrijoje asociacijas) ir kiek įmanoma išsamiau apibūdinant tokių gamintojų gaminamos panašios prekės apimtį ir vertę palyginti su Bendrijos produkcija; b) išsamus įtariamai subsidijuotos prekės aprašymas, kilmės Ö ir/ Õ ar eksportuojančios ją valstybės (valstybių) pavadinimai, kiekvieno žinomo eksportuotojo ar užsienio gamintojo tapatybė ir žinomų aptariamą prekę importuojančių asmenų sąrašas; c) aptariamųjų subsidijų buvimo, dydžio, pobūdžio ir kompensuotinumo įrodymai; d) informacija apie įtariamai subsidijuoto importo apimties pokyčius, tokio importo poveikį panašios prekės kainoms Bendrijos rinkoje ir tokio importo nulemtus padarinius Bendrijos pramonei sprendžiant pagal atitinkamos pramonės būklę rodančius veiksnius ir rodiklius, kaip antai nurodytus 8 straipsnio 2 ir 4 dalyse. 3. Komisija kruopščiai ištiria, ar skunde pateikti įrodymai yra teisingi ir atitinkantys reikalavimus, kad nustatytų, ar pakanka įrodymų tyrimui pradėti. 4. Tyrimas gali būti pradėtas, kad būtų nustatyta, ar įtariamos subsidijos yra „individualios“, kaip tai nurodyta 4 straipsnio 2 ir 3 dalyse. 5. Tyrimas taip pat gali būti pradėtas dėl IV priede išvardytų tipų priemonių, jei jose yra subsidijos sudedamoji dalis, kaip tai apibrėžta 3 straipsnyje, kad būtų nustatyta, ar aptariamosios priemonės visiškai atitinka to priedo nuostatas. 6. Tyrimas pagal šio straipsnio 1 dalį pradedamas tik tuo atveju, jeigu išnagrinėjus, kokiu mastu panašios prekės gamintojai Bendrijoje pritaria ar nepritaria pateiktam skundui, nustatoma, kad skundas yra paduotas Bendrijos pramonės vardu. Laikoma, kad skundas paduotas Bendrijos pramonės vardu, jei jam pritaria tie Bendrijos gamintojai, kurių bendra produkcija sudaro daugiau nei 50 % visos skundui pritariančios ar nepritariančios Bendrijos pramonės dalies, gaminančios panašią prekę, produkcijos. Tačiau tyrimas nepradedamas, jei skundui aiškiai pritariančių Bendrijos gamintojų produkcija nesudaro 25 % visos Bendrijos pramonės, gaminančios panašią prekę, produkcijos. 7. Kol nėra nuspręsta pradėti tyrimą, valdžios institucijos vengia viešai skelbti apie skundą, kuriuo reikalaujama pradėti tyrimą. Tačiau gavusi tinkamai dokumentais paremtą skundą, ir bet kuriuo atveju prieš pradėdama tyrimą, Komisija praneša suinteresuotai kilmės ir (arba) eksportuojančiai valstybei ir pakviečia ją pasitarimams, kad būtų išsiaiškinta dėl šio straipsnio 2 dalyje nurodytų klausimų ir surastas abipusiškai priimtinas sprendimas. 8. Jeigu ypatingomis aplinkybėmis Komisija nusprendžia pradėti tyrimą, negavusi Bendrijos pramonės vardu paduoto raštiško skundo, reikalaujančio pradėti tokį tyrimą, tai daroma remiantis šiam tyrimui pateisinti pakankamais įrodymais apie kompensuotinų subsidijų buvimą, žalą ir jos priežastis, kaip aprašyta šio straipsnio 2 dalyje. 9. Sprendžiant, ar pradėti tyrimą, subsidijų ir žalos įrodymai vertinami kartu. Skundas atmetamas, jei tolesnį tokio atvejo nagrinėjimą pateisinti nepakanka arba kompensuotinų subsidijų, arba žalos įrodymų. Nagrinėjimas nepradedamas tokių valstybių atžvilgiu, iš kurių importas nesiekia 1 % rinkos, nebent visos tokios valstybės kartu sudarytų 3 % ar daugiau prekės suvartojimo Bendrijoje. 10. Skundą galima atsiimti prieš tyrimo pradžią ir tokiu atveju laikoma, kad skundas nebuvo paduotas. 11. Jeigu pasitarus tampa aišku, kad nagrinėjimo pradžią pateisinti pakanka įrodymų, Komisija pradeda jį per 45 dienas nuo skundo padavimo ir apie tai paskelbia pranešime Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . Jeigu pateiktų įrodymų nepakanka, pasitarus skundo pateikėjui apie tai pranešama per 45 dienas nuo skundo padavimo Komisijai dienos. 12. Pranešime apie pradedamą nagrinėjimą skelbiama tyrimo pradžia, nurodoma prekė ir suinteresuotos valstybės, pateikiama gautos informacijos santrauka ir reikalaujama, kad visa svarbi informacija būtų perduodama Komisijai. Taip pat nurodoma, per kokį laiką suinteresuotos šalys gali pranešti apie save, raštu pareikšti savo požiūrį ir pateikti informaciją, kad į tokį požiūrį bei informaciją būtų atsižvelgta tyrimo metu; be to, nurodoma, per kokį laiką suinteresuotos šalys gali kreiptis į Komisiją, kad būtų išklausytos pagal 11 straipsnio 5 dalį. 13. Komisija praneša eksportuotojams, importuotojams ir eksportuotojus ar importuotojus atstovaujančioms asociacijoms, kurie, kiek jai žinoma, yra suinteresuoti, taip pat kilmės ir (arba) eksportuojančios valstybės ir skundo pateikėjų atstovams apie nagrinėjimo pradžią ir deramai saugodama konfidencialią informaciją pateikia visą pagal šio straipsnio 1 dalį gauto raštiško skundo tekstą žinomiems eksportuotojams bei kilmės ir (arba) eksportuojančios valstybės valdžios institucijoms, taip pat kitoms suinteresuotoms ir susijusioms šalims, jei jos to prašo. Jeigu eksportuotojų yra ypač daug, visas raštiško skundo tekstas gali būti pateikiamas tiktai kilmės ir (arba) eksportuojančios valstybės valdžios institucijoms arba tik atitinkamai prekybos asociacijai. 14. Kompensuojamojo muito tyrimas netrukdo atlikti muitinės procedūrų. 11 straipsnis Tyrimas 1. Po nagrinėjimo pradžios Komisija, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, pradeda tyrimą Bendrijos lygiu. Toks tyrimas turi apimti ir subsidijavimą, ir žalą, todėl jie tiriami kartu. Norint padaryti tipingą išvadą, parenkamas tyrimo laikotarpis. Paprastai tiriant subsidijavimą imamas 5 straipsnyje nustatytas tyrimo laikotarpis. Taip pat dažniausiai neatsižvelgiama į informaciją, kuri susijusi su laikotarpiu po tiriamojo laikotarpiu. 2. Šalims, gaunančioms klausimynus dėl kompensuojamojo muito tyrimo, duodama bent 30 dienų atsakyti. Eksportuotojams atsakyti skirtas laikas skaičiuojamas nuo klausimyno gavimo datos, kuris šiuo tikslu laikomas gautas savaitei praėjus nuo tos dienos, kai buvo išsiųstas eksportuotojui arba perduotas kilmės ir (arba) eksportuojančios valstybės diplomatiniam atstovui. Šis 30 dienų laikotarpis gali būti pratęstas, paisant tyrimo trukmės apribojimų, jeigu šalis nurodo ypatingas tokį pratęsimą pateisinančias aplinkybes. 3. Komisija gali prašyti, kad valstybės narės pateiktų informaciją, o valstybės narės imasi visų reikalingų priemonių, kad patenkintų tokius prašymus. Jos Komisijai išsiunčia reikalaujamą informaciją kartu su visų atliktų apžiūrų, patikrų ar tyrimų rezultatais. Komisija perduoda tokią informaciją valstybėms narėms, jei ji yra įdomi kitoms valstybėms narėms arba jei ją perduoti paprašė kuri nors valstybė narė, tačiau jeigu ši informacija yra konfidenciali – perduodama tiktai nekonfidenciali jos santrauka. 4. Komisija gali prašyti valstybių narių atlikti visas reikalingas patikras ir apžiūras, ypač importuotojų, prekybininkų ir Bendrijos gamintojų atžvilgiu, bei atlikti tyrimus trečiosiose valstybėse, jeigu suinteresuotos firmos duoda sutikimą ir jeigu aptariamos valstybės valdžia yra oficialiai informuota ir tam neprieštarauja. Valstybės narės imasi visų reikalingų priemonių, kad patenkintų tokius Komisijos prašymus. Komisijos pareigūnai turi teisę Komisijos arba valstybės narės prašymu padėti valstybių narių pareigūnams atlikti savo pareigas. ê 2026/97 (pritaikytas) 5. Suinteresuota šalis, pranešusi apie save pagal 10 straipsnio 12 dalies Ö antrą pastraipą Õ, išklausoma, jeigu per Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbtame pranešime nurodytą laiką pateikia raštišką prašymą ją išklausyti įrodydama, kad ji yra suinteresuota, nes nagrinėjimo baigtis gali turėti įtakos jai, ir kad yra ypatingų priežasčių ją išklausyti. 6. Importuotojams, eksportuotojams ir skundo pateikėjams, kurie apie save pranešė pagal 10 straipsnio 12 dalies Ö antrą pastraipą Õ, taip pat kilmės ir (arba) eksportuojančios valstybės valdžios atstovams paprašius, sudaromos galimybės jiems susitikti su priešingų interesų turinčiomis šalimis, kad būtų galima pareikšti priešingus požiūrius ir pateikti paneigiančius argumentus. ê 2026/97 Tokias galimybes sudarant reikia paisyti konfidencialumo ir patogumo šalims. Šalių dalyvavimas nėra privalomas, o nedalyvavimas nedaro neigiamos įtakos tos šalies bylai. Pagal šią straipsnio dalį suteiktos žodinės informacijos paisoma, jei po to ji yra patvirtinama raštu. ê 2026/97 (pritaikytas) 7. Skundo pateikėjai, kilmės ir (arba) eksportuojančios valstybės valdžios atstovai, importuotojai ir eksportuotojai bei juos atstovaujančios asociacijos, vartotojai ir vartotojų asociacijos, kurie apie save pranešė pagal 10 straipsnio 12 dalies Ö antrą pastraipą Õ, raštu paprašę gali peržiūrėti visą bet kurios tyrime dalyvaujančios šalies Komisijai pateiktą informaciją – kitaip negu Bendrijos ar jos valstybių narių valdžios institucijų parengtus vidaus naudojimo dokumentus – kuri yra svarbi jiems pateikiant savo argumentus, bet nėra konfidenciali, kaip numatyta 29 straipsnyje, ir kuri yra naudojama atliekant tyrimą. ê 2026/97 Tokios šalys, gavę informaciją, gali pareikšti pastabas dėl jos, o į jų pastabas atsižvelgiama, jeigu jos yra pakankamai pagrįstos. 8. Išskyrus 28 straipsnyje numatytus atvejus, kaip galima tiksliau tikrinama, ar suinteresuotų šalių pateikta ir išvadas grindžianti informacija yra teisinga. 9. Pradėjus nagrinėjimą pagal 10 straipsnio 11 dalį, tyrimas, jei tai įmanoma, turi būti baigtas per vienerius metus. Tačiau bet kuriuo atveju tyrimas turi būti baigtas per 13 mėnesių nuo jo pradžios, remiantis išvadomis pagal 13 straipsnį įsipareigojimų atžvilgiu arba pagal 15 straipsnį galutinių veiksmų atžvilgiu. 10. Tyrimo metu Komisija kilmės ir (arba) eksportuojančiai valstybei sudaro galimybes tęsti pasitarimus, kad būtų išsiaiškinta tikroji padėtis ir priimtas abipusiškai priimtinas sprendimas. 12 straipsnis Laikinosios priemonės 1. Gali būti nuspręsta pradėti taikyti laikinuosius muitus, jeigu: a) pradėtas nagrinėjimas pagal 10 straipsnį; ê 2026/97 (pritaikytas) b) suinteresuotoms šalims apie tai pranešta ir sudaryta pakankamai galimybių pateikti informaciją ir pareikšti pastabas pagal 10 straipsnio 12 dalies Ö antrą pastraipą Õ; ê 2026/97 c) preliminariai nustatyta, kad importuota prekė gauna naudos iš kompensuotinų subsidijų arba kad yra jų nulemtos žalos Bendrijos pramonei; ir d) dėl Bendrijos interesų būtina įsikišti, kad būtų užkirstas kelias tokiai žalai. Laikinieji muitai gali būti įvesti ne anksčiau kaip praėjus 60 dienų nuo nagrinėjimo pradžios, bet ne vėliau kaip per devynis mėnesius nuo tos pradžios. Laikinojo kompensuojamojo muito dydis negali viršyti preliminariai apskaičiuotos kompensuotinų subsidijų sumos ir turi būti mažesnis už tokią sumą, jei tokio mažesnio muito pakaks atitaisyti žalą Bendrijos pramonei. 2. Laikinųjų muitų sumokėjimas užtikrinamas garantija ir atitinkamoms prekėms leidžiama laisvai judėti Bendrijoje tiktai pateikus tokią garantiją. 3. Komisija imasi laikinųjų veiksmų, prieš tai pasitarusi su valstybėmis narėmis arba, ypatingos skubos atvejais, pranešusi joms. Pastaruoju atveju pasitarimas turi būti surengtas vėliausiai per dešimt dienų po to, kai valstybėms narėms buvo pranešta apie Komisijos veiksmus. 4. Kai valstybė narė prašo, kad Komisija nedelsdama įsikištų, ir kai patenkinamos šio straipsnio 1 dalies pirmos ir antros pastraipų sąlygos, Komisija per ne ilgesnį kaip penkių darbo dienų laiką nuo tokio prašymo gavimo nusprendžia, ar bus įvestas laikinasis kompensuojamasis muitas. 5. Komisija nedelsdama praneša Tarybai ir valstybėms narėms apie bet kurį sprendimą, priimtą pagal šio straipsnio 1–4 dalis. Kvalifikuota balsų dauguma Taryba gali nuspręsti kitaip. 6. Laikinieji muitai gali būti įvesti ne ilgesniam kaip keturių mėnesių laikotarpiui. 13 straipsnis Įsipareigojimai ê 461/2004 2 str. 1 p. 1. Tuo atveju, kai sąlyginai buvo nustatytas subsidijavimas ir žala, Komisija gali priimti kiekvieno eksportuotojo savanoriškus pakankamus įsipareigojimus, kuriais remiantis: a) kilmės ir (arba) eksportuojanti valstybė sutinka nutraukti ar apriboti subsidiją arba imtis kitų priemonių dėl jos poveikio; arba b) bet kuris eksportuotojas įsipareigoja peržiūrėti savo kainas arba nutraukti eksportą, kuriam kompensuotinos subsidijos teikia naudą, į aptariamą vietovę tokiu būdu, kad Komisija, pasikonsultavusi su Patariamuoju komitetu, įsitikina, jog žalingas subsidijų poveikis bus pašalintas. Tokiu atveju tol, kol galioja šie įsipareigojimai, laikinieji muitai, Komisijos nustatyti pagal 12 straipsnio 3 dalį, ir galutiniai muitai, Tarybos nustatyti pagal 15 straipsnio 1 dalį, netaikomi atitinkamam svarstomos prekės, pagamintos kompanijose, nurodytose Komisijos sprendime dėl įsipareigojimų priėmimo ir kituose tolesniuose šio sprendimo pakeitimuose, importui. Kainos pagal šiuos įsipareigojimus didinamos ne daugiau nei būtina kompensuotinoms subsidijoms atlyginti, ir jos turėtų būti didinamos mažiau nei kompensuotinos subsidijos suma, jei tokio padidinimo užtektų žalai Bendrijos pramonei pašalinti. ê 2026/97 2. Komisija gali siūlyti prisiimti įsipareigojimus, bet jokia valstybė ar eksportuotojas neprivalo įsipareigoti. Tas faktas, jog valstybės ar eksportuotojai nesisiūlo ar nesutinka įsipareigoti, jokiu būdu nedaro neigiamos įtakos bylai svarstyti. Tačiau gali būti nustatyta, kad žalos grėsmė bus labiau tikėtina, jeigu subsidijuotas importas tęsis. Valstybių ar eksportuotojų įsipareigojimai nėra skatinami ar priimami, jeigu subsidijavimas ar jo padaryta žala nėra preliminariai nustatyti. Išskyrus ypatingas aplinkybes, įsipareigoti nebeskatinama pasibaigus 30 straipsnio 5 dalyje nustatytam pareiškimų laikui. 3. Nebūtina priimti eksportuotojo pasiūlytą įsipareigojimą, jeigu tai nepraktiška, jeigu esamų ar galimų eksportuotojų yra labai daug, arba dėl kitų priežasčių, taip pat ir bendros politikos. Suinteresuotam eksportuotojui ir (arba) kilmės ir (arba) eksportuojančiai valstybei gali būti nurodytos priežastys, dėl kurių ketinama atmesti jo ar jos pasiūlytą įsipareigojimą, ir gali būti sudaryta galimybė pateikti pastabas dėl to. Įsipareigojimo nepriėmimo priežastys išdėstomos galutiniame sprendime. 4. Iš šalių, kurios siūlo savo įsipareigojimus, gali būti reikalaujama pateikti nekonfidencialius tokių įsipareigojimų paaiškinimus, kad apie juos būtų galima pranešti kitoms suinteresuotoms tyrimo šalims. 5. Jeigu pasitarus įsipareigojimai priimami ir Patariamasis komitetas neprieštarauja, Komisija tyrimą nutraukia. Visais kitais atvejais Komisija pateikia Tarybai ataskaitą apie pasitarimų rezultatus kartu su pasiūlymu nutraukti tyrimą. Tyrimas laikomas nutrauktu, jei Taryba kvalifikuota balsų dauguma nenusprendžia kitaip per mėnesį. 6. Jeigu įsipareigojimai priimami, subsidijavimo ir žalos tyrimas paprastai užbaigiamas. Nenustačius subsidijavimo ar žalos, įsipareigojimas automatiškai nustoja galioti, išskyrus atvejus, kai toks subsidijavimas ar žala nenustatyta daugiausia dėl duoto įsipareigojimo. Tokiais atvejais gali būti reikalaujama, kad įsipareigojimo būtų laikomasi pagrįstą laiką. Nustačius subsidijavimo ar žalos atvejį, įsipareigojimo laikomasi toliau pagal jo priėmimo sąlygas ir šio reglamento nuostatas. 7. Komisija reikalauja, kad kiekviena valstybė ar eksportuotojas, kurių įsipareigojimas buvo priimtas, periodiškai teiktų atitinkamą informaciją apie tai, kaip laikomasi įsipareigojimo, ir leistų patikrinti su tuo susijusius duomenis. Tokių reikalavimų nevykdymas laikomas įsipareigojimo pažeidimu. 8. Jeigu atliekant tyrimą kai kurių eksportuotojų įsipareigojimai priimami, taikant 18, 19, 20 ir 22 straipsnius, laikoma, kad tokie įsipareigojimai pradeda galioti tą dieną, kai atliekamas tyrimas kilmės ir (arba) eksportuojančios valstybės atžvilgiu yra baigtas. ê 461/2004 2 str. 2 p. 9. Bet kuriai įsipareigojusiai šaliai pažeidus ar atsiėmus įsipareigojimą arba Komisijai atsisakius priimti įsipareigojimą, įsipareigojimo priėmimas, pasikonsultavus, atmetamas Komisijos sprendimu arba Komisijos reglamentu, atitinkamai, o laikinasis muitas, Komisijos nustatytas pagal 12 straipsnį, ar galutinis muitas, Tarybos nustatytas pagal 15 straipsnio 1 dalį, taikomi su sąlyga, kad suinteresuotam eksportuotojui ar kilmės ir (arba) eksportuojančiai valstybei buvo sudaryta galimybė pareikšti savo pastabas, išskyrus tuos atvejus, kai eksportuotojas ar tokia valstybė patys atsiėmė įsipareigojimus. Kiekviena suinteresuota šalis ar valstybė narė gali pateikti informaciją, turinčią akivaizdžių įrodymų, jog įsipareigojimas pažeistas. Iš to sekantis nagrinėjimas siekiant nustatyti, ar įsipareigojimas pažeistas, ar ne, paprastai pabaigiamas per šešis mėnesius, bet ne vėliau kaip per devynis mėnesius nuo tos dienos, kai buvo pateiktas tinkamai pagrįstas prašymas. Komisija gali prašyti kompetentingų valstybių narių institucijų padėti vykdyti įsipareigojimų monitoringą. ê 2026/97 10. Pasitarus laikinasis muitas gali būti įvestas pagal 12 straipsnį, remiantis visa turima informacija, jeigu yra pagrindo tikėti, kad įsipareigojimas yra pažeidžiamas, arba, pažeidus įsipareigojimą arba jo atsisakius, jeigu nėra užbaigtas tokį įsipareigojimą paskatinęs tyrimas. 14 straipsnis Tyrimo nutraukimas netaikant priemonių 1. Atsiėmus skundą nagrinėjimas gali būti nutrauktas, jei toks nutraukimas neprieštarauja Bendrijos interesams. 2. Jeigu pasitarus paaiškėja, kad apsaugos priemonės nebūtinos ir Patariamasis komitetas neprieštarauja, tyrimas arba nagrinėjimas nutraukiami. Visais kitais atvejais Komisija pateikia Tarybai ataskaitą apie pasitarimų rezultatus kartu su pasiūlymu nutraukti nagrinėjimą. Nagrinėjimas laikomas nutrauktas, jei kvalifikuota balsų dauguma Taryba nenusprendžia kitaip per mėnesį. 3. Nagrinėjimas nutraukiamas nedelsiant, jei nustatoma, kad kompensuotinų subsidijų suma yra minimali pagal šio straipsnio 5 dalį arba kad faktinio ar potencialaus subsidijuoto importo kiekis arba žala yra mažareikšmė. 4. Pagal 10 straipsnio 11 dalį pradėjus nagrinėjimą, žala paprastai laikoma mažareikšme, jei aptariamas importas nesiekia 10 straipsnio 9 dalyje nurodytų apimčių. Atliekant tyrimus dėl importo iš besivystančių valstybių, subsidijuoto importo kiekis laikomas mažareikšmiu, jei jis sudaro mažiau nei 4 % viso panašios prekės importo į Bendriją, nebent importas iš besivystančių valstybių, kurių kiekvienos atskira dalis sudaro mažiau nei 4 % bendro importo, kartu sudaro daugiau nei 9 % bendro panašios prekės importo į Bendriją. 5. Su sąlyga, kad nutraukiamas tiktai tas tyrimas, kai kompensuotinų subsidijų kiekis nesiekia taikytino minimalaus lygio pavieniams eksportuotojams, kurių atžvilgiu toliau galioja nuostatos dėl nagrinėjimo ir gali būti pakartotas tyrimas, kai aptariamosios valstybės atžvilgiu atliekama vėlesnė peržiūra pagal 18 ir 19 straipsnius, kompensuotinų subsidijų kiekis laikomas minimaliu, jei toks kiekis sudaro mažiau nei 1 % ad valorem , išskyrus tai, kad: a) atliekant tyrimus dėl importo iš besivystančių valstybių, didžiausia minimalaus kiekio vertė yra 2 % ad valorem ; ir b) [dėl tų besivystančių valstybių, kurios yra PPO narės, kaip nurodyta Subsidijų sutarties VII priede, bei dėl tų besivystančių valstybių, kurios yra PPO narės ir kurios visiškai panaikino eksporto subsidijas, kaip apibrėžta šio reglamento 4 straipsnio 4 dalies a punkte, didžiausia minimalaus subsidijos kiekio vertė yra 3 % ad valorem ; kai šios nuostatos taikymas priklauso nuo eksporto subsidijų panaikinimo sąlygos, ji taikoma nuo tos datos, kada apie eksporto subsidijų panaikinimą buvo pranešta PPO Subsidijų ir kompensacinių priemonių komitetui, ir tokį laiką, kol atitinkama besivystanti valstybė neteikia eksporto subsidijų. Ši nuostata nustoja galioti praėjus aštuoneriems metams nuo PPO sutarties įsigaliojimo.] [INSÉREZ COMME ALTERNATIVE, au cas où le point b) est, en effet, obsolète] [5. Kompensuotinų subsidijų kiekis laikomas minimaliu, jei toks kiekis sudaro mažiau nei 1 % ad valorem , išskyrus tai, kad atliekant tyrimus dėl importo iš besivystančių valstybių, didžiausia minimalaus kiekio vertė yra 2 % ad valorem , su sąlyga, kad nutraukiamas tiktai tas tyrimas, kai kompensuotinų subsidijų kiekis nesiekia taikytino minimalaus lygio pavieniams eksportuotojams, kurių atžvilgiu toliau galioja nuostatos dėl nagrinėjimo ir gali būti pakartotas tyrimas, kai aptariamosios valstybės atžvilgiu atliekama vėlesnė peržiūra pagal 18 ir 19 straipsnius.] 15 straipsnis Nuolatinių muitų įvedimas ê 461/2004 2 str. 3 p. 1. Kai galutinai nustatyti faktai rodo, kad egzistuoja kompensuotinos subsidijos ir jų padaryta žala bei dėl Bendrijos interesų reikia įsikišti pagal 31 straipsnį, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, pateiktu pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu, nustato galutinį kompensacinį muitą. Taryba priima pasiūlymą, jei ji paprastąja balsų dauguma nenusprendžia atmesti pasiūlymo per vieną mėnesį nuo tos dienos, kai Komisija jį pateikė. Kai galioja laikinieji muitai, pasiūlymas imtis galutinių veiksmų pateikiamas ne vėliau kaip likus vienam mėnesiui iki šių muitų galiojimo pabaigos. Priemonės nenustatomos, jei subsidija arba subsidijos yra nutrauktos arba buvo įrodyta, jog subsidijos nebeteikia jokios naudos tiriamiems eksportuotojams. Kompensacinio muito suma neviršija apskaičiuotos kompensuotinų subsidijų sumos, bet ji turėtų būti mažesnė nei bendra kompensuotinų subsidijų suma, jei tokio mažesnio muito pakaktų pašalinti žalą Bendrijos pramonei. ê 2026/97 2. Kiekvienu atveju tinkamo dydžio kompensuojamasis muitas taikomas nediskriminuojant visų prekių importui iš visų šaltinių, kurie gauna naudos iš kompensuotinų subsidijų ir daro žalos, išskyrus importą iš tokių šaltinių, kurių įsipareigojimai buvo priimti pagal šio reglamento nuostatas. Muitą įvesti numatančiame reglamente turi būti nustatytas individualus muito dydis kiekvienam tiekėjui, o jei tai praktiškai neįmanoma – tik suinteresuotai tiekiančiai valstybei. 3. Jeigu pagal 27 straipsnį Komisija apribojo savo tyrimą, bet kuris kompensuojamasis muitas, taikomas importui iš eksportuotojų ir gamintojų, pranešusių apie save pagal 27 straipsnį, bet netirtų, turi neviršyti kompensuotinų subsidijų, apskaičiuotų pagal tyrimui atrinktas valstybes, aritmetinio svertinio vidurkio. Taikydama šią straipsnio dalį, Komisija nepaiso bet kurių nulinių ar minimalių kompensuotinų subsidijų kiekių, taip pat 28 straipsnyje nurodytomis aplinkybėmis nustatytų kiekių. Individualaus dydžio muitai taikomi importui iš bet kurio eksportuotojo ar gamintojo, kuriam pagal 27 straipsnio nuostatas apskaičiuoti individualūs subsidijavimo dydžiai. 16 straipsnis Atgalinis veikimas 1. Laikinosios priemonės ir nuolatiniai kompensuojamieji muitai taikomi tik toms prekėms, kurioms leidžiama laisvai judėti po to, kai įsigalioja pagal 12 straipsnio 1 dalį arba 15 straipsnio 1 dalį priklausomai nuo aplinkybių patvirtintos priemonės, išskyrus atvejus, numatytus šiame reglamente. 2. Jeigu laikinosios priemonės buvo taikomos, o galutinai nustatyti faktai rodo, kad yra kompensuotinos subsidijos ir žala, nepriklausomai nuo to, ar ketinama įvesti nuolatinį kompensuojamąjį muitą, Komisija nusprendžia, kuri laikinojo muito dalis turi būti galutinai paimta. Taikant šią nuostatą „žala“ neapima nei esminių kliūčių Bendrijos pramonei kurtis, nei esminės žalos grėsmės, nebent būtų nustatyta, kad tik pritaikius laikinąsias priemones buvo išvengta esminės žalos. Visais kitais atvejais, susijusiais su tokia grėsme ar kliūtimis, bet kurios laikinai sumokėtos sumos turi būti grąžintos, o nuolatiniai muitai gali būti įvedami tiktai nuo tada, kai buvo galutinai nustatyta tokia grėsmė ar esminės kliūtys. 3. Jeigu nuolatinis kompensuojamasis muitas yra didesnis nei laikinasis muitas, skirtumas neimamas. Jeigu nuolatinis muitas yra mažesnis nei laikinasis muitas, muitas perskaičiuojamas. Jeigu galutinai nenustatomas subsidijavimas ar žala, laikinasis muitas nepatvirtinamas. 4. Nuolatinis kompensuojamasis muitas gali būti taikomas prekėms, įvežtoms vartoti likus ne daugiau kaip 90 dienų iki laikinųjų priemonių taikymo pradžios, bet ne anksčiau tyrimo pradžios. ê 2026/97 (pritaikytas) Ö Pirma pastraipa taikoma Õ su sąlyga, kad: ê 2026/97 a) importas buvo užregistruotas pagal 24 straipsnio 5 dalį; b) Komisija sudarė suinteresuotiems importuotojams galimybę pareikšti pastabas; c) yra kritinių sąlygų aptariamos subsidijuotos prekės atžvilgiu, dėl kurių prekės, kuriai naudą teikia kompensuotinos subsidijos pagal šio reglamento nuostatas, importas dideliu mastu per palyginti trumpą laiką daro sunkiai atitaisomą žalą; ir d) yra manoma, jog norint užkirsti kelią tokiai žalai pasikartoti, būtina įvertinti kompensuojamųjų muitų tokiam importui taikymą per praėjusį laikotarpį. 5. Pažeidus įsipareigojimus arba jų atsisakius, nuolatiniai muitai gali būti taikomi prekėms, įvežtoms laisvai judėti likus ne daugiau kaip 90 dienų iki laikinųjų priemonių taikymo pradžios, jeigu toks importas buvo užregistruotas pagal 24 straipsnio 5 dalį, bet muitas už praėjusį laikotarpį neskaičiuojamas importui, įvežtam prieš pažeidžiant ar atsiimant įsipareigojimą. 17 straipsnis Trukmė Bet kuri kompensacinė priemonė galioja tik tokį laiką ir tik tokiu mastu, kiek tai reikalinga darančioms žalą kompensuotinoms subsidijoms įveikti. 18 straipsnis Galiojimo peržiūra 1. Nuolatinė kompensacinė priemonė baigia galioti praėjus penkeriems metams nuo jos įvedimo dienos arba penkeriems metams nuo paskutinės subsidijavimo ir jo žalą nagrinėjusios peržiūros užbaigimo dienos, jeigu peržiūros metu nebuvo nustatyta, kad priemonei baigus galioti bus labai tikėtina, jog subsidijavimas ir žala tęsis arba pasikartos. Peržiūra dėl priemonės pratęsimo pradedama Komisijos iniciatyva arba Bendrijos gamintojų (arba jų vardu pateiktu) prašymu, ir, kol bus baigta peržiūra, tokia priemonė galioja toliau. 2. Peržiūra dėl priemonės galiojimo pratęsimo pradedama, jeigu prašyme pateikiama pakankamai įrodymų, kad priemonei nustojus galioti bus labai tikėtina, jog subsidijavimas ir žala tęsis arba pasikartos. Pavyzdžiui, tokią tikimybę gali patvirtinti įrodymai, kad tęsiasi subsidijavimas arba žala, kad tik pritaikytos priemonės atitaisė žalą, arba kad susiklostę eksporto aplinkybės arba rinkos sąlygos rodo tolesnio darančio žalą subsidijavimo tikimybę. 3. Atliekant tyrimus pagal šį straipsnį, eksportuotojams, importuotojams, kilmės ir (arba) eksportuojančios valstybės atstovams ir Bendrijos gamintojams suteikiama galimybė peržiūros prašyme išdėstytus reikalus plačiau išaiškinti, paneigti arba pareikšti pastabas dėl jų, o išvados daromos deramai atsižvelgus į visus svarbius ir tinkamai dokumentais paremtus įrodymus, pateiktus atsakant į klausimą, ar priemonėms baigus galioti bus ar nebus tikėtina, jog subsidijavimas ir žala tęsis arba pasikartos. 4. Pranešimas apie artėjančią priemonės galiojimo pabaigą skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje reikiamu metu paskutiniais priemonės taikymo laikotarpio metais, kaip nurodyta šiame straipsnyje. Po to, ne vėliau kaip likus trims mėnesiams iki minėto penkerių metų laikotarpio pabaigos, Bendrijos gamintojai turi teisę pateikti peržiūros prašymą pagal šio straipsnio 2 dalies nuostatas. Taip pat pagal šį straipsnį skelbiamas ir pranešimas apie tikrąją priemonių galiojimo pabaigą. 19 straipsnis Tarpinės peržiūros 1. Būtinybė toliau taikyti priemones prireikus taip pat gali būti peržiūrima arba Komisijos iniciatyva, arba valstybės narės prašymu, arba jeigu nuo nuolatinės priemonės taikymo pradžios yra praėjęs pagrįstai nustatytas bent vienerių metų laikotarpis, bet kurio eksportuotojo, importuotojo, Bendrijos gamintojų arba kilmės ir (arba) eksportuojančios valstybės prašymu, kuriame pateikiama pakankamai įrodymų, jog tokia tarpinė peržiūra yra būtina. 2. Tarpinė peržiūra pradedama, jeigu prašyme pateikiama pakankamai įrodymų, kad kompensuotinai subsidijai atlyginti nėra būtina toliau taikyti tą priemonę ir (arba) kad panaikinus arba pakeitus tą priemonę nebus tikėtina, jog žala tęsis arba pasikartos, arba kad taikomos priemonės nepakanka ar nebepakanka darančiai žalą kompensuotinai subsidijai įveikti. ê 461/2004 2 str. 4 p. 3. Kai nustatyti kompensaciniai muitai yra mažesni už nustatytą kompensuotinų subsidijų sumą, gali būti pradėta tarpinė peržiūra, jei Bendrijos gamintojai ar kitos suinteresuotos šalys pateikia, paprastai per du metus nuo priemonės įsigaliojimo pradžios, pakankamai įrodymų, kad, praėjus pradinio tyrimo laikotarpiui ir prieš pradedant taikyti ar pritaikius priemones, eksporto kainos sumažėjo arba kad importuotos prekės perpardavimo ar tolesnio pardavimo kainos Bendrijoje nepakito ar pakito nepakankamai. Jei tyrimas patvirtina, jog įtarimai teisingi, gali būti padidinti kompensaciniai muitai, siekiant padidinti kainą taip, kad būtų pašalinta žala. Tačiau padidintas muitas neturi viršyti kompensacinių subsidijų sumos. Pagal pirmiau nustatytas sąlygas tarpinę peržiūrą taip pat galima pradėti Komisijos iniciatyva ar valstybės narės prašymu. ê 2026/97 4. Atlikdama tyrimus pagal šią straipsnio dalį Komisija gali, inter alia , apsvarstyti, ar subsidijavimo ir žalos aplinkybės smarkiai pakito ir ar taikomomis priemonėmis pasiekiama norimų rezultatų atitaisant pagal 8 straipsnį jau nustatytą žalą. Šiais atžvilgiais galutinai nustatant faktus atsižvelgiama į visus svarbius ir tinkamai dokumentais paremtus įrodymus. 20 straipsnis Greitesnės peržiūros Bet kuris eksportuotojas, kurio eksportui taikomas nuolatinis kompensuojamasis muitas, bet kuris nebuvo individualiai tirtas pradinio tyrimo metu dėl kitų priežasčių, o ne dėl atsisakymo bendradarbiauti su Komisija, turi teisę prašyti greitesnės peržiūros, kad Komisija galėtų skubiai nustatyti individualų kompensuojamojo muito tarifą tam eksportuotojui. Tokia peržiūra pradedama pasitarus su Patariamuoju komitetu ir sudarius Bendrijos gamintojams galimybę pareikšti pastabas. 21 straipsnis Grąžinimas 1. Neatsižvelgiant į 18 straipsnio nuostatas, importuotojas gali prašyti gražinti jo sumokėtus muitus, jeigu įrodo, kad kompensuotinos subsidijos, kurių pagrindu buvo sumokėti muitai, buvo panaikintos arba sumažintos taip, jog jų dydis tapo mažesnis už galiojantį muitą. 2. Importuotojas pateikia Komisijai prašymą grąžinti jo sumokėtus kompensuojamuosius muitus per valstybę narę, kurios teritorijoje prekėms leista laisvai judėti, per šešis mėnesius nuo tos datos, kada privalomų mokėti nuolatinių muitų suma buvo kompetentingų valdžios institucijų apskaičiuota arba kada buvo priimtas sprendimas imti nuolatinius muitus, kurių mokėjimas užtikrintas laikinuoju muitu. Valstybės narės nedelsdamos perduoda tokį prašymą Komisijai. 3. Prašymas grąžinti sumokėtą muitą laikomas tinkamai pagrįstas įrodymais tik tuo atveju, jeigu jame pateikiama tiksli informacija apie grąžinti prašomą sumokėtų kompensuojamųjų muitų sumą ir visi muitinės dokumentai, susiję su tokios sumos apskaičiavimu ir mokėjimu. Prašyme taip pat turi būti pateikti įrodymai apie kompensuotinas subsidijas eksportuotojui ar gamintojui, kuriam taikomas tas muitas, nustatytu tipiškuoju laikotarpiu. Jeigu importuotojas nėra susijęs su aptariamuoju eksportuotoju ar gamintoju ir tokios informacijos neįmanoma gauti nedelsiant arba jeigu eksportuotojas ar gamintojas nenori jos atskleisti importuotojui, prašyme pateikiamas eksportuotojo ar gamintojo pareiškimas, kad kompensuotinos subsidijos buvo panaikintos arba sumažintos, kaip nurodyta šiame straipsnyje, ir kad atitinkami patvirtinantys tai dokumentai bus pateikti Komisijai. Jeigu tokių įrodymų negaunama iš eksportuotojo ar gamintojo per pagrįstai nustatytą laiką, prašymas atmetamas. 4. Komisija, pasitarusi su Patariamuoju komitetu, nusprendžia, ar patenkinti prašymą ir kurią muito dalį grąžinti, taip pat gali bet kada nuspręsti pradėti tarpinę peržiūrą pagal tokioms peržiūroms taikomas nuostatas, o tokią peržiūrą atlikus gauta informacija ir išsiaiškintais faktais Komisija remiasi spręsdama, ar reikia grąžinti muitą ir kurią jo dalį. Muitai grąžinami paprastai per 12 mėnesių, bet jokiomis aplinkybėmis ne vėliau kaip per 18 mėnesių nuo tos dienos, kai prekės, kuriai taikomas kompensuojamasis muitas, importuotojas pateikė reikiamais įrodymais paremtą prašymą grąžinti muitą. Priklausančias grąžinti muitų sumas paprastai moka valstybės narės per 90 dienų nuo pirmoje pastraipoje nurodyto sprendimo priėmimo. 22 straipsnis Bendrosios nuostatos dėl peržiūrų ir muitų grąžinimų ê 461/2004 2 str. 5 p. 1. Šio reglamento atitinkamos procedūrų ir tyrimų atlikimo nuostatos, išskyrus nuostatas dėl laiko apribojimų, taikomos visoms peržiūroms, atliekamoms pagal 18, 19 ir 20 straipsnius. Pagal 18 ir 19 straipsnius vykdomos peržiūros atliekamos nedelsiant ir užbaigiamos paprastai per 12 mėnesių nuo peržiūros pradžios. Bet kuriuo atveju peržiūros pagal 18 ir 19 straipsnius visada užbaigiamos per 15 mėnesių nuo peržiūros pradžios. Peržiūros pagal 20 straipsnį visais atvejais užbaigiamos per devynis mėnesius nuo peržiūros pradžios. Jei pagal 18 straipsnį atliekama peržiūra pradedama tame pačiame procese, kaip ir vykstanti pagal 19 straipsnį, tai pagal 19 straipsnį atliekama peržiūra baigiama tuo metu, kaip numatyta pirmiau peržiūrai pagal 18 straipsnį. Tarybai Komisija pateikia pasiūlymą imtis veiksmų ne vėliau kaip likus mėnesiui iki pirmiau nurodytų galutinių terminų pabaigos. Jei tyrimai nebaigiami per pirmiau nurodytus galutinius terminus, priemonės: a) nustoja galios atliekant tyrimus pagal 18 straipsnį; b) nustoja galios vienu metu atliekant tyrimus pagal 18 ir 19 straipsnius, kai tyrimas pagal 18 straipsnį buvo pradėtas toje pačioje procedūroje jau vykstant tyrimui pagal 19 straipsnį arba kai šios peržiūros buvo pradėtos vienu metu; arba c) lieka nepakitusios, atliekant tyrimus pagal 19 ir 20 straipsnius. Pranešimas apie pagal šią dalį nustojusias galios ar išliekančias priemones yra skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . ê 2026/97 2. Peržiūras pagal 18, 19 ir 20 straipsnius inicijuoja Komisija, pasitarusi su Patariamuoju komitetu. 3. Pagal peržiūros rezultatus Bendrijos institucija, atsakinga už priemonių taikymą, priemones arba panaikina ar palieka galioti pagal 18 straipsnį, arba jas panaikina, palieka galioti arba pakeičia pagal 19 ir 20 straipsnius. 4. Jeigu priemonės panaikinamos individualiems eksportuotojams, bet ne visai valstybei apskritai, tokių eksportuotojų atžvilgiu toliau vyksta nagrinėjimas ir gali būti pakartotas tyrimas pagal šį straipsnį atliekant bet kokią tolesnę peržiūrą suinteresuotos valstybės atžvilgiu. 5. Jeigu priemonių peržiūra pagal 19 straipsnį vyksta baigiantis priemonių taikymo laikotarpiui, kaip apibrėžta 18 straipsnyje, šios priemonės taip pat tiriamos pagal 18 straipsnio nuostatas. 6. Komisija, pagal 18–21 straipsnius atlikdama bet kuriuos peržiūrų ar muito grąžinimo tyrimus, taiko tą pačią metodiką, jei aplinkybės nepasikeitė, taikytą atliekant tyrimus, kurių pagrindu įvestas muitas, tačiau deramai atsižvelgia į 5, 6, 7 ir 27 straipsnius. 23 straipsnis Muitų vengimas ê 461/2004 2 str. 6 p. (pritaikytas) 1. Pagal šį reglamentą nustatyti kompensaciniai muitai gali būti išplečiami: a) panašių prekių, kurios gali būti ir nežymiai pakeistos, ir nepakeistos, importui iš trečiųjų valstybių; arba b) nežymiai pakeistų panašių prekių importui iš šalies, kuriai taikoma priemonė; arba c) šių prekių sudėtinėms dalims Ö, kai galiojančios priemonės yra apeinamos Õ. 2. Kai galiojančios priemonės apeinamos, kompensaciniai muitai, neviršijantys pagal 15 straipsnio 2 dalį nustatyto likutinio kompensacinio muito, gali būti taikomi importui iš kompanijų, kurios naudojasi individualiais muitais šalyse, kurioms taikomos priemonės. 3. Apėjimas apibrėžiamas kaip prekybos tarp trečiųjų valstybių ir Bendrijos arba šalies, kuriai taikomos priemonės, individualių kompanijų ir Bendrijos būdo pokytis, atsiradęs dėl veiksmų, proceso ar veiklos, kurių negalima paaiškinti jokiomis kitomis pagrįstomis priežastimis ar ekonominiu pagrindimu, kaip tik muito nustatymu, ir kai yra įrodymų, kad ištaisantysis žalą muito poveikis yra mažinamas panašios prekės kainų ir (arba) kiekių prasme bei kad importuota panaši prekė ir (arba) jos dalys vis dar gauna naudos iš subsidijos. Ö Pirmoje pastraipoje Õ minimi veiksmai, procesai ar veikla, inter alia , apima: ê 461/2004 2 str. 6 p. a) nežymius svarstomos prekės pakeitimus, siekiant jai pritaikyti muitinės kodus, kuriems paprastai netaikomos priemonės, su sąlyga, kad modifikavimas nepakeičia esminių prekės savybių; b) prekės, kuriai taikomos priemonės, gabenimą per trečiąsias šalis; ir c) eksportuotojo ar gamintojo pardavimo būdų ar kanalų pertvarkymą šalyje, kuriai taikomos priemonės, siekiant galiausiai eksportuoti savo prekes į Bendriją per gamintojus, kurie naudojasi individualių muitų tarifais, žemesniais už tuos, kurie taikomi gamintojo prekėms. ê 461/2004 2 str. 7 p. 4. Pagal šį straipsnį tyrimai pradedami Komisijos iniciatyva arba valstybės narės ar kurios nors suinteresuotos šalies prašymu, kai pateikiama pakankamai įrodymų dėl 1, 2 ir 3 dalyse nurodytų veiksnių. Tyrimas pradedamas, Komisijai pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu ir priėmus reglamentą, kuriame taip pat gali būti nurodoma muitinių institucijoms registruoti importą pagal 24 straipsnio 5 dalį arba reikalauti garantijų. Tyrimus atlieka Komisija, kuriai gali padėti muitinių institucijos, ir užbaigia juos per devynis mėnesius. Kai galutinai patvirtinti faktai pateisina priemonių pratęsimą, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, pateiktu pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu, priemones pratęsia. Pasiūlymą priima Taryba, jeigu ji paprastąja balsų dauguma nenusprendžia atmesti pasiūlymo per vieną mėnesį nuo tos dienos, kai jį pateikia Komisija. Pratęsimas įsigalioja tą dieną, kurią buvo įvesta registracija pagal 24 straipsnio 5 dalį arba pareikalauta garantijų. Atitinkamos procedūrinės šio reglamento nuostatos dėl tyrimų pradžios ir atlikimo taikomos kaip numatyta šiame straipsnyje. 5. Importas neregistruojamas pagal 24 straipsnio 5 dalį arba jam netaikomos priemonės, kai juo užsiima kompanijos, kurioms suteiktos išimtys. 6. Prašymai dėl išimčių, paremti tinkamais įrodymais, pateikiami per laikotarpį, nurodytą Komisijos reglamente dėl tyrimų pradžios. ê 461/2004 2 str. 7 p. (pritaikytas) Kai apėjimo veiksmai, procesas ar veikla vyksta už Bendrijos ribų, išimtys gali būti suteikiamos svarstomos prekės gamintojams, kurie gali įrodyti, kad nėra susiję su gamintojais, kuriems taikomos priemonės, ir kad nenustatyta, jog jie dalyvauja apėjimo veiksmuose kaip tai apibrėžta Ö 3 dalyje Õ. ê 461/2004 2 str. 7 p. Kai apėjimo veiksmai, procesas ar veikla vyksta Bendrijoje, išimtys gali būti suteikiamos importuotojams, kurie gali įrodyti, jog nėra susiję su gamintojais, kuriems taikomos priemonės. Šios išimtys suteikiamos Komisijos, pasikonsultavusios su Patariamuoju komitetu, sprendimu arba priemones nustatančiu Tarybos sprendimu, ir galioja tiek laiko ir tokiomis sąlygomis, kokios nustatytos šiuose sprendimuose. Jei laikomasi 20 straipsnyje nustatytų sąlygų, išimtys taip pat gali būti suteikiamos pasibaigus tyrimui, lemiančiam priemonių pratęsimą. 7. Jeigu nuo priemonės pratęsimo praėjo bent vieneri metai, ir jei šalių, prašančių ar ketinančių prašyti suteikti išimtį, skaičius yra didelis, Komisija gali nuspręsti peržiūrėti priemonių pratęsimą. Kiekviena tokia peržiūra atliekama pagal 22 straipsnio 1 dalies nuostatas, kurios taikomos peržiūroms pagal 19 straipsnį. ê 2026/97 24 straipsnis Bendrosios nuostatos 1. Laikinieji ar nuolatiniai kompensuojamieji muitai įvedami reglamentu ir valstybių narių renkami nustatytu pavidalu pagal nurodytą tarifą ir tokius kriterijus, kurie yra išdėstyti reglamente, pagal kurį įvedami šie muitai. Be to, tokie muitai renkami nepriklausomai nuo kitų paprastai importui taikomų muitų, mokesčių ar rinkliavų. Jokiai prekei nėra taikomi kartu ir antidempingo, ir kompensuojamieji muitai, skirti ištaisyti tą pačią dėl dempingo ar eksporto subsidijavimo susidariusią padėtį. 2. Reglamentai, kuriais įvedami laikinieji ar nuolatiniai kompensuojamieji muitai, taip pat reglamentai ar sprendimai, kuriais priimami įsipareigojimai arba nutraukiami tyrimai ar nagrinėjimai, skelbiami Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . Tokiuose reglamentuose ar sprendimuose, reikiamai paisant konfidencialios informacijos apsaugos, pateikiami svarbiausi dalykai, kaip antai: susijusių eksportuotojų, jei įmanoma, arba valstybių pavadinimai, prekės aprašas, svarbių su subsidijos ar žalos nustatymu susijusių faktų bei motyvų santrauka. Kiekvienai žinomai suinteresuotai šaliai išsiunčiamas tokio reglamento arba sprendimo nuorašas. Šios straipsnio dalies nuostatos mutatis mutandis taikomos peržiūroms. 3. Pagal šį reglamentą gali būti priimtos specialiosios nuostatos, ypač dėl bendro kilmės sąvokos apibrėžimo, kaip yra pateiktos Tarybos reglamente (EEB) Nr. 2913/92[10]. ê 461/2004 2 str. 8 p. 4. Atsižvelgiant į Bendrijos interesus, šiuo reglamentu nustatytos priemonės Komisijos, pasikonsultavusios su Patariamuoju komitetu, sprendimu gali būti laikinai sustabdytos devyniems mėnesiams. Laikinasis sustabdymas gali būti pratęstas, bet ne ilgiau kaip vieneriems metams, jei Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, taip nusprendžia. Pasiūlymą priima Taryba, jei ji paprastąja balsų dauguma nenusprendžia atmesti pasiūlymo per vieną mėnesį nuo tos dienos, kai jį pateikia Komisija. Priemonės gali būti laikinai sustabdomos tik tada, jeigu rinkos sąlygos laikinai pasikeitė tokiu mastu, jog nėra tikimybės žalai atsinaujinti dėl tokio laikinojo sustabdymo, ir jeigu Bendrijos pramonei buvo sudaryta galimybė pareikšti pastabas ir į šias pastabas buvo atsižvelgta. Pasikonsultavus priemonių taikymas bet kada gali būti atnaujinamas, jeigu laikinojo sustabdymo priežastis išnyko. ê 2026/97 5. Komisija, pasitarusi su Patariamuoju komitetu, gali nurodyti muitinių institucijoms imtis reikalingų veiksmų registruoti importą, kad vėliau tokiam importui būtų galima pritaikyti priemones nuo registracijos datos. Importas gali būti pradėtas registruoti, kai Bendrijos pramonė pareikalauja ir pateikia pakankamų įrodymų tokiam veiksmui pateisinti. Registracija numatoma Komisijos reglamentu, kuriame nurodomas tokio veiksmo tikslas ir prireikus galimos turtinės prievolės suma. Registruoti importą privaloma ne ilgesnį kaip devynių mėnesių laikotarpį. 6. Kiekvieną mėnesį valstybės narės atsiskaito Komisijai už prekybinį prekių importą, kuris tiriamas ir kuriam taikomos priemonės, taip pat apie muitų, surinktų pagal šį reglamentą, sumą. ê 461/2004 2 str. 9 p. 7. Nepažeisdama 6 dalies, Komisija gali paprašyti, kad valstybės narės, kiekvienu konkrečiu atveju, teiktų informaciją, būtiną priemonių taikymo efektyvumui kontroliuoti. Šiuo atveju taikomos 11 straipsnio 3 ir 4 dalių nuostatos. Visiems duomenims, valstybių narių pateikiamiems pagal šį straipsnį, taikomos 29 straipsnio 6 dalies nuostatos. ê 2026/97 25 straipsnis Pasitarimai 1. Bet kurie šiame reglamente numatyti pasitarimai, išskyrus 10 straipsnio 7 dalyje ir 11 straipsnio 10 dalyje nurodytus pasitarimus, vyksta Patariamajame komitete, kurį sudaro kiekvienos valstybės narės atstovai ir kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas. Pasitarimai rengiami nedelsiant valstybės narės reikalavimu ar Komisijos iniciatyva, bet kuriuo atveju per tokį laikotarpį, kuris atitinka šiame reglamente nustatytus trukmės apribojimus. ê 461/2004 2 str. 10 p. 2. Komiteto posėdžius sušaukia jo pirmininkas. Kaip galima greičiau, bet ne vėliau kaip likus 10 darbo dienų iki posėdžio pradžios, valstybėms narėms jis pateikia visą susijusią informaciją. ê 2026/97 3. Kai būtina, pasitarimai gali vykti raštu. Tokiu atveju Komisija apie tai praneša valstybėms narėms ir nurodo laikotarpį, per kurį jos turi teisę pareikšti savo nuomones arba pareikalauti žodinio pasitarimo, kurį surengia pirmininkas, jei tą žodinį pasitarimą įmanoma surengti per tokį laikotarpį, kuris atitinka šiame reglamente nustatytus trukmės apribojimus. 4. Pasitarimuose nagrinėjami tokie svarbiausi klausimai: a) kompensuotinų subsidijų buvimas ir metodai jų dydžiui nustatyti; b) žalos buvimas ir mastas; c) priežastiniai ryšiai tarp subsidijuoto importo ir žalos; d) priemonės, kurių susidariusiomis aplinkybėmis reikia imtis norint užkirsti kelią kompensuotinų subsidijų padarytai žalai arba ją atlyginti, taip pat būdai ir priemonės tokioms priemonėms įgyvendinti. 26 straipsnis Patikrinamieji vizitai 1. Komisija lankosi vietose, jei mano esant reikalinga, kad išnagrinėtų importuotojų, eksportuotojų, prekybininkų, agentų, gamintojų, prekybos asociacijų ar organizacijų įrašus ir patikrintų apie subsidijavimą ir žalą pateiktą informaciją. Apsilankymai informacijos patikrai negali būti vykdomi, jeigu į klausimynus nebuvo atsakyta tinkamai ir laiku. 2. Komisija gali atlikti tyrimus trečiosiose valstybėse, prireikus prieš tai gavusi suinteresuotų firmų sutikimą, pranešusi aptariamos valstybės valdžios atstovams, ir jei pastarieji neprieštarauja dėl tyrimo. Kai suinteresuotos firmos duoda susitikimą, Komisija nedelsdama praneša kilmės ir (arba) eksportuojančios valstybės valdžios institucijoms firmų, kuriose bus lankomasi, pavadinimus ir adresus bei sutartas datas. 3. Suinteresuotoms firmoms pranešama apie informacijos, kuri bus tikrinama lankantis, pobūdį ir apie bet kurią kitą informaciją, kurią reikės pateikti tokių apsilankymų metu, bet tai netrukdo jau vykstant patikrai prašyti išsamesnių duomenų gautai informacijai papildyti. 4. Atliekant tyrimus pagal šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalis, Komisijai padeda tų valstybių narių, kurios to prašo, pareigūnai. 27 straipsnis Pavyzdžių atranka 1. Tais atvejais, kai skundų pateikėjų, eksportuotojų, importuotojų, prekės rūšių ar sandorių yra labai daug, tyrimo mastas gali būti apribotas: a) tyrimui atrenkant tiktai pagrįstai nustatytą skaičių šalių, prekių ar sandorių pavyzdžių, kurie pagal atrankos metu turimą informaciją yra statistiškai tinkami; arba b) tiriant didžiausią tipišką produkcijos, pardavimo ar eksporto kiekį, kurį galima pagrįstai ištirti per turimą laiką. 2. Šalių, prekių rūšių ar sandorių atranką pagal šį straipsnį vykdo Komisija, nors pirmenybė dėl pavyzdžio atrankos teikiama tariantis su suinteresuotomis šalimis ir gavus jų susitikimą, jei tokios šalys praneša apie save ir sudaro galimybes gauti pakankamą kiekį informacijos per tris savaites nuo tyrimo pradžios, kad būtų galima atrinkti tipišką pavyzdį. ê 2026/97 (pritaikytas) 3. Tais atvejais, kai tyrimo mastas yra ribojamas pagal šį straipsnį, individualus kompensuotino subsidijavimo dydis skaičiuojamas kiekvienam iš pradžių neatrinktam eksportuotojui ar importuotojui, kuris pateikia reikalingą informaciją per šiame reglamente nurodytą laiką, išskyrus atvejį, kai eksportuotojų ar importuotojų yra tiek daug, kad individualūs tyrimai pernelyg apsunkintų tyrimą ir trukdytų užbaigti jį laiku. ê 2026/97 è1 1973/2002 1 str. 3 p. 4. Atrinkus pavyzdžius, tačiau kai kurioms ar visoms atrinktoms šalims taip vengiant bendradarbiauti, kad būtų labai paveikta tyrimo baigtis, galima atrinkti naują pavyzdį. Tačiau jeigu ir toliau rimtai vengiama bendradarbiauti arba jeigu nepakanka laiko atrinkti naują pavyzdį, taikomos atitinkamos 28 straipsnio nuostatos. 28 straipsnis Vengimas bendradarbiauti 1. Tais atvejais, kai bet kuri suinteresuota šalis atsisako sudaryti galimybių gauti informaciją, kitokiu būdu nesuteikia reikalingos informacijos per šiame reglamente nurodytą laiką arba smarkiai kliudo atlikti tyrimą, preliminarios ar galutinės, teigiamos ar neigiamos išvados gali būti padarytos pagal turimus faktus. Išsiaiškinus, kad bet kuri suinteresuota šalis pateikė melagingą ar klaidingą informaciją, tokios informacijos nepaisoma ir gali būti pasiremta turimais faktais. Suinteresuotos šalys įspėjamos apie vengimo bendradarbiauti padarinius. 2. Atsakymo nepateikimas kompiuterine forma nelaikomas vengimu bendradarbiauti, jeigu suinteresuota šalis įrodo, kad atsakymo pateikimas reikalaujamu būdu sudarytų pernelyg didelių sunkumų ar nepagrįstų papildomų išlaidų. 3. Suinteresuotos šalies pateiktos informacijos paisoma netgi tada, kai ji nėra visais atžvilgiais tobula, jeigu tokie trūkumai nesukelia pernelyg didelių sunkumų padaryti pagrįstai tikslią išvadą, jeigu tokia informacija yra pateikta laiku ir gali būti patikrinta, taip pat jeigu šalis stengėsi kiek galėdama. 4. Nepriėmus įrodymų ar informacijos, juos pateikusiai šaliai nedelsiant pranešamos priežastys ir sudaroma galimybė per nurodytą laiką pateikti tolesnius paaiškinimus. Nusprendus, kad paaiškinimai yra nepatenkinami, tokių įrodymų ar informacijos atmetimo priežastys atskleidžiamos ir išdėstomos išvadose. 5. Jeigu darant sprendimus, taip pat ir skaičiuojant kompensuotinų subsidijų dydį, remiamasi šio straipsnio 1 dalies nuostatomis ir skunde pateikta informacija, tokia informacija tikrinama, jei taip yra praktiška ir pagal tyrimo trukmės apribojimus įmanoma, lyginant ją arba su kitų nepriklausomų šaltinių pateikta informacija, kaip antai paskelbtais kainoraščiais, oficialia importo statistika, muitinės deklaracijomis; arba su tyrimo metu iš kitų suinteresuotų šalių gauta informacija. è1 Tokia informacija turi apimti svarbius duomenis, susijusius su pasauline rinka ar tam tikrais atvejais su kitomis tipiškomis rinkomis. ç 6. Jeigu suinteresuota šalis vengia bendradarbiauti arba bendradarbiauja nevisiškai ir dėl to nepateikiama svarbi informacija, rezultatai tai šaliai gali būti ne tokie palankūs, kaip tuo atveju, jei ji būtų bendradarbiavusi tinkamai. 29 straipsnis Konfidencialumas 1. Bet kokia informacija, kuri yra konfidencialaus pobūdžio (pavyzdžiui, kadangi jos atskleidimas suteiktų nemažą konkurencinį pranašumą konkurentui arba itin neigiamai paveiktų informaciją suteikusįjį asmenį ar asmenį, iš kurio šis gavo informaciją) arba kurią tyrimo šalys suteikia konfidencialiu pagrindu, jei tai pagrįsta, turi būti valdžios institucijų naudojama konfidencialiai. 2. Suinteresuotos šalys, teikiančios konfidencialią informaciją, privalo pateikti nekonfidencialias tokios informacijos santraukas. Tokios santraukos turi būti pakankamai išsamios, kad būtų galima normaliai suprasti konfidencialiai pateiktos informacijos esmę. Ypatingomis aplinkybėmis tokios šalys gali nurodyti, kad neįmanoma rengti šios informacijos santraukos. Tokiomis ypatingomis aplinkybėmis turi būti pateiktas pareiškimas, kuriame išdėstomos priežastys, kodėl neįmanoma padaryti santraukos. 3. Jeigu manoma, kad prašymas laikytis konfidencialumo nėra pagrįstas, ir jeigu informacijos pateikėjas nenori padaryti šią informaciją prieinamą arba leisti atskleisti ją apibendrintai arba kaip santrauką, tokios informacijos galima nepaisyti, nebent atitinkami šaltiniai pakankamai tvirtai įrodytų, kad ši informacija yra teisinga. Prašymai laikytis konfidencialumo negali būti atmetami savavališkai. 4. Šis straipsnis netrukdo Bendrijos institucijoms atskleisti bendro pobūdžio informacijos, o ypač pagal šį reglamentą priimtų sprendimų priežasčių, arba atskleisti įrodymų, kuriais rėmėsi Bendrijos valdžios institucijos, jeigu tai reikalinga tokias priežastis paaiškinti nagrinėjant bylą teisme. Taip atskleidžiant informaciją būtina atsižvelgti į teisėtus suinteresuotų šalių interesus, kad jų verslo arba valstybinės paslaptys nebūtų atskleistos. 5. Taryba, Komisija, valstybės narės, jų pareigūnai privalo neatskleisti jokios pagal šį reglamentą gautos informacijos, kuria jos pateikėjas prašė naudotis konfidencialiai, be specialaus jos pateikėjo leidimo. Informacija, kuria keičiasi Komisija ir valstybės narės ar kuri yra susijusi su pasitarimais pagal 25 straipsnį arba su pasitarimais, apibūdintais 10 straipsnio 7 dalyje ir 11 straipsnio 10 dalyje, taip pat vidaus naudojimo dokumentai, kuriuos parengia Bendrijos arba valstybių narių valdžios institucijos, negali būti atskleidžiami, išskyrus specialiai šiame reglamente numatytus atvejus. ê 461/2004 2 str. 11 p. 6. Pagal šį reglamentą gauta informacija naudojama tiktai tiems tikslams, kuriems jos buvo prašyta. Ši nuostata netrukdo vieno tyrimo metu gautos informacijos naudoti, norint pradėti kitus tyrimus toje pačioje procedūroje dėl tos pačios panašios prekės. ê 2026/97 30 straipsnis Informacijos atskleidimas 1. Skundo pateikėjai, importuotojai ir eksportuotojai bei juos atstovaujančios asociacijos, taip pat kilmės ir (arba) eksportuojančios valstybės atstovai gali reikalauti, kad jiems būtų atskleista išsami informacija, nulėmusi esminius faktus ir motyvus, kurių pagrindu buvo pradėtos taikyti laikinosios priemonės. Tokie reikalavimai atskleisti informaciją pateikiami raštu iš karto po laikinųjų priemonių taikymo pradžios, o reikalaujama informacija atskleidžiama raštu kaip galima skubiau po to. 2. Šio straipsnio 1 dalyje minimos šalys gali reikalauti galutinai atskleisti esminius faktus ir motyvus, kurių pagrindu ketinama rekomenduoti pradėti taikyti nuolatines priemones arba rekomenduoti nutraukti tyrimą ar nagrinėjimą nepradedant taikyti priemonių – ypatingas dėmesys teikiamas reikalavimui atskleisti bet kuriuos faktus ar motyvus, kurie skiriasi nuo laikinąsias priemones pagrindusiųjų faktų ar motyvų. 3. Reikalavimai galutinai atskleisti informaciją turi būti adresuojami Komisijai raštu ir gaunami, jeigu pradėta taikyti laikinąjį muitą, ne vėliau kaip per mėnesį nuo paskelbimo apie tokio muito įvedimą. Jeigu laikinasis muitas nebuvo įvestas, šalims sudaroma galimybė per Komisijos nustatytą laiką reikalauti galutinai atskleisti informaciją. 4. Galutinai atskleidžiama informacija turi būti pateikta raštu. Tai turi būti padaryta deramai paisant konfidencialios informacijos apsaugos kuo skubiau, paprastai ne vėliau kaip likus mėnesiui iki galutinio sprendimo ar Komisijos pateikiamo pasiūlymo imtis galutinių veiksmų pagal 14 ir 15 straipsnius. Jei dėl susiklosčiusių aplinkybių Komisija tuo metu negali atskleisti tam tikrų faktų ar motyvų, jie atskleidžiami kaip galima skubiau, atsiradus galimybei. Atskleidimas neturi pažeisti jokio paskesnio sprendimo, kurį gali priimti Komisija ar Taryba, tačiau jeigu toks sprendimas grindžiamas bet kuriuo iš skirtingų faktų ar motyvų, šie atskleidžiami kaip galima skubiau. 5. Į pareiškimus, pateiktus po galutinio informacijos atskleidimo, atsižvelgiama tik tuo atveju, jei jie yra gaunami per Komisijos kiekvienu atveju atskirai pagal reikalo skubumą nustatytą ne trumpesnį kaip 10 dienų laiką. 31 straipsnis Bendrijos interesai 1. Sprendimas, ar dėl Bendrijos interesų reikia imtis veiksmų, turi būti grindžiamas ne vien tik vietinės pramonės, naudotojų bei vartotojų interesų, bet visų įvairiausių interesų visumos įvertinimu. Prieš nusprendžiant pagal šį straipsnį, visoms šalims turi būti sudarytos galimybės išdėstyti savo požiūrius pagal šio straipsnio 2 dalį. Svarstant galimą sprendimą, ypatingas dėmesys teikiamas būtinybei pašalinti darančio žalą subsidijavimo prekybą iškraipantįjį poveikį ir atstatyti veiksmingą konkurenciją. Priemonės, kurias nuspręsta taikyti dėl nustatyto subsidijavimo ir žalos, negali būti taikomos, jei pagal visą pateiktą informaciją valdžios institucijos gali aiškiai nutarti, kad dėl Bendrijos interesų tokių priemonių taikyti neverta. 2. Skundo pateikėjai, importuotojai ir juos atstovaujančios asociacijos, atstovaujantys naudotojai ir atstovaujančios vartotojų organizacijos per pranešime apie kompensuojamųjų muitų tyrimo pradžią nustatytą laiką gali pranešti apie save ir pateikti informaciją Komisijai, kad sukurtų tvirtą pagrindą valdžios institucijoms atsižvelgti į visus požiūrius ir informaciją sprendžiant, ar dėl Bendrijos interesų priemones verta taikyti. Kitoms šiame straipsnyje nurodytoms šalims sudaromos galimybės gauti šią informaciją arba atitinkamas jos santraukas ir suteikiama teisė reaguoti į šią informaciją. 3. Šalys, kurios atliko šio straipsnio 2 dalyje nustatytus veiksmus, gali reikalauti būti išklausytos. Tokie reikalavimai patenkinami, jei jie pateikiami per 2 dalyje nurodytą laiką ir jei atsižvelgiant į Bendrijos interesus, juose išdėstomos priežastys, kodėl reikia išklausyti šias šalis. 4. Šalys, kurios atliko šio straipsnio 2 dalyje nustatytus veiksmus, gali pareikšti pastabas dėl bet kurių įvestų laikinųjų muitų taikymo. Kad į tokias pastabas būtų atsižvelgta, jos turi būti gautos per mėnesį nuo tokių priemonių taikymo pradžios. Kitoms šalims, kurios turi teisę reaguoti į tokias pastabas, sudaromos galimybės gauti šias pastabas arba atitinkamas jų santraukas. 5. Komisija išanalizuoja tinkamai pateiktą informaciją ir jos tipiškumą, o tokios analizės rezultatus ir savo nuomonę dėl jos vertės perduoda Patariamajam komitetui aptarti. Komisija, pateikdama pasiūlymą pagal 14 ir 15 straipsnius, atsižvelgia į šio komiteto išreikštų nuomonių pusiausvyrą. 6. Šalys, kurios atliko šio straipsnio 2 dalyje nustatytus veiksmus, gali reikalauti, kad joms būtų sudaryta galimybė sužinoti faktus ir motyvus, kurių pagrindu ketinama priimti galutinius sprendimus. Sudaromos visos įmanomos galimybės gauti tokią informaciją nepažeidžiant jokio paskesnio sprendimo, kurį priima Komisija arba Taryba. 7. Į informaciją atsižvelgiama tiktai tada, jeigu ji yra paremta faktiniais įrodymais, pagrindžiančiais jos tikrumą. 32 straipsnis Kompensuojamojo muito priemonių santykis su daugiašalėmis žalos atlyginimo priemonėmis Jei importuojamai prekei taikomos bet kurios kontrpriemonės, įvestos pasinaudojus Subsidijų sutartyje numatyta ginčų sprendimo tvarka, ir tokios priemonės yra tinkamos kompensuotinų subsidijų padarytai žalai atlyginti, bet kuris tokios prekės atžvilgiu nustatytas kompensuojamasis muitas yra nedelsiant reikiamai pristabdomas arba panaikinamas. 33 straipsnis Baigiamosios nuostatos Šis reglamentas netrukdo taikyti: a) bet kurių specialiųjų taisyklių, išdėstytų Bendrijos ir trečiųjų valstybių sudarytose sutartyse; b) Bendrijos taisyklių žemės ūkio sektoriui ir Tarybos reglamentų (EB) [Nr. 3448/93][11], (EEB) Nr. 2730/75[12] ir [(EEB) Nr. 2783/75][13]. Šis reglamentas papildo išvardytuosius reglamentus ir nustato išlygas bet kurioms jųnuostatoms, trukdančioms taikyti kompensuojamuosius muitus; c) specialiųjų priemonių, jeigu toks veiksmas neprieštarauja prievolėms pagal GATT. ê 34 straipsnis Panaikinimas Reglamentas (EB) Nr. 2026/97 yra panaikinamas. Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir skaitomos pagal VI priede pateiktą atitikmenų lentelę. ê 2026/97 (pritaikytas) 35 straipsnis Įsigaliojimas Šis reglamentas įsigalioja Ö dvidešimtą dieną nuo Õ jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną. ê 2026/97 Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje, […] Tarybos vardu Pirmininkas […] I PRIEDAS EKSPORTO SUBSIDIJŲ PAAIŠKINAMASIS SĄRAŠAS a) Vyriausybių teikiamos tiesioginės subsidijos firmai arba pramonės šakai pagal eksporto veiklą. b) Valiutos kurso išlaikymo sistemos arba bet kokia panaši praktika, apimanti eksporto lengvatas. c) Eksporto krovinių vidaus pervežimo ir gabenimo mokesčiai, kuriuos numato arba nustato vyriausybės daug palankesnėmis sąlygomis nei vidaus kroviniams. d) Tiesiogiai arba netiesiogiai per vyriausybės nustatytas sistemas vyriausybės arba jos tarnybų teikiami importuoti arba šalyje pagaminti produktai arba teikiamos paslaugos, skirtos eksportuojamoms prekėms gaminti daug palankesnėmis sąlygomis nei teikiami panašūs arba tiesiogiai konkuruojantys produktai ar paslaugos, skirti vidaus suvartojimo prekėms gaminti, jeigu (produktų atveju) tokios sąlygos yra daug palankesnės jų eksportuotojams už pasaulio rinkose esančias komercines sąlygas[14]. e) Visiškas arba dalinis atleidimas nuo tiesioginių mokesčių[15], ypač susijusių su eksportu, arba socialinių mokesčių, kuriuos moka arba turi mokėti pramonės arba komercinės įmonės[16], tų mokesčių sumažinimas arba atidėjimas. f) Suteikimas specialių lengvatų, kurios yra tiesiogiai susijusios su eksportu ar eksporto veikla ir viršija lengvatas, teikiamas atsižvelgiant į gamybą vidaus suvartojimui apskaičiuojant apmokestinimo tiesioginiais mokesčiais bazę. g) Atsižvelgiant į eksportuojamų produktų gamybą ir paskirstymą, atleidimas nuo netiesioginių mokesčių arba jų sumažinimas[17], viršijantis mokesčius, kuriais apmokestinama panašių produktų gamyba ir paskirstymas, kai produktai parduodami suvartoti viduje. h) Atleidimas nuo kaupiamųjų netiesioginių mokesčių[18], surenkamų kol sąnaudos patenka į gamybą, jų sumažinimas arba atidėjimas prekėms arba paslaugoms, naudojamoms eksportuojamiems produktams gaminti, viršijantis atleidimą nuo panašių kaupiamųjų netiesioginių mokesčių, surenkamų kol sąnaudos patenka į gamybą, jų sumažinimą arba atidėjimą prekėms arba paslaugoms, naudojamoms panašiems produktams gaminti, kai jie parduodami suvartoti viduje; tačiau numatant, kad nuo kaupiamųjų netiesioginių mokesčių, surenkamų kol sąnaudos patenka į gamybą, galima atleisti, juos sumažinti arba atidėti eksportuojamiems produktams netgi tada, kai nuo jų nėra atleidžiama, jie nėra sumažinami arba atidedami panašiems produktams, kai jie yra parduodami vidaus suvartojimui, jeigu kaupiamaisiais netiesioginiais mokesčiais, surenkamais kol sąnaudos patenka į gamybą, yra apmokestinamos sąnaudos, kurios yra naudojamos eksportuojamiems produktams gaminti (taip pat atsižvelgiant į normaliomis sąlygomis susidarančias atliekas[19]). Šis punktas yra aiškinamas pagal II priede pateiktas nuorodas dėl sąnaudų sunaudojimo gamybos procese. i) Importo mokesčių sumažinimas arba sumokėtų muitų grąžinimas[20] viršijantis mokesčius, kuriais apmokestinamos importuojamos sąnaudos, naudojamos eksportuojamoms prekėms gaminti (taip pat atsižvelgiant į normaliomis sąlygomis susidarančias atliekas); tačiau numatant, kad ypatingais atvejais firma gali sunaudoti tokios pačios kokybės ir savybių turinčių vidaus rinkos sąnaudų kiekį, kuris yra prilyginamas importuojamoms sąnaudoms kaip jų pakaitalas siekiant gauti naudos iš šio aprūpinimo, jeigu importo ir atitinkamos eksporto operacijos kartu vyksta priimtinu laikotarpiu, kuris neviršija dviejų metų. Šis punktas aiškinamas pagal II priede pateiktas nuorodas dėl sąnaudų sunaudojimo gamybos procese ir III priede pateiktas nuorodas, apibrėžiančias pakaitinę muitų grąžinimo sistemą kaip eksporto subsidijas. j) Vyriausybių (ar specialių vyriausybių kontroliuojamų institucijų) eksporto kredito garantija arba draudimo programos, užtikrinančios, kad eksportuojamų produktų arba valiutos keitimo rizikos programų išlaidos nebūtų didesnės negu jų vertė, kurios nepakanka ilgalaikėms veiklos išlaidoms ir programų nuostoliams padengti. k) Vyriausybės (arba specialių vyriausybės kontroliuojamų ir (arba) jų įgaliotų institucijų) teikiami eksporto kreditai tarifais, kurie yra mažesni už tuos, kuriuos jos iš tikrųjų turi sumokėti už taip naudojamas lėšas (arba turėtų mokėti, jeigu jos pasiskolintų tarptautinėse kapitalo rinkose siekdamos gauti lėšų tokiais pačiais grąžinimo terminais ir kitomis kredito sąlygomis bei denominuotais ta pačia valiuta kaip ir eksporto kreditai) arba sumokėti už visą arba dalį eksportuotojų arba finansinių institucijų padarytų išlaidų gaunant kreditus, kiek jie yra naudojami užtikrinant eksporto kreditų sąlygų materialinį pranašumą. Tačiau jeigu PPO narė yra šalis tarptautinio susitarimo dėl oficialių eksporto kreditų, kurio nuo 1979 m. sausio 1 d. bent 12 tikrųjų narių yra šalys (arba tolesnių iš to kylančių susitarimų, patvirtintų tų tikrųjų narių), arba jeigu praktiškai PPO narė taiko atitinkamo susitarimo numatytas nuostatas dėl palūkanų normų, eksporto kreditų praktika, suderinta su tomis nuostatomis, nėra laikoma eksporto subsidija. l) Bet koks kitas mokestis valstybės sąskaita, sudarantis eksporto subsidiją, kaip apibrėžta GATT 1994 m. XVI straipsnyje. ________________ II PRIEDAS NUORODOS DĖL SĄNAUDŲ SUNAUDOJIMO GAMYBO