LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 47/1

EUROPOS CENTRINIO BANKO NUOMONĖ

2012 m. gegužės 24 d.

dėl Komisijos deleguotojo reglamento, kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/61/ES nuostatos dėl išimčių, bendrųjų veiklos sąlygų, depozitoriumų, finansinio sverto, skaidrumo ir priežiūros, projekto

(CON/2012/42)

2013/C 47/01

Įžanga ir teisinis pagrindas

2012 m. balandžio 18 d. Europos Centrinis Bankas (ECB) gavo Komisijos prašymą pateikti nuomonę dėl Komisijos deleguotojo reglamento, kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/61/ES nuostatos dėl išimčių, bendrųjų veiklos sąlygų, depozitoriumų, finansinio sverto, skaidrumo ir priežiūros, projekto (toliau – deleguotojo reglamento projektas).

ECB kompetencija teikti nuomonę grindžiama Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 127 straipsnio 4 dalimi ir 282 straipsnio 5 dalimi, nes deleguotojo reglamento projekte yra nuostatų, darančių įtaką Europos centrinių bankų sistemos prisidėjimui prie sklandaus politikos, susijusios su finansų sistemos stabilumu, vykdymo, kaip nurodyta Sutarties 127 straipsnio 5 dalyje. Vadovaudamasi Europos Centrinio Banko darbo reglamento 17 straipsnio 5 dalies pirmuoju sakiniu, Valdančioji taryba priėmė šią nuomonę.

Konkrečios pastabos

1. Finansinis svertas

1.1. ECB anksčiau yra nurodęs, kad finansinio sverto sąvoka, kaip nurodyta Direktyvoje 2011/61/ES (1), yra labai svarbi daugelio alternatyvaus investavimo fondų valdytojų (AIFV) įgyvendintame verslo modelyje (2). Apskritai ECB pritaria Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai (EVPRI), kad informacija apie finansinio sverto lygį, apskaičiuotą bendrosios pozicijos pagrindu, yra esminė stebint sisteminę riziką ir kad ši informacija taip pat turėtų būti pateikiama investuotojams. Nors dėl pernelyg didelio finansinio sverto gali kilti didelė rizika finansiniam stabilumui, finansinio sverto rizika yra ne vienintelė rizika alternatyvaus investavimo fondams (AIF). Taigi prie bet kokios informacijos apie finansinį svertą turi būti pridedama atitinkama informacija apie kitus rizikos šaltinius. Šiuo atžvilgiu svarbu, kad reikalavimai, kuriais siekiama atkreipti dėmesį į įvairius rizikos šaltinius, būtų atskirti. Tokie rizikos šaltiniai apima pozicijų riziką, t. y. su konkrečiomis investicijomis susijusią rinkos ir kredito riziką, ir AIF finansinį svertą.

1.2. Siekiant nuoseklumo ir siekiant užkirsti kelią galimybei rinktis palankesnes reglamentavimo sąlygas, ECB mano esant tikslinga, jog priimami finansinio sverto apskaičiavimo metodai kiek įmanoma būtų suderinti su sistema „Bazelis III“ (3), pasiūlymu dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros (4) ir pasiūlytu Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu dėl rizikos ribojimo reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms (5) (toliau kartu – pasiūlyta KPD IV) (6). Pavyzdžiui, šis suderinamumas turėtų būti užtikrintas nurodant apsidraudimo sandorių pripažinimą ir pasiskolintų piniginių lėšų tvarkymą. Be to, galėtų būti apsvarstyta galimybė pateikti nuorodas į pasiūlytoje KPD IV apibrėžtas sąvokas (7).

1.3. Kaip jau minėta 1.1 punkte, ECB mano, kad apskaičiuojant pozicijas būtina atskirti: a) AIF įsigyjamam turtui (portfeliams) būdingą riziką, t. y. „pozicijų riziką“; ir b) susijusį faktinį finansinį svertą. Taigi siekiant nustatyti AIF finansinį svertą, šie du rizikos šaltiniai turi būti atskirti. Pavyzdžiui, nors iš išorinių šaltinių pasiskolintos piniginės lėšos, kurios nebuvo investuotos, iš tikrųjų nekelia nei rinkos rizikos, nei kredito rizikos, jos padidina AIF faktinį finansinį svertą. Priešingai, pasiūlytoje KPD IV pasiskolintų piniginių lėšų rūšys neišskiriamos (8).

1.4. Deleguotojo reglamento projekte numatytas bendrojo metodo ir įsipareigojimų metodo taikymas (9). Pažangusis metodas (10) nenumatytas, kadangi šis metodas neužtikrintų galimybės palyginti rezultatus. ECB supranta, kad pažangusis metodas, kuris sušvelnina įsipareigojimų metodo taisykles, buvo sukurtas AIF valdantiems AIFV, kuriems įsipareigojimų metodas gali būti netinkamas arba gali neduoti reikšmingų rezultatų. ECB pritaria Komisijos sprendimui nenumatyti pažangiojo metodo, nes bendrojo metodo ir įsipareigojimų metodo taikymas yra pakankamas ir suteiks naudingos informacijos apie AIF finansinį svertą tiek investuotojams, tiek kompetentingoms priežiūros institucijoms.

2. Rizikos valdymas

Deleguotojo reglamento projekte reikalaujama, kad AIFV atskirtų savo rizikos valdymo funkciją nuo savo veiklos funkcijos, ir laikoma, kad to bus pasiekta, jei AIFV įvykdys baigtinį sąrašą sąlygų (11). Jeigu šios sąlygos neįvykdomos, AIFV valdymo organas, siekdamas sušvelninti interesų konfliktą, kuris gali sukelti pavojų nepriklausomam rizikos valdymo funkcijos vykdymui, taiko apsaugos priemones (12). Šiuo atžvilgiu ECB pritaria rizikos valdymo atskyrimui nuo veiklos ir valdymo funkcijų. Komisija galėtų apsvarstyti galimybę įgalioti EVPRI parengti bendras gaires, kurios nustatytų objektyvius kriterijus, siekiant išvengti nenuoseklaus taikymo visoje Sąjungoje ir siekiant stebėti jų įgyvendinimą.

3. Investavimas į pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijas

3.1. Deleguotojo reglamento projekte (13) numatyta, kad AIFV gali investuoti į pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijas, jei jie atliko išsamų rėmėjo ir iniciatoriaus patikrinimą. Konkrečiau, deleguotojo reglamento projekte numatyta, kad prieš investuodami į vertybiniais popieriais pakeistus produktus, AIFV turėtų: a) atitikti tam tikrus kokybinius reikalavimus, pvz., visapusiškai suprasti investicijų rizikos pobūdį ir tinkamą oficialią politiką bei procedūras (14); ir b) užtikrinti, kad rėmėjai ir iniciatoriai atitiktų nemažai kokybinių reikalavimų, pavyzdžiui, veiksmingo rizikos valdymo reikalavimus, tinkamų diversifikavimo strategijų reikalavimus ir t. t. (15).

3.2. ECB pritaria kokybiniams kriterijams, kurie skatina AIFV rizikos supratimą prieš investuojant į vertybiniais popieriais pakeistus produktus. Kiek tai susiję su pirmiau 3.1 dalies b punkte nurodytomis nuostatomis, pažymėtina, kad AIFV įpareigojimas užtikrinti, jog iniciatoriai ir rėmėjai turėtų tinkamas rizikos valdymo procedūras, gali būti sunkiai įgyvendinamas, kadangi AIFV gali neturėti galimybės tiesiogiai patikrinti kriterijų, susijusių su rėmėjo ar iniciatoriaus vidinėmis procedūromis.

3.3. Siekiant užtikrinti, kad tokie reikalavimai neapribotų AIFV investavimo į vertybiniais popieriais pakeistus produktus bei netrukdytų platesniam tikslui – atgaivinti pakeitimo vertybiniais popieriais rinką, deleguotojo reglamento projekte galima būtų numatyti, kad EVPRI pateiktų bendras gaires dėl konkrečių dokumentų, kuriuos rėmėjai ar iniciatoriai turėtų pateikti AIFV dėl pirmiau nurodytų kokybinių reikalavimų.

4. Depozitoriumo funkcijos

4.1. ECB pritaria įvairiapusėms pareigoms, kurias pagal deleguotojo reglamento projektą vykdys depozitoriumai (16). Pirmiausia, ECB įsitikinęs, kad išsamūs reikalavimai (17) žymiai apribos investuotojų į AIF saugojimo riziką.

4.2. ECB pritaria Direktyvoje 2011/61/ES numatytam, o deleguotojo reglamento projekte patikslintam griežtam atsakomybės režimui (18). Tačiau ECB pastebi, kad dėl šio atsakomybės režimo kartu su 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/65/EB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektais (KIPVPS), derinimo (19) būsimais pakeitimais (KIPVPS V) (20) depozitoriumams gali būti taikomi labai dideli reikalavimai, susiję su depozitoriumų atsakomybe. Kai kuriems depozitoriumams dėl tokių reikalavimų patirti nuostoliai gali daug kartų viršyti visą jų kapitalą. Todėl ECB mano, kad depozitoriumai privalo tinkamai valdyti šią riziką, nesvarbu, ar tai būtų kredito įstaigos, ar investicinės įmonės, ar kitos prižiūrimos įmonės (21), ir kad rizika būtų įvertinta numatant atitinkamas reikalavimų kapitalui taisykles. Būsimas KIPVPS V reglamentavimo procesas suteikia puikią galimybę išspręsti šį klausimą tiek KIPVPS, tiek AIF depozitoriumų atžvilgiu.

5. Ataskaitų teikimo reikalavimai ir keitimasis informacija

5.1. ECB pritaria ataskaitų teikimo reikalavimams, numatytiems deleguotojo reglamento projekto 112 straipsnyje. Vadovaujantis 112 straipsnio 7 dalimi, AIFV privalo pateikti informaciją pagal deleguotojo reglamento projekto priede pateiktą pro forma ataskaitos šabloną. ECB pritaria ataskaitų teikimo reikalavimams, kurie buvo pasiūlyti EVPRI rekomendacijose (22), kuriose numatyta, kad tam tikra informacija renkama kas mėnesį, ir siūloma teikti papildomą informaciją apie AIF rizikos pobūdžio istoriją. Tokia išsamesnė informacija yra svarbi visapusiškai sisteminės rizikos stebėsenos sistemai sukurti.

5.2. Vis dėlto šie ataskaitų kompetentingoms institucijoms teikimo reikalavimai, ypač deleguotojo reglamento projekto 112 straipsnio 1 dalyje nustatyti reikalavimai, didžia dalimi sutampa su statistinės atskaitomybės reikalavimais, nustatytais 2007 m. liepos 27 d. Reglamente ECB/2007/8 dėl investicinių fondų turto ir įsipareigojimų statistikos (23). Todėl ECB mano, kad suderinus tam tikras ataskaitų kompetentingoms institucijoms teikimo prievoles su ECB statistinės atskaitomybės reikalavimais (24), atsirastų galimybė sumažinti AIFV atskaitomybės naštą. Atsižvelgdamas į tai, ECB yra pasiruošęs diskutuoti su Komisija ir EVPRI, kaip geriausiai suderinti ataskaitų teikimo reikalavimus.

5.3. Galiausiai dėl keitimosi informacija – deleguotojo reglamento projektas (25) nacionalinėms institucijoms palieka plačią diskreciją nustatant sąlygas, kurių laikantis turi būti dalijamasi sisteminės rizikos stebėsenai svarbia informacija (26) su EVPRI ir ESRV. Siekiant išvengti neaiškumo, ECB siūlo patikslinti pirmiau minėtas nuostatas.

Kai ECB rekomenduoja iš dalies keisti deleguotojo reglamento projektą, konkretūs redagavimo pasiūlymai kartu su aiškinamuoju tekstu pateikiami priede.

Priimta Frankfurte prie Maino 2012 m. gegužės 24 d. ECB pirmininko pavaduotojas Vítor CONSTÂNCIO

(1) 2011 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/61/ES dėl alternatyvaus investavimo fondų valdytojų, kuria iš dalies keičiami direktyvos 2003/41/EB ir 2009/65/EB bei reglamentai (EB) Nr. 1060/2009 ir (ES) Nr. 1095/2010 (OL L 174, 2011 7 1, p. 1).

(2) 2009 m. spalio 16 d. ECB nuomonė CON/2009/81 dėl pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl alternatyvaus investavimo fondų valdytojų ir direktyvų 2004/39/EB ir 2009/…/EB dalinio keitimo (OL C 272, 2009 11 13, p. 1). Visos ECB nuomonės skelbiamos ECB interneto svetainėje http://www.ecb.europa.eu

(3) Žr. 2010 m. gruodžio mėn. (2011 m. birželio mėn. peržiūrėtas variantas) Bazelio bankų priežiūros komiteto dokumentą „Bazelis III: pasaulinė reguliavimo sistema, skirta atsparesnių bankų ir bankų sistemų sukūrimui“ (Basel III: A global regulatory framework for more resilient banks and banking systems).

(4) Kuria taip pat iš dalies keičiama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/87/EB dėl finansiniam konglomeratui priklausančių kredito įstaigų, draudimo įmonių ir investicinių įmonių papildomos priežiūros (KOM(2011) 453 galutinis).

(5) KOM(2011) 452 galutinis.

(6) Suderinta finansinio sverto apibrėžtis nereikštų suderinto finansinio sverto koeficiento dydžio nustatymo kredito įstaigoms ir AIF.

(7) Žr. pasiūlyto Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl rizikos ribojimo reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms (KOM(2011) 452 galutinis) 4 straipsnio 86 dalyje pateiktą finansinio sverto apibrėžtį.

(8) Pagal pasiūlytą KPD IV visos pasiskolintos piniginės lėšos apskaitomos balanse ir todėl pagal šią sistemą padidina finansinį svertą, nepaisant gautų lėšų vėlesnio panaudojimo. Balansinių straipsnių pozicijos vertė paprastai yra lygi jų apskaitinei vertei, likusiai pritaikius specifinį vertinimo koregavimą, pvz., dėl kredito rizikos; žr. pasiūlyto Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl rizikos ribojimo reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms (KOM(2011) 452 galutinis) 416 straipsnio 5 dalį kartu su 106 straipsnio 1 dalimi.

(9) Deleguotojo reglamento projekto II skyriaus 2 skirsnio 9 ir 10 straipsniai.

(10) Žr. 2011 m. lapkričio 16 d. EVPRI technines rekomendacijas Europos Komisijai dėl Alternatyvaus investavimo fondų valdytojų direktyvos galimų įgyvendinimo priemonių, EVPRI/2011/379 (ESMA’s technical advice to the European Commission on possible implementing measures of the Alternative Investment Fund Managers Directive) (toliau – EVPRI rekomendacijos), p. 459.

(11) Deleguotojo reglamento projekto 43 straipsnis.

(12) Deleguotojo reglamento projekto 44 straipsnis.

(13) Žr. deleguotojo reglamento projekto III skyriaus 5 skirsnį.

(14) Deleguotojo reglamento projekto 55 straipsnis.

(15) Deleguotojo reglamento projekto 54 straipsnis.

(16) Žr. deleguotojo reglamento projekto IV skyriaus 2 skirsnį.

(17) Žr. deleguotojo reglamento projekto 91, 92, 98, 100 ir 101 straipsnius.

(18) Žr. deleguotojo reglamento projekto IV skyriaus 3 skirsnį.

(19) OL L 302, 2009 11 17, p. 32.

(20) Taip pat žr. 2010 m. gruodžio 14 d. Komisijos konsultavimosi dokumentą dėl KIPVPS depozitoriumo funkcijos ir KIPVPS vadovų atlyginimo (Commission Consultation paper on the UCITS depositary function and on the UCITS managers’ remuneration).

(21) Žr. Direktyvos 2011/61/ES 21 straipsnio 3 dalį.

(22) Žr. EVPRI rekomendacijų V priedą.

(23) OL L 211, 2007 8 11, p. 8.

(24) Žr. Nuomonės CON/2009/81 10 dalį.

(25) Deleguotojo reglamento projekto 7 straipsnio 3 dalis ir 118 straipsnis.

(26) Šiuo atžvilgiu Direktyvos 2011/61/ES 3 straipsnio 3 dalies d punktą ir 53 straipsnį reikia palyginti su deleguotojo reglamento projekto 7 straipsnio 3 dalimi ir 118 straipsniu.