Metinė Komisijos ataskaita Europos Parlamentui ir Tarybai apie valstybių narių veiksmus 2006 m. siekiant žvejybos pajėgumų ir žvejybos galimybių tausios pusiausvyros {SEK(2007) 1703} {SEK(2007) 1704} /* KOM/2007/0828 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 19.12.2007 KOM(2007) 828 galutinis METINĖ KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI apie valstybių narių veiksmus 2006 m. siekiant žvejybos pajėgumų ir žvejybos galimybių tausios pusiausvyros {SEK(2007) 1703} {SEK(2007) 1704} TURINYS 1. Įžanga 3 2. Valstybių narių metinių ataskaitų suvestinė 3 2.1. Laivynų apibūdinimas siejant su žuvininkyste 3 2.2. Žvejybos pastangos mažinimo programų poveikis pajėgumui 6 2.3. Įtraukimo į laivyną/pasitraukimo iš laivyno programos nuostatų ir atskaitos lygių laikymasis 8 2.4. Laivyno valdymo sistemų pranašumai ir trūkumai 8 3. Atitiktis žvejybos pajėgumo valdymo taisyklėms. Bendrieji rezultatai 9 3.1. Žemyninės dalies laivyno rezultatai (išskyrus laivus, registruotus tolimiausiuose regionuose) 9 3.2. Tolimiausiuose regionuose registruotų laivynų rezultatai 10 4. Komisijos išvados 10 1. ĮžANGA REGLAMENTO 2371/2002 [1] 14 straipsnyje ir Reglamento 1438/2003[2] 12 straipsnyje reikalaujama, kad valstybės narės iki kiekvienų metų gegužės 1 d. pateiktų Komisijai savo veiksmų praėjusiais metais siekiant tausios laivyno pajėgumų ir turimų žvejybos galimybių pusiausvyros ataskaitą. Valstybių narių ataskaitas galima rasti „Europos“ tinklavietėje[3]. Remdamasi šiomis ataskaitomis ir Bendrijos žvejybos laivyno registro[4] duomenimis, Komisija parengė 2006 m. suvestinę, kurią pateikė Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komitetui (ŽMTEK) bei Žuvininkystės ir akvakultūros komitetui. Šioje Komisijos suvestinėje pateikiama ta valstybių narių ataskaitų santrauka kartu su techniniu priedu ir minėtų komitetų nuomonėmis Tarybai ir Europos Parlamentui. Priede pateikiamos išsamios pastabos dėl pajėgumų valdymo[5] su lentelėmis ir diagramomis, rodančiomis bendrąsias ES žvejybos laivyno tendencijas ir tai, kaip valstybės narės laikosi įtraukimo į laivyną/pasitraukimo iš laivyno programos nuostatų. Be to, anglų kalba „Europos“ tinklavietėje galima rasti tokią informaciją: - išsamius rezultatus, rodančius, kaip kiekviena valstybė narė laikosi reikalavimų; - kiekvieno tolimiausio Bendrijos regiono rezultatus; - valstybių narių ataskaitas. 2. VALSTYBIų NARIų METINIų ATASKAITų SUVESTINė Šiais metais savo ataskaitas laiku pateikė tik dvylika valstybių narių; septynios valstybės vėlavo pateikti ataskaitas nuo dviejų savaičių iki dviejų mėnesių; Jungtinė Karalystė ataskaitą atsiuntė 2007 m. spalio 31 d. – per vėlai, kad jos turinį būtų galima įtraukti į šią Komisijos ataskaitą. Nepaisant šių vėlavimų, Komisija iki 2007 m. liepos 31 d. pateikė suvestinę ataskaitą pirmiau nurodytiems komitetams. Reikėtų pridurti, kad nors daugelis valstybių narių laikėsi Reglamento 1438/2003 13 straipsnyje nustatytos ataskaitos struktūros, pateiktos informacijos kokybė nevisada buvo pakankama šiai ataskaitai parengti. Šioje ataskaitoje apibendrinami valstybių narių apibūdinimai, susiję su jų žvejybos laivynais, esamų programų poveikiu mažinant žvejybos pastangas, valstybių narių atitiktimi įtraukimo į laivyną/pasitraukimo iš laivyno programos nuostatoms ir jų laivyno valdymo sistemų trūkumais ir pranašumais. 2.1. Laivynų apibūdinimas siejant su žuvininkyste Valstybės narės pateikė bendrą savo laivynų apibūdinimą taikydamos skirtingą klasifikaciją. Vienos laikėsi senosios Daugiametės valdymo programos IV (DVP IV) laivyno klasifikacijos sistemos, kitos taikė žvejybos įrankių, laivo techninių duomenų, žvejojamų žuvų rūšių, žvejybos rajonų derinius arba bendresnes žvejybos laivų grupes pagal rūšį arba veiklą. Daugelis valstybių narių pranešė, kad jų mažos apimties priekrantės žvejybos laivynai (sudarantys daugiau kaip 80 % ES žvejybos laivyno) turi svarbią socialinę ekonominę reikšmę pakrantės bendruomenėms, todėl jiems reikia skirti ypatingą dėmesį. Estijos, Graikijos, Ispanijos, Prancūzijos, Italijos, Kipro, Lietuvos, Maltos ir Slovėnijos ataskaitose nepateiktas patikimas laivyno pajėgumo vertinimas atsižvelgiant į turimus išteklius. Bendras įspūdis, kurį daro valstybių narių ataskaitos, nuteikia gana optimistiškai; pagal šias ataskaitas atrodo, kad Bendrijos laivynas subalansuotas išteklių atžvilgiu, išskyrus kelis konkrečius atvejus. Komisija nepritaria šiam požiūriui; tai bus paaiškinta vėliau. Belgija. Tyrimas atskleidė, kad 2006 m. laivyną reikėjo sumažinti 10 000 kW. Pagrindiniai žvejybos kvotų naudotojai yra žvejybos laivai, kurių variklių galia didesnė negu 221 kW, todėl vienas iš prioritetų būtų sumažinti tos laivyno dalies pajėgumą. 2006 m. galiausiai į metalo laužą buvo atiduoti šeši laivai iš didelių laivų laivyno ir trys laivai iš mažų laivų laivyno, todėl laivyno pajėgumas sumažėjo 9 %. Greitu laiku laivyno pajėgumus numatoma sumažinti 10 %. Danija. Nustatant mažiausią laivų skaičių, kurio reikia sugauti žuvims pagal skirtas kvotas 14 laivyno segmentų, suskirstytų pagal Duomenų rinkimo reglamentą[6], buvo taikomas ekonominis modelis. Šiems laivams dienų, kurias laivas gali būti jūroje, skaičius buvo laikomas didžiausiu leistinu skaičiumi per metus. Taikant šį modelį buvo nustatyti skirtingi per didelio pajėgumo lygiai kiekviename segmente atsižvelgiant į esamą išteklių būklę. Tačiau iš ilgojo laikotarpio scenarijaus buvo matyti, kad pajėgumas kai kuriuose segmentuose yra per mažas. Rezultatas labai priklauso nuo dabartinės bendro leidžiamo sugauti kiekio (kvotų) situacijos ir dienų, kurias kiekvienam laivui leidžiama būti jūroje, skaičiaus. Vokietija. Žvejybos pajėgumo ir žvejybos galimybių pusiausvyra pagal laivyno segmentus buvo nagrinėjama kokybiniu biologiniu būdu. Buvo įvertinta, ar kiekvieno laivyno segmento pajėgumo tendencija atitiko susijusių pagrindinių išteklių kiekio ir žvejybos lygio tendenciją. Kaip ir 2005 m., Vokietijos laivyno pajėgumas 2006 m. šiek tiek sumažėjo (5 % GT, 4 % kW) be valstybės pagalbos. Estija. 2006 m. Baltijos jūroje ir Šiaurės Vakarų Atlanto žvejybos organizacijos reguliuojamame rajone naujų daugiamečių valdymo ir išteklių atkūrimo planų nebuvo imta taikyti. Estijos laivynas turi prisitaikyti prie Baltijos jūros menkių BLSK mažinimo ir laikytis Šiaurės Vakarų Atlanto žvejybos organizacijos atkūrimo plano. Graikija. 2006 m. pajėgumo mažinimas ir toliau buvo finansuojamas iš valstybės pagalbos. Bendras pajėgumo sumažinimas (1 183 GT ir 8 926 kW) pasiektas beveik išimtinai dėl valstybės pagalbos. Didelę Graikijos žvejybos laivyno dalį sudaro mažos apimties priekrantės žvejybos laivai, kuriuose naudojami įvairūs žvejybos įrankiai. Ispanija. Ispanija ir toliau naudojo valstybės lėšas laivyno pajėgumui mažinti; 2006 m. pajėgumas sumažintas kiek daugiau negu 11 000 GT. Laivynas valdomas atskirais segmentais kaip pagal DVP IV. Prancūzija. Prancūzijos žemyninės dalies laivyno pajėgumas buvo sumažintas apytikriai dar 2 % ir talpos, ir variklių galios atžvilgiu, kaip ir 2005 m. Ataskaitoje pateikiama valdymo priemonių, pavyzdžiui, BLSK ir kvotų, taikytų per metus įvairiais tarptautiniais arba nacionaliniais lygmenimis, suvestinė. Airija. 2005 m. baltųjų žuvų žvejybos laivyno eksploatavimo nutraukimo programa buvo įgyvendinama ir 2006 m., todėl šis laivyno segmentas sumažėjo 10 %. Programa bus taikoma ir toliau siekiant sumažinti pajėgumą 45 %. Ataskaitoje aprašoma ir pramonės poreikiais grindžiama pelaginių žuvų žvejybos laivyno struktūrinė pertvarka. Italija. Italijos laivyno pajėgumas buvo dar sumažintas su valstybės pagalba atidavus laivus į metalo laužą. 2006 m. buvo nutrauktas eksploatavimas 137 laivų, kurių bendra talpa – 7 267 GT, o bendroji variklių galia – 27 016 kW. Italijos ataskaitoje nurodyta, kad ankstesniais metais gerokai sumažinus laivyną žvejybos dienų vidurkis stabilizavosi ties 134 – tiek, kiek 2005 m. Kipras. Pagal 2004–2006 m. eksploatavimo nutraukimo programą 2006 m. su valstybės pagalba į metalo laužą buvo atiduoti penki universalios paskirties laivai. Laivyno pajėgumas ypač sumažėjo 2006 m. eksportavus į JAV didžiausią Kipro žvejybos tralerį, kuris sudarė maždaug trečdalį Kipro laivyno pajėgumo, o jo eksportas – 87 % viso 2006 m. pajėgumo sumažinimo, išreikšto GT. Latvija. Kalbant apie atviros jūros laivyną manoma, kad žvejybos galimybės yra pakankamos visiškam užimtumui užtikrinti. Baltijos jūros (įskaitant Rygos įlanką) laivyne daugiausia menkių, šprotų ir silkių buvo sužvejota ilgesniais kaip 24 metrai laivais. Daugiau negu pusė menkių kiekio sugaunama 24(40 m ilgio laivais. Todėl šie laivai daro didelį poveikį menkių ištekliams Baltijos jūroje. Lietuva. 2006 m. iš registro išbraukti penki žvejybos laivai. Tais pačiais metais pajėgumo sumažinimas be ES pagalbos sudarė sąlygas įtraukti šešis naujus laivus. Malta. Laivyną sudaro visą arba dalį dienos žvejojantys laivai. Laivai paprastai užsiima mažos apimties žvejyba. Apskritai 2006 m. sezoniškumo ir žvejybos struktūra liko tokia pati kaip ankstesniais metais, atrodo, kad žvejybos pastanga nepadidėjo jokiame žvejybos sektoriuje. Paprastųjų tunų buvo sugauta gerokai mažiau nei Maltai leido Tarptautinė Atlanto tunų apsaugos komisija (ICCAT). Nyderlandai. Katerių laivyno pajėgumas nesumažėjo kaip plekšnių ir jūrų liežuvių ištekliai. Laikoma, kad dabartinis kitos laivyno dalies pajėgumas žuvų išteklių būklės atžvilgiu yra subalansuotas. Olandijos laivynui 2006 metai buvo palyginti ramūs. Lenkija. Ekonominiu požiūriu menkės labai svarbios Lenkijos žvejams, tačiau nesitikima, kad per ateinančius penkerius metus šių rūšių biomasė smarkiai padidėtų. Bendrasis Lenkijos laivyno pajėgumas buvo sumažintas su valstybės pagalba nuolatos mažinant laivų skaičių: 18 840 GT ir 54 500 kW, t. y. atitinkamai 39,8 % ir 36 %, palyginti su padėtimi, buvusia 2004 gegužės 1 d. Portugalija. 2006 m. užfiksuotas gana didelis tiek laivų skaičiaus, tiek žvejybos pajėgumo sumažėjimas, palyginti su 2005 m. Sumažėjimas buvo didesnis pašalintų laivų skaičiaus (4,4 %) nei bendros talpos (0,72 %) arba variklių galios (0,2 %) požiūriu. Slovėnija. 2006 m. žvejybos laivynas turėjo nuolatinių struktūrinių problemų, visų pirma dėl pasenusio ir netinkamo žvejybos laivyno, žvejybos sezoniškumo ir didelės tikimybės, kad žuvų ištekliai ir toliau mažės. Be to, žvejybai įtaką daro ir mažas žvejybos jūroje plotas – 180 km². Suomija. 2006 m. Suomijos laivyno laivų skaičius ir pajėgumas mažėjo visuose segmentuose, išskyrus vieną. Palyginti su pradiniu lygiu 2003 m. sausio 1 d., jis dabar mažesnis 17 % GT ir 11 % kW. Švedija. Apie 40 % sugautų žuvų Švedijoje iškrauta rytinėje pakrantėje, tačiau vertės požiūriu 60 % iškrauta vakarinėje pakrantėje, apie 30 % – pietinėje ir tik 10 % – rytinėje. Didžioji iškrauto žuvų kiekio vertės dalis tenka dideliems ir ilgesniems negu 24 m pelaginių žuvų žvejybos traleriams, ilgesniems nei 12 m priedugnio žuvų žvejybos traleriams, ir iki 12 m ilgio žvejybos laivams, naudojantiems pasyviuosius žvejybos įrankius. 2.2. Žvejybos pastangos mažinimo programų poveikis pajėgumui Valstybės narės pranešė apie įvairias 2006 m. taikytas išteklių atkūrimo priemones ir žvejybos pastangos mažinimo programas. Visų pirma jos buvo susijusios su žuvininkyste Kategato sąsiauryje, Šiaurės jūroje, Skagerako sąsiauryje, vandenyse į vakarus nuo Škotijos, rytinėje Lamanšo sąsiaurio dalyje, Airijos jūroje, Biskajos įlankoje, Kantabrijos jūroje, Vakarų Iberijos baseine ir Baltijos jūroje. Paprastai valstybių narių ataskaitose aiškiai nenurodoma, ar žvejybos pastangos mažinimo programos buvo arba bus veiksminga priemonė pasiekti tausiai pajėgumo ir išteklių pusiausvyrai. Komisija mano, kad bendri su laivyno dydžiu susiję rezultatai yra prasti ir reikia imtis papildomų priemonių. Belgija. Žvejybos laivynui buvo taikoma II priedo[7] programa ir vakarų vandenų režimas. Visas dienų, kurias laivui leidžiama būti jūroje, skaičius visam laivynui neviršytas, nes kai kurie laivai neišnaudojo viso jiems skirto dienų skaičiaus. Dienų, kurias laivui leidžiama būti jūroje, skaičiaus ribojimas nelėmė to, kad skirtos kvotos būtų išnaudotos ne iki galo. Beveik visiškai išnaudotos turimos šukučių žvejybos galimybės. Tačiau Belgijai Tarptautinės jūrų tyrinėjimo tarybos (TJTT) VIII zonoje skirtos žvejybos pastangos nepakako, todėl reikėjo keistis nemažomis kvotomis su Nyderlandais. Danija. Laikantis II priedą atitinkančio menkių išteklių atkūrimo plano, laivų skaičius sumažėjo 149. Šis sumažėjimas yra 3 676 GT arba 4 % viso pajėgumo. 2006 m. 652 laivai žvejojo naudodamiesi įrankiais, kuriems taikomas Dienų, kuriomis laivui leidžiama būti jūroje, reglamentas, palyginti su 697 laivais 2005 m., todėl pajėgumas sumažėjo 6 %. 2006 m. laivai galėjo būti jūroje 61 062 dienas, palyginti su 71 701 diena 2005 m., taigi dienų skaičius sumažėjo 15 %. Sumažėjimas, išreikštas bendromis kilovatų dienomis, buvo 15 %. Vokietija. Kaip ir 2005 m., žvejybos pastangos mažinimo programos turėjo nedidelio poveikio laivynui, visų pirma Baltijos jūroje. Poveikis nebuvo įvertintas kiekybiškai. Estija. 2005 ir 2006 m. laivyno pajėgumas sumažėjo 17 %. 2006 m. laivynas buvo sparčiau modernizuojamas, bet nemanoma, kad dėl to padidėjo poveikis žuvininkystės ištekliams. Graikija. Žvejybos pajėgumai stabilizavosi, nes profesionalios žvejybos licencijos buvo suteikiamos tik laivyno atnaujinimo atvejais. Buvo imtasi įvairių nacionalinių priemonių žvejybos pastangai valdyti, pavyzdžiui, taikomi ribojimai pagal laivų ir žvejybos įrankių rūšis ir specifikacijas, draudimai tam tikrais laikotarpiais ir tam tikriems žvejybos įrankiams, nustatomi trumpiausi atstumai ir mažiausias gylis, kuriame leidžiama žvejoti. Ispanija. Laivynui poveikį darė žvejybos pastangos mažinimo priemonės, taikomos giliavandenių rūšių žuvims ir europinių paprastųjų jūrinių lydekų pietiniams ištekliams bei norveginiams omarams (IIB priedas). Nacionaliniu lygmeniu valdymo planai buvo priimti ir Viduržemio jūros, Kadiso įlankos ir Kanarų salų vandenims. Tačiau ataskaitoje nepaaiškinta, kaip nuolatinis pajėgumo mažinimas su valstybės pagalba, apimantis apytikriai 100 laivų ir 12 000 GT, susijęs su tokiomis žvejybos pastangos mažinimo priemonėmis. Prancūzija. 2006 m. laivyno pajėgumo sumažinimas su valstybės pagalba – 85 laivais ir 6 162 GT – daugiausia susijęs su menkių, jūrinių lydekų ir jūrų liežuvių žvejybos pastangos mažinimo priemonėmis. Tralerių, vykdančių veiklą Viduržemio jūros vandenyse, laivynas buvo sumažintas 21 laivu, arba 1 800 GT, tačiau neaišku, ar tai lėmė žvejybos pastangos mažinimo priemonės. Airija. Į išteklių atkūrimo planų (TJTT VIa ir VIIa zonos) taikymo sritį patenka labai įvairaus pobūdžio žuvininkystės sritys. Todėl sunku įvertinti žvejybos pastangos mažinimo poveikį. Pagal Vakarų vandenų režimą 2005 m. nutraukus didžiųjų šukučių žvejybos laivų eksploatavimą nusistovėjo tinkamesnė pajėgumo ir turimos žvejybos pastangos pusiausvyra. Italija. Nors Italijos laivynui netaikomos privalomos žvejybos pastangos valdymo programos, Italija pranešė apie laipsnišką žvejybos pastangos mažinimą ir pajėgumo, ir veiklos atžvilgiu, dėl to padidėjo sugautas žuvų kiekis kiekvieno pastangos vieneto atžvilgiu. Ypač teigiama kiekvieno laivo iškrauto kiekio tendencija derinama su kiekvieno laivo apyvartos proporcingu augimu, nulemtu produkcijos kainų padidėjimo. Kipras. Kipro žuvininkystei netaikoma jokia privaloma žvejybos pastangos mažinimo programa. Todėl minėta laivų atidavimo į metalo laužą programa nesusijusi su valdant žuvininkystę nustatytais žvejybos pastangos apribojimais. Latvija. Vienintelė 2006 m. taikoma žvejybos pastangos mažinimo programa buvo laivų eksploatavimo nutraukimo programa, finansuojama iš valstybės pagalbos, skiriamos pagal žuvininkystės orientavimo finansinę priemonę. Nuo 2004 m. gegužės 1 d., pradėjus taikyti atidavimo į metalo laužą programą, iš laivyno pašalinti 59 laivai, daugiausia žvejojantys menkes Baltijos jūroje. Latvija planuoja ir toliau mažinti savo žvejybos laivyno pajėgumą per kelerius ateinančius metus į metalo laužą atiduodama 133 laivus. Lietuva. Kad būtų pasiekta žvejybos pastangos pusiausvyra, o žvejybos pajėgumas pritaikytas prie turimų žuvų išteklių, valdžios institucijos visam laikui iš aktyvios veiklos pašalino tam tikrus žvejybos laivus. Malta. 2006 m. trys laivai sustabdė žvejybos veiklą, o jų žvejybos pastangos nebuvo pakeistos kitomis. Tačiau poveikis bendrajam žvejybos pajėgumui buvo mažas. Nyderlandai. Laivynui taikomas dienų, kurias laivas gali būti jūroje, ribojimas Šiaurės jūroje (II priedo režimas). Žvejybos dienų skaičius sumažintas 8 %, palyginti su 2005 m. Įgyvendindami IIA priedą, Nyderlandai nusprendė taikyti tiek lankstumo, kiek galima laikantis taisyklių: buvo leista atiduoti dienas kitiems laivams, perkelti jas iš vieno valdymo laikotarpio į kitą. Lenkija. Įgyvendinant žvejybos pastangos mažinimo programą, 2006 m. dienų, kurias Baltijos laivynas praleido žvejodamas, skaičius sumažėjo 36 %, palyginti su 2004 m., ir beveik 70 % 24(25 m ilgio katerių atveju. 2004–2006 m. dienų, kurias menkes žvejojantys laivai praleido jūroje, skaičius sumažėjo 30 %. Portugalija. Jūrinių lydekų ir norveginių omarų išteklių atkūrimo planas (BLSK reglamento IIB priedas) daugiau nebesumažino šių rūšių žuvis žvejojančio laivyno pajėgumo. Įgyvendinant juodųjų paltusų išteklių atkūrimo planą (NAFO) buvo sumažintas licencijų skaičius, tačiau perdavus laivus kitiems žvejybos sektoriams pajėgumo mažinti nebuvo būtina. Toliau galiojo sardinių žvejybos apribojimai pagal nacionalinį šių išteklių atkūrimo planą. Slovėnija. Žvejybos laivynas nėra visiškai subalansuotas su žuvų ištekliais, esančiais teritoriniuose vandenyse, kuriuose žvejoja dauguma laivyno laivų. Suomija. Žvejybos laivynas pastaraisiais metais palaipsniui mažėjo. Dėl per didelio pajėgumo silkių ir šprotų žvejybos sektoriuose ir dėl draudimo naudoti dreifuojamuosius tinklus Baltijos jūroje bei lašišų žvejybą reglamentuojančio nutarimo dėl lašišų 2004–2006 m. buvo įgyvendinama speciali eksploatavimo nutraukimo programa. Su valstybės pagalba iš viso atsisakyta 1 378 GT ir 6 025 kW pajėgumo. Atrodo, kad laivyno bendra pastanga didėja, nors pastaraisiais metais laivyno pajėgumas sumažėjo. Švedija. Laivynui taikomas IIA priedas; žvejybos pastanga buvo palaipsniui mažinama dėl mažesnio BLSK ir mažesnio dienų, kurias laivas gali būti jūroje, skaičiaus. Žvejybos pastangą dar labiau sumažino priekrantės žvejybą ribojančios nacionalinės taisyklės ir privalomų pagal dydį parenkamų tralų naudojimas. Dienų, kuriomis leidžiama žvejoti menkes Baltijos jūroje, skaičius sumažėjo, todėl sumažėjo ir žvejybos pastanga. 2006 m. dreifinius tinklus naudojančių žvejų skaičius sumažėjo nuo 53 iki 35, jiems laikinai buvo siūloma didesnė pagalba atiduodant laivus į metalo laužą. Tačiau 2006 m. į metalo laužą buvo atiduoti tiktai du laivai. 2.3. Įtraukimo į laivyną/pasitraukimo iš laivyno programos nuostatų ir atskaitos lygių laikymasis 2006 m. spalio 23 d. Bendrijos žvejybos laivyno registro duomenimis 2006 m. pabaigoje beveik visų valstybių narių laivyno pajėgumas nebuvo didesnis už nustatytas didžiausias ribas. Nors 2006 m. kai kurios valstybės narės, kaip ir ankstesniais metais (žr. 3.1 skirsnį), šiek tiek viršijo įtraukimo/pasitraukimo ribas, atrodo, kad bendras ES laivyno pajėgumas nuolatos mažėjo. Visos susijusios valstybės narės laikėsi žemyninės dalies laivynui nustatytų atskaitos lygių. 2.4. Laivyno valdymo sistemų pranašumai ir trūkumai Pagrindinis pranašumas, kurį pažymėjo daugelis valstybių narių, yra tai, kad įtraukimo į laivyną/pasitraukimo iš laivyno programos ir aukščiausiosios laivyno pajėgumų ribos griežtai laikėsi šalių žuvininkystės valdymo administracijos. Be to, kelios valstybės narės nurodė, kad dabartinė žvejybos pastangos mažinimo programa padėjo pasiekti geresnę žvejybos pastangos ir turimų išteklių pusiausvyrą. Savaime suprantama, kad mažinant žvejybos pajėgumus sumažėjo ir žvejybos poveikis. Daugelis valstybių narių taip pat pabrėžė ir įvairių įgyvendinamų valdymo bei išteklių atkūrimo planų svarbą, įskaitant geresnį žvejybos licencijų valdymą ir atidų kvotų skyrimo stebėjimą. Iki 2006 m. pabaigos dauguma valstybių narių turėjo išsamias integruotąsias žuvininkystės valdymo IT sistemas, kurias sudarė įvairios programinės įrangos paprogramės, pavyzdžiui, laivyno registras, pajėgumų valdymas, licencijos, laivų žurnalai, iškrautas žuvų kiekis, pardavimo pažymos, LSS, kvotos, sugauto žuvų kiekio ataskaitos ir t. t. Daugeliu atvejų šios IT sistemos sieja kelias administracines įstaigas bei centrines administracines įstaigas su vietinėmis, todėl buvo pastebimai sustiprintas nacionalinis žvejybos laivynų administravimas. Vis dėlto kai kurios valstybės narės pabrėžė, kad vis dar yra sunkumų, susijusių su žmogiškaisiais ištekliais ir ištekliais, kuriais gali naudotis žvejybos laivyno administracija. Be to, kai kurios valstybės narės pripažino, kad reikėtų pagerinti nedidelės apimties žvejybos valdymą ir pagalbą jai. 3. ATITIKTIS žVEJYBOS PAJėGUMO VALDYMO TAISYKLėMS. BENDRIEJI REZULTATAI 3.1. Žemyninės dalies laivyno rezultatai (išskyrus laivus, registruotus tolimiausiuose regionuose) Pagal Bendrijos žvejybos laivyno registrą per ketverių metų laikotarpį (2003–2006 m.) bendrasis Bendrijos laivyno pajėgumas buvo sumažintas 217 000 GT ir 773 000 kW, tai sudaro apie 10 % bendrojo sumažinimo. ES-15 laivyno indėlis į jį buvo 167 000 GT ir 645 000 kW, palyginti su ES-10 laivyno atitinkamai 51 000 GT ir 128 000 kW. 2003–2006 m. nuo įstojimo į ES dienos ES-10 laivyno mažinimas buvo santykinai didesnis negu ES-15 laivyno (23 % palyginti su 9 % ir talpos, ir variklio galios atžvilgiu). Per ketverių metų laikotarpį (2003–2006 m.) su valstybės pagalba iš ES laivyno buvo pašalinta apie 173 000 GT ir 560 000 kW (išskyrus tolimiausius regionus), iš jų 40 000 GT ir 127 000 kW – 2006 m. Apskritai bendrasis EB laivyno sumažinimas vis dar nepakankamas dėl nuolatinio technologijų tobulėjimo, kuris neutralizuoja pajėgumų mažinimo poveikį, ir dėl prastos daugelio Bendrijos žuvininkystės sektorių, ypač giliavandenių rūšių žuvų, būklės, dėl kurios žvejybos pastangos turi būti labai smarkiai sumažintos. Šios ataskaitos priedo 1 ir 2 lentelėse apibendrinama, kaip valstybės narės 2006 m. gruodžio 31 d. laikėsi įtraukimo į laivyną/pasitraukimo iš laivyno programos ir atskaitos lygių. Dauguma valstybių narių laikėsi šių taisyklių. Tačiau Bendrijos žvejybos laivyno registro duomenimis Ispanija viršijo savo įtraukimo į laivyną/pasitraukimo iš laivyno viršutinę talpos ribą 1,66 %, nors šios valstybės metinėje ataskaitoje pateikti skaičiai rodo, kad Ispanijos laivynas laikėsi viršutinės talpos ribos. Prancūzijos laivynas savo viršutinę talpos ribą viršijo 0,21 %. Išsamesnės informacijos (lentelių ir diagramų) apie valstybių narių laivynų pajėgumų tendencijas galima rasti „Europos“ tinklavietėje[8]. Ja remiantis galima patikrinti, kaip valstybės narės bet kuriuo metu nuo 2003 m. sausio 1 d. iki 2006 m. gruodžio 31 d. laikėsi pajėgumui nustatytų ribų. Matyti, kad Prancūzija ir Italija per minėtą ataskaitinį laikotarpį viršijo GT viršutinę ribą. Šiek tiek viršyta ir riba, nustatyta Danijos ir Graikijos laivų variklių galiai. 2007 m. liepos mėnesį Taryba priėmė laivyno valdymo nuostatų pakeitimą, pagal kurį dabar valstybės narės nuo 2007 m. sausio 1 d. gali perskirstyti 4 % pajėgumo, kurio atsisakyta su valstybės pagalba, siekiant padidinti saugą laivuose, pagerinti darbo sąlygas, higienos ir produktų kokybę. Pakeitimas taip pat apima galimybę dėl minėtos saugos pagerinimo perskirstyti 4 % vidutinės metinės talpos, atsisakytos su valstybės pagalba nuo 2003 m. sausio 1 d. iki 2006 m. gruodžio 31 d. valstybėms narėms, kurios 2003 m. sausio 1 d. priklausė Bendrijai, ir nuo 2004 m. gegužės 1 d. iki 2006 m. gruodžio 31 d. valstybėms narėms, kurios prisijungė prie Bendrijos 2004 m. gegužės 1 d. Šių nuostatų įgyvendinimo taisykles, kaip Komisijos reglamento 1438/2003 pakeitimą, Komisija nustatė rengdama šios ataskaitos projektą. 3.2. Tolimiausiuose regionuose registruotų laivynų rezultatai Tolimiausiuose regionuose registruotų laivynų pajėgumas ir jo pokyčiai nuo 2003 m. sausio 1 d. iki 2006 m. gruodžio 31 d. pateikti šios ataskaitos priedo 4 lentelėje. Iš rezultatų matyti, kad Ispanijos ir Portugalijos tolimiausiuose regionuose registruotas laivynas buvo smarkiai sumažintas – ir talpos, ir galios atžvilgiu. Prancūzijos užjūrio departamentuose šiek tiek sumažėjo bendrasis laivų skaičius, sumažėjo talpa, tačiau padidėjo variklių galia. 2006 m. pabaigoje, kaip ir praėjusiais metais, trys iš 17 segmentų tolimiausiuose regionuose viršijo atskaitos lygį. Prancūzijos Martinikos departamento segmentas 4FJ (ne ilgesni kaip 12 m laivai) viršijo savo galios atskaitos lygį 5 622 kW. Taip buvo ir Azorų salų segmente 4K9, kuriame atskaitos lygis viršytas 138 kW. Segmente CA3 (Kanarų salose registruoti ilgesni kaip 12 m. laivai, žvejojantys tarptautiniuose ir trečiųjų šalių vandenyse) talpos atskaitos lygis viršytas 795 GT. 4. KOMISIJOS IšVADOS Nuo to laiko, kai buvo pateikta pirma 2003 m. skirta ataskaita valstybių narių ataskaitų kokybė nuolatos gerėjo. Tačiau, kaip ir praėjusiais metais, daugumos valstybių narių ataskaitose laivynai neapibūdinti žuvininkystės atžvilgiu, kaip reikalaujama Reglamento (EB) Nr. 1438/2003 13 straipsnio 1 dalies a punkte , todėl Komisija negali analizuoti veiksmų, kurių buvo imtasi siekiant žvejybos laivyno pajėgumo ir turimų žvejybos galimybių pusiausvyros, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 14 straipsnyje. Vietoj to valstybės narės pabrėžė įgyvendinamas nacionalines laivyno valdymo sistemas ir laivyno pajėgumo tendencijas, siedamos su įtraukimo į laivyną/pasitraukimo iš laivyno programa. Visos susijusios šalys (Komisija, valstybės narės, Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komitetas, Europos Parlamento žuvininkystės komitetas) sutaria, kad valstybių narių metines ataskaitas reikėtų tobulinti, o tai reiškia, kad joms turi būti nustatytos išsamesnės gairės. Šiuo tikslu Komisija sušaukė Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komiteto ad hoc darbo grupę, kuri parengs suderintą metodą žvejybos pajėgumo ir turimų žvejybos galimybių pusiausvyrai įvertinti. Grupė susitiko 2007 m. spalio pabaigoje, kitas jos posėdis numatytas 2008 m. pradžioje. Šis klausimas liks ir Žuvininkystės ir akvakultūros vadybos komiteto darbotvarkėje. 2006 m. ES laivyno žvejybos pajėgumas mažėjo lėtai, bet nuolatos, po 2–3 % per metus. Priedo 3–5 paveikslėliuose matyti, kad iš esmės tai vyko pastaruosius 15 metų. Toks mažėjimas yra pernelyg menkas, palyginti su dideliu pastangos mažinimu, kurio reikia dėl kai kurių pagrindinių žuvų išteklių, nuolatinės technologinės kaitos ir dėl to, kad ekonominiai didelės laivyno dalies rezultatai yra prasti. Apskritai žvejybos pastangos priemonių poveikis pajėgumo mažinimui buvo menkas. Tai reiškia, kad įgyvendinant bendrosios žuvininkystės politiką priimtas metodas, t. y. grįsti laivyno pritaikymą žvejybos pastangos valdymu, dar nedavė laukiamų rezultatų. Iš dalies taip yra dėl to, kad keliuose žuvininkystės sektoriuose nėra žvejybos pastangos valdymo sistemų arba esamos sistemos neveiksmingos (II priedas, vakarų vandenys, giliavandenių rūšių žuvų žvejyba, kai kurios nacionalinės programos ir t. t.). Šiuo atžvilgiu yra dar daug galimybių BŽP patobulinti, o būsimi pasiūlymai šiuo tikslu jau svarstomi. Bet svarbu ir pabrėžti, kad valstybės narės turėtų labiau skatinti pajėgumų pritaikymą. Europos žuvininkystės fondo 2007–2013 m. veiklos programomis siūloma galimybė palengvinti perėjimą prie ekonominiu, aplinkos ir socialiniu atžvilgiu veiksmingesnio Bendrijos laivyno, ir ja reikia būtinai pasinaudoti. [1] Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2371/2002 (OL L 358, 2002 12 31, p. 59–80). [2] Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1438/2003 (OL L 204, 2003 8 12, p. 21–28). [3] http://ec.europa.eu/fisheries/fleet/index.cfm?method=FM_Reporting.AnnualReport. [4] Komisijos reglamentas (EB) Nr. 26/2004 (OL L 5, 2004 1 9, p. 25–35). [5] Pagal 2002 m. gruodžio mėn. priimtą bendrąją žuvininkystės politiką žvejybos laivynai valdomi vadovaujantis bendrąja taisykle, kad į laivyną įtrauktas naujas pajėgumas, išreikštas talpos ir galios vienetais, negali būti didesnis už pašalintą pajėgumą. [6] Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1639/2001 (OL L 222, 2001 8 17, p. 53–115). [7] Tarybos reglamentas (EB) Nr. 51/2006 (OL L 1, 2006 1 20, p. 1–183). [8] http://ec.europa.eu/fisheries/fleet/index.cfm?method=FM_Reporting.AnnualReport.