[pic] | EUROPOS KOMISIJA | Briuselis, 2010.12.16 KOM(2010) 775 galutinis 2010/0373 (COD) . Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatomi kredito pervedimo ir tiesioginio debeto operacijų eurais techniniai reikalavimai ir iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 924/2009 (Tekstas svarbus EEE) SEK(2010) 1583 galutinisSEK(2010) 1584 galutinisSEK(2010) 1585 galutinis AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS PASIūLYMO APLINKYBėS Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Šį pasiūlymą reikia vertinti atsižvelgiant į siekį sukurti mokėjimo eurais paslaugų vidaus rinką (Bendrą mokėjimų eurais erdvę, angl. SEPA), kurioje būtų veiksmingai konkuruojama ir nesiskirtų tarptautinių ir nacionalinių mokėjimų tvarka – tai leistų sutaupyti nemažai lėšų ir būtų naudinga visai Europos ekonomikai. SEPA suteiks Europos piliečiams ir įmonėms galimybę naudotis patogiomis vartotojui ir patikimomis mokėjimo eurais paslaugomis už konkurencingą kainą ir kurti su mokėjimo paslaugomis susijusias inovacijas. Iš pradžių SEPA buvo daugiausia rinkos dalyvių iniciatyva vykdomas projektas, nors jį tvirtai rėmė ir Europos Komisija, ir Europos centrinis bankas. Sąjungos masto kredito pervedimų ir tiesioginio debeto schemas parengė ir įgyvendino Europos mokėjimų taryba (EMT) – koordinavimo ir sprendimų priėmimo įstaiga, kurią įsteigė Europos bankų sektorius, kad sukurtų SEPA. Tačiau atsižvelgiant į šiuo metu lėtą perėjimo prie SEPA tempą, visų kategorijų suinteresuotosios šalys vis plačiau pripažįsta, kad siekiant sėkmingai užbaigti projektą gali reikėti nustatyti teisiškai privalomą galutinį jo terminą. Visiškai integruoti mokėjimo rinką pavyks tik tuomet, kai Sąjungos masto mokėjimo priemonės visiškai pakeis senąsias nacionalines priemones. Siekiant šio tikslo šiuo reglamentu nustatomi galutiniai perėjimo prie kredito pervedimų ir tiesioginio debeto eurais terminai. Bendrosios aplinkybės 2008 m. sausio 28 d. pradėjo veikti SEPA kredito pervedimų (angl. SCT) schema. Beveik po dvejų metų, 2009 m. lapkričio 2 d., žengtas antras svarbus žingsnis įgyvendinant SEPA Sąjungos masto schemas – pradėtos vykdyti SEPA tiesioginio debeto (angl. SDD) operacijos. Saugios ir veiksmingos mokėjimo sistemos – esminė ekonominių sandorių ir tinkamo vidaus rinkos veikimo sąlyga. Nuo 2002 m. naudojant bendrą valiutą – euro – valstybėms narėms sudarytos geresnės sąlygos atlikti mokėjimus grynaisiais pinigais. Tačiau dėl daugelio priežasčių elektroninės Sąjungos masto mokėjimo priemonės dar toli gražu nepakeitė nacionalinių mokėjimų. Rinkoje vyraujantis netikrumas, apskritai sudėtingas ekonominis klimatas, nepalanki veiklos pradininkų tinklų sektoriuje padėtis, teisinio tikrumo dėl tinkamo SDD skirto ilgalaikio verslo modelio, kuris visiškai atitiktų ES konkurencijos taisykles, trūkumas ir dvigubos SEPA ir senųjų mokėjimo sistemų naudojimo vienu metu išlaidos paskatino daugelį rinkos dalyvių, visų pirma paslaugų teikėjų, reikalauti priimti ES teisės aktus, kuriais būtų nustatytas galutinis perėjimo prie SEPA terminas. Dviejose rezoliucijose Europos Parlamentas[1] taip pat pabrėžė galutinio perėjimo termino poreikį ir privalumus, kaip ir ECOFIN taryba savo išvadose[2] paraginusi Komisiją glaudžiai bendradarbiaujant su ECB atlikti išsamų vertinimą. Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 127 straipsnį ECB (ECBS) pavesta pagrindinė užduotis skatinti sklandų mokėjimo sistemų veikimą. Šiomis aplinkybėmis ECB atliko svarbų vaidmenį teikiant rekomendacijas rinkai, kaip sukurti SEPA. Praėjus dvejiems metams nuo to laiko, kai pradėta naudoti SEPA kredito pervedimų schema, SEPA kredito pervedimų, vykdomų naudojant euro zonoje esančius tarpuskaitos ir atsiskaitymo mechanizmus, skaičius dar nepasiekė 10 % ribos. Esamo perėjimo prie SCT rodiklio (2010 m. rugpjūčio mėn. duomenimis – 9,3 %) tiesinė ekstrapoliacija rodo, kad SEPA įgyvendinimui užbaigti prireiks dar maždaug 30 metų. Net pagal optimistiškesnį scenarijų mažai tikėtina, kad be papildomo teisinio reguliavimo perėjimo prie SEPA procesas bus baigtas greičiau nei po 15–20 metų. Tokia inercija labai stabdo perėjimo prie SEPA procesą, todėl gali labai sumažėti potenciali tiesioginė ir netiesioginė SEPA nauda visai Europos ekonomikai[3]. Nors pereinant prie SEPA vartotojai, įskaitant piliečius ir mažąsias ir vidutines įmones, turės pradėti naudoti bendrą Sąjungos banko sąskaitų numeraciją, pagrįstą IBAN ir BIC, perėjimo procesą palengvins mokėjimo paslaugų sektorius imdamasis konkrečių informavimo priemonių, įtraukdamas IBAN ir BIC į sąskaitų išrašus ir mokėjimo korteles, taip pat automatinio konvertavimo priemonės. Pasiūlymo srityje galiojančios nuostatos Ši iniciatyva papildys galiojančią ES mokėjimo paslaugų teisinę sistemą. 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 924/2009 dėl tarptautinių mokėjimų Bendrijoje 2009 m. lapkričio 1 d. pakeistas Reglamentas (EB) Nr. 2560/2001[4]. Priėmus reglamentą komisinį atlyginimą už tarptautines mokėjimo eurais operacijas iki 50 000 EUR pavyko sumažinti iki nacionalinio atlyginimo dydžio, o Europos mokėjimų sektorius buvo paskatintas parengti Sąjungos masto mokėjimų infrastruktūrą, būtiną SEPA sukurti. 2007 m. lapkričio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/64/EB dėl mokėjimo paslaugų vidaus rinkoje (Mokėjimo paslaugų direktyva, MPD)[5] siekiama nustatyti standartines rinkoje siūlomų mokėjimo paslaugų sąlygas ir teises, kurios būtų naudingos visos Sąjungos vartotojams ir įmonėms; ji taip pat yra suderintas SEPA teisinis pagrindas. Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Pasiūlymo tikslai dera su Sąjungos politikos sritimis ir siekiamais tikslais. Pirma, pradės geriau veikti mokėjimo paslaugų vidaus rinka. Antra, įgyvendinant tuos tikslus apskritai remiamos kitos Sąjungos politikos sritys, visų pirma vartotojų politika (sudarant geresnes sąlygas naudoti saugias Sąjungos masto mokėjimo sistemas) ir konkurencijos politika (visiems rinkos subjektams nustatant vienodas pareigas, teises ir galimybes bei supaprastinant tarptautinių mokėjimo paslaugų teikimo tvarką ir taip padidinant konkurenciją). Prie šio pasiūlymo pridėtame poveikio vertinime padaryta išvada, kad visais integruotos mokėjimo paslaugų rinkos privalumais būtų galima naudotis tik tuo atveju, jei prie Sąjungos masto kredito pervedimų ir tiesioginio debeto būtų pereita greitai ir visapusiškai. Paaiškėjo, kad siekiant darniai pereiti prie SEPA rinkos jėgų ir savireguliacijos nepakanka. Supaprastinus ekonominius sandorius Sąjungoje, bus lengviau siekti platesnių strategijos „Europa 2020“[6] tikslų. KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMAS Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Konsultacijų metodai, pagrindiniai tiksliniai sektoriai ir bendras respondentų apibūdinimas Vidaus rinkos ir paslaugų generalinis direktoratas 2009 m. birželio–rugpjūčio mėn. surengė viešą konsultaciją su suinteresuotosiomis šalimis dėl to, ar reikėtų nustatyti galutinį dabar naudojamų nacionalinių kredito pervedimų ir tiesioginio debeto pakeitimo SEPA mokėjimo priemonėmis terminą ir kaip tai reikėtų padaryti, o konsultacijos rezultatus paskelbė 2009 m. rugsėjį. Konsultacijos rezultatų santrauka paskelbta generalinio direktorato interneto svetainėje[7]. Keletas konsultacijų dėl SEPA kasmet rengiama per Europos verslo nuomonės tyrimo grupę. Paskutinė konsultacija surengta antroje 2009 m. pusėje, joje dalyvavo daugiau nei 400 įmonių. 85 % dalyvavusių įmonių – MVĮ, o 15 % – didesnės korporacijos. 2009 m. konsultacijoje nagrinėti klausimai dėl galimybės laipsniškai atsisakyti senųjų mokėjimo priemonių ir nustatyti galutinį perėjimo prie SEPA terminą. Be to, jau kurį laiką su bankų sektoriumi diskutuojama dėl ilgalaikio verslo modelio, skirto SEPA tiesioginio debeto operacijoms. Šiose diskusijose daugiausia dėmesio skirta daugiašalių tarpbankinių mokesčių (DTM)[8] klausimui; jomis remiantis priimtos Reglamento (EB) Nr. 924/2009 pereinamojo laikotarpio nuostatos dėl DTM. Nepaisant to, ir toliau buvo keičiamasi nuomonėmis, nes sektorius nenustatė ilgalaikio verslo modelio, skirto SDD. Siekdami pateikti bankams rekomendacijų, Komisija ir ECB 2009 m. paskelbė bendrą pranešimą, po kurio 2009 m. lapkričio mėn. priimtas Komisijos tarnybų darbinis dokumentas[9]. Viešosios konsultacijos dėl šio dokumento baigtos 2009 m. gruodžio mėn. Be to, 2009 m. gruodžio mėn. – 2010 m. sausio mėn. Komisijos tarnybos atrinktiems bankams išsiuntė klausimyną. Jame daugiausia dėmesio skirta konkrečiam klausimui – dviguboms išlaidoms, kurias patiria atskiri mokėjimo paslaugų teikėjai tuo pat metu naudodami mokėjimo sistemas ir procesus (mokėjimo platformas), skirtus dabartiniams nacionaliniams mokėjimams ir naujiesiems Sąjungos masto SEPA mokėjimams. Šiuo tikslu iš didžiausių Europos bankų ar bankų grupių atrinkta devyniolika, kurie atstovauja komerciniams, taupomiesiems ir kooperatiniams bankams iš devynių šalių. Panašus klausimynas išsiųstas mokėjimų apdorojimo centrams ir mokėjimo paslaugų vartotojams (daugiausia įmonėms), tačiau gauta nepakankamai atsakymų, kad būtų galima atlikti analizę. 2008–2010 m. diskutuota ir keistasi nuomonėmis su valstybėmis narėmis, finansų įstaigomis, vartotojų organizacijomis ir kitais socialiniais ir ekonominiais partneriais visų pirma esamuose konsultaciniuose mažmeninių mokėjimų komitetuose: Mokėjimo sistemų rinkos ekspertų darbo grupėje, Mokėjimų komitete ir ES SEPA nacionalinių koordinavimo komitetų forume. Remdamasi suinteresuotųjų šalių diskusijomis, atsakymais ir raštiškomis pastabomis, Komisija parengė analizę, kurią ji pateikė dviejuose dokumentuose: prie šio pasiūlymo pridėtame poveikio vertinime ir Komisijos interneto svetainėje viešai paskelbtame darbiniame dokumente, dėl kurio 2010 m. birželio 7–23 d. buvo galima teikti pastabas. Šiame dokumente nurodyti tam tikri klausimai, kuriuos reikėtų nagrinėti nustatant privalomus galutinius kredito pervedimų ir tiesioginio debeto terminus . Atsakymų santrauka ir kaip į juos atsižvelgta Visos suinteresuotosios šalys plačiai pritarė, kad privalomu ES reglamentu reikia nustatyti visiško perėjimo prie SEPA terminus: tik Sąjungos lygio teisės aktu galima suteikti impulsą plačiai naudoti Sąjungos masto kredito pervedimus ir tiesioginį debetą. Įrodinėta, kad SEPA priemonės turėtų ne tik papildyti, bet ir pakeisti esamas senąsias priemones. Dauguma suinteresuotųjų šalių pritarė tam, kad būtų nustatyti du atskiri perėjimo prie SEPA kredito pervedimų ir tiesioginio debeto terminai, tačiau kai kurios iš jų pirmenybę teikė vienam galutiniam abiejų mokėjimo paslaugų terminui. Be to, paslaugų teikėjai ir kai kurie vartotojai primygtinai ragino nustatyti ilgesnius perėjimo laikotarpius, visų pirma tiesioginio debeto atveju. Visų pirma atsižvelgdama į konsultacijų metu gautus atsakymus, taip pat į kitus sektoriaus pareiškimus, lapkričio 17 d. Komisija surengė galutinį viešą svarstymą, kad išnagrinėtų du svarbius klausimus. Nagrinėti šie klausimai: pirma, ar reglamente turėtų būti tiesiogiai įpareigojama naudoti mokėjimo paslaugų sektoriaus parengtas mokėjimo schemas, užuot taikius privalomais techniniais reikalavimais pagrįstą metodą; ir antra, ar aiškumo sumetimais reikėtų įtraukti konkrečias teisines nuostatas dėl tinkamo ilgalaikio verslo modelio, skirto tiesioginio debeto operacijoms. Po intensyvių konsultacijų padaryta išvada, kad Sąjungos masto mokėjimo priemonėms apibrėžti labiausiai tinkamas mišrus metodas – nustatyti bendrus standartus ir bendruosius techninius reikalavimus . Šie techniniai reikalavimai turėtų būti taikomi visai mokėjimo paslaugų operacijų grandinei nuo mokėjimo paslaugų vartotojo iki mokėjimo paslaugų vartotojo per atitinkamus jų mokėjimo paslaugų teikėjus. Taip užtikrinama, kad rinkos paklausos pusės atstovai (mokėjimo paslaugų vartotojai) galėtų pasinaudoti visais SEPA teikiamais privalumais. Tačiau paslaugų teikėjai pageidavo naudoti esamas SEPA schemas, kurias parengė Europos bankų sektorius. Daugelis suinteresuotųjų šalių palankiai vertino pasiūlymą, kad tam tikrą laiką valstybės narės taikytų išimtis specifiniams tam tikras sąlygas (pvz., vidaus operacijos, rinkos dalis mažesnė už tam tikrą ribą) atitinkantiems nacionaliniams mokėjimo produktams, o tam laikotarpiui pasibaigus būtų laipsniškai atsisakyta visų senųjų produktų. Kitos pasisakė už tai, kad išimtis galiotų nuolat ir būtų galima toliau naudoti tokius specifinius produktus. Atsakymai į konsultacijų klausimus taip pat nuosekliai patvirtino, kad labai reikia išaiškinti tiesioginio debeto operacijoms skirto ilgalaikio verslo modelio, atitinkančio ES konkurencijos taisykles, teisėtumą. Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas Cap Gemini Consulting užsakyta atlikti išsamų perėjimo prie SEPA naudos ir sąnaudų tyrimą, kurio rezultatai paskelbti 2008 m. sausio mėn. Be to, 2008 m. rugpjūčio mėn. Komisija paskelbė tyrimą, kurį pagal užsakymą atliko Van Dijk Consultants , kad būtų galima pasirengti stebėti SEPA poveikį vartotojams. Poveikio vertinimas Komisija atliko Darbo programoje nurodytą poveikio vertinimą. Šis poveikio vertinimas parengtas glaudžiai bendradarbiaujant su ECB. Poveikio vertinime aptariamas lėtas perėjimas prie SEPA kredito pervedimo (SCT) ir SEPA tiesioginio debeto (SDD), lemiantis tai, kad tuo pat metu naudojamos ir senosios nacionalinės priemonės, ir SEPA mokėjimai. Jame nurodoma pagrindinė lėto perėjimo priežastis – netikrumas dėl SEPA įgyvendinimo pabaigos ir susijusios problemos, kaip antai: paskatų kurti visiškai vartotojų poreikius atitinkančius SEPA produktus stoka, nenoras investuoti dėl nepalankios veiklos pradininko padėties ir suskaidyta paklausa bei žemas informuotumo apie SEPA lygis. Poveikio vertinime taip pat išvardijamos lėto perėjimo pasekmės. Mikrolygiu rinkos dalyviai – paslaugų teikėjai ir vartotojai – turi naudoti kelias mokėjimo platformas, todėl tų sistemų palaikymo veiklos išlaidos padvigubėja ir gaunama neigiama investicijų į SEPA grąža. Makrolygiu ES rinka tebėra suskaidyta, todėl neišnaudojamos masto ekonomijos galimybės, ribojama konkurencija ir trukdoma kurti inovacijas. Poveikio vertinime apsvarstyti trys scenarijai: jokios intervencijos, papildomos paskatos pereiti prie SEPA nenustatant galutinio termino ir galutinio perėjimo termino nustatymo poveikis. Daroma išvada, kad Sąjungos mokėjimų rinkai, Europos ekonomikai ir suinteresuotosioms šalims geriausias scenarijus – reglamentu nustatyti galutinį perėjimo prie SEPA terminą. Toliau poveikio vertinime svarstoma, kaip geriausia techniškai įgyvendinti galutinį terminą, ir aptariamos galutinio termino nustatymo politikos galimybės pagal kelias sritis. Sąjungos masto kredito pervedimų ir tiesioginio debeto priėmimo pagrindas. Rekomenduojama galimybė – nustatyti galutinį terminą remiantis bendraisiais techniniais reikalavimais, t. y. reikalavimais, kuriuos turi atitikti Sąjungos masto kredito pervedimai ir tiesioginis debetas. Techniniai reikalavimai apims galiojančius tarptautinius ir Europos standartus. Operacijų sritis. Rekomenduojama laikytis tokio požiūrio, kai su galutiniu terminu susiję techniniai reikalavimai būtų taikomi visai mokėjimo operacijų sričiai, t. y. ne tik mokėjimo paslaugų teikėjas–mokėjimo paslaugų teikėjui daliai, bet ir vartotojas–mokėjimo paslaugų teikėjui ir mokėjimo paslaugų teikėjas–vartotojui daliai. Galimybė paklausos pusėje sutaupyti maždaug 84 mlrd. EUR veiklos išlaidų visiškai priklauso nuo to, ar mokėjimų rinkos integracija peržengs tarpbankinės erdvės ribas. Produkto specifikacija. Rekomenduojama galutinį terminą taikyti ir specializuotiems produktams, t. y. kredito pervedimams ir tiesioginiam debetui, kurie sudaro nedidelę mokėjimų dalį ir kurie suteikia galimybę naudotis specifinėmis funkcijomis. Tačiau tam, kad SCT ir SDD schemose būtų galima padaryti būtinus pakeitimus, bus numatytas maždaug 3–5 metų pereinamasis laikotarpis. Geografinė aprėptis. Rekomenduojama pasirinkti galimybę nustatyti bendrą galutinį terminą euro zonai ir vėlesnį bendrą galutinį terminą euro zonai nepriklausančioms valstybėms narėms. Kadangi mokėjimų eurais dalis euro zonai nepriklausančiose šalyse sudaro tik maždaug 2 % visų mokėjimų eurais, greitas ir visiškas euro zonai nepriklausančių valstybių narių perėjimas prie SEPA nėra būtinas sėkmingam SEPA veikimui užtikrinti. Perėjimo prie SEPA terminas. Rekomenduojama rinktis galimybę nustatyti atskirus galutinius terminus: ne vėliau kaip vieni metai nuo šio reglamento įsigaliojimo kredito pervedimams ir dveji metai tiesioginiam debetui. Praktiškai tai reiškia, kad dėl teisės aktui priimti sugaišto laiko suinteresuotosios šalys turės maždaug 30 mėnesių pasirengti pereiti prie SCT ir 42 mėnesius pereiti prie SDD, skaičiuojant nuo Komisijos pasiūlymo priėmimo dienos. Aiškumas dėl ilgalaikio verslo modelio, skirto Europos tiesioginio debeto operacijoms. Rekomenduojama apskritai uždrausti mokėjimo paslaugų teikėjams tarpusavyje taikyti daugiašalius tarpbankinius mokesčius (DTM) už kiekvieną tiesioginio debeto operaciją (taip pat priemones, kurių tikslas ar poveikis lygiavertis). Nepaisant to, DTM būtų galima taikyti tam tikromis sąlygomis tiesioginio debeto operacijoms, kurių negalima tinkamai atlikti arba kurias mokėjimo paslaugų teikėjas atšaukia. TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAI Siūlomų veiksmų santrauka Pasiūlymo nustatyti techninius kredito pervedimų ir tiesioginio debeto reikalavimus tikslai: - atitinkamai nustatyti atskirus perėjimo prie SEPA kredito pervedimų ir tiesioginio debeto galutinius terminus priimant bendrų standartų ir bendrųjų techninių reikalavimų rinkinį; - užtikrinti mokėjimo paslaugų teikėjų pasiekiamumą atliekant kredito pervedimo operacijas, remiantis pasiekiamumo atliekant tiesioginio debeto operacijas reikalavimu pagal Reglamento (EB) Nr. 924/2009 8 straipsnio 1 dalį, ir mokėjimo sistemų sąveiką. Teisinis pagrindas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 114 straipsnio 1 dalis. Subsidiarumo principas Subsidiarumo principas taikomas tuomet, jei pasiūlymas nepriklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai. Valstybės narės negali deramai pasiekti pasiūlymo tikslų dėl šios (šių) priežasties (-čių): Šiuo etapu beveik visose valstybėse narėse parengti nacionaliniai perėjimo prie SEPA planai. Nors visais šiais planais remiamas perėjimas prie SEPA, tik keliais iš jų siekiama iki nustatytos datos sistemingai ir visiškai pakeisti senąsias mokėjimo priemones. Suinteresuotųjų šalių nacionaliniu lygiu nustatytos tikslinės datos įvairiose valstybėse narėse skiriasi. Sąjungos lygiu nenustačius bendros tikslinės datos, dėl nepakankamo valstybių narių, taip pat suinteresuotųjų šalių veiksmų koordinavimo geriausiu atveju atsiras sunkumų pereiti prie SEPA, o blogiausiu atveju perėjimo procesas atsidurs aklavietėje. Be to, tikslinės datos dažnai priklauso nuo kitų sąlygų. Todėl šie planai nesuteikia pakankamo impulso greitai ir visapusiškai pereiti prie SEPA, be to, valstybės narės jų nekoordinuoja. Siūlomo veiksmo tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygiu dėl šios (šių) priežasties (-čių): Kuriant integruotą mokėjimų eurais rinką dėl jos pobūdžio būtina taikyti visai Sąjungai bendrą metodą, nes pagrindiniai standartai, taisyklės ir procesai turi būti suderinti visose valstybėse narėse. Tai atitinka Europos Sąjungos sutarties 3 straipsnio tikslą – sukurti vidaus rinką ir Ekonominę ir pinigų sąjungą, kurios valiuta yra euro. Tik taikant visai Europai bendrą pasiūlos ir paklausos atžvilgiu suderintą metodą bus galima pasinaudoti visais tinklo privalumais. Bendro Sąjungos metodo alternatyva būtų daugiašalių ar dvišalių susitarimų sistema, kuri būtų pernelyg sudėtinga ir brangi, palyginti su Sąjungos lygio teisės aktais. Taigi Sąjungos lygio intervencija atitiktų subsidiarumo principą. Todėl pasiūlymas atitinka subsidiarumo principą. Proporcingumo principas Pasiūlymas proporcingumo principą atitinka dėl šios (šių) priežasties (-čių): Pasiūlymu neviršijama to, kas būtina nurodytiems jo tikslams pasiekti. Siekiant užtikrinti tinkamą ir proporcingą reglamentavimą, visos siūlomos taisyklės buvo patikrintos pagal proporcingumo principą ir aptartos aktyvių konsultacijų metu. Pasiūlymu siekiama kuo labiau sumažinti pokyčių poveikį visoms suinteresuotosioms šalims. Reglamento priede išvardyti techniniai reikalavimai parengti taip, kad būtų galima taikyti esamas Sąjungos masto schemas neribojant lankstumo ir inovacijų. Be to, pasiūlyme valstybėms narėms leidžiama priimti sprendimus dėl kompetentingų institucijų skyrimo, kad jos galėtų pasinaudoti esamomis administracinėmis struktūromis ir įstaigomis ir taip sumažinti savo išlaidas. Pasirinkta priemonė Siūloma priemonė – reglamentas. Kitos priemonės būtų netinkamos dėl toliau nurodytos (-ų) priežasties (-čių): Siekiant nustatyti galutinį perėjimo prie Sąjungos masto kredito pervedimų ir tiesioginio debeto terminą būtina standartizuoti ir kuo labiau suderinti techninius reikalavimus. Tai argumentas, kodėl reikėtų rinktis reglamentą, o ne direktyvą. Be to, mokėjimų sektorius veikia kaip tinklas, todėl daugelis SEPA privalumų pasireikš tik tuomet, kai prie Sąjungos masto mokėjimo priemonių visiškai pereis visos ES valstybės narės. Pasirinkus direktyvą, kuri į nacionalinę teisę gali būti perkelta skirtingai, kyla rizika, kad mokėjimų rinka ir toliau bus suskaidyta. Galiausiai tokiu atveju būtų vilkinamas perėjimo procesas, nes reikėtų skirti laiko direktyvai perkelti į nacionalinę teisę. Todėl nustatant galutinį perėjimo prie SEPA terminą iš teisinių priemonių rekomenduojama rinktis reglamentą. POVEIKIS BIUDžETUI Be įprastų administracinių išlaidų, susijusių su ES teisės aktų vykdymo užtikrinimu, biudžetui jokio poveikio nebus, nes kurti naujų komitetų ir prisiimti naujų finansinių įsipareigojimų nenumatoma. Tačiau pati Komisija taip pat yra svarbi mokėjimo paslaugų vartotoja, todėl jai, kaip ir kitiems vartotojams, turėtų būti naudinga dėl SEPA padidėjusi konkurencija. PAPILDOMA INFORMACIJA Supaprastinimas Pasiūlymu siekiama supaprastinti teisės aktus: 3 straipsniu pasiekiamumo atliekant tiesioginio debeto operacijas nuostata, kaip apibrėžta Reglamente (EB) Nr. 924/2009, ir panaši pasiekiamumo atliekant kredito pervedimus nuostata sujungiamos į vieną. Mokėjimų tvarkymo supaprastinimas bus naudingas suinteresuotosioms šalims, įskaitant viešojo administravimo institucijas, įmones ir privačius asmenis. Priėmus reglamentą sumažės Europos mokėjimų rinkos fragmentacija pagal valstybių sienas ir padidės konkurencija, todėl mokėjimo procesai taps paprastesni. Pavyzdžiui, SEPA turėtų būti naudinga viešojo administravimo institucijoms, kurios intensyviai naudojasi mokėjimo priemonėmis, nes SEPA mokėjimo procesai tampa paprastesni ir galima užtikrinti veiksmingesnį nenutrūkstamą mokėjimų apdorojimą. Viešieji Sąjungos lygio mokėjimo paslaugų konkursai turėtų tapti lengvesni, nes padidėtų potencialių mokėjimo paslaugų teikėjų skaičius, būtų galima geriau palyginti jų pasiūlymus ir nebeliktų neveiksmingumo problemų, kylančių dėl nacionalinių mokėjimų formatų. Suderinus e. sąskaitų faktūrų išrašymo sprendimus ir SEPA, kaip pagrindinę mokėjimo platformą, taip pat būtų lengviau automatiškai sutikrinti sąskaitas ir mokėjimus. Standartizavus tarptautinius mokėjimus vartotojams, kurie vis daugiau keliauja profesiniais ir privačiais sumetimais, nebereikėtų turėti kelių mokėjimo sąskaitų skirtingose šalyse. Mokėjimo paslaugų teikėjai ir mokėjimų apdorojimo centrai dėl masto ekonomijos ir SEPA užtikrinamų bendrų standartų galėtų gerokai veiksmingiau atlikti mokėjimus visoje Sąjungoje. Galiojančių teisės aktų panaikinimas Priėmus pasiūlymą būtų panaikintas Reglamento (EB) Nr. 924/2009 8 straipsnis dėl pasiekiamumo atliekant tiesioginio debeto operacijas. Skaidrumo ir supaprastinimo sumetimais tas straipsnis konsoliduojamas šio pasiūlymo 3 straipsnyje. Peržiūros, keitimo, laikino galiojimo sąlyga Į pasiūlymą įtraukta peržiūros sąlyga. Europos ekonominė erdvė Siūlomas teisės aktas susijęs su EEE, todėl turėtų būti jai taikomas. Išsamus pasiūlymo paaiškinimas Šia trumpa santrauka apžvelgiant esmines šio reglamento nuostatas siekiama palengvinti sprendimo priėmimo procedūrą. 1 straipsnis. Dalykas ir taikymo sritis. Nustatoma, kad reglamentas taikomas Sąjungoje vykdant visas kredito pervedimo ir tiesioginio debeto operacijas eurais. Jis netaikomas tam tikrų rūšių mokėjimo operacijoms, kaip antai: operacijos mokėjimo kortele, pinigų perlaidos ir mokėjimo operacijos, vykdomos naudojant telekomunikacijų priemones, skaitmeninį ar IT prietaisą, kurios nesibaigia kredito pervedimu ar tiesioginiu debetu. Siekiant skatinti konkurenciją ir veiksmingumą, reglamentu nereikėtų iš rinkos išstumti netradicinių mokėjimo schemų, visų pirma jei jos veikia pagal bendrų schemų, apimančių tiesioginio debeto ar kredito pervedimo segmentą, taisykles. Taigi šio reglamento nuostatos taikomos tik kredito pervedimui ar tiesioginiam debetui, kuriuo grindžiama operacija. 2 straipsnis. Apibrėžtys. Apibrėžtys kuo labiau suderintos su Direktyvos 2007/64/EB apibrėžtimis. Tačiau atsižvelgiant į ribotą reglamento taikymo sritį, palyginti su Mokėjimo paslaugų direktyva, tam tikros apibrėžtys pritaikytos šio pasiūlymo poreikiams. 3 straipsnis. Mokėjimo paslaugų teikėjų pasiekiamumo atliekant kredito pervedimo operacijas reikalavimas sujungiamas su pasiekiamumo atliekant tiesioginio debeto operacijas reikalavimu, nustatytu Reglamento (EB) Nr. 924/2009 8 straipsnyje. 4 straipsnis. Techninė sąveika. Techninė sąveika būtina tam, kad mokėjimo schemos ir sistemos sklandžiai veiktų ir būtų užtikrinta jų sąveika visoje Sąjungoje taikant tuos pačius standartus, o rinkos dalyviams nebūtų techninių kliūčių vykdyti mokėjimus. 5 straipsnis ir priedas. Kredito pervedimo ir tiesioginio debeto operacijų techniniai reikalavimai. Nustatomi galutiniai perėjimo prie Sąjungos masto priemonių terminai įpareigojant mokėjimų sektorių privaloma tvarka naudoti tam tikrus svarbius standartus ir apibrėžiant techninius reikalavimus, taikomus ir mokėjimo paslaugų teikėjams, ir vartotojams. 6 straipsnis. Tarpbankinis mokestis už tiesioginio debeto operacijas. Išaiškinama, kad nuo 2012 m. spalio 31 d. nacionalinio ir tarptautinio tiesioginio debeto atveju negalima taikyti daugiašalių tarpbankinių mokesčių (DTM) už kiekvieną operaciją. Taip pat apibrėžiamos bendrosios (daugiašalių, dvišalių ir vienašalių) tarpbankinių mokesčių už R operacijas sąlygos, remiantis 2009 m. lapkričio 3 d. Komisijos paskelbtu darbiniu dokumentu „EB sutarties 81 straipsnio taikymas daugiašaliams tarpbankiniams mokėjimams SEPA tiesioginio debeto sistemoje“. 7 straipsnis. Išimtis. Taikoma vadinamiesiems seniesiems specializuotiems produktams, kurių po tinkamo pereinamojo laikotarpio taip pat reikėtų laipsniškai atsisakyti. 8 straipsnis. Mokėjimo prieinamumas. Šiuo principu užtikrinama, kad jei kredito pervedimas eurais arba tiesioginis debetas eurais priimamas tam tikroje šalyje, jis taip pat bus naudojamas pervedant lėšas į sąskaitą eurais arba iš jos tarpvalstybiniu mastu. 9 straipsnis. Kompetentingos institucijos. Kompetentingos institucijos įgaliojamos imtis būtinų priemonių, skirtų užtikrinti, kad būtų laikomasi šiame reglamente nustatytų įpareigojimų. 10 straipsnis. Sankcijos. Reikalaujama, kad valstybės narės suteiktų Komisijai išsamią informaciją apie taikomas sankcijas. 11 straipsnis. Neteisminio skundų nagrinėjimo ir teisių gynimo procedūros. Valstybės narės įpareigojamos įsteigti neteisminio teisių gynimo įstaigas ginčams pagal šį reglamentą spręsti. Taip pat reikalaujama, kad valstybės narės suteiktų Komisijai informaciją apie priemones, kurių buvo imtasi. 12–15 straipsniai. Deleguotų teisės aktų priėmimas. Suteikiama galimybė atnaujinti techninius reikalavimus. 16 straipsnis. Keitimo sąlyga. Nustatomas įpareigojimas teikti ataskaitas ir, jei reikėtų, pasiūlymus iš dalies keisti reglamentą. 17 straipsnis. Pereinamojo laikotarpio nuostatos. Užtikrinama, kad euro zonos valstybėms narėms būtų taikomi ankstesni galutiniai terminai, o euro zonai nepriklausančioms valstybėms narėms suteikiamas pereinamasis laikotarpis, atsižvelgiant į ribotą jų mokėjimų eurais operacijų apimtį. 2010/0373 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatomi kredito pervedimo ir tiesioginio debeto operacijų eurais techniniai reikalavimai ir iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 924/2009 (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą[10], teisės akto pasiūlymą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[11], atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę[12], atsižvelgdami į Europos centrinio banko nuomonę[13], laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: 1. Kad tinkamai veiktų vidaus rinka, būtina sukurti integruotą elektroninių mokėjimų eurais rinką, kurioje tarp nacionalinių ir tarptautinių mokėjimų nebūtų esminių skirtumų. Todėl įgyvendinant Bendros mokėjimų eurais erdvės (toliau – SEPA) projektą siekiama sukurti bendras Sąjungos masto mokėjimo priemones, kurios pakeistų esamas nacionalines mokėjimo priemones. Pradėjus taikyti atvirus ir bendrus mokėjimo standartus, taisykles ir praktiką ir integruotai vykdant mokėjimus SEPA turėtų suteikti Sąjungos piliečiams ir įmonėms galimybę naudotis saugiomis, patogiomis vartotojui ir patikimomis mokėjimo eurais paslaugomis už konkurencingą kainą. Baigus kurti SEPA taip pat būtų sukurtos palankios sąlygos didinti mokėjimo paslaugų konkurenciją ir netrukdomai kurti bei sparčiai visoje Sąjungoje diegti su mokėjimais susijusias inovacijas. Taigi dėl didesnės masto ekonomijos, didesnio veiklos efektyvumo ir didesnės konkurencijos elektroninio mokėjimo paslaugos turėtų sukurti geriausią įmanomą pagrindą mažinti kainas. Poveikis turėtų būti reikšmingas, ypač valstybėse narėse, kuriose mokėjimai palyginti brangūs. Todėl pereinant prie SEPA apskritai neturėtų didėti kainos mokėjimo paslaugų vartotojams, o juo labiau kitiems vartotojams. 2. Sėkmingo SEPA įgyvendinimo ekonominė bei politinė svarba ir reikšmė pinigų sistemai labai didelė. Šis tikslas visiškai atitinka strategiją „Europa 2020“, kuria siekiama pažangesnės ekonomikos, kurioje gerovė užtikrinama diegiant inovacijas ir veiksmingiau naudojant turimus išteklius. Europos Parlamentas 2009 m. kovo 12 d.[14] ir 2010 m. kovo 10 d.[15] rezoliucijose dėl SEPA įgyvendinimo ir Taryba 2009 m. gruodžio 2 d. priimtose išvadose[16] pabrėžė, kaip svarbu užtikrinti spartų perėjimą prie SEPA. 3. 2007 m. lapkričio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2007/64/EB dėl mokėjimo paslaugų vidaus rinkoje[17] numatytas aktualus teisinis pagrindas sukurti mokėjimų vidaus rinką, kurios esminis elementas yra SEPA. 4. 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 924/2009 dėl tarptautinių mokėjimų Bendrijoje, panaikinančiame Reglamentą (EB) Nr. 2560/2001[18], taip pat numatyta keletas priemonių sėkmingam SEPA įgyvendinimui palengvinti, kaip antai vienodo atlyginimo principo taikymas tarptautiniam tiesioginiam debetui. 5. Taip pat paaiškėjo, kad siekiant darniai pereiti prie Sąjungos masto kredito pervedimų ir tiesioginio debeto schemų Europos bankų sektoriaus paslaugų teikėjų ir vartotojų savireguliacijos pastangų dalyvaujant SEPA iniciatyvoje nepakanka. Be to, šiam savireguliacijos procesui netaikomi tinkami valdymo mechanizmai – tuo galima iš dalies paaiškinti lėtą paslaugų vartotojų perėjimą prie SEPA. Visais integruotos mokėjimo paslaugų rinkos privalumais bus galima pasinaudoti tik tuo atveju, jei prie Sąjungos masto kredito pervedimų ir tiesioginio debeto bus pereita greitai ir visapusiškai, kad būtų galima išvengti didelių išlaidų, patiriamų tuo pat metu naudojant ir „senuosius“, ir SEPA produktus. 6. Todėl reikėtų nustatyti taisykles, taikomas Sąjungoje vykdant visas kredito pervedimo ir tiesioginio debeto operacijas eurais. Tačiau šiuo etapu jų nederėtų taikyti operacijoms mokėjimo kortele, nes bendri Sąjungos mokėjimų kortele standartai dar tik rengiami. Šios taisyklės taip pat neturėtų būti taikomos pinigų perlaidoms, toje pačioje įstaigoje vykdomiems mokėjimams, didelės vertės mokėjimo operacijoms tarp mokėjimo paslaugų teikėjų ir mokėjimams mobiliaisiais telefonais, nes šios mokėjimo paslaugos nėra panašios į kredito pervedimus ir tiesioginį debetą. 7. Šiuo metu egzistuoja kelios mokėjimo priemonės (daugiausia skirtos naudoti mokant internetu), kurioms taip pat naudojamas tarptautinis banko sąskaitos numeris (IBAN) ir banko identifikavimo kodas (BIC) ir kurios grindžiamos kredito pervedimais ar tiesioginiu debetu, tačiau turi papildomų savybių. Numatoma, kad tos schemos bus naudojamos ne tik nacionaliniu mastu ir galėtų patenkinti naujoviškų, saugių ir pigių mokėjimo priemonių vartotojų paklausą. Kad tokios schemos nebūtų išstumtos iš rinkos, reglamentas dėl kredito pervedimui ir tiesioginiam debetui taikomų galutinių terminų turėtų būti taikomas tik kredito pervedimui arba tiesioginiam debetui, kuriuo grindžiama operacija. 8. Norint atlikti kredito pervedimą, gavėjo sąskaita turi būti prieinama. Todėl siekiant paskatinti sėkmingai diegti šias mokėjimo priemones, sąskaitų prieinamumo reikalavimą reikėtų nustatyti visos Sąjungos mastu. Kad padidėtų skaidrumas, taip pat reikėtų konsoliduoti tą reikalavimą ir Reglamente (EB) Nr. 924/2009 jau nustatytą sąskaitų prieinamumo atliekant tiesioginio debeto operacijas reikalavimą viename teisės akte. 9. Techninė sąveika – būtina konkurencijos sąlyga. Siekiant sukurti integruotą elektroninio mokėjimo eurais sistemų rinką, būtina užtikrinti, kad techninės kliūtys netrukdytų vykdyti kredito pervedimų ir tiesioginio debeto operacijų ir kad tos operacijos būtų atliekamos pagal schemą, kurios pagrindinių taisyklių laikosi dauguma mokėjimo paslaugų teikėjų iš daugumos valstybių narių, ir tos taisyklės būtų vienodos tiek tarptautinėms, tiek vien nacionalinėms kredito pervedimo ir tiesioginio debeto operacijoms. Kai parengiama ne viena, o kelios tokios schemos arba kai egzistuoja daugiau nei viena tokiems mokėjimams apdoroti skirta mokėjimo sistema, šios schemos ir sistemos turėtų būti sąveikios, kad visi vartotojai ir mokėjimo paslaugų teikėjai visoje Sąjungoje galėtų naudotis nenutrūkstamo mokėjimų eurais proceso privalumais. 10. Labai svarbu nustatyti techninius reikalavimus vienareikšmiškai nustatant savybes, kurias turi turėti Sąjungos masto mokėjimo schemos, parengtos pagal tinkamą veiklos valdymo tvarką, kad būtų užtikrinta sąveika. Tokie techniniai reikalavimai turėtų neriboti lankstumo ir inovacijų galimybių ir būti atviri bei neutralūs galimų naujų pakeitimų ir patobulinimų mokėjimų rinkoje atžvilgiu. Jie turėtų būti parengti atsižvelgiant į specialias kredito pervedimų ir tiesioginio debeto charakteristikas, visų pirma susijusias su mokėjimo pranešimo duomenų elementais. Tuose reikalavimuose, ypač dėl tiesioginio debeto, taip pat reikėtų numatyti priemones mokėjimo paslaugų vartotojų pasitikėjimui tokiomis mokėjimo priemonėmis stiprinti. 11. Techniniai standartai – tokių tinklų kaip Sąjungos mokėjimo rinka integravimo pagrindas. Nuo tam tikros datos reikėtų nustatyti privalomą reikalavimą visoms atitinkamoms operacijoms naudoti tarptautinių ar Europos standartizacijos institucijų parengtus standartus. Mokėjimų sektoriuje tai būtų IBAN, BIC ir finansinių paslaugų pranešimų standartas „ISO 20022 XML“. Todėl siekiant visoje Sąjungoje užtikrinti visišką sąveiką būtina, kad tuos standartus naudotų visi mokėjimo paslaugų teikėjai. Visų pirma pasitelkus visapusiškas informavimo priemones ir priemones, skirtas palankesnėms sąlygoms sudaryti, valstybėse narėse reikėtų skatinti, kai reikia, privaloma tvarka naudoti IBAN ir BIC, kad perėjimas prie Europos kredito pervedimų ir tiesioginio debeto būtų sklandus ir lengvas, ypač vartotojams. 12. Reikėtų nustatyti datas, iki kurių visos kredito pervedimo ir tiesioginio debeto operacijos turėtų atitikti tuos techninius reikalavimus, tačiau rinka turėtų likti atvira tolesnei plėtrai ir inovacijoms. 13. Siekiant atsižvelgti į kredito pervedimų ir tiesioginio debeto skirtumus, reikėtų nustatyti atskiras perėjimo datas. Sąjungos masto kredito pervedimai ir tiesioginis debetas nėra vienodai išplėtoti, nes tiesioginis debetas – gerokai sudėtingesnė priemonė nei kredito pervedimas, todėl pereinant prie Sąjungos masto tiesioginio debeto reikia gerokai daugiau išteklių, nei pereinant prie Sąjungos masto kredito pervedimų. 14. Siekiant mokėjimo paslaugų teikėjams sukurti neutralias konkurencijos sąlygas ir taip sukurti bendrąją tiesioginio debeto rinką, būtina reguliuoti daugiašalius tarpbankinius mokesčius (DTM) už tiesioginį debetą. Už kiekvieną tiesioginio debeto operaciją imant DTM ribojama gavėjo bankų konkurencija ir didėja mokesčiai, kuriuos tokie bankai taiko gavėjams, o tai lemia paslėptą kainų mokėtojams kėlimą. DTM už operaciją atveju nenustatyta jokių galimybių didinti efektyvumą arba tos galimybės ribotos, tačiau tokie mokesčiai už operacijas, kurios atmetamos, kurias atsisakoma vykdyti, kurios grąžinamos arba atšaukiamos, nes jų negalima tinkamai įvykdyti (R operacijos), galėtų padėti veiksmingai paskirstyti išlaidas bendrojoje rinkoje. Todėl siekiant sukurti veiksmingą Europos tiesioginio debeto rinką būtų naudinga uždrausti DTM už kiekvieną operaciją. Nepaisant to, reikėtų leisti R operacijas, jei laikomasi tam tikrų sąlygų. Bet kokiu atveju taisyklėmis neturėtų būti pažeidžiamas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 101 ir 102 straipsnių taikymas daugiašaliams tarpbankiniams mokesčiams už R operacijas. 15. Todėl galimybė taikyti DTM už kiekvieną operaciją nacionalinio ir tarptautinio tiesioginio debeto atveju turėtų būti suteikiama ribotam laikui, taip pat reikėtų nustatyti bendrąsias tarpbankinių mokesčių už R operacijas taikymo sąlygas. 16. Kai kuriose valstybėse narėse yra tam tikrų senųjų mokėjimo priemonių, kurios laikomos kredito pervedimais ar tiesioginiu debetu, bet dažnai dėl istorinių ar teisinių priežasčių turi labai specifinių savybių. Tokių produktų operacijų apimtis paprastai nedidelė, todėl juos būtų galima priskirti specializuotų produktų kategorijai. Tokiems specializuotiems produktams skirtas pereinamasis laikotarpis – pakankamai ilgas, kad perėjimo poveikis mokėjimo paslaugų vartotojams būtų kuo mažesnis, – turėtų padėti abiejų rinkos pusių atstovams pirmiausia sutelkti dėmesį į pagrindinių kredito pervedimų ir tiesioginio debeto pakeitimą ir taip suteikti galimybę anksčiau pasinaudoti galimais Sąjungos integruotos mokėjimų rinkos privalumais. 17. Kad mokėjimų vidaus rinka veiktų praktiškai, būtina užtikrinti, kad tokie mokėtojai kaip įmonės ar valdžios institucijos galėtų atlikti kredito pervedimus į mokėjimo sąskaitas, priklausančias gavėjams, kurių mokėjimo paslaugų teikėjai yra kitose valstybėse narėse ir yra pasiekiami pagal šį reglamentą. 18. Kompetentingoms institucijoms turėtų būti suteikti įgaliojimai, kad jos galėtų veiksmingai atlikti stebėsenos pareigas ir imtis visų būtinų priemonių siekdamos užtikrinti, kad mokėjimo paslaugų teikėjai laikytųsi šio reglamento. 19. Būtina, kad valstybės narės už šio reglamento pažeidimus nacionalinės teisės aktuose nustatytų veiksmingas, proporcingas ir atgrasančias sankcijas. 20. Tam, kad būtų užtikrinamos teisių gynimo galimybės, kai šis reglamentas taikomas neteisingai, valstybės narės turėtų sukurti tinkamas ir veiksmingas neteisminio skundų nagrinėjimo ir teisių gynimo procedūras bet kokiems dėl to kylantiems ginčams nagrinėti. 21. Pageidautina, kad Komisija pateiktų ataskaitą apie šio reglamento nuostatų veiksmingumą. 22. Komisija turėtų būti įgaliota pagal Sutarties 290 straipsnį priimti deleguotus teisės aktus dėl kredito pervedimų ir tiesioginio debeto techninių reikalavimų atnaujinimo. 23. Kadangi mokėjimo paslaugų teikėjai iš valstybių narių, nepriklausančių euro zonai, turės daugiau parengiamojo darbo, jiems turėtų būti leidžiama tam tikram laikui atidėti šių techninių reikalavimų taikymą. 24. Siekiant padidinti teisinį saugumą, Reglamento (EB) Nr. 924/2009 6 ir 7 straipsniuose nustatytus tarpbankinių mokesčių terminus reikėtų suderinti su šiame reglamente pateiktomis nuostatomis. 25. Todėl Reglamentas (EB) Nr. 924/2009 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas. 26. Pagal šį reglamentą tvarkant asmens duomenis taikoma 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo[19]. 27. 2010 m. liepos 8 d. ES ir JAV susitarimas dėl finansinių mokėjimų pranešimų duomenų tvarkymo ir perdavimo terorizmo finansavimo sekimo programos tikslais[20] neapima su SEPA mokėjimais ir pervedimais susijusių finansinių pranešimų. 28. Kadangi šio reglamento tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl siūlomo veiksmo masto ar poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis Dalykas ir taikymo sritis 29. Šiuo reglamentu nustatomos taisyklės, pagal kurias Sąjungoje atliekamos kredito pervedimo ir tiesioginio debeto operacijos eurais, kai tiek mokėtojo mokėjimo paslaugų teikėjas, tiek gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjas yra Sąjungoje arba kai vienintelis mokėjimo paslaugų teikėjas atliekant mokėjimo operaciją yra Sąjungoje. 30. Šis reglamentas netaikomas: a) mokėjimo paslaugų teikėjų vidinėms mokėjimo operacijoms, taip pat mokėjimo operacijoms tarp mokėjimo paslaugų teikėjų, kurias jie atlieka savo sąskaita; b) mokėjimo operacijoms, kurios apdorojamos ir už kurias atsiskaitoma per didelės vertės mokėjimo sistemas, kai pradinis mokėjimo iniciatorius ir galutinis gavėjas yra mokėjimo paslaugų teikėjas; c) mokėjimo kortele atliekamoms mokėjimo operacijoms, įskaitant pinigų išėmimą iš mokėjimo sąskaitos, jeigu jos nesibaigia kredito pervedimu ar tiesioginiu debetu į pagrindiniu banko sąskaitos numeriu (BBAN) arba tarptautiniu banko sąskaitos numeriu (IBAN) identifikuojamą mokėjimo sąskaitą arba iš jos; d) mokėjimo operacijoms naudojant bet kokias telekomunikacijų priemones, skaitmeninį ar IT prietaisą, jeigu jos nesibaigia kredito pervedimu ar tiesioginiu debetu į BBAN arba IBAN identifikuojamą mokėjimo sąskaitą arba iš jos; e) pinigų perlaidoms, kai lėšos gaunamos iš mokėtojo, neatidarant mokėjimo sąskaitų mokėtojo arba gavėjo vardu, vien tam, kad atitinkama suma būtų pervesta gavėjui ar kitam gavėjo vardu veikiančiam mokėjimo paslaugų teikėjui, ir (arba) kai tokios lėšos gaunamos gavėjo vardu ir tampa jam prieinamos. 31. Jei mokėjimo schemos yra pagrįstos kredito pervedimų ar tiesioginio debeto mokėjimo operacijomis, bet turi papildomų savybių, šis reglamentas taikomas tik pagrindiniams kredito pervedimams ar tiesioginio debeto operacijoms. 2 straipsnisApibrėžtys Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys: 32. kredito pervedimas – mokėjimo paslauga, kurią teikiant lėšos pervedamos į gavėjo mokėjimo sąskaitą, kai mokėjimo operaciją ar kelias mokėjimo operacijas inicijuoja mokėtojas, remdamasis savo mokėjimo paslaugų teikėjui duotu sutikimu; 33. tiesioginis debetas – mokėjimo paslauga, kurią teikiant lėšos nurašomos iš mokėtojo mokėjimo sąskaitos, kai mokėjimo operaciją inicijuoja gavėjas, remdamasis mokėtojo sutikimu; 34. mokėtojas – fizinis arba juridinis asmuo, kuris turi mokėjimo sąskaitą ir leidžia vykdyti mokėjimo nurodymą iš tos mokėjimo sąskaitos; 35. gavėjas – fizinis arba juridinis asmuo, kuris yra numatytas mokėjimo operacijos lėšų gavėjas; 36. mokėjimo sąskaita – vieno ar kelių mokėjimo paslaugų vartotojų vardu atidaryta sąskaita, naudojama mokėjimo operacijoms vykdyti; 37. mokėjimo sistema – lėšų pervedimo sistema, kuriai nustatyta formali standartizuota mokėjimo operacijų apdorojimo, tarpuskaitos ir (arba) atsiskaitymų tvarka ir bendros taisyklės; 38. mokėjimo schema – schemos dalyvių mokėjimams atlikti naudojamų taisyklių, procedūrų ir standartų rinkinys, atskirtas nuo bet kokios infrastruktūros ar mokėjimo sistemos, kuria tarpvalstybiniu mastu ir pačiose valstybėse narėse užtikrinamas jos veikimas; 39. mokėjimo paslaugų teikėjas – bet kurios Direktyvos 2007/64/EB 1 straipsnio 1 dalyje nurodytos kategorijos subjektas ir tos direktyvos 26 straipsnyje nurodyti juridiniai ir fiziniai asmenys, išskyrus Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/48/EB[21] 2 straipsnyje išvardytas institucijas, kurios naudojasi tuo, kad valstybė narė pagal Direktyvos 2007/64/EB 2 straipsnio 3 dalį taiko išimtį; 40. mokėjimo paslaugų vartotojas – fizinis arba juridinis asmuo, kuris naudojasi mokėjimo paslauga kaip mokėtojas ir (arba) gavėjas; 41. mokėjimo operacija – mokėtojo arba gavėjo inicijuotas veiksmas, kai lėšos pervedamos neatsižvelgiant į mokėtojo ir gavėjo pareigas, kuriomis grindžiama operacija; 42. mokėjimo nurodymas – mokėtojo arba gavėjo nurodymas savo mokėjimo paslaugų teikėjui įvykdyti mokėjimo operaciją; 43. tarpbankinis mokestis – mokėtojo mokėjimo paslaugų teikėjo ir gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjų mokamas mokestis už kiekvieną tiesioginio debeto operaciją; 44. daugiašalis tarpbankinis mokestis – tarpbankinis mokestis, dėl kurio sudarytas kolektyvinis mokėjimo paslaugų teikėjų susitarimas; 45. BBAN – mokėjimo sąskaitos numeris, kuriuo vienareikšmiškai identifikuojama individuali sąskaita valstybės narės mokėjimo paslaugų teikėjo įstaigoje ir kuris gali būti naudojamas tik nacionalinėms operacijoms; 46. IBAN – tarptautinis mokėjimo sąskaitos numeris, kuriuo vienareikšmiškai identifikuojama individuali sąskaita vienintelio valstybės narės mokėjimo paslaugų teikėjo įstaigoje ir kurio elementai nustatyti Tarptautinės standartizacijos organizacijos (ISO) standarte ISO 13616; 47. BIC – kodas, kuriuo vienareikšmiškai identifikuojamas mokėjimo paslaugų teikėjas ir kurio elementai nustatyti Tarptautinės standartizacijos organizacijos (ISO) standarte ISO 13616; 48. ISO 20022 XML standartas – Tarptautinės standartizacijos organizacijos (ISO) apibrėžtas elektroninių finansinių pranešimų rengimo standartas, apimantis fizinį mokėjimo operacijų pateikimą XML kalba, vadovaujantis Sąjungos masto mokėjimo operacijų schemų, kurioms taikomas šis reglamentas, veiklos taisyklėmis ir įgyvendinimo gairėmis. 3 straipsnisPasiekiamumas Mokėjimo paslaugų teikėjas, kuris yra pasiekiamas nacionalinėms kredito pervedimo arba tiesioginio debeto operacijoms (arba abiems) eurais atlikti tam tikroje mokėjimo sąskaitoje, pagal mokėjimo schemos taisykles turi būti pasiekiamas kredito pervedimo ir tiesioginio debeto operacijoms, inicijuotoms per bet kurioje valstybėje narėje esantį mokėjimo paslaugų teikėją, atlikti. 4 straipsnisSąveika 49. Mokėjimo paslaugų teikėjai kredito pervedimo ir tiesioginio debeto operacijas atlieka pagal mokėjimo schemą, kuri atitinka šias sąlygas: a) jos nacionalinio ir tarptautinio kredito pervedimo ir tiesioginio debeto taisyklės yra vienodos tarpvalstybiniu mastu ir pačiose valstybėse narėse; b) schemos dalyviai atstovauja daugumai mokėjimo paslaugų teikėjų daugumoje valstybių narių. 50. Mokėjimo sistemos ir, kai tinka, mokėjimo schemos yra techniškai sąveikios, o jų sąveika užtikrinama naudojant tarptautinių ar Europos standartizacijos institucijų parengtus standartus. 51. Techninės kliūtys netrukdo vykdyti kredito pervedimų ir tiesioginio debeto. 5 straipsnisKredito pervedimo ir tiesioginio debeto operacijų reikalavimai 52. Ne vėliau kaip iki [ įrašyti konkrečią datą – 12 mėnesių nuo šio reglamento įsigaliojimo] kredito pervedimai atliekami pagal priedo 1 ir 2 punktuose pateiktus techninius reikalavimus. 53. Ne vėliau kaip iki [ įrašyti konkrečią datą – 24 mėnesiai nuo šio reglamento įsigaliojimo] tiesioginis debetas atliekamas pagal 6 straipsnį ir priedo 1 ir 3 punktuose pateiktus techninius reikalavimus. 54. Nepaisydamos 1 ir 2 dalių, valstybės narės gali nustatyti ankstesnes datas, nei nurodyta 1 ir 2 dalyse. 55. Siekdama atsižvelgti į technikos pažangą ir pokyčius rinkoje, Komisija gali iš dalies keisti priedą. Tos priemonės priimamos deleguotais teisės aktais 12 straipsnyje nustatyta tvarka. 6 straipsnisTarpbankiniai mokesčiai už tiesioginio debeto operacijas 56. Nepažeidžiant 2 dalies, tiesioginio debeto operacijoms netaikomas joks daugiašalis tarpbankinis mokestis už kiekvieną tiesioginio debeto operaciją ar kitas sutartas atlygis, kurio tikslas ar poveikis yra lygiavertis. 57. Mokėjimo paslaugų teikėjų atliekamoms tiesioginio debeto operacijoms, kurių mokėjimo paslaugų teikėjas negali tinkamai įvykdyti, nes mokėjimo nurodymas atmetamas, jį atsisakoma vykdyti, jis grąžinamas arba atšaukiamas (R operacijos) gali būti taikomas daugiašalis tarpbankinis mokestis, jei laikomasi šių sąlygų: a) susitarimu siekiama veiksmingai priskirti išlaidas subjektui, dėl kurio atliekama R operacija, kartu atsižvelgiant į operacijos išlaidų egzistavimą ir vartotojų apsaugos tikslą; b) mokesčiai griežtai grindžiami išlaidomis; c) mokesčių lygis neviršija faktinių R operacijos tvarkymo išlaidų, kurias patiria panašus veiksmingiausias mokėjimo paslaugų teikėjas, kuris yra reprezentatyvi daugiašalio susitarimo šalis tiek operacijų apimties, tiek paslaugų pobūdžio atžvilgiu; d) taikant mokesčius pagal a, b ir c punktus užkertamas kelias mokėjimo paslaugų teikėjams iš atitinkamų mokėjimo paslaugų gavėjų imti papildomus mokesčius, susijusius su šiais tarpbankiniais mokesčiais dengiamomis išlaidomis; e) kolektyviniam susitarimui neturi būti jokios praktiškos ir ekonomiškai naudingos alternatyvos, kurią pasirinkus R operacijos būtų tvarkomos taip pat veiksmingai arba dar veiksmingiau už tokią pat arba mažesnę kainą vartotojams. Kai taikoma pirma pastraipa, apskaičiuojant R operacijos mokesčius atsižvelgiama tik į tų kategorijų išlaidas, kurios tiesiogiai ir aiškiai susijusios su R operacijos tvarkymu. Šios išlaidos tiksliai nustatomos. Išlaidų sumos analizė atskirai identifikuojant kiekvieną jų komponentą įtraukiama į kolektyvinį susitarimą, kad išlaidas būtų lengva patikrinti ir stebėti. 58. 1 dalis ir 2 dalies a, b ir d punktuose nustatytos sąlygos taip pat taikomos dvišaliams ir vienašaliams susitarimams, kurių tikslas ar poveikis lygiavertis. 7 straipsnisIšimtis 59. Valstybės narės gali leisti savo kompetentingoms institucijoms iki [ įrašyti konkrečią datą – 36 mėnesiai nuo šio reglamento įsigaliojimo] netaikyti visų arba kai kurių 5 straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse išdėstytų reikalavimų kredito pervedimo ir tiesioginio debeto operacijoms, kurių bendra rinkos dalis, remiantis Europos centrinio banko skelbiama oficialia metine mokėjimų statistika, sudaro mažiau nei 10 % viso kredito pervedimo ar tiesioginio debeto operacijų skaičiaus toje valstybėje narėje. 60. Valstybės narės gali leisti savo kompetentingoms institucijoms iki [ įrašyti konkrečią datą – 60 mėnesių nuo šio reglamento įsigaliojimo] netaikyti visų arba kai kurių 5 straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse išdėstytų reikalavimų toms mokėjimo operacijoms, kurios inicijuojamos naudojant mokėjimo kortelę prekybos vietoje ir kurios baigiasi tiesioginiu debetu iš BBAN arba IBAN identifikuojamos mokėjimo sąskaitos. 61. Jei valstybė narė leidžia savo kompetentingoms institucijoms taikyti 1 ir 2 dalyse numatytą išimtį, ji apie tai praneša Komisijai iki [ įrašyti konkrečią datą – 6 mėnesiai nuo šio reglamento įsigaliojimo]. Valstybės narės nedelsdamos praneša Komisijai apie bet kokius vėlesnius pokyčius. 8 straipsnis Mokėjimo prieinamumas 62. Mokėtojas, kuris naudoja kredito pervedimus lėšoms pervesti iš savo mokėjimo sąskaitos į kitas mokėjimo sąskaitas, atidarytas toje pačioje valstybėje narėje esančių mokėjimo paslaugų teikėjų įstaigose, neatsisako atlikti kredito pervedimų į mokėjimo sąskaitas, atidarytas kitoje valstybėje narėje esančių ir pagal 3 straipsnį pasiekiamų mokėjimo paslaugų teikėjų įstaigose. 63. Gavėjas, kuris naudoja tiesioginį debetą lėšoms gauti į savo mokėjimo sąskaitą iš kitų mokėjimo sąskaitų, atidarytų toje pačioje valstybėje narėje esančių mokėjimo paslaugų teikėjų įstaigose, neatsisako gauti lėšų tiesioginiu debetu iš mokėjimo sąskaitų, atidarytų kitoje valstybėje narėje esančių ir pagal 3 straipsnį pasiekiamų mokėjimo paslaugų teikėjų įstaigose. 9 straipsnisKompetentingos institucijos 64. Valstybės narės kompetentingomis institucijomis, atsakingomis už šio reglamento laikymosi užtikrinimą, paskiria valdžios institucijas arba įstaigas, kurios yra pripažintos nacionalinės teisės aktuose arba kurias pripažįsta valdžios institucijos, kurioms nacionaliniuose teisės aktuose šiuo tikslu suteikti aiškūs įgaliojimai, įskaitant nacionalinius centrinius bankus. Valstybės narės gali kompetentingomis institucijomis paskirti esamas įstaigas. 65. Valstybės narės praneša Komisijai apie 1 dalyje nurodytas kompetentingas institucijas iki [ įrašyti konkrečią datą – 6 mėnesiai nuo šio reglamento įsigaliojimo]. Jos nedelsdamos praneša Komisijai apie visus vėlesnius su tomis institucijomis susijusius pasikeitimus. 66. Valstybės narės užtikrina, kad 1 dalyje nurodytos kompetentingos institucijos turėtų visus savo pareigoms atlikti būtinus įgaliojimus. Jeigu klausimams, kuriuos apima šis reglamentas, spręsti valstybės narės teritorijoje yra daugiau negu viena kompetentinga institucija, tai valstybės narės užtikrina tų institucijų glaudų bendradarbiavimą, kad jos galėtų veiksmingai vykdyti atitinkamas savo pareigas. 67. Kompetentingos institucijos veiksmingai stebi, kaip laikomasi šio reglamento, ir imasi visų priemonių, kurių reikia norint užtikrinti tokį laikymąsi. 10 straipsnisSankcijos Valstybės narės ne vėliau kaip [ įrašyti konkrečią datą – 6 mėnesiai nuo šio reglamento įsigaliojimo] nustato sankcijų už šio reglamento pažeidimus taikymo taisykles ir imasi visų būtinų priemonių jų įgyvendinimui užtikrinti. Tokios sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios. Valstybės narės praneša apie tas nuostatas Komisijai ne vėliau kaip [ įrašyti konkrečią datą – 12 mėnesių nuo šio reglamento įsigaliojimo] ir nedelsdamos praneša jai apie bet kokius vėlesnius su jomis susijusius pakeitimus. 11 straipsnisNeteisminio skundų nagrinėjimo ir teisių gynimo procedūros 68. Valstybės narės nustato tinkamas ir veiksmingas neteisminio skundų nagrinėjimo ir teisių gynimo procedūras mokėjimo paslaugų vartotojų ir jų mokėjimo paslaugų teikėjų ginčams pagal šį reglamentą spręsti. Tais tikslais valstybės narės, kai tinkama, paskiria esamas įstaigas, arba įsteigia naujas įstaigas. 69. Valstybės narės praneša Komisijai apie 1 dalyje nurodytas įstaigas iki [ įrašyti konkrečią datą – 6 mėnesiai nuo šio reglamento įsigaliojimo]. Jos nedelsdamos praneša Komisijai apie visus vėlesnius su tomis įstaigomis susijusius pasikeitimus. 12 straipsnisDeleguotų įgaliojimų vykdymas 70. Įgaliojimai priimti 5 straipsnio 4 dalyje nurodytus deleguotus teisės aktus Komisijai suteikiami neribotam laikui. Kai to reikia dėl neišvengiamų skubos priežasčių, taikomas 15 straipsnis. 71. Priėmusi deleguotą teisės aktą, Komisija iškart vienu metu apie tą aktą praneša Europos Parlamentui ir Tarybai. 72. Įgaliojimai priimti deleguotus teisės aktus Komisijai suteikiami, jei laikomasi 13 ir 14 straipsniuose nustatytų sąlygų. 13 straipsnisĮgaliojimų atšaukimas 73. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kuriuo metu atšaukti 5 straipsnio 4 dalyje nurodytus įgaliojimus. 74. Institucija, kuri pradėjo vidaus procedūrą, kad nuspręstų, ar atšaukti įgaliojimus, prieš priimdama galutinį sprendimą per pagrįstą laikotarpį informuoja kitą instituciją ir Komisiją, nurodydama deleguotus įgaliojimus, kurie gali būti atšaukti, ir tokio atšaukimo priežastis. 75. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų delegavimas. Sprendimas įsigalioja nedelsiant arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis neturi poveikio jau galiojančių deleguotų teisės aktų galiojimui. Jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . 14 straipsnisPrieštaravimas dėl deleguotų teisės aktų 76. Europos Parlamentas ir Taryba prieštaravimą dėl deleguoto teisės akto gali pareikšti per du mėnesius nuo pranešimo dienos. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis gali būti pratęstas vienam mėnesiui. 77. Jei per šį laikotarpį nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų dėl deleguoto teisės akto, jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir įsigalioja jame nurodytą dieną. Deleguotas teisės aktas gali būti paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir įsigalioti anksčiau, nei baigiasi tas laikotarpis, jeigu tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba pranešė Komisijai, kad prieštarauti neketina. 78. Jei Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimus dėl deleguoto teisės akto, jis neįsigalioja. Prieštaraujanti institucija nurodo prieštaravimo dėl deleguoto teisės akto priežastis. 15 straipsnisSkubos procedūra 79. Pagal skubos procedūrą priimtas deleguotas teisės aktas įsigalioja nedelsiant ir taikomas, jei pagal 2 dalį nepareiškiama prieštaravimų. Teisės akto pranešime Europos Parlamentui ir Tarybai išdėstomos skubos procedūros taikymo priežastys. 80. Europos Parlamentas ir Taryba gali pareikšti prieštaravimus dėl deleguoto teisės akto per šešias savaites nuo pranešimo datos. Tokiu atveju aktas nustoja galioti. Prieštaraujanti institucija nurodo prieštaravimo dėl deleguoto teisės akto priežastis. 16 straipsnisPeržiūra Komisija ne vėliau kaip [ įrašyti konkrečią datą – 3 metai po įsigaliojimo] pateikia Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Europos centriniam bankui šio reglamento taikymo ataskaitą, prireikus – kartu su pasiūlymu. 17 straipsnisPereinamojo laikotarpio nuostatos 81. Mokėjimo paslaugų teikėjai, esantys valstybėje narėje, kurios valiuta nėra euro, 3 straipsnį įgyvendina ne vėliau kaip 2014 m. spalio 31 d. Tačiau, jei tokioje valstybėje narėje anksčiau nei 2013 m. lapkričio 1 d. įvedamas euro kaip tos valstybės valiuta, mokėjimo paslaugų teikėjai, esantys toje valstybėje narėje, įgyvendina 3 straipsnį per vienerius metus nuo tos dienos, kai atitinkama valstybė narė prisijungė prie euro zonos. 82. Mokėjimo paslaugų teikėjai, esantys valstybėje narėje, kurios valiuta nėra euro, 4 straipsnyje ir priedo 1 bei 2 punktuose pateiktus reikalavimus, keliamus kredito pervedimo operacijoms eurais, ir 4 straipsnyje ir priedo 1 bei 3 punktuose pateiktus reikalavimus, keliamus tiesioginio debeto operacijoms eurais, įvykdo ne vėliau kaip [ įrašyti konkrečią datą – 4 metai nuo šio reglamento įsigaliojimo]. Tačiau, jei tokioje valstybėje narėje anksčiau nei [ įrašyti konkrečią datą – 3 metai nuo šio reglamento įsigaliojimo] įvedamas euro kaip tos valstybės valiuta, mokėjimo paslaugų teikėjai, esantys toje valstybėje narėje, įvykdo tuos reikalavimus per vienerius metus nuo tos dienos, kai atitinkama valstybė narė prisijungė prie euro zonos. 18 straipsnisReglamento (EB) Nr. 924/2009 pakeitimas Reglamentas (EB) Nr. 924/2009 iš dalies keičiamas taip: 83. 6 straipsnyje žodžiai „anksčiau nei 2012 m. lapkričio 1 d.“ pakeičiami taip: „anksčiau nei [ įrašyti konkrečią datą – 24 mėnesiai nuo šio reglamento įsigaliojimo]“. 84. 7 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) 1 dalyje žodžiai „anksčiau nei 2012 m. lapkričio 1 d.“ pakeičiami taip: „anksčiau nei [ įrašyti konkrečią datą – 24 mėnesiai nuo šio reglamento įsigaliojimo]“; b) 2 dalyje žodžiai „anksčiau nei 2012 m. lapkričio 1 d.“ pakeičiami taip: „anksčiau nei [ įrašyti konkrečią datą – 24 mėnesiai nuo šio reglamento įsigaliojimo]“; c) 3 dalyje žodžiai „anksčiau nei 2012 m. lapkričio 1 d.“ pakeičiami taip: „anksčiau nei [ įrašyti konkrečią datą – 24 mėnesiai nuo šio reglamento įsigaliojimo]“. 85. 8 straipsnis išbraukiamas. 19 straipsnisĮsigaliojimas Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje Europos Parlamento vardu Tarybos vardu Pirmininkas Pirmininkas PRIEDAS TECHNINIAI REIKALAVIMAI (5 STRAIPSNIS) 86. Toliau pateikti techniniai reikalavimai taikomi ir kredito pervedimo , ir tiesioginio debeto operacijoms: 87. Mokėjimo paslaugų teikėjai ir mokėjimo paslaugų vartotojai mokėjimo sąskaitoms identifikuoti naudoja IBAN, neatsižvelgiant į tai, ar tiek mokėtojo mokėjimo paslaugų teikėjas, tiek gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjas arba vienintelis mokėjimo paslaugų teikėjas atliekant mokėjimo operaciją yra toje pačioje valstybėje narėje, ar vienas iš mokėjimo paslaugų teikėjų yra kitoje valstybėje narėje. 88. Mokėjimo paslaugų teikėjai, perduodami mokėjimo operacijas kitam mokėjimo paslaugų teikėjui arba mokėjimo sistemai, naudoja ISO 20022 XML standartu pagrįstus pranešimo formatus. 89. Kai mokėjimo paslaugų vartotojas inicijuoja arba gauna atskirus lėšų pervedimus, kurie siunčiant sugrupuojami, naudojami ISO 20022 XML standartu pagrįsti pranešimo formatai. 90. Mokėjimo paskirties duomenų lauke leidžiama įrašyti 140 ženklų. Pagal mokėjimo schemas gali būti leidžiama įrašyti daugiau ženklų, išskyrus atvejus, kai informacijai perduoti naudojamas prietaisas turi su perduodamų ženklų skaičiumi susijusių techninio pobūdžio apribojimų – tokiu atveju taikomas šis techninio pobūdžio apribojimas. 91. Mokėjimo paslaugų teikėjai visoje mokėjimo grandinėje perduoda visą nepakeistą mokėjimo nuorodos informaciją ir visus kitus duomenų elementus, pateikiamus pagal šio priedo 2 ir 3 punktus. 92. Kai duomenys įgyja elektroninę formą, visoje mokėjimo grandinėje turi būti užtikrintas visiškai automatinis elektroninis mokėjimo operacijų vykdymas visuose proceso etapuose (nuo pradžios iki pabaigos nenutrūkstamas apdorojimas), suteikiant galimybę visą mokėjimo procesą atlikti elektroniniu būdu be pakartotinių ar rankinių veiksmų. Kai įmanoma, tai taip pat taikoma išskirtiniam kredito pervedimo ir tiesioginio debeto operacijų tvarkymui. 93. Pagal mokėjimo schemas nenustatoma jokios minimalios kredito pervedimo ir tiesioginio debeto mokėjimo operacijos sumos. 94. Mokėjimo schemos neprivalo atlikti kredito pervedimo ir tiesioginio debeto operacijų, kurių suma viršija 999 999 999,99 EUR. 95. Be 1 punkte nurodytų reikalavimų, kredito pervedimo operacijoms taikomi šie reikalavimai: 96. Kredito pervedimus priimantis gavėjas savo mokėtojams praneša savo IBAN ir savo mokėjimo paslaugų teikėjo BIC kiekvieną kartą, kai prašoma atlikti kredito pervedimą. 97. Mokėtojas savo mokėjimo paslaugų teikėjui pateikia toliau nurodytus privalomus duomenų elementus, kurie mokėjimo grandine perduodami gavėjui, laikantis įpareigojimų, nustatytų nacionaliniuose teisės aktuose, kuriais įgyvendinama Direktyva 95/46/EB: i) mokėtojo vardą ir pavardę (pavadinimą) ir (arba) mokėtojo sąskaitos IBAN; ii) kredito pervedimo sumą; iii) gavėjo sąskaitos IBAN; iv) gavėjo vardą ir pavardę (pavadinimą); v) mokėjimo paskirties informaciją, jei pateikiama. 98. Mokėtojo mokėjimo paslaugų teikėjas gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjui papildomai pateikia šiuos privalomus duomenų elementus: i) mokėtojo mokėjimo paslaugų teikėjo BIC (jei mokėjimo paslaugų teikėjai, susiję su mokėjimo operacija, nesutaria kitaip); ii) gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjo BIC (jei mokėjimo paslaugų teikėjai, susiję su mokėjimo operacija, nesutaria kitaip); iii) mokėjimo schemos identifikavimo kodą; iv) atsiskaitymo už kredito pervedimą datą; v) mokėtojo mokėjimo paslaugų teikėjo kredito pervedimo pranešimo nuorodos numerį. 99. Be 1 punkte nurodytų reikalavimų, tiesioginio debeto operacijoms taikomi šie reikalavimai: 100. Tik kartą prieš pirmą tiesioginio debeto operaciją mokėtojas gavėjui praneša savo IBAN ir, kai taikoma, savo mokėjimo paslaugų teikėjo BIC. 101. Atlikdamas pirmą tiesioginio debeto operaciją ir vienkartines tiesioginio debeto operacijas, taip pat atlikdamas kiekvieną tolesnę tiesioginio debeto operaciją gavėjas savo mokėjimo paslaugų teikėjui siunčia sutikimo informaciją. Gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjas tokią sutikimo informaciją perduoda mokėtojo paslaugų teikėjui atliekant kiekvieną tiesioginio debeto operaciją. 102. Mokėtojas turi galimybę nurodyti savo mokėjimo paslaugų teikėjui nustatyti tam tikrą tiesioginio debeto lėšų surinkimo operacijos sumos limitą arba periodiškumą, arba juos abu. 103. Jei pagal mokėtojo ir gavėjo susitarimą teisė į lėšų grąžinimą nesuteikiama, mokėtojo mokėjimo paslaugų teikėjas, prieš nurašydamas lėšas iš mokėtojo sąskaitos, mokėtojo prašymu patikrina kiekvieną tiesioginio debeto operaciją siekdamas įsitikinti, kad pateiktos tiesioginio debeto operacijos suma lygi sutikime nurodytai sumai, remdamasis sutikimo informacija. 104. Mokėtojas turi galimybę nurodyti savo mokėjimo paslaugų teikėjui blokuoti bet kokį tiesioginį debetą į mokėtojo sąskaitą arba blokuoti bet kokį tiesioginį debetą iš vieno ar daugiau nurodytų gavėjų, arba leisti atlikti tiesioginį debetą tik iš vieno ar daugiau nurodytų gavėjų. 105. Sutikimas duodamas tiek gavėjui, tiek mokėtojo mokėjimo paslaugų teikėjui (tiesiogiai arba netiesiogiai per gavėją), o sutikimus ir informaciją apie vėlesnius jų pakeitimus ir (arba) panaikinimą saugo gavėjas arba trečioji šalis gavėjo vardu. 106. Gavėjas savo mokėjimo paslaugų teikėjui pateikia toliau nurodytus privalomus duomenų elementus, kurie mokėjimo grandine perduodami mokėtojui: i) tiesioginio debeto rūšį (pasikartojantis, vienkartinis, pirmas, paskutinis ar atšaukiamas); ii) gavėjo vardą ir pavardę (pavadinimą); iii) gavėjo mokėjimo sąskaitos, į kurią turi būti įskaitomos lėšos, IBAN; iv) mokėtojo vardą ir pavardę (pavadinimą); v) mokėtojo mokėjimo sąskaitos, iš kurios turi būti nurašomos lėšos, IBAN; vi) unikalų sutikimo identifikavimo numerį; vii) sutikimo pasirašymo datą; viii) lėšų surinkimo operacijos sumą; ix) unikalų sutikimo identifikavimo numerį, pateiktą pradinio gavėjo, kuris davė sutikimą (jei sutikimą perima kitas gavėjas, o ne tas, kuris davė sutikimą); x) gavėjo identifikatorių; xi) pradinio gavėjo, kuris davė sutikimą (jei sutikimą perima kitas gavėjas, o ne tas, kuris davė sutikimą), identifikatorių; xii) gavėjo mokėjimo paskirties informaciją, teikiamą mokėtojui, jei ji teikiama. 107. Gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjas mokėtojo mokėjimo paslaugų teikėjui papildomai pateikia šiuos privalomus duomenų elementus: i) gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjo BIC kodą (jei mokėjimo paslaugų teikėjai, susiję su mokėjimo operacija, nesutaria kitaip); ii) mokėtojo mokėjimo paslaugų teikėjo BIC kodą (jei mokėjimo paslaugų teikėjai, susiję su mokėjimo operacija, nesutaria kitaip); iii) pradinio mokėtojo vardą ir pavardę (pavadinimą) (jei nurodyta elektronine forma pateiktame sutikime); iv) pradinio mokėtojo identifikavimo kodą (jei nurodyta elektronine forma pateiktame sutikime); v) galutinio gavėjo vardą ir pavardę (pavadinimą) (jei nurodyta elektronine forma pateiktame sutikime); vi) galutinio gavėjo identifikavimo kodą (jei nurodyta elektronine forma pateiktame sutikime); vii) mokėjimo schemos identifikavimo kodą; viii) atsiskaitymo už lėšų surinkimo operaciją datą; ix) gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjo nuorodą, leidžiančią atpažinti lėšų surinkimo operaciją; x) sutikimo rūšį; xi) lėšų surinkimo operacijos įvykdymo datą. [1] http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P7-TA-2010-0057+0+DOC+XML+V0//EN. [2] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/111670.pdf. [3] Potenciali tiesioginė ir netiesioginė SEPA nauda viršija 300 mlrd. EUR per šešerius metus, darant prielaidą, kad perėjimas prie SEPA priemonių bus visapusiškas ir spartus. Žr. SEPA : potential benefits at stake , CapGemini , 2007 m.http://ec.europa.eu/internal_market/payments/docs/sepa/sepa-capgemini_study-final_report_en.pdf. [4] OL L 266, 2009 10 9, p. 11. [5] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2007:319:0001:01:EN:HTML. [6] Atsižvelgiant į strategiją „Europa 2020“, šis pasiūlymas nurodytas kaip viena iš pagrindinių „Skaitmeninės darbotvarkės“, (http://ec.europa.eu/information_society/digital-agenda/documents/digital-agenda-communication-en.pdf), kurią Komisija priėmė 2010 m. gegužę, iniciatyvų. [7] http://ec.europa.eu/internal_market/payments/docs/sepa/feedback_migration-2009_09_29_en.pdf. [8] Daugiašalis tarpbankinis mokestis yra suma, kurią gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjas sumoka mokėtojo mokėjimo paslaugų teikėjui kaip atlygį už kiekvieną tiesioginio debeto operaciją. [9] Daugiau informacijos ir visą šių dokumentų tekstą galima rasti http://ec.europa.eu/competition/sectors/financial_services/banking.html. [10] OL C , , p. . [11] OL C , , p. . [12] OL C , , p. . [13] OL C , , p. . [14] P6_TA(2009)0139. [15] P7_TA(2010)0057. [16] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/111670.pdf. [17] OL L 319, 2007 12 5, p. 1. [18] OL L 266, 2009 10 9, p. 11. [19] OL L 281, 1995 11 23, p. 31. [20] OL L 195, 2010 7 27, p. 1. [21] OL L 177, 2006 6 30, p. 1.