Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl Vokietijos 2012 m. nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Vokietijos stabilumo programos /* COM/2012/0305 final */





Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl Vokietijos 2012 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Vokietijos stabilumo programos EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį, atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1], ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį, atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją[2], atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas[3], atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas, atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę, pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, kadangi: (1) 2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Europos Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonomikos politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas; (2) 2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių[4], kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonomikos ir užimtumo politiką; (3) 2011 m. liepos 12 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl Vokietijos 2011 m. nacionalinės reformų programos ir pateikė savo nuomonę dėl atnaujintos 2011–2014 m. Vokietijos stabilumo programos; (4) 2011 m. lapkričio 23 d. Komisija patvirtino antrąją metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas antras ex ante ir integruoto politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“. 2012 m. vasario 14 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė įspėjimo sistemos ataskaitą[5], kurioje nustatė, kad Vokietija nėra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą; (5) 2012 m. kovo 2 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą, šalinti krizės sukeltas socialines pasekmes ir modernizuoti viešąjį administravimą; (6) 2012 m. kovo 2 d. Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias prie pakto „Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad juos būtų galima įtraukti į jų stabilumo arba konvergencijos programas ir nacionalines reformų programas; (7) 2012 m. balandžio 18 d. Vokietija pateikė savo 2012–2016 stabilumo programą, o 2012 m. balandžio 12 d. – savo 2012 m. nacionalinę reformų programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu; (8) remiantis pirmuoju 2012 m. Vokietijos pranešimu apie 2008–2011 m., kai buvo taikoma perviršinio deficito procedūra, deficito ir skolos statistiką, 2011 m. valdžios sektoriaus deficitas nesiekė Sutartyje nustatytos 3 % BVP pamatinės vertės. Be to, remiantis Komisijos 2012 m. pavasario prognoze, valdžios sektoriaus deficitas turėtų išlikti mažesnis už Sutartyje nustatytą pamatinę vertę, o prognozės laikotarpiu toliau mažėti. Todėl vadovaudamasi Stabilumo ir augimo pakto nuostatomis Komisija gegužės 30 d. priėmė rekomendaciją dėl Tarybos sprendimo, kuriuo panaikinamas sprendimas dėl susidariusio perviršinio deficito pagal Sutarties 126 straipsnio 12 dalį; (9) remdamasi stabilumo programos vertinimu pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Programos 2012–2013 m. projekcijos iš esmės atitinka Komisijos 2012 m. pavasario prognozę dėl ekonomikos augimo tempo, struktūros ir darbo rinkos pokyčių. Programos projekcijos, susijusios su ekonomikos augimu vėlesniais metais, iš esmės atitinka Komisijos numatytą Vokietijos potencialų augimo lygį vidutinės trukmės laikotarpiu. Programoje išdėstytos biudžeto strategijos tikslas – jau 2012 m. pasiekti vidutinės trukmės laikotarpio tikslą, o nuo 2014 m. pasiekti beveik subalansuotą valdžios sektoriaus biudžetą, 2011 metais – gerokai anksčiau nei 2013 m. terminas – pradedant nuo 1,0 % BVP valdžios sektoriaus deficito (mažesnio už Sutartyje nustatytą 3 % BVP pamatinę vertę). Programoje nurodytas ankstesnis vidutinės trukmės laikotarpio tikslas – 0,5 % BVP struktūrinis deficitas (arba menkas nukrypimas nuo 0,5 % BVP), kuris deramai atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus, kad deficitas neviršytų 0,5 % BVP. Gali kilti pavojus deficito ir skolos tikslų įgyvendinimui, ypač jei prireiktų papildomų finansų sektoriaus stabilizavimo priemonių. Remiantis (perskaičiuotu) struktūriniu deficitu[6], Vokietija planuoja per programos laikotarpį laikytis vidutinės trukmės laikotarpio tikslo, taip pat atsižvelgdama į rizikos vertinimą. Remiantis programoje pateikta informacija, taip pat atsižvelgiant į rizikos vertinimą, valdžios sektoriaus išlaidų augimo lygis, atsižvelgiant į diskrecines pajamų priemones, 2012 m. turėtų viršyti Stabilumo ir augimo pakte nustatytą išlaidų kriterijų, tačiau 2013 m. jis nebūtų viršytas. Numatoma, kad bendroji skola 2012 m. padidės 0,8 procentinio punkto iki 82,0 % BVP, o 2013 m. sumažės iki 80 % BVP ir vėliau toliau mažės. Po perviršinio deficito ištaisymo Vokietijoje šiuo metu yra pereinamasis laikotarpis ir, kaip nurodyta planuose, ji daro pakankamą pažangą siekdama laikytis Stabilumo ir augimo pakte nustatyto skolos mažinimo kriterijaus; (10) Federacinė Vyriausybė ėmėsi priemonių gerinti sveikatos priežiūrai skiriamų valstybės lėšų efektyvumą ir pateikė ilgalaikės priežiūros reformos pasiūlymą. Sveikatos priežiūros srityje reikia imtis papildomų priemonių siekiant suvaldyti numatomą tolesnį išlaidų didėjimą. Be to, pasiūlytos ilgalaikės priežiūros reformos nepakanka norint išspręsti tikėtino išlaidų didėjimo ateityje problemą. Dar galima pagerinti mokesčių sistemos veiksmingumą. Federacinė Vyriausybė gerai vykdo savo įsipareigojimą padidinti augimą skatinančias išlaidas švietimui ir moksliniams tyrimams. Tačiau svarbu, kad žemės ir savivaldybės, kurioms tenka didžiausia švietimui ir moksliniams tyrimams skiriamų išlaidų dalis, užtikrintų tinkamą ir veiksmingą lėšų panaudojimą šiose srityse. Pradėjus taikyti naująją konstitucinę „skolos stabdžio“ taisyklę Vokietijos fiskalinė sistema dar labiau sustiprėjo. Tačiau nepadaryta jokia didesnė pažanga įgyvendinant biudžeto taisyklę žemėse; (11) dėl didelės valstybės paramos finansų sektoriui, kartu su paties sektoriaus koregavimo pastangomis, ir teigiamo Vokietijos ekonomikos atsigavimo poveikio visas sektorius tapo stabilesnis. Nepaisant to, kad bendrai finansų sektorius yra gana stabilus ir nekilo kreditų krizė, vis dar esama trūkumų, visų pirma struktūrinių problemų kai kuriuose žemių bankuose: trūksta perspektyvaus verslo modelio, silpnos valdymo struktūros, pažeidžiamumas, atsiradęs dėl didelės priklausomybės nuo didmeninio finansavimo; (12) geri Vokietijos darbo rinkos rezultatai – didinamas užimtumas ir ribojamas nedarbas – ne visoms suinteresuotosioms šalims buvo vienodai naudingi, o didėjant našumui darbo užmokestis didėjo ne visada. Dėl didelio mokesčių pleišto – ypač dėl didelių socialinio draudimo įmokų – kylančios fiskalinės paskatos nedirbti ir toliau trukdo integracijai, pirmiausia mažai uždirbančių asmenų integracijai į darbo rinką. Dažnai dirbami smulkūs darbai, todėl įgyjama mažai teisių į pensiją. Taigi reikia gerinti perėjimą nuo smulkių darbų prie pastovesnių darbo sutarčių. Neseniai įgyvendinta darbo rinkos priemonių reforma turėtų būti paremtos užimtumo galimybes visiems. Didelis Vokietijos uždavinys – gerinti švietimo sistemos veiksmingumą ir socialiai pažeidžiamų asmenų mokymosi rezultatus. Vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu užtikrinant, kad netrūktų kvalifikuotos darbo jėgos, bus labai svarbu mažinti neigiamas demografinių pokyčių pasekmes galimam augimui. Susirūpinimą kelia mažas visą darbo dieną dirbančių moterų skaičius. Fiskalinės paskatos antrajam šeimoje uždirbančiam asmeniui nedirbti, visą dieną veikiančių vaikų priežiūros įstaigų ir visą dieną veikiančių mokyklų trūkumas kliudo moterims dalyvauti darbo rinkoje; (13) Vokietija tęsia esminę energetikos sistemos reformą. Bendros energetikos sistemos pertvarkymo ekonominės išlaidos turėtų būti kuo labiau apribotos, pagreitinant nacionalinių ir tarpvalstybinių tinklų plėtrą, nuolat didinant klimato ir atsinaujinančių energijos išteklių politikos ekonominį efektyvumą, imantis ryžtingų priemonių siekiant toliau skatinti energijos vartojimo efektyvumą ir didinant konkurenciją energijos rinkose. Atsižvelgiant į Vokietijos centrinę geografinę padėtį, Vokietijos geležinkelių sistema daro didelį poveikį visos Europos geležinkelių sistemai. Konkurencija krovinių ir keleivių vežimo geležinkeliais rinkose išlieka labai silpna, daugiausia dėl to, kad infrastruktūros valdytojų ir geležinkelius kontroliuojančiųjų bendrovių veikla realiai neatskirta. Nepaisant pastaraisiais metais padarytos pažangos, be kita ko, įgyvendinant Paslaugų direktyvą, kai kuriuose paslaugų sektoriuose (pvz., statybos) galima skatinti didesnę konkurenciją ir našumo didėjimą; (14) Vokietija prisiėmė tam tikrų įsipareigojimų pagal paktą „Euro plius“. Šie įsipareigojimai, taip pat 2011 m. prisiimti ir įgyvendinami įsipareigojimai yra susiję su užimtumo ir konkurencingumo gerinimu, viešųjų finansų tvarumo didinimu ir finansinio stabilumo stiprinimu. Komisija įvertino, kaip įgyvendinami pagal paktą „Euro plius“ prisiimti įsipareigojimai. Į šio vertinimo rezultatus buvo atsižvelgta rengiant rekomendacijas; (15) atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Vokietijos ekonominės politikos analizę. Ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Vokietijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos pagal Europos semestrą pateiktos 1–4 rekomendacijų punktuose toliau; (16) atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2012 m. Vokietijos stabilumo programą ir savo nuomonę[7] visų pirma pateikė 1 rekomendacijoje toliau, REKOMENDUOJA Vokietijai 2012–2013 m. imtis šių veiksmų: 1. Toliau įgyvendinti patikimą fiskalinę politiką, kad iki 2012 m. būtų pasiektas vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslas. Siekiant šio tikslo, įgyvendinti numatytą biudžeto strategiją, užtikrinant išlaidų kriterijaus laikymąsi ir pakankamą pažangą laikantis skolos mažinimo kriterijaus. Tęsti augimui palankų konsolidavimą, imantis papildomų priemonių gerinti sveikatos priežiūrai ir ilgalaikei priežiūrai skiriamų valstybės lėšų efektyvumą ir naudojant neišnaudotas mokesčių sistemos veiksmingumo didinimo galimybes; kiek įmanoma didinti augimą skatinančias išlaidas švietimui ir moksliniams tyrimams visuose valdžios lygmenyse. Visose žemėse baigti nuosekliai įgyvendinti skolos stabdžio taisyklę, užtikrinti savalaikes ir tinkamas stebėsenos procedūras ir koregavimo priemones. 2. Spręsti esamus finansų sektoriaus struktūrinius trūkumus, visų pirma toliau restruktūrizuojant žemių bankus (Landesbanken), kuriems reikalingas tinkamai finansuojamas gyvybingo verslo modelis, vengiant per didelio finansinio įsiskolinimo mažinimo. 3. Nedarant įtakos biudžetui sumažinti didelį mokesčių pleištą, ypač mažai uždirbantiems asmenims, ir toliau taikyti tinkamas aktyvinimo ir integracijos priemones, ypač ilgalaikiams bedarbiams. Sudaryti sąlygas darbo užmokesčiui augti priklausomai nuo našumo. Imtis priemonių, kuriomis būtų gerinami socialiai pažeidžiamų asmenų mokymosi rezultatai, visų pirma suteikiant lygias švietimo ir mokymosi galimybes. Palaipsniui šalinti fiskalines paskatas antrajam šeimoje uždirbančiam asmeniui nedirbti ir didinti galimybes naudotis visą dieną dirbančių vaikų priežiūros įstaigų ir mokyklų paslaugomis. 4. Toliau stengtis kuo labiau riboti bendras energetikos sistemos pertvarkymo ekonomines išlaidas, be kita ko, spartinant nacionalinių ir tarpvalstybinių elektros ir dujų tinklų plėtrą. Taikant institucinę struktūrą geležinkelių rinkose užtikrinti veiksmingą konkurenciją. Imtis priemonių siekiant labiau skatinti konkurenciją paslaugų sektoriuose, įskaitant laisvąsias profesijas ir kai kuriuos amatus, ypač statybos sektorių. Priimta Briuselyje Tarybos vardu Pirmininkas [1] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. [2] COM(2012) 305 final. [3] P7_TA(2012) 0048 ir P7_TA(2012) 0047. [4] 2012 m. balandžio 26 d. Tarybos sprendimas 2012/238/ES. [5] COM(2012) 68 final. [6] Pagal ciklą pakoreguotas balansas (atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones), Komisijos tarnybų perskaičiuotas remiantis programoje pateikta informacija ir taikant bendrai sutartą metodiką. [7] Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.