LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 255/66

Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė dėl Komisijos komunikato Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui bei Regionų komitetui „Naujoji universitetų modernizavimo partnerystė. ES forumas „Universitetų ir įmonių dialogas““

(COM(2009) 158 galutinis)

(2010/C 255/12)

Pranešėjas Brendan BURNS

Komisija, vadovaudamasi Europos bendrijos steigimo sutarties 262 straipsniu, 2009 m. balandžio 2 d. nusprendė pasikonsultuoti su Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu dėl

Komisijos komunikato Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui bei Regionų komitetui „Naujoji universitetų modernizavimo partnerystė. ES forumas „Universitetų ir įmonių dialogas““

COM(2009) 158 galutinis.

Užimtumo, socialinių reikalų ir pilietybės skyrius, kuris buvo atsakingas už Komiteto darbo šiuo klausimu organizavimą, 2009 m. spalio 15 d. priėmė savo nuomonę. Pranešėjas Brendan Burns.

458-ojoje plenarinėje sesijoje, įvykusioje 2009 m. gruodžio 16–17 d. (2009 m. gruodžio 17 d. posėdis), Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas priėmė šią nuomonę 60 narių balsavus už, 12 – prieš ir 11 susilaikius.

1. Rekomendacijos

1.1 EESRK mano, kad kai kalbant apie aukštojo mokslo įstaigas naudojamas terminas „universitetai“, neatsižvelgiant į jų pavadinimus ar statusą valstybėse narėse, kyla neaiškumų. Tuo tarpu užsibrėžus tikslą skatinti aukštojo mokslo įstaigų ir įmonių partnerystę, reikia aiškiai nurodyti, kuriose srityse šią partnerystę tikslinga plėtoti, ir abiem šalims palikti teisę nuspręsti, kada ji abipusiai naudinga. Todėl EESRK siūlo naudoti platesnį terminą „aukštojo mokslo įstaigos“ ir jį taikyti forumo pavadinime.

1.2 Europos Komisijos komunikate bei ES universitetų (aukštojo mokslo įstaigų) ir įmonių dialogui plėtoti skirtame forume daugiausia dėmesio reikia skirti aiškiai apibrėžtam bendradarbiavimui ir veiksmams, o tai būtina iš anksto išsamiai aptarti atsižvelgiant į dabartinę krizę, dėl kurios tampa neaišku, ar įmonės bus pajėgios tiesiogiai investuoti į būsimus diplomuotus specialistus (turint omenyje tolimesnę perspektyvą). Forumas turėtų tapti vieta, kur būtų apibrėžiamas ilgalaikis visuotinis interesas švietimo ir darbo rinkos raidos srityse.

1.3 Šiuo tikslu būtų pageidautina konsultuotis su socialiniais partneriais ir pilietinės visuomenės atstovais. Bendradarbiavimas su įmonėmis ir forumo kūrimas turi būti prasmingas – tai neturėtų būti menkavertis mechanizmas, kuriuo būtų siekiama tik dabartinei universiteto veiklai gauti daugiau pinigų. Minėtas bendradarbiavimo ir forumų kūrimo procesas taip pat neturėtų tapti priemone, kuri įmonėms leistų „komanduoti“ aukštojo mokslo įstaigoms.

1.4 EESRK siūlytų universitetams ir įmonėms siekti lygiavertiškesnės partnerystės, kad permainas skatintų abi pusės ir kiekviena įneštų savo svarų indėlį, pripažintų savo skirtingus tikslus ir socialinius uždavinius bei nustatytų bendradarbiavimo sritis ir sąlyčio taškus (1).

1.5 Kalbant apie mokymąsi visą gyvenimą, pirmiausia, pasitelkus empirinius tyrimus, reikėtų išsiaiškinti, kuo įmonės užsiima ir kokių pasiekė rezultatų, o tada forume bus galima nustatyti profesinio švietimo ir mokymo tikslus.

1.6 Įmonių pareiga – apibrėžti, kas jau yra daroma darbo vietoje ir ką dar reikėtų padaryti; šio proceso metu būtina atsižvelgti į darbuotojų mokymosi visą gyvenimą poreikius.

1.7 Galimybė dalyvauti mokymosi visą gyvenimą programose turi būti sudaryta neatsižvelgiant į asmens akademinius pasiekimus ar įgytas konkrečias kvalifikacijas. Mokymosi visą gyvenimą turinys turi atitikti realius darbuotojų ir jų darbovietės poreikius. Visi darbovietėje organizuojami mokymai turėtų būti orientuojami į rezultatus. Kvalifikacijų įgijimas neturėtų būti pagrindiniu mokymosi visą gyvenimą tikslu.

1.8 Versle nieko nėra vertingesnio už praktinę patirtį. Todėl forume reikėtų siūlyti, kaip akademinės bendruomenės atstovai galėtų įgyti vertingos darbo patirties ir didelėse, ir mažose įmonėse. Šioje srityje jau sukaupta daug patirties ir reikėtų išnagrinėti gerosios praktikos pavyzdžius.

1.9 Reikėtų skatinti forume aktyviau dalyvauti mažąsias ir vidutines įmones (MVĮ) ir labai mažas įmones.

1.10 Forumo darbui reikalinga praktiškesnė MVĮ apibrėžtis. Siūlytume jas skirstyti taip:

Įmonės kategorija Darbuotojų skaičius Vidutinė <100 Maža <20 Labai maža <5

2. Esamos padėties apžvalga

2.1 Siekiant bendrųjų Lisabonos strategijos tikslų švietimas ir mokymas pripažinti esminiu veiksniu. Kad Europos visuomenė išliktų ir galėtų konkuruoti naujosios globalizuotos ekonomikos sąlygomis, jos piliečiai turi būti verslesni. Šiuo tikslu reikia spręsti Europos švietimo sistemos modernizavimo klausimą ir pripažinti, kad viena iš svarbiausių šio proceso varomųjų jėgų yra universitetai ir įmonės.

2.2 Didelės tarptautinės bendrovės ir universitetai, mokslinių tyrimų organizacijos ir įmonės jau yra užmezgusios partnerystės ryšių. Tarp gerų naujo pobūdžio bendradarbiavimo ir partnerystės pavyzdžių paminėtinos bendros technologijų iniciatyvos, Europos technologijų platformos, kompetencijos grupės ir naujai įsteigtas Europos inovacijų ir technologijų institutas. Tenka apgailestauti, kad tokiais tvirtais ryšiais dar negali pasigirti aukštojo mokslo įstaigos ir labai mažos bei mažosios ir vidutinės įmonės.

2.3 Aukštojo mokslo pasaulis ir akademinės bendruomenės vaidmuo keičiasi. Kad geriau suprastumėme kaip, reikėtų atlikti naujo pobūdžio tyrimų. Europoje kuriant „žinių visuomenę“ didelė atsakomybė tenka universitetams, todėl iš neseniai atliktų tyrimų matyti, kad didėjant mūsų į universitetus sudėtiems lūkesčiams, universitetams darosi vis sunkiau išlaikyti pusiausvyrą/: norima, kad universitetai atliktų daugiau mokslinių tyrimų, būtų konkurencingi ir rentabilūs ir kad kartu mokytų daugiau studentų labiau atsižvelgdami į jų individualius poreikius ir išlaikytų auštą mokymo lygį. Taigi universiteto misija tapo miglota ir iškilo pavojus, kad jis gali prarasti savo kaip žinių kūrėjo ir skleidėjo vaidmenį (2).

2.4 2006 m. gegužės mėn. Komisijos komunikate dėl aukštojo mokslo modernizavimo (3) tvirtinama, kad verslas turi teikti pagalbą trijose srityse:

— valdymo: verslo modelius būtų galima pritaikyti universiteto sistemai,

— finansavimo: įmonės galėtų prisidėti ir prie švietimo, ir prie mokslinių tyrimų finansavimo,

— mokymo planų: studentai turėtų įgyti tokį išsilavinimą, kad galėtų prisitaikyti prie dabartinių ir būsimų darbo rinkos poreikių. Šiame procese turi dalyvauti ir įmonės – jos turėtų siūlyti studentams darbo vietas, kurios padėtų jiems pereiti nuo studijų prie darbo. Įmonės turi būti skatinamos sudaryti savo darbuotojams sąlygas per visą profesinės veiklos laikotarpį toliau mokytis ir atnaujinti savo įgūdžius.

2.5 2008 m. Komisija sukūrė universitetų ir įmonių bendradarbiavimui skirtą universitetų ir įmonių forumą, kurio tikslas – padėti universitetams „geriau ir sparčiau prisitaikyti prie rinkos poreikių ir plėtoti mokslines ir technologines žinias skatinančią partnerystę“.

2.6 Forumo dalyvės – aukštojo mokslo įstaigos, bendrovės, verslo asociacijos, tarpinės organizacijos ir valdžios institucijos. Forumas sudarė sąlygas keistis gerąja praktika, svarstyti visiems aktualias problemas ir kartu ieškoti galimų sprendimų.

3. Svarbiausios Komisijos pasiūlymo nuostatos

3.1 Komisija pripažįsta, kad universitetai ir įmonės turėtų glaudžiau bendradarbiauti. Taigi reikalingos specialios priemonės, kurios padėtų valstybėms narėms modernizuoti savo aukštojo mokslo sistemas.

3.2 Komunikatu siekiama šių tikslų:

— aptarti pirmaisiais forumo veiklos metais sukauptą patirtį ir kitą susijusią Europos lygmens veiklą, universitetų ir įmonių bendradarbiavimo iššūkius ir kliūtis. Komisijos tarnybų darbiniame dokumente šis aspektas aptariamas plačiau,

— pateikti tolesnės forumo veiklos pasiūlymų,

— nustatyti konkrečius tolesnius universitetų ir įmonių bendradarbiavimo stiprinimo veiksmus.

3.3 Pagrindinės ataskaitos išvados, kurios turės įtakos forumo darbui:

— norint universitetuose plėtoti verslumo kultūrą, reikia iš esmės pakeisti universitetų valdymą ir vadovavimą jiems,

— verslumo ugdymas turėtų būti visapusiškas ir prieinamas visiems tuo besidomintiems visų sričių studentams,

— į verslumo ugdymo procesą universitetai turėtų įtraukti verslininkus,

— dėstytojams turėtų būti sudaryta galimybė mokytis dėstyti verslumą ir geriau pažinti verslo pasaulį,

— universitetai ir valstybinės mokslinių tyrimų organizacijos turėtų parengti aiškią ilgalaikę intelektinės nuosavybės teisių valdymo strategiją,

— reikia spręsti specifines su universitetais norinčių bendradarbiauti MVĮ problemas,

— mokymosi visą gyvenimą aspektas turi būti visapusiškai integruotas į universitetų strategijas ir misiją,

— įgūdžių atnaujinimas ir gerinimas turi būti laikomi naudingais ir pripažįstami darbo rinkoje ir darbdavių,

— mokymosi visą gyvenimą koncepcija turi būti plėtojama bendradarbiaujant su įmonėmis – patiems universitetams jos sukurti ir įgyvendinti nepavyks,

— reikėtų nacionaliniu ir regioniniu lygmenimis sudaryti tokias sąlygas, kurios padėtų universitetams bendradarbiauti su įmonėmis,

— universitetų ir įmonių bendradarbiavimas turėtų būti įtvirtintas institucijų strategijose; vadovavimas ir veiksmingas žmogiškųjų išteklių valdymas – lemiami šio proceso veiksniai.

3.4 Kad diskusijos apie pirmiau išvardytus tikslus vyktų sklandžiau, Komisija planuoja ES forumo „Universitetų ir įmonių dialogas“ susitikimus rengti plenarinių posėdžių ir teminių seminarų forma. Rekomenduojama sukurti ir specialią interneto tinklavietę. Be to, bus stengiamasi paskatinti dialoge dalyvauti nacionalinės ir regionų valdžios institucijas, taip pat dalyvius iš ES nepriklausančių šalių.

3.5 Komisija, remdamasi forumo veiklos rezultatais, ketina analizuoti, kokios galėtų būti naujos universitetų ir įmonių, ypač MVĮ, struktūruotos partnerystės formos, ir išnagrinėti, kaip šias partnerystės formas būtų galima paremti iš ES programų. Komisija taip pat planuoja aiškintis, ar nebūtų galima dialogo su įmonėmis išplėsti ir į jį įtraukti kitus švietimo ir mokymo sektorius.

4. EESRK bendrosios pastabos ir komentarai

4.1 EESRK palankiai vertina Europos Komisijos pastangas gerinti aukštojo mokslo įstaigų ir įmonių santykius. Tačiau apgailestaujame, kad komunikato turinyje neįžvelgiame beveik nieko naujo, o tik patvirtinama ankstesniuose dokumentuose išsakyta kritika ir daromos tos pačios išvados: „susiduriame su sunkumais ir kažkaip turime juos spręsti.“ Vis dėlto Komisijos komunikate siūlomos kai kurios priemonės aukštojo mokslo įstaigų ir įmonių bendradarbiavimui gerinti, tačiau siūloma tai daryti vienašališkai, būtent universitetai turėtų perimti įmonių valdymo struktūras, sudaryti palankesnes sąlygas tiesiogiai dalyvauti jų veikloje verslo atstovams, įvesti verslumo dėstymą ir t. t. (žr. 3.3 punktą).

4.2 EESRK kritiškai vertina tai, kad komunikate dėstomas požiūris yra pernelyg teorinis, o rekomendacijos kiek miglotos ir jas galima visaip interpretuoti. Šiame dokumente vartojama „universitetų“ sąvoka reiškia visas aukštojo mokslo įstaigas, nepriklausomai nuo jų pavadinimo ir statuso valstybėse narėse, todėl kelia painiavą. Skirtingos aukštojo mokslo įstaigos įmonėms siūlo skirtingas paslaugas. Įstaigos, kurių specializacija – mokymą orientuoti į įgūdžius, siūlo kitokius produktus nei tos, kurių siūlomas kursas skirtas plėsti žinias. Pavyzdžiui, pagrindinė tradicinių universitetų, kuriuose vyrauja humanitariniai ir socialiniai mokslai bei fundamentiniai moksliniai tyrimai, funkcija turėtų būti žinių kūrimas ir kultūrinis tęstinumas.

4.3 Dauguma darbdavių supranta, kuo universitetinis išsilavinimas skiriasi nuo kitų tolesnio švietimo formų. Jų manymu, universiteto absolventas įgyja gilių savo specialybės žinių. Mokslo laipsniai, darbdavių manymu, greičiau rodo žmogaus galimybes, bet ne jo kompetenciją, tuo tarpu jie norėtų, kad aukštojo mokslo ir profesinės kvalifikacijos reikštų, kad žmogus yra kompetentingas atlikti darbą. Nei komunikatas, nei Komisijos tarnybų darbo dokumentas šiems klausimams nesuteikia aiškumo.

4.4 EESRK yra žinomos vadinamojo universitetų korporatizavimo problemos. Mūsų nuomone, iš JAV perimtas ir Europai primestas švietimo sistemos modelis Europai netiks. Europos universitetams reikia ieškoti kitokių būdų bendrauti su įmonėmis ir gerinti savo paslaugas, kvalifikacijas ir darbo rezultatus nepakenkiant savo esminiams gebėjimams vykdyti mokslinius tyrimus, kurie yra būtini, kad Europos Sąjunga išsilaikytų pasaulinės konkurencijos sąlygomis.

4.5 Šiandieninės ekonomikos sąlygomis visos Europos aukštojo mokslo įstaigos turi labiau orientuotis į vartotoją ir daugiau galvoti apie savo sąnaudas ir naudą visuomenei. Norint padėti aukštojo mokslo įstaigoms įgyvendinti šį naują reikalavimą, universitetų ir įmonių forumas turėtų tapti puikiais partneriais. Vis dėlto reikėtų apibrėžti „vartotojo“ sampratą tiek visuotinio intereso, tiek konkrečių studentų požiūriu.

4.6 Pasikeitus prioritetams, universitetai patirs papildomų finansinių sąnaudų. Reikėtų gerai apgalvoti labai svarbų klausimą – kiek rinka gali lemti mokslo prioritetus? Jei bus besąlygiškai orientuojamasi tik į konkurencingumą ir verslą, gali susiaurėti mokymo planų turinys, mokslinių tyrimų sritys ir ne tik tai. Kad tokia tendencija jau yra, liudija visame pasaulyje pastebimas kai kurių klasikinių disciplinų nykimas. Šis procesas (4) palietė ne tik humanitarinius mokslus, tačiau ir tokius klasikinius mokslus kaip chemija, fizika ir matematika, taip pat ekonomiką ir kitus socialinius mokslus.

4.7 Komisija savo komunikate teigia, kad pagrindinis visų rekomendacijų tikslas yra paversti Europos universitetus „lemiama varomąja jėga Europai siekiant tapti pasaulyje pirmaujančia žiniomis grindžiama ekonomika ir visuomene“. Galbūt šis tikslas ir sveikintinas, tačiau kelia susirūpinimą tai, kad „varomosios jėgos“ vaidmuo numatytas tik universitetams. EESRK norėtų lygiavertės įmonių ir universitetų partnerystės, kad ir universitetai, ir įmonės pripažintų savo stipriąsias ir silpnąsias puses ir kaip lygūs partneriai inicijuotų permainas. Norėtųsi, kad įmonės dalytųsi savo praktine patirtimi ir žiniomis apie rinką, o universitetai siūlytų savo protus ir intelektinę paramą. EESRK primena, kad minėto Europos siekio varomoji jėga apima ir daug kitų veiksnių, ne tik įmones ir aukštojo mokslo įstaigas. Šį siekį reikia įtvirtinti Europos ir valstybių narių daugelio sričių politikoje ir ypač svarbu pelnyti visuomenės pritarimą švietimui ir kovai su nedarbu.

4.8 EESRK pripažįsta, kad mokymo turinį reikia derinti su įsidarbinimo galimybėmis ir palankiai vertina tai, kad darbo dokumente kalbama apie „rezultatus“ (5.2, 5.2.3 ir 5.5.5 punktai), tačiau ir toliau laikosi nuomonės, kad tai negali būti vienintelis universiteto vaidmuo. Vis dėlto mums kelia abejonių, kaip šie rezultatai bus apibrėžiami, kas juos apibrėš ir kaip profesinį ugdymą ir mokymą bei profesines kvalifikacijas bus galima įtraukti į galutinį universitetinio mokymo ir kvalifikacijų bei profesinio mokymo ir kvalifikacijų modelį. Tam, kad profesinis ugdymas ir darbdavių, ypač mažųjų ir vidutinių bei labai mažų įmonių, poreikiai derėtų tarpusavyje, mūsų nuomone, labai svarbu šiuos rezultatus apibrėžti, tačiau pastebi, kad atsižvelgiant į mokymo trukmę ir besikeičiantį nesuderintų Europos darbo rinkų pobūdį, sunku bus užtikrinti, kad mokymas sutaptų su darbu įmonėje. Su verslu susijusias disciplinas studijuojantiems studentams ar absolventams universitetai turi suteikti būtinas teorines žinias, kad jie galėtų priimti besikeičiančio verslo pasaulio keliamus iššūkius.

4.9 Įmonėms ir piliečiams aktualus mokymosi visą gyvenimą klausimas, tačiau komunikate neužsimenama apie lygias teises mokytis visą gyvenimą. Ši problema ypač aktuali tiems, kas neturi universitetinio išsilavinimo. Akivaizdu, kad jei nebus specialių rekomendacijų, asmenys, kurie universitete jau yra įgiję kvalifikacinį ar mokslo laipsnį, sulauks daugiau pagalbos ir galės daugiau mokytis, o tie, kurie universitetinio išsilavinimo neturės, negalės dalyvauti universitetų ar universitetų kuruojamose mokymosi visą gyvenimą programose.

4.10 Iš pasiūlymų susidaro įspūdis, kad Komisijai pakaks surengti keletą susitikimų su darbdaviais ir akademine bendruomene ir ji jau žinos, kokiose srityse trūksta kvalifikuotų darbuotojų. Paradoksalu, kad Komisija, primygtinai siūlanti atlikti kuo daugiau mokslinių tyrimų, nerekomenduoja mokslinėmis priemonėmis tiksliai nustatyti, kokiose srityse kokių įgūdžių trūksta, ir padėti parengti reikalingus ugdymo ir mokymo planus, kurie leistų šiuos trūkumus pašalinti. Sukūrus aukštojo mokslo įstaigų ir didelių bendrovių, pvz., asociacijas, būtų galima nustatyti, kokių kvalifikacijų absolventai yra realiai reikalingi, kad būtų galima geriau patenkinti verslo poreikius. Be to, tokios asociacijos galėtų padėti absolventams tose bendrovėse įsidarbinti.

4.11 Konkrečių faktų ypač trūksta mokymosi visą gyvenimą srityje. Pasitelkus sukauptą patirtį reikėtų išsiaiškinti ir aiškiai apibrėžti, kuo įmonės užsiima ir ką reikia nuveikti. Kai šie dalykai bus tiksliai suformuluoti, reikėtų atitinkamai pakreipti mokymą ir tolesnes kvalifikacijas, kad būtų pasiekta numatytų rezultatų. Kadangi verslo rezultatus apibrėžti reikėtų dėl praktinių priežasčių, labai svarbu, kad tikslų kūrimo ir apibrėžimo procese dalyvautų ir įmonės. Suinteresuotųjų subjektų informavimas bus itin svarbus. Pavyzdžiui, kai yra žinoma, kad kuriam nors sektoriui labai trūksta darbuotojų (pvz., jūrininko profesiją turinčių asmenų), reikėtų galimus „studentus“ informuoti apie universitetus (nacionalinius ar Europos), kuriuose rengiami labai įvairūs ir kartais labai aukštos kvalifikacijos šios srities specialistai.

4.12 Komisijos komunikate (2 punkte) teigiama: „į universitetų ir įmonių bendradarbiavimo procesą įtraukiamos dvi savo kultūra, vertybėmis ir misija gana smarkiai besiskiriančios bendruomenės.“ Toliau smulkiai aiškinama, kaip tarp šių dviejų bendruomenių kuriami partnerystės ryšiai, ir pripažįstama, kad „bendradarbiavimo lygis (lyginant šalis, universitetus ir disciplinas) labai nevienodas. Be to, tokio bendradarbiavimo poveikis abiejų sektorių valdymui ir organizacinei kultūrai yra gana menkas. Tik nedaugelis universitetų turi bendradarbiavimo su įmonėmis strategiją, kuri veiktų visos institucijos mastu, o ją turintieji susitelkę vos keliose valstybėse narėse.“

4.13 Šis teiginys apibendrina vieną svarbiausių universitetų ir įmonių bendradarbiavimo problemų: daugelis seno tipo universitetų beveik, o gal net visiškai, nesistengia suprasti verslo principų, vertybių ir motyvacijos ir mano, kad savo supratimą turi keisti ne universitetai, o įmonės. Tikram bendradarbiavimui reikia, kad verslo atstovai atsižvelgtų į specifinį universitetų vaidmenį ir kitokius jų uždavinius visuomenės atžvilgiu, taip pat ir į tai, kad aukštojo mokslo įstaigos teikia naudą verslui visų pirma netiesioginiais kanalais. Kol šis klausimas nebus išspręstas, vargu ar bus naudingos rekomendacijos, kaip universitetai ir įmonės turėtų bendradarbiauti.

4.14 Iš šio teiginio ryškėja ir kita problema – universitetai šiuo metu bendradarbiauja su didelėmis, paprastai tarptautinėmis įmonėmis, apie kurių pasiekimus socialinėje ir ekonominėje srityje yra gerai žinoma. Peršasi klausimas: kaip mažosios ir vidutinės arba labai mažos įmonės gali tikėtis padaryti įtaką universitetams, jei iki šiol tai sunkiai sekėsi didelėms bendrovėms? Apie šią problemą užsimenama 3.3 punkte: „reikia spręsti specifines su universitetais norinčių bendradarbiauti MVĮ problemas.“ Tačiau nepateikiama jokių praktinių pasiūlymų, kaip šiuos sunkumus įveikti ir rasti sprendimą.

4.15 Visame dokumente niekur nerasime aiškaus MVĮ apibrėžimo. Komunikate šis terminas minimas devynis kartus, poveikio vertinime – dešimt, o Komisijos tarnybų darbo dokumente – 76 kartus. Iš Komisijos dokumentų susidaro įspūdis, kad apibrėžtis taikytina ne mažosioms įmonėms, o toms, kuriose dirba daugiau nei 200 darbuotojų ir kurių apyvarta yra didesnė nei 10 mln. eurų. Europos Komisija mažąsias ir vidutines įmones apibrėžia taip:

Įmonės kategorija Darbuotojų skaičius Metinė apyvarta Bendras metinis balansas Vidutinė <250 50 mln. EUR arba 43 mln. EUR Maža <50 10 mln. EUR arba 10 mln. EUR Labai maža <10 2 mln. EUR arba 2 mln. EUR

Toks apibrėžimas aukštojo mokslo įstaigoms arba forumui nėra parankus, jei norėdami išsiaiškinti, kokia įmonė laikytina MVĮ, jie turi pasitelkti metinės apyvartos duomenis. Mūsų nuomone, dabartinės MVĮ apibrėžtys trukdo susirasti verslo partnerių. Todėl norėtųsi, kad MVĮ apibrėžtis būtų paprastesnė ir atspindėtų tikrovę.

4.16 Teiginį, kad „verslumo stiprinimas“ turėtų būti numatytas visoje švietimo sistemoje, reikia išsamiai išnagrinėti ir pagrįsti konkrečias pavyzdžiais. EESRK vis tik baiminasi, kad forumas – ne visai tinkama vieta šiam labai plačiam klausimui svarstyti. Poreikis ugdyti vaikų kūrybiškumą ir kitus gebėjimus, kuriuos jie vėliau panaudos profesiniame gyvenime, ir poreikis suaugusiesiems būti versliais savo darbe (kalbant visų pirma apie mokymąsi visą gyvenimą) yra du skirtingi dalykai.

4.17 Įmonėms kelia susirūpinimą tai, kad „verslumas“ tampa nauja aukštojo mokslo mados tendencija. Žinoma, universitetai tikrai skatina verslumą ir padeda jam skleistis, tačiau pastaruoju metu ši tendencija pasiekė tokį mastą, kad žmonės mokomi būti verslininkais. Pasaulio ekonomikos forume (Naujos bangos verslininkų ugdymas, 2009 m. balandžio mėn.) skelbiama: „Didžioji dalis to, ką girdite apie verslumą, yra netiesa. Jis neturi magiškų galių, nėra mįslingas ir neturi nieko bendro su genais. Tai – disciplina ir jos, kaip bet kurio kito dalyko, išmokstama.“ Manome, kad pastarojo meto universitetų pasinėrimas į šią sritį yra iš esmės ydingas. Universitete galima išmokti verslo principų: apskaitos, rinkodaros ir vadybos, tačiau joks žmogus, net universiteto profesorius, negali išmokyti, kaip įvertinti ir prisiimti finansinę ir asmeninę riziką, kuri pernelyg dažnai nepaklūsta jokiems logikos dėsniams.

4.18 EESRK atkreipia dėmesį į savo nuomonę dėl mokslo įstaigų ir darbdavių partnerystės (5), kurioje taip pat numatoma keletas iniciatyvų šiuo klausimu.

5. Pastabos dėl Komisijos tarnybų darbo dokumento

5.1 EESRK nuomone, Komunikate (2 punktas) nurodytas darbo dokumentas menkai tepapildo pagrindiniame komunikato tekste išsakytas mintis. Jei jau kalbėti atvirai, darbo dokumentas tik įneša painiavos, nes jame daromos prielaidos ir nėra jokių ar beveik jokių įrodymų, kurie pagrįstų daromas išvadas.

5.2 Akivaizdu, kad darbo dokumentas parengtas iš universitetų perspektyvos: ko universitetai turėtų imtis, kad bendradarbiaudami su įmonėmis gautų naudos. Toks požiūris mums neatrodo teisingas, nes dėmesys nėra tolygiai paskirstytas, kaip to reikalautų forumo principai. Ribos tarp universitetų, tolesnio švietimo ir kitų mokslo įstaigų yra labai neaiškios, taip pat neaišku, kas dokumentu siūloma: visus universitetus paversti profesinio mokymo įstaigomis ar visas profesinio mokymo įstaigas universitetais.

5.3 EESRK nuomone, rengiant šį darbo dokumentą nepasinaudota gera proga, jame nesiūlomos platesnės verslo perspektyvos, nekeliami mažosioms ir vidutinėms įmonėms aktualūs klausimai.

2009 m. gruodžio 17 d., Briuselis Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkas Mario SEPI

(1) Žr. 2009 m. lapkričio 4 d. EESRK nuomonę „Universitetai Europai“, pranešėjas Joost van IERSEL (OL C 128, 2010 5 18, p. 48.) ir 2009 m. vasario 26 d. nuomonę dėl „Mokslinių tyrimų organizacijų, pramonės ir MVĮ bendradarbiavimo ir žinių perdavimo – svarbios išankstinės inovacijų sąlygos“, pranešėjas Gerd Wolf (OL C 218, 2009 9 11).

(2) Europos mokslo fondas, 2008 m.Higher Education Looking Forward: An Agenda for Future Research („Aukštojo mokslo perspektyvos: būsimų mokslinių tyrimų darbotvarkė“), John Brennan, Jürgen Enders, Christine Musselin, Ulrich Teichler and Jussi Välimaa.

(3) 2006 m. gegužės 10 d. Komisijos komunikatas Tarybai ir Europos Parlamentui Universitetų modernizavimo plano įgyvendinimo rezultatai: švietimas, moksliniai tyrimai ir naujovės, COM(2006) 208 galutinis.

(4) Wilshire, Bruce. 1990. The Moral Collapse of the University: Professionalism, Purity and Alienation, Albany: State University of New York Press; Readings, Bill. 1996. The University in Ruins. Cambridge, Harvard University Press.

(5) 2009 m. kovo 24 d. priimta EESRK nuomonė, pranešėjas Henri Malosse (OL C 228, 2009 9 22, p. 9.)