LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 380/1

KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI IR AUDITO RŪMAMS

2015 m. Europos Sąjungos konsoliduotosios metinės ataskaitos

(2016/C 380/01)

TURINYS

FINANSINĖS ATASKAITOS APTARIMAS IR ANALIZĖ 2

KONSOLIDUOTŲJŲ ATASKAITŲ PASTABA 25

KONSOLIDUOTOSIOS FINANSINĖS ATASKAITOS IR AIŠKINAMOSIOS PASTABOS 26

BALANSAS 27

FINANSINĖS VEIKLOS ATASKAITA 28

PINIGŲ SRAUTŲ ATASKAITA 29

GRYNOJO TURTO POKYČIŲ ATASKAITA 30

FINANSINIŲ ATASKAITŲ PASTABOS 31

SUVESTINĖS BIUDŽETO VYKDYMO ATASKAITOS IR AIŠKINAMOSIOS PASTABOS 100

FINANSINĖS ATASKAITOS APTARIMAS IR ANALIZĖ

2015 FINANSINIAI METAI

Reikėtų atkreipti dėmesį, kad skaičius suapvalinant iki milijonų eurų kai kurių šiose lentelėse pateikiamų finansinių duomenų suma gali būti netiksli.

1. ES – institucinis valdymas ir procesai

ES grindžiama teisinės valstybės principais. Vadinasi, visų ES veiksmų pamatas – Sutartys, kurioms laisva valia ir demokratiškai pritarė visos ES valstybės narės. ES institucinė sistema – unikali:

— Sąjungos piliečiai tiesiogiai renka Europos Parlamento (EP) narius;

— plataus masto ES prioritetus nustato Europos Vadovų Taryba, vienijanti nacionalinio ir ES lygmens vadovus;

— valstybių narių Vyriausybėms atstovaujama Europos Sąjungos Taryboje (toliau – Taryba);

— ES, kaip visumos, interesus gina Europos Komisija (toliau – Komisija), kurios pirmininką renka EP, o narius siūlo nacionalinės Vyriausybės bendru sutarimu su išrinktuoju pirmininku ir balsuodamas bendrai tvirtina EP.

ES veikia pagal nuosavą teisinę santvarką, kuri nepriklauso tarptautinei teisei ir sudaro ES valstybių narių teisinių sistemų neatsiejamą dalį. ES teisinė santvarka yra grindžiama nuosavais teisės šaltiniais. Dėl įvairaus šių šaltinių pobūdžio reikėjo nustatyti jų hierarchiją. Šios hierarchijos viršuje yra pirminės teisės aktai, t. y. Europos Sąjungos sutartis, Sutartis dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV), Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija, kitos sutartys ir protokolai. Po jų pirmumas teikiamas ES sudarytiems tarptautiniams susitarimams, bendriesiems teisės principams ir antrinės teisės aktams, grindžiamiems Sutartimis.

ES organizacinį valdymą vykdo institucijos, tarnybos ir kitos ES įstaigos, nurodytos finansinių ataskaitų aiškinamųjų raštų 9 pastaboje. Pagrindinės institucijos, atsakingos už politikos formavimą ir sprendimų priėmimą, yra EP, Europos Vadovų Taryba, Europos Sąjungos Taryba ir Komisija.

2. Pagrindiniai politiniai ES tikslai

2010 m. kovo 3 d. Komisija pasiūlė strategiją „Europa 2020“ – 10 metų ES ekonomikos gaivinimo strategiją. Ja siekiama „pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo“, užtikrinant geresnį nacionalinės ir Europos politikos koordinavimą. Buvo susitarta, kad iki 2020 m. pabaigos ES turi pasiekti keletą pagrindinių tikslų. Jie susiję su užimtumu, tyrimais ir plėtra, klimatu ir energetika, švietimu, socialine įtrauktimi ir skurdo mažinimu. Remiantis šiuo ribotu ES lygio tikslų rinkiniu kiekvienoje ES šalyje nustatomi nacionaliniai tikslai, atsižvelgiant į skirtingą jų padėtį ir aplinkybes.

Europa nustatė naujas priemones ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui skatinti. Šioms sritims yra skirtos 7 pavyzdinės iniciatyvos:

— Europos skaitmeninė darbotvarkė;

— Inovacijų sąjunga;

— Judus jaunimas;

— Tausiai išteklius naudojanti Europa;

— Globalizacijos eros pramonės politika;

— Naujų įgūdžių ir darbo vietų kūrimo darbotvarkė; ir

— Europos kovos su skurdu platforma.

Įgyvendindamos kiekvieną iš šių iniciatyvų, tiek ES, tiek nacionalinės valdžios institucijos turi koordinuoti dedamas pastangas, kad jų veiksmai papildytų vieni kitus.

2014 m. lapkričio mėn. darbą pradėjusi Komisija nustatė šias 10 iniciatyvų (iki 2019 m.), kuriomis toliau įgyvendinama strategija „Europa 2020“:

— Naujas postūmis darbo vietų kūrimui, ekonomikos augimui ir investicijoms Pagrindinė ES iniciatyva šioje srityje yra Europos strateginių investicijų fondas (ESIF), sukurtas drauge su EIB grupe. Jo paskirtis – padėti įveikti esamą investicijų trūkumą ES sutelkiant privačiojo sektoriaus lėšas strateginėms investicijoms finansuoti tokiose svarbiausiose srityse kaip infrastruktūra, švietimas, tyrimai ir inovacijos, atsinaujinančioji energija bei rizikos finansai mažosiomis įmonėms. Tikimasi, kad papildomas valstybių narių finansavimas, nacionaliniai skatinamojo finansavimo bankai ir privatūs investuotojai iš viso sutelks 315 mlrd. EUR investicijų ES.

— Atspari energetikos sąjunga ir perspektyvi klimato kaitos politika ES jau seniai yra įsipareigojusi prisidėti prie tarptautinių pastangų spręsti klimato kaitos problemą ir jaučia pareigą rodyti pavyzdį aktyviai formuodama politiką savo viduje. Europos lygmeniu, vykdant Europos klimato kaitos programą (EKKP), pradėtas rengti išsamus politinių priemonių, skirtų mažinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimą, rinkinys. ES nusistatė šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimo laipsniško mažinimo tikslus iki 2050 m. Pagrindiniai klimato ir energetikos srities tikslai nustatyti 2020 m. klimato kaitos ir energetikos dokumentų rinkinyje ir 2030 m. klimato ir energetikos politikos strategijoje. Šie tikslai nustatyti taip, kad ES prasidėtų transformacija siekiant mažo anglies dioksido kiekio technologijų ekonomikos, kaip išsamiai nustatyta Konkurencingos mažo anglies dioksido kiekio technologijų ekonomikos sukūrimo iki 2050 m. plane. Savo pažangą mažinant šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimą ES seka vykdydama reguliarią stebėseną ir teikdama ataskaitas. ES aktyviai dalyvavo tarptautinėje veikloje siekiant visuotinio susitarimo dėl klimato. Prie Kioto protokolo prisijungus tik nedaugeliui šalių ir nepavykus susitarti 2009 m. Kopenhagoje, ES telkė plačią išsivysčiusių ir besivystančių šalių koaliciją, palaikančią plataus užmojo siekį, ir tai lėmė sėkmingą 2015 m. gruodžio mėn. Paryžiaus klimato kaitos konferencijos (COP 21) rezultatą. Šioje konferencijoje 195 šalys pirmą kartą istorijoje priėmė visuotinį, teisiškai privalomą susitarimą dėl klimato. ES buvo pirmoji iš stipriausios ekonomikos šalių 2015 m. kovo mėn. paskelbusi apie savo įnašą pagal naująjį susitarimą. Ji jau ėmėsi veiksmų, kad įgyvendintų tikslą iki 2030 m. sumažinti išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį ne mažiau kaip 40 %.

— Nauja migracijos politika Vienas iš politinių dabartinės Komisijos prioritetų yra migracija. Pagrindinis Europos migracijos darbotvarkės tikslas – visapusiškai spręsti migracijos klausimą. Pirmoje šios darbotvarkės dalyje apibrėžiamos nedelsiant taikytinos priemonės, kad būtų išvengta žmonių aukų ir būtų sustiprinti ekstremaliųjų situacijų sprendimo mechanizmai. Tai bus daroma stiprinant pajėgumus jūroje, kad būtų gelbstimos gyvybės, kovojant su neteisėtai žmones gabenančių asmenų tinklais, reaguojant į didelius atvykstančiųjų srautus ES viduje ir naudojant ES operatyvines ir finansines priemones siekiant padėti pasienio valstybėms narėms. Pirmas Komisijos žingsnis 2015 m. – taisomieji biudžetai, kuriais skirta papildomų lėšų – žr. 6 skirsnį. Be to, reikia iš naujo suformuoti ilgalaikę migracijos politiką, grindžiamą keturiais ramsčiais: 1) neteisėtos migracijos paskatų mažinimu, 2) gyvybių gelbėjimu ir išorės sienų apsauga, 3) stipria bendra prieglobsčio politika ir 4) nauja teisėtos migracijos politika.

— Stipresnė ir teisingesnė vidaus rinka Bendroji rinka yra vienas iš didžiausių Europos laimėjimų ir brangiausias jos turtas vis didesnės globalizacijos laikais. Ji yra varomoji jėga kuriant stipresnę ir teisingesnę ES ekonomiką. Suteikdama galimybę laisvai judėti asmenims, prekėms, paslaugoms ir kapitalui, ji atveria naujas galimybes piliečiams, darbininkams, įmonėms ir vartotojams; taip kuriamos naujos darbo vietos ir skatinamas augimas – būtent to skubiai reikia Europai. Per labiau integruotas ir gilesnes kapitalo rinkas daugiau finansavimo bus nukreipta į įmones, visų pirma MVĮ, ir į infrastruktūros projektus. Didesnis darbuotojų judumas leis žmonėms laisviau judėti ten, kur jų įgūdžiai yra reikalingi. O kova su mokesčių vengimu ir mokestiniu sukčiavimu užtikrins, kad visi sąžiningai mokėtų savo dalį.

— Bendrosios skaitmeninės rinkos dokumentų rinkinys Internetas ir skaitmeninės technologijos keičia mūsų pasaulį. Tačiau egzistuojančios interneto kliūtys reiškia, kad piliečiai negali įsigyti prekių ir paslaugų, ribojamos interneto bendrovių ir veiklą pradedančių įmonių perspektyvos, o įmonės ir Vyriausybės negali visapusiškai pasinaudoti skaitmeninių priemonių teikiamais pranašumais. Todėl reikia, kad ES bendroji rinka būtų pritaikyta prie skaitmeninės eros – reikia šalinti reguliavimo apribojimus, o 28 nacionalines rinkas turi pakeisti viena bendra rinka. ES ekonomikai tai galėtų duoti naudos už 415 mlrd. EUR per metus ir būtų sukurta šimtai tūkstančių naujų darbo vietų.

— Teisingumo ir pagrindinių teisių sritis ES – ne vien bendroji prekių ir paslaugų rinka. Europiečiai puoselėja vertybes, išvardytas ES Sutartyse ir Pagrindinių teisių chartijoje. Kovodama su terorizmu, prekyba žmonėmis, kontrabanda ir elektroniniais nusikaltimais ES turi niekada nepamiršti šių vertybių. Tai turėtų palengvinti gyvenimą europiečiams, kurie mokosi, dirba ar tuokiasi kitose ES šalyse. Todėl vienas iš pagrindinių tikslų yra nutiesti tiltus tarp skirtingų nacionalinių teisinių sistemų visoje ES. Sukūrus vientisą Europos teisingumo erdvę be sienų bus užtikrinta, kad piliečiai galėtų naudotis apibrėžtomis teisėmis visame žemyne.

— Svarbesnis vaidmuo pasaulio arenoje Kad galėtų veiksmingai reaguoti į pasaulines problemas, įskaitant krizes kaimynystėje, puoselėti savo vertybes ir prisidėti prie taikos ir gerovės pasaulyje, ES reikia stiprios bendros užsienio politikos.

— Subalansuotas ES ir JAV laisvosios prekybos susitarimas ES veda derybas dėl plataus užmojo subalansuoto prekybos ir investicijų susitarimo su JAV. Transatlantinė prekybos ir investicijų partnerystė (TPIP) sukurs naujų prekybos ir investicijų galimybių didelėms bei mažoms įmonėms ir naujų darbo vietų. Vartotojų naudai sumažės kainos ir padidės pasirinkimas, kartu išlaikant ES aukštus vartotojų apsaugos, socialinių teisių ir aplinkosaugos taisyklių standartus. Ji taip pat sustiprins Europos įtaką pasaulyje formuodama pasaulinę prekybą, puoselėdama jos vertybes ir pritraukdama daugiau investicijų.

— Demokratinių pokyčių sąjunga 2014 m. siūlydamos kandidatą į Komisijos pirmininko postą ES šalys pirmą kartą turėjo atsižvelgti į rinkimų rezultatus. Nors tai ir svarbus žingsnis, jis tik pirmasis iš daugelio, kurių reikia, kad Europos Sąjunga taptų demokratiškesnė ir artimesnė piliečiams. Europiečiai turi teisę žinoti, su kuo susitinka Komisijos nariai ir Komisijos darbuotojai, Europos Parlamento nariai ir Tarybos atstovai vykstant teisėkūros procesui. Komisija pasiryžusi iš esmės atnaujinti santykius su Europos Parlamentu, taip pat artimiau bendradarbiauti su valstybių narių parlamentais.

— Stipresnė ekonominė ir pinigų sąjunga – tolesnės pastangos skatinti ekonominį stabilumą ir pritraukti investuotojus į Europą. Komisijos veikla baigiant kurti Ekonominę ir pinigų sąjungą paremta penkių pirmininkų pranešimu, kuriame nustatytos keturios sritys, kuriose reikia imtis veiksmų. Penkių pirmininkų pranešimas yra valstybių narių, susijusių ES institucijų ir 5 pirmininkų daugkartinių konsultacijų rezultatas.

3. ES biudžetas – nuo parengimo iki įvykdymo patvirtinimo

3.1. Biudžetas ir finansavimas

Daugiametėje finansinėje programoje (DFP) suformuluoti ES politiniai tikslai ir nustatytos didžiausios metinės sumos (viršutinės ribos) ES išlaidoms apskritai ir pagrindinėms išlaidų kategorijoms. Visų išlaidų kategorijų viršutinių ribų suma yra įsipareigojimų asignavimų viršutinė riba. Iš ES biudžeto visoje Europos Sąjungoje finansuojama įvairių sričių politika ir programos. Remdamasi daugiametėje finansinėje programoje EP ir Tarybos nustatytais prioritetais, Komisija vykdo specialias konkrečios srities programas, veiklą ir projektus. Komisijos parengtą biudžetą paprastai gruodžio mėn. viduryje tvirtina EP ir Taryba, laikydamiesi SESV 314 straipsnyje nustatytos procedūros. Pagal biudžeto subalansuotumo principą visos įplaukos turi būti lygios visoms atitinkamų finansinių metų išlaidoms (mokėjimų asignavimams).

ES finansavimas yra dviejų pagrindinių kategorijų: nuosavų išteklių įplaukos ir įvairios įplaukos. Nuosavus išteklius galima suskirstyti į tradicinius nuosavus išteklius (kaip antai muitai), nuosavus išteklius iš pridėtinės vertės mokesčio (PVM) ir išteklius iš bendrųjų nacionalinių pajamų (BNP). Įvairios įplaukos, gaunamos iš ES veiklos (pavyzdžiui, konkurencijos bylų baudos), paprastai sudaro mažiau nei 10 % visų įplaukų. Nuosavų išteklių įplaukos sudaro didžiausią dalį ES finansavimo ir ES jas gauna automatiškai, kad galėtų finansuoti savo biudžetą nelaukdama vėlesnio nacionalinių valdžios institucijų sprendimo. Visa biudžetui finansuoti reikalingų nuosavų išteklių suma nustatoma iš visų išlaidų atėmus įvairias įplaukas. Bendra nuosavų išteklių suma negali viršyti 1,23 % ES BNP.

Paprastai, savo biudžetui finansuoti ES neleidžiama skolintis kapitalo rinkose arba finansų įstaigose.

3.2. Kaip valdomas ir naudojamas ES biudžetas?

Pirminės veiklos išlaidos

ES veiklos išlaidos priskiriamos įvairioms DFP išlaidų kategorijoms ir gali būti įvairių rūšių, atsižvelgiant į tai, kaip pinigai išmokami ir valdomi. Nuo 2014 m. Komisija išlaidas klasifikuoja taip:

Tiesioginis valdymas – taikomas tais atvejais, kai biudžetą tiesiogiai vykdo Komisijos tarnybos.

Netiesioginis valdymas – taikomas tais atvejais, kai Komisija biudžeto vykdymo užduotis paveda ES arba nacionalinės teisės subjektams, kaip antai ES agentūroms.

Pasidalijamasis valdymas – pagal šį metodą biudžeto vykdymo užduotys perduodamos valstybėms narėms. Apie 80 % išlaidų valdomos pagal šį valdymo metodą, kuris taikomas tokioms sritims kaip žemės ūkio išlaidos ir struktūriniai veiksmai.

Komisijos finansų pareigūnai

Komisijos narių kolegija prisiima bendrą politinę atsakomybę, tačiau pati praktiškai nevykdo jai suteiktų biudžeto vykdymo įgaliojimų. Kiekvienais metais ji šias užduotis perduoda atskiriems ES institucijų tarnautojams, kurie atsiskaito Kolegijai ir kuriems taikomas Finansinis reglamentas ir Tarnybos nuostatai. Šie darbuotojai – paprastai generaliniai direktoriai ir tarnybų vadovai – yra vadinami įgaliotaisiais leidimus suteikiančiais pareigūnais arba ĮLSP. Jie savo ruožtu biudžeto vykdymo užduotis gali perduoti perįgaliotiesiems leidimus suteikiantiems pareigūnams.

Leidimus suteikiančių pareigūnų atsakomybė apima visą valdymo procesą, pradedant tuo, ką reikia padaryti, norint pasiekti institucijos nustatytus politikos tikslus, ir baigiant veiklos valdymu, kiek tai susiję su biudžetu ir pačia veikla. Kiekvienas leidimus suteikiantis pareigūnas turi parengti metinę veiklos, už kurią jis atsakingas, ataskaitą ir šioje ataskaitoje atsiskaityti už politikos srities rezultatus bei pateikti pagrįstą patikinimą, kokį jis gali pateikti, kad jo ataskaitoje apibūdintai veiklai skirti ištekliai buvo panaudoti pagal paskirtį ir laikantis patikimo finansų valdymo principų ir kad taikomos kontrolės procedūros teikia reikiamas garantijas dėl susijusių operacijų teisėtumo ir tvarkingumo. Remdamasi Finansinio reglamento 66 straipsniu, Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai metinių veiklos ataskaitų suvestinę (apibendrinamąją ataskaitą), taip prisiimdama bendrą politinę atsakomybę už ES biudžeto valdymą pagal SESV 317 straipsnį. Suvestinė ir metinės veiklos ataskaitos skelbiamos http://ec.europa.eu/atwork/planning-and-preparing/synthesis-report/index_lt.htm.

Pagal SESV 318 straipsnį Komisija, remdamasi leidimus suteikiančių pareigūnų metinėmis veiklos ataskaitomis, paskelbia Komisijos programų įgyvendinimo pažangos ir rezultatų vertinimo ataskaitą. Nuo 2015 finansinių metų apibendrinamoji ataskaita ir vertinimo ataskaita sujungiamos su informacija, pateikta naujoje ataskaitoje pavadinimu „Metinė ES biudžeto valdymo ir veiklos rezultatų ataskaita“.

Apskaitos pareigūnas vykdo leidimus suteikiančių pareigūnų parengtus mokėjimo pavedimus ir vykdomuosius raštus sumoms išieškoti. Jis taip pat yra atsakingas už institucijos iždo valdymą, apskaitos taisyklių ir metodų nustatymą, apskaitos sistemų tvirtinimą, apskaitos tvarkymą ir metinių ataskaitų rengimą. Be to, apskaitos pareigūnas turi pasirašyti metines ataskaitas, pareikšdamas, kad jose visais reikšmingais aspektais teisingai parodyti finansinė būklė, operacijų rezultatai ir pinigų srautai.

3.3. Finansinės ataskaitos ir atskaitomybė

ES konsoliduotosiose metinėse ataskaitose pateikiama finansinės informacijos apie ES institucijų, agentūrų ir kitų įstaigų veiklą kaupiamosios ir biudžeto apskaitos požiūriu. Šios ataskaitos neapima valstybių narių metinių ataskaitų.

ES metines ataskaitas sudaro dvi atskiros, bet susijusios dalys:

a) finansinės ataskaitos ir

b) biudžeto vykdymo ataskaitos, kuriose pateikiama išsami informacija apie biudžeto vykdymą.

Komisijos apskaitos pareigūnas atsako už ES konsoliduotųjų finansinių ataskaitų parengimą ir užtikrina, kad jose visais reikšmingais aspektais būtų teisingai parodyta ES finansinė būklė, operacijų rezultatai ir pinigų srautai.

Be minėtų metinių ataskaitų, rengiamos ir ad hoc ataskaitos dėl konkrečių sričių (kaip antai biudžeto ir finansų valdymo ataskaita), finansinių priemonių, suteiktų garantijų ir finansinių pataisų.

Komisijos ataskaitos ir atskaitomybė:

3.4. Auditas ir biudžeto įvykdymo patvirtinimas

Auditas

ES metines ataskaitas ir išteklių valdymą tikrina Europos Audito Rūmai – atlikdamas auditą jų išorės auditorius Europos Parlamentui ir Tarybai parengia:

1. veiklos, finansuojamos iš bendrojo biudžeto, metinę ataskaitą, kurioje pateikia išsamias pastabas apie metines ataskaitas ir susijusias operacijas;

2. nuomonę, pagrįstą auditais ir pateiktą metinėje ataskaitoje kaip patikinimo pareiškimas, apie i) ataskaitų patikimumą ir ii) susijusių operacijų, įskaitant įplaukas, surinktas iš apmokestinamųjų asmenų, ir išmokas galutiniams gavėjams, teisėtumą ir tvarkingumą ir

3. specialiąsias ataskaitas, kuriose pateikiamos konkrečių sričių audito išvados.

Biudžeto įvykdymo patvirtinimas

Galutinis biudžeto priėmimo etapas — tam tikrų finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimas. Biudžeto įvykdymo patvirtinimas yra politinis biudžeto vykdymo išorės kontrolės aspektas ir sprendimas, kuriuo EP, remdamasis Tarybos rekomendacija, atleidžia Komisiją (ir kitas ES įstaigas) nuo atsakomybės už tam tikro biudžeto valdymą, pažymėdamas to biudžeto egzistavimo pabaigą. ES sprendimą dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo priima Europos Parlamentas. Tai reiškia, kad atlikus auditą ir pabaigus rengti metines ataskaitas, Taryba turi rekomenduoti, o paskui EP turi nuspręsti, ar suteikti Komisijai ir kitoms ES įstaigoms ES biudžeto įvykdymo patvirtinimą už atitinkamus finansinius metus. Šis sprendimas grindžiamas metinių ataskaitų, Komisijos metinių biudžeto valdymo ir veiklos rezultatų ataskaitų, (buvusių apibendrinamųjų ataskaitų ir metinių vertinimo ataskaitų), Audito Rūmų metinės ataskaitos, audito nuomonės ir specialiųjų ataskaitų bei Komisijos atsakymų į klausimus ir prašymus pateikti papildomos informacijos analize.

Galimi trys šios biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūros rezultatai: biudžeto įvykdymas patvirtinamas, biudžeto įvykdymo patvirtinimas atidedamas arba biudžeto įvykdymas nepatvirtinamas. Neatsiejama EP vykdomos metinės biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūros dalis – posėdžiai, per kuriuos EP Biudžeto kontrolės komiteto nariai užduoda Komisijos nariams klausimus, susijusius su politikos sritimis, už kurias jie atsako. Per EP plenarinį posėdį patvirtinama galutinė biudžeto įvykdymo patvirtinimo ataskaita ir specialios rekomendacijos Komisijai imtis veiksmų. Tarybos rekomendacijas dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo priima Ekonomikos ir finansų reikalų taryba. Tiek EP vykdoma metinė biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūra, tiek Tarybos rekomendacijos dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo aptariamos metinėje stebėjimo ataskaitoje, kurioje Komisija išdėsto, kokių konkrečių priemonių ėmėsi, kad įgyvendintų pateiktas rekomendacijas.

4. ES konsoliduotosios finansinės ataskaitos. Finansinė padėtis 2015 m.

4.1. Įplaukos

Didžioji dalis ES institucijų ir įstaigų įplaukų dalis yra įplaukos iš neprekybinių operacijų. Toliau pateikiamoje lentelėje apžvelgiamos pagrindinės šių įplaukų kategorijos.

Penkerių metų įplaukų iš neprekybinių operacijų tendencijos (mln. EUR):

Į BNP pagrįstus išteklius 2014 m. įtraukti esminiai BNP patikslinimai nuo pat 2002 m. Taigi įnašų patikslinimo sumos dydis buvo beprecedentis – visoms ES valstybėms narėms jis siekė beveik 10 mlrd. EUR. Tai didele dalimi paaiškina įplaukų sumažėjimą 2015 m., palyginti su ankstesniais metais.

Išieškojimo išlaidos susijusios su vykdomaisiais raštais sumoms išieškoti, kuriuos pateikė Komisija ir pagal kuriuos Komisijos apskaitos sistemoje registruojama išskaita iš paskesnių mokėjimų, siekiant susigrąžinti anksčiau iš ES biudžeto išmokėtas sumas.

4.2. Išlaidos

Išlaidos, sudariusios 155,9 mlrd. EUR, buvo mažesnės negu ankstesniais metais (2014 m. – 165,3 mlrd. EUR). 4,6 mlrd. EUR Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) ir Sanglaudos fondo (SF) išlaidų sumažėjimas susijęs su tuo, kad 2014–2020 m. programavimo laikotarpio programos buvo pradedamos įgyvendinti lėtai. Išlaidos iš Europos socialinio fondo (ESF) sumažėjo 2,8 mlrd. EUR dėl to, kad buvo pateikta mažiau išlaidų deklaracijų, susijusių su 2007–2013 m. daugiametės finansinės programos laikotarpiu.

Pagrindinius išlaidų punktus (112,4 mlrd. EUR) sudaro pervedamosios išmokos pagal pasidalijamąjį valdymą. Pagrindiniai fondai yra: Europos žemės ūkio garantijų fondas (EŽŪGF), Europos žemės ūkio fondas kaimo plėtrai (EŽŪFKP) ir kitos kaimo plėtros priemonės, ERPF, SF ir ESF. 2015 finansiniais metais šios pervedamosios išmokos sudarė beveik 71 % visų išlaidų.

Taikant tiesioginį valdymą patirtas išlaidas daugiausia sudaro Komisijos, vykdomųjų įstaigų ir, nuo 2015 m., patikos fondų biudžeto vykdymo išlaidos. Prie tiesioginio valdymo išlaidų priskiriamos visų ES institucijų ir agentūrų administracinės išlaidos. Pagal netiesioginį valdymą biudžetą vykdo ES agentūros, ES įstaigos, trečiosios šalys, tarptautinės organizacijos ir kiti subjektai. Apskritai, tiesioginio ir netiesioginio valdymo išlaidos sudaro apie 14 % visų išlaidų (22 mlrd. EUR).

Be to, ES būsimus mokėjimų įsipareigojimus laiko išlaidomis, kurios kol kas neįtraukiamos į pinigais grindžiamas biudžeto sąskaitas. Jos įtrauktos į žemės ūkio ir kaimo plėtrai mokėtinas sumas bei sukauptas sąnaudas ir į pensijų ir išmokų darbuotojams įsipareigojimus, susijusius su Komisijos narių, EP narių ir darbuotojų teisėmis į pensiją, ir jų ekonominis rezultatas yra neigiamas (šie mokėjimai bus finansuojami iš būsimų biudžetų ir kol kas į įplaukas neįtraukiami).

4.3. Ekonominis rezultatas

Laikotarpio ekonominis rezultatas (t. y. 13 033 mln. EUR deficitas) išliko panašus į praėjusių metų.

4.4. Turtas

ES konsoliduotame balanse – 154 mlrd. EUR vertės turto

Didžiausią balanse įrašyto turto dalį sudaro finansinis turtas (paskolos, parduoti laikomas finansinis turtas, pinigai) ir išankstinio finansavimo sumos, sudarantys beveik 83 % ES turto. Paskolų suma sumažėjo 1,6 mlrd. EUR iki 57 mlrd. EUR, o parduoti laikomų finansinių priemonių, finansuojamų iš ES biudžeto (biudžeto priemonių), suma išaugo maždaug 460 mln. EUR. Turto pusėje įrašytą nekilnojamąjį turtą, įrangą ir įrengimus sudaro su programa „Copernicus“ susijęs turtas (1,7 mlrd. EUR) ir statomas „Galileo“ turtas (2,1 mlrd. EUR).

Ankstesniais metais ES institucijoms ir įstaigoms pavyko užtikrinti, kad metų pabaigoje pinigais ir pinigų ekvivalentais laikomos sumos būtų mažos. Didelis pinigų likutis (21,7 mlrd. EUR) 2015 m. gruodžio 31 d. susijęs su:

— pavėluotu 2014 m. BNP ir PVM likučių (5,4 mlrd. EUR) mokėjimu, kuris buvo išdėstytas per visus 2015 metus, bet labai didelė dalis sumokėta 2015 m. rugsėjo mėn. Kiekvienais metais pirmą gruodžio mėnesio darbo dieną valstybių narių įnašas į ES biudžetą, grindžiamas PVM ir BNP, yra tikslinamas. 2014 m. patikslinimas apėmė esminius BNP patikslinimus nuo pat 2002 m., todėl patikslinimo suma visos ES valstybėms narėms buvo beprecedentė – 9,5 mlrd. EUR;

— 2015 m. BNP ir PVM likučiu (1,4 mlrd. EUR);

— dviejų valstybių narių 2016 m. iš anksto sumokėtu BNP (0,7 mlrd. EUR);

— baudomis ir kitomis įplaukomis (1,5 mlrd. EUR).

Remiantis nuosavų išteklių reglamentu, šie likučiai gali būti gražinti valstybėms narėms 2016 m. tik priėmus taisomąjį biudžetą.

Išankstinis finansavimas

Reikėtų pastebėti, kad išankstinio finansavimo lygiui didelį poveikį daro DFP ciklas, pavyzdžiui, galima numanyti, kad DFP laikotarpio pradžioje valstybėms narėms pagal sanglaudos politiką bus išmokėti dideli avansai. Komisija deda visas pastangas siekdama užtikrinti deramą išankstinio finansavimo lygį. Turi būti išlaikyta pusiausvyra tarp pakankamo projektų finansavimo užtikrinimo ir išlaidų pripažinimo laiku.

Visa išankstinio finansavimo suma (išskyrus kitus avansus valstybėms narėms ir įnašus į patikos fondus) ES balanse yra 40 mlrd. EUR (2014 m. – 45 mlrd. EUR) ir beveik visa ši suma susijusi su Komisijos veikla. Maždaug 70 % Komisijos išankstinio finansavimo yra susiję su pasidalijamuoju valdymu, t. y. biudžeto vykdymas yra perduotas valstybėms narėms (priežiūros veiklą toliau vykdo Komisija).

Komisijos išankstinis finansavimas pagal valdymo būdus

Didžiausia išankstinio finansavimo suma pagal pasidalijamąjį valdymą susijusi su ERPF ir SF.

Ilgalaikis išankstinis finansavimas dėl naujosios DFP padidėjo 12,6 mlrd. EUR, o trumpalaikis išankstinis finansavimas sumažėjo 17,7 mlrd. EUR. Ilgalaikio išankstinio finansavimo padidėjimas daugiausia susijęs su naujais išankstinio finansavimo mokėjimais pagal pasidalijamąjį valdymą pagal 2014–2020 m. DFP (iš viso 10 mlrd. EUR, iš kurių 7 mlrd. EUR skirta sanglaudos politikai). Trumpalaikių sumų sumažėjimas taip pat daugiausia susijęs su pasidalijamuoju valdymu – kadangi 2007–2013 m. DFP eina į pabaigą, palaipsniui vykdoma susijusio išankstinio finansavimo tarpuskaita.

Tiesiogiai ir netiesiogiai valdomos finansinės priemonės

ES metinėse ataskaitose prie finansinių priemonių priskiriama:

— iš biudžeto suteiktos paskolos,

— iš skolintų lėšų suteiktos paskolos,

— nuosavybės priemonės;

— garantijų priemonės ir

— garantijų fondai – garantijos, suteiktos išorės subjektams (daugiausia EIB grupei), už priemones sukurtas ne ES biudžeto.

Iš ES biudžeto finansuojamų tiesiogiai ir netiesiogiai valdomų finansinių priemonių svarba ir apimtys kasmet vis didėja. Skirtingai nei tradicinis metodas, pagal kurį biudžetas įgyvendinamas teikiant dotacijas ir subsidijas, šis metodas grindžiamas idėja, kad už kiekvieną iš biudžeto taikant finansines priemones išleistą eurą dėl sverto koeficiento galutinis paramos gavėjas gauna daugiau nei 1 EUR finansinės paramos. Protingai naudojant ES biudžetą siekiama kuo labiau padidinti turimų lėšų poveikį. Nuosavo kapitalo priemonės ir investicijos (t. y. nuosavo kapitalo priemonės ir skolos vertybiniai popieriai), laikomos garantijas teikiančių įstaigų ir garantijų fondų, ES metinėse finansinėse ataskaitose parodomos kaip parduoti laikomas finansinis turtas.

Biudžeto finansinės priemonės kaip parduoti laikomas finansinis turtas

Garantijų fondai

ES įsteigti garantijų fondai skirti konkretiems tikslams ir yra finansuojami iš ES biudžeto siekiant suteikti likvidumo atsargas galimiems nuostoliams padengti, jei būti pasinaudota iš ES biudžeto EIB grupei suteiktomis garantijomis. Pagrindinis naujas 2015 m. įsteigtas garantijų fondas yra ESIF garantijų fondas.

ESIF yra iniciatyva, skirta didinti EIB grupės pajėgumą prisiimti riziką, ir taip sudaryti sąlygas EIB investuoti ES iki 61 mlrd. EUR. ESIF nėra atskiras juridinis subjektas ar investicinis fondas griežta šių savokų prasme. ESIF rizikos rezervas apsaugo EIB nuo galimų nuostolių vykdant apdraustas operacijas. Jį sudaro 5 mlrd. EUR asignavimas iš EIB nuosavo kapitalo ir 16 mlrd. EUR (viršutinės ribos suma) ES biudžeto garantija. Siekiama, kad papildomas valstybių narių finansavimas, nacionaliniai skatinamojo finansavimo bankai ir privatūs investuotojai iš viso sutelktų 315 mlrd. EUR investicijų ES.

ESIF operacijos vykdomos pagal dvi linijas: EIB įgyvendinamą infrastruktūros ir inovacijų liniją (IIL) ir EIF įgyvendinamą MVĮ liniją (MVĮL). Abi šios linijos turės skolos portfelį (12,25 mlrd. EUR ES garantija) ir nuosavo kapitalo portfelį (3,75 mlrd. EUR ES garantija). EIF vykdo veiklą pagal susitarimą su EIB, remdamasis EIB garantija, kuriai pačiai taikoma priešpriešinė ES garantija.

ES ir EIB tenka konkrečios atskiros funkcijos ESIF veikloje. ESIF yra įsteigtas kaip EIB dalis, o šis finansuoja operacijas (skolos ir nuosavo kapitalo investicijas) ir tuo tikslu skolinasi reikalingas lėšas kapitalo rinkose. Pagal infrastruktūros ir inovacijų liniją EIB savarankiškai priima investicinius sprendimus ir valdo operacijas laikydamasis tokių pačių taisyklių ir procedūrų, kokias taiko savo paties (rizikos) operacijoms. Siekiant užtikrinti, kad ESIF investicijos būtų orientuotos į konkretų tikslą –spręsti rinkos nepakankamumo problemas, kurios trukdo investicijoms ES, ir kad jos atitiktų reikalavimus ES garantijos apsaugai gauti, sukurta specialiai tam skirta valdymo struktūra. Iš nepriklausomų ekspertų sudarytas investicijų komitetas nagrinėja kiekvieną EIB siūlomą projektą, kad nustatytų, ar jis atitinka reikalavimus ES garantijai gauti. Patvirtinus, kad operacija atitinka reikalavimus ir gali būti ESIF garantuojama operacija, priimamas sprendimas vykdyti projektą, kuris valdomas laikantis įprasto EIB projekto ciklo ir valdymo proceso.

ES vaidmuo – suteikti ES garantiją daliai galimų nuostolių, kuriuos EIB gali patirti dėl savo investicijų į skolos ir nuosavo kapitalo priemones. Todėl ES nesikiša į galutinę ESIF operacijų atranką ir valdymą, neinvestuoja lėšų į ESIF operacijas ir nėra tiesioginė garantuojamų priemonių sandorio šalis. Kadangi netenkinami kontrolės kriterijai ir ES apskaitos taisyklių (ir TVSAS) apskaitos reikalavimai dėl konsolidavimo, susijęs turtas nėra apskaitomas ES konsoliduotosiose metinėse ataskaitose – žr. konsoliduotųjų finansinių ataskaitų 5.2 pastabą.

ES garantijos viršutinės ribos suma niekada negali būti didesnė negu 16 mlrd. EUR ir bendros grynosios išmokos iš ES biudžeto negali viršyti šios sumos. ES garantijos mokėjimus vykdys naujai sukurtas garantijų fondas, kuris suteikia likvidumo atsargą galimiems ESIF garantuojamų operacijų gryniesiems nuostoliams (numatomiems nuostoliams, kurių nekompensuoja numatomos įplaukos) padengti. ESIF garantijų fondas bus finansuojamas iš ES biudžeto nuo 2016 m. ir iki 2022 m. palaipsniui pasieks 8 mlrd. EUR sumą, taip užtikrindamas 50 % maksimalios ES garantijos sumos. 2015 m. gruodžio 31 d. buvo įsipareigota skirti 1 350 mln. EUR ir ši suma bus sumokėta į garantijų fondą 2016 m. (500 mln. EUR) ir 2017 m. (850 mln. EUR); ji įtraukta į sumą, kuri konsoliduotųjų finansinių ataskaitų 5.3.1 pastaboje įrašyta kaip neįvykdyti įsipareigojimai.

Šiose lentelėse apžvelgiamos ES naudojamos finansinės priemonės pagal DFP

mln. EUR 2014–2020 m. DFP Turtas Įsipareigojimai Garantijos Nuosavo kapitalo priemonės COSME – augimui skatinti skirta nuosavo kapitalo priemonė 39 (2) „Horizontas 2020“ – „InnovFin“ moksliniams tyrimams ir inovacijoms skirta nuosavo kapitalo priemonė 108 (2) 146 (4) Garantijų priemonės COSME paskolų garantijų priemonė 125 (43) (1) Užimtumo ir socialinių inovacijų programa 10 (3) (1) Studentų paskolų garantijų sistema 16 (1) (1) „Horizontas 2020“ – „InnovFin“ paskolų ir garantijų paslauga moksliniams tyrimams ir inovacijoms 638 (97) (442) „Horizontas 2020“ – „InnovFin“ MVĮ garantija 294 (22) (17) Gamtos turtų finansavimo priemonė 12 — Energijos vartojimo efektyvumo privataus finansavimo priemonė (EVEPFP) 12 — 1 107 (166) (459) Iš viso 1 253 (170) (459) DFP iki 2014 m. Turtas Įsipareigojimai Garantijos Paskolų, nuosavybės ir (arba) techninės pagalbos priemonės Ekonominio ir finansinio bendradarbiavimo priemonė pagal Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių partnerystę (MEDA) 251 (2) Europos kaimynystės ir partnerystės priemonė (EKPP) 153 (4) 404 (6) Paskolų priemonės – MVĮ paramos paskola 19 Nuosavo kapitalo priemonės MVĮ spartaus augimo ir inovacijų priemonė pagal Konkurencingumo ir inovacijų programą 413 — 1998 m. Europos technologijų priemonių (ETP) steigimo programa 11 — Pasaulinis energijos vartojimo efektyvumo ir atsinaujinančiosios energijos fondas (PEVEAEF) 76 — Daugiametės bendrosios programos nuosavo kapitalo priemonė 192 — Fondas „Marguerite“ 50 — Europos užimtumo ir socialinės įtraukties mikrofinansų skyrimo priemonė „Progress“ 71 — Europos efektyvaus energijos vartojimo fondas 128 (22) Technologijų perdavimo bandomieji projektai 1 943 (22) Garantijų priemonės MVĮ garantijų priemonė pagal Konkurencingumo ir inovacijų programą (KIP MVĮG) 108 (215) (1) Paskolų garantijų priemonė TEN-T projektams (PGTT) 238 (3) (209) Daugiametė įmonių programa 23 (35) (1) Projektų obligacijų iniciatyva 236 (1) (220) Europos mikrofinansų įgaliojimų priemonė „Progress“ 13 (11) (1) Rizikos pasidalijimo finansinė priemonė (RPFP) 927 (94) (845) MVĮ garantijų priemonė 16 (16) (1) 1 561 (375) (1 274 ) Iš viso 2 927 (403) (1 274 )





mln. EUR Susieta su daugiau nei viena DFP Turtas Įsipareigojimai Garantijos Nuosavo kapitalo priemonės Europos fondas Pietryčių Europai (EFPE) 118 — Įmonių plėtros fondas pagal Vakarų Balkanų įmonių plėtros ir inovacijų priemonę 10 — Įmonių inovacijų fondas (ĮIF) pagal Vakarų Balkanų įmonių plėtros ir inovacijų priemonę 21 — Ekologiško augimo fondas rytinėms kaimyninėms šalims (SE4F) 52 — Mikrofinansų iniciatyva Azijos paskolų fondui 9 — MENA mažųjų ir vidutinių įmonių fondas (SANAD) 10 — 220 — Garantijų priemonės Garantijų priemonė pagal Vakarų Balkanų įmonių plėtros ir inovacijų priemonę 20 (14) (2) 20 (14) Garantijų fondai Išorės veiksmų garantijų fondas 2 108 (25) (19 450 ) Europos strateginių investicijų fondas (ESIF) 1 — (202) 2 109 (25) (19 652 ) Iš viso 2 349 (39) (19 652 ) Bendras skaičius 6 529 (612) (21 385 )

Iš skolintų lėšų suteiktos paskolos

ES sutartimi ES suteikiami įgaliojimai vykdyti skolinimosi operacijas, kad būtų galima mobilizuoti specialiems įgaliojimams vykdyti reikiamus finansinius išteklius. Komisija, veikdama ES vardu, šiuo metu vykdo tris pagrindines programas – makrofinansinės pagalbos (MFP), mokėjimų balanso pagalbos (MBP) ir Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonę (EFSM)– pagal kurias ji gali skirti paskolas, o kapitalas, reikalingas ES skolinimui finansuoti, yra gaunamas kapitalo rinkose arba iš finansų įstaigų. 2015 m. Airija oficialiai paprašė pratęsti jos pirmosios EFSM paskolos gražinimo terminą. 5 mlrd. EUR dydžio mokėjimas buvo padalintas į tris naujus 2 mlrd. EUR, 1 mlrd. EUR ir 2 mlrd. EUR mokėjimus, kurių atitinkami terminai – 2023, 2029 ir 2035 m. 2016 m. sausio mėn. Portugalija oficialiai paprašė pratęsti jos pirmosios EFSM paskolos grąžinimo terminą, kuris turėjo sueiti 2016 m. birželio 3 d.4,75 mlrd. EUR dydžio mokėjimas buvo padalintas į tris naujus 1,5 mlrd. EUR, 2,25 mlrd. EUR ir 1 mlrd. EUR mokėjimus, kurių atitinkami terminai – 2023, 2031 ir 2036 m. 2015 m. liepos 17 d. Graikijai buvo suteikta tarpinė paskolą pagal EFSM kaip laikinoji paskola prieš pasirašant paskolos susitarimą tarp Graikijos ir Europos stabilumo mechanizmo (ESM). Pirma ir vienintelė išmoka buvo išmokėta 2015 m. liepos 20 d. ir ji visa buvo gražinta, kai euro zonos valstybių narių nacionaliniai parlamentai ratifikavo ESM susitarimą. Suma grąžinta 2015 m. rugpjūčio 20 d.

Iš skolintų lėšų suteiktų paskolų apžvalga (nominaliomis sumomis)

mlrd. EUR MBP EFSM Kita (3) IŠ VISO Vengrija Latvija Rumunija Iš viso Airija Portugalija Graikija Iš viso Iš viso Iš viso suteikta paskolų 6,5 3,1 8,4 (4) 18,0 22,5 26,0 7,2 55,7 5,1 78,8 Išmokėta 2014 12 31 5,5 2,9 5,0 13,4 22,5 24,3 — 46,8 2,4 62,6 Išmokėta 2015 m. — — — — 5,0 — 7,2 12,2 1,3 13,5 Iš viso išmokėta 2015 12 31 5,5 2,9 5,0 13,4 27,5 24,3 7,2 59,0 3,6 76,0 Grąžintos paskolos 2015 12 31 (4,0 ) (2,2 ) (1,5 ) (7,7 ) (5,0 ) — (7,2 ) (12,2 ) (0,1 ) (20,0 ) Negrąžinta suma 2015 12 31 1,5 0,7 3,5 5,7 22,5 24,3 0 46,8 3,5 56,0

4.5. Įsipareigojimai

2015 m. ES konsoliduotajame balanse – 226 mlrd. EUR vertės įsipareigojimų

Įsipareigojimų pusėje dominuoja keturi pagrindiniai punktai: pensijų ir kitų išmokų darbuotojams įsipareigojimai, paskolos, mokėtinos sumos ir sukauptos sąnaudos. Didžiausias pokytis, palyginti su 2014 m., yra sukauptų sąnaudų padidėjimas beveik 12,4 mlrd. EUR dėl to, kad buvo pradėta įgyvendinti 2014–2020 DFP, pagal kurią patirtų išlaidų įvertis yra apytikslis, nes valstybės narės jų kol kas nedeklaravo. Kitas svarbus pokytis yra mokėtinų sumų padidėjimas maždaug 12,5 mlrd. EUR, nes valstybės narės pateikė mažiau išlaidų ataskaitų už 2007–2013 m. programavimo laikotarpį. Kita priežastis yra mažesnis išlaidų deklaracijų pateikimo lygis dėl lėtos 2014–2020 m. DFP pradžios, kadangi valstybės narės vėlavo paskirti valdymo ir kontrolės institucijas.

Iš viso gauta išlaidų deklaracijų ir sąskaitų faktūrų, pripažintų mokėtinomis sumomis

Turtą viršijantys įsipareigojimai nereiškia, kad ES institucijos ir įstaigos yra patekusios į sunkią finansinę padėtį, greičiau tai rodo, kad tam tikri įsipareigojimai bus finansuojami iš būsimų metinių biudžetų. Pagal kaupiamosios apskaitos taisykles daug išlaidų yra pripažįstamos 2015 m., nors gali būti faktiškai apmokėtos 2016 m. arba vėliau ir dengiamos iš būsimų biudžetų, o susijusios įplaukos bus apskaitytos būsimais laikotarpiais. Didžiausios minėtinos sumos yra EŽŪGF veiklos lėšos (išmokėtos 2016 m.) ir išmokos darbuotojams (mokėtinos ateinančius 30 ir daugiau metų).

5. ES BIUDŽETO APSAUGA

2015 m. finansinių pataisų ir susigrąžintų lėšų apžvalga

Svarbus aspektas vykdant ES biudžetą yra poreikis užtikrinti tinkamą klaidas lemiančių sistemos trūkumų, pažeidimų ir sukčiavimo prevenciją, jų nustatymą ir ištaisymą. Audito Rūmai metinėje ataskaitoje pateikia metinių ataskaitų patikimumo ir pagal jas atliktų operacijų teisėtumo ir tvarkingumo, taip pat atliktų mokėjimų reikšmingo klaidų lygio patikinimo pareiškimą. Patikinimo pareiškimas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje skelbiamas kartu su ES metinėmis ataskaitomis.

Šių klaidų poveikį sušvelnina Komisijos apsauginiai veiksmai, vykdomi per du pagrindinius mechanizmus:

1. prevencinius mechanizmus (pvz., ex ante kontrolės priemonės, mokėjimo nutraukimas ir sustabdymas) ir

2. korekcinius mechanizmus (visų pirma valstybėms narėms skiriamos arba su jomis suderintos finansinės pataisos,, taip pat, kiek rečiau, lėšų susigrąžinimas iš ES išmokų gavėjų).

Pagal pasidalijamąjį išlaidų (žemės ūkio išlaidų ir struktūrinių veiksmų) valdymą valstybės narės per visą išlaidų ciklą pirmiausia privalo užtikrinti, kad iš ES biudžeto apmokėtos išlaidos būtų teisėtos ir tvarkingos.

Taisomųjų veiksmų, t. y. finansinių pataisų ir lėšų susigrąžinimo, būtinybė nustatoma remiantis Komisijos ir valstybių narių (išlaidų pagal pasidalijamojo valdymo principą atveju) atliekamos ES biudžeto finansuojamų išlaidų atitikties reikalavimams priežiūros ir patikrų rezultatais. Nustatydama finansinės pataisos arba susigrąžintiną sumą Komisija atsižvelgia į taikomų teisės aktų pažeidimo pobūdį ir sunkumą ir finansines pasekmes biudžetui, įskaitant valdymo ir kontrolės sistemų trūkumų atvejus. Didžioji dalis pataisų daromos atlikus mokėjimą.

Finansinių pataisų ir lėšų susigrąžinimo procesas

Finansinės pataisos ir lėšų susigrąžinimas pateikiami dviem pagrindiniais proceso etapais. Abu etapai gali vykti tais pačiais arba skirtingais metais.

1) Finansinių pataisų ir lėšų susigrąžinimo patvirtinimo etapas: šioms sumoms pritarė atitinkama valstybė narė arba dėl jų priimtas Komisijos sprendimas. 2015 m. visos patvirtintos finansinės pataisos ir susigrąžintos sumos sudarė 3 499 mln. EUR (2014 m. – 4 728 mln. EUR). 4 728 mln. EUR). 2015 m. patvirtintos finansinės pataisos ir susigrąžintos lėšos pagal politikos sritis

2) Finansinių pataisų ir lėšų susigrąžinimo įgyvendinimo etapas: šios sumos – tai galutinis procedūros etapas, kai nustatyta netinkamų išlaidų padėtis yra visiškai ištaisyta. Sektoriais grindžiamose reglamentavimo sistemose numatyti keli įgyvendinimo mechanizmai. 2015 m. visos įgyvendintos finansinės pataisos ir susigrąžintos sumos sudarė 3 853 mln. EUR (2014 m. – 3 285 mln. EUR). Finansinių pataisų įgyvendinimas ir sumų susigrąžinimas gali trukti keletą metų daugiausia dėl to, kad vykdant žemės ūkio politiką buvo priimti sprendimai suteikti valstybėms narėms teisę mokėti dalimis arba atidėti mokėjimą. Pagal Sanglaudos politiką teisine sistema numatoma, kad įgyvendinimas bus vykdomas programavimo laikotarpio pabaigoje arba jam pasibaigus. 2015 m. įgyvendintos finansinės pataisos ir susigrąžintos lėšos pagal politikos sritis

Prieš tai pateikta papildoma informacija, kurios pagal apskaitos standartus teikti neprivaloma ir kuri apima duomenis, kurių tiesiogiai iš apskaitos sistemos gauti neįmanoma. Smulkesnės informacijos apie šiuos duomenis ir prevencinius bei korekcinius mechanizmus galima rasti Komisijos rengiamame ir kasmet biudžeto įvykdymą tvirtinančiai institucijai ir Audito Rūmams siunčiamame metiniame komunikate dėl ES biudžeto apsaugos – jis skelbiamas interneto svetainės „Europa“ Biudžeto generalinio direktorato puslapyje.

6. Rizikos ir neapibrėžtumo valdymas vykdant ES biudžetą

ES biudžeto vykdymo rizika ir neapibrėžtumas gali būti dviejų pagrindinių kategorijų:

— bendra tikėtina rizika ir neapibrėžtumas ir

— išskirtinė rizika ir neapibrėžtumas.

6.1. Bendra tikėtina rizika ir neapibrėžtumas

Per finansinius metus patiriamos problemos

Makroekonominė aplinka

ES makroekonominė aplinka turi įtakos ES valstybių narių gebėjimui vykdyti savo finansavimo įsipareigojimus ES institucijų ir įstaigų atžvilgiu, taigi ir ES gebėjimui toliau įgyvendinti ES politiką, kaip nurodyta 2 skirsnyje. Europos ekonomika ir toliau remiasi keliais teigiamais veiksniais, kaip antai naftos kainomis, euro keitimo kursu ir finansavimo sąnaudomis, kurie skatino eksportą ir privačiojo sektoriaus vartojimą. Tačiau investicijoms ir toliau trukdo ekonominis ir politinis neapibrėžtumas, o kai kuriose šalyse – didelis įsiskolinimas. Dabar, ketvirtais atsigavimo metais, Europos ekonomika susiduria su sunkumais ir didele rizika dėl sulėtėjusio augimo besiformuojančios ekonomikos šalyse. Kol kas ekonomikos augimas nebuvo pakankamai stiprus, kad gerokai sumažėtų nedarbas, ir požymių, kad atsigauna investicijos, kurios yra būtinos, kad atsigavimas būtų tvarus, kol kas nedaug. Be to, ES biudžeto pagal 2014–2020 m. DFP įgyvendinimo tempas yra gana lėtas, o nesibaigiančios Graikijos problemos ir pabėgėlių krizė dar labiau apsunkina padėtį.

euro zonos ekonomikos atsigavimas tebėra nuosaikus, nepaisant pirmiau minėtų teigiamų veiksnių, kurie dabar greičiausiai bus stipresni ir išliks ilgesnį laiką, nei anksčiau tikėtasi, įtakos. Visų pirma, daugiausia dėl didelės pasiūlos, naftos kaina vėl nukrito ir dabar manoma, kad ji išliks gerokai mažesnė ir tik vėliau vėl pakils. Fiskalinė politika euro zonoje šiek tiek daugiau prisideda prie augimo – tai daugiausia lemia valdžios sektoriaus išlaidos, susijusios su prieglobsčio prašytojų antplūdžiu kai kuriose valstybėse narėse. Be to, Europos Centrinio banko „kiekybinio lengvinimo“ politikos ir kredito galimybių didinimo derinys reiškia, kad finansavimo išlaidos euro zonoje turėtų išlikti mažos ilgesnį laiką, negu buvo tikėtasi, ir tai padės toliau mažinti finansų rinkų susiskaidymą ir valstybių narių skirtumus. Tačiau kol kas teigiamą šių veiksnių poveikį nusveria blogėjanti padėtis pasaulyje, o kai kurie išlikę krizės padariniai (daugiausia – aukštas politinio neapibrėžtumo, įsiskolinimo ir nedarbo lygis) ir toliau stabdo augimą.

Realusis BVP (prognozė), infliacijos lygis ir nedarbo lygis, % ES vidurkio (5)

Realusis BVP Infliacija Nedarbo lygis 2015 2016 2017 2015 2016 2017 2015 2016 2017 Belgija 1,3 1,3 1,7 0,6 1,4 1,7 8,3 8,0 7,4 Vokietija 1,7 1,8 1,8 0,1 0,5 1,5 4,8 4,9 5,2 Estija 0,9 2,1 2,3 0,1 1,0 2,5 6,3 6,3 7,5 Airija 6,9 4,5 3,5 0,0 0,6 1,4 9,4 8,5 7,8 Graikija 0,0 (0,7 ) 2,7 (1,1 ) 0,5 0,8 25,1 24,0 22,8 Ispanija 3,2 2,8 2,5 (0,6 ) 0,1 1,5 22,3 20,4 18,9 Prancūzija 1,1 1,3 1,7 0,1 0,6 1,3 10,5 10,5 10,3 Italija 0,8 1,4 1,3 0,1 0,3 1,8 11,9 11,4 11,3 Kipras 1,4 1,5 2,0 (1,6 ) 0,2 1,3 15,5 14,5 13,2 Latvija 2,7 3,1 3,2 0,2 0,4 2,0 9,9 9,2 8,6 Lietuva 1,6 2,9 3,4 (0,7 ) (0,1 ) 2,1 9,0 8,0 7,2 Liuksemburgas 4,7 3,8 4,4 0,1 0,4 2,4 6,1 6,0 6,0 Мalta 4,9 3,9 3,4 1,2 1,7 2,1 5,4 5,4 5,4 Nyderlandai 2,0 2,1 2,3 0,2 0,9 1,5 6,9 6,6 6,4 Austrija 0,7 1,7 1,6 0,8 0,9 1,8 6,0 6,2 6,4 Portugalija 1,5 1,6 1,8 0,5 0,7 1,1 12,6 11,7 10,8 Slovėnija 2,5 1,8 2,3 (0,8 ) (0,3 ) 1,1 9,1 8,8 8,4 Slovakija 3,5 3,2 3,4 (0,3 ) 0,3 1,7 11,5 10,3 9,3 Suomija 0,0 0,5 0,9 (0,2 ) 0,1 1,5 9,5 9,4 9,3 euro zona 1,6 1,7 1,9 0,0 0,5 1,5 11,0 10,5 10,2 Bulgarija 2,2 1,5 2,0 (1,1 ) (0,1 ) 0,9 10,1 9,4 8,8 Čekija 4,5 2,3 2,7 0,3 0,4 1,4 5,1 4,8 4,7 Danija 1,2 1,7 1,9 0,2 0,9 1,7 6,0 5,8 5,6 Kroatija 1,8 2,1 2,1 (0,3 ) 0,3 1,6 16,2 15,1 13,8 Vengrija 2,7 2,1 2,5 0,1 1,7 2,5 6,7 6,0 5,2 Lenkija 3,5 3,5 3,5 (0,7 ) 0,6 1,7 7,5 7,0 6,5 Rumunija 3,6 4,2 3,7 (0,4 ) (0,2 ) 2,5 6,7 6,6 6,5 Švedija 3,6 3,2 2,9 0,7 1,1 1,4 7,4 6,9 6,7 Jungtinė Karalystė 2,3 2,1 2,1 0,0 0,8 1,6 5,2 5,0 4,9 ES 1,9 1,9 2,0 0,0 0,5 1,6 9,5 9,0 8,7

Prognozuojama, kad BVP augimas euro zonoje šiek tiek paspartės nuo 1,6 % 2015 m. iki 1,7 % 2016 m. Ekonominei veiklai pradėjus atsigauti, teigiamas poveikis turėtų pasijausti vėliau – 2016 ir 2017 m. Kai kuriose valstybėse narėse įgyvendinamos struktūrinės reformos taip pat turėtų ir toliau daryti teigiamą poveikį augimui. Nykstant krizės padariniams turėtų atsigauti vartojimas ir investicijos. Nors skolos lygis kai kuriose ekonomikos srityse išlieka aukštas, geros finansavimo sąlygos turėtų sumažinti stiprų spaudimą mažinti finansinį įsiskolinimą. Apskritai, euro zonos BVP augimas turėtų toliau stiprėti ir 2017 m. siekti 1,9 %. 2016 m. valstybės narės turėtų toliau atsigauti, įskaitant Graikiją, kur augimas per metus turėtų vėl padidėti. Siekiant padėti pašalinti investicijų trūkumą ES, pritraukiant privačiojo sektoriaus lėšas strateginėms investicijoms svarbiausiose srityse, buvo parengtas Investicijų planas Europai, kuris turėtų pradėti daryti teigiamą poveikį viešosioms ir privačiosioms investicijoms. 2017 m. ekonominė veikla turėtų stiprėti visose valstybėse narėse.

Tikimasi, kad 2015 m. bendras valdžios sektoriaus deficitas euro zonoje sumažėjo iki 2,2 % BVP ir 2016 bei 2017 m. turėtų toliau mažėti atitinkamai iki 1,9 % ir 1,6 %. Kitais metais, jei politika nesikeis, numatoma, kad struktūrinis balansas išliks iš esmės stabilus tiek euro zonoje, tiek visoje ES. Prognozuojama, kad skolos ir BVP santykis euro zonoje sumažės nuo aukščiausio 94,5 % rodiklio 2014 m. iki 91,3 % 2017 m.

Toliau gerėja darbo rinkos sąlygos, nes nuosaikus ekonomikos augimas palaiko nežymų užimtumo augimo spartėjimą. Apskritai, manoma, kad 2015 m. užimtumas euro zonoje padidėjo 1,1 % ir turėtų maždaug tokiu pačiu tempu toliau didėti ir šiais bei kitais metais, stiprėjant ekonominei veiklai, didėjant įmonių pasitikėjimui ir kapitalo kaupimui.

euro zonos ekonominės perspektyvos išlieka labai neapibrėžtos ir bendra rizika aiškiai yra neigiama. Aiškiai padidėjo pasaulio ekonomikos ir pasaulio finansų rinkų keliama rizika augimo perspektyvoms, visų pirma dėl lėtėjančio augimo Kinijoje ir kitose besiformuojančiose rinkose; tai galėtų sukelti stipresnį šalutinį poveikį nei numatyta arba perspektyvos galėtų tapti blogesnės, nei prognozuojama. Kartu su neapibrėžtumu dėl koregavimo Kinijoje, tolesnis pinigų politikos normalizavimas JAV galėtų turėti labiau neigiamo poveikio pažeidžiamoms besiformuojančios rinkos ekonomikos šalims, visų pirma toms, kurių užsienio valiuta denominuotos skolos lygis yra aukštas, o taip pat galėtų pakenkti finansų rinkų stabilumui. Pasitvirtinus bet kokiai minėtai neigiamai rizikai, neigiamas šalutinis poveikis įvairiais būdais išplistų į kitas valstybes nares. Europoje vidaus rizika pastaruoju metu taip pat išaugo. Jei netikėtai Graikiją vėl ištiktų kokia nors krizė, tai galėtų dar labiau apsunkinti investicinius sprendimus, taigi ir ekonomikos augimą. Be to, jei ES lygmeniu nebus sėkmingai sprendžiamos svarbiausios politinės problemos (pvz., migracijos srautų valdymas), tai galėtų sukelti įvykius, kurie gali tapti augimo kliūtimis.

Garantijų fondai suteiktoms garantijoms

ES suteikė EIB grupei garantijas paskoloms, teikiamoms už ES ribų, ir ESIF skolos ir nuosavo kapitalo operacijoms. 2015 m. gruodžio 31 d. ES finansinių ataskaitų aiškinamajame rašte (žr. 5.2.1 pastabą) nurodyti 19,7 mlrd. EUR vertės neapibrėžtieji įsipareigojimai, susiję su abiem garantijomis. Siekdama sušvelninti riziką, kuri galėtų kilti ES biudžetui, jei EIB pasinaudotų garantija, Komisija sukūrė atskirus garantijų fondus, t. y. Išorės veiksmų garantijų fondą ir ESIF garantijų fondą.

ES biudžete yra numatyti atidėjiniai Išorės veiksmų garantijų fondui, kad būtų padengta 9 % garantuojamų paskolų, nesugrąžintų metų pabaigoje. 2015 m. gruodžio 31 d. maksimaliai ES rizikai (19,45 mlrd. EUR) padengti skirto turto bendra vertė sudarė 2,1 mlrd. EUR. Nuo 2016 m. ESIF garantijų fondas palaipsniui didės, kol 2022 m. pasieks 8 mlrd. EUR, ir taip padengs 50 % maksimalios ES garantijų rizikos (16 mlrd. EUR).

Skolinimosi ir skolinimo veikla

ES sutartimi ES suteikiami įgaliojimai vykdyti skolinimosi operacijas, kad būtų galima mobilizuoti specialiems įgaliojimams vykdyti reikiamus finansinius išteklius. Komisija, veikdama ES vardu, šiuo metu vykdo tris pagrindines programas – makrofinansinės pagalbos (MFP), mokėjimų balanso pagalbos (MBP) ir Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonę (EFSM)– pagal kurias ji gali skirti paskolas, o kapitalas, reikalingas ES skolinimui finansuoti, yra gaunamas kapitalo rinkose arba iš finansų įstaigų. ES skolinimosi ir skolinimo veikla nepriskiriama biudžeto operacijoms. Apskritai, taip gautas kapitalas šaliai gavėjai skolinamas vadovaujantis kompensaciniu principu, t. y. nustatoma ta pati atkarpa, terminas ir suma. Nepaisant kompensacinės metodikos, finansinių priemonių skolos aptarnavimas yra teisinis ES įsipareigojimas, kuriuo užtikrinama, kad visi obligacijų mokėjimai būtų atlikti laiku sumokant visą sumą.

Siekdama sušvelninti riziką, kad negalės grąžinti pasiskolintų sumų, Komisija numatė procedūras, kuriomis užtikrinamas pasiskolintų sumų grąžinimas net paskolos įsipareigojimų neįvykdymo atveju. EP, Tarybos ir Komisijos sprendimuose dėl kiekvienos šalies programos nustatoma bendra suteikta suma, (didžiausias) išmokos dalių skaičius ir ilgiausias (vidutinis) paskolos paketo terminas. Vėliau Komisija ir šalis gavėja susitaria dėl paskolos (finansavimo) parametrų, įskaitant išmokos dalis ir jų išmokėjimą. Be to, visos, išskyrus pirmąją, paskolos dalys priklauso nuo griežtų sąlygų laikymosi pagal sutartas sąlygas, panašias į Tarptautinio valiutos fondo (TVF) paramos sąlygas, nustatomas teikiant bendrą ES ir TVF finansinę paramą, ir tai yra dar vienas veiksnys, darantis poveikį finansavimo laikui. Tai reiškia, kad emisijos laiko parinkimas ir išpirkimo terminai priklauso nuo susijusios ES skolinimo veiklos. Finansavimas išimtinai vykdomas eurais, o išpirkimo terminai svyruoja nuo 3 iki 30 metų.

Šioje lentelėje apžvelgiamas numatomas negrąžintų EFSM ir MB paskolų grąžinimo tvarkaraštis nominaliąja verte šių ataskaitų pasirašymo dieną:

mlrd. EUR MBP EFSM IŠ VISO Vengrija Latvija Rumunija Iš viso Airija Portugalija Iš viso 2017 1,15 1,15 1,15 2018 1,35 1,35 3,9 0,6 4,5 5,85 2019 0,5 1,0 1,5 1,5 2021 3,0 6,75 9,75 9,75 2022 2,7 2,7 2,7 2023 2,0 1,5 3,5 3,5 2024 0,8 1,8 2,6 2,6 2025 0,2 0,2 0,2 2026 2,0 2,0 4,0 4,0 2027 1,0 2,0 3,0 3,0 2028 2,3 2,3 2,3 2029 1,0 0,4 1,4 1,4 2031 2,25 2,25 2,25 2032 3,0 3,0 3,0 2035 2,0 2,0 2,0 2036 1,0 1,0 1,0 2038 1,8 1,8 1,8 2042 1,5 1,5 3,0 3,0 Iš viso 0 0,7 3,5 4,2 22,5 24,3 46,8 51,0

ES skolinimasis yra tiesioginiai ir besąlygiški ES įsipareigojimai ir juos garantuoja 28 valstybės narės. Ne ES šalių paskoloms finansuoti pasiskolintos lėšos draudžiamos Išorės veiksmų garantijų fondo. Jeigu valstybė narė gavėja nevykdytų savo įsipareigojimų, skola būtų aptarnaujama, jeigu įmanoma, iš turimo Komisijos iždo likučio. Jeigu tai būtų neįmanoma, Komisija reikiamas lėšas surinktų iš valstybių narių. ES valstybės narės teisiškai pagal ES nuosavų išteklių teisės aktus (Tarybos reglamento Nr. 1150/2000 12 straipsnį) įpareigojamos pateikti pakankamai lėšų ES įsipareigojimams vykdyti. Todėl investuotojams tenka tik ES, o ne finansuojamų paskolų gavėjo kredito rizika. Kompensaciniu perskolinimu užtikrinama, kad ES biudžete nebūtų prisiimta jokios palūkanų normos arba užsienio valiutos kurso rizikos.

Tarpvyriausybiniai finansinio stabilumo mechanizmai Europos finansinio stabilumo fondas (EFSF) ir Europos stabilumo mechanizmas (ESM) nepriklauso ES sutarties taikymo sričiai, todėl nėra įtraukti į ES konsoliduotąsias finansines ataskaitas.

6.2. Išskirtinė rizika ir neapibrėžtumas

Kiekvienais metais ES patiria nenumatytą riziką ir neapibrėžtumą, tad ES institucijų ir įstaigų tikslas yra greitai rasti per metus iškylančių problemų sprendimus. 2015 finansiniais metais didžiausią riziką ir neužtikrintumą, kuriuos reikėjo įveikti, kėlė pabėgėlių krizė, Europos ūkininkų problemos ir neapmokėtos išlaidų deklaracijos bei metų pabaigoje gautos sąskaitos faktūros.

Pabėgėlių krizės valdymas

Pastaruosius šešis mėnesius Europos Komisija stengėsi parengti greitą, koordinuotą Europos atsaką į riziką ir neužtikrintumą, susijusius su pabėgėlių krize, pateikė keletą pasiūlymų, skirtų aprūpinti valstybes nares priemonėmis, reikalingomis geriau valdyti didelius atvykėlių srautus. Trigubinami pajėgumai jūroje; taikoma nauja neatidėliotinų solidarumo veiksmų prieglobsčio prašytojams perkelti iš didžiausią spaudimą patiriančių šalių sistema; reaguojant į pabėgėlių krizę ir siekiant padėti labiausiai nuo jos nukentėjusioms šalims iš ES biudžeto skirta beprecedentė suma – daugiau kaip 10 mlrd. EUR; sukurta nauja Vakarų Balkanų šalims skirta koordinavimo ir bendradarbiavimo sistema; pradėta nauja partnerystė su Turkija; parengus plataus užmojo pasiūlymą dėl naujų Europos sienų ir pakrančių apsaugos pajėgų, Europos Sąjunga stiprina Europos prieglobsčio ir migracijos politiką, kad būtų sprendžiamos naujos problemos, su kuriomis susiduriama. Nepaisant priemonių, kurių buvo imtasi, neužtikrintumas dėl didelio prieglobsčio prašytojų srauto ir jo poveikio ekonomikai tebėra didelis.

Pirmas ir neatidėliotinas Komisijos žingsnis buvo padidinti „Frontex“, Europolo ir EASO finansavimą (170 mln. EUR) 2015 ir 2016 m. ir finansinius įnašus į Prieglobsčio, migracijos ir integracijos fondą (AMIF) ir Vidaus saugumo fondą (ISF) nuo pradinės 2 mlrd. EUR sumos iki 3,7 mlrd. EUR. Nedelsiant suteikus finansinę paramą veiklai, susijusiai su pabėgėlių krize už ES ribų, buvo padidinta humanitarinė pagalba (2,2 mlrd. EUR), sukurtas ES Sirijos patikos fondas (500 mln. EUR), ES skubiosios pagalbos Afrikai patikos fondas (1,8 mlrd. EUR), pabėgėlių Turkijoje rėmimo priemonė (1 mlrd. EUR) ir kitos priemonės, susijusios su saugumu ir sienų kontrole (300 mln. EUR), kova su terorizmu (100 mln. EUR) ir perkeltųjų asmenų ir pabėgėlių grįžimu (280 mln. EUR).

Paramos Europos ūkininkams paketas

Dėl bendros politinės ir rinkos aplinkos 2015 finansiniais metais Europos ūkininkai patyrė pinigų srautų sunkumų, susijusių su vis nestabilesnėmis rinkomis. Dėl šių sunkumų ne tik Europos ūkininkams, bet ir ES institucijoms kilo rizika, susijusi su sėkmingu bendros žemės ūkio politikos įgyvendinimu. Komisija į šią situaciją reagavo mobilizuodama 420 mln. EUR paramą šioms problemoms pieno ir kiaulienos sektoriuose spręsti artimiausiais metais. Be to, buvo imtasi ir kitų priemonių, kaip antai naujų pieno ir kiaulienos privataus saugojimo pagalbos schemų ir išankstinio tiesioginių išmokų mokėjimo galimybės įvedimo. Iš viso priemonės, kurių imtasi 2015 m., padidino bendrą Europos ūkininkams skirtų priemonių paketą (būsimi biudžetai) iki 500 mln. EUR. Greitas atsakas rodo, kad Komisija labai rimtai žiūri į savo įsipareigojimus ūkininkams ir yra pasirengusi juos paremti reikiamomis lėšomis.

Apmokėtinos išlaidų deklaracijos ir sąskaitos faktūros

2015 m. kilo šios su apmokėtinomis išlaidų deklaracijomis ir sąskaitomis faktūromis susijusios problemos:

— netikėtas išlaidų deklaracijų ir sąskaitų faktūrų pateikimo tempas, kuris neatitiko prognozių, todėl ES institucijos turėjo prisiderinti prie mokėjimo poreikių ir

— gautoms išlaidų deklaracijoms ir sąskaitų faktūroms apmokėti skirtų mokėjimo asignavimų trūkumas metų pabaigoje, kurį reikėjo padengti parengiant taisomuosius biudžetus.

Po kelerių nuolatinio spaudimo dėl mokėjimo asignavimų metų, 2015 finansiniais metais mokėjimų situacija gerokai pasitaisė. Metų pabaigoje apmokėtinų išlaidų deklaracijų ir sąskaitų faktūrų suma sumažėjo nuo 25,8 mlrd. EUR 2014 m. iki 15,2 mlrd. EUR 2015 m. pabaigoje. Didžioji sumažėjimo dalis siejama su ankstesniais sanglaudos politikos programavimo laikotarpiais, nes apmokėtinų išlaidų deklaracijų ir sąskaitų faktūrų pagal 2014–2020 m. programas suma 2014 ir 2015 m. pabaigoje buvo nedidelė.

Siekiant užtikrinti, kad neatidėlioti ES mokėjimų įsipareigojimai būtų vykdomi atsižvelgiant į biudžete turimų mokėjimų asignavimų apribojimus, Komisijoje kas savaitę (kartais kasdien) rengiamos trumpalaikės pinigų srautų prognozės. Šia trumpalaike pinigų srautų prognoze remiamasi apskaičiuojant nuosavų išteklių sumą, kiekvieną mėnesį reikalautiną iš valstybių narių. Pirmą kiekvieno mėnesio darbo dieną valstybės narės į Komisijos nuosavų išteklių sąskaitas turi pervesti vieną dvyliktąją bendros PVM ir BNP pagrįstų išteklių sumos, įtrauktos į Sąjungos biudžetą. Priklausomai nuo Komisijos lėšų padėties, valstybių narių gali būti paprašyta per pirmąjį metų ketvirtį vienu ar dviem mėnesiais paankstinti PVM ir BNP pagrįstų išteklių mokėjimą. Nelygu, kokie prognozuojami pinigų srautų poreikiai, šie avansai turi būti atskaitomi iš vėlesnių mėnesių prašymų pervesti lėšas.

Ilguoju ir vidutinės trukmės laikotarpiu Komisija, vykdydama savo įprastinę veiklą, nuodugniai stebi ES mokėjimų reikalavimus. Pavyzdžiui, Komisija privalo tai daryti rengdama savo pasiūlymą dėl DFP, metinį biudžetą ir taisomuosius biudžetus. Vykstant DFP deryboms reguliariai stebimi ir prireikus atnaujinami taikomi modeliai ir pagrindinės prielaidos. Modeliavimo rezultatai naudojami per biudžeto derybas nustatant DFP mokėjimų viršutinę ribą.

Įvykiai po balanso datos. Referendumas Jungtinėje Karalystėje

2016 m. birželio 23 d. Jungtinės Karalystės piliečiai nubalsavo už išstojimą iš Europos Sąjungos. Kad įsigaliotų šis Britanijos gyventojų sprendimas, turi būti pritaikytas Europos Sąjungos sutarties 50 straipsnis. Šiame straipsnyje numatyta procedūra, kuri turi būti vykdoma, jei valstybė narė nusprendžia išstoti iš Europos Sąjungos, ir tik pradėjus taikyti šį straipsnį galima pradėti derybas dėl Jungtinės Karalystės išstojimo. Pagal Europos Vadovų Tarybos pateiktas gaires, tada Sąjunga susidera ir sudaro su Jungtine Karalyste susitarimą, kuriame nustatoma išstojimo iš Sąjungos tvarka atsižvelgiant į pagrindinius būsimų jos santykių su Sąjunga principus. Šių finansinių ataskaitų pasirašymo metu oficialaus pranešimo apie 50 straipsnio taikymo pradžią pateikta nebuvo.

KONSOLIDUOTŲJŲ ATASKAITŲ PASTABA

2015 m. Europos Sąjungos konsoliduotosios metinės ataskaitos parengtos remiantis informacija, kurią institucijos ir įstaigos pateikė pagal Europos Sąjungos bendrajam biudžetui taikomo Finansinio reglamento 148 straipsnio 2 dalį. Pareiškiu, kad ataskaitos parengtos pagal šio Finansinio reglamento IX antraštinę dalį, laikantis apskaitos principų, taisyklių ir metodų, nurodytų finansinių ataskaitų aiškinamosiose pastabose.

Iš šių institucijų ir įstaigų apskaitos pareigūnų gavau visą informaciją, kurios patikimumą patvirtino minėtieji pareigūnai ir kuri būtina ataskaitoms, kuriose nurodyti Europos Sąjungos turtas, įsipareigojimai ir biudžeto vykdymas, parengti.

Remdamasis šia informacija ir tokiomis patikromis, kurios, mano manymu, buvo būtinos Europos Komisijos ataskaitoms pasirašyti, patvirtinu, kad esu pagrįstai įsitikinęs, jog ataskaitose visais reikšmingais aspektais teisingai parodyta Europos Sąjungos finansinė būklė, operacijų rezultatai ir pinigų srautai.

[parašas] Manfred KRAFF Komisijos apskaitos pareigūnas 2016 m. liepos 8 d.

KONSOLIDUOTOSIOS FINANSINĖS ATASKAITOS IR AIŠKINAMOSIOS PASTABOS (1)

TURINYS

BALANSAS 27

FINANSINĖS VEIKLOS ATASKAITA 28

PINIGŲ SRAUTŲ ATASKAITA 29

GRYNOJO TURTO POKYČIŲ ATASKAITA 30

FINANSINIŲ ATASKAITŲ PASTABOS 31

1. SVARBIAUSI APSKAITOS PRINCIPAI 31

2. BALANSO PASTABOS 42

3. FINANSINĖS VEIKLOS ATASKAITOS PASTABOS 69

4. PINIGŲ SRAUTŲ ATASKAITOS PASTABOS 78

5. NEAPIBRĖŽTASIS TURTAS BEI ĮSIPAREIGOJIMAI IR KITA REIKŠMINGA INFORMACIJA 78

6. FINANSINĖS RIZIKOS VALDYMAS 83

7. SUSIJUSIŲ ŠALIŲ TEIKIAMA INFORMACIJA 95

8. ĮVYKIAI PO BALANSO SUDARYMO DIENOS 97

9. KONSOLIDAVIMO MASTAS 98

SUVESTINĖS BIUDŽETO VYKDYMO ATASKAITOS IR AIŠKINAMOSIOS PASTABOS 100

BALANSAS

mln. EUR Pastaba 2015 12 31 2014 12 31 ILGALAIKIS TURTAS Nematerialusis turtas 2,1 337 282 Nekilnojamasis turtas, įranga ir įrengimai 2,2 8 700 7 937 Nuosavybės metodu apskaičiuotos investicijos 2,3 497 409 Finansinis turtas 2,4 56 965 56 438 Išankstinis finansavimas 2,5 29 879 18 358 Iš prekybos gautinos sumos ir neprekybinės susigrąžintinos sumos 2,6 870 1 198 97 248 84 623 TRUMPALAIKIS TURTAS Finansinis turtas 2,4 9 907 11 811 Išankstinis finansavimas 2,5 15 277 34 237 Iš prekybos gautinos sumos ir neprekybinės susigrąžintinos sumos 2,6 9 454 14 380 Atsargos 2,7 138 128 Pinigai ir pinigų ekvivalentai 2,8 21 671 17 545 56 448 78 101 IŠ VISO TURTO 153 696 162 724 ILGALAIKIAI ĮSIPAREIGOJIMAI Pensijos ir kitos išmokos darbuotojams 2,9 (63 814 ) (58 616 ) Atidėjiniai 2,10 (1 716 ) (1 537 ) Finansiniai įsipareigojimai 2,11 (51 764 ) (51 851 ) (117 293 ) (112 005 ) TRUMPALAIKIAI ĮSIPAREIGOJIMAI Atidėjiniai 2,10 (314) (745) Finansiniai įsipareigojimai 2,11 (7 939 ) (8 828 ) Mokėtinos sumos 2,12 (32 191 ) (43 180 ) Sukauptos sąnaudos ir būsimųjų laikotarpių pajamos 2,13 (68 402 ) (55 973 ) (108 846 ) (108 726 ) IŠ VISO ĮSIPAREIGOJIMŲ (226 139 ) (220 730 ) GRYNASIS TURTAS (72 442 ) (58 006 ) Rezervai 2,14 4 682 4 435 Iš valstybių narių pareikalautinos sumos (2) 2,15 (77 124 ) (62 441 ) GRYNASIS TURTAS (72 442 ) (58 006 )

FINANSINĖS VEIKLOS ATASKAITA

mln. EUR Pastaba 2015 2014 ĮPLAUKOS Įplaukos iš neprekybinių operacijų BNP ištekliai 3,1 95 355 104 688 Tradiciniai nuosavi ištekliai 3,2 18 649 17 137 PVM ištekliai 3,3 18 328 17 462 Baudos 3,4 531 2 297 Susigrąžintos išlaidos 3,5 1 547 3 418 Kita 3,6 5 067 5 623 Tarpinė suma 139 478 150 625 Įplaukos iš prekybos operacijų Finansinės pajamos 3,7 1 846 2 298 Kita 3,8 1 562 1 066 Tarpinė suma 3 408 3 364 Iš viso įplaukų 142 886 153 989 IŠLAIDOS (6) Patirtos valstybių narių 3,9 Europos žemės ūkio garantijų fondas (45 032 ) (44 465 ) Europos žemės ūkio fondas kaimo plėtrai ir kitos kaimo plėtros priemonės (16 376 ) (14 046 ) Europos regioninės plėtros fondas ir Sanglaudos fondas (38 745 ) (43 345 ) Europos socialinis fondas (9 849 ) (12 651 ) Kita (2 380 ) (2 307 ) Patirtos Komisijos, vykdomųjų agentūrų ir patikos fondų 3,10 (15 626 ) (15 311 ) Patirtos kitų ES agentūrų ir įstaigų 3,11 (1 209 ) (1 025 ) Patirtos trečiųjų šalių ir tarptautinių organizacijų 3,11 (3 031 ) (2 770 ) Patirtos kitų subjektų 3,11 (2 107 ) (1 799 ) Personalo ir pensijų išlaidos 3,12 (10 273 ) (9 662 ) Išmokų darbuotojams aktuarinių prielaidų pokyčiai 3,13 (2 040 ) (9 170 ) Finansinės išlaidos 3,14 (1 986 ) (2 926 ) Bendrosioms ir asocijuotosioms įmonėms tenkanti grynojo deficito dalis 3,15 (641) (640) Kitos sąnaudos 3,16 (6 623 ) (5 152 ) Iš viso sąnaudų (155 919 ) (165 269 ) EKONOMINĖS VEIKLOS METŲ REZULTATAS (13 033 ) (11 280 )

PINIGŲ SRAUTŲ ATASKAITA

mln. EUR Pastaba 2015 2014 Ekonominės veiklos metų rezultatas (13 033 ) (11 280 ) Pagrindinė veikla 4,2 Amortizacija 74 61 Nusidėvėjimas 489 408 Paskolų (padidėjimas)/sumažėjimas 1 591 (1 298 ) Išankstinio finansavimo (padidėjimas)/sumažėjimas 7 439 6 844 Iš prekybos gautinų sumų ir neprekybinių susigrąžintinų sumų (padidėjimas)/sumažėjimas 5 253 (1 898 ) Atsargų (padidėjimas)/sumažėjimas (10) — Pensijų ir kitų išmokų darbuotojams įsipareigojimų padidėjimas/(sumažėjimas) 5 198 11 798 Atidėjinių padidėjimas/(sumažėjimas) (253) 414 Finansinių įsipareigojimų padidėjimas/(sumažėjimas) (977) 1 146 Mokėtinų sumų padidėjimas/(sumažėjimas) (10 989 ) 6 967 Sukauptų sąnaudų ir būsimųjų laikotarpių pajamų padidėjimas/(sumažėjimas) 12 429 (309) Ankstesnių metų biudžeto perteklius, įtrauktas kaip nepiniginės įplaukos (1 435 ) (1 005 ) Kiti nepiniginiai pokyčiai 32 130 Investicinė veikla 4,3 Nematerialiojo turto ir nekilnojamojo turto, įrangos bei įrengimų vertės (padidėjimas)/sumažėjimas (1 381 ) (2 347 ) Nuosavybės metodu apskaičiuotų investicijų (padidėjimas)/sumažėjimas (87) (60) Parduoti laikomo finansinio turto (padidėjimas)/sumažėjimas (213) (1 536 ) GRYNIEJI PINIGŲ SRAUTAI 4 126 8 035 Pinigų ir pinigų ekvivalentų grynasis padidėjimas/(sumažėjimas) 4 126 8 035 Pinigai ir pinigų ekvivalentai metų pradžioje 2,8 17 545 9 510 Pinigai ir pinigų ekvivalentai metų pabaigoje 2,8 21 671 17 545

GRYNOJO TURTO POKYČIŲ ATASKAITA

mln. EUR Rezervai (A) Iš valstybių narių pareikalautinos sumos (B) Grynasis turtas =(A)+(B) Tikrosios vertės rezervas Kiti rezervai Sukauptas perteklius (deficitas) Ekonominės veiklos metų rezultatas LIKUTIS 2013 12 31 99 3 974 (45 560 ) (4 365 ) (45 852 ) Garantijų fondo rezervo pokytis — 247 (247) — — Tikrosios vertės pokyčiai 139 — — — 139 Kita — (24) 16 — (8) 2013 m. ekonominio rezultato paskirstymas — (0) (4 365 ) 4 365 — 2013 m. biudžeto vykdymo rezultatas, pervestas valstybėms narėms — — (1 005 ) — (1 005 ) Ekonominės veiklos metų rezultatas — — — (11 280 ) (11 280 ) LIKUTIS 2014 12 31 238 4 197 (51 161 ) (11 280 ) (58 006 ) Garantijų fondo rezervo pokytis — 189 (189) — — Tikrosios vertės pokyčiai 54 — — — 54 Kita — 2 (24) — (22) 2014 m. ekonominio rezultato paskirstymas — 3 (11 283 ) 11 280 — 2014 m. biudžeto vykdymo rezultatas, pervestas valstybėms narėms — — (1 435 ) — (1 435 ) Ekonominės veiklos metų rezultatas — — — (13 033 ) (13 033 ) LIKUTIS 2015 12 31 292 4 390 (64 091 ) (13 033 ) (72 442 )

FINANSINIŲ ATASKAITŲ PASTABOS

1. SVARBIAUSI APSKAITOS PRINCIPAI

1.1. TEISINIS PAGRINDAS IR APSKAITOS TAISYKLĖS

ES ataskaitos rengiamos pagal 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių, kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (OL L 298, 2012 10 26, p. 1) (toliau – Finansinis reglamentas) ir 2012 m. spalio 29 d. Komisijos deleguotąjį reglamentą (ES) Nr. 1268/2012 (OL L 362, 2012 12 31, p. 1), nustatantį išsamias šio finansinio reglamento taikymo taisykles.

Pagal Finansinio reglamento 143 straipsnį ES finansinės ataskaitos rengiamos remiantis kaupiamosios apskaitos taisyklėmis, kurios grindžiamos tarptautiniais viešojo sektoriaus apskaitos standartais (TVSAS). Siekiant nustatyti vienodas apskaitos, vertinimo ir ataskaitų pateikimo taisykles ir taip suderinti finansinių ataskaitų parengimo ir konsolidavimo procesą, visos institucijos ir ES įstaigos, kurių atskaitomybė konsoliduojama, taiko šias Komisijos apskaitos pareigūno patvirtintas apskaitos taisykles. Ataskaitose sumos nurodomos eurais pagal kalendorinius metus.

1.2. APSKAITOS PRINCIPAI

Finansinių ataskaitų tikslas – teikti informaciją apie subjekto finansinę būklę, veiklos rezultatus ir pinigų srautus, kuri yra naudinga daugeliui šios informacijos vartotojų. ES, kaip viešojo sektoriaus subjekto, konkretesni tikslai – teikti informaciją, naudingą priimant sprendimus, ir parodyti subjekto atskaitomybę už jam pavestus išteklius. Šis dokumentas parengtas atsižvelgiant į šiuos tikslus.

Bendri aspektai (arba apskaitos principai), kurių reikia laikytis rengiant finansines ataskaitas, išdėstyti ES apskaitos taisyklėje Nr. 1 „Finansinės ataskaitos“ ir yra tokie patys, kaip ir aprašytieji TVSAS 1, t. y. teisingo pateikimo, kaupiamojo principo, veiklos tęstinumo, pateikimo nuoseklumo, sumavimo, atskaitymo ir palyginamosios informacijos. Pagal Finansinio reglamento 144 straipsnį kokybinės finansinės atskaitomybės savybės yra svarbumas, patikimumas, suprantamumas ir palyginamumas.

Rengdama finansines ataskaitas pagal pirmiau minėtas taisykles ir principus vadovybė turi parengti įverčius, darančius poveikį tam tikrų balanso bei finansinės veiklos ataskaitos punktų sumoms, taip pat nurodomai informacijai apie finansines priemones, neapibrėžtąjį turtą ir neapibrėžtuosius įsipareigojimus.

1.3. KONSOLIDAVIMAS

Konsolidavimo apimtis

ES konsoliduotosios finansinės ataskaitos apima visus svarbius kontroliuojamus subjektus (t. y. ES institucijas (įskaitant Komisiją) ir ES agentūras), asocijuotąsias ir bendrąsias įmones. Visą konsoliduotų subjektų sąrašą galima rasti ES finansinių ataskaitų 9 pastaboje. Jame šiuo metu yra 52 kontroliuojami subjektai, 7 bendrosios įmonės ir 1 asocijuotoji įmonė. Palyginti su 2014 m., konsolidavimo apimtis lieka nepakitusi, išskyrus vieną įtrauktą naują bendrąją įmonę ir vieną iš sąrašo išbrauktą bendrąją įmonę, žr. 2.3 pastabą.

Kontroliuojami subjektai

Sprendimas konsoliduoti subjekto atskaitomybę grindžiamas kontrolės sąvoka. Kontroliuojami subjektai yra visi subjektai, kuriems ES turi teisę tiesiogiai ar netiesiogiai nustatyti finansų ir veiklos politiką, siekdama gauti naudos iš šių subjektų veiklos. Šia teise dabar turi būti galima pasinaudoti. Kontroliuojamų subjektų atskaitomybė yra visiškai konsoliduota. Konsolidavimas pradedamas pirmąją kontrolės dieną ir baigiamas, kai tokia kontrolė baigiasi.

Dažniausiai taikomi bendri kontrolės kriterijai Europos Sąjungoje yra šie: subjekto sukūrimas remiantis steigimo sutartimis arba antrinės teisės aktais, subjekto finansavimas iš bendrojo biudžeto, balsavimo teisių valdymo organuose turėjimas, Audito Rūmų atliekamas auditas ir Europos Parlamento teikiamas biudžeto įvykdymo patvirtinimas. Siekiant pradėti kontrolę, kiekvieno subjekto lygmeniu įvertinama, ar užtenka vieno pirmiau nurodyto kriterijaus, ar jų visų.

Pagal šį požiūrį laikoma, kad ES turi išskirtinę ES institucijų (išskyrus ECB) ir agentūrų (išskyrus įsteigtąsias pagal buvusią antrojo ramsčio politiką) kontrolę, todėl jos yra įtrauktos į konsoliduotąsias ataskaitas. Be to, kontroliuojamu subjektu taip pat laikoma likviduojama Europos anglių ir plieno bendrija (EAPB).

Visos reikšmingos ES kontroliuojamų subjektų tarpusavio operacijos ir likučiai yra eliminuoti, o tokių operacijų nerealizuotas pelnas ir nuostoliai nėra reikšmingi, todėl neeliminuoti.

Bendrosios įmonės

Bendroji įmonė – tai subjektas, kurio ūkinę veiklą pagal sutartį bendrai kontroliuoja ES ir viena ar daugiau šalių (toliau – dalininkai). Bendra kontrolė – sutartimi įteisintas tiesioginis ar netiesioginis veiklos, suteikiančios naudojimo galimybių, kontrolės pasidalijimas. Dalyvavimas bendrųjų įmonių kapitale apskaitomas pagal nuosavybės metodą (žr. 1.5.4 pastabą).

Asocijuotosios įmonės

Asocijuotosios įmonės – tai subjektai, kuriems ES tiesiogiai ar netiesiogiai turi reikšmingos įtakos, bet jų nekontroliuoja. Jeigu ES tiesiogiai ar netiesiogiai turi 20 % ar daugiau balsavimo teisių, laikoma, kad turima reikšmingos įtakos. Dalyvavimas asocijuotųjų įmonių kapitale apskaitomas pagal nuosavybės metodą (žr. 1.5.4 pastabą).

Nekonsoliduoti subjektai, kurių lėšas valdo Komisija

ES darbuotojų bendrosios sveikatos draudimo sistemos fondus, Europos plėtros fondą ir Dalyvių garantijų fondą jų vardu valdo Komisija. Tačiau, kadangi šie subjektai nėra ES kontroliuojami, jų ataskaitos nekonsoliduojamos su jos finansinėmis ataskaitomis.

1.4. ATASKAITŲ RENGIMO PAGRINDAS

1.4.1. Valiuta ir perskaičiavimo pagrindas

Funkcinė ir ataskaitose nurodoma valiuta

ES funkcinė ir ataskaitose nurodoma valiuta yra euras, todėl finansinių ataskaitų duomenys nurodomi eurais (milijonais eurų).

Operacijos ir likučiai

Operacijos užsienio valiuta yra perskaičiuojamos eurais taikant operacijų dieną galiojantį valiutos kursą. Į finansinės veiklos ataskaitą įtraukiamas valiutos keitimo pelnas ir nuostoliai, patirti vykdant operacijas užsienio valiuta ir perskaičiuojant piniginį turtą ir įsipareigojimus užsienio valiuta, taikant metų pabaigoje galiojantį valiutos kursą.

Nekilnojamajam turtui, įrangai ir įrengimams bei nematerialiajam turtui, kurie išlaiko savo vertę eurais tokiu kursu, kuris galiojo jų įsigijimo dieną, taikomi skirtingi perskaičiavimo metodai.

Piniginio turto ir įsipareigojimų užsienio valiuta likučiai metų pabaigoje perskaičiuojami į eurus taikant gruodžio 31 d. valiutų kursus:

euro kursas

Valiuta 2015 12 31 2014 12 31 BGN 1,9558 1,9558 CZK 27,0230 27,7350 DKK 7,4626 7,4453 GBP 0,7340 0,7789 HRK 7,6380 7,6580 HUF 315,9800 315,5400 PLN 4,2639 4,2732 RON 4,5240 4,4828 SEK 9,1895 9,3930 CHF 1,0835 1,2024 JPY 131,0700 145,2300 USD 1,0887 1,2141

Į finansinės veiklos ataskaitą įtraukiami piniginių finansinių priemonių užsienio valiuta, klasifikuojamų kaip parduoti laikomas finansinis turtas, tikrosios vertės pokyčiai, susiję su perskaičiavimo skirtumu. Nepiniginio finansinio turto ir įsipareigojimų tikrąja verte, įskaitant pelną arba nuostolius, perskaičiavimo skirtumai įtraukiami į finansinės veiklos ataskaitą. Nepiniginių finansinių priemonių, klasifikuojamų kaip parduoti laikomas turtas, perskaičiavimo skirtumai įtraukiami į tikrosios vertės rezervą.

1.4.2. Įverčių taikymas

Pagal TVSAS ir visuotinai priimtus apskaitos principus finansinėse ataskaitose nurodomos sumos privalo būti pagrįstos vadovybės įverčiais ir prielaidomis, pagrįstais patikimiausia turima informacija. Reikšmingi įverčiai turi apimti bent jau šiuos elementus: išmokų darbuotojams įsipareigojimų sumas, atidėjinius, finansinę riziką, susijusią su atsargomis ir gautinomis sumomis, sukauptas pajamas ir sąnaudas, neapibrėžtąjį turtą ir neapibrėžtuosius įsipareigojimus, nematerialiojo turto ir nekilnojamojo turto, įrangos bei įrengimų vertės sumažėjimo laipsnį ir finansinių priemonių aiškinamuosiuose raštuose nurodomas sumas. Faktiniai rezultatai gali skirtis nuo šių įverčių. Įverčių pokyčiai parodomi tuo laikotarpiu, kuriuo jie tampa žinomi.

1.5. BALANSAS

1.5.1. Nematerialusis turtas

Įsigytos kompiuterinės programinės įrangos licencijos nurodomos įsigijimo savikaina, atėmus sukauptus amortizacijos ir vertės sumažėjimo nuostolius. Turtas amortizuojamas pagal tiesinį metodą atsižvelgiant į nustatytą jo naudojimo trukmę. Nustatyta nematerialiojo turto naudingo tarnavimo trukmė priklauso nuo jo konkretaus naudingo tarnavimo laikotarpio arba sutartimi nustatyto teisinio laikotarpio. Viduje kuriamas nematerialusis turtas kapitalizuojamas, kai jis atitinka susijusius ES apskaitos taisyklių kriterijus ir yra susijęs tik su turto kūrimo etapu. Kapitalizuojamos sąnaudos apima visas tiesiogiai priskiriamas sąnaudas, kurių reikia turtui sukurti, pagaminti ir paruošti naudoti vadovybės numatytu būdu. Su mokslinių tyrimų veikla susijusios sąnaudos, nekapitalizuojamos technologinės plėtros sąnaudos ir priežiūros sąnaudos pripažįstamos išlaidomis, kai patiriamos.

1.5.2. Nekilnojamasis turtas, įranga ir įrengimai

Visas nekilnojamasis turtas, įranga ir įrengimai parodomi įsigijimo savikaina, atėmus sukauptus nusidėvėjimo ir vertės sumažėjimo nuostolius. Į savikainą įtraukiamos išlaidos, tiesiogiai susijusios su turto įsigijimu, statyba ar perdavimu.

Paskesnės sąnaudos pridedamos prie turto balansinės vertės arba prireikus pripažįstamos atskiru turtu tik tais atvejais, kai yra tikėtina, kad ES ateityje gaus su tuo turtu susijusios ekonominės naudos arba naudojimo galimybių ir kad galima patikimai įvertinti tokio turto savikainą. Remonto ir priežiūros sąnaudos parodomos finansinio laikotarpio, kuriuo jos buvo patirtos, finansinės veiklos ataskaitoje.

Žemės ir meno kūrinių nusidėvėjimas nėra skaičiuojamas, nes laikoma, kad jų naudojimo trukmė neribota. Statomo turto nusidėvėjimas nėra skaičiuojamas, nes šiuo turtu dar negalima naudotis. Siekiant nustatyti kito turto likutinę vertę, jo nusidėvėjimas skaičiuojamas pagal tiesinį metodą, padalinant jo savikainą, atėmus likutinę vertę, to turto nustatytai naudojimo trukmei tokiu būdu:

Turto rūšis Tiesinio nusidėvėjimo norma Pastatai 4–10 % Įranga ir įrengimai 10–25 % Baldai ir transporto priemonės 10–25 % Kompiuterinė įranga 25–33 % Kita 10–33 %

Perleidimo pelnas arba nuostoliai apskaičiuojami lyginant įplaukas, atėmus pardavimo išlaidas, su perleisto turto balansine verte ir įtraukiami į finansinės veiklos ataskaitą.

Nuoma

Materialiojo turto nuoma, kai ES iš esmės tenka visa su nuosavybe susijusi rizika ir atlygis, klasifikuojama kaip finansinė nuoma. Nuomos laikotarpio pradžioje finansinė nuoma kapitalizuojama nuomojamo turto tikrąja verte arba dabartine minimalių nuomos įmokų verte, atsižvelgiant į tai, kuri iš jų mažesnė. Finansinės nuomos mokėjimų palūkanų dalis nuolat periodiškai įtraukiama į sąnaudas nuomos laikotarpiu, atsižvelgiant į nesumokėtą likutį. Nuomos įsipareigojimai, atskaičiavus finansavimo sąnaudas, įtraukiami į finansinius įsipareigojimus (ilgalaikius ir trumpalaikius). Palūkanos, tenkančios finansavimo sąnaudoms, parodomos finansinės veiklos ataskaitoje per nuomos laikotarpį, kad būtų galima nustatyti pastovią palūkanų normą kiekvieno laikotarpio įsipareigojimų likutinei vertei padengti. Turto, nuomojamo finansinės nuomos būdu, nusidėvėjimas skaičiuojamas per turto naudojimo trukmę arba nuomos laikotarpį, atsižvelgiant į tai, kuris iš jų trumpesnis.

Nuomos rūšis, kai nuomotojas išsaugo didžiąją dalį su nuosavybe susijusios rizikos ir atlygio, klasifikuojama kaip veiklos nuoma. Veiklos nuomos mokėjimai pripažįstami sąnaudomis finansinės veiklos ataskaitoje pagal tiesioginį metodą atsižvelgiant į nuomos trukmę.

1.5.3. Nefinansinio turto vertės sumažėjimas

Turtas, kurio naudojimo trukmė yra neribota, nėra amortizuojamas ar nudėvimas ir kasmet tikrinama, ar jo vertė nesumažėjo. Tikrinama, ar nesumažėjo amortizuojamo ar nudėvimo turto vertė, kai tam tikri įvykiai arba aplinkybės rodo, kad balansinė turto vertė gali būti nepadengta. Vertės sumažėjimo nuostoliai pripažįstami kaip suma, kuria turto balansinė vertė viršija jo atsiperkamąją (padengimo) vertę. Atsiperkamoji (padengimo) vertė yra lygi turto tikrajai vertei, atėmus pardavimo išlaidas, arba naudojimo vertei, atsižvelgiant į tai, kuri iš jų didesnė.

Nematerialiojo turto ir nekilnojamojo turto, įrangos bei įrengimų likutinės vertės ir naudojimo trukmė peržiūrimos ir prireikus koreguojamos bent kartą per metus. Jeigu turto balansinė vertė viršija jo apskaičiuotą atsiperkamąją (padengimo) vertę, turto balansinė vertė yra iš karto sumažinama iki atsiperkamosios (padengimo) vertės. Jeigu ankstesniaisiais metais nurodytos vertės sumažėjimo priežastys nebeaktualios, vertės sumažėjimo nuostoliai atitinkamai panaikinami.

1.5.4. Nuosavybės metodu apskaitomos investicijos

Dalyvavimas asocijuotųjų ir bendrųjų įmonių kapitale

Dalyvavimas asocijuotųjų ir bendrųjų įmonių kapitale apskaitomas pagal nuosavybės metodą ir iš pradžių pripažįstamas savikaina. ES tenkanti jos asocijuotųjų ir bendrųjų įmonių rezultatų dalis įtraukiama į finansinės veiklos ataskaitą, o rezervų pokyčių dalis – į rezervus. Pradinė savikaina ir visi pokyčiai (tolesni įnašai, ekonominių rezultatų ir rezervų pokyčių dalis, vertės sumažėjimas ir dividendai) atitinka asocijuotosios ar bendrosios įmonės buhalterinę vertę finansinėse ataskaitose balanso sudarymo dieną. Paskirstytas asocijuotosios arba bendrosios įmonės pelnas sumažina turto balansinę vertę.

Jeigu ES tenkanti bendrosios įmonės deficito dalis yra lygi ES daliai bendrojoje įmonėje arba ją viršija, ES daugiau savo tolesnių nuostolių dalies nebepripažįsta (nepripažinti nuostoliai). Nepripažinta nuostolių dalis – tai techninės apskaitos procedūros, reikalingos taikant nuosavybės apskaitos metodą, rezultatas. Šie nepripažinti nuostoliai nereiškia nuostolių Europos Sąjungai ir susidarė dėl to, kad išlaidų pripažinimas paprastai vyksta prieš kapitalo didinimą kitų dalininkų nei ES nepiniginiais įnašais.

Nerealizuotas pelnas ir nuostoliai iš ES ir jos asocijuotųjų arba bendrųjų įmonių tarpusavio operacijų nėra reikšmingi ir todėl neeliminuoti. Panašioms operacijoms ir panašiomis aplinkybėmis įvykusiems įvykiams asocijuotosios arba bendrosios įmonės gali taikyti apskaitos principus, kurie skiriasi nuo ES priimtų principų.

Jei esama vertės sumažėjimo požymių, vertę reikia sumažinti iki mažesnės atsiperkamosios vertės. Atsiperkamoji vertė nustatoma, kaip aprašyta 1.5.3 pastaboje. Jeigu vėliau vertės sumažėjimo priežastys tampa nebeaktualios, vertės sumažėjimo nuostoliai pakeičiami balansine verte, kuri būtų buvusi nustatyta, jeigu nebūtų buvęs pripažinti vertės sumažėjimo nuostoliai.

Tais atvejais, kai ES turi 20 % arba daugiau investicinio kapitalo fondo, ji nesiekia turėti reikšmingos įtakos. Todėl tokie fondai vertinami kaip finansinės priemonės, priskiriamos prie parduoti laikomo finansinio turto.

1.5.5. Finansinis turtas

Klasifikavimas

ES savo finansinį turtą klasifikuoja pagal šias kategorijas: tikrąja verte vertinamas finansinis turtas kaip pelnas arba nuostoliai; paskolos ir gautinos sumos; iki išpirkimo termino laikomos investicijos ir parduoti laikomas finansinis turtas. Dėl finansinių priemonių klasifikavimo nusprendžiama pirminio pripažinimo metu ir jis peržiūrimas kiekvieno balanso sudarymo dieną.

i) Tikrąja verte vertinamas finansinis turtas kaip pelnas arba nuostoliai

Finansinis turtas klasifikuojamas pagal šią kategoriją, jeigu yra įsigytas turint pagrindinį tikslą jį greitai parduoti arba jeigu taip nusprendė ES. Į šią kategoriją taip pat patenka išvestinės finansinės priemonės. Šios kategorijos turtas yra priskiriamas trumpalaikiam turtui, jeigu jį tikimasi realizuoti per 12 mėnesių nuo balanso datos. Šiais finansiniais metais ES neturėjo jokio šiai kategorijai priskiriamo finansinio turto.

ii) Paskolos ir gautinos sumos

Paskolos ir gautinos sumos – neišvestinis finansinis turtas su fiksuotais arba nustatomais mokėjimais, nekotiruojamas aktyviojoje rinkoje. Jos atsiranda, kai ES tiesiogiai skolininkui suteikia pinigų, prekių ar paslaugų neketindama prekiauti gautinomis sumomis, arba tuo atveju, kai ES perima pradinio skolintojo teises po to, kai ES atliko mokėjimą pagal garantijos sutartį. Mokėjimai, kurie turi būti atlikti per 12 mėnesių nuo balanso datos, priskiriami prie trumpalaikio turto. Mokėjimai, kurie turi būti atlikti po 12 mėnesių nuo balanso datos, priskiriami prie ilgalaikio turto. Paskolos ir gautinos sumos apima terminuotus indėlius, kurių pradinis grąžinimo terminas viršija tris mėnesius.

iii) Iki išpirkimo termino laikomos investicijos

Iki išpirkimo termino laikomos investicijos yra neišvestinis finansinis turtas su fiksuotais arba nustatomais mokėjimais bei fiksuotais išpirkimo terminais, kurių ES ketina ir gali laikytis. Šiais finansiniais metais ES neturėjo jokių šiai kategorijai priskiriamų investicijų.

iv) Parduoti laikomas finansinis turtas

Parduoti laikomas finansinis turtas yra neišvestinė finansinė priemonė, kuri arba patenka į šią kategoriją, arba nepatenka į jokią kitą kategoriją. Jis klasifikuojamas arba kaip trumpalaikis, arba kaip ilgalaikis turtas, priklausomai nuo laikotarpio, kurį ES tikisi jį laikyti ir kuris paprastai yra iki išpirkimo datos. Investicijos į subjektus, kurios nėra nei konsoliduojamos nei apskaitomos taikant nuosavybės metodą, ir kitos nuosavo kapitalo tipo investicijos (pvz. rizikos kapitalo operacijos) taip pat priskiriamos prie parduoti laikomo finansinio turto.

Pirminis pripažinimas ir vertinimas

Finansinio turto, vertinamo tikrąja verte kaip pelnas arba nuostoliai, laikomo iki išpirkimo termino ir parduoti (išskyrus pinigus ir pinigų ekvivalentus), pirkimas ir pardavimas pripažįstamas prekybos dieną – tą dieną, kai ES įsipareigoja pirkti arba parduoti turtą. Paskolos pripažįstamos tada, kai pinigai yra iš anksto sumokami skolininkams. Finansinės priemonės iš pradžių pripažįstamos tikrąja verte. Sandorių, susijusių su visu finansiniu turtu, kuris neapskaitomas tikrąja verte kaip pelnas arba nuostoliai, sąnaudos pridedamos prie tikrosios vertės pirminio pripažinimo metu. Finansinis turtas, apskaitomas tikrąja verte kaip pelnas arba nuostoliai, iš pradžių pripažįstamas tikrąja verte, o sandorio sąnaudos pripažįstamos finansinės veiklos ataskaitoje.

Finansinio turto tikroji vertė pirminio pripažinimo metu paprastai yra sandorio kaina (t. y. gauto atlygio tikroji vertė). Tačiau kai suteikiama ilgalaikė paskola, kuriai neskaičiuojamos palūkanos arba palūkanos yra mažesnės nei rinkos, jos tikroji vertė gali būti vertinama kaip visų būsimų piniginių įplaukų, diskontuotų vyraujančia rinkos palūkanų norma, taikoma panašiai priemonei su panašiu kredito reitingu, dabartinė vertė.

Suteiktos paskolos vertinamos nominaliąja verte, kuri laikoma paskolos tikrąja verte. Tai daroma dėl šių priežasčių:

— ES skolinimo „rinkos sąlygos“ labai specifinės ir skiriasi nuo kapitalo rinkų sąlygų, kuriomis leidžiamos komercinės arba Vyriausybės obligacijos. Kadangi skolintojai šiose rinkose gali rinktis alternatyvias investicijas, ši pasirinkimo galimybė atsispindi rinkos kainoje. Tačiau ES neturi alternatyvių investicijų galimybės, nes negali investuoti lėšų kapitalo rinkose; lėšas ji gali skolintis tik kad suteiktų paskolas tomis pačiomis normomis. Vadinasi, naudodama pasiskolintas lėšas ES negali pasinaudoti alternatyvaus skolinimo arba investicijų galimybėmis. Todėl nėra alternatyviųjų sąnaudų ir nėra pagrindo lyginti su rinkos normomis. Iš tiesų, ES skolinimo veikla pati savaime sudaro rinką. Kadangi alternatyviųjų sąnaudų galimybe nesinaudojama, rinkos kainoje netiksliai atspindima ES skolinimo operacijų esmė. Todėl netikslinga ES skolinimo tikrąją vertę nustatyti pagal komercines arba Vyriausybės obligacijas.

— Be to, kadangi negalima palyginti su aktyviąją rinka arba panašiomis operacijomis, ES savo skolinimo operacijų, vykdomų teikiant EFSM, mokėjimų balanso ir kitas tokias paskolas, tikrąją vertę turi nustatyti pagal taikomą palūkanų normą.

— Be to, šių paskolų atveju paskolos ir pasiskolintos lėšos dėl savo kompensacinio pobūdžio turi kompensacinį poveikį. Todėl faktinės paskolos palūkanos yra lygios faktinei susijusių pasiskolintų lėšų palūkanų normai. ES patirtos sandorio sąnaudos, vėliau priskirtos paskolos gavėjui, yra tiesiogiai pripažįstamos finansinės veiklos ataskaitoje.

Finansinių priemonių pripažinimas panaikinamas, kai teisių į pinigų srautus iš investicijų galiojimas baigiasi arba ES perleidžia iš esmės visą su nuosavybe susijusią riziką ir atlygį kitai šaliai.

Tolesnis vertinimas

i) Tikrąja verte vertinamas finansinis turtas kaip pelnas arba nuostoliai vėliau parodomas tikrąja verte. Pelnas ir nuostoliai, atsiradę dėl kategorijai „finansinės priemonės, vertinamos tikrąja verte kaip pelnas arba nuostolis“ priskiriamo turto tikrosios vertės pasikeitimo, įtraukiami į laikotarpio, kada jie buvo patirti, finansinės veiklos ataskaitą. Šiuo metu ES neturi šiai kategorijai priskiriamų investicijų.

ii) Paskolos ir gautinos sumos bei iki išpirkimo termino laikomos investicijos yra parodomos amortizuota savikaina, taikant faktinių palūkanų metodą. Iš pasiskolintų lėšų suteiktų paskolų atveju ta pati palūkanų norma taikoma ir paskoloms, ir pasiskolintoms lėšoms, nes šios paskolos turi kompensacinių operacijų ypatybių, todėl paskolų ir skolinimosi sąlygų bei sumų skirtumai nėra reikšmingi. ES patirtos sandorio sąnaudos, vėliau priskirtos paskolos gavėjui, yra tiesiogiai pripažįstamos finansinės veiklos ataskaitoje.

iii) Iki išpirkimo termino laikomas finansinis turtas. Šiuo metu ES neturi investicijų į iki išpirkimo termino laikomą finansinį turtą.

iv) Parduoti laikomas finansinis turtas vėliau parodomas tikrąja verte. Pelnas ir nuostoliai, atsirandantys dėl parduoti laikomo finansinio turto tikrosios vertės pokyčių, pripažįstami tikrosios vertės rezerve, išskyrus piniginio turto konvertavimo skirtumus, kurie pripažįstami finansinės veiklos ataskaitoje. Kai turtas, klasifikuojamas kaip parduoti laikomas finansinis turtas, yra parduodamas arba jo vertė sumažėja, sukauptas tikrosios vertės patikslinimas, anksčiau pripažintas tikrosios vertės rezerve, pripažįstamas finansinės veiklos ataskaitoje. Parduoti laikomo finansinio turto palūkanos, apskaičiuojamos taikant faktinių palūkanų metodą, pripažįstamos finansinės veiklos ataskaitoje. Dividendai už parduoti laikomas nuosavybės priemones yra pripažįstami, kai nustatoma ES teisė gauti tokį mokėjimą.

Aktyviosiose rinkose kotiruojamų investicijų tikroji vertė yra pagrįsta tuo metu siūlomomis kainomis. Jeigu finansinis turtas neturi aktyviosios rinkos (taip pat į biržų sąrašus neįtrauktų vertybinių popierių atveju), ES tikrąją vertę nustato taikydama vertinimo metodus. Jie apima pastarojo meto sandorių įprastomis rinkos sąlygomis naudojimą, sąsajas su kitomis iš esmės tokiomis pačiomis priemonėmis, diskontuotų pinigų srautų analizę, pasirinkimo sandorių kainų nustatymo modelius ir kitus vertinimo metodus, kuriuos paprastai naudoja rinkos dalyviai.

Tais atvejais, kai investicijų į nuosavybės priemones, kurios neturi nustatytos rinkos kainos aktyviojoje rinkoje, tikroji vertė negali būti patikimai įvertinta, šios investicijos vertinamos savikaina, atėmus vertės sumažėjimo nuostolius.

Finansinio turto vertės sumažėjimas

ES kiekvieno balanso sudarymo dieną įvertina, ar yra objektyvių įrodymų, kad sumažėjo finansinio turto vertė. Finansinio turto vertė sumažėja ir vertės sumažėjimo nuostoliai patiriami tada ir tik tada, jeigu yra objektyvių įrodymų, kad turto vertė sumažėjo dėl vieno arba kelių įvykių po turto pirminio pripažinimo ir toks įvykis (arba įvykiai), dėl kurio (-ių) atsirado nuostoliai, veikia finansinio turto, kuris gali būti patikimai apskaičiuotas, apskaičiuotus būsimuosius pinigų srautus.

a) Amortizuota savikaina apskaitomas turtas

Jeigu yra objektyvių įrodymų, kad sumažėjo amortizuota savikaina apskaitomų paskolų, gautinų sumų arba iki išpirkimo termino laikomų investicijų vertė, tuomet nuostolių suma skaičiuojama kaip turto balansinės vertės ir apskaičiuotų būsimųjų pinigų srautų (neįtraukiant būsimų kredito nuostolių, kol jie nepatirti), diskontuotų taikant pradinę šio finansinio turto faktinių palūkanų normą, dabartinės vertės skirtumas. Turto balansinė vertė sumažinama, o nuostolių suma pripažįstama finansinės veiklos ataskaitoje. Jeigu paskolai arba iki išpirkimo termino laikomai investicijai taikoma kintama palūkanų norma, tuomet diskonto norma bet kokiam vertės sumažėjimo nuostoliui vertinti lygi sutartyje nustatytai dabartinei faktinių palūkanų normai. Finansinio įkaito apskaičiuotų būsimųjų pinigų srautų dabartinės vertės skaičiavimas parodo pinigų srautus, kurie gali atsirasti dėl teisės naudotis turtu atėmimo, atėmus įkaito įsigijimo ir pardavimo sąnaudas, neatsižvelgiant į tai, ar teisės naudotis turtu atėmimas yra tikėtinas, ar ne. Jeigu vertės sumažėjimo nuostolių suma per kitą laikotarpį sumažėja, ir šis sumažėjimas gali būti objektyviai susietas su įvykiu, įvykusiu jau pripažinus vertės sumažėjimą, pirmiau pripažinti vertės sumažėjimo nuostoliai finansinės veiklos ataskaitoje panaikinami.

b) Tikrąja verte apskaitomas turtas

Investicijų į nuosavybės vertybinius popierius, klasifikuojamų kaip parduoti laikomas finansinis turtas, atveju sprendžiant, ar sumažėjo vertybinių popierių vertė, atsižvelgiama į reikšmingą arba nuolatinį (ilgalaikį) vertybinio popieriaus vertės mažėjimą žemiau jo savikainos. Jeigu yra tokių įrodymų apie parduoti laikomą finansinį turtą, sukaupti nuostoliai, skaičiuojami kaip įsigijimo savikainos ir dabartinės tikrosios vertės skirtumas, atėmus bet kokius nuostolius dėl šio finansinio turto vertės sumažėjimo, anksčiau pripažintus finansinės veiklos ataskaitoje, yra pašalinami iš rezervų ir pripažįstami finansinės veiklos ataskaitoje. Finansinės veiklos ataskaitoje pripažinti nuosavybės priemonių vertės sumažėjimo nuostoliai finansinės veiklos ataskaitoje nėra panaikinami. Jeigu vėliau skolos priemonės, klasifikuojamos kaip parduoti laikomas finansinis turtas, tikroji vertė padidėja, o toks padidėjimas gali būti objektyviai susietas su įvykiu, įvykusiu jau pripažinus vertės sumažėjimo nuostolius, vertės sumažėjimo nuostoliai finansinės veiklos ataskaitoje panaikinami.

Investicijos į rizikos kapitalo fondus

Investicijos į rizikos kapitalo fondus klasifikuojamos kaip parduoti laikomas turtas ir todėl parodomos tikrąja verte, įskaitant pelną ir nuostolius, atsirandančius dėl tikrosios vertės pokyčių (įskaitant perskaičiavimo skirtumus), įtraukiamus į tikrosios vertės rezervą. Kadangi investicijos į rizikos kapitalo fondus neturi nustatytos rinkos kainos aktyviojoje rinkoje, jos kiekvienoje balanso eilutėje yra vertinamos žemesniąja iš šių dviejų verčių: savikaina arba priskirtina grynąja turto verte. Nerealizuotas pelnas, atsiradęs apskaičiuojant tikrąją vertę, įtraukiamas į rezervus, o nerealizuoti vertės sumažėjimo nuostoliai yra vertinami siekiant nustatyti, ar jie turi būti pripažįstami kaip vertės sumažėjimo nuostoliai finansinės veiklos ataskaitoje, ar kaip pokyčiai tikrosios vertės rezerve.

1.5.6. Atsargos

Atsargos parodomos savikaina arba grynąja galimo realizavimo verte, atsižvelgiant į tai, kuri iš jų mažesnė. Savikaina nustatoma pagal FIFO metodą (pirmiausiai sunaudojamos anksčiausiai įsigytos ar pagamintos atsargos). Į pagamintos produkcijos ir nebaigtų gaminių savikainą įtraukiamos žaliavos, tiesioginės darbo sąnaudos, kitos tiesiogiai priskiriamos sąnaudos ir susijusios gamybos pridėtinės išlaidos (remiantis įprastu veiklos pajėgumu). Grynoji galimo realizavimo vertė – apskaičiuota pardavimo kaina esant įprastoms verslo sąlygoms, atėmus gamybos užbaigimo sąnaudas ir pardavimo išlaidas. Kai atsargos laikomos realizavimui be mokesčio arba už nedidelį mokestį, jos įvertinamos savikaina arba dabartine atsargų atkuriamąja verte, priklausomai nuo to, kuri iš jų mažesnė. Dabartinė atkuriamoji vertė – tai išlaidos, kurias ES patirtų, jeigu įsigytų turtą finansinių ataskaitų sudarymo dieną.

1.5.7. Išankstinio finansavimo sumos

Išankstinis finansavimas – tai mokėjimas, kuriuo gavėjui suteikiamas pinigų avansas, t. y. pradinės lėšos. Šios lėšos gali būti padalytos į kelis mokėjimus per laikotarpį, nustatytą konkrečioje sutartyje, sprendime ar pagrindiniame teisės akte. Pradinės lėšos arba avansas yra naudojami tuo tikslu, kuriuo buvo išmokėti, per susitarime nustatytą laikotarpį, arba grąžinami. Jeigu gavėjas nepatiria finansuoti tinkamų išlaidų, jis privalo išankstinį finansavimą grąžinti ES. Patvirtinus finansuoti tinkamas sąnaudas (kurios pripažįstamos kaip išlaidos), išankstinio finansavimo suma gali būti (visiškai arba iš dalies) sumažinta.

Išankstinis finansavimas tolesniuose balansuose vertinamas iš pradžių balanse pripažinta suma, atėmus per laikotarpį patirtas finansuoti tinkamas išlaidas (kai reikia, įskaitant apskaičiuotąsias sumas).

Palūkanos už išankstinį finansavimą pripažįstamos jų priskaičiavimo metu pagal atitinkamo susitarimo nuostatas. Metų pabaigoje sukauptų palūkanų įplaukos įvertinamos remiantis patikimiausia informacija ir šis įvertis įtraukiamas į balansą.

Kiti avansai valstybėms narėms, kurie atsiranda ES sugrąžinus sumas, valstybių narių sumokėtas jų gavėjams kaip avansai (įskaitant „finansines priemones, kurioms taikomas pasidalijamasis valdymas“), pripažįstami kaip turtas ir įtraukiami į išankstinio finansavimo išlaidų kategoriją. Kiti avansai valstybėms narėms yra vėliau vertinami iš pradžių balanse pripažinta suma, atėmus galutinių gavėjų patirtų finansuoti tinkamų išlaidų geriausią įvertį, apskaičiuotą remiantis pagrįstomis ir patvirtinamomis prielaidomis.

ES įnašai į Europos plėtros fondo ar kitų nekonsoliduojamų subjektų patikos fondus taip pat priskiriami išankstiniam finansavimui, nes jų tikslas yra pastūmėti patikos fondo veiklą, kad iš jo būtų galima finansuoti konkrečius veiksmus, nustatytus remiantis fondo tikslais. ES įnašai į patikos fondus vertinami pradine ES įnašo suma, atėmus finansuoti tinkamas išlaidas, kai reikia, įskaitant apskaičiuotąsias sumas, patikos fondo patirtas per ataskaitinį laikotarpį ir skirtas ES įnašui pagal pagrindinį susitarimą.

1.5.8. Iš prekybos gautinos sumos ir neprekybinės susigrąžintinos sumos

Kadangi pagal ES apskaitos taisykles privaloma atskirai pateikti prekybos ir neprekybines operacijas, siekiant parengti ataskaitas gautinos sumos yra apibrėžiamos kaip gaunamos iš prekybos operacijų, o susigrąžintinos sumos – kaip gaunamos iš neprekybinių operacijų, vykdomų ne pagal sutartį (kai ES įgyja vertę iš kito subjekto, tiesiogiai nesuteikdama mainais maždaug tokios pat vertės (pavyzdžiui, iš valstybių narių susigrąžintinos sumos, susijusios su nuosavais ištekliais).

Iš prekybos operacijų gautinos sumos atitinka finansinių priemonių apibrėžtį, todėl yra priskiriamos paskolų ir gautinų sumų kategorijai bei atitinkamai apskaičiuojamos (žr. 1.5.5 pastabą). Finansinių priemonių aiškinamuosiuose raštuose į iš prekybos operacijų gautinas sumas įtraukiamos sukauptos pajamos ir prekybos operacijų būsimųjų laikotarpių sąnaudos (nes jos nematerialios).

Iš neprekybinių operacijų susigrąžintinos sumos apskaitomos pradine suma (patikslinta atsižvelgus į palūkanas ir nuobaudas), atėmus vertės sumažinimą. Iš neprekybinių operacijų susigrąžintinų sumų vertė sumažinama tada, kai yra objektyvių įrodymų, kad ES negalės surinkti visų pradinio dydžio iš neprekybinių operacijų susigrąžintinų sumų. Vertės sumažinimo suma lygi turto balansinės vertės ir atsiperkamosios vertės skirtumui. Vertės sumažinimo suma pripažįstama finansinės veiklos ataskaitoje. Remiantis ankstesne patirtimi taip pat taikomas neįvykdytų vykdomųjų raštų sumoms išieškoti, kuriems dar nebuvo taikomas specialus vertės sumažinimas, bendras vertės sumažinimas. Informacijos apie metų pabaigoje pripažintų sukauptų pajamų tvarkymą pateikta 1.5.14 pastaboje. Pateikiamos ir nurodomos neprekybinių operacijų susigrąžintinos sumos nėra finansinės priemonės, nes jos nesiejamos su sutartimi, kuria būtų sukuriamas finansinis įsipareigojimas arba nuosavo kapitalo priemonė. Tačiau finansinių ataskaitų aiškinamuosiuose raštuose iš neprekybinių operacijų susigrąžintinos sumos atitinkamais atvejais yra nurodomos kartu su iš prekybos operacijų gautinomis sumomis.

1.5.9. Pinigai ir pinigų ekvivalentai

Pinigai ir pinigų ekvivalentai yra finansinės priemonės, priskiriamos parduoti laikomam finansiniam turtui. Jie apima pinigus kasoje, bankuose laikomus indėlius iki pareikalavimo arba trumpalaikius indėlius ir kitas trumpalaikes itin likvidžias investicijas, kurių pradinis terminas ne ilgesnis kaip trys mėnesiai.

1.5.10. Pensijos ir kitos išmokos darbuotojams

Pensijų įsipareigojimai

ES vykdo apibrėžtų išmokų pensijų planus. Nepaisant to, kad vienas trečdalis tikėtinų šių išmokų sąnaudų dengiamas iš darbuotojų atlyginimų, šie įsipareigojimai nefinansuojami. Balanse pripažintas įsipareigojimas, susijęs su apibrėžtų išmokų pensijų planais, yra lygus dabartinei nustatyto išmokų įsipareigojimo vertei balanso dieną, atėmus bet kokio plano turto tikrąją vertę. Apibrėžtų išmokų įsipareigojimą apskaičiuoja nepriklausomi aktuarai, taikydami prognozuojamo sąlyginio vieneto metodą. Apibrėžtų išmokų įsipareigojimo dabartinė vertė nustatoma diskontuojant