Komisijos komunikatas Europos parlamentui pagal EB sutarties 251 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą dėl Tarybos priimtos bendrosios pozicijos siekiant priimti reglamentą dėl keleivių vežėjų jūra ir vidaus vandenimis atsakomybės nelaimingų atsitikimų atveju /* KOM/2008/0375 galutinis - COD 2005/0241 */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 13.6.2008 KOM(2008) 375 galutinis 2005/0241 (COD) KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI pagal EB sutarties 251 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą dėl Tarybos priimtos bendrosios pozicijos siekiant priimti reglamentą dėl keleivių vežėjų jūra ir vidaus vandenimis atsakomybės nelaimingų atsitikimų atveju 2005/0241 (COD) KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI pagal EB sutarties 251 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą dėl Tarybos priimtos bendrosios pozicijos siekiant priimti reglamentą dėl keleivių vežėjų jūra ir vidaus vandenimis atsakomybės nelaimingų atsitikimų atveju 1. PAGRINDINIAI FAKTAI Pasiūlymas EP ir Tarybai pateiktas (dokumentas COM(2005) 592 galutinis – 2005/0241(COD)): | 2006 m. vasario 13 d. | Regionų komiteto nuomonė pateikta: | 2006 m. birželio 15 d. | Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė pateikta: | 2006 m. rugsėjo 13 d. | Europos Parlamento nuomonė pateikta (po pirmojo svarstymo): | 2007 m. balandžio 25 d. | Iš dalies pakeistas pasiūlymas priimtas Komisijoje | 2007 m. spalio 22 d. | Bendroji pozicija priimta: | 2008 m. birželio 6 d. | 2. KOMISIJOS PASIŪLYMO DALYKAS Pasiūlymo tikslas – visiems laivais plaukiantiems keleiviams, kad ir koks būtų jų pasirinktas maršrutas, taip pat ir vežėjams, pasiūlyti suderintą teisės sistemą, nustatančią jų teises ir pareigas nelaimingų atsitikimų atveju. Siekiant užtikrinti teisingesnį žalos atlyginimą ir geresnę nelaimių prevenciją, šio suderinimo užmojai turi būti pakankamai dideli. Pasiūlymu numatoma į Bendrijos teisę įtraukti 1974 m. Atėnų konvencijos dėl keleivių ir jų bagažo vežimo jūra 2002 m. protokolą, priimtą globojant Tarptautinei jūrų organizacijai („2002 m. Atėnų konvencija“). 2002 m. Atėnų konvencija – naujai suredaguotas tekstas, aiškiai patikslinantis keleivių ir vežėjų teises bei pareigas; joje: nelaimingo atsitikimo navigacijos metu atveju, numatyta atsakomybės tvarka nesant vežėjo kaltės; nustatytos pakankamai didelės didžiausios kompensacijų sumos; visų vežėjų reikalaujama pasirašyti draudimo polisą, o ieškovui, siekiančiam gauti kompensaciją, leidžiama kreiptis tiesiai į draudėją. Atkreiptinas dėmesys į tai, kad kartu su šia iniciatyva valstybės narės ir Bendrija ruošiasi tapti susitariančiosiomis 2002 m. Atėnų konvencijos šalimis[1]. 2002 m. Atėnų konvencija į Bendrijos teisę turėtų būti įtraukta padarant keletą pakeitimų: - 2002 m. Atėnų konvencija skirta tik tarptautiniam jūrų transportui. Komisija į taikymo sritį siūlo įtraukti kabotažą (jūrų transportą vienintelėje ir toje pačioje valstybėje narėje) ir vidaus vandens kelių transportą; - Siekdama keleiviams ir vežėjams naudingo suderinimo, Komisija siūlo netaikyti 2002 m. Atėnų konvencijos straipsnio, kuriuo remdamasi valstybė narė individualiai gali nustatyti didesnes, nei nurodytos Konvencijoje, didžiausias žalos kompensavimo ribas. Beje, Komisija savo iš dalies pakeistame pasiūlyme[2] sutiko su Europos Parlamento padarytu pakeitimu, kuriuo siekiama užtikrinti, kad nukentėjusiems asmenims būtų atlyginta visais atvejais neviršijant Atėnų konvencijoje numatytų ribų, taip nukrypstant nuo bendro atsakomybės ribojimo taisyklių taikymo. - Įtraukti priemonę, kurią taikant už neįgalių asmenų įrangai padarytą žalą būtų kompensuojama palankiau; - Įtraukti išankstinių mokėjimų pervedimo įpareigojimą; - Įtraukti įpareigojimą informuoti keleivius apie jų teises. 3. PASTABOS DĖL BENDROSIOS POZICIJOS Komisija mano, kad Taryba iš pasiūlymo pašalino daug esminių dalykų. Visų pirma, bendrojoje pozicijoje numatyta į pasiūlymo taikymo sritį neįtraukti vidaus vandenų laivybos ir kabotažo. Europos Parlamentas nuomonė dėl vidaus vandenų laivybos pirmojo svarstymo metu buvo dviprasmiška. Vis dėlto Europos Parlamentas aiškiai pasisakė už tai, kad kabotažas būtų įtrauktas, kai kuriems jūros transporto verslo subjektams skiriant daugiau laiko, kad jie galėtų prisitaikyti. Komisija tokius Europos Parlamento pakeitimus parėmė, tačiau jiems nepritarė Taryba. Pagaliau, Taryba nepritarė dviems priemonėms, kuriomis siekiama reguliuoti didžiausių žalos kompensavimo ribų suderinimą. Remiantis dabartiniu dokumento tekstu, didžiausios žalos kompensavimo ribos būtų nevienodos, nes: - Europoje nebūtų vienodų didžiausių žalos kompensavimo ribų. Taryba iš esmės nusprendė taikyti 2002 m. Atėnų konvencijos 7 straipsnį, pagal kurį valstybė – konvencijos šalis – gali savo nuožiūra nustatyti didesnes, nei numatyta Konvencijoje, atsakomybės ribas. - Žalos atlyginimas nukentėjusiems asmenims priklausytų nuo nelaimingo atsitikimo masto. Taryba iš esmės nusprendė taikyti 2002 m. Atėnų konvencijos 19 straipsnį, pagal kurį vežėjas gali apriboti savo atsakomybę, nurodydamas kitose tarptautinėse konvencijose nustatytas bendros atsakomybės ribas ir taip pasiekiant, kad didžiausios žalos kompensavimo ribos būtų mažesnės, nei nurodyta Konvencijoje. Komisija atsižvelgia į Tarybos ketinimą patikslinti jurisdikcijos ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo taisykles. Tokios taisyklės gali kilti iš pačios Atėnų konvencijos arba iš Bendrijos teisės (Reglamentas (EB) Nr. 44/2001, vadinamasis „Briuselis I“ reglamentas). Vis dėlto Komisija mano, kad bendrosios pozicijos formuluotė (3e konstatuojamoji dalis) nėra tinkama. Pagal šią formuluotę atrodytų, kad apribojama išimtinė Bendrijos kompetencija; tai neatitinka Teisingumo Teismo praktikos. Pažymėtina, kad bendroji pozicija buvo patvirtinta tik kvalifikuotos daugumos. Jei Komisija būtų užprotestavusi tokį daugumos susitarimą, ji būtų galėjusi sukliudyti pereiti prie antrojo svarstymo etapo. Tačiau Komisija to nepadarė, nes mano, kad tarpinstituciniai debatai turi tęstis. Priimant bendrąją poziciją Komisija padarė tokį pareiškimą: „Komisija nenori kliudyti daugumos susitarimui dėl šio svarbaus pasiūlymo, kuris nustatytų suderintą teisinę sistemą, užtikrinančią, kad laivo keleiviai gautų tinkamą kompensaciją avarijos atveju. Tačiau Komisija apgailestauja, kad Taryba nepasiliko prie pradinio pasiūlymo tikslo, o iš tiesų susiaurino jo taikymo sritį, nustatydama, kad pasiūlymas netaikomas laivybai vidaus vandenų keliais ir didelei daliai vidaus transporto. Be to, Taryba atmetė du mechanizmus, kuriais siekiama suderinti kompensacijos dydžius ir kurie būtų buvę naudingi ir į avarijas patekusiems keleiviams, ir pramonei: pagal dabartinį politinį susitarimą tokie keleiviai ne visais atvejais gali gauti kompensaciją, atitinkančią Atėnų konvencijoje numatytą maksimalią sumą, o vežėjams tam tikromis aplinkybėmis gali tekti išmokėti didesnes kompensacijas nei numatyta Atėnų konvencijoje. Galiausiai Komisija nepritaria 3e konstatuojamosios dalies formuluotei, kadangi dėl jos gali būti kvestionuojama Bendrijos išskirtinės kompetencijos taikymo sritis.“ 4. KOMISIJOS NUOMONė DėL EUROPOS PARLAMENTO PADARYTų PAKEITIMų 4.1 Komisijos priimti ir visiškai ar iš dalies į bendrąją poziciją įtraukti Europos Parlamento padaryti pakeitimai 6 pakeitimas, kuriuo siekiama atsižvelgti į 2006 m. spalio mėn. priimtas TJO priimtos įgyvendinimo gairės dėl terorizmo keliamo pavojaus. 2 ir 10 pakeitimai dėl nepriklausančių išankstinių mokėjimų susigrąžinimo. 3 ir 11 pakeitimai dėl keleiviams pateikiamos informacijos pobūdžio. 4.2 Komisijos priimti, bet į bendrąją poziciją neįtraukti Europos Parlamento pakeitimai 5 pakeitimas dėl uosto valstybės vaidmens. 7 ir 8 pakeitimai dėl didžiausių žalos kompensavimo ribų. 12 pakeitimas dėl informacijos keleiviams pateikimo. 13 pakeitimas, susijęs su reglamentu dėl vežimo nuolatinėmis vidaus keltų linijomis taikymo. 14 pakeitimas, susijęs su reglamentu dėl vežimo vidaus vandens keliais taikymo. 15 pakeitimas, susijęs su reglamentu dėl vežimo nuolatinėmis vidaus keltų linijomis užjūrio šalyse ir teritorijose taikymo. 4.3. Komisijos atmesti, bet į bendrąją poziciją įtraukti Europos Parlamento pakeitimai 9 pakeitimas, kuriuo siekiama, kad išankstiniai mokėjimai būtų išmokami tik įvykus laivybos įvykiui. 16–27 pakeitimai, susiję su vidaus laivybos neįtraukimu. 4.4 Europos Parlamento pakeitimai, kuriuos Komisija atmetė, ir kurie neįtraukti į bendrąją poziciją 4 pakeitimas dėl Europos jūrų saugumo agentūros vaidmens. 5. Išvada Komisija atsižvelgia į Tarybos kvalifikuota dauguma priimtą bendrąją poziciją, tačiau pažymi savo nuostatą dėl taikymo srities apribojimo ir dėl Europos lygmeniu būtino kompensacijų nukentėjusiems asmenims suderinimo klausimo. [1] Tarybos sprendimo pasiūlymas dėl Europos bendrijos 1974 m Atėnų konvencijos dėl keleivių ir jų bagažo vežimo jūra 2002 m. protokolo sudarymo – 2003 m. birželio 24 d. COM(2003) 375. Šiuo metu vyksta jo priėmimo procedūra. [2] 2007 m. spalio 22 d., COM(2007)645.