[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 14.9.2006 COM(2006) 473 galutinis 2004/0172 (COD) Pakeistas pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl tarpusavio administracinės pagalbos siekiant apsaugoti Europos bendrijos finansinius interesus nuo sukčiavimo ir kitokios neteisėtos veiklos (pateikta Komisijos pagal EB sutarties 250 straipsnio 2 dalį) AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS Bendroji informacija 1. 2004 m. liepos 20 d. Komisija priėmė pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl tarpusavio administracinės pagalbos siekiant apsaugoti Bendrijos finansinius interesus nuo sukčiavimo ir kitokios neteisėtos veiklos[1]. 2. Europos Parlamentas nuomonę pateikė per pirmąjį svarstymą 2005 m. gegužės 25 d.[2] 3. Europos Audito Rūmai pateikė nuomonę 2005 m. spalio 27 d.[3] Pakeisto pasiūlymo tikslas Kova su sukčiavimu, turinčiu įtakos Bendrijos finansiniams interesams, yra bendra Bendrijos ir valstybių narių kompetencija. Organizuoti nusikaltėliai naudojasi Europos integracijos suteiktomis laisvėmis, visų pirma naudodami sudėtingas tarpvalstybines sukčiavimo PVM srityje schemas, plaudami pinigus, gautus neteisėtai pasisavinant Europos bendrijos ir struktūrinių fondų lėšas, vykdydami nusikalstamą veiklą. Šia iniciatyva siekiama sukurti bendros administracinės tarpusavio pagalbos sistemą, kuri būtina siekiant sustiprinti finansinių Bendrijos interesų apsaugą. Šiuo tikslu valstybės narės ir Komisija bendradarbiauja, koordinuoja, padeda vienos kitoms ir keičiasi informacija, padedančia skubiai atlikti tyrimus ir imtis tinkamų veiksmų. Į šį pakeistą pasiūlymą įtraukti Europos Parlamento padaryti pakeitimai ir valstybių narių pateikti pasiūlymai. Taip pat buvo tinkamai atsižvelgta į Audito Rūmų nuomonę, tačiau dėl jos nereikėjo atlikti jokių konkrečių pasiūlymo teksto pakeitimų. Dėl Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno[4] nuomonės nereikėjo atlikti jokių pakeitimų, susijusių su duomenų apsaugos klausimais. Pagal šį reglamentą Komisija neįgyja jokių atskirų tyrimo įgaliojimų, bet valstybėms narėms suteikia savo paramą („paslaugų platforma“). Šiuo pasiūlymu nesiekiama nei vykdyti valstybių narių tarnybų kontrolę, kiek tai susiję su jų konkrečiomis veiklos kompetencijos sritimis, nei skirti bendrus ataskaitų teikimo įsipareigojimus, nesusijusius su informacijos teikimu tais atvejais, kai tai yra konkrečiai susiję su Bendrijos lygmeniu. Valstybės narės, kovodamos su sukčiavimu, kenkiančiu Europos bendrijos finansiniams interesams, savarankiškai pasirenka konkrečias operatyvinės OLAF „paslaugų platformos“ panaudojimo formas ir metodus (plg. su naujuoju 5 straipsniu). Tačiau šiuo pasiūlymu suteikiamas aiškus teisinis pagrindas dėl OLAF „paslaugų platformos“ naudojimo bendradarbiavimui su kitomis dalyvaujančiomis valstybių narių tarnybomis remti. Komisijos vaidmuo operatyvinės ir žvalgybinės pagalbos srityje yra pagalbinis, t. y. ji teikia paslaugas valstybių narių tarnyboms. Pakeitimai atsižvelgiant į nuomonę dėl Europos Parlamento priimtų pakeitimų 2005 m. gegužės 23 d. Europos Parlamentas priėmė 12 pakeitimų. Komisija mano, kad didžioji dauguma Europos Parlamento priimtų pakeitimų yra visiškai, iš principo ar iš dalies priimtini, kadangi jie patobulina šį pasiūlymą išsaugant jo tikslus ir politinį gyvybingumą. Be to, Komisija taip pat atsižvelgia į derybų dėl pasiūlymo Tarybos kovos su sukčiavimo darbo grupėje rezultatus bei į Europos Audito Rūmų, su kuriais buvo tartasi pagal EB sutarties 280 straipsnio 4 dalį, nuomonę. Pasiūlymo pakeitimais siekiama šių tikslų: 4. patikinti valstybes nares, kad pasiūlymu Komisijai nesuteikiama naujų tyrimo įgaliojimų; 5. konkrečiai nurodyti, kad valstybės narės gali savarankiškai pasirinkti bendradarbiavimo formas ir metodus; 6. nurodyti, kad Komisijos vaidmuo yra teikti paslaugas („paslaugų platforma“), o ne vykdyti tyrimo užduotis; 7. išaiškinti šiame pasiūlyme apibrėžtą tarpusavio administracinės pagalbos taikymo sritį, kiek tai susiję su tiesioginėmis bei netiesioginėmis Bendrijos išlaidomis; 8. papildomai išaiškinti baudžiamosios teisės ir kitų administracinio bendradarbiavimo priemonių atskyrimą (Reglamentas (EB) 1798/2003); 9. pabrėžti centrinių ryšių įstaigų koordinavimo funkciją nacionaliniu lygmeniu (plg. su nuorodos į kompetentingas akcizų institucijas pašalinimu); 10. labiau pabrėžti papildomą operatyvinę vertę, kurią gali suteikti Komisija (OLAF); 11. nurodyti, kaip Komisija, teikdama paslaugas valstybėms narėms (per „paslaugų platformą“), gali teikti savanorišką pagalbą ir atlikti rizikos analizę; 12. pašalinti nuostatas dėl „specialaus stebėjimo“, kuriuo, gavus prašymą arba jo negavus, buvo stebimi įtariami pažeidimai; 13. apibrėžti šio reglamento taikymo sritį ir Komisijos koordinuojantį vaidmenį trečiųjų šalių atžvilgiu; 14. išaiškinti, kiek valstybės narės gali būti lanksčios vykdydamos šiame reglamente nustatytus įsipareigojimus; 15. derinti valstybių narių kompetentingų institucijų paskyrimą su Komisijos sudaromu šių institucijų sąrašu; 16. stiprinti galimybę išieškoti neteisėtai gautą naudą ir įsipareigojimus suteikti susijusią informaciją; 17. sukurti su išieškojimu susijusias veiksmingas, proporcingas ir atgrasančias nuostatas; 18. pašalinti valstybių narių nuogąstavimus, kad jų tarnybos gali būti įpareigotos imtis veiklos, kurios jos neturi teisės imtis pagal nacionalinius įstatymus (pakeistame pasiūlyme pašalinta specialaus stebėjimo priemonė, t. y. valstybė narė pati nusprendžia dėl šios konkrečios priemonės naudojimo); 19. pabrėžti, kad informacija apie įtartinus sandorius, kurią pagal pinigų plovimo direktyvose nustatytus ataskaitų teikimo mechanizmus renka valstybių narių finansinės žvalgybos padaliniai, pagal šį siūlomą reglamentą negali būti naudojama persekiojimo baudžiamąja tvarka už pinigų plovimą tikslu, bet naudojama rinkti faktinei žvalgybinei informacijai, galinčiai nurodyti galimą sukčiavimo, susijusio su EB lėšomis, atvejį, dėl kurio būtų galima kreiptis dėl tarpusavio administracinės pagalbos; 20. patvirtinti įsipareigojimo bendradarbiauti išimtį dėl priežasčių, susijusių su viešąja tvarka (plg. su naujuoju 22 straipsniu). Komisijos nuomonė dėl Europos Parlamento priimtų pakeitimų Komisija kiekvieno pakeitimo atžvilgiu laikosi šios konkrečios pozicijos: Pakeitimas Nr. 1 , susijęs su nuoroda į Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno[5] nuomonę, buvo priimtas su nežymiais pakeitimais. Įžanginės nuorodos „atsižvelgdami“ nurodo tik į pirminės teisės įstatymų leidybos nuostatas. Dėl konstatuojamųjų dalių – nuoroda į duomenų apsaugos taisykles EB sutarties 286 straipsnyje ir Reglamente 45/2001 jau yra padaryta. 13 konstatuojamoji dalis keičiama taip: (…) Rengiant šio reglamento projektą buvo tinkamai atsižvelgta į Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno nuomonę[6] . Pakeitimas Nr. 2 buvo įtrauktas į 3 straipsnio 1 dalį kaip papildomas išaiškinimas pakeista formuluote. Komisijos ir valstybių narių užduotis ginti Bendrijos finansinius interesus nėra apribojama tik Bendrijos teritorija: „1. (...) a) pažeidimas – tai sukčiavimas (…), įskaitant pažeidimus, iš dalies arba visiškai padarytus trečiosiose šalyse .“ Pakeitimas Nr. 3 dėl 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunkčio buvo priimtas nežymiai pakeistas, nes jame pateikiamas naudingas išaiškinimas. Formuluotė buvo peržiūrėta, pakeičiant „finansavimą“ į „išlaidas“, nes kalbama ne apie nuosavuosius išteklius, bet apie Bendrijos išlaidas: „pažeidimai, susiję su įplaukų ir išlaidų sritimis, institucijų valdomomis centralizuotai, bendrai, decentralizuotai ar jungtiniu būdu, (...)“ Pakeitimas Nr. 4 dėl 3 straipsnio 1 dalies b punkto i papunkčio buvo priimtas pakeistas, nes juo kuriamas tarpusavio administracinės pagalbos pagrindas tiesioginių išlaidų srityje, taip pat tais atvejais, kai nėra tarpvalstybinio konteksto, kuris šiuo metu teisės aktų sistemoje yra svarbi trūkstama dalis. Todėl tai būtų pasiūlymo pakeitimas, o ne paprastas išaiškinimas. Komisija pritaikė tokios formuluotės tekstą: i) (a) kurie – kalbant apie pažeidimus, susijusius su įplaukų sritimis ar nurodytus šio straipsnio dalies a punkto ii papunktyje, ir neatsižvelgiant į pažeidimus, kuriems taikomas šio straipsnio dalies a punkto iii papunktis, – turi ar galėtų turėti pasekmių kitoms valstybėms narėms arba kurie akivaizdžiai siejasi su operacijomis, vykdomomis kitose valstybėse narėse; ir Pakeitimas Nr. 5 dėl 3 straipsnio 1 dalies b punkto ii papunkčio buvo priimtas. b) „(...) ypatingos svarbos Bendrijos lygmens pažeidimai“ – tai pažeidimai: i) kurie, neatsižvelgiant į tai, ar jie buvo išaiškinti vienoje operacijoje, ar keliose tarpusavyje susijusiose operacijose (...)“ Pakeitimas Nr. 6 dėl 4 straipsnio buvo priimtas pakeista formuluote, nes, siekiant išlaikyti nuoseklumą su Reglamento 1798/2003 nuostatomis, jis taikomas tik tarpvalstybiniam su PVM susijusiam sukčiavimui ir kompetentingiems pareigūnams, todėl buvo pridėta 4 straipsnio 4 dalis. „Pažeidimų pagal 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktį srityje Komisija ir paskirtieji kompetentingi pareigūnai gali susisiekti, bendradarbiauti arba keistis vieni su kitais informacija, kaip numatyta Reglamente (EB) Nr. 1798/2003. Jei į Reglamento (EB) Nr. 1798/2003 sąrašą neįtrauktas kompetentingas pareigūnas ar kompetentinga institucija arba centrinė ryšių įstaiga pagal šį reglamentą gauna ar siunčia pagalbos prašymą arba atsakymą į pagalbos prašymą, ji informuoja savo valstybės narės centrinę ryšių tarnybą.“ Pakeitimas Nr. 7 buvo pakeistas ir įtrauktas į 4 straipsnio 3 dalį. Išsamus siūlomame reglamente nurodytų kompetentingų institucijų sąrašas būtų labai vertingas. Tačiau tokio sąrašo Komisija negali sudaryti pati, o tik bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, kurios turėtų Komisijai suteikti būtiną informaciją. Tai leidžia valstybėms narėms visiškai skaidriai informuoti apie susijusias institucijas. Nėra aišku, ar sąrašo paskelbimas internete duotų praktinės naudos. Sąrašą būtina reguliariai atnaujinti, todėl valstybės narės turės teikti būtiną informaciją. „Valstybės narės šio reglamento tikslais suteikia Komisijai informaciją apie savo kompetentingas institucijas. Jos praneša Komisijai apie bet kokius šių institucijų pasikeitimus. Komisija, remdamasi suteikta informacija, skelbia sąrašą, kuriuo naudosis valstybių narių institucijos ir Komisija. Komisija šį sąrašą reguliariai atnaujina.“ Pakeitimas Nr. 8 dėl 11 straipsnio nebuvo priimtas. Europos Parlamento pasiūlytas pakeitimas, susijęs su valstybių narių pareiga remiantis šiuo pasiūlymu teikti informaciją Komisijai apie Reglamente 1798/2003 apibrėžtą prekių tiekimą pagal PVM informacijos mainų sistemą, reglamentuotų daugiau, nei nustatyta šiame reglamente. Pakeitimas Nr. 9 dėl 18 straipsnio buvo priimtas pakeista formuluote. Kadangi Komisija (OLAF) geriausiai gali koordinuoti bendradarbiavimą su trečiosiomis šalimis, šis pakeitimas yra įtrauktas į pasiūlymą pakeista formuluote. Pagal Europos Parlamento ir Tarybos priimtą reglamentą, koordinavimo vaidmuo gali būti skirtas tik Komisijai, o ne OLAF, nes priešingu atveju tai prieštarautų Komisijos organizaciniam savarankiškumui. „Valstybės narės arba Komisijos iš trečiosios šalies gauta informacija, kuri patenka į šio reglamento taikymo sritį, pranešama valstybės narės kompetentingoms institucijoms ir Komisijai, jei ja remdamosi jos galėtų užkirsti kelią pažeidimams arba jiems pasipriešinti. Keičiantis tokia informacija Komisija atlieka koordinuojantį vaidmenį.“ Pakeitimas Nr. 10 dėl naujo straipsnio, keičiančio esamus teisinius įsipareigojimus nebuvo priimtas. Siūlomas reglamentas neturi įtakos Reglamentui 1798/2003 ir neapima baudžiamosios teisės. Todėl siūlomame reglamente negali būti nuorodos į „Reglamento (EB) Nr. 1798/2003 ir Sprendimo 2000/642/TVR pakeitimus“. Pakeitimas Nr. 11 dėl naujos su išieškojimu susijusios nuostatos buvo priimtas pakeista formuluote. Šio pakeitimo tikslas – suteikti galimybę pasinaudoti finansine informacija, kurią turi kovos su pinigų plovimu sektorius, ir taip palengvinti išieškojimo priemonių taikymą ir padidinti jų rezultatyvumą. Todėl šiuo pakeitimu, kiek jis patenka į šio pasiūlymo taikymo sritį, yra papildomos išieškojimo taisyklės, kaip apibrėžta Direktyvoje EEB 76/308[7], iš dalies pakeistoje Direktyva 2001/44[8]. Siūlomus pakeitimus Nr. 11 ir Nr. 12 reikia vertinti Europos Parlamento rezoliucijos dėl Bendrijų finansinių interesų apsaugos ir kovos su sukčiavimu (Nr. 9, 11, 12, 24, 25, 28)[9] kontekste. Šiomis nuostatomis papildomos ir jose remiamasi valstybių narių galiojančiomis taisyklėmis dėl muitų, žemės ūkio mokesčių ir PVM susigrąžinimo (Direktyva 76/308, iš dalies pakeista Direktyva 2001/44), tačiau šios nuostatos šioms taisyklėms įtakos neturi. Jos turi atitikti atitinkamus trečiojo ramsčio teisės aktus ir negali daryti įtakos pagrindinėms teisėms, visų pirma teisei į nuosavybę. Pasiūlymo tekstas buvo pakeistas taip: „3 skyrius IšIEšKOJIMO PALENGVINIMAS 20 STRAIPSNIS Įsipareigojimas teikti informaciją 1. Siekiant palengvinti lėšų, gautų padarius pažeidimą, susigrąžinimą, institucija, į kurią kreipiamasi, pagal nacionalinius teisės aktus iš Direktyvos 2005/60/EB 2 straipsnio 1 dalyje nurodytų institucijų ir asmenų surenka visą susijusią finansinę informaciją, kuri palengvintų šio reglamento 20 straipsnyje nurodytų priemonių taikymą. Keitimasis informacija pagal šį reglamentą nepažeidžia finansinės žvalgybos padalinių bendradarbiavimo taisyklių, kaip apibrėžta Tarybos sprendime 2000/642/TVR. 2. Institucija pareiškėja trumpai pareiškime išdėsto susijusius faktus, įskaitant rimto įtarimo pažeidimu pagrindą. Kai dėl susijusios informacijos kreipiasi savo valstybės narės institucijos, Direktyvos 2005/60/EB 2 straipsnio 1 dalyje nurodytos institucijos ir asmenys užtikrina šios informacijos konfidencialumą.“ Pakeitimas Nr. 12 dėl naujos su išieškojimu susijusios nuostatos buvo priimtas su nežymiais pakeitimais. Pagal Konvencijoje dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos[10] pateiktą sunkaus sukčiavimo sąvokos apibrėžimą, į kurią Direktyvoje 2005/60/EB dėl finansų sistemos apsaugos nuo jos panaudojimo pinigų plovimui ir teroristų finansavimui[11] daroma nuoroda, valstybės narės taiko konkrečias priemones, įskaitant atitinkamas administracines priemones kovai su sukčiavimu ir pinigų plovimu, pvz., didesnių kaip 50 000 EUR sumų išieškojimą. Pasiūlymo tekstas buvo pakeistas taip: „21 straipsnis Išieškojimo priemonės 1. Siekiant užtikrinti veiksmingą išieškojimą, Valstybės narės, gavusios kompetentingos institucijos prašymą, imasi būtinų priemonių, kad lėšos, neteisėtai gautos padarius pažeidimą, būtų įšaldomos, areštuojamos ir konfiskuojamos. Ši nuostata taikoma bet kuriam pažeidimui, susijusiam su didesnėmis kaip 50 000 EUR sumomis, arba Direktyvos 2005/60/EB 1 straipsnio 2 dalyje nurodytam turtui, kurio vertė prilygsta tokioms lėšoms. 2. 1 dalyje nurodytos priemonės gali būti taikomos juridiniams ar fiziniams asmenims, kurie įvykdė arba yra įtariami įvykdę pažeidimą ar kurie prisidėjo prie arba yra įtariami prisidėję prie pažeidimo įvykdymo. Šios priemonės taip pat gali būti taikomos juridiniams arba fiziniams asmenims, kurie turi naudos iš lėšų, gautų padarius pažeidimą.“ IšVADA Atsižvelgdama į EB sutarties 250 straipsnio 2 dalį, Komisija taip keičia savo pasiūlymą: 2004/0172 (COD) Pakeistas pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl tarpusavio administracinės pagalbos siekiant apsaugoti Europos bendrijos finansinius interesus nuo sukčiavimo ir kitokios neteisėtos veiklos EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 280 straipsnio 4 dalį, atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą[12], atsižvelgdama į Audito Rūmų nuomonę[13], laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos, kadangi: 21. Bendrija ir valstybės narės teikia daug reikšmės Bendrijos finansinių interesų apsaugai ir kovai su sukčiavimu bei kita neteisėta veikla, kenkiančia Bendrijos finansiniams interesams. 22. Bendrijos tarpusavio pagalbos struktūra turėtų sudaryti sąlygas valstybių narių tiek kompetentingoms institucijoms, tiek šioms institucijoms ir Komisijai nuolatos glaudžiai bendradarbiauti, kad Bendrijos finansiniai interesai būtų apginti visose Bendrijos finansinių išteklių ir išlaidų srityse. 23. Šio reglamento nuostatos neturėtų daryti įtakos Europos kovos su sukčiavimu tarnybos tyrimams remiantis tyrimo įgaliojimais ir laikantis apsaugos priemonių, numatytų 1999 m. gegužės 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1073/1999 dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų tyrimų[14]. Šis reglamentas turėtų būti taikomas tik tam tikroms pagalbos formoms, keitimuisi informacija ir koordinavimui prieš OLAF atliekant tyrimo veiksmus, juos atlikus arba juos papildant . Valstybių narių institucijoms analizuojant sukčiavimo ir bet kokių kitų pažeidimų, kenkiančių finansiniams Europos bendrijos interesams, riziką bei užkertant jai kelią, Komisija turėtų joms teikti paramą palengvindama jų bendradarbiavimą, keitimąsi informacija ir siųsdama operatyvinius įspėjimus. Valstybių narių institucijoms turėtų būti suteiktas tam tikras savarankiškumo laipsnis parenkant priemones, kuriomis būtų siekiama apsaugoti Bendrijos finansinius interesus, priklausomai nuo to, ko reikia, kad atitinkamoje srityje Bendrijos teisės aktai būtų veiksmingi. 24. Naujų Bendrijos priemonių įvedimas neturėtų daryti įtakos nacionalinės baudžiamosios teisės ir tarpusavio pagalbos baudžiamosios teisės klausimais taisyklių taikymui arba nacionaliniam teisingumo administravimui. 25. Kiek keitimasis informacija apie įtartinus sandorius, kaip nurodyta 2005 m. spalio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2005/60/EB dėl finansų sistemos apsaugos nuo jos panaudojimo pinigų plovimui ir teroristų finansavimui[15], papildytoje 2005 m. spalio 26 d. Reglamentu (EB) 1889/2005[16] dėl grynųjų pinigų, įvežamų į Bendriją ar išvežamų iš jos, kontrolės, gali padėti nustatyti sukčiavimo, kenkiančio Bendrijos finansiniams interesams, atvejus, turėtų būti taikomos šios tarpusavio administracinės pagalbos taisyklės pagal šį reglamentą. 26. (5) Kovai su tarpvalstybiniu sukčiavimu ir kitokia neteisėta veikla, kenkiančia Bendrijos finansiniams interesams, reikalingas glaudesnis koordinavimas Bendrijoje ir daugiadalykis bendradarbiavimas su valstybių narių institucijomis kovos su sukčiavimu ir kitomis neteisėtomis veikomis, kurios dažnai yra susijusios su organizuotu nusikalstamumu ir kenkia Bendrijos finansiniams interesams, srityje. Šiuo reglamentu turėtų ir toliau būti remiamas leisti visų valstybių narių kompetentingų institucijų, taip pat šių institucijų ir Komisijos, bendradarbiavimas. 27. Kovojant su pridėtinės vertės mokesčio sukčiavimu, valstybėse narėse esančios centrinės ryšių įstaigos, kaip nurodyta 2003 m. spalio 7 d. Tarybos reglamente Nr. 1798/2003 dėl administracinio bendradarbiavimo pridėtinės vertės mokesčio srityje, panaikinančiame Reglamentą (EEB) Nr. 218/92 [17] , koordinuoja bendradarbiavimą kovojant su sukčiavimu. Kiek, siekiant paramos nustatant pažeidimus ir užkertant jiems kelią, gali būti reikalingas tiesioginis bendradarbiavimas su regiono ir vietos kovos su sukčiavimu institucijomis ir pareigūnais, visa perduodama informacija turėtų tuo pat metu būti perduodama centrinei ryšių įstaigai. 28. (6)Šio reglamento nuostatos neturėtų daryti įtakos Bendrijos teisės aktams, kuriais numatytas konkretesnis arba platesnis valstybių narių, taip pat jų ir Komisijos bendradarbiavimas, pavyzdžiui, 1997 m. kovo 13 d. Tarybos reglamentui (EB) Nr. 515/97 dėl valstybių narių administracinių institucijų tarpusavio pagalbos ir dėl pastarųjų bei Komisijos bendradarbiavimo, siekiant užtikrinti teisingą muitinės ir žemės ūkio teisės aktų taikymą[18] arba 2003 m. spalio 7 d. Reglamentui (EB) Nr. 1798/2003 dėl administracinio bendradarbiavimo pridėtinės vertės mokesčio srityje, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 218/92[19] . 29. (7) K eitimasis informacija yra svarbi sudedamoji kovos su sukčiavimu ir kita neteisėta veikla, kenkiančia Bendrijos finansiniams interesams, dalis. Valstybių narių Komisijai suteiktą informaciją Komisija turėtų naudoti, kad susidarytų išsamią nuomonę apie sukčiavimą Europos mastu ir kitą neteisėtą veiklą bei perduotų ją perduotų šią nuomonę valstybėms narėms. 30. (8) Sukčiavimui ir bet kokiai kitai neteisėtai veiklai, kenkiančiai Bendrijos finansiniams interesams, visų pirma tarpvalstybiniais atvejais, su kuria neretai yra susijusios organizuotos tarptautinės sukčiavimo schemos dviejose ar daugiau valstybių narių, veiksmingiausiai gali būti užkirstas kelias ir su ja kovojama, jei operatyvinio, statistinio arba bendrojo pobūdžio informacija analizuojama ir jei jos rizikos analizė atliekama Bendrijos lygmeniu, naudojantis apskritai Komisijos, įskaitant OLAF ir ypač OLAF, darbo su operatyvine informacija ir rizikos analizės galimybėmis. 31. (9)K ovai su sukčiavimu ir kitokia neteisėta veikla, kenkiančia Bendrijos finansiniams interesams, taip pat reikalingi nuoseklūs tolesni veiksmai. Todėl Komisijos surinkta ar perduota informacija turėtų būti laikoma priimtinais įrodymais administracine ir teismine tvarka nagrinėjant bylas. 32. (10) Kad valstybių narių kompetentingos institucijos ir Komisija sėkmingai bendradarbiautų, informacija turėtų būti keičiamasi vadovaujantis konfidencialumo taisyklėmis, jei informacijai taikomas reikalavimas laikytis profesinės paslapties, užtikrinant, kad apdorojant asmens duomenis vadovaujantis naujomis nuostatomis būtų užtikrinta tinkama duomenų apsauga. 33. (11) Turėtų būti tinkamai atsižvelgta į Bendrijos institucijoms taikomas duomenų apsaugos taisykles, nustatytas Sutarties 286 straipsnyje ir 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo[20] bei remiantis 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo[21] valstybėms narėms taikomas taisykles. Rengiant šio reglamento projektą buvo tinkamai atsižvelgta į Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno nuomonę[22] . 34. (12) Šiam reglamentui įgyvendinti būtinos priemonės turėtų būti priimtos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką[23]. 35. (13) Kadangi valstybės narės vienos negali deramai pasiekti siūlomo veiksmo, konkrečiai – kovos su sukčiavimu ir bet kokia kita neteisėta veikla, darančia įtaką Bendrijos finansiniams interesams, – tikslų ir kadangi dėl veiksmų masto ir poveikio jie būtų geriau pasiekti Bendrijos lygmeniu, t. y. bendradarbiaujant valstybėms narėms ir Komisijai, Bendrija gali imtis veiksmų pagal subsidiarumo principą, kaip nustatyta Sutarties 5 straipsnyje. Pagal proporcingumo principą, nustatytą tame straipsnyje, šis reglamentas neapima daugiau, nei yra būtina siekiant šių tikslų. 36. (14) Šiame reglamente atsižvelgiama į pagrindines teises ir visų pirma laikomasi Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje pripažintų principų, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I antraštinė dalis Bendrosios nuostatos 1 straipsnis Reguliavimo dalykas Šiuo reglamentu nustatomas tarpusavio administracinės pagalbos bendradarbiavimo, įskaitant, visų pirma, keitimosi informacija tarp valstybių narių kompetentingų institucijų bei tarp šių institucijų ir Komisijos, teisinis pagrindas, siekiant užtikrinti lygiavertę ir veiksmingą Bendrijos finansinių interesų apsaugą nuo sukčiavimo ir kitokios neteisėtos veiklos. 2 straipsnis Taikymo sritis 1. Šis reglamentas taikomas sukčiavimui ir kitai neteisėtai veiklai, kenkiančiai Bendrijos finansiniams interesams ir esančiai ypatingos svarbos Bendrijos lygmeniu. Valstybių narių kompetentingos institucijos taip pat gali naudotis šiuo reglamentu nustatytomis tarpusavio administracinės pagalbos priemonėmis keistis informacija ir teikti pagalbą vadovaudamosi šiuo reglamentu kitais atvejais, jei mano, kad toks keitimasis informacija ir pagalba Bendrijoje yra būtini, siekiant užkirsti kelią sukčiavimui ir bet kokiai kitai neteisėtai veiklai, kenkiančiai Bendrijos finansiniams interesams. 2. Šio reglamento nuostatos netaikomos, jei Bendrijos teisės aktuose yra numatytas konkretesnis valstybių narių, taip pat jų ir Komisijos bendradarbiavimas arba jei numatyta platesnė Komisijos teisė gauti informaciją. Visų pirma šis reglamentas neturi poveikio taikant Reglamentą (EB) Nr. 515/97. Jis neturi poveikio valstybių narių bendradarbiavimui, kaip numatyta Reglamente (EB) Nr. 1798/2003 dėl administracinio bendradarbiavimo pridėtinės vertės mokesčio srityje, panaikinančiame Reglamentą (EEB) Nr. 218/92 [24] . 3. Šis reglamentas neturi poveikio taikant Reglamentą (EB) Nr. 1073/1999. 4. Šis reglamentas nedaro įtakos nacionalinės baudžiamosios teisės ar tarpusavio pagalbos baudžiamosios teisės klausimais taisyklių taikymui arba nacionaliniam teisingumo administravimui. 5. Šiuo reglamentu numatyta pareiga teikti pagalbą neapima informacijos arba dokumentų, gautų kompetentingų administracinių institucijų, veikiančių pagal teisminės institucijos įgaliojimą ar jos prašymu, teikimo. Tačiau jei pagalbos paprašoma, tokia informacija arba dokumentai pateikiami, jei teisminė institucija, su kuria turi būti pasitarta šiuo klausimu, neprieštarauja. 3 straipsnis Sąvokų apibrėžimai 1. Šiame reglamente taikomi tokie sąvokų apibrėžimai: a) 1. „pažeidimas“ – tai ypatingos svarbos Bendrijos lygmens sukčiavimas ir kitokia neteisėta veikla, turinti įtakos Bendrijos finansiniams interesams, įskaitant pažeidimus, iš dalies arba visiškai padarytus trečiosiose šalyse, visų pirma: i) (a) pažeidimai, susiję su įplaukų ir išlaidų sritimis, institucijų valdomomis centralizuotai, bendrai, decentralizuotai ar jungtiniu būdu, įskaitant bet kurį Bendrijos teisės aktų nuostatų pažeidimą, susijusį su ekonominės veiklos vykdytojo veiksmais ar neveikimu ir sutarčių pažeidimus pagal Bendrijos teisės aktų nuostatas, bet kuris Bendrijos teisės aktų nuostatų pažeidimas, susijęs su ekonominės veiklos vykdytojo veiksmais ar neveikimu, įskaitant sutarčių pažeidimus pagal Bendrijos teisės aktų nuostatas, dėl kurių Bendrijos bendrajam biudžetui ar jos valdomiems biudžetams padaroma arba būtų padaryta žala sumažinant ar iš viso prarandant pajamas, gaunamas iš tiesiogiai Bendrijos vardu surinktų nuosavų išteklių arba darant nepagrįstas išlaidas; ii) (b) pridėtinės vertės mokestį (PVM) reglamentuojančių teisės aktų pažeidimas, kaip nurodyta Tarybos direktyvoje 77/388/EEB[25], kuris turėjo arba būtų turėjęs įtakos Bendrijų nuosavų išteklių, kaip nurodyta Tarybos reglamente (EEB, Euratomas) Nr. 1553/89[26], sumažėjimui; iii) (c) pinigų plovimas, kaip apibrėžta Tarybos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/60/EB [27] , papildytos Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) 1889/2005 [28] dėl grynųjų pinigų, įvežamų į Bendriją ar išvežamų iš jos, kontrolės, 1 straipsnyje, susijęs su lėšomis, gautomis padarius pažeidimą, kaip nurodyta šio punkto i ir ii papunkčiuose, kuris yra sukčiavimas, kenkiantis Bendrijos finansiniams interesams; pinigų plovimas, kaip apibrėžta Tarybos direktyvos 91/308/EEB [29] 1 straipsnio c punkte, susijęs su lėšomis, gautomis padarius pažeidimą, kaip nurodyta a ir b dalyse; b) 2. „ypatingos svarbos Bendrijos lygmens pažeidimai“ – tai pažeidimai: i)(a) kurie – kalbant apie pažeidimus, susijusius su įplaukų sritimis ar nurodytus šio straipsnio dalies a punkto ii papunktyje, ir neatsižvelgiant į pažeidimus, kuriems taikomas šio straipsnio dalies a punkto iii papunktis, – turi ar galėtų turėti pasekmių kitoms valstybėms narėms arba kurie akivaizdžiai siejasi su operacijomis, vykdomomis kitose valstybėse narėse; ir ii) (b) kurie, neatsižvelgiant į tai, ar jie buvo išaiškinti vienoje operacijoje, ar keliose tarpusavyje susijusiose operacijose, kurių atitinkamoms valstybėms narėms padaroma apskaičiuota bendra finansinė žala PVM srityje viršija 500 000 eurų arba kurie kitais šiame reglamente numatytais atvejais padaro Bendrijos finansiniams interesams 100 000 eurų ar daugiau žalą; pinigų plovimo atveju riba taikoma pirminiam teisės pažeidimui; c)3. „PVM reglamentuojantys teisės aktai“ – tai visos Bendrijos nuostatos, reglamentuojančios pridėtinės vertės mokestį, ir valstybių narių siekiant laikytis šių Bendrijos nuostatų priimti įstatymai ir kiti teisės aktai; d)4. „institucija pareiškėja“ – tai kompetentinga institucija, kuri pateikia pagalbos prašymą; e)5. „institucija, į kurią kreipiamasi“ – tai kompetentinga institucija, kuriai pateikiamas pagalbos prašymas; f) „centrinė ryšių įstaiga“ – tai pagal Reglamento (EB) Nr. 1798/2003 3 straipsnio 2 dalį paskirta įstaiga, kuri visų pirma atsakinga už ryšius su kitomis valstybėmis narėmis administracinio bendradarbiavimo srityje; turi g) „ryšių skyrius“ – tai bet kokia įstaiga, išskyrus centrinę ryšių įstaigą, turinti konkrečią teritorinę kompetenciją ar specializuotą atsakomybę už tam tikrą veiklą, kurią pagal Reglamento (EB) Nr. 1798/2003 3 straipsnio 3 dalį kompetentinga institucija paskyrė tiesiogiai keistis informacija pagal šį reglamentą; h) „kompetentingas pareigūnas“ – tai bet kuris pareigūnas, paskirtas pagal Reglamento (EB) Nr. 1798/2003 3 straipsnio 4 dalį, galintis tiesiogiai keistis informacija pagal šį reglamentą; i)6. „administraciniai tyrimai“ – tai visų rūšių kontrolė, patikrinimai ir kiti veiksmai, kurių vykdydamos savo pareigas imasi kompetentingos institucijos, kad nustatytų, ar buvo padaryti pažeidimai, išskyrus veiklą, vykdomą pareikalavus arba tiesiogiai įgaliojus teisminei institucijai; j)7. „finansinė informacija“ – tai informacija apie įtartinus sandorius, vadovaujantis Direktyva 2005/60/EB 91/308/EEB gauta kompetentingų nacionalinių kontaktinių institucijų, ir kita informacija, kurią gauti yra tikslinga norint nustatyti finansinius sandorius, susijusius su šiuo reglamentu reglamentuojamais pažeidimais; k)8. „kompetentingos institucijos“ – tai nacionalinės arba Bendrijos institucijos, kaip nurodyta 4 straipsnio 1 dalyje. 2. 1 dalies b punkto i papunktyje 2 punkto b punkte nurodytos ribos gali būti padidintos 24 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka. 4straipsnis Kompetentingos institucijos 1. Šis reglamentas apima šių kompetentingų institucijų, veikiančių pagal atitinkamus savo įgaliojimus, bendradarbiavimą: a) valstybių narių institucijų, kurios: i) yra tiesiogiai atsakingos už finansinių lėšų, gaunamų iš Bendrijos biudžeto, valdymą ir atitinkamomis Bendrijos ir nacionalinės teisės aktų nuostatomis yra paskirtos būti už tai atsakingos; arba ii) pagal nacionalinės administracinės teisės nuostatas yra atsakingos už sukčiavimo ir kitokios neteisėtos veiklos, turinčios įtakos Bendrijos finansiniams interesams, prevenciją ir kovą su jomis; arba iii) yra kompetetingos institucijos, išvardytos Reglamente (EB) Nr. 1798/2003, atitinkamos centrinės ryšių įstaigos ir ryšių skyriai, paskirti vadovaujantis šiuo reglamentu, kitos mokesčių tyrimų institucijos, kompetentingos tirti su PVM susijusį sukčiavimą ar kompetentingos institucijos, nurodytos Tarybos direktyvoje 92/12/EEB [30] , jei renkama informacija galima įrodyti su PVM susijusį sukčiavimą; arba iv) vadovaujantis Direktyvos 2005/60/EB 21 straipsniu Tarybos sprendimu 2000/642/TVR yra valstybių narių įsteigtos kaip „finansinės žvalgybos padaliniai“ gautai informacijai rinkti ir analizuoti. b) Komisijos, įskaitant Europos kovos su sukčiavimu tarnybą (OLAF). 2. Valstybės narės imasi būtinų priemonių, kad užtikrintų keitimąsi informacija tarp jų kompetentingų institucijų, neatsižvelgiant į jų kompetencijos sritis ir vidaus statusą, taip pat tarp jų ir Komisijos. 3. Valstybės narės šio reglamento tikslais suteikia Komisijai informaciją apie savo kompetentingas institucijas. Jos praneša Komisijai apie bet kokius šių institucijų pasikeitimus. Komisija, remdamasi suteikta informacija, skelbia sąrašą, kuriuo naudosis valstybių narių institucijos ir Komisija. Komisija šį sąrašą reguliariai atnaujina. 4. Pažeidimų pagal 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktį srityje Komisija ir paskirtieji kompetentingi pareigūnai gali susisiekti, bendradarbiauti arba keistis vieni su kitais informacija, kaip numatyta Reglamente (EB) Nr. 1798/2003. Jei į Reglamento (EB) Nr. 1798/2003 sąrašą neįtrauktas kompetentingas pareigūnas ar kompetentinga institucija arba centrinė ryšių įstaiga pagal šį reglamentą gauna ar siunčia pagalbos prašymą arba atsakymą į pagalbos prašymą, ji informuoja savo valstybės narės centrinę ryšių tarnybą. II ANTRAšTINė DALIS BENDRADARBIAVIMO PAREIGOS 1 SKYRIUS TARPUSAVIO ADMINISTRACINė PAGALBA IR KEITIMASIS INFORMACIJA 1 skirsnis 5 straipsnisBendradarbiavimo formos ir metodai Valstybės narės gali pačios pasirinkti labiausiai tinkamas bendradarbiavimo formas ir metodus. Tačiau jos teikia tokią informaciją ir pagalbą kai tai yra būtina, siekiant užtikrinti veiksmingą proporcingą ir atgrasančią Bendrijos finansinių interesų apsaugą. 2 skirsnis Pagalbos pateikus prašymą priemonės 65 straipsnis Pagalba pateikus prašymą 1. Gavusios prašymą, kompetentingos institucijos padeda viena kitai užkirsti kelią pažeidimams ir juos nustatyti. Institucijos pareiškėjos prašymu institucija, į kurią kreipiamasi, jei to reikia prašymui patenkinti ir vadovaudamasi šio reglamento tikslais, perduoda institucijai pareiškėjai susijusią svarbią informaciją, skirtą užkirsti kelią pažeidimams ir juos nustatyti. Perduodama informacija apima informaciją apie pažeidimą sudarančias operacijas, finansinę informaciją apie pirmines operacijas bei jose dalyvaujančius fizinius ar juridinius asmenis. 2. Prie prašymų suteikti pagalbą ir keistis informacija pridedamas trumpas institucijai pareiškėjai žinomų faktų aprašymas. 3.2. Siekdama gauti norimą informaciją, institucija, į kurią kreipiamasi, arba administracinė institucija, į kurią ji kreipiasi pagalbos, imasi priemonių patenkinti prašymą taip, lyg ji tai darytų savo iniciatyva arba paprašius kitai jos valstybės narės institucijai. 4.3. Institucija, į kurią kreipiamasi, suteikia galimybę naudotis bet kuria jos turima ar gauta informacija apie operacijas ar sandorius, nustatytus ar planuojamus, kurie sudaro pažeidimą arba kurie institucijos pareiškėjos nuomone gali sudaryti pažeidimą. arba tam tikrais atvejais vadovaujantis 6 straipsniu atlikto specialaus stebėjimo išvadomis. Ji institucijai pareiškėjai pateikia patvirtinimus, jos turimus ar gautus dokumentus arba patvirtintas tikras dokumentų kopijas. Tačiau dokumentų ir daiktų originalai pateikiami tik tuomet, kai tai neprieštarauja valstybėje narėje, kurioje yra institucija, į kurią kreipiamasi, galiojantiems teisės aktams. 4. Prie prašymų suteikti pagalbą ir keistis informacija pridedamas trumpas institucijai pareiškėjai žinomų faktų aprašymas. 5. Jei institucija pareiškėja su savo prašymu kreipiasi į instituciją, kuri nėra kompetentinga suteikti prašomą pagalbą, ši institucija nedelsiant perduoda prašymą kompetentingai institucijai, centrinei ryšių įstaigai arba ryšių skyriui ir atitinkamai informuoja instituciją pareiškėją. 6 straipsnis Specialus stebėjimas Institucijos pareiškėjos prašymu institucija, į kurią kreipiamasi, kiek įmanoma vykdo specialų stebėjimą arba organizuoja, kad jos veiklos srityje būtų vykdomas specialus stebėjimas: a) pažeidimų darymu pagrįstai įtariamų asmenų ir ypač jų judėjimo; b) vietų, kur prekės saugomos taip, kad galima įtarti, kad jos skirtos tiekti operacijoms, kurios sudaro pažeidimą; c) prekių, kurios nurodomos kaip galimų pažeidimų objektas, judėjimo; d) transporto priemonių ir finansinių sandorių, kai galima pagrįstai manyti, kad jais naudojamasi pažeidimams daryti. 7 straipsnis Administraciniai tyrimai pateikus prašymą 1. Institucijos pareiškėjos prašymu institucija, į kurią kreipiamasi, atlieka administracinius operacijų, kurios sudaro pažeidimą arba kurios institucijos pareiškėjos nuomone gali sudaryti pažeidimą, tyrimus arba pasirūpina, kad tokie tyrimai būtų atlikti. Institucija, į kurią kreipiamasi, arba administracinė institucija, į kurią ji kreipėsi pagalbos, atlieka šiuos administracinius tyrimus taip, tarsi tai darytų savo iniciatyva arba kitos savo valstybės narės institucijos prašymu. Tyrimo rezultatus ji praneša institucijai pareiškėjai. 2. Institucijai pareiškėjai ir institucijai, į kurią kreipiamasi, susitarus, institucijos pareiškėjos paskirti pareigūnai gali dalyvauti administraciniuose tyrimuose, kurie nurodyti 1 dalyje. Tyrimus visuomet atlieka institucijos, į kurią kreipiamasi, pareigūnai. Institucijos pareiškėjos pareigūnai savo iniciatyva negali naudotis tyrimo įgaliojimais, suteiktais institucijos, į kurią kreipiamasi, pareigūnams, tačiau jiems leidžiama patekti į tas pačias patalpas ir gauti tuos pačius dokumentus, kaip ir pastariesiems, per valstybės narės, į kurią kreipiamasi, pareigūnus, kurie veikia kaip tarpininkai, ir tik atliekamiems administraciniams tyrimams. 3. Vykdant tam tikrus veiksmus, kuriuos pagal nacionalinių teisės aktų nuostatas baudžiamosiose bylose vykdo tik pareigūnai, konkrečiai paskirti nacionalinės teisės aktais, institucijos pareiškėjos pareigūnai nedalyvauja. Jie jokiomis aplinkybėmis nedalyvauja atliekant patalpų kratas arba formaliose asmenų apklausose pagal baudžiamąją teisę. 8 straipsnis Pareigūnų veikla kitoje valstybėje narėje arba vykstant į komandiruotę valstybėje narėje Institucijos pareiškėjos ir institucijos, į kurią kreipiamasi, susitarimu ir vadovaujantis šios nustatyta tvarka institucijos pareiškėjos deramai įgaliotiems pareigūnams gali būti leidžiama informaciją apie pažeidimus gauti iš biurų, kuriuose valstybės narės, kurioje yra institucija, į kurią kreipiamasi, administracinės institucijos vykdo savo funkcijas. Tokia informacija turi būti reikalinga institucijai pareiškėjai ir gaunama iš dokumentų, kuriais gali naudotis šių biurų pareigūnai. Institucijos pareiškėjos pareigūnams leidžiama daryti šių dokumentų kopijas. 9 straipsnis Raštiškas pareigūnų įgaliojimas Vadovaujantis 67 ir 78 straipsniais kitoje valstybėje narėje esantys arba vykstantys į komandiruotę valstybėje narėje institucijos pareiškėjos pareigūnai turi visuomet galėti pateikti raštišką įgaliojimą, kuriame nurodoma jų tapatybė ir oficialios pareigos. 10 straipsnis Pagalbos ir informacijos suteikimo terminai 1. Institucija, į kurią kreipiamasi, 56 ir 7 straipsniuose nurodytą pagalbą ir informaciją suteikia kaip įmanoma greičiau, bet ne vėliau negu per šešias savaites nuo prašymo gavimo. Tačiau jei institucija, į kurią kreipiamasi, jau turi tokią informaciją, terminas jai pateikti yra keturios savaitės. 2. Tam tikrais atvejais institucija, į kurią kreipiamasi, ir institucija pareiškėja gali susitarti dėl kitokio termino negu numatyta 1 dalyje. 3. Jei institucija, į kurią kreipiamasi, negali atsakyti į prašymą iki nustatyto termino, ji institucijai pareiškėjai nedelsiant praneša priežastis, dėl kurių negalėjo to padaryti, ir nurodo, kada galės pateikti atsakymą. 11 straipsnis Su pridėtinės vertės mokesčiu susiję duomenys 1. Kad būtų suteikta operatyvinė ir techninė pagalba ir kai valstybių narių kompetentingoms institucijoms būtina padėti nustatyti ir ištirti pažeidimus, kaip apibrėžta 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje, Komisija gali leidžiama naudotis valstybių narių įrašais, saugomais nacionalinėse duomenų bazėse, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1798/2003 22 straipsnyje. 2. Išsamios tokio naudojimosi taisyklės, įskaitant konfidencialumo ir duomenų apsaugos bei naudojimosi informacija, gauta iš valstybių narių įrašų, taisykles, nustatomos 22 24 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka. 2. Valstybių narių institucijos praneša Komisijai informaciją, surinktą remiantis Direktyva 92/12/EEB, jei ja galima įrodyti pažeidimus, kaip apibrėžta 3 straipsnio 1 dalies b punkte. 3 skirsnis Pagalba savo iniciatyva 12 straipsnis Informacijos apie operacijas ar sandorius teikimas 1. Valstybių narių kompetentingos institucijos Komisijai be išankstinio prašymo pateikia svarbią informaciją apie operacijas ar sandorius, kurie sudaro pažeidimus arba kurie atrodo tokie esą. 2. Naudodamasi tinkamomis technologinėmis priemonėmis, Komisija analizuoja pateiktą informaciją ir pateikia valstybėms narėms atitinkamus analizės rezultatus, kad suteiktų techninę ir operatyvinę pagalbą nustatant ir tiriant pažeidimus. Jei Komisija mano, kad pažeidimai padaryti vienoje ar keliose valstybėse narėse, ji tai praneša atitinkamoms valstybėms narėms. 3. Finansine informacija tarp valstybių narių ir Komisijos keičiamasi savo iniciatyva, Valstybių narių ir Komisijos pareiga savo iniciatyva keistis finansine informacija taikoma neatsižvelgiant į tai, ar sandoris vykdomas viena operacija, ar keliomis operacijoms, kurios atrodo susijusios. 4. Konfidencialumo ir duomenų apsaugos taisyklės tvirtinamos 242 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka. 13 straipsnis Specialus stebėjimas be prašymo Valstybių narių kompetentingos institucijos, jei mano, kad tai naudinga siekiant apsaugoti Bendrijos finansinius interesus nuo pažeidimų, organizuoja specialų stebėjimą: a) pažeidimų darymu pagrįstai įtariamų asmenų ir ypač jų judėjimo; b) vietų, kur prekės saugomos taip, kad galima įtarti, kad jos skirtos tiekti operacijoms, kurios sudaro pažeidimą; c) prekių, kurios nurodomos kaip galimų pažeidimų objektas, judėjimo; d) transporto priemonių, kai galima pagrįstai manyti, kad jais naudojamasi pažeidimams daryti. e) finansinių sandorių, kai galima pagrįstai manyti, kad jais naudojamasi pažeidimams daryti. 13 14 straipsnis Bendros informacijos pranešimas 1. Valstybių narių kompetentingos institucijos, gavusios bendrą informaciją apie naujus pažeidimų vykdymo būdus, priemones, metodus ir praktiką bei apie pažeidimus, kuriems buvo užkirstas kelias ir kurie buvo nustatyti, galinčius padėti atitinkamuose teisės aktuose panaikinti galimybes sukčiauti, iškart ją praneša Komisijai. 2. Gavusi informaciją, kuri leistų valstybės narės kompetentingoms institucijoms užkirsti kelią pažeidimams ir vykdyti atitinkamus teisės aktus, Komisija iškart ją praneša kiekvienos valstybės narės kompetentingoms institucijoms. 2 skyriusInformacijos naudojimas 14 15 straipsnis Naudojimas įrodymams Kompetentingai institucijai teikiant 6, 7, 8 ir 13 straipsniuose numatytą pagalbą pateiktos išvados, pažymėjimai, informacija, dokumentai, patvirtintos tikros kopijos ir bet kokia operatyvinė informacija yra priimtini įrodymai administracine ir teismine tvarka nagrinėjant bylas bet kurioje valstybėje narėje, tuo pačiu būdu, jei jie būtų gauti valstybėje narėje, kurioje šie procesai vyksta. 15 16 straipsnis Keitimasis informacija Komisija keičiasi vadovaujantis šiuo reglamentu bei kitomis Bendrijos nuostatomis gauta informacija su kitomis kompetentingomis institucijomis, vadovaudamasi šiuo reglamentu ir juo numatytu tikslu, jei toks keitimasis atitinka Bendrijos nuostatas, kuriomis remiantis informacija buvo gauta. 16 17 straipsnis Tolesni veiksmai Valstybių narių kompetentingos institucijos Komisijai praneša atnaujintą atitinkamą informaciją apie anksčiau praneštą informaciją ir apie vadovaujantis šiuo reglamentu atliktus administracinius tyrimus, ypač apie pradėtas administracine ir teismine tvarka nagrinėjamas bylas, jei tai atitinka nacionalinę baudžiamąją teisę. 17 18 straipsnis Konfidencialumo taisyklės ir duomenų apsauga 1. Bet kokia forma remiantis šiuo reglamentu praneštai ar gautai informacijai taikomas reikalavimas laikytis profesinės paslapties ir ji yra saugoma taip pat, kaip panaši informacija saugoma pagal ją gavusios valstybės narės nacionalinius teisės aktus ir atitinkamoms Bendrijos institucijoms ir organams taikomas nuostatas. Tokia informacija negali būti pranešama kitiems asmenims ar institucijoms, išskyrus Bendrijos institucijų ir organų arba valstybių narių asmenis arba institucijas, kurie vykdydami savo funkcijas turi ją žinoti, ir negali būti naudojama kitiems tikslams, išskyrus veiksmingos Bendrijos finansinių interesų apsaugos užtikrinimą. 2. Komisija ir valstybės narės užtikrina, kad vadovaujantis šiuo reglamentu apdorojant asmens duomenis būtų laikomasi Bendrijos ir nacionalinių teisės aktų nuostatų dėl duomenų apsaugos, visų pirma Direktyvos 95/46/EB ir kur taikoma – Reglamento Nr. (EB) 45/2001 nuostatų. Prieš priimant įgyvendinimo taisykles, numatytas 11 straipsnyje, 12 straipsnio 4 dalyje ir 2322 straipsnyje, pasitariama su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu. 18 19 straipsnis Santykiai su trečiosiomis šalimis 1. Valstybės narės arba Komisijos iš trečiosios šalies gauta informacija, kuri patenka į šio reglamento taikymo sritį, pranešama valstybės narės kompetentingoms institucijoms ir Komisijai, jei ja remdamosi jos galėtų užkirsti kelią pažeidimams arba jiems pasipriešinti. Keičiantis tokia informacija Komisija atlieka koordinuojantį vaidmenį. 2. Jei atitinkama trečioji šalis teisiškai įsipareigojo teikti pagalbą, reikalingą norint surinkti neteisėtų operacijų, kurios atrodo sudarančios pažeidimą, įrodymus, vykdant bendrus veiksmus remiantis šiuo reglamentu gauta informacija gali būti pranešama tai trečiajai šaliai, atsižvelgiant į informaciją teikiančių kompetentingų institucijų susitarimą, vadovaujantis jų nacionalinių teisės aktų nuostatomis dėl asmens duomenų apsaugos, Direktyvos 95/46/EB 25 ir 26 straipsniais ir, kai taikoma – Reglamento (EB) Nr. 45/2001 9 straipsniu. 19 20 straipsnis Komisijos atliekama r izikos analizė Visų pirma siekdama palengvinti valstybių narių kompetentingų institucijų darbą, Komisija gali naudoti valstybių narių remiantis šiuo reglamentu praneštą bendro arba operatyvinio pobūdžio informaciją strateginiams ir taktiniams rizikos vertinimams atlikti, taikydama tinkamas informacijos technologijų priemones, kuriomis parengiamos operatyvine informacija grindžiamos ataskaitos ir įspėjimai, siekiant geriau informuoti apie nustatytas grėsmes ir taip padidinti kompetentingų nacionalinės valdžios institucijų ir Komisijos, atsižvelgiant į šios kompetencijos ribas, tinkamų operatyvinių atsakomųjų veiksmų veiksmingumą. 3 SKYRIUS IšIEšKOJIMO PALENGVINIMAS 20 straipsnis Įsipareigojimas teikti informaciją 1. Siekiant palengvinti lėšų, gautų padarius pažeidimą, susigrąžinimą, institucija, į kurią kreipiamasi, pagal nacionalinius teisės aktus iš Direktyvos 2005/60/EB 2 straipsnio 1 dalyje nurodytų institucijų ir asmenų surenka visą susijusią finansinę informaciją, kuri palengvintų šio reglamento 20 straipsnyje nurodytų priemonių taikymą. Keitimasis informacija pagal šį reglamentą nepažeidžia finansinės žvalgybos padalinių bendradarbiavimo taisyklių, kaip apibrėžta Tarybos sprendime 2000/642/TVR[31]. 2.Institucija pareiškėja trumpai pareiškime išdėsto susijusius faktus, įskaitant rimto įtarimo pažeidimu pagrindą. Kai dėl susijusios informacijos kreipiasi savo valstybės narės institucijos, Direktyvos 2005/60/EB 2 straipsnio 1 dalyje nurodytos institucijos ir asmenys užtikrina šios informacijos konfidencialumą. 21 straipsnis Išieškojimo priemonės 1.Siekiant užtikrinti veiksmingą išieškojimą, Valstybės narės, gavusios kompetentingos institucijos prašymą, imasi būtinų priemonių, kad lėšos, neteisėtai gautos padarius pažeidimą, būtų įšaldomos, areštuojamos ir konfiskuojamos. Ši nuostata taikoma bet kuriam pažeidimui, susijusiam su didesnėmis kaip 50 000 EUR sumomis, arba Direktyvos 2005/60/EB 1 straipsnio 2 dalyje nurodytam turtui, kurio vertė prilygsta tokioms lėšoms. 2.Priemonės, nurodytos 1 dalyje, gali būti taikomos juridiniams ar fiziniams asmenims, kurie įvykdė arba yra įtariami įvykdę pažeidimą ar kurie prisidėjo prie arba yra įtariami prisidėję prie pažeidimo įvykdymo. Šios priemonės taip pat gali būti taikomos juridiniams arba fiziniams asmenims, kurie turi naudos iš lėšų, gautų padarius pažeidimą. III ANTRAšTINė DALIS BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS 22 straipsnis Viešoji tvarka 1.Bendradarbiauti gali būti atsisakyta, jei institucija, į kurią kreipiamasi, laikosi nuomonės, kad prašymo įvykdymas prieštarautų valstybės narės, kurioje ji yra įsikūrusi, suverenumui, saugumui, viešajai politikai ar kitiems pagrindiniams interesams. Šiame straipsnyje mokesčių slaptumas ar banko paslaptis nėra priežastis atsisakyti suteikti tarpusavio pagalbą. 2.Turi būti pateikiamos bet kokio atsisakymo teikti pagalbą priežastys. Institucija, į kurią kreipiamasi, kuo anksčiau informuoja Komisiją apie bet kurį atsisakymą suteikti pagalbą ir jo priežastis. 23 21 straipsnis Įgyvendinimo taisyklės Išsamios įgyvendinimo taisyklės dėl II antraštinės dalies 1 skyriuje numatytos tarpusavio pagalbos ir keitimosi informacija priimamos laikantis 22 24 straipsnio 2 dalyje numatytos tvarkos. Be 11 straipsnio 2 dalyje ir 12 straipsnio 4 dalyje nurodytų sričių šios taisyklės visų pirma gali apimti: a) pažeidimus, kaip apibrėžta 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje; b) pažeidimus, kaip apibrėžta 3 straipsnio 1 dalies a punkto iii papunktyje; a) pažeidimus, kaip apibrėžta 3 straipsnio 1 dalies b punkte; b) pažeidimus, kaip apibrėžta 3 straipsnio 1 dalies c punkte; c) pažeidimus struktūrinių fondų sektoriuje. 24 22 straipsnis Komitetas 1. Komisijai padeda Komitetas (toliau – Komitetas), įsteigtas Reglamento (EB) Nr. 515/97 43 straipsniu. 2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į jo 8 straipsnio nuostatas. Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nurodytas laikotarpis yra trys mėnesiai. 3. Komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles. 25 23 straipsnis Vertinimo ataskaita Kas trejus metus nuo šio reglamento įsigaliojimo Komisija Europos Parlamentui, Audito Rūmams ir Tarybai pateikia šio reglamento taikymo ataskaitą. 26 24 straipsnis Įsigaliojimas Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje, Europos Parlamento vardu Tarybos vardu Pirmininkas Pirmininkas LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT Policy area(s): Anti-fraud Activities: Mutual administrative cooperation and exchange of information | TITLE OF ACTION: PROPOSAL FOR A REGULATION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL ON MUTUAL ADMINISTRATIVE ASSISTANCE FOR THE PROTECTION OF THE FINANCIAL INTERESTS OF THE COMMUNITY AGAINST FRAUD AND ANY OTHER ILLEGAL ACTIVITIES | 1. BUDGET LINE(S) + HEADING(S) 24.0106 (fight against fraud) 2. OVERALL FIGURES: 2.1. Total allocation for action (Part B): EUR million for commitment: - 2.2. Period of application: From entering into force on. 2.3. Overall multi-annual estimate of expenditure (a) Schedule of commitment appropriations/payment appropriations (financial intervention) (see point 6.1.1) - (not applicable see point 5.1.1) EUR million ( to three decimal places) Year [n] | [n+1] | [n+2] | [n+3] | [n+4] | [n+5 and subs. Years] | Total | Commitments | Payments | (b) Technical and administrative assistance and support expenditure (see point 6.1.2) Commitments | Payments | Subtotal a+b | Commitments | Payments | (c) Overall financial impact of human resources and other administrative expenditure (see points 7.2 and 7.3) Commitments/ payments | 1.851 | 1.851 | 1.751 | 1.751 | 1.751, | 1.751 | (The first two years include each an amount of EUR 100 000 for the development of information systems for internal use of the Commission, see point 7.3) TOTAL a+b+c | Commitments | 1.851 | 1.851 | 1.751 | 1.751 | 1.751 | 1.751 | Payments | 1.851 | 1.851 | 1.751 | 1.751 | 1.751 | 1.751 | 2.4. Compatibility with financial programming and financial perspective [X] Proposal is compatible with existing financial programming. 2.5. Financial impact on revenue: [X] Proposal has no financial implications (involves technical aspects regarding implementation of a measure) 3. BUDGET CHARACTERISTICS Type of expenditure | New | EFTA contribution | Contributions from applicant countries | Heading in financial perspective | Non-comp | Non-diff | NO | NO | NO | 5 | 4. LEGAL BASIS Article 280(4) of the EC Treaty. 5. DESCRIPTION AND GROUNDS 5.1. Need for Community intervention 5.1.1. Objectives pursued The initiative for a regulation on the basis of article 280 of the EC Treaty concerns a framework dedicated to administrative mutual assistance necessary to strengthen the protection of the financial interests of the Community. For the purpose of the protection of the financial interests of the Community the Member States and the Commission shall assist each other and exchange information in particular in the field of money laundering of the proceeds of EC fraud, of fraud on VAT and any other illegal activities detrimental to the Community’s financial interests in particular those in the field of structural funds. Background Fraud and any other illegal activities affecting the financial interests of the Community warrant a more comprehensive framework for administrative cooperation between Member States authorities and with the Commission. This is reflected by the Commission’s firm commitment to the fight against fraud in order to protect the Community’s financial interests which is clearly demonstrated in its Communication, adopted on 28 June 2000, on an overall strategic approach for the protection of the Community’s financial interests and the fight against fraud[32]. This approach underlines the importance of an overall anti-fraud legislative policy by following a horizontal and cross-pillar legislative approach. This legislative policy must be given concrete expression with the drawing up of specific rules, in particular for information exchanges, and close and regular cooperation between the Member States and between the latter and the Commission. On the basis of this legislative policy the Commission mentions in its working programme for 2003 the preparation of a proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council establishing a cooperation mechanism between the competent authorities of the member States and the Commission in order to ensure the protection of the Community’s financial interests against illegal activities including matters such as VAT fraud, money laundering and other financial transactions in relation to the proceeds of EC fraud as well as any other illegal activities detrimental to the Community’s financial interests in particular concerning fraud concerning structural funds. The Commission has reiterated in its Communication containing an Action Plan for 2001-2003[33], the importance of reinforcing cooperation to prevent money laundering of proceeds from fraud and any other illegal activities detrimental to the Community’s financial interests and VAT fraud in order to be able to realise an effective action against organised crime, particularly economic and financial crime (including fraud and money laundering). To combat this type of crime, the European Union should take co-ordinated action and have a strategy of cooperation and mutual information between all public partners in addition to existing programmes as Fiscalis in the sector of VAT. 5.1.2. Measures taken in connection with ex ante evaluation NOT APPLICABLE 5.1.3. Measures taken following ex post evaluation NOT APPLICABLE 5.2. Action envisaged and budget intervention arrangements NOT APPLICABLE: see point 5.1.1. 5.3. Methods of implementation NOT APPLICABLE: see point 5.1.1. 6. FINANCIAL IMPACT NOT APPLICABLE: see point 5.1.1. 6.1. Total financial impact on Part B - (over the entire programming period) (The method of calculating the total amounts set out in the table below must be explained by the breakdown in Table 6.2.) 6.1.1. Financial intervention Commitments (in EUR million to three decimal places) Breakdown | [Year n] | [n+1] | [n+2] | [n+3] | [n+4] | [n+5 and subs. Years] | Total | Action 1 | Action 2 | etc. | TOTAL | 6.1.2. Technical and administrative assistance, support expenditure and IT expenditure (commitment appropriations) | [Year n] | [n+1] | [n+2] | [n+3] | [n+4] | [n+5 and subs. years] | Total | 1) Technical and administrative assistance | a) Technical assistance offices | b) Other technical and administrative assistance: - intra muros: - extra muros: of which for construction and maintenance of computerised management systems | Subtotal 1 | 2) Support expenditure | a) Studies | b) Meetings of experts | c) Information and publications | Subtotal 2 | TOTAL | 6.2. Calculation of costs by measure envisaged in Part B (over the entire programming period) 7. IMPACT ON STAFF AND ADMINISTRATIVE EXPENDITURE 7.1. Impact on human resources Types of post | Staff to be assigned to management of the action using existing and additional resources | Total | Description of tasks deriving from the action | Number of permanent posts | Number of temporary posts | Officials or temporary staff | A B C | 2 (1 already occupied) 2 (1 already occupied) 1 | 2 (1 already occupied) 3 (1/2 - 1 already occupied) 1 | 11 | Coordination of investigations and intelligence work in the field of fraud in particular on VAT and structural funds and money laundering of proceeds of fraud detrimental to the Community’s financial interests. | Other human resources | 4 END | 4 | Coordination of investigations in the field of VAT, structural funds and money laundering of proceeds of fraud detrimental to the Community’s financial interests. | Total | 5 | 10 | 15 | 7.2. Overall financial impact of human resources Type of human resources | Amount (EUR) | Method of calculation * | Officials Temporary staff | 1 188 000 | 11 x EUR 108 000 | Other human resources (specify budget line) | 173 340 | 4 (END) x EUR 43 335 | Total | 1 361 340 | The amounts are total expenditure for twelve months. 7.3. Other administrative expenditure deriving from the action Budget line (number and heading) | Amount EUR | Method of calculation | Overall allocation (Title A7) Overall allocation 24.0106 (fight against fraud) A3.010211 Other management expenditure (missions) A3.0201 Control, studies, analysis and activities specific to the European anti-fraud office Total per year | 117 000 60 000 208 000 385 000 | 13 (operational and intelligence staff) x missions per year x 1.500 (average costs of Anti-fraud—missions) 2 x (each year) a meeting of the Committee (30.000 costs per meeting)[34] 13 (operational and intelligence staff) x 2 (average No. of investigation coordination meetings) x 8,000 (average costs of such a meeting) | A3.0103 Buildings and related expenditure of policy area | EUR 100 000 | Two information systems have to be developed: one for VAT and one for money laundering. The development of each system entails the following costs: system specification: EUR 25 000 development: EUR 35 000 tests: EUR 10 000 user manuals and training: EUR 15 000 installations: EUR 15 000 total (1): EUR 100 000 Total:2 systems: EUR 200 000 cost to be spread over two years | A3 01 60 Documentation and library expenditure | 5 000 | special library, documentation and purchase of books, subscription to specialised periodicals | Total | 1 851 340 | The amounts are total expenditure for twelve months. 1 Specify the type of committee and the group to which it belongs. I. Annual total (7.2 + 7.3) | EUR 1 851 340 (year 1 and 2) EUR 1 751 340 (from year 3) | II. Duration of action | does not apply | III. Total cost of action (I x II) | does not apply | The needs for human and administrative resources shall be covered within the allocation granted to the managing DG in the framework of the annual allocation procedure. 8. FOLLOW-UP AND EVALUATION 8.1. Follow-up arrangements The Committee shall adopt an implementing regulation following the comitology procedure in order to determine the relevant implementing modalities of mutual assistance and exchange of information in specific areas covered by the proposed regulation. 8.2. Arrangements and schedule for the planned evaluation Every three years after the date of entry into force of the regulation, the Commission shall report to the European Parliament, the Court of Auditors and the Council on the application of the measures provided for in the regulation. 9. ANTI-FRAUD MEASURES NOT APPLICABLE. [1] OL 290, 2004 11 27, p. 5; COM(2004) 509. [2] 2004 8 7 biuletenis, 1.6.26 punktas. [3] OL C 313, 2005 12 9, p. 1. [4] OL C 301, 2004 12 7, p. 4. [5] OL C 301, 2004 12 7, p. 4. [6] OL C 301, 2004 12 7, p. 4. [7] 1976 m. kovo 15 d. Tarybos direktyva 76/308/EEB dėl savitarpio paramos patenkinant pretenzijas, kylančias dėl operacijų, įeinančių į Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo finansavimo sistemą, ir dėl žemės ūkio mokesčių bei muitų susigrąžinimo, OL L 73 , 1976 3 19, p. 18. [8] 2001 m. birželio 15 d. Tarybos direktyva 2001/44/EB, iš dalies keičianti Direktyvą 76/308/EEB dėl savitarpio paramos patenkinant pretenzijas, kylančias dėl operacijų, įeinančių į Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo finansavimo sistemą, ir dėl žemės ūkio mokesčių bei muitų susigrąžinimo bei pridėtinės vertės mokesčio ir tam tikrų akcizų, OL L 175, 2001 6 28, p. 17. [9] 2005 m. birželio 7 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl Bendrijų finansinių interesų apsaugos ir kovos su sukčiavimu (2004/2198(INI)). [10] Konvencija dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos, parengta vadovaujantis Europos Sąjungos sutarties K.3 straipsniu, OL C 316, 1995 11 27, p. 49 . [11] OL L 309, 2005 11 25, p. 15, plg. su 3 straipsnio 5 dalimi ir 39 straipsnio 2 dalimi. ( OL C 290, 2004 11 27, p. 5; COM(2004) 509. [12] OL C 313, 2005 12 9, p. 1. [13] OL L 136, 1999 5 31, p. 1. [14] 2005 m. spalio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/60/EB dėl finansų sistemos apsaugos nuo jos panaudojimo pinigų plovimui ir teroristų finansavimui, OL L 309, 2005 11 25, p. 13. [15] Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1889/2005 dėl grynųjų pinigų, įvežamų į Bendriją ar išvežamų iš jos, kontrolės, OL L 309, 2005 11 25, p. 9. [16] OL L 264, 2003 10 15, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 885/2004 (OL L 168, 2004 5 1, p. 1). [17] OL L 82, 1997 3 22, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 807/2003 (OL L 122, 2003 5 16, p. 36). [18] OL L 264, 2003 10 15, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 885/2004 (OL L 168, 2004 5 1, p. 1) . [19] OL L 8, 2001 1 12, p. 1. [20] OL L 281, 1995 11 23, p. 31. Direktyva su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1). [21] OL C 301, 2004 12 7, p. 4. [22] OL L 184, 1999 7 17, p. 23. [23] OL L 264, 2003 10 15, p. 1. [24] OL L 145, 1977 6 13, p. 1. [25] OL L 155, 1989 6 7, p. 9. [26] OL L 309, 2005 6 26, p. 13. [27] Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1889/2005 dėl grynųjų pinigų, įvežamų į Bendriją ar išvežamų iš jos, kontrolės, OL L 309, 2005 11 25, p. 9. [28] OL L 166, 1991 6 28, p. 77. [29] OL L 76, 1992 3 23, p. 1. [30] OL L 271, 2000 10 24, p. 4. [31] Communication from the Commission, Protection of the Communities’ financial interests, The fight against fraud - For an overall strategic approach, COM(2000) 358 final. See especially paragraph 1 and 1.2.2 of this communication. The Council (ECOFIN) adopted this communication on 17 July 2000 and the European Parliament, which approved the guidelines. The Parliament approved the guidelines presented in its Resolution of 13 December 2000. [32] Adopted by the Commission on 23 May 2001, COM(2001) 254 final. See especially paragraph 2.2.1. [33] Where multidisciplinary (e.g. Customs and VAT) issues are discussed by the Committee envisaged by this Regulation, the travel costs of two delegates per Member State will be reimbursed by the Commission.