Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatomos kredito įstaigų ir tam tikrų investicinių įmonių pertvarkymo vienodos taisyklės ir vienoda procedūra, kiek tai susiję su bendru pertvarkymo mechanizmu ir Bendru bankų pertvarkymo fondu, ir kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1093/2010 /* COM/2013/0520 final - 2013/0253 (COD) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS Kaip išdėstyta 2012 m. Komisijos komunikate Europos Parlamentui ir Tarybai „Bankų sąjungos kūrimo gairės“[1], Komisijos komunikate „Stiprios ir veiksmingos ekonominės ir pinigų sąjungos projektas. Europos masto diskusijų pradžia“[2] ir keturių pirmininkų ataskaitoje „Siekis sukurti tikrą ekonominę ir pinigų sąjungą“[3], integruota finansinė sistema, arba bankų sąjunga, yra viena iš esminių politikos priemonių, siekiant sugrąžinti Europą į ekonomikos atsigavimo ir augimo kelią. Kuriant bankų sąjungą būtina greita pažanga, kad būtų užtikrintas finansinis stabilumas ir augimas euro zonoje ir visoje vidaus rinkoje. Tai labai svarbu norint įveikti dabartinį finansų rinkų susiskaidymą ir netikrumą, pažeidžiamoms valstybėms ir bankams palengvinti finansavimo sąlygas bei panaikinti jų tarpusavio ryšį, taip pat vidaus rinkoje atnaujinti tarpvalstybinę bankų veiklą, kuri būtų naudinga ir euro zonos, ir euro zonai nepriklausančioms valstybėms narėms. Remdamasi tvirta 28 vidaus rinkos narėms bendra reguliavimo sistema (bendru taisyklių sąvadu), Europos Komisija laikėsi integruoto požiūrio ir pasiūlė bankų sąjungos, kurioje gali dalyvauti visos valstybės narės, tačiau bet kuriuo atveju 18 dabartinių euro zonos narių, kūrimo gaires, kuriose numatytos skirtingos priemonės ir etapai. 2013 m. kovo mėn. Europos Vadovų Taryba įsipareigojo baigti kurti bankų sąjungą toliau nurodytais etapais. Visų pirma prioritetine tvarka reikėtų baigti likusias teisėkūros procedūras, kad būtų sukurtas bendras priežiūros mechanizmas, kuriuo ECB perduodami įgaliojimai prižiūrėti euro zonos bankus[4]. Antra, per vasaros mėnesius reikėtų susitarti, kaip pasitelkus Europos stabilumo mechanizmą (ESM) po bendro priežiūros mechanizmo sukūrimo ir bankų balansų peržiūros, įskaitant „seniai įsigyto turto“ apibrėžimą, būtų galima tiesiogiai rekapitalizuoti bankus. 2013 m. vasarą taip pat reikėtų susitarti dėl Komisijos pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos [...], kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema (toliau – Europos Parlamento ir Tarybos direktyva [...][5]). Galiausiai prioritetine tvarka reikėtų išnagrinėti Komisijos pasiūlymą dėl bendro pertvarkymo mechanizmo kartu su tinkamomis ir veiksmingomis finansinio stabilumo stiprinimo priemonėmis, siekiant jas patvirtinti per dabartinę Parlamento kadenciją. Sukurta bankų sąjunga apims visas euro zonos valstybes nares ir euro zonai nepriklausančias valstybes nares, kurios nuspręs prie jos prisijungti. Tas pats visoje ES taikomas bendras rizikos ribojimo reikalavimų taisyklių sąvadas[6] ir bankų pertvarkymo taisyklės bus taikomos bankų sąjungoje ir visose kitose valstybėse narėse. Vidaus rinkos vientisumas bus išsaugotas. Dėl bankų sąjungos užtikrinamo didesnio finansinio stabilumo visoje vidaus rinkoje taip pat padidės pasitikėjimas ir augimo perspektyvos. Centralizuotas ir vienodas rizikos ribojimo ir pertvarkymo taisyklių taikymas bankų sąjungoje dalyvaujančiose valstybėse narėse bus naudingas visoms valstybėms narėms. Dabartinio finansų rinkų susiskaidymo, kuris trukdo ekonominei veiklai, pašalinimas padės užtikrinti sąžiningą konkurenciją ir pašalinti kliūtis laisvai naudotis pagrindinėmis laisvėmis ne tik dalyvaujančiose valstybėse narėse, bet ir visoje vidaus rinkoje. 1.1. Bendras pertvarkymo mechanizmas ir finansavimo struktūros – pagrindiniai bankų sąjungos elementai Greitas susitarimas dėl bendro priežiūros mechanizmo 2012 m. balandžio mėn., praėjus tik septyniems mėnesiams po to, kai 2012 m. rugsėjo mėn. Komisija pateikė pasiūlymą, padėjo bankų sąjungos – neatskiriamos ekonominės ir pinigų sąjungos dalies – pamatus. Pagal bendrą priežiūros mechanizmą vykdoma sustiprinta priežiūra bus atkuriamas pasitikėjimas gera bankų būkle. 2014 m. ECB prisiims galutinę atsakomybę už visos euro zonos bankų priežiūrą. Praktiškai ECB tiesiogiai prižiūrės didžiausius ir daugiausiai tarptautiniu mastu veikiančius bankus ir turės galimybę „prisiimti“ tiesioginę kitų institucijų vykdomą priežiūrą, o nacionalinės institucijos bus atsakingos už kasdienę mažesnių bankų priežiūrą. Remdamasi bendru priežiūros mechanizmu ir siekdama bankų rinkų tvarumo taikant bendrą priežiūros mechanizmą dalyvaujančiose valstybėse narėse, ES turi sukurti bendrą pertvarkymo mechanizmą žlungančių bankų problemai spręsti. Niekada negalima visiškai atmesti rizikos, kad bankas patirs didelių likvidumo ar mokumo problemų. Todėl būtina nustatyti sistemą, kuri leis valdžios institucijoms vykdyti esminę bankų restruktūrizaciją ir kartu padės išvengti didžiulio pavojaus ekonomikos stabilumui bei pavojaus, kad dėl jų nevaldomo likvidavimo pagal nacionalinius bankroto įstatymus susidarys išlaidų, ir pašalins būtinybę finansuoti šį procesą valstybės ištekliais. Direktyva dėl bankų gaivinimo ir pertvarkymo, kai ją priims Europos Parlamentas ir Taryba, bus nustatytos taisyklės, kaip restruktūrizuoti didelių finansinių sunkumų turinčius ES bankus, kaip išsaugoti realiajai ekonomikai gyvybiškai svarbias jų funkcijas ir kaip paskirstyti nuostolius ir sąnaudas bankų akcininkams, kreditoriams ir neapdraustiems indėlininkams. Pagal gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonę, kuri yra pagrindinė pertvarkymo direktyvos priemonė, nuostoliai būtų nuosekliai paskirstomi, o akcininkų, subordinuotųjų kreditorių ir pirmaeilių kreditorių reikalavimai nurašomi. Indėlininkai, kurių indėlio suma yra mažesnė kaip 100 000 EUR, bet kuriuo atveju nepatirs nuostolių, nes jų reikalavimai apsaugoti pagal nacionalines indėlių garantijų sistemas. Direktyva grindžiama nacionalinių valdžios institucijų tinklu ir pertvarkymo fondais bankams pertvarkyti. Nors tai yra svarbus žingsnis į priekį siekiant sumažinti skirtingų valstybių taikomų metodų skaičių ir apsaugoti vidaus rinkos vientisumą, jo nepakanka toms valstybėms narėms, kurios kredito įstaigų priežiūrą vykdo pagal bendrą priežiūros mechanizmą. Kaip pripažino Europos Vadovų Taryba, bankų sąjungoje, bankų priežiūrą ir pertvarkymą reikia vykdyti tokiu pačiu instituciniu lygmeniu. Priešingu atveju tarp priežiūros institucijos (ECB) ir nacionalinių bankų pertvarkymo institucijų gali atsirasti tarpusavio įtampa dėl to, kaip spręsti sunkumų patiriančių bankų problemą, kai toliau galbūt vyrautų rinkos lūkesčiai dėl valstybių narių (ne)gebėjimo susidoroti su bankų nesėkmėmis nacionaliniu lygmeniu ir stiprintų grįžtamąjį ryšį tarp valstybių ir bankų, taip pat susiskaidymą ir konkurencijos iškraipymą vidaus rinkoje. Palyginti su pertvarkymo institucijų tinklu, bendras pertvarkymo mechanizmas su centrine sprendimų priėmimo įstaiga ir Bendru bankų pertvarkymo fondu bus pirmiausia naudingas valstybėms narėms, mokesčių mokėtojams, bankams, taip pat visos ES finansų ir ekonominiam stabilumui: · tvirtu centralizuotu sprendimų priėmimu bus užtikrinama, kad pertvarkymo sprendimai visose dalyvaujančiose valstybėse narėse būtų priimami veiksmingai ir greitai, vengiant nesuderintų veiksmų, siekiant kuo labiau sumažinti neigiamą poveikį finansiniam stabilumui ir ribojant finansinės paramos poreikį; · sukaupta centralizuota pertvarkymo kompetencija ir patirtis padės žlungančių bankų problemas spręsti sistemingiau ir veiksmingiau nei tą galėtų padaryti atskiros nacionalinės institucijos, kurių ištekliai ir patirtis riboti; · Bendras bankų pertvarkymo fondas galės sutelkti daug išteklių iš bankų įnašų, taigi galės veiksmingiau apsaugoti mokesčių mokėtojus nei nacionaliniai fondai, kartu bus sudarytos vienodos sąlygos bankams visose dalyvaujančiose valstybėse narėse. Bendras fondas neleis kilti koordinavimo problemoms dėl nacionalinių fondų naudojimo ir bus svarbus naikinant bankų priklausomybę nuo valstybės kreditingumo. Pagal ES teisinę ir institucinę sistemą turi būti sukurtas bendras pertvarkymo mechanizmas. 2012 m. gruodžio 14 d. Europos Vadovų Tarybos išvadose teigiama, kad „EPS sukūrimo procesas bus grindžiamas ES institucine ir teisine sistema.“ Nors tarpvyriausybinių ad hoc priemonių naudojimas už ES sistemos ribų buvo reikalingas siekiant spręsti išskirtinių rinkos aplinkybių klausimą ir valdymo trūkumus pirminėje EPS sistemoje, kyla grėsmė, kad jis sumenkins ES sprendimų priėmimo demokratinę kokybę ir ES teisinės sistemos darną. Todėl ES teisinėje ir institucinėje sistemoje būtina sukurti bendrą pertvarkymo mechanizmą, kaip prieš tai buvo sukurtas bendras priežiūros mechanizmas, kad EPS būtų baigta kurti pagal Europos Vadovų Tarybos išvadas ir apskritai būtų apsaugota ES demokratinė ir institucinė tvarka. 1.2. Perėjimas prie bankų sąjungos Numatyta, kad bendras priežiūros mechanizmas įsigalios 2014 m. viduryje. Tuo tarpu bendras pertvarkymo mechanizmas turėtų pradėti veikti 2015 m. sausio mėn., kai, kaip nustatyta, įsigalios Direktyva [...], kurioje bus nustatytas taisyklių sąvadas, reglamentuojantis bankų pertvarkymą vidaus rinkoje[7]. Todėl pagal bendrą pertvarkymo mechanizmą bankų sąjungoje dalyvaujančioms valstybėms narėms būtų taikomos šio reglamento taisyklės, suderintos su Direktyvos [...] taisyklėmis, o nacionalinės institucijos taikytų nedalyvaujančioms valstybėms narėms skirtas Direktyvos [...] taisykles. Bet kokiu atveju, jeigu pertvarkymo veiksmai bus vykdomi su vyriausybės parama, bus taikomos valstybės pagalbos taisyklės dėl dalijimosi našta. Kad našta dalytųsi akcininkai ir mažesnės svarbos kreditoriai, pagal bendrą pertvarkymo mechanizmą nuo šio reglamento taikymo pradžios būtų galima taikyti taisykles, pagal kurias akcijas ir subordinuotąsias skolas būtų galima nurašyti tiek, kiek reikia, kad būtų galima taikyti valstybės pagalbos taisykles. Be to, valstybės narės gali nuspręsti savo nacionalinėje teisėje įgyvendinti naujas taisykles, nustatytas Direktyvoje [...], net iki tos direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę termino. Bet kuriuo atveju, su valstybės pagalba susijusi Komisijos kompetencija bus išsaugota visais pertvarkymo atvejais, susijusiais su parama, kuri laikoma valstybės pagalba. Iš tikrųjų, jeigu Bendro bankų pertvarkymo fondo lėšų naudojimas taikant bendrą pertvarkymo mechanizmą nėra valstybės pagalba pagal Sutartyje nustatytus specialius kriterijus, analogiškai tie kriterijai vis tiek būtų taikomi siekiant užtikrinti, kad tais atvejais, kai naudojamos Pertvarkymo fondo lėšos, galiotų tokios pačios taisyklės, kokios galiotų, jei nacionalinės pertvarkymo institucijos naudotų nacionalinių finansavimo struktūrų lėšas. Europos lygmeniu šis konvergencijos procesas turėtų būti tęsiamas, viena vertus, peržiūrint bankams remti skirtas valstybės pagalbos gairės ir, kita vertus, susitariant, kaip taikant Europos stabilumo mechanizmą būtų galima rekapitalizuoti sunkumų patiriančius bankus. Peržiūrėtomis valstybės pagalbos gairėmis būtų nustatyti griežtesni reikalavimai akcininkams ir mažesnės svarbos kreditoriams dalytis našta bet kurioje valstybėje narėje, teikiančioje valstybės paramą savo bankams. Taip būtų išvengta šiuo metu vykstančio vidaus rinkos susiskaidymo, priklausomai nuo valstybės tvirtumo ir seniai įsigyto turto buvimo. ESM gairėse kartu būtų išsamiai nurodyta, kokiomis sąlygomis ir kaip taikant valstybės pagalbos taisykles valstybės narės, negalinčios suteikti valstybės paramos bankams, galėtų gauti paskolų arba prireikus kaip bankai galėtų būti tiesiogiai rekapitalizuoti pagal ESM. 2. BENDRO PERTVARKYMO MECHANIZMO PAGRINDIMAS Komisija atsižvelgė į analizę, atliktą Direktyvos [...] pasiūlymo priėmimui skirtame poveikio vertinime, kuriame vertinti veiklos ir teisiniai aspektai, svarbūs norint sukurti bendrą pertvarkymo mechanizmą. Papildoma analizė atlikta dėl pasiūlyto bendro pertvarkymo mechanizmo ypatumų, remiantis poveikio vertinime pateikta atnaujinta informacija. Kiek tai susiję su bendro pertvarkymo mechanizmo pajėgumu užtikrinti veiksmingus sprendimus, laikas itin svarbus dėl dviejų svarbių priežasčių: ex ante, siekiant padidinti pasitikėjimą naujai įsteigtu bendru pertvarkymo mechanizmu kaip atsakomąja priemone, padedančia sumažinti neapibrėžties šaltinius rinkoje; ir, kai pradedamas pertvarkymas, bendru pertvarkymo mechanizmu siekiant išsaugoti turto vertę, kuri gali sumažėti dėl nereikalingo pertvarkymo proceso vilkinimo. Nacionalinių institucijų tinklui reikėtų papildomo procedūrinio termino kiekvienam svarstymui dėl tarpvalstybinių institucijų. Kita vertus, siūlomas atsakomybės pasidalijimas tarp centrinio sprendimų priėmimo lygmens ir vietos vykdomųjų institucijų padės sutaupyti laiko. Nacionaliniu lygmeniu reikės mažiau laiko nei centriniu lygmeniu sukaupti visą įgyvendinimo valdymo patirtį, nes taikoma nacionalinė teisė; centriniu lygmeniu taip pat atsiras galimybė sutelkti dar didesnę kritinę masę siekiant greičiau pritraukti ir parengti geriausią specializuotą žmogiškąjį kapitalą. Kiek tai susiję su bendro pertvarkymo mechanizmo pajėgumu užtikrinti veiksmingus sprendimus, centrinis sprendimų priėmimo lygmuo padės sumažinti pertvarkymo sąnaudas, nes veikiant tinkle taip galima pasiekti didelį pranašumą dėl masto ekonomijos ir dėl to, kad tai labai svarbu pertvarkymo sprendimo vykdymui ir optimizavimui. Struktūriškai sistema, kuria nepanaikinami nacionalinių institucijų įgaliojimai mažinti savo valstybės narės sąnaudas, neleidžia iki galo atsižvelgti į tarpvalstybinį poveikį. Valstybės narės nuo krizės pradžios numatė naštos pasidalijimo mechanizmą siekdamos mažinti bendrą gerovės sumažėjimo mastą tokiais atvejais[8]. Bendras pertvarkymo mechanizmas yra tinkamesnis nei tinklas siekiant užtikrinti naštos perkėlimo vykdymą – tai yra būtina naštos pasidalijimo susitarimo veikimo sąlyga. Juo taip pat bus užtikrinamas optimalios pertvarkymo politikos vykdymas išorės lygmeniu, leisiantis susitarti dėl dalijimosi našta ex ante taisyklės, pagal kurią pertvarkymo sąnaudos paskirstomos pagal teisingus ir subalansuotus kriterijus. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI 3.1. Teisinis pagrindas Teisinis šio pasiūlymo pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 114 straipsnis, kuriuo leidžiama priimti priemones valstybių narių nuostatoms, skirtoms vidaus rinkai sukurti ir veikti, suderinti. Pasiūlymu siekiama išlaikyti vientisumą ir gerinti vidaus rinkos veikimą. Vienodas bendrų pertvarkymo taisyklių taikymas kartu su galimybe centrinei institucijai pasinaudoti bendru Europos lygmens pertvarkymo fondu atkurs tinkamą Sąjungos bankų rinkų veikimą, pašalins kliūtis, trukdančias naudotis pagrindinėmis laisvėmis, ir padės išvengti pernelyg didelio konkurencijos iškraipymo bent jau tose valstybėse narėse, kuriose vykdoma bendra kredito įstaigų priežiūra Europos lygmeniu. Nors Direktyva [...] nuostatos labai derinamos, valstybėms narėms vis dar leidžiamas lankstumas, o tai reiškia, kad tam tikras vidaus rinkos susiskaidymas galėtų išlikti. Bendru pertvarkymo mechanizmu priešingai – numatoma integruota sprendimų priėmimo struktūra, kuria pertvarkymas pagal bendrą pertvarkymo mechanizmą suderinamas su priežiūra pagal bendrą priežiūros mechanizmą, siekiant pašalinti nepalankią konkurencinę padėtį, su kuria susiduria bendrame priežiūros mechanizme dalyvaujančių valstybių narių bankai, palyginti su nedalyvaujančių valstybių narių bankais, nes nėra centralizuotos sistemos žlungančių bankų problemai spręsti. Kad visos dalyvaujančios valstybės narės visiškai pasitikėtų bankų pertvarkymo proceso kokybe ir nešališkumu, visų pirma kiek tai susiję su poveikiu vietos ekonomikai, pertvarkymo sprendimus parengs ir centralizuotai stebės Bendra pertvarkymo valdyba – taip bus užtikrinamas nuoseklus ir vienodas požiūris, o pertvarkymo procesą inicijuos Komisija. Be to, Komisija taip pat nuspręs dėl pertvarkymo priemonių sistemos, kuri bus taikoma pertvarkomam subjektui, ir dėl Fondo panaudojimo pertvarkymo veiksmams remti. Siekiant paremti pertvarkymo procesą ir sustiprinti jo veiksmingumą, siūlomu reglamentu taip pat sukuriamas Bendras bankų pertvarkymo fondas. Pasiūlytas reglamentas tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse, jis taikomas visiems subjektams, kurių priežiūra vykdoma pagal bendrą priežiūros mechanizmą. Bendras taisyklių sąvadas, nustatytas 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms[9], 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/36/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros[10] ir Direktyva [...], bus taikomas dalyvaujančioms valstybėms narėms, nes šie teisės aktai taikomi visoje vidaus rinkoje. Todėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 114 straipsnis yra tinkamas teisinis pagrindas. 3.2. Subsidiarumas Pagal Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnio 3 dalyje nustatytą subsidiarumo principą tose srityse, kurios nepriklauso Sąjungos išimtinei atsakomybei, ji ima veikti tik tada ir tik tokiu mastu, kai valstybės narės numatomo veiksmo tikslų negali deramai pasiekti centriniu, regioniniu ir vietos lygmeniu, o Sąjungos lygmeniu dėl numatomo veiksmo masto arba poveikio juos pasiekti būtų lengviau. Tik Europos lygmens veiksmais galima užtikrinti, kad žlungantys bankai būtų pertvarkomi darant minimalų šalutinį poveikį ir nuosekliai pagal tas pačias taisykles. Bendru pertvarkymo mechanizmu bus pasiekta didelė masto ekonomija ir bus išvengta neigiamo poveikio, kuris gali atsirasti dėl išskirtinai nacionalinių sprendimų ir fondų. Esminiai skirtumai tarp nacionaliniu lygmeniu priimtų pertvarkymo sprendimų, taip pat atsižvelgiant į vietos ypatumus ir finansavimo apribojimus, gali sumažinti vidaus rinkos stabilumą ir vientisumą. Nors kuriant bendrą priežiūros mechanizmą užtikrinamos vienodos bankų priežiūros sąlygos ir mažinama pakantumo rizika, bendru pertvarkymo mechanizmu užtikrinama, kad kai bankas žlunga, restruktūrizavimą būtų galima atlikti mažiausiomis išlaidomis, su kreditoriais būtų elgiamasi sąžiningai ir vienodai, o finansavimas būtų greitai suteiktas ten, kur jis gali būti produktyviausiai panaudojamas visoje vidaus rinkoje. Todėl tikslinga, kad Sąjunga siūlytų būtinus teisėkūros veiksmus ir nustatytų tokias bankų, kurie prižiūrimi pagal bendrą priežiūros mechanizmą, pertvarkymo struktūras. Reglamentas yra tinkama teisinė priemonė, kad būtų išvengta neatitikimų direktyvą perkeliant į nacionalinę teisę ir būtų užtikrintas vieningas institucijų mechanizmas bei vienodos veiklos sąlygos visiems dalyvaujančių valstybių narių bankams. 3.3. Proporcingumas Pagal proporcingumo principą Sąjungos veiksmų turinys ir forma neturėtų viršyti to, kas būtina Sutarčių tikslams pasiekti. Bankų sąjungoje bankų priežiūrą ir pertvarkymą reikia vykdyti tokiu pačiu instituciniu lygmeniu. Kitaip tarp Europos priežiūros institucijos ir nacionalinių pertvarkymo institucijų gali pasireikšti įtampa dėl to, kaip spręsti sunkumų patiriančių bankų problemas ir padengti jų išlaidas. Ši įtampa gali pakenkti tiek priežiūros, tiek pertvarkymo veiksmingumui ir iškraipyti valstybių narių tarpusavio konkurenciją. Dabartinė krizė išryškino poreikį skubiai ir ryžtingai veikti, remiantis Europos lygmens finansavimo struktūromis, kad nacionaliniu lygmeniu atliekami bankų pertvarkymai neturėtų neproporcingo poveikio realiajai ekonomikai ir kad būtų sumažintas netikrumas ir išvengta masinio indėlių atsiėmimo ir tokio reiškinio plitimo vidaus rinkoje. Bendru pertvarkymo mechanizmu būtų užtikrinama, kad tos pačios taisyklės būtų taikomos vienodai visiems dalyvaujančių valstybių narių žlungantiems bankams. Atitinkamomis paramos lėšomis būtų sumažintos atskirų bankų problemos ir nebūtų prarandamas pasitikėjimas visa valstybės narės bankų sistema arba kitomis sistemomis, kurios rinkų požiūriu patiria panašią riziką. Papildomas teisinis tikrumas, tinkamai suderintos paskatos bankų sąjungoje ir ekonominė nauda dėl centrinių ir vienodų pertvarkymo veiksmų reiškia, kad pasiūlymas atitinka proporcingumo principą ir juo neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti. Šiame reglamente atsižvelgiama į pagrindines teises ir laikomasi Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje pripažintų principų, visų pirma teisės į asmens duomenų apsaugą, laisvės užsiimti verslu, teisės į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą, ir jis turi būti įgyvendinamas laikantis tų teisių ir principų. 4. IŠSAMUS PASIŪLYMO PAAIŠKINIMAS 4.1. Bendras pertvarkymo mechanizmas 4.1.1. Principai, struktūra ir taikymo sritis Bendras pertvarkymo mechanizmas turi apimti sprendimų priėmimo struktūras, kurios būtų teisiškai patikimos ir veiksmingos ištikus krizei. Turi būti užtikrinta, kad priimant sprendimus būtų priimami Europos masto sprendimai, tačiau dalyvaujant valstybėms narėms ir pripažįstant bankų pertvarkymo reikšmę nacionalinei ekonomikai. Taikant bendrą pertvarkymo mechanizmą bus taikomas bendras bankų pertvarkymo taisyklių sąvadas, nustatytas Bankų gaivinimo ir pertvarkymo direktyvoje dėl šiame mechanizme dalyvaujančių valstybių narių sunkumų patiriančių bankų. Bendrą pertvarkymo mechanizmą sudarys vienodos taisyklės ir procedūros, kurias turės taikyti Bendra pertvarkymo valdyba (toliau – Valdyba) kartu su Europos Komisija ir dalyvaujančių valstybių narių pertvarkymo institucijomis. Europos Komisija dalyvaus taikant bendrą pertvarkymo mechanizmą tik tiek, kiek reikės šiame reglamente nurodytoms konkrečioms užduotims atlikti ir kiek tai bus susiję su valstybės pagalbos taisyklių laikymosi tikrinimu pagal Sutartį arba su kriterijų, nustatytų taikant SESV 107 straipsnį, taikymu pagal analogiją. Tačiau dėl pertvarkymo proceso ypatumų taikant bendrą pertvarkymo mechanizmą nesilaikoma pagal bendrą priežiūros mechanizmą taikomo diferencijuoto požiūrio į įvairių rūšių bankus. Priešingai nei kasdien vykdoma priežiūra, tik keli bankai gali būti tikriausiai žlungantys ir būti pertvarkomi bet kuriuo konkrečiu metu. Be to, visapusiška bendro pertvarkymo mechanizmo taikymo sritis visiškai atitinka logiką, pagal kurią ECB gali vykdyti tiesioginę bet kokio banko priežiūrą, jei iškiltų problemų, taip pat atsižvelgiant į galimą jo pertvarkymą. Galiausiai krizė parodė, kad Europos lygmens pertvarkymo sistemos reikia ne tik dideliems tarptautiniams bankams. Dėl skirtingų pertvarkymo institucijų skirtingų dydžių bankams taip pat reikėtų diferencijuoti finansavimo ir finansinio stabilumo stiprinimo mechanizmus, kurie galėtų dar kartą įtvirtinti ryšius tarp valstybės ir bankų ir iškraipyti konkurenciją. 4.1.2. Bendro pertvarkymo mechanizmo veiksmų principai Kad pertvarkymo procesas vyktų objektyviai ir sąžiningai, bet kokia Komisijos, Valdybos ir nacionalinių bankų pertvarkymo institucijų diskriminacija prieš bankus, jų indėlininkus, kreditorius arba akcininkus dėl pilietybės arba veiklos vietos yra uždrausta. Tarpvalstybinių grupių pertvarkymas grindžiamas keliais principais siekiant užtikrinti vienodų sąlygų taikymą skirtingiems grupės subjektams, tinkamai atsižvelgti į pertvarkyme dalyvaujančių valstybių narių interesus, išvengti padėties, kai kreditorių išlaidos viršija išlaidas, kokios susidarytų keliant įprastinę bankroto bylą. Jei pertvarkoma tik grupės dalis, pasiūlymu siekiama užtikrinti, kad pertvarkymo procesas neigiamai nepaveiktų nepertvarkomų grupės subjektų. Iš esmės pertvarkymo sąnaudos bus padengtos privačiomis lėšomis ir bankų sektoriaus lėšomis. Todėl pasiūlymu užtikrinama, kad Komisija, Valdyba ir nacionalinės bankų pertvarkymo institucijos nuspręstų dėl pertvarkymo finansavimo struktūros taip, kad nepaprastoji valstybės parama būtų kuo mažesnė. 4.1.3. Sąveika su Komisijos vykdoma valstybės pagalbos kontrole Taikant bendrą pertvarkymo mechanizmą visomis aplinkybėmis išsaugoma Komisijos vykdoma valstybės pagalbos kontrolė. Tai reiškia, kad kai tik ECB praneša Komisijai ir Valdybai, kad bankas ar grupės žlunga arba tikriausiai žlugs, pertvarkymo procedūra pagal bendrą pertvarkymo mechanizmą, jeigu taikytina, turėtų būti vykdoma kartu su valstybės pagalbos procedūra, kad atitinkamą valstybę narę ar valstybes nares būtų galima paraginti pranešti apie numatytas priemones Komisijai pagal SESV 108 straipsnį. Tam reikia, kad Valdyba ir Komisija nuolatos bendradarbiautų ir keistųsi informacija siekiant užbaigti valstybės pagalbos procedūrą. Be to, Komisijos sprendimas pagal valstybės pagalbos taisykles būtų išankstinė sąlyga priimti Komisijos sprendimą dėl banko pertvarkymo. Jeigu naudojant Fondo lėšas valstybės pagalba nėra teikiama, analogiškai turėtų būti taikomi dėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio taikymo nustatyti kriterijai, kaip išankstinė banko pertvarkymo sprendimo priėmimo sąlyga, siekiant išsaugoti dalyvaujančių ir nedalyvaujančių valstybių narių vidaus rinkos vientisumą. 4.1.4. Užduotys ir sprendimų priėmimo struktūra Bendras pertvarkymo mechanizmas apima visas pagrindines pertvarkymo užduotis, kurios yra būtinos pertvarkant žlungančius bankus. Šios užduotys apima, be kita ko, leidimą taikyti supaprastintus įpareigojimus, susijusius su pertvarkymo planų rengimo reikalavimu, pertvarkymo planų rengimu, pertvarkymo planų peržiūra, banko pertvarkymo galimybių įvertinimu, sprendimu pertvarkyti banką, pertvarkymo įgaliojimų naudojimu pertvarkomos įstaigos atžvilgiu ir pertvarkymo schemų įgyvendinimu. Be to, bendras pertvarkymo mechanizmas apima pertvarkymo lėšų naudojimo sprendimus. Bendro pertvarkymo mechanizmo sudėtinės dalys užtikrintų, kad jo sprendimų priėmimo struktūros būtų teisiškai patikimos ir veiksmingos, taip pat per krizę. Jų tikslas – užtikrinti, kad sprendimai būtų Europos masto ir juose dalyvautų valstybės narės, atsižvelgiant į bankų pertvarkymo reikšmę nacionalinei ekonomikai. Bendro pertvarkymo mechanizmo sprendimų priėmimo struktūrą sudaro Bendra pertvarkymo valdyba, dalyvaujančių valstybių narių nacionalinės pertvarkymo institucijos ir Europos Komisija. Bendro pertvarkymo mechanizmo užduotis dalijasi Bendra pertvarkymo valdyba ir nacionalinės pertvarkymo institucijos. Siekdama užtikrinti bendro pertvarkymo mechanizmo efektyvumą ir atskaitomybę, taip pat laikydamasi teisinių reikalavimų, Europos Komisija, kaip ES institucija, turi teisę inicijuoti banko pertvarkymą, remdamasi Pertvarkymo valdybos rekomendacija arba savo iniciatyva. Jeigu Komisija inicijuoja pertvarkymo procedūrą, ji taip pat sprendžia dėl pertvarkymo priemonių, kurios bus taikomos kiekvienu atveju, sistemos ir dėl Fondo lėšų panaudojimo. Bendra pertvarkymo valdyba priimtų visus kitus sprendimus pagal Bendro pertvarkymo mechanizmo reglamentą ir juos skirtų nacionalinėms pertvarkymo institucijoms įgyvendinti nacionaliniu lygmeniu pagal Bendro pertvarkymo mechanizmo reglamentą ir Direktyvą [...]. Valdyba stebėtų, kaip nacionalinės pertvarkymo institucijos vykdo jos sprendimus nacionaliniu lygmeniu ir, jei kuri nors nacionalinė pertvarkymo institucija nesilaikytų sprendimo, ji galėtų tiesiogiai skirti sprendimus bankams. 4.1.5. Sprendimų priėmimo procesas Pagal taisyklių sąvadą, nustatytą Direktyvoje [...], bankas būtų pertvarkomas, kai jis žlunga arba tikriausiai žlugs, kai nė viena privačiojo sektorius struktūra negali padėti išvengti žlugimo ir kai pertvarkymas vykdomas dėl viešojo intereso, nes bankas yra sistemos dalis ir jo žlugimas pakenktų finansiniam stabilumui. Pertvarkymo tikslas – užtikrinti nepertraukiamą pagrindinių banko funkcijų vykdymą, apsaugoti finansinį stabilumą, sumažinti priklausomybę nuo mokesčių mokėtojų pinigų ir apsaugoti indėlininkus. Pertvarkymas pradedamas pasibaigus procesui, kuriuo užtikrinama, kad dėl bet kurio žlungančio banko bus priimtas pagrįstas ir nešališkas sprendimas: – ECB, kaip bankų priežiūros institucija, Komisijai, Pertvarkymo valdybai ir atitinkamoms nacionalinėms institucijoms ir ministerijoms praneša, kad bankas žlunga; – Pertvarkymo valdyba vertina, ar tai yra sisteminė grėsmė ir nėra privačiojo sektoriaus sprendimo; – tokiu atveju Pertvarkymo valdyba rekomenduoja Komisijai pradėti pertvarkymą; – Komisija nusprendžia pradėti pertvarkymą ir Pertvarkymo valdybai nurodo sistemą, pagal kurią taikomos pertvarkymo priemonės ir pagal kurią naudojamos Fondo lėšos pertvarkymo veiksmams remti. Pertvarkymo valdyba sprendimu, skirtu nacionalinėms pertvarkymo institucijoms, patvirtina pertvarkymo schemą, kurioje nustatomos pertvarkymo priemonės, veiksmai ir finansavimo priemonės, ir atitinkamoms nacionalinėms pertvarkymo institucijoms nurodo vykdyti pertvarkymo priemones; – nacionalinės pertvarkymo institucijos pagal nacionalinę teisę vykdo pertvarkymo priemones, dėl kurių sprendimus priima Valdyba. Jeigu nacionalinės pertvarkymo institucijos nesilaiko Valdybos sprendimų, Valdyba turi įgaliojimus pakeisti nacionalinės pertvarkymo institucijos sprendimus ir tam tikrus sprendimus dėl pertvarkymo priemonių įgyvendinimo tiesiogiai skirti bankams. 4.1.6. Atskaitomybė ir biudžetas Kiekvienas bendro pertvarkymo mechanizmo komponentas bus nepriklausomas, kiek tai susiję su jo užduočių vykdymu, ir jam bus taikomos griežtos atskaitomybės nuostatos, siekiant užtikrinti, kad jo galiomis būtų naudojamasi teisingai ir nešališkai, laikantis šiame reglamente ir Direktyvoje [...] nustatytų ribų. Todėl Pertvarkymo valdyba bus atskaitinga Europos Parlamentui ir Tarybai dėl bet kurio pagal šį pasiūlymą priimto sprendimo. Dalyvaujančių valstybių narių nacionaliniams parlamentams taip pat bus pranešta apie Pertvarkymo valdybos veiklą. Valdyba taip pat turės atsakyti į visas pastabas arba klausimus, kuriuos jai pateiks dalyvaujančių valstybių narių nacionaliniai parlamentai. Bendro pertvarkymo mechanizmo biudžetas, į kurį įtrauktas Bendras pertvarkymo fondas, nėra Sąjungos biudžeto dalis. Išlaidos, susijusios su bendro pertvarkymo mechanizmo užduotimis, Fondo valdymu ir Fondo lėšų naudojimu, bus dengiamos bankų sektoriaus įnašais. 4.1.7. Ryšys su nedalyvaujančiomis valstybėmis narėmis Direktyva [...] sukuriamos nacionalinių pertvarkymo institucijų, kurios sprendžia bankų grupių klausimus, pertvarkymo kolegijos, užtikrinant tinkamą ir subalansuotą visų valstybių narių, kuriose veikia bankai, pertvarkymo institucijų dalyvavimą. EBI atlieka tarpininko vaidmenį, kai buveinės ir priimančiosios šalies nacionalinės pertvarkymo institucijos nesusitaria dėl pertvarkymo planų parengimo ir paties pertvarkymo. Pagal bendrą pertvarkymo mechanizmą subjektams ir grupėms, įsteigtiems tik taikant bendrą priežiūros mechanizmą dalyvaujančiose valstybėse narėse, bendras pertvarkymo mechanizmas pakeičia pertvarkymo kolegijas, numatytas Direktyvoje [...], kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema. Vietoj to, nacionalinių pertvarkymo institucijų atstovai dalyvauja Pertvarkymo valdybos veikloje. Bankams, kurie įsteigti nedalyvaujančiose valstybėse narėse, kaip apibrėžta Bendro priežiūros mechanizmo reglamente, toliau taikoma Direktyva [...]. Panašiai bendro pertvarkymo mechanizmo ir nedalyvaujančių valstybių narių pertvarkymo institucijų sąveika bus visiškai reglamentuojama pagal Direktyvą [...]. Nuostatos dėl skirtingų pertvarkymo fondų tarpusavio sąveikos (pasidalijimo tarpusavyje ir savanoriško savitarpio skolinimosi ir skolinimo) taip pat visapusiškai taikomos Bendro pertvarkymo fondo ir nedalyvaujančių valstybių narių nacionalinių pertvarkymo fondų santykiuose. Be to, pasiūlymu paaiškinama, kad EBI vaidmuo pagal Direktyvą [...] ir EBI reglamentą, įskaitant jos tarpininkavimo įgaliojimus, visapusiškai taikomas Pertvarkymo valdybos atžvilgiu. Be to, pasiūlyme trimis būdais atsižvelgiama į bankų, kurie yra įsisteigti valstybėse narėse, kurios nedalyvauja taikant bendrą pertvarkymo mechanizmą, padėtį. Pirma, pasiūlyme nustatomas kredito įstaigų, indėlių turėtojų, investuotojų ar kitų kreditorių nediskriminavimo principas dėl jų pilietybės arba veiklos vietos pagal visus bendro pertvarkymo mechanizmo komponentus. Antra, pasiūlyme numatyta, kad jei grupė apima kredito įstaigas, įsteigtas ir dalyvaujančioje valstybėje narėje, ir nedalyvaujančioje valstybėje narėje, Valdyba pakeičia dalyvaujančių valstybių narių nacionalines pertvarkymo institucijas pertvarkymo kolegijose, numatytose pagal Direktyvą [...]. Trečia, nedalyvaujančios valstybės narės visada turi galimybę prisijungti prie bendro priežiūros mechanizmo ir kartu užtikrinti, kad jų teritorijoje esantiems bankams būtų taikomas bendras pertvarkymo mechanizmas. 4.1.8. Ryšys su [...] Europos Parlamento ir Tarybos direktyva [...], kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema Taikant bendrą pertvarkymo mechanizmą, taisyklių sąvadas, nustatytas Direktyvoje [...], kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema, bus taikomas dalyvaujančioms valstybėms narėms, nes jis taikomas visoje vidaus rinkoje. Išimtys gali būti daromos tik tuo atveju, jeigu šiame reglamente numatytos procedūros ar nuostatos pakeičia atitinkamas Direktyvos [...] nuostatas (pvz., nuostatas dėl tarpvalstybinių kolegijų, kurios pakeičiamos pagal bendrą pertvarkymo mechanizmą priimamais sprendimais). Į bendro pertvarkymo mechanizmo pasiūlymą įtrauktos tam tikros nuostatos, kurios analogiškos Direktyvos [...] nuostatoms, nes Pertvarkymo valdyba ir Komisija privalo savo veiksmus grįsti tiesiogiai taikoma Sąjungos teise. Kitose šio pasiūlymo nuostatose daromos specialios kryžminės nuorodos į Komisijos Direktyvos [...] pasiūlymą. Kai kurios nuostatos buvo iš dalies pakeistos ataskaita, kurią gegužės mėn. balsuodamas priėmė Europos Parlamento Ekonomikos ir pinigų politikos komitetas, ir birželio 26 d. Tarybos bendruoju požiūriu. Bendro pertvarkymo mechanizmo reglamentas galiausiai turi būti visiškai suderintas su Direktyva [...], dėl kurios turi susitarti Europos Parlamentas ir Taryba. Šiame pasiūlyme daroma nuoroda į Tarybos bendrąjį požiūrį, kaip naujausią turimą dokumentą. Tačiau šiuo metu dar vyksta Europos Parlamento ir Tarybos derybos ir direktyva dar nebaigta, taigi, Komisijos tikslas – pakeisti tas esmines nuostatas galutinėmis abiejų teisės aktų leidėjų derybose suderintomis Direktyvos [...] nuostatomis. Dėl tam tikrų Direktyvoje [...] nustatytų aspektų tolesnis derinimas neišvengiamas, kad bendras pertvarkymo mechanizmas kartu su Bendru bankų pertvarkymo fondu tinkamai veiktų. Pirma, reikėtų visiškai suderinti reikalavimų tenkinimo eiliškumą vykdant pertvarkymą, remiantis indėlininkų pirmenybės principu. 15 straipsnyje siūloma suderinti reikalavimų tenkinimo eiliškumą vykdant pertvarkymą, remiantis indėlininkų pirmenybės principu. Komisija mano, kad toks suderinimas būtinas visiems subjektams, kuriems taikoma Direktyva [...], kad vidaus rinkoje būtų užtikrintos vienodos sąlygos. Antra, pagal bendrą pertvarkymo mechanizmą bet koks lankstumas naudojant gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonę turi būti griežtai apibrėžtas ir suteikiamas visiems bankams tokiomis pačiomis sąlygomis. Todėl pasiūlymo 24 straipsnyje įtraukiamos papildomos griežtos nuostatos, pagrįstos 2013 m. birželio 26 d. Tarybos bendruoju požiūriu ir šiomis aplinkybėmis neįtraukiamos jokios išlygos, numatytos Direktyvoje [...] (visų pirma dėl gelbėjimo privačiomis lėšomis ribų apskaičiavimo). 4.2. Pertvarkymo valdyba 4.2.1. Valdymas Siekiant užtikrinti veiksmingą ir atskaitingą pertvarkymo sprendimų priėmimo procesą, Pertvarkymo valdybos struktūra ir veiklos taisyklėmis nustatytas tinkamas visų tiesiogiai suinteresuotų valstybių narių dalyvavimas. Valdybą sudaro vykdomasis direktorius, vykdomojo direktoriaus pavaduotojas, Komisijos bei ECB paskirti atstovai ir kiekvienos dalyvaujančios valstybės narės paskirti atstovai, atstovaujantys nacionalinėms pertvarkymo institucijoms. Valdyba, kuriai pirmininkauja vykdomasis direktorius, posėdžiaus dviejų rūšių sesijose: vykdomojoje ir plenarinėje. Dalyvauti Valdybos posėdžiuose gali būti kviečiami stebėtojai. Plenarinėje sesijoje Valdyba paprastai priima visus bendrojo pobūdžio sprendimus. Vykdomojoje sesijoje Valdyba priima sprendimus dėl atskirų subjektų ar bankų grupių. Tokie sprendimai priimami dėl pertvarkymo planavimo, dėl ankstyvosios intervencijos įgaliojimų, dėl pertvarkymo schemų, taip pat dėl Fondo lėšų panaudojimo pertvarkymo procesui finansuoti, ir nurodymų nacionalinėms pertvarkymo institucijoms, kaip įgyvendinti pertvarkymo sprendimus. Per vykdomąją sesiją Valdybą sudaro vykdomasis direktorius, vykdomojo direktoriaus pavaduotojas, Komisijos ir ECB paskirti atstovai. Atsižvelgiant į pertvarkomus bankus ar grupes, kiekvieną kartą, kai Valdyba renkasi į vykdomąją sesiją, be vykdomojo direktoriaus, vykdomojo direktoriaus pavaduotojo, Komisijos ir ECB paskirtų atstovų taip pat dalyvaus atitinkamų nacionalinių pertvarkymo institucijų paskirti nariai. Todėl tarpvalstybinių bankų grupių pertvarkymo atveju posėdžiuose ir sprendimų priėmimo procese dalyvauja ir valstybės, kurioje yra grupės lygmens pertvarkymo institucija, ir valstybių narių, kuriose yra patronuojamosios įmonės arba subjektai, kuriems taikoma konsoliduota priežiūra, paskirti nariai. Balsavimo taisyklėmis, kurios taikomos Valdybai, atsižvelgiama į būtinybę paisyti visų valstybių narių, kurioms taikomas pertvarkymo sprendimas, interesų. Nė vienas iš svarstymo dalyvių neturi veto teisės. Tačiau atsižvelgiant į valstybių narių suverenumą nuspręsti, kaip panaudoti nacionalinius biudžetus, pasiūlyme aiškiai numatyta, kad pagal bendrą pertvarkymo mechanizmą valstybių narių negalima reikalauti suteikti nepaprastąją valstybės paramą bet kuriam pertvarkomam subjektui. Be to, siekiant visiškai atsižvelgti į visą fiskalinį poveikį valstybėms narėms, atitinkamų nacionalinių pertvarkymo institucijų nariai, paskirti dalyvauti Valdybos vykdomojoje sesijoje, gali paprašyti dar vieno svarstymo tokiam galimam poveikiui aptarti. 4.2.2. Įgaliojimai Pertvarkymo valdyba centralizuoja informaciją, kurią ECB ir nacionalinės pertvarkymo institucijos turi apie jų jurisdikcijoje esančių bankų finansinį patikimumą. Palyginti su nacionalinių institucijų, veikiančių pagal nacionalinius įgaliojimus, tinklu, tai leidžia geriau įvertinti aplinkybes, dėl kurių gali atsirasti būtinybė pertvarkyti banką, kad būtų išvengta tarpvalstybinio šalutinio poveikio. Pasiūlymas grindžiamas Bankų gaivinimo ir pertvarkymo direktyvos sistema ir juo Pertvarkymo valdybai suteikiami įgaliojimai greitai įsikišti, jeigu prastėja banko arba grupės finansinė padėtis. Pertvarkymo valdybai suteikti įgaliojimai nustatyti, kada rekomenduoti Komisijai pertvarkyti banką ar grupę. Kai Komisija nusprendžia, kad laikomasi sąlygų, ir siūlo banką pertvarkyti, Valdyba pagal Komisijos nustatytą struktūrą nusprendžia, kokias konkrečias pertvarkymo priemones taikyti ir kaip skirti Fondo išteklius. Tokie įgaliojimai Pertvarkymo valdybai leidžia pasirinkti ir vienodai taikyti pertvarkymo priemones, taisykles ir procedūras. Visų pirma, kai bankai vykdo tarpvalstybinę veiklą, taip bus panaikinti dabartiniai valstybių narių taisyklių ir metodų skirtumai bei jų neigiamos pasekmės Sąjungos bankų rinkų veikimui. Tokia tiesioginė Pertvarkymo valdybos atsakomybė užtikrins vienodas sąlygas dalyvaujančių valstybių narių bankams, taip pat bendro taisyklių sąvado įgyvendinimo pertvarkant bankus nuspėjamumą ir pasitikėjimą juo. Taip bus padidintas teisinis tikrumas ir geriau išlaikyta finansinio turto vertė, siekiant išvengti nereikalingų lėšų srautų trikdymų. Be to, bus užtikrinta, kad žlungančios įstaigos turtas būtų kuo našiau panaudotas ir nuostoliai būtų kuo labiau sumažinti visų dalyvaujančių valstybių narių kreditoriams, o ne pagal atskirų valstybių narių problemas. Pertvarkymo valdyba užtikrina, kad nacionalinės pertvarkymo institucijos pertvarkymo sprendimus įgyvendintų tiksliai, vadovaudamosi nacionaline teise. Šiuo tikslu Valdyba turi įgaliojimus prižiūrėti ir įvertinti nacionalinių pertvarkymo institucijų vykdomą sprendimų įgyvendinimą, prireikus gauti informaciją tiesiogiai iš bankų arba atlikti tyrimus ar patikrinimus vietoje. Jei nacionalinė pertvarkymo institucija neįgyvendina pertvarkymo sprendimo pagal sutartą pertvarkymo schemą, Valdyba yra įgaliota tiesiogiai skirti tam tikrus sprendimus pertvarkomam bankui, reikalaudama imtis reikiamų veiksmų pertvarkymo sprendimui įgyvendinti. 4.2.3. Europos lygmens ir tarptautinis bendradarbiavimas Siekdama vykdyti savo užduotis, Pertvarkymo valdyba bendradarbiaus su ECB ir kitomis institucijomis, įgaliotomis prižiūrėti kredito įstaigas pagal bendrą priežiūros mechanizmą, taip pat su kitomis institucijomis, kurios sudaro Europos finansų priežiūros institucijų sistemą. Pertvarkymo valdyba taip pat glaudžiai bendradarbiaus su nacionalinėmis pertvarkymo institucijomis, nes jos atlieka svarbiausią vaidmenį rengiant ir įgyvendinant pertvarkymo priemones. Kadangi daug kredito įstaigų veikia ne tik Sąjungoje, bet ir tarptautiniu lygmeniu, Pertvarkymo valdyba bus išimtinai įgaliota dalyvaujančių valstybių narių nacionalinių institucijų vardu sudaryti neprivalomus bendradarbiavimo susitarimus su trečiųjų šalių institucijomis. 4.3. Bendras bankų pertvarkymo fondas 4.3.1. Principai, steigimas ir misija Valdybos veiksmai grindžiami principu, kad bet kokie nuostoliai, sąnaudos ar kitos išlaidos, patirti taikant pertvarkymo priemones, visų pirma tenka pertvarkomos įstaigos akcininkams bei kreditoriams ir galiausiai prireikus finansų sektoriui. Tačiau net jeigu įstaigos restruktūrizavimo išlaidos turėtų būti dengiamos jos vidaus ištekliais, būtinas mechanizmas, leisiantis įstaigai (pradine forma, per laikiną banką arba turto valdymo įmonę – probleminio turto banką („blogą banką“)) tęsti savo veiklą. Todėl svarbu sukurti Bankų pertvarkymo fondą siekiant užtikrinti pertvarkymo veiksmų veiksmingumą, pavyzdžiui, teikti trumpalaikį finansavimą pertvarkomai įstaigai arba garantijas galimiems pertvarkomos įstaigos pirkėjams. Pagrindinis Bendro pertvarkymo fondo tikslas – užtikrinti finansinį stabilumą, o ne padengti pertvarkomos įstaigos nuostolius ar jai teikti kapitalą. Fondas neturėtų būti laikomas gelbėjimo valstybės lėšomis fondu. Gali būti išimtinių aplinkybių, kuriomis, pakankamai išnaudojus vidaus išteklius (bent 8 % pertvarkomos įstaigos įsipareigojimų ir nuosavų lėšų), pradinio tikslo nebūtų galima pasiekti, jei Fondui nebūtų leista padengti tuos nuostolius arba suteikti kapitalo. Tik šiomis aplinkybėmis Fondas galėtų būti finansinio stabilumo stiprinimo priemonė privatiems ištekliams paremti. Bendro pertvarkymo fondo sukūrimas visų pirma pagrįstas tuo, kad integruotose finansų rinkose bet kokia finansinė parama bankui pertvarkyti didina finansinį stabilumą ir kitų bankų gerą būklę ne tik atitinkamoje valstybėje narėje, bet ir kitose valstybėse narėse. Kadangi bankai visose dalyvaujančiose valstybėse narėse yra netiesioginiai tokios paramos gavėjai, įpareigojimas teikti įnašus tokiai paramai finansuoti neturėtų tekti tik vienos valstybės narės bankams. Kalbant apie veiksmingumą, tai, kad Fondas gali sutelkti visos euro zonos bankų išteklius, yra gerokai veiksmingesnė apsauga nuo bankų krizės, kai nuostoliai yra koncentruojami asimetriškai kai kuriose valstybėse narėse, ir šiuo požiūriu tai yra euro zonos draudimo mechanizmas. Dabartinė krizė parodė, kad nuostoliai valstybėse narėse susidaro skirtingai. Kadangi panašu, kad nuostoliai dėl visų būsimų bankų sektoriaus sukrėtimų gali konkrečiu momentu susikaupti kai kuriose valstybėse narėse, bendras Europos lygmens privatus finansinio stabilumo stiprinimo mechanizmas, palyginti su atskiromis nacionalinėmis finansinio stabilumo stiprinimo priemonėmis, bus veiksmingesnis padengiant tokių sukrėtimų nuostolius ex ante, o kai kuriais atvejais – ex post įnašais iš visos euro zonos bankų sektoriaus. Todėl sutelkiant išteklius Europos lygmeniu, Fondas bus didesnė užkarda ir padidins bankų sistemos atsparumą. Kartu vienodai paskirstant papildomus ex post įnašus visiems dalyvaujančių valstybių narių bankams bus sumažinta tokių įnašų suma kiekvienam bankui, sumažinant bet kokį tokių įnašų procikliškumo poveikį. Be to, mechanizmas, pagal kurį nuostolių padengimas peržengia valstybių sienas, gali veiksmingai nutraukti užburtą bankų krizės konkrečioje valstybėje narėje ir valstybės fiskalinės būklės tarpusavio priklausomybės ratą. Dabartinė kai kurių valstybių narių našta būtų buvusi mažesnė, jeigu Bendras pertvarkymo Fondas būtų veikęs nuo finansų krizės pradžios. Be to, Bendras pertvarkymo fondas, dėl kurio atsiranda galimybė sutelkti visų dalyvaujančių valstybių narių bankų sektoriaus lėšas, remsis didesne įnašo baze, todėl jo reputacijos bazė padidės ir Valdyba prireikus galės daugiau skolintis rinkoje mažesnėmis sąnaudomis. Didesnės galimybės gauti finansavimą iš išorės rinkoje sumažins Fondo poreikį remtis valstybės finansais ypatingų nuostolių atvejais, ir tai taip pat padėtų nutraukti valstybių ir bankų tarpusavio ryšį ir apsaugoti mokesčių mokėtojus nuo pertvarkymo sąnaudų. Galiausiai norint tinkamai suderinti paskatas įvairiose bankų sąjungos įstaigose taip pat reikia bendro fondo. Jei, visų pirma tarpvalstybinių bankų grupių atveju, lėšas pertvarkymo sąnaudoms padengti, kurios viršija akcininkų ir kreditorių padengimo sąnaudas, turėtų teikti nacionaliniai fondai, sumažėtų ne tik bendro pertvarkymo mechanizmo, bet ir bendro priežiūros mechanizmo veiksmingumas. Norint sukurti bendrą pertvarkymo mechanizmą reikia, kad Pertvarkymo valdyba galėtų greitai ir veiksmingai naudotis Bendro bankų pertvarkymo fondo lėšomis. Fondu sukuriamas privačiojo sektoriaus išorės sluoksnis, iš kurio galima suteikti vidutinės trukmės ir ilgalaikį finansavimą, kad pertvarkant bankus nereikėtų naudoti valstybės lėšų arba jų reikėtų kuo mažiau. Be to, juo didinamas pertvarkymo proceso veiksmingumas, nes nebekyla koordinavimo klausimų, kurių kyla naudojant nacionalinių fondų lėšas, visų pirma tarpvalstybinių grupių atvejais. 4.3.2. Fondo finansavimas Siekiant užtikrinti pakankamą finansavimą, išvengti einamojo finansavimo sistemų procikliškumo ir sumažinti poreikį prašyti išorės finansinės paramos, Fondas turi lengvai prieinamų išteklių. Šiuo tikslu planuojama Fondo lėšų suma turėtų būti bent 1 % dalyvaujančių valstybių narių bankų sistemos garantuojamų indėlių ir tos sumos turėtų pakakti, kad būtų vykdomas tinkamas pertvarkymas ateityje kilus krizei, jeigu kreditoriai naudotų gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonę bent iki 8 % pertvarkomos įstaigos visų įsipareigojimų ir nuosavų lėšų. Remiantis 2011 m. bankų duomenimis ir numatoma garantuotų euro zonos bankuose laikomų indėlių suma, 1 % Bendro pertvarkymo fondo tikslas atitiktų maždaug 55 mlrd. EUR. Tikslinė Fondo lėšų suma absoliučiąja verte (EUR) išliks dinamiška ir savaime padidės, jeigu bankų sektorius augs. Numatomas pereinamasis 10 metų laikotarpis, kol Fondas pasieks tikslinę lėšų sumą. Laikotarpis galėtų būti pratęstas iki 14 metų, jei Fondo išmokos viršytų pusę tikslinės fondo dydžio sumos. Jei per pradinį Fondo kūrimo etapą nebus išmokama jokia suma, bankų sektorius kasmet įneštų maždaug dešimtadalį tikslinės sumos arba absoliučiąja verte apie 5,5 mlrd. EUR. Po pradinio Fondo kūrimo etapo bankams reikės mokėti papildomus įnašus, jei jų įnašų bazė augs arba jeigu iš Fondo bus išmokamos lėšos. Jeigu Fondo turimos lėšos sumažės daugiau negu iki pusės jo tikslinių lėšų sumos, bankai turės mokėti metinį įnašą, kuris bus ne mažesnis kaip viena penktoji taikant bendrą pertvarkymo mechanizmą dalyvaujančių valstybių narių visų bankų bendrų įsipareigojimų (neskaitant reguliuojamojo kapitalo ir garantuojamų indėlių). Įnašai bus apskaičiuojami vadovaujantis Bankų gaivinimo ir pertvarkymo direktyva pagal banko įsipareigojimus, neskaitant nuosavų lėšų ir garantuojamų indėlių, ir koreguojami pagal jų rizikos pobūdį. Tai reiškia, kad bankai, kurie beveik išimtinai finansuojami indėliais, iš esmės mokės labai mažus įnašus. Žinoma, šie bankai mokės įnašus į nacionalines indėlių garantijų sistemas. Numatytos apsaugos priemonės siekiant užtikrinti, kad nustatant įnašus gerai veikiančiose įstaigose nekiltų finansinio stabilumo problemų, t. y. laikinas atleidimas nuo įpareigojimo mokėti ex post įnašus. Jei ex ante įnašų nepakanka, ex post įnašais negalima iš karto pasinaudoti, finansavimui gali prireikti papildomo rezervo siekiant užtikrinti, ypač pereinamuoju laikotarpiu, banko (-ų) sistemos funkcijų tęstinumą per visą restruktūrizavimo procesą. Fondas galės sudaryti sutartis dėl skolinimosi ir kitų formų paramos iš finansų įstaigų arba prireikus kitų trečiųjų šalių pertvarkymui finansuoti (įskaitant iš valstybės išteklių). Šią paramą iš esmės grąžins pati pertvarkoma įstaiga. Tačiau jeigu tai nebūtų įmanoma, reglamente numatyta, kad nuostoliai ex post įnašais paskirstomi visiems bankams, kuriems taikomas mechanizmas. Taip bus užtikrinta, kad bet koks valstybės išteklių panaudojimas vidutinės trukmės laikotarpiu būtų neutralus. Kad į nepalankią padėtį nepatektų valstybės narės, kurios įsteigė pertvarkymo fondą prieš šiam pasiūlymui įsigaliojant, pagal šį reglamentą tokioms valstybėms narėms paliekama teisė nuspręsti, kaip esamų nacionalinių pertvarkymo fondų lėšos turėtų būti naudojamos siekiant vykdyti bankų įsipareigojimus pagal šį reglamentą. 4.3.3. Indėlių garantijų sistemų vaidmuo vykdant pertvarkymą Kai bankas pertvarkomas, nacionalinė indėlių garantijų sistema, su kuria yra susijęs bankas, prisidės padengiant nuostolius, kuriuos ji būtų patyrusi, jei bankas būtų likviduojamas keliant įprastinę bankroto bylą, neviršijant garantuojamų indėlių sumos. Toks vaidmuo jau visapusiškai numatytas Direktyvoje [...]. Be to, bendras pertvarkymo mechanizmas neturi įtakos institucinėms užtikrinimo sistemoms ir kitiems grupės vidaus finansavimo paramos mechanizmams, kuriuos nustatė tam tikrų grupių kredito įstaigos. Bendras pertvarkymo mechanizmas bus naudojamas tik tada, kai tokie privačiojo sektoriaus sprendimai nėra sėkmingi sprendžiant banko žlugimo klausimą. 4.3.4. Fondo vaidmuo pertvarkant grupes, kuriose yra bendro pertvarkymo mechanizmo netaikančių valstybių narių įstaigų Pertvarkant grupes, kuriose yra įstaigų, kurioms taikomas bendras pertvarkymo mechanizmas, Fondo įnašas atitiks grupės, kuriai taikomas bendras pertvarkymo mechanizmas, dalis, o nacionalinės finansavimo struktūros, kurios nedalyvauja taikant bendrą pertvarkymo mechanizmą, padengs likusią dalį. Siekiant stiprinti pertvarkymo finansavimą visoje vidaus rinkoje, pasiūlymu Fondui leidžiama lėšas savanoriškai skolintis arba skolinti kitoms pertvarkymo finansavimo struktūroms. Tai leis Fondui išmokėti dideles sumas, kurių ex ante ir ex post įnašai nepadengia. Be to, taip bus remiamos pertvarkymo finansavimo struktūros valstybėse narėse, kurios nedalyvauja taikant bendrą pertvarkymo mechanizmą. 4.3.5. Nacionalinių pertvarkymo finansavimo struktūrų pakeitimas Kadangi Fondas pakeičia jo lėšas naudojant dalyvaujančių valstybių narių nacionalines pertvarkymo finansavimo struktūras, valstybės narės, kurios jau buvo sukūrusios nacionalines pertvarkymo finansavimo struktūras tuo metu, kai įsigaliojo šis reglamentas, gali nuspręsti tokias struktūras naudoti pagal savo nacionalinę teisę. Valstybės narės taip pat galėtų nuspręsti, kad tos nacionalinės pertvarkymo finansavimo struktūros moka įnašus į Fondą savo bankų vardu tol, kol šios struktūros visiškai išnyks. 5. POVEIKIS BIUDŽETUI Pertvarkymo valdyba bus visiškai finansuojama finansų įstaigų įnašais. Tačiau bus daromas nedidelis poveikis Sąjungos biudžetui Valdybos veiklos pradžios etapu. Daugiau informacijos pateikta pridėtoje finansinėje pažymoje. 2013/0253 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatomos kredito įstaigų ir tam tikrų investicinių įmonių pertvarkymo vienodos taisyklės ir vienoda procedūra, kiek tai susiję su bendru pertvarkymo mechanizmu ir Bendru bankų pertvarkymo fondu, ir kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1093/2010 EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, perdavus teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos Centrinio Banko nuomonę[11], atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[12], laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (1) geriau integruota banko paslaugų vidaus rinka yra būtina siekiant skatinti Sąjungos ekonomikos atsigavimą. Tačiau dabartinė finansų ir ekonomikos krizė parodė, kad vidaus rinkos veikimui šioje srityje kyla grėsmė ir didėja finansų rinkų suskaidymo rizika. Tarpbankinės rinkos tapo mažiau likvidžios ir tarpvalstybinės bankų veiklos mastas mažėja, nes baiminamasi jų problemų plitimo, trūksta pasitikėjimo kitomis nacionalinėmis bankų sistemomis ir valstybių narių galimybėmis remti bankus; (2) skirtingose valstybėse narėse taikomos skirtingos nacionalinės pertvarkymo taisyklės ir susijusi administracinė praktika, be to, Sąjungos lygmeniu nevykdomas vienodas sprendimų priėmimo procesas sprendžiant tarpvalstybinių bankų pertvarkymo klausimą, tai mažina šį pasitikėjimą ir didina rinkos nestabilumą, nes neužtikrinamas tikrumas ir galimybė numatyti, kokios bus galimos banko žlugimo pasekmės. Pertvarkymo sprendimai, priimti tik nacionaliniu lygmeniu, gali iškreipti konkurenciją ir galiausiai pakenkti vidaus rinkai; (3) visų pirma skirtinga valstybių narių praktika pertvarkomų bankų kreditorių ir žlungančių bankų gelbėjimo valstybės lėšomis atžvilgiu turi įtakos jų bankų numanomai kredito rizikai, finansiniam patikimumui ir mokumui. Tai mažina visuomenės pasitikėjimą bankų sektoriumi, trukdo naudotis įsisteigimo laisve ir laisvam paslaugų teikimui vidaus rinkoje, nes finansavimo išlaidos būtų mažesnis, jei valstybių narių praktika nesiskirtų; (4) dėl skirtingose valstybėse narėse taikomų skirtingų nacionalinių pertvarkymo taisyklių ir susijusios administracinės praktikos gali būti taip, kad bankų ir klientų skolinimosi išlaidos padidėtų vien tik dėl jų įsisteigimo vietos, neatsižvelgiant į jų faktinį kreditingumą. Be to, bankų klientai kai kuriose valstybėse narėse susiduria su didesnėmis palūkanų normomis nei kitų bankų klientai, neatsižvelgiant į jų kreditingumą; (5) kol pertvarkymo taisyklės, praktika ir dalijimosi našta metodai išlieka nacionaliniai, o pertvarkymui finansuoti reikalingi finansiniai ištekliai renkami ir leidžiami nacionaliniu lygmeniu, vidaus rinka ir toliau išliks suskaidyta. Be to, nacionalinės priežiūros institucijos labai suinteresuotos kuo labiau sumažinti galimą bankų krizės poveikį savo nacionalinei ekonomikai imdamosi vienašalių veiksmų, kurie leistų apriboti bankų operacijas, pavyzdžiui, apribojant vidinį grupės lėšų pervedimą ir skolinimą, arba nustatyti didesnius likvidumo ir kapitalo reikalavimus jų jurisdikcijose veikiančioms galimai žlungančių patronuojančiųjų įmonių patronuojamosioms įmonėms. Tai riboja tarpvalstybinę bankų veiklą, sukuria kliūtis naudotis pagrindinėmis laisvėmis ir iškraipo konkurenciją vidaus rinkoje; (6) Europos Parlamento ir Tarybos direktyva [...][13] tam tikru mastu buvo suderintos nacionalinių bankų pertvarkymo taisyklės ir nustatytas pertvarkymo institucijų bendradarbiavimas sprendžiant tarpvalstybinių bankų žlugimo klausimus. Tačiau Direktyva [...] numatytas suderinimas nėra visapusiškas, o sprendimų priėmimo procesas nėra centralizuotas. Direktyva [...] iš esmės numatomos kiekvienos valstybės narės nacionalinėms institucijoms suteikiamos bendros pertvarkymo priemonės ir įgaliojimai, tačiau nacionalinėms institucijoms leidžiama savo nuožiūra pasirinkti, kaip tas priemones taikyti ir kaip naudoti nacionalinių finansavimo struktūrų lėšas pertvarkymo procedūroms paremti. Direktyva [...] nepanaikinama galimybė valstybėms narėms priimti atskirus ir galbūt nesuderinamus sprendimus, susijusius su tarpvalstybinių grupių pertvarkymu, kurie gali turėti įtakos bendroms pertvarkymo sąnaudoms. Be to, joje numatomos nacionalinės finansavimo struktūros, todėl nepakankamai sumažinama bankų priklausomybė nuo paramos iš nacionalinių biudžetų ir neužkertamas kelias valstybėms narėms skirtingai naudoti finansavimo struktūrų lėšas; (7) siekiant užtikrinti, kad dėl Sąjungos žlungančių bankų būtų priimami veiksmingi ir vienodi pertvarkymo sprendimai, įskaitant sprendimus dėl Sąjungos lygmeniu sutelktų lėšų panaudojimo, labai svarbu baigti kurti finansinių paslaugų vidaus rinką. Vidaus rinkoje bankų žlugimas vienoje valstybėje narėje gali paveikti visos Sąjungos finansų rinkų stabilumą. Veiksmingų ir vienodų pertvarkymo taisyklių bei vienodų pertvarkymo finansavimo sąlygų užtikrinimas visose valstybėse narėse visiškai atitinka ne tik valstybių narių, kuriose bankai veikia, bet ir apskritai visų valstybių narių interesus, kaip priemonė konkurencijai išsaugoti ir vidaus rinkos veikimui gerinti. Bankų sistemos vidaus rinkoje yra labai glaudžiai susijusios, bankų grupės yra tarptautinės, o bankai turi didelę užsienio turto procentinę dalį. Kadangi nėra bendro pertvarkymo mechanizmo, bankų krizės taikant bendrą priežiūros mechanizmą dalyvaujančiose valstybėse narėse turėtų didesnį neigiamą sisteminį poveikį taip pat ir nedalyvaujančiose valstybėse narėse. Bendro pertvarkymo mechanizmo sukūrimas padidins dalyvaujančių valstybių narių bankų stabilumą, užkirs kelią krizių šalutiniam poveikiui nedalyvaujančiose valstybėse narėse ir padės visai vidaus rinkai sklandžiai veikti; (8) Tarybos reglamentu (ES) Nr. .../...[14] sukūrus bendrą priežiūros mechanizmą, pagal kurį dalyvaujančių valstybių narių bankus centralizuotai prižiūri Europos Centrinis Bankas (ECB), pagal Direktyvą [...] nesuderinta tokių bankų Sąjungos lygmens priežiūra ir bankų, kurių atžvilgiu vykdomos pertvarkymo procedūros, nacionalinio lygmens priežiūra; (9) nors taikant bendrą priežiūros mechanizmą nedalyvaujančių valstybių narių bankai nacionaliniu lygmeniu naudojasi suderintomis priežiūros, pertvarkymo ir finansinio stabilumo stiprinimo priemonėmis, taikant bendrą priežiūros mechanizmą dalyvaujančių valstybių narių bankams taikomos Sąjungos priežiūros priemonės ir nacionalinės pertvarkymo ir finansinio stabilumo stiprinimo priemonės. Dėl tokio nesuderinimo sukuriama nepalanki konkurencinė padėtis taikant bendrą priežiūros mechanizmą dalyvaujančių valstybių narių bankams, palyginti su nedalyvaujančių valstybių narių bankais. Kadangi priežiūra ir pertvarkymas pagal bendrą priežiūros mechanizmą vykdomi skirtingais lygmenimis, intervencija į taikant bendrą priežiūros mechanizmą dalyvaujančių valstybių narių bankus ir jų pertvarkymas nebūtų toks greitas, nuoseklus ir veiksmingas kaip taikant bendrą priežiūros mechanizmą nedalyvaujančių valstybių narių bankų atveju. Tai turi neigiamų pasekmių šių bankų finansavimo išlaidoms ir sukuria nepalankią konkurencinę padėtį, turinčią neigiamą poveikį valstybėms narėms, kuriose tie bankai veikia, ir visam vidaus rinkos veikimui. Todėl centralizuotas pertvarkymo mechanizmas visiems bankams, veikiantiems taikant bendrą priežiūros mechanizmą dalyvaujančiose valstybėse narėse, yra labai svarbus siekiant užtikrinti vienodas veiklos sąlygas; (10) dalijimasis atsakomybe už pertvarkymą nacionaliniu ir Sąjungos lygmenimis turėtų būti suderintas su dalijimusi atsakomybe už priežiūrą šiais lygmenimis. Jei priežiūra valstybėje narėje toliau lieka nacionalinė, ta valstybė narė turėtų toliau likti atsakinga už banko žlugimo finansines pasekmes. Todėl bendras pertvarkymo mechanizmas turėtų būti taikomas tik bankams ir finansų įstaigoms, įsisteigtiems taikant bendrą priežiūros mechanizmą dalyvaujančiose valstybėse narėse ir ECB prižiūrimiems pagal bendro priežiūros mechanizmo sistemą. Bankams, įsteigtiems taikant bendrą priežiūros mechanizmą nedalyvaujančiose valstybėse narėse, bendras pertvarkymo mechanizmas neturėtų būti taikomas. Jei tokioms valstybėms narėms bendras pertvarkymo mechanizmas būtų taikomas, būtų sukurtos klaidingos paskatos. Visų pirma šių valstybių narių priežiūros institucijos gali būti atlaidesnės jų jurisdikcijose esantiems bankams, nes joms netektų patirti visos finansinės rizikos už tų bankų žlugimą. Todėl, siekiant užtikrinti analogiją su bendru priežiūros mechanizmu, bendras pertvarkymo mechanizmas turėtų būti taikomas taikant bendrą priežiūros mechanizmą dalyvaujančioms valstybėms narėms. Kai valstybės narės prisijungia prie bendro priežiūros mechanizmo, jos taip pat turėtų savaime taikyti bendrą pertvarkymo mechanizmą. Galiausiai tikimasi, kad bendras pertvarkymo mechanizmas bus taikomas visoje vidaus rinkoje; (11) Bendras bankų pertvarkymo fondas (toliau – Fondas) yra esminis elementas, be kurio bendras pertvarkymo mechanizmas neveiktų tinkamai. Skirtingos nacionalinės finansavimo sistemos iškreiptų vienodų bankų pertvarkymo taisyklių taikymą vidaus rinkoje. Fondas turėtų padėti užtikrinti vienodą administracinę pertvarkymo finansavimo praktiką ir neleisti kurti kliūtis naudotis pagrindinėmis laisvėmis arba neleisti iškraipyti konkurenciją vidaus rinkoje dėl skirtingos nacionalinės praktikos. Fondą turėtų tiesiogiai finansuoti bankai ir jo lėšos turėtų būti telkiamos Sąjungos lygmeniu, kad pertvarkymo išteklius būtų galima objektyviai paskirstyti visose valstybėse narėse ir taip didinti finansinį stabilumą ir riboti ryšį tarp atskirų valstybių narių numatomos fiskalinės būklės ir tose valstybėse narėse veikiančių bankų ir įmonių finansavimo išlaidų; (12) todėl reikia patvirtinti priemones bendram pertvarkymo mechanizmui sukurti visose taikant bendrą priežiūros mechanizmą dalyvaujančiose valstybėse narėse, kad vidaus rinkai būtų sudarytos geresnės sąlygos tinkamai ir stabiliai veikti; (13) kad bendra Sąjungos pertvarkymo institucija dalyvaujančiose valstybėse narėse centralizuotai taikytų Direktyvoje [...] nustatytas bankų pertvarkymo taisykles, galima užtikrinti tik tuo atveju, jeigu bendro pertvarkymo mechanizmo steigimą ir veikimą reglamentuojančios taisyklės tiesiogiai taikomos valstybėse narėse, siekiant valstybėse narėse išvengti skirtingo jų aiškinimo. Tai turėtų būti apskritai naudinga vidaus rinkai, nes padės užtikrinti sąžiningą konkurenciją ir išvengti kliūčių laisvai naudotis pagrindinėmis laisvėmis ne tik dalyvaujančiose valstybėse narėse, bet ir visoje vidaus rinkoje; (14) atsižvelgiant į Tarybos reglamento (ES) Nr. .../... taikymo sritį, bendras pertvarkymo mechanizmas turėtų apimti visas dalyvaujančiose valstybėse narėse įsteigtas kredito įstaigas. Tačiau pagal bendro pertvarkymo mechanizmo sistemą turėtų būti įmanoma tiesiogiai pertvarkyti bet kokią dalyvaujančios valstybės narės kredito įstaigą, kad vidaus rinkoje vykstant pertvarkymo procesui žlungančios įstaigos ir kreditoriai nebūtų vertinami skirtingai. Jei ECB vykdo konsoliduotą patronuojančiųjų įmonių, investicinių įmonių ir finansų įstaigų priežiūrą, joms turėtų būti taikomas bendras pertvarkymo mechanizmas. Nors ECB nevykdys atskiros tų įstaigų priežiūros, ji bus vienintelė priežiūros įstaiga, kuri turės bendrą supratimą apie riziką, kurią patiria grupė ir netiesiogiai atskiri jos nariai. Jeigu subjektams, kuriems taikoma konsoliduota ECB priežiūra, nebūtų taikomas bendras pertvarkymo mechanizmas, būtų neįmanoma planuoti bankų grupių pertvarkymą ir priimti grupės pertvarkymo strategiją, todėl bet kokie pertvarkymo sprendimai būtų kur kas mažiau veiksmingi; (15) pagal bendrą pertvarkymo mechanizmą sprendimai turėtų būti priimami tinkamiausiu lygmeniu; (16) ECB, kaip priežiūros institucija taikant bendrą priežiūros mechanizmą, gali geriausiai įvertinti, ar kredito įstaiga žlunga arba tikriausiai žlugs, ir ar nėra pagrindo manyti, kad bet kokiais kitais privačiojo sektoriaus arba priežiūros veiksmais per pagrįstą laikotarpį būtų užkirstas kelias žlugimui. ECB pranešus, Valdyba turėtų pateikti rekomendaciją Komisijai. Atsižvelgiant į tai, kad reikia suderinti įvairius susijusius interesus, Komisija turėtų nuspręsti, ar pertvarkyti įstaigą, ir turėtų nuspręsti dėl aiškios ir išsamios pertvarkymo sistemos, nustatant pertvarkymo veiksmus, kurių turi imtis Valdyba. Pagal šią sistemą Valdyba turėtų nuspręsti dėl pertvarkymo schemos ir nurodyti nacionalinėms pertvarkymo institucijoms pertvarkymo priemones ir įgaliojimus, kurie turėtų būti vykdomi nacionaliniu lygmeniu; (17) Valdyba turėtų būti įgaliota priimti sprendimus, visų pirma dėl pertvarkymo planavimo, sėkmingo pertvarkymo galimybės vertinimo, sėkmingo pertvarkymo kliūčių šalinimo ir pertvarkymo veiksmų rengimo. Nacionalinės pertvarkymo institucijos turėtų padėti Valdybai planuoti pertvarkymą ir rengti pertvarkymo sprendimus. Be to, naudojimasis pertvarkymo įgaliojimais yra susijęs su nacionalinės teisės taikymu, todėl nacionalinės pertvarkymo institucijos turėtų būti atsakingos už pertvarkymo sprendimų įgyvendinimą; (18) siekiant užtikrinti gerą vidaus rinkos veikimą, labai svarbu, kad tokios pačios taisyklės būtų taikomos visoms pertvarkymo priemonėms, neatsižvelgiant į tai, ar jas taiko nacionalinės pertvarkymo institucijos pagal Direktyvą [...], ar jos taikomos pagal bendrą pertvarkymo mechanizmą. Komisija įvertins šias priemones pagal SESV 107 straipsnį. Kai pertvarkymo finansavimo struktūrų lėšų panaudojimas nėra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, Komisija, siekdama užtikrinti vienodas veiklos sąlygas vidaus rinkoje, turėtų analogiškai įvertinti tas priemones pagal SESV 107 straipsnį. Jeigu pranešimas pagal SESV 108 straipsnį nebūtinas, nes Valdybos pasiūlytas Fondo lėšų naudojimas nėra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnį, siekiant užtikrinti dalyvaujančių ir nedalyvaujančių valstybių narių vidaus rinkos vientisumą, Komisija, vertindama siūlomą Fondo lėšų naudojimą, pagal analogiją turėtų taikyti atitinkamas valstybės pagalbos taisykles pagal SESV 107 straipsnį. Valdyba neturėtų priimti sprendimo dėl pertvarkymo schemos tol, kol Komisija neužtikrino, kad pagal analogiją su valstybės pagalbos taisyklėmis Fondo lėšų naudojimui yra taikomos tos pačios taisyklės kaip ir nacionalinių finansavimo struktūrų intervencijoms; (19) siekdama užtikrinti greitą ir veiksmingą pertvarkymo sprendimų priėmimo procesą, Valdyba turėtų būti speciali Sąjungos agentūra, turinti konkrečią struktūrą, kuri atitiktų jos konkrečias užduotis ir kurios modelis skirtųsi nuo visų kitų Sąjungos agentūrų modelio. Jos sudėtis turėtų užtikrinti, kad būtų tinkamai atsižvelgiama į visus susijusius interesus vykdant pertvarkymo procedūras. Valdyba turėtų posėdžiauti vykdomosiose ir plenarinėse sesijose. Per vykdomąją sesiją Valdybą sudarytų vykdomasis direktorius, vykdomojo direktoriaus pavaduotojas, Komisijos ir ECB atstovai. Atsižvelgiant į Valdybos misiją, vykdomąjį direktorių ir vykdomojo direktoriaus pavaduotoją turėtų skirti Taryba, gavusi pasiūlymą iš Komisijos ir išklausiusi Europos Parlamentą. Svarstant vienoje dalyvaujančioje valstybėje narėje įsteigto banko arba grupės pertvarkymą, Valdybos vykdomojoje sesijoje taip pat posėdžiautų ir sprendimų priėmimo procese dalyvautų atitinkamos valstybės narės paskirtas nacionalinei pertvarkymo institucijai atstovaujantis narys. Svarstant tarpvalstybinės grupės klausimą Valdybos vykdomojoje sesijoje taip pat posėdžiautų ir sprendimų priėmimo procese dalyvautų buveinės valstybės narės ir visų priimančiųjų valstybių narių paskirti atitinkamoms nacionalinėms pertvarkymo institucijoms atstovaujantys nariai. Tačiau buveinės valstybės narės institucijų ir priimančiųjų valstybių narių institucijų poveikis sprendimui turėtų būti subalansuotas, nė viena priimančiosios valstybės narės institucija kartu neturėtų vieno bendro balso. Dalyvauti Valdybos posėdžiuose taip pat gali būti kviečiami stebėtojai, įskaitant ir ESM, ir euro grupės atstovą; (20) atsižvelgiant į Valdybos misiją ir pertvarkymo tikslus, tarp kurių – apsaugoti valstybės lėšas, Valdybos veikla turėtų būti finansuojama iš įnašų, kuriuos moka dalyvaujančių valstybių narių įstaigos; (21) Valdyba ir Komisija, jei reikia, turėtų pakeisti pagal Direktyvą [...] paskirtas nacionalines pertvarkymo institucijas dėl visų su pertvarkymo sprendimų priėmimo procesu susijusių aspektų. Pagal Direktyvą [...] paskirtos nacionalinės pertvarkymo institucijos turėtų ir toliau tęsti veiklą, susijusią su Valdybos patvirtintų pertvarkymo schemų įgyvendinimu. Siekiant užtikrinti skaidrumą ir demokratinę kontrolę, taip pat apsaugoti Sąjungos institucijų teises, Valdyba turėtų būti atskaitinga Europos Parlamentui ir Tarybai už visus pagal šį pasiūlymą priimtus sprendimus. Dėl tų pačių skaidrumo ir demokratinės kontrolės priežasčių nacionaliniai parlamentai turėtų turėti tam tikras teises gauti informacijos apie Valdybos veiklą ir pradėti dialogą su ja; (22) kai pagal Direktyvą [...] numatoma galimybė taikyti nacionalinių pertvarkymo institucijų supaprastintus įpareigojimus arba teisių atsisakymą, susijusius su reikalavimu parengti pertvarkymo planus, turėtų būti nustatyta procedūra, pagal kurią Valdyba galėtų leisti taikyti tokius supaprastintus įpareigojimus; (23) siekiant užtikrinti, kad įstaigų ir grupių atžvilgiu būtų laikomasi vienodo požiūrio, Valdyba turėtų būti įgaliota parengti tokių įstaigų ir grupių pertvarkymo planus. Valdyba turėtų įvertinti sėkmingo įstaigų ir grupių pertvarkymo galimybes ir imtis priemonių, kuriomis siekiama pašalinti sėkmingo pertvarkymo kliūtis, jei jų yra. Valdyba turėtų reikalauti, kad nacionalinės pertvarkymo institucijos taikytų tokias atitinkamas sėkmingo pertvarkymo kliūčių šalinimo priemones, kuriomis būtų užtikrinama darna ir atitinkamų įstaigų sėkmingo pertvarkymo galimybes; (24) pertvarkymo planavimas yra būtina veiksmingo pertvarkymo dalis. Todėl Valdyba turėtų turėti įgaliojimą reikalauti pakeisti įstaigų ar grupių struktūrą ir organizaciją, kad pašalintų praktines pertvarkymo priemonių taikymo kliūtis ir užtikrintų sėkmingą konkrečių subjektų pertvarkymą. Dėl galimo visų įstaigų sisteminio pobūdžio, siekiant išsaugoti finansinį stabilumą, labai svarbu, kad valdžios institucijos turėtų galimybę pertvarkyti bet kurią įstaigą. Kad būtų laikomasi Pagrindinių teisių chartijos 16 straipsnyje nustatytos teisės užsiimti verslu, Valdybos veiksmų laisvė turėtų apsiriboti tuo, kas būtina siekiant supaprastinti įstaigos struktūrą ir veiklą vien tam, kad būtų lengviau ją pertvarkyti. Be to, visos šiais tikslais taikomos priemonės turėtų atitikti Sąjungos teisę. Priemonės neturėtų būti nei tiesiogiai, nei netiesiogiai diskriminacinės dėl pilietybės ir turėtų būti grindžiamos pagrindine priežastimi, kad yra vykdomos paisant viešojo intereso užtikrinti finansinį stabilumą. Kad nustatytų, ar veiksmų imamasi paisant bendrojo viešojo intereso, Valdyba, kuri imasi veiksmų paisydama bendrojo viešojo intereso, turėtų turėti galimybę įgyvendinti pertvarkymo tikslus nepatirdama pertvarkymo priemonių taikymo arba galimybės naudotis jai perduotais įgaliojimais kliūčių. Be to, veiksmais neturėtų būti siekiama daugiau, nei absoliučiai būtina tikslams įgyvendinti; (25) bendras pertvarkymo mechanizmas turėtų būti kuriamas pagal Direktyvos [...] ir bendro priežiūros mechanizmo sistemas. Todėl Valdyba turėtų būti įgaliota ankstyvu etapu imtis priemonių, kai įstaigos finansinė būklė ar mokumas prastėja. Informacija, kurią Valdyba gauna iš nacionalinių pertvarkymo institucijų arba ECB šiuo etapu, yra labai svarbi nustatant veiksmus, kurių ji galėtų imtis siekdama pasirengti tos įstaigos pertvarkymui; (26) siekdama užtikrinti, kad prireikus būtų greitai imtasi pertvarkymo veiksmų, Valdyba, bendradarbiaudama su atitinkama kompetentinga institucija arba ECB, turėtų atidžiai stebėti atitinkamų įstaigų padėtį ir tai, ar šios įstaigos laikosi visų jų atžvilgiu priimtų ankstyvos intervencijos priemonių; (27) siekiant kuo mažiau trikdyti finansų rinką ir ekonomiką, pertvarkymo procesas turėtų būti baigtas per trumpą laikotarpį. Per visą pertvarkymo procedūrą Komisija turėtų gauti visą informaciją, kuri, jos manymu, yra būtina, kad ji dėl pertvarkymo proceso galėtų priimti pagrįstą sprendimą. Jeigu Komisija nusprendžia pertvarkyti įstaigą, Valdyba turėtų nedelsdama priimti pertvarkymo schemą, kurioje išsamiai nustatomos taikytinos pertvarkymo priemonės ir įgaliojimai, taip pat bet kokių finansavimo struktūrų lėšų panaudojimas; (28) kai žlunganti įstaiga likviduojama keliant įprastinę bankroto bylą, galėtų kilti pavojus finansiniam stabilumui, nutrūkti esminių paslaugų teikimas ir nukentėti indėlininkų apsauga. Tokiu atveju pertvarkymo priemonių taikymas atitinka viešąjį interesą. Todėl pertvarkymo tikslai turėtų būti šie: užtikrinti esminių finansinių paslaugų tęstinumą, išsaugoti finansų sistemos stabilumą, sumažinti neatsakingo elgesio riziką kuo labiau sumažinant viešosios finansinės paramos žlungančioms įstaigoms galimybę ir apsaugoti indėlininkus; (29) tačiau visuomet prieš priimant sprendimą dėl įstaigos veiklos tęstinumo, reikėtų apsvarstyti galimybę likviduoti nemokią įstaigą keliant įprastinę bankroto bylą. Nemokios įstaigos veiklos tęstinumą reikėtų išsaugoti dėl finansinio stabilumo ir kuo labiau naudojant privačiąsias lėšas. Tai galima įgyvendinti įvykdžius pardavimą ar susijungimą su privačiojo sektoriaus pirkėju, nurašius įstaigos įsipareigojimus arba konvertavus jos skolą į nuosavybės vertybinius popierius, kad ji būtų rekapitalizuota; (30) vykdydamos pertvarkymo įgaliojimus, Komisija ir Valdyba turėtų užtikrinti, kad tinkama nuostolių dalis tektų akcininkams ir kreditoriams, kad būtų pakeisti vadovai, kad įstaigos pertvarkymo sąnaudos būtų kuo mažesnės ir kad būtų taikomas panašus požiūris į visus nemokios įstaigos kreditorius, kurie priklauso tai pačiai klasei; (31) akcininkų ir kreditorių teisių apribojimai turėtų atitikti Pagrindinių teisių chartijos 52 straipsnį. Todėl pertvarkymo priemonės turėtų būti taikomos tik toms įstaigoms, kurios žlunga arba tikriausiai žlugs, ir tik tuomet, kai tai būtina siekiant įgyvendinti visuotinės svarbos finansinio stabilumo tikslą. Visų pirma pertvarkymo priemonės turėtų būti taikomos, kai įstaigos negalima likviduoti keliant įprastinę bankroto bylą kartu nedestabilizuojant finansų sistemos ir reikia imtis priemonių, kad būtų sparčiai perduotos ir tęsiamos sistemiškai svarbios funkcijos, ir kai negalima pagrįstai tikėtis alternatyvaus privataus sprendimo, įskaitant esamų akcininkų arba trečiojo asmens vykdomą kapitalo padidinimą, kuris būtų pakankamas visiškam įstaigos gyvybingumui atkurti; (32) nuosavybės teisių ribojimas neturėtų būti neproporcingas. Dėl to poveikį patiriantys akcininkai ir kreditoriai neturėtų patirti didesnių nuostolių nei nuostoliai, kurie būtų patirti, jei pertvarkymo sprendimo priėmimo metu įstaiga būtų likviduota. Kai dalis pertvarkomos įstaigos turto perduodama privačiam pirkėjui arba laikinai įstaigai, likusi pertvarkomos įstaigos dalis turėtų būti likviduota keliant įprastą bankroto bylą. Siekiant apsaugoti likviduojant įstaigą esančius akcininkus ir kreditorius, jie turėtų turėti teisę pagal savo reikalavimus per likvidavimo procedūrą gauti išmoką, ne mažesnę negu suma, kurią pagal apskaičiavimus jie būtų atgavę, jei visa įstaiga būtų likviduota keliant įprastinę bankroto bylą; (33) siekiant apsaugoti akcininkų teisę ir užtikrinti, kad kreditoriai gautų ne mažiau (negu jie gautų) iškėlus įprastinę bankroto bylą, reikėtų nustatyti aiškius įpareigojimus dėl įstaigos turto ir įsipareigojimų vertinimo ir turėtų likti pakankamai laiko deramai įvertinti požiūriui, kuris jiems būtų taikytas, jei įstaiga būtų likviduojama keliant įprastinę bankroto bylą. Turėtų būti įmanoma tokį vertinimą pradėti jau ankstyvosios intervencijos etapu. Prieš imantis pertvarkymo veiksmų, reikėtų įvertinti įstaigos turto ir įsipareigojimų vertę ir požiūrį, kuris akcininkams ir kreditoriams būtų taikomas iškėlus įprastinę bankroto bylą; (34) svarbu nuostolius pripažinti žlungant įstaigai. Vertinant žlungančių įstaigų turtą ir įsipareigojimus paprastai reikėtų remtis jų rinkos verte tuo metu, kai yra taikomos pertvarkymo priemonės, atsižvelgiant į tai, kiek tinkamai veikia rinkos. Kai rinkų veikimas tikrai sutrikęs, vertinimas turėtų būti atliekamas remiantis tinkamai pagrįsta ilgalaike ekonomine turto ir įsipareigojimų verte. Dėl skubos turėtų būti įmanoma, kad Valdyba atliktų greitą laikiną žlungančios įstaigos turto ar įsipareigojimų vertinimą, kuris turėtų būti taikomas, kol bus atliktas nepriklausomas vertinimas; (35) siekiant užtikrinti, kad pertvarkymo procesas išliktų objektus ir aiškus, būtina nustatyti tvarką, pagal kurią neužtikrinti kreditorių reikalavimai pertvarkomai įstaigai būtų nurašomi arba jie būtų konvertuojami. Siekiant sumažinti riziką, kad kreditoriai patirs didesnių nuostolių nei tuo atveju, jei įstaiga būtų likviduojama keliant įprastinę bankroto bylą, nustatytina tvarka turėtų būti taikoma ir keliant įprastinę bankroto bylą, ir nurašymo ar konvertavimo atvejais vykstant pertvarkymo procesui. Tai taip pat sudarytų geresnes sąlygas nustatyti skolos vertę; (36) Komisija turėtų nustatyti pertvarkymo veiksmų, kurių reikia imtis atsižvelgiant į bylos aplinkybes, sistemą ir turėtų turėti paskyrimo įgaliojimą dėl visų būtinų pertvarkymo priemonių naudojimo. Remdamasi ta aiškia ir tikslia sistema, Valdyba turėtų nuspręsti dėl išsamios pertvarkymo schemos. Atitinkamos pertvarkymo priemonės turėtų aprėpti verslo pardavimo, laikinos įstaigos sukūrimo, gelbėjimo privačiomis lėšomis ir turto atskyrimo priemones, kurios taip pat numatytos Direktyvoje [...]. Pagal sistemą taip pat turėtų būti įmanoma įvertinti, ar laikomasi sąlygų, dėl kurių kapitalo priemonės nurašomos arba konvertuojamos; (37) verslo pardavimo priemonė turėtų sudaryti sąlygas parduoti įstaigą ar jos veiklos dalis vienam ar daugiau pirkėjų be akcininkų sutikimo; (38) turto atskyrimo priemonė turėtų leisti valdžios institucijoms neveiksnų ar sumažėjusios vertės turtą perduoti atskirai įmonei. Ši priemonė turėtų būti taikoma tik kartu su kitomis priemonėmis, kad žlungančiai įstaigai nebūtų suteiktas nepagrįstas konkurencinis pranašumas; (39) taikant veiksmingą pertvarkymo režimą reikėtų kuo labiau sumažinti žlungančios institucijos pertvarkymo sąnaudas, tenkančias mokesčių mokėtojams. Taip pat reikėtų užtikrinti, kad didelės ir sisteminės svarbos įstaigos galėtų būti pertvarkytos nesukeliant grėsmės finansiniam stabilumui. Šį tikslą galima pasiekti gelbėjimo privačiomis lėšomis priemone, užtikrinant, kad tinkama nuostolių ir sąnaudų dalis tektų subjekto akcininkams ir kreditoriams. Todėl, kaip rekomendavo Finansinio stabilumo taryba, į pertvarkymo sistemą turėtų būti įtraukti teisės aktais nustatyti skolos nurašymo įgaliojimai kaip papildoma galima priemonė, taikytina kartu su kitomis pertvarkymo priemonėmis; (40) siekiant užtikrinti pakankamą lankstumą paskirstyti nuostolius kreditoriams įvairiomis aplinkybėmis, reikėtų, kad būtų galima taikyti gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonę ir tuomet, kai yra siekiama žlungančią įstaigą pertvarkyti, kad ji galėtų tęsti veiklą, jei yra reali tikimybė atkurti tos įstaigos gyvybingumą, ir tuomet, kai sistemiškai svarbios paslaugos yra perduodamos laikinai įstaigai, o likusios įstaigos dalies veikla sustabdoma ir ji likviduojama; (41) kai gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonė taikoma siekiant atkurti žlungančios įstaigos kapitalą, kad ji galėtų toliau tęsti veiklą, visuomet turėtų būti ne tik atliekamas gelbėjimas privačiomis lėšomis, bet ir kartu keičiama vadovybė, o įstaiga bei jos veikla vėliau restruktūrizuojama taip, kad būtų atsižvelgta į žlugimo priežastis. Restruktūrizuoti reikėtų įgyvendinant verslo reorganizavimo planą; (42) nereikėtų gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonės taikyti reikalavimams, kurie yra užtikrinti užtikrinimo priemone, užstatu ar kitaip garantuojami. Tačiau siekiant užtikrinti, kad gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonė būtų veiksminga ir atitiktų savo tikslus, turėtų būti įmanoma ją taikyti kuo didesnei neužtikrintų žlungančios įstaigos įsipareigojimų daliai. Tam tikriems neužtikrintiems įsipareigojimams vis dėlto nereikėtų taikyti gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonės. Dėl viešosios politikos ir veiksmingo pertvarkymo priežasčių gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonė neturėtų būti taikoma indėliams, apsaugotiems pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 94/19/EB[15], įsipareigojimams žlungančios įstaigoms darbuotojams arba komerciniams reikalavimams, susijusiems su prekėmis ir paslaugomis, būtinomis kasdienei įstaigos veiklai; (43) gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonės nereikėtų taikyti indėlininkams, turintiems indėlių, kuriuos garantuoja indėlių garantijų sistema. Tačiau indėlių garantijų sistema prie pertvarkymo finansavimo proceso prisideda tokiu mastu, kokiu ji būtų turėjusi atlyginti žalą indėlininkams. Pasinaudojus gelbėjimo privačiomis lėšomis įgaliojimais būtų užtikrinta, kad indėlininkai galėtų toliau naudotis savo indėliais – tai yra pagrindinė indėlių garantijų sistemų sukūrimo priežastis. Nenustačius šių sistemų panaudojimo tokiais atvejais, būtų neteisingai suteikiamas pranašumas kitų kreditorių, dėl kurių pertvarkymo institucija naudotųsi įgaliojimais, atžvilgiu; (44) kad akcininkai ir mažesnės svarbos kreditoriai dalytųsi našta, kaip reikalaujama pagal valstybės pagalbos taisykles, pagal bendrą pertvarkymo mechanizmą analogiškai nuo šio reglamento taikymo pradžios būtų galima taikyti gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonę; (45) kad įstaigos negalėtų savo įsipareigojimų struktūros nustatyti taip, kad būtų trukdoma veiksmingai taikyti gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonę, Valdyba turėtų turėti galimybę nustatyti, kad įstaigos visuomet turėtų bendrą nuosavų lėšų, subordinuotųjų ir pirmaeilių įsipareigojimų, kuriems būtų galima taikyti gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonę, sumą, išreikštą visų įstaigos įsipareigojimų, kurie nelaikomi nuosavomis lėšomis taikant Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 575/2013[16] ir 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2013/36/EB[17], procentine dalimi; (46) priklausomai nuo konkrečių aplinkybių, turi būti pasirinktas geriausias pertvarkymo būdas, ir tuo tikslu turėtų būti galima pasinaudoti visomis pertvarkymo priemonėmis, numatytomis Direktyvoje [...]; (47) Direktyva [...] teisė nurašyti ir konvertuoti kapitalo priemones suteikiama nacionalinėms pertvarkymo institucijoms, nes kapitalo priemonių nurašymo ir konvertavimo sąlygos gali sutapti su pertvarkymo sąlygomis ir tokiu atveju reikia įvertinti, ar atitinkamo subjekto finansiniam patikimumui atkurti užtenka vien tik nurašyti arba konvertuoti kapitalo priemones, ar taip pat būtina imtis pertvarkymo veiksmų. Paprastai ja bus naudojamasi vykdant pertvarkymą. Komisija turėtų pakeisti nacionalines pertvarkymo institucijas taip pat vykdant šią funkciją, todėl jai turėtų būti suteikti įgaliojimai įvertinti, ar tenkinamos kapitalo priemonių nurašymo arba konvertavimo sąlygos, ir nuspręsti, ar reikia subjektą pertvarkyti, jei taip pat tenkinami pertvarkymo reikalavimai; (48) pertvarkymo veiksmų veiksmingumas ir vienodumas turėtų būti užtikrintas visose dalyvaujančiose valstybėse narėse. Tuo tikslu Valdybai turėtų būti suteikti įgaliojimai išskirtiniais atvejais ir tuo atveju, kai nacionalinė pertvarkymo institucija netaikė arba nepakankamai taikė Valdybos sprendimą, perduoti kitam asmeniui nurodytas pertvarkomos įstaigos teises, turtą ar įsipareigojimus arba reikalauti konvertuoti skolos priemones, kurių sutartyse yra konvertavimo sąlyga, tam tikromis aplinkybėmis. Bet kokie nacionalinių pertvarkymo institucijų veiksmai, kuriais būtų ribojamas ir veikiamas Valdybos įgaliojimų naudojimas ar funkcijų vykdymas, turėtų būti draudžiami; (49) siekdama padidinti bendro pertvarkymo mechanizmo veiksmingumą, Valdyba visais atvejais turėtų glaudžiai bendradarbiauti su Europos bankininkystės institucija. Kai tinka, Valdyba taip pat turėtų bendradarbiauti su Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija, Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija, Europos sisteminės rizikos valdyba ir kitomis institucijomis, kurios priklauso Europos finansų priežiūros sistemai. Be to, Valdyba turėtų glaudžiai bendradarbiauti su ECB ir kitomis valdžios institucijomis, įgaliotomis prižiūrėti kredito įstaigas, dalyvaujančias bendrame priežiūros mechanizme, visų pirma, grupes, kurioms taikoma konsoliduota ECB priežiūra. Siekdama veiksmingai valdyti žlungančių bankų pertvarkymo procesą, visais šio proceso etapais Valdyba turėtų bendradarbiauti su nacionalinėmis pertvarkymo institucijomis. Taigi bendradarbiavimas su pastarosiomis yra būtinas ne tik įgyvendinant Valdybos priimtus pertvarkymo sprendimus, bet ir prieš priimant bet kokį pertvarkymo sprendimą, pertvarkymo planavimo etape ar ankstyvosios intervencijos metu; (50) kadangi Valdyba pakeičia dalyvaujančių valstybių narių nacionalines pertvarkymo institucijas priimant pertvarkymo sprendimus, Valdyba taip pat turėtų šias institucijas pakeisti bendradarbiaujant su nedalyvaujančiomis valstybėmis narėmis, kiek tai susiję su pertvarkymo funkcijomis. Visų pirma Valdyba turėtų atstovauti visoms dalyvaujančių valstybių narių institucijoms pertvarkymo kolegijose, kurioms priklauso ir nedalyvaujančių valstybių narių valdžios institucijos; (51) kadangi daugelis įstaigų vykdo veiklą ne tik Sąjungos, bet ir tarptautiniu mastu, veiksmingu pertvarkymo mechanizmu turi būti nustatyti bendradarbiavimo su atitinkamų trečiųjų šalių valdžios institucijomis principai. Parama trečiųjų šalių institucijoms turėtų būti teikiama pagal Direktyvos [...] 88 straipsnyje numatytą teisinę sistemą. Kadangi Valdyba turėtų būti vienintelė institucija, įgaliota pertvarkyti žlungančius bankus dalyvaujančiose valstybėse narėse, Valdybai tuo tikslu turėtų būti suteikti išskirtiniai įgaliojimai dalyvaujančių valstybių narių nacionalinių valdžios institucijų vardu sudaryti neprivalomus bendradarbiavimo susitarimus su tomis trečiųjų šalių valdžios institucijomis; (52) kad galėtų veiksmingai vykdyti užduotis, Valdyba turėtų turėti tinkamus tyrimo įgaliojimus. Ji turėtų turėti galimybę tiesiogiai arba per nacionalines pertvarkymo institucijas reikalauti visos reikalingos informacijos ir vykdyti tyrimus bei patikrinimus vietoje, kai reikia, bendradarbiaudama su nacionalinėmis kompetentingomis institucijomis. Vykdant pertvarkymą, Valdyba turėtų turėti galimybę dalyvauti vykdant patikrinimus vietoje, kad galėtų veiksmingai stebėti nacionalinių valdžios institucijų vykdomą įgyvendinimo darbą ir kad būtų užtikrinta, kad Komisija ir Valdyba priima sprendimus, pagrįstus visiškai tikslia informacija; (53) siekiant užtikrinti, kad Valdyba turėtų galimybę gauti visą svarbią informaciją, darbuotojai neturėtų turėti galimybės naudotis profesinio slaptumo taisyklėmis kaip pretekstu neatskleisti informacijos Valdybai; (54) siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi pagal bendrą pertvarkymo mechanizmą priimtų sprendimų, pažeidimų atveju turėtų būti taikomos proporcingos ir atgrasančios sankcijos. Valdybai turėtų būti suteikta teisė nurodyti nacionalinėms pertvarkymo institucijoms skirti įmonėms baudas ar delspinigius už įsipareigojimų pagal jos sprendimus nevykdymą. Siekiant užtikrinti nuoseklų, veiksmingą ir efektyvų vykdymo užtikrinimą, Valdybai turėtų būti suteikta teisė paskelbti gaires dėl baudų ir delspinigių skyrimo, skirtas nacionalinėms pertvarkymo institucijoms; (55) kai nacionalinė pertvarkymo institucija pažeidžia bendro pertvarkymo mechanizmo taisykles nepasinaudodama pagal nacionalinę teisę jai suteiktais įgaliojimais vykdyti Valdybos nurodymus, atitinkama valstybė narė gali būti atsakinga už tai, kad laikantis teismo praktikos būtų atlyginta bet kokia žala, padaryta asmenims, įskaitant, kai taikoma, pertvarkomam subjektui ar grupei arba bet kurios to subjekto ar grupės dalies bet kuriam kreditoriui bet kurioje valstybėje narėje; (56) turi būti nustatytos atitinkamos taisyklės, kuriomis būtų reglamentuojamas Valdybos biudžetas, biudžeto parengimas, vidaus taisyklių, kuriomis nustatoma jos biudžeto sudarymo ir įgyvendinimo tvarka, priėmimas ir ataskaitų vidaus ir išorės auditas; (57) esama aplinkybių, kai taikomų pertvarkymo priemonių veiksmingumas gali priklausyti nuo to, ar galimas trumpalaikis įstaigos arba laikinos įstaigos finansavimas, nuo garantijų suteikimo galimiems pirkėjams arba nuo kapitalo suteikimo laikinai įstaigai. Todėl svarbu sukurti fondą, kad tokiems tikslams nebūtų naudojamos valstybės lėšos; (58) būtina užtikrinti, kad visas Fondo lėšas būtų galima panaudoti žlungančių įstaigų pertvarkymui. Todėl Fondo lėšos neturėtų būti naudojamos jokiam kitam tikslui, išskyrus veiksmingą pertvarkymo priemonių ir įgaliojimų įgyvendinimą. Be to, jos turėtų būti naudojamos tik laikantis taikomų pertvarkymo tikslų ir principų. Atitinkamai Valdyba užtikrina, kad bet kokie nuostoliai, sąnaudos ar kitos išlaidos, patirti taikant pertvarkymo priemones, visų pirma tektų pertvarkomos įstaigos akcininkams ir kreditoriams. Tik tais atvejais, kai akcininkų ir kreditorių ištekliai išnaudoti, nuostoliai, sąnaudos ar kitos išlaidos, patirtos taikant pertvarkymo priemones, padengiami iš Fondo lėšų; (59) apskritai iš finansų sektoriaus atstovų reikėtų imti įnašus prieš bet kokį pertvarkymo veiksmą ir nepriklausomai nuo jo. Kai išankstinio finansavimo nepakanka naudojant Fondo lėšas patirtiems nuostoliams ar sąnaudoms padengti, reikėtų rinkti papildomus įnašus papildomoms sąnaudoms ar nuostoliams padengti. Be to, Fondas turėtų turėti galimybę pasirašyti sutartis dėl skolinimosi ar kitokių formų paramos su finansų įstaigomis ar kitomis trečiosiomis šalimis, kai jo lėšų nepakanka nuostoliams, sąnaudoms ir kitoms išlaidoms, patirtoms naudojant Fondo lėšas, padengti, o papildomais ex post įnašais nėra galimybės nedelsiant pasinaudoti; (60) kad būtų pasiekta kritinė masė ir išvengta procikliško poveikio, kuris atsirastų, jei Fondas per sisteminę krizę turėtų remtis vien ex post įnašais, būtina pasiekti tam tikrą tikslinį Fondo ex ante lėšų lygį; (61) turėtų būti nustatytas tinkamas terminas tiksliniam Fondo finansavimo lygiui pasiekti. Tačiau Valdyba turėtų turėti galimybę koreguoti įnašų laikotarpį, atsižvelgdama į dideles išmokas iš Fondo; (62) kai dalyvaujančios valstybės narės turi jau nusistovėjusias nacionalines pertvarkymo finansavimo struktūras, jos turėtų turėti galimybę pasirūpinti, kad nacionalinės pertvarkymo finansavimo struktūros naudotųsi turimomis finansinėmis lėšomis, praeityje surinktomis iš įstaigų kaip ex-ante įnašai, siekiant kompensuoti įstaigoms už ex-ante įnašus, kuriuos tos įstaigos turi sumokėti Fondui. Tokia kompensacija neturėtų pažeisti valstybių narių įsipareigojimų pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 94/18/EB[18]; (63) siekiant užtikrinti teisingą įnašų apskaičiavimą ir skatinti veikti pagal mažiau rizikingą modelį, įnašai į Fondą turėtų priklausyti nuo kredito įstaigų patiriamos rizikos laipsnio; (64) siekiant užtikrinti tinkamą pertvarkymo išlaidų pasidalijimą tarp indėlių garantijų sistemų ir Fondo, indėlių garantijų sistema, su kuria yra susijusi pertvarkoma įstaiga, gali būti atsakinga už nuostolių, kuriuos ji būtų patyrusi, jei įstaiga būtų likviduojama keliant įprastinę bankroto bylą, sumą, neviršijant garantuojamų indėlių sumos; (65) kad būtų išsaugota Fonde laikomų lėšų vertė, šios lėšos turėtų būti investuojamos į pakankamai saugų, diversifikuotą ir likvidų turtą; (66) Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal SESV 290 straipsnį, siekiant nustatyti įnašų į Fondą rūšį ir už ką turi būti mokami įnašai, įnašų sumos apskaičiavimo būdą ir jų mokėjimo būdą; nustatyti registracijos, apskaitos, ataskaitų teikimo ir kitas taisykles, reikalingas užtikrinti, kad laiku būtų sumokėta visa įnašų suma; nustatyti įnašų sistemą įstaigoms, kurioms suteikti veiklos leidimai po to, kai Fondas pasiekia tikslinį lygį; nustatyti įnašų paskirstymo per laikotarpį kriterijus; nustatyti, kokiomis aplinkybėmis įnašų mokėjimas gali būti paankstintas; nustatyti metinių įnašų nustatymo kriterijus; nustatyti priemones, skirtas patikslinti, kokiomis aplinkybėmis ir sąlygomis įstaiga gali būti iš dalies ar visiškai atleista nuo ex post įnašų, ir priemones, skirtas patikslinti, kokiomis aplinkybėmis ir sąlygomis įstaiga gali būti iš dalies ar visiškai atleista nuo ex-post įnašų; (67) siekiant užtikrinti Valdybos darbo konfidencialumą, jos nariams, Valdybos personalui, įskaitant darbuotojus, kuriais apsikeitė arba kuriuos delegavo dalyvaujančios valstybės narės pertvarkymo užduotims vykdyti, turėtų būti taikomi profesinės paslapties reikalavimai, netgi jiems nustojus eiti savo pareigas. Kad galėtų vykdyti jai pavestas užduotis, Valdybai turėtų būti suteikti įgaliojimai laikantis tam tikrų sąlygų keistis informacija su nacionalinėmis ar Sąjungos valdžios institucijomis ir įstaigomis; (68) siekiant užtikrinti, kad Valdybai būtų atstovaujama Europos finansų priežiūros institucijų sistemoje, Reglamentas (ES) Nr. 1093/2010 turėtų būti iš dalies pakeistas, įtraukiant Valdybą į tame reglamente nustatytą kompetentingų institucijų sąvoką. Toks Valdybos ir kompetentingų institucijų pagal Reglamentą (ES) Nr. 1093/2010 sulyginimas atitinka pagal Reglamento (ES) Nr. 1093/2010 25 straipsnį EBI priskirtas funkcijas prisidėti ir aktyviai dalyvauti rengiant bei derinant gaivinimo ir pertvarkymo planus ir siekti palengvinti sunkumų patiriančių įstaigų, ypač tarpvalstybiniu mastu veikiančių grupių, pertvarkymą; (69) kol Valdyba pradės visiškai veikti, Komisija turėtų būti atsakinga už pradinius veiksmus, įskaitant įnašų, reikalingų administracinėms išlaidoms padengti, rinkimą ir laikinojo vykdomojo direktoriaus paskyrimą, kad būtų galima Valdybos vardu tvirtinti visus būtinus mokėjimus; (70) šiame reglamente atsižvelgiama į pagrindines teises ir laikomasi Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje pripažintų principų, visų pirma teisės į asmens duomenų apsaugą, laisvės užsiimti verslu, teisės į nuosavybę, veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą, ir jis turi būti įgyvendinamas laikantis tų teisių ir principų; (71) kadangi šio reglamento tikslų, t. y. sukurti efektyvią ir veiksmingą bendrą Europos kredito įstaigų pertvarkymo sistemą ir užtikrinti nuoseklų pertvarkymo taisyklių taikymą, valstybės narės negali deramai pasiekti ir jų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, Sąjunga gali priimti priemones, laikydamasi subsidiarumo principo, kaip nustatyta Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I DALIS BENDROSIOS NUOSTATOS 1 straipsnis Dalykas Šiuo reglamentu nustatomos vienodos 2 straipsnyje nurodytų subjektų, įsteigtų 4 straipsnyje nurodytose dalyvaujančiose valstybėse narėse, pertvarkymo taisyklės ir procedūra. Komisija kartu su Valdyba ir dalyvaujančių valstybių narių pertvarkymo institucijomis šias vienodas taisykles ir procedūrą taiko šiuo reglamentu nustatyto bendro pertvarkymo mechanizmo sistemoje. Bendrą pertvarkymo mechanizmą remia Bendras bankų pertvarkymo fondas (toliau – Fondas). 2 straipsnis Taikymo sritis Šis reglamentas taikomas šiems subjektams: (a) dalyvaujančiose valstybėse narėse įsteigtoms kredito įstaigoms; (b) vienoje iš dalyvaujančių valstybių narių įsteigtoms patronuojančiosioms įmonėms, įskaitant finansų kontroliuojančiąsias bendroves ar mišrią veiklą vykdančias finansų kontroliuojančiąsias bendroves, kai joms taikoma ECB konsoliduota priežiūra pagal Tarybos reglamento (ES) Nr. [...], kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedamos specialios užduotys, susijusios su rizikos ribojimu pagrįsta kredito įstaigų priežiūra, 4 straipsnio 1 dalies i punktą; (c) dalyvaujančiose valstybėse narėse įsteigtoms investicinėms įmonėms ir finansų įstaigoms, kai joms taikoma ECB vykdoma patronuojančiosios įmonės konsoliduota priežiūra pagal Tarybos reglamento (ES) Nr. [...] 4 straipsnio 1 dalies i punktą. 3 straipsnis Apibrėžtys Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys nustatytos Direktyvos [...] 2 straipsnyje ir 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/36/ES 3 straipsnyje[19]. Be to, taikomos šios apibrėžtys: (1) nacionalinė kompetentinga institucija – bet kuri nacionalinė kompetentinga institucija, kaip apibrėžta Tarybos reglamento (ES) Nr. [...] 2 straipsnio 2 dalyje; (2) nacionalinė pertvarkymo institucija – institucija, kurią valstybė narė paskiria pagal Direktyvos [...] 3 straipsnį; (3) pertvarkymo veiksmai – pertvarkymo priemonės taikymas 2 straipsnyje nurodytai įstaigai ar subjektui arba vieno ar daugiau pertvarkymo įgaliojimų panaudojimas tos įstaigos ar subjekto atžvilgiu; (4) garantuojami indėliai – indėliai, pagal nacionalinės teisės aktus garantuoti indėlių garantijų sistemomis pagal Direktyvą 94/19/EB iki Direktyvos 94/19/EB 7 straipsnyje nustatyto lygio; (5) reikalavimus atitinkantys indėliai – Direktyvos 94/19/EB 1 straipsnyje apibrėžti bet kokios sumos indėliai, kuriems taikoma apsauga pagal tos direktyvos 2 straipsnį; (6) grupės lygmens pertvarkymo institucija – dalyvaujančios valstybės narės, kurioje įsteigta įstaiga arba patronuojančioji įmonė, kuriai taikoma konsoliduota priežiūra, nacionalinė pertvarkymo institucija; (7) kredito įstaiga – kredito įstaiga, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 575/2013[20] 4 straipsnio 1 dalies 1 punkte; (8) investicinė įmonė – investicinė įmonė, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 2 punkte, kuriai taikomas to reglamento 9 straipsnyje nurodytas pradinio kapitalo reikalavimas; (9) finansų įstaiga – finansų įstaiga, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 26 punkte; (10) patronuojančioji įmonė – patronuojančioji įmonė, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 15 punkte, įskaitant įstaigą, finansų kontroliuojančiąją bendrovę ar mišrią veiklą vykdančią finansų kontroliuojančiąją bendrovę; (11) pertvarkoma įstaiga – 2 straipsnyje nurodytas subjektas, kurio atžvilgiu imamasi pertvarkymo veiksmų; (12) įstaiga – kredito įstaiga arba investicinė įmonė, kuriai taikoma konsoliduota priežiūra pagal 2 straipsnio c punktą; (13) grupė – patronuojančioji įmonė ir jos patronuojamosios įmonės, kurios yra 2 straipsnyje nurodyti subjektai; (14) patronuojamosios įmonės – patronuojamosios įmonės, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 16 punkte; (15) verslo pardavimo priemonė – pertvarkymo sąlygas atitinkančios įstaigos nuosavybės priemonių arba turto, teisių ar įsipareigojimų perdavimas pirkėjui, kuris nėra laikina įstaiga; (16) laikinos įstaigos sukūrimo priemonė – pertvarkymo sąlygas atitinkančios įstaigos turto, teisių ar įsipareigojimų perdavimas laikinai įstaigai; (17) turto atskyrimo priemonė – pertvarkymo sąlygas atitinkančios įstaigos turto ir teisių perdavimas turto valdymo įmonei; (18) gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonė – pertvarkymo sąlygas atitinkančios įstaigos įgaliojimai nurašyti ir konvertuoti įsipareigojimus; (19) turimi finansiniai ištekliai – pinigai, indėliai, turtas ir neatšaukiami mokėjimo įsipareigojimai, kuriuos Fondas gali naudoti 74 straipsnyje išvardytais tikslais; (20) tikslinis finansavimo lygis – turimų finansinių išteklių suma, kurią reikia pasiekti pagal 68 straipsnį. 4 straipsnis Dalyvaujančios valstybės narės Dalyvaujančios valstybės narės – valstybės narės, kurių valiuta yra euro arba valstybė narė, kurios valiuta nėra euro, vykdanti glaudų bendradarbiavimą pagal Tarybos reglamento (ES) Nr. [...] 7 straipsnį. 5 straipsnis Santykis su Direktyva [...] ir taikomais nacionalinės teisės aktais 1. Kai pagal šį reglamentą Komisija arba Valdyba vykdo užduotis ar įgaliojimus, kuriuos pagal Direktyvą [...] turi vykdyti dalyvaujančios valstybės narės nacionalinė pertvarkymo institucija, taikant šį reglamentą ir Direktyvą [...] Valdyba laikoma atitinkama nacionaline pertvarkymo institucija arba, tarpvalstybinės grupės pertvarkymo at