Europos Parlamento rezoliucija dėl neįgaliųjų padėties išsiplėtusioje Europos Sąjungoje: 2006-2007 m. Europos veiksmų planas (2006/2105(INI))



Oficialusis leidinys 316 E , 22/12/2006 p. 0370 - 0378



P6_TA(2006)0527 Neįgalių asmenų padėtis išsiplėtusioje Europos Sąjungoje: 2006-2007 Europos veiksmų planas Europos Parlamento rezoliucija dėl neįgaliųjų padėties išsiplėtusioje Europos Sąjungoje: 2006-2007 m. Europos veiksmų planas (2006/2105(INI)) Europos Parlamentas, - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą dėl neįgalių asmenų padėties išsiplėtusioje Europos Sąjungoje: 2006-2007 m. Europos veiksmų planas (COM(2005)0604) (Veiksmų negalios srityje planas), - atsižvelgdamas į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (CESE 591/2006), - atsižvelgdamas į EB sutarties 13 straipsnį ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnį dėl kovos su diskriminacija, įskaitant diskriminaciją dėl visų formų ir rūšių negalios, ir atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutarties 6 straipsnį bei Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 14 straipsnį, pagal kurį draudžiama visų formų diskriminacija, - atsižvelgdamas į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 26 straipsnį dėl neįgaliųjų integracijos ir jų teisės pasinaudoti šiam tikslui užtikrinti sukurtomis priemonėmis, - atsižvelgdamas į 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvą 2000/78/EB, nustatančią vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus [1], - atsižvelgdamas į 2001 m. lapkričio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/85/EB dėl specialiųjų nuostatų dėl transporto priemonių, naudojamų keleiviams vežti ir, be vairuotojo vietos, turinčių daugiau kaip aštuonias sėdimas vietas [2], - atsižvelgdamas į 2001 m. gruodžio 3 d. Tarybos sprendimą 2001/903/EB dėl 2003 m. paskelbimo neįgalių žmonių metais Europoje [3], - atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų konvenciją dėl neįgaliųjų teisių, - atsižvelgdamas į savo 1988 m. birželio 17 d. rezoliuciją dėl kurčiųjų gestų kalbos [4], 1998 m. lapkričio 18 d. rezoliuciją dėl gestų kalbos [5] ir 2001 m. balandžio 4 d. Komisijos komunikatą Tarybai, Europos Parlamentui, Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui bei Regionų komitetui dėl Europos be kliūčių neįgaliesiems link [6] ir savo 2001 m. lapkričio 15 d. poziciją dėl Tarybos sprendimo dėl 2003 m. paskelbimo Europos neįgalių žmonių metais [7], - atsižvelgdamas į Komisijos žaliąją knygą "Gyventojų psichikos sveikatos gerinimas. Europos Sąjungos psichikos sveikatos strategijos kūrimas" (COM(2005)0484), - atsižvelgdamas į Komisijos žaliąją knygą "Demografiniai pokyčiai skatina naują kartų vienybę" (COM(2005)0094), - atsižvelgdamas į savo Darbo tvarkos taisyklių 45 straipsnį, - atsižvelgdamas į Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto pranešimą ir Kultūros ir švietimo ir Moterų teisių ir lyčių lygybės komitetų nuomones (A6-0351/2006), A. kadangi diskriminacijos panaikinimas ir žmogaus teisių skatinimas turi būti pagrindinis Bendrijos strategijos, skirtos neįgaliesiems, siekis, kaip numatyta EB sutarties 13 straipsnyje bei Europos pagrindinių teisių chartijos 21 ir 26 straipsniuose, B. kadangi 2000 m. Europos Sąjungai pirmininkavusi Portugalija primygtinai reikalavo, kad nebūtų nustatyta vadinamoji "diskriminacijos hierarchija" ir kad po 2000 m. priimtos direktyvos, numatančios visapusę nediskriminaciją dėl rasės, būtų remiami išsamūs prieš diskriminaciją nukreipti teisės aktai, grindžiami EB sutarties 13 straipsniu; ir kadangi buvusi Komisijos narė, atsakinga už užimtumo ir socialinius reikalus, paskelbė apie Komisijos ketinimą 2003 m. pasiūlyti tokius išsamius prieš diskriminaciją nukreiptus teisės aktus dėl neįgaliųjų, C. kadangi Jungtinių Tautų ad hoc grupė patvirtino pasiūlymą dėl Tarptautinės konvencijos dėl neįgaliųjų teisių, kurią tikimasi patvirtinti 2006 m. lapkričio mėnesį JT Generalinėje Asamblėjoje, ir kadangi Komisijos veiksmai dabar turi atitikti šioje konvencijoje nustatytus principus, D. kadangi nedarbo lygis tarp neįgaliųjų išlieka nepriimtinai didelis, E. kadangi užimtumas yra viena pagrindinių socialinio integravimo sąlygų, F. kadangi dauguma neįgaliųjų, ypač asmenys su sunkia negalia, negali rinktis tradicinių darbų ir kadangi dėl to būtina sukurti platų užimtumo galimybių spektrą, įskaitant garantuotą ir padedamąjį užimtumą, G. kadangi asmenys, siekdami išnaudoti savo galimybes darbo rinkoje, privalo įgyti, išlaikyti ir nuolat atnaujinti kvalifikaciją, H. kadangi reikia ir toliau siekti atsisakyti negalios medicininio modelio ir, atsižvelgiant į tikruosius kiekvieno asmens reabilitacijos poreikius, siekti sukurti socialinį modelį ir teisėmis grindžiamą požiūrį (arba atitinkamomis teisėmis grindžiamą požiūrį), kurie būtų grindžiami lygybės, lygybės prieš įstatymą ir lygių galimybių principais bei juos skatintų, I. kadangi per didelis negalios vertinimas tik medicininiu aspektu kol kas neleido visiškai įvertinti negalios socialinių aspektų ir teisių, ir ne tik teisės gauti pašalpas, garantavimo aspektų, ir kadangi būtina laipsniškai atsisakyti tokio riboto negalios suvokimo, J. kadangi daug vyresnio amžiaus asmenų artimiausiu metu taps neįgaliaisiais, o daug neįgaliųjų taps vyresni, K. kadangi taikant tokį teisėmis grindžiamą požiūrį būtinas neįgaliųjų ir jų atitinkamų organizacijų dalyvavimas, L. kadangi paslaugų kokybės klausimas, kaip vienas iš horizontaliųjų punktų, turi būti įtrauktas į Veiksmų planą negalios srityje, M. kadangi Komisijos komunikate "Lygios galimybės neįgaliesiems: Europos veiksmų planas" (COM(2003)0650) palankiai vertinamos paskesnės Europos neįgaliųjų metų (2003 m.) priemonės ir kadangi svarbu daryti nuolatinę pažangą gerinant neįgalių europiečių teises ir sąlygas, kaip buvo teigiama Europos metais, N. kadangi 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1107/2006 dėl neįgaliųjų ir ribotos judėsenos asmenų teisių keliaujant oru [8] yra pirmasis EB teisės aktas, kuriuo siekiama tiesiogiai pagerinti neįgaliųjų europiečių teises ir sąlygas, O. kadangi Komisijos pasiūlymas įgyvendinti neįgaliųjų nepriklausomo gyvenimo idėją buvo pagrindinis neįgaliųjų, daugiausia gyvenančių globos įstaigose ir sutelktų Europos tinklo dėl nepriklausomo gyvenimo, dviejų istorinių "laisvės kelionių" į Parlamentą reikalavimas, o šią idėją patvirtinusi Komisija parodė puikų pavyzdį, kaip Europos Sąjunga gali atsižvelgti į piliečių reikalavimus, P. kadangi nedovanotina, kad naudojant Europos regioninės plėtros fondo ir kitų struktūrinių fondų lėšas vis dar kuriama neįgaliesiems nepasiekiama infrastruktūra, 1. ragina Komisiją ir valstybes nares, kurios nesiėmė būtinų priemonių iki 15 ES valstybių narių nustatytos 2003 m. gruodžio 2 d. datos ir 10 ES valstybių narių nustatytos 2004 m. gegužės 1 d. (kai kurios iš 15 ES valstybių narių prašė pratęsimo) galutinės datos, veiksmingai įgyvendinti Tarybos direktyvą 2000/78/EB, kuri duoda teisinį pagrindą nediskriminaciniam užimtumo traktavimui, ir džiaugiasi priemonėmis, kurių ėmėsi valstybės narės; 2. pabrėžia, kad kiekvienam ES piliečiui turi būti garantuota prieiga prie prekių ir paslaugų be diskriminacijos, todėl ragina Komisiją išleisti specialią direktyvą dėl negalios pagal EB sutarties 13 straipsnį; 3. ragina valstybes nares savo nacionalinėje teisėje panaikinti visus veikiančius įstatymus, kuriais diskriminuojami neįgalieji ir kurie neatitinka Amsterdamo sutarties 13 straipsnio; 4. mano, kad Direktyvą 2001/85/EB reikia stiprinti, siekiant ją suderinti su dabartiniais Bendrijos teisės aktais dėl neįgalių keleivių naudojimosi oro transportu; remia ir skatina Komisiją ilgainiui teisės aktuose išplėsti tas pačias neįgaliųjų teises naudotis visų rūšių transportu; primena, kad lygios galimybės naudotis viešuoju transportu yra labai svarbus aspektas neįgaliesiems keliaujant į darbo vietą ir išlaikant socialinius ir šeimos ryšius;· taip pat džiaugiasi Reglamentu (EB) Nr. 1107/2006, kuris yra pirmasis būtent neįgaliesiems skirtas reglamentas; 5. džiaugiasi, kad laipsniškai pašalinta daugelis diskriminacijos formų, kurias patiria neįgalieji naudodamiesi oro, žemės ar jūsų transportu, ir ragina dėti pastangas, siekiant išvengti naujų ir šiuo metu nesančių diskriminacijos formų sukūrimo rizikos, pvz., finansinės diskriminacijos; 6. džiaugiasi Komisijos pastangomis gerinant prieigą prie informacijos ir komunikacijų technologijų, tačiau pastebi, kad daugiau nei 80 proc. viešųjų tinklaviečių, įskaitant Europos institucijų tinklavietes, apskritai yra neprieinamos neįgaliesiems; mano, kad prieiga prie informacijos ir komunikacijos technologijų gali veiksmingai prisidėti prie aukšto neįgaliųjų nedarbo lygio sumažinimo; 7. ragina Komisiją ir valstybes nares pagal savo kompetenciją skatinti neįgaliuosius aktyviai dalyvauti veikloje, susijusioje su švietimu, profesiniu rengimu, elektroniniu mokymusi, visą gyvenimą trunkančiu mokymusi, kultūra, sportu, laisvalaikiu, informacine visuomene ir žiniasklaida; 8. ragina Komisiją ir valstybes nares sudaryti sąlygas, kad internetas, ypač valstybės institucijų, švietimo ir profesinio rengimo tinklavietės, būtų lengviau prieinama neįgaliesiems; 9. ragina valstybes nares imtis specialių veiksmų, kuriais neįgaliesiems būtų užtikrinta prieiga prie visų viešųjų tinklaviečių; 10. ragina daugiau padaryti infrastruktūros srityje siekiant esamą ir naują neįgaliųjų aplinką padaryti patogią neįgaliesiems, jau standartinių pastatų dizaino, visos namo įrangos planavimo ir administracinio tvirtinimo metu pabrėžiant neįgaliesiems tinkamos prieigos svarbą bei pašalinant architektūrines kliūtis; ragina Komisiją atlikti visas savo su tuo susijusias pareigas, įgyvendinant 2007-2013 m. laikotarpio struktūrinių fondų reglamentavimą ir ragina Europos institucijas imtis būtinų priemonių darant jų pastatus prieinamus visiems; 11. ragina Komisiją ir valstybes nares imtis tinkamų priemonių ir ten, kur būtina, įdiegti modernias technologijas, siekiant sudaryti sąlygas neįgaliesiems patekti į kultūros infrastruktūras ir dalyvauti kultūrinėje veikloje; 12. pabrėžia, kad būtina imtis priemonių, kurios skatintų neįgaliųjų meninę raišką bei kūrybiškumą ir užtikrintų vienodas galimybes kurti ir realizuoti kūrinius bei dalyvauti kultūrinių mainų programose; 13. pabrėžia, kad būtina pradėti informacijos kampanijas, siekiant užtikrinti, kad darbdaviai neturėtų jokio išankstinio požiūrio į neįgalius darbuotojus, ypač klaidingų išankstinių nuostatų dėl įdarbinimo finansinių išlaidų ir kandidatų sugebėjimų; pabrėžia, kad daugiau turi būti daroma keičiantis geriausia praktika ir didinant darbdavių pareigų ir atsakomybės suvokimo lygį ir prireikus skatinant tinkamą nediskriminacijos taisyklių stiprinimą pasitelkiant valstybių narių teismus, ypač dėl Direktyvos 2000/78/EB; siūlo, kad negalia būtų traktuojama kaip nauja paslauga verslui, siekiant asmenų, kurių darbo vietoje yra negalios rizika, užimtumo garantijos (kaip prevencijos formos) ar naujos integracijos į užimtumą (kaip reabilitacijos formos); 14. ragina Komisiją ir valstybes nares sukurti būtinas sąlygas, kuriomis remiantis būtų galima išvengti neįgaliųjų patekimo į "pašalpos spąstus" ir ankstyvo išėjimo į pensiją, bei neįgaliesiems sukurti užimtumo garantiją; 15. primygtinai ragina valstybes nares skatinti taikyti neįgaliųjų teises ir apsaugą pagal Direktyvą 2000/78/EB ir ragina profesines sąjungas daryti visa, kas yra jų galioje, informuojant profesinių sąjungų narius apie jų teises pagal šią direktyvą; 16. primygtinai ragina Komisiją dėti daugiau pastangų įtraukiant neįgaliųjų problemas į užimtumo teisėkūrą ir kitur, ypač į Europos užimtumo strategiją, į viešųjų pirkimų procedūras, į Europos socialinį fondą, į mokymosi visą gyvenimą sistemą, ir finansuojant atskirus mokymo kursus ir profesinį mokymą pabrėžti neįgaliųjų teises pagal Lisabonos strategiją; 17. ragina Komisiją skatinti neįgaliuosius dalyvauti naujose 2007-2013 m. biudžetinio laikotarpio daugiametėse programose ("Kultūra", "Visą gyvenimą trunkantis mokymasis", "Veiklus jaunimas", "MEDIA 2007", "Aktyvių piliečių Europa" ir t. t.); 18. ragina valstybes nares tinkamai atsižvelgti į problemas, su kuriomis susiduria neįgalių vaikų tėvai, kurie dažnai priversti likti už darbo rinkos ribų, ir skatinti politiką, skirtą tokiems tėvams paremti ir suteikti jiems pagalbą; 19. džiaugiasi Komisijos ketinimu Europos socialiniame fonde (ESF) atsižvelgti į personalo, padedančio neįgaliesiems namuose, globos įstaigoje ar taikant abiejų priemonių derinį, mokymo poreikius; 20. džiaugiasi su neįgaliaisiais susijusia ESF nuostata; 21. ragina valstybes nares kiek įmanoma daugiau vartoti, skatinti ir platinti ženklų kalbą pagal pirmiau minėtą 1988 m. birželio 17 d. Europos Parlamento rezoliuciją; 22. atkreipia dėmesį į tai, kad rengiant rizikos pramonėje prevencijos schemas ir programas, svarbu atsižvelgti į tam tikras su neįgaliaisiais susijusias aplinkybes; 23. ragina valstybes nares naudoti ekonomines ir socialines priemones, siekiant neįgaliesiems suteikti didesnę priežiūrą, kaip kartų solidarumo išraišką; 24. primygtinai ragina Komisiją dirbti su valstybėmis narėmis, siekiant, kur tik įmanoma, didinti neįgaliųjų integraciją į bendrąją švietimo sistemą nuo ankstyvo amžiaus ir kartu pripažįstant, kad tam tikrais atvejais būtinos specialiosios mokyklos, ir pripažįstant tėvų teisę pasirinkti, kokią mokyklą turėtų lankyti jų vaikai; skatinti neįgaliųjų prieigą prie visų lygmenų švietimo ir mokymo bei prie naujų technologijų, atsižvelgiant į jų įgūdžius ir norus. Ragina Komisiją kartu su valstybėmis narėmis pradėti tyrimus ir konsultacijas dėl galimybės nustatyti teisę visiems neįgaliems vaikams ir jų šeimoms būti priimtiems į bendrąją švietimo sistemą, jei jie to norės; pripažįsta ir skatina indėlį, kurį neįgalieji gali įnešti į Europos ekonomiką, tuo pat metu didindami savo pačių nepriklausomumą; 25. ragina Komisiją ir valstybes nares pagal savo kompetenciją įgyvendinti 2003 m. vasario 6 d. Tarybos rezoliuciją dėl elektroninio prieinamumo, kad būtų pagerinta neįgaliųjų prieiga prie žinių visuomenės [9], 2003 m. gegužės 5 d. Rezoliuciją dėl lygių galimybių neįgaliems mokiniams ir studentams švietimo ir mokymo srityje [10] ir 2003 m. gegužės 6 d. Rezoliuciją dėl neįgaliųjų galimybių patekti į kultūros infrastruktūrą ir dalyvauti kultūrinėje veikloje [11]; 26. ragina Europos Sąjungą tęsti darbus, pradėtus Europos neįgalių žmonių metais (2003) ir Europos švietimo per sportą metais (2004), ir toliau stengiantis panaikinti neįgaliųjų socialinę atskirtį; siūlo atliekant Europos lygių galimybių visiems metų (2007) darbus ypatingą dėmesį skirti negaliai; 27. ragina Komisiją ir valstybes nares ypatingą dėmesį skirti neįgaliųjų judumui palengvinti švietimo ir mokymo srityje; 28. pabrėžia svarbų sporto, kaip veiksnio, gerinančio neįgaliųjų gyvenimo kokybę, didinančio savigarbą, nepriklausomumą ir socialinę integraciją, vaidmenį; 29. ragina valstybes nares gerinti sporto įrangos prieinamumą, kad būtų pašalintos kliūtys jauniems neįgaliesiems įsitraukti į sportinę veiklą, sukurtos jiems sąlygos aktyviau sportuoti, taip pat skatinti neįgaliesiems skirtų sporto renginių ir varžybų, pavyzdžiui, parolimpinių žaidynių, organizavimą; 30. pabrėžia, kad valstybės narės, atsižvelgdamos į specialią paramą, kuri reikalinga mokinių mokymosi poreikiams patenkinti, privalo neįgalius mokinius įtraukti į bendrąją švietimo sistemą; 31. primena, kad Europos institucijų rengiami dokumentai visuomet turi būti prireikus pateikiami prieinamu formatu, ypač tokia forma, kuri būtų prieinama akliesiems ir silpnaregiams bei asmenims, kurie turi mokymosi sunkumų; pabrėžia, kad turi būti naudojama paprasta ir aiški kalba ir kiek įmanoma vengiama specialiosios kalbos; 32. pabrėžia, kad yra įvairių negalios formų: judėjimo, regos, klausos sutrikimų, psichikos sveikatos problemų, chroniškų ligų ir mokymosi sutrikimų; pabrėžia faktą, kad asmenys turintys kelias negalias, susiduria su išskirtiniais sunkumais, nes jie gali patirti keleriopą diskriminaciją, ir kad didesnis dėmesys turėtų būti skiriamas neįgaliems pagyvenusiems asmenims ir neįgalioms moterims; 33. pažymi, kad kai yra įvairios negalios rūšys, kurios sudaro nemažą dalį vaikų ir suaugusiųjų negalios atvejų, būtina asmeninė priežiūra; 34. pažymi, kad būtina atkreipti ypatingą dėmesį į neįgaliuosius, kurie jau ir taip yra diskriminuojami, pvz., pagyvenę žmonės, moterys ir vaikai; ragina Komisiją remti programas, kuriomis siekiama vaikų negalią nustatyti ankstyvame amžiuje ir taip laipsniškai palengvinti tokių vaikų socialinę ir užimtumo integraciją; 35. pabrėžia didesnį visuomenės ir psichiškai neįgaliųjų bendravimą skatinančių iniciatyvų būtinybę, kad būtų nustota niekinti asmenis, turinčius psichikos sveikatos problemų; prašo būtinos paramos asmenų su didele negalia šeimoms; 36. pabrėžia ypatingą žiniasklaidos vaidmenį šalinant stereotipus ir išankstines nuostatas neįgaliųjų atžvilgiu ir šviečiant visuomenę problemų, su kuriomis jie susiduria kasdieniame gyvenime, klausimais; 37. ragina valstybes nares ir Komisiją, ypač įgyvendinant programą "MEDIA 2007", skatinti kurti ir skleisti kino filmus bei televizijos programas, kurios pagerintų neįgaliųjų įvaizdį; 38. ragina valstybes nares paspartinti visų skaitmeninės televizijos galimybių, pavyzdžiui, patobulintų subtitrų, garso komentarų ar komentarų kurčnebylių kalba, atitinkančių specialius neįgaliųjų poreikius, naudojimą ir kartu paspartinti visuotinį subtitrų ir gestų kalbos vartojimą skaitmeninėje televizijoje; 39. ragina valstybes nares ypatingą dėmesį skirti neįgalioms moterims, kurios susiduria su daugialype diskriminacija - reiškiniu, kai problemos gali būti sprendžiamas tik taikant lyčių aspekto įtraukimo priemones ir pozityvios veiklos priemones, sukurtas bendradarbiaujant su neįgaliomis moterimis ir su suinteresuotomis pilietinės visuomenės šalimis; 40. ragina valstybes nares imtis veiksmingų priemonių, skirtų kovai su visų formų smurtu prieš neįgaliuosius, ypač moteris, pagyvenusius žmones ir vaikus, kurie dažnai tampa psichologinio, fizinio ir seksualinio smurto aukomis; pažymi, kad beveik 80 proc. neįgalių moterų kenčia nuo smurto ir kad rizika joms patirti seksualinį smurtą yra didesnė nei kitoms moterims; nurodo, kad smurto ne tik dažnai pasitaiko neįgalių moterų gyvenime, bet jis dažnai yra jų negalios priežastis; 41. palankiai vertina neįgaliųjų institucinio izoliavimo mažinimą; pažymi, kad šiam procesui reikalingas tinkamas bendruomenės pagrindu veikiančių kokybiškų paslaugų, kurios palengvintų nepriklausomą gyvenimą, teisę į pagalbą ir visavertį dalyvavimą visuomenės reikaluose visose valstybėse narėse, lygis; ragina skirti ypatingą dėmesį galimoms priėjimą prie paslaugų, kurios teikiamos pasitelkiant privalomą politiką, ir universalios prieigos principo rėmimą trukdančioms kliūtims; rekomenduoja, kad valstybių narių vyriausybės sutelktų dėmesį į neįgaliųjų integravimą į visuomenę ir užimtumą skatinančių paslaugų dabartinę paramą; pabrėžia viešosios politikos stiprinimo poreikį, siekiant užtikrinti, kad lygių teisių principas veiktų praktiškai; ragina Komisiją sukurti ir (arba) pripažinti Europos socialinių paslaugų kokybės rodiklius; 42. džiaugiasi Komisijos ketinimu kito Veiksmų plano dėl negalios etapo metu sukurti Bendrijos socialinės priežiūros politikos kryptis, prie kurių kūrimo tinkamai prisidėtų paslaugų teikėjai, vis dėlto primygtinai reikalauja, kad dėl su tuo susijusių tyrimų, mokymų, konferencijų ir kitų iniciatyvų sprendimus nuolat priimtų vartotojai, ir ragina Komisiją imtis aiškios pačių neįgaliųjų dalyvavimo visoje tokioje veikloje priežiūros; 43. ragina Komisiją, siekiant, kad būtų laikomasi žmogaus teisių, ir siekiant visaverčio dalyvavimo visuomenėje, vykstančių diskusijų dėl socialinių visuotinės svarbos paslaugų metu atsižvelgti į paslaugų vaidmenį; todėl mano, kad būtinas aktyvus vartotojų dalyvavimas nustatant kokybiškas paslaugas; 44. ragina valstybes nares įdiegti susitarimus, kurie užtikrintų aiškų ir skaidrų neįgaliesiems teikiamų visų paslaugų valdymą ir atitiktį paramos kokybės reikalavimams, tokias paslaugas teikiant namuose, globos įstaigose ar derinant abi priemones; 45. pabrėžia, kad taikydamos bet kurį pagalbos neįgaliesiems metodą - pagalbos namuose, globos įstaigoje ar abiejų metodų derinį, visos valstybės narės privalo įdiegti susitarimus, kurie užkirstų kelią netinkamai priežiūrai (slopinamųjų preparatų naudojimui, fiziniam ir psichologiniam smurtui ir kt.), laikydamosi subsidiarumo principo; 46. ragina Komisiją siekti Europos chartijos dėl pagalbos neįgaliesiems kokybės, siekiant užtikrinti aukštą integracijos ir dalyvavimo taikant bet kurį pagalbos metodą - namuose, globos įstaigoje ar taikant abiejų metodų derinį, lygį; 47. ragina Komisiją toliau skatinti bei įvertinti gairių dėl negalios teikiant ES vystymo pagalbą įgyvendinimą; ragina Europos iniciatyvoje dėl demokratijos ir žmogaus teisių išlaikyti ir išplėsti ES paramą neįgaliųjų teises skatinantiems projektams visame pasaulyje; pabrėžia, kad ES metinio pranešimo dėl žmogaus teisių skyrius, kuriame aptariamos neįgaliųjų teisės, ateityje turi būti išsamesnis; 48. išreiškia susirūpinimą, kad Komisija, vertindama atitiktį Kopenhagos kriterijams ES plėtros metu, nepakankamai apsvarstė neįgaliųjų žmogaus teises; ragina Komisiją dėti dvigubai daugiau pastangų šioje srityje ir neįgaliesiems, ir jų organizacijoms šalyse kandidatėse užtikrinti visas galimybes pasiekti per Pasirengimo narystei struktūrinės politikos priemonę (ISPA) teikiamą Bendrijos paramą; 49. ragina Tarybą ir Komisiją įgyvendinti Veiksmų planą negalios srityje ir Parlamentui pateikti pasiektos pažangos ataskaitą; prašo aukšto lygio atstovų grupę dėl negalios peržiūrėti ir prireikus atnaujinti Devynis paslaugų tinkamumo neįgaliesiems principus; 50. džiaugiasi Komisijos ketinimu nuo specialaus užimtumo skatinimo (2004-2005 m.) pereiti prie "aktyvaus integravimo" pabrėžimo ir dėl to ragina išlaikant pusiausvyrą pabrėžti visas sritis, kuriose dalyvauja neįgalieji, ir nustatyti specialias gaires, kuriomis vadovaujantis būtų įgyvendinamas šis Veiksmų plano dėl negalios etapas; 51. pripažįsta svarbų NVO, pelno nesiekiančių visuomeninių organizacijų ir neįgaliųjų asociacijų vaidmenį neįgaliųjų teisių plėtros ir įgyvendinimo procese ir pabrėžia, kad Komisija turi imtis ryžtingesnių veiksmų konsultuodamasi su neįgaliaisiais ir neįgaliųjų organizacijomis, kad politikos kryptyse dėl neįgaliųjų būtų užtikrinamas aktyvesnis asmenų, sudarančių šio sektoriaus dalį, grupių dalyvavimas; 52. džiaugiasi Europos negalios forumo ir kitų Europos neįgaliųjų tinklų atliekamu svarbiu vaidmeniu ir ragina Komisiją atidžiai prižiūrėti finansinės paramos teikimą šioms organizacijoms, kartu išlaikant jų nepriklausomumą, kad būtų išlaikytas ir stiprus ir energingas pilietinis dialogas su neįgaliaisiais Europos lygiu; 53. ragina valstybes nares kartu su įmonėmis, socialiniais partneriais ir kitomis kompetentingomis institucijomis intensyviau ištirti darbų pasiūlymo neįgaliesiems būdus; 54. ragina duomenų, ypač susijusių su įvairiomis problemomis, kurias patiria asmenys, turintys kelias sveikatos problemas, rinkimą visose valstybėse narėse padaryti nuoseklesnį, išnaudojant sistemas, kuriomis galima pagerinti Europos ir nacionalinės statistikos turinį ir kokybę; todėl ragina Komisiją į ES gyventojų pajamų ir gyvenimo sąlygų statistiką (ES-SILC) kaip vieną iš rodiklių įtraukti negalią; 55. ragina sukurti bendrą Europos negalios apibrėžimą; 56. džiaugiasi 2006 m. liepos 11 d. Europos Teisingumo Teismo sprendimu Chacón Navas byloje Nr. 13/05 [12] dėl bendros EB negalios apibrėžties; mano, kad tai gerokai sustiprins ir pagerins neįgaliųjų teises ir pagalbą jiems visose valstybėse narėse; 57. džiaugiasi susitarimu dėl Jungtinių Tautų konvencijos dėl neįgaliųjų teisių projekto; sveikina Komisiją, valstybes nares ir Europos neįgaliųjų organizacijas dėl bendromis pastangomis pasiekto tokio rezultato; ragina ES imtis visuotinės kampanijos, kuria būtų siekiama Europoje ir visame pasaulyje užtikrinti greitą šios konvencijos pasirašymą ir ratifikavimą po to, kai dėl jos bus priimtas susitarimas; 58. Pabrėžia, kad svarbu užtikrinti, jog ES lygmeniu būtų skatinama laikytis JT siūlomoje Visapusėje ir integruotoje neįgaliųjų teisių ir orumo apsaugos ir skatinimo konvencijoje numatytų principų; 59. džiaugiasi Jungtinių Tautų konvencijos dėl neįgaliųjų teisių priėmimu; mano, kad tai bus pagrindų konvencija, kuria galima pagerinti neįgaliųjų gyvenimą visame pasaulyje; primena, kad Jungtinių Tautų konvencijoje dėl neįgaliųjų teisių, kuri yra teisiškai įpareigojanti tose valstybėse narėse, kurios šią konvenciją jau pasirašė, nurodoma, kad negalia susijusi su žmogaus teisėmis, kurias būtina ginti; 60. ragina Komisiją aiškiai savo dokumentuose nurodyti projektus, kurie buvo pradėti pagal Veiksmų planą negalios srityje; 61. ragina Komisiją kitais Veiksmų planą negalios srityje etapais daugiau dėmesio skirti lyčių aspektui ir konkrečiai informacijai apie neįgalias moteris bei neįgalių vaikų tėvus; 62. remia 2005 m. ES pirmininkavusios Jungtinės Karalystės raginimą rengti metinius valstybių narių ministrų, atsakingų už negalios klausimus, susitikimus; 63. ragina Komisiją, atlikus tinkamą priežiūrą, kartą per dvejus metus persvarstyti ir paskelbti ataskaitą, kurioje būtų aptariama neįgaliųjų labui atskirose ES valstybėse narėse įvairiuose susijusiuose sektoriuose vykdoma politikos ir geriausios praktikos pažanga; 64. ragina Komisiją ir valstybes nares užtikrinti, kad būtų tęsiama su negalia susijusi veikla ir Europos lygių galimybių metais (2007 m.), taip pat ragina siekti, kad nebūtų paprasčiausiai kartojami Europos neįgaliųjų metų (2003 m.) laimėjimai; 65. ragina dėti daugiau pastangų siekiant padėti vyresniems neįgaliesiems ir palengvinti jų integraciją arba pakartotinę integraciją į darbo rinką ir sumažinti ankstyvą neįgaliųjų pasitraukimą į pensiją; pažymi, kad, atsižvelgiant į demografinę kaitą, labai auga neįgalių pagyvenusių asmenų skaičius; mano, kad neįgaliems pagyvenusiems asmenims ypač būtina suteikti visuminę globą ir intensyvesnę socialinę reabilitaciją; ragina Komisiją ištirti, kas šioje srityje daroma valstybėse narėse, kad būtų galima garantuoti asmenų poreikius tenkinančią priežiūrą; rekomenduoja, kad tokio tyrimo rezultatai būtų paskelbti geriausios praktikos palyginimo būdu; 66. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai ir valstybių narių, siekiančių narystės šalių ir šalių kandidačių vyriausybėms ir parlamentams. [1] OL L 303, 2000 12 2, p. 16. [2] OL L 42, 2002 2 13, p. 1. [3] OL L 335, 2001 12 19, p. 15. [4] OL C 187, 1988 7 18, p. 236. [5] OL C 379, 1998 12 7, p. 66. [6] OL C 21 E, 2002 1 24, p. 246. [7] OL C 140 E, 2002 6 13, p. 599. [8] OL L 204, 2006 7 26, p. 1. [9] OL C 39, 2003 2 18, p. 5. [10] OL C 134, 2003 6 7, p. 6. [11] OL C 134, 2003 6 7, p. 7. [12] OL C 69, 2005 3 19, p. 8 (dar neskelbtas Teisingumo Teismo praktikos rinkinyje). --------------------------------------------------