Komisijos komunikatas Tarybai - Priemones, numatanèios vidutines trukmes finansinê param¹ valstybems narems, peržiurejimas pagal Sutarties 119 straipsni /* KOM/2005/0331 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 2005.7.25 KOM(2005) 331 galutinis . KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI Priemonės, numatančios vidutinės trukmės finansinę paramą valstybėms narėms, peržiūrėjimas pagal Sutarties 119 straipsnį . KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI Priemonės, numatančios vidutinės trukmės finansinę paramą valstybėms narėms, peržiūrėjimas pagal Sutarties 119 straipsnį PAGRINDINIAI FAKTAI Pagal Sutarties 119 straipsnį numatyta Bendrijos priemonė yra skirta teikti vidutinės trukmės finansinę paramą valstybėms narėms, kurios neįsivedė euro ir susiduria su sunkumais mokėjimų balanso einamosiose ar kapitalo sąskaitose arba kurioms gresia tokie sunkumai. Priemonę reglamentuoja 2002 m. vasario 18 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 332/2002 (toliau – „Reglamentas“)[1]. Reglamente numatyta, kad kas trejus metus Taryba turėtų patikrinti, kiek priemonė atitinka savo tikslą, t. y. patikrinti šios priemonės principą, sąlygas ir nustatytą aukščiausią ribą paskolų likučiui. Tarybos patikrinimas turėtų būti atliekamas, remiantis Komisijos ataskaita ir po to, kai Ekonomikos ir finansų komitetas (EFK) pateikia išvadą. Kadangi praėjo treji metai nuo reglamento priėmimo, Komisija parengė šį komunikatą kaip ataskaitą Tarybai apie priemonės veikimą. PAGRINDINIAI PRIEMONėS POžYMIAI Priemonė skirta laiku suteikti didelę finansinę paramą. Valstybė narė gavėja turėtų pakankamai greitai gauti paramą, kad galėtų imtis ekonominės politikos priemonių, siekdama išvengti didelės mokėjimų balanso krizės ir paremti su konvergencija susijusias pastangas. Taip galimybė pasinaudoti priemone – kartu su bet kurios finansinės paramos ekonominėmis sąlygomis – gali padidinti finansų rinkos pasitikėjimą valstybės narės gavėjos gebėjimu atkurti patikimą mokėjimų balanso situaciją[2]. Taryba gali aktyvuoti priemonę Komisijos iniciatyva (pagal 119 straipsnį), susitarusi su Bendrijos finansavimo prašančia valstybe nare arba kai to tiesiogiai prašo atitinkama valstybė narė. Kai priemonė aktyvuota, Taryba tikrina paramos prašančios valstybės narės situaciją ir priima sprendimą dėl: a) paskolos arba atitinkamos finansavimo priemonės suteikimo, jos sumos ir vidutinės trukmės; b) ekonominės politikos sąlygų, taikomų vidutinės trukmės finansinei paramai, siekiant iš naujo sukurti tvarią mokėjimų balanso situaciją; ir c) paskolos arba finansavimo priemonės, kuri paprastai išmokama dalimis, išmokėjimo būdų. Tarybos sprendimai teikti paramą priemonės pagalba priimami kvalifikuota balsų dauguma Komisijos siūlymu, kuris pateikiamas, pasikonsultavus su EFK. Komisija kartu su EFK reguliariai tikrina, kad paramą gaunančios valstybės narės ekonominė politika atitiktų koregavimo programoje nustatytus įsipareigojimus arba bet kurias kitas sąlygas. Valstybė narė suteikia Komisijai bet kurią reikiamą informaciją, o tolesnės išmokos priklauso nuo to tokio patikrinimo rezultatų. Valstybės narės gavėjos prašymu, paskoloms gali būti taikoma išankstinio grąžinimo galimybė. Kai kapitalo judėjimui nustatomi arba pakartotinai nustatomi apribojimai (EB sutarties 120 straipsnis) per finansinės paramos laikotarpį, pakartotinai nagrinėjamos finansinę paramą reglamentuojančios sąlygos ir susitarimai. PASKOLų FINANSAVIMAS PRIEMONėS PAGALBA Likusi paskolų suma, mokėtina valstybėms narėms pagal vidutinės trukmės finansinės paramos priemonę, šiuo metu apribota iki 12 mlrd. EUR. Komisija įgaliota Europos Bendrijos vardu pasiskolinti lėšų kapitalo rinkose arba iš finansų institucijų, neviršijant šios aukščiausios ribos. Skolinimosi ir skolinimo operacijos atliekamos eurais, tą pačią lėšų įskaitymo dieną ir neturi sukelti Bendrijai rizikos, susijusios su paskolų terminų pasikeitimu, bet kurios užsienio valiutos ar palūkanų normos rizikos arba bet kokios kitos verslo rizikos. ECB imasi reikiamų veiksmų paskolų administravimui[3]. Taryba taip pat priima sprendimą dėl visiško arba dalinio vidutinės trukmės paramos finansavimo, kreipdamasi į valstybes nares. Valstybės narės skolininkės prašymu ir kai, atsižvelgiant į aplinkybes, galima pagerinti paskolų palūkanų normą, Komisija gali refinansuoti visą arba dalį jos pradinės paskolos arba performinti atitinkamas finansines sąlygas. Šiomis operacijomis negalima pratęsti vidutinės konkrečios paskolos trukmės arba padidinti likusių lėšų sumos. Išlaidos, patirtos sudarant ir vykdant kiekvieną operaciją, tenka valstybei narei gavėjai. Apie šias operacijas būtina pranešti EFK. Paskolos, suteiktos kaip vidutinės trukmės finansinė parama, gali būti suteikiamos konsoliduoti Europos centrinio banko (ECB) teikiamą trumpalaikę piniginę paramą pagal labai trumpo termino finansavimo priemonę. PRIEMONėS PRINCIPO IR PASKOLų LIKUčIO AUKščIAUSIOS RIBOS įVERTINIMAS Nuo reglamento priėmimo priemonė nebuvo aktyvuota[4]. Nė viena iš reikalavimus atitinkančių valstybių narių per šį laikotarpį nepatyrė ir jai negrėsė su mokėjimų balansu susiję sunkumai.Dėl to nebuvo patikrintas priemonės pakankamumas, t. y. jos principas, sąlygos ir paskolų likučio aukščiausia riba, atsižvelgiant į valstybės narės, kuriai realiai reikia Bendrijos finansavimo, situaciją. Nors nuo reglamento priėmimo nebuvo iškilęs vidutinės trukmės finansavimo paramos poreikis, priemonės principas ir loginis pagrindas tebegalioja. Po 2004 m. gegužės 1 d. Sąjungos plėtros reikalavimus atitinkančių valstybių narių skaičius išaugo nuo trijų iki trylikos. Kol šios valstybės narės neįsivedė euro, jos turi teisę prašyti Bendrijos vidutinės trukmės finansinės paramos, jei joms iškyla su mokėjimų balansu susijusių problemų. Taryba, tikėdamasi būsimos plėtros, nustatė dabartinę 12 mlrd. EUR aukščiausią ribą pagal priemonę suteikiamų paskolų likučiui[5].Nors dabartinė aukščiausia riba buvo sumažinta, palyginti su 1988 m. reglamente numatyta 16 mlrd. EUR aukščiausia riba, Komisija mano, kad ši riba lieka pakankamai aukšta, kad patenkintų kelių valstybių narių poreikius tuo pačiu metu. Todėl šiame etape nesiūloma keisti priemonės principo, jos sąlygų arba paskolų likučio aukščiausios ribos. BENDRIJOS VIDUTINėS TRUKMėS SKOLOS VERTYBINIų POPIERIų (EUROPEAN MEDIUM-TERM NOTE, EMTN) PROGRAMOS ATNAUJINIMAS Reglamente dėl priemonės reikalaujama, kad būtų parengtos atitinkamos procedūros ir priemonės, leidžiančios Bendrijai laiku suteikti vidutinės trukmės finansinę paramą. Šioje situacijoje reikėtų atkreipti dėmesį, kad Komisija atnaujino savo pagrindų susitarimą – vidutinės trukmės skolos vertybinių popierių (European Medium-Term Note, EMTN) programą – dėl obligacijų emisijos. Su atnaujinta sistema susiję dokumentai dabar suderinti su esamais finansų rinkos standartais. Be to, atnaujinta EMTN programa suteikia galimybę Komisijai Bendrijos ir (arba) Euratomo vardu tiesiogiai išleisti iki 4 mlrd. EUR vertės vertybinių popierių emisiją, kurios terminai yra nuo trijų mėnesių iki 30 metų, ir kuri tinka specialių projektų finansavimui[6]. Programos apimtis atspindi realų trumpalaikio finansavimo poreikių įvertinimą ir, jeigu reikia, Komisijos iniciatyva galėtų būti greitai padidinta. EMTN programa suteikia ne tik vidutinės trukmės finansinės paramos priemonę. EMTN emisija taip pat naudojama kompensaciniu pagrindu finansuoti paskolas, i) kurias ES suteikia kaip finansinę paramą ES nepriklausančioms valstybėms, kurioms labai reikia finansinės pagalbos; ir ii) kurias Euratomas gali suteikti valstybėms narėms, tam tikroms Vidurio ir Rytų Europos šalims ir NVS, kad pagerintų atominių elektrinių saugumą. Naujoji programa jau buvo panaudota operacijoms, kurių vertė 2005 m. birželio mėn. iš viso siekė 1,66 mlrd. EUR. Atnaujinant EMTN programą, susijusiuose dokumentuose buvo nustatytos bendrųjų veiksmų sąlygos, atitinkančios bendrą susitarimą, kurį EFK priėmė 2003 m. rugsėjo mėnesį. Bendrųjų veiksmų sąlygos skirtos pagerinti obligacijų turėtojų teises, įvedant nuostatas dėl kolektyvinio atstovavimo, įsipareigojimų, susijusių su daugumos sprendimų priėmimu, pakeitimo ir vykdymo, jeigu emitentas neįvykdo įsipareigojimų. Bendrųjų veiksmų sąlygų įtraukimas į EMTN dokumentus atitinka valstybių narių ir Komisijos pareiškimą, kad reikia nustatyti pavyzdį, įtraukiant bendrųjų veiksmų sąlygas į savo tarptautinių skolos vertybinių popierių išleidimo priemones, siekiant skatinti tarptautines pastangas tinkamam skolos performinimui įvykus krizėms, susijusioms su valstybių išleistais skolos vertybiniais popieriais[7]. IšVADA Šis komunikatas – tai pirmoji trejų metų ataskaita Tarybai apie principą, sąlygas ir paskolų likučio aukščiausią ribą pagal Bendrijos priemonę vidutinės trukmės finansinei paramai, kaip numatyta atitinkamame Tarybos reglamente. Kadangi nė viena iš reikalavimus atitinkančių valstybių narių neaktyvavo priemonės per peržiūrėjimo laikotarpį, priemonės principas, sąlygos ir paskolų likučio aukščiausia riba nebuvo patikrinti. Nežiūrint to, Komisija mano, kad priemonė ir toliau atitinka galimus reikalavimus atitinkančių valstybių narių poreikius, taigi šiame etape priemonės pakeitimai nesiūlomi. [1] Oficialusis leidinys L 53, 2002 2 23, klaidų atitaisymas: Oficialusis leidinys L 349, 2002 12 24. 2002 m. reglamentas pakeitė Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1969/88. [2] Valstybė narė, norinti už Bendrijos ribų gauti finansavimo šaltinių, kuriems taikomos ekonominės politikos sąlygos, pirmiausia privalo kreiptis į Komisiją ir kitas valstybes nares, kad išsiaiškintų esamas galimybes pagal Bendrijos vidutinės trukmės finansinės paramos priemonę. Tokios konsultacijos teikiamos Ekonomikos ir finansų komitete. [3] 2003 m. lapkričio 7 d. Europos centrinio banko sprendimas ECB/2003/14 dėl Europos bendrijos sudarytų skolinimosi ir skolinimo operacijų pagal vidutinės trukmės finansinės paramos priemonę [Oficialusis leidinys L 297, 2003 11 15]. [4] Paskutinį sprendimą aktyvuoti priemonę Taryba priėmė pagal ankstesnįjį reglamentą 1993 m. sausio mėnesį, kai Italijai buvo skirta 8 mlrd. EUR paskola, mokėtina keturiomis dalimis. Buvo atlikti tik du mokėjimai po 2 mlrd. EUR, nes po to, pagerėjus Italijos mokėjimų balanso situacijai, kitų išmokų nebereikėjo. [5] Priimant 2002 m. vasario 18 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 332/2002, narystės siekė dešimt naujųjų valstybių narių, Bulgarija ir Rumunija. [6] Naujoji programa pakeičia programą, kuri buvo įdiegta 1994 m., po to atnaujinta 1999 m. bei apribota iki 2 mlrd. EUR. Programą įgyvendins Goldman Sachs ir Deutsche Bank , kurie bus atsakingi už obligacijų platinimą Europos ir tarptautiniams investuotojams. [7] Atsižvelgiant į tarptautines pastangas skatinti tinkamas skolos performinimo priemones, įvykus krizėms, susijusioms su valstybių išleistais skolos vertybiniais popieriais, ES valstybės narės sutiko nustatyti pavyzdį, įtraukdamos bendrųjų veiksmų sąlygas į savo tarptautinių skolos vertybinių popierių išleidimą. Konkrečiau kalbant, ECOFIN pirmininkas 2003 m. balandžio mėnesį pranešė Tarptautiniam pinigų ir finansų komitetui, kad „ES iki šių metų pabaigos savo centrinės vyriausybės obligacijoms, išleistoms užsienio jurisdikcijoje ir (arba) kurias reglamentuoja užsienio teisė, taikys sutartines nuostatas, kurios pagrįstos Didžiojo dešimtuko šalių (G 10) nustatyta sistema, ir kurios, prireikus, atitinka galiojančius įstatymus ir pritaikytos vietinei teisinei praktikai. Po to ES valstybės narės nebeleis tokių obligacijų be bendrųjų veiksmų sąlygų“. Ta pačia proga Komisijos narys, atsakingas už ekonomikos ir pinigų reikalus, nurodė, kad bendrųjų veiksmų sąlygos taip pat būtų įtrauktos į dokumentus, susijusius su Bendrijų emisijomis.