LT    LT  EUROPOS BENDRIJ Ų KOMISIJA 
Briuselis, 2006 01 25 
KOM(2006) 19 galutinis 
  
KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI, EUROPOS PARLAMENTUI, EUROPOS 
EKONOMIKOS IR SOCIALINI Ų REIKAL Ų KOMITETUI IR REGION Ų 
KOMITETUI 
Teminė programa „Vystymosi procese dalyvaujan tys nevalstybiniai s ubjektai ir vietos 
valdžios institucijos“ 
 
LT 2   LT TURINYS 
1. Įvadas .......................................................................................................................... .3  
2. Kontekstas.................................................................................................................. .. 3 
2.1. Temos analiz ė............................................................................................................... 3 
2.2. Nustatyta politikos programa ....................................................................................... 5 2.3. Ankstesn ė patirtis ir padarytos išvados........................................................................ 6 
2.4. Temin ės strategijos pagrindas...................................................................................... 6 
3. Temin ė programa ......................................................................................................... 8 
3.1. Taikymo sritis............................................................................................................ ... 8 
3.1.1. Reikalavimus atitinkantys subjektai............................................................................. 8 3.1.2. Reikalavimus atitinkan čios intervecij ų rūšys............................................................... 8 
3.1.3. Geografin ė aprėptis ...................................................................................................... 9 
3.2. Programavimo principai............................................................................................... 9 3.3. Tikslai................................................................................................................... ...... 10 
3.4. Prioritetai............................................................................................................... ..... 11 
 PRIEDAS − ankstesnės patirties santrauka................................................................ 12 
 
LT 3   LT KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI, EUROPOS PARLAMENTUI, 
EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINI Ų REIKAL Ų KOMITETUI IR 
REGION Ų KOMITETUI 
Teminė programa „Vystymosi procese dalyva ujantys nevalstybiniai subjektai ir 
vietos valdžios institucijos“ 
1. ĮVADAS  
Siekdama racionalizuoti ir  supaprastinti dabartin ę Bendrijos išor ės veiksmus 
reglamentuojan čią teisės aktų sistemą, Europos Komisija pasi ūlė naują šešių priemoni ų 
sistemą pagal 2007–2013 m. finansines pe rspektyvas. Trys priemon ės (humanitarin ės 
pagalbos, stabilumo ir makrofinansin ės paramos) yra horizontalaus pob ūdžio ir yra 
derinamos prie konkre čių poreikių ir aplinkybi ų. Trys priemon ės (pasirengimo narystei 
pagalbos, paramos Europos kaimynyst ės ir partneryst ės politikai (ENPI), taip pat 
vystymąsi remian čio ir (arba) ekonominio bendrad arbiavimo (DCECI)) yra skirtos 
konkrečioms politikos kryptims įgyvendinti ir turi nustatytas geografines taikymo sritis. 
Ateityje šios priemon ės sudarys teisin į pagrindą, kuriuo bus reglamentuojamos Bendrijos 
išlaidos, skirtos išorinio bendradarbiavimo programoms, įskaitant atitinkamas temines 
programas, bei pakeis dabar galiojan čius teminius reglamentus. 
Pagal šiuos pasi ūlymus temin ės programos teikia daug papildomos naudos ir papildo 
geografines programas, kurios teb ėra Bendrijos bendradarbiavimo su tre čiosiomis šalims 
pagrindas1. 
Komisija įsipareigojo su Europos Parlamentu ir  Taryba aptarti kiekvienos temin ės 
programos taikymo srit į, tikslus ir prioritetus, remdamasi abiems institucijoms teikiamais 
oficialiais pranešimais. Po šio pr oceso bus numatytos politikos gair ės vėlesniems 
programavimo etapams, ypa č teminių strategini ų dokument ų rengimui pagal pirmiau 
minėtas priemones.  
Komisija, siekdama užtikrinti, kad apibr ėžiant pagrindines programos savybes dalyvaut ų 
įvairios suinteresuotosios šalys, reng ė išsamias vieš ąsias konsultacijas. Programa yra 
paremta ši ų konsultacij ų rezultatais (žr. Vystymosi GD Europa  tinklalap į, kuriame 
pateikta visa ataskaita apie vieš ąsias konsultacijas). 
2. K ONTEKSTAS  
2.1. Temos analiz ė 
Pagal „Europos bendr ą susitarim ą dėl vystymosi“2 nustatyta, kad atsakomyb ė ir 
dalyvavimas yra pagrindiniai ES vystymosi po litikos principai. Tam, kad šie principai 
                                                 
1 Komisijos komunikatas Tarybai ir Europos Parlamentui „Išor ės veiksmai vykdant temines 
programas pagal 2007–2013 m. b ūsimą finansinę perspektyv ą“ KOM(2005) 324, 2005 8 3. 
2 Europos S ąjungos Taryba, dokumentas Nr. 14820/05, 2005 m. lapkri čio 22 d. 
 
LT 4   LT būtų taikomi veiksmingai, Komisija atlieka svarb ų vaidmen į lengvindama ir skatindama 
dialogą tarp valstybini ų ir nevalstybini ų subjektų dėl vystymosi prioritet ų bei strategij ų 
šalyse partner ėse.  
Šiomis aplinkyb ėmis svarbiausia visais aspektais ir  skirtinguose etapuose remti šalyse 
vykstančius gebėjimų stiprinimo procesus. Did ėja šalių partneri ų vyriausybi ų 
pasiryžimas skatinti dalyvavim ą. Jos vis daugiau įtraukia savo šali ų pilietinę visuomen ę į 
vystymosi strategij ų rengimą ir įgyvendinim ą bei padeda jai lengviau gauti finansavim ą. 
Tačiau kai kuriais atvejais d ėl tam tikr ų šalyje susiklos čiusių aplinkybi ų arba centrin ės 
valdžios pozicijos, suinteresuotosios šalys ši ame procese dalyvauja tik iš dalies, ribotai 
arba, kraštutiniais atvejais, visai jame nedalyvauja.  
Ši programa pakeis šiuo metu vykdomas be ndro NVO finansavimo ir decentralizuoto 
bendradarbiavimo programas. Ji yra orientuota į subjektus, o ne sektorius. Šia programa 
bus remiama suinteresuot ųjų šalių iniciatyvos teis ė, suteikiant finansavim ą jų pačių 
inciatyvoms tais atvejais, kai tam netinka geografin ės programos. Pagal j ą bus teikiama 
papildoma parama, kuri tiems patiems subjektams gali b ūti skiriama pagal kitas į 
sektorius orientuotas programas, ypa č pagal program ą demokratijai ir žmogaus teis ėms 
remti.  
Šiame komunikate pateikiamos politin ės gairės, skirtos į subjektus orientuotai teminei 
programai, kuri ą būtų galima vykdyti kartu su geografin ėmis programomis ir kuri 
papildytų kitas temines programas. Šios gair ės skirtingiems subjektams skiriasi, 
atsižvelgiant į subjektų teikiamą papildom ą naudą pagal programos apimt į ir atitinkamas 
subjektų savybes, poreikius bei apribojimus (paj ėgumus, galimybes, konkre čias interes ų 
sritis, finansinius išteklius), siekiant nustatyti, kaip b ūtų geriausia juos įtraukti į 
ES vystymosi politik ą. Pagal į subjektą orientuot ą požiūrį pilietinės visuomen ės 
organizacijos laikomos pagrindini ais subjektais teikiant param ą ir svarbiais, su politikos 
formavimo procesu siejamais dal yviais. Taigi šios programos d ėka pilietin ė visuomen ė 
galės pasinaudoti savo inciat yvos teise, kurti naujovišk ą požiūrį ir padaryti š į procesą 
dinamiškesn į.  
Nevalstybiniams subjektams papildom ą naudą teikia jų nepriklausomumas nuo valstyb ės, 
glaudus ryšys su rink ėjais ir geb ėjimas juos suprasti, geb ėjimas aiškiai išreikšti 
konkrečius interesus, j ų taikomos žinios ir patirtis bei sugeb ėjimas užpildyti strategini ų 
tikslų ir realaus j ų įgyvendinimo sprag ą.  
Kalbant apie nevalstybinius subjektus b ūtų galima pabr ėžti konkret ų skirtingų tipų 
organizacij ų indėlį. NVO d ėka piliečių ir eilinių narių nuomon ė išgirstama politikos 
debatuose, jos taip pat veiksmingai pris ideda prie vystymosi veiklos. Darbdavi ų ir 
darbuotoj ų organizacijos atlieka pagrindin į vaidmen į skatinant socialin į dialogą ir taip 
prisideda visiems užtikrinant deram ą darbą bei teising ą augimą. Nepriklausomi politiniai 
fondai gali prisid ėti ugdant demokratinius principus bei skatinant ryšius tarp pilie čių ir 
politikos atstov ų. Universitetai gali pad ėti stiprinti pilietin ės visuomen ės analitinius 
įgūdžius ir didinti mokslini ų tyrimų pajėgumus bei skatinti Šiaur ės ir Pietų bei Pietų ir 
Pietų tinklų kūrimą.  
Pageidautina, kad vietos valdžios institucijos param ą gautų pagal geografines programas, 
vykdant decentralizacijos veiksmus. Ta čiau jos yra daug ar čiau piliečių nei kitos 
viešosios institucijos ir gali pad ėti piliečiams per labai trump ą laiką įsitraukti į vystymosi 
 
LT 5   LT procesą, palengvinti s ąveiką tarp pilie čių ir valstyb ės bei nutiesti tiltus tarp ES ir šali ų 
partnerių piliečių.  
Pagrindinius šio pasi ūlymo aspektus galima apibendrinti taip:  
– Visos ES ir šali ų partnerių pilietinės visuomen ės organizacijos bei vietos valdžios 
institucijos iš esm ės atitinka finansavimo pagal ši ą teminę programą reikalavimus.  
– Didžioji finansini ų asignavim ų dalis bus skiriama aptariamoje srityje vykdomoms 
intervencijoms, kurios įgyvendinamos besivystan čiose šalyse, remti. Ta čiau pagal 
programą tinkamas d ėmesys taip pat bus skiriamas intervencijoms, kurios skatina 
informavim ą ir su vystymusi susijus į švietimą. Finansavimas taip pat gal ės būti 
skiriamas veiklai, kuria lengvinamas suinteresuot ųjų šalių tinklų koordinavimas.  
– Skirtingo pob ūdžio intervencijos bus įgyvendinamos besivystan čiose šalyse, kurioms 
taikoma DCECI, ir visose šalyse, kurioms taikoma ENPI.  
– ES valstyb ės narės ir stojan čiosios šalys gali gauti finansavim ą intervencijoms 
informavimo bei su vystymu susijusio švietimo srityse ir ES suinteresuot ųjų šalių 
tinklams koordinuoti.  
– Konkretūs veiklos prioritetai ir išsamesn ė informacija apie konkre čią programos 
taikymo srit į bus išdėstyti daugiame čiame programavimo dokumente (teminiame 
strateginiame dokumente).  
2.2. Nustatyta politikos programa 
Nevalstybini ų subjektų ir vietos valdžios institucij ų įtraukimas į vystymosi proces ą, 
pavyzdžiui, per dialog ą bei suteikiant finansin ę paramą, yra nusistov ėjęs EB vystymosi 
politikos principas, kuris perteikiamas  daugelyje Komisijo s politikos dokument ų ir kitų 
ES institucij ų išvadose, rezoliucijose ir nuomon ėse3.  
„Europos bendras susitarimas d ėl vystymosi“ 
„ES remia aktyv ų visų suinteresuot ųjų šalių dalyvavim ą šalių vystymesi ir ragina vis ą 
visuomen ę dalyvauti. Pilietin ė visuomen ė, įskaitant ekonominius ir socialinius 
partnerius, pavyzdžiui, profesines s ąjungas, darbdavi ų organizacijas ir privat ųjį sektorių, 
nevyriausybines organizacijas ir kitus šali ų partnerių nevalstybinius subjektus, atlieka 
ypač svarbų vaidmen į skatinant demokratij ą, socialinį teisingum ą ir žmogaus teises. ES 
dar labiau rems nevalstybini ų subjektų gebėjimų kūrimą, kad išaugt ų jų įtaka vystymosi 
procesui ir b ūtų tęsiamas politinis, socialinis bei e konominis dialogas. Svarbus Europos 
pilietinės visuomen ės vaidmuo taip pat bus pripažintas; šiuo tikslu ES skirs ypating ą 
dėmesį žmonių supažindinimui su vystymosi problemomis ir sieks, kad ES pilie čiai 
daugiau žinot ų apie šią sritį.“ 
 
                                                 
3 „Europos bendras sutarimas d ėl vystymosi“ (ES Taryba – 14820/05, 2005 11 22); „Nevalstybini ų 
subjektų dalyvavimas EB vystymosi politikoje“ – KOM(2002) 598, 2002 11 7; 2003 m. 
gegužės 19 d. Tarybos išvados, 2003 m. rugs ėjo 4 d. Europos Parlamento rezoliucija, 2003 m. 
liepos 16 d. Europos Ekonomikos ir socialini ų reikalų komiteto nuomon ė. 
 
LT 6   LT Tokios pozicijos taip pa t laikomasi partneryst ės ir bendradarbiavimo susitarimuose. AKR 
ir EB bendradarbiavimo partneryst ės aspektas palengvino pozicij ų dėl dalyvavimo 
vystymosi procese atsiradim ą, jų progresyv ų sujungim ą ir formalizavim ą. Dalyvavimas 
yra aiškiai numatytas AKR ir EB be ndradarbiavimo principuose, pagal š į principą 
dalyvauja daug įvairių suinteresuot ųjų šalių. Peržiūrint Kotonu susitarim ą atsirado 
galimybė dar labiau sutvirtinti ši ą poziciją, visų pirma, remiantis programavimo dialogu 
suteikiant galimyb ę lengviau gauti finansavim ą, o antra, siekiant, kad ši ą poziciją perimtų 
vietos valdžios institucijos4. Vyrauja bendra EB bendradarbiavimo su kit ų geografini ų 
regionų, pavyzdžiui Azijos, Lotyn ų Amerikos šalimis ir kaimynin ėmis šalimis, 
tendencija siekti aktyvesnio pilietin ės visuomen ės organizacij ų dalyvavimo, taip pat ir j ų 
dalyvavimo dialoge d ėl politikos5. Todėl pilietin ės visuomen ės dalyvavimas yra 
neatsiejama EB vykdomos veiklos dalis.  
Europos kaimynyst ės politika siekiama kurti ypating ą partneryst ę su kaimynin ėmis 
šalimis, priartinant jas prie S ąjungos ir suteikiant joms galimyb ę dalyvauti Bendrijos 
vidaus rinkoje, kartu remiant dialogo k ūrimą, reformas ir socialin į bei ekonomin į 
vystymąsi. Nors vykdant šias politikos kryptis aiškus yra integracijos tikslas, jas 
įgyvendinant paprastai atsižvelgiama ir į svarbius vystymosi aspektus. Skurdo mažinimas 
ir socialinio vystymosi tiksl ų siekimas pad ėtų kurti labiau klestin čias, teisingesnes ir 
todėl stabilesnes visuomenes pirmiausia besivystan čiose šalyse. Priemon ės, kurios gali 
suteikti technin ę ir finansin ę pagalbą remiant šias politikos kryptis, apims, tinkamais 
atvejais, geriausi ą praktiką vystymosi srityje skatinant veiksming ą valdym ą ir 
įgyvendinim ą. Dalyvavim ą skatinanti pozicija neabejo tinai yra tokios geriausios 
praktikos vystymosi srityje dalis.  
2.3. Ankstesn ė patirtis ir padarytos išvados 
Bendras NVO finansavimas iš ES ir pagal decentralizuoto bendrad arbiavimo programas 
palaipsniui įtvirtino į subjektą orientuotas ir subjekt ų iniciatyvos teis ę remiančias 
vystymosi politikos priemones. Ankstesn ė patirtis (žr. pried ą) ir vertinimai bei diskusijos 
su įvairiomis dalyvaujan čiomis šalimis rodo, kad EB ir kit ų nei centrin ė valdžia 
suinteresuot ųjų šalių strategin ės partneryst ės teikiamos galimyb ės nėra visiškai 
panaudojamos. Neatrodo, kad tai b ūtų susiję su politikos programa, tai pirmiausia 
sąlygoja finansini ų reglament ų reikalavimai, dažni įgyvendinimo taisykli ų ir sąlygų 
pasikeitimai. Tuo pat metu finansuoti pateikt ų pasiūlymų skaičius labai padid ėjo, tačiau 
juos nagrin ėjančių Komisijos žmogišk ųjų išteklių tiek pat nepadaug ėjo. Šiuo metu 
Komisija nagrin ėja naujus atrankos proced ūrų būdus, siekdama palengvinti 
administracin ę naštą, geriau sutelkti kvietimus teikti pasi ūlymus ir palengvinti maž ų 
NVO galimyb ę gauti finansavim ą. Išskaidyto ir į subjektą orientuoto poži ūrio nustatymas 
padės įgyti naujovišk ą ir paprastesn į požiūrį į šių subjektų bendrą finansavim ą. 
2.4. Temin ės strategijos pagrindas 
Be paramos nevalstybiniams subjektams įvairiose (ir geografin ėse, ir temin ėse) 
humanitarin ės pagalbos ir bendradarbiavim o vystymosi labui programose, į subjektą 
orientuota temin ė programa su tinkamais finansiniais ištekliais b ūtina ir tuomet: 
                                                 
4 Perži ūrėtas Kotonu susitarimas, 4, 6, 58 straipsn iai ir IV priedo 4 ir 15 straipsniai.  
5 Vis ų pirma žr. susitarim ų dėl politinio dialogo ir bendradarbiavimo su Centrin ės Amerikos šalimis 
ir Andų bendrija 43 straipsn į. 
 
LT 7   LT – Jei bendradarbiavimas geografini ų program ų pagrindu yra ribotas, kaip sud ėtingų 
partnerysčių atveju6, programa leis EB toliau laikytis įsipareigojim ų, tiesiogiai remti 
gyventojus, palengvinti pagalbos įgyvendinim ą ir galimyb ę gauti pagrindines 
paslaugas, stiprinti demokrati zavimo ir palengvinti taikos k ūrimo procesus tokiose 
situacijose. Tai tur ėtų papildyti vieš ųjų institucij ų šiose srityse pasiekt ą pažangą.  
– Jei bendradarbiavimas vyksta ir partneryst ė yra veiksminga, pagal program ą 
finansuojami veiksmai papildys ir pagerins šali ų arba region ų bendradarbiavimo 
programas remiant suinteresuot ąsias šalis, iman čias taikyti naujas schemas ir metodus, 
kad geriau integruot ų įvairių sričių prioritetus visaapiman čiu būdu, palengvint ų 
bazinės arba tam tikros grup ės dalyvavim ą, skatintų lyčių lygybę, stiprintų gebėjimus 
naujose, pavyzdžiui, s ąžiningos prekybos, aplinkosaugos palaikymo ir t. t., srityse.  
– Programa pad ės sustiprinti pasitik ėjimą tarp valstybini ų ir nevalstybini ų subjektų, 
pavyzdžiui, politin ėmis diskusijomis, pagrindini ų paslaugų teikimu ir t. t., kad b ūtų 
palengvintas ši ų sričių laipsniškas integravimas į geografines programas, kur tai dar 
nėra padaryta.  
– Programa pad ės informuoti visuomen ę vystymosi klausimais ir skatinti su vystymusi 
susijusį švietimą ES, įtvirtinti vystymosi politik ą Europos visuomen ėse, sutelkti 
didesnį visuomen ės pritarim ą ES kovai su skurdu ir teis ingesniems santykiams tarp 
išsivysčiusių ir besivystan čių šalių, pakeisti ES vyraujan čias nuostatas d ėl klausimų ir 
sunkumų, su kuriais susiduria besivystan čios šalys, ir d ėl jų tautų bei skatinti socialin į 
globalizacijos aspekt ą.  
– Programa parems koordinavimo ir suinteresuot ųjų šalių bei ES institucij ų sąveikos 
stiprinimo priemones, siekiant palengvinti tinkl ų kūrimą ir sąveiką.  
– Programa gal ės paremti suinteresuot ųjų šalių iniciatyvas t ų šalių gebėjimų ugdymo 
procese, kalbant apie dalyvavim ą politikos debatuose ir teik iant pagrindines paslaugas 
(sveikata, švietimas, darbas, saugumas, įskaitant konflikt ų prevencij ą, pasirengimas 
nelaimėms ir t. t.) vietos lygmeniu situacijose, kuriose negalima naudoti geografini ų 
programų arba kai b ūtini naujoviški metodai. Tai, kad programa leidžia dalyvauti 
įvairiems valstybiniams ir nevalstybi niams subjektams iš ES ir iš šali ų partnerių, 
suteikia jai papildomos naudos.  
– Visose srityse ir papildant geografines  programas, programa parems suinteresuot ųjų 
šalių iniciatyvos teis ę finansuojant j ų pačių iniciatyvas, o ne išsamiai apibr ėžiant 
veiklą, kurią jie turėtų remti kaip „ įgyvendinantys partneriai“. Ta čiau svarbu, kad 
programa padeda išlaikyti pakankam ą darną su kitais EB remiamais vystymosi 
veiksmais ir šali ų partnerių vystymosi strategijomis, remiamomis geografin ėmis 
                                                 
6 Sud ėtingos partneryst ės situacijos yra apibr ėžiamos kaip tokios, kuriose d ėl vienos iš toliau 
nurodytų priežasčių įprastos bendradarbiavimo priemon ės negali b ūti visapusiškai panaudotos 
paremti iniciatyvoms, kuri ų imasi kitos nei centrin ė valdžia suinteresuotosios šalys: 1) šalys, 
kuriose bendradarbiavimas buvo sustabdytas, 2) šalys, kuri ų valdžios institucijos n ėra 
įsipareigojusios siekti skurdo mažinimo tiksl ų ir kitų pagrindini ų vystymo politikos princip ų, 
įskaitant ger ą valdymą ir pilietin ės visuomen ės bei decentralizuot ų institucij ų dalyvavim ą, 3) 
šalys, kuriose beveik nevyksta dialogas d ėl dalyvavimo vystymesi skatinimo.  
 
LT 8   LT programomis. Tur ėtų būti siekiama šios temin ės programos ir kit ų EB finansuojam ų 
programų kuo didesnio papildomumo7.  
3. T EMINĖ PROGRAMA  
3.1. Taikymo sritis 
Šiame komunikate pateikiamos su šios programos taikymo sritimi susijusios bendrosios 
politikos gair ės. Daugiame čiame teminiame strateginiame dokumente8 šios gair ės bus 
patikslintos ir, siekiant orientuoti program ą, bus nustatyti skirting ų lygmenų (šalys, 
intervencijos r ūšys ir su subjektais susij ę klausimai, pavyzdžiui, bendro finansavimo 
lygiai ir valstybini ų subjektų tinkamumo s ąlygos) prioritetai.  
Ši programa bus pirmiausia skirta inte rvencijoms vietoje ir bus pirmiausia įgyvendinama 
besivystan čiose šalyse ir regionuose, kuriuose pagal geografines programas neteikiama 
jokia parama arba finansiniai asignavimai neva lstybiniams subjektams ir vietos valdžios 
institucijoms d ėl silpnos politin ės valios, arba subregionuose, kuriems neprieinama šalies 
programa, arba pasibaigus konfliktams ir sud ėtingų partnerys čių, silpnų valstybi ų, 
politinio nestabilumo ir t. t. atvejais.  
3.1.1. Reikalavimus atitinkantys subjektai 
Pagal program ą finansavimo reikalavimus atitiks įvairūs pelno nesiekiantys subjektai iš 
ES ir šali ų partnerių. Tikimasi, kad jie gal ės sutelkti pilie čius vystymuisi, atkreipti 
dėmesį į gyventoj ų poreikius, veikti skaidriai ir atsakingai bei įrodyti savo speciali ą 
kompetencij ą.  
Pagal program ą finansinę paramą gali gauti vis ų rūšių nevalstybiniai subjektai, įskaitant 
NVO, profesines s ąjungas, aplinkosaugos palaikymo gr upes, universitetu s bei politinius 
fondus ir t. t. Be to, vietos valdžios institucijos gali gauti finansin ę paramą veiklai 
specialiose situacijose su s ąlyga, kad jos gali pagr įsti papildom ą naudą ir kad ši veikla 
negali būti įgyvendinama pagal geografines programas.  
Daugiame čiame teminiame strateginiame dokumente šis labai platus į subjektą 
orientuotas poži ūris bus patikslintas. Gali b ūti apibrėžti tikslesni tinkamumo kriterijai 
įvairiems subjektams pagal j ų atitinkam ą sukuriam ą papildom ą naudą, gebėjimus ir 
ypatingus poreikius bei apribojimus (taip pa t ir finansiniu lygmeniu), siekiant įgyvendinti 
teminiame strateginiame dokumente nustatytus pr ioritetus. Pagal intervencijos prioritetus 
teminiame strateginiame dokumente arba j į įgyvendinan čiuose dokumentuose gali b ūti 
nurodyta įvairių subjektų galimybi ų gauti finansavim ą tvarka (bendro finansavimo 
procentin ė dalis, veiklos r ūšys ir t. t.). Bus atsižvelgiama į tai, kad subjektai gali atitikti 
finansavimo reikalavimus pagal kitas EB finansuojamas programas.  
                                                 
7 Šiame dokumente darna reiškia tai, kad veiksmas nesumažina kit ų veiksmų (toje pačioje arba 
kitoje srityje) veiksmingumo arba poveikio ; papildomumas reiškia darbo pasidalijim ą, pagrįstą 
kiekvieno subjekto teikiama papildoma nauda. 
8 Atitinkami DCECI ir ENPI straipsniai. 
 
LT 9   LT 3.1.2. Reikalavimus atitinkan čios intervencij ų rūšys 
Teminėje programoje bus gerbiamos reikalavimus atitinkan čių subjektų iniciatyvos teis ės 
teikiant jiems finansin ę paramą trims intervencij ų rūšims įgyvendinti:  
– didžiąja finansini ų asignavim ų dalimi bus remiamos intervencijos besivystan čiose 
šalyse ir regionuose, kuriomis 1) stiprinamas vystymasis dalyvaujant, 2) remiami atitinkam ų subjektų gebėjimų ugdymo procesai šalies arba  regioniniu lygmeniu, 3) 
skatinami abipusio supratimo procesai. Ši intervencij ų rūšis apims pagal situacij ą 
veiklą, kuria lengvinamas aktyvus pilie čių dalyvavimas vystymosi procesuose ir 
stiprinamas j ų pasirengimas imtis veiksm ų;  
– informavimas ir su vystymusi susij ęs švietimas ES ir stojan čiosiose šalyse;  
– koordinavimas ir keitimasis  informacija tarp pilietin ės visuomen ės ir vietos valdžios 
institucijų tinklų, jų organizacijose ir tarp įvairių rūšių suinteresuot ųjų šalių, 
dalyvaujan čių Europos viešosiose diskusijose vystymosi klausimais.   
Daugiame čiame teminiame strateginiame dokumente bus išsamiau apibr ėžti šiose 
skirtingose srityse vykdom ų veiksmų prioritetai atsižvelgiant į geografines programas, 
tačiau nepateikiant labai gr iežtos sistemos, kad b ūtų gerbiama subjekt ų iniciatyvos teis ė 
remiant jų pačių iniciatyvas.  
Visos šios veiklos r ūšys gali b ūti įgyvendinamos vienoje arba da ugiau nei vienoje šalyje 
regioniniu lygmeniu arba keliuose regionuose. Jos visos gali b ūti finansuojamos remiant 
atskirus projektus.  
3.1.3. Geografin ė aprėptis 
Pagal „Europos bendr ą sutarimą dėl vystymosi“ intervencijos visose į valstybių pagalbos 
vystymuisi (VPV) gav ėjų sąrašą įtrauktose besivystan čiose šalyse atitiks finansavimo 
reikalavimus pagal ši ą teminę program ą
9. Šioms šalims taikomos DCECI bei ENPI 
priemonės.  
Šalies tinkamumo bendrieji kriterijai bus patikslinti daugiame čiame teminiame 
strateginiame dokumente. Į juos gali b ūti įtraukti prioritetini ų šalių ir region ų nustatymo 
kriterijai.  
ES valstyb ės narės ir stojan čiosios šalys bus įtraukiamos į teminės programos geografin ę 
aprėptį tik intervencij ų informavimo ir su vystymusi su sijusio švietimo bei koordinavimo 
veiklos srityse atveju.  
3.2. Programavimo principai 
Komisija, laikydamasi komitologijos proced ūrų, priims sprendim ą dėl teminių strategini ų 
dokument ų (programavimo dokument ų) ketveriems metams (2007–2010 m.) ir v ėliau 
                                                 
9 EBPO Pagalbos vystymuisi komitetas turi patvirtinti valstybi ų pagalbos vystymuisi (VPV) gav ėjų 
sąrašą 2006 m. baland į. Europos S ąjungos Taryba, dokumentas Nr. 14820/05, 2005 m. lapkri čio 
22 d. 
 
LT 10   LT trejiems metams (2011–2013 m.). Juose bus išsamiau apibr ėžti kriterijai atrenkant 
prioritetines šalis bei re gionus ir nustatant veiksm ų prioritetus. Svarbiausios 
suinteresuotosios šalys prireikus bus įtraukiamos į įvairius programavimo ciklo etapus.  
Remdamasi šiuo daugiame čiu programavimu, Komisija parengs metinius veiksm ų 
planus, kuriuose bus nurodyti remtin i prioritetiniai veiksmai, konkret ūs tikslai, tik ėtini 
rezultatai ir orientacin ės sumos.  
Dėl tarpinės peržiūros bus atliktas išorinis veiksm ų vertinimas pirmuoju trej ų metų 
laikotarpiu (2007 −2009 m.), prisidedant prie pa sirengimo antrajam teminiam 
strateginiam dokumentui (2011 −2013 m.). Ataskaitos bus perduodamos valstyb ėms 
narėms bei Europos Parlamentui ir aptariamos kartu su jais. 
Programa įgyvendinama pagal 2000 m. išor ės paramos valdymo reform ą, kurioje 
numatoma, inter alia , prireikus dal į atsakomyb ės už valdym ą perduoti delegacijoms. Be 
to, Komisija priims visos Komisijos NVO apibr ėžtį ir sukurs NVO duomen ų bazę, 
leidžiančią Komisijos pagrindin ės būstinės ir delegacij ų tarnyboms lengvai gauti 
kiekybinę ir kokybin ę informacij ą apie bet kur į Bendrijos NVO partner į.  
Siekiant užtikrinti geografin ę įvairių programavimo etap ų darną, teminiame 
strateginiame dokumente bus analizuojama  parama, suteikta pagal taikymo srit į 
panašioms intervencijoms pagal geografines arba temines programas, ta čiau taip pat 
pagal kitas susijusias biudžeto eilutes, kurias valdo EB. Kiek įmanoma tokia pati analiz ė 
turėtų būti atlikta d ėl intervencij ų, kurias remia valstyb ės narės ir kitos pagalbos teik ėjos. 
Į tai reik ėtų atsižvelgti šali ų ir region ų, kuriems skiriamas pagrindinis d ėmesys, 
strateginiuose dokumentuose ir  pateikti juose išsam ų visų finansini ų priemoni ų ir 
programų vaizdą.  
3.3. Tikslai 
Programa yra vis ų pirma vystymosi politikos priemon ė. Ir bendrieji, ir kiekvienos 
reikalavimus atitinkan čios veiklos r ūšių tikslai yra suderinami su nauj ąja deklaracija d ėl 
ES vystymosi politikos „Europos bendru sutarimu d ėl vystymosi“10. Pirmasis ir 
pamatinis tikslas yra skurdo panaikin imas darnaus vystymosi kontekste, įskaitant 
Tūkstantmečio vystymosi tiksl ų (TVT) siekim ą. Kiti pagrindiniai tikslai (kaip apibr ėžta 
Europos bendrame sutarime) apima ger ą valdymą ir žmogaus teises, kurie apr ėpia 
įvairius sektorius ir yra įtrauktini į intervencijas šalyse partner ėse. Įvairios intervencij ų 
rūšys turėtų prisidėti prie šių tikslų įgyvendinimo tokiu b ūdu:  
– Intervencijos šalyse partner ėse ir regionuose skatins integruot ą ir galimybes daryti 
įtaką teikiančią visuomen ę. Tikslai bus 1) pasiekti gyventojus, negalin čius gauti 
pagrindini ų paslaugų ir ištekli ų bei neįtrauktus į politikos formavimo procesus, 2) 
stiprinti pilietin ės visuomen ės organizacij ų gebėjimus šalyse partner ėse, siekiant 
palengvinti j ų dalyvavim ą apibrėžiant ir įgyvendinant darnaus vysty mosi strategijas, 
3) palengvinti valstybini ų ir nevalstybini ų subjektų tarpusavio s ąveiką įvairiose 
situacijose. D ėmesys bus skiriamas nustatyti subjektus, atstovaujan čius ypač 
marginalizuotoms ir pažeidžiamoms grup ėms, ir nukreipti veiksmus į juos. 
                                                 
10 Europos S ąjungos Taryba, dokumentas Nr. 14820/05, 2005 m. lapkri čio 22 d. 
 
LT 11   LT Intervencijos taip pat gali apimti veikl ą, kurios tikslas − stiprinti pilie čių pasirengim ą 
imtis veiksm ų, ginti savo teises ir dalyvauti politin ėse diskusijose vietos, nacionaliniu 
ir tarptautiniu lygmenimis.  
– Su vystymusi susijusia informavimo ir švietimo veikla ES bei stojan čiosiose šalyse 
siekiama padidinti Europos gyventoj ų sąmoningumo vystymosi klausimais lyg į. Šia 
veikla siekiama sutelkti aktyv ų Europos visuomen ės pritarim ą skurdo mažinimui ir 
darnaus vystymosi strategijoms šalyse partner ėse bei teisingesniems santykiams tarp 
išsivysčiusių ir besivystan čių šalių, bei sustiprinti pilietin ės visuomen ės, kaip 
pažangos ir kaitos veiksnio, vaidmen į.  
– Koordinavimo veikla tarp pilietin ės visuomen ės tinklų, jų organizacijose ir su ES 
institucijomis siekiama veiksmingesnio bendradarbiavimo skatinant sinergij ą ir 
užtikrinant strukt ūrinį dialogą. Koordinavimas pad ės padidinti suinteresuot ųjų šalių 
patikimum ą, matomum ą ir įtaką.  
3.4. Prioritetai 
Siekiant temin ės programos tiksl ų gali būt išskirti tokie bendrieji prioritetai:  
– Palengvinti suinteresuot ųjų šalių dalyvavim ą nepalankiose situacijose, pavyzdžiui, 
sudėtingų partnerys čių, nestabili ų situacijų, konflikt ų, pilietinių visuomeni ų subjektų 
statuso nebuvimo, prasto valdymo ir t. t. atveju.  
– Stiprinti geb ėjimų ugdymo procesus ir skatinti aktyvesn į dalyvavim ą vystymesi šalyse 
partnerėse ir regionuose.  
– Skatinti geografines programas papildan čias tarpvalstybines ir regionines iniciatyvas 
ir suinteresuot ųjų šalių ryšius ir s ąjungas. 
– Puoselėti kokybiškas ES ir šali ų partnerių įvairių suinteresuot ųjų šalių partnerystes. 
– Remti iniciatyvas, kuri os stiprina darbdavi ų ir darbuotoj ų organizacij ų gebėjimų 
kūrimą, skatina socialinio dialogo mechanizm ų ir strukt ūrų steigimą bei palaiko 
didesnę socialinių partnerių laisvę nepalankiose situacijose.  
– Lengvinti aktyv ų piliečių dalyvavim ą informavimu ir su vystymusi susijusiu švietimu, 
palaikymu ir kampanijomis. 
– Pasirūpinti tuo, kad švietimas  vystymosi srityje b ūtų nuoseklus ir vaikai bei jaunimas 
turėtų galimybę juo pasinaudoti.  
– Stiprinti suinteresuot ųjų šalių organizacij ų dialogo ir keitimosi informacija strukt ūras 
skatinant tinkl ų kūrimą ir pasikeitim ą geriausia praktika bei Šiaur ės ir Pietų bei Pietų 
ir Pietų santykius.  
 
LT 12   LT PRIEDAS  
ANNEX  - SUMMARY OF PAST EXPERIENCE  
Different types of stakeholders (non-state acto rs and local authoritie s) other than central 
governments both from the EU and partner countries are eligib le for funding under 
thematic and geographic programmes. They are expected to be able to mobilize citizens 
for development, to address the needs of th e population, to operate in a transparent and 
accountable manner and to prove  their specific competencies. These actors implement 
their own initiatives, but also act as “imple menting partners” for pre-defined thematic 
and geographic priorities . Eligibility in this context has been limited to non-profit making 
activities and this criterion should be uphe ld. Profit making activities should not be 
eligible for funding under the programme since other specific instruments are available 
for them. 
Civil society organisations and networks fr om the EU, particularly development NGOs, 
have been involved for years in regular pol icy dialogue and consu ltation within the EU. 
Their initiatives and interventions, funded by the EC, have shown NGOs’ added value 
both in the EU and in partne r countries, by contributing to development policy objectives 
and supporting capacity development processes. Supporting NGOs has brought 
innovative approaches and partnerships in civil society to the development process. 
Compared to public institutions, NGOs are in a better position to reach and give voice to 
the grassroots. Their capacity to work and e ffectively deliver even in the most difficult 
environments, as well as their ability to  mobilise EU constituencies in support of 
development policy issues, are also part of th eir contribution to the development process. 
The European Parliament has underscored th e specific and irreplaceable role and the 
utility and effectiveness of NGOs ’ development activities, stre ssing their crucial work in 
favour of disadvantaged groups in the devel oping countries, the need to maintain their 
freedom of action, and the essential role they play in promoting human rights and 
grassroots democratisation11.  
More recently, economic and social partners and interest groups have emerged in the 
process, very actively and constructivel y supported by the European Economic and 
Social Committee and by local and regional auth orities from the EU, with the progressive 
involvement of the Committee of the Regions,  plus other actors, such as political 
foundations and universities, and their respective networks . Although their access to EC 
funding and involvement in programme implemen tation have been limited so far, they 
advocate specific and differentiated issues that  are relevant to the development agenda 
and participate in development policy dial ogues and consultations both in the EU and 
partner countries.  
In addition to geographical programmes and humanitarian assistance, different actors 
have access to a number of thematic budget lines (EIDHR, food security, environment 
and tropical forests, anti-personnel mines, ge nder, and health) and to the Rapid Reaction 
Mechanism. Among these various instruments, the NGO co-financing budget line, 
                                                 
11 Resolution of 14 May 1992 on the role of NGOs in development cooperation (OJ C 150, 
15.6.1992). 
 
LT 13   LT created in 1976, best symbolises the pa rtnership between the EU and NGOs on 
development cooperation. Its size has gradually increased, from EUR 2.5 million to EUR 200 million a year. Since 1979, 10% of the total allocation has supported awareness 
raising and development e ducation interventions.  
Since 1998, the legal basis for the NGO co financing budget line is Council Regulation 
(EC) 1658/98. It fosters quality partnerships  for development objectives between NGOs 
from the EU and civil society organizations in developing countries, so that the budget 
line preserves the right of initiative in developing c ountries and allows active 
participation by European citizens in the deve lopment process. Under the Regulation, the 
budget line cofinances with European NGOs: (i) operations aimed at meeting the basic 
needs of the poorest sections of the population in developing countri es, (ii) schemes to 
raise European public awareness of developm ent issues in developing countries, in 
particular relations between developing a nd developed countries, (iii) measures to 
strengthen cooperation and coordination be tween NGOs in the Member States and 
between such NGOs and Community instit utions. The Commission evaluated the 
instrument after three years, i.e., in mid-2001.
12 
Since the EU’s enlargement to ten new member states on 1 May 2004, NGOs from new 
Member States have had access to funding under the budget line. In addition, awareness 
raising and development education interven tions in and involving NGOs from the new 
Member States have become a strategic prior ity in this field. NGOs from new Member 
States have encountered certain difficultie s in obtaining financial support for their 
initiatives, mainly for reasons linked to their sometimes limited management capacity 
and knowledge of procedures. With a view to strengthening coope ration and supporting 
information-sharing among EU NGOs, proj ects such as TRIA LOG and DEEEP have 
been set up.  
The Decentralised Cooperation budget line aims  at similar objectives. Following the 
conclusions of 2003 external evaluation13, carried out before the relevant legal basis was 
extended14, it was decided that operations and in itiatives supported under this heading 
would be targeted on situations of difficu lt partnerships and that Delegations would 
manage these activities, through calls for pr oposals adjusted to the situation of the 
country concerned. In order to ensure flex ibility, priority was given to supporting 
decentralised cooperation actors’ own initiatives. Compared to NGO cofinancing, the decentralised cooperation budget line involve s much less financial resources (around 
EUR 6 million a year), is not limited to NGOs from the EU, but open to all types of civil 
society organisations and local authorities from both partner countries and the EU, and 
provides financial support to interventions in the field. Finally, its focus is on situations 
involving difficult partnership, when othe r instruments cannot be used, and the 
management is the responsibility of EC  Delegations in selected countries.  
                                                
 
12 Report 12/2000 – ref. 951568. 
 
13 Communication from the Commission to the Council and the European Parliament: Overall 
assessment of the operations financed by the Community under the Regulation on decentralized 
cooperation, COM (2003) 412 final, 11.07.2003. 
14 Regulation (EC) No 1659/98 on decentralised cooperation, amended and extended by Regulations 
(EC) No 955/2002 and (EC) No 625/2004 of the European Parliament and of the Council.  
 
LT 14   LT In the light of past experience, the different evaluations and discussions with the different 
parties involved, the potential of the st rategic partnership between the EC and 
stakeholders other than centra l governments appears to be unde r-utilised. In this context:  
– Project cycle management is considered to be heavily dominated by the selection 
process (which has become in creasingly complex, particular ly with the introduction of 
calls for proposals) and has neglected proj ect monitoring, which has been reduced to 
monitoring contract and budget issues.  
– The selection process has been primarily conceived to rationalise the workload created 
by the huge amount of proposals received ever y year as well as to ensure equal 
treatment and transparency. Strategic policy considerations have not completely been integrated in this process. The process is mainly based on the analysis made of the proposals by independent e xperts, without giving enough importance to the overall 
policy priorities decided by the Commission. 
– Timeframes in the decision-making process, from the call for proposals to the 
financial decision, are consid ered to be too long, which jeopardizes the relevance of 
the initiative and generates frustration amongs t applicants. More generally, the timing, 
stability and predictability of the calls for proposals should be improved. 
– The formal requirements currently app lied in calls for proposals represent a 
substantial administrative burden for the applicants and for Commission staff. 
– The different abilities, needs, constraints and sizes of various t ypes of actor should 
ideally be reflected in the conception of st rategies and the selection process (e.g. by 
using local languages for calls for proposals or for information, and putting in place 
different kinds and sizes of funding mechan isms according to the capacity and needs 
of each type of stakeholder). 
– Evaluation reports presented by grant bene ficiaries should not only describe the 
activities carried out but also show clearly  what effects the intervention has had on 
targeted populations and beneficiaries. 
– The role of the Delegations is considered  to be too low-key. They should play the 
most important part in the selection proces s and be in charge not just of project 
monitoring but of raising th e awareness of the local population and providing it with 
information.  
– Some modifications of existin g rules may be necessary to ensure better involvement 
of actors from new Member States. They may encounter certain difficulties in 
obtaining financial support for their initia tives, mainly for reasons linked to their 
sometimes limited management capacity and knowledge of procedures.  
The Commission is currently engaged in exploring new approaches to selection 
procedures, with a view to both reducing the administrative burden and facilitating access 
to funding for small NGOs.