EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2021 12 15 COM(2021) 851 final 2021/0422(COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA dėl aplinkos apsaugos baudžiamosios teisės priemonėmis ir kuria pakeičiama Direktyva 2008/99/EB {SEC(2021) 428 final} - {SWD(2021) 465 final} - {SWD(2021) 466 final}



AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai Šiuo metu bendros minimalios Sąjungos teisės taisyklės, pagal kurias kriminalizuojami nusikaltimai aplinkai, nustatytos Direktyvoje 2008/99/EB dėl aplinkos apsaugos pagal baudžiamąją teisę. 2019–2020 m. Komisija įvertino direktyvą ir 2020 m. spalio mėn. paskelbė savo išvadas. Ji nustatė, kad direktyva neturėjo didelio poveikio vietoje: per pastaruosius 10 metų nusikaltimų aplinkai bylų, kurios buvo sėkmingai ištirtos ir kuriose kaltininkai buvo nubausti, vis dar buvo labai nedaug. Be to, paskirtos sankcijos buvo pernelyg švelnios, kad būtų atgrasančios, o tarpvalstybinis bendradarbiavimas nevyko sistemingai. Atliekant vertinimą visose valstybėse narėse visais užkardymo grandinės lygmenimis (policija, prokuratūra ir baudžiamųjų bylų teismai) nustatyta reikšmingų vykdymo užtikrinimo trūkumų. Taip pat valstybėse narėse nustatyta trūkumų, susijusių su ištekliais, specializuotomis žiniomis, informuotumu, prioritetizavimu, bendradarbiavimu ir dalijimusi informacija, be to, nustatyta, kad nėra visuotinių kovos su nusikaltimais aplinkai nacionalinių strategijų, kurios apimtų visus užkardymo grandinės lygmenis ir kuriose būtų laikomasi daugiadalykio požiūrio. Be to, veiksmingumui neretai kliudo koordinavimo stoka tarp administracinių, teisėsaugos ir sankcijas skiriančių institucijų. Taip pat buvo pažymėta, kad nesant patikimų, tikslių ir išsamių statistinių duomenų apie nusikaltimų aplinkai bylas valstybėse narėse ne tik Komisijai sunku atlikti vertinimą, bet ir nacionaliniai politikos formuotojai ir specialistai negali tinkamai stebėti jų priemonių veiksmingumo. Remdamasi vertinimo išvadomis, Komisija nusprendė peržiūrėti direktyvą. 2021 m. Komisijos darbo programoje 2021 m. gruodžio mėn. numatyta pateikti pasiūlymą dėl direktyvos peržiūros. Siūloma pakeisti Direktyvą 2008/99/EB. Prie šio pasiūlymo pridedamas komunikatas, kuriame paaiškinami pasiūlymo politikos tikslai. Nustatytoms problemoms spręsti pasiūlyme numatyti šeši tikslai. 1.Gerinti tyrimų ir baudžiamojo persekiojimo veiksmingumą, atnaujinant direktyvos taikymo sritį. 2.Gerinti tyrimų ir baudžiamojo persekiojimo veiksmingumą, patikslinant arba pašalinant neaiškias sąvokas, vartojamas apibrėžiant nusikaltimus aplinkai. 3.Užtikrinti veiksmingų, atgrasančių ir proporcingų sankcijų už nusikaltimus aplinkai rūšis ir dydžius. 4.Skatinti tarpvalstybinius tyrimus ir baudžiamąjį persekiojimą. 5.Gerinti informacija pagrįstų sprendimų apie nusikaltimus aplinkai priėmimą, gerinant statistinių duomenų rinkimą ir sklaidą. 6.Gerinti nacionalinių užkardymo grandinių veikimo veiksmingumą siekiant skatinti tyrimus, baudžiamąjį persekiojimą ir baudimą. •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis Šio pasiūlymo tikslai suderinami su toliau nurodytomis politikos ir teisės aktų nuostatomis: ·Tarybos pagrindų sprendimu 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos ·Konvencija dėl Europos Sąjungos valstybių narių savitarpio pagalbos baudžiamosiose bylose

·Direktyva 2014/41/ES dėl Europos tyrimo orderio baudžiamosiose bylose ·Tarybos pamatiniu sprendimu 2005/214/TVR dėl abipusio pripažinimo principo taikymo finansinėms baudoms ·Tarybos pamatiniu sprendimu 2009/948/TVR dėl jurisdikcijos įgyvendinimo kolizijų baudžiamuosiuose procesuose prevencijos ir sprendimo ·Tarybos pamatiniu sprendimu 2009/315/TVR dėl valstybių narių keitimosi informacija iš nuosprendžių registro organizavimo ir turinio ·Reglamentu (ES) 2016/794 dėl Europolo ·Tarybos reglamentu (ES) 2017/1939, kuriuo įgyvendinamas tvirtesnis bendradarbiavimas Europos prokuratūros įsteigimo srityje ·Reglamentu (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų tyrimų ·Direktyva (ES) 2017/1371 dėl kovos su Sąjungos finansiniams interesams kenkiančiu sukčiavimu baudžiamosios teisės priemonėmis ·Direktyva (ES) 2019/1937 dėl asmenų, pranešančių apie Sąjungos teisės pažeidimus, apsaugos. •Derėjimas su kitomis ES politikos sritimis Baudžiamoji teisė yra viena dalis išsamios ES strategijos apsaugoti ir pagerinti aplinkos būklę, kuriai Europos Komisija teikia pirmenybę. Žaliojo kurso komunikate ir biologinės įvairovės strategijoje, laikantis holistinio požiūrio, išdėstyta visa eilė viena kitą stiprinančių ir veikiančių aplinkos apsaugos priemonių. Baudžiamosios teisės priemonės yra kraštutinės priemonės, jeigu kitų priemonių nepakanka reikalavimų laikymuisi užtikrinti. Taigi aplinkos rodikliai, pavyzdžiui, dėl oro taršos lygio ar biologinės įvairovės, rodytų visos aplinkos gerinimo strategijos, o ne vien naujo požiūrio į nusikaltimus aplinkai veiksmingumą. Be to, ES saugumo sąjungos strategija ir ES 2021–2025 m. kovos su organizuotu nusikalstamumu strategija apima direktyvos vertinimą ir peržiūrą kaip vieną iš svarbiausių nustatytų kovos su nusikaltimais aplinkai veiksmų. 2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI •Teisinis pagrindas Siūlomos direktyvos teisinis pagrindas – SESV 83 straipsnio 2 dalis. SESV 83 straipsnio 2 dalyje įtvirtinta ES kompetencija nustatyti būtiniausias taisykles dėl nusikalstamų veikų ir sankcijų apibrėžimo ES politikos srityse, kurioms taikomos derinimo priemonės, jei to reikia veiksmingam vykdymo užtikrinimui: „Jei valstybių narių baudžiamųjų įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų suderinimas pasirodo būtinas užtikrinant Sąjungos politikos veiksmingą įgyvendinimą srityje, kurioje taikomos derinimo priemonės, direktyvose galima nustatyti būtiniausias taisykles dėl nusikalstamų veikų ir sankcijų apibrėžimo atitinkamoje srityje. Šios direktyvos priimamos pagal tą pačią įprastą arba specialią teisėkūros procedūrą, kaip ir patvirtinant atitinkamas derinimo priemones, nepažeidžiant 76 straipsnio.“ •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju) Nusikalstamos veikos, susijusios su aplinka, dažnai yra tarpvalstybinio pobūdžio, o kai kurie nusikaltimai aplinkai neretai paveikia kelias valstybes (pavyzdžiui, neteisėta prekyba atliekomis, saugomomis rūšimis ar laukiniais augalais ir gyvūnais, žr. 1 skyrių „Įvadas“) arba turi tarpvalstybinį poveikį (pavyzdžiui, kalbant apie tarpvalstybinę oro, vandens ir žemės taršą). Todėl teisėsaugos ir teisminių institucijų tarpvalstybinis bendradarbiavimas turi esminę reikšmę. Esama direktyva siekta nustatyti suderintą nusikalstamos veikos teisės sistemą siekiant palengvinti tarpvalstybinį bendradarbiavimą. Vis dėlto, kaip išsamiau nurodyta vertinimo ataskaitoje, nepaisant pažangos kuriant visai ES bendrą nusikaltimų aplinkai sąvokų apibrėžčių rinkinį ir labiau atgrasančių sankcijų reikalavimo valstybės narės pačios nesuderino savo supratimo apie nusikaltimus aplinkai remdamosi pagal direktyvą palikta diskrecija. Be to, dėl nepakankamo sankcijų dydžio kai kuriose valstybėse narėse neįmanoma sukurti vienodų sąlygų visoje ES ir taikyti tarpusavio pripažinimo priemones (pavyzdžiui, Europos arešto orderį ir Europos tyrimo orderį). Atotrūkis tarp baudžiamosios justicijos atsako į nusikaltimus aplinkai ir kriminologinės situacijos vietoje toliau didėja. Nepaisant esamos direktyvos, tarpvalstybinių tyrimų ir apkaltinamųjų nuosprendžių ES už nusikaltimus aplinkai reikšmingai nepadaugėjo. Tuo tarpu nusikaltimų aplinkai visame pasaulyje kasmet padaugėja 5–7 %, taip sukeliant ilgalaikę žalą buveinėms, rūšims, žmonių sveikatai, taip pat valdžios ir verslo pajamoms.

•Proporcingumo principas Remiantis ESS 5 straipsnio 4 dalyje nustatytu proporcingumo principu, siūloma Direktyvos 2008/99/EB peržiūra taikytina tik tiek, kiek būtina ir proporcinga siekiant esamus teisės aktus dėl šios srities nusikaltimų pritaikyti atsižvelgiant į naujas grėsmes. Su tyrimo priemonių ir keitimusi informacija susijusios priemonės įtraukiamos tik tiek, kiek reikia siekiant užtikrinti veiksmingą siūlomos baudžiamosios teisės sistemos veikimą. Pasiūlyme nusikalstamų veikų taikymo sritis apibrėžiama taip, kad apimtų visus atitinkamus veiksmus, tačiau neviršijant to, kas būtina ir proporcinga. Į naująją direktyvą įtrauktos naujos nusikaltimų aplinkai kategorijos, tiek, kiek tai būtina pagal pagrindinius aplinkos teisės aktus. Nusikaltimai ir sankcijos susijusios tik su sunkiais aplinkos teisės pažeidimais, taigi, paisoma proporcingumo. •Priemonės pasirinkimas Pagal 83 straipsnio 2 dalį būtiniausios taisyklės, susijusios su nusikalstamų veikų ir sankcijų ES politikos srityse, kurioms taikomos derinimo priemonės, apibrėžimu gali būti nustatytos tik Europos Parlamento ir Tarybos direktyva, priimta pagal įprastą teisėkūros procedūrą.



Poreikis numatyti baudžiamąsias sankcijas išlieka siekiant užtikrinti veiksmingą įgyvendinimą srityse, kurias apima 2008 m. Nusikaltimų aplinkai direktyva. Todėl Komisija siūlo perkelti 2008 m. direktyvos 3 straipsnyje numatytų nusikalstamų veikų sąrašą, kai būtina, jas patikslinant ir iš dalies pakeičiant, įskaitant: sunkius taršos nusikaltimus, neteisėtą atliekų tvarkymą ir atliekų vežimą, įrenginių, kuriuose vykdoma pavojinga veikla ar saugomos arba naudojamos pavojingos medžiagos, eksploatavimą; nusikaltimus, susijusius su radioaktyviųjų medžiagų gamyba, perdirbimu, tvarkymu, naudojimu, laikymu, saugojimu, vežimu, importu, eksportu ar šalinimu; nusikaltimus laukiniams gyvūnams ir augalams, įskaitant neteisėtą laukinių gyvūnų ir augalų rūšių žudymą, sunaikinimą, disponavimą arba paėmimą, neteisėtą prekybą laukiniais augalais ar gyvūnais ir buveinių būklės blogėjimą; neteisėtą ozono sluoksnį ardančių medžiagų gamybą, pateikimą rinkai, importą, eksportą, naudojimą, išmetimą ar išleidimą. Poreikis kovoti su šių kategorijų nusikaltimais baudžiamosiomis sankcijomis buvo patvirtintas Tarybos išvadose dėl ES prioritetų kovos su sunkių formų ir organizuotu nusikalstamumu srityje, skirtų 2022–2025 m. EMPACT, nustatymo. Konkrečiai kalbant apie su atliekomis susijusius nusikaltimus, 2021 m. Europos Sąjungos sunkių formų ir organizuoto nusikalstamumo grėsmių vertinimo ataskaitoje nurodyta, kad „atliekų tvarkymas yra pelninga ir greitai besivystanti pramonės šaka, pritraukianti vis daugiau nusikaltėlių. Dauguma neteisėtos prekybos atliekomis atvejų, apie kuriuos pranešta, buvo susiję su asmenimis, dirbančiais atliekų tvarkymo įmonėse vadybininkais ar kitais darbuotojais, taip pat valdančiais šias įmones, kurie pažeidžia nacionalinės ir tarptautinės teisės aktus ir standartus, kuriais reguliuojamas atliekų surikimas, apdorojimas ir šalinimas, siekiant kuo labiau padidinti pelną. Sėkmingiausiai veikiantys neteisėti prekiautojai atliekomis yra tie, kurie kontroliuoja visą tvarkymo ciklą – nuo šaltinio iki paskirties šalių. Nusikaltėliai, neteisėtai prekiaujantys atliekomis skirtingose šalyse, su atliekomis susijusiems nusikaltimams organizuoti pirmiausia naudoja teisėtas verslo struktūras. Dažnai tiems patiems asmenims arba statytiniams priklauso kelios įmonės. Teisinėms verslo struktūroms vadovaujantys asmenys dažnai keičiasi ir neretai neužilgo nutraukia veiklą, nes verslą perima naujas verslo subjektas. Įmonės, vadovaujančios skirtingiems atliekų ciklo etapams, dažnai įsikūrusios skirtingose jurisdikcijose. Neteisėta prekyba atliekomis glaudžiai susijusi su kitais nusikaltimais, pavyzdžiui, dokumentų klastojimu, ekonominiu sukčiavimu, mokesčių vengimu, korupcija, pinigų plovimu, taip pat vagystėmis ir atliekų, susidariusių iš neteisėtos narkotikų gamybos, išpylimu“. Be to, Komisija nustatė baudžiamųjų sankcijų poreikį siekiant užtikrinti veiksmingą ES aplinkos apsaugos politikos krypčių įgyvendinimą dėl toliau nurodytų kategorijų nusikaltimų, kuriems dabar direktyva netaikoma: ·produktų, kurie dėl privalomų reikalavimų pažeidimo daro didelę žalą aplinkai dėl to, kad produktas naudojamas didesniu mastu, pateikimo rinkai; ·šiurkščių ES cheminių medžiagų teisės aktų pažeidimų, kuriais padaroma didelė žala aplinkai ar žmonių sveikatai; ·neteisėto laivų perdirbimo; ·neteisėto vandens ėmimo; ·teršalų išmetimo iš laivų (šios kategorijos pažeidimus siūloma perkelti iš Direktyvos 2005/35/EB siekiant konsoliduoti teisinį pagrindą); ·neteisėtos prekybos mediena; ·šiurkščių Sąjungai susirūpinimą keliančių invazinių svetimų rūšių įvežimą ir plitimą reglamentuojančių teisės aktų pažeidimų; ·reikalavimų atlikti poveikio aplinkai vertinimą šiurkščių apėjimų; ·neteisėtos fluorintų šiltnamio efektą sukeliančių dujų gamybos, pateikimo rinkai, importo, eksporto, naudojimo, išmetimo ar išleidimo. Šie veiksmai sukelia galimai didelį pavojų žmonių sveikatai ir aplinkai ir gali turėti ypač neigiamą poveikį aplinkai ir visuomenei. Nepaisant faktiškai kylančių galimų žalingų pasekmių, šiuo metu atitinkamos taisyklės nėra įgyvendinamos pakankamai veiksmingai. Iki šiol valstybių narių nustatomų administracinių sankcijų ir pasikliovimo jomis nepakako užtikrinti, kad būtų laikomasi aplinkos apsaugos taisyklių, todėl reikalingos paveikesnės priemonės, kuriomis būtų užkirstas kelias nusikaltimams aplinkai ir kovojama su jais. Pavyzdžiui, kalbant apie ES medienos reglamentą, reikia pažymėti, kad nors visos valstybės narės įtraukė į nacionalinės teisės aktus sankcijas pažeidėjams, šių sankcijų rūšys ir maksimalūs jų dydžiai valstybėse narėse reikšmingai skiriasi: administracinės nuobaudos ir konfiskavimas gali būti skiriama 23 valstybėse narėse, baudos pagal baudžiamąją teisę gali būti skiriamos 16 valstybių narių, laisvės atėmimas – 17 valstybių narių, prekybos sustabdymas – 15 valstybių narių, o 11 valstybių narių – kitokio pobūdžio sankcijos. Baudos už ES medienos reglamento pažeidimus yra nuo 50 EUR iki neriboto dydžio. Dėl tokių skirtingų sankcijų režimų valstybėse narėse, taikomų už ES medienos reglamento pažeidimus, ir kadangi daugeliu atvejų sankcijos laikomos pernelyg švelniomis, kad tikrai atgrasytų nuo neteisėto elgesio, ir dėl nevienodo vykdymo užtikrinimo visoje ES kyla prekybos srautų nukreipimo į kitas šalis pavojus. Be to, dėl sankcijų režimų skirtumų ir vienodo įgyvendinimo stokos valstybėse narėse sunku užtikrinti vienodas sąlygas, nes veiklos vykdytojai, kurie griežtai laikosi reikalavimų, atsiduria nepalankioje padėtyje. Šias problemas galima išspręsti suderinus kriminalizavimą ir vienodinant sankcijų dydžius visoje ES Nusikaltimų aplinkai direktyvoje. Akivaizdu, kad administracinės sankcijos nėra tinkamos, pavyzdžiui, tokiais atvejais, kai vienoje valstybėje narėje buvo nužudyti du miškininkai, tyrę problemas, susijusias su neteisėtu medienos kirtimu. Su mediena susiję pažeidimai paprastai pasižymi tokiu sunkumu, kad valdžios institucijos privalo turėti baudžiamojo poveikio priemones kovai su jais. Dėl su mediena susijusių klausimų Komisija pradėjo pažeidimo procedūrą prieš valstybę narę, susijusią su veiksmingų veiklos vykdytojams taikomų patikrų stoka ir tinkamų sankcijų netaikymu. Per tą laiką minėtoji valstybė narė įvedė baudžiamąsias sankcijas už konkrečias neteisėtas veikas, už kurias anksčiau buvo baudžiama tik administracine tvarka ir administracinių sankcijų nepakako reikalavimų vykdymui užtikrinti.

Nuo 2015 m. atskleidžiami šiurkštūs draudimų naudoti motorinių transporto priemonių išderinimo įtaisus pažeidimai rodo, kad net didelės ilgą laiką veiklą vykdančios įmonės gali būti neatgrasytos nuo pažeidimų, jeigu jos žino, kad bus persekiojamos tik administracine tvarka. Kitas pavyzdys susijęs su neteisėtu vandens ėmimu, kuris prisideda prie didelio vandens išteklių eikvojimo, o šią problemą dar pablogina klimato kaita. 2021 m. specialiojoje ataskaitoje „Tausus vandens naudojimas žemės ūkyje: labiau tikėtina, kad BŽŪP lėšomis skatinamas didesnis, o ne efektyvesnis vandens naudojimas“ Audito Rūmai patvirtina administracinių priemonių neveiksmingumą per didelio vandens ėmimo problemai spręsti ir pabrėžia, kad patikros nėra dažnos, o sankcijos – pernelyg menkos, kad būtų užtikrintas veiksmingas įgyvendinimas ir atitinkamų įsipareigojimų laikymasis. Ataskaitoje nurodomi atskirų valstybių narių sankcijų sistemų trūkumai. Be to, tik nedaug valstybių narių yra numačiusios sankcijas, taikytinas plėtotojams pagal Poveikio aplinkai vertinimo direktyvą. Pavyzdžiui, plėtotojai nėra sistemingai įtraukiami tais atvejais, kai jie neatlieka konkretaus projekto poveikio aplinkai vertinimo, vykdo projektus dar prieš užbaigiant atitinkamas procedūras arba neturėdami tinkamų leidimų. Dėl tokių įpareigojimų pažeidimų gali kilti reikšmingų neigiamų pasekmių aplinkai, o esamo dydžio sankcijos pakankamai neatgraso nuo tokių pažeidimų. Labai svarbu, kad ES taisyklių dėl veiklos, turinčios poveikį aplinkai ir poveikį aplinkai darančių prekių, laikymasis būtų stiprinamas numatant baudžiamąsias sankcijas, rodančias didesnį socialinį nepritarimą, palyginti su administracinėmis sankcijomis. Numačius, kad dėl šiurkščių Sąjungos taisyklių, kuriomis, nepaisant jų teisinio pagrindo, prisidedama prie Sąjungos aplinkos apsaugos politikos, pažeidimų kyla baudžiamoji atsakomybė, būtų nustatomos aiškios tam tikro elgesio, kuris laikomas ypač nepriimtinu, ribos ir siunčiama žinutė visuomenei bei potencialiems pažeidėjams, kad kompetentingos valdžios institucijos labai rimtai vertina tokį elgesį. Tai atrodo labai tinkama, atsižvelgiant į aiškų rėmimąsi prevencijos ir atsargumo principais šioje politikos srityje. Bendros būtiniausios aplinkai kenkiančių nusikalstamų veikų sąvokų apibrėžimo ir sankcijų už juos taisyklės taip pat leistų valstybėms narėms naudoti veiksmingesnius tyrimo metodus ir sudarytų sąlygas veiksmingesniam bendradarbiavimui valstybėse narėse ir tarp valstybių narių. Tai buvo pripažinta labai svarbiu aspektu kovojant su neteisėta prekyba atliekomis ir laukiniais gyvūnais bei augalais (įskaitant neteisėtą prekybą mediena), atsižvelgiant į ryšį su vidaus rinka ir Sąjungos prekybos politika. Turint omenyje galimai pražūtingą nusikaltimų aplinkai poveikį aplinkai ir žmonių sveikatai, svarbu, jog galimi pažeidėjai nemanytų, kad tam tikrose ES dalyse veikia švelnesnė ir mažiau veiksminga reguliavimo sistema. Baudžiamųjų sankcijų nustatymas už sunkiausius nusikaltimus aplinkai turės didesnį atgrasomąjį poveikį galimiems pažeidėjams. Taigi labai svarbu, kad baudžiamąsias sankcijas nustatytų visos valstybės narės, kad būtų užtikrintas veiksmingas Sąjungos aplinkos apsaugos politikos įgyvendinimas. Dėl aplaidaus elgesio įtraukimo į nusikaltimų taikymo sritį svarbu pažymėti, kokiu mastu ES aplinkos taisyklės paremtos prevencinėmis ir atsargumo priemonėmis. Sutartyje (SESV 191 straipsnio 2 dalis) aiškiai numatyta, kad aplinkos politika grindžiama šiais principais. Vykdant veiklą, kuri savo pobūdžiu yra labai pavojinga dėl pavojingų medžiagų ir (arba) procesų naudojimo, yra svarbus aukšto lygio apdairumas. Tokiomis aplinkybėmis aplaidus elgesys gali turėti reikšmingą ir net katastrofišką poveikį, todėl būtina pabrėžti visuomenės poziciją, kad aplaidus elgesys turėtų būti laikomas pakankamai sunkiu, kad būtų kriminalizuotas. Baudžiamąja teise siekiama atgrasomojo poveikio, o aplaidumo įtraukimas turėtų savaime atgrasyti nuo bet kokio polinkio elgtis aplaidžiai, pavyzdžiui, siekiant gauti finansinės naudos per mažai investuojant arba apeinant reikalavimus. Aplinkos srities acquis apima daug teisės aktų, pavyzdžiui, Pramoninių išmetamųjų teršalų direktyvą, Seveso direktyvą, REACH reglamentą ir atliekų teisės aktus, kuriais daugiausia dėmesio skiriama užtikrinimui, kad pavojingai ar didelės rizikos veiklai ir medžiagoms būtų taikomos aukšto lygio techninės apsaugos priemonės. Kalbant apie tam tikrų nusikaltimų dažnumą, organizuotas nusikalstamumas, deja, pripažįstamas kenkiančiu atliekų tvarkymui. Atviro su laukine gyvūnija ir augalija susijusių draudimų nepaisymo problemos taip pat pripažįstamos jau ilgą laiką, kaip tai rodo Berno konvencija, kurioje pagrindinis dėmesys skiriamas darbui, susijusiam su kova su nusikaltimais laukinei gamtai. Todėl tokiomis aplinkybėmis ir dėl atitinkamo elgesio pobūdžio būtina į šią direktyvą įtraukti ir aplaidų elgesį. 3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI •Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas 2019–2020 m. Komisija atliko esamos direktyvos vertinimą (paskelbtas 2020 m. spalio mėn.), kuriame buvo padaryta išvada, kad direktyva neturėjo reikšmingo poveikio vietoje. Atliekant direktyvos ex post vertinimą buvo vadovautasi keturiais pagrindiniais vertinimo kriterijais: a) veiksmingumo (vertinimas, ar pasiekti direktyvos tikslai); b) efektyvumo (vertinimas, ar direktyvos buvimo ir įgyvendinimo nauda pateisina sąnaudas); c) suderinamumo (su kitais atitinkamais ES baudžiamosios ir aplinkos teisės aktais ir politika, taip pat su ES tarptautiniais įsipareigojimais) ir d) aktualumo (pirminių direktyvos tikslų aktualumas, atsižvelgiant į esamus ir būsimus poreikius). Atliekant vertinimą taip pat atsižvelgta į socialinį ir ekonominį poveikį įvairioms suinteresuotųjų šalių grupėms. Atliekant vertinimą buvo nustatytos šešios pagrindinės problemos, dėl kurių direktyva stokoja praktinio veiksmingumo: 1. direktyvos taikymo sritis yra pasenusi ir sudėtingai apibrėžta, o tai kliudo veiksmingiems tyrimams, baudžiamajam persekiojimui ir tarpvalstybiniam bendradarbiavimui; 2. direktyvoje yra kelios neaiškios apibrėžtys, vartojamos aplinkai kenkiančioms nusikalstamoms veikoms apibūdinti, ir tai gali kliudyti veiksmingiems tyrimams, baudžiamajam persekiojimui ir tarpvalstybiniam bendradarbiavimui; 3. pagal esamą direktyvą sankcijų dydžiai nėra pakankamai veiksmingi ir atgrasantys visose valstybėse narėse; 4. nepakankamas vidaus ir tarpvalstybinis bendradarbiavimas ir koordinavimas tarp valstybių narių nusikaltimų aplinkai srityje kliudo veiksmingiems tyrimams ir baudžiamajam persekiojimui; 5. patikimų, tikslių ir išsamių statistinių duomenų apie nusikaltimų aplinkai bylas stoka valstybėse narėse neleidžia nacionaliniams politikos formuotojams ir specialistams stebėti jų priemonių veiksmingumo; 6. neveiksminga užkardymo grandinė: nusikaltimai aplinkai nėra veiksmingai prioritetizuojami, atskleidžiami, tiriami, dėl jų nėra vykdomas veiksmingas baudžiamasis persekiojimas ir už juos nėra veiksmingai baudžiama dėl neefektyvaus užkardymo grandinės veikimo. Visose valstybėse narėse visais užkardymo grandinės lygmenimis (tikrintojai, policija, prokuratūra ir baudžiamųjų bylų teismai) nustatyti vykdymo užtikrinimo trūkumai, įskaitant išteklių stoką, nepakankamą mokymą ir specializuotų žinių stoką, informuotumo ir prioritetizavimo stoką, taip pat silpną bendradarbiavimą ir dalijimąsi informacija. Remdamasi vertinimo išvadomis, Europos Komisija nusprendė peržiūrėti direktyvą ir atliko poveikio vertinimą. Įvairūs poveikio vertinimo etapai (nuo problemų ir juos skatinančių veiksnių apibrėžimo iki potencialių politikos galimybių) buvo grindžiami vertinimo ataskaitos išvadomis.

•Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Komisija surengė rezultatyvias viešąsias ir tikslines konsultacijas su suinteresuotosiomis šalimis, kad pasinaudotų išorės subjektų patirtimi ir suprastų susirūpinimą plačiajai visuomenei keliančius klausimus. Be to, ji siekė užtikrinti, kad persvarstant direktyvą svarstytinos galimybės atskleistų tinkamiausius būdus didinti jos veiksmingumą ir padėti specialistams dirbti vietoje. Buvo konsultuojamasi su kuo platesniu ratu subjektų, kad būtų gauti atitinkami duomenys, įrodymai ir informacija apie aktualius ir tikruosius skirtingų kategorijų suinteresuotųjų šalių poreikius dėl šešių pagrindinių tikslų: ·patikslinti ir atnaujinti Nusikaltimų aplinkai direktyvos taikymo sritį; ·patikslinti teisines sąvokas, vartojamas aplinkai kenkiančioms nusikalstamoms veikoms apibrėžti; ·pasirūpinti, kad būtų atgrasančios ir palyginamos sankcijų rūšys ir dydžiai; ·gerinti tarpvalstybinį bendradarbiavimą; ·gerinti informacijos ir statistinių duomenų rinkimą ir sklaidą; ir ·gerinti užkardymo grandinės veikimą (mokymas, koordinavimas ir bendradarbiavimas, ištekliai, strateginis požiūris). Konsultacijos buvo surengtos anksti ir per jas siekta sužinoti įvairių suinteresuotųjų šalių, pavyzdžiui, visuomenės narių, ekspertų, specialistų (policijos tarnybos, tikrintojai, prokurorai ir teisėjai), specialistų tinklų (IMPEL, ENPE, EUFJE, EnvirCrimeNet), valstybių narių viešosios valdžios institucijų (teisingumo ir aplinkos ministerijos), Europos agentūrų (Europolas ir Eurojustas), nevyriausybinių aplinkosaugos organizacijų (NVO), verslo organizacijų, pavienių įmonių ir mokslininkų nuomonę. Su visais šiais subjektais buvo konsultuojamasi dėl jų lūkesčių ir nerimą keliančių klausimų, susijusių su Nusikaltimų aplinkai direktyvos galimos peržiūros poreikiu ir turiniu. Vykstant konsultacijų procesui, Komisija taikė įvairius metodus ir rengė įvairių formų konsultacijas. Tai buvo: ·konsultacijos dėl įžanginio poveikio vertinimo ir 12 savaičių viešos konsultacijos, kurių metu siekta sužinoti visų suinteresuotųjų šalių nuomonę; ·internetu surengti teminiai praktiniai seminarai ir ekspertų grupių susitikimai, įskaitant Aplinkosaugos reikalavimų laikymosi ir aplinkos valdymo forumo ir jo darbo grupės dėl baudimo už nusikaltimus aplinkai susitikimus. Siekiant pasirengti Komisijos iniciatyva surengtiems susitikimams iš anksto buvo išsiųsti specialūs klausimynai ir konsultacijoms skirti dokumentai; ·įvairios internetinės konferencijos, kuriose dalyvavusi Komisija pristatė savo šios srities darbą, iš kitų dalyvių buvo surinkta grįžtamoji informacija apie šešias pagrindines galimybes, o papildomi dalyviai pakviesti kaip ekspertai ir į viešas konsultacijas; ·Komisijos arba suinteresuotųjų subjektų iniciatyva surengti dvišaliai internetiniai susitikimai su įvairiomis suinteresuotosiomis šalimis; ·Europos agentūrų, specialistų, profesinių tinklų (pvz., IMPEL/ENPE/EUFJE ir EnviCrimeNet bendras pareiškimas, priimtas 2021 m. gegužės mėn. surengtoje konferencijoje, skirtoje kovai su nusikaltimais aplinkai ir NAD peržiūra), pramonės atstovų, valstybių narių viešosios valdžios institucijų, NVO, pilietinės visuomenės ir mokslo institucijų pozicijų ir analitiniai dokumentai. Speciali konsultacijų veikla iš viso truko ilgiau kaip 6 mėnesius – nuo 2021 m. vasario iki liepos mėn. Rengiant konsultacijas buvo siekiama vadovautis ta pačia logine seka kaip ir poveikio vertinime, pradedant nuo problemos apibrėžimo ir leidžiant laipsniškai suformuluoti potencialias galimybes ir jų poveikį: ·dauguma respondentų patvirtino poreikį atnaujinti Nusikaltimų aplinkai direktyvos taikymo sritį ir patikslinti teisines sąvokas; ·daugumoje NVO ir verslo asociacijų atsakymų buvo nurodytos aplinkos sritys ar konkretūs teisės aktai, kurių esama Nusikaltimų aplinkai direktyva neapima, bet kurių įtraukimą reikėtų apsvarstyti; ·dauguma respondentų manė esant tinkama įtraukti nuostatas dėl minimalaus didžiausių galimų sankcijų lygio ir atsakomybę sunkinančių aplinkybių. Kai kuriais atvejais buvo manoma esant naudinga įtraukti nuostatą dėl konfiskavimo, kartu su teisės aktais dėl juridinių asmenų atsakomybės;

·kai kurie subjektai nurodė, kad valstybės narės turėtų geriau rinkti ir perduoti informaciją. Buvo išreikštas susirūpinimas, kad tam reikės sudėtingų IT pritaikymų, o tai yra sudėtingas ir ilgas procesas, dėl kurio teisėsaugos institucijoms, prokuratūrai ir teismams tektų didelė administracinė našta; ·dauguma suinteresuotųjų šalių patvirtino didelį poreikį gerinti praktinį užkardymo grandinės veiksmingumą ir poreikį priimti nuostatas dėl mokymo, išteklių, bendradarbiavimo ir koordinavimo, taip pat strateginio požiūrio į kovą su nusikaltimais aplinkai. Komisija, spręsdama, kurioms galimybėms teikti pirmenybę, atsižvelgė į visus atsakymus. Daugiau informacijos apie konsultacijas galima rasti poveikio vertinimo prieduose (7 ir 8 priedai). •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas Siekdama užtikrinti, kad būtų prieinami jos atliekamam poveikio vertinimui reikalingi įrodymai, Komisija rėmėsi plataus spektro ekspertinėmis žiniomis. Ekspertų nuomones, į kurias atsižvelgta, galima suskirstyti į dvi pagrindines kategorijas: pažangiausiais metodais grindžiami tyrimai vertinama tema ir konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis. Pirma, Komisija 2019–2020 m. įvertino esamą direktyvą ir 2020 m. spalio mėn. paskelbė savo išvadas. Vertinimas padėjo Komisijai suprasti esamų teisės aktų privalumus ir trūkumus. Taip buvo nutiestas kelias direktyvos peržiūrai, nes vertinimas aiškiai parodė, kad esami teisės aktai turi tik nedidelį poveikį vietoje. Atlikusi vertinimą, Komisija užsakė tyrimą poveikio vertinimui patvirtinti; tyrimas buvo atliekamas 2021 m. balandžio–spalio mėn. Jo tikslas buvo įvertinti skirtingų galimybių poveikį, daugiausia jų finansinį ir ekonominį poveikį. Komisija atliko ne tik du tyrimus, bet ir išsamiai peržiūrėjo esamą literatūrą tiriama tema. Tai atspindi daug poveikio vertinime pateiktų nuorodų. Be to, buvo analizuojama daug suinteresuotųjų šalių, pvz., Eurojusto, Europolo, profesinių tinklų, specialistų, valstybių narių, NVO ir įmonių rašytinių pareiškimų. Atliekant antrinius tyrimus taip pat buvo peržiūrėtos Europos Parlamento pozicijos, pavyzdžiui, Teisės reikalų komiteto pranešimas dėl bendrovių atsakomybės už žalą aplinkai (2020/2027(INI). Taip pat buvo atsižvelgta į darbo grupių, pavyzdžiui, 2021 m. birželio 15 d. Europos Tarybos aplinkos ir baudžiamosios teisės darbo grupės 2-ajam susitikimui parengtą šalių tyrimą. Taip pat buvo atidžiai apsvarstytas atitinkamas pagrindinių Europos aplinkos apsaugos teisės aktų vykdymo užtikrinimo tinklų (IMPEL, EnviCrimeNet, ENPE, EUFJE) darbas. Dar atsižvelgta į Tarybos kovos su nusikaltimais aplinkai tarpusavio vertinimų aštuntojo raundo rezultatus. •Poveikio vertinimas Šis pasiūlymas dėl teisės akto pagrįstas poveikio vertinimu. 2021 m. spalio 1 d. Reglamentavimo patikros valdyba (RPV) pateikė teigiamą nuomonę su išlygomis. Poveikio vertinimo I priede paaiškinama, kaip buvo atsižvelgta į RPV pastabas. Vertinimas parodė, kad direktyva nustatyta bendra ES sistema, apimanti pagrindinius nusikaltimus aplinkai, tačiau ji neturėjo didelio praktinio poveikio; Ji neturėjo poveikio apkaltinamųjų nuosprendžių skaičiui ar paskirtų sankcijų dydžiui valstybėse narėse. Atliekant vertinimą buvo nustatytos toliau nurodytos konkrečios pagrindinės problemos: 1.NAD taikymo sritis (apibrėžta dviejuose NAD prieduose ir NAD 3 straipsnyje pateiktu pažeidimų sąrašu) yra pasenusi ir apibrėžta sudėtingai, o tai kliudo veiksmingiems tyrimams, baudžiamajam persekiojimui ir tarpvalstybiniam bendradarbiavimui; 2.sąvoka „nusikaltimas aplinkai“ apibrėžta neaiškiai ir tai kliudo veiksmingiems tyrimams, baudžiamajam persekiojimui ir bendradarbiavimui tarp valstybių narių ir valstybėse narėse; 3.sankcijų dydžiai nėra veiksmingi ir atgrasantys visose valstybėse narėse; 4.tarpvalstybinis bendradarbiavimas pernelyg ribotas; 5.politikos formuotojai ir specialistai nėra pakankamai informuoti apie nusikaltimų aplinkai pobūdį ir mastą ir teisėsaugos priemonių veiksmingumą dėl riboto statistinių duomenų rinkimo, tvarkymo ir dalijimosi jais; 6.kovos su nusikaltimais aplinkai užkardymo grandinė, be kita ko, yra neveiksminga dėl mokymų ir specializacijos stokos, taip pat nepakankamo koordinavimo ir bendradarbiavimo skirtingais aplinkos teisės vykdymo užtikrinimo lygmenimis. Komisija suformulavo kelias su teisėkūra susijusias ir nesusijusias politikos galimybes. Iš anksto apsvarstytos ir atmestos galimybės buvo: panaikinti direktyvą arba spręsti nustatytas problemas tik neprivalomomis priemonėmis, pavyzdžiui ES sąvokų apibrėžčių aiškinimo ir sankcijų dydžio gairėmis.

Remiantis vertinimu, vienintelė tinkama galimybė konkretiems nustatytiems tikslams pasiekti yra direktyvos peržiūra. Tai nereikštų, kad nereikėtų papildomų su teisėkūra nesusijusių priemonių (toliau – pagrindinė galimybė). Svarstant pagrindinę politikos galimybę buvo nustatytos ir išsamiai poveikio vertinime įvertintos toliau nurodytos papildomos galimybės (toliau – galimybės), siekiant atsižvelgti į kiekvieną konkretų tikslą: 1 tikslas. Gerinti tyrimų ir baudžiamojo persekiojimo veiksmingumą, atnaujinant direktyvos taikymo sritį ir nustatant įmanomą įgyvendinti mechanizmą, kad direktyva būtų atnaujinama atsižvelgiant į Europos žaliąjį kursą. ·1a galimybė. Atnaujinti prieduose išvardytų esamų teisės aktų sąrašą, į 3 straipsnį įtraukti naujas atitinkamas nusikaltimų kategorijas ir numatyti komiteto procedūrą priedui atnaujinti. ·1b galimybė. Pateikti bendro pobūdžio nuorodas į aktualius konkretiems sektoriams taikomus teisės aktus ir pašalinti priedus; atnaujinti nusikaltimo aplinkai sąvokos apibrėžtį 3 straipsnyje ir įtraukti naujas reikiamas nusikaltimų kategorijas. ·1c galimybė. Apibrėžti nusikaltimų aplinkai sąvoką direktyvoje, nereikalaujant, kad būtų pažeisti atitinkami sektoriniai ES teisės aktai. Pageidautina galimybė yra 1b, nes atsiranda daugiau teisinio aiškumo dėl to, kokie sektorinių teisės aktų pažeidimai laikomi nusikaltimais aplinkai. Ateityje Europos teisės aktų leidėjas turėtų atnaujinti direktyvą (panašiai, kaip yra dabar), nes paprastesnis (komiteto procedūros) mechanizmas netaikytinas svarbiausioms direktyvos sudedamosioms dalims. Nusikaltimo aplinkai sąvokos apibrėžtis yra esminė sudedamoji direktyvos dalis. 3 straipsnyje nurodyti nusikaltimai būtų apibrėžiami pateikiant nuorodas į išplėstą sąvokos „neteisėtas“ apibrėžtį, be to, būtų pateikiamas atnaujintas nusikaltimų kategorijų sąrašas, grindžiamas sunkiais esamų aplinkos teisės aktų pažeidimais. 2 tikslas. Gerinti tyrimų ir baudžiamojo persekiojimo veiksmingumą, patikslinant arba pašalinant neaiškias sąvokas, vartojamas apibrėžiant nusikaltimus aplinkai. ·2a galimybė. Tiksliau apibrėžti neaiškias direktyvos sąvokas (pvz., sąvoką „didelė žala“). ·2b galimybė. Pašalinti neaiškias sąvokas, pavyzdžiui, sąvoką „didelė žala“, įskaitant rizikingo elgesio kriminalizavimą (pavojaus sukėlimo pripažinimas nusikaltimu). ·2c galimybė. 2a ir 2b galimybių derinys. Pageidautina galimybė yra 2c, nes aiškumo sumetimais teisės aktų leidėjas turėtų pačioje direktyvoje patikslinti (2a galimybė) nurodytas neaiškias sąvokų apibrėžtis ir įtraukti daugiau pažeidimų remdamasis grėsmės sąvoka, nes tai labai svarbu tais atvejais, kai sukeliama didelė žala, kuri gali būti įrodyta bylose dėl nusikaltimų aplinkai Pavojaus sukėlimo nusikaltimai apimtų atvejus, kai teisės aktų leidėjas nusprendžia, kad dėl sektorinių taisyklių pažeidimo aplinkai kiltų netoleruotina grėsmė. 3 tikslas. Užtikrinti veiksmingų, atgrasančių ir proporcingų sankcijų už nusikaltimus aplinkai rūšis ir dydžius. ·3a galimybė. Nustatyti minimalius ir maksimalius sankcijų dydžius. ·3b galimybė. 3a galimybė, pridedant atsakomybę sunkinančias aplinkybes ir papildomas sankcijas. ·3c galimybė. 3b galimybė, pridedant įpareigojimą susieti baudų dydį su juridinio asmens finansine padėtimi ir (arba) neteisėtu pelnu. Pageidautina 3c galimybė, nes visomis priemonėmis sprendžiami skirtingi veiksmingo baudimo aspektai, kurie vienas kitą sustiprina. 4 tikslas. Skatinti tarpvalstybinius tyrimus ir baudžiamąjį persekiojimą. Nuostatų, kuriomis tiesiogiai skatinamas tarpvalstybinis bendradarbiavimas, pavyzdžiui, suderintos veiksmingos tyrimo priemonės, rinkinys, įpareigojimas bendradarbiauti per Europolą, Eurojustą ir OLAF, ir jurisdikcijos taisyklės. 5 tikslas. Gerinti informacija pagrįstų sprendimų dėl nusikaltimų aplinkai priėmimą, gerinant statistinių duomenų surinkimą ir pateikimą. ·5a galimybė. Įpareigoti valstybes nares rinkti statistinius duomenis, susijusius su nusikaltimais aplinkai, ir reguliariai teikti juos Komisijai.

·5b galimybė. 5a galimybė ir įpareigojimas valstybėms narėms rinkti ir teikti statistinius duomenis pagal suderintus bendruosius standartus. Pirmenybė teikiama 5b galimybei. 6 tikslas. Gerinti nacionalinių užkardymo grandinių veikimo veiksmingumą siekiant skatinti atskleidimą, tyrimą, baudžiamąjį persekiojimą ir baudimą. Įpareigojimų, skirtų praktiniam įgyvendinimui skatinti, rinkinys, pavyzdžiui, tikslinių ir reguliarių mokymų rengimas visais užkardymo grandinės lygmenimis, visa apimančios nacionalinės nusikaltimų aplinkai strategijos ir sąmoningumo ugdymo priemonės. Pageidautinas rinkinys Pagal 1 tikslą tikėtina, kad pašalinus priedus ir vietoj to patikslinus nusikaltimų aplinkai sąvokos apibrėžtį 3 straipsnyje, taip pat įtraukus naujas nusikaltimų aplinkai kategorijas į tą patį straipsnį, pagerės nusikaltimų aplinkai tyrimų ir baudžiamojo persekiojimo veiksmingumas, ypač kalbant apie tarpvalstybinį bendradarbiavimą. Vis dėlto ateityje direktyvą taip pat reikės reguliariai atnaujinti taikant teisėkūros procedūrą, jeigu į direktyvos taikymo sritį būtų ketinama įtraukti naujas nusikaltimų aplinkai sritis. Paprastesnio būdo tai padaryti nėra, nes nusikaltimų aplinkai kategorijų apibrėžtys yra esminė direktyvos sudedamoji dalis, ir tam reikalingas Europos teisės aktų leidėjo sprendimas. Pagal 2 tikslą pavojaus sukėlimo nusikaltimai ir nusikaltimai, kurių atveju reikalaujama žalos sukėlimo, yra būtini siekiant veiksmingai reaguoti į nusikaltimus aplinkai. Esama direktyva grindžiama šių dviejų nusikaltimo sąvokos apibrėžčių deriniu. Pagal pasiūlymą reikėtų įtraukti naujas pavojaus sukėlimo nusikaltimų kategorijas ir tiksliau nurodyti, koks elgesys kriminalizuojamas; taip pat reikės įtraukti informaciją, kuri leistų nustatyti, kas gali būti laikoma žala aplinkai. Tiksliau apibrėžus neaiškias sąvokas, pavyzdžiu, sąvokas „didelė žala“ ir „nedidelis arba didelis kiekis“, direktyva taptų aiškesnė. Skiriant daugiau dėmesio pavojaus sukėlimo nusikaltimams ir rizikingam elgesiui bus galima veiksmingiau bausti tais atvejais, kai sunku nustatyti faktinę žalą arba kai žala nekyla. Taigi taikant abi galimybes kartu gali padidėti nusikaltimų aplinkai tyrimų ir baudžiamojo persekiojimo veiksmingumas. Pagal 3 tikslą priemonių dėl sankcijų rinkinys (3c galimybė – minimalios ir maksimalios sankcijos, atsakomybę sunkinančios aplinkybės, papildomos sankcijos, baudų dydžio priklausymas nuo pažeidėjo neteisėto pelno ir finansinės padėties) padidins sankcijų veiksmingumą, proporcingumą, atgrasomąjį pobūdį ir suvienodins jų dydžius visoje ES, taip pat ir praktiškai. Be to, nustačius minimalius ir maksimalius laisvės atėmimo bausmių dydžius teisėsaugos specialistai įgys galimybę taikyti tyrimo priemones, kurios prieinamos tik jei yra padaromi nusikaltimai, už kuriuos baudžiama nustatyto minimalaus ir maksimalaus dydžio sankcijomis. Dėl to tyrimai taps veiksmingesni ir bus supaprastintas tarpvalstybinis bendradarbiavimas. 4 tikslo priemonėmis (tyrimo priemonių derinimas, pareiga bendradarbiauti per ES agentūras, nacionalinių informacijos centrų steigimas) bus tiesiogiai skatinamas tarpvalstybinis bendradarbiavimas, šios priemonės papildys ir sustiprins viena kitą, padidės tyrimų veiksmingumas, nes daug nusikaltimų aplinkai bylų gali būti sėkmingai tiriamos tik tarpvalstybiniu mastu. Pasirinkus pagal 5 tikslą pageidautiną galimybę bus bendrai apibrėžtas būtiniausias duomenų apie nusikaltimų aplinkai procedūras standartas ir renkami visoje ES palyginami statistiniai duomenys. Pagal 6 tikslą siūlomų priemonių rinkinys (mokymas ir (arba) specializacija, bendradarbiavimo ir koordinavimo reikalavimai, sąmoningumo ugdymas, nacionalinės strategijos) turės teigiamą įtaką veiksmingumui vietoje visais užkardymo grandinės lygmenimis (tikrintojai, policija, prokuratūra, baudžiamųjų bylų teisėjai). Kadangi direktyvą būtina tobulinti visose šešiose probleminėse srityse, pagal kiekvieną tikslą pageidautinų galimybių derinys turėtų sudaryti geriausią bendrą rinkinį. Pageidautinos galimybės, taikant jas kartu, gali turėti suminį poveikį, kuris viršytų tai, kas galėtų būti pasiekta taikant pageidautinas galimybes pavieniui. Tarpvalstybinis bendradarbiavimas bus skatinamas ne tik 4 tikslo priemonėmis, bet ir išplečiant direktyvos taikymo sritį, kad toks bendradarbiavimas būtų įmanomas daugiau aplinkos sričių. Pagal 2 tikslą tiksliau apibrėžtus nusikaltimų aplinkai sąvoką sumažės skirtingo suvokimo valstybėse narėse, nes iki šiol skirtingas suvokimas kliudė bendradarbiavimui ar netgi lėmė jo pabaigą. Apibrėžus maksimalius sankcijų dydžius būtų užtikrintos ne tik labiau atgrasančios sankcijos, bet sudarytos galimybės taikyti veiksmingas tarpvalstybines tyrimo priemones, numatytas teisėkūros procedūra priimtuose aktuose, kurie gali būti taikomi tik esant tam tikro dydžio sankcijoms, numatytoms konkrečiai nusikaltimų kategorijai. Pagal 6 tikslą geresnis mokymas ir specializacija pagal panašius standartus valstybėse narėse taip pat tiesiogiai palengvins tarpvalstybinį bendradarbiavimą. Teisėsaugos specialistų gebėjimas geriau numatyti tikimybę laimėti bylą ir tuo remiantis patraukti baudžiamojon atsakomybėn daugiau asmenų sustiprėja tiksliau apibrėžus nusikaltimų aplinkai sąvokas (2 tikslas) ir gerinant mokymus bei specializaciją pagal 6 tikslą. Geresnis tarpvalstybinis bendradarbiavimas (4 tikslas) ir labiau atgrasančios rūšies ir dydžio sankcijos (3 tikslas) yra papildomi veiksniai, kurie galėtų supaprastinti sprendimą investuoti išteklius, reikalingus imtis veiksmų bylose dėl nusikaltimų aplinkai. Nusikaltimų aplinkai tyrimų veiksmingumas ir atgrasomasis pobūdis bus pasiektas ne tik tinkamiau baudžiant pagal 3 tikslo pageidautiną galimybę. Veiksmingesni tyrimai dėl pirmiau apibūdinto 1, 2, 4 ir 6 tikslų pageidautinų galimybių suminio poveikio taip pat prisidės prie baudžiamojo teisingumo sistemos, kuria atgrasoma nuo nusikaltimų aplinkai. Taip pageidautinos galimybės ne tik geriausiai padeda siekti atitinkamų tikslų, bet ir stiprina bendrą direktyvos veiksmingumą, kuris būtų mažesnis siekiant kiekvieno konkretaus tikslo atskirai. Kam direktyva daromas poveikis? Valstybėms narėms ir valdžios institucijoms Tikimasi, kad nuostatomis dėl NAD įgyvendinimo bus didinamas užkardymo grandinės veiksmingumas ir užtikrinamas kovos su nusikaltimais aplinkai pastangų palyginamumas visoje ES. Dėl jų valstybių narių aplinkos, teisėsaugos ir teismų institucijos gali patirti tam tikrų vienkartinių ir nuolatinių išlaidų. Vis dėlto jas reikšmingai nusvers vidutinės trukmės ir ilgalaikė nauda. Nacionalinės valdžios institucijoms reikės parūpinti papildomų žmogiškųjų ir materialinių išteklių (daugiausia policijos ir prokuratūros tarnybose, nes tai institucijos, dažniausiai atsakingos už nusikaltimų aplinkai tyrimą ir baudžiamąjį persekiojimą). Be to, valstybėms narėms nustatytas įpareigojimas rinkti ir pateikti statistinius duomenis pagal naujus, labiau suderintus standartus galėtų lemti papildomą administracinę naštą: esamas sistemas gali tekti pritaikyti atvejų registravimui, be to, prieš perduodant ES, šiuos statistinius duomenis reikės apdoroti nacionaliniu lygmeniu. Visoms valstybėms narėms tektų rengti papildomus mokymus atitinkamiems užkardymo grandinės specialistams, atsižvelgiant į pakeistą direktyvos tekstą ir papildomą personalą. Reikalingi ištekliai priklauso nuo to, kiek valstybės narės jau dabar rengia reguliarius mokymus nusikaltimų aplinkai tema. Galiausiai yra tam tikrų papildomų išlaidų, susijusių su nacionalinių informacijos centrų steigimu ir kovos su nusikaltimais aplinkai nacionalinių strategijų rengimu.

ES įmonės ES įmonės nepatirs tiesioginių išlaidų, susijusių su direktyva; jų reikalavimų laikymosi išlaidas lemia administracinė aplinkos teisė. Veiksmingesnis teisėsaugos darbas nusikaltimų aplinkai srityje apsaugotų teisėtai veikiančias įmones nuo nesąžiningos konkurencijos, kurią kelia neteisėta verslo veikla. Be to, žala konkrečios pramonės šakos reputacijai (pvz., atliekų tvarkymas, cheminių medžiagų gamyba), kuriai neteisėta veikla turi poveikį, būtų sumažinta, o reikalavimų besilaikančios įmonės gautų papildomos naudos. Kadangi nusikaltimai aplinkai ir toliau bus siejami su administracinės teisės pažeidimais, mažai rizikos, kad įmonės galėtų būti nubaustos už aplinkai kenksmingą veiklą, kuri yra leidžiama pagal administracinę teisę, išskyrus direktyvoje nurodytas konkrečias ir aiškiai apibrėžtas situacijas. MVĮ MVĮ gali patirti šiek tiek didesnį spaudimą dėl mažesnių galimybių mokėti baudas ir (arba) pasitelkti teisės specialistus ir vykdyti išsamaus patikrinimo veiklą. Galimybė greta kitų nusikaltimo aplinkybių susieti baudas su įmonės finansine padėtimi, galėtų sumažinti MVĮ pažeidžiamumą tokioms baudoms. ES piliečiai Tikimasi, kad veiksmingesnis aplinkos klausimus reglamentuojančių baudžiamosios teisės aktų vykdymo užtikrinimas turės teigiamą poveikį plačiajai visuomenei. Dėl aplinkos apsaugos bus ne tik pagerinta gyvenimo kokybė, bet ir sumažės nusikalstamų veikų, o tai padės gerinti valdymą, sumažins korupciją ir didelių organizuotų nusikalstamų grupuočių keliamas grėsmes. •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas Atliekant šį poveikio vertinimą nenustatyta jokių galimybių supaprastinti direktyvą ar sumažinti nereikalingas sąnaudas. Direktyva kaip baudžiamosios teisės aktas nesukelia jokių papildomų išlaidų piliečiams, įmonėms ir MVĮ. Tai buvo patvirtinta per konsultacijas su suinteresuotosiomis šalimis. Pasiūlyme bus numatytos kelios papildomos nuostatos, kurių tikslas – patikslinti esamą labai bendro pobūdžio direktyvą, jos taikymo sritį, tiksliau apibrėžti nusikaltimų sąvokas, taip pat užtikrinti bausmių veiksmingumą, proporcingumą ir atgrasomąjį pobūdį. Dėl to valstybių narių valdžios institucijoms taps lengviau praktiškai įgyvendinti direktyvą, taip užtikrinant geresnį jos tikslų pasiekimą. Pasiūlyme taip pat yra naujų nuostatų, pagal kurias valstybių narių reikalaujama imtis konkrečių priemonių, kuriomis bus užtikrintas veiksmingas praktinis direktyvos įgyvendinimas (mokymo priemonės, sąmoningumo ugdymo priemonės, tarpvalstybinio bendradarbiavimo stiprinimo priemonės, būtinų išteklių suteikimo priemonės ir kt.). Nors atrodo, kad tai yra nauji įpareigojimai, dėl kurių valstybės narės patirs išlaidų, nagrinėjamomis nuostatomis iš tikrųjų tik aiškiai nustatoma tai, kas bet kuriuo atveju yra valstybių narių pareiga. Valstybės narės privalo ne tik perkelti direktyvą į nacionalinę teisę, bet ir imtis būtinų praktinių įgyvendinimo priemonių. Vertinimas parodė, kad praktinis įgyvendinimas turi trūkumų visose valstybėse narėse ir visais užkardymo grandinės lygmenimis. Todėl direktyvoje būtina nustatyti prievoles, kad būtų užtikrinta, jog valstybės narės vykdytų reikalavimus. Pasiūlyme reikalaujamos įgyvendinimo priemonės yra tokios, kurias specialistai nurodė kaip tinkamiausias, kad jie galėtų užtikrinti nacionalinių nuostatų, kurioms direktyva perkeliama į nacionalinę teisę, įgyvendinimą. Būtent mokymai buvo nurodyti kaip esminis poreikis, skirtas gerinti teisėsaugos darbą, susijusį su nusikaltimais aplinkai. •Pagrindinės teisės Tikėtina, kad direktyva turės teigiamą poveikį aplinkos apsaugos lygiui, kuris reglamentuojamas Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 37 straipsnyje. Aplinkos gerinimas padės gerinti piliečių fizinę gerovę (sveikatą) – tai apima žmogaus orumas. Vadinasi, ji taip pat turės teigiamą įtaką teisei į gyvybę (Chartijos 2 straipsnis), teisei į kūno neliečiamumą (3 straipsnis), vaikų globai ir gerovei (24 straipsnis), teisei į sveikas darbo sąlygas (31 straipsnis) ir teisei į prevencinę ir kitokią sveikatos priežiūrą (35 straipsnis). Ši direktyva, kaip baudžiamosios teisės aktas, turės būti perkelta į nacionalinę teisę, laikantis pagrindinių teisių ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) principų, kaip pripažįstama ESS. Kalbant konkrečiai, ji turėtų būti perkelta į nacionalinę teisę ir taikoma deramai gerbiant teisę į asmens duomenų apsaugą (Chartijos 8 straipsnis), laisvę užsiimti verslu (16 straipsnis), nekaltumo prezumpciją ir teisę į gynybą (48 straipsnis), teisėtumo ir nusikalstamos veikos bei bausmės proporcingumo principą (49 straipsnis) ir teisę nebūti du kartus teisiamam ar baudžiamam už tą pačią nusikalstamą veiką (50 straipsnis). Įgyvendindamos šią direktyvą, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad būtų paisoma įtariamųjų ar kaltinamųjų baudžiamojoje byloje procesinių teisių. Šioje direktyvoje numatytos prievolės neturi poveikio valstybių narių įsipareigojimams pagal ES teisę dėl procesinių teisių baudžiamojoje byloje. 4.POVEIKIS BIUDŽETUI Esamas pasiūlymas neturi reikšmingo poveikio valstybių narių ir Komisijos biudžetui. Konkreti informacija apie finansinį poveikį Komisijai pateikiama finansinėje teisės akto pasiūlymo pažymoje, pridėtoje prie šio teisės aktų rinkinio. Komisijai tenka dviejų rūšių išlaidos: vienkartinės ir pasikartojančios. Finansinis poveikis Komisijai pirmiausia siejamas su penktuoju peržiūros tikslu: gerinti statistinių duomenų apie nusikaltimus aplinkai rinkimą ir pateikimą. Komisijos išlaidos siekiant šio tikslo 2025 m. yra 155 000 EUR. Visą šią išlaidų sumą sudaro trijų rūšių išlaidos. Pirma, būtiniausių standartų apibrėžimas kainuos 110 000 EUR ir tai yra vienkartinės išlaidos, kurios būtų patirtos 2025 m. Kitos išlaidos susijusios su standartų išlaikymu ir tai yra metinės pasikartojančios 16 000 EUR išlaidos. Paskutinės išlaidos, susijusios su šiuo tikslu, yra kas dvejus metus teikiama Komisijos ataskaita dėl valstybių narių duomenų, ir dėl to taip pat būtų kasmet patiriamos pasikartojančios 25 000 EUR išlaidos. Be šių išlaidų, siejamų su penktuoju persvarstymo tikslu, Komisijai taip pat reikės pasirūpinti kitomis vienkartinėmis išlaidomis, susijusiomis su jos ataskaitų teikimo įsipareigojimais. Pasiūlyme dėl teisės akto nurodyta, kad Komisijai reikės pateikti dvi ataskaitas. Pirmoji ataskaita yra dėl to, kaip valstybės narės perkelia direktyvą į nacionalinę teisę, ir ji kainuos 405 000 EUR (šias išlaidas sudarys subjekto, kuris parengtų tyrimą, samdymo išlaidos, t. y. 350 000 EUR, ir Komisijos personalo, kuris peržiūrėtų tyrimą, išlaidos, t. y. 54 600 EUR). Antroji ataskaita, kurią Komisija turės pateikti, yra tyrimas, kuriame bus analizuojamas direktyvos veiksmingumas, remiantis tam tikrais rodikliais. Šis tyrimas, kuris bus atliktas pasibaigus dabartinei DFP, kainuos 420 000 EUR. Taigi Komisijos išlaidos 2025 m. iš viso sudarys 560 000 EUR, o pasikartojančios metinės išlaidos, susijusios su direktyva, būtų 45 000 EUR. Šis vertinimas neapima direktyvos veiksmingumo ataskaitos išlaidų, kurios būtų patirtos pasibaigus dabartinei DFP. Direktyvos finansinis poveikis valstybėms narėms siejamas su trimis jos peržiūros tikslais: veiksmingo bendradarbiavimo ir koordinavimo gerinimo tarp valstybių narių (4 tikslas), statistinių duomenų apie nusikaltimus aplinkai rinkimo ir teikimo gerinimo (5 tikslas) ir veiksmingo užkardymo grandinės veikimo gerinimo (6 tikslas).

Dėl 4 tikslo pažymėtina, kad visoms valstybės narėms tektų dvejopos išlaidos: dėl tyrimo priemonių ir nacionalinių informacijos centrų steigimo. Dėl tyrimo priemonių reikėtų pabrėžti, kad nebuvo duomenų, kurie leistų preliminariai įvertinti išlaidas. Vis dėlto nacionalinių informacijos centrų įsteigimo išlaidos visoms valstybėms narėms sudarys 475 600–792 700 EUR, atsižvelgiant į tai, kokią galimybę valstybės narės pasirinks. Dėl 5 tikslo reikėtų pažymėti, kad galima nustatyti kelių rūšių išlaidas, kurias patirtų valstybės narės. Dviejų rūšių išlaidos yra vienkartinės: nacionalinės koordinavimo procedūros parengimo išlaidos, kurios būtų 146 200 EUR visoms valstybėms narėms, ir būtiniausių standartų apibrėžimo išlaidos (tai kainuotų 280 000 EUR). Dviejų rūšių išlaidos, siejamos su 5 tikslu, yra ne vienkartinės, o pasikartojančios. Pirma, valstybėms narėms teks išlaikyti standartus, ir visoms valstybėms narėms tai turėtų kainuoti 35 000 EUR. Koordinavimas, duomenų rinkimas ir pateikimas visoms valstybėms narėms kainuos 220 000 EUR. Tai reiškia, kad bendra valstybių narių išlaidų suma, siejama su 5 tikslu, sudarys apie 683 000 EUR. Dėl 6 tikslo pažymėtina, kad valstybėms narėms tektų patirti kelių rūšių išlaidas: mokymų, visuomenės sąmoningumo ugdymo, nacionalinių strategijų parengimo ir įgyvendinimo ir papildomo personalo išlaidas. Kadangi mokymai yra viena iš svarbiausių direktyvos palaikymo priemonių, skaičiuojama, kad visoms valstybėms narėms mokymai kainuos 7 800 000 EUR. Išlaidos, susijusios su nacionalinėmis strategijomis, turėtų būti padalytos į vienkartines ir pasikartojančias išlaidas. Nacionalinių strategijų parengimas ir pirmasis įgyvendinimas visoms valstybėms narėms kainuos 864 000 EUR. Užbaigus šią pirmąją dalį, valstybės narės patirs pasikartojančias išlaidas, kurios, skaičiuojama, bus 325 000 EUR visoms valstybėms narėms. Galiausiai apskaičiuota, kad papildomas personalas, susijęs su direktyva, visoms valstybėms narėms kainuos 4 mln. EUR. Taigi visos išlaidos pagal 6 tikslą visoms valstybėms narėms sudarys apie 13 mln. EUR. Šias išlaidas reikėtų įvertinti atsižvelgiant į tai, kiek žalos patiriama dėl nusikaltimų aplinkai. Pagal UNEP ir Interpolo skaičiavimus, paskelbtus 2016 m. birželio mėn., dėl nusikaltimų aplinkai kasmet patiriama 91–258 mlrd. JAV dolerių žala. 5.KITI ELEMENTAI •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka Pasiūlymu siekiama ištaisyti esamos direktyvos trūkumus, todėl jame nustatomos įvairios įgyvendinimo, stebėsenos, vertinimo ir ataskaitų teikimo priemonės. Pirma, įsigaliojus direktyvai būtiniausius statistinių duomenų apie nusikaltimus aplinkai rinkimo ir pateikimo standartus reikės nustatyti įgyvendinimo aktu. Praėjus ne daugiau kaip metams nuo direktyvos įsigaliojimo valstybės narės turės parengti nacionalinę kovos su nusikaltimais aplinkai strategiją ir direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę veiksmų planą. Taip Komisija galės įvertinti ir tai, kaip valstybės narės perkėlė peržiūrėtą direktyvą į nacionalinę teisę, ir jų įsipareigojimą veiksmingiau kovoti su nusikaltimais aplinkai. Įgyvendinimo planas ir vertinimo bei ataskaitų teikimo tvarka bus taikoma ir po direktyvos įsigaliojimo. Valstybės narės turės 18 mėnesių po direktyvos įsigaliojimo perkelti ją į nacionalinę teisę. Per dvejus metus nuo šio perkėlimo į nacionalinę teisę termino pabaigos Komisija turės parengti ataskaitą dėl to, kaip valstybės narės perkėlė direktyvą. Praėjus penkeriems metams nuo perkėlimo į nacionalinę teisę laikotarpio pabaigos Komisija turi pateikti direktyvos veiksmingumo tyrimą, kad įvertintų jos teikiamą pridėtinę vertę. Be šių stebėsenos procedūrų, valstybės narės kas dvejus metus turi pateikti ataskaitą, kurioje būtų pateikta informacija, susijusi su direktyva, pavyzdžiui, jų nacionalinė strategija arba jų koordinavimo ir bendradarbiavimo priemonės. Remdamasi valstybių narių perduotais duomenimis, Komisija taip pat parengs statistines nusikaltimų aplinkai ataskaitas. •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas 1 straipsnis. Dalykas Šioje nuostatoje nustatomas direktyvos tikslas ir konkrečiai – jos siekis palaikyti aplinkos apsaugą, apibrėžiant nusikalstamas veikas ir sankcijas. 2 straipsnis. Sąvokų apibrėžtys Šioje nuostatoje pateikiamos direktyvoje vartojamų sąvokų apibrėžtys, įskaitant patikslintą neteisėtumo sąvokos apibrėžtį apibrėžiant aplinkai kenkiančias nusikalstamas veikas. 3 straipsnis. Pažeidimai Šioje nuostatoje apibūdinamos nusikalstamos veikos, kurioms taikoma ši direktyva. Kai kurie nusikaltimai perkelti iš esamos direktyvos, kai kurie iš dalies pakeisti ir patikslinti, o kai kurie numatyti nauji. Be to, apibrėžiant nusikaltimus vartojamos sąvokos patikslinamos, nurodant aspektus, į kuriuos reikia atsižvelgti tiriant nusikaltimus, vykdant baudžiamąjį persekiojimą ir teismams priimant sprendimus dėl jų: konkrečiai kalbama apie tokias sąvokas kaip „didelė žala“, „tikėtina“ žala ir „nedidelis kiekis“. 4 straipsnis. Kurstymas, bendrininkavimas ir pasikėsinimas 4 straipsnyje kriminalizuojamas kurstymas, bendrininkavimas ir pasikėsinimas daryti 3 straipsnio 1 dalyje nurodytas nusikalstamas veikas. Be to, kriminalizuojamas pasikėsinimas daryti tam tikras nusikalstamas veikas, išvardytas 4 straipsnyje. 5 straipsnis. Fiziniams asmenims taikomos sankcijos Šiame straipsnyje numatyti būtiniausi standartai, skirti užtikrinti, kad už 3 ir 4 straipsniuose nurodytus nusikaltimus būtų baudžiama veiksmingomis, proporcingomis ir atgrasančiomis baudžiamosiomis sankcijomis. Be to, pasiūlyme reikalaujama, kad valstybės narės nustatytų konkretaus dydžio ir konkrečių rūšių sankcijas už aplinkai kenkiančias nusikalstamas veikas. Siūlomas skirstymas į kategorijas atspindi nusikaltimų sunkumą. Pavyzdžiui, 2 dalyje nurodyta, kad už 3 straipsnyje nurodytus nusikaltimus turėtų būti baudžiama maksimalia bent 10 metų laisvės atėmimo bausme, jeigu dėl jų miršta arba sunkiai sužalojamas ar gali mirti arba būti sunkiai sužalotas žmogus.

5 dalyje siekiama, jog valstybės narės imtųsi priemonių užtikrinti, kad už 3 ir 4 straipsniuose nurodytus nusikaltimus būtų galima skirti papildomas sankcijas, ir priemonių, kad būtų galima tikslingai reaguoti į skirtingų rūšių nusikalstamą elgesį. 6 straipsnis. Juridinių asmenų atsakomybė Šiame straipsnyje nustatyti įpareigojimai, skirti užtikrinti juridinių asmenų atsakomybę už 3 ir 4 straipsniuose nurodytus nusikaltimus, jeigu šie nusikaltimai padaryti jų naudai. Šiame straipsnyje taip pat numatyta, jog valstybės narės turėtų užtikrinti, kad juridiniai asmenys galėtų būti laikomi atsakingi už 3 ir 4 straipsniuose nurodytus nusikaltimus, padarytus juridinio asmens naudai. Be to, juridinio asmens atsakomybė turėtų apimti fiziniams asmenims iškeltas baudžiamąsias bylas. 7 straipsnis. Sankcijos juridiniams asmenims Šiame straipsnyje sankcijos, taikytinos nustatomos juridiniams asmenims, dalyvavusiems darant šiame pasiūlyme nurodytas nusikalstamas veikas. 8 straipsnis. Atsakomybę sunkinančios aplinkybės Atsakomybę sunkinančios aplinkybės. Šiame straipsnyje nustatomos atsakomybę sunkinančios aplinkybės, į kurias reikėtų atsižvelgti taikant sankcijas už 3 ir 4 straipsniuose nurodytus nusikaltimus. 9 straipsnis. Atsakomybę lengvinančios aplinkybės Šiame straipsnyje nurodytos atsakomybę lengvinančios aplinkybės, į kurias atsižvelgtina taikant sankcijas už 3 ir 4 straipsniuose nurodytus nusikaltimus. 10 straipsnis. Įšaldymas ir konfiskavimas Įšaldymas ir konfiskavimas. Šioje nuostatoje užtikrinama, kad valstybės narės suteiktų kompetentingoms valdžios institucijoms galimybę įšaldyti ir konfiskuoti iš šiame pasiūlyme numatytų nusikaltimų gautas pajamas. 11 straipsnis. Nusikalstamų veikų senaties terminai Šiame straipsnyje išdėstomos nuostatos dėl senaties terminų, kad kompetentingos valdžios institucijos galėtų tirti į šį pasiūlymą įtrauktus nusikaltimus, vykdyti baudžiamąjį persekiojimą už juos ir priimti teismo sprendimus per nustatytą laiką. 12 straipsnis. Jurisdikcija Šiame straipsnyje išdėstomos nuostatos dėl jurisdikcijos siekiant užtikrinti, kad valstybės narės nustatytų jurisdikciją į pasiūlymą įtrauktiems nusikaltimams, ir kad jos informuotų Komisiją, jei konkrečiais atvejais nuspręs išplėsti šią jurisdikciją, kai nusikaltimas padaromas ne jų teritorijoje. 13 straipsnis. Asmenų, pranešančių apie nusikaltimus aplinkai ar padedančių atliekant tyrimą, apsauga Ši nuostata susijusi su tokių asmenų kaip informatoriai, aplinkos gynėjai ir kiti asmenys, teikiantys informaciją arba įrodymus tiriant aplinkai kenkiančias nusikalstamas veikas, apsauga. 14 straipsnis. Suinteresuotosios visuomenės teisės dalyvauti byloje Ši nuostata susijusi su procesinėmis teisėmis dalyvauti baudžiamojoje byloje, kurios turėtų būti suteiktos suinteresuotajai visuomenei, kaip nurodyta 2 straipsnyje. 15 straipsnis. Prevencija

Šioje nuostatoje reikalaujama, kad valstybės narės imtųsi prevencinių veiksmų nusikaltimų aplinkai skaičiui mažinti. 16 straipsnis. Ištekliai Šioje nuostatoje siekiama užtikrinti, kad nacionalinės valdžios institucijos, kurios atskleidžia, tiria nusikaltimus aplinkai, vykdo baudžiamąjį persekiojimą už juos ar priima teismo sprendimus, turėtų pakankamai kvalifikuotų darbuotojų ir pakankamai finansinių, techninių ir technologinių išteklių, būtinų tam, kad jos veiksmingai atliktų savo užduotis. 17 straipsnis. Mokymas Šioje nuostatoje siekiama stiprinti mokymo veiklą visais užkardymo grandinės lygmenimis siekiant užtikrinti, kad visi dalyvaujantys subjektai turėtų reikalingus specializuotus įgūdžius ir gebėjimus veiksmingai atlikti savo užduotis. 18 straipsnis. Tyrimo priemonės Šioje nuostatoje nurodyta, kad tiriant 3 ir 4 straipsniuose nurodytus nusikaltimus turi būti prieinamos specialios tyrimo priemonės. 19 straipsnis. Koordinavimas ir bendradarbiavimas tarp kompetentingų valstybių narių institucijų Šioje nuostatoje reikalaujama, kad valstybės narės užtikrintų koordinavimą ir bendradarbiavimą strateginiu ir veiklos lygmeniu tarp visų jų kompetentingų institucijų, dalyvaujančių užkertant kelią nusikaltimams aplinkai ir kovojant su jais. 20 straipsnis. Nacionalinė kovos su nusikaltimais aplinkai strategija Šioje nuostatoje siekiama užtikrinti strateginį požiūrį į kovą su nusikaltimais aplinkai ir įtraukiami aspektai, į kuriuos reikėtų atsižvelgti nacionalinėje strategijoje, kuri turės būti parengta kiekvienoje valstybėje narėje. 21 straipsnis. Duomenų rinkimas ir statistika Šioje nuostatoje reglamentuojamas poreikis nuolat rinkti informaciją apie kovos su nusikaltimais aplinkai pastangas ir teikti statistinius duomenis apie nusikaltimus aplinkai. Joje reikalaujama, kad valstybės narės rinktų, skelbtų ir siųstų atitinkamus statistinius duomenis Komisijai. Joje taip pat nustatoma Komisijos pareiga reguliariai skelbti valstybių narių statistiniais duomenimis pagrįstą ataskaitą. Šioje nuostatoje taip pat siekiama padėti spręsti esamą riboto duomenų apie nusikaltimus aplinkai prieinamumo problemą, nes šie duomenys padėtų vertinant nacionalinių kovos su aplinkai kenkiančiomis nusikalstamomis veikomis sistemų veiksmingumą. 22 straipsnis. Įgyvendinimo įgaliojimai Šia nuostata papildomas 25 straipsnis ir jos tikslas – stiprinti valstybių narių įsipareigojimą siųsti Komisijai statistinius duomenis, reikalaujant, kad Komisija priimtų įgyvendinimo aktą, kuriame būtų apibrėžti būtiniausi bendri statistinių duomenų teikimo standartai. 23 straipsnis. Komiteto procedūra Ši nuostata susijusi su Komisijos poreikiu būti padedamai komiteto priimant įgyvendinimo akto projektą. 24, 25, 26, 27, 28, 29 straipsniai Šiuose straipsniuose išdėstomos kitos nuostatos dėl direktyvos perkėlimo į valstybių narių nacionalinę teisę, valstybių narių informacijos teikimo, Komisijos vertinimo ir ataskaitų teikimo, Direktyvos 2005/35/EB įsigaliojimo ir taikymo ir Direktyvos 2008/99/EB pakeitimo šia direktyva.





2021/0422 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA dėl aplinkos apsaugos baudžiamosios teisės priemonėmis ir kuria pakeičiama Direktyva 2008/99/EB EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 83 straipsnio 2 dalį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (1)pagal Europos Sąjungos sutarties (ESS) 3 straipsnio 3 dalį ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 191 straipsnį Sąjunga yra įsipareigojusi užtikrinti aukštą aplinkos apsaugos lygį ir gerinti aplinkos kokybę; (2)Sąjungai ir toliau kelia nerimą didėjantis aplinkai kenkiančių nusikalstamų veikų skaičius ir jų sukeliamos pasekmės, kurios kenkia Sąjungos aplinkos teisės aktų veiksmingumui. Be to, vis dažniau šie nusikaltimai kerta valstybių narių, kuriose jie padaromi, sienas. Tokie nusikaltimai kelia grėsmę aplinkai, todėl į juos būtina tinkamai ir veiksmingai reaguoti; (3)Esamų sankcijų sistemų pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/99/EB ir konkretiems sektoriams taikomą aplinkos teisę nepakako visose aplinkos politikos srityse, kad būtų laikomasi Sąjungos aplinkos apsaugos teisės. Reikalavimų laikymąsi reikėtų stiprinti numatant baudžiamąsias sankcijas, kurios rodytų kokybiškai skirtingo pobūdžio socialinį nepritarimą, palyginti su administracinėmis sankcijomis; (4)Reikėtų gerinti veiksmingą aplinkai kenkiančių nusikalstamų veikų tyrimą, baudžiamąjį persekiojimą ir teismo sprendimų priėmimą. Direktyvoje 2008/99/EB išdėstytų aplinkai kenkiančių nusikalstamų veikų sąrašą reikėtų persvarstyti ir įtraukti papildomas nusikaltimų kategorijas remiantis sunkiausiais Sąjungos aplinkos teisės pažeidimais. Reikėtų stiprinti nuostatas dėl sankcijų, kad būtų stiprinamas jų atgrasomasis poveikis ir užkardymo grandinė, atsakinga už aplinkai kenkiančių nusikalstamų veikų atskleidimą, tyrimą, baudžiamąjį persekiojimą ir teismo sprendimų priėmimą. (5)Valstybės narės turėtų kriminalizuoti nusikaltimų kategorijas ir tiksliau apibrėžti tam tikrų nusikaltimų kategorijų sąvokas, taip pat suderinti sankcijų rūšis ir dydžius; (6)Valstybės narės savo nacionalinės teisės aktuose turėtų numatyti baudžiamąsias sankcijas už sunkius Sąjungos teisės nuostatų, susijusių su aplinkos apsauga, pažeidimus. Pagal bendrą žuvininkystės politiką Sąjungos teisėje numatytas išsamus kontrolės ir vykdymo užtikrinimo taisyklių rinkinys pagal Reglamentą (EB) Nr. 1224/2009 ir Reglamentą (EB) Nr. 1005/2008, kiek tai susiję su sunkiais pažeidimais, įskaitant tokius, kurie sukelia žalą jūrų aplinkai. Pagal šią sistemą valstybės narės gali pasirinkti, ar taikyti administracinių, ar ir (arba) baudžiamųjų sankcijų sistemas. Pagal Komisijos komunikatą dėl Europos žaliojo kurso ir 2030 m. ES biologinės įvairovės strategiją tam tikras neteisėtas elgesys, kurį apima Reglamentas (EB) Nr. 1224/2009 ir Reglamentas (EB) Nr. 1005/2008, turėtų būti laikomas nusikalstamomis veikomis; (7)Tam, kad pagal direktyvą elgesys būtų laikomas nusikaltimu aplinkai, jis turėtų būti neteisėtas pagal Sąjungos aplinkos apsaugos teisę arba nacionalinius įstatymus, administracines taisykles arba sprendimus, kuriais įgyvendinama ši Sąjungos teisė. Reikėtų apibrėžti elgesį, priskirtiną kiekvienai nusikalstamos veikos kategorijai ir prireikus nustatyti ribą, kuri turi būti pasiekta, kad elgesys būtų kriminalizuotas. Toks elgesys turėtų būti laikomas nusikalstama veika, jeigu ji padaroma tyčia, ir tam tikrais atvejais jeigu yra didelis aplaidumas. Neteisėtas elgesys, dėl kurio miršta ar sunkiai sužalojami žmonės, padaroma didelė žala aplinkai arba kyla didelės žalos aplinkai grėsmė, arba kuris laikomas kitaip labai pavojingu aplinkai, yra nusikalstama veika, jeigu padarytas dėl didelio aplaidumo. Valstybės narės gali ir toliau priimti arba palikti galioti griežtesnes baudžiamosios teisės normas šioje srityje; (8)elgesys turėtų būti laikomas neteisėtu ir tuo atveju, jeigu buvo veikiama pagal kompetentingos valstybės narės valdžios institucijos leidimą, jei toks leidimas buvo gautas sukčiaujant, arba dėl korupcijos ar prievartos. Be to, veiklos vykdytojai turėtų imtis būtinų veiksmų, kad laikytųsi įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų, susijusių su aplinkos apsauga, taikytinų jiems vykdant atitinkamą veiklą, taip pat laikydamiesi įsipareigojimų, nustatytų taikytinuose ES ir nacionalinės teisės aktuose, per esamų leidimų pakeitimo ar atnaujinimo procedūras; (9)aplinkos apsaugą reikėtų suprasti plačiai, kaip nurodyta ESS 3 straipsnio 3 dalyje ir SESV 191 straipsnyje, kurie taikomi visiems gamtos ištekliams – orui, vandeniui, dirvožemiui, laukinei gyvūnijai ir augalijai, įskaitant buveines, taip pat paslaugoms, gaunamas naudojant gamtinius išteklius;

(10)dėl spartėjančios klimato kaitos, biologinės įvairovės nykimo ir aplinkos alinimo ir kartu akivaizdžių pražūtingo šių reiškinių poveikio pavyzdžių žalioji pertvarka pripažinta pagrindiniu šio laikmečio tikslu ir atsakomybės prieš kitas kartas klausimu. Taigi, vystantis Sąjungos teisės aktams, kuriuos apima ši direktyva, ji taip pat turėtų apimti visus atnaujintus ar iš dalies pakeistus Sąjungos teisės aktus, patenkančius į šioje direktyvoje apibrėžtų nusikalstamų veikų taikymo sritį, jeigu nesikeičia pagal Sąjungos teisę numatytų įpareigojimų esmė. Vis dėlto jeigu pagal naujuosius teisės aktus draudžiamas naujas aplinkai žalingas elgesys, ši direktyva turėtų būti iš dalies pakeista siekiant prie naujų nusikalstamų veikų kategorijų taip pat priskirti naujus sunkius Sąjungos aplinkos teisės pažeidimus; (11)reikėtų patikslinti kokybines ir kiekybines ribines vertes, kuriomis remiantis apibrėžiamos aplinkai kenkiančios nusikalstamos veikos, numatant neišsamų sąrašą aplinkybių, į kurias nusikaltimus tiriančios, baudžiamąjį persekiojimą vykdančios ir teismo sprendimus priimančios valdžios institucijos turėtų atsižvelgti vertindamos tokias ribines vertes. Taip turėtų būti skatinama nuosekliai taikyti direktyvą ir veiksmingiau kovoti su nusikaltimais aplinkai, taip pat užtikrinti teisinį tikrumą. Tačiau dėl tokių ribinių verčių ar jų taikymo nusikalstamų veikų tyrimas, baudžiamasis persekiojimas ar teismo sprendimų priėmimas neturėtų pernelyg pasunkėti; (12)baudžiamosiose bylose ir teismo procesuose reikėtų deramai atsižvelgti į organizuotų nusikalstamų grupuočių, kurių veiksmai daro neigiamą poveikį aplinkai, dalyvavimą. Baudžiamosiose bylose reikėtų atsižvelgti į korupciją, pinigų plovimą, elektroninius nusikaltimus ir dokumentų klastojimą, o kalbant apie verslo veiklą, reikėtų atsižvelgti į pažeidėjo ketinimą kuo labiau padidinti pelną arba sutaupyti išlaidų, jeigu jos patiriamos darant nusikaltimą aplinkai. Šių formų nusikaltimai dažnai susiję su sunkių formų nusikaltimais aplinkai, todėl jų nereikėtų nagrinėti pavieniui. Šiuo klausimu labai didelį susirūpinimą kelia tai, kad kai kurie nusikaltimai aplinkai padaromi toleruojant ar aktyviai palaikant kompetentingoms institucijoms arba viešąsias pareigas atliekantiems pareigūnams. Kai kuriais atvejais tai netgi gali būti korupcija. Tokio elgesio pavyzdžiai yra nereagavimas į aplinkos apsaugos įstatymų pažeidimus arba nepranešimas apie juos po patikrinimų, tyčinis patikrų ar kontrolės, pavyzdžiui, ar leidimo turėtojas laikosi leidimo sąlygų, neatlikimas, neteisėtų leidimų suteikimui ar suklastotų ar melagingai palankių ataskaitų parengimui palankūs sprendimai arba balsavimas; (13)turėtų būti baudžiama ir už tyčia padarytos nusikalstamos veikos kurstymą, bendrininkavimą ir pasikėsinimą daryti tokią veiką. Bandymas padaryti nusikalstamą veiką, dėl kurio miršta ar sunkiai sužalojamas žmogus, padaroma didelė žala aplinkai arba gali būti padaryta didelė žala aplinkai, arba kuris kitaip laikomas labai žalingu, taip pat turėtų būti laikomas nusikalstama veika, jei jis padarytas tyčia; (14)sankcijos už nusikaltimus turėtų būti veiksmingos, atgrasančios ir proporcingos. Šiuo tikslu reikėtų nustatyti minimalias maksimalios laisvės atėmimo bausmės ribas fiziniams asmenims. Papildomos sankcijos neretai laikomos veiksmingesnėmis už finansines sankcijas, ypač juridiniams asmenims. Todėl baudžiamosiose bylose turėtų būti galimos papildomos sankcijos ar priemonės. Jos turėtų apimti įpareigojimą atkurti aplinką, galimybių gauti viešąjį finansavimą atėmimą, įskaitant draudimą dalyvauti konkursų procedūrose, gauti dotacijas ir koncesijas, taip pat leidimų atėmimą. Tai neturi poveikio teisėjų ar teismų diskrecijai baudžiamosiose bylose individualiais atvejais skirti atitinkamas sankcijas; (15)jeigu tai numatyta nacionalinėje teisėje, pagal direktyvą juridiniai asmenys taip pat turėtų būti laikomi atsakingais už aplinkai kenkiančias nusikalstamas veikas pagal baudžiamąją teisę. Valstybės narės, kurių nacionalinėje teisėje nenumatyta baudžiamoji atsakomybė juridiniams asmenims, turėtų užtikrinti, kad jų administracinių sankcijų sistemose būtų numatytos tokio pobūdžio ir dydžio sankcijos, kurios būtų veiksmingos, atgrasančios ir proporcingos, kaip nustatyta direktyvoje, kad būtų pasiekti jos tikslai. Siekiant užtikrinti paskirtos sankcijos atgrasomąjį pobūdį reikėtų atsižvelgti į juridinių asmenų finansinę padėtį; (16)tolesnį praktiškai paskirtų sankcijų dydžių derinimą ir veiksmingumą reikėtų skatinti numatant bendras atsakomybę sunkinančias aplinkybes, kurios atspindėtų padaryto nusikaltimo sunkumą. Jeigu dėl nusikaltimo miršta arba sunkiai sužalojamas žmogus, ir jeigu šie požymiai dar nesudaro nusikalstamos veikos, juos galima būtų laikyti atsakomybę sunkinančiomis aplinkybėmis. Be to, jeigu dėl aplinkai kenkiančios nusikalstamos veikos padaroma didelė ir nepataisoma arba ilgalaikė žala visai ekosistemai, tai turėtų būti laikoma atsakomybę sunkinančia aplinkybe dėl nusikaltimo sunkumo, įskaitant atvejus, kuriuos galima prilyginti ekocidui. Kadangi neteisėtas pelnas, kuris gali būti gautas, arba išlaidos, kurių gali būti išvengta dėl nusikaltimo aplinkai, yra svarbi paskata nusikaltėliams, į juos reikėtų atsižvelgti individualiu atveju nustatant atitinkamus sankcijų dydžius; (17)jeigu nusikaltimai yra tęstinio pobūdžio, juos reikėtų kuo greičiau nutraukti. Jeigu pažeidėjai gavo finansinę naudą, tokia nauda turėtų būti konfiskuota; (18)ši direktyva turėtų būti taikoma nedarant poveikio nacionalinėje baudžiamojoje teisėje įtvirtintoms bendrosioms taisyklėms ir principams dėl nuosprendžių priėmimo ir bausmių taikymo bei vykdymo atsižvelgiant į kiekvieno konkretaus atvejo aplinkybes; (19)valstybės narės turėtų nustatyti taisykles dėl senaties terminų, būtinų tam, kad jos galėtų veiksmingai kovoti su aplinkai kenkiančiomis nusikalstamomis veikomis, nedarant poveikio nacionalinėms taisyklėms, kuriomis nenustatomi tyrimo, baudžiamojo persekiojimo ir vykdymo senaties terminai; (20)dėl šioje direktyvoje numatyto įpareigojimo numatyti baudžiamąsias sankcijas valstybės narės neturėtų būti atleistos nuo pareigos numatyti administracines sankcijas ir kitas nacionalinės teisės priemones už Sąjungos aplinkos teisės aktuose nustatytus pažeidimus; (21)valstybės narės turėtų aiškiai apibrėžti administracinės ir baudžiamosios teisės vykdymo užtikrinimo taikymo sritį, kiek tai susiję su nusikaltimais aplinkai pagal jų nacionalinę teisę. Taikydamos nacionalinę teisę, kuria perkeliama ši direktyva, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad nustatant baudžiamąsias ir administracines sankcijas būtų laikomasi Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos principų, įskaitant principą ne bis in idem; (22)be to, valstybių narių teisminės ir administracinės institucijos turėtų turėti galimybę taikyti įvairias baudžiamąsias sankcijas ir kitas priemones, kuriomis būtų tikslingai ir veiksmingai atsižvelgiama į skirtingų rūšių nusikalstamą elgesį; (23)visų pirma atsižvelgiant į nusikalstamas veikas, kurioms taikoma ši direktyva, padariusių asmenų judumą, ir kartu į tarpvalstybinį nusikaltimų pobūdį bei į tarpvalstybinių tyrimų galimybę, valstybės narės turėtų nustatyti jurisdikciją veiksmingai kovai su tokiu elgesiu; (24)aplinkai kenkiančios nusikalstamos veikos yra žalingos gamtai ir visuomenei. Pranešdami apie Sąjungos aplinkos teisės pažeidimus, žmonės teikia paslaugą viešojo intereso labui ir atlieka svarbų vaidmenį atskleidžiant tokius pažeidimus bei užkertant jiems kelią, taip apsaugodami visuomenės gerovę. Asmenys, palaikantys ryšius su organizacija dėl veiklos, susijusios su jų darbu, neretai pirmieji sužino apie grėsmes ar žalą viešajam interesui ir aplinkai. Asmenys, pranešantys apie pažeidimus, vadinami informatoriais. Potencialūs informatoriai dėl keršto baimės dažnai atgrasomi nuo pranešimo apie nerimą jiems keliančias problemas ar įtarimus. Tokiems asmenims turėtų būti taikoma subalansuota ir veiksminga informatorių apsauga, numatyta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje (ES) 2019/1937; (25)kiti asmenys taip pat gali turėti vertingos informacijos apie galimas aplinkai kenkiančias nusikalstamas veikas. Tai gali būti paveiktos arba plačiosios visuomenės nariai, aktyviai dalyvaujantys apsaugant aplinką. Tokiems asmenims, kurie praneša apie nusikaltimus aplinkai, taip pat asmenims, bendradarbiaujantiems užkardant tokius nusikaltimus, turėtų būti teikiama reikalinga parama ir pagalba baudžiamojoje byloje, kad dėl savo bendradarbiavimo jų padėtis netaptų nepalanki ir jie būtų palaikomi bei gautų pagalbą. Šie asmenys taip pat turėtų būti saugomi nuo persekiojimo ar nepagrįsto patraukimo atsakomybėn už pranešimą apie tokius nusikaltimus ar jų bendradarbiavimą baudžiamojoje byloje; (26)kadangi gamta pati negali būti nukentėjusiąja baudžiamojoje byloje, siekiant veiksmingo užkardymo, suinteresuotosios visuomenės nariai, kaip apibrėžta šioje direktyvoje, atsižvelgiant į Orhuso konvencijos 2 straipsnio 5 dalį ir 9 straipsnio 3 dalį, turėtų turėti galimybę veikti aplinkos kaip bendrojo gėrio vardu, pagal valstybių narių teisės aktus ir atitinkamas procedūrines taisykles; (27)nacionalinėms valdžios institucijoms, atskleidžiančioms, tiriančioms nusikaltimus aplinkai, vykdančioms baudžiamąjį persekiojimą už juos ir priimančioms teismo sprendimus stokojant išteklių ir vykdymo užtikrinimo įgaliojimų, iškyla kliūčių veiksmingai užkirsti kelią aplinkai kenkiančioms nusikalstamoms veikoms ir bausti už jas. Išteklių stoka visų pirma gali neleisti valdžios institucijoms apskritai imtis veiksmų arba apriboti jų užkardymo veiksmus, leidžiant pažeidėjams išvengti atsakomybės arba gauti tokias bausmes, kurios neatitinka nusikaltimo sunkumo. Todėl reikėtų nustatyti būtiniausius kriterijus dėl išteklių ir užkardymo įgaliojimų; (28)veiksmingas užkardymo grandinės veikimas priklauso nuo įvairių ekspertinių gebėjimų. Kadangi dėl nusikaltimų aplinkai keliamų problemų sudėtingumo ir techninio tokių nusikaltimų pobūdžio reikia laikytis daugiadalykio požiūrio, būtinos aukšto lygio teisinės žinios, techninė kvalifikacija ir aukšto lygio pasirengimas ir specializacija visose kompetentingose valdžios institucijose. Valstybės narės turėtų užtikrinti mokymus, kurie atitiktų asmenų, atskleidžiančių, tiriančių nusikaltimus aplinkai, vykdančių jų baudžiamąjį persekiojimą ar priimančių teismo sprendimus dėl jų, funkciją. Siekdamos kuo labiau padidinti užkardymo grandinės profesionalumą ir veiksmingumą, valstybės narės taip pat turėtų apsvarstyti galimybę pavesti baudžiamąsias bylas dėl nusikaltimų aplinkai nagrinėti specializuotiems tyrimo skyriams, prokurorams ir baudžiamųjų bylų teisėjams. Bendrosios kompetencijos baudžiamųjų bylų teismai galėtų pasirūpinti specializuotų teisėjų kolegijų sudarymu. Visoms atitinkamoms užkardymo institucijoms turėtų būti prieinami techniniai ekspertai; (29)siekdamos užtikrinti sėkmingą užkardymą, valstybės narės turėtų padaryti prieinamas veiksmingas nusikaltimų aplinkai tyrimo priemones, pavyzdžiui, numatytas jų nacionalinėje teisėje kovai su organizuotu nusikalstamumu ar kitais sunkiais nusikaltimais. Šios priemonės turėtų apimti, be kita ko, telefoninių pokalbių klausymąsi, slaptą sekimą, įskaitant elektroninį sekimą, kontroliuojamus pristatymus, banko sąskaitų stebėjimą ir kitas finansinio tyrimo priemones. Šios priemonės turėtų būti taikomos laikantis proporcingumo principo ir visiškai paisant Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos. Pagal nacionalinę teisę tiriamų nusikaltimų sunkumas ir pobūdis turėtų pateisinti šių tyrimo priemonių naudojimą. Turėtų būti paisoma teisės į asmens duomenų apsaugą;

(30)siekdamos užtikrinti veiksmingą, integruotą ir nuoseklią užkardymo sistemą, kuri apimtų administracinės, civilinės ir baudžiamosios teisės priemones, valstybės narės turėtų organizuoti visų atitinkamų administracinio ir baudžiamojo užkardymo grandinių dalyvių vidaus bendradarbiavimą ir ryšius, taip pat tarp baudžiamąsias ir taisomąsias sankcijas skiriančių subjektų. Pagal taikytinas taisykles valstybės narės taip pat turėtų bendradarbiauti per ES agentūras, visų pirma Eurojustą ir Europolą, taip pat su ES įstaigomis, įskaitant Europos prokuratūrą ir Europos kovos su sukčiavimu tarnybą (OLAF) pagal atitinkamą jų kompetencijos sritį; (31)siekdamos užtikrinti nuoseklų požiūrį į kovą su nusikaltimais aplinkai, valstybės narės turėtų priimti, paskelbti ir periodiškai peržiūrėti nacionalinę kovos su nusikaltimais aplinkai strategiją, kurioje būtų nustatyti tikslai, prioritetai, atitinkamos priemonės ir reikalingi ištekliai; (32)siekiant veiksmingai kovoti su šioje direktyvoje nurodytomis nusikalstamomis veikomis, būtina, kad kompetentingos valstybių narių valdžios institucijos rinktų tikslius, nuoseklius ir palyginamus duomenis apie nusikaltimų aplinkai mastą, tendencijas, kovos su jais pastangas ir šių pastangų rezultatus. Šie duomenys turėtų būti naudojami rengiant statistinius duomenis, kuriais būtų remiamasi planuojant užkardymo veiklą ir strategijas ir teikiant informaciją piliečiams. Valstybės narės turėtų rinkti ir pateikti Komisijai atitinkamus statistinius duomenis apie nusikaltimus aplinkai. Komisija turėtų reguliariai vertinti ir skelbti rezultatus remdamasi valstybių narių perduotais duomenimis; (33)pagal šią direktyvą surinktus statistinius duomenis apie nusikaltimus aplinkai turėtų būti įmanoma palyginti tarp valstybių narių ir jie turėtų būti surinkti pagal bendrus būtiniausius standartus. Siekiant užtikrinti vienodas šios direktyvos įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai apibrėžti standartinę statistinių duomenų perdavimo formą. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011; (34)šioje direktyvoje numatyti įpareigojimai neturi poveikio Sąjungos teisei dėl procesinių teisių baudžiamosiose bylose. Įgyvendindamos šią direktyvą, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad būtų visiškai paisoma įtariamųjų ar kaltinamųjų procesinių teisių baudžiamosiose bylose; (35)alternatyvos – išbraukti vieną alternatyvą pagal IRL pasirinkimą: (36)[nedalyvavimas:] [nedalyvavimas:] pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1 bei 2 straipsnius ir 4a straipsnio 1 dalį ir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui, Airija nedalyvauja priimant šią direktyvą ir ji nėra jai privaloma ar taikoma; ARBA [dalyvavimas:] [dalyvavimas:] pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 3 straipsnį ir 4a straipsnio 1 dalį, [... d. raštu] Airija pranešė apie savo pageidavimą dalyvauti priimant ir taikant šią direktyvą; (37)Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/35/EB buvo papildyta Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/123/EB, įtraukiant nuostatas dėl nusikalstamų veikų ir sankcijų už teršalų išmetimą iš laivų. Tokie nusikaltimai ir sankcijos turėtų patekti į šios direktyvos taikymo sritį. Todėl taikant šią direktyvą dalyvaujančioms valstybėms narėms Direktyva 2009/123/EB turėtų būti atitinkamai pakeista; (38)pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šią direktyvą ir ji nėra jai privaloma ar taikoma; (39)kadangi šios direktyvos tikslų, t. y. užtikrinti bendras aplinkai kenkiančių nusikalstamų veikų sąvokų apibrėžtis ir veiksmingas, atgrasančias ir proporcingas baudžiamąsias sankcijas už sunkias aplinkai kenkiančias nusikalstamas veikas, valstybės narės negali pakankamai pasiekti ir kadangi dėl šios direktyvos masto ir poveikio šių tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi ESS 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti; (40)šia direktyva paisoma pagrindinių teisių ir laikomasi visų pirma Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje pripažįstamų principų, įskaitant asmens duomenų apsaugą, saviraiškos ir informacijos laisvę, laisvę užsiimti verslu, teisę į veiksmingą teisių gynimo priemonę ir teisingą bylos nagrinėjimą, nekaltumo prezumpciją ir teisę į gynybą, teisėtumo ir nusikalstamos veikos ir bausmių proporcingumo principus, taip pat teisę nebūti teisiamam ar baudžiamam dukart už tą patį nusikaltimą. Šia direktyva siekiama užtikrinti, kad tos teisės būtų visapusiškai gerbiamos ir tų principų būtų visapusiškai laikomasi, ir ji turėtų būti atitinkamai įgyvendinama, PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis Dalykas Šioje direktyvoje nustatomos būtiniausios taisyklės dėl nusikalstamų veikų ir sankcijų apibrėžimo siekiant veiksmingiau apsaugoti aplinką. 2 straipsnis Sąvokų apibrėžtys Šioje direktyvoje vartojamų sąvokų apibrėžtys: (1)neteisėtas – tai elgesys, kuriuo pažeidžiama:

a)Sąjungos teisės aktai, kuriais, nepaisant jų teisinio pagrindo, prisidedama prie Sąjungos aplinkos apsaugos politikos tikslų, išdėstytų Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo, siekimo; b)valstybės narės įstatymas, administracinis potvarkis arba valstybės narės kompetentingos institucijos priimtas sprendimas, kuriuo įgyvendinami a punkte nurodyti Sąjungos teisės aktai. Elgesys laikomas neteisėtu, net jei buvo veikiama pagal valstybės narės kompetentingos valdžios institucijos leidimą, jeigu leidimas gautas sukčiaujant, dėl korupcijos arba prievarta; (2) saugomoje teritorijoje esanti buveinė – bet kokia tam tikros rūšies augalo ar gyvūno buveinė, dėl kurios teritorija klasifikuota kaip speciali apsaugos teritorija pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/147/EB 4 straipsnio 1 ar 2 dalį, arba bet kuri natūrali buveinė ar tam tikros rūšies augalo ar gyvūno buveinė, dėl kurios vietovėje įsteigta speciali saugoma teritorija pagal Tarybos direktyvos 92/43/EEB 4 straipsnio 4 dalį; (3)juridinis asmuo – bet kuris teisės subjektas, turintis šį statusą pagal taikomą nacionalinę teisę, išskyrus valstybes arba kitas valdžios funkcijas vykdančias viešąsias institucijas ir viešąsias tarptautines organizacijas; (4)suinteresuota visuomenė – asmenys, kurie yra arba gali būti paveikti šio straipsnio 3 ar 4 dalyse nurodytų nusikaltimų. Pagal šią apibrėžtį turinčiais interesą laikomi tie asmenys, kurie yra pakankamai suinteresuoti gintis nuo teisės pažeidimo, taip pat nevyriausybinės organizacijos, palaikančios aplinkos apsaugą ir atitinkančios visus proporcingus reikalavimus pagal nacionalinę teisę; (5)auka – ši sąvoka turi tokią reikšmę, kaip ji apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2012/29/ES 2 straipsnio 1 dalies a punkte. 3 straipsnis Pažeidimai 1.Valstybės narės užtikrina, kad toliau nurodytas elgesys būtų laikomas nusikalstama veika, jei jis yra neteisėtas ir tyčinis: (a)kokio nors kiekio medžiagų ar jonizuojančiosios spinduliuotės išleidimas, išmetimas arba išpylimas į orą, dirvožemį ar vandenį, sukeliantis ar galintis sukelti asmeniui mirtį ar sunkų sveikatos sutrikimą, arba didelę žalą oro kokybei, dirvožemio kokybei ar vandens kokybei arba gyvūnams ar augalams; (b)išleidimas į rinką produkto, kuris, pažeidžiant draudimą ar kitą reikalavimą, sukelia ar gali sukelti žmogaus mirtį ar sunkų žmogaus sveikatos sutrikimą, arba didelę žalą oro, dirvožemio ar vandens kokybei arba gyvūnams ar augalams dėl produkto naudojimo platesniu mastu; (c)pavienių, mišiniuose arba produktuose esančių medžiagų, įskaitant jų įtraukimą į produktus, gamyba, išleidimas į rinką arba naudojimas, kai: i)ši veikla yra ribojama pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 VIII antraštinę dalį ir XVII priedą; arba ii)ši veikla yra draudžiama pagal Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 VII antraštinę dalį; arba iii)ši veikla neatitinka Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1107/2009; arba iv)ši veikla neatitinka Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 528/2012; arba v)šiai veiklai taikomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1272/2008; arba vi)ši veikla draudžiama pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2019/1021 I priedą, ir ji sukelia arba gali sukelti žmogaus mirtį ar sunkų žmogaus sveikatos sutrikdymą, didelę žalą oro kokybei, dirvožemio kokybei ar vandens kokybei arba gyvūnams ar augalams;

(d)Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/92/ES 1 straipsnio 2 dalies a punkte nurodytų projektų vykdymas neturint sutikimo dėl planuojamos veiklos ar jų poveikio aplinkai vertinimo, jeigu kyla arba gali kilti didelė žala Direktyvos 2011/92/ES 3 straipsnio 1 dalyje apibrėžtiems veiksniams; (e)atliekų surinkimas, vežimas, naudojimas ar šalinimas, taip pat tokios veiklos priežiūra ir šalinimo vietų vėlesnė priežiūra, įskaitant prekiautojo ar tarpininko tokio pobūdžio veiksmus (atliekų tvarkymas), jeigu neteisėtas elgesys: i)susijęs su pavojingomis atliekomis, kaip jos apibrėžiamos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/98/EB 3 straipsnio 2 dalyje, ir jeigu tai yra didelis atliekų kiekis; ii)susijęs su kitomis nei nurodyta i punkte atliekomis ir sukelia ar gali sukelti žmogaus mirtį ar sunkų žmogaus sveikatos sutrikimą, arba didelę žalą oro kokybei, dirvožemio kokybei ar vandens kokybei arba gyvūnams ar augalams; (f)atliekų vežimas, kaip jis suprantamas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1013/2006 dėl atliekų vežimo 2 straipsnio 35 dalį, ir kai ši veikla vykdoma dideliais kiekiais, nepriklausomai nuo to, ar tai yra vienkartinis vežimas, ar keli vežimai, kurie atrodo susiję; (g)laivų perdirbimas, patenkantis į Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1257/2013 taikymo sritį, nesilaikant šio reglamento 6 straipsnio 2 dalies a punkto reikalavimų; (h)teršiančių medžiagų išmetimas iš laivų, nurodytas Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/35/EB dėl taršos iš laivų ir sankcijų už taršos pažeidimus, įskaitant baudžiamąsias, įvedimo 4 straipsnio 1 dalyje, į bet kurias iš šios direktyvos 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų teritorijų, jeigu teršalų išmetimui iš laivų netaikomos šios direktyvos 5 straipsnyje nurodytos išimtys; ši nuostata netaikoma pavieniams atvejams, kai dėl teršalų išmetimo iš laivo nesuprastėja vandens kokybė, nebent dėl to paties pažeidėjo visų pakartotinai padarytų pažeidimų kartu pablogėja vandens kokybė; (i)įrenginio, kuriame vykdoma pavojinga veikla arba kuriame laikomos arba naudojamos pavojingos medžiagos, preparatai ar teršalai, patenkantys į Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2012/18/ES, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2010/75/ES arba Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/30/ES taikymo sritį, sumontavimas, eksploatavimas ar išmontavimas, kuris sukelia ar gali sukelti žmogaus mirtį ar sunkų žmogaus sveikatos sutrikimą, arba didelę žalą oro kokybei, dirvožemio kokybei ar vandens kokybei arba gyvūnams ar augalams; (j)branduolinių medžiagų arba kitų pavojingų radioaktyviųjų medžiagų gamyba, apdirbimas, tvarkymas, naudojimas, laikymas, saugojimas, vežimas, importas, eksportas ar šalinimas, patenkantis į Tarybos direktyvos 2013/59/Euratomas, Tarybos direktyvos 2014/87/Euratomas arba Tarybos direktyvos 2013/51/Euratomas taikymo sritį ir kuris sukelia ar gali sukelti žmogaus mirtį ar sunkų žmogaus sveikatos sutrikimą arba didelę žalą oro kokybei, dirvožemio kokybei ar vandens kokybei arba gyvūnams ar augalams; (k)paviršinio vandens arba požeminio vandens gavyba, dėl kurios sukeliama arba gali būti sukeliama didelė žala paviršinio vandens telkinių ekologinei būklei ar potencialui arba požeminio vandens telkinių kiekybinei būklei; (l)laukinės gyvūnijos ar augalijos rūšies arba rūšių, išvardytų Tarybos direktyvos 92/43/EEB IV ir V prieduose (kai V priede išvardytoms rūšims taikomos tos pačios priemonės kaip ir IV priede nurodytoms rūšims) ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/147/EB 1 straipsnyje nurodytų rūšių nužudymas, sunaikinimas, paėmimas, užvaldymas, pardavimas ar siūlymas parduoti, išskyrus atvejus, kai elgesys susijęs su nedideliu tokių rūšių kiekiu; (m)prekyba laukinės gyvūnijos ar augalijos rūšimis, jų dalimis arba produktais, išvardytais Tarybos reglamento (EB) Nr. 338/97 A ir B prieduose, išskyrus atvejus, kai elgesys susijęs su nedideliu tokių rūšių kiekiu; (n)išleidimas arba pateikimas į Sąjungos rinką neteisėtai nukirstos medienos ar medienos produktų, kurie buvo gaminti iš neteisėtai nukirstos medienos, patenkantis į Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 995/2010 taikymo sritį, išskyrus atvejus, kai elgesys susijęs su nedideliu kiekiu; [jeigu reglamentas dėl tam tikrų prekių ir produktų, susijusių su miškų naikinimu ir alinimu, pateikimo Sąjungos rinkai ir eksporto iš Sąjungos ir kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 995/2010 , bus priimtas prieš priimant šią direktyvą, n punktas turi būti pakeistas nusikalstama veika, patenkančia į šio reglamento 3 straipsnio taikymo sritį.] (o)bet koks elgesys, dėl kurio pablogėja saugomos teritorijos buveinės, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 92/43/EEB 6 straipsnio 2 dalį, būklė, kai ši būklė pablogėja reikšmingai; (p)Sąjungai susirūpinimą keliančių invazinių svetimų rūšių įvežimas ar plitimas, kai: i)tokiu elgesiu pažeidžiami Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1143/2014 7 straipsnio 1 dalyje nurodyti apribojimai; ii)tokiu elgesiu pažeidžiama leidimo, išduoto pagal Reglamento (ES) Nr. 1143/2014 8 straipsnį, arba leidimo, išduoto pagal jo 9 straipsnį, sąlyga ir jis sukelia ar gali sukelti žmogaus mirtį ar sunkų žmogaus sveikatos sutrikimą, arba didelę žalą oro kokybei, dirvožemio kokybei ar vandens kokybei arba gyvūnams ar augalams; (q)ozono sluoksnį ardančių medžiagų, kaip jos suprantamos pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1005/2009 3 straipsnio 4 dalį, arba produktų ir įrangos, kuriuose yra tokių medžiagų ar kurių veikimas priklauso nuo tokių medžiagų, gamyba, pateikimas rinkai, importas, eksportas, naudojimas, išmetimas arba išleidimas; (r)fluorintų šiltnamio efektą sukeliančių dujų, kaip jos apibrėžiamos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 517/2014 2 straipsnio 1 dalyje, arba produktų ir įrangos, kurioje yra šių dujų ar kurių veikimas priklauso nuo šių dujų, gamyba, išleidimas į rinką, importas, eksportas, naudojimas, išmetimas ar išleidimas. 2.Valstybės narės užtikrina, kad šio straipsnio 1 dalies a, b, c, d, e, f, h, i, j, k, m, n punktuose, p punkto ii papunktyje, q ir r punktuose nurodytas elgesys taip pat būtų laikomas nusikalstama veika, jei ji padaroma bent dėl didelio aplaidumo.

3.Valstybės narės užtikrina, jog jų nacionalinės teisės aktuose būtų nurodyta, kad atitinkamais atvejais atliekant tyrimą, vykdant baudžiamąjį persekiojimą ir priimant teismo sprendimą dėl šio straipsnio 1 dalies a–e, i, j, k ir p punktuose nurodytų nusikaltimų, į toliau nurodytas aplinkybes turi būti atsižvelgiama vertinant, ar žala arba tikėtina žala yra didelė: (a)pirminę paveiktos aplinkos būklę; (b)ar žala yra ilgalaikė, vidutinės trukmės ar trumpalaikė; (c)žalos dydį; (d)žalos paplitimą; (e)žalos grįžtamumą. 4.Valstybės narės turi užtikrinti, jog jų nacionalinės teisės aktuose būtų nurodyta, kad tiriant šio straipsnio 1 dalies a–e, i, j, k ir p punktuose nurodytus nusikaltimus, vykdant jų baudžiamąjį persekiojimą ir priimant teismo sprendimus dėl jų vertinant, ar veikla gali sukelti žalą oro, dirvožemio arba vandens kokybei arba gyvūnams ar augalams, turi būti atsižvelgiama į toliau nurodytas aplinkybes: (a)elgesys susijęs su veikla, kuri laikoma rizikinga ar pavojinga, kuriai reikalingas leidimas, kuris nebuvo gautas arba kurio reikalavimų nebuvo laikomasi; (b)kokiu mastu nesilaikyta teisės aktuose ar veiklai išduotame leidime nustatytų verčių, parametrų ar ribų; (c)ar medžiaga priskiriama pavojingoms ar kitokioms aplinkai ar žmogaus sveikatai kenksmingoms medžiagoms. 5.Valstybės narės užtikrina, kad jų nacionalinės teisės aktuose būtų nurodyta, kad tiriant šio straipsnio 1 dalies e, f, l, m ir n punktuose nurodytus nusikaltimus, vykdant jų baudžiamąjį persekiojimą ir priimant teismo sprendimus dėl jų vertinant, ar kiekis yra didelis, ar nedidelis turi būti atsižvelgiama į toliau nurodytas aplinkybes: (a)nusikaltimo objektų skaičių; (b)kokiu mastu viršyta teisės aktuose nustatyta ribinė vertė, reikšmė ar kitas privalomas parametras; (c)atitinkamos gyvūnų ar augalų rūšies apsaugos statusą; (d)žalos aplinkai atlyginimo kainą. 4 straipsnis Kurstymas, bendrininkavimas ir pasikėsinimas 1.Valstybės narės turi imtis būtinų priemonių užtikrinti, kad už kurstymą ir pasikėsinimą padaryti bet kurią iš 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų nusikalstamų veikų, taip pat bendrininkavimą jas darant būtų baudžiama kaip už nusikalstamą veiką. 2.Valstybės narės turi imtis būtinų priemonių užtikrinti, kad už pasikėsinimą padaryti bet kurią iš 3 straipsnio 1 dalies a, b, c, d, e, f, h, i, j, k, m, n punktuose, p punkto ii papunktyje, q ir r punktuose nurodytų nusikalstamų veikų, jei tai daroma tyčia, būtų baudžiama kaip už nusikalstamą veiką. 5 straipsnis

Fiziniams asmenims taikomos sankcijos 1.Valstybės narės imasi reikiamų priemonių, siekdamos užtikrinti, kad už 3 ir 4 straipsniuose nurodytas nusikalstamas veikas būtų baudžiama, taikant veiksmingas, proporcingas ir atgrasančias baudžiamąsias sankcijas. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad už 3 straipsnyje nurodytas nusikalstamas veikas būtų baudžiama laisvės atėmimo bausme, kurios maksimali trukmė ne mažesnė kaip dešimt metų, jei ši veika sukelia ar gali sukelti žmogaus mirtį ar sunkų žmogaus sveikatos sutrikimą. 3.Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad už 3 straipsnio 1 dalies a–j, n, q ir r punktuose nurodytas nusikalstamas veikas būtų baudžiama laisvės atėmimo bausme, kurios maksimali trukmė yra ne trumpesnė nei šešeri metai. 4.Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad už 3 straipsnio 1 dalies k, l, m, o ir p punktuose nurodytas nusikalstamas veikas būtų baudžiama laisvės atėmimo bausme, kurios maksimali trukmė yra ne trumpesnė nei ketveri metai. Valstybės narės taip pat imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad fiziniams asmenims, padariusiems 3 ir 4 straipsniuose nurodytas nusikalstamas veikas, galėtų būti taikomos papildomos sankcijos arba priemonės, kurios turi apimti: (a)įpareigojimą per nustatytą laiką atkurti aplinką; (b)baudas; (c)laikiną arba nuolatinį draudimą gauti viešąjį finansavimą, įskaitant draudimą dalyvauti konkursuose ir gauti dotacijas bei koncesijas; (d)draudimą vadovauti įstaigoms, kurias pasitelkus buvo padarytas nusikaltimas; (e)leidimų verstis veikla, kurią vykdant buvo padaryta nusikalstama veika, atėmimą; (f)laikinus draudimus kandidatuoti į renkamas arba viešąsias pareigas; (g)teismo sprendimo, susijusio su apkaltinamuoju nuosprendžiu ar bet kokiomis paskirtomis sankcijomis arba priemonėmis, paskelbimą nacionaliniu arba Sąjungos mastu. 6 straipsnis Juridinių asmenų atsakomybė 1.Valstybės narės užtikrina, kad juridiniai asmenys gali būti traukiami atsakomybėn už 3 ir 4 straipsniuose nurodytus nusikaltimus, jeigu juos jų naudai padarė vadovaujamas pareigas juridiniame asmenyje užimantis asmuo, veikęs individualiai arba kaip juridinio asmens organo narys, remdamasis: (a)įgaliojimais atstovauti juridiniam asmeniui; (b)įgaliojimais priimti sprendimus juridinio asmens vardu; (c)įgaliojimais vykdyti juridinio asmens vidaus kontrolę. 2.Be to, valstybės narės užtikrina, kad juridiniai asmenys galėtų būti pripažinti atsakingais tais atvejais, kai juridiniam asmeniui pavaldus asmuo įgijo galimybę padaryti 3 ir 4 straipsniuose nurodytus nusikaltimus juridinio asmens naudai dėl šio straipsnio 1 dalyje nurodyto asmens nepakankamos priežiūros ar kontrolės.

3.Juridinių asmenų atsakomybė pagal šio straipsnio 1 ir 2 dalis turi apimti baudžiamąsias bylas fiziniams asmenims, kurie padarė, kurstė arba padėjo padaryti 3 ir 4 straipsniuose nurodytus nusikaltimus. 7 straipsnis Sankcijos juridiniams asmenims 1.Kiekviena valstybė narė imasi priemonių, reikalingų užtikrinti, kad pagal 6 straipsnio 1 dalį pripažintas atsakingu juridinis asmuo būtų baudžiamas veiksmingomis, proporcingomis ir atgrasančiomis sankcijomis ar priemonėmis. 2.Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad juridiniam asmeniui, pagal 6 straipsnio 1 dalį pripažintam atsakingu už 3 ir 4 straipsniuose nurodytus nusikaltimus, skiriamos sankcijos apimtų: (a)pagal baudžiamąją teisę arba kitu pagrindu skiriamas baudas; (b)į