Šioje ataskaitoje pristatomi Vidaus rinkos informacinės sistemos (IMI) naudojimo administraciniam bendradarbiavimui paremti pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/31/EB (Elektroninės prekybos direktyva) 3 straipsnį, bandomojo projekto rezultatai. Ataskaita pateikiama remiantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 1024/2012 (IMI reglamentas) 4 straipsnio 2 dalimi. Pagal tą straipsnį Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai privalo pateikti bandomojo projekto rezultatų, įskaitant duomenų apsaugos klausimus ir veiksmingas vertimo raštu funkcijas, įvertinimą. Taigi šios ataskaitos tikslas – įvertinti IMI naudojimo siekiant techniškai įgyvendinti keitimąsi informacija tarp nacionalinių valdžios institucijų ir Komisijos bandomojo projekto rezultatus. Ataskaita siekiama atlikti tokį vertinimą taikant Elektroninės prekybos direktyvos 3 straipsnyje numatytą administracinio bendradarbiavimo mechanizmą. Ataskaitoje nėra vertinamas bendras tame straipsnyje nustatyto administracinio bendradarbiavimo mechanizmo veikimas, dėl jo buvo atliktas atskiras vertinimas rengiant Elektroninės prekybos direktyvos vertinimo ataskaitą. Be to, ši ataskaita nėra susijusi su konkrečiu tarpininkams taikomu administracinio bendradarbiavimo mechanizmu, siūlomu Skaitmeninių paslaugų akte, kuris jį priėmus turėtų būti konkrečiai taikomas užtikrinant šių suderintų taisyklių dėl tarpininkavimo paslaugų teikimo vidaus rinkoje vykdymą.

IMI galima naudotis visomis oficialiosiomis ES kalbomis: standartinis turinys, klausimai, atsakymai, pranešimai ir formų laukai yra išversti iš anksto. Be to, laisvos formos teksto laukuose (kuriuose naudotojai gali tiesiogiai įrašyti tekstą, o ne pasirinkti jį iš siūlomų variantų) teikiamą informaciją galima išversti automatiškai. Sistema yra lanksti ir gali būti pritaikyta prie bet kokios nacionalinės administracinės struktūros: centralizuotos, visiškai decentralizuotos ar tarpinės. Keitimasis informacija per IMI yra visiškai saugus ir atitinka visas duomenų apsaugos taisykles. Be to, visi naudotojai gali naudotis esamu nacionalinių IMI koordinatorių tinklu, kuriame galima mokytis ir gauti paramą. Naudodamosi sistema valstybės narės ir EEE šalys nepatiria jokių IT sąnaudų. Visi bandomieji projektai IMI, įskaitant elektroninės prekybos bandomąjį projektą, turi būti vertinami.

3.Bandomojo projekto taikymo sritis. IMI palaikomos teisinės nuostatos

Apskritai, remdamasi IMI reglamento 4 straipsnio 1 dalimi, Komisija gali vykdyti bandomuosius projektus siekdama įvertinti IMI veiksmingumą įgyvendinant ES aktų nuostatas dėl administracinio bendradarbiavimo, kurios nėra įtrauktos į to reglamento priedą.

Elektroninės prekybos direktyva yra teisinė sistema, reglamentuojanti informacinės visuomenės paslaugų teikimą vidaus rinkoje. Direktyvos tikslas – pašalinti kliūtis tarpvalstybiniam tokių paslaugų teikimui ES ir užtikrinti teisinį tikrumą įmonėms ir piliečiams. Direktyvoje nustatytos suderintos taisyklės tokiais klausimais, kaip i) skaidrumo ir informacijos teikimo reikalavimai, keliami informacinės visuomenės paslaugų teikėjams, ii) komerciniai pranešimai, iii) elektroninės sutartys ir iv) tarpininkavimo paslaugų teikėjų atsakomybės apribojimas. Ja taip pat pagerinamas valstybių narių administracinis bendradarbiavimas, supaprastinamas savireguliavimas.

Kalbant apie administracinį bendradarbiavimą, Elektroninės prekybos direktyvos 3 straipsniu nustatomas nacionalinių kompetentingų institucijų bendradarbiavimo mechanizmas, kuriuo atsižvelgiama į laisvės tarpvalstybiniu lygmeniu teikti informacinės visuomenės paslaugas apribojimus. Šis bendradarbiavimo mechanizmas naudojamas kartu su kitomis priemonėmis, taikomomis nacionaliniams reikalavimams ir priemonėms, susijusioms su informacinės visuomenės paslaugomis (neretai dalyvaujant įvairiems subjektams valstybėse narėse), kaip antai TRIS (Techninio reglamentavimo informacinė sistema) arba BVAS (Bendradarbiavimo vartotojų apsaugos srityje) tinklu, kurie abu buvo priimti ir (arba) sukurti priėmus Elektroninės prekybos direktyvą.

Bandomajam projektui taikomos Elektroninės prekybos direktyvos 3 straipsnio 4, 5 ir 6 dalys. Šiomis nuostatomis reglamentuojama procedūra, kurią taikydama valstybė narė tam tikrai informacinės visuomenės paslaugai, kuri nėra įsteigta jos teritorijoje, gali nustatyti ribojamąsias priemones. Tokių ribojamųjų priemonių priėmimui taikomi materialiniai ir procedūriniai reikalavimai. Materialiniai reikalavimai yra nustatyti Elektroninės prekybos direktyvos 3 straipsnio 4 dalies a punkte. Kalbant apie Elektroninės prekybos direktyvos 3 straipsnio 4 dalies b punkte nustatytas procedūrines sąlygas, prieš imdamasi atitinkamų priemonių ir nepažeisdama teismo procesų, įskaitant preliminarius procesus ir baudžiamojo tyrimo veiksmus, valstybė narė privalo prašyti įsisteigimo valstybės narės imtis priemonių prieš tam tikrą informacinės visuomenės paslaugą. Jeigu įgyvendintos priemonės nėra pakankamos arba jeigu įsisteigimo valstybė narė priemonių nesiima, valstybė narė, kuri ketina priimti ribojamąsias priemones, apie savo ketinimą imtis tokių priemonių privalo pranešti ir Komisijai, ir įsisteigimo valstybei narei. 3 straipsnio 5 dalyje nustatytos skubos procedūros taikymo sąlygos. Elektroninės prekybos direktyvos 3 straipsnyje numatyti prašymai imtis priemonių ir pranešimai šiuo metu įgyvendinami IMI: sistema administracinį bendradarbiavimą palaiko techninėmis prašymų ir pranešimų modulių priemonėmis. Į pranešimų modulį taip pat įtraukiamas pranešimas apie priemones skubos tvarka.

Dėl bandomojo projekto Elektroninės prekybos direktyvos srityje buvo susitarta prieš priimant IMI reglamentą. Dėl to bandomasis projektas buvo pradėtas ne priimtu įgyvendinimo aktu, kaip paprastai reikalaujama pagal IMI reglamento 4 straipsnio 1 dalį. Vietoj to, išimties tvarka bandomasis projektas yra tiesiogiai nurodytas reglamento 29 straipsnio 1 dalyje, pagal kurią Komisija gali pradėti bandomąjį projektą siekdama įvertinti, ar IMI sistema yra veiksminga, ekonomiškai efektyvi ir naudotojams patogi priemonė Elektroninės prekybos direktyvos 3 straipsnio 4, 5 ir 6 dalims įgyvendinti.

Ši ataskaita parengta remiantis i) iš IMI gauta statistine informacija, ii) už elektroninės prekybos sritį atsakingos ekspertų grupės narių grįžtamąja informacija ir iii) atsakymais į du klausimynus dėl sistemos naudojimo, kuriuos Komisija pateikė valstybėms narėms 2017 ir 2019 m.

4.Bandomojo projekto rengimas ir pradėjimas

Bandomasis projektas dėl IMI naudojimo administracinio bendradarbiavimo tikslais elektroninės prekybos srityje buvo pradėtas 2013 m. lapkričio mėn. pabaigoje.

Komisija parengė struktūrines IMI formas, kad sistemoje būtų keičiamasi informacija (t. y. laukelius, į kuriuos informaciją įrašo prašymų ir pranešimų siuntėjai ir gavėjai). Buvo sukurtos dvi informacijos mainų formos: prašymo įsisteigimo valstybei narei imtis priemonių forma ir kita forma, kuria paskirties valstybė narė praneša apie priemones (įskaitant skubos atvejus).

Dėl Komisijos pasiūlytų formų buvo konsultuojamasi su valstybėmis narėmis. Remiantis gauta grįžtamąja informacija formos buvo galutinai sukurtos, išverstos į visas oficialiąsias kalbas ir įdiegtos atitinkamuose IMI moduliuose.

Prieš pradėdama bandomąjį projektą, 2013 m. spalio 14 d. Komisija surengė valstybėse narėse elektroninės prekybos modulyje dalyvaujantiems ekspertams skirtą mokymo sesiją. Nuo to laiko Komisijos IMI pagalbos tarnyba teikia naudotojams techninę paramą ir pagalbą. Komisija taip pat reguliariai teikė valstybėms narėms informaciją apie bandomojo projekto būklę.

5.Kompetentingos institucijos

Elektroninės prekybos srityje šiuo metu yra 80 IMI užregistruotų kompetentingų institucijų, galinčių naudotis prašymų moduliu, įskaitant nacionalinius IMI koordinatorius keliose šalyse. Apskritai valstybės narės užregistruoja po 1–4 šios srities kompetentingas institucijas. Tačiau kai kurios šalys užregistruoja jų daugiau. Pavyzdžiui, Kroatija yra užregistravusi prašymams 5 kompetentingas institucijas, o Kipras – 11.

Pranešimų modulyje valstybės narės yra užregistravusios 68 kompetentingas institucijas, įskaitant 17 nacionalinių IMI koordinatorių. Dauguma šalių yra užregistravusios po 1–4 kompetentingas institucijas, bet Vokietija yra užregistravusi 7 institucijas, o Kipras – 11.

Kelios kompetentingos institucijos yra užregistruotos abiejuose moduliuose (prašymų ir pranešimų). Tai reiškia, kad šioje politikos srityje užregistruota iš viso 85 skirtingos kompetentingos institucijos, įskaitant 27 nacionalinius IMI koordinatorius.

6.IMI naudojimas įgyvendinant bandomąjį projektą

Iš sistemos statistinių duomenų matyti, kad IMI naudojimas įgyvendinant bandomąjį projektą buvo gana ribotas, tai reiškia, kad užregistruota nedaug informacijos mainų.

2013–2019 m. bendras valstybių narių mainų skaičius buvo 255, įskaitant 149 prašymus ir 106 pranešimus. Šios ataskaitos priede pateikiama išsami statistinė informacija apie mainų skaičių iki 2019 m. pabaigos.