Įvadas

Energija yra nepakeičiama mūsų kasdienybės dalis. Ji mums būtina šildymo, vėsinimo, apšvietimo ir judėjimo reikmėms tenkinti. Be energijos negalėtų tinkamai veikti mūsų namai, biurai, darbo vietos ir visas ūkis. Dėl to, kad energija yra tokia svarbi, jos prieinamumas yra politiškai opus klausimas. Tai yra viena priežasčių, paskatinusių Komisiją pateikti savo Energetikos sąjungos strategiją. Ne mažiau opus yra ir energijos kainos klausimas. Mažos kainos gali būti naudingos – dėl jų didėja mūsų perkamoji galia ir kyla gyvenimo lygis, be to, mažėja mūsų įmonių išlaidos, o dėl to jos tampa konkurencingesnės. Kita vertus, kadangi energija tiekiama per rinkas, energijos tiekėjams reikia, kad kainos padengtų jų išlaidas ir leistų finansuoti investicijas tam, kad energiją galima būtų tiekti ir ateityje. Aukštos kainos rodo, kad reikia mažiau vartoti daug anglies dioksido išskiriančios energijos arba skatinti efektyvų energijos vartojimą ir naudoti naujoviškus ekologiškai suprojektuotus produktus bei švarias technologijas.

Energijos kainų ir išlaidų istorijoje būta svarbių pokyčių ir sukrėtimų. Dėl naftos tiekėjų apribojimų XX a. aštuntajame ir devintajame dešimtmečiuose kainos šoktelėjo, o ekonomika patyrė sukrėtimų. Vėliau, atsiradus naujiems energijos ištekliams, taip pat ėmus vartoti daugiau alternatyvių energijos šaltinių, išaugo pasiūla, o dėl energijos vartojimo efektyvumo priemonių ir vangaus augimo sumažėjo paklausa bei didmeninės kainos. ES suprato, kad kuo konkurencingesnė ir likvidesnė energijos rinka, tuo daugiau ir įvairesnių turime energijos išteklių ir tiekėjų, tuo mažiau esame veikiami tokio kintamumo.

2014 m. Europos Komisija parengė pirmą energijos kainų ir išlaidų ataskaitą. Joje atskleistos aukštos pasaulinės energijos kainos ir didelis kainų skirtumas ES valstybėse narėse. Paaiškėjo ir tai, kad Europa už energiją moka daug daugiau nei jos tarptautiniai prekybos partneriai, visų pirma Jungtinės Amerikos Valstijos. Mažmeninės prekybos kainos kilo daugiau už didmenines, išaugus kainos tinklo komponentui, mokesčiams ir rinkliavoms. Dėl trūkumų, susijusių su duomenimis, rekomenduota duomenis apie energijos kainas kaupti išsamiau, skaidriau ir nuosekliau. Kaip skelbta ataskaitos strateginėse išvadose, pateikti duomenys ir įrodymai atskleidė dalinę energijos vidaus rinkos plėtrą ir būtinybę imtis papildomų priemonių Europos energijos vartojimo efektyvumui bei tiekimo saugumui gerinti ir mažaanglių energijos šaltinių įvairovei didinti. Energetikos sąjungos pagrindų strategijoje ir veiksmų plane numatyta nuo 2016 m. kas dvejus metus imtis tolesnių veiksmų įgyvendinant Energetikos sąjungos strategiją.

Šioje antroje ataskaitoje pateikta įvairiais aspektais atnaujinta analizė. Pirma, su valstybių narių statistikos institucijomis renkant išsamius ad hoc duomenis gerokai patobulinti energijos kainų duomenys, todėl dabar galima daryti dar išsamesnes ir aiškesnes išvadas. Duomenys nuolat atnaujinami, todėl atspindi naujausią energijos kainų padėtį elektros, dujų ir naftos produktų sektoriuose. Be to, pagerinus suvestinių ir atvejų tyrimų duomenų analizę, turime galimybę nuodugniau nagrinėti energijos kainų tendencijas ir poveikį namų ūkiams (ypač gaunantiems mažas pajamas) bei pramonei (ypač daug energijos suvartojantiems pramonės sektoriams). Energijos išlaidų apžvalga, be kita ko, padeda suprasti, kaip galime reaguoti į energijos kainas, dažnai efektyviau vartodami energiją. Ataskaita grindžiama įrodymais, pateiktais pridedamame Komisijos tarnybų darbiniame dokumente ir Komisijos vardu parengtuose tyrimuose.





1.ES energijos importo išlaidos

Atsižvelgiant į didelį importuojamos energijos kiekį, energijos kainų ir mūsų suvartojamos energijos poveikį akivaizdžiai iliustruoja ES iškastinio kuro importo išlaidos. Jos rodo, kiek ES ekonomiką veikia pasaulinės energijos kainų tendencijos, ir primena, kad importo išlaidoms sumažinti galime vartoti mažiau iškastinio kuro – tai pasiekiama didinant energijos vartojimo efektyvumą ir vartojant daugiau ekonomiškai efektyvios vietos alternatyvios energijos.

Energijos importo išlaidos šoktelėjo nuo 238 mlrd. EUR 2005 m. iki 403 mlrd. EUR 2013 m. Dėl energetikos produktų kainų ir vartojimo sumažėjimo 2015 m. importo išlaidos smuktelėjo iki 261 mlrd. EUR, t. y. apytikriai 35 % mažiau nei 2013 m. Kainų nuosmukis buvo pagrindinė sumažėjimo priežastis, nes, nepaisant to, kad visų trijų iškastinio kuro rūšių suvartojama mažiau, šių kuro rūšių ES taip pat pagamino mažiau, tad grynojo importo kiekis (ir ES priklausomybė nuo importuojamo iškastinio kuro) padidėjo.

1 pav. Apskaičiuotos ES iškastinio kuro importo išlaidos

Šaltinis: Komisijos skaičiavimai

Visų iškastinio kuro rūšių (ypač naftos) kainos sumažėjo. Tam turėjo įtakos išaugusi pasiūla (JAV skalūnų nafta ir dujos, Kanados bitumingasis smėlis, stabili OPEC (Naftą eksportuojančių šalių organizacijos) gamyba, išaugusi pasaulinė dujų (įskaitant suskystintas gamtines dujas) ir anglies gamyba) ir sumažėjusi paklausa (lėtesnis pasaulinis augimas, ypač ryškus Kinijoje, ir struktūriniai paklausos pokyčiai, pavyzdžiui, didėjantis energijos vartojimo efektyvumas ir alternatyvios kuro rūšys būsto ir transporto sektoriuose, kuriuos lėmė vartojimo efektyvumo politikos priemonės, taikomos pastatams ir automobiliams).

Sumažėjus importuojamo iškastinio kuro kainai degalinėse, išaugo namų ūkių disponuojamosios pajamos. Panašų poveikį pajuto ir įvairūs kiti sektoriai, pavyzdžiui, transporto ir daug energijos suvartojantys pramonės sektoriai. Kadangi ekonomika ir toliau augo vangiai, tai davė vienkartinį postūmį ES ekonomikai, dėl kurio, kaip manoma, 2015 m. BVP gali didėti 0,8 %, o 2016 m. – 0,5 %.

2.Elektros kainos Europoje

2.1. Didmeninės kainos

Plečiantis vidaus rinkai, pastaraisiais metais Europos didmeninėse elektros rinkose įvyko svarbių pokyčių. Beveik visose valstybėse narėse įkurtos didmeninės prekybos elektra biržos, skirtos kitos paros, išankstinei ir dienos prekybai vykdyti. Lanksčios ir likvidžios rinkos gali sudaryti sąlygas veiksmingiau derinti pasiūlą bei paklausą ir taip sumažinti gamybos sąnaudas, taigi, ir kainas. Be to, tokios biržos turėtų sureguliuoti dvišalių nebiržinių sutarčių kainas seniausiose rinkose.

Šios atskiros nacionalinės didmeninės rinkos laipsniškai susiejamos su kaimyninėmis rinkomis, ir, pasitelkiant daugiau perdavimo tinklo jungčių, sukuriamos likvidesnės bei efektyvesnės rinkos.