Pasiūlymas TARYBOS DIREKTYVA kuria iš dalies keičiamos direktyvos 2006/112/EB ir 2008/118/EB, kiek tai susiję su Prancūzijos atokiausiais regionais ir visų pirma Majotu /* COM/2013/0577 final - 2013/0280 (CNS) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS Sprendimu 2012/419/ES, kuriuo iš dalies keičiamas Majoto statusas Europos Sąjungos atžvilgiu, Europos Vadovų Taryba nutarė, kad 2014 m. sausio 1 d. Majotas netenka užjūrio šalies ir teritorijos (UŠT) pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 355 straipsnio 2 dalį statuso ir įgyja atokiausio regiono pagal SESV 349 straipsnį statusą. Šiuo tikslu Majotas Europos Vadovų Tarybos sprendimu įtrauktas į SESV 349 straipsnyje išvardytų atokiausių regionų sąrašą ir į paralelinį SESV 355 straipsnio 1 dalies sąrašą. Taigi, nuo šio statuso pakeitimo datos Majotui bus taikomi Sąjungos teisės aktai, kuriais reglamentuojami pridėtinės vertės mokestis (Direktyva 2006/112/EB[1]) ir akcizas (Direktyva 2008/118/EB[2]). Iš esmės šiuo pasiūlymu siekiama nustatyti, kad Majotas nepatenka į direktyvų 2006/112/EB ir 2008/118/EB taikymo sritį, ir taip sutapatinti jo padėtį, susijusią su šių direktyvų taikymu, su kitų Prancūzijos atokiausių regionų padėtimi. Be to, reikia patikslinti nuostatą, kad visi šie regionai, įskaitant Majotą, nepatenka į minėtų direktyvų taikymo sritį, įtraukiant nuorodą į SESV 349 straipsnį ir 355 straipsnio 1 dalį. 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI 305 || Iš esmės šiame pasiūlyme teikiamas pakeitimas susijęs tik su Majoto regionu. Kadangi jo padėtis yra analogiška kitų Prancūzijos atokiausių regionų padėčiai, pasiūlymu siekiama užtikrinti, kad nuo 2014 m. sausio 1 d., kai jis taps atokiausiu regionu, abiejų minėtų direktyvų atžvilgiu jam būtų taikomos tokios pat sąlygos. Pasiūlymas nedaro poveikio kitų Prancūzijos atokiausių regionų padėčiai. Siekiant patikslinti, kad visų šių regionų, įskaitant Majotą, padėtis abiejų minėtų direktyvų atžvilgiu nepriklauso nuo galimų jų statuso pakeitimų pagal nacionalinę teisę, siūloma pakeisti jų pavadinimą ir įtraukti nuorodą į SESV 349 straipsnį ir 355 straipsnio 1 dalį. Taigi nėra pagrindo atlikti poveikio vertinimo, todėl Komisija jo neatliko. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI Siūlomų veiksmų santrauka Siūloma nustatyti, kad direktyvos 2006/112/EB ir 2008/118/EB netaikomos SESV 349 straipsnyje ir 355 straipsnio 1 dalyje išvardytiems Prancūzijos atokiausiems regionams. Teisinis pagrindas SESV 113 straipsnis. Subsidiarumo principas SESV 113 straipsniu Tarybai pavesta priimti nuostatas dėl apyvartos mokesčius ir akcizą reglamentuojančių teisės aktų suderinimo. Nustatyti teritoriją, kurioje taikomi suderinti teisės aktai, gali priklausyti tik Sąjungos kompetencijai. Taigi pasiūlymas atitinka subsidiarumo principą. Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl toliau nurodomų priežasčių. Pasiūlymo tikslas – nustatyti, kad Majoto statusas yra toks, kokį jau daugelį metų turi Gvadelupa, Prancūzijos Gviana, Martinika ir Reunjonas. Pasiūlymu patikslinamas Prancūzijai priklausančios Sen Marteno salos dalies statusas, tačiau jis nekeičiamas. Pasirinkta priemonė Siūloma priemonė – Tarybos direktyva pagal SESV 113 straipsnį. Kitos priemonės nebūtų tinkamos dėl toliau nurodomų priežasčių. Reikia keisti abi direktyvas, todėl tikslinga pasirinkti tą pačią teisinę formą. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Pasiūlymas neturi jokio poveikio Europos Sąjungos biudžetui. 5. NEPRIVALOMI ASPEKTAI 1 ir 2 straipsniais vienodai iš dalies keičiami du direktyvų 2006/112/EB ir 2008/118/EB straipsniai, susiję su teritoriniu abiejų direktyvų taikymu: žodžiai „Prancūzijos užjūrio departamentai“ pakeičiami žodžiais „Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 349 straipsnyje ir 355 straipsnio 1 dalyje išvardyti Prancūzijos atokiausi regionai“. Nauja formuluote patikslinama, kad šių teritorijų padėtis abiejų direktyvų atžvilgiu nepriklauso nuo galimų jų statuso pakeitimų pagal nacionalinę teisę. Sen Bartelemi padėtis neturi būti nagrinėjama, nes pagal 2010 m. spalio 29 d. Europos Vadovų Tarybos sprendimą 2010/718/ES nuo 2012 m. sausio 1 d. ši teritorija nebėra atokiausias regionas. Kadangi direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę priemonės nėra sudėtingos, Komisijai nereikalingi aiškinamieji dokumentai, kad galėtų atlikti jų perkėlimo priežiūrą. Įvairios perkėlimo į nacionalinę teisę priemonės, apie kurias bus pranešta, turėtų būti pakankamai aiškios. 2013/0280 (CNS) Pasiūlymas TARYBOS DIREKTYVA kuria iš dalies keičiamos direktyvos 2006/112/EB ir 2008/118/EB, kiek tai susiję su Prancūzijos atokiausiais regionais ir visų pirma Majotu EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 113 straipsnį, atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[3], atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[4], laikydamasi specialios teisėkūros procedūros, kadangi: (1) Sprendimu 2012/419/ES, kuriuo iš dalies keičiamas Majoto statusas Europos Sąjungos atžvilgiu[5], Europos Vadovų Taryba nutarė, kad 2014 m. sausio 1 d. Majotas netenka užjūrio šalies ir teritorijos (UŠT) pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 355 straipsnio 2 dalį statuso ir įgyja atokiausio regiono pagal SESV 349 straipsnį statusą. Šiuo tikslu Majotas Europos Vadovų Tarybos sprendimu įtrauktas į SESV 349 straipsnyje ir 355 straipsnio 1 dalyje išvardytų atokiausių regionų sąrašą. Taigi, nuo šio statuso pakeitimo datos Majotui bus taikomi Bendrijos mokesčių teisės aktai; (2) Majoto padėtis, susijusi su pridėtinės vertės mokesčiu (PVM) ir akcizu, yra analogiška dabartinių Prancūzijos atokiausių regionų (Gvadelupos, Prancūzijos Gvianos, Martinikos, Reunjono ir Sen Marteno), kurie nepatenka į 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos[6] ir 2008 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyvos 2008/118/EB dėl bendros akcizų tvarkos, panaikinančios Direktyvą 92/12/EEB[7], taikymo sritį, padėčiai. Nors galiojančiomis abiejų direktyvų nuostatomis „Prancūzijos užjūrio departamentai“ neįtraukti į jų taikymo sritį ir nors šis Majoto statusas nustatytas Prancūzijos teisėje, reikia adaptuoti abi direktyvas, nes jų priėmimo metu Majotas nepriklausė Sąjungos teritorijai. Todėl reikėtų iš dalies keisti Direktyvos 2006/112/EB 6 straipsnį ir Direktyvos 2008/118/EB 5 straipsnį ir į šias nuostatas įtraukti Majotą; (3) siekiant patikslinti, kad Majotas ir kiti Prancūzijos atokiausi regionai nepatenka į atitinkamas direktyvų 2006/112/EB ir 2008/118/EB taikymo sritis, nepriklausomai nuo galimų jų statuso pakeitimų pagal nacionalinę teisę, reikia pateikti nuorodą į SESV 349 straipsnį ir 355 straipsnio 1 dalį visų šių regionų atveju; (4) Todėl direktyvas 2006/112/EB ir 2008/118/EB reikėtų atitinkamai iš dalies keisti, PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis Direktyvos 2006/112/EEB 6 straipsnio 1 dalies c punktas pakeičiamas taip: „Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 349 straipsnyje ir 355 straipsnio 1 dalyje išvardytuose Prancūzijos atokiausiuose regionuose;“. 2 straipsnis Direktyvos 2008/118/EB 5 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) 2 dalies b punktas pakeičiamas taip: „b) Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 349 straipsnyje ir 355 straipsnio 1 dalyje išvardytiems Prancūzijos atokiausiems regionams;“. b) 5 dalis pakeičiama taip: „Pateikdama deklaraciją Prancūzija gali pranešti, kad, laikantis priemonių, skirtų atsižvelgti į didelį šių teritorijų atokumą, ši direktyva ir 1 straipsnyje nurodytos direktyvos taikomos 2 dalies b punkte nurodytoms teritorijoms nuo pirmos antro mėnesio dienos po tokios deklaracijos pateikimo visų arba kai kurių 1 straipsnyje nurodytų akcizais apmokestinamų prekių atžvilgiu.“ 3 straipsnis 1. Valstybės narės ne vėliau kaip 2013 m. gruodžio 31 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą. Tas nuostatas jos taiko nuo 2014 m. sausio 1 d. Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės. 2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus. 4 straipsnis Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. 5 straipsnis Ši direktyva skirta valstybėms narėms. Priimta Briuselyje Tarybos vardu Pirmininkas [1] 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006 12 11, p. 1). [2] 2008 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyva 2008/118/EB dėl bendros akcizų tvarkos, panaikinanti Direktyvą 92/12/EEB (OL L 9, 2009 1 14, p. 12). [3] OL C, , p. . [4] OL C, , p. . [5] OL L 204, 2012 7 31, p. 131. [6] OL L 347, 2006 12 11, p. 1. [7] OL L 9, 2009 1 14, p. 12.