LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 54/62

Europos regionų komiteto nuomonė. Seisminio pastatų ir infrastruktūros gerinimo ES politika

(2018/C 054/11)

Pranešėjas: Vito Santarsiero (IT / PES), Bazilikatos regiono tarybos narys

POLITINĖS REKOMENDACIJOS

EUROPOS REGIONŲ KOMITETAS

1. pažymi, kad neseniai atliktuose tyrimuose dėl seisminio pavojingumo Europoje (pvz., pateiktuose pagal Septintąją bendrąją programą finansuojamame projekte SHARE (1)) patvirtinama, kad aukščiausias seisminės rizikos lygis yra Italijoje, Graikijoje ir Rumunijoje, tačiau nedidelis pavojaus lygis taip pat yra Prancūzijoje, Vokietijoje, Belgijoje, Ispanijoje ir Portugalijoje;

2. pažymi, kad Europos Sąjungos (ES) valstybėse narėse yra daug pastatų ir infrastruktūros objektų, kuriems dėl jų konstrukcijų būklės, kintančių aplinkos sąlygų ir statybų sektorių reglamentuojančių taisyklių būtini dideli priežiūros darbai; Eurostato ir Europos pastatų eksploatacinių savybių instituto (angl. Buildings Performance Institute Europe, BPIE) (2) duomenys pastatų paveldo srityje rodo, kad 27 ES valstybėse narėse (taip pat Šveicarijoje ir Norvegijoje) iš viso esamo apie 25 mlrd. m2 pastatų naudingo ploto maždaug 40 proc. yra pastatyta iki 1960 m.;

3. pažymi, kad kai kurios ES šalys, ypač Viduržemio jūros regiono, neseniai nukentėjo nuo labai stiprių žemės drebėjimų, lėmusių sunkias socialines ir ekonomines pasekmes. Ypač skaudžios pasekmės Italijoje: per pastaruosius penkiasdešimt metų čia įvyko keletas žemės drebėjimų, kurie iš viso nusinešė daugiau kaip 5 000 žmonių gyvybių ir kurių ekonominiai nuostoliai siekia apie 150 mlrd. EUR;

4. pabrėžia, kad pasaulio mastu atlikta ankstesnių seisminių reiškinių analizė rodo, kad aukų skaičius ir nuostoliai yra labiau susiję su pastatų pažeidžiamumu ir bendruomenių pasirengimo stoka nei su žemės drebėjimo stiprumu;

5. pabrėžia, kad analizuojant įvykusio žemės drebėjimo padarinius vietos sistemoms, gyvenamųjų pastatų, infrastruktūros ir ekonomikos bei gamybos struktūrai pastebimas labai akivaizdus teritorinio augimo procesų sulėtėjimas ir dažnai tikras sąstingis;

6. pabrėžia, kad užtikrinti pastatų ir infrastruktūros saugumą reiškia užtikrinti ir pozityvią sąveiką su Europos Sąjungos regionų ir sanglaudos politika ir miesto ir kaimo augimo tikslais;

7. mano, kad pastatų ir infrastruktūros seisminio perkvalifikavimo Europos politika turėtų būti grindžiama daugiapakopio valdymo principu, kad būtų galima koordinuoti susijusias Europos, nacionalinio ir regionų lygmens kompetencijas laikantis subsidiarumo ir proporcingumo principų ir pagal analogiją su metodu, taikomu pagal ES miestų darbotvarkę; atsižvelgdamas į tai primena, kad ES įgaliojimai daugiausiai susiję su techninių standartų nustatymu, o už statybos teisę ir miestų planavimą visų pirma yra atsakingas nacionalinis, regionų ar vietos lygmuo;

8. pažymi, kad svarbiausias ES uždavinys – parengti bendrą žemės drebėjimo prevencijos priemonę, kad būtų galima užtikrinti piliečių saugumą, išsaugoti istorinį paveldą, sumažinti su asmenims ir materialiam turtui padaryta žala susijusias išlaidas, toliau sudaryti sąlygas teritorijų vystymuisi ir investicijoms į ekonomikos augimą;

9. pabrėžia, kad politinė ir institucinė atsakomybė apsaugoti savo piliečius visų pirma tenka vietos ir regionų valdžios institucijoms, nes šios institucijos yra pirmasis valdymo lygmuo, kuris turi užtikrinti gyventojų gelbėjimo ir pagalbos jiems teikimo operacijas esant ekstremaliai situacijai, atlieka svarbų vaidmenį planuojant ekstremaliąsias situacijas ir plėtojant struktūrinės (intervencijos) ir nestruktūrinės (informacija) prevencijos veiksmus;

10. be to, pabrėžia, kad vietos ir regionų valdžios institucijos, būdamos arčiausiai piliečių, gali padėti geriau suprasti su rizikos prevencija susijusias teises ir (arba) pareigas ir kartu skatinti aktyvų elgesį mažinant žemės drebėjimo pasekmes;

SEISMINĖS RIZIKOS MAŽINIMO VEIKSMAI

11. mano, kad atsižvelgiant į tai, kad yra daug rekonstruotinų infrastruktūros objektų ir privačių bei viešųjų pastatų, reikia, remiantis vienodais Europos lygmens kriterijais (Eurokodais ir kt.), nustatyti pastatų ir infrastruktūros seisminio pažeidžiamumo klasifikaciją;

12. ragina Europos Komisiją paskatinti dialogą su draudimo sektoriaus atstovais visos Europos lygmeniu, siekiant rasti finansinę paskatą sumažinant įmokas seisminio gerinimo darbų metu, ir mano, kad būtų naudinga didinti ekonominį tvarumą ir galimą naudą, kurių tikimasi iš sustiprintos draudimo sistemos, numatant rizikos paskirstymo priemones;

13. mano, kad siekiant parengti poveikio švelninimo veiksmus didinant bendruomenių informuotumą būtų tikslinga aiškiai nustatyti ir nurodyti ne tik galimų žemės drebėjimų padarinius, bet ir visų pirma naudą, kurios galima pasiekti įgyvendinant seisminio gerinimo priemones ir taip sumažinti socialinį (visų pirma gyvybių praradimo požiūriu) ir ekonominį poveikį;

14. atkreipia dėmesį į tai, kad kol kas nėra aiškių metodų ir rezultatų, susijusių su galimais dideliais prevencinių seisminio gerinimo veiksmų įgyvendinimo privalumais, kuriuos būtų galima perduoti netechniniams suinteresuotiesiems subjektams (administratoriams, piliečiams ir pan.), todėl svarbu išsamiau apsvarstyti šį klausimą finansuojant jam skirtų mokslinių tyrimų veiklą;

15. mano, kad, siekiant optimizuoti ir tinkamai nukreipti technines ir ekonomines pastangas mažinti esamų pastatų seisminę riziką, labai svarbu numatant tolesnius veiksmus ir esmines viešojo ir privataus sektoriaus iniciatyvas remtis žiniomis apie esamų struktūrų pažeidžiamumą ir su tuo susiujusiomis analizėmis ir šiuo tikslu skatinti duomenų rinkimo kampanijas, kad būtų galima atlikti statistinius įvertinimus, nustatyti bendrus prioritetus ir metodus, neatsiliekant nuo reguliavimo pokyčių šiame sektoriuje ir atsižvelgiant į skatinamąsias ar finansavimo priemones;

16. pažymi, kad kai kurių šalių, pavyzdžiui, Italijos, patirtis rodo, kad vyresnio amžiaus arba antrinio gyvenamojo būsto savininkai nėra labai suinteresuoti investuoti į tokius darbus, todėl būtų naudinga numatyti šių kategorijų informuotumo didinimo priemones, taip pat paskatas, skirtas ne tik pagrindiniam būstui; pripažįsta, kad reikia keisti priemones, skirtas įvertinti ir atnaujinti esamus pastatus, be kita ko, remiantis tyrimais ir bandymais, pagal kuriuos atskiro pastato pažeidžiamumas gali būti įvertintas atsižvelgiant į tai, kad jis yra pastatų grupės ar miesto teritorijos dalis, kad būtų galima nurodyti visas galimas pagrindines problemas realiomis pastato eksploatavimo sąlygomis;

17. atkreipia dėmesį į tai, kad kai kuriose Europos šalyse jau vyksta plataus masto viešųjų ir privačių pastatų renovavimo darbai siekiant padidinti jų energijos vartojimo efektyvumą. Jie finansuojami ES lėšomis, tačiau dažniausiai nėra susiję su struktūros ir seismine sauga;

18. todėl pabrėžia, kad būtini veiksmingi seisminio gerinimo darbai, kurie turi būti vykdomi integruotai ir tvariai ir kurie kuo mažiau invaziniu būdu leistų vienu metu sumažinti seisminį pažeidžiamumą ir padidinti energijos vartojimo efektyvumą;

19. mano, kad vykdant struktūrinės prevencijos darbus labai svarbu kartu numatyti „nestruktūrinius“ prevencinius veiksmus, kurie leistų pagilinti žinias apie seisminę riziką ir visų pirma padidinti piliečių informuotumą ir aktyvų elgesį;

20. mano, kad struktūrinės prevencijos darbai ne tik leidžia sumažinti riziką, bet ir gali turėti teigiamo poveikio aplinkai, nes jais pratęsiamas pastatų naudojimo laikas, taigi kartu, įvykus žemės drebėjimui, būtų mažiau griovimo ir atstatymo darbų. Tai yra tikslas, pabrėžtas ES Reglamente dėl statybos produktų (Reglamentas (ES) Nr. 305/2011), kuriuo, palyginti su ankstesne redakcija (Direktyva 89/106/EEB), įvestas septintas labai svarbus statybų reikalavimas dėl „tvaraus gamtos išteklių naudojimo“;

21. pripažįsta, kad seisminio gerinimo programai įgyvendinti reikia didelių išteklių ir tai ypač brangiai kainuotų didesnės ir platesnio masto seisminės rizikos regionams ir valstybėms narėms, tačiau tai padėtų visur kurti darbo vietas ir skatinti ekonomikos augimą, nes būtų atgaivinta statybų rinka;

22. mano, kad svarbu seisminio gerinimo veiksmus reglamentuoti taikant Europos lygmens techninius standartus, kurie taip pat susiję su esamų pastatų seisminiu pritaikymu, laikantis holistinio požiūrio, kuriuo siekiama užtikrinti saugą, tvirtumą ir tvarumą;

23. mano, kad būtų tikslinga sukurti ES platformą, skirtą keistis žiniomis, patirtimi ir gerąja praktika ES šalyse įvairiais lygmenimis;

NAUJA ES SEISMINĖS RIZIKOS MAŽINIMO POLITIKA

24. remia ir dar kartą pabrėžia tai, kas nurodyta nuomonėje dėl Sendajaus programos (3), būtent tai, kad visais ES naujos infrastruktūros kūrimo projektais turėtų būti užtikrintas pajėgumas atlaikyti nelaimes ir kad šis tikslas gali lemti didesnes išlaidas;

25. siūlo tam tikros teritorijos seisminę riziką ir atitinkamai kitų gaivalinių nelaimių riziką apibūdinančius rodiklius, nustatytus vadovaujantis tinkamai apibrėžtais kriterijais, įtraukti tarp bazinių kriterijų, kuriais remiantis ES regionams skirstomos ESI fondų lėšos, ir pabrėžia, kad ES turi reikalauti, kad visa infrastruktūra, statoma panaudojant ESI fondų ir visų kitų ES fondų lėšas, būtų atspari gaivalinėms nelaimėms;

26. siūlo ES teisės aktais leisti naudoti ESI fondų lėšas viešųjų bei privačių pastatų ir ES valstybėms narėms strategiškai svarbios kelių transporto ir paslaugų infrastruktūros pritaikymui seisminiams pavojams;

27. siūlo veiksmų plane numatyti visų pastatų gerinimą, įskaitant gyvenamuosius pastatus, susijusius su viešąja erdve, kad jie būtų ne tik saugi vieta nelaimės atveju, bet ir ilgalaikės miesto strategijos, apimančios galimybę perkelti gyventojus į viešąją erdvę užtikrinant jų apsaugą, dalis;

28. ragina Europos Komisiją, koordinuojant veiksmus su valstybėmis narėmis, ir prireikus su vietos ir regionų valdžios institucijomis, parengti pastatų ir infrastruktūros seisminio gerinimo veiksmų planą, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1301/2013 dėl Europos regioninės plėtros fondo 5 straipsnio 5 dalies b punkte; kartu ragina valstybes nares ir vietos bei regionų valdžios institucijas visiškai išnaudoti šiam investicijų prioritetui teikiamą paramą regionų vystymosi veiklos programose;

29. rekomenduoja aiškiai numatyti skatinti investicijas, be kita ko, užtikrinant viešojo ir privačiojo sektorių bendradarbiavimą pastatų ir infrastruktūros seisminio gerinimo srityje, ypatingą dėmesį skiriant kultūros ir istorinio paveldo apsaugai, strateginei infrastruktūrai ir pramonės bei žemės ūkio srities statyboms ir infrastruktūrai;

30. prašo skatinti investicijas į mokslinius tyrimus ir inovacijas seisminės saugos srityje, įskaitant plataus masto informavimo ir mokymo programų rengimą;

31. ragina valstybes nares ir atitinkamus regionus įtraukti esamų pastatų seisminį gerinimą į savo regioninio vystymosi veiklos programų prioritetus ir pabrėžia, kad reikia tam skirti finansinių išteklių, įskaitant atitinkamas seisminės rizikos prevencijos skatinimo priemones;

32. mano, kad ankstesniuose punktuose pateiktus pasiūlymus reikia įgyvendinti atsižvelgiant į kiekvienos šalies ir (arba) regiono pavojingumo ir seisminės rizikos žemėlapius siekiant optimizuoti išteklius ir rezultatus. Todėl siūloma skatinti reikiamus mokslinius tyrimus jiems sudaryti, o jei tokie žemėlapiai jau yra – jiems atnaujinti;

33. mano, kad Europos Komisijos pasiūlytas veiksmų planas būtų tinkama priemonė siekiant labiau paskatinti valstybes nares gerinti esamų pastatų seisminį atsparumą, kuris turi tapti valstybių narių regionų vystymosi veiklos programų prioritetu;

34. pabrėžia, kad bendri veiksmai šioje srityje gali būti veiksmingesni nei pavienės įvairių valstybių narių taikomos priemonės, todėl ragina bendrai ir koordinuotai dėti pastangas seisminės pastatų saugos ir seisminio gerinimo srityje;

35. rekomenduoja, atsižvelgiant į Sendajaus programos 1 prioritetą, skatinti ir remti visuomenės informavimo iniciatyvas tiek nacionaliniu, tiek vietos lygmeniu siekiant plėtoti prevencijos kultūrą.

2017 m. spalio 11 d., Briuselis Europos regionų komiteto pirmininkas Karl-Heinz LAMBERTZ

(1) www.share-eu.org.

(2) BPIE, 2011 m. Europe's buildings under the microscope. A country-by-country review of the energy performance of buildings.

(3) Žr. nuomonė „Veiksmų planas dėl Sendajaus nelaimių rizikos mažinimo programos 2015–2030 m.“; NAT-VI/015, pranešėjas Adam Banaszak (ECR / PL).