Užsienio investicijų į 27 šalių ES suvestinių srautų didėjimo tendencija patvirtina, kad ES šalys yra atviros užsienio investicijoms, nepaisant COVID-19 pandemijos sukelto sulėtėjimo (2 pav.) – per pastaruosius penkerius metus įsigijimų ir plyno lauko investicijų skaičius per metus vidutiniškai augo daugiau nei atitinkamai 2 100 ir 3 200.

Iš 2021 m. oficialiai patikrintų atvejų, dėl kurių valstybės narės pranešė priėmusios sprendimą, daugumai (73 proc.) leidimai suteikti be jokių sąlygų, o tai reiškia, kad sandoris patvirtintas nereikalaujant iš investuotojo jokių papildomų veiksmų.

Prašymų išduoti leidimą skaičius ES valstybėse narėse buvo labai nevienodas. Iš tiesų, 2021 m. keturioms valstybėms narėms teko apie 70 proc. visų prašymų suteikti leidimą ir ex officio atvejų.

Pastebima tendencija daugiau atvejų tikrinti oficialiai. Iš tiesų iš 1 563 prašymų suteikti leidimą ir ex officio atvejų maždaug 29 proc. atvejų buvo patikrinti oficialiai. Taigi galima teigti, kad oficialiai tikrinamų atvejų dalis, plg. su 2020 m., padidėjo. Tai būtų galima paaiškinti tuo, kad daugiau dėmesio skiriama tam, ką nacionalinės valdžios institucijos laiko potencialiai kritiškai svarbiais atvejais, ir bendrų investavimo tendencijų pokyčiais. Apie 71 proc. visų prašymų buvo pripažinti netinkamais arba jų nereikėjo oficialiai tikrinti, nes jie akivaizdžiai neturėjo poveikio saugumui ir viešajai tvarkai.

Apskritai 2021 m. nacionaliniu lygmeniu gauta daug prašymų suteikti leidimą. Pagal Reglamento 5 straipsnį, kuriuo nustatoma pareiga teikti duomenis, valstybės narės 2021 m. pranešė apie 1 563 prašymus suteikti leidimą ir ex officio atvejus.

TUI tikrinimo reglamentu nustatytas Europos Komisijos ir ES valstybių narių bendradarbiavimo tikrinant TUI mechanizmas. Vis dėlto dėl investicijų tikrinimo, patvirtinimo, sąlygų ar blokavimo sprendžia pačios valstybės narės, kuriose investuojama. Todėl šiame skyriuje remiamasi valstybių narių pateiktais duomenimis apie atvejus, patikrintus pagal jų teisės aktus ir tikrinimo mechanizmus per 2021 m., ir šie duomenys apibendrinami

Išsamesnės informacijos apie valstybių narių nacionalinės tikrinimo teisės aktų pokyčius galima rasti pridedamame Komisijos tarnybų darbiniame dokumente. Be to, Europos Komisija tvarko atnaujintų nacionalinių teisės aktų nuostatų sąrašą.

Dauguma nacionalinės teisės aktų pakeitimų susiję su trimis aspektais: tikrinimo procedūrų atnaujinimu, sektorių aprėpties išplėtimu ir nacionalinių mechanizmų galiojimo pratęsimu. Pvz., Prancūzija sumažino ribinį dydį, nuo kurio tikrinamos ne ES investuotojų investicijos, ir dabar taip pat reikalauja, kad investuotojai kartu su kitais dokumentais pateiktų ES pranešimo vadinamąją formą B. Vokietija padarė įvairių procedūrinių pakeitimų (pvz., įtraukė 16 naujų atvejų grupių, susijusių su besiformuojančiomis ir (arba) jautriomis technologijomis), pritaikė naujus kapitalo ir balsavimo teisių įsigijimo ribinius dydžius, kuriuos pasiekus apie sandorius reikia pranešti, ir nustatė naujus reikalavimus investuotojams. Italija išplėtė galiojančio tikrinimo mechanizmo taikymą. Latvija, inter alia, išplėtė nacionalinių valdžios institucijų įgaliojimus prašyti investuotojų pateikti papildomos informacijos. Lietuva, inter alia, pakoregavo įmonių ir strateginės infrastruktūros, kurias ji laiko svarbiomis, sąrašą. Vengrija į savo teisės aktus įtraukė papildomą tikslinių bendrovių veiklą, dėl kurios reikia pranešti apie planuojamus sandorius. Be to, kelios kitos valstybės narės nurodė šiuo metu planuojančios iš dalies keisti galiojančius mechanizmus.

2021 m. 13 valstybių narių pagal TUI tikrinimo reglamento 6 straipsnį iš viso pateikė 414 pranešimų, palyginti su 11 valstybių narių per laikotarpį, kurį apima pirmoji metinė TUI tikrinimo ataskaita. Daugiau kaip 85 proc. šių pranešimų pateikė penkios valstybės narės: Austrija, Prancūzija, Vokietija, Italija ir Ispanija. Sandoriai, apie kuriuos pranešta, labai skiriasi pagal investicijų tikslo sektorių, galutinio investuotojo kilmę ir sandorio vertę.

Informacija, kurią prašoma pateikti, paprastai apima vieną ar daugiau iš šių dalykų: duomenis apie tikslinės bendrovės produktus ir (arba) paslaugas; galimą produktų priskyrimą dvejopo naudojimo produktams; pirkėjus, kitus galimus tiekėjus ir rinkos dalis; investuotojo įtaką tikslinei bendrovei po sandorio; tikslinės bendrovės IN teisių paketą ir mokslinių tyrimų ir plėtros veiklą, ir papildomas svarbiausias investuotojo savybes bei jo strategiją. Šios informacijos prašoma siekiant geriau įvertinti tikslo ypatingą svarbą arba galimą investuotojo keliamą grėsmę.

47 antrame etape nagrinėti atvejai buvo susiję su devyniomis valstybėmis narėmis. Visais 2 etape nagrinėtais atvejais valstybės narės vidutiniškai pateikdavo prašomą informaciją per 22 kalendorines dienas (palyginti su 31 kalendorine diena pirmosios ataskaitos aprėpiamu laikotarpiu) – nuo 3 iki 101 dienos (palyginti su 2–101 kalendorine diena pirmosios ataskaitos aprėpiamu laikotarpiu).

TUI reglamente nenustatyti konkretūs terminai, per kuriuos valstybės narės turi atsakyti, tačiau jame numatyti terminai sustabdomi, kol bus gauta visa informacija.

Kalbant apie galutinio investuotojo kilmę, 414 atvejų, apie kuriuos pranešta Europos Komisijai 2021 m., penkios pagrindinės kilmės šalys buvo JAV, JK, Kinija, Kaimanų Salos ir Kanada. Rusijai teko mažiau nei 1,5 proc. visų atvejų, o Baltarusijai – 0,2 proc.

Iš visų atvejų, apie kuriuos pranešta 2021 m., 28 proc. (palyginti su 29 proc. pirmosios ataskaitos aprėpiamu laikotarpiu) buvo susiję su kelių jurisdikcijų TUI sandoriais, t. y. su keliomis valstybėmis narėmis (ir apie juos pranešė kelios valstybės narės). Pagrindiniai sektoriai, su kuriais buvo susiję šie pranešimai, buvo IRT, gamybos, didmeninės ir mažmeninės prekybos bei finansinės veiklos.

Lentelė. Kelių jurisdikcijų TUI sandoriai ir pagrindiniai sektoriai

IRT 39 % Gamyba 20 % Didmeninė ir mažmeninė prekyba 11 % Finansinė veikla 9 % Kiti 32 %

Be visų atvejų, apie kuriuos pranešta pagal reglamento 6 straipsnį, Europos Komisija 2021 m. nepasinaudojo reglamento 7 straipsniu (tačiau anksčiau yra pasinaudojusi, kaip nurodyta pirmojoje ataskaitoje). 7 straipsniu Europos Komisijai suteikiami įgaliojimai ex officio tikrinti su tam tikra valstybe nare susijusias investicijas, apie kurias ji sužino, nepriklausomai nuo to, ar ta valstybė narė turi savo tikrinimo mechanizmą, ar ne.

Kalbant apie Komisijos nuomonių priėmimą pagal reglamento 6, 7 arba 8 straipsnį, šios nuomonės pagal reglamento 10 straipsnį išlieka konfidencialios. Todėl šioje ataskaitoje negalima skelbti jokios informacijos apie atskiras nuomones.

Nuomonės buvo pateiktos dėl mažiau nei 3 proc. visų atvejų, apie kuriuos pranešta (šie duomenys nesiskiria nuo pirmojoje metinėje ataskaitoje pateiktų duomenų), ir jos teikiamos tik tada ir jei to reikia atsižvelgiant į atvejo aplinkybes, konkrečiau – dėl investuotojo keliamos rizikos profilio ir ypatingos investicijos tikslo svarbos. Visos pateiktos rekomenduojamos rizikos mažinimo priemonės yra proporcingos ir konkrečiai pritaikytos atsižvelgiant į nustatytą riziką ir ypatingą svarbą.

Komisijos nuomonėse taip pat gali būti dalijamasi aktualia informacija su tikrinančia valstybe nare ir gali būti siūlomos galimos rizikos mažinimo priemonės nustatytai rizikai pašalinti.

Galiausiai sprendimą dėl sandorio priima valstybė narė, kurioje vykdoma investicija, deramai atsižvelgusi į Komisijos nuomonę.