[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 2009.3.25 KOM(2009) 136 galutinis 2009/0050 (CNS) Pasiūlymas TARYBOS PAMATINIS SPRENDIMAS dėl prekybos žmonėmis prevencijos, kovos su ja ir aukų apsaugos, kuriuo panaikinamas Pamatinis sprendimas 2002/629/TVR {SEK(2009) 358}{SEK(2009) 359} AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIūLYMO APLINKYBėS 1.1. Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Prekyba žmonėmis visame pasaulyje laikoma vienu iš sunkiausių nusikaltimų – tai šiurkštus žmogaus teisių pažeidimas, šiuolaikinė vergovės forma ir itin pelningas verslas organizuotiems nusikaltėliams. Tai veika, kai prievartos, apgaulės ar piktnaudžiavimo būdu asmenys verbuojami, perduodami arba priimami išnaudojimo, įskaitant seksualinį ar darbo išnaudojimą, priverstinio darbo, buitinės vergovės ir kitų formų išnaudojimo, taip pat organų išpjovimo tikslais. Todėl į prekybą žmonėmis reikia reaguoti ryžtingai, siekiant užkirsti kelią šiam nusikaltimui, taikyti baudžiamąją atsakomybę jį padariusiems ir apsaugoti nuo jo nukentėjusius asmenis. 1.2. Bendrosios sąlygos Į kelias ES valstybes nares nukreipta daugiausia prekybos žmonėmis srautų iš trečiųjų šalių. Be to, esama įrodymų, kad prekyba žmonėmis vyksta Europos Sąjungoje. Remiantis turimais duomenimis galima pagrįstai teigti, kad kiekvienais metais siekiant parduoti į ES teritoriją atvežami arba ES teritorijoje parduodami keli šimtai tūkstančių žmonių. Be abejonės, pagrindinė prekybos žmonėmis priežastis yra socialinis pažeidžiamumas. Pažeidžiamumą lemia ekonominiai ir socialiniai veiksniai, kaip antai skurdas, lyčių diskriminacija, ginkluoti konfliktai, šeiminis smurtas, disfunkcinės šeimos, taip pat asmeninės aplinkybės, tokios kaip amžius, sveikatos būklė arba negalia. Tokiu pažeidžiamumu pasinaudoja tarptautiniai organizuoto nusikalstamumo tinklai, kad sudarytų palankesnes sąlygas migracijai ir vėliau galėtų smarkiai išnaudoti žmonės panaudodami jėgą, grasinimus, prievartą ar įvairiais būdais pasinaudodami asmens bejėgiškumu, pavyzdžiui, priversdami vergauti už skolas. Iš tiesų, svarbus pagrindinis veiksnys yra gaunamas didelis pelnas. Kitas ne mažiau svarbus veiksnys yra seksualinių paslaugų ir pigios darbo jėgos paklausa. 1.3. Pasiūlymo srityje taikomos nuostatos 1989 m. priimta JT Vaiko teisių konvencija siekiama apsaugoti vaikus nuo visų formų seksualinio išnaudojimo ir seksualinės prievartos. Ši pareiga taip pat apima vaikų apsaugą nuo seksualinio išnaudojimo ir prievartos, kurią jie patiria kaip prekybos žmonėmis aukos. 2000 m. Jungtinės Tautos priėmė Protokolą dėl prekybos žmonėmis, ypač moterimis ir vaikais, prevencijos, sustabdymo bei baudimo už vertimąsi ja, papildantį Jungtinių Tautų Organizacijos konvenciją prieš tarptautinį organizuotą nusikalstamumą. Protokolas buvo pirmasis išsamus tarptautinis dokumentas, skirtas prekybos žmonėmis problemai. 2009 m. kovo mėn. protokolą buvo ratifikavusios 23 ES valstybės narės, o likusios 4 jį yra pasirašiusios. Protokolą pasirašė ir patvirtino Europos bendrija. Europos Tarybos konvencija dėl kovos su prekyba žmonėmis yra išsamus ir aiškus prevencijos, įvairių subjektų bendradarbiavimo, aukų apsaugos ir pagalbos joms pagrindas, be to, ja nustatoma pareiga už prekybą žmonėmis taikyti baudžiamąją atsakomybę. Įgyvendinant tokias priemones būtų pasiekta reikšmingų rezultatų. Konvenciją ratifikavo 12 ES valstybių narių. Dar 13 valstybių narių ją yra pasirašiusios ir šiuo metu ratifikuoja. 2002 m. liepos 19 d. priimtas Pamatinis sprendimas dėl kovos su prekyba žmonėmis, kaip atsakas į bendrai pripažintą poreikį ES lygmeniu spręsti sunkaus nusikaltimo – prekybos žmonėmis – problemą. 2006 m. gegužės mėn. Komisija patvirtino pamatinio sprendimo įgyvendinimo ataskaitą. Direktyvoje 2004/81/EB numatyta pagalba ir gyventojo statusas trečiųjų šalių pilietybę turinčioms aukoms. 2009 m. rudenį Komisija pateiks Direktyvos 2004/81/EB įgyvendinimo ataskaitą ir apsvarstys tinkamas priemones siekiant labiau sustiprinti aukoms valstybių narių teikiamą apsaugą. 1.4. Derėjimas su kitomis Europos Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Kova su visų formų lytine prievarta, įskaitant prekybą žmonėmis, yra neatsiejama įsipareigojimo, kurį Komisija prisiėmė Moterų ir vyrų lygybės gairėse[1], dalis. Kova su prekyba vaikais taip pat įtraukta į strategiją, skirtą vaiko teisėms[2]. Kovos su prekyba žmonėmis ir pagalbos aukoms tikslas atitinka nuostatą, įtvirtintą Tarybos pamatiniame sprendime 2001/220/TVR dėl nukentėjusiųjų padėties baudžiamosiose bylose[3], ir Tarybos direktyvą 2004/81/EB dėl leidimo gyventi šalyje[4], kuri skirta imigracijos klausimams ir taikoma tik trečiųjų šalių piliečiams. Visos šio pamatinio sprendimo nuostatos taikomos, jeigu atitinkamas klausimas neįtrauktas į minėtą direktyvą. Kovos su prekyba žmonėmis tikslas taip pat atitinka Tarybos direktyvą 2004/80/EB dėl kompensacijos nusikaltimų aukoms, kuria siekiama sudaryti geresnes galimybes gauti kompensaciją užsienyje[5], ir Tarybos pamatinį sprendimą 2008/841/TVR dėl kovos su organizuotu nusikalstamumu[6]. Prekyba žmonėmis įtraukta į nusikaltimų, už kuriuos nusikaltėliai perduodami pagal Europos arešto orderį, sąrašą pagal Tarybos pagrindų sprendimą 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio[7]. Pirmiau nurodyti tikslai visiškai atitinka šiuos dokumentus, taip pat Europos Tarybos konvenciją dėl kovos su prekyba žmonėmis bei Europolo ir Eurojusto įgaliojimus. Bet kokiais Europos Sąjungos veiksmais šioje srityje turi būti paisoma pagrindinių teisių ir laikomasi principų, visų pirma pripažintų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje (toliau – ES chartija) ir Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijoje (toliau – EŽTK). Valstybės narės, įgyvendindamos Europos Sąjungos teisę, privalo atsižvelgti į šias teises ir principus. Šis pasiūlymas pateiktas atlikus nuodugnų patikrinimą, siekiant įsitikinti, kad jo nuostatos visiškai atitinka pagrindines teises, būtent: žmogaus orumo principus, kankinimo ir nežmoniško ar žeminančio elgesio arba baudimo uždraudimą, vergijos ir priverstinio darbo uždraudimą, vaiko teises, teisę į laisvę ir saugumą, saviraiškos ir informacijos laisvę, asmens duomenų apsaugos principus, teisę į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą, taip pat teisėtumo ir nusikalstamos veikos bei bausmės proporcingumo principus. Ypatingas dėmesys skirtas ES chartijos 5 straipsnio 3 daliai, kuria aiškiai uždraudžiama prekyba žmonėmis. Be to, atsižvelgta į ES chartijos 24 straipsnį, nes daug prekybos žmonėmis aukų yra vaikai. Aukų apsaugos ir pagalbos joms nuostatos turi teigiamą poveikį pagrindinėms teisėms. Teisę būti apsaugotam nuo vergijos, priverstinio darbo ir tarnystės yra pripažinęs Europos žmogaus teisių teismas. Atsižvelgiama ir į aukos teisę į tikslų, nešališką, efektyvų ir greitą tyrimą, o šią teisę būtų galima įgyvendinti sustiprinus aukos vaidmenį baudžiamajame procese. Didesnis aukos vaidmuo baudžiamajame procese galėtų turėti ir neigiamą poveikį, jeigu dėl tokio sustiprinto vaidmens kiltų pavojus kaltinamojo procesinėms teisėms, visų pirma teisei į teisingą bylos nagrinėjimą (ES chartijos 47 straipsnis) ir teisei į gynybą (ES chartijos 48 straipsnis). Vis dėlto Europos žmogaus teisių teismas yra nustatęs aiškius atitinkamų kaltinamojo ir aukos teisių suderinimo principus. Todėl atidžiai parengus teisės aktą buvo užtikrintas visiškas suderinamumas su teisėmis į gynybą, ir tai yra pagrindas tinkamai jį įgyvendinti valstybėse narėse. 2. KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMAS 2.1. Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis 2.1.1. Konsultacijų metodai, pagrindiniai tiriamieji sektoriai ir bendras šalių, su kuriomis konsultuotasi, apibūdinimas Gavusi Tarybos prašymą įvertinti ES plano įgyvendinimą, 2007 m. gruodžio mėn. Komisija valstybėms narėms išplatino klausimyną. Į jį atsakė 23 valstybės narės ir Norvegija. Rezultatais pasinaudota 2008 m. spalio 17 d. patvirtintame Komisijos darbiniame dokumente. Rengiant poveikio vertinimą surengti trys konsultaciniai posėdžiai. 2008 m. spalio 2–3 d. posėdžiavusi Ekspertų grupė dėl prekybos žmonėmis po nuodugnių diskusijų pateikė nuomonę raštu. 2008 m. spalio 7 d. surengtas konsultacinis posėdis su įvairių veiklos sektorių ekspertais, įskaitant vyriausybių, teisėsaugos tarnybų, NVO, tarptautinių organizacijų ir universitetų atstovus. Vėliau dalyvių buvo paprašyta perduoti pastabas raštu, ir keli ekspertai jas pateikė. 2008 m. spalio 17 d. surengtas posėdis su valstybių narių atstovais. 2.1.2. Nuomonių apibendrinimas ir kaip į jas atsižvelgta - Europos Komisijos ekspertų grupė dėl prekybos žmonėmis savo nuomonėje raštu pabrėžė, kad pagrindiniai principai – poreikis kiekvienoje šalyje sukurti tinkamą teisinį pagrindą, poreikis žmogaus teisių klausimui teikti pirmaeilę reikšmę, laikytis visapusiško, suderinto ir integruoto požiūrio, siekiant vyriausybių politiką prekybos žmonėmis srityje susieti su migracijos politika, gerbti vaiko teises, skatinti prekybos žmonėmis srities tyrimus ir stebėti kovos su prekyba žmonėmis politikos poveikį. - Daugelis suinteresuotųjų šalių pritarė, kad reikia specialių nuostatų, skirtų tyrimui ir baudžiamajam persekiojimui pagerinti. Bendrai pabrėžtas esminis pagalbos priemonių vaidmuo. - Suinteresuotosios šalys skirtingai vertino specialios pareigos taikyti baudžiamąją atsakomybę asmenims, kurie žinodami naudojasi parduoto asmens seksualinėmis paslaugomis, įvedimą. Kelios valstybės narės atkreipė dėmesį, kad, bet kuriuo atveju, tokia nuostata neturėtų būti saistanti. 2.2. Specialių duomenų rinkimas ir naudojimas Nepriklausomo tyrimo neprireikė. 2.3. Poveikio vertinimas Išnagrinėtos įvairios politikos galimybės, atsižvelgiant į jų veiksmingumą įgyvendinant prekybos žmonėmis prevencijos ir kovos su ja tikslus ir siekiant geriau apsaugoti aukas. - 1-oji politikos galimybė: nesiimti naujų ES lygmens veiksmų ES nesiimtų veiksmų kovoti su prekyba žmonėmis, o valstybės narės tęstų Europos Tarybos konvencijos dėl kovos su prekyba žmonėmis pasirašymo ir ratifikavimo procesą. - 2-oji politikos galimybė: ne teisėkūros priemonės Pamatinis sprendimas 2004/629/TVR nebūtų keičiamas. Būtų priimtos ne teisėkūros priemonės tokiose srityse, kaip paramos aukoms programos, stebėsena, prevencijos priemonės paskirties šalyse, prevencijos priemonės kilmės šalyse, mokymas ir teisėsaugos institucijų bendradarbiavimas. - 3-oji politikos galimybė: naujas teisės aktas dėl baudžiamojo persekiojimo, paramos aukoms, prevencijos ir stebėsenos Būtų priimtas naujas pamatinis sprendimas, į kurį būtų įtraukta galiojančio pamatinio sprendimo nuostata, taip pat tam tikros Europos Tarybos konvencijos nuostatos ir papildomi aspektai. Visų pirma į naująjį pamatinį sprendimą būtų įtrauktos materialinės baudžiamosios teisės, jurisdikcijos ir baudžiamojo persekiojimo, aukų teisių baudžiamajame procese, pagalbos aukoms, specialių apsaugos priemonių vaikams, prevencijos ir stebėsenos srities nuostatos. - 4-oji politikos galimybė: naujas teisės aktas (kaip pagal 3-ąją politikos galimybę) ir ne teisėkūros priemonės (kaip pagal 2-ąją politikos galimybę) - Būtų priimtas naujas pamatinis sprendimas, į kurį būtų įtrauktos galiojančio pamatinio sprendimo nuostatos ir naujos nuostatos. Naująjį pamatinį sprendimą papildytų ne teisėkūros priemonės, visų pirma nurodytosios 2-oje politikos galimybėje. - Išnagrinėjus ekonominį ir socialinį poveikį, taip pat poveikį pagrindinėms laisvėms, 3-oji ir 4-oji politikos galimybės yra geriausias problemos sprendimo būdas, ir jas taikant nustatyti tikslai turėtų būti visiškai pasiekti. Pirmenybė teikiama 4-ajai politikos galimybei. 3. TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAI 3.1. Siūlomų veiksmų santrauka Į naująjį pamatinį sprendimą, be galiojančio pamatinio sprendimo nuostatų, būtų įtraukti tokie nauji aspektai: A Materialinės baudžiamosios teisės nuostatos - Apibrėžtis. - Sunkinančios aplinkybės ir sankcijos. - Sankcijų netaikymas aukai. B Jurisdikcija ir baudžiamasis persekiojimas - Platesnė ir labiau saistanti ekstrateritorinės jurisdikcijos taisyklė. - Baudžiamojo persekiojimo koordinavimas; tokia nuostata gali būti nebereikalinga priėmus Pasiūlymą dėl Pamatinio sprendimo dėl jurisdikcijos kolizijų baudžiamuosiuose procesuose[8]. - Tyrimo priemonės. C Aukų teisės baudžiamajame procese - Specialus statusas siekiant išvengti antrinės viktimizacijos. - Apsauga remiantis rizikos vertinimu. - Žalos atlyginimas, įskaitant galimybę naudotis esamais fondais. D Parama aukoms - Ankstyvo aukų nustatymo ir pagalbos joms mechanizmų sukūrimas. - Pagalbos standartai, įskaitant galimybę gauti būtiną medicininį gydymą, konsultacijas ir psichologinę pagalbą. - Specialios priemonės vaikams. E Prevencija - Priemonės, skirtos seksualinių paslaugų ir pigios darbo jėgos paklausai sumažinti. - Mokymas. - Baudžiamosios atsakomybės taikymas asmenims, kurie naudojasi paslaugomis, žinodami, kad jas teikiantis asmuo yra parduotas. F Stebėsena - Nacionalinių pranešėjų sistemos ar lygiaverčių mechanizmų sukūrimas. 3.2. Pasiūlymo pridėtinė vertė, palyginti su 2005 m. Europos Tarybos konvencija dėl kovos su prekyba žmonėmis Pasiūlymas grindžiamas Europos Tarybos konvencija, į jį įtrauktas toks pat visapusiškas požiūris, apimantis prevenciją, baudžiamąjį persekiojimą, aukų apsaugą ir stebėseną. Be to, pasiūlymas turi toliau nurodytus pagrindinius pridėtinės vertės aspektus. - Naujos nuostatos, numatančios specialų statusą pažeidžiamoms aukoms baudžiamajame procese, siekiant išvengti antrinės viktimizacijos (9 straipsnis). - Platesnė nuostatos dėl sankcijų netaikymo aukoms už jų dalyvavimą neteisėtoje veikoje, neatsižvelgiant į tai, kokias neteisėtas priemones panaudojo prekyba žmonėmis užsiimantys asmenys, taikymo sritis (6 straipsnis). - Aukštesni pagalbos aukoms standartai, ypač susiję su medicininiu gydymu (10 straipsnis). - Platesnė ir labiau saistanti ekstrateritorinės jurisdikcijos taisyklė, kuria valstybėms narėms nustatoma pareiga patraukti baudžiamojon atsakomybėn savo piliečius ir nuolatinius gyventojus, kurie padarė nusikaltimą užsiimdami prekybą žmonėmis ne valstybės narės teritorijoje (8 straipsnis). - Tikslios sankcijos atsižvelgiant į nusikalstamų veikų sunkumą (3 straipsnis). - Be to, panašių nuostatų įtraukimas į ES acquis pranašus tuos, kad ES teisės sistemos nuostatos taps privalomos, t.y. įsigalios nedelsiant ir galės būti stebimas jų įgyvendinimas. 3.3. Teisinis pagrindas Europos Sąjungos sutarties 29 straipsnis, 31 straipsnio 1 dalies e punktas, 34 straipsnio 2 dalies b punktas. 4. SUBSIDIARUMO PRINCIPAS Šio pasiūlymo tikslų valstybės narės vienos negali tinkamai pasiekti dėl toliau nurodytų priežasčių. Kovodamos su prekyba žmonėmis valstybės narės turi derinti savo veiksmus, taip pat bendradarbiauti tarptautiniu mastu, kad galėtų pasiekti tikslus. Skirtingos valstybių narių teisinės sąlygos apsunkina veiksmų koordinavimą, trukdo tarptautiniam teisėsaugos ir teisminiam bendradarbiavimui. Pasiūlyme iškeltų tikslų galima lengviau pasiekti Europos Sąjungos lygmens veiksmais dėl toliau nurodytos priežasties. Pasiūlymu valstybių narių materialinė baudžiamoji teisė ir procesinės taisyklės bus suderintos išsamiau nei galiojančiu pamatiniu sprendimu. Tai turės teigiamą poveikį tarptautiniam teisėsaugos ir teisminiam bendradarbiavimui, taip pat aukoms teikiamai apsaugai ir pagalbai. Taigi pasiūlymas atitinka subsidiarumo principą. 5. PROPORCINGUMO PRINCIPAS Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą, nes jis apsiriboja būtiniausiomis priemonėmis, kurių reikia nurodytiesiems tikslams įgyvendinti Europos lygmeniu, ir apsiriboja tik tuo, ko reikia tam tikslui pasiekti. 6. PASIRINKTA PRIEMONė Siūloma priemonė: pamatinis sprendimas. Kitos priemonės nebūtų tinkamos. Kovos su prekyba žmonėmis srityje nacionalinės teisės aktus galima suderinti tik pamatiniu sprendimu, jis būtinas siekiant pagerinti tarptautinį teisėsaugos ir teisminį bendradarbiavimą. 7. POVEIKIS BIUDžETUI Pasiūlymas neturi poveikio Bendrijos biudžetui. 8. PAPILDOMA INFORMACIJA Galiojančių teisės aktų panaikinimas Priėmus pasiūlymą bus panaikinti galiojantys teisės aktai. 2009/0050 (CNS) Pasiūlymas TARYBOS PAMATINIS SPRENDIMAS dėl prekybos žmonėmis prevencijos, kovos su ja ir aukų apsaugos, kuriuo panaikinamas Pamatinis sprendimas 2002/629/TVR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 29 straipsnį, 31 straipsnio 1 dalies e punktą ir 34 straipsnio 2 dalies b punktą, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[9], kadangi: (1) Prekyba žmonėmis yra sunkus nusikaltimas, dažniausiai susijęs su organizuotu nusikalstamumu, taip pat šiurkštus žmogaus teisių pažeidimas. (2) Europos Sąjunga yra įsipareigojusi užkirsti kelią prekybai žmonėmis ir kovoti su ja, taip pat apsaugoti prekybos žmonėmis aukų teises. Todėl 2002 m. liepos 19 d. priimtas Tarybos pamatinis sprendimas 2002/629/TVR dėl kovos su prekyba žmonėmis[10], taip pat ES planas dėl prekybos žmonėmis prevencijai ir kovai su ja skirtų geriausios praktikos, standartų ir procedūrų (2005/C 311/01)[11]. (3) Šiuo pamatiniu sprendimu nustatomas integruotas visapusiškas požiūris į kovą su prekyba žmonėmis. Pagrindiniai šio pamatinio sprendimo tikslai – nuodugnesnis tyrimas ir baudžiamasis persekiojimas, taip pat aukų teisių apsauga. Vaikai yra labiau pažeidžiami, todėl jiems kyla didesnis pavojus tapti prekybos žmonėmis aukomis. Visos šio pamatinio sprendimo nuostatos turėtų būti taikomos atsižvelgiant į vaiko interesus pagal 1989 m. Jungtinių Tautų Vaiko teisių konvenciją[12]. (4) 2000 m. Jungtinių Tautų protokolas dėl prekybos žmonėmis, ypač moterimis ir vaikais, prevencijos, sustabdymo bei baudimo už vertimąsi ja, papildantis Jungtinių Tautų konvenciją prieš tarptautinį organizuotą nusikalstamumą[13], ir 2005 m. Europos Tarybos konvencija dėl kovos su prekyba žmonėmis[14] yra esminiai žingsniai stiprinant tarptautinį bendradarbiavimą kovojant su prekyba žmonėmis. Siekiant labiau suderinti teisės aktus, šiame pamatiniame sprendime pateikta plati nusikaltimo apibrėžtis, įtraukta į minėtuosius JT ir Europos Tarybos dokumentus. Apibrėžtis taip pat apima prekybą žmonėmis dėl organų, kuri gali būti susijusi su prekyba organais ir kuri yra sunkus žmogaus orumo ir fizinio neliečiamumo pažeidimas. (5) Sankcijos turėtų būti veiksmingos, proporcingos nusikaltimo sunkumui ir atgrasios, be kitų dalykų, siekiant padidinti tyrimo ir baudžiamojo persekiojimo veiksmingumą, taip pat pagerinti tarptautinį teisėsaugos ir teisminį bendradarbiavimą. Nustatant sunkinančias aplinkybes turėtų būti atsižvelgta į poreikį apsaugoti ypač pažeidžiamas aukas, įskaitant visus nukentėjusius vaikus, taip pat suaugusiuosius, kurie yra pažeidžiami dėl asmeninių aplinkybių arba dėl fizinių ar psichologinių nusikaltimo pasekmių. (6) Kompetentingos institucijos sprendimu, aukos turėtų būti netraukiamos baudžiamojon atsakomybėn ir nebaudžiamos už neteisėtą veiką, kurią darant jos dalyvavo ir kuri yra tiesioginė bet kokių neteisėtų priemonių, kurias prieš juos panaudojo prekyba žmonėmis užsiimantys asmenys, pasekmė, kaip antai imigracijos įstatymų pažeidimai, naudojimasis suklastotais dokumentais arba prostituciją reglamentuojančiuose įstatymuose numatytos nusikalstamos veikos. Be to, tokia apsauga siekiama paskatinti nukentėjusius asmenis būti liudytojais baudžiamosiose bylose. (7) Nors 2001 m. kovo 15 d. Tarybos pamatiniame sprendime dėl nukentėjusiųjų padėties baudžiamosiose bylose (2001/220/TVR)[15] nustatytos nukentėjusių asmenų teisės baudžiamosiose bylose, įskaitant jų teisę į apsaugą ir žalos atlyginimą, prekybos žmonėmis aukos yra pažeidžiamos, todėl joms reikalingos specialios priemonės. Tokios aukos, kurios nukenčia nuo nusikalstamos veikos, susijusios su prekyba žmonėmis, įskaitant prekybą žmonėmis dėl organų, turi būti apsaugotos nuo įbauginimo ir antrinės viktimizacijos, tai yra nuo tolesnio persekiojimo ar traumos, kuriuos jos gali patirti dėl baudžiamojo proceso vykdymo būdo. Be to, turėtų būti nustatytos specialios priemonės, užtikrinančios veiksmingą apsaugą ir žalos atlyginimą. (8) Aukos turi turėti galimybę veiksmingai naudotis savo teisėmis. Todėl aukoms turėtų būti teikiama tinkama pagalba prieš baudžiamosios bylos nagrinėjimą, jo metu ir po jo. Šiuo pamatiniu sprendimu valstybėms narėms nustatoma pareiga visoms aukoms suteikti pagalbą, kuri būtų pakankama, kad jos galėtų atsigauti. (9) Direktyvoje 2004/81/EB numatytas leidimų gyventi šalyje išdavimas trečiųjų šalių piliečiams, kurie yra prekybos žmonėmis aukos, Direktyva 2004/38/EB reglamentuojama Europos Sąjungos piliečių ir jų šeimų teisė laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, taip pat apsauga nuo išsiuntimo, o šiuo pamatiniu sprendimu nustatomos specialios apsaugos priemonės visoms prekybos žmonėmis aukoms, nereglamentuojant jų gyvenimo valstybių narių teritorijoje sąlygų ar bet kokių kitų Bendrijos kompetencijai priklausančių klausimų. (10) Be suaugusiesiems skirtų priemonių, kiekviena valstybė narė turėtų užtikrinti, kad nukentėjusiems vaikams būtų taikomos specialios apsaugos priemonės. (11) Kiekviena valstybė narė turėtų sukurti ir (arba) stiprinti politiką, kuria siekiama užkirsti kelią prekybai žmonėmis, įskaitant tyrimų, informacijos, informuotumo didinimo ir švietimo priemones, kuriomis mažinama visų formų išnaudojimą skatinanti paklausa. Imdamasi tokių iniciatyvų kiekviena valstybė narė turėtų atsižvelgti į lyčių aspektą ir vaiko teises. (12) [Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2009/.../EB, kuria numatomi minimalūs sankcijų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių darbdaviams standartai] numatytos sankcijos nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių darbdaviams, kurie, nors jiems ir nepareikšti kaltinimai arba jie nėra pripažinti kaltais dėl prekybos žmonėmis, naudojasi asmens darbu arba paslaugomis, žinodami, kad jis yra prekybos žmonėmis auka. Be to, valstybės narės turėtų atsižvelgti į galimybę skirti sankcijas asmenims, kurie naudojasi bet kokiomis asmens paslaugomis žinodami, kad jis yra prekybos žmonėmis auka. Tokia papildoma baudžiamoji atsakomybė galėtų būti numatyta ir teisėtai esančių trečiųjų šalių piliečių ir ES piliečių darbdaviams, taip pat asmenims, perkantiems seksualines paslaugas iš bet kokio parduoto asmens, neatsižvelgiant į jų pilietybę. (13) Turėtų būti sukurtos nacionalinės stebėsenos sistemos, kaip antai nacionalinių pranešėjų sistema, arba lygiaverčiai mechanizmai, siekiant rinkti duomenis ir vertinti prekybos žmonėmis tendencijas, įvertinti kovos su prekyba žmonėmis rezultatus ir teikti konsultacijas vyriausybėms ir parlamentams dėl tolesnių kovos su prekyba žmonėmis veiksmų. Tokie mechanizmai ir priemonės yra būtini siekiant sukurti veiksmingą kovos su prekyba žmonėmis politiką. (14) Kadangi šio pamatinio sprendimo tikslų, tai yra kovoti su prekyba žmonėmis, valstybės narės vienos negali tinkamai pasiekti, nes dėl jų masto ir poveikio juos geriau galima pasiekti Europos Sąjungos lygmeniu, Europos Sąjunga gali priimti priemones, vadovaudamasi subsidiarumo principu, nurodytu Europos Sąjungos sutarties 2 straipsnyje ir Europos bendrijos steigimo sutarties 5 straipsnyje. Vadovaujantis proporcingumo principu, nustatytu pastarajame straipsnyje, šis pamatinis sprendimas apsiriboja tik tuo, ko reikia tam tikslui pasiekti. (15) Šiuo pamatiniu sprendimu atsižvelgiama į pagrindines teises ir laikomasi principų, visų pirma pripažintų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, būtent: žmogaus orumo principų, vergijos, priverstinio darbo ir prekybos žmonėmis uždraudimo, kankinimo ir nežmoniško ar žeminančio elgesio arba baudimo uždraudimo, vaiko teisių, teisės į laisvę ir saugumą, saviraiškos ir informacijos laisvės, asmens duomenų apsaugos principų, teisės į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą, taip pat teisėtumo ir nusikalstamos veikos bei bausmės proporcingumo principų. Visų pirma šiuo pamatiniu sprendimu siekiama užtikrinti, kad būtų besąlygiškai laikomasi visų šių teisių ir principų. PRIĖMĖ ŠĮ PAMATINĮ SPRENDIMĄ: 1 straipsnis Su prekyba žmonėmis susijusi nusikalstama veika 1. Kiekviena valstybė narė imasi visų reikiamų priemonių užtikrinti, kad būtų baudžiama už toliau nurodytas veikas. Asmenų verbavimas, vežimas, perdavimas, laikymas ar priėmimas grasinant arba panaudojant jėgą ar kitokią prievartą, pagrobiant, sukčiavimo arba apgaulės būdu, piktnaudžiaujant padėtimi arba pasinaudojant asmens pažeidžiamumu, duodant arba gaunant pinigų ar naudos siekiant kitą asmenį kontroliuojančio asmens sutikimo, kai šios veikos tikslas yra išnaudojimas. 2. Pažeidžiamumas – padėtis, kai asmuo neturi tikro arba priimtino pasirinkimo, kaip tik pasiduoti prievartai. 3. Išnaudojimas apima bent jau naudą iš kitų asmenų prostitucijos ar kitas seksualinio išnaudojimo formas, priverstinį darbą ar paslaugas, vergiją ar į vergiją panašią praktiką, priverstinę tarnystę, naudą iš veiksmų, susijusių su elgetavimu ar neteisėta veika, ar organų išpjovimą. 4. Prekybos žmonėmis aukos sutikimas su ketinamu arba faktišku išnaudojimu neturi reikšmės, jei pasinaudota bent vienu iš 1 dalyje nurodytų būdų. 5. Jei straipsnio 1 dalyje nurodyta veika yra susijusi su vaiku, už ją taip pat bus baudžiama kaip už prekybą žmonėmis, netgi jei nepasinaudota nė vienu iš šio straipsnio 1 dalyje nurodytų būdų. 6. Šiame pamatiniame sprendime „vaikas“ – bet kuris jaunesnis nei 18 metų asmuo. 2 straipsnis Kurstymas, bendrininkavimas ir kėsinimasis Kiekviena valstybė narė imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad už kurstymą padaryti ir bendrininkavimą padarant 1 straipsnyje nurodytą nusikalstamą veiką, taip pat už pasikėsinimą ją padaryti būtų baudžiama. 3 straipsnis Sankcijos ir sunkinančios aplinkybės 1. Kiekviena valstybė narė imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad už 1 ir 2 straipsniuose nurodytas nusikalstamas veikas būtų baudžiama laisvės atėmimu, kurio ilgiausia trukmė bent šešeri metai. 2. Kiekviena valstybė narė imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad už 1 straipsnyje nurodytą nusikalstamą veiką būtų baudžiama laisvės atėmimo bausme, kurios ilgiausia trukmė ne mažiau nei dešimt metų, jeigu ji padaryta bet kuriomis iš šių aplinkybių: a) nusikalstamą veiką padarė pareigūnas, eidamas savo pareigas; b) nusikalstama veika padaryta prieš ypač pažeidžiamą asmenį; d) nusikalstama veiką padaryta dalyvaujant nusikalstamoje organizacijoje, kaip nurodyta Pamatiniame sprendime 2008/841/TVR[16]. 3. Kiekviena valstybė narė imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad už 1 straipsnyje nurodytą nusikalstamą veiką būtų baudžiama laisvės atėmimo bausme, kurios ilgiausia trukmė ne mažiau nei dvylika metų, jeigu ji padaryta bet kuriomis iš šių aplinkybių: a) nusikalstama veika sukėlė pavojų aukų gyvybei; b) nusikalstama veika padaryta panaudojant žiaurų smurtą, arba aukai padaryta ypač didelė žala. 4 straipsnis Juridinių asmenų atsakomybė 1. Kiekviena valstybė narė imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad juridiniai asmenys galėtų būti traukiami atsakomybėn už 1 ir 2 straipsniuose nurodytą nusikalstamą veiką, kurią jų naudai padarė asmuo, veikęs individualiai arba kaip tokio juridinio asmens struktūros narys ir užimantis to juridinio asmens struktūroje vadovaujančias pareigas, jeigu jis turėjo teisę: a) atstovauti juridiniam asmeniui arba b) juridinio asmens vardu priimti sprendimus, arba c) vykdyti kontrolę juridinio asmens struktūroje. 2. Valstybės narės taip pat užtikrina, kad juridinis asmuo galėtų būti traukiamas atsakomybėn, kai dėl šio straipsnio 1 dalyje minėto asmens nepakankamos priežiūros arba kontrolės jam pavaldus asmuo galėjo padaryti 1 ir 2 straipsniuose nurodytas nusikalstamas veikas šio juridinio asmens naudai. 3. Juridinio asmens atsakomybė pagal šio straipsnio 1 ir 2 dalis nepašalina fizinių asmenų, padariusių, kursčiusių padaryti ar bendrininkavusių darant 1 ir 2 straipsniuose nurodytas nusikalstamas veikas, baudžiamosios atsakomybės. 4. Šiame pamatiniame sprendime „juridinis asmuo“ – bet koks subjektas, turintis teisinį subjektiškumą pagal taikytiną teisę, išskyrus valstybes ar valdžios funkcijas vykdančias viešąsias įstaigas bei viešąsias tarptautines organizacijas. 5 straipsnis Sankcijos juridiniams asmenims 1. Kiekviena valstybė narė imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad juridiniam asmeniui, patrauktam atsakomybėn pagal 4 straipsnio 1 dalį, būtų taikomos veiksmingos, proporcingos ir atgrasios sankcijos, kurios apima baudžiamąsias arba ne baudžiamojo pobūdžio baudas ir gali apimti kitas sankcijas, pavyzdžiui: a) teisės į valstybės teikiamas lengvatas arba pagalbą atėmimą; b) laikiną ar nuolatinį teisės verstis komercine veikla atėmimą; c) teisminės priežiūros skyrimą; d) teismo paskirtą likvidavimą; e) laikiną ar galutinį įmonių, kurios buvo naudojamos nusikalstamai veikai įvykdyti, uždarymą. 6 straipsnis Sankcijų netaikymas aukai Kiekviena valstybė narė numato galimybę netraukti baudžiamojon atsakomybėn prekybos žmonėmis aukų ir neskirti joms sankcijų už dalyvavimą neteisėtoje veikoje, kuri yra tiesioginė prieš juos panaudotų bet kokių neteisėtų priemonių, nurodytų 1 ir 2 straipsniuose, pasekmė. 7 straipsnis Tyrimas ir baudžiamasis persekiojimas 1. Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad 1 ir 2 straipsniuose nurodytų nusikalstamų veikų tyrimas ar baudžiamasis persekiojimas galėtų vykti nepriklausomai nuo to, ar auka pateikė skundą arba kaltinimą, ir kad baudžiamasis procesas galėtų tęstis net tais atvejais, jeigu auka atsiėmė savo pareiškimą. 2. Kiekviena valstybė narė imasi būtinų priemonių, kad baudžiamąjį persekiojimą už 1 ir 2 straipsniuose nurodytas nusikalstamas veikas būtų galima vykdyti pakankamai ilgą laikotarpį po to, kai auka sulaukė pilnametystės, kad būtų atsižvelgta į atitinkamo nusikaltimo sunkumą. 3. Kiekviena valstybė narė imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad asmenys, padaliniai ar tarnybos, atsakingi už 1 ir 2 straipsniuose nurodytų nusikalstamų veikų tyrimą ir baudžiamąjį persekiojimą, būtų tinkamai parengti. 4. Kiekviena valstybė narė imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad asmenys, padaliniai ar tarnybos, atsakingi už 1 ir 2 straipsniuose nurodytų nusikalstamų veikų tyrimą arba baudžiamąjį persekiojimą, galėtų naudotis tyrimo priemonėmis, kurios naudojamos tiriant organizuotus nusikaltimus, kaip antai telefoninių pokalbių pasiklausymas, elektroninis stebėjimas ir finansinis tyrimas. 8 straipsnis Jurisdikcija ir baudžiamojo persekiojimo koordinavimas 1. Kiekviena valstybė narė imasi būtinų priemonių, kuriomis įtvirtinama jos jurisdikcija dėl nusikalstamos veikos, nurodytos 1 ir 2 straipsniuose, jeigu: a) nusikalstama veika visiškai ar iš dalies padaryta jos teritorijoje arba b) nusikalstamą veiką padaręs asmuo yra jos pilietis arba jo nuolatinė gyvenamoji vieta yra jos teritorijoje, arba c) nusikalstama veika padaryta vienam iš jos piliečių arba asmeniui, kurio nuolatinė gyvenamoji vieta yra jos teritorijoje, arba d) nusikalstama veika padaryta tos valstybės narės teritorijoje įsisteigusio juridinio asmens naudai. 2. Baudžiamojo persekiojimo už 1 ir 2 straipsniuose nurodytą nusikalstamą veiką, padarytą už atitinkamos valstybės narės ribų tikslais, tai yra 1 dalies b punkto atveju, kiekviena valstybė narė imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad jos jurisdikcija būtų nustatoma nesiejant su reikalavimu, kad veikos būtų laikomos baudžiamosiomis ten, kur jos padarytos. 3. Baudžiamojo persekiojimo už 1 ir 2 straipsniuose nurodytą nusikalstamą veiką, padarytą už atitinkamos valstybės narės ribų tikslu, tai yra 1 dalies b punkto atveju, kiekviena valstybė narė imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad jos jurisdikcija nebūtų siejama su reikalavimu, kad baudžiamasis persekiojimas gali būti pradėtas tik remiantis aukos skundu, pateiktu toje vietoje, kur padaryta nusikalstama veika, arba valstybei, kurioje padaryta nusikalstama veika, pranešus. 4. Kai nusikalstama veika patenka į daugiau kaip vienos valstybės narės jurisdikciją ir kai bet kuri iš atitinkamų valstybių narių gali pagrįstai persekioti remdamasi tomis pačiomis aplinkybėmis, atitinkamos valstybės bendradarbiauja, kad nuspręstų, kuri iš jų persekios nusikalstamą veiką padariusius asmenis, siekdamos, jeigu įmanoma, sutelkti procesinius veiksmus vienoje valstybėje narėje. Todėl, siekdamos palengvinti teisminių institucijų tarpusavio bendradarbiavimą ir savo veiksmų derinimą, valstybės narės gali kreiptis į Eurojustą arba į kitą Europos Sąjungoje įsteigtą įstaigą arba pasinaudoti joje nustatytais mechanizmais. Sprendžiant, kuri valstybė narė vykdys nusikalstamą veiką padariusio asmens baudžiamąjį persekiojimą, ypač turi būti atsižvelgta į šiuos veiksnius: - tai valstybė narė, kurios teritorijoje buvo padarytos veikos, - tai valstybė narė, kurios pilietis arba gyventojas yra kaltininkas, - tai valstybė narė, kuri yra nukentėjusio asmens kilmės valstybės narė, - tai valstybė narė, kurios teritorijoje kaltininkas buvo surastas. 9 straipsnis Pažeidžiamų prekybos žmonėmis aukų apsauga baudžiamajame procese 1. Vaikai, 1 ir 2 straipsniuose nurodytos nusikalstamos veikos aukos, laikomi ypač pažeidžiamomis aukomis pagal Pamatinio sprendimo 2001/220/TVR 2 straipsnio 2 dalį, 8 straipsnio 4 dalį ir 14 straipsnio 1 dalį. 2. Nuo 1 ir 2 straipsniuose nurodytos nusikalstamos veikos nukentėjęs suaugęs asmuo laikomas ypač pažeidžiama auka pagal Pamatinio sprendimo 2001/220/TVR 2 straipsnio 2 dalį, 8 straipsnio 4 dalį ir 14 straipsnio 1 dalį, remiantis kompetentingų institucijų atliktu atskiru vertinimu, kuriame atsižvelgiama į nukentėjusio asmens amžių, brandą, sveikatą, nėštumą, negalią, kitas asmenines ir socialines sąlygas, taip pat į fizines ar psichologines nusikalstamos veikos, nuo kurios jie nukentėjo, pasekmes. 3. Nepažeisdama teisių į gynybą, kiekviena valstybė narė užtikrina, kad ypač pažeidžiamos aukos, be Pamatiniame sprendime 2001/220/TVR išdėstytų teisių, galėtų pasinaudoti specialiu statusu siekiant išvengti antrinės viktimizacijos ir kad, remiantis nacionalinės teisės aktuose nustatytais pagrindais, kiek tai įmanoma, būtų: a) vengiama aukų ir nusikalstamą veiką padariusių asmenų akistatos, be kita ko, duodant parodymus, pavyzdžiui, vykstant apklausoms ir kryžminei apklausai, naudojant tinkamas priemones, įskaitant garso ir vaizdo priemones; b) neužduodama klausimų apie asmeninį gyvenimą, jeigu jie nėra neišvengiamai būtini siekiant įrodyti kaltinimo esmę pagrindžiančius faktus; c) neduodama parodymų viešame teismo posėdyje; d) be reikalo nerengiamos pakartotinos apklausos tyrimo, baudžiamojo persekiojimo ir bylos nagrinėjimo metu. 4. Kiekviena valstybė narė prireikus suteikia galimybę neatskleisti ypač pažeidžiamos aukos, kuri dalyvauja kaip liudytojas, tapatybės. 5. Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad prekybos žmonėmis aukoms būtų suteikta tinkama apsauga, remiantis atskiru rizikos vertinimu, ir prireikus sudaryta galimybė dalyvauti liudytojų apsaugos programose remiantis nacionalinės teisės aktuose nustatytais pagrindais. 6. Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad baudžiamajame procese ypač pažeidžiamos aukos turėtų galimybę pasinaudoti nemokamomis teisinėmis konsultacijomis ir teisinio atstovavimo paslaugomis tomis pačiomis sąlygomis, kurios nacionalinės teisės aktuose numatytos kaltinamajam, be kita ko, reikalaujant žalos atlyginimo. Ši dalis neturi poveikio 11 straipsnio taikymui, kai auka yra nepilnametis. 10 straipsnis Pagalba aukoms 1. Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad prieš baudžiamosios bylos nagrinėjimą, jo metu ir po jo aukoms būtų teikiama pagalba, kad jos galėtų naudotis teisėmis, nustatytomis 2001 m. kovo 15 d. Pamatiniame sprendime 2001/220/TVR dėl nukentėjusiųjų padėties baudžiamosiose bylose ir šiame pamatiniame sprendime. 2. Asmuo laikomas auka, kai tik kompetentingos institucijos gauna duomenų, kad jis galėjo nukentėti nuo nusikalstamos veikos, nurodytos 1 ir 2 straipsniuose. 3. Kiekviena valstybė narė imasi būtinų priemonių, kad sukurtų tinkamus nacionalinius ir vietos lygmens ankstyvo aukų nustatymo ir pagalbos joms mechanizmus, bendradarbiaudama su atitinkamomis paramos organizacijomis. 4. Vykstant baudžiamajam procesui, valstybės narės teikia reikiamą pagalbą ir paramą aukoms, kad jos galėtų atsigauti ir išvengti kaltininkų įtakos, be kitų dalykų, suteikdamos saugų būstą ir materialinę pagalbą, būtiną medicininį gydymą, įskaitant psichologinę pagalbą, konsultacijas ir informaciją, pagalbą, kurios reikia, kad jos galėtų pasinaudoti savo teisėmis ir ginti savo interesus baudžiamojoje byloje, taip pat prireikus vertimo raštu ir žodžiu paslaugas. Valstybės narės atsižvelgia į specialius labiausiai pažeidžiamų nukentėjusių asmenų poreikius. 11 straipsnis Specialios apsaugos priemonės vaikams Kiekviena valstybė narė taiko Pamatinio sprendimo dėl kovos su seksualine prievarta prieš vaikus ir jų seksualiniu išnaudojimu, kuriuo panaikinamas Pamatinis sprendimas 2004/68/TVR, 14 ir 15 straipsnius. 12 straipsnis Prevencija 1. Kiekviena valstybė narė siekia sumažinti visų formų išnaudojimą skatinančią paklausą. 2. Kiekviena valstybė narė skatina rengti reguliarius mokymus pareigūnams, kuriems gali tekti susitikti su aukomis arba galimomis aukomis, taip pat šioje srityje dirbantiems policijos pareigūnams, kad jie galėtų atpažinti aukas ir galimas aukas ir mokėtų elgtis su ypač pažeidžiamomis aukomis, nurodytomis šio pamatinio sprendimo 9 straipsnio 1 ir 2 dalyse. 3. Nepažeisdama Bendrijos teisės, kiekviena valstybė narė svarsto galimybę nusikalstama veika laikyti naudojimąsi paslaugomis, kurios pagal 1 ir 2 straipsnius laikomos išnaudojimu, žinant, kad jas teikiantis asmuo yra 1 ir 2 straipsniuose nurodytos nusikalstamos veikos auka. 13 straipsnis Stebėsena Valstybės narės imasi būtinų priemonių nacionalinių pranešėjų sistemai ar lygiaverčiams mechanizmams sukurti. Tokių mechanizmų funkcijos bent jau apima šiuo pamatiniu sprendimu numatytų priemonių įgyvendinimo stebėjimą. 14 straipsnis Teritorinio taikymo sritis Šis pamatinis sprendimas taikomas Gibraltarui. 15 straipsnis Pamatinio sprendimo 2002/629/TVR panaikinimas Pamatinis sprendimas 2002/629/TVR dėl kovos su prekyba žmonėmis panaikinamas. 16 straipsnis Įgyvendinimas 1. Valstybės narės imasi būtinų priemonių, kad užtikrintų šio pamatinio sprendimo nuostatų įgyvendinimą iki [per dvejus metus nuo jo priėmimo]. 2. Iki [dveji metai nuo jo priėmimo] valstybės narės Tarybos generaliniam sekretoriatui ir Komisijai perduoda nuostatų, perkeliančių į jų nacionalinę teisę joms pagal šį pamatinį sprendimą taikomus įpareigojimus, tekstą. Ne vėliau kaip iki [ketveri metai nuo jo priėmimo] Taryba, remdamasi pagal šią informaciją parengta ataskaita ir raštu pateikta Komisijos ataskaita, įvertina, kokiu mastu valstybės narės ėmėsi priemonių, reikalingų šiam pamatiniam sprendimui įgyvendinti. 17 straipsnis Įsigaliojimas Šis pamatinis sprendimas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną. Priimta Briuselyje […] Tarybos vardu Pirmininkas [1] Komisijos komunikatas Tarybai, Europos Parlamentui, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Moterų ir vyrų lygybės gairės 2006–2010“, {SEC (2006) 275}, COM (2006) 92 galutinis. [2] Komisijos komunikatas dėl ES vaiko teisių strategijos kūrimo {SEC (2006) 888} {SEC (2006) 889}, COM (2006) 367 galutinis. [3] 2001 m. kovo 15 d. Tarybos pamatinis sprendimas dėl nukentėjusiųjų padėties baudžiamosiose bylose (2001/220/TVR), OL L 82, 2001 3 22, p. 1. [4] 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 2004/81/EB dėl leidimo gyventi šalyje išdavimo trečiųjų šalių piliečiams, kurie yra prekybos žmonėmis aukos arba kurie dalyvavo vykdant nelegalios imigracijos padėjimo veiksmus, bendradarbiaujantiems su kompetentingomis institucijomis, OL L 261, 2004 8 6, p. 85. [5] 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 2004/80/EB dėl kompensacijos nusikaltimų aukoms, OL L 261, 2004 8 6, p. 15. [6] OL L 300, 2008 11 11, p. 42. [7] 2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimas dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos, OL L 190, 2002 7 18. [8] 2009 m. sausio 20 d. Čekijos, Lenkijos, Slovėnijos, Slovakijos ir Švedijos pateiktas Pasiūlymas dėl Tarybos pamatinio sprendimo dėl jurisdikcijos kolizijų baudžiamuosiuose procesuose prevencijos ir sprendimo. Tarybos dokumentas Nr. 5208/09. [9] OL C[…], […], p. […]. [10] OL L 203, 2002 8 1, p. 1. [11] OL C 311, 2005 12 9, p. 1. [12] 1989 m. lapkričio 20 d. Generalinės Asamblėjos rezoliucija Nr. 44/25 priimta Jungtinių Tautų Vaiko teisių konvencija suteikiant galimybę ją pasirašyti, ratifikuoti ir prie jos prisijungti. [13] 2000 m. Palerme sudarytas Jungtinių Tautų protokolas dėl prekybos žmonėmis, ypač moterimis ir vaikais, prevencijos, sustabdymo bei baudimo už vertimąsi ja, papildantis Jungtinių Tautų konvenciją prieš tarptautinį organizuotą nusikalstamumą. [14] Varšuvoje sudaryta Europos Tarybos konvencija dėl kovos su prekyba žmonėmis, 2005 5 16, Europos Tarybos sutarčių serija Nr. 197. [15] OL L 82, 2001 3 22, p. 1. [16] OL L 300, 2008 11 11, p. 42.