P9_TA(2022)0288

ES socialinės ekonomikos veiksmų planas

2022 m. liepos 6 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl ES socialinės ekonomikos veiksmų plano (2021/2179(INI))

(2023/C 47/12)

Europos Parlamentas,

— atsižvelgdamas į Europos socialinių teisių ramstį,

— atsižvelgdamas į 2021 m. gruodžio 9 d. Komisijos komunikatą „Žmonėms tarnaujančios ekonomikos kūrimas: socialinės ekonomikos veiksmų planas“ (COM(2021)0778),

— atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų neįgaliųjų teisių konvenciją (JT NTK), kurią pasirašė ir ratifikavo ES ir visos jos valstybės narės, ypač į jos 27 straipsnį dėl darbo ir užimtumo,

— atsižvelgdamas į 2021 m. kovo 3 d. Komisijos komunikatą „Lygybės sąjunga. 2021–2030 m. neįgaliųjų teisių strategija“ (COM(2021)0101),

— atsižvelgdamas į 2020 m. spalio 7 d. Komisijos komunikatą „Lygybės Sąjunga. ES romų lygybės, įtraukties ir dalyvavimo strateginis planas“ (COM(2020)0620)) ir į 2021 m. kovo 12 d. Tarybos rekomendaciją dėl romų lygybės, įtraukties ir dalyvavimo (2021/C 93/01),

— atsižvelgdamas į 2021 m. birželio 2 d. Komisijos komunikatą „Ekonominės politikos koordinavimas 2021 m.: COVID-19 įveikimas, atsigavimo rėmimas ir ekonomikos modernizavimas“ (COM(2021)0500),

— atsižvelgdamas į 2016 m. lapkričio 22 d. Komisijos komunikatą „Europos ateities lyderiai: pradedančiųjų ir veiklą plečiančių įmonių iniciatyva“ (COM(2016)0733),

— atsižvelgdamas į 2011 m. spalio 25 d. Komisijos komunikatą „Socialinio verslo iniciatyva. Socialinėms įmonėms plėtoti palankios aplinkos kūrimas socialinių inovacijų ekonomikoje“ (COM(2011)0682),

— atsižvelgdamas į 2004 m. vasario 23 d. Komisijos komunikatą dėl kooperatinių bendrovių skatinimo Europoje (COM(2004)0018),

— atsižvelgdamas į 2020 m. liepos 1 d. Europos įgūdžių darbotvarkę, kuria siekiama tvaraus konkurencingumo, socialinio sąžiningumo ir atsparumo,

— atsižvelgdamas į 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų (1) (Viešųjų pirkimų direktyva),

— atsižvelgdamas į Porto socialinį įsipareigojimą, pasirašytą Tarybai pirmininkaujančios Portugalijos, Europos Parlamento pirmininko ir socialinių partnerių bei pilietinės visuomenės organizacijų atstovų,

— atsižvelgdamas į 2021 m. gegužės 8 d. Porto deklaraciją, kurią patvirtino Europos Vadovų Taryba,

— atsižvelgdamas į 2015 m. gruodžio 7 d. Tarybos išvadas dėl socialinės ekonomikos, kaip vieno iš pagrindinių ekonominio ir socialinio vystymosi veiksnių Europoje, skatinimo,

— atsižvelgdamas į 2022 m. sausio 19 d. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę „Novatoriškos finansinės priemonės plėtojant socialinio poveikio įmones“,

— atsižvelgdamas į 2021 m. balandžio 27 d. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę dėl socialinės ekonomikos vaidmens kuriant darbo vietas ir įgyvendinant Europos socialinių teisių ramstį,

— atsižvelgdamas į 2016 m. rugsėjo 22 d. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę dėl „Socialinės ekonomikos išorės aspekto“,

— atsižvelgdamas į 2009 m. gruodžio 23 d. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę dėl įmonių rūšių įvairovės (2009/C 318/05),

— atsižvelgdamas į 2021 m. liepos 1 d. Regionų komiteto nuomonę „Socialinės ekonomikos veiksmų planas“ (CDR 5860/2020),

— atsižvelgdamas į Europos Komisijos ir Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (EBPO) 2022 m. politikos apžvalgą „Kaip kuo geriau išnaudoti socialinės ekonomikos indėlį į žiedinę ekonomiką“ (angl. Making the Most of the Social Economy’s Contribution to the Circular Economy),

— atsižvelgdamas į 2021 m. Jungtinių Tautų socialinės plėtros mokslinių tyrimų instituto paskelbtas gaires vietos valdžios institucijoms dėl socialinės ir solidariosios ekonomikos politikos,

— atsižvelgdamas į 2019 m. balandžio 4 d. Parlamento poziciją per pirmąjį svarstymą dėl pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl „Europos socialinio fondo +“ (ESF+) (2),

— atsižvelgdamas į savo 2022 m. vasario 17 d. rezoliuciją su rekomendacijomis Komisijai dėl Europos tarpvalstybinių asociacijų ir ne pelno organizacijų statuto (3),

— atsižvelgdamas į savo 2021 m. rugsėjo 16 d. rezoliuciją „Sąžiningos darbo sąlygos, teisės ir socialinė apsauga skaitmeninių platformų darbuotojams. Naujos užimtumo formos, susijusios su skaitmenine plėtra“ (4),

— atsižvelgdamas į 2021 m. liepos 7 d. rezoliuciją „Senasis kontinentas sensta. Galimybės ir uždaviniai, susiję su senėjimo politika po 2020 m.“ (5),

— atsižvelgdamas į savo 2021 m. vasario 11 d. rezoliuciją dėl Komisijos komunikato Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Europos įgūdžių darbotvarkė, kuria siekiama tvaraus konkurencingumo, socialinio sąžiningumo ir atsparumo“ (6),

— atsižvelgdamas į savo 2018 m. spalio 23 d. rezoliuciją dėl darbuotojų finansinio dalyvavimo vaidmens kuriant darbo vietas ir vykdant bedarbių reintegraciją į darbo rinką (7),

— atsižvelgdamas į savo 2020 m. lapkričio 24 d. rezoliuciją dėl benamystės lygio mažinimo ES (8),

— atsižvelgdamas į savo 2018 m. liepos 5 d. rezoliuciją su rekomendacijomis Komisijai dėl socialinių ir solidarumu grindžiamų įmonių statuto (9),

— atsižvelgdamas į savo 2015 m. rugsėjo 10 d. rezoliuciją dėl socialinio verslumo ir socialinių inovacijų kovojant su nedarbu (10),

— atsižvelgdamas į savo 2013 m. liepos 2 d. rezoliuciją dėl kooperatyvų indėlio įveikiant krizę (11),

— atsižvelgdamas į savo 2013 m. liepos 2 d. rezoliuciją dėl pasiūlymo dėl Tarybos reglamento dėl Europos fondo (FE) statuto (12),

— atsižvelgdamas į savo 2013 m. kovo 14 d. rezoliuciją su rekomendacijomis Komisijai dėl Europos savidraudos draugijos statuto (13),

— atsižvelgdamas į savo 2012 m. lapkričio 20 d. rezoliuciją „Socialinio verslo iniciatyva. Socialinėms įmonėms plėtoti palankios aplinkos kūrimas socialinių inovacijų ekonomikoje“ (14),

— atsižvelgdamas į savo 2009 m. vasario 19 d. rezoliuciją dėl socialinės ekonomikos (15),

— atsižvelgdamas į savo 1987 m. kovo 13 d. rezoliuciją dėl ne pelno asociacijų Europos Bendrijose (16),

— atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 54 straipsnį,

— atsižvelgdamas į Regioninės plėtros komiteto nuomonę,

— atsižvelgdamas į Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto pranešimą (A9-0192/2022),

A. kadangi socialinė ekonomika apima nuo valdžios institucijų nepriklausomus įvairių rūšių privačius subjektus, pvz., kooperatyvus, savitarpio pagalbos draugijas, asociacijas (įskaitant labdaros įstaigas), fondus, socialines įmones ir kitų teisinių formų subjektus, kuriems būdingi skirtingi veiklos ir organizaciniai principai ir ypatybės, pvz., žmonių ir socialinių bei aplinkosaugos tikslų viršenybė prieš pelną, didžiosios dalies pelno ir (arba) pertekliaus reinvestavimas į subjekto tvarumą ir į bendrą prekių ir paslaugų teikimo savo nariams arba plačiajai visuomenei interesą ir demokratinis arba dalyvaujamasis valdymas;

B. kadangi, nors reikia palyginamų ES šalių socialinės ekonomikos sektoriaus duomenų rinkimo mechanizmų, Socialinės ekonomikos veiksmų plane teigiama, kad socialinę ekonomiką sudaro 2,8 mln. Europos Sąjungos subjektų ir joje dirba apie 13,6 mln. darbuotojų (0,6–9,9 proc. darbo jėgos, priklausomai nuo šalies); kadangi socialinės ekonomikos subjektų skaičius ir užimtumo rodikliai ES skiriasi priklausomai nuo socialinės ekonomikos subjekto apibrėžties, įverčių ir nacionalinės statistikos; kadangi daugiau kaip trečdalis socialinės ekonomikos sektoriaus apmokamų darbo vietų yra socialinių paslaugų sektoriuje; kadangi socialinė ekonomika suteikia neišnaudotą darbo vietų kūrimo potencialą ir yra svarbi kovos su socialine atskirtimi ir skurdu priemonė, be kita ko, keliose valstybėse narėse įgyvendinant aktyvaus užimtumo iniciatyvas, pvz., teritorijas, kuriose visai nėra ilgalaikio nedarbo, kadangi Komisija turėtų išvardyti ir nustatyti dabartines iniciatyvas, kad būtų galima geriau suprasti jų veikimą ir veiksmingumą, taip pat dalytis geriausia patirtimi su valstybėmis narėmis;

C. kadangi subsidiarumo principas yra vienas iš Europos Sąjungos veikimo kertinių akmenų; kadangi socialinė ekonomika yra vienas iš geriausių jo taikymo pavyzdžių;

D. kadangi socialinė ekonomika atliko svarbų vaidmenį švelninant ir šalinant trumpalaikes ir ilgalaikes COVID-19 pasekmes ES socialinei rinkai, visuomenei bei ekonomikai ir, dėl tokio modelio tvarumo, padėjo užtikrinti ir išlaikyti socialinį ir ekonominį atsparumą;

E. kadangi socialinė ekonomika prisideda prie gerai veikiančių gerovės sistemų ir gauna iš jų naudos; kadangi galutinė atsakomybė užtikrinti visuotines ir vienodas piliečių galimybes gauti įperkamas aukšto lygio viešąsias paslaugas ir užtikrinti gerovę vis dėlto tenka vyriausybėms ir valdžios institucijoms; kadangi socialinės ekonomikos organizacijos atlieka papildomą vaidmenį ir turėtų tai daryti ir toliau, tačiau jos negali pakeisti valstybinių ar regioninių viešųjų įstaigų teikiamų svarbiausių paslaugų;

F. kadangi socialinės ekonomikos subjektai parodė didelį atsparumą ir novatoriškumą sunkiu laikotarpiu, tačiau COVID-19 pandemijos metu susidūrė su sunkumais, pvz., sumažėjusia veikla, ribotais grynųjų pinigų rezervais arba poreikiu savo verslo veiklą vykdyti internetu;

G. kadangi dėl pandemijos neatidėliotini nauji aplinkos, ekonominiai ir socialiniai uždaviniai paskatino giliau apmąstyti socialinės ekonomikos vaidmenį;

H. kadangi socialinės ekonomikos subjektai turi ilgą, bet nevienodą veiklos vykdymo istoriją daugumoje valstybių narių, kurių dauguma priėmė specialius šios srities teisės aktus; kadangi socialinės ekonomikos subjektai įsitvirtino kaip itin svarbūs socialiniai ir ekonominiai veikėjai, kurie gali atlikti svarbų vaidmenį rinkoje; kadangi jie vis dar susiduria su didelėmis kliūtimis, kurios riboja jų ekonominį ir bendrą socialinį poveikį; kadangi valstybės narės turi priimti konkrečius teisės aktus, kad įveiktų šias kliūtis ir sudarytų sąlygas konsoliduoti ir plėtoti socialinę ekonomiką, taip pat užtikrinti, kad socialinės ekonomikos subjektai galėtų veiksmingai konkuruoti visuose ekonomikos sektoriuose;

I. kadangi socialinės ekonomikos organizacijos veikia pagrindiniuose sektoriuose, pvz., sveikatos, ilgalaikės priežiūros, socialiniame, švietimo ir profesinio mokymo, kultūros ir kultūros paveldo puoselėjimo, pažangių technologijų, būsto, laisvalaikio, žiedinės ekonomikos, atsinaujinančiosios energijos ir atliekų tvarkymo srityse; kadangi dėl ryšių su vietos bendruomenėmis ir socialinio bei integracinio pobūdžio jos yra neatsiejama Europos socialinio modelio dalis;

J. kadangi socialinė ekonomika yra esminė ES socialinės rinkos ekonomikos dalis bei Europos socialinių teisių ramsčio ir jo tikslų įgyvendinimo varomoji jėga; kadangi socialinės ekonomikos organizacijos atlieka tam tikrą vaidmenį atnaujintoje pramonės strategijoje (17), nes sudaro pagrindą tvaresnei ir atsparesnei ES ekonomikai, kurioje niekas nepaliekamas nuošalyje;

K. kadangi skaitmeninė pertvarka suteikia daug galimybių socialinei ekonomikai; kadangi socialinės ekonomikos veiklos vykdytojams reikia mokymo, kad jie galėtų neatsilikti nuo sparčių ir konkurencingų skaitmeninių rinkų;

L. kadangi socialinės ekonomikos subjektai tradiciškai atlieka svarbų vaidmenį integruojant ir įdarbinant palankių sąlygų neturinčius darbuotojus, taip pat jiems, o ypač neįgaliesiems, teikiant paslaugas, be kita ko, per integravimo į darbo rinką socialines įmones (WISE) pagal JT neįgaliųjų teisių konvenciją, ir taip gerinant jų gerovę ir psichikos sveikatą;

M. kadangi socialinių paslaugų sektorius, kuris yra socialinės ekonomikos dalis, susiduria su tokiais sunkumais kaip mažas darbo užmokestis ir mažų garantijų darbo sąlygos, kuriuos reikia veiksmingai spręsti;

N. kadangi kooperatyvai gali atlikti tam tikrą vaidmenį demokratizuojant skaitmeninį darbą, pvz., kuriant darbuotojams priklausančias darbo platformas;

O. kadangi daugiau kaip 82,2 mln. savanorių atlieka aktyvų ir esminį vaidmenį socialinėje ekonomikoje (18); kadangi savanoriška veikla yra svarbi tiek jaunajai kartai, tiek vyresnio amžiaus žmonėms, nes jiems kai kuriais atvejais tai yra svarbi galimybė aktyviai dalyvauti visuomenės gyvenime;

P. kadangi dabartinė padėtis, susidariusi dėl karo Ukrainoje, parodė vietos bendruomenių ir solidarumo svarbą Europos Sąjungoje ir šalyse, kurios ribojasi su Ukraina; kadangi apskritai socialinė ekonomika šiose šalyse nėra gerai išvystyta; kadangi didesnis socialinės ekonomikos įmonių skaičius galėjo būti labai naudingas koordinuojant paramą Ukrainos pabėgėliams;

Q. kadangi socialinė ekonomika atlieka svarbų vaidmenį skatinant įtraukią žaliąją ir skaitmeninę pertvarką;

R. kadangi Parlamentas ankstesnėse rezoliucijose yra pabrėžęs, kad svarbu sudaryti palankesnes sąlygas plėtoti tarpvalstybinę veiklą ir sudaryti sąlygas savidraudos draugijoms, asociacijoms ir fondams nekliudomai patekti į vidaus rinką;

S. kadangi teisinė ir politinė sistema, kuria tinkamai apsaugomos ir skatinamos darbuotojų kooperatinės įmonės, politikos priemonių rinkinys, kuriuo siekiama palengvinti verslo perdavimą darbuotojams, aukšto lygio organizacinė struktūra ir darbuotojų kooperatyvų konsolidavimas organizacijose (federacijose) prisideda prie sėkmingo verslo perdavimo darbuotojams;

T. kadangi socialinės ekonomikos modelis turi didelį potencialą pasiekti pažeidžiamiausias ir nepalankiausias sąlygas turinčias bendruomenes, pvz., romus, ir gerokai pagerinti jų galimybes naudotis teisėmis, ištekliais ir paslaugomis, taip pat jų profesinį, socialinį ir pilietinį dalyvavimą;

U. kadangi socialinės ekonomikos organizacijas investuotojai laiko didele rizika (19);

1. palankiai vertina Komisijos Socialinės ekonomikos veiksmų planą (SEVP), jame nustatytus pagrindinius principus, kuriais apibrėžiama socialinė ekonomika, politinį postūmį, kurį jis teikia socialinės ekonomikos vystymuisi ir paskelbtų priemonių gausą; vis dėlto pažymi, kad tam tikri socialinės ekonomikos aspektai, susiję su užimtumu ir socialiniais reikalais, galėtų būti toliau stiprinami;

2. pabrėžia socialinės ekonomikos tikslų įvairovę ir svarbų jos vaidmenį didinant ekonomikos atsparumą, užtikrinant teisingą pertvarką, mažinant nelygybę, teikiant kokybiškas darbo galimybes pažeidžiamoms grupėms, skatinant savarankišką gyvenimą, stiprinant bendruomenės jausmą, kovojant su gyventojų skaičiaus mažėjimu ir stiprinant kaimo vietovių plėtrą, įgyvendinant Europos socialinių teisių ramsčio principus ir siekiant aukštynkryptės socialinės konvergencijos;

3. ragina valstybes nares pasinaudoti socialinės ekonomikos sektoriaus sistemomis įgyvendinant Europos socialinių teisių ramsčio principus;

4. patvirtina, kad COVID-19 krizė išryškino nepaprastai svarbų socialinės ekonomikos organizacijų vaidmenį padedant žmonėms įveikti daugelį sunkumų, taip užtikrinant socialinę sanglaudą, ir parodė jų svarbą bei atsparumą;

5. mano, kad Europos Sąjungos ir nacionaliniai veiksmai, skirti socialinės ekonomikos plėtrai, yra ypač svarbūs dabartinėmis aplinkybėmis, kai dėl COVID-19 sukeltos ekonomikos ir socialinės krizės reikia sutelkti visą socialinės ekonomikos potencialą siekiant atgaivinti ekonomiką, skatinti socialinį verslumą ir kurti kokybiškas darbo vietas; pabrėžia, kad socialinės ekonomikos subjektai atlieka esminį vaidmenį didinant ekonomikos ir visuomenės atsparumą po COVID-19 pandemijos;

6. pabrėžia, kad nepaisant to, jog socialinė ekonomika yra svarbus ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo šaltinis, reikia dėti daugiau pastangų propaguojant šį modelį, įskaitant solidarumo, socialinės įtraukties ir socialinių investicijų principus, kuriais jis grindžiamas; todėl primygtinai ragina Komisiją ir valstybes nares, taip pat regionų ir vietos valdžios institucijas dėti daugiau pastangų siekiant toliau skatinti socialinę ekonomiką ir įtraukti socialinės ekonomikos aspektą į atitinkamas politikos sritis, programas ir veiksmus, pavyzdžiui, į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką Sąjungos lygmeniu ir visame pasaulyje vykdant ES išorės veiksmus;

7. ragina valstybes nares remti socialinės ekonomikos subjektus, kad jie parengtų socialinių inovacijų programas, kuriomis būtų gerinamas socialinių paslaugų plėtojimas ir teikimas bei gerinamas paslaugų prieinamumas pažeidžiamiausiems asmenims, įskaitant neįgaliuosius ir vyresnio amžiaus žmones;

8. pakartoja savo raginimą ( 20 ) , kad principas „visų pirma galvokime apie mažuosius“ būtų nustatytas kaip pagrindinis principas rengiant būsimus teisės aktus ir priimant politiką, nesumenkinant dabartinių taisyklių, standartų ir teisių, pvz., aplinkos ir vartotojų apsaugos, kad, viena vertus, reguliavimo sistemos labiau remtų labai mažas, mažas ir vidutines įmones joms taikant dabartines taisykles ir reglamentus ir, kita vertus, būtų stiprinamas socialinės ekonomikos vystymasis, tvarumas ir augimas;

9. mano, kad turėtų būti pasiūlytos konkrečios strategijos ir tolesnės priemonės, skirtos SEVP tikslams pasiekti, atsižvelgiant į nacionalinę teisę ir praktiką; pabrėžia, kad reikia išsamiau paaiškinti SEVP ir kitų ES iniciatyvų, pvz., Europos socialinių teisių ramsčio veiksmų plano, Europos strategijos dėl negalios arba Europos kovos su benamyste platformos, sąsajas; mano, kad būtina nustatyti visų į SEVP įtrauktų veiksmų bei jų stebėsenos ir vertinimo kalendorių, siekiant padėti atitinkamoms valdžios institucijoms įgyvendinti veiksmų planą bei užtikrinti politikos nuoseklumą;

10. pabrėžia, kad veikdamos bendrų interesų labui socialinės ekonomikos subjektai kuria darbo vietas, teikia socialiniu požiūriu novatoriškas paslaugas ir prekes, sudaro palankias socialinės įtraukties sąlygas ir skatina tvaresnę bei vietos lygiu įtvirtintą ekonomiką; pabrėžia, kad tais atvejais, kai socialinės ekonomikos vaidmuo kuriant ir išlaikant darbo vietas yra susijęs su palankių sąlygų neturinčiais darbuotojais ir nepalankioje padėtyje esančiais regionais, reikia tinkamos paramos, kad šie subjektai būtų tinkamai pripažinti;

11. apgailestauja, kad 11,6 proc. valstybių narių privačiojo sektoriaus darbuotojų yra nedeklaruoti, ir pabrėžia, kad reikia politikos priemonių, skirtų kovoti su nedeklaruojamu darbu ir veiksmingai užtikrinti darbuotojų teises; pabrėžia socialinės ekonomikos organizacijų, ypač kooperatyvų, indėlį kovojant su nedeklaruojamu darbu;

12. pabrėžia, kad reikia skatinti tiesioginio viešojo finansavimo galimybes dotacijų forma, pvz., ES lėšomis, taip pat privačiojo sektoriaus investicijas į socialinės ekonomikos sektorių, ypač atsižvelgiant į padidėjusį socialinės ekonomikos organizacijų teikiamų paslaugų poreikį COVID-19 pandemijos metu ir atsigaunant po pandemijos;

13. pakartoja, kad, siekdamos išnaudoti visą veiksmų plano potencialą, Komisija ir valstybės narės turi užtikrinti, kad įgyvendinant veiksmų planą niekas nebūtų paliktas nuošalyje, o būtų užtikrinta visapusiška partnerystė su visais socialinės ekonomikos suinteresuotaisiais subjektais, be kita ko, ne pelno socialinių paslaugų teikėjais ir pilietine visuomene visais lygmenimis, įskaitant bažnytines labdaros organizacijas, ir užtikrintas aiškumas ir dalyvių veiklos koordinavimas;

Socialinei ekonomikai palankios aplinkos sukūrimas

14. primena valstybėms narėms, kad pagal Viešųjų pirkimų direktyvą perkančiosioms organizacijoms leidžiama naudotis viešaisiais pirkimais siekiant aplinkos apsaugos ir socialinių tikslų ir, visų pirma, leidžiama rengti viešųjų pirkimų procedūras, kuriose galėtų dalyvauti tik kokybės kriterijus atitinkantys subjektai, kurių pagrindinis tikslas – integruoti neįgaliuosius ar grupes, kurioms gresia socialinė atskirtis, į darbo rinką; ragina valdžios institucijas socialiniu ir aplinkos požiūriu atsakingus viešuosius pirkimus pripažinti investicijomis į socialinę ir ekonominę struktūrą, turinčiomis didelį potencialą derinti socialinius ir konkurencingus tikslus; pažymi, kad aplinkos ir socialinių reikalavimų įtraukimas į konkursus gali būti labai svarbus socialinės ekonomikos sektoriaus vystymuisi; ragina Komisiją toliau skatinti socialiniu požiūriu atsakingus viešuosius pirkimus ir gerąją patirtį, kad būtų skatinama socialiniu požiūriu atsakinga verslo praktika, ir ragina valstybes nares siekti, kad visas viešasis finansavimas, skiriamas viešųjų pirkimų sutarčių forma, priklausytų nuo to, ar jo gavėjai laikosi taikytinų įsipareigojimų aplinkos, socialinės ir darbo teisės srityse, nustatytų pagal Sąjungos ar nacionalinę teisę, kolektyvines sutartis arba tarptautinę aplinkos, socialinę ir darbo teisę;

15. ragina valstybes nares sistemingai priimti strategijas, kuriomis būtų siekiama plėtoti socialiniu požiūriu atsakingus viešuosius pirkimus, taip įvairiose politikos srityse sukuriant sąsają tarp paslaugų ir produktų teikimo ir jų indėlio siekiant socialinių tikslų; mano, kad Viešųjų pirkimų direktyvos perkėlimas į nacionalinę teisę turi būti derinamas su iniciatyvomis, kuriomis siekiama didinti žinias apie ryšį tarp viešųjų išlaidų ir jų indėlio siekiant JT darnaus vystymosi tikslų ir stiprinant viešųjų pirkimų pareigūnų ir socialinės ekonomikos subjektų gebėjimus; ragina viešųjų pirkimų pareigūnus prieš rengiant konkurso dokumentus atlikti išankstines konsultacijas rinkoje, siekiant geriau suprasti, ką gali pasiūlyti socialinės ekonomikos subjektai ir kaip jie gali atitikti konkurso reikalavimus; ragina perkančiuosius subjektus sutartis skirti ne tik pagal mažiausią kainą, bet ir pagal geriausią vertę, taip įtraukiant kokybės kriterijus ir socialinio poveikio aspektus; ragina valstybes nares didinti skaidrumą ir užkirsti kelią korupcijai viešųjų pirkimų srityje; pabrėžia, kad atitinkamos valdžios institucijos turi išnagrinėti bendradarbiavimo ir partnerystės galimybes, susijusias su socialinės ekonomikos subjektų dalyvavimu viešuosiuose pirkimuose, kaip tai daroma kai kuriose valstybėse narėse;

16. pabrėžia, kad vienas iš galimų sprendimų siekiant užkirsti kelią darbo vietų praradimui dėl restruktūrizavimo yra darbuotojų išperkamas kontrolinis akcijų paketas; palankiai vertina valstybėse narėse jau įgyvendinamas iniciatyvas, kuriomis siekiama darbuotojams, kurie domisi kontrolinio akcijų paketo išpirkimo procesu, ir kooperatyvams, įsteigiamiems akcijas išpirkus darbuotojams, teikti paramos verslui struktūras, įskaitant teisines konsultacijas, finansinę paramą, pagalbą rengiant verslo planus ir išorės investuotojams reikalingų duomenų teikimą; ragina visas valstybes nares įgyvendinti panašias iniciatyvas ir įtraukti šią temą į 2023 m. Tarybos rekomendaciją siekiant toliau remti šias iniciatyvas regioniniu ir nacionaliniu lygmenimis; atkreipia dėmesį į darbuotojų atstovų, įskaitant profesines sąjungas, vaidmenį remiant kooperatyvų federacijas, padedančias darbuotojams išpirkti akcijas, ir su jomis susijungiant, kad būtų padidintos darbuotojų sėkmės galimybės;

17. pabrėžia būtinybę Komisijai ir toliau glaudžiai bendradarbiauti su valstybėmis narėmis siekiant nustatyti priemones ir sprendimus, kaip pašalinti kliūtis ir paspartinti teisines procedūras, pagal kurias įmonės nuosavybė būtų perduota darbuotojams per darbuotojų kooperatyvus ar kitas darbuotojams priklausančias socialinės ekonomikos įmones; ragina Komisiją sukurti ES platformą, kurioje valstybės narės, vietos ir regionų valdžios institucijos ir socialinės ekonomikos tinklai galėtų keistis geriausia patirtimi;

18. pabrėžia, kad svarbu skatinti kooperatyvų modelį ir jam būdingus darbuotojų dalyvavimo ir demokratijos principus; ragina valstybes nares sukurti palankią teisinę aplinką kooperatyvų, taip pat ir darbuotojų kooperatyvų, steigimui ir veikimui;

19. atkreipia dėmesį į dabartinę ES veiklą siekiant išplėsti tvaraus finansavimo taksonomiją įtraukiant socialinius tikslus; mano, kad ES taksonomija turi būti tinkama socialiniu požiūriu, kartu atsižvelgiant į labai mažų įmonių ir MVĮ padėtį, nes ji gali būti investicijų į socialinę ekonomiką varomoji jėga, jei šios investicijos bus tinkamai suderintos su socialinės ekonomikos principais ir ypatumais;

20. pabrėžia, kad svarbu stiprinti socialinės ekonomikos subjektų verslo planavimo, įgyvendinimo ir vertinimo įgūdžius, taip pat atitinkamus žiniasklaidos priemonių naudojimo, valdymo įgūdžius, dalyvaujamąją lyderystę, mokymąsi visą gyvenimą, atsparumą ir įgūdžius, kurių reikia vykstančiai pertvarkai, įskaitant žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, remiant Socialinės ekonomikos ir artimumo įgūdžių sąjungą; laukia būsimo Socialinės ekonomikos įgūdžių pakto (angl. Pact for Skills for the Social Economy ), kad būtų galima investuoti į šiuos įgūdžius; ragina socialinės ekonomikos suinteresuotuosius subjektus visapusiškai laikytis Europos socialinių teisių ramsčio tikslų užtikrinant, kad iki 2030 m. kasmet bent 60 proc. jų darbuotojų dalyvautų mokymuose;

21. ragina Komisiją skatinti socialinio poveikio investicijas ir įvertinti esamas priemones, kuriomis būtų didinamas piliečių dalyvavimas socialinio poveikio finansavimo iniciatyvose, siekiant padidinti socialinės ekonomikos subjektų finansavimą ir matomumą;

22. ragina Komisiją kartu su socialinės ekonomikos suinteresuotaisiais subjektais ir akademikais atidžiai išnagrinėti socialinio poveikio obligacijų įgyvendinamumą ir praktiškumą;

23. apgailestauja, kad socialinės ekonomikos subjektai nėra pakankamai įtraukti į bendrojo mokyklinio ugdymo ir aukštojo mokslo įstaigų programas ( 21 ) ; atsižvelgdamas į tai, ragina sektoriaus atstovaujamąsias įstaigas ir atitinkamas valdžios institucijas, bendradarbiaujant su atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais, peržiūrėti ir įvertinti visų švietimo lygmenų – nuo pradinio iki aukštojo mokslo, įskaitant profesinį mokymą ir švietimą – mokymo programas ir pateikti politikos rekomendacijas; pabrėžia, kad būtina skatinti socialinę ekonomiką tarp jaunimo; prašo Komisijos užtikrinti nuolatinį Europos socialinių inovacijų kompetencijos centro ir aukštojo mokslo įstaigų bendradarbiavimą visose valstybėse narėse, siekiant plėtoti bendrus projektus ir didinti informuotumą apie galimybes, kurias socialinė ekonomika suteikia būsimiems jauniems verslininkams ir nepakankamai atstovaujamoms grupėms, pvz., neįgaliesiems, moterims, vyresnio amžiaus asmenims ir socialiai pažeidžiamoms grupėms;

24. pabrėžia, kad socialinės ekonomikos organizacijos jau dešimtmečius pirmauja įgyvendinant žiedinius verslo modelius, visų pirma pakartotinio naudojimo, taisymo ir perdirbimo srityse, taip paspartinant perėjimą prie žiedinės ekonomikos ir daugiau dėmesio skiriant teigiamam socialiniam poveikiui ( 22 ) ; remia Komisijos iniciatyvą stiprinti socialinės ekonomikos pajėgumus toliau plėtoti ekologiškesnes paslaugas ir produktus;

25. pabrėžia atsinaujinančiųjų išteklių energijos kooperatyvų, kaip energijos bendrijų dalies, išskirtinumą energetikos sistemoje, nes jie skatina tvarios energijos gamybos ir vartojimo praktiką, stiprina bendruomenės atsakomybę ir socialines inovacijas, teikia plataus masto naudą ir gali būti naudojami tiekimo saugumui atokiose vietovėse ir tam tikrose salose užtikrinti;

26. atkreipia dėmesį į esminį socialinės ekonomikos subjektų, įskaitant savidraudos įmones, vaidmenį priežiūros sektoriuje ir atkreipia dėmesį į svarbų socialinės ekonomikos augimo potencialą šioje srityje, kuris gali reaguoti į padidėjusią priežiūros paslaugų paklausą ir spręsti nuolatines problemas, pvz., demografinį senėjimą; ragina Komisiją ir valstybes nares remti kokybiškos priežiūros sektorių taikant tinkamą politiką ir užtikrinti, kad atliekant būsimą valstybės pagalbos peržiūrą būtų užtikrintas didesnis socialinės ekonomikos subjektų, teikiančių socialines ir sveikatos priežiūros paslaugas, lankstumas;

27. pabrėžia, kad svarbu daugiau dėmesio skirti socialinio poveikio vertinimo ir valdymo metodikai ir praktikai; ragina Komisiją, padedant Europos socialinės ekonomikos suinteresuotiesiems subjektams, atidžiai įvertinti socialinio poveikio vertinimo metodikų, kurios gali atitikti socialinės ekonomikos subjektų įvairovę ir dar labiau pritraukti socialines investicijas, kūrimą;

28. pabrėžia socialinės ekonomikos svarbą skatinant lyčių lygybę ir suteikiant užimtumo galimybių moterims, ypač pažeidžiamoje padėtyje esančioms moterims; pabrėžia, kad tai gali tapti atspirties tašku, palengvinančiu perėjimą nuo neoficialaus prie oficialaus darbo; pažymi, kad moterys dažnai sudaro daugiau kaip 60 proc. socialinės ekonomikos darbo jėgos ir kad, kaip pranešama, atotrūkis darbo užmokesčio ir vadovavimo srityse yra mažesnis; ragina Komisiją ir valstybes nares pašalinti visas kliūtis moterims, kad būtų užtikrinta lyčių lygybė; ragina stiprinti lyčių aspektą politikoje ir moterų, dirbančių socialinės ekonomikos subjektuose, galimybes gauti finansavimą, atsižvelgiant į tai, kad moterims sunkiau gauti finansavimą, palyginti su vyrais; prašo Komisijos aiškiai apibrėžti socialinės ekonomikos vaidmenį būsimoje Europos priežiūros strategijoje;

29. ragina Komisiją ir valstybes nares sudaryti nacionalines, tarptautines ir tarpregionines gebėjimų stiprinimo partnerystes ir sudaryti oficialius susitarimus su socialinės ekonomikos tinklais ir jiems atstovaujančiomis organizacijomis; atkreipia dėmesį į tai, kad būtina užtikrinti sąlygas tolesniam socialinės ekonomikos subjektų tobulėjimui ir jų profesionalumo stiprinimui, o tai galima padaryti teikiant konsultavimo paslaugas, pvz., specialiai pritaikytas mentorystės ir ugdomojo vadovavimo paslaugas, finansuojant gebėjimų stiprinimą, mokymą ir švietimą, įgūdžių ugdymą ir kvalifikacijos kėlimą ar perkvalifikavimą, inkubavimo paslaugas ir galimybes gauti teisines konsultacijas;

30. pabrėžia svarbų vaidmenį, kurį gali atlikti naujos technologijos ir dirbtinis intelektas, kai jie prieinami visiems, kuriant darbo vietas ir plėtojant bei plečiant socialinę ekonomiką; pabrėžia, kad svarbu socialinės ekonomikos verslininkams ir darbuotojams, ypatingą dėmesį skiriant pažeidžiamiems darbuotojams, suteikti daugiau galimybių dalyvauti mokymo programose, susijusiose su skaitmeniniais įgūdžiais ir pažangiomis technologijomis tiek Sąjungos, tiek nacionaliniu lygmenimis, ir ragina Komisiją ir valstybes nares išnagrinėti, kaip pagrindinės įmonės, viešasis sektorius ir socialinės ekonomikos subjektai gali bendradarbiauti siekiant šio tikslo; pažymi, kad skaitmeninė pertvarka socialinėje ekonomikoje turėtų būti skatinama, inter alia , pasitelkiant apmokestinimą, viešuosius pirkimus ir valstybės pagalbą;

31. pabrėžia, kad socialinė ekonomika yra būdas spręsti miestų problemas; ragina finansavimą skirti vietos lygmeniui, įskaitant miestų teritorijas;

32. palankiai vertina tai, kad daug vietos ir regionų valdžios institucijų jau turi plataus užmojo socialinės ekonomikos skatinimo strategijas ir veiksmų planus; pripažįsta, kad reikia stiprinti vietos ir regionų lygmens gebėjimus ir tenkinti specifinius tarpvalstybinių socialinės ekonomikos organizacijų poreikius, ypač kaimo vietovėse, salose ir nutolusiuose regionuose; ragina valstybes nares skatinti rengti regionines socialinės ekonomikos strategijas visuose regionuose ir skirti finansinius išteklius atsižvelgiant į vietoje nustatytus prioritetus; primygtinai ragina Komisiją paskelbti apžvalgą, kurioje atsispindėtų esamų socialinės ekonomikos teisinių formų įvairovė valstybėse narėse ir kuriomis, rengdamos savo strategijas, galėtų vadovautis vietos ir regionų valdžios institucijos;

Viso ES priemonių potencialo išnaudojimas, kad socialinė ekonomika galėtų klestėti

33. ragina valstybes nares teikti tikslinį finansavimą socialinės ekonomikos subjektams ir visapusiškai pasinaudoti dabartinėmis Sąjungos lėšomis siekiant skatinti socialinės ekonomikos sektorių ir labiau stengtis įsisavinti lėšas, kurios joms skiriamos socialinei ekonomikai plėtoti;

34. mano, kad būtina sudaryti palankesnes sąlygas socialinės ekonomikos įmonėms pasinaudoti Europos lėšomis nekeičiant jų teisinio pobūdžio, taip pat atsižvelgiant į viešojo ir privačiojo sektorių partnerystę, ir skatinti jų aktyvų dalyvavimą formuojant Europos politinę darbotvarkę, pavyzdžiui, įgyvendinant Europos socialinių teisių ramstį;

35. palankiai vertina pasiūlymą 2023 m. įdiegti naujus bendruosius ES socialinės ekonomikos vartus; sutinka, kad ši iniciatyva gali padėti socialinės ekonomikos subjektams gauti svarbią informaciją ir rekomendacijas, susijusias su ES finansavimu, politika, tinklais ir platformomis, taip pat su susijusiomis iniciatyvomis;

36. atkreipia dėmesį į programos „InvestEU“ teikiamas galimybes remti socialinę ekonomiką; primygtinai ragina Komisiją ir programą įgyvendinančius partnerius pagal socialinių investicijų ir įgūdžių liniją parengti prie socialinės ekonomikos įmonių poreikių pritaikytus finansinius produktus ir šiems produktams skirti pakankamai išteklių, visų pirma juos nukreipiant į projektus, kurie susiję ir su skaitmenine, ir su žaliąja pertvarka; pažymi, kad turėtų būti parengti patikimi tinkamumo kriterijai, skirti finansų tarpininkams, konkrečiai remiantiems socialinę ekonomiką, ir mano, kad „InvestEU“ konsultacijų centre turėtų būti teikiamos konsultavimo paslaugos, siekiant kuo labiau padidinti šių finansų tarpininkų galimybes pasinaudoti programa „InvestEU“; ragina Komisiją užtikrinti, kad kiti programos „InvestEU“ finansiniai produktai, pvz., skirti MVĮ, būtų prieinami socialinės ekonomikos subjektams, kurių dauguma yra labai maži, maži ir vidutiniai subjektai, siekiant sudaryti sąlygas parengti projektų svarbiausiomis temomis bazę ir pagerinti ilgalaikį socialinės ekonomikos subjektų ekonominį tvarumą, taip pat jų naudojimąsi novatoriškais sprendimais;

37. ypač atkreipia dėmesį į svarbų sanglaudos politikos fondų, be kita ko, „Europos socialinio fondo +“ (ESF+), Europos regioninės plėtros fondo ir Sanglaudos fondo, vaidmenį finansuojant socialinės ekonomikos projektus; primena konkrečius ESF+ tikslus pagerinti visų darbo ieškančių asmenų, ypač jaunimo, galimybes įsidarbinti, taip pat skatinti savarankišką veiklą ir socialinę ekonomiką; primena valstybėms narėms, kad ESF+ finansavimą viešųjų pirkimų institucijos gali naudoti „socialinių išlygų rėmėjams“, t. y. specialistams, kurie skatina ir remia socialinių išlygų įgyvendinimą vietos lygmeniu, finansuoti ir valdžios institucijoms konsultuoti šioms rengiant pirkimo, kuriame gali dalyvauti ir socialinės ekonomikos subjektai, specifikacijas;

38. pripažįsta didelį socialinės ekonomikos potencialą kuriant kokybiškas darbo vietas ir apmokamas stažuotes jaunimui, nes tai gali paspartinti jaunimo integraciją į darbo rinką; ragina valstybes nares panaudoti pagal sustiprintą Jaunimo garantijų iniciatyvą teikiamas lėšas siekiant skatinti socialinę ekonomiką tarp jaunosios kartos atstovų, nes tai gali sustiprinti jų integraciją į darbo rinką; palankiai vertina Komisijos iniciatyvą 2022 m. pagal ESF+ įsteigti Jaunimo verslumo politikos akademiją, kad būtų skatinamas jaunimo verslumas, ir ragina Komisiją ypatingą dėmesį skirti socialiniam verslumui ir parengti tikslines iniciatyvas, skirtas padėti kitiems nepakankamai atstovaujamiems socialinės ekonomikos verslininkams;

39. pritaria tam, kad būtų įsteigti nacionaliniai socialinių inovacijų kompetencijos centrai, skirti socialiniams verslininkams, ir Europos socialinių inovacijų kompetencijos centras; vis dėlto primena Komisijai ir valstybėms narėms, kad socialines inovacijas taiko visos socialinės ekonomikos organizacijos, įskaitant ne pelno socialinių paslaugų teikėjus ir socialinius verslininkus; ragina valstybes nares spręsti konkrečias ne pelno socialinių paslaugų sektoriaus problemas, kad šis sektorius galėtų tęsti savo novatorišką tendenciją, išlaikant dotacijas ir subsidijas, siūlomas pagal ESF+ arba „Erasmus+“ projektus;

40. palankiai vertina tikslinio ES finansavimo naudojimą projektams, kuriais siekiama plėtoti ir sudaryti sąlygas įmonių perdavimui jų darbuotojams, taigi ir užtikrinti veiklos tęstinumą, be kita ko, įmones išpirkus darbuotojų kooperatyvams ( 23 )

41. ragina valstybes nares, įgyvendinant nacionalinius ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planus, skatinti socialinės ekonomikos subjektų galimybes gauti finansavimą pagal priemonę „Next Generation EU“, visų pirma kokybiškam užimtumui, socialinei įtraukai ir įtraukiai skaitmeninei ir žaliajai pertvarkai visiems skatinti;

42. ragina Komisiją, atliekant kitą Bendrojo bendrosios išimties reglamento (BBIR) peržiūrą, išplėsti reglamento taikymo sritį ir tinkamai atsižvelgti į konkrečius socialinės ekonomikos subjektų poreikius, susijusius su galimybėmis gauti finansavimą ir rinkos plėtra; ragina Komisiją geriau įtraukti socialinius aspektus į valstybės pagalbos sritį, pvz., skatinti palankių sąlygų neturinčių darbuotojų, įskaitant neįgaliuosius, įdarbinimą, ypač įgyvendinant ekonomikos gaivinimo po COVID-19 veiksmus, išnagrinėti įvairias įrodymais pagrįstas galimybes remti socialinės ekonomikos subjektų plėtrą, pasikonsultavus su atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais, ir nacionalinėms valdžios institucijoms teikti paaiškinimus ir gaires dėl teisinio pagrindo, kuris būtų naudojamas socialinės ekonomikos subjektams remti teikiant valstybės pagalbą;

43. palankiai vertina Komisijos planus apsvarstyti galimybę taikyti specialius bendro fondų ir filantropinių organizacijų investavimo mechanizmus tiksliniams klausimams, pvz., benamystės, spręsti;

44. primygtinai ragina nacionalines, regionines ir vietos valdžios institucijas geriau pasinaudoti esamų taisyklių, susijusių su konkrečiomis nuostatomis apie visuotinės ekonominės svarbos paslaugas (VESP), teikiamomis galimybėmis, kai siekiama gauti viešąjį finansavimą pagal ES valstybės pagalbos reglamentą, be kita ko, visapusiškai pasinaudojant galimybe, kai tinkama, ekonominę veiklą vykdančias socialinės ekonomikos įmones pripažinti VESP;

45. palankiai vertina idėją pagal Bendrosios rinkos programą pradėti naują iniciatyvą, kuria būtų remiamas socialinės ekonomikos subjektų ir tradicinių įmonių partnerysčių kūrimas, sudarant sąlygas socialiniu požiūriu atsakingą pirkimą skatinančiai verslo verslui rinkai, kuri gali sustiprinti socialinę ekonomiką;

46. mano, kad šiuo metu naudojamos socialinės ekonomikos subjektų etiketės ir sertifikavimas galėtų būti įkvėpimo šaltinis valstybėms narėms; palankiai vertina SEVP numatytą įsipareigojimą pradėti tyrimą dėl nacionalinių socialinės ekonomikos ženklinimo etiketėmis ir sertifikavimo sistemų, siekiant padidinti socialinės ekonomikos matomumą ir sudaryti sąlygas gerai veikiančiai bendrajai rinkai, ir, remiantis rezultatais, išnagrinėti galimybę paruošti dirvą labiau standartizuotai sistemai Sąjungos lygmeniu; pabrėžia, kad šis tyrimas turėtų būti grindžiamas ankstesnėmis išvadomis ir jame turėtų dalyvauti socialinės ekonomikos suinteresuotieji subjektai;

47. rekomenduoja išplėsti Europos socialinės ekonomikos regionų tinklo aprėptį, kad būtų sustiprintos naujos regionų ir vietos partnerystes, visų pirma siekiant paskatinti skaitmeninę ir žaliąją pertvarką teritorijose;

48. ragina Komisiją bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis nustatyti veiksmingas priemones pilietinės erdvės organizacijoms ir ypač socialinės ekonomikos subjektams valstybėse narėse remti ir apsaugoti; pabrėžia, kad Pilietybės, lygybės, teisių ir vertybių programa, kuri skirta, be kita ko, ne pelno organizacijoms ir kurios biudžetas sudaro 1,55 mlrd. eurų, svariai prisideda sprendžiant problemas, su kuriomis susiduria pilietinė visuomenė ES;

49. pažymi, kad siekiant užtikrinti ne pelno organizacijų finansavimą dažnai reikia bendro finansavimo ir kad reikalavimas skirti pernelyg didelę nuosavų išteklių dalį gali būti nepakeliamas; todėl pabrėžia, kad reikėtų įvertinti bendro finansavimo atveju būtiną nuosavų išteklių dalį ir atsižvelgti į įvairias priemones, kurios galėtų būti išreikštos pinigine verte, kaip antai savanoriško darbo laiką ar nepiniginius įnašus;

50. džiaugiasi, kad Komisija pradėjo tyrimą, kuriame pateikiama lyginamoji ES asociacijų teisinių režimų ir sistemų analizė; prašo Komisijos remiantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 352 straipsniu pateikti pasiūlymą dėl reglamento, kuriuo būtų nustatytas Europos asociacijų statutas, vadovaujantis rekomendacijomis, išdėstytomis 2022 m. vasario 17 d. Europos Parlamento rezoliucijoje su rekomendacijomis Komisijai dėl Europos tarpvalstybinių asociacijų ir ne pelno organizacijų statuto ir jos priedo I dalyje;

Siekiant veiksmingo Socialinės ekonomikos veiksmų plano įgyvendinimo

51. labai palankiai vertina pasiūlymą dėl Tarybos rekomendacijos dėl pagrindinių socialinės ekonomikos sąlygų, kuris turi būti patvirtintas 2023 m.; pabrėžia, kad rekomendacijoje turėtų būti pateikta bendra Sąjungos lygmens socialinės ekonomikos apibrėžtis, grindžiama pagrindiniais jos principais ir ypatumais, išdėstytais SEVP, ir kad tiek rekomendacijoje, tiek apibrėžtyje reikia atsižvelgti į socialinės ekonomikos subjektų įvairovę valstybėse narėse; pabrėžia, kad pagrindinis rekomendacijos tikslas turi būti teisinių ir politinių socialinės ekonomikos pamatų stiprinimas, ypač valstybėse narėse, kuriose socialinės ekonomikos ekosistema yra mažiau išvystyta; mano, kad rekomendacijoje turėtų būti aiškiai akcentuojamos ES teikiamos paramos priemonės ir pateikiamos gairės dėl konkrečių politikos sričių, pvz., tinkamos teisinės sistemos, skirtos įvairių rūšių socialinės ekonomikos subjektams, viešiesiems pirkimams, valstybės pagalbai, užimtumui, socialinei ir sveikatos politikai, mokesčiams, švietimui, įgūdžiams ir mokymui, ir kad svarbu susieti vykstančius pokyčius su socialinės ekonomikos darbotvarke;

52. pabrėžia darbuotojų dalyvavimo ir demokratinio valdymo, kurie yra pripažinti SEVP principai, svarbą siekiant socialinės ekonomikos tikslų; pabrėžia, kad visi socialinės ekonomikos darbuotojai nusipelno deramų darbo ir įdarbinimo sąlygų bei karjeros perspektyvų, idealiu atveju grindžiamų kolektyvinėmis sutartimis; atsižvelgdamas į tai pabrėžia, kad socialinės ekonomikos subjektai privalo paisyti profesinių sąjungų teisių ir socialinio dialogo bei kolektyvinių derybų taisyklių; ragina Komisiją ir valstybes nares užtikrinti, kad visa ES finansinė parama socialinės ekonomikos subjektams būtų teikiama su sąlyga, kad jie laikysis taikomų darbo ir įdarbinimo sąlygų ir (arba) teisės aktais arba kolektyvinėse sutartyse nustatytų darbdavio įsipareigojimų; pabrėžia, kad socialinės ekonomikos subjektai turi geras galimybes skatinti socialinį dialogą ir kolektyvines derybas, nes jų modelis grindžiamas darbuotojų dalyvavimu; todėl pabrėžia, kad tiek nacionaliniu, tiek Europos lygmenimis reikia toliau plėtoti socialinį dialogą ir kolektyvines derybas socialinės ekonomikos srityje;

53. ragina Komisiją ir Europos išorės veiksmų tarnybą tarptautiniu mastu skatinti socialinę ekonomiką ir didinti sektoriaus matomumą Sąjungos politikos išorės aspektu, be kita ko, pripažįstant ir įtraukiant jo specifinį pobūdį į būsimus asociacijos susitarimus, teikiant informaciją ir mokymus socialinės ekonomikos klausimais ES delegacijų darbuotojams ir įvertinant, kaip tokiais veiksmais galima prisidėti prie socialinės ekonomikos plėtros trečiosiose šalyse;

54. apgailestauja, kad ankstesni Parlamento raginimai Komisijai pateikti pasiūlymus, pagal kuriuos savidraudos draugijos, asociacijos ir fondai galėtų veikti Europos ir tarpvalstybiniu mastu, nenulėmė jokių teisės aktų pakeitimų, o tai pakenkė Europos socialiniam modeliui ir trukdė baigti kurti bendrąją rinką; pakartoja Parlamento raginimą nustatyti bendrus būtiniausius standartus ne pelno organizacijoms visoje ES ir parengti Europos asociacijų statutą, taip pat ragina Komisiją viešai paaiškinti priežastis, dėl kurių nebuvo atsižvelgta į Parlamento raginimus; atsižvelgdamas į SEVP suteiktą galimybę, taip pat į Liuksemburgo deklaracijos stebėsenos komiteto, kurį sudaro dauguma valstybių narių, veiklą, siūlo išnagrinėti glaudesnio bendradarbiavimo, kaip priemonės pirmiau minėtoms dešimtmečius trukusioms aklavietėms įveikti, galimybę;

55. pažymi, kad, norint išnaudoti visas socialinės ekonomikos sektoriaus galimybes spręsti socialines ir ekonomines problemas, valdžios institucijos ir socialinės ekonomikos subjektai turi aiškiai nustatyti socialinius prioritetus; pabrėžia, kad socialinės ekonomikos projektams dažnai reikia glaudžios partnerystės su viešaisiais subjektais; todėl ragina Komisiją ir valstybes nares ES lygmeniu nustatytoje makroekonominio valdymo sistemoje parengti naują socialinių investicijų strategiją, kurioje būtų aiškiai nustatyti Europos socialinių teisių ramstį atitinkantys socialiniai prioritetai ir kuri galėtų tapti valdžios institucijų ir socialinės ekonomikos subjektų bendradarbiavimo pagrindu;

56. ragina Komisiją vykdant semestro procesą naudotis šalių ataskaitomis ir konkrečioms šalims skirtomis rekomendacijomis siekiant stebėti socialinės ekonomikos raidą Europoje ir ragina Komisiją užtikrinti, kad jos iniciatyvos būtų platesnio užmojo ir nuoseklesnės, ir, jei įmanoma, pasiūlyti teisinių priemonių;

57. ragina Komisiją stebėti, ar valstybės narės laikosi nacionaliniuose ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planuose nustatytų su socialine ekonomika susijusių įsipareigojimų;

58. palankiai vertina tai, kad paskelbta apie naują tyrimą, kuriuo bus siekiama surinkti kokybinę ir kiekybinę informaciją apie socialinę ekonomiką visose valstybėse narėse; ragina į šį tyrimą įtraukti įvairių rūšių socialinės ekonomikos subjektus ir rinkti išskaidytus duomenis apie darbuotojus; pažymi, kad reikia rinkti išsamius, standartizuotus, palyginamus ir patikimus duomenis apie socialinės ekonomikos mastą ir poveikį, kad būtų galima lengviau priimti įrodymais pagrįstus politinius sprendimus, užtikrinti socialinės ekonomikos vystymosi perspektyvumą ir prisidėti prie ES ekonominių ir socialinių tikslų įgyvendinimo; ragina Komisiją atliekant šį darbą atnaujinti 2012 m. tyrimą dėl savidraudos įmonių Sąjungoje, siekiant nustatyti galimybes ir kliūtis jų vystymuisi, ypač sveikatos priežiūros ir draudimo srityse; ragina Komisiją ir nacionalines statistikos institucijas bendradarbiauti su Eurostatu siekiant rinkti standartizuotus duomenis ir reguliariai juos atnaujinti ir analizuoti;

59. palankiai vertina Komisijos veiklą, susijusią su pertvarka kuriant socialinę ekonomiką ir vietines pramonės ekosistemas; vis dėlto pažymi, kad reikia papildomos informacijos, kad būtų galima suprasti, kaip ji sąveikaus su kitomis regioninėmis ir vietos iniciatyvomis, ir užtikrinti veiksmingą jos įgyvendinimą vietoje;

60. ragina valstybes nares paskirti socialinės ekonomikos koordinatorius ir įsteigti vietos socialinės ekonomikos kontaktinius centrus, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos gauti paramą ir finansavimą, įskaitant ES finansavimą; ragina Komisiją sukurti bendrą internetinę ES platformą, skirtą valstybėms narėms, vietos ir regionų valdžios institucijoms ir socialinės ekonomikos tinklams keistis geriausia patirtimi, pabrėžia, kad šią platformą turi būti valdoma bendradarbiaujant su Europos socialinės ekonomikos tinklais ir Komisijos socialinės ekonomikos ir socialinių įmonių ekspertų grupe (GECES); mano, kad reikia užtikrinti glaudų nacionalinių koordinatorių, vietos kontaktinių centrų, ES interneto platformos ir ES socialinės ekonomikos vartų koordinavimą, siekiant kuo labiau padidinti keitimąsi žiniomis ir sinergiją, taip pat užtikrinti galimybių matomumą socialinės ekonomikos veikėjams ir išvengti galimo pastangų dubliavimo;

61. ragina Komisiją toliau bendradarbiauti su GECES ir įsteigti SEVP įgyvendinimo darbo grupę, apimančią GECES atstovus ir nacionalinius koordinatorius, atsakingus už stebėseną ir reguliarų ataskaitų teikimą Parlamentui, Tarybai ir atitinkamiems suinteresuotiesiems subjektams, įskaitant socialinius partnerius, ir skleisti informaciją apie jos sudėtį ir veiksmų tvarkaraštį;

o

o o

62. paveda Pirmininkei perduoti šią rezoliuciją Tarybai ir Komisijai.

(1) OL L 94, 2014 3 28, p. 65.

(2) OL C 116, 2021 3 31, p. 162.

(3) Priimti tekstai, P9_TA(2022)0044.

(4) OL C 117, 2022 3 11, p. 53.

(5) OL C 99, 2022 3 1, p. 122.

(6) OL C 465, 2021 11 17, p. 110.

(7) OL C 345, 2020 10 16, p. 2.

(8) OL C 425, 2021 10 20, p. 2.

(9) OL C 118, 2020 4 8, p. 145.

(10) OL C 316, 2017 9 22, p. 224.

(11) OL C 75, 2016 2 26, p. 34.

(12) OL C 75, 2016 2 26, p. 11.

(13) OL C 36, 2016 1 29, p. 111.

(14) OL C 419, 2015 12 16, p. 42.

(15) OL C 76 E, 2010 3 25, p. 16.

(16) OL C 99, 1987 4 13, p. 205.

(17) EBPO / Europos Sąjunga, Policy brief on making the most of the Social Economy’s contribution to the Circular Economy, 2022 m.

(18) https://www.eesc.europa.eu/sites/default/files/files/qe-04-17-875-en-n.pdf

(19) Europos Komisija, Užimtumo, socialinių reikalų ir įtraukties generalinis direktoratas, Hayday, M., Varga, E., A recipe book for social finance: a practical guide on designing and implementing initiatives to develop social finance instruments and markets, Leidinių biuras, 2017 m.

(20) Be kita ko, 2020 m. gruodžio 16 d. rezoliucijoje dėl naujos Europos MVĮ strategijos (OL C 445, 2021 10 29, p. 2) ir 2021 m. birželio 24 d. rezoliucijoje dėl Europos reglamentavimo kokybės ir subsidiarumo principo (ataskaita dėl geresnės teisėkūros 2017, 2018 ir 2019 m.) (OL C 81, 2022 2 18, p. 74).

(21) EUROFOUND, Labour market change. Cooperatives and social enterprises: Work and employment in selected countries, Europos Sąjungos leidinių biuras, Liuksemburgas, 2019.

(22) EBPO / Europos Komisija, Policy brief on the most of the social economy’s contribution to the circular economy, OECD Local Economic and Employment Development (LEED) Papers, No. 2022/01, OECD Publishing, 2022 m.

(23) Pvz., pagal INTERREG finansuojami novatoriški MVĮ verslo perdavimo modeliai Baltijos jūros regione, Europos socialinio fondo ir Užimtumo ir socialinių inovacijų programos (EaSI) finansavimas, Europos Parlamento remiami perdavimo kooperatyvams ir darbo vietų išsaugojimo bandomieji projektai „Transfer to Coops“ ir „Saving Jobs“.