Pastaraisiais metais dėl visais lygmenimis dedamų pastangų Europa gali džiaugtis nuolatinio ekonomikos augimo ir spartaus darbo vietų kūrimo procesais. Nedarbas Europos Sąjungoje mažiausias per visą dešimtmetį, o įdarbintų žmonių skaičius pasiekė rekordinį lygį. Nors Europoje teigiamas šių reiškinių poveikis vis dar jaučiamas nevienodai, keliose valstybėse narėse daugėja laisvų darbo vietų, o tam tikruose ekonomikos sektoriuose, pavyzdžiui, informacinių ir ryšių technologijų arba sveikatos priežiūros sektoriuose, taip pat kalbant apie konkrečias profesijas, esama struktūrinio kvalifikuotų darbuotojų trūkumo įrodymų. Darbdavių, pranešančių apie sunkumus užpildant darbo vietas, dalis didėja ir vidutiniškai siekia daugiau kaip 40 proc., o Vokietijoje, Lenkijoje, Slovakijoje ir Vengrijoje ši dalis netgi viršija 50 proc. Dažniausiai trūksta tokių profesijų atstovų kaip kvalifikuoti prekybininkai, inžinieriai, technikai ir IT specialistai, taip pat ne tokių oficialių įgūdžių turinčių specialistų, pavyzdžiui, prekybos atstovų ir vairuotojų.

Tuo pat metu konkrečių įgūdžių paklausa greičiausiai didės ir keisis pagal visuomenės ir technologijų raidą. Pavyzdžiui, manoma, kad aukšto lygio kvalifikacijų paklausa viršys darbo jėgos pasiūlą, nes 43 proc. darbo vietų, kurias numatoma sukurti iki 2030 m., bus reikalingas aukšto lygio išsilavinimas. Manoma, kad iki 2030 m. daug naujų darbo vietų bus sukurta verslo ir administravimo specialistams, taip pat profesijų, kurios įprastai laikomos vidutinės kvalifikacijos, atstovams, pavyzdžiui, pardavėjams, valytojams ir pagalbiniams darbuotojams. Nors ES prioritetas yra dar geriau pasinaudoti turimais talentingais asmenimis ir žmogiškuoju kapitalu, visų pirma organizuojant vietos darbo jėgos mokymą ir keliant jos kvalifikaciją, tinkamai valdoma darbo jėgos migracija taip pat gali padėti patenkinti tam tikrus dabartinius ir būsimus ES darbo rinkos poreikius.

Tokia padėtis būdinga ne tik Europai. Vis dėlto šiuo metu ES neturi tinkamiausių sąlygų ir nėra pasirengusi pritraukti jai reikalingų darbo migrantų. Iki šiol pritraukiant darbuotojus ES buvo mažiau konkurencinga negu kitos EBPO šalys, kurios ekonominės padėties požiūriu yra didžiausios jos konkurentės, ir išnaudoja toli gražu ne visas turimas galimybes, visų pirma kalbant apie itin kvalifikuotų migrantų pritraukimą. 2015–2016 m. iš visų EBPO šalyse gyvenančių migrantų tik 25 proc. aukšto lygio išsilavinimą įgijusių asmenų kaip kelionės tikslo šalį pasirinko vieną iš ES valstybių narių, o 75 proc. – šalis už ES ribų (daugiausia JAV, Kanadą ir Australiją); žr. toliau pateikiamą diagramą.

Užsienyje gimusių gyventojų, įgijusių aukšto ir žemo lygio išsilavinimą, pasiskirstymas

EBPO šalyse, kurios yra kelionės tikslo šalys, 2015–2016 m. (dalis, proc.) Šaltinis – 2015–2016 m. Imigrantų EBPO šalyse duomenų bazė (angl. DIOC). Pastaba. Dėl trūkstamų duomenų „ES“ reiškia „ES 28“ be Kroatijos.

Islandijos, Japonijos, Naujosios Zelandijos ir Turkijos duomenys paimti iš 2010–2011 m. DIOC. Kalbant apie ES, įtraukti tik ne ES kilmės imigrantai.

Per pastaruosius kelerius metus pagal aukštos kvalifikacijos darbuotojų pritraukimo programas (ES mėlynosios kortelės arba nacionalines programas) per metus leista atvykti tik po apytiksliai 50 000 darbuotojų, t. y. išduota 5 proc. visų su darbu susijusių leidimų. Šie skaičiai, palyginti su kitomis EBPO šalimis, pavyzdžiui, JAV, Kanada, Australija arba Naująja Zelandija, santykinai yra daug mažesni. Šiuo metu trečiųjų šalių piliečių, kuriems leista atvykti į ES pagal aukštos kvalifikacijos darbuotojų programas, skaičius sudaro apie 0,01 proc. visų ES gyventojų, Kanadoje kasmet atvykstantys 150 000 ekonominių migrantų sudaro apie 0,4 proc. visų gyventojų, o 120 000 kasmet į Australiją atvykstančių ekonominių migrantų sudaro apie 0,5 proc. visų gyventojų (šiose dviejose šalyse daugumai ilgalaikių ekonominių migrantų leidžiama atvykti pagal vadinamąsias Pareikšto susidomėjimo sistemas). Iš to matyti, kad Europos teisėtos migracijos politika nėra itin strateginė ir aktyvi, taip pat ne itin atitinka jos darbo rinkos poreikius.

Nors valstybės narės tebėra kompetentingos spręsti, kiek darbo migrantų iš trečiųjų šalių leisti atvykti, Europos Sąjungoje veikia bendroji rinka, todėl išorinio pasaulio atžvilgiu ji taip pat turėtų veikti vieningai, kad sukurtų masto ekonomiją ir pritraukiant kvalifikuotus, visų pirma aukštos kvalifikacijos, darbuotojus geriau konkuruotų su kitomis svarbiomis kelionės tikslo šalimis. Europos labui daugiau pastangų turėtų būti dedama Europos lygmeniu: reikėtų geriau derinti darbo jėgos pasiūlą ir paklausą, pripažinti užsienyje įgytą kvalifikaciją ir sudaryti palankesnes sąlygas darbuotojų migrantų judumui bendrojoje rinkoje.

Siekiant pritraukti aukštos kvalifikacijos migrantus, ES nustatytos specialios taisyklės. Vis dėlto akivaizdu, kad neišnaudojamos visos 2009 m. ES mėlynosios kortelės sistemos – visos ES masto programos, numatytos talentingiems ir aukštos kvalifikacijos trečiųjų šalių piliečiams pritraukti, – teikiamos galimybės. Atvykimo sąlygos, dėl kurių susitarta 2009 m., yra pernelyg griežtos, o direktyva užtikrinamas nedidelis nuoseklumas ir derinimas; be to, dar svarbiau, ES mėlynosios kortelės turėtojų judumas Europos Sąjungoje yra labai ribotas. Iš esmės nėra bendros ES mėlynosios kortelės sistemos, nes kartu su ES mėlynąja kortele įgyvendinama daug įvairių nacionalinių aukštos kvalifikacijos darbuotojams skirtų programų, taip sukuriant suskaidytą sistemą, pagal kurią taikoma daug įvairių taisyklių ir procedūrų.

Todėl jau daugiau kaip prieš dvejus metus Komisija, siekdama patobulinti aukštos kvalifikacijos migrantų pritraukimo taisykles, pateikė pasiūlymą dėl ES mėlynosios kortelės direktyvos atnaujinimo. Bendras tikslas – padaryti ES mėlynąją kortelę patrauklesnę, šiuo tikslu nustatant bendrą visos ES masto sistemą ir lankstesnes priėmimo sąlygas, taip pat patobulinant ir supaprastinant priėmimo procedūras. Visų pirma, šiuo pasiūlymu didinamas judumas Europos Sąjungoje, šiuo tikslu supaprastinant tiek trumpalaikio judumo (trumpų verslo kelionių iki 90 dienų valstybėse narėse), tiek ilgalaikio judumo procedūras, sumažinama darbo užmokesčio riba, nustatant lankstų intervalą, per kurį valstybės narės gali pritaikyti šią ribą prie savo darbo rinkos aplinkybių, ir tose srityse, kuriose trūksta darbuotojų, numatoma sudaryti geresnes sąlygas neseniai aukštojo mokslo įstaigas baigusiems trečiųjų šalių piliečiams ir darbuotojams. Be to, šiuo pasiūlymu pagerinamos tiek ES mėlynosios kortelės turėtojų, tiek jų šeimos narių teisės (atitinkamai sudarant sąlygas greičiau įgyti ilgalaikio gyventojo statusą ir galimybę nedelsiant ir lanksčiau įsidarbinti, o antruoju atveju – užtikrinant, kad tokie asmenys galėtų tuo pat metu prisijungti prie ES mėlynosios kortelės turėtojo), todėl aukštos kvalifikacijos darbuotojams, kurių reikia mūsų ekonomikai, ES turėtų tapti patrauklesne vieta. Be to, pagal naująją ES mėlynosios kortelės sistemą aukštą kvalifikaciją įgiję asmenys, kuriems suteikiama tarptautinė apsauga, taip pat galėtų kreiptis dėl ES mėlynosios kortelės.

Vis dėlto šiuo metu tarpinstitucinės derybos dėl pasiūlymo dėl ES mėlynosios kortelės atnaujinimo yra įstrigusios. Nors Europos Parlamentas pritarė Komisijos pasiūlyme išdėstytiems tikslams ir požiūriui, Taryboje valstybių narių pozicijos išsiskyrė ir iki šiol nepavyksta surasti bendro pagrindo taip, kad šiuo metu nepatenkinamai sistemai būtų suteikiama reikšmingos pridėtinės vertės.

Komisija ragina Tarybą, atsižvelgiant į Komisijos pasiūlyme išdėstytus tikslus, greitai susitarti dėl pozicijos, kuri, palyginti su dabartine ES mėlynosios kortelės sistema, padėtų užtikrinti tikrą pridėtinę vertę. Taip bus sudaromos sąlygos atnaujinti derybas siekiant plataus užmojo susitarimo su Europos Parlamentu, kad būtų galima užtikrinti, kad Komisijos pasiūlymas dėl ES mėlynosios kortelės direktyvos atnaujinimo būtų patvirtintas iki Europos Parlamento rinkimų.

2.2. Perkėlimas į ES

Trečiųjų šalių piliečių arba asmenų be pilietybės perkėlimas į ES yra svarbi humanitarinė priemonė. Ji gali būti siūloma perkeltiesiems asmenims, kuriems reikia tarptautinės apsaugos, kad jie galėtų teisėtai ir saugiai patekti į Europos Sąjungą. Tai – neatsiejama platesnio masto tikslo užtikrinti, kad apsaugą asmenims, kuriems tos apsaugos reikia, būtų galima suteikti saugiais ir teisėtais būdais ir kad jiems nereikėtų leistis į neteisėtas ir pavojingas keliones, dalis. Tokie saugūs ir teisėti atvykimo būdai taip pat daro neigiamą poveikį neteisėto žmonių gabenimo tinklų verslo modeliui ir padeda mažinti neteisėtos migracijos mastą. Perkėlimas į ES taip pat yra tarptautinio solidarumo ir dalijimosi atsakomybe su trečiosiomis šalimis, į kurias perkelta daug asmenų, kuriems reikia tarptautinės apsaugos, priemonė.