Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl susitarimo su Šveicarijos Konfederacija dėl jos dalyvavimo Europos prieglobsčio paramos biuro veikloje sąlygų pasirašymo Europos Sąjungos vardu /* COM/2013/0870 final - 2013/0421 (NLE) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS Siekiant stiprinti valstybių narių praktinį bendradarbiavimą prieglobsčio srityje, padėti įgyvendinti bendrą Europos prieglobsčio sistemą ir teikti paramą valstybėms narėms, kurių prieglobsčio ir priėmimo sistemoms tenka ypatingas krūvis, Reglamentu (ES) Nr. 439/2010[1] įsteigtas Europos prieglobsčio paramos biuras. Reglamento 24 konstatuojamojoje dalyje numatyta: „Kad atliktų savo paskirtį, Paramos biuras turėtų būti pasirengęs bendradarbiauti su valstybėmis, sudariusiomis su Sąjunga susitarimus, kuriais remdamosi jos priėmė ir taiko šiame reglamente apibrėžtos srities Sąjungos teisę, visų pirma su Islandija, Lichtenšteinu, Norvegija ir Šveicarija.“ Šios šalys vadinamos asocijuotosiomis šalimis. Reglamento 49 straipsnio 1 dalyje teigiama: „Paramos biuras pasirengęs bendradarbiauti su Islandija, Lichtenšteinu, Norvegija ir Šveicarija, kuriems suteikiamos stebėtojų teisės. Sudaromi susitarimai, kuriais nustatomi šių valstybių dalyvavimo Paramos biuro veikloje pobūdis, mastas ir taisyklės. Be kitų nuostatų, šiuose susitarimuose numatomos nuostatos dėl dalyvavimo įgyvendinant Paramos biuro iniciatyvas, finansinių įnašų ir personalo. Tų susitarimų nuostatos dėl personalo visais atvejais turi atitikti Tarnybos nuostatus.“ Asocijuotųjų šalių dalyvavimas Paramos biuro veikloje yra ne tik logiškas, atsižvelgiant į jų dalyvavimą Dublino sistemoje, bet ir akivaizdžiai naudingas, nes padeda Paramos biurui teikti paramą, kuri visų pirma apima dalijimąsi geriausia patirtimi ir specialiosiomis žiniomis, nuolatinės ir skubios paramos teikimą, informacijos rinkimą ir analizavimą, taip pat išankstinio perspėjimo ir pasirengimo sistemą. Tuo remdamasi 2011 m. liepos 1 d. Komisija pateikė rekomendaciją Tarybai įgalioti Komisiją pradėti derybas su Islandija, Norvegija, Šveicarija ir Lichtenšteinu dėl tarptautinių susitarimų, kuriais būtų nustatytos šios nuostatos. 2012 m. sausio 27 d. Komisija gavo Tarybos įgaliojimą pradėti derybas su Islandija, Norvegija, Šveicarija ir Lichtenšteinu dėl susitarimų dėl šių šalių dalyvavimo Europos prieglobsčio paramos biuro veikloje sąlygų. Derybos vykdytos bendrai su visomis asocijuotosiomis šalimis. Įvyko keturi derybų etapai. Galutinis susitarimo su Šveicarija projekto tekstas parafuotas 2013 m. birželio 28 d. Valstybės narės buvo informuojamos ir su jomis buvo konsultuojamasi atitinkamose Tarybos darbo grupėse. Sąjungai šio susitarimo teisinis pagrindas yra SESV 74 straipsnis ir 78 straipsnio 1 ir 2 dalys kartu su jos 218 straipsniu. Pridedamas pasiūlymas yra susitarimui pasirašyti reikalinga teisinė priemonė. Taryba sprendimą priims kvalifikuota balsų dauguma. 2. DERYBŲ REZULTATAI Komisija mano, kad Tarybos derybiniuose nurodymuose išdėstyti tikslai buvo pasiekti ir susitarimo projektas Sąjungai yra priimtinas. Jo galutinis turinys gali būti apibendrintas toliau. Susitarimo projekte numatomas visapusiškas Šveicarijos dalyvavimas Paramos biuro veikloje [1 straipsnis], atstovavimas jai stebėtojo teisėmis be teisės balsuoti Paramos biuro administracinėje valdyboje [2 straipsnis], metiniai Šveicarijos finansiniai įnašai į Paramos biuro biudžetą – metinės sumos, apskaičiuojamos pagal jos BVP, kaip visų Paramos biuro veikloje dalyvaujančių valstybių narių BVP procentinė dalis [3 straipsnis ir I priedas]. Be to, Šveicarija pritarė nuostatoms dėl galimo įnašo padidinimo, jeigu padidinamas Sąjungos įnašas [3 straipsnis ir I priedas]. Be to, susitarimo projekte numatyta įsteigti komitetą, kurį sudaro Komisijos ir asocijuotųjų šalių atstovai. Siekiant veiksmingumo šis komitetas posėdžiauja kartu su atitinkamais komitetais, įsteigtais su kitomis asocijuotosiomis šalimis, dalyvaujančiomis pagal reglamento 49 straipsnio 1 dalį. Komitetas nebuvo minimas derybiniuose nurodymuose, jį įsteigti paprašė asocijuotosios šalys, kad būtų sudarytos sąlygos keistis informacija ir stebėti tinkamą susitarimo įgyvendinimą [11 straipsnis]. 3. POVEIKIS BIUDŽETUI Susitarimo projekto 3 straipsnyje ir I priede apibūdintos nuostatos, susijusios su Šveicarijos metiniais finansiniais įnašais į Paramos biuro biudžetą ir galimu jų pakoregavimu, atsižvelgiant į I priede aprašytą padėtį. 4. IŠVADA Atsižvelgdama į išdėstytus rezultatus, Komisija siūlo Tarybai nuspręsti, kad Sąjungos vardu būtų pasirašytas Europos Sąjungos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimas dėl jos dalyvavimo Europos prieglobsčio paramos biuro veikloje sąlygų ir įgalioti Komisiją paskirti asmenį (-is), tinkamai įgaliotą (-us) pasirašyti Sąjungos vardu. 2013/0421 (NLE) Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl susitarimo su Šveicarijos Konfederacija dėl jos dalyvavimo Europos prieglobsčio paramos biuro veikloje sąlygų pasirašymo Europos Sąjungos vardu EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 74 straipsnį, 78 straipsnio 1 ir 2 dalis kartu su 218 straipsnio 5 dalimi, atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą, kadangi: (1) 2010 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 439/2010 dėl Europos prieglobsčio paramos biuro įsteigimo[2] 49 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad Paramos biuras pasirengęs bendradarbiauti su Islandija, Lichtenšteinu, Norvegija ir Šveicarija, kuriems suteikiamos stebėtojų teisės. Be to, sudaromi susitarimai, kuriais nustatomi šių valstybių dalyvavimo Paramos biuro veikloje pobūdis, mastas ir taisyklės; (2) 2012 m. sausio 27 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas su Šveicarija dėl susitarimo dėl jos dalyvavimo Paramos biuro veikloje sąlygų. Derybos sėkmingai baigtos ir susitarimas parafuotas 2013 m. birželio 28 d.; (3) susitarimą Sąjungos vardu turėtų pasirašyti derybininkas, atsižvelgiant į tai, kad susitarimas bus sudarytas vėliau; (4) kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 439/2010 21 konstatuojamojoje dalyje, Jungtinė Karalystė ir Airija dalyvauja priimant tą reglamentą ir jis joms privalomas. Todėl jos turėtų įgyvendinti reglamento 49 straipsnio 1 dalį dalyvaudamos priimant šį sprendimą. Todėl Jungtinė Karalystė ir Airija dalyvauja priimant šį sprendimą; (5) kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 439/2010 22 konstatuojamojoje dalyje, Danija nedalyvauja priimant tą reglamentą ir jis nėra jai privalomas. Todėl Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą, PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: 1 straipsnis Suteikiami įgaliojimai Sąjungos vardu pasirašyti Europos Sąjungos ir Šveicarijos susitarimą dėl Šveicarijos dalyvavimo Europos prieglobsčio paramos biuro veikloje sąlygų su sąlyga, kad šis susitarimas bus sudarytas. Pasirašytino susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo. 2 straipsnis Komisija įgaliojama paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) Sąjungos vardu pasirašyti susitarimą. 3 straipsnis Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną. Priimta Briuselyje Tarybos vardu Pirmininkas PRIEDAS SUSITARIMAS Europos Sąjungos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimas dėl Šveicarijos Konfederacijos dalyvavimo Europos prieglobsčio paramos biuro veikloje sąlygų EUROPOS SĄJUNGA (toliau – ES) ir ŠVEICARIJOS KONFEDERACIJA (toliau – Šveicarija), atsižvelgdamos į 2010 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 439/2010 dėl Europos prieglobsčio paramos biuro įsteigimo[3] (toliau – reglamentas) 49 straipsnio 1 dalį, kadangi: (1) reglamente nurodyta, kad tam, kad atliktų savo paskirtį, Europos prieglobsčio paramos biuras (toliau – Paramos biuras) turėtų būti pasirengęs bendradarbiauti su valstybėmis, sudariusiomis su ES susitarimus, kuriais remdamosi jos priėmė ir taiko ES teisę reglamentu reglamentuojamose srityse, visų pirma su Islandija, Lichtenšteinu, Norvegija ir Šveicarija (toliau – asocijuotosios šalys); (2) Šveicarija sudarė su ES susitarimus, kuriais remdamasi ji priėmė ir taiko ES teisę reglamentu reglamentuojamose srityse, visų pirma Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimą dėl kriterijų ir mechanizmų, padedančių nustatyti valstybę, atsakingą už valstybėje narėje ar Šveicarijoje pateikto prieglobsčio prašymo nagrinėjimą[4], SUSITARĖ: 1 straipsnis Dalyvavimo mastas Šveicarija visapusiškai dalyvauja Paramos biuro veikloje ir jai gali būti skiriami reglamente apibūdinti Paramos biuro paramos veiksmai, laikantis šiame susitarime išdėstytų sąlygų. 2 straipsnis Administracinė valdyba Šveicarijai Paramos biuro administracinėje valdyboje atstovaujama stebėtojo teisėmis be teisės balsuoti. 3 straipsnis Finansinis įnašas 1. Šveicarija prisideda prie Paramos biuro pajamų – įneša metinę sumą, apskaičiuojamą pagal jos bendrą vidaus produktą (BVP), kaip visų dalyvaujančių šalių BVP procentinę dalį, pagal I priede aprašytą formulę. 2. 1 dalyje nurodytas finansinis įnašas pradedamas skaičiuoti nuo dienos po šio susitarimo įsigaliojimo. Pirmasis finansinis įnašas proporcingai sumažinamas, atsižvelgiant į po šio susitarimo įsigaliojimo likusį laiką iki metų pabaigos. 4 straipsnis Duomenų apsauga 1. Šveicarija taiko nacionalines asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo taisykles[5]. 2. Šio susitarimo reikmėms Paramos biuro atliekamam asmens duomenų tvarkymui taikomas 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo[6]. 3. Šveicarija laikosi Paramos biuro turimų dokumentų konfidencialumo taisyklių, kaip numatyta Administracinės valdybos darbo tvarkos taisyklėse. 5 straipsnis Teisinis statusas Paramos biuras turi juridinio asmens statusą pagal Šveicarijos teisę ir Šveicarijoje naudojasi plačiausiu teisnumu, suteikiamu juridiniams asmenims pagal Šveicarijos teisę. Jis gali įsigyti kilnojamojo ir nekilnojamojo turto arba juo disponuoti ir gali būti šalimi teismo procesuose. 6 straipsnis Atsakomybė Paramos biuro atsakomybę reglamentuoja reglamento 45 straipsnio 1, 3 ir 5 dalys. 7 straipsnis Teisingumo Teismas Šveicarija pripažįsta Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisdikciją Paramos biuro atžvilgiu, kaip numatyta reglamento 45 straipsnio 2 ir 4 dalyse. 8 straipsnis Paramos biuro darbuotojai 1. Pagal reglamento 38 straipsnio 1 dalį ir 49 straipsnio 1 dalį Paramos biuro įdarbintiems Šveicarijos piliečiams taikomi Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatai ir kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygos, šiems tarnybos nuostatams įgyvendinti bendrai Europos Sąjungos institucijų priimtos taisyklės ir Paramos biuro pagal reglamento 38 straipsnio 2 dalį priimtos taisyklės. 2. Nukrypstant nuo kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygų 12 straipsnio 2 dalies a punkto ir 82 straipsnio 3 dalies a punkto, Šveicarijos piliečius, turinčius visas piliečių teises, pagal Paramos biuro priimtas galiojančias darbuotojų atrankos ir įdarbinimo taisykles Paramos biuro vykdomasis direktorius gali įdarbinti pagal sutartį. 3. Reglamento 38 straipsnio 4 dalis Šveicarijos piliečiams taikoma mutatis mutandis. 4. Tačiau Šveicarijos piliečiai negali būti skiriami į Paramos biuro vykdomojo direktoriaus pareigas. 9 straipsnis Privilegijos ir imunitetai 1. Šveicarija Paramos biurui ir jo darbuotojams taiko šio susitarimo II priede pateiktą Protokolą dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų ir remiantis šiuo protokolu priimtas su Paramos biuro darbuotojais susijusias taisykles. 2. Protokolo dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų taikymo tvarka išdėstyta II priedo priedėlyje. 10 straipsnis Kova su sukčiavimu Su reglamento 44 straipsniu susijusios nuostatos dėl ES atliekamos Paramos biuro veikloje dalyvaujančių subjektų finansinės kontrolės Šveicarijoje išdėstytos III priede. 11 straipsnis Komitetas 1. Tinkamą susitarimo įgyvendinimą prižiūri ir atitinkamą nuolatinį informavimą bei pasikeitimą nuomonėmis šiuo tikslu užtikrina komitetas, kurį sudaro Europos Komisijos ir Šveicarijos atstovai. Dėl praktinių priežasčių komitetas posėdžiauja kartu su atitinkamais komitetais, įsteigtais su kitomis asocijuotosiomis šalimis, dalyvaujančiomis pagal reglamento 49 straipsnio 1 dalį. Jis posėdžiauja Šveicarijos arba Europos Komisijos prašymu. Paramos biuro administracinė valdyba informuojama apie šio komiteto veiklą. 2. Komitete dalijamasi informacija apie numatomus ES teisės aktus, kurie daro tiesioginį poveikį reglamentui, arba teisės aktus, kuriais jis iš dalies keičiamas arba kurie, kaip manoma, turės įtakos šio susitarimo 3 straipsnyje nurodytam finansiniam įnašui, ir apsikeičiama nuomonėmis šiuo klausimu. 12 straipsnis Priedai Šio susitarimo priedai yra neatskiriama susitarimo dalis. 13 straipsnis Įsigaliojimas 1. Susitariančiosios Šalys patvirtina šį susitarimą pagal savo vidaus procedūras. Jos viena kitai praneša apie šių procedūrų užbaigimą. 2. Šis susitarimas įsigalioja pirmą kito mėnesio dieną po to, kai pateikiamas paskutinis pranešimas, nurodytas 1 dalyje. 14 straipsnis Nutraukimas ir galiojimas 1. Šis susitarimas sudaromas neribotam laikui. 2. Kiekviena Susitariančioji Šalis, pasikonsultavusi su komitetu, gali denonsuoti šį susitarimą, apie tai pranešusi kitai Susitariančiajai Šaliai. Susitarimas baigiamas taikyti praėjus šešiems mėnesiams nuo tokio pranešimo dienos. 3. Šis susitarimas nutraukiamas, jeigu nutraukiamas Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimas dėl kriterijų ir mechanizmų, padedančių nustatyti valstybę, atsakingą už valstybėje narėje ar Šveicarijoje pateikto prieglobsčio prašymo nagrinėjimą[7]. 4. Šis susitarimas sudaromas vienu originaliu egzemplioriumi anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, kroatų, ispanų, italų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, olandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų ir vokiečių kalbomis. Visi tekstai yra autentiški. …………… I PRIEDAS Įnašo apskaičiavimo formulė 1. Reglamento 33 straipsnio 3 dalies d punkte apibrėžtas Šveicarijos finansinis įnašas į Paramos biuro pajamas apskaičiuojamas kaip nurodyta toliau. Naujausi galutiniai Šveicarijos bendrojo vidaus produkto (BVP) duomenys, turimi kiekvienų metų kovo 31 d., padalijami iš visų šalių, dalyvaujančių Paramos biuro veikloje, BVP sumos tais pačiais metais. Siekiant gauti Šveicarijos finansinio įnašo sumą, gautas procentinis dydis taikomas patvirtintų Paramos biuro pajamų daliai, apibrėžtai reglamento 33 straipsnio 3 dalies a punkte, svarstomais metais. 2. Finansinis įnašas mokamas eurais. 3. Šveicarija savo finansinį įnašą sumoka ne vėliau kaip per 45 dienas nuo debetinio dokumento gavimo. Pavėlavusi sumokėti įnašą Šveicarija nuo įnašo mokėjimo dienos turės mokėti delspinigius nuo nesumokėtos sumos. Delspinigiams apskaičiuoti taikoma palūkanų norma, kurią Europos Centrinis Bankas taiko savo pagrindinėms refinansavimo operacijoms, kuri paskelbta Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje ir kuri galiojo mėnesio, kurį sueina mokėjimo terminas, pirmą kalendorinę dieną, padidinus ją 3,5 procentinio punkto. 4. Šveicarijos finansinis įnašas pagal šį priedą pakoreguojamas, jeigu pagal 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002[8] 26, 27 arba 41 straipsnį padidinamas į Europos Sąjungos bendrąjį biudžetą įtrauktas Europos Sąjungos finansinis įnašas, apibrėžtas reglamento 33 straipsnio 3 dalies a punkte. Šiuo atveju skirtumas sumokamas per 45 dienas nuo debetinio dokumento gavimo. 5. Jeigu iš ES pagal reglamento 33 straipsnio 3 dalies a punktą gauti mokėjimų asignavimai, susiję su N metais, nepanaudojami iki N metų gruodžio 31 d. arba jeigu Paramos biuro N metų biudžetas sumažinamas pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 26, 27 arba 41 straipsnį, šių nepanaudotų ar sumažintų mokėjimų asignavimų dalis, atitinkanti Šveicarijos įnašo procentinę dalį, perkeliama į N+1 metų Paramos biuro biudžetą. Šveicarijos įnašas į N+1 metų Paramos biuro biudžetą atitinkamai sumažinamas. II PRIEDAS PROTOKOLAS (Nr. 7) DĖL EUROPOS SĄJUNGOS PRIVILEGIJŲ IR IMUNITETŲ AUKŠTOSIOS SUSITARIANČIOS ŠALYS, ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 343 straipsnį ir Europos atominės bendrijos steigimo sutarties (EAEB) 191 straipsnį Europos Sąjunga ir EAEB valstybių narių teritorijose naudojasi privilegijomis ir imunitetais, kurie yra būtini jų uždaviniams atlikti, SUSITARĖ dėl šių nuostatų, kurios pridedamos prie Europos Sąjungos sutarties, Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo ir Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutarties: I SKYRIUS EUROPOS SĄJUNGOS NUOSAVYBĖ, LĖŠOS, TURTAS IR VEIKLA 1 straipsnis Sąjungos patalpos ir pastatai yra neliečiami. Juose negali būti atliekama krata, jų negalima rekvizuoti, konfiskuoti ar eksproprijuoti. Be Teisingumo Teismo leidimo Sąjungos nuosavybei ir turtui negali būti taikomos jokios administracinės ar teisinės suvaržymo priemonės. 2 straipsnis Sąjungos archyvai yra neliečiami. 3 straipsnis Sąjunga, jos turtas, pajamos ir kita nuosavybė yra atleidžiami nuo visų tiesioginių mokesčių. Esant galimybei, valstybių narių vyriausybės imasi atitinkamų priemonių, kad būtų netaikomi arba kompensuojami netiesioginiai ar apyvartos mokesčiai, įeinantys į kilnojamojo ar nekilnojamojo turto kainą, tais atvejais, kai Sąjunga savo oficialiam naudojimui perka didelės vertės pirkinius, į kurių kainą įeina minimi mokesčiai. Tačiau šios nuostatos netaikomos tais atvejais, kai jos gali iškreipti konkurenciją Sąjungoje. Jokių lengvatų netaikoma atsiskaitant už komunalines paslaugas. 4 straipsnis Sąjungos oficialiam naudojimui skirtiems daiktams netaikomi muitai, importo ir eksporto draudimai ar apribojimai; taip importuotų daiktų šalies teritorijoje negalima nei mokamai, nei nemokamai perleisti kitiems, išskyrus atvejus, kai tai daroma tos šalies vyriausybės patvirtintomis sąlygomis. Sąjungos leidiniams taip pat netaikomi jokie muitai, importo ir eksporto draudimai ar apribojimai. II SKYRIUS RYŠIAI IR LAISSEZ-PASSER 5 straipsnis (ex 6 straipsnis) Oficialiems Sąjungos institucijų ryšiams ir visų jos dokumentų perdavimui kiekvienos valstybės narės teritorijoje galioja tos pačios nuostatos kaip toje valstybėje esančioms diplomatinėms atstovybėms. Oficiali Sąjungos institucijų korespondencija ir kiti oficialūs jų ryšiai negali būti cenzūruojami. 6 straipsnis (ex 7 straipsnis) Tarybos, sprendžiančios paprasta balsų dauguma, nustatytos formos laissez-passer, kurį valstybių narių valdžios institucijos pripažįsta kaip galiojantį kelionės dokumentą, Sąjungos institucijų pirmininkai gali išduoti šių institucijų nariams ir tarnautojams. Šie laissez-passer yra išduodami pareigūnams ir kitiems tarnautojams pagal Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatus ir kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygas. Komisija gali sudaryti susitarimus dėl šių laissez-passer pripažinimo galiojančiais kelionės dokumentais trečiųjų šalių teritorijose. III SKYRIUS EUROPOS PARLAMENTO NARIAI 7 straipsnis (ex 8 straipsnis) Laisvam Europos Parlamento narių, vykstančių į Europos Parlamento susitikimus bei grįžtantiems iš jų, judėjimui negali būti taikomi jokie administraciniai ar kitokie apribojimai. Muitinės ir valiutos keitimo kontrolės atžvilgiu Europos Parlamento nariams: a) jų pačių vyriausybės sudaro tokias pačias sąlygas, kokios yra sudaromos aukšto rango pareigūnams, keliaujantiems į užsienį laikinų oficialių vizitų metu; b) kitų valstybių narių vyriausybės sudaro tokias pačias sąlygas, kokios yra sudaromos užsienio vyriausybių atstovams laikinų oficialių vizitų metu. 8 straipsnis (ex 9 straipsnis) Europos Parlamento nariai negali būti apklausiami, sulaikomi ar traukiami atsakomybėn dėl einant pareigas pareikštos nuomonės ar balsavimo. 9 straipsnis (ex 10 straipsnis) Europos Parlamento nariai sesijų metu naudojasi: a) savo valstybės teritorijoje – imunitetais, kurie toje valstybėje yra suteikiami parlamento nariams; b) visų kitų valstybių narių teritorijose – imunitetu nuo bet kokios sulaikymo priemonės ir patraukimo atsakomybėn. Imunitetas taip pat galioja Europos Parlamento nariams vykstant į Europos Parlamento susitikimų vietą arba grįžtant iš jos. Imunitetu negali naudotis narys, užkluptas darantis nusikaltimą, taip pat joks imunitetas negali sukliudyti Europos Parlamentui pasinaudoti savo teise atšaukti vieno iš narių imunitetą. IV SKYRIUS VALSTYBIŲ NARIŲ ATSTOVAI, DALYVAUJANTYS EUROPOS SĄJUNGOS INSTITUCIJŲ VEIKLOJE 10 straipsnis (ex 11 straipsnis) Sąjungos institucijų veikloje dalyvaujantys valstybių narių atstovai, jų patarėjai ir techniniai ekspertai, eidami savo pareigas, vykdami į susitikimų vietą ir grįždami iš jos, naudojasi visomis įprastomis privilegijomis, imunitetais ir lengvatomis. Šis straipsnis taikomas ir Sąjungos patariamųjų organų nariams. V SKYRIUS EUROPOS SĄJUNGOS PAREIGŪNAI IR KITI TARNAUTOJAI 11 straipsnis (ex 12 straipsnis) Sąjungos pareigūnams ir kitiems tarnautojams, neatsižvelgiant į jų pilietybę, kiekvienos valstybės narės teritorijoje: a) pagal Sutarčių nuostatas dėl pareigūnų ir kitų tarnautojų atsakomybės Sąjungai ir dėl Europos Sąjungos Teismo jurisdikcijos spręsti ginčus tarp Sąjungos ir jos pareigūnų bei kitų tarnautojų suteikiamas imunitetas nuo jurisdikcijas dėl jų veiksmų, atliktų einant pareigas, įskaitant pasakytas ar rašytines kalbas. Šis imunitetas lieka galioti ir jiems nustojus eiti pareigas; b) kartu su sutuoktiniu ir išlaikomais šeimos nariais netaikomi imigracijos apribojimai bei užsieniečių registracijos formalumai; c) taikant valiutų ar jų keitimo taisykles, sudaromos tokios pačios sąlygos, kokios toje šalyje paprastai yra sudaromos tarptautinių organizacijų pareigūnams; d) pirmą kartą atvykstantiems į konkrečią šalį eiti pareigų suteikiama teisė be muito importuoti savo baldus ir asmeninį turtą, taip pat be muito, toje šalyje baigus kadenciją, iš tos šalies reeksportuoti savo baldus ir turtą, jeigu tos šalies, kurioje naudojamasi šia teise, vyriausybė abiem atvejais nėra nustačiusi kokių nors, jos požiūriu, būtinų sąlygų; e) leidžiama asmeniniam naudojimui be muito importuoti ir vėliau reeksportuoti automobilį, įsigytą pagal vidaus rinkos sąlygas šalyje, kurioje gyveno prieš tai, arba toje šalyje, kurios piliečiai jie yra, jeigu atitinkamos šalies vyriausybė abiem atvejais nėra nustačiusi kokių nors, jos požiūriu, būtinų sąlygų. 12 straipsnis (ex 13 straipsnis) Remiantis Europos Parlamento ir Tarybos pagal įprastą teisėkūros procedūrą priimtais reglamentais nustatytomis sąlygomis ir tvarka bei pasikonsultavus su atitinkamomis institucijomis Sąjungos pareigūnai ir kiti tarnautojai moka Sąjungai mokesčius nuo iš Sąjungos gaunamos algos, darbo užmokesčio ir kito atlyginimo. Iš Sąjungos gaunamai algai, darbo užmokesčiui ir kitam atlyginimui netaikomi nacionaliniai mokesčiai. 13 straipsnis (ex 14 straipsnis) Pajamų mokesčio, turto mokesčio ir palikimo mokesčio taikymo tikslais bei tarp Sąjungos valstybių narių pasirašytų sutarčių dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo taikymo tikslais Sąjungos pareigūnai ir kiti tarnautojai, kurie vien tik todėl, kad eina pareigas Sąjungos tarnyboje, įgyja gyvenamąją vietą kitos valstybės narės nei šalies, kur prieš pradedant eiti pareigas buvo jų nuolatinė gyvenamoji vieta mokesčių mokėjimo tikslais, teritorijoje, yra laikomi, tiek šalyje, kurioje faktiškai gyvena, tiek toje, kurioje yra jų nuolatinė gyvenamoji vieta, mokesčių mokėjimo tikslais išlaikiusiais nuolatinę gyvenamąją vietą pastarojoje, jei ji yra Sąjungos narė. Ši nuostata taikoma ir sutuoktiniui, jei šis atskirai neužsiima apmokama veikla, bei vaikams, kuriuos išlaiko ir kuriais rūpinasi šiame straipsnyje minimi asmenys. Pirmesnėje pastraipoje minimiems asmenims priklausantis jų buvimo šalyje esantis kilnojamasis turtas yra atleidžiamas nuo toje šalyje galiojančio palikimo mokesčio; apskaičiuojant palikimo mokestį, tokia nuosavybė yra laikoma esančia nuolatinės gyvenamosios vietos mokesčių mokėjimo tikslais šalyje, atsižvelgiant į trečiųjų šalių teises ir į galimą tarptautinių sutarčių dėl dvigubo apmokestinimo nuostatų taikymą. Taikant šio straipsnio nuostatas, neatsižvelgiama į nuolatinę gyvenamąją vietą, kurią minėti asmenys įsigijo eidami pareigas kitose tarptautinėse organizacijose. 14 straipsnis (ex 15 straipsnis) Europos Parlamentas ir Taryba, priimdami reglamentus pagal įprastą teisėkūros procedūrą ir pasikonsultavę su atitinkamomis institucijomis, nustato Sąjungos pareigūnų ir kitų tarnautojų socialinio draudimo išmokų sistemą. 15 straipsnis (ex 16 straipsnis) Europos Parlamentas ir Taryba, priimdami reglamentus pagal įprastą teisėkūros procedūrą, ir pasikonsultavę su kitomis suinteresuotomis institucijomis, nustato Sąjungos pareigūnų ir kitų tarnautojų, kuriems taikomos visos arba kai kurios 11 straipsnio, 12 straipsnio antrosios dalies ir 13 straipsnio nuostatos, kategorijas. Į tokias kategorijas suskirstytų pareigūnų ir kitų tarnautojų pavardės, rangai ir adresai yra periodiškai pranešami valstybių narių vyriausybėms. VI SKYRIUS PRIE EUROPOS SĄJUNGOS AKREDITUOTŲ TREČIŲJŲ ŠALIŲ MISIJŲ PRIVILEGIJOS IR IMUNITETAI 16 straipsnis (ex 17 straipsnis) Valstybė narė, kurios teritorijoje yra Sąjungos būstinė, suteikia įprastus diplomatinius imunitetus ir privilegijas prie Sąjungos akredituotoms trečiųjų šalių misijoms. VII SKYRIUS BENDROSIOS NUOSTATOS 17 straipsnis (ex 18 straipsnis) Privilegijos, imunitetai ir lengvatos Sąjungos pareigūnams ir kitiems tarnautojams yra taikomos tiktai Sąjungos labui. Kiekviena Sąjungos institucija privalo atšaukti savo pareigūno ar kito tarnautojo imunitetą, jei, šios institucijos nuomone, tokio imuniteto atšaukimas neprieštarauja Sąjungos interesams. 18 straipsnis (ex 19 straipsnis) Taikydamos šį Protokolą, Sąjungos institucijos bendradarbiauja su atitinkamomis suinteresuotų valstybių narių valdžios institucijomis. 19 straipsnis (ex 20 straipsnis) 11–14 straipsniai ir 17 straipsnis taikomi Europos Vadovų Tarybos pirmininkui. Jie taip pat taikomi Komisijos nariams. 20 straipsnis (ex 21 straipsnis) 11–14 ir 17 straipsniai Europos Sąjungos Teisingumo Teismo teisėjams, generaliniams advokatams, kancleriams ir pranešėjų pavaduotojams taikomi nepažeidžiant Protokolo dėl Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 3 straipsnio nuostatų, susijusių su teisėjų ir generalinių advokatų imunitetu nuo jurisdikcijos. 21 straipsnis (ex 22 straipsnis) Šis Protokolas taip pat taikomas Europos investicijų bankui, jo organų nariams, personalui ir valstybių narių atstovams, dalyvaujantiems Banko veikloje, nepažeidžiant Protokolo dėl banko statuto nuostatų. Be to, Europos investicijų bankas yra atleidžiamas nuo bet kokių mokesčių mokėjimo ar panašaus pobūdžio prievolių dėl bet kokio jo kapitalo padidėjimo ir nuo įvairių formalumų, kurie gali būti su tuo susiję, valstybėje, kurioje yra Banko buveinė. Banko išformavimas ar likvidavimas taip pat negali būti apmokestinimo priežastimi. Ir pagaliau pagal Statutą vykdomai Banko ir jo organų veiklai netaikomas joks apyvartos mokestis. 22 straipsnis (ex 23 straipsnis) Šis Protokolas taip pat taikomas Europos centriniam bankui, jo organų nariams ir personalui, nepažeidžiant Protokolo dėl Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statuto nuostatų. Be to, Europos centrinis bankas yra atleidžiamas nuo bet kokio apmokestinimo ar panašaus pobūdžio prievolių kapitalo padidėjimo atveju ir nuo įvairių formalumų, kurie gali būti su tuo susiję, valstybėje, kurioje yra banko buveinė. Šio banko ir jo organų veiklai, atliekamai pagal Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statutą, netaikomas joks apyvartos mokestis. II PRIEDO priedėlis Protokolo dėl privilegijų ir imunitetų taikymo Šveicarijoje tvarka 1. Taikymas Šveicarijai Bet kokia Protokole dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų (toliau – Protokolas) daroma nuoroda į valstybes nares turi būti laikoma nuoroda ir į Šveicariją, nebent toliau pateiktose nuostatose nustatyta kitaip. 2. Paramos biuro atleidimas nuo netiesioginių mokesčių (įskaitant PVM) Iš Šveicarijos eksportuojamoms prekėms ir paslaugoms netaikomas Šveicarijos pridėtinės vertės mokestis (PVM). Pagal Protokolo 3 straipsnio antrą pastraipą atleidimas nuo PVM įgyvendinamas sugrąžinant už Paramos biurui Šveicarijoje tiekiamas prekes ir teikiamas paslaugas, kuriomis jis oficialiai naudojasi, sumokėtą mokestį. Nuo PVM atleidžiama tuo atveju, jeigu bendra faktinė prekių ir paslaugų pirkimo kaina, nurodyta sąskaitoje faktūroje ar lygiaverčiame dokumente, yra ne mažesnė negu 100 Šveicarijos frankų (įskaitant mokestį). PVM sugrąžinamas Šveicarijos federalinės mokesčių administracijos pagrindiniam PVM skyriui pateikus tuo tikslu Šveicarijos parengtas formas. Prašymai išmokėti kompensaciją paprastai apsvarstomi per tris mėnesius nuo jų ir būtinų patvirtinamųjų dokumentų pateikimo dienos. 3. Taisyklių, susijusių su Paramos biuro darbuotojais, taikymas Atsižvelgiant į Protokolo 12 straipsnio antrą pastraipą, Šveicarija pagal nacionalinės teisės nuostatas pareigūnų ir kitų Paramos biuro tarnautojų, kaip apibrėžta 1969 m. kovo 25 d. Tarybos reglamento (Euratomas, EAPB, EEB) Nr. 549/69, nustatančio Europos Bendrijų pareigūnų ir kitų tarnautojų kategorijas, kurioms taikomos Bendrijų protokolo dėl privilegijų ir imunitetų 12 straipsnio, 13 straipsnio antrosios pastraipos ir 14 straipsnio nuostatos[9], 2 straipsnyje, atlyginimams, darbo užmokesčiui ir tarnybinėms pajamoms, kuriuos moka ir savo naudai vidaus mokesčiu apmokestina Europos Sąjunga, netaiko federalinių, kantonų ir savivaldybių mokesčių. Taikant Protokolo 13 straipsnį, Šveicarija nelaikoma valstybe nare pagal šio priedėlio 1 punktą. Paramos biuro pareigūnai ir kiti tarnautojai, taip pat jų šeimos nariai, kurie dalyvauja ES pareigūnams ir kitiems tarnautojams taikomoje socialinio draudimo sistemoje, neprivalo tapti Šveicarijos socialinio draudimo sistemos nariais. Europos Sąjungos Teisingumo Teismas turi išimtinę jurisdikciją spręsti visus su Paramos biuro ar Europos Komisijos ir jų darbuotojų santykiais susijusius klausimus dėl Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų ir kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygų bei kitų ES teisės nuostatų, kuriomis nustatomos darbo sąlygos, taikymo. III PRIEDAS Paramos biuro veikloje dalyvaujančių Šveicarijos subjektų finansinė kontrolė 1 straipsnis Tiesioginis bendravimas Paramos biuras ir Europos Komisija tiesiogiai bendrauja su visais Šveicarijoje įsikūrusiais asmenimis ar subjektais, kurie dalyvauja Paramos biuro veikloje: rangovais, Paramos biuro programų dalyviais, Paramos biuro arba ES biudžeto išmokų gavėjais ar subrangovais. Šie asmenys Europos Komisijai ir Paramos biurui gali tiesiogiai perduoti bet kokią svarbią informaciją ar dokumentus, kuriuos jie turi pateikti laikydamiesi šiame susitarime nurodytų priemonių, sudarytų sutarčių ar susitarimų ir pagal tas sutartis ar susitarimus priimtų sprendimų. 2 straipsnis Auditas 1. Pagal 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002[10] ir 2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento 185 straipsnyje,[11] ir pagal kitas šiame susitarime nurodytas priemones su Šveicarijoje įsisteigusiais paramos gavėjais sudarytose sutartyse ar susitarimuose bei priimtuose sprendimuose gali būti numatyta, kad Paramos biuro ir Europos Komisijos pareigūnai arba kiti Paramos biuro ir Europos Komisijos įgalioti asmenys bet kuriuo metu paramos gavėjų ir jų subrangovų patalpose gali atlikti mokslinį, finansinį, technologinį ar kitokį auditą. 2. Paramos biuro ir Europos Komisijos pareigūnams ir kitiems Paramos biuro ir Europos Komisijos įgaliotiems asmenims sudaromos tinkamos sąlygos patekti į patalpas, susipažinti su darbais, dokumentais ir visa reikiama informacija, įskaitant informaciją elektronine forma, kad jie galėtų tinkamai atlikti tokį auditą. Tokia prieigos teisė aiškiai nurodoma sutartyse ar susitarimuose, sudarytuose šiame susitarime nurodytoms priemonėms įgyvendinti. 3. Europos Audito Rūmai turi tokias pat teises kaip ir Europos Komisija. 4. Auditas gali būti atliekamas penkerius metus po to, kai šis susitarimas nustos galiojęs, arba laikantis sutartyse, susitarimuose ar priimtuose sprendimuose numatytų terminų. 5. Šveicarijos federacinei audito tarnybai iš anksto pranešama apie Šveicarijos teritorijoje planuojamą atlikti auditą. Toks informavimas nėra teisinė sąlyga auditui vykdyti. 3 straipsnis Patikrinimai vietoje 1. Pagal šį susitarimą Europos Komisijai (OLAF) suteikiami įgaliojimai Šveicarijos teritorijoje atlikti patikrinimus vietoje, laikantis 1996 m. lapkričio 11 d. Tarybos reglamente (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 dėl Komisijos atliekamų patikrinimų ir inspektavimų vietoje siekiant apsaugoti Europos Bendrijų finansinius interesus nuo sukčiavimo ir kitų pažeidimų[12] nustatytų sąlygų ir tvarkos. 2. Europos Komisija, rengdamasi atlikti ir atlikdama patikrinimus vietoje, glaudžiai bendradarbiauja su Šveicarijos federacine audito tarnyba ar kitomis Šveicarijos federacinės audito tarnybos paskirtomis kompetentingomis Šveicarijos institucijomis, kurioms tinkamu laiku pranešama apie patikrinimų objektą, tikslą bei teisinį pagrindą, kad jos galėtų suteikti visą reikiamą pagalbą. Tuo tikslu Šveicarijos kompetentingų institucijų pareigūnai gali dalyvauti vietoje atliekamuose patikrinimuose. 3. Jei suinteresuotos Šveicarijos institucijos to pageidauja, Europos Komisija vietoje atliekamus patikrinimus gali vykdyti drauge su tomis institucijomis. 4. Jei dalyvaujantieji programoje nesutinka, kad būtų atliktas patikrinimas vietoje, Šveicarijos institucijos, laikydamosi nacionalinių taisyklių, suteikia Europos Komisijos inspektoriams reikalingą pagalbą, kad šie galėtų įvykdyti savo pareigą ir atlikti patikrinimą vietoje. 5. Europos Komisija kuo greičiau praneša Šveicarijos federacinei audito tarnybai apie bet kokį faktą ar įtarimą, susijusį su pažeidimu, apie kurį ji sužinojo atlikdama patikrinimą vietoje. Bet kuriuo atveju apie tokių patikrinimų rezultatus Europos Komisija privalo pranešti minėtai institucijai. 4 straipsnis Informavimas ir konsultacijos 1. Kad šis priedas būtų tinkamai įgyvendintas, kompetentingos Šveicarijos ir ES institucijos reguliariai keičiasi informacija ir vienos iš Susitariančiųjų Šalių prašymu rengia konsultacijas. 2. Kompetentingos Šveicarijos institucijos nedelsdamos praneša Paramos biurui ir Europos Komisijai apie bet kokį jų pastebėtą faktą ar įtarimą, susijusį su sutarčių ar susitarimų, sudarytų taikant šiame susitarime nurodytas priemones, sudarymo ar vykdymo pažeidimus. 5 straipsnis Konfidencialumas Informacija, kuri buvo perduota ar gauta remiantis šiuo priedu, nepriklausomai nuo to, kokia forma ji buvo perduota ar gauta, saugoma kaip profesinė paslaptis; ji saugoma kaip analogiška informacija pagal Šveicarijos teisę ir atitinkamas ES institucijoms taikomas nuostatas. Tokia informacija teikiama tik tiems asmenims, kuriems ją reikia žinoti vykdant pareigas ES institucijose, valstybėse narėse ar Šveicarijoje, ir gali būti panaudota tik veiksmingos Susitariančiųjų Šalių finansinių interesų apsaugos tikslais. 6 straipsnis Administracinės priemonės ir nuobaudos Nepažeisdami Šveicarijos baudžiamosios teisės taikymo principų, Paramos biuras arba Europos Komisija gali taikyti administracines priemones ir nuobaudas pagal 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002[13], 2012 m. spalio 29 d. Komisijos deleguotąjį reglamentą (ES) Nr. 1268/2012 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių taikymo taisyklių[14] ir 1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos[15]. 7 straipsnis Išieškojimas ir vykdymas Pagal šį susitarimą Paramos biuro arba Europos Komisijos priimti sprendimai dėl asmenų, išskyrus valstybes, finansinės prievolės vykdomi Šveicarijoje. Vykdomąjį raštą, patikrinusi tik akto autentiškumą, išduoda Šveicarijos vyriausybės paskirta institucija, kuri apie tai praneša Paramos biurui arba Europos Komisijai. Vykdymas užtikrinamas pagal Šveicarijoje galiojančią tvarką. Ar vykdymo sprendimas teisėtas kontroliuoja Europos Sąjungos Teisingumo Teismas. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimai, priimti pagal nuostatą dėl arbitražo, vykdomi tokiomis pačiomis sąlygomis. [1] 2010 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 439/2010 dėl Europos prieglobsčio paramos biuro įsteigimo (OL L 132, 2010 5 29, p. 11). [2] OL L 132, 2010 5 29, p. 11. [3] OL L 132, 2010 5 29, p. 11. [4] OL L 53, 2008 2 27, p. 5. [5] 2000 m. liepos 26 d. Komisijos sprendimas dėl Šveicarijoje teikiamos pakankamos asmens duomenų apsaugos pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 95/46/EB (OL L 215, 2000 8 25, p. 1). [6] OL L 8, 2011 1 12, p. 1. [7] OL L 53, 2008 2 27, p. 5. [8] OL L 298, 2012 10 26, p. 1. [9] OL L 74, 1969 3 27, p. 1., su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos reglamentu (EB) Nr. 371/2009 (OL L 121, 2009 5 15, p. 1). [10] OL L 298, 2012 10 26, p. 1. [11] OL L 357, 2002 12 31, p. 72, su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 652/2008 (OL L 181, 2008 7 10, p. 23). [12] OL L 292, 1996 11 15, p. 2. [13] OL L 298, 2012 10 26, p. 1. [14] OL L 362, 2012 12 31, p. 1. [15] OL L 312, 1995 12 23, p. 1.