EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2022 01 12 COM(2022) 18 final 2022/0009(COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl Europos Sąjungos narkotikų reikalų agentūros {SEC(2022) 45 final} - {SWD(2022) 8 final} - {SWD(2022) 9 final}



AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai Neteisėti narkotikai yra sudėtinga saugumo ir sveikatos srities problema, su kuria susiduria milijonai žmonių ES ir visame pasaulyje. Remiantis 2021 m. Europos narkotikų vartojimo paplitimo ataskaita, ES bent kartą gyvenime neteisėtus narkotikus vartojo apytiksliai 83 mln. suaugusiųjų. 2019 m. ES užregistruota ne mažiau kaip 5 150 mirties nuo perdozavimo atvejų; nuo 2012 m. šis skaičius kasmet nuosekliai didėjo, be kita ko, 15–19 metų paauglių grupėje. Iš ataskaitos taip pat matyti, kad blogėja padėtis, susijusi su į ES patenkančiais kokaino ir heroino kiekiais, kurie yra kaip niekad dideli. Europos Sąjungoje narkotikai, ypač sintetiniai narkotikai (amfetaminai ir ekstazis), gaminami tiek vidaus vartojimui, tiek eksportui. Narkotikų rinkos mažmeninė vertė siekia ne mažiau kaip 30 mlrd. EUR per metus ir ji tebėra didžiausia nusikalstama rinka ES bei pagrindinis organizuotų nusikalstamų grupių pajamų šaltinis. Kanapės yra dažniausiai vartojamas narkotikas. Heroino ir kitų opioidų vartojimas ir toliau dažniausiai yra susijęs su žalingesnėmis narkotikų vartojimo formomis. Krekas tampa vis labiau prieinamas; taip pat vis dažniau įvairių neteisėtų narkotikų galima įsigyti mažesnėmis dozėmis arba mažiau kainuojančiomis pakuotėmis, kurios laikomos labiau tinkamomis vartoti namuose. Taip pat stebimas benzodiazepinų vartojimo apimties didėjimas tarp didelės rizikos grupės narkotikų vartotojų, kalinių ir kai kurių grupių palinksminimo vietose narkotikus vartojančių asmenų; gali būti, kad tai lemia didelis šių medžiagų prieinamumas ir maža kaina, taip pat su pandemija susijusios psichikos sveikatos problemos. Tarp narkotikus vartojančių asmenų plačiai paplitęs kombinuotas psichoaktyviųjų medžiagų vartojimas, turintis neigiamą poveikį visuomenės sveikatai. Be to, padidėjęs kitų narkotikų, ypač kokaino ir kai kurių sintetinių medžiagų, prieinamumas siejamas su padidėjusiu su narkotikais susijusio smurto ir kitų nusikaltimų lygiu. Remiantis naujausiais tyrimais, narkotikų rinkos buvo nepaprastai atsparios pandemijos sukeltai suirutei. Narkotikų gamyba ir prekyba narkotikais ne tik iš esmės nenukentėjo nuo pandemijos – dėl jos kaip tik padidėjo marginalizuotoms gyventojų grupėms kylantis pavojus. Nustačius pirmuosius su COVID-19 pandemija susijusius judėjimo apribojimus, buvo stebimi tam tikri narkotikų didmeninės prekybos maršrutų ir būdų pokyčiai, taip pat jų tiekimo sutrikimai ir šioks toks narkotikų stygius vietos lygmeniu. Vis dėlto, narkotikų prekiautojai ir pirkėjai sparčiai prisitaikė prie naujos situacijos, t. y. daugiau naudojosi šifruotų pranešimų siuntimo paslaugomis, socialinių tinklų programėlėmis, internetiniais šaltiniais, taip pat pašto ir pristatymo į namus paslaugomis. Nustačius pirmuosius judėjimo apribojimus stebėto narkotikų vartojimo apimties sumažėjimo juos atlaisvinus nebeliko. Todėl iki 2021 m. vidurio daugumos narkotikų vartojimo apimtis grįžo į iki COVID-19 pandemijos buvusį lygį arba galimai net padidėjo. Pasiūlos sumažėjimo taip pat nepastebėta. Priešingai, 2020 m. ir 2021 m. pradžioje pranešta apie Europos uostuose konfiskuotas kelias tonas kokaino, o kanapių auginimo ir sintetinių narkotikų gamybos apimtis Europos Sąjungoje 2020 m. buvo tokia pati, kaip ir priešpandeminiu laikotarpiu; taip pat daugėjo atvejų, susijusių su kanapėmis, į kurias buvo įmaišyta sintetinių kanabinoidų. Nors visoje Europoje vėl pradėjo veikti gydymo nuo narkomanijos tarnybos, įskaitant žemo slenksčio paslaugas teikiančias įstaigas, narkotikų vartojimo patalpas ir stacionarinių ir ambulatorinių gydymo paslaugų įstaigas, jų veikla ir toliau ribojama dėl taikomų griežtų COVID-19 priemonių ir jos veikia mažesniu pajėgumu. Atsižvelgiant į šiuos pokyčius, būtina imtis veiksmingų priemonių Sąjungos lygmeniu. Šiuo tikslu 2021–2025 m. ES narkotikų strategijoje ir 2021–2025 m. ES narkotikų veiksmų plane išdėstyta strateginė programa. Strategijoje, be kita ko, Komisijos prašoma „kuo greičiau pateikti pasiūlymą patikslinti EMCDDA [Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centro] įgaliojimus, siekiant užtikrinti, kad ši agentūra atliktų svarbesnį vaidmenį sprendžiant dabartinius ir būsimus su narkotikų reiškiniu susijusius uždavinius”. Šiuo pasiūlymu šis įsipareigojimas įgyvendinamas. 2018–2019 m. Komisija atliko ketvirtąjį EMCDDA vertinimą pagal Reglamento (EB) Nr. 1920/2006 reikalavimus. Prieita prie išvados, kad apskritai EMCDDA veikia gerai, bet dar galima tobulinti jo veiklą keliose srityse, ypač atsižvelgiant į narkomanijos reiškinio raidą. Ši išvada dar labiau pasitvirtino nuolat bendraujant su EMCDDA ir jo suinteresuotaisiais subjektais, išryškėjus vis didėjančiam atotrūkiui tarp narkotikų reiškinio sudėtingumo ir sparčios jo raidos ir to, kas numatyta EMCDDA suteiktais įgaliojimais. Reglamentas (EB) Nr. 1920/2006 neatspindi dabartinės narkomanijos reiškinio tikrovės ir neapima to, ką EMCDDA turi atlikti siekdama įveikti dabartinius ir būsimus narkomanijos reiškinio keliamus iššūkius. Todėl šiuo pasiūlymu numatoma atlikti Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centro įgaliojimų tikslinę peržiūrą ir siekiama sustiprinti jo įgaliojimus, siekiant užtikrinti, kad būsima agentūra galėtų veiksmingai reaguoti į naujus iššūkius, veiksmingiau teikti paramą valstybėms narėms. ir prisidėti prie pokyčių tarptautiniu lygmeniu. Visų pirma šiuo pasiūlymu siekiama aiškiai aprėpti kombinuotą psichoaktyviųjų medžiagų vartojimą, t. y. priklausomybę nuo kitų psichoaktyviųjų medžiagų, kai tokios medžiagos vartojamos kartu su neteisėtais narkotikais; stiprinti stebėsenos ir grėsmių vertinimo pajėgumus; sukurti virtualiąją laboratoriją, siekiant užtikrinti, kad Agentūrai būtų prieinama visa teismo ekspertizių ir toksikologinių tyrimų informacija; stiprinti nacionalinių centrų padėtį, siekiant užtikrinti, kad jie galėtų teikti aktualius duomenis; įtvirtinti Agentūros kompetenciją rengti ES lygmens prevencijos ir informuotumo didinimo kampanijas bei skelbti skubius pranešimus, jeigu rinkoje atsirastų ypač pavojingų psichoaktyviųjų medžiagų. Galiausiai pasiūlyme paaiškinamas Agentūros vaidmuo tarptautinėje arenoje. Kartu šiuo pasiūlymu Agentūros institucinė sistema bus pritaikyta, atsižvelgiant į Europos Parlamento, ES Tarybos ir Europos Komisijos bendrą požiūrį dėl decentralizuotų ES agentūrų. •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis Šiame pasiūlyme dėl teisės akto atsižvelgiama į labai įvairias ES politikos kryptis vidaus saugumo ir visuomenės sveikatos srityje. Kalbant apie narkotikų politiką, pažymėtina, kad šiame pasiūlyme dėl teisės akto atsižvelgiama į 2021–2025 m. ES narkotikų strategiją ir susijusį veiksmų planą. Jame taip pat atsižvelgiama į Reglamento (EB) Nr. 1920/2006 pakeitimą ir į kelis teisės aktus, kuriais tam tikros psichoaktyviosios medžiagos įtrauktos į narkotikų apibrėžtį pagal Tarybos pamatinį sprendimą 2004/757/TVR. Šiame pasiūlyme dėl teisės akto taip pat atsižvelgiama į Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centro (EMCDDA) bendradarbiavimą su kitomis Sąjungos institucijomis, visų pirma su Europos Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo agentūra (Europolu), Europos Sąjungos bendradarbiavimo baudžiamosios teisenos srityje agentūra (Eurojustu), Europos Sąjungos teisėsaugos mokymo agentūra (CEPOL), Europos vaistų agentūra (EMA) ir Europos ligų prevencijos ir kontrolės centru (ECDC), taip pat su kitomis ES decentralizuotomis agentūromis ir įstaigomis. •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis Šiame pasiūlyme dėl teisės akto atsižvelgiama į kitų tiesiogiai susijusių sričių Sąjungos politiką, patvirtintą arba pradėtą įgyvendinti po to, kai įsigaliojo Reglamentas (EB) Nr. 1920/2006 dėl Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centro (nauja redakcija). Kalbant apie inovacijas, pažymėtina, kad šiame pasiūlyme dėl teisės akto atsižvelgiama į ES finansavimą, skirtą ES narkotikų politikai pagal programą „Horizontas 2020“, taip pat iš Vidaus saugumo fondo, įgyvendinant narkotikų politikos iniciatyvas pagal Teisingumo programą, pagal programą „ES – sveikatos labui“ ir programą „Europos horizontas“. Kalbant apie visuomenės sveikatą, pažymėtina, kad šiame pasiūlyme dėl teisės akto atsižvelgiama į ankstyvojo perspėjimo ir reagavimo sistemos, susijusios su didelėmis tarpvalstybinio pobūdžio grėsmėmis sveikatai, sukūrimą, taip pat į pasiūlymus dėl kai kurių pirmiau minėtų agentūrų įgaliojimų pakeitimų. Aptariant bendradarbiavimą su Sąjungos agentūromis ir įstaigomis, pasiūlyme taip pat atsižvelgta į Europos pasirengimo ekstremalioms sveikatos situacijoms ir reagavimo į jas institucijos (HERA) įsteigimą. Kalbant apie Agentūros bendradarbiavimą su trečiosiomis valstybėmis, pažymėtina, kad šiame pasiūlyme dėl teisės akto atsižvelgiama į Sąjungos išorės politiką.

2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI •Teisinis pagrindas Reglamentas (EB) Nr. 1920/2006 dėl Agentūros buvo pagrįstas Europos bendrijos steigimo sutarties 152 straipsniu, t. y. visuomenės sveikatos apsaugos teisiniu pagrindu. Ši nuostata atitinka Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 168 straipsnį. SESV 168 straipsnio 1 dalies trečia pastraipa: „Sąjunga papildo valstybių narių veiklą mažinant su narkotikais siejamą žalą sveikatai, taip pat plėtojant informavimą ir prevenciją.“. Remiantis SESV 168 straipsnio 5 dalimi, Europos Parlamentas ir Taryba gali priimti „priemones, skirtas stebėsenai, išankstiniam įspėjimui dėl didelių peržengiančio sienas pobūdžio grėsmių sveikatai ir kovai su jomis“. Sprendžiant su pasiūla ir narkotikų rinkomis susijusias problemas, padedama mažinti narkotikų prieinamumą ES, taip pat pažaboti narkotikų paklausą ir galiausiai sumažinti poveikį visuomenės sveikatai. Narkomanijos reiškinio sveikatos ir saugumo aspektai yra glaudžiai susiję vienas su kitu ir negali būti analizuojami atskirai. Todėl šio pasiūlymo dėl teisės akto turiniui taikomas visuomenės sveikatos apsaugos teisinis pagrindas ir jis neapima daugiau nei tai, kas yra įmanoma pagal tą teisinį pagrindą. •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju) Peržiūrint Agentūros įgaliojimus būtini ES veiksmai. Narkomanijos reiškinys paliečia visus europiečius, yra tarpvalstybinio pobūdžio ir apima kelias jurisdikcijas, ypač kai kalbama apie narkotikų rinkas ir organizuotą nusikalstamumą. Valstybės narės turi daug bendrų su sveikata ir saugumu susijusių problemų, kurias būtina spręsti. Neįmanoma kovoti su narkomanijos reiškiniu tik nacionaliniu ar regioniniu ir (arba) subnacionaliniu lygmeniu, nes prekyba narkotikais yra tarpvalstybinis nusikaltimas. Organizuotos nusikalstamos grupės, užsiimančios prekyba narkotikais, naudojasi valstybių narių reguliavimo ir teisinių požiūrių skirtumais. Sveikatos apsaugos ar saugumo sistemos trūkumai, nustatyti vienoje valstybėje narėje, labai dažnai išryškėja ir kitose valstybėse narėse. Taikant nacionalinės teisės aktus ar net geriausią nacionalinę praktiką, nepavyktų įveikti tarpvalstybinių narkomanijos reiškinio aspektų. Dėl tokio tarpvalstybinio pobūdžio būtina imtis ES lygmens veiksmų. Šis pasiūlymas dėl teisės akto suteiks ES didelę pridėtinę vertę. Europos Sąjungai svarbu, kad būtų atlikta tikslinė Agentūros įgaliojimų peržiūra, kad ji pajėgtų įveikti dabartinius ir būsimus iššūkius, ypač atsižvelgiant į pastaruoju metu ES pablogėjusią su narkotikais susijusią padėtį, kai vartotojams plačiai prieinami labai įvairūs vis didesnio grynumo ar stiprumo narkotikai, prie kurios blogėjimo prisideda piktnaudžiavimas inovacijomis ir technologine plėtra ir kuri lemia sudėtingesnes narkotikų vartojimo tendencijas ir vis didesnį poveikį visuomenės sveikatai bei saugumui. Agentūros įgaliojimų peržiūra yra vienas iš ES atsako į šiuos pokyčius aspektų. Atliktas vertinimas atskleidė, kad Agentūros kuriama pridėtinė vertė yra svarbi, atsižvelgiant į atskirų valstybių pastangas kovojant su narkomanijos reiškiniu. Daugelis iš šių reiškinių yra tarpvalstybinio pobūdžio ir vis labiau tampa pasaulinio masto, todėl atskiros valstybės narės nepajėgios kovoti vienos. Tačiau dabartiniai Agentūros įgaliojimai varžo jos veiklą, taip pat riboja paramą, kurią ji galėtų teikti valstybėms narėms, ir vaidmenį, kurį ji galėtų atlikti tarptautiniu mastu. Pavyzdžiui, kadangi dabartiniai Agentūros įgaliojimai apima tik tam tikrus kombinuoto psichoaktyviųjų medžiagų vartojimo aspektus, nėra galimybės turėti bendrą vaizdą apie narkomanijos reiškinio padėtį ES lygmeniu, nes renkami duomenys yra nenuoseklūs arba tam tikri duomenys galimai visai nerenkami. Tai prieštarautų įrodymais grindžiamos ES narkotikų politikos, kuri turėtų būti formuojama remiantis neutralaus subjekto teikiamais faktiniais ir objektyviais duomenimis, reikalavimams. Šiame pasiūlyme dėl teisės akto pasiūlyta tiksline peržiūra Agentūra sustiprinama tose srityse, kurios yra itin svarbios, kad ji galėtų veiksmingiau spręsti šias bendras problemas. Dabartinių įgaliojimų peržiūra taip pat padėtų sumažinti valstybėms narėms tenkančią administracinę naštą ir supaprastinti jose taikomas administracines procedūras. Tą padaryti, be kita ko, padėtų siūlomas pareigų pranešti racionalizavimas ir centralizavimas valstybėse narėse, naudojantis nacionaliniais centrais, taip pat narkotikų rinkų stebėsena ir ankstyvojo perspėjimo ir skubių pranešimų sistemų sukūrimas, organizuojamas mokymas, geriausios patirties plėtojimas ir kt. Dėl to sumažėtų valstybių narių administracinės išlaidos. Kitas dalykas – Agentūros teikiama informacija būtų išsamesnė, o tai būtų naudinga ne tik ES, bet ir valstybėms narėms. Valstybės narės nepajėgtų pačios rinkti ir analizuoti tokios pat apimties duomenų, nes jos neturi reikiamų žinių arba išteklių arba dėl to, kad ši problema yra tarpvalstybinio pobūdžio. Pastarasis aspektas – tai dar viena priežastis, kodėl būtina supaprastinti administracines procedūras: nė viena valstybė narė negalėtų pati išspręsti šių problemų, o bendradarbiavimas su keliomis valstybėmis lemtų didelę administracinę naštą. •Proporcingumo principas Pasiūlymas yra proporcingas, nes tai yra vienintelis būdas atlikti būtinus Agentūros įgaliojimų pakeitimus. ES lygmens veiksmais nesiekiama nei pakeisti nacionalinių veiksmų ar valdžios institucijų, nei kvestionuoti jų svarbumo. Kovoti su narkomanijos reiškiniu galima tik bendradarbiaujant visais – ES, nacionaliniu ir vietos lygmenimis. Šiuo pasiūlymu neviršijama to, kas proporcinga kovojant su ES masto reiškiniu. Kalbant apie galimas naujas nacionalinių centrų taisykles ir pareigas, pažymėtina, kad valstybėms narėms vis tiek reikės pačioms nuspręsti dėl tikslios nacionalinių centrų steigimo tvarkos. Tačiau siekiant užtikrinti, kad nacionaliniai centrai galėtų ES lygmeniu suteikti tai, ko reikia, ir gauti ES lygmeniu teikiamą finansavimą, jie turėtų atitikti tam tikrus minimaliuosius reikalavimus. Be to, kadangi nacionalinių centrų Agentūrai teikiami valstybių narių pagrindiniai duomenys yra visos narkotikų stebėsenos sistemos pagrindas, būtų proporcinga nustatyti tokius minimaliuosius reikalavimus. •Priemonės pasirinkimas Atsižvelgiant į tai, kad Agentūros įgaliojimai išdėstyti Reglamente (EB) Nr. 1920/2006, jos įgaliojimai turi būti peržiūrimi priimant reglamentą. 3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Pagrindinės konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis dėl šio pasiūlymo buvo surengtos atliekant Agentūros vertinimą 2018–2019 m. Šis procesas apėmė išsamias konsultacijas su suinteresuotosiomis šalimis, įskaitant 12 savaičių trukmės viešas konsultacijas. Išsami informacija apie šias konsultacijas su suinteresuotosiomis šalimis pateikiama susijusio Komisijos tarnybų darbinio dokumento III priede. Tame priede taip pat glaustai apibendrinti viešų konsultacijų rezultatai. Viešų konsultacijų apibendrinamoji ataskaita paskelbta kaip vertinimo ataskaitos 5 priedas.

Be to, konkrečių suinteresuotųjų šalių, pvz., valstybių narių, nacionalinių centrų ar kitų agentūrų, nuomonės, buvo atitinkamai aptartos posėdžių metu ir (arba) pateikus prašymus suteikti tam tikrą informaciją. Po to, kai konsultavimo įmonė atliko tyrimą, buvo surengta keletas diskusijų dėl Agentūros įgaliojimų peržiūros, įskaitant diskusijas EMCDDA valdyboje 2018 m. gruodžio mėn. ir 2019 m. birželio mėn., vertinimo rezultatų pristatymą Narkotikų horizontaliajai darbo grupei 2019 m. liepos mėn. ir pristatymą nacionalinių centrų vadovams jų susitikime 2019 m. gegužės mėn. 2019 m. ir 2020 m. įvyko keli oficialūs ir neoficialūs susitikimai. Be kita ko, buvo surengti neoficialūs susitikimai su įvairiais Agentūros darbuotojais, nacionalinių centrų vadovais, Pilietinės visuomenės forumo narkotikų tema dalyviais ir valstybių narių atstovais. Taip pat oficialesnius susitikimus surengė Komisijos tarnybos. 2020 m. liepos 1 d. įvyko vaizdo konferencija su Pilietinės visuomenės forumo narkotikų tema pagrindine grupe. Pasiūlyta EMCDDA įgaliojimų peržiūra taip pat buvo aptarta 2020 m. spalio 8 d. Pilietinės visuomenės forumo narkotikų tema plenariniame posėdyje. 2020 m. spalio 7 d. tinklo REITOX techniniame susitikime ir 2020 m. lapkričio 26 d. nacionalinių centrų vadovų susitikime vyko diskusijos apie aspektus, susijusius su nacionaliniais centrais. 2020 m. spalio 26 d. EMCDDA valdybos nariams surengtas virtualus neoficialus praktinis seminaras, kurio metu aptartos politikos galimybės ir pagrindinės tinkamiausios politikos galimybės įgyvendinimo idėjos. Keičiantis nuomonėmis šiais klausimais, buvo atkreiptas dėmesys į tai, kad būtina pritaikyti EMCDDA reglamentą, atsižvelgiant į dabartinius su narkotikais susijusius iššūkius, pvz., kombinuotą psichoaktyviųjų medžiagų vartojimą, ir užtikrinti atitinkamą Agentūros finansavimą. Dalyviai ragino toliau plėtoti Agentūros vykdomą stebėseną, tobulinti duomenų rinkimo metodus ir stiprinti Agentūros vertinimo pajėgumus, taip pat stiprinti Agentūros kompetenciją inicijuoti informacines kampanijas ir informuoti apie riziką, stiprinant jos santykius su valstybių narių valdžios institucijomis, ypač su nacionaliniais centrais. Taip pat buvo atkreiptas dėmesys į EMCDDA vaidmenį vykdant tarptautinę narkotikų politiką ir pabrėžta, kad būtina užtikrinti pakankamus teismo medicinos ir toksikologijos laboratorijų pajėgumus. •Duomenų rinkimas ir tiriamųjų duomenų naudojimas Komisija, padedama konsultavimo įmonės, atliko Agentūros vertinimą pagal Reglamento (EB) Nr. 1920/2006 23 straipsnio reikalavimus. Pagrindiniai vertinimo rezultatai apibendrinti Komisijos ataskaitoje Europos Parlamentui ir Tarybai ir pridedamame Komisijos tarnybų darbiniame dokumente. Apskritai vertinimas pagal penkis vertinimo kriterijus (aktualumą, veiksmingumą, efektyvumą, nuoseklumą, ES pridėtinę vertę) buvo teigiamas, bet jame taip pat atkreiptas dėmesys į tai, kad galima tobulinti Agentūros veiklą keliose srityse. Pavyzdžiui, būtų galima gerinti perspektyvesnių produktų prieinamumą, santykius su mokslininkų bendruomene ir bendrosios praktikos gydytojais, taip pat tobulinti plačiosios visuomenės informuotumo didinimo priemones. Vertinime taip pat pabrėžta, kad reikia gerinti duomenų teikimą, spręsti kombinuoto psichoaktyviųjų medžiagų vartojimo problemą ir padėti valstybėms narėms įvertinti savo nacionalinę narkotikų politiką. Būtų galima toliau stiprinti bendradarbiavimą su trečiosiomis valstybėmis ir tarptautinėmis organizacijomis. Atlikus vertinimą, nepateikta galutinių išvadų dėl galimybės ateityje išplėsti Agentūros veiklos sritį, kad ji apimtų ir kitas teisėtas ir neteisėtas medžiagas bei žalingus įpročius. Agentūra pateikė ekspertų nuomones, į kurias buvo atsižvelgta rengiant poveikio vertinimą ir pasiūlymą dėl teisės akto, įskaitant įvairių politikos galimybių poveikio sąnaudoms sąmatą. •Poveikio vertinimas Laikydamasi savo geresnio reglamentavimo politikos, Komisija atliko poveikio vertinimą. Apsvarstyta keletas su teisėkūra susijusių ir nesusijusių politikos galimybių. Kai kurios politikos galimybės buvo atmestos ankstyvame etape ir jos nebuvo išsamiau analizuojamos ar vertinamos. Išsamiai įvertintos dvi politikos galimybės: jų abiejų tikslai panašūs, tačiau jų poveikis sąnaudų, naudos ir administracinės naštos atžvilgiu skiriasi. –4 politikos galimybė. Tikslinė peržiūra – daugiau naudos įgyvendinant narkotikų politiką Ši galimybė susijusi su temine veiksmų aprėptimi – veiksmų, kuriais visas dėmesys sutelkiamas į neteisėtus narkotikus ir į išsamesnių duomenų apie narkomanijos reiškinį rinkimą, kartu stiprinant Agentūros stebėsenos ir grėsmių vertinimo pajėgumus, siekiant sustiprinti jos gebėjimą veikti ir reaguoti į naujus iššūkius, be kita ko, tarptautiniu mastu. Nacionaliniams centrams turėtų būti suteikti įgaliojimai atlikti veiksmingesnių tarpininkų funkcijas – jie turėtų parengti įgyvendinti ir nacionaliniu lygmeniu įgyvendinti pagrindinius Agentūros atlikto darbo rezultatus. Pasirinkus šią politikos galimybę, Agentūra taip pat gebėtų lanksčiau reaguoti į poreikius, atsirandančius narkotikų politikos srityje, teikdama įvairias valstybių narių poreikius atitinkančias paslaugas. Įgyvendinus šią galimybę, gerokai sumažėtų valstybėms narėms tenkanti administracinė našta, taip pat būtų supaprastintos jų taikomos procedūros. Taip pat ji būtų tinkamesnė būtino finansinių ir žmogiškųjų išteklių padidinimo atžvilgiu. –5 politikos galimybė. Veiksmų aprėptį išplečianti peržiūra – dėmesio sutelkimas į įvairias priklausomybes Ši galimybė susijusi su temine veiksmų aprėptimi, kuri būtų išplėsta, kad apimtų priklausomybes plačiąja prasme, t. y. priklausomybę ne tik nuo narkotikų; tuo tikslu būtų pertvarkyta Agentūros stebėsenos sistema, remiantis taikytinais metodais ir rodikliais, kurie apimtų įvairias priklausomybes. Išplėsta teminė su priklausomybėmis susijusių veiksmų aprėptis turėtų įtakos duomenų, kuriuos Agentūrai turėtų pateikti nacionaliniai centrai, visumai, taip pat Agentūros, kaip dalijimosi žiniomis centro, vaidmeniui. Galiausiai, Agentūros dalyvavimas tarptautinio bendradarbiavimo srityje iš esmės apsiribotų dabartine su narkotikais susijusia veikla, nes tarptautiniai ir tarpvalstybiniai kitų priklausomybių aspektai ne tokie reikšmingi. Pasirinkus šią galimybę, galimi sutapimai su esamomis politikos priemonėmis. Be to, kyla klausimų, ar pasirinkus šią galimybę, nebūtų kišamasi į valstybių kompetencijai priskiriamas sritis; ją taip pat būtų sunku įgyvendinti subsidiarumo atžvilgiu. Pasirinkus šią galimybę, taip pat reikėtų gerokai padidinti Agentūros užduotims atlikti būtinus finansinius ir žmogiškuosius išteklius. Atlikus išsamų pirmiau minėtų politikos galimybių poveikio vertinimą, kaip tinkamiausia pasirinkta 4 politikos galimybė, kurią įgyvendinant būtų atliekama įgaliojimų tikslinė peržiūra. Pagrindiniai šios tikslinės peržiūros elementai: –būtų išplėsta Agentūros veiksmų sritis, kad ji apimtų ir kombinuotą psichoaktyviųjų medžiagų vartojimą, t. y. priklausomybę nuo kitų psichoaktyviųjų medžiagų, kai tokios medžiagos vartojamos kartu su neteisėtais narkotikais. Taigi atliekant peržiūrą, turėtų būti paaiškinta, ką apima kombinuotas psichoaktyviųjų medžiagų vartojimas ir kokiomis sąlygomis ši sąvoka gali būti taikoma. Taip nežymiai išplėtus Agentūros įgaliojimus, nacionaliniai centrai privalės teikti atitinkamus duomenis; –Agentūros įgaliojimai būtų išplėsti, kad būtų aiškiai sprendžiamos su narkotikų pasiūla ir narkotikų rinkomis susijusios problemos, nes tai tampa vis svarbesniu narkomanijos reiškinio aspektu, o ES narkotikų reikalų agentūra (angl. EU Drugs Agency, EUDA) turi galėti visapusiškai spręsti su šiuo aspektu susijusius klausimus; –Agentūros stebėsenos ir grėsmių vertinimo pajėgumai būtų sustiprinti, ir Agentūra toliau remtų valstybes nares, kad didėtų jos poveikis narkomanijos reiškiniui ir stiprėtų jos gebėjimas reaguoti į naujus iššūkius; –siekiant užtikrinti Agentūrai didesnį teismo ekspertizių ir toksikologinių tyrimų informacijos prieinamumą, būtų sukurta virtualioji laboratorija, t. y. laboratorijų tinklas, sujungtas su Agentūros kompetencijos centru;

–nacionaliniai centrai būtų įgalioti teikti Agentūrai atitinkamus duomenis. Naujajame reglamente būtų nustatyti minimalieji reikalavimai, susiję su nacionalinių centrų, kuriuos vėliau sertifikuoja Agentūra, steigimu. Nustatant nacionalinių centrų įgaliojimus, turi būti atsižvelgiama į Agentūros įgaliojimų peržiūrą; –Agentūrai būtų suteikta kompetencija atlikti savo analizę ir rengti ES lygmens prevencijos ir informuotumo didinimo kampanijas bei skelbti skubius pranešimus, jeigu rinkoje atsirastų ypač pavojingų psichoaktyviųjų medžiagų; –šie elementai būtų papildyti glaudesniu bendradarbiavimu su valstybėmis narėmis, Sąjungos decentralizuotomis agentūromis ir įstaigomis, ir tai yra labai svarbu, nors vien to nepakaktų šios iniciatyvos tikslams pasiekti; –kalbant apie tarptautinį aspektą, pažymėtina, kad Agentūros užduotys būtų patikslintos, kad į pačius įgaliojimus būtų įtraukta kompetencija vykdyti atitinkamą veiklą. Šiame pasiūlyme dėl teisės akto visapusiškai atsižvelgiama į šią politikos galimybę. Juo Agentūrai būtų suteiktos priemonės ir pajėgumai spręsti su visais šiuolaikinio narkomanijos reiškinio aspektais susijusius klausimus. Šiame pasiūlyme dėl teisės akto Agentūros įgaliojimai ne tik bus iš esmės peržiūrėti, bet ir pritaikyti, atsižvelgiant į bendrą požiūrį dėl decentralizuotų ES agentūrų. To dar nepadaryta, nes Reglamentas (EB) Nr. 1920/2006 nebuvo iš esmės peržiūrėtas nuo 2012 m., kai pasiektas susitarimas dėl tokio bendro požiūrio. Agentūros įgaliojimus pritaikant prie šio bendro požiūrio, būtina išplėsti daugelį nuostatų dėl Agentūros institucinių ir valdymo taisyklių, net jei pagrindinis šių nuostatų turinys nesikeis. Priėmus šias naujas taisykles, Agentūros valdymas atitiks naujausius teisės aktus, kuriais reglamentuojami su finansinėmis taisyklėmis, duomenų apsauga, kova su sukčiavimu susiję ir panašūs klausimai. Agentūros valdymo taisyklės taip bus suderintos su kitų ES decentralizuotų agentūrų valdymo taisyklėmis. Svarbiausias šio pasiūlymo poveikis tenka Komisijai ir pačiai Agentūrai bei nacionalinėms valdžios institucijoms. Su tuo susijęs galimas pirmiau paaiškintas poveikis procedūrų supaprastinimui ir (arba) administracinei naštai. Svarbiausias ekonominis poveikis tenka ES biudžetui, kiek tai susiję su būtinu ES įnašo į Agentūros biudžetą padidinimu, ir daug mažesnis poveikis tenka nacionaliniams biudžetams. Poveikis kitoms suinteresuotosioms šalims, visų pirma piliečiams (asmenims) ir įmonėms, yra nedidelis ir daugiausia netiesioginis; jį lems geresni gebėjimai kovoti su narkomanijos reiškiniu ES. •Pagrindinės teisės Pati peržiūra neturi tiesioginio poveikio pagrindinėms teisėms. Agentūros ir Agentūrai renkami duomenys yra statistiniai duomenys, bet jie neapima jokių asmens duomenų; todėl tai neturi poveikio ES pagrindinių teisių chartijos 8 straipsniui (dėl asmens duomenų apsaugos). Kitoms pagrindinėms teisėms šis pasiūlymas taip pat neturi jokio poveikio. Tačiau reikėtų pridurti, kad Agentūros atliekama analizė apima svarbius klausimus, kurie gali turėti poveikį pagrindinėms teisėms, net jei pati Agentūra nepriims sprendimų dėl tokių priemonių ar nevaldys jų. Šia prasme Agentūros veikimo gerinimas galėtų turėti teigiamą netiesioginį poveikį pagrindinėms teisėms. 4.POVEIKIS BIUDŽETUI Šis pasiūlymas dėl teisės akto turėtų poveikį Agentūros biudžetui ir personalo poreikiams, kurie šiuo metu numatyti daugiametėje finansinėje programoje (DFP) ir kurių nepakanka siekiant atlikti tas užduotis, kurias Agentūra turėtų atlikti, siekdama veiksmingiau kovoti su narkomanijos reiškiniu ir, be kita ko, spręsti su narkotikų rinkomis ir narkotikų pasiūla susijusias problemas. Apytiksliai apskaičiuota, kad likusiam daugiametės finansinės programos (DFP) laikotarpiui papildomai reikėtų maždaug 63 mln. EUR biudžeto ir maždaug 40 etatų, kad Agentūra turėtų reikiamų išteklių savo peržiūrėtiems įgaliojimams vykdyti. Todėl šiame pasiūlyme dėl teisės akto pasiūlytoms naujoms Agentūros užduotims atlikti reikėtų dar didesnių finansinių ir žmogiškųjų išteklių, palyginti su ištekliais, numatytais priimtoje 2021–2027 m. daugiametėje finansinėje programoje, pagal kurią ES įnašas Agentūrai kasmet padidinamas 2 proc. ES narkotikų reikalų agentūrai skirtų papildomų finansinių išteklių poveikis biudžetui bus kompensuojamas sumažinus numatytas išlaidas pagal 4 išlaidų kategoriją; jis taip pat turėtų stabilizuoti Agentūros išteklių poreikius 2021–2027 m. 5.KITI ELEMENTAI •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka Agentūros įgaliojimai daugiausia būtų stebimi ir vertinami pagal taikytinus mechanizmus, numatytus šiame reglamente. 52 straipsnyje numatyta, kad turi būti atliekamas visų pirma Agentūros veiklos ir jos darbo metodų poveikio, veiksmingumo ir efektyvumo vertinimas ir kad gali būti vertinama, ar reikia keisti Agentūros struktūrą, veiklą, veiksmų sritį ir užduotis, ir, jeigu taip, koks būtų tokių pakeitimų finansinis poveikis. Be šio vertinimo, Komisija taip pat rinks duomenis dalyvaudama Agentūros valdybos posėdžiuose ir kartu su valstybėmis narėmis prižiūrėdama Agentūros darbą. •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas I skyriuje (1–5 straipsniai) nustatyti Agentūros tikslai ir bendrosios užduotys. Išdėsčius, kad Europos Sąjungos narkotikų reikalų agentūra (EUDA) pakeičiamas Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centras (EMCDDA) (1 straipsnis) ir apibrėžus Agentūros teisinį statusą ir būstinę (2 straipsnis), taip pat pateikus kai kurias apibrėžtis (3 straipsnis), toliau 4 straipsnyje apibrėžiamas Agentūros tikslas, kuris lieka toks pat, koks nustatytas Reglamente (EB) Nr. 1920/2006. 5 straipsnyje pateikiamos bendros Agentūros užduotys, susijusios su trimis pagrindinėmis kompetencijos sritimis, kurios išsamiau aprašytos II–IV skyriuose. II skyriuje (6 ir 7 straipsniai) paaiškinamos Agentūros stebėsenos užduotys. 6 straipsnyje apibrėžta, kokius duomenis Agentūra turi rinkti ir kokių veiksmų ji turėtų imtis, kad atlikdama savo analizę turėtų naujausią informaciją. Jame taip pat apibrėžtos su informacijos sklaida susijusios Agentūros užduotys. 7 straipsnyje išdėstytos pagrindinės Agentūros stebėsenos užduotys. III skyriuje (8–15 straipsniai) apibrėžtos Agentūros ankstyvojo perspėjimo ir rizikos vertinimo užduotys. 8–11 straipsniuose išdėstytos keitimosi informacija apie naujas psichoaktyviąsias medžiagas taisyklės, nustatyta ankstyvojo perspėjimo apie tokias medžiagas sistema ir jų rizikos vertinimo procedūra. Šios nuostatos nepasikeitė, lyginant su Reglamento (EB) Nr. 1920/2006 5a–5d straipsniais (jie įtraukti priėmus Reglamentą (ES) 2017/2101). Remiantis šiuo klausimu Agentūros atliktu darbu, į narkotikų apibrėžtį galima įtraukti naujas psichoaktyviąsias medžiagas priimant deleguotąją direktyvą pagal Tarybos pamatinį sprendimą 2004/757/TVR. 12 straipsniu Agentūrai suteikta galimybė rengti grėsmių vertinimus, susijusius su naujais narkomanijos reiškinio pokyčiais, kurie gali turėti neigiamą poveikį visuomenės sveikatai, saugai ir saugumui. Šie grėsmių vertinimai padės gerinti ES pasirengimą reaguoti į naujas grėsmes ir padės atlikti kitas Agentūrai pavestas užduotis. 13 straipsnyje remiamasi iš ES ankstyvojo perspėjimo sistemos gaunama informacija, grėsmių vertinimais ir kita valstybių narių pateikiama informacija apie didelės tiesioginės ar netiesioginės su narkotikais susijusios rizikos atsiradimą. Jame numatyta Europos skubių pranešimų apie narkotikus sistema, kuri sudaro sąlygas sparčiai keistis informacija, į kurią atsižvelgiant gali reikėti imtis skubių veiksmų siekiant apsaugoti visuomenės sveikatą, taip pat užtikrinti saugą ar saugumą. 14 straipsnyje nustatyta Agentūros kompetencija narkotikų pirmtakų srityje. Galiausiai, 15 straipsniu sukuriamas teismo medicinos ir toksikologijos laboratorijų tinklas (vadinamoji virtualioji laboratorija). IV skyriuje (16–21 straipsniai) apibrėžtos užduotys, kurios turi būti atliktos plėtojant kompetenciją. 16 straipsnyje nustatyta su prevencija susijusi Agentūros kompetencija. Agentūra jau atlieka tam tikrus darbus šioje srityje, pvz., rengia Europos prevencijos mokymo programą arba tvarko intervencinių prevencijos priemonių registrą „Xchange“. Šie darbai turėtų būti tęsiami ne tik suteikiant Agentūrai galimybę rengti visoje ES įgyvendinamas prevencijos programas ir kampanijas, bet ir padedant valstybėms narėms rengti nacionalines kampanijas. 17 straipsnyje numatyta nacionalinių programų, visų pirma nacionalinių prevencijos, gydymo, žalos mažinimo ir kitų susijusių programų, akreditavimo ir sertifikavimo tvarka. Toks akreditavimas arba sertifikavimas nacionalinėms valdžios institucijoms arba profesinėms organizacijoms suteiktų tikrumo, kad jų programos atitinka naujausią mokslo pažangą ir kad įrodytas jų naudingumas. 18 straipsniu Agentūrai suteikiami įgaliojimai teikti paramą valstybėms narėms, pvz., joms vertinant ir rengiant savo nacionalines strategijas, taip pat dalijantis novatoriška gerąja patirtimi ar kita svarbia informacija. 19 straipsniu Agentūrai suteikiama galimybė pagal savo įgaliojimus rengti mokymą, tokią veiklą vykdant kaip savo pagrindinę užduotį arba kaip papildomą užduotį, už kurią galėtų būti imamas atskiras mokestis, jeigu taip būtų nuspręsta. 20 straipsniu nustatyta Agentūros veikla tarptautinio bendradarbiavimo ir techninės pagalbos srityse, kurią ji turėtų toliau plėtoti. Šia nuostata taip pat paaiškinama, kad tarptautinis bendradarbiavimas yra viena iš pagrindinių Agentūros užduočių. 21 straipsniu Agentūrai suteikiami įgaliojimai aktyviau dalyvauti ES mokslinių tyrimų žinių cikle. Tai taip pat turėtų apimti Agentūros dalyvavimą ES vidaus saugumo inovacijų centro veikloje.

V skyriuje (22–34 straipsniai) išdėstytos taisyklės, susijusios su Agentūros organizacine struktūra. Šios taisyklės grindžiamos Reglamentu (EB) Nr. 1920/2006. Šiame skyriuje padarytus taisyklių pakeitimus lėmė bendro požiūrio įgyvendinimas. Agentūros ypatumai, pvz., Mokslinio komiteto arba nacionalinių centrų tinklo buvimas, buvo išsaugoti, bet atitinkamai pritaikyti. 22 straipsniu apibrėžiama Agentūros struktūra. 23–27 straipsniuose nustatyta valdybos sudėtis, funkcijos ir darbo metodai. Jie parengti remiantis Reglamento (EB) Nr. 1920/2006 9 straipsniu, Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centro (EMCDDA) valdybos darbo tvarkos taisyklėmis ir bendru požiūriu. 28 straipsnyje išdėstytos vykdomosios valdybos, kuri padeda valdybai ir rengia jos posėdžius, taisyklės. Ši nuostata grindžiama Reglamento (EB) Nr. 1920/2006 10 straipsniu, EMCDDA valdybos darbo tvarkos taisyklėmis ir bendru požiūriu. 29 straipsnis išdėstytos vykdomojo direktoriaus pareigos; jis grindžiamas Reglamento (EB) Nr. 1920/2006 11 straipsniu ir bendru požiūriu. 30 straipsnyje išdėstytos Mokslinio komiteto taisyklės ir jis atitinka Reglamento (EB) Nr. 1920/2006 13 straipsnio nuostatas. Galiausiai 31–34 straipsniuose nustatytos nacionalinių centrų tinklo REITOX ir pačių nacionalinių centrų taisyklės. Nacionalinius centrus reikia sustiprinti, atsižvelgiant į Agentūros įgaliojimų peržiūrą, todėl nacionalinių centrų taisyklės buvo išplėstos, siekiant išsamiau apibrėžti jų vaidmenis ir atsakomybę. Nacionaliniams centrams turi būti suteikti įgaliojimai veikti kaip centrinei valstybės narės įstaigai, kuri teiktų visus su narkotikais susijusius duomenis ir kuriai taip pat būtų skirtas atitinkamas vaidmuo nacionaliniu lygmeniu. Kad nacionaliniai centrai galėtų tinkamai atlikti savo vaidmenį, jų steigimas turėtų atitikti tam tikrus minimaliuosius reikalavimus, kurių laikymąsi turėtų patvirtinti Agentūra. Be šių minimaliųjų reikalavimų, valstybės narės turi pačios nuspręsti dėl šių nacionalinių centrų steigimo tvarkos, vadovaujantis savo nacionalinės teisės aktais. VI skyriuje (35–41 straipsniai) pateikiamos finansinės nuostatos. 35 straipsnyje išdėstytos taisyklės, susijusios su Agentūros bendruoju programavimo dokumentu, kuris apima trejų metų planą ir kitų metų darbo programą. Ši nuostata pritaikyta atsižvelgiant į naujausią finansinį reglamentą. Lyginant su Reglamentu (EB) Nr. 1920/2006 matomi finansinių nuostatų pakeitimai padaryti įgyvendinant bendrą požiūrį ir atsižvelgiant į šiuo metu ES decentralizuotoms agentūroms taikomas finansines taisykles. Padaryti nedideli pakeitimai, susiję su biudžeto procedūromis, finansinių ataskaitų pateikimu ir biudžeto įvykdymo patvirtinimu. Vienintelė nauja šio skyriaus nuostata įtvirtinta 37 straipsniu, pagal kurį Agentūrai būtų leidžiama imti mokestį už tam tikrų užduočių, kurios nepriskiriamos prie Agentūros pagrindinių užduočių, atlikimą. Agentūra vėliau, kai bus pradėta taikyti šį reglamentą, nuspręs, ar ji pasinaudos šia galimybe ar ne. VII skyriuje (42–44 straipsniai) išdėstytos su personalu susijusios taisyklės. Lyginant su Reglamentu (EB) Nr. 1920/2006 matomi pakeitimai padaryti įgyvendinant bendrą požiūrį ir Tarnybos nuostatų ir Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų pakeitimus (42 ir 44 straipsniai). 43 straipsnyje pateikiamos vykdomajam direktoriui taikytinos personalo taisyklės. VIII skyriuje (45–63 straipsniai) pateikiamos bendrosios ir baigiamosios nuostatos. Lyginant su Reglamentu (EB) Nr. 1920/2006 matomi pakeitimai padaryti įgyvendinant bendrą požiūrį ir pritaikant šias nuostatas prie naujesnių teisės aktų nuostatų. Dauguma šių nuostatų jau buvo įtrauktos į Reglamentą (EB) Nr. 1920/2006. Šiame skyriuje taip pat išdėstytos pereinamojo laikotarpio nuostatos (58–61 straipsniai), kad būtų galima užtikrinti tinkamą Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centro pakeitimo Europos Sąjungos narkotikų reikalų agentūra procesą.



2022/0009 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl Europos Sąjungos narkotikų reikalų agentūros EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 168 straipsnio 5 dalį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, pasikonsultavę su Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu, pasikonsultavę su Regionų komitetu, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (1)Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centras buvo įsteigtas Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 302/93. 2006 m. šis steigimo aktas buvo išdėstytas nauja redakcija, priėmus Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1920/2006; (2)Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centras buvo įsteigtas siekiant teikti faktinę, objektyvią, patikimą ir palyginamą informaciją apie narkotikus, narkomaniją ir jų padarinius Sąjungos mastu, kad Sąjunga ir valstybės narės turėtų įrodymų, kuriais remdamosi jos galėtų formuoti politiką ir kurti kovos su narkotikais iniciatyvas, taip pat taip siekiant padidinti jų kompetencijos srityse įgyvendinamų kovos su narkomanijos reiškiniu priemonių ir priimamų sprendimų dėl atitinkamų veiksmų vertę. Įsteigus Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centrą, akivaizdžiai pagerėjo informacijos apie narkotikų vartojimo paplitimą ir narkomanijos padėtį įvairiose Europos dalyse prieinamumas;

(3)nors bendrasis šio centro veiklos tikslas vis dar aktualus ir turėtų būti paliktas toks, koks yra, pats Reglamentas (EB) Nr. 1920/2006 nebeatitinka poreikių siekiant kovoti su dabartiniais ir būsimais iššūkiais. Todėl Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centro įgaliojimai turėtų būti peržiūrėti, be kita ko, pakeičiant ir pervadinant jį Europos Sąjungos narkotikų reikalų agentūra (toliau – Agentūra). Kadangi Reglamentą (EB) Nr. 1920/2006 reikia iš esmės pakeisti, kad atitinkamos nuostatos būtų pritaikytos atsižvelgiant į bendrą požiūrį dėl Sąjungos decentralizuotų agentūrų ir kad būtų atsižvelgta į narkomanijos reiškinio raidą, siekiant aiškumo, šis reglamentas turėtų būti pakeistas nauju reglamentu; (4)Reglamente (EB) Nr. 1920/2006 daugiausia dėmesio skirta su sveikata susijusiems klausimams. Tačiau siekiant suprasti narkomanijos reiškinio poveikį visuomenės sveikatai, sumažinti narkotikų prieinamumą Sąjungoje ir pažaboti narkotikų paklausą, būtina spręsti ir su narkotikų rinkomis bei narkotikų pasiūla susijusias problemas. Su sveikata ir pasiūla susijusios problemos yra glaudžiai tarpusavyje susijusios. Todėl Agentūra turėtų kovoti su narkomanijos reiškiniu vadovaudamasi labiau holistiniu požiūriu; (5)Agentūros veikla turėtų būti vykdoma deramai atsižvelgiant į atitinkamus Sąjungos ir jos valstybių narių įgaliojimus kovos su narkotikais srityje. Ji turėtų aprėpti įvairius narkomanijos reiškinio aspektus ir atitinkamus šios problemos sprendimo būdus. Tą darydama Agentūra turėtų vadovautis atitinkamomis Sąjungos priimtomis strategijomis ir veiksmų planais, visų pirma – taikytina ES narkotikų strategija ir veiksmų planu; (6)vykdydama savo veiklą Agentūra turėtų bendradarbiauti su kitomis Sąjungos agentūromis ir įstaigomis, visų pirma su Europos Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo agentūra (Europolu), Europos Sąjungos teisėsaugos mokymo agentūra (CEPOL), Europos Sąjungos bendradarbiavimo baudžiamosios teisenos srityje agentūra (Eurojustu), Europos vaistų agentūra (EMA), Europos ligų prevencijos ir kontrolės centru (ECDC) ir Europos švietimo ir kultūros vykdomąja agentūra (EACEA), ir ji turėtų atsižvelgti į jų veiklą, kad būtų išvengta veiklos dubliavimo. Taip pat turėtų būti bendradarbiaujama tarptautiniu lygmeniu su atitinkamomis trečiųjų valstybių valdžios institucijomis ir įstaigomis ir Jungtinių Tautų lygmeniu; (7)vis dažniau stebimas kombinuotas psichoaktyviųjų medžiagų vartojimas, t. y. vienos ar kelių arba vienos ar kelių rūšių teisėtų arba neteisėtų psichoaktyviųjų medžiagų vartojimas kartu su narkotikais. Todėl Agentūra turėtų spręsti priklausomybės nuo kitų psichoaktyviųjų medžiagų, kai tos medžiagos vartojamos kartu su narkotikais, problemą, kurdama stebėsenos sistemas, kuriomis, užuot sutelkus visą dėmesį tik į vieną psichoaktyviąją medžiagą, pvz., heroiną, būtų atsižvelgta ir į svarbų kombinuoto kitų psichoaktyviųjų medžiagų, pvz., nekontroliuojamų opioidų arba netinkamai vartojamų vaistų, vartojimo, kai jos vartojamos tuo pat metu arba viena po kitos, atliekamą vaidmenį; (8)Agentūra turėtų plėtoti veiklą, susijusią su trimis pagrindinėmis jos kompetencijai priskiriamomis veiklos sritimis, t. y. stebėsena – kad būtų geriau pagrįsta vykdoma politika; ankstyvuoju perspėjimu ir rizikos vertinimu – kad būtų geriau pagrįsti įgyvendinami veiksmai; kompetencijos plėtote – kad Sąjunga gebėtų veiksmingiau kovoti su narkomanijos reiškiniu; (9)duomenų rinkimas, analizė ir sklaida ir toliau turėtų būti pagrindinė Agentūros užduotis. Standartiniai duomenys renkami tarpininkaujant nacionaliniams centrams, kurie ir toliau turėtų būti vienu iš pagrindinių Agentūrai reikalingų duomenų teikėjų. Vis dažniau dėl naujoviškų duomenų rinkimo metodų galima pasinaudoti papildomais, tiksliau tikralaikę padėtį atspindinčių duomenų šaltiniais. Todėl Agentūra turėtų turėti galimybę susipažinti su visais turimais duomenimis, kad galėtų visapusiškai įvertinti narkomanijos reiškinio padėtį Sąjungoje ir jam įtakos turinčius išorės veiksnius; (10)nacionalinių centrų veikla turėtų būti organizuojama atsižvelgiant į tai, kokie duomenys reikalingi Agentūrai. Valstybėse narėse jiems turėtų būti suteikta teisė gauti visus svarbius duomenis iš įvairių nacionalinių valdžios institucijų. Duomenų rinkimą valstybėse narėse reikėtų kuo labiau racionalizuoti, kad būtų išvengta pateikiamų duomenų ir pastangų dubliavimo; (11)Agentūra turėtų turėti atitinkamą skaitmeninį sprendimą, kad galėtų palengvinti ir susisteminti duomenų rinkimą, keitimąsi tiek kokybine, tiek kiekybine informacija, taip pat padėti sukurti integruotą ir sąveikią stebėsenos sistemą, suteikiančią galimybę vykdyti stebėseną tikruoju laiku. Tai turėtų suteikti galimybę automatizuoti duomenų ir informacijos valdymą bei keitimąsi jais. Toks skaitmeninis sprendimas taip pat turėtų sudaryti sąlygas tikruoju laiku stebėti technologijomis grindžiamas narkotikų rinkas, įskaitant tamsųjį internetą; (12)kad Agentūra galėtų veiksmingiau naudotis turima informacija, pavyzdžiui, kad galėtų įgyvendinti aktyvesnes priemones, įskaitant grėsmių vertinimus, strategines žvalgybos ataskaitas ir skubius pranešimus, taip pat sustiprinti Sąjungos pasirengimą būsimiems pokyčiams, reikėtų sustiprinti Agentūros stebėsenos ir analizės pajėgumus; (13)siekiant gerinti Sąjungos pasirengimą, taip pat būtina visapusiškai įvertinti galimą narkomanijos reiškinio raidą ateityje. Kad galėtų pasirengti ir parengti politikos formuotojus tokiems būsimiems pokyčiams, Agentūra turėtų reguliariai pateikti savo įžvalgas, atsižvelgdama į didžiąsias tendencijas, t. y. pokyčius skatinančius ilgalaikius veiksnius, kurie yra matomi dabar ir kurie veikiausiai turės reikšmingos įtakos ateityje, siekdama nustatyti naujus iššūkius ir galimybes reaguoti į su narkotikais susijusias problemas; (14)narkomanijos reiškinys tampa vis labiau susijęs su technologijomis, kaip tuo dar kartą įsitikinta COVID-19 pandemijos laikotarpiu, kuriuo narkotikų platinimą palengvinančios naujos technologijos buvo diegiamos aktyviau nei įprastai. Apytikriai apskaičiuota, kad maždaug du trečdaliai pasiūlymų kriptorinkose yra susiję su narkotikais. Narkotikais prekiaujama įvairiose platformose, įskaitant socialinės žiniasklaidos tinklus ir mobiliąsias programėles. Į šiuos pokyčius atsižvelgiama kovojant su narkomanijos reiškiniu – vis dažniau tuo tikslu naudojamos mobiliosios programėlės ir intervencinės e. sveikatos priemonės. Agentūra, kartu su kitomis atitinkamomis Sąjungos agentūromis ir siekdama išvengti pastangų dubliavimo, turėtų stebėti tokius pokyčius, laikydamasi savo holistinio požiūrio į narkomanijos reiškinį; (15)naujų psichoaktyviųjų medžiagų, kurios kelia socialinę riziką ir pavojų visuomenės sveikatai visoje Sąjungoje, problema turėtų būti sprendžiama Sąjungos lygmeniu. Todėl tam, kad būtų galima stebėti tokias medžiagas ir užtikrinti galimybę greitai reaguoti, būtina turėti ES ankstyvojo perspėjimo sistemą. Taisyklės, susijusios su keitimusi informacija apie naujas psichoaktyviąsias medžiagas, taip pat ankstyvojo perspėjimo apie jas sistema, įskaitant pradinę ataskaitą dėl naujų psichoaktyviųjų medžiagų ir jų rizikos vertinimo procedūrą, neseniai buvo iš dalies pakeistos ir neturėtų būti keičiamos; (16)remdamasi sustiprinta Agentūros vykdoma stebėsena ir patirtimi, įgyta atliekant naujų psichoaktyviųjų medžiagų rizikos vertinimą, Agentūra turėtų stiprinti bendruosius grėsmių vertinimo pajėgumus. Nedelsiant būtina įgyvendinti aktyvesnes priemones, kad būtų galima kuo greičiau nustatyti naujas grėsmes ir pateikti reikiamą informaciją atsakomosioms priemonėms parengti, nes dėl šiuolaikinio narkomanijos reiškinio dinamiškumo, susijusios problemos gali sparčiai išplisti į kitas valstybes; (17)kadangi pavojingos psichoaktyviosios medžiagos gali pakenkti visuomenės sveikatai, Agentūrai turėtų galėti skelbti skubius pranešimus. Kad būtų galima atlikti tokią funkciją, Agentūra turėtų sukurti Europos skubių pranešimų apie narkotikus sistemą, kuria galėtų naudotis nacionalinės valdžios institucijos. Tokia sistema turėtų sudaryti sąlygas sparčiai keistis informacija, į kurią atsižvelgiant gali reikėti imtis skubių veiksmų siekiant apsaugoti visuomenės sveikatą, taip pat užtikrinti saugą ar saugumą. Agentūra turėtų turėti galimybę informuoti ne tik nacionalines valdžios institucijas, bet ir galimus šių psichoaktyviųjų medžiagų vartotojus; (18)narkotikų pirmtakai – tai medžiagos, kurios yra būtinos tokių narkotikų, kaip amfetaminai, kokainas ir heroinas, gamybai. Sąjungoje didėjant neteisėtų narkotikų gamybos mastui, reikėtų stiprinti prekybos narkotikų pirmtakais ir teisėtais būdais gaunamų narkotikų pirmtakų naudojimo neteisėtiems narkotikams gaminti prevenciją. Kad galėtų prisidėti prie šių pastangų, Agentūra turėtų būti įtraukta į narkotikų pirmtakų naudojimo neteisėtiems narkotikams gaminti ir prekybos jais stebėseną ir padėti Komisijai įgyvendinti Sąjungos teisės aktus, kuriais reglamentuojami narkotikų pirmtakai; (19)kadangi didėja teismo ekspertizių ir toksikologinių tyrimų duomenų, taip pat ekspertinių žinių poreikis ir nekoordinuojama skirtingose valstybėse narėse veikiančių laboratorijų veikla, būtina sukurti vadinamąją virtualiąją laboratoriją, t. y. teismo medicinos ir toksikologijos laboratorijų, kurios yra sukaupusios daug žinių apie narkotikus ir su jais susijusią žalą, tinklą. Tokia virtualioji laboratorija turėtų suteikti Agentūrai galimybę susipažinti su aktualia informacija, padidinti savo pajėgumus šioje srityje ir padėti atitinkamoms valstybių narių laboratorijoms keistis žiniomis, nepatiriant didelių išlaidų, susijusių su nuosavos laboratorijos kūrimu ir eksploatavimu; (20)teismo medicinos ir toksikologijos laboratorijų tinkle turėtų būti atstovaujama valstybėms narėms, todėl joms turėtų būti suteikta galimybė į šį tinklą paskirti dvi laboratorijas, kuriose atliekami toksikologiniai tyrimai ir teismo ekspertizės. Siekiant užtikrinti kuo platesnę aprėptį, kitų laboratorijų, kurių veikla tiesiogiai susijusi su Agentūros atliekamu darbu, ekspertams, įskaitant Europos muitinių laboratorijų tinklo ekspertus, taip pat turėtų būti suteikta galimybė dalyvauti tinklo veikloje. Toks bendradarbiavimas suteiktų galimybę visoms tinkle dalyvaujančioms laboratorijoms mokytis vienoms iš kitų įvairiose srityse; (21)siekdama gilinti žinias šioje srityje ir padėti valstybėms narėms, Agentūra turėtų apibrėžti ir finansuoti atitinkamus projektus, pvz., kurti naujų narkotikų atžvilgiu taikytinus bazinius standartus, rengti toksikologinius ar farmakologinius tyrimus ir atlikti narkotikų profiliavimą. Vadovaujantis tokiu požiūriu, atitinkamoms laboratorijoms būtų paprasčiau dalytis informacija, ir sumažėtų atskirų laboratorijų patiriamos išlaidos; (22)kadangi Agentūra turi prieigą prie duomenų ir būtiną mokslinę patirtį įrodymais grindžiamoms prevencijos strategijoms kurti ir skatinti, ji turėtų dalyvauti su prevencija susijusiame darbe, ypač keičiantis geriausia patirtimi ir įgyvendinamais mokslinių tyrimų rezultatais narkotikų prevencijos, su narkotikais susijusių nusikaltimų prevencijos ir su narkotikais susijusios žalos prevencijos srityse ir, be kita ko, rengiant narkotikų prevencijos kokybės standartus (Europos psichoaktyviųjų medžiagų vartojimo prevencijos kokybės standartus) ar mokymo programą, sprendimus priimantiems asmenims ir politikos formuotojams suteikiančią žinių apie veiksmingiausias įrodymais grindžiamas intervencines prevencijos priemones ir metodus (Europos Sąjungos prevencijos mokymo programa);

(23)atsižvelgiant į jos perspektyvą Sąjungoje, Agentūra turėtų turėti galimybę įvertinti nacionalines priemones ir mokymo programas, pvz., susijusias su prevencija, gydymu, žalos mažinimu, ir kitas susijusias priemones, atsižvelgiant į tai, ar jos atitinka naujausią mokslo pažangą ir ar įrodytas jų naudingumas. Valstybėms narėms arba atitinkamoms profesinėms organizacijoms turėtų būti suteikta galimybė naudoti akreditaciją arba sertifikatą kaip savo darbo kokybės ženklą; (24)atsižvelgiant į tai, kad dėl savo išskirtinės padėties Sąjungos lygmeniu Agentūra gali palyginti duomenis ir geriausią patirtį, Agentūra turėtų padėti visoms valstybėms narėms sistemingiau vertinti ir rengti nacionalines kovos su narkotikų vartojimu strategijas, ypač plėtojant politiką šioje srityje. Be to, Agentūros vaidmuo rengiant mokymą ir teikiant paramą valstybėms narėms, įgyvendinančioms kokybės standartus ir gerąją patirtį, turėtų būti sustiprintas, atsižvelgiant į jos sukauptą patirtį šiose srityse; (25)turėtų būti aiškiau apibrėžtos Agentūros pareigos tarptautinio bendradarbiavimo srityje, kad ji galėtų visapusiškai dalyvauti tokioje veikloje ir atsakyti į trečiųjų valstybių ir įstaigų prašymus. Agentūra turėtų galėti prisidėti prie Sąjungos narkotikų politikos išorės aspekto plėtojimo ir įgyvendinimo ir prie Sąjungos lyderės vaidmens įtvirtinimo daugiašaliu lygmeniu, nes tai vienas iš būdų užtikrinti veiksmingą ir nuoseklų Sąjungos narkotikų politikos įgyvendinimą valstybių viduje ir tarptautiniu lygmeniu. Kad Agentūra galėtų skirti pakankamai išteklių šiai užduočiai atlikti, Agentūros veikla tarptautinio bendradarbiavimo srityje turėtų būti viena iš pagrindinių jos užduočių. Ši veikla turėtų būti grindžiama Agentūros tarptautinio bendradarbiavimo programa, kuri turėtų atitikti Sąjungos tarptautinio bendradarbiavimo prioritetus ir turėtų būti nuolat peržiūrima, siekiant užtikrinti, kad joje tinkamai atsižvelgta į tarptautiniu lygmeniu įvykusius pokyčius; (26)siekdama padėti optimaliai panaudoti saugumo srities moksliniams tyrimams skiriamą Sąjungos finansavimą ir kad naudojant šias lėšas būtų tenkinami narkotikų politikos poreikiai, Agentūra turėtų padėti Komisijai nustatyti pagrindines mokslinių tyrimų temas, taip pat rengti ir įgyvendinti Sąjungos bendrąsias mokslinių tyrimų ir inovacijų programas, kurios yra svarbios siekiant Agentūros tikslų. Jeigu Agentūra padeda Komisijai nustatyti pagrindines mokslinių tyrimų temas, taip pat parengti ir įgyvendinti Sąjungos bendrąją programą, ji neturėtų gauti finansavimo pagal tą programą, kad būtų išvengta galimo interesų konflikto. Galiausiai, Agentūra turėtų dalyvauti įgyvendinant Sąjungos masto iniciatyvas, susijusias su moksliniais tyrimais ir inovacijomis, siekdama užtikrinti, kad būtų sukurtos jos veiklai būtinos technologijos ir jas būtų galima naudoti; (27)vykdomoji valdyba turėtų padėti valdybai rengti jos sprendimus. Agentūrai turėtų vadovauti vykdomasis direktorius. Mokslinis komitetas ir toliau turėtų padėti valdybai ir vykdomajam direktoriui atitinkamais moksliniais klausimais; (28)nacionaliniai centrai turėtų būti vienu iš pagrindinių Agentūrai reikalingų duomenų teikėjų. Būtina nustatyti minimaliuosius reikalavimus, kurių laikydamosi valstybės narės steigtų tokius centrus, o Agentūra – juos sertifikuotų. Siekiant užtikrinti tinkamą nacionalinių centrų veikimą, jie turėtų būti steigiami kaip nuolat veikiančios įstaigos, numatant jiems atitinkamą biudžetą ir tam tikrą jų nepriklausomumą atliekant savo funkcijas; (29)Agentūrai turėtų būti skiriama pakankamai išteklių, kad ji galėtų vykdyti savo užduotis, ir turėtų būti numatytas atskiras biudžetas. Agentūra daugiausia turėtų būti finansuojama įnašo iš bendrojo Sąjungos biudžeto lėšomis. Sąjungos biudžeto procedūra turėtų būti taikoma tiek, kiek tai susiję su Sąjungos įnašu ir bet kokiomis kitomis subsidijomis, mokėtinomis iš Sąjungos bendrojo biudžeto. Finansinių ataskaitų auditą turėtų atlikti Europos Sąjungos Audito Rūmai; (30)už teikiamas paslaugas imami mokesčiai užtikrina geresnį agentūros finansavimą, ir jie gali būti taikomi už konkrečių klausimų, kuriuos galima aiškiai atskirti nuo pagrindinių agentūros užduočių, sprendimą. Bet kokie Agentūros imami mokesčiai turėtų padengti atitinkamų paslaugų teikimo išlaidas; (31)vykdomasis direktorius turėtų pateikti Agentūros metinę ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai. Be to, Europos Parlamentas ir Taryba turėtų turėti galimybę paprašyti vykdomojo direktoriaus pateikti savo pareigų vykdymo ataskaitą; (32)Agentūrai turėtų būti taikomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001. Agentūra turėtų užtikrinti kuo didesnį savo veiklos skaidrumą, bet nekeldama pavojaus tikslų, kurių siekiama vykdant savo veiksmus, įgyvendinimui; (33)Agentūrai turėtų būti taikomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 ir 1999 m. gegužės 25 d. Tarpinstitucinis susitarimas tarp Europos Parlamento, Europos Sąjungos Tarybos ir Europos Bendrijų Komisijos dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų vidaus tyrimų, prie kurio Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centras jau prisijungė; (34)siekiant kontroliuoti Agentūros veiklos rezultatus ir užtikrinti, kad ji tinkamai atliktų savo darbą ir kad jos įgaliojimai suteiktų jai galimybę vykdyti tą veiklą, kuri yra būtina atsižvelgiant narkotikų rinkų ir politikos pokyčius, reguliariai turėtų būti atliekamas išorinis Agentūros atliekamo darbo vertinimas ir prireikus atitinkamai koreguojami jai suteikti įgaliojimai; (35)įgyvendindama savo darbo programą, Agentūra turėtų glaudžiai bendradarbiauti su atitinkamomis ES ir ne ES tarptautinėmis organizacijomis, kitomis vyriausybinėmis ir nevyriausybinėmis įstaigomis ir atitinkamomis techninėmis įstaigomis, visų pirma siekdama išvengti darbo dubliavimo ir užsitikrinti galimybę naudotis visais duomenimis ir priemonėmis savo įgaliojimams vykdyti; (36)Agentūra pakeičia Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centrą, įsteigtą Reglamentu (EB) Nr. 1920/2016, ir perima jo teises ir pareigas. Todėl ji turėtų būti visų jo sutarčių, įskaitant darbo sutartis, įsipareigojimų ir įgyto turto teisių perėmėja. Iki šio reglamento taikymo pradžios dienos Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centro sudaryti tarptautiniai susitarimai turėtų likti galioti; (37)kadangi šio reglamento tikslų, t. y. įsteigti agentūrą siekiant kovoti su narkomanijos reiškiniu, valstybės narės negali deramai pasiekti, bet dėl siūlomo veiksmo masto ir poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I SKYRIUS AGENTŪROS TIKSLAI IR BENDROSIOS UŽDUOTYS 1 straipsnis Agentūros įsteigimas

1.Šiuo reglamentu įsteigiama Europos Sąjungos narkotikų reikalų agentūra (toliau – Agentūra). 2.Agentūra pakeičia Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centrą, įsteigtą Reglamentu (EB) Nr. 1920/2006, ir perima jo teises ir pareigas. 2 straipsnis Teisinis statusas ir būstinė 1.Agentūra yra Sąjungos įstaiga, turinti juridinio asmens statusą. 2.Kiekvienoje valstybėje narėje Agentūra naudojasi plačiausiu teisnumu, suteikiamu juridiniams asmenims pagal jų nacionalinę teisę. Visų pirma ji gali įsigyti kilnojamojo ir nekilnojamojo turto, juo disponuoti ir būti šalimi teismo procese. 3.Agentūros būstinė yra Lisabonoje (Portugalija). 3 straipsnis Apibrėžtys Šiame reglamente vartojamų sąvokų apibrėžtys: (1)narkotikai – narkotikai, kaip apibrėžta Tarybos pamatinio sprendimo 2004/757/TVR 1 straipsnio 1 punkte; (2)naujos psichoaktyviosios medžiagos – medžiagos, kaip apibrėžta Pamatinio sprendimo 2004/757/TVR 1 straipsnio 4 punkte; (3)kombinuotas psichoaktyviųjų medžiagų vartojimas – vienos ar kelių arba vienos ar kelių rūšių teisėtų ar neteisėtų psichoaktyviųjų medžiagų vartojimas kartu su narkotikais; (4)narkotikų pirmtakai – tai medžiagos, kurios kontroliuojamos ir stebimos vadovaujantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 273/2004 ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 111/2005; (5) dalyvaujančios valstybės – valstybės narės ir trečiosios valstybės, sudariusios susitarimą su Sąjunga pagal 54 straipsnį; (6)tarptautinė organizacija – organizacija ir jai pavaldžios įstaigos, kurios reglamentuojamos tarptautinės viešosios teisės aktais, arba bet kuri kita įstaiga, įsteigta dviejų ar daugiau valstybių susitarimu arba remiantis tokiu susitarimu; (7)Jungtinių Tautų konvencijos dėl narkotikų – 1961 m. Jungtinių Tautų bendroji narkotinių medžiagų konvencija su pakeitimais, padarytais 1972 m. protokolu, 1971 m. Jungtinių Tautų psichotropinių medžiagų konvencija ir 1988 m. Jungtinių Tautų konvencija dėl kovos su neteisėta narkotinių priemonių ir psichotropinių medžiagų apyvarta; (8)Jungtinių Tautų sistema – Jungtinių Tautų konvencijomis dėl narkotikų nustatyta kontrolės mechanizmų sistema. 4 straipsnis Agentūros bendroji užduotis

Agentūra Sąjungai ir jos valstybėms narėms teikia faktinę, objektyvią, patikimą ir palyginamą informaciją, atlieka ankstyvojo perspėjimo ir rizikos vertinimo Sąjungos lygmeniu užduotis, susijusias su narkotikais, narkomanija, narkotikų rinkomis ir jų padariniais, ir rekomenduoja, kokių atitinkamų ir konkrečių įrodymais pagrįstų veiksmų reikėtų imtis, kad pavyktų laiku išspręsti susijusias problemas. 5 straipsnis Konkrečios užduotys 1.Siekdama įgyvendinti 4 straipsnyje nustatytą bendrąją užduotį, Agentūra atlieka šias užduotis: (a)stebėsenos užduotis, kurios apima: (1)informacijos ir duomenų rinkimą pagal 6 straipsnio 1 dalį; (2)informacijos ir duomenų sklaidą pagal 6 straipsnio 5 dalį ir (3)narkomanijos reiškinio stebėseną, kuri apima visuomenės sveikatos, saugos ir saugumo aspektus, pagal 7 straipsnį; (b)pasirengimo gerinimo užduotis, kurios apima: (1)keitimąsi informacija apie naujas psichoaktyviąsias medžiagas ir ankstyvojo perspėjimo apie jas sistemą, įskaitant pradinės ataskaitos rengimą ir rizikos vertinimą, pagal 8–11 straipsnius; (2)grėsmių vertinimą ir pasirengimo gerinimą pagal 12 straipsnį; (3)Europos skubių pranešimų apie narkotikus sistemos sukūrimą ir eksploatavimą pagal 13 straipsnį; (4)pokyčių, susijusių su prekyba narkotikų pirmtakais ir jų naudojimu neteisėtiems narkotikams gaminti, stebėseną, ir pagalbą įgyvendinant teisės aktus, kuriais reglamentuojami narkotikų pirmtakai, pagal 14 straipsnį; (5) teismo medicinos ir toksikologijos laboratorijų tinklo sukūrimą ir eksploatavimą pagal 15 straipsnį; (c)kompetencijos plėtojimo užduotis, kurios apima: (1)Sąjungos masto prevencijos programų ir kampanijų kūrimą, plėtojimą ir skatinimą pagal 16 straipsnį; (2)nacionalinių priemonių akreditavimą ir sertifikavimą pagal 17 straipsnį; (3)paramą valstybėms narėms pagal 18 straipsnį; (4)mokymą pagal 19 straipsnį; (5)tarptautinį bendradarbiavimą ir techninę pagalbą pagal 20 straipsnį;

(6)mokslinių tyrimų ir inovacijų veiklą pagal 21 straipsnį. 2.Konsultuodamasi ir bendradarbiaudama su dalyvaujančių valstybių kompetentingomis įstaigomis ir organizacijomis, Agentūra sukuria 31 straipsnyje nurodytą tinklą ir koordinuoja jo veiklą. 3.Atlikdama ir įgyvendindama 1 dalyje nurodytas užduotis, Agentūra veikia objektyviai, nešališkai ir griežtai remdamasi moksliniu požiūriu. 4.Agentūra gerina nacionalinių ir Sąjungos veiksmų savo veiklos srityse koordinavimą ir sudaro palankesnes sąlygas sprendimus priimantiems subjektams, tyrėjams, specialistams ir visiems asmenims iš vyriausybinių ir nevyriausybinių organizacijų, kurie dalyvauja sprendžiant su narkotikais susijusius klausimus, keistis informacija. 5.Agentūra Komisijai, valstybėms narėms ir kitoms susijusioms suinteresuotosioms šalims, nurodytoms taikytinose Sąjungos narkotikų strategijose, prireikus padeda įgyvendinti tas strategijas. 6.Vykdydama ir įgyvendindama 1 dalyje nurodytas užduotis, Agentūra, esant būtinybei, gali organizuoti ekspertų posėdžius, steigti ad hoc darbo grupes ir finansuoti projektus. 7.Vykdydama ir įgyvendindama 1 dalyje nurodytas užduotis, Agentūra aktyviai bendradarbiauja su kitomis Sąjungos decentralizuotomis agentūromis ir įstaigomis, visų pirma Europolu, Eurojustu, Europos vaistų agentūra, Europos ligų prevencijos ir kontrolės centru, pilietinės visuomenės organizacijomis ir kitomis susijusiomis suinteresuotosiomis šalimis, kad vykdant narkotikų reiškinio stebėseną, atliekant atitinkamus vertinimus ir kovojant su šiuo reiškiniu, būtų užtikrinamas maksimalus veiksmingumas. 8.Agentūra gali savo iniciatyva užsiimti komunikacijos veikla savo kompetencijos srityje. Skiriant išteklius komunikacijos veiklai neturi būti trukdoma veiksmingai vykdyti 1 dalyje nurodytas užduotis. Komunikacijos veikla vykdoma laikantis atitinkamų valdybos priimtų komunikacijos ir sklaidos planų. II SKYRIUS STEBĖSENA 6 straipsnis Informacijos ir duomenų rinkimas ir sklaida 1.Agentūra: (a)renka visą svarbią informaciją ir duomenis, įskaitant nacionalinių centrų perduodamą informaciją ir duomenis, gaunamus atliekant mokslinius tyrimus, iš atvirųjų šaltinių, taip pat duomenis, gaunamus iš Sąjungos, nevyriausybinių šaltinių ir kompetentingų tarptautinių organizacijų; (b)renka informaciją ir duomenis, reikalingus kombinuotam psichoaktyviųjų medžiagų vartojimui stebėti, kaip nurodyta 7 straipsnio 1 dalies c punkte; (c)renka nacionalinių centrų ir Europolo nacionalinių padalinių turimą informaciją ir duomenis apie naujas psichoaktyviąsias medžiagas ir pernelyg nedelsdama perduoda tą informaciją nacionaliniams centrams ir Europolo nacionaliniams padaliniams bei Komisijai; (d)renka ir analizuoja informaciją ir duomenis apie narkotikų pirmtakus, jų naudojimą neteisėtiems narkotikams gaminti ir prekybą narkotikų pirmtakais; (e)vykdo ir užsako mokslinius tyrimus ir stebėsenos tyrimus, apklausas, galimybių studijas ir bandomuosius projektus, būtinus jos užduotims atlikti; (f)užtikrina didesnį informacijos ir duomenų palyginamumą, objektyvumą ir patikimumą Sąjungos mastu, nustatydama neprivalomojo pobūdžio rodiklius ir bendruosius standartus, kurių Agentūra gali rekomenduoti laikytis, siekdama užtikrinti, kad valstybės narės ir Sąjunga naudotų vienodesnius matavimo metodus; visų pirma, Agentūra kuria priemones, kurios padėtų valstybėms narėms stebėti ir vertinti savo nacionalinę politiką, o Komisijai – stebėti ir vertinti Sąjungos politiką. 2.Agentūra renka atitinkamus nacionalinius duomenis, tarpininkaujant nacionaliniams centrams. Ji taip pat glaudžiai bendradarbiauja su kitomis nacionalinėmis, Europos ir tarptautinėmis organizacijomis ir įstaigomis, kurios jau turi tokios rūšies informacijos.

3.Agentūra, atsižvelgdama į savo įgaliojimus, rengia duomenų rinkimo metodus ir principus, be kita ko, įgyvendindama projektus kartu su išorės partneriais. 4.Agentūra gali kurti būtinus skaitmeninius sprendimus, kurie naudojami informacijos ir duomenų valdymo ir automatizuoto keitimosi jais tikslais. Jeigu tokie skaitmeniniai sprendimai yra kuriami, jie: (a)sudaro sąlygas automatizuotai rinkti duomenis, įskaitant atvirųjų šaltinių informaciją, bet taip pat nepanaikina galimybės teikti duomenis rankiniu būdu; (b)naudoja dirbtinį intelektą duomenų patvirtinimo, analizės ir automatizuoto perdavimo funkcijoms atlikti; (c)suteikia galimybę elektroniniu būdu tvarkyti informaciją, duomenis ir dokumentus ir jais keistis. 5.Informaciją ir duomenis Agentūra platina: (a)suteikdama galimybę Sąjungai, valstybėms narėms ir kitoms suinteresuotosioms šalims susipažinti su savo parengta informacija, įskaitant informaciją apie naujus pokyčius ir kintančias tendencijas; (b)užtikrindama plačią savo atliktos analizės, išvadų ir ataskaitų sklaidą; (c)užtikrindama plačią patikimų duomenų, išskyrus neskelbtinus neįslaptintus ir įslaptintus duomenis, sklaidą ir tuo tikslu reguliariai skelbdama savo surinktais duomenimis pagrįstą ataskaitą apie narkomanijos reiškinio padėtį, įskaitant duomenis apie naujas tendencijas; (d)kurdama atviruosius moksliniais dokumentais grindžiamus išteklius ir sudarydama galimybę jais naudotis, taip pat padėdama skatinti informavimo veiklą; (e)teikdama informaciją apie kokybės standartus, novatorišką geriausią patirtį ir įgyvendinamus mokslinių tyrimų rezultatus valstybėse narėse, taip pat sudarydama sąlygas keistis tokiais standartais ir praktika bei juos įgyvendinti. 6.Agentūra nerenka jokių duomenų, pagal kuriuos galima nustatyti asmens ar nedidelių asmenų grupių tapatybę. Agentūra negali perduoti jokios informacijos, susijusios su konkrečiais asmenimis. 7 straipsnis Narkomanijos reiškinio stebėsena 1.Agentūra stebi: (a)vadovaudamasi holistiniu požiūriu ir taikydama epidemiologinius ir kitus rodiklius – narkomanijos reiškinį Sąjungoje, aprėpdama su sveikata, sauga ir saugumu susijusius šio reiškinio aspektus, įskaitant taikytinų Sąjungos narkotikų strategijų įgyvendinimą; (b)naujas narkomanijos reiškinio tendencijas Sąjungoje ir tarptautiniu mastu, turinčias poveikį Sąjungai; tai apima naujų technologijų naudojimo teikiant priklausomybės nuo narkotikų gydymo paslaugas arba vykdant prekybą narkotikais ir, atitinkamais atvejais, sąsajų su kitomis nusikalstamumo sritimis stebėseną; (c)kombinuotą psichoaktyviųjų medžiagų vartojimą ir jo padarinius, visų pirma jo poveikį politikos ir atsakomosioms priemonėms, kurias būtina įgyvendinti atsižvelgiant į narkotikų ir teisėtų arba neteisėtų psichoaktyviųjų medžiagų sąveiką, kai narkotikai vartojami kartu su viena ar keliomis arba vienos ar kelių rūšių psichoaktyviosiomis medžiagomis, įskaitant padidėjusią tam tikrų sveikatos ir socialinių problemų, kurių gali kilti tuo pat metu arba vieną po kitos per trumpą laiką vartojant narkotikus ir kitas psichoaktyviąsias medžiagas arba kai kartu gaminamos ar parduodamos skirtingos psichoaktyviosios medžiagos medžiagos, riziką; poreikį atsižvelgti į dažniausias narkotikų vartojimo ir priklausomybių atsirado priežastis ir poveikį stebėsenai ir keitimuisi geriausia patirtimi, kai, vadovaujantis holistiniu požiūriu, politikos ir atsakomosiomis priemonėmis sprendžiamos su keliomis psichoaktyviosiomis medžiagomis susijusios problemos; (d)su narkotikais susijusias problemas ir taikomus jų sprendimo būdus, visų pirma novatoriškos geriausios patirties ir mokslinių tyrimų rezultatų įgyvendinimą;

(e)bendradarbiaudama su Europolu ir padedama nacionalinių centrų ir Europolo nacionalinių padalinių – visas naujas psichoaktyviąsias medžiagas, apie kurias praneša valstybės narės; (f)narkotikų pirmtakus, prekybą narkotikų pirmtakais ir jų naudojimą neteisėtiems narkotikams gaminti; (g)Sąjungos ir atskirų valstybių narkotikų politiką, be kita ko, siekdama padėti ją kurti ir atlikti nepriklausomą jos vertinimą; (h)bendradarbiaudama su Europolu ir atsižvelgdama į savo ir Europolo įgaliojimus – technologijomis grindžiamas narkotikų rinkas. 2.Remdamasi savo stebėsenos veikla, Agentūra nustato novatorišką geriausią patirtį ir ją toliau plėtoja. Agentūra teikia informaciją apie novatorišką geriausią patirtį valstybėse narėse ir dalijasi ja, taip pat sudaro sąlygas valstybėms narėms keistis tokia informacija. 3.Atsižvelgdama į turimą informaciją, Agentūra reguliariai pateikia savo įžvalgas. Remdamasi jomis, Agentūra rengia atitinkamus prognozes, į kurias atsižvelgiant plėtojama būsima narkotikų politika. III SKYRIUS PASIRENGIMAS 8 straipsnis Keitimasis informacija apie naujas psichoaktyviąsias medžiagas ir ankstyvojo perspėjimo apie jas sistema 1.Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad jos nacionalinis centras ir Europolo nacionalinis padalinys, atsižvelgdami į savo atitinkamus įgaliojimus, laiku ir pernelyg nedelsdami Agentūrai ir Europolui pateiktų turimą informaciją apie naujas psichoaktyviąsias medžiagas. Ta informacija yra susijusi su tokių medžiagų aptikimu ir identifikavimu, vartojimu ir vartojimo ypatumais, gamyba, išgavimu, platinimu ir platinimo metodais, prekyba ir naudojimu komercinėms, medicinos ir mokslo reikmėms, taip pat su galima ir nustatyta tų medžiagų keliama rizika. 2.Agentūra, bendradarbiaudama su Europolu, renka, lygina, analizuoja ir vertina informaciją apie naujas psichoaktyviąsias medžiagas. Šią informaciją Agentūra laiku perduoda nacionaliniams centrams, Europolo nacionaliniams padaliniams ir Komisijai, siekdama suteikti jiems bet kokią informaciją, kuri gali būti reikalinga ankstyvojo perspėjimo tikslais. Agentūra parengia pradinę ataskaitą arba bendrą pradinę ataskaitą pagal 9 straipsnį, remdamasi informacija, surinkta pagal pirmą pastraipą. 9 straipsnis Pradinė ataskaita 1.Jeigu Agentūra, Komisija ar dauguma valstybių narių laikosi nuomonės, kad pasidalinta informacija apie naują psichoaktyviąją medžiagą, kuri buvo surinkta vienoje ar keliose valstybėse narėse, kelia susirūpinimą, kad nauja psichoaktyvioji medžiaga gali kelti pavojų sveikatai arba socialinę riziką Sąjungos mastu, Agentūra parengia pradinę ataskaitą dėl naujos psichoaktyviosios medžiagos. Kaip nustatyta pirmoje pastraipoje, valstybės narės praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie savo pageidavimą, kad būtų parengta pradinė ataskaita. Kai tokį pageidavimą išreiškia daugumą valstybių narių, Komisija pateikia atitinkamus nurodymus Agentūrai ir apie tai praneša valstybėms narėms. 2.Pradinėje ataskaitoje pateikiama tokia informacija: (a)preliminari informacija apie incidentų, atskleidusių sveikatos ir socialines problemas, su kuriomis gali būti susijusi nauja psichoaktyvioji medžiaga, pobūdį, skaičių ir mastą, taip pat apie tos naujos psichoaktyviosios medžiagos vartojimo ypatumus;

(b)preliminari informacija apie naujosios psichoaktyviosios medžiagos chemines ir fizines savybes ir jai gaminti ar išgauti naudojamus metodus ir pirmtakus; (c)preliminari informacija apie naujosios psichoaktyviosios medžiagos farmakologines ir toksikologines savybes; (d)preliminari informacija apie nusikalstamų grupių dalyvavimą naujosios psichoaktyviosios medžiagos gamyboje ar platinime; (e)informacija apie naujosios psichoaktyviosios medžiagos naudojimą medicinos ir veterinarijos reikmėms, įskaitant atitinkamą informaciją, jeigu ji naudojama kaip žmonėms skirto ar veterinarinio vaisto veiklioji medžiaga; (f)informacija apie naujosios psichoaktyviosios medžiagos naudojimą komercinėms ir pramonės reikmėms, naudojimo tokioms reikmėms mastą, taip pat apie jos naudojimą mokslinių tyrimų ir plėtros tikslais; (g)informacija apie tai, ar naujajai psichoaktyviajai medžiagai valstybėse narėse taikomos kokios nors ribojamosios priemonės; (h)informacija apie tai, ar naujoji psichoaktyvioji medžiaga šiuo metu yra arba buvo vertinama pagal Jungtinių Tautų sistemą; (i)kita svarbi informacija, jei jos turima. 3.Rengdama pradinę ataskaitą, Agentūra naudojasi turima informacija. 4.Jeigu Agentūra mano, kad tai būtina, nacionalinių centrų ji prašo suteikti papildomos informacijos apie naują psichoaktyviąją medžiagą. Nacionaliniai centrai pateikia tą informaciją per dvi savaites nuo prašymo gavimo. 5.Pradėjusi rengti pradinę ataskaitą pagal pirmą pastraipą, Agentūra pernelyg nedelsdama prašo Europos vaistų agentūros suteikti informacija apie tai, ar Sąjungos ar nacionaliniu lygmeniu naujoji psichoaktyvioji medžiaga yra: (a)žmonėms skirto arba veterinarinio vaisto, kurio registracijos pažymėjimas suteiktas vadovaujantis Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/83/EB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/82/EB arba Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 726/2004, veiklioji medžiaga; (b)žmonėms skirto arba veterinarinio vaisto, dėl kurio yra pateikta paraiška gauti registracijos pažymėjimą, veiklioji medžiaga; (c)žmonėms skirto arba veterinarinio vaisto, kurio registracijos pažymėjimo galiojimą sustabdė kompetentinga institucija, veiklioji medžiaga; (d)neregistruoto žmonėms skirto vaisto, kaip nurodyta Direktyvos 2001/83/EB 5 straipsnio 1 ir 2 dalyse, arba ekstemporalaus veterinarinio vaisto, kurį gamina pagal nacionalinę teisę įgaliotas asmuo, vadovaudamasis Direktyvos 2001/82/EB 10 straipsnio 1 dalies c punktu, veiklioji medžiaga; (e)tiriamojo vaisto, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/20/EB 2 straipsnio d punkte, veiklioji medžiaga. Jeigu informacija susijusi su valstybių narių suteiktais registracijos leidimais, Europos vaistų agentūros prašymu tokią informaciją suteikia susijusios valstybės narės. 6.Pradėjusi rengti pradinę ataskaitą pagal pirmą pastraipą, Agentūra pernelyg nedelsdama prašo Europolo suteikti informaciją apie tai, ar nusikalstamos grupės yra susijusios su naujosios psichoaktyviosios medžiagos gamyba, platinimu ir platinimo metodais bei prekyba jomis, taip pat apie tai, ar jos naudoja tą naują psichoaktyviąją medžiagą kokioms nors reikmėms. 7.Pradėjusi rengti pradinę ataskaitą pagal pirmą pastraipą, Agentūra pernelyg nedelsdama prašo Europos cheminių medžiagų agentūros, Europos ligų prevencijos ir kontrolės centro ir Europos maisto saugos tarnybos pateikti savo turimą informaciją ir duomenis apie naująją psichoaktyviąją medžiagą. 8.Agentūros ir 5, 6 ir 7 dalyse nurodytų Sąjungos decentralizuotų agentūrų bendradarbiavimo tvarka reglamentuojama atitinkamais darbo tvarkos susitarimais. Tokie darbo tvarkos susitarimai sudaromi vadovaujantis 53 straipsnio 2 dalimi.

9.Agentūra laikosi jai perduodamos informacijos naudojimo sąlygų, įskaitant galimybės susipažinti su dokumentais, informacijos ir duomenų saugumo ir konfidencialių duomenų, įskaitant neskelbtinus duomenis ir trečiųjų šalių konfidencialią verslo informaciją, apsaugos sąlygas. 10.Pradinę ataskaitą Agentūra pateikia Komisijai ir valstybėms narėms per penkias savaites nuo 5, 6 ir 7 dalyse nurodytų prašymų suteikti informaciją pateikimo dienos. 11.Jeigu Agentūra surenka informaciją apie kelias naujas psichoaktyviąsias medžiagas, kurias ji laiko esant panašios cheminės struktūros, ji per šešias savaites nuo 5, 6 ir 7 dalyje nurodytų prašymų suteikti informaciją pateikimo dienos pateikia Komisijai ir valstybėms narėms atskiras pradines ataskaitas arba bendras pradines ataskaitas dėl kelių naujų psichoaktyviųjų medžiagų, jeigu kiekvienos naujos psichoaktyviosios medžiagos savybės yra aiškiai nustatytos. 10 straipsnis Rizikos vertinimo procedūra ir ataskaita 1.Komisija per dvi savaites nuo pradinės ataskaitos gavimo dienos, kaip nurodyta 10 straipsnio 9 dalyje, gali paprašyti, kad Agentūra įvertintų galimą riziką, kurią kelia nauja psichoaktyvioji medžiaga, ir parengtų rizikos vertinimo ataskaitą, jeigu remiantis pradine ataskaita galima daryti prielaidą, kad ta medžiaga gali kelti didelę riziką visuomenės sveikatai ir, tam tikrais atvejais, didelę socialinę riziką. Rizikos vertinimą atlieka Mokslinis komitetas. 2.Komisija per dvi savaites nuo bendros pradinės ataskaitos gavimo dienos, kaip nurodyta 9 straipsnio 11 dalyje, gali paprašyti, kad Agentūra įvertintų galimą riziką, kurią kelia kelios panašios cheminės struktūros naujos psichoaktyviosios medžiagos, ir parengtų bendrą rizikos vertinimo ataskaitą, jeigu remiantis bendra pradine ataskaita galima daryti prielaidą, kad tos medžiagos gali kelti didelę riziką visuomenės sveikatai ir, tam tikrais atvejais, didelę socialinę riziką. Bendrą rizikos vertinimą atlieka Mokslinis komitetas. 3.Rizikos vertinimo ataskaitoje arba bendroje rizikos vertinimo ataskaitoje pateikiama: (a)turima informacija apie naujos psichoaktyviosios medžiagos chemines ir fizines savybes, taip pat jai gaminti arba išgauti naudojamus metodus ir pirmtakus; (b)turima informacija apie naujos psichoaktyviosios medžiagos farmakologines ir toksikologines savybes; (c)su nauja psichoaktyviąja medžiaga siejamos rizikos sveikatai, visų pirma susijusios su tos medžiagos ūminiu ir lėtiniu toksiškumu, galimybe piktnaudžiauti ta medžiaga ir jos galimybe sukelti priklausomybę, taip pat su jos poveikiu fizinei ir psichikos sveikatai bei elgesiui, analizė; (d)su nauja psichoaktyviąja medžiaga siejamos socialinės rizikos, visų pirma tos medžiagos poveikio visuomenės veikimui, viešajai tvarkai ir nusikalstamai veiklai, taip pat nusikalstamų grupių dalyvavimo gaminant, platinant naują psichoaktyviąją medžiagą, plėtojant jos platinimo būdus ir vykdant prekybą ja, analizė; (e)turima informacija apie naujos psichoaktyviosios medžiagos vartojimo mastą ir ypatumus, taip pat apie galimybes jos įsigyti ir apie jos išplitimo Sąjungoje tikimybę; (f)turima informacija apie naujos psichoaktyviosios medžiagos naudojimą komercinėms ir pramonės reikmėms, naudojimo tokioms reikmėms mastą, taip pat jos naudojimą mokslinių tyrimų ir plėtros tikslais; (g)kita svarbi informacija, jei jos turima. 4.Mokslinis komitetas įvertina naujos psichoaktyviosios medžiagos arba naujų psichoaktyviųjų medžiagų grupės keliamą riziką. Komisija, Agentūra, Europolas ir Europos vaistų agentūra turi teisę paskirti po du stebėtojus. 5.Mokslinis komitetas atlieka rizikos vertinimą, remdamasis turima informacija ir visais kitais svarbiais moksliniais įrodymais. Komitetas atsižvelgia į visas savo narių nuomones. Agentūra organizuoja rizikos vertinimo procedūrą ir, be kita ko, nustato būsimus informacijos poreikius ir susijusius tyrimus. 6.Rizikos vertinimo ataskaitą arba bendrą rizikos vertinimo ataskaitą Agentūra pateikia Komisijai ir valstybėms narėms per šešias savaites nuo Komisijos prašymo parengti rizikos vertinimo ataskaitą gavimo dienos. 7.Gavusi tinkamai pagrįstą Agentūros prašymą, Komisija gali pratęsti laikotarpį, per kurį reikia užbaigti rizikos vertinimą arba bendrą rizikos vertinimą, kad būtų galima atlikti papildomus mokslinius tyrimus ir surinkti papildomų duomenų. Tame prašyme pateikiama informacija apie tai, kiek laiko reikės rizikos vertinimui arba bendram rizikos vertinimui užbaigti.

8.Agentūra taip pat laiku pateikia skubų rizikos vertinimą pagal Reglamento (ES) …/… dėl didelių tarpvalstybinio pobūdžio grėsmių sveikatai, kuriuo panaikinamas Sprendimas Nr. 1082/2013/ES, 20 straipsnį, jeigu kyla to reglamento 2 straipsnio 1 dalies b punkte nurodyta grėsmė, kai ta grėsmė patenka į Agentūros įgaliojimų sritį. 11 straipsnis Rizikos nevertinimas 1.Rizikos vertinimas neatliekamas, jeigu jau gerokai pasistūmėta naują psichoaktyviąją medžiagą vertinant pagal Jungtinių Tautų sistemą, t. y. jeigu Pasaulio sveikatos organizacijos Priklausomybės nuo narkotikų ekspertų komitetas yra paskelbęs kritinę apžvalgą ir rašytinę rekomendaciją, išskyrus tuos atvejus, kai turima pakankamai duomenų ir informacijos, kuriais remiantis galima daryti išvadą, kad reikia parengti rizikos vertinimo ataskaitą Sąjungos lygmeniu, o priežastys ją parengti nurodomos pradinėje ataskaitoje. 2.Rizikos vertinimas neatliekamas, jeigu, įvertinus pagal Jungtinių Tautų sistemą, nuspręsta naujos psichoaktyviosios medžiagos neįtraukti į oficialų sąrašą, išskyrus tuos atvejus, kai turima pakankamai duomenų ir informacijos, kuriais remiantis galima daryti išvadą, kad reikia parengti rizikos vertinimo ataskaitą Sąjungos lygmeniu, o priežastys ją parengti nurodomos pradinėje ataskaitoje. 3.Rizikos vertinimas neatliekamas, jei nauja psichoaktyvioji medžiaga yra: (a)žmonėms skirto vaisto arba veterinarinio vaisto, kurio registracijos pažymėjimas suteiktas vadovaujantis Direktyva 2001/83/EB, Direktyva 2001/82/EB arba Reglamentu (EB) Nr. 726/2004, veiklioji medžiaga; (b)žmonėms skirto arba veterinarinio vaisto, dėl kurio yra pateikta paraiška gauti registracijos pažymėjimą, veiklioji medžiaga; (c)žmonėms skirto arba veterinarinio vaisto, kurio registracijos pažymėjimo galiojimą sustabdė kompetentinga institucija, veiklioji medžiaga; (d)tiriamojo vaisto, kaip apibrėžta Direktyvos 2001/20/EB 2 straipsnio d punkte, veiklioji medžiaga. 12 straipsnis Grėsmių vertinimas ir pasirengimas joms 1.Agentūra stiprina strateginio bendrojo grėsmių vertinimo pajėgumus, kad galėtų ankstyvame etape nustatyti naujus narkomanijos reiškinio pokyčius, kurie gali turėti neigiamą poveikį visuomenės sveikatai, saugai ir saugumui, ir taip padėtų sustiprinti atitinkamų suinteresuotųjų šalių pasirengimą laiku ir veiksmingai reaguoti į naujas grėsmes. 2.Agentūra nustato kriterijų, pagal kuriuos vertinama, kokiais atvejais reikėtų pradėti grėsmių vertinimą, rinkinį. Agentūra gali pradėti grėsmės vertinimą savo iniciatyva, remdamasi vidiniu signalų, nustatytų vykdant įprastinę stebėseną, atliekant mokslinius tyrimus ar vertinant kitus atitinkamus informacijos šaltinius, vertinimu. Grėsmių vertinimas taip pat gali būti pradėtas Komisijos arba valstybės narės prašymu, jei tenkinami nustatyti kriterijai. 3.Atliekant grėsmės vertinimą, skubiai vertinama esama informacija ir, jei būtina, renkama nauja informacija naudojantis Agentūros informaciniais tinklais. Agentūra parengia tinkamus mokslinius skubaus vertinimo metodus. 4.Grėsmių vertinimo ataskaitoje aprašoma nustatyta grėsmė, esama padėtis atsižvelgiant į turimus įrodymus, galimos pasekmės, jei nebus imtasi jokių veiksmų, ir išdėstomos pasirengimo ir reagavimo galimybės, kurios gali būti įgyvendinamos siekiant sumažinti nustatytą grėsmę. Ataskaitoje taip pat gali būti nurodytos galimos tolesnės priemonės, kurių būtų galima imtis. Grėsmių vertinimo ataskaita siunčiama Komisijai ir, atitinkamais atvejais, valstybėms narėms. 5.Atlikdama grėsmių vertinimą, Agentūra glaudžiai bendradarbiauja su kitomis Sąjungos decentralizuotomis agentūromis ir įstaigomis, Sąjungos ir tarptautinėmis organizacijomis, prireikus įtraukdama jas į šį vertinimą. Jei galimos grėsmės analizė jau atliekama pagal kitą Sąjungos mechanizmą, Agentūra grėsmių vertinimo neatlieka. 6.Komisijai pritarus, Agentūra atlieka už Sąjungos ribų kylančių, su narkotikais susijusių grėsmių, kurios gali turėti poveikį visuomenės sveikatai, saugai ir saugumui Sąjungoje, vertinimus. 13 straipsnis

Europos skubių pranešimų apie narkotikus sistema 1.Agentūra sukuria ir valdo Europos skubių pranešimų apie narkotikus sistemą. 2.Valstybės narės nedelsdamos Agentūrai pateikia bet kokią informaciją, susijusią su didelės tiesioginės ar netiesioginės su narkotikais susijusios rizikos žmonių sveikatai, saugai ar saugumui atsiradimu, taip pat bet kokią informaciją, kuri gali būti naudinga koordinuojant atsaką, pvz.: (a)informaciją apie rizikos rūšį ir kilmę, (b)apie su rizika susijusio įvykio datą ir vietą, (c)apie poveikio, perdavimo ar plitimo būdus, (d)analizės ir toksikologinių tyrimų duomenis, (e)informaciją apie nustatymo metodus, (f)apie pavojus visuomenės sveikatai, (g)apie visuomenės sveikatos priemones, kurios įgyvendintos arba kurių numatoma imtis nacionaliniu lygmeniu, (h)apie priemones, kurios nėra visuomenės sveikatos priemonės, (i)bet kokią kitą informaciją, tiesiogiai susijusią su atitinkama didele rizika sveikatai. 3.Agentūra analizuoja ir vertina turimą informaciją ir duomenis apie galimą didelį pavojų žmonių sveikatai ir papildo juos moksline ir technine informacija, kurią ji galėjo gauti naudodamasi 8 straipsnyje nurodyta ankstyvojo perspėjimo sistema ir atlikusi kitus grėsmių vertinimus pagal 12 straipsnį, taip pat iš kitų Sąjungos agentūrų ir įstaigų bei tarptautinių organizacijų, visų pirma Pasaulio sveikatos organizacijos gauta informacija. Agentūra atsižvelgia į informaciją, kurią ji gavo naudodamasi savo duomenų rinkimo priemonėmis ir iš atvirųjų informacijos šaltinių. 4.Remdamasi pagal 3 dalį gauta informacija, Agentūra atitinkamoms nacionalinėms valdžios institucijoms, įskaitant nacionalinius centrus, teikia tikslinius ankstyvojo perspėjimo apie riziką pranešimus ir (arba) strateginius žvalgybinius pranešimus. Tokiuose pranešimuose apie riziką arba strateginiuose žvalgybiniuose pranešimuose gali būti pasiūlytos tam tikros reagavimo galimybės, kurias valstybės narės gali apsvarstyti planuodamos savo pasirengimą ir įgyvendindamos nacionalinio lygmens atsakomuosius veiksmus. 5.Valstybės narės praneša Agentūrai apie turimą bet kokią papildomą informaciją, kad būtų galima išsamiau išanalizuoti ir įvertinti riziką, taip pat veiksmus, kurie buvo įgyvendinti, arba priemones, kurių buvo imtasi gavus pranešimus ir informaciją, perduotus naudojantis Europos skubių pranešimų apie narkotikus sistema. 6.Agentūra glaudžiai bendradarbiauja su Komisija ir valstybėmis narėmis, siekdama skatinti būtiną informavimo apie riziką proceso nuoseklumą. 7.Agentūra gali suteikti trečiosioms valstybėms arba tarptautinėms organizacijoms galimybę prisijungti prie Europos skubių pranešimų apie narkotikus sistemos. Toks prisijungimas prie šios sistemos grindžiamas abipusiškumo principu, ir suteikiant tokią galimybę taikomos Agentūroje taikomoms priemonėms lygiavertės konfidencialumo užtikrinimo priemonės. 8.Agentūra gali sukurti perspėjimo sistemą, kuria naudodamasi ji galėtų tiesiogiai pasiekti asmenis, vartojančius arba galimai vartojančius narkotikus, ir kreiptis į juos. 14 straipsnis Narkotikų pirmtakai

1.Agentūra padeda Komisijai stebėti pokyčius, susijusius su prekyba narkotikų pirmtakais ir jų naudojimu neteisėtiems narkotikams gaminti, taip pat įvertinti poreikį įtraukti juos į atitinkamą į oficialų sąrašą įtrauktų ir į oficialų sąrašą neįtrauktų medžiagų kategoriją, išbraukti juos iš atitinkamos kategorijos arba ją pakeisti, atsižvelgiant į Reglamentą (EB) Nr. 273/2004 ir Reglamentą (EB) Nr. 111/2005, ir, be kita ko, padeda nustatyti ir įvertinti narkotikų pirmtakų teisėtus ir neteisėtus naudojimo būdus. 2.Agentūra savo iniciatyva arba Komisijos prašymu parengia narkotikų pirmtakų grėsmių vertinimo ataskaitą. 15 straipsnis Teismo medicinos ir toksikologijos laboratorijų tinklas 1.Agentūra sukuria teismo medicinos ir toksikologijos laboratorijų, visų pirma laboratorijų, kuriose atliekamos teismo ekspertizės ir toksikologiniai tyrimai, susiję su narkotikais ir narkotikų daroma žala, tinklą. 2.Tinklas veikia visų pirma kaip forumas, kuriame rengiami duomenys ir keičiamasi informacija apie naujus pokyčius ir tendencijas, organizuojamas mokymas, kuriuo siekiama stiprinti teismo medicinos ekspertų narkotikų klausimais kompetenciją, padedama įgyvendinti kokybės užtikrinimo sistemas ir labiau suderinti duomenų rinkimo ir analizės metodus. 3.Kiekviena valstybė narė turi teisę per savo atstovą valdyboje paskirti dvi laboratorijas, kurių viena turėtų specializuotis teismo ekspertizės srityje, o kita – toksikologijos srityje, kurios būtų įtrauktos į tinklą kaip nacionalinės reprezentacinės laboratorijos. Agentūra gali, įgyvendindama konkrečius projektus, atrinkti papildomas laboratorijas arba ekspertus, kurie ypač aktyviai atlieka teismo ekspertizes ir toksikologinius tyrimus, susijusius su narkotikais ir narkotikų daroma žala. 4.Komisijos Jungtinis tyrimų centras yra tinklo narys ir tinkle atstovauja Komisijai. 5.Tinklas glaudžiai bendradarbiauja su esamais tinklais ir veiklą šioje srityje vykdančioms organizacijomis. 31 straipsnyje nurodytas tinklas reguliariai informuojamas apie teismo medicinos ir toksikologijos laboratorijų tinklo darbą. 6.Agentūra pirmininkauja tinklui ir rengia posėdžius bent kartą per metus. Tinklas gali nuspręsti suburti darbo grupes, kurioms gali pirmininkauti tinklo nariai. 7.Tinklas suteikia galimybę Agentūrai naudotis teismo medicinos ir toksikologijos laboratorijomis, kad prireikus ji galėtų, be kita ko, atlikti naujų psichoaktyviųjų medžiagų analizę. 8.Agentūra apibrėžia ir finansuoja konkrečius projektus, siekdama pagal poreikį plėsti tinklą, remiantis aiškiomis ir skaidriomis taisyklėmis ir procedūromis, kurias iš anksto nustato Agentūra. 9.Agentūra sukuria duomenų bazę, kurioje saugoma, analizuojama ir yra prieinama tinklo surinkta arba parengta informacija ir duomenys. IV SKYRIUS KOMPETENCIJOS PLĖTOTĖ 16 straipsnis Prevencijos kampanijos 1.Agentūra kuria, plėtoja ir skatina įgyvendinti Sąjungos masto su narkotikais susijusių problemų prevencijos ir informuotumo apie neigiamą narkotikų poveikį didinimo programas ir kampanijas. 2.1 dalyje nurodytos programos ir kampanijos atitinka politikos gaires, išdėstytas taikytinoje ES narkotikų strategijoje ir veiksmų plane. Svarbius narkomanijos reiškinio aspektus apimančios programos ir kampanijos yra skirtos konkrečioms grupėms ir yra grindžiamos Agentūros surinktais įrodymais ir sukaupta geriausia patirtimi. 3.Agentūra rengia ir skatina įgyvendinti narkotikų prevencijos kokybės standartus, taip pat rengia arba padeda rengti mokymą pagal 19 straipsnį.

4.Agentūra padeda valstybėms narėms plėtoti su jos įgaliojimų sritimi susijusias nacionalines prevencijos kampanijas, įskaitant prevencijos programas, kuriomis siekiama mažinti su narkotikais susijusį nusikalstamumą ir užkirsti kelią pažeidžiamų asmenų išnaudojimui narkotikų rinkoje. 17 straipsnis Nacionalinių programų akreditavimas ir sertifikavimas 1.Dalyvaujančios valstybės nacionalinės valdžios institucijos arba – tais atvejais, kai dalyvaujančioje valstybėje nėra panašios akreditavimo ar sertifikavimo įstaigos, – atitinkamos profesinės organizacijos prašymu, Agentūra akredituoja ir sertifikuoja nacionalines programas pagal 3 dalyje numatytą standartinį veiklos protokolą. 2.Prieš akredituodama ir sertifikuodama nacionalinę programą, Agentūra įvertina programą ir vertina, ar ji atitinka naujausią mokslo pažangą ir ar įrodyta, kad ji naudinga siekiant jos deklaruojamų tikslų. 3.Agentūra parengia akreditavimo ir sertifikavimo procedūrą, kurią Agentūra skaidriai išdėsto standartinio veiklos protokolo forma. Agentūros valdyba patvirtina standartinį veiklos protokolą ir visus jo pakeitimus, prieš pradedant jį taikyti. 1 pastraipoje nurodytame standartiniame darbo protokole turėtų būti nurodyta bent: (a)konkrečios sąlygos, susijusios su Agentūros pajėgumais ir ištekliais akreditavimo arba sertifikavimo procedūrai atlikti; (b)kriterijai, pagal kuriuos nacionalinė programa bus vertinama akreditavimo arba sertifikavimo tikslais ir kurie suteikia galimybę patikrinti, ar ta programa atitinka 2 dalyje nustatytas sąlygas; akredituojamos arba sertifikuojamos programos privalo apimti bent prevencijos, gydymo, žalos mažinimo ir kitas susijusias temas; (c)išsami informacija apie Agentūros atliekamą akreditavimo arba sertifikavimo procedūrą, įskaitant informaciją apie dokumentus, kuriuos reikia pateikti, ir procedūros atlikimo terminą; (d)akreditacijos ar sertifikato galiojimo apribojimo, galiojimo sustabdymo arba panaikinimo sąlygos; (e)skundų nagrinėjimo tvarka, įskaitant, atitinkamais atvejais, teisių gynimo priemones, kurių galima imtis siekiant užginčyti su akreditavimu susijusį sprendimą arba nesant tokio sprendimo. 18 straipsnis Parama valstybėms narėms 1.Valstybės narės prašymu Agentūra gali padėti jai atlikti nepriklausomą savo narkotikų politikos vertinimą ir kurti įrodymais grindžiamą narkotikų politiką, vadovaujantis taikytinomis Sąjungos strategijomis. 2.Agentūra padeda valstybėms narėms įgyvendinti savo nacionalines narkotikų strategijas, kokybės standartus ir novatorišką geriausią patirtį, taip pat sudaro sąlygas nacionaliniams sprendimus priimantiems subjektams keistis informacija. 3.Padėdama vertinti politiką, Agentūra veikia nepriklausomai ir vadovaujasi savo moksliniais standartais. 19 straipsnis Mokymas Agentūra pagal savo įgaliojimus ir atsižvelgdama į turimus personalo ir biudžeto išteklius, taip pat derindama savo veiksmus su kitomis Sąjungos decentralizuotomis agentūromis ir įstaigomis:

(a)vykdo specializuotą mokymą ir mokymo programas Sąjungai svarbiose ir aktualiose srityse; (b)teikia su mokymu susijusias priemones ir paramos sistemas, kad sudarytų sąlygas keistis žiniomis visoje Sąjungoje; (c)padeda valstybėms narėms organizuoti mokymo ir gebėjimų stiprinimo iniciatyvas. 20 straipsnis Tarptautinis bendradarbiavimas ir techninė pagalba 1.Agentūra: (a)sukuria tarptautinio bendradarbiavimo sistemą, kurią turi patvirtinti valdyba, prieš tai gavusi Komisijos pritarimą, kuria Agentūra vadovaujasi vykdydama veiklą tarptautinio bendradarbiavimo srityje; (b)glaudžiai bendradarbiauja su 53 straipsnyje nurodytomis organizacijomis ir įstaigomis; (c)padeda keistis Sąjungos geriausia patirtimi ir įgyvendinamais mokslinių tyrimų rezultatais ir skleisti juos tarptautiniu lygmeniu; (d)stebi tarptautinio narkomanijos reiškinio pokyčius, galinčius kelti grėsmę arba turėti padarinių Sąjungai, stebėdama ir analizuodama informaciją, gaunamą iš tarptautinių institucijų, nacionalinių valdžios institucijų, atlikus tyrimus ir iš kitų svarbių informacijos šaltinių; (e)pateikia su narkotikais susijusios padėties Europoje duomenis ir analizę atitinkamuose tarptautiniuose susitikimuose ir techniniuose forumuose, glaudžiai derindama savo veiksmus su Komisija, ir palaiko Komisiją bei valstybes nares plėtojant tarptautinius dialogus narkotikų klausimais; (f)skatina įtraukti valstybėse narėse surenkamus arba Sąjungos lygmeniu rengiamus duomenis apie narkotikus ir priklausomybę nuo narkotikų į tarptautines stebėsenos ir narkotikų kontrolės programas, ypač į JT ir jos specializuotų agentūrų sukurtas programas, nedarant poveikio valstybių narių įsipareigojimams, susijusiems su informacijos perdavimu pagal Jungtinių Tautų konvencijų dėl narkotikų nuostatas; (g)padeda valstybėms narėms teikti atitinkamą informaciją ir pateikti reikiamą analizę Jungtinių Tautų sistemai, taip pat pateikti visus svarbius duomenis, susijusius su nauja psichoaktyviąja medžiaga, Jungtinių Tautų narkotikų kontrolės ir nusikalstamumo prevencijos biurui ir Pasaulio sveikatos organizacijai; (h)padeda trečiosioms valstybėms kurti savo narkotikų politiką vadovaujantis Sąjungos narkotikų strategijose nustatytais principais, be kita ko, padėdama atlikti nepriklausomą jų politikos vertinimą. 2.1 dalies a punkte nurodytoje tarptautinio bendradarbiavimo programoje atsižvelgiama į atitinkamus Sąjungos politikos dokumentus ir į narkomanijos reiškinio raidą, ypač į prekybos maršrutų ir su teritorijomis, kuriose gaminami narkotikai, susijusius pokyčius. Joje nustatomos prioritetinės šalys ar regionai, su kuriais būtina bendradarbiauti, ir pagrindiniai tokio bendradarbiavimo rezultatai. Agentūra reguliariai vertina ir peržiūri tarptautinio bendradarbiavimo programą. 3.Komisijos prašymu ir valdybai pritarus Agentūra perduoda savo praktinę patirtį ir teikia techninę pagalbą trečiosioms valstybėms. Teikiant techninę pagalbą, daugiausia dėmesio skiriama visų pirma nacionalinių centrų steigimui ir nacionalinių duomenų rinkimo sistemų ir nacionalinių ankstyvojo perspėjimo sistemų kūrimui arba jų stiprinimui, o vėliau padedama kurti ir stiprinti struktūrinius ryšius su 8 straipsnyje nurodyta ankstyvojo perspėjimo sistema ir 31 straipsnyje nurodytu tinklu. Jei trečioji valstybė to prašo, Agentūra gali sertifikuoti šias nacionalines įstaigas. 4.Su trečiosiomis valstybėmis ir tarptautinėmis organizacijomis bendradarbiaujama vadovaujantis 53 ir 54 straipsniais. 21 straipsnis Moksliniai tyrimai ir inovacijos

1.Agentūra padeda Komisijai ir valstybėms narėms nustatyti pagrindines mokslinių tyrimų temas, taip pat rengti ir įgyvendinti Sąjungos bendrąsias mokslinių tyrimų ir inovacijų veiklos programas, kurios yra svarbios siekiant įgyvendinti 4 straipsnyje nustatytą jos bendrąjį užduotį. Jeigu Agentūra padeda Komisijai nustatyti pagrindines mokslinių tyrimų temas, taip pat rengti ir įgyvendinti Sąjungos bendrąją programą, Agentūra negauna finansavimo pagal tą programą. 2.Agentūra aktyviai stebi mokslinių tyrimų ir inovacijų veiklą ir prie jos prisideda, siekdama įgyvendinti 4 straipsnyje nustatytą savo bendrąjį užduotį, remia susijusią valstybių narių veiklą ir vykdo savo mokslinių tyrimų ir inovacijų veiklą, susijusią su klausimais, patenkančiais į šio reglamento taikymo sritį, įskaitant priemonių kūrimo algoritmų kūrimą, testavimą, patvirtinimą ir su jais susijusį mokymą. Agentūra išplatina tų mokslinių tyrimų rezultatus Europos Parlamentui, valstybėms narėms ir Komisijai, vadovaudamasi 49 straipsniu. 3.Agentūra prisideda prie ES vidaus saugumo inovacijų centro veiklos ir dalyvauja joje arba prisideda ir dalyvauja įgyvendinant bet kokią priemonę, kuria pakeičiama to centro veikla, pagal mokslinių tyrimų ir inovacijų ciklą. 4.Agentūra gali planuoti ir įgyvendinti bandomuosius projektus šio reglamento taikymo sričiai priskiriamais klausimais. 5.Agentūra viešai skelbia informaciją apie savo mokslinių tyrimų projektus, įskaitant parodomuosius projektus, taip pat apie dalyvaujančius bendradarbiavimo partnerius ir projektų biudžetą. 6.Agentūra sukuria duomenų bazę, kurioje saugomi, analizuojami ir yra prieinami su narkotikais susijusių mokslinių tyrimų programų duomenys. V SKYRIUS AGENTŪROS ORGANIZACINĖ STRUKTŪRA 22 straipsnis Administracinė ir valdymo struktūra Agentūros administracinę ir valdymo struktūrą sudaro: (a)valdyba, kuri atlieka 24 straipsnyje nustatytas funkcijas; (b)vykdomoji valdyba, kuri atlieka 28 straipsnyje nustatytas funkcijas; (c)vykdomasis direktorius, kuris vykdo 29 straipsnyje nustatytas pareigas; (d)mokslinis komitetas, kuris atlieka 30 straipsnyje nustatytas funkcijas; (e)Europos narkotikų ir narkomanijos informacinis tinklas (REITOX), vadovaujantis 31 straipsniu. 23 straipsnis Valdybos sudėtis 1.Valdybą sudaro po vieną atstovą iš kiekvienos valstybės narės ir du Komisijos atstovai; visi jie turi balsavimo teisę. 2.Valdybą taip pat sudar