KOMISIJOS TARNYBŲ DARBINIS DOKUMENTAS POVEIKIO VERTINIMO SANTRAUKA pridedamas prie dokumento Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl trečiųjų šalių prekių ir paslaugų patekimo į Sąjungos viešojo pirkimo vidaus rinką ir procedūrų, kuriomis remiamos derybos dėl Sąjungos prekių ir paslaugų patekimo į trečiųjų šalių viešųjų pirkimų rinkas /* SWD/2012/0058 final - COD 2012/0060 */





Atsakomybės apribojimo išlyga: Ši santrauka įpareigoja tik ją rengiant dalyvavusias Komisijos tarnybas, ja iš anksto neapsprendžiamas joks galutinis Komisijos priimamas sprendimas. Pagrindiniai faktai Vykdant viešąjį pirkimą atsiskleidžia, kaip valstybės institucijos prekių ar paslaugų pirkimo ir lėšų investavimo sprendimais leidžia mokesčių mokėtojų pinigus. Viešasis pirkimas laikomas viena pagrindinių viešosios politikos įgyvendinimo priemonių. Ekonominiu požiūriu viešasis pirkimas lemia svarią pasaulinės prekybos srautų dalį. Valdžios institucijų perkamos prekės ir paslaugos sudaro maždaug 17 % visos ES BVP. Viešasis pirkimas daro didelį poveikį mažiausiai 22 pagrindinėms prekių ir paslaugų rinkoms, kuriose valdžios institucijos yra vieninteliai pirkėjai arba sudaro pirkėjų daugumą, arba yra didieji pirkėjai. Visa šiose viešųjų pirkimų rinkose veikiančių įmonių apyvarta gali būti didesnė nei 25 % ES BVP ir jose sukurta maždaug 31 milijonų darbo vietų. Derybose su trečiosiomis šalimis ES siekia, kad tarptautinės viešųjų pirkimų rinkos būtų plačiai atvertos. Tačiau ES bendrovėms tenka veikti nelygiomis sąlygomis: daugelis prekybos partnerių nėra linkę labiau atverti savo viešųjų pirkimų rinkas tarptautinei konkurencijai, todėl ES įmonių verslo galimybės smarkiai sumažėja. Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Šis poveikio vertinimas parengtas atsižvelgiant į įvairių suinteresuotųjų šalių, tarp jų – valstybių narių, pilietinės visuomenės, pramonės sektorių ir nevyriausybinių organizacijų, pareikštas nuomones. Siekdama surinkti tas nuomones Komisija surengė konsultaciją internetu, viešą svarstymą ir pasinaudojo kitomis konsultavimosi priemonėmis. Konsultacijose internetu dalyvavę respondentai iš esmės pritarė Europos Komisijos iniciatyvai ir sutiko su pateiktu sutinkamų sunkumų aprašymu, tačiau rinkosi skirtingas sprendimo galimybes. Svari suinteresuotųjų šalių dauguma rėmė teisėkūros iniciatyvą, o nemenka mažuma linko nieko nekeisti. Išsiskyrė ir nuomonės dėl to, kokia teisėkūros galimybė turėtų būti pasirinkta. Daug kas rėmė teisėkūros sprendimo A variantą[1], tačiau nemažai atsakovų labiausiai pritartų alternatyviam (nei A, nei B) variantui[2]. Pažymėtina, kad B variantas, nors nelaikytas priimtiniausia teisėkūros galimybe, taip pat sulaukė daugelio respondentų pritarimo. 1. Problemos apibrėžimas 1.1. Viešųjų pirkimų rinkos pasaulyje atvertos tik iš dalies Viešiesiems pirkimams netaikomi pasaulinę prekybą prekėmis ir paslaugomis reglamentuojantys GATT ir GATS susitarimai. Pramoninės valstybės, tarp jų ES ir 14 kitų valstybių, įskaitant JAV, Japoniją, Kanadą ir Korėją, tapo PPO sutarties dėl viešųjų pirkimų (SVP) šalimis. SVP šalys įsipareigojo viena kitai atverti savo rinkas, kai pirkimą vykdo tam tikri valdžios subjektai ir jo suma viršija tam tikras vertes. ES ir kitos valstybės, kaip antai Korėja ir Čilė, taip pat įsipareigojo atverti savo viešųjų pirkimų rinkas ne Pasaulio prekybos organizacijoje sudaromais laisvosios prekybos susitarimais. Europos Sąjungai tiesiogiai rūpi atverti pasaulio viešųjų pirkimų rinkas, bet faktiškai Sutartis dėl viešųjų pirkimų arba laisvosios prekybos susitarimai galioja vos ketvirtadaliui konkurencinių viešųjų pirkimų rinkų. Sutartis dėl viešųjų pirkimų ir laisvosios prekybos susitarimai sudaro sąlygas vos 5 mlrd. eurų vertės eksportui (0,4 % viso ES eksporto), tačiau atvėrus viešųjų pirkimų rinkas atsivertų dar 5 mlrd. eurų apyvartos, kurią sudaro tų susitarimų nereglamentuojami viešieji pirkimai, perspektyva, svarbi 22 pasirinktose rinkose (kurių bendra apyvarta siekia 25 % ES BVP, o sukuriamas darbo vietų skaičius – 31 mln.) pramonės sektorių vykdomai tarptautinei prekybai. Iš viso daugiau nei pusė konkurencinių viešųjų pirkimų rinkų neprieinamos dėl taikomų protekcionistinių priemonių, kaip antai lengvatų sistemų ar vietos turinio reikalavimų. Be to, maždaug ketvirtadalis rinkų faktiškai atviros, tačiau gali bet kada užsiverti. Taigi ES neišnaudoja maždaug 12 mlrd. eurų vertės eksporto galimybių. Be to, ES kol kas nėra sudariusi susitarimų dėl viešųjų pirkimų su tokiomis šalimis kaip Kinija ar Indija, nors su abiem šalimis dabar vyksta derybos dėl įsipareigojimų įsileisti į rinką. Atverti viešųjų pirkimų rinkas kliudė aktyviai ginami nacionaliniai interesai, kuriuos pramoninėse šalyse lėmė vidaus spaudimas, o sparčiai besivystančiose šalyse – poreikis siekti technologinio šuolio. 1.2. Siekiant viešųjų pirkimų rinkų atvėrimo visam pasauliui Europos Sąjungai stinga derybinio sverto Palyginus su kitomis Sutarties dėl viešųjų pirkimų šalimis, ES yra prisiėmusi didelius įsipareigojimus dėl viešųjų pirkimų rinkos. Todėl dabartinė padėtis tenkina kai kurių SVP šalių strateginius ekonominius interesus. O kadangi SVP nėra daugiašalių prekybos derybų dalykas, mainais už priėjimą prie viešųjų pirkimų rinkos galima siūlyti tik tą patį (bet, pavyzdžiui, ne tarifų mažinimą). Turint galvoje, kad keletas plačiai nuskambėjusių sutarčių buvo sudaryta viešųjų pirkimų srityse, kurioms netaikomi susitarimai, kyla mintis, kad ES viešųjų pirkimų rinka yra atverta plačiau nei apibrėžia ES tarptautiniai įsipareigojimai. 1.3. Kai kurios valstybės narės priėjimą prie viešųjų pirkimų rinkų imasi reguliuoti nacionalinėmis priemonėmis Tokiomis aplinkybėmis kai kurios valstybės narės patekimą į viešųjų pirkimų rinkas ėmėsi reguliuoti nacionalinėmis priemonėmis Kai kurios iš jų neoficialiai pranešė Komisijai ketinančios priimti tokias priemones. Kadangi trečiųjų šalių tiekėjų galimybė patekti į ES viešųjų pirkimų rinką aiškiai patenka į ES išimtinės kompetencijos nustatyti bendrą prekybos politiką sritį, valstybės narės šioje srityje negali priimti teisės aktų savo nuožiūra. Praktiškai, kadangi ES nėra priimta gairių ar teisės aktų, kuriais būtų reglamentuojamas konkursų dalyvių iš užsienio patekimas į ES viešųjų pirkimų rinką, ES perkančiosios organizacijos, bandydamos suvokti ES tarptautinių įsipareigojimų viešųjų pirkimų srityje mastą, atsiduria keblioje padėtyje. 28 % visų pranešimų apie sutarties paskyrimą esama klaidingo SVP taikymo srities įvertinimo, ir tai klaidina konkurso dalyvius iš užsienio. 1.4. Plataus masto problemos Dauguma viešųjų pirkimų rinkų trečiosiose šalyse ES įmonėms apskritai neprieinamos. ES įmonės negali maždaug 12 mlrd. eurų vertės eksporto galimybėmis. Jei trečiosios šalys sutiktų atšaukti protekcionistines priemones tik tuose sektoriuose, kuriuose pačios turi strateginių aktyvių interesų, Europos Sąjungai atsivertų iki 4 mlrd. eurų vertės eksporto galimybės. Tai leistų ES įmonėms išnaudoti masto ekonomijos galimybes. Be to, ES bendrovės, kurios dabar tiekia prekes ir teikia paslaugas į 25 % faktiškai atvirų viešųjų pirkimų rinkų, gali bet kuriuo metu nukentėti nuo protekcionistinių priemonių. Dabartinė protekcionistinė politika gali iškreipti verslo investicinius sprendimus ir nulemti nenatūralų darbo vietų iškėlimą iš ES. Tas pat pasakytina ir apie technologijų perdavimą, kuris vykdomas pramonės politikos sumetimais (pavyzdžiui, Kinijos „vietinių inovacijų“ politika), o ne dėl grynai prekybinių priežasčių. Vidutinės trukmės laikotarpiu sunkumų patekti į viešųjų pirkimų rinkas gali kilti net ir tiems sektoriams, kurie technologiniu požiūriu pirmauja tiek, kad gali apeiti esamas kliūtis (pavyzdžiui, vaistų pramonė). ES bendrovėms, prekėms ir paslaugoms sudarytos skirtingos sąlygos. Kalbant apie atskirus sektorius, Kinijos statybos bendrovės ir Japonijos geležinkelių įmonės turi galimybę parduoti prekes ir paslaugas ES perkančiosioms organizacijoms, o štai prekyba kita kryptimi neįmanoma. Keletu atveju valstybės remiamos bendrovės (pavyzdžiui iš Rusijos ir Kinijos) galėjo pateikti nepaprastai mažos kainos pasiūlymus. 1.5. Subsidiarumo analizė Subsidiarumo klausimas šios iniciatyvos atveju nekyla, nes patekimo į ES viešųjų pirkimų rinką taisyklės ir derybos priklauso bendrai prekybos politikai, kuri pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimą 207 straipsnį priklauso išimtinei ES kompetencijai. Todėl visi veiksmai, kuriais nustatoma tarptautinio prekybos susitarimo įgyvendinimo tvarka, turi būti priimti ES lygmeniu. 2. Tikslai Sąžininga konkurencija ir galimybė prieiti prie viešųjų pirkimų rinkų yra itin svarbūs ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo veiksniai, ypač pastarosios ekonominės krizės aplinkybėmis. Tokiomis sąlygomis ši teisėkūros iniciatyva paskatintų plačiau atverti trečiųjų šalių viešųjų pirkimų rinkas ir taip pagerėtų ES įmonių verslo galimybės. Tikimasi, kad iniciatyva padidins ES įmonių konkurencingumą Europos Sąjungoje ir pasaulyje, paskatins MVĮ plėsti veiklą tarptautinėje pasaulinės ekonomikos rinkoje, padidins užimtumą ir skatins inovacijas Europos Sąjungoje. Šie bendrieji tikslai poveikio vertinimo dokumente išreiškiami konkrečiais veiklos tikslais. Konkretūs tikslai: ES prekių ir paslaugų eksporto į ES nepriklausančių valstybių viešųjų pirkimų rinkas didinimas; tvirtesnės derybinės pozicijos suteikimas Europos Sąjungai tarptautinėse derybose dėl viešųjų pirkimų; teisinio tikrumo dėl trečiųjų šalių patekimo į ES viešųjų pirkimų rinkas didinimas; ir pagal tarptautinius susitarimus Europos Sąjungai duotų su viešaisiais pirkimais susijusių įsipareigojimų laikymosi užtikrinimas. 3. Politikos galimybės 3.1. Pagrindinis scenarijus. Be permainų (1 galimybė) Pagrindiniame scenarijuje nusakyta, kokia būtų labiausiai tikėtina pirmiau apibūdintosios problematikos raida, jei ES nesiimtų jokių tolesnių veiksmų. Pagal šį scenarijų ES nesiimtų jokios naujos veiklos; būtų toliau taikoma galiojanti ES teisinė bazė ir ja pagrįsta praktika; ES toliau derėtųsi dėl papildomų pateikimo į rinką galimybių (Kinijos prisijungimas prie SVP, laisvosios prekybos susitarimai su Indija ir Japonija, dvišalis ES ir JAV viešųjų pirkimų rinkų atvėrimas) daugiausiai remdamasi dabartiniais patekimo į rinką įsipareigojimais, užtikrintais SVP ir laisvosios prekybos susitarimais, taip pat ir tais, kurie būtų pasiekti ateityje. Tačiau vykstančių SVP patekimo į rinką derybų pažangos mastas ir tempas, taip pat dvišalių derybų rezultatai iš tikro ganėtinai migloti. 3.2. Veiksmai nesiimant leisti teisės aktų (2 galimybė): 3.2.1. Privalomos teisinės galios neturintys teisės aktai, ginčų sprendimas ir pažeidimų nagrinėjimo mechanizmas (2 galimybės A variantas) Pagal šią galimybę Komisija aiškinamaisiais dokumentais paaiškintų ES tarptautinių įsipareigojimų taikymo sritį ir pateiktų gaires, kaip įgyvendintinos galiojančios priemonės, kaip antai Direktyvos 2004/17/EB 58 ir 59 straipsniai (energetikos, vandens tiekimo ir transporto subjektų vykdomi viešieji pirkimai). Komisija taip pat svarstytų galimybę aktyviau naudotis esamomis priemonėmis, kaip antai Komisijos pažeidimų nagrinėjimo procedūromis ir galiojančiais PPO ir laisvosios prekybos susitarimų ginčų sprendimo mechanizmais, taikomais, kai prekybos partneriai nesilaiko savo įsipareigojimų. 3.2.2. Vykdomų derybų intensyvinimas (2 galimybės B variantas) Pagal šią galimybę ES sistemingai skatintų prekybos partnerius prisijungti prie SVP, reikalautų viešųjų pirkimų straipsnių visuose laisvosios prekybos susitarimuose (ir iš naujo pradėtų derėtis dėl muitų sąjungos su Turkija, kad būtų įtrauktas straipsnis dėl viešųjų pirkimų), pradėtų naujas derybas ir plėstų galiojančių laisvosios prekybos susitarimų (su Čile ir Meksika) straipsnių dėl viešųjų pirkimų taikymo sritį. 3.3. Teisėkūra ir Europos Komisijai vykdoma priežiūra (3 galimybė) Pagal šią galimybę teisėkūros keliu būtų apibrėžtas ir reguliuojamas ES tarptautinių susitarimų reglamentuojamas ir nereglamentuojamas patekimas į viešųjų pirkimų rinką, taip pat priimtos kilmę apibrėžiančios viešųjų pirkimų taisyklės, kuriomis būtų nustatoma prekių ir paslaugų kilmė. Atsižvelgiant į nevyriausybinių organizacijų pareikštą susirūpinimą, prekėms ir paslaugoms iš mažiausiai išsivysčiusių valstybių būtų suteiktos visos teisės patekti į viešųjų pirkimų rinką. Išvardijus šiuos pagrindinius teisėkūros kelio elementus galima išskirti 3 galimus būdus, kurie aprašomi kaip 3 galimybės A, B ir C variantai. 3.3.1. Variantas, kurio esmė – ES lygmeniu neleisti į rinką nieko, dėl ko neįsipareigota viešųjų pirkimų srityje(3 galimybės A variantas) Pagal šį pirmą variantą ES perkantieji subjektai turėtų iš esmės atsisakyti trečiųjų šalių prekių, paslaugų ir bendrovių, kurioms netaikomi ES tarptautiniai įsipareigojimai. Tačiau norint išvengti sunkumų, kai viešųjų pirkimų būdu įsigyjamos prekės ir paslaugos, kurių ES nėra ir (arba) kurios būtinos skubos atveju ir (arba) kai esama svarių visuotinės svarbos priežasčių, iniciatyvoje būtų numatytos teisinės prievolės neįsileisti į rinką išimtys ir Komisijos galimybė, kai to reikia dėl ypatingų aplinkybių, leisti nuostatos netaikyti ir patvirtinti nukrypti leidžiančias nuostatas. 3.3.2. Variantas, kai ES perkantieji subjektai patys priima sprendimus, o Komisija valdo su įsipareigojimais nesusijusio viešųjų pirkimų mechanizmą (3 galimybės B variantas) 3.3.2.1. Valstybių narių lygmeniu: kiekvienas perkantysis subjektas priima sprendimą, prižiūrint Europos Komisijai (3 galimybės B varianto 1 elementas) Vykdydami viešuosius pirkimus dėl prekių, kurioms netaikomi susitarimai, ES perkantieji subjektai galės rinktis: leisti ar neleisti konkurso procedūroje dalyvauti prekių tiekėjams ar paslaugų teikėjams iš trečiųjų šalių. Apie sprendimą nepriimti iš užsienio pateikiamų pasiūlymų reikėtų ex ante pranešti Komisijai (per skelbimą apie pirkimą). Tai sudarytų sąlygas Komisijai stebėti padėtį ir užtikrinti nuoseklumą visoje Sąjungoje. 3.3.2.2. ES lygmeniu: Komisija valdo mechanizmą (3 galimybės B varianto 2 elementas) Įvertinusi patekimo į rinką sunkumus ir (arba) kitus konkrečius skundus, Komisija ES lygmeniu spręstų, ar pradėti tyrimus dėl protekcionistinių priemonių ir kitų ES tiekėjų konkursiniams pasiūlymams trečiosiose šalyse sudarytų prekybos kliūčių. Tada Komisija galėtų 1) pakviesti suinteresuotus prekybos partnerius pradėti derybas, kuriomis esamos prekybos kliūtys būtų pašalintos, ir (arba) prisiimti abipusiškus įsileidimo į rinką įsipareigojimus, kad būtų užtikrintas patekimas į kitos šalies viešųjų pirkimų rinkas ir, 2) jei prekybos partneris nesutinka derėtis, priimti ribojamąsias priemones iš tų šalių gaunamiems konkursiniams pasiūlymams. 3.3.3. 3 galimybės C variantas: Perkančiųjų subjektų galimybė priimti bendroves, prekes ir paslaugas, dėl kurių ES nėra prisiėmusi tarptautinių įsipareigojimų, iš anksto pranešus Komisijai ir Komisijos galimybė įpareigoti perkančiuosius subjektus įsileisti trečiųjų šalių įmones, prekes ir paslaugas į ES viešųjų pirkimų rinką Ši galimybė leistų perkančiosioms organizacijoms, Komisijai pritarus, priimti bendroves, prekes ir paslaugas, dėl kurių ES nėra priėmusi tarptautinių įsipareigojimų. Jos pirmiausia turėtų skelbime apie pirkimą išreikšti ketinimą įsileisti tas bendroves, prekes ir paslaugas. Jeigu jos iš tikrųjų gautų tokių prekių ar paslaugų pasiūlymus, tada turėtų apie tai pranešti Komisijai. Pagal tai, kiek iš esmės taikomas abipusiškumas, Komisija priimtų sprendimą per 6–8 savaites. 3.4. Teisėkūros kelias be Europos Komisijos priežiūros (58 straipsnio taikymo srities išplėtimas, kad būtų aprėpta visa direktyvų taikymo sritis) Siekiant neapsunkinti perkančiųjų organizacijų būtinybe informuoti Komisiją, 58 ir 59 straipsnių nuostatos būtų pradėtos taikyti paslaugoms, darbams ir viešosios teisės reguliuojamiems subjektams, centrinės ir vietos valdžios institucijoms. Šių straipsnių taikymo gairės būtų pateiktos aiškinamaisiais dokumentais, kaip ir 2 galimybės atveju. Šiai iniciatyvai taip pat būtų panaudoti tie patys pagrindiniai elementai kaip ir 3 galimybės atveju. 3.5. 5 galimybė: „Pirk prekę europietišką“ Norėdama suvienodinti sąlygas visų pagrindinių prekybos partnerių, kaip antai JAV ir Kinija, atžvilgiu ES galėtų sukurti kainos lengvatų sistemą, kur atkartojant tarptautinių įsipareigojimų nesaistomo viešųjų pirkimų politiką („pirk prekę amerikietišką“ ir „pirk prekę kinišką“) būtų nustatytas 25 % antkainis. Tačiau šitaip ES tyliai pritartų daugelyje pasaulio šalio taikomiems kainos lengvatų mechanizmams, kuriems ji griežtai priešinasi. Todėl tokią galimybę reikia iškart atmesti ir toliau jos neanalizuoti. 3.6. 6 galimybė: nesąžiningų pernelyg mažos kainos pasiūlymų atitaisymas (papildoma galimybė) Išvardytosios galimybės galėtų būti papildytos galimybe, kuria būtų siekiama ištaisyti problemas, kylančias, kai tam tikrų trečiųjų šalių tiekėjai pasiūlo (itin) mažą kainą, nes patys yra dotuojami arba naudojasi kitais nesąžiningos konkurencijos metodais. 4. Poveikių vertinimas Kiekvienos galimybės poveikis įvertintas atsižvelgiant į 9 kriterijų (poveikio prekybos srautams, sverto poveikio prekybos partneriams tarptautinėse derybose, poveikio administracinei naštai ir kitų) kompleksą. Tuos poveikius reikia vertinti turint omeny, kad ES eksporto apimtis gali išaugti 4 mlrd. EUR (o tai reiškia maždaug 60 000 darbo vietų), jei 12 didžiausių ES nepriklausančių prekybos partnerių atvertų tas viešųjų pirkimų rinkas, kuriose patys turi aktyvių interesų Europos Sąjungoje. Vertinant kiekvienos galimybės efektyvumą, jos sąnaudos gretinamos su tuo palyginamuoju rodikliu. Matuojant kiekvienos aptariamos galimybės sąnaudų ir naudos santykį reikėtų atsižvelgti ir į tai, kad prekybos partneriai gali imtis atsakomųjų priemonių. Tikėtina, jog 1 galimybė (pagrindinis scenarijus) ir 2 galimybės B variantas (tolesnės derybos) lemtų papildomą 1 mlrd. EUR vertės eksportą (12 000–18 000 darbo vietų). Labiausiai apčiuopiamas 2 galimybės A varianto (teisinis išaiškinimas ir intensyvesnis galiojančių mechanizmų naudojimas) ir didesnio Direktyvoje 2004/17/EB (58 straipsnio 2 dalyje) numatytų apribojimų taikymo rezultatas – taisyklių išaiškinimas ir teisinis aiškumas. Išaiškinus, kurias sritis viešųjų pirkimų tarptautiniai įsipareigojimai aprėpia, o kuriose jie neprivalomi, vykdant konkursą ir atmetant užsienio prekių ir paslaugų pasiūlymus tikrai pagerėtų teisinis aiškumas. Nesitikima, kad 2 galimybės A variantas padarytų didesnį poveikį pagal kurį nors kitą kriterijų. 3 galimybės A variantas (ES lygmeniu neleisti į rinką nieko, kam netaikomi įsipareigojimai dėl viešųjų pirkimų) turėtų gerokai padidinti teisinį tikrumą, nes padėtų išvengti problemų, kylančių neteisingai įgyvendinant simetrinio abipusiškumo išlygas. Apribojimus būtų galima taikyti didžiojoje daugumoje svarbių viešųjų pirkimų rinkų, tačiau vykdant kuro, vaistų, medicininės įrangas ir kompiuterių viešuosius pirkimus veikiausiai reikėtų leisti tokios nuostatos netaikyti. Poveikis prekybos srautams galėtų būti didžiulis, nes ši galimybė galėtų užkirsti kelią 4 mlrd. EUR vertės prekių ir paslaugų importui. Pritaikius tokią galimybę, gali būti imtasi atsakomųjų veiksmų, kurie atsieitų 1 mlrd. EUR, ir padarytas didelis sverto poveikis. Poveikis viešiesiems finansams ir administracinei naštai liktų nežymus. Pagal 3 galimybės B variantą (3 galimybės B varianto 1 dalis – atskiri subjektai, prižiūrint Europos Komisijai, galėtų nepriimti iš trečiųjų šalių pateikiamų pasiūlymą; 3 galimybės B varianto 2 dalis – Komisija turėtų priemonę ES prekių, paslaugų ir bendrovių patekimo į trečiųjų šalių rinką padėčiai ištirti) būtų pasiekta didesnio teisinio tikrumo, nes Komisija tartų paskutinį žodį dėl galimų diskriminavimo priemonių. Ši galimybė apimtų visus svarbius ekonomikos sektorius. Realu tikėtis, kad iniciatyva padėtų atverti rinkas, į kurias būtų galima 4 milijardais eurų padidinti eksportą, ir sukurti 60 000 darbo vietų. 3 galimybės B varianto sverto potencialas būtų šiek tiek geresnis nei 3 galimybės A varianto, nes būtų galima nusitaikyti į trečiųjų šalių aktyvius interesus. Atsakomųjų veiksmų rizika šios galimybės atveju būtų ribota, nes pats savaime ES viešųjų pirkimų rinkų uždarymas būtų ribotas ir tikslinis. Poveikis viešiesiems finansams būtų ribotas, bet dėl 6–8 savaites trunkančios pranešimo sistemos administracinė našta perkančiosioms organizacijoms, verslo įmonėms ir net Europos Komisijai gerokai pasunkėtų. 3 galimybės C variantas ir 4 galimybė darytų panašų poveikį, kaip ir 3 galimybės A variantas. Tačiau dėl 3 galimybės C varianto atsirastų didesnė administracinė našta nei visų kitų galimybių atvejais (vietoj leidimo nesilaikyti nuostatos taikoma pranešimų sistema), o 4 galimybė nepagerintų tarptautinių įsipareigojimų laikymosi lygio tiek, kiek tai būtų pasiekta 3 galimybės A ir B variantais. 6 galimybė (neįprastai žemų kainų pasiūlymų atitaisymas) papildytų kitas galimybes ir paveiktų tiktai pasiūlymus iš užsienio. Poveikis administracinei naštai ir viešiesiems finansams būtų minimalus, tačiau priklausytų nuo atvejų skaičiaus. Tačiau esama atsakomųjų veiksmų rizikos, nes dėl neįprastai mažos kainos pasiūlymo iš konkurso veikiausiai būtų šalinamos valstybinės bendrovės. 5. Galimybių palyginimas Pasiūlytosios politikos galimybės buvo palygintos pagal tai, kiek padeda pasiekti tikslų, ir pagal efektyvumą. 1 galimybe nustatytieji tikslai nepasiekiami, todėl ji laikoma pagrindiniu scenarijumi, su kuriuo lygintinos kitos politikos galimybės. 2 galimybė siekti iškeltųjų tikslų padeda tik iš dalies (pagerėtų teisinis tikrumas ir patekimas į trečiųjų šalių rinkas), o efektyvumo, našumo ir nuoseklumo aspektu ji taip pat mažiausiai perspektyvi. 3 galimybės A ir C variantai ir 4 galimybė atitinka iškeltuosius tikslus, tačiau nėra efektyvios dėl kaštų, kurias lemtų galimų atsakomieji veiksmai, ir dėl ES bendrovėms JAV ir Kinijoje kilsiančių tiekimo grandinių problemų. 3 galimybės C variantas sukuria nemažą administracinę naštą. Nė viena iš galimybių, išskyrus 6 galimybę, nesprendžia itin žemų valstybės remiamų įmonių, prekių ir paslaugų kainų pasiūlymų problemos. Labiausiai tikėtina, kad didžiausia dalimi pasiekti visus tikslus galima pasirinkus 3 galimybės B variantą. Palyginti su kitomis politikos galimybėmis, jis geriausiai įvertintas ir efektyvumo, našumo ir nuoseklumo požiūriu. Todėl rekomenduojama laikytis 3 galimybės B varianto ir papildyti jį 6 galimybe ir 2 galimybės B variantu. 6. Stebėsena ir vertinimas Komisija stebės, kaip valstybės narės ir valstybių narių perkančiosios organizacijos laikosi su trečiosiomis šalimis susijusio viešųjų pirkimų iniciatyvoje nustatytų įsipareigojimų. Iniciatyvoje siūlomas rodiklių kompleksas, kuris padėtų vertinti pažangą, padarytą siekiant kiekvieno konkretaus tikslo; būtų stebima: · su viešaisiais pirkimais susijęs papildomas eksportas; · užsienyje atvertų sektorių (iš 22 atrinktųjų) skaičius lyginant su dabartiniu skaičiumi; · prekybos srautų plėtimasis viešųjų pirkimų srityje; · Europos Komisijos pradėtų tyrimų skaičius; · konkrečiose trečiosiose šalyse ES tiekėjams sudarytų prekybos kliūčių pašalinimas; · nacionalinės teisės pokyčiai siekiant viešųjų pirkimų srityje įgyvendinti tarptautinius įsipareigojimus. [1] A variantas: ES perkantieji subjektai turėtų iš esmės atsisakyti trečiųjų šalių prekių, paslaugų ir bendrovių, kurioms netaikomi ES tarptautiniai įsipareigojimai. [2] B variantas: Pranešę apie tai Komisijai, ES perkantieji subjektai galėtų rinktis atsisakyti trečiųjų šalių prekių, paslaugų ir bendrovių, kurioms netaikomi ES tarptautiniai įsipareigojimai. Be to, Komisijai būtų suteikta speciali priemonė, kuria naudodamasi ji tirtų ES prekių, paslaugų ir bendrovių galimybes patekti į rinkas ir nustatytų ribojamąsias priemones trečiųjų šalių prekėms ir paslaugoms, kai ribojama ES prekių, paslaugų ir bendrovių galimybė pateikti į tų šalių viešųjų pirkimų rinkas.