Komisijos komunikatas Tarybai atsižvelgiant į Tarybos direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnio 1 dalį (klausimais, susijusiais su privačiais pramoginiais laivais) /* KOM/2006/0743 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 30.11.2006 KOM(2006) 743 galutinis KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI atsižvelgiant į Tarybos direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnio 1 dalį (klausimais, susijusiais su privačiais pramoginiais laivais) 1. ĮVADAS Vadovaudamasi Tarybos direktyvos 2003/96/EB[1], kuria keičiama Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūra (toliau – Energijos mokesčių direktyva arba Direktyva), 19 straipsnio 1 dalimi, taip pat atsižvelgdama į kitas Direktyvos nuostatas (ypač jos 5, 15 ir 17 straipsnius), Taryba, remdamasi Komisijos siūlymu, gali vieningai nuspręsti leisti valstybei narei taikyti papildomą atleidimą nuo mokesčių arba juos sumažinti tam tikrais politiniais sumetimais. Prašymus nagrinėja Komisija. Po to ji pateikia pasiūlymą Tarybai arba nurodo Tarybai priežastis, dėl kurių ji nesiūlo leisti taikyti minėtų priemonių. Atsižvelgdamos į nukrypti leidžiančių nuostatų pagal Energijos mokesčių direktyvą galiojimo pabaigą 2006 m. pabaigoje, Belgija, Jungtinė Karalystė ir Malta pateikė prašymus leisti nuo 2007 m. toliau taikyti nukrypti leidžiančias nuostatas pagal Energijos mokesčių direktyvą degalams, naudojamiems privačiuose pramoginiuose laivuose. Šiuos laiškus užregistravo Mokesčių ir Muitų sąjungos generalinis direktoratas[2]. Šio Komunikato tikslas – informuoti Tarybą, kodėl Komisija nesiūlo suteikti tokius leidimus. 2. TRUMPA INFORMACIJA APIE PRAšYMUS 2.1. Belgijos prašymas Belgija pageidauja taikyti visapusišką atleidimą nuo mokesčių, kai privačiuose pramoginiuose laivuose degalams naudojamas gazolis. Numatoma priemonė turėtų būti taikoma laivybai tiek Bendrijos, tiek vidaus vandenyse. Šios priemonės tikslas – skatinti pramoginės laivybos ir turizmo plėtrą ir palengvinti privačių laivų savininkų naudojimąsi tomis pačiomis aptarnavimo stotelėmis, kuriomis naudojasi ir pagal Energijos mokesčių direktyvą nuo mokesčių atleisti laivai. Prašyme nėra numatyta priemonės galiojimo pabaigos data. 2.2. Jungtinės Karalystės prašymas Jungtinė Karalystė pageidauja taikyti sumažintą apmokestinimo normą (6,44 pensų Jungtinės Karalystės valiuta GBP), jei privačiuose pramoginiuose laivuose laivybai tiek Bendrijos, tiek vidaus vandenyse degalams naudojamas gazolis. Prašymo tikslas – išvengti su sąlygų pasikeitimu susijusių išlaidų pasibaigus nukrypti leidžiančių nuostatų galiojimui. Be to, Jungtinė Karalystė paaiškino, kad tokiomis nukrypti leidžiančiomis nuostatomis siekiama regioninės politikos tikslų. Jungtinės Karalystės nuomone, vienodo mokesčių režimo teikiama nauda yra minimali palyginti su išlaidomis ir kitomis pasekmėmis, susijusiomis su nukrypti leidžiančių nuostatų galiojimo pabaiga, o šios išlaidos, palyginti su nauda, kuri gali būti gaunama taikant vienodą mokesčių režimą, yra netgi neproporcingos. Toliau Jungtinė Karalystė pažymi, kad įvedus vienodą mokesčių režimą, pajamos padidėtų labai nežymiai, o nauda, gauta sumažėjus anglies išmetimui, būtų nedidelė. Jungtinė Karalystė ypač pabrėžia laivų savininkų ir degalų tiekėjų išlaidas, susijusias su reikalavimų laikymusi, taip pat administravimo institucijų administracines išlaidas ir įgyvendinimo problemas, susijusias su nukrypti leidžiančių nuostatų galiojimo pabaiga. Be to, Jungtinė Karalystė tvirtina, kad tiek laivybos sektorius, tiek su juo susijusios mažos įmonės patirs neproporcingai neigiamą poveikį. Jungtinės Karalystė manymu, nukrypti leidžiančių nuostatų galiojimo pabaiga sukels daug su sveikata ir saugumu susijusių problemų, nes bus sumažintas pakrančių degalinių skaičius. Jungtinė Karalystė taip pat tvirtina, kad nukrypti leidžianti nuostata padeda siekti regioninės politikos tikslų, o nukrypti leidžiančios nuostatos galiojimo pabaiga neigiamai veiktų į turizmui skatinti skirtus atnaujinimo planus, vykdomus nepalankioje padėtyje esančioje JK pakrančių zonose, jau pritraukusiose reikšmingas investicijas iš ES struktūrinių fondų. Jungtinė Karalystė pažymi, kad pakrančių regionų ekonominis nuosmukis yra susijęs su priklausomybe nuo tradicinių pramonės šakų, pavyzdžiui, žvejybos ir laivų statybos. Pakrančių zonos yra gavusios reikšmingą ES struktūrinių ir Sanglaudos fondų paramą ekonominiam atnaujinimui ir diversifikavimui. Jungtinė Karalystė išreiškė susirūpinimą, kad, baigus galioti nukrypti leidžiančioms nuostatoms, gali sumažėti JK (Škotijos) pakrančių zonų ekonominio atnaujinimo galimybės. Prašyme numatyta priemonės galiojimo pabaigos data – 2011 m. gruodžio 31 d. 2.3. Maltos prašymas Malta pageidauja taikyti visapusišką atleidimą nuo mokesčių, kai išvykstamosioms kelionėms privačiuose pramoginiuose jūriniuose laivuose degalams naudojamas gazolis. Priemonės tikslas – prisidėti prie turizmo sektoriaus plėtotės, atsižvelgiant į Maltos izoliuotumą ir periferinę padėtį piečiausiame Europos Sąjungos taške bei į didelę ūkio subjektų ne iš ES šalių, kuriems netaikomi Bendrijos akcizo mokesčiai, konkurenciją. Maltos nuomone, dėl šalies geografinės padėties ir griežtos kontrolės, vykdomos siekiant užtikrinti tinkamą priemonės taikymą, priemonė nedarytų žalos tinkamam vidaus rinkos veikimui ir neiškraipytų konkurencijos sąlygų. Be to, Malta pabrėžia nukrypti leidžiančios nuostatos, kaip rinkodaros priemonės svarbą pritraukiant paslaugų teikėjus, pavyzdžiui, aptarnavimo ir remonto darbų vykdytojus, veikiančius neapmokestinamų degalų tiekimo vietose. Galiausiai Malta pabrėžia šios veiklos svarbą turizmui ir neigiamą nukrypti leidžiančios nuostatos galiojimo pabaigos poveikį užimtumui ir ekonominiam augimui šiame sektoriuje. Prašyme numatyta priemonės galiojimo pabaigos data – 2012 m. gruodžio 31 d. 3. BENDROJI SU PRAšYMAIS SUSIJUSI INFORMACIJA Pagal Energijos mokesčių direktyvos 14 straipsnio 1 dalies c punktą valstybės narės gali atleisti nuo mokesčių energetikos produktus, tiekiamus kaip laivų degalai navigacijos Bendrijos vandenyse tikslais (įskaitant žvejybą), išskyrus privačius pramoginius laivus[3]. Tradiciškai valstybės narės gali pratęsti tokios išimties taikymą navigacijai vidaus vandenyse (tai šiuo metu numatyta 15 straipsnio 1 dalies f punkte). Šios nuostatos pirmą kartą buvo nustatytos Bendrijos akcizą reglamentuojančiuose teisės aktuose 1992 m.[4] – abiem atvejais jos buvo netaikomos privatiems pramoginiams laivams. Todėl privatiems pramoginiams laivams taikomi standartiniai mokesčiai pagal Direktyvos nuostatas atitinkančias nacionalines normas, išskyrus tuos atvejus, kai pagal Direktyvos 18, 18a arba 19 straipsnius taikoma konkreti nukrypti leidžianti nuostata. Laipsnišką leidžiančių nukrypti nuostatų, šiuo metu numatytų Direktyvos 18 ir 18a straipsniuose bei II ir III prieduose, taikymo užbaigimą iniciavo Komisija, kuri, 2000 m. peržiūrėjusi nukrypti leidžiančias nuostatas, pažymėjo, kad šių nukrypti leidžiančių nuostatų galiojimas turėtų baigtis įsigaliojus numatytai Energijos mokesčių direktyvai arba, bet kuriuo atveju, ne vėliau kaip 2002 m. gruodžio 31 d.[5] Galiausiai, nukrypti leidžiančių nuostatų galiojimas buvo pratęstas iki 2006 m. gruodžio 31 d., o vėliau, siekiant, kad laipsniškas jų panaikinimas vyktų sklandžiai, jos buvo įtrauktos į Energijos mokesčių direktyvą. Į Bendriją įstojusiai Maltai buvo nuspręsta taikyti tą pačią galiojimo pabaigos datą (18a straipsnis ir III priedas). 2006 m. birželio mėn. Komunikate Tarybos direktyvos 2003/96/EB II ir III prieduose nustatytų leidžiančių nukrypti nuostatų, kurios baigia galioti 2006 m. pabaigoje, apžvalga (toliau – 2006 m. komunikatas)[6] Komisija pažymėjo, kad degalams, naudojamiems aptariamoje veikloje, neturėtų būti toliau taikomos palankesnės apmokestinimo taisyklės negu degalams, naudojamiems panašioje veikloje (transportas ir pramogos). Komisija tuomet pakvietė valstybes nares, manančias, kad tam tikrais politiniais sumetimais būtina toliau taikyti nukrypti leidžiančias nuostatas, pateikti prašymus pagal Direktyvos 19 straipsnį ir tinkamai pagrįsti politines reikmes. 4. KOMISIJOS įVERTINIMAS Komisijos manymu, Belgija, Jungtinė Karalystė ir Malta iš esmės pakartojo jau 2006 m. komunikate išdėstytus argumentus (nukrypti leidžiančių nuostatų galiojimo pabaiga lems išlaidų, susijusių su reikalavimų laikymusi, taip pat administracinių išlaidų padidėjimą, didins sukčiavimo riziką ir neigiamai veiks bet kokios veiklos plėtotę)[7]. Kaip nurodyta 2006 m. Komunikate, Taryba, vadovaudamasi EB sutarties 93 straipsnyje nustatyta tvarka ir spręsdama vieningai, sąmoningai nusprendė taikyti bendrą tvarką ir apmokestinti privačių pramoginių laivų naudojamus degalus standartiniais mokesčiais. Toks pasirinkimas visų pirma grindžiamas Direktyvos 19 straipsnio 1 dalies 3 įtraukoje išvardytomis politikos reikmėmis ir interesais. Atsižvelgiama į tinkamą vidaus rinkos funkcionavimą, poreikį užtikrinti sąžiningą konkurenciją bei Bendrijos sveikatos, aplinkos apsaugos, energetikos ir transporto politiką. Atsižvelgiant į šias aplinkybes ir dėl priežasčių, būdingų perėjimui nuo nukrypti leidžiančių nuostatų taikymo prie standartinio apmokestinimo, leidimo pagal 19 straipsnį išduoti negalima. Perėjimui paprastai būdinga administracinė našta, su reikalavimų laikymusi ir (arba) įgyvendinimu susijusios problemos, įskaitant saugumo problemas[8], kylančias dėl atsiradusių pokyčių. Kartu tai yra susiję su bendrosiomis verslo (sektoriaus, susijusių šakų ar turizmo) pasekmėmis, atsirandančiomis (iš karto arba ilgalaikėje perspektyvoje) pradėjus aptariamai veiklai taikyti standartinius mokesčius. Iš esmės tokios bendro pobūdžio pasekmės neatitinka konkrečių politinių sumetimų, kaip numatyta Energijos mokesčių direktyvos 19 straipsnyje. Visi 19 straipsnio 1 dalies 3 pastraipoje išvardyti interesai ir politikos kryptys gali prieštarauti leidimo suteikimui dėl minėtų priežasčių. Siekiant išvengti situacijos, kai elgesiui fiskalinių sienų neturinčioje Bendrijoje įtaką daro mokesčiai, apmokestinimas turi būti kiek įmanoma neutralesnis vidaus rinkos ir sąžiningos konkurencijos atžvilgiu. Tam tikroms valstybėms narėms suteikiamas leidimas taikyti nukrypti leidžiančias nuostatas neprieštarauja šiam aiškinimui. Tai turėtų būti laikoma pagalba, skirta pirmiesiems sunkumams, susijusiems su naujų teisės aktų įgyvendinimu, įveikti. Atsižvelgiant į tai, kad iš esmės privačių pramoginių laivų naudojami degalai Bendrijoje buvo apmokestinti nuo 1993 m., o Energijos mokesčių direktyvos 18 ir 18a straipsniuose nustatytas aiškus nukrypti leidžiančių nuostatų taikymo terminas, su pereinamuoju laikotarpiu susijusios priežastys yra nepakankamos, kad pagrįstų leidimo pagal Direktyvos 19 straipsnį išdavimą. Tai, kad numatomas verslo veiklos praradimas (kaip teigia kai kurios valstybės narės, kurioms taikomos nukrypti leidžiančios nuostatos) iš dalies atspindi atitinkamą valstybių narių, taikančių standartinius mokesčius, gaunamą naudą, dar kartą patvirtina, kad pagal sąžiningos konkurencijos taisykles tokio leidimo pagal Direktyvos 19 straipsnį suteikti nereikia, kitaip rinka būtų toliau iškraipoma. Žvelgiant iš Bendrijos aplinkos apsaugos, energetikos ir transporto politikos perspektyvų, Komisija nemato jokių priežasčių, dėl kurių aptariamai veiklai turėtų būti taikomi palankesni mokesčiai nei kitai panašiai, su transportu arba su pramogomis susijusiai veiklai. Energijos apmokestinimo tikslas – ne tik gauti pajamų; vis dažniau jis laikomas naudinga priemone, padedančia kompensuoti neigiamą išorės poveikį, susijusį su energijos suvartojimu ir laikomą svarbia minėtų Bendrijos politikų dalimi. Kartu energijos apmokestinimas skatina energijos veiksmingumo gerinimą, o to reikėtų siekti ir privačių pramoginių laivų veiklos srityje. Laikantis tokio požiūrio, galima teigti, kad vienintelis skatinantis atleidimo nuo mokesčių poveikis galėjo būti jaučiamas privačių pramoginių laivų plėtotės srityje, o tai negali pateisinti tolesnio nuo bendrųjų taisyklių leidžiančių nukrypti nuostatų taikymo. Galiausiai būtų tikslinga apsvarstyti tam tikrus konkrečius kai kurių paraiškas pateikusių valstybių narių argumentus. Pirmiausia Komisija turi atmesti Maltos pateiktus argumentus. Tam tikrais atvejais suderinta mokesčių sistema gali iš tiesų daryti poveikį konkurencijai su trečiosiomis šalimis. Vis dėlto, į tai Taryba jau atsižvelgė Energijos mokesčių direktyvos 14 straipsnyje. Šiuo atžvilgiu Taryba nustatė, kad vadovaujantis šiais aspektais atleidimas nuo mokesčių yra pateisinamas komercinės navigacijos srityje, tačiau ne konkrečioje šiame komunikate nagrinėjamoje privačių pramoginių laivų veiklos srityje (plg. Energijos mokesčių direktyvos 23 konstatuojamąją dalį). Be to, Komisija įvertina geografinę Maltos padėtį, neatsižvelgdama į nukrypti leidžiančių nuostatų poveikį konkurencijai šioje srityje kitose valstybėse narėse. Todėl negalima paneigti, kad prašomas leidimas galėtų iškraipyti konkurenciją kitose Viduržemio jūros šalyse. Antra, atsižvelgdama į Jungtinės Karalystės pateiktus su regionine politika susijusius argumentus, Komisija pažymi, kad Jungtinei Karalystei taikoma nukrypti leidžianti nuostata niekada nebuvo oficialiai laikoma regioninės politikos priemone. Be to, Struktūrinių fondų parama niekada nebuvo skiriama specialiai privačiai pramoginei navigacijos veiklai remti ir niekada nebuvo daroma prielaida, kad Jungtinė Karalystė galės toliau taikyti nuo Energijos mokesčių direktyvos nukrypti leidžiančias nuostatas[9]. Komisija negali pritarti Jungtinės Karalystės pateiktam proporcingumo argumentui. Pateikiant šį argumentą atskaitos tašku laikoma laikina nukrypti leidžianti nuostata, taikoma pagal 18 straipsnį, o tai tiesiogiai prieštarauja faktui, kad Bendrijos įstatymų leidėjas atskaitos tašku laiko standartinius mokesčius. Tai leidžia iš tinkamos perspektyvos pažvelgti į susijusį Jungtinės Karalystės pateiktą argumentą, kad perėjimas prie standartinio apmokestinimo apribotų aplinkos apsaugos srityje gaunamą naudą. Faktas, kad privačiai navigacijai yra nustatytos tam tikros suvartojimo ribos, iš esmės reiškia, kad išimtis galima taikyti ribotai. Tai nereiškia, kad siekiant proporcingumo, reikėtų nevienodai traktuoti panašią transporto ar su pramogomis susijusią veiklą. Be to, negalima remtis vien argumentu, kad įgyvendinimas pareikalaus papildomų pastangų. Dėl mokesčių administravimo pobūdžio įgyvendinimo išlaidos skirtingose srityse yra nevienodos, todėl reikia atsižvelgti į konkrečius politinius sumetimus pagal Direktyvos 19 straipsnį. 5. IšVADA Komisijos nuomone, Belgija, Jungtinė Karalystė ir Malta nenurodė jokių konkrečių politinių sumetimų, kuriais būtų galima pagrįsti jų poreikį toliau taikyti jau du kartus vieningai priimtą sprendimą taikyti nuo ES teisės aktų nukrypti leidžiančias nuostatas, nes tokiu būdu būtų naudojamasi fiskaline priemone, kuri aiškiai prieštarautų keletui Bendrijos politikų. Atitinkamų valstybių narių pateikti argumentai rodo ilgai taikytų nukrypti leidžiančių nuostatų poveikį. Atsižvelgiant į tai, kad šios ir kitų panašių nukrypti leidžiančių nuostatų tema Komisija diskutavo bent nuo 1996 m. ir nuolat tvirtino, kad būtina laipsniškai jas panaikinti, valstybėms narėms buvo suteikta pakankamai laiko prisitaikyti prie naujos situacijos. Tai taikytina ir Maltai, kuriai buvo nustatytas nukrypti leidžiančių nuostatų pagal Energijos mokesčių direktyvos 18a straipsnį taikymo terminas, sutampantis su panašių nukrypti leidžiančių nuostatų, tuo metu taikomų kai kurioms iš penkiolikos valstybių narių, taikymo terminu. Jeigu nukrypti leidžiančios nuostatos taikymo pabaiga sukeltų sunkumų, tam tikromis ar ypatingomis aplinkybėmis ir visais atžvilgiais laikantis Bendrijos teisės aktų nuostatų[10], paraiškas pateikusios valstybės narės gali imtis taikyti priemones, skirtas sumažinti ar sušvelninti problemas, susijusias su perėjimu prie standartinio apmokestinimo režimo. Todėl Komisija daro išvadą, kad 19 straipsnyje nustatytų sąlygų nesilaikoma. Atsižvelgdama į tai, Komisija nepateikia siūlymo suteikti prašomus leidimus . [1] 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyva 2003/96/EB, pakeičianti Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą (OL L 283, 2003 10 31, p. 51); direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais direktyvomis 2004/74/EB ir 2004/75/EB (OL L 157, 2004 4 30, p. 87 ir 100). [2] Belgijos ir Maltos laiškai buvo užregistruoti 2006 m. spalio 13 d., o Jungtinės Karalystės – spalio 16 d. [3] Pateiktas toks privataus pramoginio laivo apibrėžimas: „bet koks laivas, kurį jo savininkas arba nuomos ar kitu būdu juo besinaudojantis fizinis ar juridinis asmuo naudoja ne komerciniams tikslams, ir ypač ne keleiviams ar kroviniams vežti ar paslaugoms teikti už užmokestį, ir ne valdžios institucijų užsakymu“. [4] 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyva 92/81/EEB dėl akcizo už mineralines alyvas struktūrų derinimo (OL L 316, 1992 10 31). Ši direktyva 2003 m. gruod˛io 31 d. panaikinta Tarybos direktyva 2003/96/EB kartu su 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyva 92/82/EEB dėl mineralinėms alyvoms taikomų akcizo tarifų suderinimo. [5] COM (2000) 678, 2000 11 15. [6] COM(2006) 342, 2006 6 30 Tarybos direktyvos 2003/96/EB II ir III prieduose nustatytų leidžiančių nukrypti nuostatų, kurios baigia galioti 2006 m. pabaigoje, apžvalga [7] Plg. su 2006 m. komunikato 2.2.2 par. [8] Į aplinkos apsaugos ir saugumo aspektus atsižvelgiama atitinkamuose teisės aktuose. Jie yra nesusiję su Energijos mokesčių direktyvos taisyklėmis. [9] Be to, Komisija pažymi, kad iš jos turimų duomenų matyti, kad Struktūrinių fondų parama turizmo sektoriaus įmonėms, skirta pakrančių zonoms atnaujinti, yra kur kas mažesnė nei nurodytoji Jungtinės Karalystės. [10] Ypač atsižvelgiant į Sutarties taisykles, reglamentuojančias valstybės pagalbą.