Pasiūlymas dėl Komisijos sprendimo dėl Europos Bendrijų nuosavų išteklių sistemos /* KOM/2004/0501 galutinis - CNS 2004/0170 */





Pasiūlymas dėl KOMISIJOS SPRENDIMO dėl Europos Bendrijų nuosavų išteklių sistemos (pateikta Komisijos) AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. Įvadas Europos Sąjunga kuria bendrų tikslų siekiančią bendruomenę. Vienos ES biudzeto lėsos naudojamos aiskiam sanglaudos tikslui įgyvendinti. Kitos - ES suderėtų programų konkretiems tikslams įgyvendinti. Tai reiskia, jog visada bus dalis tokių valstybių narių, kurios gaus is ES biudzeto daugiau įplaukų nei skirs jam nuosavų isteklių, ir tokių, kurios skirs nuosavų isteklių ES biudzetui daugiau nei gaus ismokų is jo, tačiau tokia politika bus naudinga visai Sąjungai. Biudzeto likutis (taip pat vadinamas grynuoju likučiu), kurį sudaro įnasų į ES biudzetą ir ismokų is jo skirtumas, akivaizdziai neparodo visos valstybių narių narystės ES naudos. Pavyzdziui, islaidos tyrimams ar sienos apsaugai yra naudingos ne tik tiesioginiams gavėjams - jų poveikis pasklinda uz valstybių sienų ribų [1]. Kiekybiskai įvertinti sio poveikio masto neįmanoma, tačiau atsizvelgimas į jį gali pakoreguoti apskaitos disbalanso vertinimą. [1] Tarp poveikių, kurie pasklinda uz vienos valstybės ribų, paminėtinas valstybės narės gavėjos pajamų skyrimas kitoje valstybėje pagamintoms prekėms ar paslaugoms įsigyti, įvairiomis valstybių narių valiutomis nominuotam finansiniam turtui įsigyti ir t.t. Esminės koncepcinės ir apskaitos problemos taip pat iskraipo biudzeto likučio sąvoką. Apskaičiuojant biudzeto balansą pagal straipsnius, kurie turi būti įtraukti į įplaukų ir islaidų srautus, taip pat nustatant nuorodinius laikotarpius (pvz., grynųjų pinigų srautų ir kapitalo prieaugio rodikliai, pertekliai is ankstesnių metų ir t.t.), tenka rinktis is daugybės skaičiavimo būdų. Apskaičiuotas biudzeto likutis gali zenkliai skirtis, priklausomai nuo pasirinktų būdų. Tačiau disbalanso mastas kai kuriose salyse tapo svarbiausia diskusijų tema. Po daug metų trukusio biudzeto sąstingio ir sunkių diskusijų, 1984 metais Fontenblo pasiektas susitarimas leido įdiegti dabartinį Jungtinės Karalystės korekcijos mechanizmą, kuris buvo įgyvendintas 1985 m. geguzės 7 d. sprendimu dėl nuosavų isteklių. Sprendimas pagrįstas siuo bendruoju principu [2]: [2] r. Fontenblo Europos Vadovų Tarybos ,Pirmininkaujančios valstybės narės isvados" dokumentą Europos bendrijų biuletenyje 6-1984. ,...bet kuri valstybė narė, kurios biudzeto nasta virsija jos santykinį gerovės lygį,gali tinkamu laiku pasinaudoti korekcija." Taigi, Europos Taryba pripazino bendros korekcijos principą dar 1984 m. (,bet kuri valstybė narė"). Sprendimas suteikti korekciją turėtų būti pagrįstas dviem kriterijais: biudzeto disbalanso mastu (,perteklinis") ir valstybės narės turtingumo lygiu, lyginant su visa ES (,santykinė gerovė"). Isskirtinės korekcijos suteikimo Jungtinei Karalystei pateisinimas siuo metu yra maziau reiksmingas, nei Fontenblo Europos Tarybos posėdzio metu, nes dabar dar kelios valstybės narės gali teisėtai pareiksti, jog jų dabartinė situacija panasi į Jungtinės Karalystės situaciją (2 skyrius). Be to, plėtros islaidas būtina sąziningai pasidalyti. Taigi, atsizvelgiant į Fontenblo isvadose įtvirtintą principą, įrodinėjama, kad esamos sąlygos leidzia įdiegti bendrą korekcijos mechanizmą. Šiuo metu svarstomi tokį korekcijos mechanizmą apibrėziantys parametrai ir ruosiamas pasiūlymas, kuris padėtų įgyvendinti sias dvi uzduotis: * uzkirsti kelią pertekliniam neigiamam biudzeto likučiui, kartu mazinant visų panasų gerovės lygį turinčių įmokų pervirsio mokėtojų skirtumus; * uztikrinti pagrįstą mechanizmo finansavimo islaidų lygį. 2. Dabartinė Jungtinės Karalystės padėtis, lyginant su kitais įmokų pervirsio mokėtojais Šiuose dviejuose poskirsniuose nagrinėjamas visų įmokų pervirsio mokėtojų santykinis gerovės lygis ir grynojo biudzeto likučio dydis [3]. [3] Šiame komunikate pateikiamas vertinimas ir pasiūlymas grindziami issamesne informacija ir atskirai Komisijos parengtoje nuosavų isteklių ataskaitoje pateikta analize. 2.1. Santykinis gerovės lygis Lentelėje pateikiama bendrųjų nacionalinių pajamų vienam gyventojui 2003 m. apzvalga perkamosios galios vienetais (toliau - PPS [4]). Čia nurodytos visos valstybės narės, kurių įmokos į ES 2002 m. biudzetą virsijo is sio biudzeto gautas ismokas [5]. [4] PPS yra dirbtinė valiuta, parodanti skirtumus tarp atskirų valstybių kainų lygių, kurių įvertinti pagal valiutų kursus neįmanoma. Šis vienetas leidzia lyginti įvairius valstybių ekonominius rodiklius. PPS duomenis skaičiuoja Eurostat. [5] Šiame dokumente nurodyti valstybių narių nuosavi istekliai, kaip antai, Jungtinės Karalystės korekcijai naudojami istekliai, kurie apskaičiuoti įskaitant administracines islaidas. Dėl sios priezasties Belgija ir Liuksemburgas į įmokų pervirsio mokėtojų sąrasą neįtraukti. >TABELPOSITION> Šie duomenys rodo, jog 2003 m. tose valstybėse narėse, kurių nuosavų isteklių įmokos ES biudzetui virsijo is jo gautas ismokas, bendrosios nacionalinės pajamos vienam gyventojui, isreikstos perkamosios galios vienetais svyravo nuo 97% iki 111% ES-15 vidurkio. Jungtinės Karalystės 111,2% rodiklis yra auksčiausias. Tai labai skiriasi nuo situacijos 1984 m., kai Jungtinė Karalystė buvo neturtingiausia is visų įmokų pervirsio mokėtojų. Is esmės pasikeitus Jungtinės Karalystės situacijai, lyginant su kitais įmokų pervirsio mokėtojais, būtų teisinga pakartotinai apsvarstyti taikomą korekcijos sistemą, atsizvelgiant į Fontenblo principą, kuriuo remiantis, valstybės narės grynasis likutis vertinamas atsizvelgiant į jos sąlyginę gerovę. 2.2. Grynasis valstybių narių biudzeto likutis pries korekcijos Jungtinei Karalystei taikymą 1985 m., pirmaisiais korekcijos apskaičiavimo metais, Jungtinės Karalystės grynasis biudzeto likutis sudarė -0,48% bendrųjų nacionalinių pajamų iki korekcijos. Nors tikslių duomenų apie kitas valstybes nares nėra, tuo metu Vokietija buvo vienintelis kitas didelis įmokų į ES biudzetą pervirsio mokėtojas. Toliau pateikta lentelė rodo, kad pastaraisiais metais Jungtinės Karalystės grynasis likutis isliko panasus. 1996-2002 m. laikotarpiu ES-15 įmokų pervirsio mokėtojų grynasis biudzeto likutis iki Jungtinės Karalystės korekcijos ir įskaitant administracines islaidas, vidutiniskai buvo toks: 2 lentelė. Grynasis biudzeto likutis iki Jungtinės Karalystės korekcijos atrinktiems ES-15 nariams (metinis 1996--2002 m. vidurkis) // bendrųjų nacionalinių pajamų procentinė dalis Jungtinė Karalystė // -0,47% Vokietija // -0,44% Nyderlandai // -0,43% Švedija // -0,38% Austrija // -0,24% Italija // -0,06% Prancūzija // -0,04% Jei dabartinė sistema nebus pakeista, dėl plėtros finansavimo islaidų sumazės visų įmokų pervirsio mokėtojų vidutinis grynasis biudzeto likutis 2008-2013 m. laikotarpiui [6] visoms valstybėms, kurių įmokos ES biudzetui virsija is jo gaunamas ismokas. Komisijos vertinimais ir, atsizvelgiant į prielaidą, jog islaidų lygiai pasieks 2003 m. vasario 10 d. Komisijos komunikate [7] pasiūlytas finansinės perspektyvos ribas, apskaičiuotas įmokų pervirsio mokėtojų grynasis likutis bus toks: [6] Issamesnė informacija apie hipotezes, taikytas apskaičiuojant siuos įvertinimus, pateikta nuosavų isteklių ataskaitos techniniame priede. [7] COM(2004) 101, galutinis. 3 lentelė. Apskaičiuotas grynasis biudzeto likutis iki Jungtinės Karalystės korekcijos atrinktiems ES-15 nariams (2008-2013 m. metinis vidurkis [8]) [8] Korekcijos kompensuojamos po vienerių metų, todėl sioje lentelėje ir kitose lentelėse nurodyti vidurkiai apskaičiuoti per seserių metų laikotarpį, nes 2007 m. korekcija bus ismokėta 2008 m., o 2013 m. korekcija - 2014 m. // bendrųjų nacionalinių pajamų procentinė dalis Jungtinė Karalystė // -0,62% Nyderlandai // -0,55% Vokietija // -0,52% Švedija // -0,47% Austrija // -0,37% Italija // -0,29% Prancūzija // -0,27% Danija // -0,20% Suomija // -0,14% Laikantis prielaidos, kad nesikeis nei 2002 m. spalį Europos Tarybos Briuselyje ES-25 suderėtas islaidų zemės ūkiui lygis, nei Komisijos pagal vadinamąjį 1 Tikslą pasiūlytos sanglaudos islaidos, nei Sanglaudos fondas, bendro mokėjimų asignavimo lygio sumazinimas nuo Komisijos siūlomų 1,14% bendrųjų nacionalinių pajamų iki, pavyzdziui, 1,00%, numatytam likučiui padarytų tik labai nezymią įtaką. Taip būtų todėl, kad islaidos naujosioms valstybėms narėms is esmės nebūtų keičiamos, o sumazinimo būtų siekiama drastiskai mazinant kitas, ES-15 skiriamas, su zemės ūkiu nesusijusias islaidas ir (arba) į numatytas islaidas neįtrauktų veiksmų uzsienyje finansavimą. Todėl valstybių narių, kurių nuosavų isteklių įmokos ES biudzetui virsija is jo gaunamas ismokas, mokėjimo is nuosavų isteklių sumazinimą didziąja dalimi kompensuos toms pačioms valstybėms narėms ES skirtų islaidų sumazinimas. Jei nebūtų taikomas korekcijos mechanizmas, per pastaruosius septynerius metus Jungtinė Karalystė būtų buvusi bene daugiausia lėsų į ES biudzetą įnesusia valstybe nare, o iki 2013 m. isliktų didziausia įmokų į ES biudzetą mokėtoja. Tačiau Nyderlandų, Vokietijos ir, kiek maziau, Švedijos grynasis likutis buvo ir turėtų islikti panasus į Jungtinės Karalystės. Ankstesniame sektoriuje pateikti rodikliai rodo, jog sių trijų valstybių narių dabartinis gerovės lygis yra santykinai mazesnis uz Jungtinės Karalystės. Biudzeto likučio pripazinimas ,pertekliniu", atsizvelgiant į konkrečios valstybės narės santykinį gerovės lygį, didziąja dalimi priklauso nuo priimtino finansinio solidarumo Sąjungoje politinio supratimo. Jei Jungtinės Karalystės grynasis balansas laikomas pertekliniu, tada taikomas Fontenblo principas reikalautų korekcijos mechanizmą taikyti ir kitoms valstybėms narėms, kurios pasizymi mazesniu gerovės lygiu, tačiau jų neigiamas biudzeto likutis yra panasus į Jungtinės Karalystės. Bet kuriuo atveju, korekcijos taikymas tik vienai valstybei narei yra nepateisinamas, ypač atsizvelgiant į valstybių narių grynojo likučio planuojamą vystymąsi issiplėtusioje Sąjungoje, jei sąlygos isliks nepakitusios (apie tai kalbama kitame skyriuje). 3. planuojami grynieji likučiai, jei nebus keičiamas sprendimas dėl nuosavų isteklių Planuojama, kad 2007-2013 m., lyginant su pastarųjų septynerių metų vidurkiu, 1997-2003 m. Jungtinės Karalystės korekcija padidės daugiau kaip 50%, isaugdama nuo 4,6 mlrd. iki 7,1 mlrd. eurų. Visų ES-15 grynasis likutis sumazės dėl plėtros isaugusio islaidų poreikio. Nors pritarimas 10 naujų valstybių narių įstojimui į Sąjungą 1999 m. kovo mėnesio Europos Tarybos susitikime Berlyne buvo vienbalsis, Jungtinė Karalystė issireikalavo, kad, apskaičiuojant korekciją jai, būtų atsizvelgta į su plėtra susijusias islaidas [9], taip apsaugant ją nuo beveik visų plėtros finansinių padarinių. Dėl sios priezasties ateityje korekciją Jungtinei Karalystei numatoma padidinti. [9] Bet kurios stojančiosios salies pasiruosimo narystei islaidos, susijusios su faktinėmis praėjusių metų islaidomis iki stojimo, visuomet atimamos is paskirstytų islaidų. Taigi, proporcingai padidės Jungtinės Karalystės korekciją finansuojančių valstybių narių ir naujųjų valstybių narių islaidos. Jei dabartinis spendimas dėl nuosavų isteklių nebus pakeistas, vidutinis įmokų pervirsio mokėtojų grynasis likutis 2007-2013 m., po Jungtinės Karalystės korekcijos, bus toks: 4 lentelė. Apskaičiuotas grynasis biudzeto likutis po Jungtinės Karalystės korekcijos (2008-2013 m. metinis vidurkis) // in % of GNI Nyderlandai // -0,56% Vokietija // -0,54% Švedija // -0,50% Austrija // -0,38% Italija // -0,41% Kipras [10] // -0,37% [10] Šiame dokumente įvertinimai pateikti pagal Kipro Respublikos kontroliuojamas sritis. Prancūzija // -0,37% Danija // -0,31% Suomija // -0,25% Jungtinė Karalystė // -0,25% Šie vertinimai rodo, jog Jungtinė Karalystė ir Suomija taps maziausiais įmokų pervirsio į ES biudzetą mokėtojais, o tai akivaizdziai priestarauja pirmiau minėtam Fontenblo principui. Taigi, dabartinę isskirtinės Jungtinei Karalystei palankios korekcijos sistemą reikia keisti. Vietoj to, korekcijos mechanizmo, įskaitant ir dabartinę korekciją, apibendrinimas, priartins dabartinę sistemą prie pirminio tikslo, kuriuo siekiama isvengti pernelyg didelės biudzetinės nastos maziau turtingoms valstybėms narėms. Įdiegiant savotiską apsauginį tinklą tam tikriems dideliems įmokų pervirsio mokėtojams, bus galima konstruktyviau uztikrinti issiplėtusios Sąjungos politiniams uzdaviniams reikalingas biudzetines priemones. 4. Bendro korekcijos mechanizmo parengimas 4.1. Bendras mechanizmo planas Siūlomas bendras korekcijos mechanizmas turi būti įvertintas bendro Komisijos paketo finansinei struktūrai po 2006 metų kontekste. Taigi, galutinę valstybių narių grynąją poziciją pries ir po korekcijos tam tikru mastu gali įtakoti sprendimai dėl paketo islaidų. Bendras korekcijos mechanizmas bus apskaičiuotas kiekvienos valstybės narės grynojo biudzeto likučio, lyginant su bendru ES biudzetu, pagrindu. Mechanizmas bus taikomas grynajam likučiui virsijant maksimalią ribą, kuri apskaičiuojama kaip kiekvienos valstybės bendrųjų nacionalinių pajamų procentinė dalis, parodanti minimalų priimtiną neriboto finansinio solidarumo tarp valstybių narių lygį ir pazyminti bazinę pagrįstą grynąją įmoką į ES biudzetą is nuosavų isteklių. Grynosioms pozicijoms virsijus maksimalią ribą, valstybės narės gaus teisę į korekciją (dalinį grązinimą). Korekcijos suma bus pagrįsta maksimalią ribą virsijančia grynojo likučio dalimi, padauginta is grązinamosios ismokos dydzio (tai yra, is sutartą maksimalią ribą virsijančios kompensuojamos sumos procentinės dalies). Jei korekcijų suma virsija bendrą, is anksto nustatytą normą, grązinamosios ismokos dydzio dalis bus atitinkamai mazinama. I priede pateikiamas paaiskinimas apie reikalaujamus etapus ir siūlomo korekcijos mechanizmo funkcionavimą. 4.2 Maksimali riba Modeliavimu pagrįsti bandymai (taikant 66% grązinimo normą) buvo atlikti skirtinguose maksimalios ribos lygiuose nuo 0 iki 0,50% bendrųjų nacionalinių pajamų. Taikant skirtingus maksimalios ribos lygius, apskaičiuota tokia bendra korekcijų suma: 5 lentelė. Apskaičiuotos bendrosios korekcijos (2008-2013 m. vidurkis) Maksimali riba (bendrųjų nacionalinių pajamų procentinė dalis, ES-27) // Visų korekcijų suma (milijardais eurų) 0,00% // 25,8 0,10% // 19,8 0,20% // 13,8 0,25% // 11,1 0,30% // 8,8 0,40% // 5,2 0,50% // 1,9 Mazdaug -0,25% maksimali riba būtų tas neutralus taskas, kur planuojamos būsimos bendro korekcijos mechanizmo islaidos prilygtų planuojamoms dabartinės Jungtinės Karalystės korekcijos mechanizmo islaidoms. Mazesnė nei 0,25% maksimali riba reikstų, jog visą Jungtinės Karalystės lengvatą padengiančios valstybės narės (siuo metu joms tenka daugiau kaip 90% visų islaidų) ateityje turės mokėti daugiau, nei yra numatyta dabartinio JK korekcijos mechanizmo finansavimui. Jei maksimali riba virsys 0,25%, mechanizmo kastai sioms valstybėms narėms, įskaitant įmokų pervirsio gavėjas, bus mazesni uz apskaičiuotą būsimą Jungtinės Karalystės korekciją. Auksčiau esanti lentelė rodo, kad, nepakeitus dabartinio sprendimo dėl nuosavų isteklių, visa korekcijų suma, taikant 0,25% maksimalią ribą, būtų zymiai didesnė, nei apskaičiuotas būsimos JK korekcijos lygis. Taikant -0,25% maksimalią ribą, bendrų korekcijų lygis siek tiek virsytų 11 mlrd. eurų, t. y. si suma būtų kur kas didesnė, nei mazdaug 7 mlrd. eurų (grynais), reikalingų Jungtinės Karalystės korekcijai uz tą patį laikotarpį. Šis skirtumas atsiranda darant prielaidą, jog korekcijų finansavimą pasidalins visos valstybės narės pagal jų bendrųjų nacionalinių pajamų dalį (zr. 4.3 skirsnį). Taigi, kol bendras korekcijų mechanizmas netapo brangesnis uz dabartinio finansavimo is nuosavų isteklių tęsimą, korekcijoms tų valstybių narių, kurios negalėtų pasinaudoti bendru korekcijų mechanizmu, korekcijoms būtų galima skirti is viso iki 11 mlrd. Eurų. Bendro mechanizmo su maksimalia riba įdiegimo poveikis nebūtų tiesinis. Valstybių narių grynajam likučiui, lyginant su dabartine situacija, poveikį darytų sių elementų derinys: a) valstybės narės biudzeto likučio lygis pries korekciją; b) maksimalios ribos lygis; ir c) finansavimo taisyklės pagal siuo metu galiojančią Jungtinės Karalystės korekciją. Visi didziausi ES įmokų pervirsio mokėtojai (Jungtinė Karalystė, Vokietija, Nyderlandai, Švedija) galėtų pasinaudoti tokiu korekcijos mechanizmu, kurio maksimali riba nevirsytų 0,50% bendrųjų nacionalinių pajamų. Kiti, mazesni ES įmokų pervirsio mokėtojai galės pasinaudoti korekcijomis atsizvelgiant į maksimalios ribos lygį. Santykinė kiekvieno įmokų pervirsio mokėtojo pozicija, lyginant su planuojama padėtimi ateityje pagal dabartinį sprendimą dėl nuosavų isteklių, priklauso nuo sių dviejų faktorių derinio: * grynojo disbalanso dydzio pies korekciją, kai didesniems įmokų pervirsio mokėtojams, tokiems, kaip Vokietija, Nyderlandai, Švedija, yra palankesni mazesni maksimalios ribos lygiai (lyginant su mazesniais įmokų pervirsio mokėtojais); * dabartinio Jungtinės Karalystės korekcijos finansavimo rezimas, kai valstybėms narėms, kurioms siuo metu taikoma palanki speciali tvarka (Vokietijai, Nyderlandams, Švedijai, Austrijai), didesni maksimalios ribos lygiai yra maziau palankūs (lyginant su kitais įmokų pervirsio mokėtojais). Bet koks būsimas ,sąziningesnis" mechanizmas ypač turėtų uztikrinti, jog finansavimo islaidos neapsunkins valstybių narių labiau nei dabartinis Jungtinės Karalystės korekcijos mechanizmas. 4.3. Finansavimo taisyklės Techniniu poziūriu, korekcija gali būti finansuojama trimis skirtingais būdais: * Korekciją gaunančios valstybės narės finansavime nedalyvauja. Pagal sią alternatyvą, visą finansavimo nastą prisiimtų valstybės, kurioms tenka maziau nei 50% ES-27 bendrųjų nacionalinių pajamų, ir tarp kurių yra nemazai valstybių su palyginus neaukstu gerovės lygiu. Atitinkamai, jų grynoji biudzeto pozicija nepriimtinai pablogėtų arba korekcijų mastas turėtų būti grieztai apribotas. Be to, iskraipymai gali atsirasti tada, jei valstybė narė, kurios grynoji pozicija yra nezymiai mazesnė uz maksimalią ribą, turėtų dalyvauti korekcijų finansavime, o kitai valstybei narei, kurios grynoji pozicija nezymiai virsija maksimalią ribą, finansavime dalyvauti nereikėtų. * Valstybės narės dalyvauja visų korekcijų, isskyrus savąją, finansavime. Ši alternatyva padarytų pasiūlymą gerokai sudėtingesniu, nes jame turėtų būti numatytas atskiras kiekvienos korekcijos finansavimas. * Visos valstybės narės dalyvauja visų korekcijų finansavime. Jų dalis bendroje finansuojamų korekcijų sumoje būtų nustatyta pagal jų bendrųjų nacionalinių pajamų dalį. Siekiant uztikrinti sistemos įgyvendinamumą, skaidrumą ir paprastumą, visos valstybės narės turi dalyvauti visų korekcijų finansavime (trečioji alternatyva). Nors sios finansavimo taisyklės reiskia, jog korekcijoms skiriama suma bus pridedama prie biudzeto islaidų (kur ją būtų galima finansuoti isskirtinai padidinant bendrųjų nacionalinių pajamų ribinius isteklius), siūloma bendrąsias nacionalines pajamas įtraukti į biudzeto pajamas - lygiai taip pat, kaip ir galiojančios Jungtinės Karalystės korekcijos atveju. Korekcijų įtraukimas į islaidas dirbtinai padidintų biudzeto islaidų lygį ir atitinkamai sumazintų bendras didziausias leistinas islaidų sumas. 4.4. Korekcijų lygių palyginimas Nustatyta maksimali -0.35% bendrųjų nacionalinių pajamų riba reikalaus bendrų korekcijų uz apytiksliai 7 milijardus eurų 2007-2012 m. (ismokamų 2008-2013 m.). Korekcijos mechanizmo apibendrinimas ir finansavimo taisyklių pasikeitimai reiskia, kad pagal dabartinę sistemą taikomas palyginimas su korekcijos lygiu nėra visiskai aiskus. Kadangi visos valstybės narės, įskaitant ir tas, kurios naudojasi tokiu mechanizmu, dalyvaus visų korekcijų finansavime, bendra grynoji korekcija visada bus mazesnė uz bendrąją korekciją, o pagal dabartinę sistemą, skirtumo tarp grynosios ir bendrosios korekcijos nėra (Jungtinė Karalystė gauna tai, ką sumoka kitos valstybės narės). Dėl bendro dalinės grązinamosios ismokos ir dalyvavimo korekcijos sistemos finansavime poveikio, didelių įmokų pervirsio mokėtojų gauti grynieji likučiai bus didesni uz nustatytą maksimalią ribą. Ir atvirksčiai, tos valstybės narės, kurios moka visą savo finansavimo islaidų dalį ir nesinaudoja korekcija, bus geresnėje padėtyje nei dabar, net jei visa bendroji korekcija ir yra didesnė. Taigi, esant 0,35% bendrųjų nacionalinių pajamų maksimaliai ribai ir 7,5 milijardų eurų nustatytai maksimaliai korekcijos sumai, bendra sių valstybių narių nasta būtų netgi mazdaug 1 milijonų eurų mazesnė uz vidutinį 2001-2004 m. mokėtą lygį, ir daug mazesnė lyginant su dabartinės sistemos tęsimo apskaičiuojamomis islaidomis kitoje finansinėje sistemoje (zr. 6 lentelę). 5. Komisijos pasiūlymas Bet koks korekcijos mechanizmas papildomai apsunkina biudzeto finansavimo procesą. Todėl esminis pasiūlymas turėtų būti palyginus paprastas ir pakankamai skaidrus. Taigi, Jungtinės Karalystės korekcijos apskaičiavimui siuo metu taikomi parametrai turi būti keičiami tik būtinais atvejais ir supaprastinami tik tuomet, jei tam yra pagrindo. Todėl Komisija siūlo bendram korekcijos mechanizmui taikyti siuos parametrus: - nekeisti įplaukų kategorijų, į kurias yra atsizvelgiama apskaičiuojant nuosavus isteklius (PVM ir bendrosios nacionalinės pajamos). Bet kokios dabar esančios painiavos [11] reikėtų atsisakyti; [11] Kaip ir Jungtinei Karalystei palankios korekcijos ir TNI nenumatyto pelno skaičiavimas. - nekeisti islaidų straipsnių, įtrauktų į paskirstomų islaidų kategoriją; - supaprastinti korekcijų finansavimą, pagrindziant jas tik bendrųjų nacionalinių pajamų procentinėmis dalimis, kad visos valstybės narės dalyvautų bendros korekcijų sumos finansavime proporcingai kiekvienos salies santykinei gerovei; - nustatyti -0,35% bendrųjų nacionalinių pajamų maksimalią ribą; - taikyti grązinamosios ismokos dydį kaip koregavimo kintamąją, nevirsijant 66%, ir automatiskai jį mazinti, kai suderėta didziausia grązinamosios ismokos dalis konkrečiais metais yra virsijama; - apriboti maksimalią galimą grązinimo sumą iki 7,5 mlrd. eurų. Pagal sį pasiūlymą bendras korekcijos mechanizmas bus naudingiausias Jungtinei Karalystei, kurios vidutinė gaunama grynoji kompensacija bus didesnė nei 2 milijardai eurų per metus - mazdaug dvigubai daugiau nei Vokietijos gaunama grynoji suma. Lentelėje pateikiami svarstomam laikotarpiui pagal siūlomą bendrą korekcijos mechanizmą apskaičiuoti grynieji biudzeto likučiai, kurie palyginami su kitomis dviem alternatyvomis. >TABELPOSITION> Pagal siūlomą mechanizmą, didziausių įmokų pervirsio mokėtojų grynieji likučiai bus panasūs: Jungtinės Karalystės, Vokietijos, Nyderlandų ir Švedijos grynojo likučio rodikliai svyruos nuo -0,51% iki -0,45%, pagal Jungtinės Karalystės korekcijos mechanizmą bus -0,56% - -0,25%, o netaikant korekcijos - nuo -0,62% iki -0,47%. Kelių valstybių narių, būtent Prancūzijos, Italijos, Kipro ir Austrijos grynieji likučiai bus didesni, nei anksčiau minėtų trijų valstybių - nuo 0,40% iki -0,35%. Danija ir Suomija bus du didziausi įmokų pervirsio mokėtojai, kurių planuojamas vidutinis grynasis likutis atitinkamai sieks -0,19% ir -0,25%. Dėl dalinės grązinamosios ismokos ir dalyvavimo korekcijos sistemoje bendro poveikio netgi esant -0,35% maksimaliai ribai, didziausių įmokų pervirsio mokėtojų grynasis likutis bus didesnis uz maksimalią ribą. Neziūrint to, lyginant įmokų pervirsio mokėtojų galutinį grynąjį biudzeto likutį su dabartine sistema, jis bus artimesnis Fontenblo principui. Kita vertus, planuojama bendros korekcijos visoms kitoms valstybėms narėms nasta bus mazesnė, nei taikant dabartinę sistemą. 6. pereinamosios priemonės Akivaizdu, kad bendros biudzeto disbalanso koregavimo sistemos įvedimas turi būti derinamas su pereinamosiomis priemonėmis Jungtinei Karalystei, taip siekiant palengvinti finansinę įtaką, kurią dėl pasikeitimų pajus si salis. Siekiant bendrų korekcijos islaidų per daug nepadidinti, bendra sistema kitose reikalaujamus kriterijus atitinkančiose salyse turėtų būti įvedama etapais. Čia pateikiamas variantas yra gana paprastas; viena vertus, jis pagrįstas papildomomis ismokomis Jungtinei Karalystei, kita vertus - laipsnisku bendros biudzeto disbalanso koregavimo sistemos įvedimu kitose valstybėse narėse (Jungtinė Karalystė sia sistema pradėtų naudotis iskart). 6.1. Papildomos ismokos Jungtinei Karalystei Per 4 metus, be korekcinių ismokų, Jungtinė Karalystė pagal bendrą biudzeto disbalanso koregavimo sistemą gaus sias papildomas ismokas: 2008 m. 2,0 mlrd. eurų 2009 m. 1,5 mlrd. eurų 2010 m. 1,0 mlrd. eurų 2011 m. 0,5 milijardo mlrd.eurų. Šios papildomos, keturiais etapais ismokamos ismokos sumazins bendros biudzeto disbalanso koregavimo sistemos įvedimo Jungtinėje Karalystėje finansinę įtaką. Pastaraisiais metais Jungtinė Karalystė kasmet gavo 4,6 milijardų eurų grynosios korekcijos ismokų uz 1997-2003 m. laikotarpį. Pagal bendrą biudzeto disbalanso koregavimo sistemą Jungtinė Karalystė kasmet turėtų gauti 2,1 mlrd. eurų. Siūlomos papildomos priemonės sią metinę vidutinę sumą padidintų iki 3,1 mlrd. eurų. Kadangi sios vienkartinės ismokos pagal dabartinę sistemą yra ismokamos etapais, jos ir toliau būtų finansuojamos pagal galiojančias finansavimo taisykles, t.y. Jungtinė Karalystė finansavime nedalyvautų, o Vokietijos, Nyderlandų, Austrijos ir Švedijos finansavimas apsiribotų 25% jų įprastos dalies. Toliau siūloma, kad nei sios ismokos Jungtinei Karalystei, nei jų finansavimas nedarytų įtakos korekcijų apskaičiavimui pagal siūlomą bendrą biudzeto disbalanso koregavimo mechanizmą. Konkrečiai tai reiskia, kad: * korekcijos pagal bendros sistemos biudzeto disbalanso koregavimą bus pagrįstos valstybių narių grynaisiais likučiais, atmetus papildomų ismokų poveikį; * nustatant maksimalią grązinamosios ismokos sumą (virsutinę ribą), nebus atsizvelgiama į papildomas ismokas Jungtinei Karalystei. 6.2. Bendros biudzeto disbalanso koregavimo sistemos laipsniskas įvedimas kitose valstybėse narėse Siekiant subalansuoti padidėjusias islaidas dėl siūlomų papildomų ismokų Jungtinei Karalystei ir todėl apriboti bendras finansavimo islaidas pereinamuoju laikotarpiu, reikėtų numatyti laipsniską bendros biudzeto disbalanso koregavimo sistemos įvedimą. Siekiant nepakenkti ankstesnio skirsnio logikai, Jungtinė Karalystė turėtų pradėti naudotis bendros sistemos biudzeto disbalanso koregavimu nedelsiant. Todėl siūloma grązinamosios ismokos dydį, kuris taikomas valstybės narės maksimalią ribą virsijančiam grynajam likučiui (isskyrus Jungtinę Karalystę, kuriai jau pirmaisiais metais bus skirti 66%), suskirstyti tokiais etapais: 2008 m. 33% 2009 m. 50% 2010 m. 50% 2011 m. 66%. 6.3. Situacijos modeliavimo rezultatai Bendra korekcijų suma (įskaitant papildomas ismokas Jungtinei Karalystei ir bendros sistemos biudzeto disbalanso koregavimą) pagal sį pereinamojo rezimo pasiūlymą 2008-2013 m. būtų 7,205 milijono, lyginant su 6,771 milijonų eurų pagal siūlomą bendros sistemos biudzeto disbalanso koregavimą. Tai reiskia mazdaug 430 milijonų eurų padidėjimą per metus. Toliau esančioje lentelėje pateikiami grynieji likučiai, jei taikomas sis apibendrintas suskirstymas etapais. Lentelėje pateikiami duomenys leidzia palyginti su situacija iki korekcijos, situacija pagal galiojantį sprendimą dėl nuosavų isteklių ir situacija, kai taikomas bendros sistemos biudzeto disbalanso koregavimas be pereinamojo laikotarpio. Planuojami įmokų pervirsio mokėtojų grynieji biudzeto likučiai (2008-2013 m. vidurkis) >TABELPOSITION> 7. isvada Atsizvelgdama į sią nuosavų isteklių sistemos apzvalgą, Komisija mano, jog dabartinis isskirtiniu pagrindu taikomas korekcijos mechanizmas nebėra pateisinamas ir siūlo įdiegti bendrą mechanizmą pertekliniam neigiamam biudzeto disbalansui koreguoti. 1 PRIEDAS Pagrindiniai siūlomo bendro korekcijos mechanizmo bruozai Pagal siūlomą mechanizmą korekcijų apskaičiavimą sudaro sie etapai: 1. Apskaičiuokite bendrą kiekvienai valstybei narei paskirstytų islaidų sumą. Kaip ir dabartiniame korekcijos mechanizme, paskirstytas islaidas sudaro visos ES vidaus islaidų kategorijos [12]. [12] Į jas įeina praktiskai visa dabartinių islaidų pagal 1 balanso eilutę (zemės ūkis) ir 2 balanso eilutę (struktūrinių darbų) bei daugumos islaidų pagal 3 balanso eilutę (vidaus politikos) ir 5 balanso eilutę (administracija) suma, isskyrus tik kai kuriuos smulkius islaidų punktus, kurie negali būti pagrįstai priskiriami jokiai valstybei narei. 4 (uzsienio politikų), 6 (rezervų) ir 7 (pasiruosimo narystei islaidų) balanso eilutės yra isskirtinai susijusios su ,uzsienio" islaidomis, todėl į jas neatsizvelgiama. 2. Apskaičiuokite kiekvienos valstybės narės procentinę dalį bendrose paskirstytose islaidose. 3. Nustatykite kiekvienos valstybės narės nuosavų isteklių mokėjimų procentinę dalį. Kadangi į atsizvelgiamas pajamų kategorijas tradiciniai nuosavi istekliai neįtraukiami, apskaičiuojant valstybės narės dalį ES biudzeto įplaukose, naudojama nuosavų isteklių bendra PVM ir bendrųjų nacionalinių pajamų dalis [13]. [13] Pasiūlymas dėl bendro korekcijos mechanizmo turi būti kiek įmanoma paprastesnis ir skaidresnis. Todėl visi dabartiniai Jungtinės Karalystės permokos grązinimo apskaičiavimo trikdziai, susiję su Jungtinės Karalystės 1984 m. pajamų padėties issaugojimu (dalis neribojamame PVM, palankios korekcijos ir TNI nenumatyto pelno skaičiavimas), turėtų būti panaikinti. 4. Is kiekvienos valstybės narės pagal 3 punktą gautos sumos atimkite pagal 2 punktą gautą dalį, kad gautumėte atitinkamą teigiamą arba neigiamą likutį rodantį procentą. 5. Padauginkite pagal 4 punktą gautą kiekvienos valstybės narės procentą is visų bendros paskirstytų islaidų sumos - gausite grynąją įmoką į biudzetą (arba ismoką) eurais. 6. Padauginkite kiekvienos valstybės narės pagrįstos grynosios įmokos maksimalią sumą is bendrųjų nacionalinių pajamų eurais ir atimkite is rezultato, gauto pagal 5 punktą. 7. Jei pagal 6 punktą gautas rezultatas yra didesnis uz nulį, padauginkite jį is grązinamosios ismokos dydzio - gausite korekcijos sumą kiekvienai valstybei narei - ir sumazinkite grązinamosios ismokos dydį, jei visų korekcijų suma virsija is anksto nustatytą maksimalią grązinamosios ismokos sumą (zr. zemiau). Islaidas korekcijos mechanizmui, t.y. visų korekcijų sumą riboja maksimali patvirtinta grązinamosios ismokos suma (MARV). MARV turi būti nustatyta ex-ante finansinės perspektyvos laikotarpiui, kaip metinė ad-hoc suma [14]. [14] Akivaizdu, kad MARV lygis nustatomas laisvai, tai nėra a-priori, abipusiai suvarzantis dalykas. Tačiau politinė realybė reikalauja, kad toms salims, kurios dabar moka visą dalį (t.y. visos salys, isskyrus Jungtinę Karalystę, Vokietiją, Nyderlandus, Švediją ir Austriją), korekcijų finansavimo islaidos neturėtų virsyti apskaičiuotos būsimos Jungtinės Karalystės korekcijos finansavimo sumos. RNC virsijančioms grynosioms pozicijoms gali būti taikoma dalinė grązinamoji ismoka: korekcinis procentas arba grązinamosios ismokos dydis (RR), taikomi maksimalią sumą (RNC) virsijančiam valstybės narės biudzeto likučiui. Šis grązinamosios ismokos dydis yra kintamas dydis, kuriam taikoma didesnė - 66% riba (dabar taikoma Jungtinės Karalystės korekcijai). Konkretus grązinamosios ismokos dydis bus nustatomas atsizvelgiant į patvirtintą grązinamosios ismokos sumą. Todėl, jei 66% maksimalios grązinamosios ismokos dydzio taikymas pazeidzia MARV, pirmasis yra automatiskai sumazinamas. Dalinė grązinamoji ismoka yra suteikiama ex-post, - dabar tai taikoma Jungtinei Karalystei. Taigi, bendro korekcijos mechanizmo apskaičiavimui yra taikoma si formulė: >REFERENCE TO A GRAPHIC> = >REFERENCE TO A GRAPHIC> jei >REFERENCE TO A GRAPHIC> > 0 kur RR = 0.66 jei >REFERENCE TO A GRAPHIC> >REFERENCE TO A GRAPHIC> MARV ir RR = >REFERENCE TO A GRAPHIC> * 0.66 jei >REFERENCE TO A GRAPHIC> > MARV Kai: TP = visų valstybių narių per t metus atlikti visų nuosavų isteklių, pagrįstų PVM ir BNP, mokėjimai TPx = valstybės narės x per t metus atlikti nuosavų isteklių, pagrįstų PVM ir BNP, mokėjimai E = visa paskirstytų islaidų suma per t metus Ex = valstybei narei x per t metus skirtos islaidos >REFERENCE TO A GRAPHIC> = koregavimas (pagal grązinamosios ismokos dydį RR), kuris turi būti suteiktas valstybei narei x per t metus RNC = pagrįsta grynoji įmoka (= ribinė vertė), isreiksta BNP procentais Yx = valstybės narės x t metų BNP RR = grązinamosios ismokos dydis MARV = maksimali patvirtinta grązinamosios ismokos suma >REFERENCE TO A GRAPHIC> = visa koregavimų suma, jei RR yra lygus 0.66 2004/0170 (CNS) Pasiūlymas dėl TARYBOS SPRENDIMO dėl Europos Bendrijų nuosavų išteklių sistemos EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsizvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 269 straipsnį, atsizvelgdama į Europos atominės energijos bendrijos sutartį, ypač į jos 173 straipsnį, atsizvelgdama į Komisijos pasiūlymą [15], [15] OL C [...], [...], p. [...]. atsizvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [16], [16] Nuomonė, pateikta (OL C [...], [...], p. [...]). atsizvelgdama į Audito Rūmų nuomonę [17], [17] OL C [...], [...], p. [...]. atsizvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [18], [18] OL C [...], [...], p. [...]. kadangi: (1) 1999 m. kovo 24 ir 25 d. Berlyne įvykusiame Europos Vadovų Tarybos posėdyje padaryta isvada, inter alia, kad Bendrijų nuosavų isteklių sistema turi būti teisinga, skaidri, ekonominiu poziūriu efektyvi, paprasta ir pagrįsta kiekvienos valstybės gebėjimu įnesti savo dalį geriausiai atspindinčiais kriterijais; (2) Bendrijų nuosavų isteklių sistema turi uztikrinti pakankamus isteklius nuosekliam Bendrijų politikos vystymui, laikantis privalomos grieztos biudzetinės disciplinos; (3) pagal 2000 m. rugsėjo 29 d. Tarybos sprendimą 2000/597/EB Euratomas dėl Europos Bendrijų nuosavų isteklių sistemos [19], bendrosios nacionalinės pajamos (BNP) metams yra nustatytos rinkos kainomis, kaip numatyta Komisijos, taikant Europos integruotų ekonominių atsiskaitymų sistemą (toliau - ,ESA 95"), pagal Reglamentą (EB) Nr. 2223/96; [19] OL L 253, 2000 10 7, p. 42. (4) jei dėl ESA 95 pakeitimų zymiai pasikeičia BNP, kurios buvo nustatytos Komisijos pagal Reglamentą (EB) Nr. 2223/96, reikia, kad Taryba nuspręstų, ar tuos pakeitimus galima taikyti nuosavų isteklių tikslams; (5) pagal Tarybos sprendimo 2000/597/EB Euratomas 3 straipsnio 1 dalį ir 3 straipsnio 2 dalį, 2001 m. gruodį, remdamasi tame sprendime pateikta formule, Komisija apskaičiavo naujus nuosavų isteklių didziausios ribos procentus ir asignavimų ismokoms didziausią ribą, isreikstą dviem skaičiais po kablelio; (6) pagal Komisijos komunikatą [20] Tarybai ir Europos Parlamentui dėl nuosavų isteklių ir asignavimų įsipareigojimams pritaikymo po 2001 m. gruodzio 12 d. Sprendimo 2000/597/EB Euratomas įsigaliojimo, nustatyta didziausia nuosavų isteklių riba yra lygi 1,24% Bendrijų BNP rinkos kainomis, o asignavimams įsipareigojimams buvo nustatyta bendra didziausia 1,31% Bendrijų BNP riba; [20] COM(2001) 801 galutinis. (7) reikėtų, kad panasus metodas būtų naudojamas ateityje, kai pasikeis ESA 95, galinti įtakoti BNP, jei Taryba nuspręstų, kad sie pakeitimai taikytini nuosavų isteklių tikslams; (8) po to, kai į ES teisės aktus buvo perkelti daugiasalių derybų dėl prekybos Urugvajaus raunde sudaryti susitarimai, esminių skirtumų tarp zemės ūkio mokesčių ir muitų mokesčių nebeliko. Todėl ES biudzeto srityje reikia panaikinti sių sąvokų atskyrimą; (9) reikia, kad valstybių narių mokestinės bazės pridedamoji vertė ir toliau būtų ribojama iki 50% jų BNP; (10) siekiant skaidrumo ir paprastumo, pasiūlyta nustatyti bendrą nustatyto procento PVM tarifą. Siekiant, kad sis techninis pakeitimas nedarytų įtakos valstybių narių PVM isteklių mokėjimams, nustatytas procentas turi atspindėti esamą bendrą PVM mokėjimo procentą. Todėl turi būti nustatytas bendras 0,30 % PVM tarifas; (11) 1984 m. birzelio 25 ir 26 d. Europos Vadovų Taryba nusprendė, kad ,kiekviena valstybė narė, kuriai, lyginant su jos santykinės gerovės lygiu, atitenka per didelis biudzeto krūvis, tinkamu metu gali pasinaudoti korekcija". Kadangi keleto valstybių narių santykinis gerovės lygis ir atitenkantis biudzeto krūvis panasūs, reikia pakeisti pagal Tarybos sprendimo 2000/597/EB Euratomas 4 straipsnį Jungtinei Karalystei suteiktą biudzeto disbalanso korekciją į vieningą biudzeto disbalanso koregavimo sistemą; (12) įvedant vieningą biudzeto disbalanso koregavimo sistemą Jungtinėje Karalystėje ir, siekiant susvelninti sios valstybės narės patiriamo pasikeitimo finansinį poveikį, reikia pasitelkti pereinamąsias priemones. Siekiant, kad per daug neisaugtų bendros korekcijų islaidos, vieninga sistema turi būti įvedama palaipsniui, įtraukiant kitas, keliamus reikalavimus atitinkančias salis; (13) Komisija ir toliau nagrinės galimybes keisti nuosavų isteklių struktūrą, įvedant mokesčiu pagrįstą tikrą nuosavą isteklį, kuriuo būtų galima naudotis nuo 2014 m. sausio 1 d., ir atitinkamą pasiūlymą perduos Tarybai; (14) turi būti patvirtintos tokios nuostatos, kurios padėtų pereiti nuo Sprendimu 2000/597/EB Euratomas nustatytos sistemos prie sistemos, isplaukiančios is sio Sprendimo, NUSTATĖ ŠIAS NUOSTATAS, KURIAS REKOMENDUOJA VALSTYBĖMS NARĖMS PRIIMTI: 1 straipsnis Bendrijoms skiriami nuosavi istekliai pagal kituose straipsniuose nustatytas taisykles, siekiant uztikrinti, remiantis Europos Bendrijos steigimo sutarties (toliau vadinamos ,EB sutartimi") 269 straipsniu ir Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutarties (toliau vadinamos ,Euratomo sutartimi") 173 straipsniu, Europos Sąjungos biudzeto finansavimą. Europos Sąjungos biudzetas, nedarant zalingos įtakos kitoms pajamoms, bus finansuojamas tik is Bendrijos nuosavų isteklių. 2 straipsnis 1. Europos Sąjungos biudzetui skiriamus nuosavus isteklius sudaro sios pajamos: a) mokesčiai, priemokos, papildomi mokesčiai ar kompensacijos, papildomi mokesčiai ar koeficientai, bendrojo muitų tarifo muito normos ir kiti muitai, kuriuos nustatė ar turi nustatyti Bendrijų institucijos, atsizvelgdamos į prekybą su salimis, kurios nėra ES narės, pagal buvusią Europos anglių ir plieno bendrijos steigimo sutartį uz produktus gaunami muitai, o taip pat įnasai ir kitos, bendrame cukraus rinkų organizavime numatytos rinkliavos; b) visoms valstybėms narėms galiojantis vienodo tarifo taikymas harmonizuotiems PVM įvertinimo pagrindams, nustatytiems pagal Bendrijos taisykles. Šiam tikslui reikalingas įvertinimo pagrindas neturi virsyti 50% kiekvienos valstybės narės BNP, kaip apibrėzta 7 dalyje; c) tarifo taikymas visų valstybių narių BNP sumai turi būti nustatomas pagal biudzetinę procedūrą, atsizvelgiant į visų kitų pajamų bendrą sumą. 2. Pajamos is bet kokių naujų mokesčių, įvestų dėl bendros politikos, remiantis EB sutartimi arba Euratomo sutartimi, su sąlyga, kad buvo laikomasi EB sutarties 269 straipsnio ir Euratomo sutarties 173 straipsnio, taip pat sudaro Europos Sąjungos biudzetui skiriamus nuosavus isteklius. 3. Valstybės narės pasilieka 25% 1 dalies a punkte nurodytų sumų surinkimo islaidoms padengti. 4. 1 dalies b punkte nurodytas vienodas tarifas yra 0,30%. 5. 1 dalies c punkte nustatytas tarifas taikomas kiekvienos valstybės narės BNP. 6. Jei finansinių metų pradzioje biudzetas nebuvo priimtas, tol, kol įsigalios naujos normos, taikoma vienoda PVM norma ir valstybėms narėms taikytina BNP norma. 7. Šio sprendimo taikymo tikslais BNP metams apskaičiuojama rinkos kainomis, kaip numatė Komisija dėl ESA 95, remiantis Reglamentu (EB) Nr. 2223/96. Jei dėl ESA 95 pasikeitimų zymiai keičiasi BNP, kaip numatyta Komisijos, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu ir, pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, vienbalsiai nusprendzia, ar siuos pasikeitimus reikia naudoti sio sprendimo reikmėms. 3 straipsnis 1. Visa nuosavų isteklių suma, skirta Bendrijoms asignavimams ismokoms padengti, neturi virsyti 1,24% visos valstybių narių BNP sumos. 2. Į bendrą Europos Sąjungos biudzetą įtraukti asignavimai įsipareigojimams turi sistemingai didėti, o visa suma neturi virsyti 1,31% visos valstybių narių BNP sumos. Turi būti palaikomas tinkamas santykis tarp asignavimų įsipareigojimams ir asignavimų ismokoms, siekiant uztikrinti jų suderinamumą ir sudaryti sąlygas, kad 1 dalyje paminėtų ribų būtų laikomasi vėlesniais metais. 3. Tais atvejais, kai dėl ESA 95 pasikeitimų keičiasi BNP lygis, taikytinas sio sprendimo reikmėms, ismokų ir įsipareigojimų ribas, kaip nustatyta 1 ir 2 dalyse, Komisija turi perskaičiuoti, remdamasi sia formule: 1,24%(1,31%)* // BNP t - 2 + BNP t - 1 + BNP t ESA einamoji // BNP t - 2 + BNP t - 1 + BNP t ESA modifikuotoji t - naujausi kalendoriniai metai, apie kuriuos yra Eurostat duomenų. 4 straipsnis 1. Koregavimas suteikiamas kiekvienai valstybei narei, kuri patiria neigiamą biudzeto disbalansą, virsijantį maksimalią ribą, lygią tam tikram jos BNP procentui. Visa koregavimų suma konkrečiais metais neturi virsyti didziausio įmanomo grązinamųjų ismokų dydzio, isreiksto eurais. Remdamasi EB sutarties 279 straipsnio 2 dalyje isdėstyta procedūra, Taryba nustato įgyvendinimo priemones, skirtas koregavimų ir jų finansavimo apskaičiavimui, ypač maksimalią ribą ir didziausią įmanomą grązinamųjų ismokų dydį. Koregavimai turi būti nustatomi: a) apskaičiuojant kiekvienos valstybės narės biudzeto disbalansą, kaip finansiniais metais atsiradusį skirtumą tarp: - valstybės narės dalies procentais nuo visos PVM pagrįstų nuosavų isteklių ir BNP pagrįstų nuosavų isteklių sumos, ir - valstybės narės dalies procentais visoje paskirstytų islaidų sumoje; b) gautą skirtumą padauginant is visos paskirstytų islaidų sumos; c) is b punkte gauto rezultato atimant tos valstybės narės BNP, padaugintą is maksimalios ribos; d) jei c punkte gautas rezultatas yra teigiamas, sį rezultatą reikia padauginti is grązinamosios ismokos dydzio, kuriam nustatytas maksimumas yra 0,66 ir, prireikus, proporcingai sumazinti, nes reikia atsizvelgti į didziausią įmanomą grązinamosios ismokos dydį. 2. Turi būti taikomos sios pereinamojo laikotarpio priemonės: a) Šalia sio sprendimo 4 straipsnio 1 dalyje nurodytų koregavimų, Jungtinė Karalystė gaus tokius mokėjimus: 2008 m.: 2,0 mlrd. EUR 2009 m.: 1,5 mlrd. EUR 2010 m.: 1,0 mlrd. EUR 2011 m.: 0,5 mlrd. EUR Šios sumos bus finansuojamos pagal Tarybos sprendimo 2000/597/EB Euratomas 5 straipsnyje isdėstytas taisykles. Į tas sumas ir jų finansavimą nebus atsizvelgiama skaičiuojant sio sprendimo 4 straipsnio 1 dalies d punkte paminėtus koregavimus. b) Šio sprendimo 4 straipsnio 1 dalies d punkte paminėtas didziausias įmanomas grązinamųjų ismokų dydis bus palaipsniui įvedamas visoms valstybėms narėms, isskyrus Jungtinę Karalystę, pagal tokį tvarkarastį: 2008 m.: 33% 2009 m.: 50% 2010 m.: 50% 2011 m.: 66% 5 straipsnis 1. Koregavimų islaidas turės padengti visos valstybės narės, laikantis sios tvarkos: islaidų paskirstymas apskaičiuojamas pagal kiekvienos valstybės narės indėlį į visą ES BNP. 2. Kiekvienai valstybei narei bus suteiktas koregavimas sumazinant mokėjimus, reikalaujamus taikant 2 straipsnio 1 dalies c punktą. Visų valstybių narių patirtos islaidos turi būti pridedamos prie jų mokėjimų, atsirandančių kiekvienai valstybei narei taikant 2 straipsnio 1 dalies c punktą. 3. Komisija turi atlikti skaičiavimus, reikalingus 4 straipsnio ir sio straipsnio taikymui. 4. Jei finansinių metų pradzioje biudzetas nebuvo priimtas, kiekvienai valstybei narei toliau taikomas toks koregavimas, o kiekviena jų patirs tokias islaidas, kaip buvo įrasyta paskutiniame galutinai priimtame biudzete. 6 straipsnis 2 straipsnyje nurodytos pajamos turi be islygų būti naudojamos visų, į biudzetą įtrauktų islaidų padengimui. 7 straipsnis Visos Bendrijų finansinių metų faktines islaidas virsijančios pajamos perkeliamos į kitus finansinius metus. 8 straipsnis 1. 2 straipsnio 1 dalies a punkte paminėtus Bendrijų nuosavus isteklius surenka valstybės narės pagal savo nacionalines nuostatas, įvestas įstatymais, reglamentais ar kitais teisės aktais, kurie, jei įmanoma, turi būti pritaikyti prie Bendrijos taisyklių reikalavimų. Komisija reguliariai perziūri valstybių narių jai perduotas nacionalines nuostatas ir perduoda valstybėms narėms pataisymus, kurie jai atrodo būtini, siekiant uztikrinti, kad jos atitiktų Bendrijos taisykles, ir pranesa apie tai biudzeto valdymo institucijai. Valstybės narės Komisijai leidzia naudotis 2 straipsnio 1 dalies a - c punktuose nurodytais istekliais. 2. Nepazeidziant EB sutarties 248 straipsnyje ir Euratomo sutarties 160C straipsnyje numatyto teisėto ir reguliaraus sąskaitų audito ir patikrinimų nuostatų, pagal kurias toks auditas ir patikrinimai paprastai būna skirti nacionalinių sistemų ir procedūrų patikimumui ir veiksmingumui, nustatant PVM ir BNP kilmės nuosavų isteklių pagrindą, ir nepazeidziant patikrinimo, atliekamo pagal EB sutarties 279 straipsnio 1 dalies b punktą ir pagal Euratomo sutarties 183 straipsnio c punktą, nuostatų, Taryba, atsizvelgdama į Komisijos pasiūlymą ir pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, vieningai priima nuostatas, reikalingas sio sprendimo taikymui ir 2 bei 5 straipsniuose nurodytų pajamų mokėjimo surinkimo patikrinimui ir leidimui Komisijai tomis pajamomis naudotis. 9 straipsnis Komisija pateikia Tarybai pasiūlymą pakeisti nuosavų isteklių struktūrą, įvedant tikrą, mokesčiais pagrįstą nuosavą isteklį, kuriuo galima naudotis nuo 2014 m. sausio 1 d. 10 straipsnis 1. Apie sį sprendimą valstybes nares informuoja Tarybos Generalinis sekretorius. Sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Valstybės narės nedelsiant informuoja Tarybos Generalinį sekretorių apie sio sprendimo priėmimo pagal kiekvienos tų valstybių konstitucijos reikalavimus procedūrų uzbaigimą. Šis sprendimas įsigalioja pirmą kito mėnesio dieną nuo antroje pastraipoje nurodytos paskutinės informacijos gavimo datos. Jis įsigalioja 2007 m. sausio 1 d. 2. a) Pagal b punktą, Sprendimas 2000/597/EB Euratomas netenka galios 2007 m. sausio 1 d. Visos nuorodos į 1970 m. balandzio 21 d. Tarybos sprendimą dėl valstybių narių finansinių įnasų pakeitimo Bendrijų nuosavais istekliais [21], į 1985 m. geguzės 7 d. Tarybos sprendimą 85/257/EEB Euratomas dėl Europos Bendrijų nuosavų isteklių sistemos [22], į Sprendimą 88/376/EEB Euratomas, į Sprendimą 94/728/EB Euratomas, arba į Sprendimą 2000/597/EB Euratomas turi būti interpretuojamos kaip nuorodos į sį sprendimą. [21] OL L 94, 1970 4 28, p. 19. [22] OL L 128, 1985 5 14, p. 15. Sprendimas, panaikintas sprendimu 88/376/EEB Euratomas. b) Sprendimų 88/376/EEB Euratomas, 94/728/EB Euratomas ir 2000/597/EB Euratomas 2, 4 ir 5 straipsniai toliau bus taikomi skaičiuojant ir tikslinant pajamas, gaunamas is bendro PVM isteklių tarifo taikymo visose valstybėse narėse galiojančiai PVM bazei, apskaičiuojamai vienodu būdu ir ribojamai tarp 50% ir 55% kiekvienos valstybės bendrojo nacionalinio produkto ir bendrųjų nacionalinių pajamų, priklausančių nuo konkrečių metų, o taip pat atliekant biudzeto disbalanso skaičiavimus ir koregavimus, skirtus Jungtinei Karalystei 1988-2006 metais. c) Is 2 straipsnio 1 dalies a punkte paminėtų sumų, kurias valstybės narės turėjo pateikti iki 2001 m. vasario 28 d., pagal galiojančias Bendrijos taisykles, valstybės narės pasilieka 10% surinkimo islaidoms padengti. Briuselis, Tarybos vardu Pirmininkas