LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys CE 286/5

2009 m. gruodžio 16 d., trečiadienis

Ribojančios priemonės, darančios poveikį asmenų teisėms įsigaliojus Lisabonos sutarčiai

P7_TA(2009)0111

2009 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl ribojančių priemonių, taikomų tam tikriems asmenims ir subjektams, susijusiems su Osama bin Ladenu, „Al-Qaida“ tinklu ir Talibanu, Zimbabvės atžvilgiu ir atsižvelgiant į padėtį Somalyje

2010/C 286 E/02

Europos Parlamentas,

atsižvelgdamas į Visuotinę žmogaus teisių deklaraciją, visas Jungtinių Tautų žmogaus teisių konvencijas ir jų fakultatyvinius protokolus, Tarptautinį pilietinių ir politinių teisių paktą ir du jo fakultatyvinius protokolus, JT Chartiją, ypač į jos 1 ir 25 straipsnius ir į VII skyriaus 39 bei 41 straipsnius,

atsižvelgdamas į Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvenciją (Europos žmogaus teisių konvencija) ir jos protokolus, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją (Chartija), ir ypač Chartijos VI antraštinę dalį „Teisingumas“, kuri įsigaliojo 2009 m. gruodžio 1 d.,

atsižvelgdamas į atitinkamas Lisabonos sutarties, kuri keičia Europos Sąjungos sutartį (ES sutartis) ir Europos bendrijos steigimo sutartį (EB sutartis), nuostatas ir ypač į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 75, 215 ir 275 straipsnius ir ES sutarties II antraštinės dalies nuostatas dėl demokratinių principų,

atsižvelgdamas į ES sutarties ankstesnes atitinkamas nuostatas (3, 6, 11, 13, 19, 21, 29 ir 39 straipsniai) ir į EB sutarties ankstesnes atitinkamas nuostatas (60, 133, 296, 297, 301 ir 308 straipsniai),

atsižvelgdamas į atitinkamus Tarybos dokumentus šiuo klausimu (1),

atsižvelgdamas į 2001 m. gruodžio 27 d. Tarybos bendrąsias pozicijas 2001/930/BUSP dėl kovos su terorizmu (2) ir 2001/931/BUSP dėl konkrečių taikymo kovojant su terorizmu (3), ir 2001 m. gruodžio 27 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2580/2001 dėl specialiųjų ribojančių priemonių, taikomų tam tikriems asmenims ir subjektams siekiant kovoti su terorizmu (4),

atsižvelgdamas į Tarybos bendrąją poziciją 2002/402/BUSP dėl ribojančių priemonių prieš Osamą bin Ladeną, organizacijos „Al-Qaida“ ir Talibano narius ir kitus su jais susijusius asmenis, grupes, įmones ir subjektus (5) ir į Tarybos reglamentą (EB) Nr. 881/2002, nustatantį tam tikras specialias ribojančias priemones, taikomas tam tikriems asmenims ir subjektams, susijusiems su Osama bin Ladenu, „Al-Qaida“ tinklu ir Talibanu (6), priimtus 2002 m. gegužės 27 d., ir į atitinkamus Komisijos pasiūlymą ir Tarybos dokumentą (7),

atsižvelgdamas į 2009 m. vasario 16 d. Tarybos bendrąją poziciją 2009/138/BUSP dėl ribojančių priemonių Somaliui (8), atitinkamą Komisijos pasiūlymą (9) ir 2004 m. vasario 19 d. Bendrąją poziciją 2004/161/BUSP, atnaujinančią ribojančias priemones Zimbabvei (10), kurią iš dalies pakeitė 2008 m. liepos 31 d. Tarybos bendroji pozicija 2008/632/BUSP (11), ir atitinkamą Komisijos pasiūlymą (12),

atsižvelgdamas į atitinkamas savo rezoliucijas šiuo klausimu, ir ypač į savo 2008 m. rugsėjo 4 d. rezoliuciją dėl ES sankcijų, kaip ES veiksmų ir politikos žmogaus teisių srityje, vertinimo (13),

atsižvelgdamas į 2007 m. lapkričio 16 d. Europos Tarybos Parlamentinės Asamblėjos Teisės reikalų ir žmogaus teisių komiteto pranešimą „Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos ir Europos Sąjungos juodieji sąrašai“ ir 2008 m. sausio 22 d. šio pranešimo priedą,

atsižvelgdamas į atitinkamą Europos Bendrijų Teisingumo Teismo praktiką ir ypač į jo 2008 m. rugsėjo 3 d. sprendimą sujungtose bylose C-402/05 P ir C-415/05 P, Kadi ir Al Barakaat International Foundation prieš Tarybą ir Komisiją (14),

atsižvelgdamas į 2009 m. liepos 28 d. Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno nuomonę dėl pasiūlymo dėl Tarybos reglamento, iš dalies keičiančio Reglamentą (EB) Nr. 881/2002, nustatantį tam tikras specialias ribojančias priemones, taikomas tam tikriems asmenims ir subjektams, susijusiems su Osama bin Ladenu, „Al-Qaida“ tinklu ir Talibanu,

atsižvelgdamas į 2009 m. lapkričio 12 d. Europos Parlamento Vystymosi komiteto pirmininko laišką Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto pirmininkui,

atsižvelgdamas į 2009 m. lapkričio 16 d. Komisijai ir Tarybai pateiktus klausimus dėl ribojančių priemonių (O-0135/2009 – B7-0233/2009, O-0136/2009 – B7-0234/2009),

atsižvelgdamas į Teisės reikalų komiteto 2009 m. gruodžio 3 d. posėdyje išsakytas nuomones dėl pasiūlymų, susijusių su dokumentais Osamos bin Ladeno, „Al-Qaida“ tinklo ir Talibano, Somalio ir Zimbabvės klausimais, teisinio pagrindo pagal Lisabonos sutartį,

atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 115 straipsnio 5 dalį ir 110 straipsnio 2 dalį,

A. kadangi pagarba žmogaus teisėms yra viena iš vertybių, kuriomis grindžiama Sąjunga (ES sutarties 2 straipsnis), ir ja taip pat grindžiami Sąjungos išorės veiksmai, nes ES sutarties 21 straipsnio 1 dalyje sakoma, kad jos „veiksmai tarptautinėje arenoje grindžiami principais, paskatinusiais jos pačios sukūrimą, vystymąsi ir plėtrą, ir kurių įgyvendinimą ji skatina platesniame pasaulyje: demokratijos, teisinės valstybės, žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių visuotinumo ir nedalomumo, pagarbos žmogaus orumui, lygybės ir solidarumo principais bei Jungtinių Tautų Chartijos ir tarptautinės teisės principų laikymusi“,

B. kadangi Sąjunga yra įsipareigojusi kovoti su visokių apraiškų terorizmu, nepaisant to, ar terorizmo šaknys glūdi arba veiksmai vykdomi Europos Sąjungoje ar už jos ribų, ir imtis veiksmų taikant įvairias priemones nepažeidžiant aiškių teisinės valstybės principo ir pagarbos pagrindinėms teisėms ribų; kadangi reikia ypač dėti pastangas siekiant užtikrinti, kad būtent šioje srityje būtų visiškai gerbiamos žmogaus teisės ir kad visos priimtos kovos su terorizmu priemonės būtų proporcingos, tinkamos ir veiksmingos,

C. kadangi siekdama minėtųjų tikslų, įskaitant kovą su terorizmu, Sąjunga naudoja tokias priemones kaip ribojančios priemonės (sankcijos) (tačiau ne tik jas), taikomas trečiųjų šalių vyriausybėms, fiziniams ar juridiniams asmenims, grupėms ar nevalstybiniams subjektams; kadangi dar vis keliami klausimai, ar pakankamai JT ir ES pateikė įrodymų, jog šių terorizmo aktų finansavimo ribojimo priemonės yra sėkmingos; ir atsižvelgdamas į didžiulį šių priemonių poveikį ES ir JT įsipareigojimo ginti žmogaus teises patikimumui,

D. kadangi pagal bendrą ES praktiką šioje rezoliucijoje nedaromas skirtumas tarp terminų „sankcijos“ ir „ribojančios priemonės“ (15); kadangi Taryba atkreipė dėmesį į tai, jog sankcijos turėtų būti taikomos taip, kad turėtų didžiausią poveikį tiems, kurių elgesį jomis norima pakeisti; tiksliai taikant sankcijas turėtų būti iki minimumo sumažintas bet koks neigiamas humanitarinis poveikis ir nenumatytų padarinių pavojus asmenims, kuriems sankcija neskirta, ar galimas neigiamas poveikis kaimyninėms šalims,

E. kadangi SESV 215 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad „kai pagal Europos Sąjungos sutarties V antraštinės dalies 2 skyrių priimtas sprendimas taip numato, Taryba pagal 1 dalyje nurodytą procedūrą gali patvirtinti ribojančias priemones, nukreiptas prieš fizinius ar juridinius asmenis, grupes ar nevalstybinius subjektus“; ir kadangi SESV 75 straipsnio pirmoje pastraipoje numatyta, kad „kai to reikia, kad būtų pasiekti 67 straipsnyje nurodyti tikslai užkertant kelią terorizmui ir susijusioms veikoms bei kovojant su jomis, Europos Parlamentas ir Taryba, priimdami reglamentus pagal įprastą teisėkūros procedūrą, apibrėžia administracinių priemonių sistemą, susijusią su kapitalo judėjimu ir mokėjimais, pavyzdžiui, lėšų, finansinio turto ar ekonominio pelno, priklausančio fiziniams arba juridiniams asmenims, grupėms ar nevalstybiniams subjektams arba jų valdomo, įšaldymą“,

F. kadangi SESV 275 straipsnio antroje pastraipoje taip pat numatyta, kad „Teismo jurisdikcijai priklauso […] priimti sprendimus dėl pagal šios Sutarties 263 straipsnio ketvirtojoje pastraipoje numatytas sąlygas pateiktų ieškinių, peržiūrint Europos Sąjungos sutarties V antraštinės dalies 2 skyriaus pagrindu Tarybos priimtų sprendimų, patvirtinančių ribojančias priemones, nukreiptas prieš fizinius ar juridinius asmenis, teisėtumą“,

G. kadangi SESV 16 straipsnio 2 dalyje Europos Parlamentas ir Taryba raginami nustatyti aiškų ir stabilų duomenų apsaugai taikomą teisinį pagrindą, kuris apimtų„fizinių asmenų apsaugos Sąjungos institucijoms, įstaigoms ir organams bei valstybėms narėms tvarkant asmens duomenis, kai vykdoma veikla yra susijusi su Sąjungos teisės taikymo sritimi, taisykles ir laisvo tokių duomenų judėjimo taisykles“; kadangi tame pačiame straipsnyje nustatyta, kad „nepriklausomos įstaigos kontroliuoja, kaip laikomasi tų taisyklių“; kadangi tai reiškia minėtųjų taisyklių taikymą taip pat tvarkant asmens duomenis Sąjungos įstaigose bendros užsienio ir saugumo politikos srityje; kadangi ES sutarties 39 straipsnyje (2 skirsnyje „Nuostatos dėl bendros užsienio ir gynybos politikos“), kuris turi būti suprantamas kaip nukrypimas nuo SESV 16 straipsnio, nurodyta, kad „Taryba priima sprendimą, nustatantį fizinių asmenų apsaugos valstybėms narėms tvarkant asmens duomenis, kai vykdoma veikla yra susijusi su šio skyriaus taikymo sritimi, taisykles ir laisvo tokių duomenų judėjimo taisykles“; kadangi kaip ir SESV 16 straipsnio 2 dalyje jame nustatyta, kad „nepriklausomos įstaigos kontroliuoja, kaip laikomasi tų taisyklių“,

H. kadangi minėtoje byloje Kadi ir Al Barakaat International Foundation prieš Tarybą ir Komisiją Europos Bendrijų Teisingumo Teismas panaikino Reglamentą (EB) Nr. 881/2002, kiek jis buvo susijęs su Yassin Abdullah Kadi ir Al Barakaat International Foundation, ir teigė, kad Bendrijos įstaiga, nusprendusi įšaldyti asmens arba organizacijos lėšas arba ekonominius išteklius pagal Reglamentą (EB) Nr. 881/2002, privalo pranešti asmeniui arba organizacijai apie priežastis, kuriomis grindžiamas šis sprendimas, kad būtų paisoma teisės į gynybą, ypač teisės būti išklausytiems ir teisminės apsaugos principo, ir kad, nepranešus šiems asmenims ir organizacijoms apie prieš juos surinktus įrodymus, jie taip pat negalėjo tinkamomis sąlygomis ginti savo teisių Bendrijos teismuose šių įrodymų atžvilgiu,

I. kadangi Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo praktikoje pabrėžiama teisminės kontrolės svarba, kadangi tai vienintelis procesinis saugiklis, užtikrinantis poreikio kovoti prieš tarptautinį terorizmą ir pagrindinių teisių apsaugos pusiausvyrą (16); kadangi Pirmosios instancijos teismas savo ankstesniuose psrendimuose (sujungtose bylose T-110/03, T-150/03 ir T-405/03 Sison prieš Tarybą (17) patvirtino tris iš eilės priimtus Tarybos sprendimus nesuteikti Jose Maria Sison advokatams galimybės susipažinti su dokumentais, kuriais grindžiamas Tarybos sprendimas įtraukti jį į asmenų, kuriems pagal Reglamento (EB) Nr. 2580/2001 2 straipsnio 3 dalį taikomos specialios ribojančios priemonės, sąrašą,

J. kadangi tyrimai parodo, kad nacionalinėse sistemose turto įšaldymas – tai laikinoji priemonė, kurios imamasi tol, kol vyksta teisminis nagrinėjimas dėl asmens įtraukimo į nusikalstamąją veiklą, kadangi turi būti pažymėta, kad JT ir ES lygmenimis šios sankcijos turi būti suprantamos ne kaip laikinosios priemonės, vykstant teisminiam nagrinėjimui, bet kaip de facto alternatyvos teisminiams nagrinėjimams (18),

K. kadangi JT Saugumo Tarybos rezoliucija S/RES/1822 (2008) pasiekė tam tikrų patobulinimų, t. y.: reikalavimas paskelbti Sankcijų komiteto tinklalapyje priežastis, dėl kurių asmuo yra įtraukiamas į sąrašą, valstybių narių įpareigojimas imtis visų įmanomų priemonių pagal jų vidinius įstatymus ir praktiką siekiant laiku pranešti arba informuoti į sąrašą įtrauktą asmenį arba organizaciją, pridedant viešai skelbiamą teismo sprendimo dalies kopiją ir kitą susijusią informaciją; centralizuoto langelio steigimas, kur į „juodąjį sąrašą“ įtraukti asmenys galėtų apskųsti sprendimą (19); visų į Konsoliduotą sąrašą įtrauktų asmenų persvarstymas,

L. kadangi iki šiol nėra tarptautinio teisinio mechanizmo, kuris leistų patikrinti ir (ar) kontroliuoti informacijos, kurios pagrindų JT Sankcijų komitetas sudaro „juodąjį sąrašą“, tikslumą arba priimtų priemonių būtinybę ir proporcingumą; kadangi asmenims vis dar nesuteikiama teisė kreiptis į JT lygmeniu veikiantį teismą arba kvazi-teisminę įstaigą (20),

Nuoseklaus ir aiškaus požiūrio poreikis ir tinkamas Parlamento įtraukimas

1. mano, kad svarbu apmąstyti bendrą visų ES tikslinių sankcijų, taikomų fiziniams ir juridiniams asmenims, organizacijoms bei įstaigoms, sistemą, užtikrinant jų pagrindinių teisių paisymą;

2. laikosi nuomonės, kad antiteroristinių sankcijų srityje praktikoje sunku atskirti „išorines“ ir „vidines“ grėsmes, ypač kai tokios sankcijos galėtų pažeisti ES piliečių ir rezidentų teises pagal Chartiją (21); mano, kad pagal SESV 75 straipsnį reikėtų sukurti teisinį pagrindą priemonėms, taikomoms kapitalo ir mokėjimo judėjimams, pvz., lėšų, finansinių išteklių arba ekonominio pelno, priklausančio fiziniams arba juridiniams asmenims, grupėms arba nevalstybinėms organizacijoms, įšaldymui, įskaitant ribojančias priemones, taikomas tam tikriems asmenims ir subjektams, susijusiems su Osama bin Ladenu, „Al-Qaida“ tinklu ir Talibanu, kaip nurodė Teisės reikalų komitetas; toks požiūris užtikrintų atitinkamą demokratinės atskaitomybės lygį, kadangi Parlamentas būtų įtrauktas į bendro sprendimo procedūrą (įprasta teisėkūros procedūra); taip pat reikėtų atkreipti dėmesį į tinkamą nacionalinių parlamentų dalyvavimą;

3. mano, kad kalbant apie ateityje taikomas priemones, pvz., ribojančias priemones Zimbabvei ir, atsižvelgiant į padėtį Somalyje, tam tikriems fiziniams ir juridiniams asmenims, subjektams ir įstaigoms tam tikrų specialiųjų ribojamųjų priemonių nustatymą pagal SESV 215 straipsnio 2 dalį, reikėtų apsvarstyti neprivalomą konsultaciją su Europos Parlamentu (remiantis Europos Vadovų Tarybos 1983 m. birželio 19 d.„Štutgarto deklaracija dėl Europos Sąjungos“, kurioje numatyta tokia neprivaloma konsultacija su Parlamentu tarptautiniais klausimais, net kai tai nėra numatyta Sutartyse); šis požiūris atitiktų Lisabonos sutarties nuostatas ir ankstesnį Parlamento vaidmenį (konsultatyvinį) šioje srityje;

4. pakartoja savo prašymą kasmet atlikti išsamų nuostatų, nustatančių ribojančias priemones, įgyvendinimo ir jų veiksmingumo vertinimą ir laiku pranešti Parlamentui susijusią informaciją; mano, kad šiuo tikslu sankcijoms visada turi būti taikomi aiškūs vertinimo kriterijai;

5. ragina Komisiją įsteigti nepriklausomų ekspertų tinklą, kurių užduotis būtų siūlyti Tarybai tinkamiausias ribojančias priemones tam tikroje situacijoje, reguliariai pranešti apie pasikeitusią situaciją atsižvelgiant į nustatytus kriterijus ir tikslus, prireikus siūlyti, kaip veiksmingiau vykdyti sankcijas; mano, kad tokio tinklo sukūrimas padidintų skaidrumą ir apskritai pagerintų diskusijas apie sankcijas, taip pat tam tikrais atvejais sustiprintų sankcijų taikymą ir nuolatinę kontrolę;

6. pažymi, kad nevyriausybinių organizacijų veikla labai prisideda skatinant vystymąsi, demokratiją ir žmogaus teises ir kad galėtų būti naudinga su jomis konsultuotis ES kovos su terorizmu politikos klausimais siekiant gauti vertingos informacijos apie padėtį šioje srityje; taip pat pažymi, kad represinės kovos su terorizmu priemonės, neturėtų būti kliūtis joms siekiant tikslų vystymosi, demokratijos ir žmogaus teisių srityse;

7. pabrėžia, kad tolesni komentarai susiję, inter alia, su Komisijos pateiktais pasiūlymais pagal ankstesnę teisinę bazę, kurie paseno įsigaliojus naujai teisinei bazei pagal Lisabonos sutartį; pabrėžia, kad visos nuorodos į 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą Nr. 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką (22), turėtų būti laikomos pasenusiomis;

Dėl ribojančių priemonių, taikomų tam tikriems asmenims ir subjektams, susijusiems su Osama bin Ladenu, „ Al-Qaida “ tinklu ir Talibanu

8. pabrėžia, kad siekiant laikytis įsipareigojimo kovoti su terorizmu, tuo pat metu nepažeidžiant žmogaus teisių, tinkama priemonė šiam tikslui pasiekti būtų atitinkamų asmenų, grupių ir subjektų fondų ir ekonominių išteklių užšaldymas; pabrėžia, kad šalia tokių priemonių visada turėtų būti taikomos griežtos ir titinkamos apsaugos priemonės bei garantijos, atsižvelgiant į nepaprastai sunkias įtraukimo į juodąjį sąrašą pasekmes susijusiems asmenims ir organizacijoms; pabrėžia, kad atsižvelgiant į atitinkamas priemones, nukreiptas prieš tam tikrus asmenis ir subjektus, susijusius su Osama bin Ladenu, „Al-Qaida“ tinklu ir Talibanu, taikomas SESV 75 straipsnis;

9. pabrėžia, kad reikia nuodugniai apsvarstyti baudžiamosios teisės svarbų antiteroristinių sankcijų poveikį ir titinkamų priemonių taikymą nacionaliniu lygmeniu atsižvelgiant į šį juodąjį sąrašą;

10. pabrėžia, kad buvo smarkiai sukritikuotos įtraukimo į sąrašą ir išbraukimo iš jo procedūros, taikomos JT ir ES sankcijų režimams, kadangi pastarosios negali užtikrinti pakankamos pagrindinių teisių (procedūrinių ir materialinių teisių) apsaugos bei teisinio tikrumo; todėl, džiaugiasi, kad ES lygmeniu neseniai buvo imtasi iniciatyvų siekiant ištaisyti pirmiau minėtus trūkumus; tačiau apgailestauja, kad Taryba nerodė didelių pastangų, kuriomis siekiama užtikrinti, kad taikant peržiūrėtą Reglamentą (EB) Nr. 881/2002 nebūtų pažeidžiamos pagrindinės susijusių asmenų ir subjektų teisės;

11. kalbant apie pateiktą priežasčių išdėstymą kelia klausimą, ar Komisijos pasiūlymas ir Tarybos dokumentas atitinka sprendimo reikalavimus pirmiau minėtoje byloje Kadi ir Al Barakaat International Foundation prieš Tarybą ir Komisiją, kurioje kalbama apie būtinybę pranešti priežastis, dėl kurių tokiais atvejais asmens ar subjekto vardas yra įtrauktas į sąrašą, ypač atsižvelgiant į tai, kad susiję asmenys ar subjektai turėtų būti informuoti apie prieš juos pateiktus įrodymus;

12. pabrėžia, kad kai kuriais atvejais įrodymai pirmiausia yra susiję su žvalgybos tarnybų, kurios gali veikti pagal konkrečias nacionalines taisykles, teikiama informacija; pakartoja savo 2008 m. poziciją, kad dėl vykdomosios valdžios privilegijos neturi kilti kliūčių įgyvendinant teisę į teismą, ir ji tarptautinės teisės pažeidimų atvejais neturi sąlygoti nebaudžiamumo atsiradimo; todėl kviečia nacionalinius parlamentus vykdyti jų vyriausybių veiklos pilną priežiūrą bei ragina pilnai ir skubiai įgyvendinti Europos teisinę sistemą, kuri paremta SESV 15 straipsniu; dar kartą pabrėžia, jog reikia, kad Parlamentas prisidėtų prie valstybių narių žvalgybos tarnybų priežiūros komitetų konferencijos atliekamo darbo;

13. kviečia pilnai ir laiku įvertinti ES ir JT sankcijų prieš teroristus režimų veiksmingumą; be to, susirūpinęs atkreipia dėmesį į tai, kad prieš teroristus taikomos sankcijos daugelyje regionų neigiamai paveikė konfliktų sprendimus bei plėtros pastangas ir reikalauja, kad į šį faktą būtų atsižvelgta vertinant rėžimus;

14. mano, kad ir toliau skubiai turi būti tobulinama JT įtraukimo į sąrašą ir išbraukimo iš jo tvarka, ir kad valstybės narės turėtų dirbti, siekdamos pagerinti jų vidaus kryptingas sankcijų (įgyvendinimo) procedūras, kaip pataria Europos Tarybos Parlamentinės Asamblėjos Teisės reikalų ir žmogaus teisių komitetas pirmiau minėtame pranešime ir priede;

Dėl tam tikrų ribojančių priemonių Zimbabvei ir dėl tam tikrų specialių ribojančių priemonių, atsižvelgiant į padėtį Somalyje, tam tikriems fiziniams ir juridiniams asmenims, subjektams ir įstaigoms

15. mano, kad Tarybos bendrosios pozicijos 2008/632/BUSP ir tolesnio pasiūlymo (reglamento projekto) tikslas – išplėsti šias ribojančias priemones, nukreiptas prieš asmenis ir subjektus, nepriklausančius vyriausybei ir atsakingus už žmogaus teisių pažeidimus Zimbabvėje – turėtų būti sveikintinas, taip pat turėtų būti sveikintinas teisės aktų suderinimas su naujausiais Teisingumo Teismo sprendimais, susijusiais su pagrindine asmenų ir subjektų, kuriems taikomos ribojančios priemonės, teise į tinkamą procesą;

16. laikosi nuomonės, kad reikia vykdyti atidžią kontrolę siekiant įvertinti, ar pritaikytų ribojančių priemonių pagrindas yra tvirtas, ir išsiaiškinti, kaip ribojančios priemonės gali būti suderintos su patikimomis paskatomis, kuriomis siekiama skatinti demokratiją ir žmogaus teises Zimbabvėje;

17. džiaugiasi ir palaiko nuostatas, kuriomis siekiama užtikrinti, kad ES nepažeidžia tarptautinių įsipareigojimų, kuriais norima nelaukiant įgyvendinti kryptingas JT patvirtintas sankcijas prieš asmenis ir subjektus, nustačius, kad jie dalyvavo grėsmę taikai, saugumui arba stabilumui Somalyje keliančiuose veiksmuose arba juos rėmė, pažeidė ginklų embargą arba trukdė teikti humanitarinę pagalbą;

18. vis dėlto, kaip nurodyta pirmiau, abejoja, ar pakanka Komisijos pasiūlytų dokumentų dėl į sąrašą įtrauktiems asmenims teikiamos informacijos apie priežastis, dėl kurių asmenys ar subjektai yra įtraukti į sąrašą, ir apie jų teises, atsižvelgiant į pirmiau minėtą bylą Kadi ir Al Barakaat International Foundation prieš Tarybą ir Komisiją;

19. pažymi, kad, kaip pabrėžia Teisės reikalų komitetas, pagal SESV 215 straipsnį turėtų būti taikomos minimos priemonės, tačiau turėtų būti įvykdytos atitinkamos sąlygos: pavyzdžiui, priemonių turi būti imamasi remiantis komiteto pirmininko pavaduotojo, vyriausiojo įgaliotinio, pasiūlymu, ir Komisija privalo įtraukti reikalingas nuostatas dėl teisinių apsaugos priemonių;

20. laikosi nuomonės, kad turi būti atsižvelgiama į SESV 291 straipsnį siekiant priimti įgyvendinimo priemones, kai SESV 215 straipsnis naudojamas kaip teisinis pagrindas būsimiems pasiūlymams;

Dėl duomenų apsaugos aspektų

21. džiaugiasi dėl Komisijos pasiūlymo dėl dokumento dėl organizacijos „Al-Quaida“, tačiau atkreipia dėmesį į Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno (EDAPP) pastabas, susijusias su asmens duomenų apsauga, ypač atkreipiant dėmesį į duomenų apsaugos principų išimčių paaiškinimą, kurių gali prireikti, bei į teisę susipažinti su įslaptinta informacija; pabrėžia, kad EDAPP išlygos gali būti taikomos mutatis mutandis visiems trims Komisijos pasiūlymams; apgailestauja, kad Tarybos dokumente išbraukta 7 e straipsnio 5 dalyje esanti aiški nuoroda į susijusių asmenų teises laikantis 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (23), kuri yra paminėta tik 7 d straipsnio 1 dalyje;

22. pastebi, kad galimi duomenų perdavimai trečiosioms šalims ir tarptautinėms organizacijoms turėtų būti vykdomi laikantis Reglamento (EB) Nr. 45/2001 9 straipsnio nuostatų, kad būtų užtikrinta tinkama šių duomenų apsauga; į pasiūlymą gali būti įtrauktos atitinkamos nuostatos, ir taip pat gali prireikti sudaryti susitarimus su JT; pabrėžia, kad šiuo pasiūlymų nedaromas poveikis atsakomybei, kuri gali kilti, jei asmens duomenys tvarkomi ar skelbiami neteisėtai;

23. pabrėžia faktą, kad, kaip paragino Teisingumo Teismas, susiję asmenys ir subjektai turi būti kuo išsamiau informuojami, ir kad prieduose pateikta informacija, susijusi su į sąrašą įtrauktais fiziniais asmenimis, turėtų būti išaiškinta (24);

24. pabrėžia, kad nepriklausomoms duomenų apsaugos institucijoms gali tekti svarbus vaidmuo tikrinant asmens duomenų tvarkymo teroristų juoduosiuose sąrašuose teisėtumą, ir joms gali tekti kvazi-teisminė funkcija, kuria gali būti veiksmingai papildoma teismų atliekama peržiūra (25);

25. mano, kad yra nepaprastai svarbu, kad bendras teisinis pagrindas dėl duomenų apsaugos, kaip numatyta SESV 16 straipsnyje, būtų kaip įmanoma greičiau patvirtintas, ir kad taip pat būtų patvirtintos specifinės nuostatos, kaip reikalaujama ES sutarties 39 straipsnyje;

*

* *

26. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai, valstybių narių vyriausybėms bei parlamentams ir Jungtinių Tautų bei Europos Tarybos Generaliniams Sekretoriams.

(1) 2004 m. sausio 22 d. Išorės santykių patarėjų darbo grupės dokumentas „Ribojančių priemonių (sankcijų) pagal ES bendrąją užsienio ir saugumo politiką stebėsena ir įvertinimas. Sankcijų klausimams spręsti skirtos sudėties Išorės santykių patarėjų darbo grupės (RELEX/Sankcijos) įsteigimas“ (05603/2004); 2004 m. birželio 7 d. Sekretoriato dokumentas „Pagrindiniai ribojančių priemonių (sankcijų) taikymo principai“ (10198/1/2004); 2005 m. gruodžio 2 d. Sekretoriato dokumentas „Ribojančių priemonių (sankcijų) pagal ES bendrą užsienio ir saugumo politiką įgyvendinimo ir įvertinimo gairės“ (15114/2005); 2007 m. liepos 9 d. Sekretoriato dokumentas „Ribojančios priemonės. Ribojančių priemonių veiksmingo įgyvendinimo ES geriausia praktika“ (11679/2007) ir 2008 m. balandžio 24 d. Išorės santykių patarėjų darbo grupės dokumentas „Ribojančios priemonės (sankcijos). Atnaujinta ES geriausia ribojančių priemonių veiksmingo įgyvendinimo praktika“ (08666/1/2008).

(2) OL L 344, 2001 12 28, p. 90.

(3) OL L 344, 2001 12 28, p. 93.

(4) OL L 344, 2001 12 28, p. 70.

(5) OL L 139, 2002 5 29, p. 4.

(6) OL L 139, 2002 5 29, p. 9.

(7) COM(2009)0187 ir Tarybos dokumentas 12883/2009.

(8) OL L 46, 2009 2 17, p. 73.

(9) COM (2009)0393.

(10) OL L 50, 2004 2 20, p. 66.

(11) OL L 205, 2008 8 1, p. 53.

(12) COM (2009)0395.

(13) OL C 295 E, 2009 12 4, p. 49.

(14) 2008 m., Rink., p. I-6351.

(15) Ribojančios priemonės yra labai įvairios, kaip antai ginklų embargas, prekybos sankcijos, finansinės ir (arba) ekonominės sankcijos, sąskaitų įšaldymas, skrydžių uždraudimas, priėmimo apribojimas, diplomatinės sankcijos, sporto ir kultūros renginių boikotavimas bei bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis sustabdymas.

(16) Byla T-228/02, Irano liaudies modžahedų organizacija prieš Tarybą 2006 m. Rink. II-4665, 155 dalis.

(17) 2005 m. Rink., II-1429.

(18) I. Cameron „Respecting Human Rights and Fundamental Freedoms and EU/UN Sanctions: State of Play“, Išorės politikos Generalinio Direktorato Sąjungos išorės politikos departamento 2008 m. spalio mėn. tyrimas, p. 21.

(19) Tiesiog skundų apdorojimo kontora.

(20) Ibid I. Cameron, p. 37.

(21) Ibid I. Cameron, p. 16-17.

(22) OL L 184, 1999 7 17, p. 23.

(23) OL L 8, 2001 1 12, p. 1.

(24) Į tekstą, pavyzdžiui, galėtų būti įtraukta nuostata, kad „Priede […] pateikiama tik informacija, būtina siekiant patikrinti į sąrašą įtrauktų asmenų tapatybę ir bet kuriuo atveju tik informacija, pateikta punktuose a) […]“.

(25) Žiūrėti H. Hijmans and A. Scirocco „ES duomenų apsaugos trūkumai trečiame ir antrame ramsčiuose. Ar galima tikėtis, kad Lisabonos sutartis išspręs šią problemą?“ (angl. Shortcomings in EU Data Protection in the Third and Second Pillars. Can the Lisbon Treaty be expected to help?), Common Market Law Review 2009, p. 1512.