EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2016 11 28 COM(2016) 856 final 2016/0365(COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl pagrindinių sandorio šalių gaivinimo ir pertvarkymo sistemos, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1095/2010, (ES) Nr. 648/2012 ir (ES) 2015/2365 (Tekstas svarbus EEE) {SWD(2016) 368 final}

{SWD(2016) 369 final}



AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS 1.1.Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai Pagrindinė sandorio šalis (PSŠ) tarpininkauja finansų rinkų dalyviams, kad tam tikro sutarčių rinkinio atveju kiekvieno pardavėjo atžvilgiu veiktų kaip pirkėjas, o kiekvieno pirkėjo atžvilgiu – kaip pardavėjas. PSŠ prekiauja įvairių turto klasių finansiniais sandoriais, pvz., akcijomis, išvestinėmis finansinėmis priemonėmis ir atpirkimo sandoriais. Jų paslaugos paprastai teikiamos jų tarpuskaitos nariams (paprastai bankams), kurie tiesiogiai sutartimi susiję su PSŠ, ir tarpuskaitos narių klientams (pvz., pensijų fondams). Dėl sandorių koncentracijos ir susijusių pozicijų pagrindinėse sandorio šalyse tas pozicijas galima užskaityti ir taip labai sumažinti PSŠ ir jos tarpuskaitos narių bei jų klientų bendrą pozicijų sumą. Už tarpuskaitos narių ir jų klientų pozicijų perėmimą ir užskaitymą PSŠ iš jų ima įkaitą (garantinės įmokos ir įnašų į įsipareigojimų neįvykdymo fondus pavidalu), kad padengtų savo įsipareigojimus, jei vienas iš jos dalyvių neįvykdytų savo pareigų PSŠ atžvilgiu. Taip veikdamos jos valdo finansų rinkoms būdingą riziką (pvz., sandorio šalies riziką, likvidumo riziką ir rinkos riziką) ir taip didina bendrą finansų rinkų stabilumą ir atsparumą. Šiame procese jos tampa svarbiais finansų sistemos taškais, susiejančiais daug finansų sistemos dalyvių ir sukoncentruojančiais stambias jų įvairios rizikos pozicijų sumas. Todėl, siekiant užtikrinti, kad tokios pozicijos būtų tinkamai padengtos, labai svarbu, kad PSŠ veiksmingai valdytų riziką ir būtų užtikrinta patikima jų priežiūra. Didžiajam dvidešimtukui (G 20) vykdant įsipareigojimą standartizuotų ne biržos išvestinių finansinių priemonių tarpuskaitą atlikti per pagrindines sandorio šalis, pastarųjų mastas ir svarba Europoje ir kitur turėtų išaugti. Šis įsipareigojimas ES įgyvendinamas Reglamentu dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų (Europos rinkos infrastruktūros reglamentas, ERIR). Tame reglamente taip pat nustatomi PSŠ skirti išsamūs prudenciniai reikalavimai ir reikalavimai dėl PSŠ operacijų ir priežiūros. Taigi, nors dėl PSŠ pagrindinio vaidmens ekonomikoje ir jų prisiimamos papildomos rizikos ES joms taikomi aukšti standartai, nėra suderintų ES taisyklių, kurias būtų galima taikyti mažai tikėtinais atvejais, jei šie standartai būtų pažeisti ir PSŠ patirtų labai didelių sunkumų – savo mastu pranokstančių numatytuosius ERIR, – arba tiesiog žlugtų. Iš principo žlungančioms bendrovėms turėtų būti keliama bankroto byla. Tačiau praėjusi krizė aiškiai parodė, kad svarbios finansų įstaigos, kuri glaudžiai tarpusavyje susijusi su kitomis finansų rinkų įstaigomis, žlugimas gali sukelti milžiniškų problemų likusiai finansų sistemos daliai ir neigiamai paveikti visos ekonomikos augimo perspektyvą. Taip yra todėl, kad dėl jų bankroto gali būti staiga apribotas ypatingos svarbos įstaigos funkcijų teikimas ekonomikai ir dėl to gali kilti panika rinkoje ir išplisti neigiamas poveikis, nes sandorio šalys ir investuotojai nebus tikri dėl savo turto ir įsipareigojimų ilgai trunkančiuose teismo procesuose. Kad to neatsitiktų, vyriausybės, patiriančios grėsmę finansiniam stabilumui, kuri kyla, pavyzdžiui, dėl pasitikėjimo rinka stokos, gindamos viešąjį interesą dažnai buvo priverstos gelbėti žlungančias finansų įstaigas valstybės lėšomis. Gaivinimas ir pertvarkymas apima priemones, kurių tikslas – apsaugoti finansinį stabilumą, užtikrinti ypatingos svarbos funkcijų tęstinumą ir apsaugoti mokesčių mokėtojus tuo atveju, jei finansinių sunkumų patirianti įstaiga patektų į sudėtingą padėtį ar žlugtų, o šiems tikslams pasiekti bankroto bylų nepakaktų. Šios priemonės sukurtos taip, kad būtų apsaugotos esminės ypatingos svarbos funkcijos ir mokesčių mokėtojai nepatirtų nuostolio, siekiant išsaugoti finansų sistemos gebėjimą finansuoti ekonomikos augimą ir išvengti socialinių ir ekonominių finansinio žlugimo sąnaudų. Gaivinimo ir pertvarkymo priemonės yra labai svarbios, kai finansų įstaiga yra sisteminės svarbos ir, pavyzdžiui, dėl jos patiriamų finansinių sunkumų ar netvarkingo žlugimo, turint omenyje jos dydį, svarbą rinkoje ir tarpusavio sąsajas, kiltų grėsmė įprastam finansų sistemos veikimui, kas savo ruožtu neigiamai paveiktų realiąją ekonomiką. Nors PSŠ jau yra tinkamai reguliuojamos, pagal ERIR turi pakankamai išteklių finansiniams sunkumams spręsti ir praeityje nebūta daug finansinių sunkumų ar žlugimo atvejų, vyriausybės, institucijos ir kiti rinkos dalyviai plačiai pripažįsta, kad PSŠ prisiimant vis daugiau naujų rūšių rizikos jų svarba auga, todėl reikia imtis veiksmų. Todėl, atsižvelgiant į pagrindinį ir didėjantį PSŠ vaidmenį finansų rinkose, visos ES PSŠ yra laikomos sisteminės svarbos. Gaivinimo priemonės yra tos, kurių imasi pati finansų įstaiga, siekdama atkurti savo ilgalaikį gyvybingumą. Užtikrinti tinkamas sąlygas sėkmingai įgyvendinti gaivinimo priemones yra pagrindinis PSŠ politikos tikslas, nes laikoma, kad jų žlugimas gali labai sutrikdyti visą finansų sistemą. Tačiau institucijos, kurios imasi veiksmų dėl viešojo intereso, taip pat turėtų turėti įgaliojimus pertvarkyti PSŠ, jeigu šios priemonės žlugtų arba galėtų pakenkti finansiniam stabilumui. Pertvarkymo priemonės yra nepaprastieji veiksmai, kurių institucijos galėtų imtis, kad greitai pertvarkytų PSŠ ir užtikrintų ekonomikai svarbių jų funkcijų tęstinumą, taip sumažindamos žalą finansų sistemai ir platesnio masto ekonomikai, o likusių PSŠ dalių atžvilgiu iškeltų bankroto bylą ir taip užtikrintų rinkos veiksmingumą. Vykdant šį procesą sąnaudos ir nuostoliai kiek įmanoma tenka ne mokesčių mokėtojams, o PSŠ savininkams ir kreditoriams tokiomis sąlygomis, kokios jiems būtų taikomos, jeigu PSŠ būtų iškelta bankroto byla, ir visapusiškai atsižvelgiant į Pagrindinių teisių chartiją, atitinkamą Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktiką ir Europos žmogaus teisių konvenciją. Pertvarkymo tikslas nėra užkirsti kelią neveiksmingų įstaigų žlugimui; juo greičiau siekiama išlaikyti įstaigos ypatingos svarbos funkcijas, kartu sudarant sąlygas tvarkingai likviduoti likusias dalis. Ar reikia imtis veiksmų dėl galimo kitų finansų įmonių, išskyrus bankus ir PSŠ, gaivinimo ir pertvarkymo, nebuvo analizuojama tokiu pačiu tempu. Tai daugiausia lėmė per finansų krizę įgyta patirtis, parodžiusi, kad tokių priemonių poreikis nėra tiek pat aktualus. Vis dėlto, turint omenyje ekonominės ir finansinės rizikos atitinkamuose sektoriuose pokyčius, tų priemonių gali prireikti ateityje. Be to, konkretus platesnio masto tarptautinis G 20 lygmeniu vykdomas darbas, susijęs su draudimo įmonėmis, yra pasiekęs tik pradinį rekomendacijų etapą, ir praktiškai nedaug jurisdikcijų šioje srityje yra pradėjusios reguliavimo reformą. Kol kas trys ES valstybės narės yra pradėjusios arba ruošiasi pradėti taikyti draudimo įmonių gaivinimo ir pertvarkymo teisės aktus. Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija (EDPPI) pradėjo nuodugnią, lyginamąją ir visapusišką nacionalinės gaivinimo ir pertvarkymo praktikos bei pokyčių šioje srityje peržiūrą ir ataskaitą šia tema turėtų pateikti pirmoje 2017 m. pusėje. Remdamasi ta ataskaita Komisija, išsamiai konsultuodamasi su Europos Parlamentu, Taryba ir visomis susijusiomis suinteresuotosiomis šalimis, apsvarstys tinkamus tolesnius veiksmus. 1.2.Derėjimas su galiojančiomis šios politikos srities nuostatomis Jau priimta visapusiška ES bankų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema. Siūloma PSŠ skirta sistema nei šio režimo, nei ERIR reikalavimų nedubliuoja, o juos papildo. Joje išdėstomos nuostatos, panašios į bankams ir investicinėms įmonėms taikomos sistemos nuostatas, kuriomis siekiama sudaryti sąlygas tvarkingam gaivinimui ir pertvarkymui, tačiau jos pritaikytos konkrečioms PSŠ verslo modelių savybėms ir jų patiriamai rizikai, taip pat nustatoma, kaip būtų padalijami nuostoliai tokiais atvejais, kai išnaudojami pagal ERIR reikalaujami PSŠ turimi iš anksto finansuoti ištekliai. Žvelgiant plačiau tarptautiniu mastu G 20 vadovai patvirtino Finansinio stabilumo tarybos (FST) parengtą metodą, pagal kurį visapusiškomis ir tinkamomis gaivinimo ir pertvarkymo priemonėmis mažinama rizika, kurią finansų sistemai galėtų sukelti bet kurios pasaulinės sisteminės svarbos finansų įstaigos (banko, finansų rinkos infrastruktūros, draudimo įmonės ir pan.) žlugimas. Be to, Mokėjimo ir rinkos infrastruktūrų komitetas (angl. CPMI) ir Tarptautinė vertybinių popierių komisijų organizacija (angl. IOSCO) parengė finansų rinkų infrastruktūrų, įskaitant PSŠ, gaivinimo planų rengimo gaires, o FST yra paskelbusi papildomas Pagrindinių veiksmingo finansų įstaigų pertvarkymo režimų elementų taikymo finansų rinkos infrastruktūroms, pvz., PSŠ, ir draudikams gaires. 2016 m. viduryje šios organizacijos toliau konsultavosi dėl pagrindinių šių gairių dalių, taip pat dėl tokių klausimų, kaip laikas, kada pertvarkymo institucijos turėtų pradėti PSŠ pertvarkymą, nes jos gyvybingumui ir finansiniam stabilumui iškilo grėsmė, ir kokius įgaliojimus ir priemones pertvarkymo institucija šiuo momentu turėtų taikyti, kad būtų geriausiai užtikrintas ypatingos svarbos funkcijų tęstinumas, kiek įmanoma sumažintas neigiamo poveikio plitimas ir kuo veiksmingiau paskirstytos sąnaudos ir nuostoliai. Galiausiai 2013 m. gruodžio mėn. Europos Parlamentas savo iniciatyva priėmė pranešimą, kuriame Komisija raginama pasiūlyti tinkamas ES priemones, užtikrinsiančias galimo pagrindinių finansų įstaigų, visų pirma PSŠ, žlugimo poveikio sušvelninimą. 1.3.Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis Apie pasiūlymą sukurti Europos PSŠ gaivinimo ir pertvarkymo sistemą užsiminta 2015 m. Komisijos darbo programoje, o 2015 m. balandžio mėn. paskelbtas iniciatyvos veiksmų planas. Siekiant atsižvelgti į pirmesniame skirsnyje minėtų susijusių tarptautinių gairių tolesnį tobulinimą, iniciatyva perkelta į 2016 m. darbo programą. Šią iniciatyvą Komisija vykdo stengdamasi užtikrinti, kad būtų panaikintos grėsmės sklandžiam finansų sistemos veikimui bei mokesčių mokėtojams ir kad finansų rinkos galėtų toliau skatinti tvarų, ilgalaikį augimą, taip toliau stiprinant vidaus rinką atsižvelgiant į vartotojų ir įmonių interesus. 2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI 2.1.Teisinis pagrindas

Teisinis šio pasiūlymo pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 114 straipsnis, kuriuo leidžiama priimti priemones valstybių narių nuostatoms, skirtoms vidaus rinkai sukurti ir jos veikimui užtikrinti, suderinti. Pasiūlymu nacionaliniai įstatymai dėl PSŠ gaivinimo ir pertvarkymo derinami tiek, kiek būtina siekiant užtikrinti, kad PSŠ būtų taikomos tokios pačios priemonės ir procedūros reaguojant į galimus jų sunkumus ar žlugimą. Nors šiuo metu turinčios leidimą PSŠ gali vykdyti veiklą ir teikti paslaugas visoje ES, galimų krizių, viršijančių ERIR reikalavimus, valdymo reglamentavimo aplinka yra suskaidyta. Kai kurios valstybės narės priėmė PSŠ skirtus reikalavimus parengti nenumatytų atvejų planus sunkumų atveju arba taiko PSŠ platesnio masto pertvarkymo režimus, skirtus finansų sektoriui, visų pirma bankams. Nė viena valstybė narė dar neparengė visapusiško nacionalinio PSŠ gaivinimo ir pertvarkymo režimo, kuris visiškai atitiktų G 20 patvirtintus FST principus, įskaitant nuostatas, susijusias su veiksmingo koordinavimo ir priežiūros poreikiu siekiant užkirsti kelią tarpvalstybiniam šalutiniam poveikiui. Mažai tikėtina, kad be ES lygmens sistemos valstybės narės parengtų visapusiškus, tarpusavyje derančius režimus. Skirtingi metodai, kuriais PSŠ ir institucijos mažintų ar spręstų PSŠ sunkumus ar žlugimą, nebūtų visiškai nuosekliai suplanuoti ir galėtų būti taikomi nenuosekliai. Tai galėtų sutrikdyti ypatingos svarbos funkcijų teikimą tarpuskaitos nariams ir jų klientams tarpvalstybiniu mastu bei lemti didesnį finansinį nestabilumą. Todėl būtina imtis ES veiksmų, kad valstybių narių institucijos turėtų tinkamų priemonių ir įgaliojimų, kurių vykdymas visoje Sąjungoje būtų užtikrintas tinkamai, nuosekliai ir vienodai. ES veiksmų yra pagrindo imtis ir tų PSŠ atveju, kurios turi mažiau tiesioginių tarpvalstybinių ryšių, bet dėl suderinimo sumažėtų galimos vienodų sąlygų užtikrinimo ir konkurencijos problemos, kylančios dėl PSŠ žlugimo atvejais ateityje ir faktiškai taikomų nacionalinių veiksmų. Pavyzdžiui, nacionaliniai režimai, pagal kuriuos vykdoma įvairių laipsnių galima valstybės intervencija naudojant viešąsias lėšas, lemtų nevienodas sąlygas, palankias toms PSŠ, kurios įsikūrusios valstybėse narėse, kuriose didesnė paramos tikimybė. Patirtis kovojant su bankų žlugimo padariniais įvairiose valstybėse narėse rodo, kaip problemos sisteminės svarbos finansų įstaigose gali suskaidyti bendrąją rinką į nacionalines ekonomines zonas. Rinkos vertinimas ir šališkumas, palankūs subjektams, priklausantiems jurisdikcijoms, kuriose jaučiamas santykinai didesnis valstybės rėmimas, gali lemti konkurencijos iškraipymus ir be pagrindo paveikti įmonių sąnaudas priklausomai nuo jų geografinės vietos ir stebimo valstybės narės intereso ar būtinybės iš anksto apsaugoti turtą, likvidumą ar kapitalą, siekiant kiek įmanoma sumažinti tarpvalstybines pozicijas. Nors šio tipo bendrosios rinkos susiskaidymo rizika PSŠ atveju gresia mažiau, dėl skirtingai įsivaizduojamo arba neaiškaus valstybių narių gebėjimo perimti žlugusios PSŠ kontrolę ir ją veiksmingai pertvarkyti galėtų nukentėti rinkos dalyvių pasitikėjimas bendrosios rinkos veikimu ir kartu šios rinkos vientisumas. Iš tikrųjų netikrumas dėl to, kaip būtų galima suvaldyti pagrindinių rinkos infrastruktūrų žlugimą nesant bendrų ES taisyklių, yra nurodomas kaip viena iš Europos kapitalo rinkų integracijos vilkinimo priežasčių. Suderinus PSŠ taikytinus reikalavimus, būtų lengviau sudaryti vienodas sąlygas ūkinės veiklos vykdytojams, o vidaus rinkos integracija paspartėtų. Užtikrinus, kad visos atitinkamų valstybių narių institucijos turėtų tas pačias minimalias tvarkingo PSŠ gaivinimo ir pertvarkymo užtikrinimo priemones, ir palengvinus institucijų bendradarbiavimą, siekiant sumažinti bet kokį tarpvalstybinį šalutinį poveikį, kai imamasi veiksmų PSŠ sunkumų ar žlugimo atvejais, suderinta sistema taip pat būtų padidintas visos vidaus rinkos finansinis stabilumas ir užkertamas kelias susiklostyti situacijoms, kai valstybės narės būtų priverstos veikti savarankiškai ir nekoordinuotai savo jurisdikcijoje įsikūrusių veiklos vykdytojų atžvilgiu. Todėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 114 straipsnis yra tinkamas teisinis pagrindas. 2.2.Subsidiarumo principas Pagal Europos Sąjungos sutarties (toliau – ES sutartis) 5 straipsnio 3 dalyje nustatytą subsidiarumo principą tose srityse, kurios nepriklauso Sąjungos išimtinei atsakomybei, ji turėtų veikti tik tada ir tik tokiu mastu, kai valstybės narės numatomo veiksmo tikslų negali deramai pasiekti centriniu, regioniniu ir vietos lygmeniu, ir dėl siūlomo veiksmo masto ir poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu. ES finansų rinkos yra atviros ir integruotos. PSŠ gali vykdyti veiklą tarpvalstybinėse rinkose, susijusią su tomis produktų linijomis, kurias aptarnauja. Šiame procese tarpvalstybiniu mastu jos susieja daug finansų sistemos dalyvių, sandorio šalių ir klientų visoje bendrojoje rinkoje. Dėl šios sudėtingos daugiasluoksnės tarpvalstybinės finansų sektoriaus integracijos reikalinga ES pertvarkymo ir gaivinimo sistema, kuri atitiktų verslo integracijos lygį. Dabartinės priemonės, kuriomis tvarkomos krizę patiriančios PSŠ, apima tik PSŠ vidaus susitarimus arba, jeigu parengtos, yra nacionalinio pobūdžio. Vadinasi, egzistuoja potencialiai skirtingi metodai, kuriais PSŠ ir institucijos mažina arba sprendžia finansinių sunkumų patiriančios arba ant žlugimo ribos esančios PSŠ problemas ir kurie galiausiai galėtų lemti ekonomikai ypatingai svarbių funkcijų sutrikdymą, vidaus rinkos susiskaidymą ir didesnį finansinį nestabilumą. Tikėtina, kad tarpvalstybiniu mastu veikiančios PSŠ – o tai būdinga daugeliui PSŠ – žlugimas skirtingu mastu paveiktų valstybių narių, kuriose ji vykdo veiklą, finansų rinkų stabilumą. Tik ES veiksmais galima užtikrinti, kad PSŠ ir jų tarpuskaitos nariams (kurie gali būti įsikūrę kitose valstybėse narėse nei PSŠ) būtų taikoma tinkama ir veiksminga intervencija, siekiant koordinuotai ir nuosekliai mažinti ar nuslopinti krizę. Todėl, siekiant užtikrinti, kad šių tikslų būtų pasiekta tiek Sąjungoje, tiek valstybėse narėse, Sąjungai reikėtų sukurti reikiamą teisinę sistemą. 2.3.Proporcingumo principas Pagal proporcingumo principą Sąjungos veiksmų turinys ir forma neturėtų viršyti to, kas būtina siekiant Sutarčių tikslų. Iš principo žlugusiai PSŠ turėtų būti keliama bankroto byla kaip ir bet kuriai kitai įmonei. Tačiau PSŠ yra pagrindinės finansų infrastruktūros, glaudžiai susijusios su daugybe finansų sistemos dalyvių, kurių naudai centralizuoja riziką. Taigi atėmus iš šių sistemos dalyvių galimybę gauti PSŠ teikiamas ypatingos svarbos paslaugas, galėtų kilti rimtų pasekmių finansiniam stabilumui ir visai ekonomikai. Siekiant sušvelninti šią riziką, pagrįstai galima reikalauti parengti tinkamus nenumatytų atvejų planus, skirtus tvarkingam PSŠ gaivinimui ir pertvarkymui užtikrinti, ir suteikti institucijoms pertvarkymo įgaliojimus, kad prireikus galėtų greitai restruktūrizuoti savo veiklą. Kadangi neįmanoma iš anksto tvirtai nustatyti PSŠ žlugimo svarbos sistemai, siūloma sistema turėtų būti iš principo taikoma visoms PSŠ, nepaisant jų dydžio ir sudėtingumo. Dauguma ES įsisteigusių PSŠ teikia paslaugas tarpuskaitos nariams ir klientams visoje ES ir kai kada už jos ribų, todėl jų patiriami sunkumai ar žlugimas galėtų turėti pasaulinio masto poveikį. Taigi gaivinimo ir pertvarkymo planai turėtų būti pritaikyti pagal kiekvienos PSŠ konkretų rizikos pobūdį. Kai institucija imasi išskirtinių veiksmų, kad išlaikytų finansinį stabilumą ir apsaugotų mokesčių mokėtojus, tie veiksmai taip pat visada turėtų būti visiškai pagrįsti ir proporcingi, neviršyti to, kas būtina tikslams pasiekti, ir atitikti Pagrindinių teisių chartiją pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo išaiškinimą dėl teisės į nuosavybę apribojimų, kurie naudojantis įgaliojimais gali būti nustatyti. Galiausiai tie veiksmai turėtų būti vykdomi taip, kad būtų užtikrinta, kad paveiktoms suinteresuotosioms šalims nebūtų taikomos prastesnės sąlygos nei tuo atveju, jei užuot pertvarkius PSŠ jai būtų buvę taikyti tolesni galimi veiksmai pagal PSŠ nuostolių paskirstymo veiklos taisykles arba būtų buvusi iškelta bankroto byla. 2.4.Pasirinkta priemonė SESV 114 straipsniu leidžiama priimti teisės aktus tiek reglamentų, tiek direktyvų forma. Šiuo atveju pasirenkama priimti reglamentą dėl toliau nurodytų priežasčių. Pirma, reglamentas geriausiai papildytų ERIR nustatytą metodą, pagal kurį PSŠ taikomi prudencinio reguliavimo reikalavimai, ir juo remtųsi. Siekiant užtikrinti, kad PSŠ būtų atsparios, nauji PSŠ taikytini reikalavimai nustatyti išsamius gaivinimo susitarimus yra grindžiami ERIR tikslais ir nuostatomis. Nustatyti šiuos reikalavimus kita teisine forma (t. y. direktyva) būtų nenuoseklu ir tam reikėtų, kad valstybės narės priimtų teisės aktus, susijusius su konkrečia srities, kurią kitu atveju tiesiogiai reglamentuoja galiojanti ES teisė, dalimi. Nuostatos, pagal kurias institucijoms reikia turėti specialius įgaliojimus ir priemones, skirtus prireikus atlikti veiksmingą ir tvarkingą pertvarkymą, kad būtų išlaikytas finansinis stabilumas, jeigu reikalavimais pagal ERIR ir gaivinimo susitarimais to padaryti nebepavyksta, yra susijusios nebe su PSŠ atsparumu tęsti veiklą, bet su jų ypatingos svarbos funkcijų gyvybingumo užtikrinimu tokiu būdu, kad šių funkcijų vykdymas (kai jas vykdo tas pats juridinis subjektas arba jos vykdomos kita forma) ir toliau atitiktų ERIR reikalavimus ir tikslus. Nuostatos, kuriomis reglamentuojama, kaip to pasiekti, atitinkamai turėtų būti tokios pačios teisinės formos, kaip ir ERIR. Antra, reglamentas būtų geriausia priemonė, norint pateikti institucijoms bendrą metodą ir bendrą taisyklių sąvadą bei išvengti nacionalinių taisyklių skirtumų ir galimo teisinio netikrumo, kuris gali būti su tuo susijęs, ypač tarpvalstybiniuose kontekstuose, kaip aprašyta pirmiau. Tai taip pat atitinkamais atvejais palengvintų tarptautinį bendradarbiavimą ir padėtų lengviau vykdyti veiklą su ES ir pačioje ES, nes sistema visoje ES būtų vienoda. Be to, turint omenyje tai, kad ES PSŠ žlugimo poveikis galėtų turėti pasekmių visų ES valstybių narių finansų sistemai, tokia vienoda sistema sumažintų žalingą neapibrėžtumą dėl sąlygų, kuriomis atitinkamos įvairių valstybių narių PSŠ institucijos imtųsi veiksmų tokio žlugimo atveju, ir padėtų išsklaidyti nerimą esant nepalankioms rinkos sąlygoms. Trečia, paprastai laikoma, kad PSŠ žlugimo tikimybė dėl jų verslo modelių yra daug mažesnė nei bankų. Priešingai nei įvairių dydžių ir rizikos pobūdžio bankai, kurie gali žlugti skirtingomis aplinkybėmis ir kurių žlugimo mastas gali būti įvairaus dydžio, dėl ko galiausiai reikia imtis įvairesnių pertvarkymo priemonių (ir taikyti leidžiančias nukrypti nuostatas), PSŠ paprastai žlunga dėl iš anksto žinomų priežasčių (tarpuskaitos narių įsipareigojimų neįvykdymo atvejų arba rimto veiklos sutrikimo) ir jį galima valdyti konkretesnėmis priemonėmis. Todėl dėl ribotesnio taikymo ir mažesnio poreikio atsižvelgti į tiek daug įvairių galimybių minėtų tikslų galima geriau pasiekti reglamentu, nors ir reikia sudaryti šiek tiek lankstesnes sąlygas, kad institucijos galėtų reaguoti į konkretaus atvejo aplinkybes. Galiausiai, palyginti su ES bankais, ES PSŠ yra susijusios su daug mažiau subjektų, o PSŠ įmonės struktūra ir paslaugų teikimo tarpvalstybiniu mastu būdas skiriasi nuo tų, kurie būdingi tarpvalstybinių bankų grupėms. Pastaruoju atveju patronuojamosios įmonės ir filialai dažnai įsteigiami įvairiose jurisdikcijose, siekiant aptarnauti klientus, įsigyti turtą, gauti lėšų ir t. t., dėl to jie jautriau reaguoja į vietos įstatymus įgyvendinant pertvarkymo sprendimus. PSŠ atveju paslaugos teikiamos koncentruočiau, centralizuotai iš vienos jurisdikcijos į kitas, netarpininkaujant patronuojamosioms įmonėms ar filialams. Siekiant užtikrinti vienodą sprendimų taikymą įvairiose jurisdikcijose, naudingiau būtų priimti reglamentą. 3.KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMŲ REZULTATAI 3.1.Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Nuo 2012 m. spalio 5 d. iki gruodžio 28 d. vyko viešos konsultacijos dėl galimos finansų įstaigų, kurios nėra bankai, gaivinimo ir pertvarkymo sistemos. Per jas kelti klausimai, ar reikia tokių įstaigų, kaip PSŠ, centriniai vertybinių popierių depozitoriumai ir draudimo įmonės, gaivinimo ir pertvarkymo susitarimų. Gauti 67 atsakymai.

Apskritai per konsultacijas nustatyta, kad pirmiausia reikėtų parengti visoje ES galiojančią PSŠ gaivinimo ir pertvarkymo sistemą. Vienas iš įtikinamų argumentų imtis veiksmų buvo poreikis įgyvendinti G 20 reikalavimą, kad standartizuotų ne biržos išvestinių finansinių priemonių tarpuskaita būtų vykdoma centralizuotai. Respondentai apskritai sutiko, kad, kaip bankams skirta BGPD direktyva, taip ir PSŠ skirta sistema turėtų būti užtikrintas jų ypatingos svarbos funkcijų tęstinumas, sumažinti mokesčių mokėtojams galintys tekti nuostoliai PSŠ žlugimo atveju ir padidintas teisinis tikrumas jų tarpuskaitos nariams bei klientams. Beveik visos suinteresuotosios šalys sutiko, kad, siekiant išsaugoti finansinį stabilumą, pirmenybę reikėtų teikti pagrindinių PSŠ operacijų tęstinumui. Dauguma manė, kad, nors ir labai svarbu užtikrinti, kad PSŠ skirti gaivinimo ir pertvarkymo susitarimai būtų patikimi ir stabilūs, jais neturėtų būti numatyta pernelyg didelė našta nariams ar dalyviams siekiant padengti galimai reikšmingus įsipareigojimus, kylančius dėl pagrindinio tarpuskaitos nario įsipareigojimų neįvykdymo arba juo labiau dėl PSŠ padarytų vidaus rizikos valdymo klaidų. Suinteresuotosios šalys bendrai pastebėjo, kad dėl to reikia pritaikyti BGPD numatytas priemones konkretiems PSŠ verslo modelių aspektams. 3.2.Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas Be suinteresuotųjų šalių konsultacijų, Komisija dalyvavo diskusijose ir keitėsi nuomonėmis, kuriomis buvo pagrįsta CPMI / IOSCO ataskaita, kurioje pateikiamos finansų rinkos infrastruktūrų gaivinimo gairės. Komisija taip pat dalyvavo FST vykdytoje veikloje, susijusioje su kitų finansų įstaigų, kurios nėra bankai, pertvarkymu, įskaitant naujausias diskusijas dėl šių gairių dalių tobulinimo, siekiant padėti institucijoms planuoti veiksmingas pertvarkymo strategijas. Savo ruožtu, rengdamos ataskaitas, kuriose pateikiamos (atitinkamai) gaivinimo ir pertvarkymo gairės, tiek CPMI / IOSCO, tiek FST paprašė suinteresuotųjų šalių pateikti pastabų dėl savo gairių dokumentų projektų ir paskelbė gautus atsakymus. Apskritai šiose tarptautinio lygio konsultacijose dėl finansų rinkos infrastruktūrų patvirtinta nuomonė, pareikšta Komisijos rengtose konsultacijose, ir pateikiama naudinga papildoma grįžtamoji informacija apie kai kurių pasiūlytų politikos galimybių ir pertvarkymo priemonių santykinius privalumus. Komisijos tarnybos taip pat surengė keturis susitikimus su valstybių narių ekspertais, siekdamos aptarti FST ir CPMI / IOSCO vykdomą tarptautinį darbą, labiausiai ginčytinus politikos variantus ir pasiūlymo taikymo sritį ir pobūdį. Valstybių narių ekspertai iš esmės sutiko su Komisijos pasiūlyta politikos kryptimi, paremta tarptautinėmis gairėmis ir grindžiama atitinkamai ERIR ir BGPD. 3.3.Poveikio vertinimas Komisija atliko svarbių politikos alternatyvų poveikio vertinimą. Politikos galimybės įvertintos pagal pagrindinius tikslus: išsaugoti finansinį stabilumą ir pasitikėjimą PSŠ, mažinti visai visuomenei, ypač mokesčių mokėtojams, tenkančius nuostolius ir stiprinti PSŠ teikiamų paslaugų bendrąją rinką, kartu toliau užtikrinant vienodas sąlygas. 2015 m. gegužės 6 d. poveikio vertinimą patvirtino Poveikio vertinimo valdyba (toliau – PVV). PVV pateikė keletą patobulinimo rekomendacijų. Atsižvelgiant į šias rekomendacijas, poveikio vertinimas tobulintas toliau. Visų pirma papildomai pagrįstas poreikis imtis ES masto veiksmų ir galimybių nustatymas bei įvertinimas. Įvertintos galimybės ir padarytos išvados taip pat sutikrintos su naujausiomis vykdomo tarptautinio darbo gairėmis, kuriomis Komisija nuosekliai rėmėsi. Pasiūlymas dėl teisės akto visiškai atitinka naujausias FST ir G 20 politines diskusijas ir kryptį. Kiek tai susiję su poreikiu imtis ES masto veiksmų, poveikio vertinime padaryta išvada, kad, atsižvelgiant į PSŠ veiklos tarpvalstybinį pobūdį, kai susiejama daug finansų sistemos dalyvių, sandorio šalių ir klientų visoje bendrojoje rinkoje, ES masto veiksmai yra reikalingi. Šiuo metu valstybių narių institucijų turimos priemonės yra nepakankamos siekiant spręsti PSŠ, patiriančių didelių sunkumų, kurie galėtų pakenkti jų gyvybingumui, problemas. Valstybėse narėse taikomi skirtingi metodai, skirti galimoms didelėms PSŠ problemoms mažinti arba spręsti, galiausiai galėtų lemti ekonomikai ypatingai svarbių funkcijų sutrikdymą ir didesnį finansinį nestabilumą. Siekiant užtikrinti, kad valstybių narių institucijos turėtų tinkamų priemonių ir įgaliojimų, kurių vykdymas būtų užtikrintas visoje Sąjungoje ir kuriais jos galėtų spręsti savo jurisdikcijoje esančių PSŠ žlugimo problemas, taip pat užtikrinti veiksmingą visų susijusių institucijų bendravimą toje pačioje ar skirtingose valstybėse narėse, būtina imtis ES veiksmų. Tinkamas gaivinimo ir pertvarkymo planavimas turėtų padėti užtikrinti, kad sąnaudos proporcingai ir nediskriminuojant tektų ne mokesčių mokėtojams, o rinkos dalyviams, susijusiems su PSŠ (kreditoriams, tarpuskaitos nariams, jų klientams). Kiek tai susiję su klausimu, kaip būtų galima laiku užtikrinti tvirtą PSŠ pertvarkymą, poveikio vertinime išnagrinėtos galimybės, susijusios su galimais priežastiniais veiksniais, kada pradėti pertvarkymą, ir galimybės, susijusios su tuo, kokias pertvarkymo priemones ir įgaliojimus turėtų turėti institucijos. Poveikio vertinime nustatyta, kad nurodyti pertvarkymo taikymo pradžios priežastiniai veiksniai, pavyzdžiui, konkrečių reikalavimų pažeidimas, užtikrintų pertvarkymo sistemos skaidrumą, aiškiai visoms suinteresuotosioms šalims ex ante nurodant, kada galėtų būti pradėta viešoji intervencija. Vis dėlto privalomieji priežastiniai veiksniai nebūtų tinkami, nes būtų sunku nustatyti atskirą ar sudėtinį rodiklius, pagal kuriuos būtų galima aiškiai numatyti būsimus įvykius, kenkiančius finansiniam stabilumui. Taikant privalomuosius priežastinius veiksnius, taip pat galėtų atsirasti nederamų galimybių subjektams „apeiti sistemą“, t. y. imtis priemonių, kuriomis priežastiniai veiksniai apeinami, taip sukompromituojant jų patikimumą. Be to, PSŠ galėtų žlugti tokiu būdu, kuris neatitiktų konkrečių nurodytų sąlygų, ir todėl, siekiant tvarkingai restruktūrizuoti ar likviduoti, pertvarkymo galimybe nebūtų galima pasinaudoti. Taikant lankstesnius priežastinius veiksnius, pagal kuriuos sprendimas pradėti pertvarkymą paliekamas institucijoms, šių problemų išvengiama, o institucijoms suteikiami įgaliojimai greitai imtis ryžtingų veiksmų, siekiant pertvarkyti bet kurią sisteminės svarbos PSŠ, kuri žlunga arba gali žlugti, prieš jai tampant nemokia. Poveikio vertinime padaryta išvada, kad tinkamiausia būtų taikyti lankstesnius priežastinius veiksnius, tačiau pabrėžiama, kad labai svarbu užtikrinti, kad institucijos naudotų pertvarkymo priemones tik tuomet, jei PSŠ yra ant žlugimo ribos ir jokiomis kitomis priemonėmis negalima atkurti jos gyvybingumo ir užtikrinti bendro finansinio stabilumo, o svarbiausia, kad pradėti PSŠ pertvarkymą, o ne įprastą likvidavimo procedūrą ar įprastą bankroto bylą, būtų naudinga dėl viešojo intereso. Kiek tai susiję su pertvarkymo priemonėmis ir įgaliojimais, poveikio vertinime padaryta išvada, kad pertvarkymo institucijoms turėtų būti suteiktas suderintų, bet ne baigtinių ir ne nurodytų pertvarkymo priemonių rinkinys, suteikiantis institucijoms būtiną veiksmų laisvę, kad galėtų atsižvelgti į galimos krizės aplinkybes. Neprivalomo pobūdžio pertvarkymo planuose būtų išdėstyti įmanomi būdai, kaip būtų galima pertvarkyti subjektą įvairiomis aplinkybėmis. Alternatyvi galimybė suteikti institucijoms visapusiškų, baigtinių priemonių rinkinį ir nustatyti tvarką, kuria tos priemonės turėtų būti naudojamos, buvo atmesta, nes, apribojus institucijų gebėjimą lanksčiai reaguoti konkrečiomis plintančios krizės aplinkybėmis, galėtų kilti grėsmė pertvarkymo veiksmingumui. Tikimybė parengti ir idealiai suderinti pertvarkymo priemones ir jų naudojimo hierarchiją, tinkamas sprendžiant problemas visomis įmanomomis krizės aplinkybėmis, laikyta mažai tikėtina – tokiu atveju kiltų grėsmė, kad numatytos pertvarkymo priemonės nebūtų tinkamos konkrečioms problemoms spręsti. Kiek tai susiję su konkrečiomis priemonėmis, poveikio vertinime nustatyta, kad suteikus visapusišką galimybę taikyti pagal tarptautines gaires nustatytas priemones tiek gaivinimo, tiek pertvarkymo atvejais, sumažėtų mokesčių mokėtojams tenkančios sąnaudos ir būtų geriausiai ex ante užtikrinta rinkos drausmė. Taikant šias priemones taip pat būtų sudaryta galimybė kuo teisingiau paskirstyti nuostolius visoms PSŠ suinteresuotosioms šalims taip, kad iš anksto būtų užtikrintas tikrumas rinkos dalyviams. Įvairių galimybių atveju rinkos dalyviams galėtų būti daromas skirtingas poveikis, tačiau pagrindinis pertvarkymo tikslas yra tas, kad jų padėtis neturi būti blogesnė nei tuo atveju, jei užuot pertvarkius PSŠ jiems būtų buvę taikyti tolesni galimi veiksmai pagal PSŠ nuostolių paskirstymo veiklos taisykles arba PSŠ būtų buvusi iškelta bankroto byla. Prieita prie nuomonės, kad kai kurios kitos priemonės, pavyzdžiui, PSŠ ir tarpuskaitos narių įsipareigojimas užtikrinti papildomas iš anksto finansuotas priemones nuostoliams padengti ir ištekliams papildyti, veiksmingai nepagerintų rinkos drausmės arba yra neproporcingai brangios, atsižvelgiant į nedidelę panaudojimo tikimybę. Todėl apskritai padaryta išvada, kad tinkamiausiomis galimybėmis galima teigiamai prisidėti prie finansinio stabilumo ir pasitikėjimo visa finansų sistema išsaugojimo, neprimetant nepagrįstų ar pernelyg didelių sąnaudų, kurios galėtų labai apsunkinti platesnio masto ekonomikos augimą. 3.4.Pagrindinės teisės Kaip ir anksčiau priimta BGPD, PSŠ skirta sistema yra visiškai suderinama su Pagrindinių teisių chartija. Nors pertvarkymo veiksmai gali lemti PSŠ savininkų ir tarpuskaitos dalyvių turto ir teisių pokyčius, pagal Chartijos 52 straipsnį kai kurių teisių ir laisvių apribojimai leidžiami. Kaip reikalaujama pagal Chartiją, tokie šių teisių ir laisvių apribojimai yra numatyti reglamentu, jais atsižvelgiama į šių teisių ir laisvių esmę ir jie taikomi tik tuomet, kai jų tikrai reikia, siekiant Sąjungos pripažintų bendro intereso tikslų. Teisingumo Teismas finansinio stabilumo apsaugą pripažino bendru interesu, pagrindžiančiu pagal Sutartį nustatytų pagrindinių teisių ir laisvių apribojimus, jeigu jie yra proporcingi ir tinkami siekiant jais numatytų tikslų. Paveiktos suinteresuotosios šalys taip pat gali apskųsti joms poveikį darančius konkrečius pertvarkymo sprendimų elementus ir turi teisę į kompensaciją, jeigu jų padėtis yra blogesnė nei tuo atveju, jei užuot pertvarkius PSŠ joms būtų buvę taikyti tolesni galimi veiksmai pagal PSŠ nuostolių paskirstymo veiklos taisykles arba PSŠ būtų buvusi iškelta bankroto byla. 3.5.POVEIKIS BIUDŽETUI Pirmiau minėtos politikos galimybės neturės poveikio Sąjungos biudžetui. Šiuo pasiūlymu būtų reikalaujama, kad EVPRI: i) parengtų 5 techninius standartus ir 2 gaires; ii) dalyvautų pertvarkymo kolegijose (kartu su EBI), priimtų sprendimus, kai nepavyksta susitarti, ir atliktų privalomo tarpininkavimo funkciją. Techninius standartus reikia pateikti per 12 mėnesių nuo reglamento įsigaliojimo. Siūlomoms užduotims atlikti EVPRI nereikės įsteigti papildomų etatų, jas galima vykdyti su esamais ištekliais, daugeliu atvejų remiantis jau atliktu EBI darbu įgyvendinant BGPD. EVPRI skirtas užduotis taip pat rengtų naujas įsteigtas EVPRI pertvarkymo komitetas, prireikus stebėtojų teisėmis kviečiamos dalyvauti EBI kompetentingos institucijos, kuo optimaliau panaudojant esamus išteklius.

4.KITI ELEMENTAI 4.1.Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka Po įsigaliojimo proporcingų gaivinimo ir pertvarkymo planų rengimas ir tobulinimas bei remiantis šiais planais PSŠ ir institucijų įgyvendinamos priemonės yra akivaizdus vidutinės trukmės laikotarpio rodiklis, kuriuo grindžiama būtinybė imtis tolesnių veiksmų. PSŠ patiriamų sunkumų atveju kiti stebėtini rodikliai būtų tokie: ar, kada ir kaip PSŠ pradeda taikyti savo gaivinimo planus ir ar, kada ir kaip priežiūros institucijos imasi veiksmų pagal sistema suteiktus ankstyvosios intervencijos įgaliojimus. Galiausiai PSŠ žlugimo atveju, jei tenkinamos pertvarkymo sąlygos, stebėtini rodikliai būtų šie: kada įsikiša pertvarkymo institucijos, kokias priemones jos naudoja ir kaip nuostoliai padalijami privačioms suinteresuotosioms šalims. Po trejų metų būtų galima išnagrinėti, kaip veikia konkrečios nuostatos, taip pat atlikti bendresnio pobūdžio peržiūrą. Atsižvelgiant į tai, prireikus būtų galima tobulinti stebėsenos ir vertinimo sistemą, remiantis konkrečia, su režimu susijusia patirtimi. 4.2.Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas 4.2.1.Taikymo sritis ir tikslai Atsižvelgiant į PSŠ funkciją ir svarbų vaidmenį finansų rinkose, pasiūlymas taikomas visoms ES įsisteigusioms PSŠ. Taigi reglamentu suteikiamus atitinkamus įgaliojimus ir priemones galėtų taikyti visos PSŠ, nepriklausomai nuo jų dydžio, tarpusavio sąsajų ar kitų savybių. Vis dėlto proporcingumas būtų užtikrintas, kadangi gaivinimo ir pertvarkymo planai turi būti skirti kiekvienai konkrečiai PSŠ ir juose turi būti tinkamai atsižvelgta į jų sisteminę svarbą. Ankstyvosios intervencijos ir pertvarkymo įgaliojimais institucijos visais atvejais taip pat turėtų naudotis proporcingai ir pagrįstai. Užtikrinti tvarkingą įvairiomis aplinkybėmis finansinių sunkumų patiriančių PSŠ gaivinimą pirmiausia siekiama įgyvendinant stabilius, visapusiškus gaivinimo planus, dėl kurių susitarė PSŠ ir jos tarpuskaitos nariai. Antra, jei paaiškėtų, kad to nepakanka, ir būtų tenkinamos pertvarkymo sąlygos, institucijos turėtų imtis skubių veiksmų, kad apsaugotų finansinį stabilumą, užtikrintų PSŠ ypatingos svarbos funkcijų tęstinumą ir kiek įmanoma apsaugotų mokesčių mokėtojus. Pertvarkymo atveju institucijų vykdomais veiksmais PSŠ savininkams, kreditoriams ir sandorių šalims reikėtų priskirti nuostolius pagal reikalavimų tenkinimo eiliškumą bankroto atveju ir pakeisti vadovus bei patraukti juos atsakomybėn už pažeidimus pagal nacionalinę teisę. Veiksmingas PSŠ gaivinimas ir pertvarkymas dėl PSŠ būdingos teisinės ir įmonės struktūros nebūtinai turi apimti didesnes grupes, kurioms gali priklausyti PSŠ. Tačiau tais atvejais, kai reikia pasiekti pirmiau nurodytus tikslus, PSŠ patronuojančiosioms įmonėms gali būti taikomi konkretūs įgaliojimai. Jie apima, pavyzdžiui, galimybę institucijoms kiekvienu konkrečiu atveju priimti sprendimą gaivinimo planus taikyti patronuojančiosioms įmonėms. 4.2.2.Pertvarkymo institucijų ir pertvarkymo kolegijų steigimas Įsteigtoms PSŠ pertvarkymo institucijoms suteikiami suderinti įgaliojimai imtis visų atitinkamų toliau nurodytų parengiamųjų ir pertvarkymo veiksmų. Šios institucijos gali būti centriniai bankai, kompetentingos ministerijos, PSŠ kompetentingos institucijos (t. y. priežiūros institucijos) arba kitos viešojo administravimo institucijos. Jeigu įgaliojimai suteikiami jau veikiančiai institucijai, pertvarkymo funkcijoms vykdyti turėtų būti užtikrintas atitinkamas veiklos nepriklausomumas. Jeigu šiuos įgaliojimus turi kelios institucijos, užduotis reikėtų aiškiai paskirstyti. Paskirtai (-oms) įstaigai (-oms) turi būti pavestos teisės aktais nustatytos užduotys, siekiant taip užtikrinti tvarkingą PSŠ pertvarkymą, jei tenkinamos pertvarkymo sąlygos, kad būtų apsaugotas finansinis stabilumas ir mokesčių mokėtojai. Neatmetama galimybė, kad institucija gali turėti panašių pareigų, susijusių su kitomis finansų įstaigomis. Jei to reikalaujama pagal valstybės narės nacionalinę teisę, tvirtinant sprendimą pertvarkyti PSŠ galima kreiptis į teismus, jei procedūra yra skubi. Atsižvelgiant į ERIR nustatytą vaidmenį ir precedentą, susijusius su kolegijomis ir jų užduotimis, taip pat į galimą poveikį, kurį pertvarkymo veiksmai gali daryti tarpuskaitos nariams ir kitoms suinteresuotosioms šalims, PSŠ pertvarkymo institucijos privalo kiekvienai PSŠ suburti pertvarkymo kolegijas ir joms pirmininkauti. Pastarųjų struktūra iš esmės atitinka ERIR nurodytą kolegijų struktūrą. Todėl, be PSŠ pertvarkymo institucijos, tarp kolegijos narių turėtų būti tarpuskaitos narių kompetentingos institucijos, PSŠ, centriniai vertybinių popierių depozitoriumai ir prekybos vietos, dalyvaujantys ERIR kolegijoje, taip pat atitinkami centriniai bankai ir EVPRI. Be to, tarp kitų narių turėtų būti tarpuskaitos narių, kurių kompetentingos institucijos yra nariai, pertvarkymo institucijos, jei jos nesutampa, bet kurios patronuojančiosios įmonės, kuriai būtų taikomi gaivinimo planai, atitinkama kompetentinga institucija, taip pat bet kurios kompetentingos ministerijos, kurioms skirtas konkretus vaidmuo pertvarkant PSŠ, ir EBI. Pagal ERIR veikiančios kolegijos ir naujos sudarytos pertvarkymo kolegijos turėtų bendrai vykdyti konkrečias užduotis, joms priskirtas pagal šį reglamentą, kaip aprašyta toliau. 4.2.3.Pasirengimo etapas. Gaivinimo planai PSŠ yra įpareigotos parengti gaivinimo planus visų rūšių finansiniams sunkumams, kurie viršytų turimus įsipareigojimų neįvykdymo valdymo išteklius ir kitus ERIR reikalavimus, įveikti. Toks planas turėtų apimti aplinkybes, susijusias su tarpuskaitos narių įsipareigojimų neįvykdymu (t. y. įsipareigojimų neįvykdymo įvykiai) ir kitos rizikos bei nuostolių atsiradimu (t. y. kiti įvykiai (išskyrus įsipareigojimų neįvykdymą)). Tikslios aplinkybės, kuriomis reikėtų pradėti taikyti planus, teisės aktuose nustatytos nebūtų, tačiau PSŠ įpareigojamos parengti tinkamus rodiklius, prireikus perspėjančius tarpuskaitos dalyvius ir institucijas. Planai neturėtų priklausyti nuo nepaprastosios viešosios finansinės paramos, tačiau juose turėtų būti nurodyta, kaip būtų galima įprastomis sąlygomis pasinaudoti centrinio banko priemonėmis. Atsižvelgiant į CPMI / IOSCO gaires, planai turėtų būti išsamūs, veiksmingi, skaidrūs ir išmatuojami tų subjektų, kuriuos jie gali paveikti, atžvilgiu, juose turėtų būti nustatytos tinkamos paskatos ir jais turėtų būti sumažintas neigiamas poveikis visoms suinteresuotosioms šalims ir finansų sistemai apskritai. Priklausomai nuo šių principų, PSŠ gali nustatyti atitinkamas įvairias pasirinkimo galimybes ir gaivinimo priemones. Tai apima priemones, skirtas iš naujo suderinti PSŠ knygai, nutraukiant sutartis taip, kad jos būtų nutrauktos, o nuostoliai ir pelnas būtų galutiniai, nustatant savanoriškus susitarimus, pavyzdžiui, aukcionus su likusiais tarpuskaitos nariais, kad jie savanoriškai prisiimtų pozicijas, arba įgyti papildomų išteklių, pareikalaujant, kad tarpuskaitos nariai pateiktų papildomų išteklių, kuriems būtų taikoma viršutinė riba (reikalavimai pateikti piniginių išteklių), ir mažinant mokėjimus, mokėtinus tarpuskaitos dalyviams dėl išvestinių finansinių priemonių sutarties ekonominės naudos (kintamosios garantinės įmokos mažinimas). Reglamentu nenustatoma, kokios konkrečios galimybės turėtų būti nurodytos gaivinimo planuose, ir neatmetami kiti variantai. Tačiau reglamentu reikalaujama, kad visais atvejais siekiant stiprinti pasirinktų galimybių veiksmingumą planai apimtų PSŠ ir jų tarpuskaitos narių susitarimus, pagal kuriuos tarpuskaitos nariams būtų privaloma arba jie būtų įpareigoti veikti pagal iš anksto sutartas veiklos taisykles, jei jos būtų pradėtos taikyti, nepaisant jurisdikcijos, kurioje jie įsisteigę. Tarpuskaitos nariai privalo išsamiai informuoti savo klientus, kaip jiems perduotų nuostolius ar sąnaudas, atsirandančius dėl PSŠ taikytinų gaivinimo priemonių. Gaivinimo planus turi peržiūrėti PSŠ kompetentinga institucija. Atsižvelgiant į galimą plano poveikį tarpuskaitos nariams ir kitoms suinteresuotosioms šalims, į šį procesą turėtų būti įtraukta pagal ERIR įsteigta kolegija. Pavyzdžiui, kolegija turėtų priimti bendrą sprendimą dėl plano tinkamumo vertinimo. Jeigu nepavyksta priimti bendro sprendimo, privalomo tarpininkavimo funkciją pagal savo įgaliojimą (Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsnio 3 dalis) galėtų atlikti Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (EVPRI). 4.2.4.Pertvarkymo planų ir sėkmingo pertvarkymo galimybės vertinimų rengimas Pertvarkymo institucijos turi parengti pertvarkymo planus, kuriuose būtų nurodyta, kaip žlugimo atveju PSŠ būtų restruktūrizuojamos, o jų ypatingos svarbos funkcijos tęsiamos. Kaip ir gaivinimo planų atveju, šie planai turėtų apimti tiek įsipareigojimų neįvykdymo įvykių, tiek kitų įvykių (išskyrus įsipareigojimų neįvykdymo įvykius) aplinkybes, ir juose neturėtų būti numatyta galimybės pasinaudoti nepaprastąja viešąja finansine parama, išskyrus galimybę įprastomis sąlygomis pasinaudoti centrinio banko priemonėmis. Planuose turėtų būti nustatyti pertvarkymo įgaliojimai ir priemonės, kuriais institucijos pasinaudotų, jeigu PSŠ atitiktų pertvarkymo sąlygas, ir kurie būtų proporcingi PSŠ verslo modeliui, rinkos daliai ir sisteminei svarbai, ir kuriais į juos būtų visiškai atsižvelgiama tiek toje jurisdikcijoje, kurioje PSŠ įsisteigusi, tiek kitose valstybėse narėse ir trečiosiose valstybėse. Planas nėra privalomas, tačiau institucija turėtų deramai pagrįsti bet kokį nukrypimą nuo jo pertvarkymo metu. Planuodamos pertvarkymą, pertvarkymo institucijos taip pat turėtų įvertinti bendrą PSŠ sėkmingo pertvarkymo galimybę ir pašalinti bet kokias susijusias kliūtis. Todėl jos turėtų turėti įgaliojimus, kuriais PSŠ būtų reikalaujama, pavyzdžiui, pakeisti konkrečią verslo praktiką arba veiklos ar teisinę struktūrą, peržiūrėti bet kokius grupės tarpusavio susitarimus, kurie galėtų trukdyti vykdyti pertvarkymą, ar konkrečiais atvejais padidinti iš anksto finansuotus nuostolių padengimo išteklius. Kaip ir gaivinimo planų atveju, galimas veiksmų poveikis tarpuskaitos nariams ir suinteresuotosioms šalims reiškia, kad pertvarkymo kolegijos turėtų kartu rengti pertvarkymo planus ir susitarti dėl bet kokių sėkmingo pertvarkymo galimybės užtikrinimo priemonių. Pavyzdžiui, pertvarkymo kolegija turėtų būti įpareigota abiem atvejais priimti bendrą sprendimą, o to nepadarius, EVPRI galėtų taikyti privalomą tarpininkavimą. 4.2.5.Ankstyvoji intervencija

Kompetentingoms institucijoms suteikiami konkretūs įgaliojimai įsikišti į PSŠ veiklą, kai jų gyvybingumui kyla grėsmė, bet jos dar nežlugo arba jų veiksmai dar nekenkia bendram finansiniam stabilumui. Šie įgaliojimai papildytų ERIR suteiktus įgaliojimus ir šiomis aplinkybėmis suteiktų konkrečias priežiūros galimybes. Visų pirma kompetentingos institucijos galėtų reikalauti, kad PSŠ imtųsi konkrečių gaivinimo plano veiksmų arba nuo jų susilaikytų. 4.2.6.Pertvarkymo proceso pradžios priežastiniai veiksniai Žlunganti arba galinti žlugti PSŠ turėtų būti pertvarkoma, kai žlugimo neįmanoma išvengti pasinaudojus privataus sektoriaus priemonėmis ir kai jos žlugimas sukeltų grėsmę viešajam interesui ir finansiniam stabilumui. Be to, pagal Finansinio stabilumo tarybos „Pagrindinių veiksmingo finansų įstaigų pertvarkymo režimų elementų“ gaires PSŠ galėtų būti pertvarkoma, net jei tenkinamos ne visos iš šių sąlygų, kai PSŠ taikant tolesnes gaivinimo priemones būtų galima užkirsti kelią jos žlugimui, tačiau tai galėtų pakenkti finansiniam stabilumui. Išskyrus labai konkrečias aplinkybes, PSŠ taip pat reikėtų laikyti žlungančia arba galinčia žlugti, jei ji prašo nepaprastosios viešosios finansinės paramos. Pertvarkymo institucija įvertintų, ar tenkinamos visos sąlygos. Tačiau pirmosios sąlygos (ar PSŠ žlunga arba gali žlugti) įvertinimas turėtų būti pagrindinė kompetentingos institucijos atsakomybė. Paprastai laikoma, kad yra didesnė tikimybė, kad PSŠ finansinę būklę iki žlugimo momento iš esmės geriau žinos kompetentingos institucijos. Tačiau turėdama visus reikiamus duomenis ir informaciją tą vertinimą galėtų atlikti ir pertvarkymo institucija. 4.2.7.Pertvarkymo priemonės ir įgaliojimai Kadangi pertvarkymo veiksmai būtų iš anksto nurodyti pertvarkymo plane, jie turėtų būti vykdomi taip, kad nepakenktų didesnės grupės, kuriai gali priklausyti PSŠ, likusios dalies veikimui. Tačiau bet kokius neįvykdytus sutartinius įsipareigojimus, susijusius su PSŠ suteikta finansine parama, pvz., patronuojančiosios įmonės garantijas, pertvarkymo institucija turėtų vykdyti, atsižvelgdama į tai, kaip būtų pareikalauta jas įvykdyti keliant įprastinę bankroto bylą. Pertvarkymas turėtų būti vykdomas keliomis priemonėmis, kurias galima taikyti atskirai arba kartu: i) parduodant visas arba ypatingos svarbos PSŠ funkcijas gyvybingam konkurentui, ii) įkuriant viešai kontroliuojamą laikiną PSŠ ir iii) paskirstant nuostolius ir pozicijas tarpuskaitos nariams. Reglamentu nenurodoma, kokias priemones ir įgaliojimus reikia taikyti įvairių scenarijų atveju, o leidžiama juos pasirinkti institucijai priklausomai nuo aplinkybių, bet, jei tai praktiškai įmanoma, laikantis pertvarkymo plano, kuriam pritarė pertvarkymo kolegija. Pasinaudodama įvairiomis nuostolių ir pozicijų paskirstymo galimybėmis, pertvarkymo institucija galėtų iš naujo suderinti PSŠ knygą, užkirsti kelią tolesniems nuostoliams ir įgyti papildomų išteklių PSŠ rekapitalizuoti. Priklausomai nuo galimybių, kurias gaivinimo planuose pasirinko PSŠ ir patvirtino ERIR kolegija, nuostolių ir pozicijų paskirstymo priemonės, kurias pagal savo gaivinimo planą gali taikyti PSŠ, gali sutapti su nuostolių ir pozicijų paskirstymo priemonėmis, kurias atlikdama pertvarkymą gali taikyti pertvarkymo institucija. Pavyzdžiui, pertvarkymas galėtų būti vykdomas rengiant papildomus įsipareigojimų neįvykdžiusių subjektų pozicijų aukcionus likusiems tarpuskaitos nariams, iš dalies ar visiškai nutraukiant sutartis, toliau mažinant mokamas kintamąsias garantines įmokas, pateikiant visus likusius gaivinimo planuose nurodytus reikalavimus pateikti piniginių išteklių arba pateikiant PSŠ vidaus (veiklos) taisyklėse nustatytą konkrečiai pertvarkymo institucijai skirtą reikalavimą pateikti piniginių išteklių, nurašant PSŠ išleistas kapitalo ir skolos priemones arba kitus neužtikrintus įsipareigojimus ir konvertuojant bet kurias skolos priemones ar kitus neužtikrintus įsipareigojimus į akcijas. Galiausiai reglamentu neatmetama galimybė pertvarkymo institucijoms pasinaudoti kitomis galimybėmis pagal pertvarkymo principus, kartu visapusiškai atsižvelgiant į reikalavimų tenkinimo eiliškumą, siekiant išvengti gelbėjimo valstybės lėšomis ir neatsakingo elgesio rizikos ir kt., nepaisant apsaugos priemonės, kad nė vieno kreditoriaus padėtis neturi būti blogesnė nei bankroto atveju. Tam jos gali pareikalauti papildomų privačių išteklių arba iš PSŠ (pvz., naudoti nepaveiktų produktų linijų įsipareigojimų neįvykdymo fondo lėšas), arba iš išorės subjektų (pvz., pareikalauti, kad tarpuskaitos nariai savanoriškai priimtų papildomas skirstomas pozicijas). Jei siekiant išsaugoti finansinį stabilumą šios galimybės yra neįmanomos arba akivaizdžiai nepakankamos, kaip kraštutinę priemonę būtų galima apsvarstyti vyriausybės dalyvavimą teikiant paramą nuosavam kapitalui padidinti arba laikinai perimant valstybės nuosavybėn. Vis dėlto tokie vyriausybės veiksmai turėtų atitikti galiojančias valstybės pagalbos taisykles, įskaitant PSŠ veiklos restruktūrizavimą, ir jais turėtų būti suteikta galimybė panaudotas lėšas ilgainiui susigrąžinti iš PSŠ. Pertvarkymo procesą savo ruožtu galėtų palengvinti laikina centrinio banko parama likvidumui padidinti, nors tai nėra pertvarkymo priemonė. Tokia parama priklausytų nuo pertvarkymo planuose nustatytų scenarijų, pagal kuriuos pertvarkomai PSŠ galėtų būti numatyta galimybė pasinaudoti centrinio banko likvidumo priemonėmis, ir nuo pačių centrinių bankų savo nuožiūra priimto galutinio sprendimo. 4.2.8.Papildomos nuostatos dėl pertvarkymo Siekiant užtikrinti, kad pertvarkymo sprendimai būtų priimami pagal pagrindinius nuosavybės teisių principus, laikantis atitinkamų vertybinių popierių ir bendrovių teisės aktų bei nacionalinių konstitucinių susitarimų, į reglamentą įtrauktos reikiamos nuostatos ir veiksmai, kurių pertvarkymo institucijos turėtų laikytis prieš priimdamos ir priėmusios pertvarkymo sprendimus. Pavyzdžiui, tai apima PSŠ balanso tikslaus vertinimo užtikrinimą, apsaugos priemones paveiktoms suinteresuotosioms šalims gauti kompensaciją, jeigu jų padėtis taptų blogesnė nei tuo atveju, jei užuot pertvarkius PSŠ joms būtų buvę taikyti tolesni galimi veiksmai pagal PSŠ nuostolių paskirstymo vidaus taisykles arba būtų buvusi iškelta bankroto byla, ir procedūrinius veiksmus, kuriais institucijos turėtų pranešti PSŠ ir kitoms susijusioms institucijoms apie pertvarkymo sprendimus. Siekiant sudaryti palankesnes sąlygas vykdyti pertvarkymą ir išsaugoti finansinį stabilumą, pagal sistemą taip pat numatomas laikinas tam tikrų PSŠ įsipareigojimų moratoriumas ir sandorio šalių įprastų teisių nutraukti ir uždaryti pozicijas PSŠ atžvilgiu sustabdymas, kuriuos galima nustatyti vien naudojantis pertvarkymo įgaliojimais, susijusiais su PSŠ. Kartu su šiais veiksmais taikomos atitinkamos apsaugos priemonės mokėjimams, mokėtiniems kitoms finansų rinkos infrastruktūroms, ir įkaito bei užskaitos susitarimams, kurios atitinka BGPD direktyvoje numatytas apsaugos priemones. 4.2.9.Trečiosios valstybės PSŠ patiriami sunkumai ar jos žlugimas gali turėti tarptautinio masto šalutinį poveikį, ypač kai jos tarpuskaitos nariai yra įsisteigę kitose jurisdikcijose nei PSŠ. Finansinio stabilumo tarybos „Pagrindiniuose elementuose“ nurodoma, kad skirtingose jurisdikcijose esančios institucijos pertvarkymo atvejais turėtų bendradarbiauti, kad pripažintų vienos kitų pertvarkymo veiksmus, susijusius su jų teritorijoje esančiais atitinkamais subjektais, turtu ar įsipareigojimais, ir užtikrintų jų vykdymą. Siekiant pagerinti ES institucijos veiksmų, taikomų trečiosiose valstybėse esantiems tarpuskaitos nariams, vykdymo užtikrinimą, PSŠ turėtų užtikrinti, kad jų gaivinimo planų veiksmai būtų privalomi visose jurisdikcijose. Vadinasi, reikia užtikrinti, kad gaivinimo galimybės būtų įformintos sutartiniais įsipareigojimais pagal šalies, kurioje įsisteigusi PSŠ, teisę arba kitaip kompetentingoms institucijoms ir pertvarkymo institucijoms tinkančiu būdu įrodyti, kad planų nuostatų vykdymas yra užtikrintas, pavyzdžiui, pagal trečiosios valstybės teisę. Tai padėtų pertvarkymo institucijoms užtikrinti šių planų bet kokių neįvykdytų įsipareigojimų vykdymą atliekant pertvarkymą. Be to, institucijos turėtų bendradarbiauti su trečiosios valstybės institucija, kad pripažintų jos sprendimą, susijusį su bet kokiu atitinkamu turtu ar sutartimis, reglamentuojamais tos valstybės įstatymais, ir užtikrintų jo vykdymą. Pertvarkymo institucijos ir trečiosiose valstybėse esančios institucijos turėtų sudaryti bendradarbiavimo susitarimus, kuriuose būtų nustatyta išsami bendradarbiavimo informacija. Bet kurios konkrečios PSŠ atveju gali būti kelios valstybės narės ar trečiosios valstybės, kuriose galėtų būti įsisteigę tarpuskaitos nariai arba pagal kurių įstatymus galėtų būti reglamentuojamas atitinkamas turtas ar sutartys. Todėl, siekiant šiais atvejais užtikrinti vienodą sąlygų taikymą, EVPRI turėtų parengti gaires dėl atitinkamo tų susitarimų su susijusiomis trečiosiomis valstybėmis turinio. Siekdamos sudaryti palankesnes sąlygas užtikrinti trečiosios valstybės pertvarkymo institucijos veiksmų, susijusių su ES esančiais atitinkamais tarpuskaitos nariais, sutartimis ar kitu turtu ar įsipareigojimais, vykdymą, atitinkamos nacionalinės institucijos turėtų būti atsakingos už šių veiksmų pripažinimą ir įgyvendinimą arba konkrečiomis aplinkybėmis atsisakymą tą daryti. Pripažinimas turėtų būti suteikiamas su sąlyga, kad priemonės nedarys neigiamo poveikio valstybės narės finansiniam stabilumui, PSŠ kreditoriams bus taikomos tokios pačios sąlygos, kaip kitiems kreditoriams, nepriklausomai nuo jų vietos, ir kad valstybė narė nepatirs esminių fiskalinių pasekmių. 4.2.10.Bendrovių teisės direktyvų, BGPD, ERIR ir EVPRI reglamento pakeitimai ir EVPRI pertvarkymo komiteto įsteigimas Sąjungos bendrovių teisės direktyvose nustatytos akcininkų ir kreditorių apsaugos taisyklės. Kai kuriomis iš tų taisyklių gali būti trukdoma pertvarkymo institucijoms greitai imtis veiksmų. Šių taisyklių nuostatos, susijusios su bankais, jau buvo iš dalies pakeistos Direktyva 2014/59/ES ir, atsižvelgiant į Komisijos pasiūlymą, kuriuo iš dalies keičiama Direktyva 2014/59/ES (COM(2016) 852), tuos pakeitimus siūloma nacionalinėje teisėje taikyti ir PSŠ.

Atsižvelgiant į Komisijos pasiūlymą, kuriuo iš dalies keičiama Direktyva 2014/59/ES (COM(2016) 852), PSŠ, turinčioms banko licencijas pagal BGPD, nuo šio reglamento įsigaliojimo bus nebetaikoma ta direktyva, o taikomi tik šio reglamento tvarka ir reikalavimai. Be to, siekiant užtikrinti, kad institucijos galėtų taikyti sankcijas, kai nesilaikoma siūlomo reglamento nuostatų, Komisijos pasiūlyme, kuriuo iš dalies keičiama Direktyva 2014/59/ES (COM(2016) 852), nustatyta, kad jo VIII antraštinė dalis bus taikoma ir PSŠ. Taip išplečiant taikymo sritį užtikrinama, kad sankcijų taikymo įgaliojimai, susiję su finansų įstaigų gaivinimu ir pertvarkymu, būtų nuoseklūs. ERIR iš dalies pakeičiamas, siekiant įtraukti galimybę laikinai netaikyti tarpuskaitos prievolės pertvarkant PSŠ, jei tai būtina siekiant išlaikyti finansinį stabilumą ir pasitikėjimą rinka, visų pirma siekiant išvengti plintančio neigiamo poveikio ir neleisti sandorio šalims ir investuotojams prisiimti didelio masto ir neužtikrintų rizikos pozicijų PSŠ atžvilgiu. Siekiant skatinti PSŠ apdairiai valdyti savo riziką, taip pat sustiprintas PSŠ rizikos valdymo komiteto vaidmuo. Siekiant užtikrinti, kad už pertvarkymą atsakingos institucijos galėtų prisidėti prie EVPRI darbo pagal šį reglamentą, jos turėtų galėti dalyvauti kartu su kompetentinga institucija, neturinčia balso teisės, EVPRI priežiūros tarybos posėdžiuose. Kad parengtų savo sprendimus pagal šį reglamentą ir užtikrintų visapusišką EBI narių įnašą į šį procesą, EVPRI privalo šiuo tikslu įsteigti komitetą, kuriame pagal Reglamentą Nr. 1093/2010 stebėtojų teisėmis būtų pakviestos dalyvauti tam tikros kompetentingos institucijos. 2016/0365 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl pagrindinių sandorio šalių gaivinimo ir pertvarkymo sistemos, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1095/2010, (ES) Nr. 648/2012 ir (ES) 2015/2365 (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, atsižvelgdami į Europos Centrinio Banko nuomonę, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (1)finansų rinkos yra būtinos šiuolaikinės ekonomikos veikimui. Kuo jos integruotesnės, tuo veiksmingiau bus skirstomi ekonominiai ištekliai ir gerinami ekonominiai rezultatai. Tačiau, siekiant pagerinti finansinių paslaugų bendrosios rinkos veikimą, svarbu nustatyti procedūras, užtikrinsiančias, kad jeigu šioje rinkoje aktyviai veikianti finansų įstaiga ar finansų rinkos infrastruktūra patirtų finansinių sunkumų ar atsidurtų ant žlugimo ribos, toks įvykis nekeltų grėsmės visos finansų rinkos stabilumui ir nepakenktų visos ekonomikos augimui; (2)pagrindinės sandorio šalys (PSŠ) yra svarbūs finansų rinkų elementai, jos tarpininkauja dalyviams ir kiekvieno pardavėjo atžvilgiu veikia kaip pirkėjas, o kiekvieno pirkėjo atžvilgiu – kaip pardavėjas, be to, jos atlieka pagrindinį vaidmenį vykdant finansinius sandorius ir valdant tiems sandoriams būdingos įvairios rizikos pozicijas. PSŠ centralizuoja sandorio šalių sandorių ir pozicijų tvarkymą, vykdo dėl sandorių atsiradusius įsipareigojimus, gauna iš savo narių atitinkamą įkaitą kaip garantinę įmoką ir įnašus į įsipareigojimų neįvykdymo fondus; (3)vykstant Sąjungos finansų rinkų integracijai PSŠ iš pirmiausia vietos rinkos poreikius tenkinančių ir rinkoms paslaugas teikiančių subjektų tapo svarbiais platesnio masto Sąjungos finansų rinkų taškais. Šiandien PSŠ, kurioms suteiktas leidimas vykdyti veiklą Sąjungoje, vykdo kelių klasių – biržos ir ne biržos finansinių ir biržos prekių išvestinių finansinių priemonių, įprastinių akcijų, obligacijų ir kitų produktų, pvz., atpirkimo sandorių, produktų tarpuskaitą. Jos teikia tarpvalstybines paslaugas įvairioms finansų ir kitoms įstaigoms visoje Sąjungoje. Nors kai kurios PSŠ, kurioms suteiktas leidimas vykdyti veiklą Sąjungoje, ir toliau daugiausia veikia vidaus rinkose, visos jos yra sistemiškai svarbios bent savo šalies rinkose;

(4)kadangi didelė dalis Sąjungos finansų sistemos finansinės rizikos yra valdoma ir sutelkta PSŠ tarpuskaitos narių ir jų klientų vardu, labai svarbu, kad PSŠ būtų veiksmingai reglamentuojamos ir patikimai prižiūrimos. Nuo 2012 m. rugpjūčio mėn. galiojančiu Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 648/2012 reikalaujama, kad PSŠ laikytųsi aukštų prudencinių, organizacinių ir verslo etikos standartų. Kompetentingoms institucijoms pavesta vykdyti visapusišką jų veiklos priežiūrą, bendradarbiaujant kolegijose, kurios suburia atitinkamas institucijas joms paskirtoms konkrečioms užduotims atlikti. Remiantis G 20 vadovų įsipareigojimais, prisiimtais prasidėjus finansų krizei, Reglamentu (ES) Nr. 648/2012 taip pat reikalaujama, kad standartizuotų ne biržos išvestinių finansinių priemonių centralizuotą tarpuskaitą vykdytų PSŠ. Įsigaliojus įsipareigojimui vykdyti centralizuotą ne biržos išvestinių finansinių priemonių tarpuskaitą, tikėtina, kad PSŠ veiklos apimtis ir mastas padidės, o tai savo ruožtu sukurs papildomų sunkumų taikant PSŠ rizikos valdymo strategiją; (5)Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 padėjo užtikrinti didesnį PSŠ ir platesnio masto finansų rinkų atsparumą įvairiausiai rizikai, kurią valdo ir sutelkia PSŠ. Tačiau jokia taisyklių sistema ir jokia praktika negali užkirsti kelio esamų išteklių neadekvatumui valdant PSŠ patiriamą riziką, įskaitant vieną ar daugiau tarpuskaitos narių įsipareigojimų neįvykdymo atvejų. Iškilus dideliems sunkumams ar žlugimo grėsmei, finansų įstaigoms ir toliau iš esmės turėtų būti keliama įprastinė bankroto byla. Tačiau, kaip parodė finansų krizė, ilgai trunkančio ekonominio nestabilumo ir netikrumo laikotarpiu tokios bylos ypač gali sutrikdyti ypatingos svarbos funkcijų teikimą ekonomikai, sukeldamos grėsmę finansiniam stabilumui. Keliant įprastinę įmonių bankroto bylą ne visuomet galima užtikrinti pakankamai greitą intervenciją ar tinkamą finansų įstaigų ypatingos svarbos funkcijų tęstinumo prioritizavimą siekiant išlaikyti finansinį stabilumą. Kad būtų išvengta šių neigiamų įprastinės bankroto bylos pasekmių, būtina sukurti PSŠ skirtą specialią pertvarkymo sistemą; (6)krizė taip pat parodė, kad trūksta tinkamų priemonių žlungančių finansų įstaigų teikiamoms ypatingos svarbos funkcijoms išlaikyti. Be to, ji parodė, kad trūksta sistemų, kuriomis būtų sudarytos galimybės institucijoms, ypač toms, kurios yra skirtingose valstybėse narėse ar priklauso skirtingoms jurisdikcijoms, bendradarbiauti ir derinti savo veiksmus, kad būtų užtikrintas greitų ir ryžtingų priemonių įgyvendinimas. Kad sustabdytų neigiamo poveikio plitimą ir sumažintų paniką, neturėdamos tokių priemonių ir bendradarbiavimo bei derinimo sistemų, valstybės narės buvo priverstos gelbėti finansų įstaigas mokesčių mokėtojų lėšomis. Nors krizės metu PSŠ nebuvo nepaprastosios viešosios finansinės paramos tiesioginės gavėjos, jos netiesiogiai pasinaudojo gelbėjimo priemonėmis, taikytomis bankams, ir buvo apsaugotos nuo pasekmių, kurias kitaip būtų patyrusios dėl nevykdančių įsipareigojimų bankų. Todėl, siekiant užkirsti kelią mokesčių mokėtojų lėšų naudojimui netvarkingo PSŠ žlugimo atveju, yra reikalinga PSŠ gaivinimo ir pertvarkymo sistema; (7)Patikimos gaivinimo ir pertvarkymo sistemos tikslas yra kiek įmanoma užtikrinti, kad PSŠ nustatytų priemones, padėsiančias atsigauti finansinių sunkumų atvejais, išlaikyti žlungančios arba galinčios žlugti PSŠ ypatingos svarbos funkcijas likviduojant likusią veiklos dalį iškeliant įprastinę bankroto bylą, ir išsaugoti finansinį stabilumą, kartu sumažinant mokesčių mokėtojams tenkančias PSŠ žlugimo sąnaudas. Gaivinimo ir pertvarkymo sistema papildomai remiama PSŠ ir institucijų parengtis palengvinti finansiškai nepalankias sąlygas ir suteikti institucijoms daugiau informacijos apie PSŠ pasirengimą testavimo nepalankiausiomis sąlygomis scenarijams. Šia sistema institucijoms taip pat suteikiami įgaliojimai pasirengti galimam PSŠ pertvarkymui ir imtis koordinuotų veiksmų dėl prastėjančios PSŠ būklės bei taip prisidėti prie sklandaus finansų rinkų veikimo; (8)šiuo metu nėra visoje Sąjungoje suderintų PSŠ gaivinimo ir pertvarkymo nuostatų. Kai kurios valstybės narės jau priėmė pakeistus teisės aktus, kuriais reikalaujama, kad PSŠ parengtų gaivinimo planus, ir nustatomi žlungančių PSŠ pertvarkymo mechanizmai. Be to, valstybėse narėse įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių PSŠ nemokumą, esmė ir procedūros labai skiriasi. Tikėtina, kad bendrų PSŠ gaivinimui ir pertvarkymui taikomų sąlygų, įgaliojimų ir procesų trūkumas kliudo sklandžiam vidaus rinkos veikimui ir nacionalinių institucijų bendradarbiavimui sprendžiant PSŠ žlugimo problemą ir taikant jos nariams tinkamus nuostolių paskirstymo mechanizmus Sąjungoje ir pasauliniu mastu. Tai ypač aktualu, kai dėl skirtingų metodų nacionalinės institucijos neužtikrina vienodo kontrolės lygio arba neturi vienodų galimybių pertvarkyti PSŠ. Tie skirtingi gaivinimo ir pertvarkymo režimai gali daryti skirtingą poveikį PSŠ ir jų nariams skirtingose valstybėse narėse ir gali lemti konkurencijos iškraipymus visoje vidaus rinkoje. Bendrų taisyklių ir priemonių, taikomų PSŠ sunkumų ar žlugimo atvejais, nebuvimas gali paveikti dalyvių tarpuskaitos pasirinkimą ir PSŠ įsisteigimo vietos pasirinkimą, taip užkertant kelią PSŠ visapusiškai pasinaudoti savo pagrindinėmis laisvėmis vidaus rinkoje. Savo ruožtu tai galėtų atgrasyti dalyvius nuo naudojimosi PSŠ paslaugomis tarpvalstybiniu mastu vidaus rinkoje ir kliudyti tolesnei integracijai Europos kapitalo rinkose. Todėl visose valstybėse narėse būtina taikyti bendras gaivinimo ir pertvarkymo taisykles, siekiant užtikrinti, kad PSŠ galimybė pasinaudoti vidaus rinkos laisvėmis nebūtų ribojama dėl valstybių narių ir jų institucijų finansinių išteklių, skirtų jų žlugimui valdyti; (9)po krizės atlikus bankams ir kitoms finansų įstaigoms taikomos reguliavimo sistemos peržiūrą, visų pirma padidinus bankų kapitalo rezervą ir likvidumo atsargas, nustačius geresnes makrolygio rizikos ribojimo politikos priemones ir išsamias bankų gaivinimo ir pertvarkymo taisykles, sumažėjo ateities krizių tikimybė ir padidėjo visų finansų įstaigų ir rinkos infrastruktūrų, įskaitant PSŠ, atsparumas nepalankiausioms ekonominėms sąlygoms, neatsižvelgiant į tai, kokios priežastys jas lėmė – visos sistemos sutrikimai ar konkrečioms įstaigoms būdingi įvykiai. Nuo 2015 m. sausio 1 d. bankų gaivinimo ir pertvarkymo režimas taikomas visose valstybėse narėse pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2014/59/ES; (10)remdamosi bankų gaivinimo ir pertvarkymo metodu, valstybių narių institucijos turėtų būti pasirengusios ir turėti tinkamas gaivinimo ir pertvarkymo priemones, kad galėtų spręsti su PSŠ žlugimo atvejais susijusias problemas. Tačiau dėl to, kad jų funkcijos ir verslo modeliai yra skirtingi, bankams ir PSŠ būdinga skirtinga rizika. Todėl PSŠ žlugimo scenarijų atvejais, kuriuos lemia tiek PSŠ tarpuskaitos narių žlugimas, tiek su įsipareigojimų neįvykdymu nesusiję įvykiai, reikalingos konkrečios priemonės ir įgaliojimai; (11)siekiant papildyti Reglamentu (ES) Nr. 648/2012 nustatytą metodą, kuriuo numatomi PSŠ taikytini vienodi prudenciniai reikalavimai, ir juo remtis, būtinas reglamentas. Nustačius gaivinimo ir pertvarkymo reikalavimus direktyvoje, galėtų atsirasti nenuoseklumų priimant potencialiai skirtingus nacionalinius teisės aktus, susijusius su sritimi, kurią kitu atveju reglamentuoja tiesiogiai taikoma Sąjungos teisė ir kuriai vis labiau būdingas tarpvalstybinis PSŠ paslaugų teikimas. Todėl taip pat tikslinga priimti vienodas, tiesiogiai taikytinas PSŠ gaivinimo ir pertvarkymo taisykles; (12)siekiant užtikrinti suderinamumą su esamais finansinių paslaugų srities Sąjungos teisės aktais ir kuo didesnį finansinį stabilumą visoje Sąjungoje, gaivinimo ir pertvarkymo režimas turėtų būti taikomas visoms PSŠ, kurioms taikomi prudenciniai reikalavimai, nustatyti Reglamente (ES) Nr. 648/2012, nepaisant to, ar jos turi banko licenciją. Grupei priklausančios PSŠ nemokumas galėtų sparčiai paveikti visos grupės mokumą ir lemti tolesnį finansinį nestabilumą. Nors grupėms, kurioms gali priklausyti PSŠ, nereikia taikyti viso režimo, tam tikros nuostatos turėtų būti taikomos ir patronuojančiosioms įmonėms, jei tų nuostatų taikymas tuo lygmeniu padėtų užtikrinti veiksmingesnį gaivinimą ir pertvarkymą. Todėl institucijos turėtų turėti tikslinių priemonių patronuojančiųjų įmonių atžvilgiu, kad užtikrintų veiksmingą PSŠ gaivinimą ir pertvarkymą bei sumažintų neigiamo poveikio plitimo į kitus grupės subjektus galimybę; (13)siekdamos užtikrinti, kad pertvarkymo veiksmų būtų imtasi veiksmingai, efektyviai ir atsižvelgiant į pertvarkymo tikslus, valstybės narės turėtų paskirti viešojo administravimo institucijas arba institucijas, kurioms būtų suteikti viešojo administravimo įgaliojimai, su pertvarkymu susijusioms funkcijoms ir užduotims vykdyti. Valstybės narės taip pat turėtų užtikrinti, kad toms pertvarkymo institucijoms būtų skirta tinkamų išteklių. Kai valstybė narė paskiria instituciją, atsakingą už PSŠ rizikos ribojimo priežiūrą, eiti pertvarkymo institucijos pareigas, reikėtų nustatyti tinkamas struktūrines priemones, siekiant atskirti priežiūros funkcijas ir pertvarkymo funkcijas, kad būtų išvengta interesų konfliktų ir reguliacinio pakantumo rizikos; (14)atsižvelgiant į pasekmes, kurių gali patirti valstybės narės finansų sistema ir ekonomika dėl PSŠ žlugimo ir tolesnių veiksmų, taip pat į galimą neišvengiamą viešųjų lėšų poreikį ieškant išeities iš krizės, gaivinimo ir pertvarkymo procese iš pat pradžių turėtų aktyviai dalyvauti finansų ministerijos ar kitos atitinkamos valstybių narių ministerijos; (15)kadangi PSŠ dažnai teikia paslaugas visoje Sąjungoje, norint užtikrinti veiksmingą gaivinimą ir pertvarkymą, reikia, kad kompetentingos institucijos ir pertvarkymo institucijos bendradarbiautų priežiūros ir pertvarkymo kolegijose, ypač parengiamaisiais gaivinimo ir pertvarkymo etapais. Tai apima PSŠ parengtų gaivinimo planų vertinimą, pertvarkymo planų rengimą ir atnaujinimą bei sėkmingo pertvarkymo kliūčių šalinimą; (16)pertvarkant PSŠ reikėtų išlaikyti pusiausvyrą tarp poreikio, viena vertus, taikyti procedūras, kuriomis atsižvelgiama į situacijos primygtinumą ir sudaromos sąlygos laiku įgyvendinti veiksmingus ir teisingus sprendimus ir, kita vertus, būtinybės apsaugoti finansinį stabilumą visose valstybėse narėse, kuriose PSŠ teikia paslaugas. Kad pasiektų šiuos tikslus, institucijos, kurių kompetencijos sritis paveiktų PSŠ žlugimas, turėtų pasidalyti savo nuomone pertvarkymo kolegijoje. Taip pat ir siekiant užtikrinti, kad būtų reguliariai keičiamasi nuomonėmis ir bendradarbiaujama su trečiųjų valstybių institucijomis, prireikus jos turėtų būti kviečiamos stebėtojų teisėmis dalyvauti pertvarkymo kolegijoje. Institucijos turėtų visada atsižvelgti į savo sprendimų poveikį finansiniam stabilumui valstybėse narėse, kuriose PSŠ veikla yra ypatingos svarbos arba svarbi vietos finansų rinkoms, įskaitant vietas, kuriose yra įsteigti tarpuskaitos nariai, susietos prekybos vietos ir finansų rinkos infrastruktūros; (17)siekdamos parengti EVPRI sprendimus, susijusius su jai patikėtomis užduotimis, ir užtikrinti visapusišką EBI ir jos narių dalyvavimą rengiant šiuos sprendimus, EVPRI turėtų suburti vidaus Pertvarkymo komitetą, kuriame stebėtojų teisėmis būtų kviečiamos dalyvauti atitinkamos EBI kompetentingos institucijos; (18)siekdamos imtis veiksmingų ir proporcingų veiksmų dėl galimo PSŠ žlugimo, institucijos, vykdydamos gaivinimo ir pertvarkymo įgaliojimus, turėtų atsižvelgti į keletą veiksnių, pavyzdžiui, PSŠ verslo pobūdį, akcijų paketo struktūrą, teisinę formą, rizikos pobūdį, dydį, teisinį statusą ir tarpusavio sąsajas su finansų sistema. Institucijos taip pat turėtų atsižvelgti į tai, ar PSŠ žlugimas ir vėlesnis likvidavimas keliant įprastines bankroto bylas galėtų turėti didelių neigiamų pasekmių finansų rinkoms, kitoms finansų įstaigoms arba visai ekonomikai; (19)kad galėtų efektyviai spręsti žlungančių PSŠ problemą, institucijos turėtų turėti įgaliojimą taikyti PSŠ parengiamąsias priemones. Siekiant užtikrinti, kad visos Sąjungos PSŠ finansinių sunkumu atveju turėtų pakankamai išsamius gaivinimo planus, reikėtų nustatyti su turiniu ir informacija, įtrauktina į gaivinimo planus, susijusį minimalų standartą. Tokie planai turėtų būti pagrįsti tikroviškomis prielaidomis, taikytinomis susiklosčius daugeliui įtikinamų prastos padėties aplinkybių, įskaitant padėties pablogėjimo atvejus dėl įsipareigojimų neįvykdymo arba su įsipareigojimų neįvykdymu nesusijusio įvykio. Gaivinimo planas turėtų būti įtrauktas į PSŠ veiklos taisykles, pagal sutartį suderintomis su tarpuskaitos nariais. Tose veiklos taisyklėse turėtų būti papildomų nuostatų, kuriomis būtų užtikrintas plane nurodytų gaivinimo priemonių įgyvendinamumas visų scenarijų atveju. Gaivinimo planuose neturėtų būti numatyta galimybė pasinaudoti nepaprastąja viešąja finansine parama arba mokesčių mokėtojams kelti nuostolių riziką; (20)PSŠ turėtų parengti ir nuolat atnaujinti savo gaivinimo planus. Reikalavimas parengti gaivinimo planą turėtų būti taikomas proporcingai, atsižvelgiant į sisteminę PSŠ svarbą ir jos tarpusavio sąsajas su finansų sistema. Šiuo atveju gaivinimo etapas turėtų prasidėti labai pablogėjus PSŠ finansinei būklei arba kilus rizikai nesilaikyti taikomų prudencinių reikalavimų pagal Reglamentą (ES) Nr. 648/2012. Tai turėtų būti nustatyta taikant gaivinimo plane pateiktų kokybinių ir kiekybinių rodiklių sistemą; (21)PSŠ turėtų pateikti gaivinimo planą kompetentingoms institucijoms ir priežiūros kolegijai, įsteigtai pagal Reglamentą (ES) Nr. 648/2012, kad šios atliktų išsamų vertinimą, tvirtinamą bendru kolegijos sprendimu. Vertinime turėtų būti nurodyta, ar planas yra visapusiškas ir ar pagal jį būtų galima laiku atkurti PSŠ gyvybingumą, net ir finansiškai ypač nepalankiomis sąlygomis; (22)Gaivinimo planuose turėtų būti išsamiai nurodyti veiksmai, kurių imtųsi PSŠ, kad išspręstų bet kokius nesubalansuotų neįvykdytų įsipareigojimų, nepadengto nuostolio, likvidumo trūkumo arba kapitalo nepakankamumo klausimus, taip pat veiksmai, kuriais būtų papildyti išnaudoti iš anksto finansuoti finansiniai ištekliai ir likvidumo susitarimai, siekiant atkurti PSŠ gyvybingumą ir gebėjimą toliau laikytis veiklos leidimo reikalavimų; (23)PSŠ turėtų užtikrinti, kad planai būtų nediskriminaciniai ir subalansuoti, kiek tai susiję su jų poveikiu ir sukuriamomis paskatomis. Jais neturėtų būti neproporcingai sudaromos nepalankios sąlygos tarpuskaitos nariams ar klientams. Visų pirma pagal Reglamentą (ES) Nr. 648/2012 PSŠ turėtų užtikrinti, kad jų tarpuskaitos narių pozicijos PSŠ atžvilgiu būtų ribotos. PSŠ turėtų užtikrinti, kad su visomis susijusiomis suinteresuotosiomis šalimis būtų konsultuojamasi dėl gaivinimo plano, joms dalyvaujant PSŠ rizikos komitete ir rengiant gaivinimo planą;

(24)siekiant sudaryti sąlygas PSŠ prireikus taikyti įvairius gaivinimo variantus sutartims arba turtui, reglamentuojamam trečiosios valstybės įstatymais, arba trečiosiose valstybėse įsikūrusiems subjektams , PSŠ veiklos taisyklės tuo tikslu turėtų apimti sutartines nuostatas; (25)Jei PSŠ nepateikia tinkamo gaivinimo plano, kompetentingos institucijos turėtų galėti reikalauti, kad PSŠ imtųsi reikiamų priemonių esminiams plano trūkumams pašalinti, siekiant sustiprinti PSŠ verslą ir užtikrinti, kad PSŠ galėtų atkurti savo kapitalą arba suderinti savo turto ir įsipareigojimų knygą žlugimo atveju. Tas įgaliojimas turėtų leisti kompetentingoms institucijoms imtis prevencinių veiksmų tokia apimtimi, kuri būtina siekiant pašalinti bet kokius trūkumus ir taip įgyvendinti finansinio stabilumo tikslus; (26)pertvarkymo planavimas yra būtina veiksmingo pertvarkymo dalis. Planus turėtų rengti PSŠ pertvarkymo institucija, o jiems bendrai pritarti – atitinkamos pertvarkymo kolegijos institucijos. Institucijos turėtų turėti visą būtiną informaciją, kad galėtų nustatyti ypatingos svarbos funkcijas ir užtikrinti jų tęstinumą. Tačiau pertvarkymo plano turinys turėtų būti proporcingas sisteminei PSŠ svarbai ir pagrįstas, be kita ko, jos pateikta informacija; (27)pertvarkymo institucijos, remdamosi sėkmingo pertvarkymo galimybės įvertinimu, turėtų turėti įgaliojimų tiesiogiai ar netiesiogiai pasitelkus kompetentingą instituciją reikalauti pakeisti PSŠ struktūrą ir organizaciją, imtis būtinų proporcingų priemonių, kad sumažintų ar pašalintų esmines pertvarkymo priemonių naudojimo kliūtis ir užtikrintų sėkmingą konkrečių subjektų pertvarkymą; (28)pertvarkymo planai ir sėkmingo pertvarkymo galimybės vertinimai yra sritys, kuriose už kasdieninės priežiūros argumentus yra svarbesnis poreikis pagreitinti ir užtikrinti sparčius restruktūrizavimo veiksmus, siekiant užtikrinti PSŠ ypatingos svarbos funkcijas ir apsaugoti finansinį stabilumą. Iškilus nesutarimams tarp įvairių pertvarkymo kolegijos narių dėl sprendimų, kurie turi būti priimti dėl PSŠ pertvarkymo plano, PSŠ sėkmingo pertvarkymo galimybės vertinimo ir sprendimo pašalinti bet kokias su tuo susijusias kliūtis, EVPRI turėtų atlikti tarpininko vaidmenį pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsnį. Vis dėlto tokio privalomo EVPRI tarpininkavimo klausimą reikėtų parengti svarstyti EVPRI vidaus komitete, turint omenyje EVPRI narių kompetenciją užtikrinti finansinį stabilumą ir prižiūrėti tarpuskaitos narius keliose valstybėse narėse. Tam tikros kompetentingos institucijos pagal EBI reglamentą turėtų būti kviečiamos dalyvauti tame EVPRI vidaus komitete kaip stebėtojos, atsižvelgiant į tai, kad tokios institucijos vykdo panašias užduotis pagal Direktyvą 2014/59/ES. Toks privalomas tarpininkavimas neturėtų drausti kitais atvejais vykdyti neprivalomo tarpininkavimo pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 31 straipsnį; (29)jei siekiant tvarkingo gaivinimo ir pertvarkymo tikslo yra tikslinga, kompetentingos institucijos ir pertvarkymo institucijos turėtų nurodyti specialias priemones, susijusias su patronuojančiąja įmone. Priklausomai nuo grupės, kuriai priklauso PSŠ, struktūros, PSŠ gaivinimo plane gali reikėti nurodyti sąlygas, kuriomis būtų pradedama teikti patronuojančiosios įmonės ar kito grupei priklausančio subjekto galima finansinė parama, garantijos ar kitų pavidalų veiklos parama tai pačiai grupei priklausančiai PSŠ. Tokių susitarimų skaidrumas sumažintų riziką grupės subjekto, teikiančio paramą finansinių sunkumų patiriančiai PSŠ, likvidumui ir mokumui. Bet koks tokių susitarimų pakeitimas turėtų būti laikomas esminiu pakeitimu gaivinimo plano peržiūros tikslais; (30)atsižvelgiant į gaivinimo ir pertvarkymo planuose pateiktos informacijos jautrų pobūdį, tiems planams turėtų būti taikomos atitinkamos nuostatos dėl konfidencialumo; (31)kompetentingos institucijos turėtų perduoti gaivinimo planus ir visus jų pakeitimus atitinkamoms pertvarkymo institucijoms, o pastarosios turėtų perduoti pertvarkymo planus ir visus jų pakeitimus kompetentingoms institucijoms, taip užtikrinant, kad kiekviena atitinkama institucija būtų nuolat visapusiškai informuota; (32)siekiant išsaugoti finansinį stabilumą, būtina, kad kompetentingos institucijos turėtų galimybę pagerinti pablogėjusią PSŠ finansinę ir ekonominę būklę anksčiau, nei ta PSŠ atsidurs tokioje padėtyje, kai institucijoms neliks kitų alternatyvų, kaip tik ją pertvarkyti, arba nurodyti PSŠ keisti veiklos kryptį, jei jos veiksmai galėtų pakenkti bendram finansiniam stabilumui. Todėl, siekiant išvengti neigiamų pasekmių finansiniam stabilumui, kurios galėtų atsirasti PSŠ įgyvendinant tam tikras priemones, ar tas pasekmes sumažinti, kompetentingoms institucijoms turėtų būti suteikti ankstyvosios intervencijos įgaliojimai. Ankstyvosios intervencijos įgaliojimai suteikiami kompetentingoms institucijoms papildomai prie jau suteiktų įgaliojimų, nustatytų nacionalinėje valstybių narių teisėje arba pagal Reglamentą (ES) Nr. 648/2012 kitoms aplinkybėms nei tos, kurios yra laikomos ankstyvosios intervencijos aplinkybėmis; (33)gaivinimo ir ankstyvosios intervencijos etapais akcininkai turėtų išsaugoti visas savo teises. Pradėjus PSŠ pertvarkymą jie tokių teisių išsaugoti nebeturėtų; (34)pertvarkymo sistemoje reikėtų numatyti pertvarkymą pradėti laiku prieš PSŠ tampant nemokia. Turėtų būti laikoma, kad PSŠ žlunga arba gali žlugti, kai ji nebetenkina veiklos leidimo reikalavimų arba tikėtina, kad artimiausiu metu jų nebetenkins, kai jos gaivinimu neatkurtas jos gyvybingumas, kai PSŠ turtas yra mažesnis už jos įsipareigojimus arba tikėtina, kad artimiausiu metu bus už juos mažesnis, kai PSŠ negali sumokėti savo skolų suėjus jų terminui arba tikėtina, kad artimiausiu metu jų sumokėti negalės, arba kai PSŠ reikalinga nepaprastoji viešoji finansinė parama. Tačiau tai, kad PSŠ neatitinka visų veiklos leidimo reikalavimų, neturėtų savaime būti priežastis taikyti pertvarkymą; (35)tai, kad teikiama skubi centrinio banko parama likvidumui padidinti, – jei tokia priemonė yra – neturėtų būti laikoma įrodymu, kad PSŠ negali arba artimiausiu metu negalės suėjus terminui apmokėti įsipareigojimų. Siekiant išsaugoti finansinį stabilumą, visų pirma sisteminio likvidumo trūkumo atveju, valstybės garantijos centrinių bankų suteiktoms likvidumo priemonėms arba valstybės garantijos naujiems išleistiems įsipareigojimams, skirtiems pašalinti didelį valstybės narės ekonomikos sutrikimą, neturėtų būti pertvarkymo sistemos taikymo pradžios priežastimi, jei laikomasi keleto sąlygų; (36)jei PSŠ atitinka pertvarkymo sąlygas, PSŠ pertvarkymo institucija turėtų turėti tam tikras suderintas pertvarkymo priemones ir įgaliojimus. Šios priemonės ir įgaliojimai turėtų būti taikomi remiantis bendromis sąlygomis, tikslais ir bendraisiais principais. Papildomas priemones ir įgaliojimus pertvarkymo institucijos turėtų taikyti, atsižvelgdamos į pertvarkymo principus ir tikslus. Visų pirma tokių priemonių ar įgaliojimų naudojimas neturėtų neigiamai paveikti veiksmingo tarpvalstybinių grupių pertvarkymo; (37)pagrindiniai pertvarkymo tikslai turėtų būti šie: užtikrinti ypatingos svarbos funkcijų tęstinumą, išvengti neigiamų pasekmių finansiniam stabilumui ir apsaugoti viešąsias lėšas kuo labiau sumažinant žlungančių PSŠ kliovimąsi nepaprastąja viešąja finansine parama; (38)žlungančios PSŠ ypatingos svarbos funkcijas reikėtų išsaugoti, bet restruktūrizuoti, prireikus atliekant vadovybės pakeitimus, naudojant pertvarkymo priemones, kad būtų galima tęsti veiklą, kiek įmanoma naudojant privačiąsias lėšas. Tai būtų galima įgyvendinti įvykdžius pardavimą ar susijungimą su mokiu trečiuoju asmeniu, arba restruktūrizavus ar nurašius PSŠ sutartis ir įsipareigojimus paskirstant nuostolius ir pozicijas, arba nurašius akcijas, arba nurašius ir konvertavus jos skolą į nuosavybės vertybinius popierius, kad PSŠ būtų rekapitalizuota. Atsižvelgdama į šį tikslą, iki šių veiksmų pertvarkymo institucija turėtų apsvarstyti galimybę užtikrinti PSŠ galiojančių ir neįvykdytų sutartinių įsipareigojimų vykdymą pagal jų vykdymo eiliškumą, taikytiną keliant įprastinę bankroto bylą; (39)būtina veikti sparčiai ir ryžtingai, kad išliktų pasitikėjimas rinka ir kad būtų kiek įmanoma sumažintas neigiamo poveikio plitimas. Susiklosčius pertvarkymo sąlygoms PSŠ pertvarkymo institucija dėl viešojo intereso turėtų nedelsdama imtis tinkamų ir suderintų pertvarkymo veiksmų. PSŠ gali žlugti tokiomis aplinkybėmis, kad atitinkama pertvarkymo institucija turi nedelsdama į tai reaguoti. Todėl tai institucijai turėtų būti leista imtis pertvarkymo veiksmų, nepaisant to, kad PSŠ taiko gaivinimo priemones arba nereikalaujant prieš tai pasinaudoti ankstyvosios intervencijos įgaliojimais; (40)imdamosi pertvarkymo veiksmų, PSŠ pertvarkymo institucija turėtų atsižvelgti į pertvarkymo kolegijos parengtuose pertvarkymo planuose numatytas priemones ir jomis vadovautis, nebent pertvarkymo institucija, atsižvelgdama į konkrečias aplinkybes, mano, kad, imantis pertvarkymo planuose nenumatytų veiksmų, pertvarkymo tikslai būtų pasiekti veiksmingiau. Pertvarkymo institucija turėtų skubiai pranešti pertvarkymo kolegijai apie pertvarkymo veiksmus, kurių planuoja imtis, ypač jei tokie veiksmai nukrypsta nuo plano; (41)nuosavybės teisių suvaržymas turėtų būti proporcingas finansinio stabilumo rizikai. Todėl pertvarkymo priemonės turėtų būti taikomos tik toms PSŠ, kurios atitinka pertvarkymo sąlygas, ypač kai tai būtina dėl viešojo intereso siekiant įgyvendinti finansinio stabilumo tikslą. Atsižvelgiant į tai, kad pertvarkymo priemonėmis ir įgaliojimais gali būti ribojamos akcininkų, tarpuskaitos dalyvių ir kreditorių teisės, pertvarkymo veiksmų turėtų būti imamasi tik tais atvejais, kai tai būtina dėl viešojo intereso, o bet koks tų teisių suvaržymas turėtų atitikti Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją (toliau – Chartija). Visų pirma tais atvejais, kai vykdant pertvarkymo veiksmus tos pačios klasės kreditoriams taikomos skirtingos sąlygos, tokie skirtumai turėtų būti pagrįsti viešuoju interesu ir būti proporcingi rizikai, kurią siekiama pašalinti, be to, jais nei tiesiogiai, nei netiesiogiai neturėtų būti diskriminuojama dėl pilietybės; (42)paveikti akcininkai, tarpuskaitos dalyviai ir kreditoriai neturėtų patirti didesnių nuostolių nei tie, kuriuos jie būtų patyrę, jei pertvarkymo institucija nebūtų ėmusis pertvarkymo veiksmų PSŠ atžvilgiu ir vietoj to jiems būtų buvę taikomi galimi neįvykdyti įsipareigojimai pagal PSŠ gaivinimo planą arba kitus jos veiklos taisyklėse numatytus susitarimus, arba jei PSŠ būtų buvusi likviduota iškeliant įprastinę bankroto bylą. Kai dalis pertvarkomos PSŠ turto perduodama privačiam pirkėjui arba laikinai PSŠ, likusi pertvarkomos PSŠ dalis turėtų būti likviduota keliant įprastinę bankroto bylą; (43)siekiant apsaugoti akcininkų, sandorio šalių ir kreditorių teisę, reikėtų nustatyti aiškias pareigas, susijusias su PSŠ turto ir įsipareigojimų vertinimu ir sąlygų, kurios būtų buvusios taikomos akcininkams ir kreditoriams, jei pertvarkymo institucija nebūtų ėmusis pertvarkymo veiksmų, vertinimu. Turėtų būti įmanoma pradėti vertinimą jau gaivinimo etape. Prieš imantis pertvarkymo veiksmų turėtų būti atliktas nešališkas ir tikroviškas PSŠ turto ir įsipareigojimų vertinimas. Toks vertinimas galėtų būti apskundžiamas tik kartu su pertvarkymo sprendimu. Be to, tam tikrais atvejais panaudojus pertvarkymo priemones turėtų būti atliktas akcininkams ir kreditoriams faktiškai taikytų sąlygų ir sąlygų, kurios jiems būtų buvusios taikytos, jei pertvarkymo institucija nebūtų ėmusis pertvarkymo veiksmų PSŠ atžvilgiu ir vietoj to jiems būtų buvę taikomi galimi neįvykdyti įsipareigojimai pagal PSŠ gaivinimo planą arba kitus jos veiklos taisyklėse numatytus susitarimus, arba iškėlus įprastinę bankroto bylą, ex post palyginimas. Jei akcininkai ir kreditoriai už savo reikalavimus gavo mažesnę sumą ar kompensaciją, nei būtų gavę, jei pertvarkymo institucija nebūtų ėmusis pertvarkymo veiksmų PSŠ atžvilgiu ir vietoj to jiems būtų buvę taikomi galimi neįvykdyti įsipareigojimai pagal PSŠ gaivinimo planą arba kitus jos veiklos taisyklėse numatytus susitarimus, arba iškėlus įprastinę bankroto bylą, jie turėtų tam tikrais atvejais turėti teisę į skirtumo kompensaciją. Kitaip nei vertinimo prieš pertvarkymo veiksmus atveju, turėtų būti įmanoma tą palyginimą ginčyti atskirai nuo pertvarkymo sprendimo. Valstybės narės turėtų pačios spręsti dėl tvarkos, pagal kurią akcininkams ir kreditoriams sumokamas skirtumas, nustatytas įvertinus sąlygas;

(44)siekiant užtikrinti veiksmingą pertvarkymą, atliekant vertinimą reikėtų kuo tiksliau nustatyti bet kokius nuostolius, kuriuos reikia paskirstyti PSŠ, kad būtų atkurta suderinta neįvykdytų pozicijų knyga ir įvykdyti esami mokėjimo įsipareigojimai. Vertinant žlungančių PSŠ turtą ir įsipareigojimus reikėtų remtis nešališkomis, atsargiomis ir tikroviškomis prielaidomis, galiojančiomis pertvarkymo priemonių taikymo metu. Tačiau PSŠ finansinės būklės vertinimas neturėtų turėti įtakos įsipareigojimų vertei. Dėl skubos pertvarkymo institucijoms turėtų būti įmanoma žlungančios PSŠ turtą ar įsipareigojimus įvertinti skubos tvarka. Toks vertinimas turėtų būti preliminarus ir galioti tol, kol bus atliktas nepriklausomas vertinimas; (45)pradėjus pertvarkymą turėtų būti įvykdyti visi PSŠ veiklos taisyklėse nurodyti neįvykdyti sutartiniai įsipareigojimai, įskaitant neįvykdytas gaivinimo priemones, išskyrus atvejus, kai, siekiant išvengti neigiamų pasekmių finansiniam stabilumui arba laiku užtikrinti PSŠ ypatingos svarbos funkcijas, tikslingiau taikyti kitą pertvarkymo įgaliojimą ar priemonę. Nuostoliai tuomet turėtų būti dengiami taikant reguliuojamojo kapitalo priemones ir pagal galimybes paskirstyti akcininkams panaikinant ar perduodant nuosavybės priemones, arba labai sumažinant jų vertę. Kai tų priemonių nepakanka, pertvarkymo institucijos turėtų turėti įgaliojimų nesukeldamos grėsmės platesnio masto finansiniam stabilumui reikiama apimtimi nurašyti subordinuotąją neužtikrintą skolą ir pirmaeilius neužtikrintus įsipareigojimus pagal jų eiliškumą, nustatytą nacionaliniais nemokumo įstatymais; (46)Jeigu PSŠ nepavyko gaivinimo priemonėmis užkirsti kelio tolesniems nuostoliams, kad būtų atkurta jos subalansuota padėtis ir ji turėtų suderintą neįvykdytų pozicijų knygą arba visapusiškai papildytų iš anksto finansuotus išteklius, arba jei pertvarkymo institucija nustatė, kad šie PSŠ veiksmai pakenktų finansiniam stabilumui, taikydama nuostolių ir pozicijų paskirstymo įgaliojimus institucija turėtų siekti paskirstyti likusius nuostolius, užtikrinti, kad PSŠ grįžtų į subalansuotą padėtį bei papildyti reikiamus iš anksto finansuotus išteklius, nuolat taikant PSŠ veiklos taisyklėse nustatytas priemones arba imantis kitų veiksmų; (47)pertvarkymo institucijos taip pat turėtų užtikrinti, kad PSŠ pertvarkymo sąnaudos būtų kuo mažesnės ir kad tos pačios klasės kreditoriams būtų taikomos vienodos sąlygos. Kai vykdant pertvarkymo veiksmus tos pačios klasės kreditoriams taikomos skirtingos sąlygos, tokie skirtumai turėtų būti pagrįsti viešuoju interesu ir nesusiję nei su tiesiogine, nei su netiesiogine diskriminacija dėl pilietybės ar kitos priežasties; (48)pertvarkymo priemonės turėtų būti taikomos kuo platesniu mastu prieš darant PSŠ skirtą viešojo sektoriaus kapitalo injekciją arba teikiant lygiavertę nepaprastąją viešąją finansinę paramą. Viešosios finansinės paramos naudojimas siekiant padėti pertvarkyti žlungančias įstaigas turėtų būti vykdomas laikantis atitinkamų valstybės pagalbos nuostatų; (49)taikant veiksmingą pertvarkymo režimą reikėtų kiek įmanoma sumažinti žlungančios PSŠ pertvarkymo sąnaudas, tenkančias mokesčių mokėtojams. Juo reikėtų užtikrinti, kad PSŠ galėtų būti pertvarkytos nesukeliant grėsmės finansiniam stabilumui. Tas tikslas pasiekiamas taikant nuostolių ir pozicijų paskirstymo priemones, kuriomis užtikrinama, kad akcininkai ir sandorio šalys, kurie yra žlungančios PSŠ kreditoriai, patirtų atitinkamų nuostolių ir padengtų deramą dalį sąnaudų dėl PSŠ žlugimo. Todėl nuostolių ir pozicijų paskirstymo priemonėmis PSŠ akcininkai ir sandorio šalys labiau skatinami stebėti PSŠ būklę normaliomis sąlygomis pagal Finansinio stabilumo tarybos rekomendacijas; (50)siekiant užtikrinti, kad pertvarkymo institucijos įvairiomis aplinkybėmis galėtų veikti pakankamai lanksčiai paskirstydamos nuostolius ir pozicijas sandorio šalims, toms institucijoms reikėtų sudaryti sąlygas taikyti nuostolių ir pozicijų paskirstymo priemones tiek tais atvejais, kai siekiama palaikyti žlungančių PSŠ veiklą, tiek tais atvejais, kai ypatingos svarbos paslaugos yra perduotos laikinai PSŠ arba trečiajam asmeniui, o likusi PSŠ dalis nutraukia veiklą ir yra likviduojama; (51)kai nuostolių ir pozicijų paskirstymo priemonės taikomos siekiant atkurti žlungančios PSŠ gyvybingumą, kad ji galėtų tęsti veiklą, atliekant pertvarkymą reikėtų kartu pakeisti vadovybę, išskyrus atvejus, kai vadovybės išsaugojimas yra tinkama ir būtina priemonė pertvarkymo tikslams pasiekti, o PSŠ bei jos veikla vėliau restruktūrizuojama taip, kad būtų atsižvelgta į jos žlugimo priežastis. Pertvarkymas turėtų būti vykdomas įgyvendinant verslo reorganizavimo planą, kuris turėtų derėti su restruktūrizavimo planu, kurį pagal valstybės pagalbos sistemą PSŠ gali privalėti pateikti; (52)nuostolių ir pozicijų paskirstymo priemonės turėtų būti taikomos siekiant iš naujo suderinti PSŠ knygą, užkirsti kelią tolesniems nuostoliams ir įgyti papildomų išteklių pagrindinei sandorio šaliai rekapitalizuoti ir iš anksto finansuotiems jos ištekliams papildyti. Siekiant užtikrinti šių priemonių veiksmingumą ir potencialą pasiekti tikslą, jas turėtų būti galima taikyti kuo įvairesnėms sutartims, pagal kurias atsiranda neužtikrinti įsipareigojimai arba žlungančios PSŠ turto ir įsipareigojimų disbalansas. Taikant tas priemones reikėtų numatyti galimybę rengti įsipareigojimų neįvykdžiusių subjektų pozicijų aukcionus likusiems tarpuskaitos nariams, priverstinai pozicijas paskirstyti taip, kad pagal gaivinimo planą nustatyti savanoriški susitarimai pradedant pertvarkymą nebūtų jau išnaudoti, iš dalies ar visiškai nutraukti įsipareigojimų neįvykdžiusių tarpuskaitos narių sutartis, produktų linijas ir PSŠ sutartis, toliau mažinti mokamas kintamąsias garantines įmokas, pateikti visus likusius gaivinimo planuose nurodytus reikalavimus pateikti piniginių išteklių, pateikti konkrečiai pertvarkymo institucijai skirtus papildomus reikalavimus pateikti piniginių išteklių, nurašyti PSŠ išleistas kapitalo ir skolos priemones arba kitus neužtikrintus įsipareigojimus ir konvertuoti bet kurias skolos priemones į akcijas; (53)tam tikromis aplinkybėmis pertvarkymo institucijos turėtų galėti nuostolių ir pozicijų paskirstymo priemonių visiškai ar iš dalies netaikyti kai kurioms sutartims. Tais atvejais, kai taikomos tos išimtys, kitoms sutartims taikomas nuostolių arba pozicijų lygis, siekiant atsižvelgti į tokias išimtis, gali būti padidintas, jeigu laikomasi principo, kad nė vieno kreditoriaus padėtis neturi būti blogesnė; (54)kai pertvarkymo priemonės naudojamos siekiant perduoti PSŠ ypatingos svarbos funkcijas ar gyvybingą veiklos dalį patikimam subjektui, kaip antai privačiojo sektoriaus pirkėjui ar laikinai PSŠ, likusi PSŠ dalis turėtų būti likviduota per tinkamą laiką, atsižvelgiant į tai, ar žlunganti PSŠ turi teikti paslaugas arba paramą pirkėjui ar laikinai PSŠ, kad šie galėtų vykdyti jiems perduotą veiklą ar teikti įsigytas paslaugas; (55)verslo pardavimo priemone turėtų būti sudarytos sąlygos institucijoms parduoti PSŠ ar jos veiklos dalis vienam ar daugiau pirkėjų be akcininkų sutikimo. Taikydamos verslo pardavimo priemonę, institucijos tą PSŠ arba jos veiklos dalis turėtų pateikti rinkai atvirai, skaidriai ir nediskriminuodamos, kartu siekdamos kiek įmanoma pakelti pardavimo kainą; (56)visos grynosios pajamos, gautos iš pertvarkomos PSŠ turto arba įsipareigojimų perdavimo taikant verslo pardavimo priemonę, turėtų tekti likviduojamam subjektui. Visos grynosios pajamos, gautos iš pertvarkomos PSŠ išleistų nuosavybės priemonių perdavimo taikant verslo pardavimo priemonę, turėtų tekti akcininkams. Pajamos turėtų būti apskaičiuotos atmetus dėl PSŠ žlugimo ir pertvarkymo proceso patirtas sąnaudas; (57)siekiant laiku parduoti verslą ir išsaugoti finansinį stabilumą, akcijų paketo pirkėjas turėtų būti įvertintas laiku, kad verslo pardavimo priemonės taikymas nebūtų atidėliojamas; (58)tikėtina, kad informacija apie žlungančios PSŠ pateikimą rinkai ir derybas su galimais įgijėjais prieš taikant verslo pardavimo priemonę yra sisteminės svarbos. Siekiant užtikrinti finansinį stabilumą, svarbu, kad būtų galima tokios informacijos atskleidimą visuomenei, kaip reikalaujama Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 596/2014, atidėti tiek, kiek reikia, kad PSŠ pertvarkymas būtų suplanuotas ir organizuotas atsižvelgiant į tai, kiek galima delsti atskleisti informaciją pagal nepiktnaudžiavimo rinka nuostatas; (59)kaip PSŠ, kuri visiškai arba iš dalies priklauso vienai arba daugiau viešųjų institucijų arba yra kontroliuojama pertvarkymo institucijos, laikinos PSŠ pagrindinis tikslas turėtų būti užtikrinti, kad pertvarkomos PSŠ tarpuskaitos nariams ir klientams būtų toliau teikiamos esminės finansinės paslaugos ir kad būtų tęsiama esminė finansinė veikla. Laikina PSŠ turėtų veikti kaip gyvybingas, veiklą galintis tęsti subjektas ir leidus sąlygoms turėtų būti kuo greičiau grąžinta į rinką arba likviduota, jei yra negyvybinga; (60)jei siekiant išsaugoti finansinį stabilumą visi kiti būdai yra praktiškai neįmanomi arba akivaizdžiai nepakankami, turėtų būti įmanoma dalyvauti vyriausybei, kuri pagal valstybės pagalbos taisykles teiktų paramą nuosavam kapitalui padidinti arba laikiną perėmimą valstybės nuosavybėn, įskaitant PSŠ veiklos restruktūrizavimą, ilgainiui panaudotas lėšas susigrąžinant iš PSŠ. Vyriausybės lygmens finansinio stabilizavimo priemonių naudojimas nedaro įtakos centrinių bankų vaidmeniui užtikrinant likvidumą finansų sistemoje net nepalankiomis sąlygomis; (61)siekiant sudaryti sąlygas Sąjungos institucijai taikyti nuostolių ir pozicijų paskirstymo priemones sutartims, pasirašytoms su trečiosiose valstybėse įsikūrusiais subjektais, ši galimybė turėtų būti numatyta PSŠ veiklos taisyklėse; (62)pertvarkymo institucijos turėtų turėti visus būtinus teisinius įgaliojimus, kuriuos įvairiai derinant būtų galima naudoti taikant pertvarkymo priemones. Tai turėtų apimti įgaliojimus žlungančios PSŠ nuosavybės priemones, turtą, teises, pareigas arba įsipareigojimus perduoti kitam subjektui, pavyzdžiui, kitai PSŠ ar laikinai PSŠ, įgaliojimus nurašyti ar panaikinti nuosavybės priemones arba nurašyti ar konvertuoti žlungančios PSŠ įsipareigojimus, įgaliojimus nurašyti kintamąją garantinę įmoką, įgaliojimus užtikrinti trečiųjų asmenų neįvykdytų pareigų vykdymą PSŠ atžvilgiu, įskaitant reikalavimus pateikti piniginių išteklių ir pozicijų paskirstymą, įgaliojimus iš dalies ar visiškai nutraukti PSŠ sutartis, įgaliojimus pakeisti vadovybę ir įgaliojimus taikyti laikiną reikalavimų apmokėjimo moratoriumą. PSŠ, jos valdybos nariams ir vyresniajai vadovybei, vadovaujantis valstybės narės teise, ir toliau turėtų tekti atsakomybė pagal civilinę arba baudžiamąją teisę už PSŠ žlugimą; (63)pertvarkymo sistemoje turėtų būti numatyti procedūriniai reikalavimai, kad apie pertvarkymo veiksmus būtų tinkamai pranešama ir skelbiama viešai. Tačiau, kadangi tikėtina, kad pertvarkymo institucijų ir jų specializuotų konsultantų gaunama informacija pertvarkymo procese bus konfidenciali, prieš skelbiant pertvarkymo sprendimą viešai, jai turėtų būti taikomas veiksmingas konfidencialumo režimas. Reikia atsižvelgti į tai, kad informacija apie gaivinimo ir pertvarkymo planų turinį bei detales, taip pat apie šių planų vertinimo rezultatus gali turėti didelį poveikį, ypač atitinkamoms įmonėms. Reikia laikytis prielaidos, kad bet kokia iki sprendimo priėmimo pateikiama informacija apie jo aspektus (apie tai, ar tenkinamos pertvarkymo sąlygos, apie konkrečios priemonės naudojimą arba apie bet kokius konkrečius proceso veiksmus) turės poveikį su atitinkamais veiksmais susijusiems privatiems ir viešiesiems interesams. Vis dėlto vien informacijos apie tai, kad pertvarkymo institucija nagrinėja konkrečios PSŠ atvejį, galėtų pakakti, kad kiltų neigiamų pasekmių tai PSŠ. Taigi būtina užtikrinti, kad būtų taikomi tinkami tokios informacijos, kaip antai, gaivinimo ir pertvarkymo planų turinio bei detalių ir šių planų vertinimų rezultatų, konfidencialumo išsaugojimo mechanizmai;

(64)pertvarkymo institucijos turėtų turėti papildomų įgaliojimų nuosavybės priemonių arba skolos priemonių ir turto, teisių bei įsipareigojimų perdavimo veiksmingumui užtikrinti. Atsižvelgiant į apsaugos priemones, tie įgaliojimai turėtų apimti įgaliojimus panaikinti trečiųjų asmenų teises į perduotas priemones ar turtą ir įgaliojimus užtikrinti sutarčių vykdymą ir užtikrinti susitarimų su perduoto turto ir nuosavybės priemonių gavėju tęstinumą. Tačiau tai neturėtų paveikti darbuotojų teisių nutraukti darbo sutartį. Taip pat tai neturėtų paveikti sutarties šalies teisės nutraukti sutartį su pertvarkoma PSŠ arba su jos grupės subjektu dėl kitų priežasčių nei žlungančios PSŠ pertvarkymas. Pertvarkymo institucijos turėtų turėti papildomų įgaliojimų reikalauti, kad likusi PSŠ dalis, likviduojama pagal įprastinę bankroto bylą, teiktų paslaugas, kurios yra būtinos tam, kad PSŠ, kuriai, taikant verslo pardavimo priemo