LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 113/1

EUROPOS CENTRINIO BANKO NUOMONĖ

2014 m. sausio 7 d.

dėl pasiūlymo dėl reglamento dėl indeksų, kurie kaip lyginamieji indeksai naudojami finansinėse priemonėse ir finansinėse sutartyse

(CON/2014/2)

2014/C 113/01

Įžanga ir teisinis pagrindas

2013 m. spalio 18 d. ir 2013 m. spalio 28 d. Europos Centrinis Bankas (ECB) gavo Tarybos ir Europos Parlamento prašymus pateikti nuomonę dėl pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl indeksų, kurie kaip lyginamieji indeksai naudojami finansinėse priemonėse ir finansinėse sutartyse (1) (toliau – pasiūlytas reglamentas).

ECB kompetencija teikti nuomonę grindžiama Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 127 straipsnio 4 dalimi ir 282 straipsnio 5 dalimi, nes pasiūlytame reglamente yra nuostatų, darančių įtaką Europos centrinių bankų sistemos prisidėjimui prie sklandaus politikos, susijusios su finansų sistemos stabilumu, vykdymo, kaip nurodyta Sutarties 127 straipsnio 5 dalyje. Vadovaudamasi Europos Centrinio Banko darbo reglamento 17 straipsnio 5 dalies pirmuoju sakiniu, Valdančioji taryba priėmė šią nuomonę.

1. Pasiūlyto reglamento tikslas

1.1. Pasiūlytas reglamentas numato bendrą Sąjungos reguliavimo sistemą, skirtą reglamentuoti paskelbtus indeksus, kurie taikomi kaip lyginamieji indeksai naudojant juos kaip kriterijus finansinėse priemonėse ir finansinėse sutartyse, pavyzdžiui, hipotekinių kreditų sutartyse, arba investicinių fondų rezultatams vertinti, siekiant užtikrinti jų teisingumą ir tikslumą ir taip prisidėti prie tinkamo vidaus rinkos veikimo, kartu užtikrinant aukšto lygio vartotojų ir investuotojų apsaugą (2).

1.2. Naujoji sistema reguliuoja visą lyginamųjų indeksų nustatymo procesą, nuo rinkos dalyvių, kurie teikia kotiruotes arba kitus pradinius duomenis, lyginamojo indekso administravimo ir kontrolės iki jo išplatinimo ir paskelbimo. Konkrečiai pasiūlytu reglamentu siekiama, kad lyginamieji indeksai būtų patikimesni ir labiau pagrįsti, sudarant kuo mažiau galimybių rinkos dalyviams jais manipuliuoti, ir lyginamojo indekso nustatymo procesą padaryti apskritai skaidresnį. To siekiama daugiausiai stiprinant pradinių duomenų teikimo indeksams, kurie gali būti naudojami kaip lyginamieji indeksai, kokybės ir metodikos priežiūros kontrolę (3) ir stiprinant subjektų, administruojančių lyginamojo indekso teikimą, valdymą ir kontrolę. Pagal siūlomą schemą Sąjungoje įsteigti administratoriai privalo iš savo šalies kompetentingos institucijos gauti veiklos leidimą (4). Kadangi administratoriaus vaidmuo nustatant lyginamąjį indeksą yra pagrindinis ir suteikiantis diskrecijos teisę pradinius duomenis paversti lyginamuoju indeksu, administratoriai privalo priimti elgesio kodeksą ir užtikrinti, kad bet koks interesų konfliktas nedarytų jokio poveikio duomenų teikimui (5). Komisija turi įgaliojimus nuspręsti, kurie Sąjungoje esantys lyginamieji indeksai yra „ypatingos svarbos lyginamieji indeksai“, ir patvirtinti tokių lyginamųjų indeksų sąrašą Sąjungos lygiu (6).

1.3. Dėl pasiūlytame reglamente numatytos priežiūros ir vykdymo – valstybės narės privalo skirti už šių užduočių vykdymą atsakingą instituciją ar institucijas (7) ir apie šias institucijas pranešti Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai (EVPRI). Dėl ypatingos svarbos lyginamųjų indeksų, kurių veikimas tarpvalstybiniu mastu yra labiau tikėtinas, administratoriaus kompetentinga institucija privalo įsteigti kompetentingų institucijų kolegiją, kurią sudarytų ta institucija, EVPRI, duomenų teikėjų kompetentingos institucijos ir kitos kompetentingos institucijos (kai pagrindžiama), ir ji taip pat privalo nustatyti rašytinius kolegijos veiklos susitarimus, inter alia, dėl pagalbos, teiktinos minėtai kompetentingai institucijai užtikrinant tam tikrų priemonių, susijusių su privalomu duomenų teikimu ypatingos svarbos lyginamajam indeksui, vykdymą (8). Jeigu rašytinis kolegijos veiklos susitarimas, ar imtis tam tikrų nurodytų priemonių, nenustatytas (9), administratoriaus kompetentinga institucija tuo klausimu gali priimti sprendimą, tik jeigu kitų kolegijos narių ir atitinkamais atvejais EVPRI pareikštų nuomonių nesilaikymas visapusiškai pagrindžiamas. Be to, inter alia, jeigu kompetentingoms institucijoms nepavyko sudaryti rašytinių susitarimų arba jeigu nesutariama dėl priemonės, kurios buvo imtasi, EVPRI kito kolegijos nario siūlymu arba savo iniciatyva gali priimti sprendimą pagal „įpareigojančio tarpininkavimo“ procedūrą (10). Pasiūlytame reglamente taip pat nustatomas lygiavertiškumo režimas trečiųjų šalių administruojamiems lyginamiesiems indeksams, kurį administruoja EVPRI (11).

1.4. Pasiūlymas taip pat papildo paskutinius Komisijos pasiūlymus, numatančius, kad piktnaudžiavimo rinka pažeidimas apima manipuliavimą lyginamaisiais indeksais, už kurį pagal naująjį piktnaudžiavimo rinka režimą taikomos griežtos administracinės baudos (12). Tarptautiniu aspektu pasiūlytas reglamentas atitinka finansinių lyginamųjų indeksų principus, kuriuos 2013 m. liepos mėn. priėmė Tarptautinė vertybinių popierių komisijų organizacija (International Organization of Securities Commissions, IOSCO) (13).

2. Bendros pastabos

ECB pritaria pasiūlyto reglamento tikslui Sąjungos lygiu nustatyti bendrą taisyklių sistemą dėl lyginamųjų indeksų, kurie naudojami kaip kriterijus finansinėse priemonėse (14) ir finansinėse sutartyse (15), nustatymo proceso, siekiant užtikrinti lyginamųjų indeksų teisingumą ir patikimumą bei aukšto lygio investuotojų ir vartotojų apsaugą. ECB mano, kad toks reglamentavimas yra pagrįstas ir proporcingas atsakas, siekiant pašalinti lyginamojo indekso nustatymo proceso trūkumus. Finansinių lyginamųjų indeksų teisingumo ir visuomenės pasitikėjimo jais atstatymas yra ypač svarbus po paskutinių tariamų manipuliavimų pagrindiniais tarpbankinių palūkanų normų lyginamaisiais indeksais LIBOR ir EURIBOR, dėl kurių daugeliu atvejų pritaikytos didelės baudos ir pareikšti įtarimai dėl piktnaudžiavimo kitais indeksais. Eurosistemoje ypač svarbu išsaugoti šių pagrindinių lyginamųjų indeksų teisingumą ir patikimumą, siekiant palaikyti duomenų teikimo (pradinių duomenų) šiems indeksams kokybę ir jų administratoriaus teisingumą.

Eurosistemos atsakyme į 2012 metų Komisijos viešąją konsultaciją dėl indeksų reguliavimo (16), ECB pabrėžė lyginamojo indekso EURIBOR sisteminę svarbą finansiniam stabilumui ir pateikė konkrečias rekomendacijas prailginti ir trumpai, ir vidutiniškai taikomų priemonių terminą, kad būtų padidintas EURIBOR ir kitų tokių lyginamųjų indeksų teisingumas ir patikimumas. ECB ir Eurosistemos nacionaliniai centriniai bankai (NCB) taip pat pateikė ir Sąjungos, ir tarptautiniu lygiu Eurosistemos atsakymus į kitas panašias konsultacijas dėl lyginamųjų indeksų ateities (17).

ECB norėtų pateikti kelias į ateitį orientuotas pastabas dėl ypatingos svarbos palūkanų normų lyginamųjų indeksų reformos. Nors jau padaryta pažanga stiprinant valdymo procesą ir atkuriant patikimumą, būtina imtis papildomų veiksmų. ECB ypatingai pritaria rinkos iniciatyvoms, kuriomis siekiama nustatyti sandoriais pagrįstas orientacines normas, kurios galėtų būti perspektyvūs EURIBOR papildymai arba pakaitiniai lyginamieji indeksai, ir palengvintų rinkos sprendimus kintančioje finansų sistemoje, kad naudotojai galėtų pasirinkti orientacines normas, labiausiai atitinkančias jų interesus. Be to, nustatant naujas orientacines normas būtina atsižvelgti į orientacinių normų principus, kuriuos pateikė EVPRI, Europos bankininkystės institucija (EBI) ir IOSCO. Todėl siekiant, kad norma atitiktų rinkos poreikius, ECB ypatingai skatina rinkos dalyvius aktyviai dalyvauti normos nustatymo procese. Šiuo pereinamuoju laikotarpiu naujoms orientacinėms normoms taip pat labai svarbu, kad visa Sąjungos sistema būtų tinkama rinkos dalyviams. Tai ypatingai svarbu, kadangi pasiūlyo reglamento taikymo sritis yra labai plati. ECB taip pat pabrėžia, kad jo žemiau pateiktose konkrečiose pastabose visų pirma akcentuojama reguliavimo įtaka pagrindinių palūkanų normų lyginamiesiems indeksams.

3. Konkrečios pastabos

3.1. Taikymo sritis, išimtis dėl indeksų ir lyginamųjų indeksų, kuriuos teikia centriniai bankai, ir apibrėžtis

3.1.1. ECB pritaria plačiai pasiūlyto reglamento taikymo sričiai, apimančiai visus lyginamuosius indeksus, kurie naudojami kaip kriterijai finansinėse priemonėse, kuriomis leidžiama prekiauti arba prekiaujama reguliuojamoje prekybos vietoje, pavyzdžiui, energija, biržos prekės ir valiutų išvestinės finansinės priemonės, taip pat finansinėse sutartyse ir investicinių fondų rezultatams vertinti (18). Tai yra tinkama plataus lyginamųjų indeksų naudojimo vidaus ir tarptautinėse finansų rinkose atžvilgiu, tačiau galimas neigiamas poveikis ne tokių sudėtingų finansinių produktų, pavyzdžiui, hipotekos, investuotojams ir vartotojams.

3.1.2. ECB pritaria tam, kad centriniai bankai, kurie yra Europos centrinių bankų sistemos (ECBS) nariai, neįtraukti į pasiūlyto reglamento taikymo sritį, kadangi jie jau turi nustatytas sistemas, užtikrinančias jų tikslų atitikimą (19). Tačiau ECB siūlo, kad išimtis būtų taikoma visiems centriniams bankams, kadangi jų teikiamus lyginamuosius indeksus ir indeksus jau kontroliuoja valdžios institucijos. Šio kontroliavimo paskirtis ir yra užtikrinti, kad lyginamieji indeksai ir indeksai atitiktų principus, standartus ir procedūras, kuriais užtikrinamas jų tikslumas, teisingumas ir nepriklausomumas (20). Jeigu centriniai bankai – ir, žinoma, valdžios institucijos apskritai – būtų pasiūlyto reglamento reguliavimo dalykas, toks reguliavimas būtų dvigubas atsižvelgiant į tai, kad administratorius prižiūri jų nacionalinė kompetentinga institucija. Todėl į pasiūlytą reglamentą centrinių bankų ir jų teikiamų lyginamųjų indeksų ir indeksų įtraukti nebūtina (21), ir, žinoma, ECB neprieštarautų, jeigu ši išimtis būtų taikoma valdžios institucijoms apskritai. Tai suderinama su IOSCO lyginamojo indekso nustatymo principais – paskutinėje ataskaitoje nurodyta, kad lyginamojo indekso administravimas, kurį atlieka nacionalinė institucija viešosios politikos tikslais, nepatenka į jų taikymo sritį (22).

Be to, kalbant apie tarpbankinių palūkanų normų lyginamojo indekso apibrėžtį (23), ECB pastebi, kad II priede nustatytas specialusis režimas taikomas tik tokiems lyginamiesiems indeksams, kurie remiasi palūkanų normomis, kurias taikydami bankai gali skolinti kitiems bankams arba iš jų skolintis. ECB nuomone, režimas turėtų būti ne toks griežtas ir taikomas lyginamiesiems indeksams, kai pagrindinis turtas yra palūkanų norma, kurią taikydami bankai gali skolinti arba skolintis didmeninėje rinkoje (24). Didmeninė rinka gali apimti ne tik bankus, bet ir kitus tarpininkus.

3.2. Lyginamojo indekso teisingumas ir patikimumas bei veiklos leidimo administratoriams išdavimas ir priežiūra (25)

3.2.1. ECB pritaria tam, kad pradiniai duomenys, kuriuos teikia duomenų teikėjai, turi būti sandorių duomenys, ir tam, kad kiti duomenys gali būti naudojami tik tuo atveju, jeigu turimi sandorių duomenys yra nepakankami, kad tiksliai ir patikimai atspindėtų rinkos ar ekonomikos tikrovę, kuriai įvertinti lyginamasis indeksas yra skirtas, ir jeigu tokius duomenis įmanoma patikrinti (26).

3.2.2. Tačiau Sąjungos teisėkūros institucijos visų pirma turi užtikrinti, kad įgyvendinant pasiūlymo tikslus administratoriui keliamų reikalavimų griežtinimas (27) netikėtai neatstumtų naujų tokios esminės funkcijos vykdytojų arba nepaskatintų esamų administratorių atsisakyti šios funkcijos vykdymo, ypač šiuo laikotarpiu dėl galimo perėjimo prie naujų orientacinių normų (28). Yra tikimybė, kad dėl tokių kliūčių pradėti vykdyti veiklą lyginamųjų indeksų sąrašas sutrumpėtų ir neatitiktų naudotojų poreikių.

3.2.3. Be to, dėl „50 % vertės sandorių rinkoje“ ribos nustatymo, kai pasiūlyto reglamento 7 straipsnio 1 dalies c punkte administratoriaus reikalaujama nustatyti, ar ne sandorių duomenimis pagrįsti lyginamieji indeksai priklauso pagrindinei rinkai, būtinas patikslinimas, kaip administratorius atliks pagrįstą ir objektyvų įvertinimą, kas yra laikoma rinka atliekant šį nustatymą, atsižvelgiant į tai, kad „rinka“ yra ekonominė sąvoka, kilusi iš konkurencijos teisės, o pasiūlytas reglamentas jos išsamiau neapibrėžia.

3.2.4. ECB taip pat pastebi, kad pagal pasiūlytą reglamentą Sąjungos lyginamųjų indeksų administratorius ir duomenų teikėjus prižiūrės kompetentingos institucijos, kurias paskiria valstybės narės, ir kad lyginamųjų indeksų administratoriai iš šių institucijų turės gauti veiklos leidimą. ECB jau anksčiau yra išsakęs savo nuomonę (29), kad atsižvelgiant į EURIBOR sisteminę svarbą Sąjungos finansų rinkoms ir vaidmenį įgyvendinant pinigų politiką, EURIBOR palūkanų normos nustatymo priežiūros procese turėtų dalyvauti Europos priežiūros institucijos (EPI). ECB mano, kad institucijos, kaip antai EVPRI ir EBI galėtų vykdyti šią funkciją. Todėl ECB pritaria pasiūlymui, kad Komisija EVPRI parengtų techninių standartų pagrindu priimtų deleguotuosius aktus dėl nurodytų lyginamojo indekso nustatymo procedūros aspektų, taip pat siūlomam EVPRI įgaliojimui Sąjungoje vykdyti „įpareigojantį tarpininkavimą“ koordinuojant kompetentingų institucijų bendradarbiavimą (30) bei jos funkcijai registruoti trečiosiose šalyse įsteigtus administratorius ir panaikinti jų registraciją (31). Be to, terminas „juridinių ir fizinių asmenų vieta“ apibrėžtas pasiūlytame reglamente, todėl tekste turėtų būti vartojamas nuosekliai (32). ECB taip pat pritaria faktui, kad kompetentingos institucijos dalį pasiūlytame reglamente nustatytų uždavinių gali perduoti EVPRI, jeigu ši su tuo sutinka (33).

3.3. Su sektoriais susiję reikalavimai, ypatingos svarbos lyginamieji indeksai ir privalomas duomenų teikimas (34)

3.3.1. Pasiūlyme numatyti reguliavimo reikalavimai skirtingų rūšių lyginamiesiems indeksams ir sektoriams bei specialus „ypatingos svarbos lyginamųjų indeksų“ režimas (35). ECB pritaria tokio griežtesnio ypatingos svarbos lyginamųjų indeksų režimo elementams. ECB taip pat pritaria, kad pasiūlytame reglamente yra nuostata, įpareigojanti prižiūrimus subjektus pradinius duomenis ypatingos svarbos lyginamajam indeksui teikti privalomai (36). Tai svarbus saugiklis, kurio negalima išvengti tuo atveju, kai sutrinka rinka ir mažėja sandorių duomenų teikimas arba jie neteikiami (37). Tačiau ECB yra susirūpinęs, kad esama ypatingos svarbos lyginamojo indekso apibrėžtis (38), kurioje reikalaujama, kad dauguma duomenų teikėjų būtų prižiūrimi subjektai, ir kad jis būtų „susiejamas su mažiausiai 500 mlrd. EUR nominaliosios vertės finansinėmis priemonėmis“, gali nesuteikti pakankamai saugaus pagrindo naujų ypatingos svarbos lyginamųjų indeksų, kaip antai tarpbankinių palūkanų normų, atsiradimui. Be galimų kliūčių pradėti vykdyti veiklą sudarymo dar didesnis siūlomos apibrėžties trūkumas yra sunkumai įvertinant, ar pasiekta skaitmenimis nurodyta riba. Dėl šios priežasties ECB mano, kad lankstesnė apibrėžtis, pagrįsta finansinio stabilumo aspektu, būtų naudingesnė (39).

3.3.2. ECB yra rimtai susirūpinęs dėl siūlomų nuostatų, susijusių su riba panaudoti įgaliojimą reikalauti privalomo duomenų teikimo. Esama 14 straipsnio nuostata administratoriaus kompetentingai institucijai suteikia atitinkamus įgaliojimus, kuriuos ji gali įgyvendinti užtikrindama, kad prižiūrimi subjektai tęstų duomenų teikimą lyginamajam indeksui, ji taip pat gali reikalauti jų atlikti kitus veiksmus (40) tuo atveju, kai „per bet kuriuos metus duomenų teikėjai, įskaitant mažiausiai 20 % subjektų, teikiančių duomenis ypatingos svarbos lyginamajam indeksui, nustoja teikti duomenis arba yra pakankamai priežasčių manyti, kad mažiausiai 20 % duomenų teikėjų nustos juos teikti“. Tačiau gali susidaryti situacija, kai per kelis metus tam tikras grupės narių įstaigų skaičius nutraukia pradinių duomenų teikimą, tačiau tuo pat metu per bet kuriuos metus (finansinius arba kalendorinius) duomenų teikimo nutraukimo skaičius nepasiekia 20 % visų lyginamojo indekso duomenų teikėjų skaičiaus, ir todėl kompetentingos institucijos įgaliojimai įsikišti negali būti panaudoti. Tai gali paskatinti ypatingos svarbos lyginamojo indekso išnykimą per tam tikrą laiką net neturint galimybės pritaikyti jokios privalomos schemos. Tai gali turėti rimtą poveikį grupės reprezentatyvumui. Nors administratorius privalo užtikrinti, kad pradiniai duomenys yra gaunami iš patikimos ir reprezentatyvios duomenų teikėjų grupės ar imties (41), nepanaudojus įgaliojimo dėl privalomo duomenų teikimo, pradinių duomenų teikimo lyginamajam indeksui trūkumai gali turėti didelį poveikį finansiniam stabilumui ir tinkamam rinkų veikimui. Atsižvelgdamas į šių lyginamųjų indeksų ypatingą svarbą bei į finansinio stabilumo ir tinkamo rinkos veikimo aspektus, ECB rekomenduoja nepasikliauti skaitmenimis išreikštu tikrinimu, kurį galima lengvai apeiti ir kurio riba panaudoti numatytus įgaliojimus gali būti niekada nepasiekta, o jį pakeisti kokybiniu kriterijumi, susijusiu su finansinio stabilumo aspektais. Todėl ECB rekomenduoja, kad administratoriaus būtų reikalaujama reguliariai įvertinti, ar nesumažėjo grupės dydis, ar grupė vis dar reprezentatyvi, o ypatingai ar grupės dydžio sumažėjimas neįtakojo, kad pradiniai duomenys gaunami iš nepakankamai reprezentatyvios duomenų teikėjų grupės (42). Šiuo atžvilgiu ECB pastebi, kad pasiūlyto reglamento 7 straipsnio 1 dalie b punkte reikalaujama, kad administratorius „pradinius duomenis gautų iš patikimos ir reprezentatyvios duomenų teikėjų grupės ar imties, kad užtikrintų, jog pagal tuos duomenis nustatomas lyginamasis indeksas būtų patikimas ir atspindėtų rinkos ar ekonomikos tikrovę, kuriai įvertinti tas lyginamasis indeksas yra skirtas (reprezentatyvūs duomenų teikėjai)“. Šiuo atžvilgiu ECB rekomenduoja, kad 14 straipsnio 2 dalyje būtų konkrečiai nurodoma, jog prižiūrimi subjektai, kurie atrenkami privalomai teikti duomenis ypatingos svarbos lyginamajam indeksui, galėtų būti ir prižiūrimi subjektai, kurie nėra grupės įstaigos.

3.3.3. Ypatingos svarbos lyginamųjų indeksų atveju pasiūlytame reglamente taip pat reikalaujama, kad duomenų teikėjų kompetentingos institucijos „padėtų“ lyginamojo indekso administratoriaus kompetentingai institucijai užtikrinti priemonių, nustatytų 14 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose (43), vykdymą, įskaitant reikalavimą prižiūrimiems subjektams duomenis lyginamajam indeksui teikti privalomai. ECB supranta, kad jeigu administratoriaus kompetentinga institucija priėmė sprendimą dėl bet kurios iš šių priemonių, bet jeigu kolegijoje nesutariama dėl priemonės (-ių), kurios (-ių) buvo imtasi, arba nesutariama dėl rašytinių susitarimų administratoriaus kompetentingai institucijai siekiant įvykdyti priemones, galima kreiptis į EVPRI, kuri gali priimti sprendimą pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsnyje nustatytą tvarką.

3.4. Priežiūros institucijų bendradarbiavimas

Pasiūlytame reglamente kiekvienam ypatingos svarbos lyginamajam indeksui numatyta įsteigti kompetentingų institucijų kolegiją (44). Tačiau ECB abejoja dėl tokios tvarkos tinkamumo ypatingos svarbos finansinių lyginamųjų indeksų atveju, ypatingai nenumatytais atvejais, kaip antai rinkos sutrikimas. Be to, šie susitarimai negali turėti įtakos ECB bankų priežiūros įgaliojimams pagal reglamentą, kuriuo ECB pavedami specialūs uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu pagrįsta kredito įstaigų priežiūra (45). Šis reglamentas ECB paveda uždavinius, susijusias su rizikos ribojimu pagrįsta priežiūra, tačiau nepaveda uždavinių, susijusių su kredito įstaigų verslo veiklos priežiūra (46). Taigi ECB supranta, kad nacionalinės kompetentingos institucijos išlieka atsakingos už lyginamųjų indeksų priežiūrą. Tačiau siekiant išvengti bet kokių abejonių, kad atsakomybė už įstaigų, kurios patenka į bendrą priežiūros mechanizmą (BPM), finansinės veiklos priežiūrą išlieka nacionalinėms kompetentingoms institucijoms, reglamente turėtų būti konkrečiai nurodyta, kad valstybių narių skiriama kompetentinga institucija turi būti nacionalinė kompetentinga institucija.

3.5. Skaidrumas ir vartotojų apsauga

3.5.1. ECB pastebi, kad pagal pasiūlyto reglamento 16 straipsnio 1 dalį administratoriaus reikalaujama iškart po lyginamojo indekso paskelbimo paskelbti pradinius duomenis, naudotus lyginamajam indeksui nustatyti, išskyrus atvejus, kai toks paskelbimas sukeltų duomenų teikėjams rimtų neigiamų padarinių arba pakenktų lyginamojo indekso patikimumui ar teisingumui; tokiais atvejais paskelbimas gali būti laikinai atidėtas tokiam laikotarpiui, per kurį tie padariniai gerokai sumažėtų. ECB supranta, kad pasiūlyto reglamento nuostatos, draudžiančios kompetentingai institucijai, jos darbuotojams ir bet kuriam paskirtam tarpininkui atskleisti „profesine paslaptimi laikomos informacijos“ jokiam kitam asmeniui, netaikomos lyginamojo indekso administratoriui, ir todėl nesutrukdo administratoriui paskelbti pradinių duomenų, net jeigu jie apima informaciją, nurodytą pasiūlyto reglamento 16 straipsnyje. Tačiau abejotina, ar tokie duomenys turės pridėtinę vertę naudotojams. Vietoj to, pasiūlytas reglamentas tinkamu tikrinimu, priežiūra, duomenų saugojimu ir auditu turėtų užtikrinti, kad naudotojai būtų įsitikinę duomenų patikimumu. Be to, kiek tai susiję su sandoriais pagrįstais lyginamaisiais indeksais, gali susidaryti situacijos, kai pradiniai duomenys, kuriuos būtina paskelbti, apima duomenis, kurie yra neskelbtina komercinė informacija arba verslo konfidencialumo dalykas, pavyzdžiui, jeigu į pradinius duomenis įtraukiami sandorių apimties duomenys. Todėl administratoriaus neturėtų būti reikalaujama paskelbti duomenis, net ir atidedant tokį paskelbimą, nebent gautas išankstinis atitinkamo duomenų teikėjo sutikimas, o pakaktų reikalauti, kad administratorius duomenis saugotų tam tikrą terminą, per kurį gavus kompetentingos institucijos prašymą jai būtų suteikiama galimybė su jais susipažinti (47). Priėjimo prie duomenų administratoriaus kompetentingai institucijai suteikimas, siekiant leisti jai patikrinti, ar teikiami duomenys yra tikslūs ir pakankami, būtų mažiau komplikuotas duomenų teikėjų atžvilgiu.

3.5.2. Nuostatos dėl skaidrumo įpareigoja lyginamojo indekso administratorių paskelbti procedūrą, susijusią su veiksmais, kurių jis imsis lyginamojo indekso reikšmingų pakeitimų arba teikimo nutraukimo atveju. Taip pat ir prižiūrimi subjektai bei naudotojai yra įpareigoti paskelbti pagrįstus planus, kuriuose išdėsto veiksmus, kurių imtųsi tokiu atveju (48). Tačiau nei šios, nei pereinamojo laikotarpio nuostatos (49) nenustato reikalavimo parengti nenumatytų atvejų planus, taikytinus lyginamojo indekso staigaus sutrikdymo atveju. Todėl ECB rekomenduoja, kad pasiūlytame reglamente lyginamojo indekso administratoriui būtų numatytas reikalavimas nustatyti savo nenumatytų atvejų procedūras, kurios indeksų galutinių naudotojų atžvilgiu būtų visiškai skaidrios. Siūloma, kad tokios procedūros būtų nustatytos lyginamojo indekso administratoriaus elgesio kodekse kaip papildomas reikalavimas pagal pasiūlyto reglamento I priedo D skirsnio 1 dalį (50).

3.5.3. Prižiūrimi subjektai, kaip antai kredito įstaigos privalo įvertinti, ar finansinę sutartį, kurią siekiama sudaryti su klientu, susieti su lyginamuoju indeksu būtų tinkama kliento naudojimui. Siekiant užtikrinant tinkamumą, subjekto reikalaujama surinkti būtiną informaciją apie tą lyginamąjį indeksą, įskaitant administratoriaus lyginamojo indekso viešą pažymą (51). ECB rekomenduoja, kad Sąjungos teisėkūros institucijos patikslintų, kaip šis įpareigojimas bus atspindėtas Komisijos pasiūlyme dėl kredito sutarčių dėl gyvenamosios paskirties nuosavybės (52), kadangi pasiūlyto reglamento finansinių sutarčių apibrėžtis apima hipotekas.

3.6. Trečiųjų šalių administratorių teikiamų lyginamųjų indeksų naudojimas (53)

3.6.1. ECB pastebi, kad pagal siūlomą lygiavertiškumo režimą, numatytą 20 straipsnyje, lyginamieji indeksai, kuriuos teikia trečiosiose šalyse įsteigti administratoriai, turi atitikti tam tikras nurodytas sąlygas, įskaitant Komisijos sprendimo, kuriuo pripažįstama, kad jų teisinė sistema ir priežiūros praktika yra lygiavertė pasiūlyto reglamento reikalavimams, gavimą, tuomet tokius lyginamuosius indeksus prižiūrimi subjektai gali naudoti Sąjungoje. ECB taip pat pastebi, kad tokiems lyginamiesiems indeksams nėra naudingos ir 39 straipsnyje numatytos pereinamojo laikotarpio nuostatos, kadangi jos reguliuoja tik egzistuojančius lyginamuosius indeksus, kurių administratorius privalo pateikti prašymą išduoti veiklos leidimą valstybės narės, kurioje įsteigtas administratorius, kompetentingai institucijai, t. y. Sąjungoje įsteigtus administratorius.

3.6.2. ECB abejoja dėl siūlomo lygiavertiškumo režimo tinkamumo, ypatingai jeigu jis būtų nustatytas kartu su kitomis pasiūlyto reglamento nuostatomis. Daugelis svarbių Sąjungos investavimo produktų, ypač į išvestines finansines priemones ir investicinius fondus naudoja ne Sąjungos lyginamuosius indeksus. Nors IOSCO paskelbė lyginamųjų indeksų nustatymo principus ir skatina valstybes juos įgyvendinti (54), tai išlieka kiekvienos valstybės reikalas, todėl neaišku, ar visos IOSCO narės juos įgyvendins teisėkūros priemonėmis. Kadangi pagal pasiūlytą reglamentą Komisija pozityviame lygiavertiškumo sprendime privalo patvirtinti, kad trečiosios šalies teisinė sistema užtikrina, jog reglamento reikalavimų, įskaitant administratorių valdymo ir kontrolės reikalavimus, laikymasis yra teisiškai privalomas bei veiksmingai prižiūrimas ir užtikrinamas (55), daugelio trečiųjų šalių, įskaitant Didžiojo dvidešimtuko (G20) šalių, teisinėms sistemoms gali būti sudėtinga atitikti lygiavertiškumo sąlygas, pavyzdžiui, kai jų administratoriui ir duomenų teikėjams netaikomi priežiūros reikalavimai (56). Dėl to daugelis produktų, naudojančių tokius trečiųjų šalių administruojamus lyginamuosius indeksus, turėtų būti panaikinti, o toks žingsnis galėtų reikšmingai paveikti finansinį stabilumą.

3.6.3. Be to, ECB pastebi, kad siūlomas lygiavertiškumo režimas nenumato aiškių pasekmių dėl sutarčių, kurios šiuo metu naudoja tokius lyginamuosius indeksus, ir jeigu šie lyginamieji indeksai patikrinus neatitinka lygiavertiškumo režimo, kadangi 39 straipsnyje numatytos pereinamojo laikotarpio nuostatos taikomos tik Sąjungos lyginamiesiems indeksams.

3.6.4. Dėl šių priežasčių, siekiant nepalikti ne Sąjungos lyginamųjų indeksų naudojimo nežinioje, ECB kviečia Sąjungos teisėkūros institucijas mažų mažiausiai svarstyti dėl ilgesnio lygiavertiškumo režimo įgyvendinimo termino nustatymo, kurio metu atrinkti plačiai naudojami trečiosiose šalyse, ypač Didžiojo dvidešimtuko (G20) šalyse administruojami lyginamieji indeksai galėtų būti toliau naudojami Sąjungoje iki trejų metų ilgesnio pereinamojo laikotarpio pabaigos. Dėl tokių lyginamųjų indeksų trečiosios šalies administratoriaus būtų reikalaujama, kad jo vidaus teisinė sistema atitiktų IOSCO principus. Dėl to lyginamajam indeksui laikinai būtų netaikomi pasiūlyto reglamento 20 straipsnyje nustatyti lygiavertiškumo reikalavimai. Tačiau svarbu išlaikyti pusiausvyrą tarp susirūpinimo finansiniu stabilumu Sąjungoje ir didesnio susirūpinimo dėl sudaromų vienodų sąlygų visiems ypatingos svarbos lyginamųjų indeksų, kurie plačiai naudojami Sąjungoje, administratoriams. Šiam balansui pasiekti ECB numato EVPRI funkciją Komisijos vardu periodiškai peržiūrėti, ar lygiavertiškumo režimo įgyvendinimo išimtis ne Sąjungoje esantiems administratoriams (57) vis dar pagrįsta.

4. Kiti tarptautiniai aspektai

Eurosistemos atsakyme į 2012 m. rugsėjo mėn. Komisijos konsultaciją dėl indeksų reguliavimo (58), ECB pabrėžė, kad šioje srityje svarbu užtikrinti teisėkūros iniciatyvų nacionaliniu ir Sąjungos lygiu bei tarptautinių iniciatyvų tinkamą koordinavimą. Šiuo atžvilgiu ECB pažymi, kad Finansinio stabilumo tarybos oficialus sektorius valdymo grupė, kurios narys yra ECB, šiuo metu svarsto dėl finansinių lyginamųjų indeksų bankų sektoriuje kartu su rinkos dalyviais ateities.

Kai ECB rekomenduoja iš dalies keisti pasiūlytą reglamentą, konkretūs redagavimo pasiūlymai kartu su aiškinamuoju tekstu pateikiami priede.

Priimta Frankfurte prie Maino 2014 m. sausio 7 d. ECB Pirmininkas Mario DRAGHI

(1) COM(2013) 641 final.

(2) Žr. pasiūlyto reglamento 1 straipsnį. Pasiūlyto reglamento taikymo sritis yra plati, apimanti didelę lyginamųjų indeksų įvairovę, įskaitant visus lyginamuosius indeksus, susiejamus su finansinėmis priemonėmis, kuriomis leidžiama prekiauti arba prekiaujama reguliuojamoje prekybos vietoje, tokiomis kaip energija, biržos prekės ir valiutų išvestinės finansinės priemonės.

(3) Žr. pasiūlyto reglamento 7 ir 8 straipsnius.

(4) Žr. pasiūlyto reglamento 22 straipsnį. Taigi kaip 19 straipsnyje nustatyta, prižiūrimi subjektai gali naudoti tik į pasiūlyto reglamento taikymo sritį įtrauktą lyginamąjį indeksą, jeigu jį teikia administratorius, kuriam suteiktas veiklos leidimas pagal 23 straipsnį arba kuris įregistruotas pagal 21 straipsnį.

(5) Pvz., jeigu administratorius yra grupės, kuriai priklauso rinkos dalyviai, teikiantys indekso pradinius duomenis, narys arba jai vadovauja.

(6) Žr. pasiūlyto reglamento 13 straipsnį. Dėl ypatingos svarbos lyginamųjų indeksų administratorius kompetentingai institucijai privalo pateikti elgesio kodeksą ir gauti jos patvirtinimą.

(7) Žr. pasiūlyto reglamento 29 straipsnį. Kompetentingų institucijų priežiūros ir tyrimo įgaliojimai nustatyti 30 straipsnyje, o jų taikomos administracinės sankcijos – 31 straipsnyje.

(8) Žr. pasiūlyto reglamento 34 straipsnio 1 ir 6 dalis. Atitinkama priemonė, susijusi su privalomu duomenų teikimu, nustatyta 14 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose.

(9) Jos apima priemones, susijusias su privalomu duomenų teikimu (14 straipsnis), veiklos leidimų administratoriams išdavimu (23 ir 24 straipsniai) ir administracinėmis priemonėmis ir sankcijomis (31 straipsnis).

(10) Tai nustatyta 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1095/2010, kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija) ir iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 716/2009/EB bei panaikinamas Komisijos sprendimas 2009/77/EB (OL L 331, 2010 12 15, p. 84) 19 straipsnyje.

(11) Žr. pasiūlyto reglamento V antraštinę dalį. Trečiųjų šalių lyginamųjų indeksų administratoriai privalo apie lyginamąjį indeksą pranešti ir jį užregistruoti EVPRI, o Sąjungos prižiūrimi subjektai jį gali naudoti tik Komisijai patvirtinus, kad trečiosios šalies reguliavimo režimas yra lygiavertis Sąjungos režimui.

(12) Žr. pakeistą pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl prekybos vertybiniais popieriais naudojantis viešai neatskleista informacija ir manipuliavimo rinka (piktnaudžiavimo rinka), COM(2012) 421 final, ir pakeistą pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl baudžiamųjų sankcijų už prekybą vertybiniais popieriais naudojantis viešai neatskleista informacija ir už manipuliavimą rinka, COM(2012) 420 final.

(13) Žr. 2013 m. liepos 17 d. IOSCO galutinę ataskaitą dėl finansinių lyginamųjų indeksų principų, paskelbtą IOSCO interneto svetainėje www.iosco.org.

(14) Žr. pasiūlyto reglamento 3 straipsnio 1 dalies 13 punktą.

(15) Pagal pasiūlyto reglamento 3 straipsnio 1 dalies 15 punktą tai yra kredito sutartys ir kredito sutartys dėl gyvenamosios paskirties nuosavybės, kaip apibrėžta atitinkamose Sąjungos direktyvose.

(16) Žr. Europos Komisijos viešąją konsultaciją dėl indeksų reguliavimo – 2012 m. lapkričio mėn. Eurosistemos atsakymą (European Commission’s public consultation on the regulation of indices – Eurosystem’s response), 2–3 p., paskelbtą interneto svetainėje www.ecb.europa.eu.

(17) Žr. Eurosistemos atsakymą į EBI ir EVPRI viešąją konsultaciją dėl lyginamųjų indeksų nustatymo procesų ES principų (Eurosystem’s response to the EBA and ESMA’s public consultation on the principles for benchmark-setting processes in the ES) ir Eurosistemos atsakymą į IOSCO konsultacijos ataskaitą dėl finansinių lyginamųjų indeksų (Eurosystem’s response to IOSCO’s consultation report on financial benchmarks), abu paskelbti 2013 m. vasario mėn.

(18) Pinigų rinkos fondai (PRF) taip pat gali naudoti indeksus kaip finansinių priemonių, kuriomis jie prekiauja, orientacinę kainą. Žr. pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl pinigų rinkos fondų, COM(2013) 615 final, kuriame reikalaujama, kad PRF įvertintų savo turtą taikant vertinimo pagal modelį metodą, kuris yra lyginamojo indekso tipo metodologija, jeigu nėra galimybės taikyti vertinimo rinkos kainomis metodą (visų pirma žr. to pasiūlyto reglamento 41 konstatuojamąją dalį ir 2 straipsnio 10 dalį). PRF dažniausiai veiklą vykdo kaip alternatyvaus investavimo fondo valdytojai arba kaip kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektai, ir jau yra įtraukti į prižiūrimų subjektų apibrėžtį (žr. pasiūlyto reglamento 3 straipsnio 1 dalies 14 punkto e ir f papunkčius).

(19) Žr. pasiūlyto reglamento 2 straipsnio 2 dalies a punktą ir 16 konstatuojamąją dalį.

(20) Žr. 1 ir 3 pakeitimus.

(21) Šiuo atžvilgiu pastebėtina, kad 2013 m. lapkričio 15 d. Europos Parlamento Ekonomikos ir finansinių klausimų komiteto (ECON) ataskaitos projekte siūloma NCB įtraukti į pasiūlyto reglamento taikymo sritį (žr. ataskaitos projekto 20 pakeitimą). Tačiau pripažįstama (20 konstatuojamoji dalis), kad „skaičiavimo perdavimas trečiosioms šalims, kai taikant formulę negalimas veikimas savo nuožiūra, nereiškia, kad pagal šį reglamentą skaičiavimą atlieka administratorius.“ Dėl ataskaitos projekto Komitetas dar nebalsavo. Paskelbtas Parlamento interneto svetainėje šiuo adresu: www.europarl.europa.eu.

(22) IOSCO galutinė ataskaita dėl finansinių lyginamųjų indeksų principų, žr. 13 išnašą.

(23) Žr. pasiūlyto reglamento 3 straipsnio 1 dalies 19 punktą ir II priedą.

(24) Žr. 5 pakeitimą. Taip pat žr. 2013 m. spalio mėn. ECB mėnesinio biuletenio skyrių dėl orientacinių palūkanų normų, p. 69, paskelbtas ECB interneto svetainėje šiuo adresu: www.ecb.europa.eu.

(25) Žr. pasiūlyto reglamento II ir VI antraštines dalis.

(26) Žr. pasiūlyto reglamento 7 straipsnio 1 dalies a punktą.

(27) Žr. pasiūlyto reglamento II antraštinės dalies 1 skyrių.

(28) Žr. 3.3.2 dalį, kur pabrėžtas susirūpinimas dėl privalomo duomenų teikimo taikymo ribų.

(29) Žr. Europos Komisijos viešąją konsultaciją dėl indeksų reguliavimo – 2012 m. lapkričio mėn. Eurosistemos atsakymą (European Commission’s public consultation on the regulation of indices – Eurosystem’s response), p. 3.

(30) Tai numatyta pasiūlyto reglamento 34 straipsnyje darant nuorodą į Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsnį.

(31) Žr. pasiūlyto reglamento 20 ir 21 straipsnius.

(32) Žr. 9 pakeitimą ir 20 straipsnio 1 dalį, kur naudojamas terminas „trečiojoje šalyje įsteigtas administratorius“.

(33) Žr. pasiūlyto reglamento 26 straipsnio 2 dalį.

(34) Žr. pasiūlyto reglamento III antraštinę dalį.

(35) Žr. pasiūlyto reglamento 3 straipsnio 1 dalies 21 punktą (apibrėžtis) ir 13 straipsnį. Visų pirma, reikalaujama, kad ypatingos svarbos lyginamojo indekso administratorius nacionalinei kompetentingai institucijai pateiktų elgesio kodeksą, kuri patvirtina jo atitiktį šio reglamento reikalavimams.

(36) Žr. pasiūlyto reglamento 14 straipsnį.

(37) Žr. Eurosistemos atsakymą į EBI ir EVPRI viešąją konsultaciją, žr. 17 išnašą.

(38) Žr. pasiūlyto reglamento 3 straipsnio 21 punktą.

(39) Žr. 6 pakeitimą.

(40) Žr. pasiūlyto reglamento 14 straipsnio 1 dalies a ir c punktus.

(41) Žr. pasiūlyto reglamento 7 straipsnio 1 dalies b punktą kartu su I priedo C skirsniu.

(42) Žr. 6 pakeitimą.

(43) Šia nuostata administratoriaus kompetentingai institucijai suteikiami įgaliojimai: a) reikalauti, kad prižiūrimi subjektai teiktų pradinius duomenis administratoriui pagal atitinkamą metodiką, elgesio kodeksą ar kitas taisykles; ir b) nustatyti formą, kuria turi būti teikiami bet kokie pradiniai duomenys, ir jų pateikimo terminą. Reikalavimas teikti pagalbą nustatytas 14 straipsnio 3 dalyje.

(44) Žr. pasiūlyto reglamento 34 straipsnio 1 ir 2 dalis.

(45) 2013 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1024/2013, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami specialūs uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika (OL L 287, 2013 10 29, p. 63). Taip pat žr. 2013 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1022/2013, kuriuo iš dalies keičiamos Reglamento (ES) Nr. 1093/2010, kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos bankininkystės institucija), nuostatos, susijusios su specialių uždavinių pavedimu Europos Centriniam Bankui pagal Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1024/2013 (OL L 287, 2013 10 29, p. 5).

(46) Žr. Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 4 straipsnio 1 dalį.

(47) Žr. pasiūlyto reglamento 16 straipsnį ir 7 pakeitimą.

(48) Žr. pasiūlyto reglamento 17 ir 39 straipsnius.

(49) Pasiūlyto reglamento 39 straipsnis.

(50) Žr. 8 ir 18 pakeitimus.

(51) Žr. pasiūlyto reglamento 18 straipsnio 1 dalį.

(52) Žr. pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl kredito sutarčių dėl gyvenamosios paskirties nuosavybės, COM(2011) 142 galutinis.

(53) Žr. 20 ir 21 straipsnius.

(54) Žr. 13 išnašą, taip pat žr. naujausią 2013 m. lapkričio mėn. IOSCO komunikatą.

(55) Žr. pasiūlyto reglamento 20 straipsnio 2 dalies b punktą kartu su 5 straipsniu.

(56) Pvz., kadangi administratorius yra nereguliuojama rinkos asociacija. ECB požiūris, pagrįstas rinkos dalyvių atsiliepimais, yra toks, kad kelios už Sąjungos ribų esančios jurisdikcijos reguliuotų viską, išskyrus pagrindinę palūkanų normą bei tam tikrus didžiausios valiutų rinkos ir biržos prekių lyginamuosius indeksus.

(57) Žr. 16 pakeitimą.

(58) Žr. Europos Komisijos viešąją konsultaciją dėl indeksų reguliavimo – 2012 m. lapkričio mėn. Eurosistemos atsakymą (European Commission’s public consultation on the regulation of indices – Eurosystem’s response), p. 8.