2007 m. gegužės 23 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl ES pagalbos prekybai (2006/2236(INI))



Oficialusis leidinys 102 E , 24/04/2008 p. 0291 - 0301



P6_TA(2007)0203 Europos Sąjungos parama prekybai 2007 m. gegužės 23 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl ES pagalbos prekybai (2006/2236(INI)) Europos Parlamentas, - atsižvelgdamas į savo 2001 m. gruodžio 13 d. rezoliuciją dėl PPO susitikimo Katare [1], į 2002 m. rugsėjo 3 d. rezoliuciją dėl prekybos ir vystymosi siekiant panaikinti skurdą [2], į 2003 m. sausio 30 d. rezoliuciją dėl bado pasaulyje ir prekybos su vargingiausiomis šalimis kliūčių panaikinimo [3], į 2003 m. gegužės 15 d. rezoliuciją dėl pajėgumų didinimo besivystančiose šalyse [4], į 2003 m. rugsėjo 4 d. rezoliuciją dėl Komisijos komunikato Tarybai ir Europos Parlamentui "Prekyba ir vystymasis: padėti besivystančioms šalims pasinaudoti prekyba" [5], į 2003 m. rugsėjo 25 d. rezoliuciją dėl penktosios PPO ministrų konferencijos Kankune [6], į 2005 m. vasario 24 d. rezoliuciją dėl veiksmų prieš badą ir skurdą [7], į 2005 m. gegužės 12 d. rezoliuciją dėl Dohos derybų raundo įvertinimo po 2004 m. rugpjūčio 1 d. PPO Generalinės tarybos sprendimo [8], į 2005 m. liepos 6 d. rezoliuciją dėl visuotinio raginimo imtis veiksmų, kad skurdas taptų praeitimi [9], į 2005 m. gruodžio 1 d. rezoliuciją dėl pasirengimo šeštajai PPO ministrų konferencijai Honkonge [10], į 2006 balandžio 4 d. rezoliuciją dėl Dohos derybų raundo įvertinimo po PPO ministrų konferencijos Honkonge [11], į 2006 m. birželio 1 d. rezoliuciją dėl prekybos ir skurdo: prekybos politikos krypčių kūrimas siekiant padidinti prekybos indėlį mažinant skurdą [12], į 2006 m. liepos 6 d. rezoliuciją dėl sąžiningos prekybos ir plėtros [13] ir į 2006 m. rugsėjo 7 d. rezoliuciją dėl derybų dėl Dohos plėtros darbotvarkės sustabdymo [14], - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatus "Paspartinti pažangą siekiant Tūkstantmečio vystymosi tikslų įgyvendinimo - Europos Sąjungos įnašas" (COM(2005)0132), "Pažangos, siekiant Tūkstantmečio plėtros tikslų, paspartinimas - plėtros finansavimas ir pagalbos veiksmingumas" (COM(2005)0133), "Vystymosi politikos darna". Spartinti pažangą siekiant Tūkstantmečio plėtros tikslų (COM(2005)0134), "Vystymosi finansavimas ir pagalbos veiksmingumas - ES pagalbos didinimo 2006-2010 m. uždaviniai" (COM(2006)0085) ir "ES pagalba: daugiau, geriau ir greičiau" (COM(2006)0087), - atsižvelgdamas į bendrą Tarybos, Europos Parlamento ir Komisijos deklaraciją dėl Europos Sąjungos vystymo politikos "Bendras Europos sutarimas" [15], - atsižvelgdamas į Bendrųjų reikalų ir išorės santykių tarybos 2005 m. gruodžio 12 d. ir 2006 m. spalio 16- 17 d. susitikimų išvadas, - atsižvelgdamas į ketvirtosios PPO ministrų konferencijos deklaraciją [16], priimtą 2001 m. lapkričio 14 d. Dohoje, - atsižvelgdamas į šeštosios PPO ministrų konferencijos deklaraciją [17], priimtą 2005 m. gruodžio 18 d. Honkonge, - atsižvelgdamas į 2000 m. rugsėjo 8 d. Jungtinių Tautų Tūkstantmečio deklaraciją [18], kurioje nustatomi Tūkstantmečio vystymosi tikslai (TVT), t. y. tarptautinės bendrijos bendrai nustatyti kriterijai siekiant panaikinti skurdą, - atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų (JT) 2005 m. pranešimą "Tūkstantmečio vystymosi tikslai", - atsižvelgdamas į JT Tūkstantmečio projekto darbo grupės pranešimus, - atsižvelgdamas į komunikatą, kurį Didžiojo aštuoneto šalys (G8) paskelbė 2005 m. liepos 8 d. Gleneagleso vietovėje, - atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 45 straipsnį, - atsižvelgdamas į Tarptautinės prekybos komiteto pranešimą ir Vystymosi komiteto nuomonę (A6-0088/2007), A. kadangi proporcinga ir taisyklėmis reglamentuota prekybos sistema yra labai svarbi besivystančių šalių pajėgumui dalyvauti tarptautinėje prekyboje ir pasinaudoti ja, B. kadangi, nepaisant per pastaruosius metus vykusios dvišalės muitais ir kvotomis nevaržomos galimybės mažiausiai išsivysčiusių šalių gaminiams patekti į rinką sistemos (iš kurių didžiausia yra Bendrijos sistema "Viskas, išskyrus ginklus") plėtros, per pastaruosius 40 metų mažiausiai išsivysčiusių šalių dalis pasaulio prekyboje sumažėjo nuo 1,9 proc. iki mažiau kaip 1 proc., C. kadangi besivystančių šalių ekonomikos augimas ir jų integracija į pasaulio ekonomiką yra pagrindinė sąlyga panaikinti skurdą siekiant tvaraus vystymosi ir Tūkstantmečio vystymosi tikslų (TVT), D. kadangi taika ir bendrosios ir visuotinės vertybės, kurios padeda ginti ir skatinti žmogaus teises, pagrindines laisves, gerą administravimą, demokratizaciją ir teisinės valstybės principus, yra labai svarbios, kad besivystančios šalys galėtų sumažinti skurdą ir pasinaudoti didesnių prekybos galimybių teikiama nauda, E. kadangi, kaip pabrėžiama Europos konsensuse dėl vystymosi, remdamasi turima patirtimi ir išimtine kompetencija prekybos srityje, Bendrija turi lyginamųjų pranašumų teikdama paramą šalims partnerėms įtraukti prekybos klausimus į nacionalines vystymosi strategijas ir remti regioninį bendradarbiavimą, F. kadangi Honkonge vykusios 6-osios PPO ministrų konferencijos deklaracijoje teigiama, kad "pagalba prekybai turėtų padėti besivystančioms šalims, ypač mažiausiai išsivysčiusioms šalims, stiprinti pasiūlos pajėgumus ir su prekyba susijusią infrastruktūrą, kuri joms reikalinga, kad padėtų įgyvendinti PPO susitarimus ir pasinaudoti jais bei apskritai padidinti prekybą", G. kadangi globalizacija yra tebevykstantis ir nesustabdomas procesas, dėl kurio atsiranda galimybių ir sunkumų, tačiau taip pat padidėja pavojus sumenkinti šalis, ypač skurdžiausias, ir pamiršti pažeidžiamiausias šių šalių grupes, ypač kai pajamų skirtumai šalių viduje ir tarp jų vis dar dideli ir vis daugiau žmonių gyvena skurdžiai, Argumentai pagalbos prekybai naudai ir siektinas vadinamasis trikampis: pagerinta prieiga prie rinkos, patikima vidaus politika ir didesnė bei veiksmingesnė pagalba prekybai 1. pabrėžia, kad prekybos atvėrimas yra vienas iš veiksmingiausių ekonomikos augimo, kuris būtinas siekiant sumažinti skurdą ir skatinti skurstantiesiems palankų ekonomikos augimą ir užimtumą, variklių ir svarbi tvaraus vystymosi varomoji jėga; 2. vis dėlto atkakliai tvirtina, kad vien tik atvira prekyba nėra pakankama sąlyga tam, kad prekyba padėtų skatinti vystymąsi ir mažinti skurdą, nes tai yra sudėtinga ir daugelį sričių apimanti problema, kurią išspręsti nėra paprasta; 3. pabrėžia, kad daugelyje besivystančių šalių už valstybės sienos įgyvendinama vidaus politika ir netobula ekonominė ir investicijų aplinka yra dideli apribojimai siekiant pasinaudoti didesnėmis prekybos galimybėmis; taigi pažymi, kad augimas ir prekyba be būtinos papildomos vidaus politikos, įskaitant perskirstymą ir socialinę politiką, ir realų gero administravimo pajėgumų stiprinimą, negali padėti sumažinti skurdo; 4. mano, kad jei nebus pažangos administravimo srityje, visos kitos reformos gali turėti tik ribotą poveikį; pabrėžia, kad modernios valstybės, t. y. tos, kurios gali skatinti ir ginti žmogaus teises ir teikti paslaugas savo gyventojams ir sudaryti verslumui ir augimui palankią aplinką, yra vystymosi pagrindas; mano, kad, kadangi administravimo, įskaitant demokratiją, pagerinimas yra pirmoji ir svarbiausia konkrečios šalies pareiga, pagalba prekybai galėtų būti naudojama remti gerą administravimą ir jam nekenkti skatinant išsamias nacionalines pajėgumų didinimo strategijas ir dalyvavimą ir stiprinant institucijas, kurios padeda padidinti skaidrumą ir užtikrinti atskaitomybę; 5. mano, kad atskaitomybė yra abipusė ir kad aplinkos tvarumo, socialinių ir žmogaus teisių apsaugos ir gero administravimo principai vienodai taikytini išsivysčiusioms ir besivystančioms šalims ir todėl jų turėtų būti visų pirma paisoma vykdant ES pagalbos prekybai strategiją; 6. daro išvadą, kad, jei besivystančios šalys nori pasinaudoti prekybos liberalizavimo galimybėmis, rinkos atvėrimas, ypač jų konkurencingiausių sektorių rinkos atvėrimas, turėtų būti papildytas patikimomis vidaus politikos reformomis ir sąžiningos tarptautinės prekybos sistema, kuri apima gerokai didesnę ir veiksmingesnę pagalbą prekybai; 7. pabrėžia, kad pagalba prekybai nėra universali, bet iš tiesų būtina priemonė siekiant išnaudoti tarptautinės prekybos galimybes ir sumažinti galimas jos išlaidas; mano, kad tam, jog būtų laikoma, kad pagalba prekybai teikiama sėkmingai, šalių gavėjų gamintojai ir prekybininkai turi pajusti tiesioginę ekonominę naudą; 8. pažymi, kad per pastaruosius 10-15 metų vykdant paramos programas nebuvo tinkamai kreipiama dėmesio į prekybą ir apskritai į gamybos pajėgumus, o buvo akcentuojami tiesiogiai skurdui mažinti skirti būtiniausi veiksmai, kurie ne visada yra veiksmingiausios priemonės siekiant ilgainiui akivaizdžiai sumažinti skurdą; taigi mano, kad pagalbos prekybai iniciatyvos yra unikali galimybė įveikti abipusį nepasitikėjimą prekybos ir pagalbos srityse; taigi mano, kad siekiant atkurti pusiausvyrą ir sukurti tvarų ilgalaikį gamybos modelį, kuris galėtų padėtų sumažinti skurdą, būtina ypatingą dėmesį skirti tam, kad būtų sujungtos prekybos ir vystymosi strategijos; 9. pripažįsta, kad vystymasis nėra vien tik ekonominis vystymasis, bet tai yra ir tokių sričių kaip sveikatos apsaugos, švietimo, žmogaus teisių, aplinkos apsaugos ir politinių laisvių raida; vis dėlto mano, kad to neįmanoma užtikrinti, jei nėra ekonominio vystymosi, kurio metu būtų sukuriami reikiami ištekliai; 10. tikisi, kad pagalba prekybai gali būti priemonė, kuri padėtų didinti besivystančių šalių gavėjų pajėgumus siekiant pradėti Pietų-Pietų ekonominės integracijos procesą, kurio iki šiol nėra; 11. Ragina ES vykdyti visus įsipareigojimus, duotus Dohos raunde mažiausiai išsivysčiusioms šalims, visą dėmesį sutelkiant į vystymosi paketo įgyvendinimą, kaip ir žemės ūkio eksporto subsidijų eliminavimą iki 2013 m; pabrėžia, kad ES turėtų raginti ir kitas PPO nares vykdyti savo įsipareigojimus mažiausiai išsivysčiusioms šalims; 2007 m. bendra Europos pagalbos prekybai strategija 12. palankiai vertina ir itin remia planuojamą sutarimą, kuris pateikiamas 2006 m. spalio 16 ir 17 d. Bendrųjų reikalų ir išorės santykių tarybos išvadose, kad reikalinga didesnė ir veiksmingesnė pagalba prekybai siekiant padėti visoms besivystančioms šalims, ypač mažiausiai išsivysčiusioms šalims, geriau integruotis į daugiašalę, taisyklėmis grindžiamą prekybos sistemą; ir veiksmingiau naudotis prekyba skatinant pagrindinį tvaraus vystymosi tikslą - panaikinti skurdą; 13. mano, kad itin svarbu, jog, atsižvelgiant į Europos sutarimo dėl vystymosi pavyzdį, Parlamentas atitinkamai dalyvautų rengiant ir priimant 2007 m. bendrą Europos pagalbos prekybai strategiją; 14. pažymi, kad nurodytoje bendroje Europos strategijoje turėtų būti: pirma, nustatyti pagrindiniai ES pagalbos vystymuisi principai; antra, nustatyta darbo programa, apimanti konkrečius pasiūlymus, kaip ES galėtų pasiekti ir ilgainiui padidinti tikslą iki 2010 m. su prekyba susijusiai paramai skirti 2 milijardus EUR ir teikti veiksmingesnę pagalbą prekybai; trečia, nustatytos koordinavimo ir konkretaus įgyvendinimo skirtingais pagalbos prekybai lygmenimis sąlygos laikantis Pasaulio prekybos organizacijos darbo grupės rekomendacijų; ir paskiausiai, apibrėžti konkretūs mechanizmai siekiant padidinti skaidrumą, pagerinti priežiūrą ir kontrolę; Pagalbos prekybai taikymo sritis ir apibrėžimas 15. atkreipia dėmesį į tai, kad vienas iš labiausiai ginčytinų pagalbos prekybai klausimų susijęs su jos apibrėžimu, kadangi pagalba prekybai dažnai naudojama apibrėžti itin platų spektrą besivystančiose šalyse vykdomų su prekyba susijusių pagalbos priemonių; 16. primena, kad, kaip nustatė Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacija (EBPO) ir Plėtros paramos komitetas (PPK) ir kaip įrašyta Plėtros paramos komiteto ir PPO Dohos plėtros darbotvarkės prekybos gebėjimų didinimo duomenų bazėje, su prekyba susijusi pagalba paprastai apima dvi pagrindines kategorijas: "prekybos politiką ir reguliavimą" ir "prekybos vystymąsi"; o pastaroji suprantama kaip apimanti paramą privačiam sektoriui ir rečiau - pasiūlos apribojimu ir tam tikrą paramą prisitaikymui; 17. vis dėlto pabrėžia, kad PPO pagalbos prekybai darbo grupė esamas dvi kategorijas papildė trimis kitomis pagalbos prekybai kategorijomis: "su prekyba susijusiu prisitaikymu", "su prekyba susijusia infrastruktūra" ir "gamybos pajėgumais"; 18. pažymi, kad šios trys pagalbos vystymuisi kategorijos beveik sutampa su esamomis dviem kategorijomis ir todėl kyla pavojus, kad jos nesiskirs nuo bendro vystymosi bendradarbiavimo, todėl jos negalės būti Komisijos nustatytų esamų kiekybinių tikslų ar valstybių narių prisiimtų įsipareigojimų objektu, kol bus pasiektas tarptautinis susitarimas dėl jų apibrėžimo, kadangi ši platesnė pagalbos prekybai sritis lemtų neaiškias ataskaitas ir dvigubą apskaitą; 19. vis dėlto mano, kad šios papildomos trys kategorijos, pateikiamos išsamiame ir ambicingame PPO pagalbos prekybai darbo grupės apibrėžime, naudingos tuo, kad jos gerai atspindi platų su prekyba susijusių besivystančių šalių poreikių spektrą ir todėl jos turėtų būti naudojamos šalių vystymosi ir skurdo mažinimo strategijose siekiant skatinti veiksmingai įtraukti visus svarbius su prekyba susijusius prioritetus; mano, kad dabar pagrindinis uždavinys ir galimybė yra sukurti nuoseklų priemonių rinkinį siekiant teikti pagalbą, kuri besivystančioms šalims padėtų vykdyti pelningesnę prekybą, skatinančią ekonomikos augimą ir skurdo mažinimą bei pagreitinančią vystymąsi; 20. rekomenduoja šalių lygmeniu sukurti globalius procesus, kurie turėtų atitinkamą institucinę struktūrą, apimančią šalių agentūras, atitinkamas ministerijas, įskaitant prekybos ministerijas (kurios paprastai savo šalyje turi tik ribotą įtaką formuojant politiką), parlementų narius, profesines sąjungas, nevyriausybines organizacijas (NVO), donorus ir privatų sektorių, ir tokie procesai turėtų būti pagrindas nustatant tikrus pagalbos prekybai srities poreikius ir prioritetus ir dalytis informacija bei vesti politinį dialogą; 21. pažymi, kad vykdant pagalbos prekybai iniciatyvas daugiau dėmesio reikėtų skirti svarbiam privačiojo sektoriaus, ypač mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ), profesinių sąjungų ir pilietinės visuomenės, dalyvavimui tiek nustatant poreikius, tiek įgyvendinant paramą, siekiant, kad pagalba prekybai labiau padėtų palengvinti įmonių steigimą ir augimą bei darbo vietų priimtinomis sąlygomis kūrimą; atsižvelgdamas į tai, pabrėžia, kad, vadovaujantis savo rezoliucijos dėl sąžiningos prekybos ir vystymosi 19 punktu, dalį pagalbos prekybai lėšų reikėtų skirti sąžiningai prekybai; Tai yra už taikymo srities ribų, bet atitinka esmę. Platesnės pagalbos prekybai darbotvarkės svarba 22. pabrėžia, kad, nepaisant konkretaus pagalbos prekybai apibrėžimo, ES turi aiškiai prisidėti prie platesnės pagalbos prekybai darbotvarkės; Prekybos prisitaikymas 23. pažymi, kad nors minėtoje Honkonge vykusios PPO ministrų konferencijos deklaracijoje nėra aiškiai kalbama apie prekybos prisitaikymą, ji turėtų būti įtraukta kaip svarbus platesnės pagalbos prekybai darbotvarkės elementas; taigi primena, kad JT tūkstantmečio projekto prekybos darbo grupė pasiūlė įsteigti laikinąjį pagalbos prekybai fondą, nors už prekybą atsakingas ES Komisijos narys pasiūlė ( 2005 m. vasario 4 d.) įsteigti specialų Prekybos prisitaikymo fondą siekiant padėti skurdiesiems veiksmingiau prekiauti ir sumažinti socialinę prisitaikymo kainą; 24. pažymi, kad su prekyba susijusios prisitaikymo išlaidos apima daug klausimų, bet jos iš esmės susijusios su: pirma, lengvatų panaikinimu, kurį ypač junta nuo tekstilės ir žemės ūkio gaminių eksporto priklausomos šalys; antra, pajamų, gaunamų taikant prekybos muitų tarifus, praradimu; ir trečia, išlaidomis, kurios randasi dėl maisto produktų kainų kilimo ir gali neigiamai paveikti tik maisto produktus importuojančias šalis ir kurios iš esmės gali turėti įtakos vargingesniems gyventojų sluoksniams; 25. pabrėžia, kad papildomos išlaidos atitikties gaminių standarto reikalavimams, įskaitant sanitarijos ir fitosanitarijos priemones, ir Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) susitarimų, pvz., su prekyba susijusios investavimo priemonės (angl. TRIMs), su prekyba susiję intelektinės nuosavybės teisių aspektai (angl. TRIPS) ir PPO bendrasis susitarimas dėl prekybos paslaugomis (angl. GATS), pagal kuriuos reikia atlikti sudėtingų pakeitimų politikoje ir teisės aktuose, įgyvendinimo išlaidos dažnai laikomos prisitaikymo išlaidomis, bet taip pat pabrėžia, kad jos iš dalies sutampa su prekybos pagalbai kategorijos "prekybos politika ir reguliavimas" išlaidomis; atkreipia dėmesį į tai, kad su gamybos veiksniais, pvz., gebėjimais valdyti trumpalaikį nedarbą ir kvalifikacijos keitimą, susijusios išlaidos kai kurių ekspertų taip pat laikomos su prekyba susijusio prisitaikymo išlaidomis; 26. atkreipia dėmesį į tai, kad mokėjimų balanso parama yra bendroji vystymosi politikos priemonė, kuri gali ir turėtų būti naudojama prisitaikymo išlaidoms padengti; 27. pabrėžia, kad prisitaikymo išlaidos yra itin svarbios atsižvelgiant į Europos artnerystės susitarimus (EPS); 28. pripažįsta, kad AKR valstybėse didėja susirūpinimas dėl EB administruojamos paramos prekybai, skirtos remti ekonominio sureguliavimo programas, teikimo metodų, veiksmingumo ir kokybės; 29. pabrėžia, kad prekybos prisitaikymas neturėtų būti suprantamas tik kaip už lengvatų panaikinimą ar už didesnį liberalizavimo poveikį išmokama kompensacija, bet kaip priemonė, padėsianti palengvinti sudėtingą perėjimo į liberalesnę aplinką laikotarpį; 30. mano, kad parama prisitaikymui prie prekybos sukrėtimų yra neišvengiama siekiant, kad laisvesnė prekyba būtų greičiau pripažinta, nes, jei nebūtų paramos prisitaikymui ir socialinio saugumo tinklų, prekybos liberalizavimui būtų priešinamasi arba jis būtų nesėkmingas; mano, kad, atsižvelgiant į ES galimybes finansuoti ir įgyvendinti pagalbą prekybai, reikės labiau suprasti prisitaikymo procesus, su kuriais dėl prekybos liberalizavimo susiduria besivystančių šalių darbuotojai, vartotojai, įmonės ir vyriausybės; 31. atkreipia dėmesį į tai, kad Tarptautinio valiutos fondo prekybos integravimo mechanizmui, kuris buvo nustatytas 2004 m. siekiant padėti šalims įveikti mokėjimų balanso sunkumus ir išspręsti su prekybos liberalizavimo poveikiu susijusias problemas, taikomos įprastos TVF politikos sąlygos ir paskolų teikimo nuostatos ir dėl šios priežasties jis galėtų būti netinkamas toms šalims, kurios jau yra labai įsiskolinusios ir (arba) nepageidauja turėti TVF programos; nerimaudamas pripažįsta, kad tai vienintelis turimas specialus daugiašalis su prekyba susijusio prisitaikymo mechanizmas ir kad iki šiol jis buvo naudojamas tik trijose šalyse, t. y. Bangladeše, Dominikos Respublikoje ir Madagaskaro Respublikoje; 32. rekomenduoja, kad Komisija ir valstybės narės, jei nėra naujų daugiašalių priemonių, spręstų su prekyba susijusių prisitaikymo išlaidų klausimą: pirma, įvertintų esamos paramos taikymo sritį, efektyvumą ir veiksmingumą, ypač atkreipdamos dėmesį į šios paramos poveikio aprašomąjį ir analitinį kiekybinį vertinimą; rekomenduoja, kad Komisija naudotų nuoseklia vertinimo kaip pagal konkrečius projektus buvo paremta prekyba ir ekonomikos vystymasis metodologija siekiant padėti su prekyba susijusiam prisitaikymui ir atsižvelgdamos į 2007 m. bendrą Europos pagalbos vystymuisi strategiją parengtų konkrečių pasiūlymų šiuo klausimu; antra, skatintų taikyti ambicingesnį naują prekybos integravimo mechanizmą, vykdomą tarp-tautinių finansinių institucijų joms teikiant finansavimą ir plečiant taikymo sritį, trečia, valstybių narių atveju, atsižvelgdamos į savo pačių nacionalines ir regionines programas, parengtų konkrečių iniciatyvų siekiant spręsti klausimą dėl prisitaikymo išlaidų, ypač tokių, kurios, kaip lengvatų panaikinimas, iš esmės spręstinos gavėjų ir lengvatų teikėjų, ir tų išlaidų, kurių klausimą ne visiškai gerai reguliuoja tarptautinių finansinių institucijų taikomas prekybos integravimo mechanizmas; 33. prašo Komisijos nustatyti biudžeto eilutes, kurios galėtų būti naudojamos su prekyba susijusiam prisitaikymui finansuoti ir, atsižvelgiant į tai, galimiems dabartinės ES biudžeto struktūros trūkumams įvertinti; 34. pabrėžia pagalbos infrastruktūrai kaip svarbiam veiksniui, padedančiam stiprinti nacionalines ir regionines rinkas bei skatinti eksportą ir su eksportu susijusį augimą, teikimo svarbą; Infrastruktūra 35. ragina Komisiją, valstybes nares ir Europos investicijų banką (EIB) pateikti išsamią esamos paramos ir planuojamų iniciatyvų, apimančių aiškų prekybos infrastruktūros komponentą, apžvalgą; atsižvelgiant į tai, ragina EIB ambicingiau dalyvauti pagal daugiametį planą finansuojant sektorių, pvz., kelių ir geležinkelio transporto, informacijos ir komunikacijų technologijų, oro uostų ir jūrų uostų, infrastruktūrą; 36. ragina Komisiją pateikti konkrečių pasiūlymų, kaip taikyti PPO pagalbos prekybai darbo grupės rekomendacijas tose srityse, kurios gali nepatekti į siauresnį ES pagalbos prekybai apibrėžimą, ypač ugdant gamybos pajėgumus, kuriant su prekyba susijusią infrastruktūrą ir sprendžiant dėl prekybos liberalizavimo kylančias problemas; Kiti susiję klausimai Regionų integracija ir Pietų-Pietų prekyba 37. mano, kad besivystančių šalių ir (arba) išsivysčiusių šalių ir besivystančių šalių regioniniai prekybos susitarimai (RPS) yra veiksminga priemonė siekiant užtikrinti besivystančių šalių dalyvavimą pasaulio ekonomikoje; 38. pripažįsta didelę naudą, kurią gali suteikti Pietų-Pietų iniciatyvos, pagal kurias, pasinaudojant bendra patirtimi, skleidžiama pažangiausia prekybos palengvinimo patirtis, ir tikisi, kad 2007 m. bendroje Europos pagalbos prekybai strategijoje bus pasiūlyta konkrečių priemonių siekiant remti šias iniciatyvas; 39. pabrėžia, kad regioninė ir Pietų-Pietų integracija yra galbūt veiksminga prekybos siekiant vystymosi skatinimo priemonė, nes ji gali padėti padidinti veiksmingumą ir konkurencingumą, sudaryti sąlygas masto ekonomijai, sukurti patrauklią aplinką tiesioginėms užsienio investicijoms, užtikrinti didesnę derybinę galią ir prisidėti prie taikos ir saugumo stiprinimo; 40. pažymi, kad į regioninės ar tarptautinės pagalbos prekybai poreikius dažnai nepakankamai atsižvelgiama vykdant programavimą pagal atskiras šalis; taigi ragina Komisiją, ES valstybes nares ir tarptautines finansines institucijas pateikti konkrečių rekomendacijų siekiant gerinti esamas priemones, kad būtų atsižvelgiama į regioninę ir tarptautinę pagalbą prekybai, įskaitant ir tas priemones, kurios konkrečiai susijusios su regionine integracija; Žemės ūkis 41. pažymi, kad daugelyje besivystančių šalių žemės ūkis vis dar yra pagrindinis pajamų ir darbo vietų šaltinis, ir todėl pabrėžia pagalbos prekybai vaidmenį padedant besivystančioms šalims spręsti uždavinius, su kuriais susiduria jų žemės ūkio sektorius, ypač prekių, pvz., cukraus, bananų ir medvilnės, sektorius; Paslaugos 42. mano, kad iki šiol ES palyginti labai mažai savo su prekyba susijusios paramos skyrė paslaugų sričiai ir tai neatspindi paslaugų svarbos pasaulio prekyboje; taigi pabrėžia, kad svarbu nustatyti oficialios paramos vystymuisi ir pagalbos prekybai paslaugų srityje tikslus siekiant didinti besivystančių šalių galimybes valdyti ir reguliuoti savo paslaugų ir sektorius, eksportuoti paslaugas ir atitiktų atitinkamus EBPO šalių teisės aktuose nustatytus ir kitus su paslaugomis susijusius reikalavimus; taip pat pabrėžia, kad besivystančioms šalims reikia suteikti lėšų ir pasidalinti teisine bei technine patirtimi, kad jos galėtų ginti savo ekonominius interesus tarptautiniu mastu; Darbo ir aplinkosaugos standartai 43. pabrėžia, kad būtina pagalbos vystymuisi darbotvarkės dalis yra speciali parama siekiant priimti teisės aktus, kurie padėtų veiksmingai atitikti esminius TDO konvencijose nustatytus darbo standartus ir taip pat atitinkamus ir veiksmingus aplinkosaugos srities teisės aktus; Sąžiningos prekybos skatinimas 44. ragina ypatingą dėmesį teikiant pagalbą prekybai skirti toms iniciatyvoms, kurios geriausiai padeda skatinti skurdo mažinimą ir tvarų vystymąsi, įskaitant sąžiningos prekybos projektus ir iniciatyvas, padedančias palengvinti moterų dalyvavimą darbo rinkoje; 45. pabrėžia, kad, atsižvelgiant į gamybos pajėgumų didinimą, skiriant pagalbą prekybai ypač turėtų būti remiamos visos pastangos į prekybą įtraukti mažus ir nerentabilius gamintojus, skatinti gamintojų asociacijų ir jų atstovaujamųjų organizacijų steigimą, palengvinti prieigą prie prekybos finansavimo ir sudaryti sąlygas tiesioginiams gamintojų ir vartotojų ryšiams užmegzti, nes tai yra esamų sąžiningos prekybos iniciatyvų pažangiausia patirtis; 46. mano, kad pagalbos prekybai reguliavimo sričiai priklausantis prekybos pajėgumų kūrimas turi būti atliekamas veiksmingiau siekiant užtikrinti padorų gamintojų atlyginimą; atsižvelgiant į tai, primena, kad svarbu, jog gamintojai dalyvautų nustatant kainas, kaip numatyta Kotonu susitarimo vadove; ES pagalbos prekybai principai 47. pabrėžia, kad, atsižvelgiant į EBPO Paryžiaus deklaraciją, 2007 m. bendroje Europos pagalbos vystymuisi strategijoje turėtų būti nustatyti šie bendrieji principai: Pagrindas ir geografinė taikymo sritis a) pagalba vystymuisi nėra universali priemonė, taikoma siekiant vystymosi, bet iš esmės būtina papildoma priemonė pačioms besivystančioms šalims siekiant prekybos liberalizavimo ir vykdant vidaus politikos reformas, taip pat siekiant atitinkamo PPO lankstumo, b) kad pagalba vystymuisi būtų sėkminga, reikia veiksmingai integruoti prekybos ir vystymosi strategijas, c) teikiant pagalbą vystymuisi pirmenybė turėtų būti teikiama mažiausiai išsivysčiusioms šalims ir pažeidžiamiausioms besivystančioms šalims, Dohos plėtros darbotvarkė d) pagalba prekybai nėra derybų dėl Dohos plėtros darbotvarkės ir vystymosi teikiamos naudos, kurią lemia pagerinta prieiga prie rinkos, pakaitas; pagalba prekybai yra vertinga ir būtina papildoma priemonė, kuri turėtų prisidėti prie Dohos plėtros darbotvarkės plėtros aspekto ir padėti besivystančioms šalims, ypač mažiausiai išsivysčiusioms šalims, įgyvendinti PPO susitarimus ir jais pasinaudoti bei apskritai padidinti prekybą; pagalba prekybai nėra Dohos plėtros darbotvarkės įsipareigojimų rinkinio dalis, bet atskira priemonė, nepriklausanti nuo Dohos derybų raundo pažangos, e) neatsižvelgiant į Dohos derybų raundo išvadas, turėtų būti nedelsiant įgyvendinama didesnė ir veiksmingesnė pagalba prekybai, f) pagalba prekybai negali būti siejama su derybų rezultatais ar naudojama kompensuoti tai, kad nėra prieigos prie rinkos, Įsipareigojimai didinti pagalbą prekybai ir jos įgyvendinimas g) padidinta pagalba prekybai turėtų būti proporcinga nustatytų uždavinių dydžiui, nuspėjama, pastovi ir papildyti, o ne pakeisti esamą pagalbą vystymuisi, h) didesnė ES ir jos valstybių narių ir santykių su kitomis šalimis paramos teikėjomis skirtingų išorės veiksmų sričių darna, ypač prekybos ir vystymosi politikos sričių, ir didesnio papildomumo ir geresnio procedūrų suderinimo, derinimo ir koordinavimo principai svarbūs siekiant užtikrinti pagalbos prekybai nuoseklumą ir veiksmingumą, i) šalies nuosavybė yra itin svarbi: pagalba prekybai turi būti nukreipta į gavėją ir numatoma bei įgyvendinama kaip sudėtinė besivystančių šalių ekonomikos ir vystymosi strategijų dalis, turi atitikti privataus sektoriaus ir pilietinės visuomenės poreikius, įskaitant sąžiningos prekybos judėjimą, j) pagalba prekybai turėtų būti skirstoma pagal diferencijuotą principą atsižvelgiant į konkrečią vystymosi padėtį ir poreikius, kad paramą gaunančios šalys ar regionai, ypač jų privatus sektorius ir pilietinė visuomenė, gautų atitinkamą, specialiai pritaikytą paramą pagal jų pačių poreikius, strategijas, prioritetus ir turtą, k) atsižvelgiant į tai, kad pasikartojanti problema yra tai, jog kai kuriais atvejais dėl pajėgumų trūkumo besivystančios šalys neįvertina savo poreikių, pagalba prekybai turėtų padėti remti besivystančias šalis joms kaip sudėtinę jų ekonomikos ir vystymosi strategijų dalį administruojant, nustatant ir įgyvendinant prekybos politiką; taip pat pagalba prekybai turėtų būti skirta konkretiems vystymosi uždaviniams, kuriuos nustato paramą gaunančios šalys, spręsti ir glaudžiai priderinta prie šalies prioritetų, procedūrų ir sistemų, l) pagrindinis pagalbos prekybai ir pagalbos veiksmingumo klausimas yra tas, kad finansavimas turėtų būti teikiamas laiku ir apie jį turėtų būti iš anksto žinoma; pagal Paryžiaus deklaracijos principus paramą gaunančios šalys turėtų gauti didelę, daugiametę ir numatomą pagalbą; pagalba prekybai turėtų būti teikiama laiku, kad būtų atsižvelgiama į trumpalaikius ir ilgalaikius prioritetus ir geriausia, kad pagalba prekybai būtų priderinta prie šalies ar regiono programavimo laikotarpio; Pagalbos prekybai didinimas 48. primena, kad Honkonge vykusioje ministrų konferencijoje ES ir jos valstybės narės kartu įsipareigojo padidinti bendrą pagalbą prekybai iki 2 milijardų EUR; pažymi, kad šis padidinimas, kaip nustatė Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (EBPO) Plėtros paramos komitetas (PPK) ir kaip įrašyta Plėtros paramos komiteto ir PPO Dohos plėtros darbotvarkės duomenų bazėje, turėtų būti prižiūrimas remiantis įprastomis ES su prekyba susijusios paramos kategorijomis - prekybos politika ir reguliavimu ir prekybos vystymusi; 49. vis dėlto pripažįsta, jog, turint mintyje tai, kad įsipareigojimas turi būti susijęs tik su prekybai teikiama pagalba, esama pavojaus, jog siekiant šio tikslo turimos lėšos gali būti naudojamos siaurai suvokiant paramą prekybai, ir todėl gali kliudyti paklausai reguliuoti paramą prekybai tais atvejais, kai šalys arba regionai teiks prioritetą prekybos infrastruktūrai ir jos sureguliavimui; ragina Komisiją bendroje strategijoje atkreipti dėmesį į šį susirūpinimą; 50. primena, kad ES bendrą paramą vystymuisi iki 2010 m. įsipareigojo padidinti iki 0,56 proc. BVP, o tai atitinka 20 milijardų EUR papildomų pagalbai skiriamų lėšų, todėl pažymi, kad papildomas pagalbos prekybai finansavimas turėtų būti visiems prieinamas ir neperžengiant šio padidinimo ribų, ir ne kitų vystymosi prioritetų sąskaita; 51. pabrėžia, kad atsižvelgiant į tai, kad paramos prekybai priemonių paketas turėtų papildyti esamą vystymosi paramą, nauji paramos prekybai įsipareigojimai neturėtų skatinti išteklių, jau skirtų kitoms vystymosi iniciatyvoms, pvz., sveikatos apsaugos ir švietimo projektai, kurie itin reikšmingi kuriant stiprią ekonomiką, perkėlimo; 52. ragina ES ir jos valstybes nares, vadovaujantis bendrais šioje rezoliucijoje minimais principais, kuo greičiau visiškai įgyvendinti atitinkamus įsipareigojimus pagalbos prekybai srityje; 53. ragina Komisiją konkrečioje darbo programoje nustatyti, kaip ji ketina įgyvendinti savo įsipareigojimą padidinti dabartinių ir planuojamų Bendrijos lėšų, skirtų pagalbai prekybai remti, nuo dabartinio vidutinio apytikriai 850 milijonų EUR finansavimo per metus iki 1 milijardo EUR per metus; taigi atkreipia dėmesį į tai, kad pagalba prekybai, be to, turėtų būti įgyvendinama atsižvelgiant į sutartą bazinį lygį, pvz., 2002-2004 metų vidurkį; 54. pabrėžia, kad šį 1 milijardo EUR įsipareigojimą Komisija ir valstybės narės turėtų vykdyti nepervadindamos anksčiau parama infrastruktūrai vadintos veiklos pagalba prekybai ar valstybės narės neturėtų du kartus atsiskaityti už dvišalę pagalbą ir indėlius į ES išorės pagalbą; 55. ragina visus svarbiausius tarptautinius donorus tiksliai paaiškinti savo įsipareigojimų pobūdį ir apimtį; 56. prašo Komisiją išsamiai paaiškinti konkrečias priemones, kurių reikia siekiant užtikrinti, kad prekybos įtraukimas į programavimo dialogą su paramą gaunančiomis šalimis ir regionais padės veiksmingai teikti pažadėtą didesnę pagalbą; 57. pripažįsta, kad Komisija, skirdama lėšų daugiašaliams tikslams siekti, susiduria su biudžeto sunkumais; prašo Komisiją nustatyti horizontaliųjų su prekyba susijusių paramos iniciatyvų, įskaitant dvišales, regionines ir daugiašales iniciatyvas, pvz., dėl integruotos sistemos, finansavimo poreikių; atsižvelgdamas į tai, pabrėžia, kad jis pasiūlė pagal į 2007 m. ES biudžetą jau įrašytą naują biudžeto eilutę finansuoti daugiašales su prekyba susijusios paramos srities programas ir iniciatyvas, kurios Bendrijos geografinėms programoms suteikia pridėtinės vertės; pabrėžia, kad, įrašius naująją biudžeto eilutę, jam atsirado galimybė labiau kontroliuoti su daugiašalėmis ir su prekyba susijusiomis pagalbos srities programomis ir iniciatyvomis susijusias išlaidas didinant šios rūšies išlaidų matomumą ir skaidrumą; prašo Komisijos kuo greičiau užbaigti horizontaliųjų su prekyba susijusių pagalbos iniciatyvų, įskaitant integruotą sistemą, lėšų vertinimą; Ekonominės partnerystės susitarimai (EPS) 58. mano, kad atitinkama parama su Ekonominės partnerystės susitarimais susijusiam prisitaikymui ir papildomoms priemonėms vaidins pagrindinį vaidmenį nustatant AKR šalių ir regionų pajėgumus gauti galimos naudos iš su EPS susijusių įsipareigojimų ir reformų; be to, nepaisydamas kitų su Ekonominės partnerystės susitarimais susijusių klausimų, mano, kad pagalba prekybai AKR šalims yra būtina papildoma priemonė, jei jos siekia visiškai pasinaudoti tarptautinės prekybos sistemos galimybėmis; 59. palankiai vertina pažadą, kad, vykdant Bendrijos ir valstybių narių įsipareigojimą iki 2010 m. padidinti jų su prekyba susijusią pagalbą iki 2 milijardų EUR, didelė lėšų dalis bus skirta AKR šalims; vis dėlto nerimaudamas atkreipia dėmesį į tai, kad laikoma, jog tik bendras valstybių narių indėlis papildys Europos plėtros fondo išteklius; apgailestauja, kad vis dar nenustatyti pagal Ekonominės partnerystės susitarimus teikiamos paramos vystymuisi veiklos aspektai ir todėl šio sprendimo dėl EPS derybų rezultatai lieka neaiškūs, ir ragina Tarybą ir Komisiją kuo skubiau ir gerokai prieš pasibaigiant EPS deryboms nurodyti valstybių narių įnašo dydį ir biudžeto pobūdį ypač atkreipiant dėmesį į klausimus, susijusius su esamu paramos dydžiu ir taikymo sritimi, į jos teikimo mechanizmus, nustatytus ryšius ir sąsajas su 10-uoju Europos plėtros fondo programavimo laikotarpiu ir pagalbos prekybai bei derybų dėl EPS ir jų įgyvendinimo proceso susiejimą; 60. ragina peržiūrėti šiuo metu galiojančias ES valstybių narių paramos prekybai programas, tiek kiek jos yra susijusios su EPS būtinais pakeitimais, siekiant nustatyti tinkamiausią veiksmingos paramos teikimą vykdant su EPS susijusius pakeitimus; 61. pabrėžia, kad svarbu nedelsiant efektyviai teikti veiksmingą paramą prekybai toms AKR šalims, kurios jau vykdo lengvatinę prekybą su ES (pvz., Botsvanai, Lesotui, Namibijai ir Svazilandui, kurios jau įpusėjo įgyvendinant prekybos muitų su ES panaikinimą); Integruota sistema 62. palankiai vertina integruotos sistemos darbo grupės rekomendacijas ir, atsižvelgdamas į 2005 m. vykusios PPO ministrų konferencijos įsipareigojimą iki 2006 m. gruodžio 31 d. įgyvendinti patobulintą integruotą sistemą; ragina donorus, ypač ES, patikslinti savo įsipareigojimus, kad patobulinta integruota sistema būtų nedelsiant, atitinkamai ir nuspėjamai finansuojama bei kuo skubiau veiksmingai įgyvendinama; 63. primena, kad patobulinta integruota sistema (IS) turėtų būti pagrindinė priemonė, kuri mažiausiai išsivysčiusioms šalims atliekant diagnostinius prekybos integravimo tyrimus padėtų nustatyti savo prekybos srities poreikius, ir taip pat turėtų tapti pagrindine priemone, kuri mažiausiai išsivysčiusioms šalims padėtų įtraukti prekybą į savo nacionalinius plėtros planus ir pagerinti pajėgumą nustatyti prekybos politiką, derėtis dėl jos ir ją įgyvendinti; 64. atkreipia dėmesį į tai, kad 400 milijonų JAV dolerių orientacinės patobulintos integruotos sistemos, kurioje penkerių metų laikotarpiu dalyvautų 40 mažiausiai išsivysčiusių šalių, išlaidos vienai šaliai vidutiniškai sudarytų 1-2 milijonų JAV dolerių sumą per metus ir tai padėtų pagerinti padėtį, jei šios lėšos būtų veiksmingai panaudojamos, tačiau vis tiek šių lėšų neužteks siekiant išspręsti esamas problemas; 65. skatina įvairių paramos donorų geresnį koordinavimą ir sanglaudą, kurioje atsispindėtų įrodyta dalyvaujančių agentūrų kompetencija teikiant veiksmingą aukštos kokybės paramą įvairiose paramos prekybai srityse, taip pat ir didesnį paramos, skirtos per su prekyba susijusią pagalbą, skaidrumą; todėl primygtinai siūlo visapusiškai atstovaujamą pilietinę visuomenę ir privatų sektorių įtraukti į integruotą sistemą; 66. atkreipia dėmesį į sutelktos iš įvairių įstaigų ad hoc konsultacinės grupės, skirtos paramos prekybai klausimais, darbo programą, kuria siekiama ambicingų tikslų; apgailestauja, kad vis dėlto į šį procesą nėra įtraukti privatus sektorius, pilietinė visuomenė ir besivystančių šalių atstovai; 67. pabrėžia, kad pagalbos teikimo skaidrumas ir veiksminga priežiūra bei vertinimas yra svarbūs ugdant besivystančių šalių pasitikėjimą ir nuolat gerinant pagalbos kokybę; 68. prašo Komisijos nustatyti kiekybinius pagalbos prekybai veiksmingumo vertinimo kriterijus; 69. atkreipia dėmesį į Bendrųjų reikalų ir išorės santykių tarybos sprendimą, kad pagal Ekonominės partnerystės susitarimus teikiama pagalba prekybai apimtų tik prekybos politiką ir nuostatas bei prekybos plėtros veiklą; ragina Tarybą ir Komisiją paaiškinti, kaip bus tenkinami kiti su EPS susiję poreikiai, pvz., su prekyba susijusi infrastruktūra, gamybos pajėgumų didinimas ir su prekyba susijęs prisitaikymas; mano, kad Taryba ir Komisija taip pat turėtų apsvarstyti kitas tinkamiausias skirtingų rūšių paramos, skirtos EPA, teikimo priemones; 70. pažymi, kad moterys turi mažiau naudos iš prekybos liberalizacijos ir globalizacijos teikiamų galimybių ir tuo pačiu metu labiau kenčia nuo nepalankaus šių reiškinių poveikio; todėl ragina ES savo programose, susijusiose su parama prekybai, skirti ypatingą dėmesį moterims, didinant jų galimybes dalyvauti prekyboje, ypač tarptautinėje prekyboje; Stebėsena, vertinimas, peržiūra ir Parlamento vaidmuo vykdant kontrolę ir priežiūrą 71. mano, kad EBPO PPK turėtų stebėti, kaip įgyvendinama pasaulinė pagalbos prekybai darbotvarkė siekiant užtikrinti didžiausią pagalbos administravimo ir naudojimo skaidrumą, tačiau pritaria PPO darbo grupės rekomendacijai įtraukti pagalbą prekybai į donorų ir (arba) gavėjų PPO prekybos politikos apžvalgas; 72. pakartoja, kad Komisija turėtų išnagrinėti pagalbos prekybai srities priemonių pažangą ir turėtų teikti Parlamentui ir Tarybai dvejų metų įgyvendinimo ir rezultatų ataskaitą (pradedant nuo 2008 m.) ir pagalbos prekybai pagrindinių rezultatų ir, jei įmanoma, poveikio ataskaitą; 73. primygtinai reikalauja, kad dvejų metų ataskaita apimtų konkrečią informaciją, susijusią su ankstesniais metais finansuotomis priemonėmis, jei įmanoma pateikiant stebėsenos ir vertinimo rezultatus, atitinkamų partnerių dalyvavimu ir įsipareigojimų bei biudžeto įsipareigojimų ir mokėjimų įgyvendinimu, išdėstytu pagal šalis, regionus ir paramos kategoriją; prašo, kad ataskaitoje taip pat būtų įvertinta pasiekta pažanga integruojant prekybą į pagalbos programas ir paramos rezultatai, jei įmanoma naudojant konkrečius ir išmatuojamus jos vaidmens rodiklius siekiant pagalbos prekybai tikslų; 74. pabrėžia, kad Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai ne vėliau kaip iki 2010 m. gruodžio 31 d. turėtų pateikti antrą ataskaitą, kurioje būtų įvertintas pagalbos prekybai įgyvendinimas ir rezultatai ir, jei reikia, pasiūlymą padidinti pagalbos prekybai biudžetą ir pateikti reikiamų pagalbos prekybai strategijos ir jos įgyvendinimo pakeitimų; * * * 75. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai, valstybių narių vyriausybėms, AKR ir ES tarybai bei AKR ir ES jungtinei parlamentinei asamblėjai. [1] OL C 177 E, 2002 7 25, p. 290. [2] OL C 272 E, 2003 11 13, p. 277. [3] OL C 39 E, 2004 2 13, p. 79. [4] OL C 67 E, 2004 3 17, p. 255. [5] OL C 76 E, 2004 3 25, p. 435. [6] OL C 77 E, 2004 3 26, p. 393. [7] OL C 304 E, 2005 12 1, p. 383. [8] OL C 92 E, 2006 4 20, p. 397. [9] OL C 157 E, 2006 7 6, p. 397. [10] OL C 285 E, 2006 11 22, p. 126. [11] OL C 293 E, 2006 12 2, p. 155. [12] OL C 298 E, 2006 12 8, p. 261. [13] Priimti tekstai, P6_TA(2006)0320. [14] Priimti tekstai, P6_TA(2006)0350. [15] OL C 46, 2006 2 24, p. 1. [16] WT/MIN(01)/DEC/1. [17] WT/MIN(05)/DEC. [18] A/RES/55/2. --------------------------------------------------