Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006–2010 m. Vokietijos stabilumo programos /* SEK/2007/0065 */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 23.1.2007 SEK(2007) 65 galutinis Rekomendacija TARYBOS NUOMONĖ pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006–2010 m. Vokietijos stabilumo programos (pateikta Komisijos) AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. BENDROSIOS APLINKYBėS 1998 m. liepos 1 d. įsigaliojusio Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir tvirtam tvariam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas. 2005 m. Pakto reforma pripažįstamas jo naudingumas įtvirtinant fiskalinę drausmę, taip pat siekiama stiprinti jo efektyvumą, ekonominius pagrindus ir užtikrinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1], kuris yra Stabilumo ir augimo pakto dalis, nustatyta, kad valstybės narės turi pateikti Tarybai ir Komisijai stabilumo arba konvergencijos programas ir kasmetinius atnaujintus programų variantus (bendrą valiutą įvedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) stabilumo programas, o bendros valiutos neįvedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) konvergencijos programas). Pirmoji Vokietijos stabilumo programa buvo pateikta 1999 m. sausio mėn. Vadovaudamasi reglamentu, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba 1999 m. kovo 15 d. pareiškė nuomonę dėl programos. Pagal tą pačią procedūrą atnaujintas stabilumo ir konvergencijos programas vertina Komisija ir nagrinėja minėtasis komitetas; jas taip pat gali nagrinėti Taryba. 2. ATNAUJINTOS PROGRAMOS VERTINIMO APLINKYBėS Komisija išnagrinėjo naujausią 2006 m. lapkričio 30 d. pateiktą atnaujintą Vokietijos stabilumo programą ir priėmė rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie ją (žr. apibrauktą tekstą, kuriame pateikti pagrindiniai vertinimo aspektai). Siekiant apibūdinti aplinkybes, kurioms esant yra vertinama atnaujintoje stabilumo programoje pateikta biudžeto strategija, tolesniuose punktuose pateikiama apibendrinta informacija: 1. ekonominės veiklos ir biudžeto rezultatai per pastaruosius dešimt metų, 2. šalies padėtis pagal Stabilumo ir augimo pakto korekcinę funkciją (perviršinio deficito procedūra), 3. naujausias šalies padėties pagal Stabilumo ir augimo pakto prevencinę funkciją įvertinimas (Tarybos nuomonės dėl ankstesnės atnaujintos stabilumo programos santrauka) bei 4. Komisijos atliktas 2006 m. spalio mėn. nacionalinės reformų programos įvertinimas. 2.1. Naujausi ekonominės veiklos ir biudžeto rezultatai Per pastaruosius dešimt metų Vokietijai reikėjo išlyginti skirtumus, atsiradusius po šalies susivienijimo. Dėl darbo užmokesčio augimo ribojimo buvo paskatintas išorės kainų konkurencingumas, todėl Vokietija smarkiai padidino eksporto rinkos dalį, ypač nuo 2000 m. Pažymėtina, kad išorės kainos Vokietijoje vėl tapo konkurencingos tuomet, kai kitose euro zonos šalyse realiosios ilgalaikių palūkanų normos buvo žemesnės nei Vokietijoje. Tačiau Vokietija neseniai patyrė, kad geri rezultatai eksporto srityje ne visuomet lemia sparčiau augančią vidaus paklausą. Vokietijos augimo problema iš esmės yra struktūrinio pobūdžio. Ekonominės veiklos rezultatus daugiausia riboja vangus bendras gamybos veiksnių produktyvumas ir didelis struktūrinis nedarbas. Potencialus augimas yra ne tik mažesnis, palyginti su buvusiu praeityje, bet ir atsiliko nuo kitų euro zonos valstybių augimo. Ekonominės politikos uždavinys – paskatinti palankesnes augimo sąlygas, tuo pačiu dedant daugiau pastangų nedarbo sumažinimo, gamybos veiksnių produktyvumo didinimo srityse ir šiek tiek mažiau – kapitalo formavimo. Šį sunkų uždavinį reikia įgyvendinti esant sudėtingai valstybės finansų padėčiai, nepaisant neseniai padarytos pažangos. Vokietijos valdžios institucijos pradėjo reformas darbo rinkos arba mikroekonomikos srityse, kuriomis remiamas mokslinių tyrimų ir inovacijų skatinimas, bet šių reformų poveikis dar nevisiškai pasireiškė. Šiuo metu svarstomos reformos priemonės kitose srityse, pavyzdžiui, įmonių apmokestinimo. Tačiau greičiausia reikės įdėti daugiau pastabgų, ypač darbo rinkoje, norint ilgainiui iš esmės paspartinti potencialų augimą. 2.2. Vokietijos perviršinio deficito procedūra Taryba, remdamasi Sutarties 104 straipsnio 7 dalimi ir Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 4 dalimi, 2003 m. sausio 21 d. priėmė Vokietijai skirtą rekomendaciją, kurioje paragino Vokietiją kuo greičiau, t. y. ne vėliau kaip iki 2004 m., ištaisyti perviršinį deficitą. Rekomendacija buvo paskelbta viešai. Kaip pažymėta 2004 m. gruodžio 14 d. Komisijos komunikate, kuriam Taryba pritarė 2005 m. sausio 18 d., atsižvelgiant į unikalias 2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos išvadomis sukurtas aplinkybes ir į 2004 m. liepos 13 d. Europos Teisingumo Teismo nutarimą, 2005 m. turėtų būti laikomi tinkamu terminu perviršiniam deficitui ištaisyti. Kadangi valdžios sektoriaus deficitas 2005 m. viršijo 3 % BVP ribą, 2006 m. kovo 14 d. Taryba nusprendė įspėti Vokietiją pagal Sutarties 104 straipsnio 9 dalį imtis priemonių deficitui sumažinti, būtinų siekiant ištaisyti perviršinio biudžeto deficito padėtį „kaip galima skubiau ir ne vėliau kaip iki 2007 m.“ Taryba konkrečiai nurodė, kad „2006 ir 2007 metais Vokietija turi užtikrinti, jog pagal ciklą pakoreguotas balansas, neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių, gerėtų ne mažiau kaip vienu procentiniu punktu.“ Be to, Vokietija buvo paraginta „imtis priemonių, būtinų užtikrinti, kad biudžeto konsolidavimas siekiant vidutinės trukmės tikslo – struktūriniu požiūriu subalansuoto biudžeto – būtų sustiprintas mažinant struktūrinį deficitą ne mažiau kaip 0,5 % BVP per metus po to, kai bus ištaisytas perviršinis deficitas.“ Liepos 5 d. Vokietijai pateikus įgyvendinimo ataskaitą, 2006 m. liepos 19 d. Komisija priėmė komunikatą, kad informuotų Tarybą, jog Vokietija ėmėsi priemonių, kurios jai leidžia daryti tinkamą pažangą ištaisant perviršinį deficitą per Tarybos nurodytą laikotarpį, ir kad pagal perviršinio deficito procedūrą tuo metu jai nebuvo būtina imtis tolesnių veiksmų. Taryba pritarė šiam požiūriui per 2006 m. spalio 10 d. susitikimą. 2.3. Tarybos nuomonėje dėl ankstesnės programos pateiktas įvertinimas 2006 m. kovo 14 d. Taryba priėmė nuomonę dėl atnaujintos stabilumo programos, apimančios 2005–2009 metus. Taryba pritarė „vyriausybės suteiktai pirmenybei biudžeto konsolidavimui, kaip nustatyta programoje“, bet pabrėžė, „kad esama rizikos, susijusios su biudžeto tikslų pasiekimu ir viešųjų finansų ilgalaikiu tvarumu.“ Be to, atsižvelgdama į kovo 14 d. Tarybos sprendimą pagal Sutarties 104 straipsnio 9 dalį, Taryba paragino „Vokietiją: - užtikrinti numatytą struktūrinį koregavimą mažiausiai vienu procentiniu punktu 2006–2007 m., kad vėliausiai iki 2007 m. patikimai ir tvariai valdžios sektoriaus biudžeto deficitas būtų sumažintas iki mažiau nei 3 % BVP; - ištaisius perviršinį deficitą, greitai pasiekti vidutinės trukmės biudžeto tikslą sumažinant struktūrinį balansą mažiausiai 0,5 procentinio punkto per metus, ypač griežtai įgyvendinant numatytą išlaidų apribojimą, kad būtų galima vykdyti numatytą socialinių įmokų dalies sumažinimą, ir užtikrinant, kad numatyta įmonių pelno mokesčio reforma nekeltų pavojaus fiskaliniam konsolidavimui; - įgyvendinti planuotą federalinės sistemos reformą siekiant pagerinti biudžeto struktūrą ir taip prisidėti užtikrinant, kad biudžeto tikslai būtų pasiekti visuose valdžios lygiuose.“ 2.4. Komisijos atliktas 2006 m. spalio mėn. nacionalinės reformų programos įvertinimas 2006 m. spalio 18 d. Vokietija pateikė nacionalinės reformų programos įgyvendinimo ataskaitą, numatytą atnaujintoje Lisabonos strategijoje ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui. Vokietijos nacionalinėje reformų programoje yra nurodyti šie pagrindiniai uždaviniai ir prioritetai: žinių visuomenė; rinkos veikimas ir konkurencingumas; verslo aplinka; valstybės finansų tvarumas (įskaitant tvarų augimą ir socialinę apsaugą); ekologinės inovacijos ir darbo rinkos reforma. Komisijos atliktas tos programos įvertinimas (priimtas kaip 2006 m. gruodžio mėn. metinės pažangos ataskaitos [2] dalis) parodė, kad apskritai Vokietija daro tinkamą pažangą, įgyvendindama nacionalinę reformų programą, ypač kiek tai susiję su pagrindiniais makroekonomikos ir mikroekonomikos uždaviniais bei prioritetiniais veiksmais. Užimtumo srityje jos pažanga yra lėtesnė. Atsižvelgus į nustatytas stipriąsias ir silpnąsias vietas, Vokietijai rekomenduota imtis veiksmų ilgalaikio valstybės finansų tvarumo, konkurencijos prekių ir paslaugų rinkose ir struktūrinio nedarbo srityse. Pagrindiniai vertinimo aspektai Kaip reikalaujama Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje (stabilumo programų atveju) ir 9 straipsnio 1 dalyje (konvergencijos programų atveju), vertinimas apima šiuos aspektus: ar ekonominės prielaidos, kuriomis yra grindžiama programa, yra patikimos; valstybės narės pateiktas vidutinės trukmės biudžeto tikslas ir tai, ar koregavimo planas siekiant to tikslo yra tinkamas; ar priemonės, kurių buvo imtasi ir (arba) kurios buvo pasiūlytos siekiant laikytis koregavimo plano, yra pakankamos, kad per visą ciklą būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas; vertinant vidutinės trukmės tikslui pasiekti skirtą koregavimo planą, – ar daugiau koregavimo pastangų dedama ekonomikos pakilimo laikotarpiais, o esant ekonomikos nuosmukiui jų gali būti dedama mažiau. Euro zonos ir VKM II valstybių narių atveju, – ar valstybė narė užtikrina metinį pagal ciklą pakoreguoto balanso gerėjimą, neskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių, t. y. 0,5 % BVP, kad būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas; nustatant vidutinės trukmės tikslui pasiekti skirtą koregavimo planą (jo dar nepasiekusioms valstybėms narėms) arba leidžiant laikinai nukrypti nuo vidutinės trukmės tikslo (jį pasiekusioms valstybėms narėms) – kaip įgyvendinamos svarbiausios struktūrinės reformos, turinčios tiesioginį ilgalaikį išlaidų mažinimo poveikį (įskaitant potencialaus augimo skatinimą), ir todėl darančios išmatuojamą poveikį valstybės finansų tvarumui (su sąlyga, kad būtų išlaikyta pakankamai patikima riba 3 % BVP pamatinės vertės atžvilgiu ir kad programos laikotarpiu biudžeto būklė vėl priartėtų prie vidutinės trukmės tikslo), ypatingą dėmesį skiriant pensijų reformoms, kuriomis įvedama kelių pakopų sistema, kurioje yra privalomojo pensijų kaupimo pakopa; ar valstybės narės ekonominės politikos kryptys atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires. Programoje pateiktų makroekonominių prielaidų patikimumas įvertintas atsižvelgus į Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozę ir pasinaudojus bendrai sutarta potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą pakoreguoto balanso apskaičiavimo metodika. Programos atitikties bendrosioms ekonominės politikos gairėms įvertinime atsižvelgiama į bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje, kurios įtrauktos į integruotas 2005–2008 m. gaires. Vertinime taip pat nagrinėjami šie klausimai: skolos santykio pokyčiai ir ilgalaikio valstybės finansų tvarumo perspektyvos, kuriems reikėtų skirti pakankamą dėmesį vykdant biudžeto būklės priežiūrą, kaip pažymėta 2005 m. kovo 20 d. Tarybos pranešime, pavadintame „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo tobulinimas“. 2006 m. spalio 12 d. Komisijos komunikate nustatytas ilgalaikio tvarumo vertinimo metodas[3]; valstybių narių pagal Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui pateiktų nacionalinių reformų programų integracijos laipsnis. 2005 m. birželio 7 d. ECOFIN tarybos apibendrinamosiose pastabose Europos Vadovų Tarybai dėl bendrosios ekonominės politikos gairių nurodyta (2005-2008), kad nacionalinės reformų programos turėtų būti suderintos su stabilumo ir konvergencijos programomis; atitiktis elgesio kodeksui[4], kuriame inter alia reikalaujama, kad stabilumo ir konvergencijos programų struktūra ir visos duomenų lentelės būtų vienodos. | - Rekomendacija TARYBOS NUOMONĖ pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006–2010 m. Vokietijos stabilumo programos EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[5], ypač į jo 5 straipsnio 3 dalį, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją, pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ: 5. [2007 m. vasario 27 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Vokietijos stabilumo programą, kuri apima 2006–2010 m. 6. Makroekonominiame scenarijuje, kuriuo grindžiama programa, numatoma, kad realiojo BVP augimas laikinai mažės nuo 2,3 % 2006 m. iki 1,4 % 2007 m., o vėliau prognozuojama, jog likusiu programos laikotarpiu jis sieks vidutiniškai 1,75 %. Remiantis šiuo metu turima informacija (pirmasis oficialus BVP augimo 2006 m. įvertis – 2,5 %) atrodo, kad scenarijus pagrįstas patikimomis augimo prielaidomis iki 2008 m., o vėlesniais metais – kiek optimistinėmis prielaidomis, palyginti su Komisijos pateiktomis potencialaus augimo prognozėmis. Programoje pateiktos infliacijos prognozės atrodo padidintos. 7. Programoje minima, kad valdžios sektoriaus deficitas siekia 2,1 % BVP (paskutiniame vyriausybės pranešime jis sumažintas iki 1,9 %), palyginti su ankstesnėje atnaujintoje stabilumo programoje užsibrėžtu pasiekti 3,3 % BVP tikslu. Į valstybės biudžetą surinkta daugiau nei tikėtasi mokestinių įplaukų, kurios 2006 m. nebuvo išleistos laikantis Stabilumo ir augimo pakto. Šiuo metu numatoma, kad 2006 m. mokesčių našta (t. y. įplaukos iš mokesčių ir socialinių įmokų) padidės iki maždaug 40 % BVP, t. y. bus maždaug 1 % BVP didesnė nei planuota ankstesnėje atnaujintoje programoje. 2006 m. valdžios sektoriaus išlaidos buvo gerai kontroliuojamos. Biudžeto išlaidos šiek tiek sumažėjo dėl mažesnių pinigų pervedimų Federalinei įdarbinimo agentūrai, pirmiausia dėl netikėtai pagerėjusios padėties darbo rinkoje. Be to, palūkanų išlaidos ir subsidijos buvo mažesnės nei planuota. 8. Pagrindinis vidutinės trukmės biudžeto strategijos tikslas – užtikrinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą. Siekiant šio tikslo, programoje siūloma tęsti biudžeto konsolidavimą, tuo pat metu gerinant augimo ir užimtumo sąlygas. Planuojama, kad po numatyto perviršinio biudžeto ištaisymo 2006 m. deficito santykis kasmet mažės 0,5 procentinio punkto (išskyrus 2008 m.), o 2010 m. pasieks 0,5 % BVP. Pirminis balansas turėtų gerėti pagal tą pačią tendenciją iki 2 % BVP pertekliaus 2010 m. Nors biudžete yra numatytos su įplaukomis susijusios korekcinės priemonės, pirmiausia pagrindinio PVM tarifo didinimas nuo 16 % iki 19 %, numatoma, kad tiek pajamų, tiek ir išlaidų santykis kasmet mažės. Iki 2010 m. išlaidų santykis turėtų sumažėti 2,5 procentinio punkto ir siekti 43 % BVP – šį rodiklį planuojama pasiekti pirmiausia apribojant socialines išlaidas. Numatoma, kad per tą patį laikotarpį išlaidų ir BVP santykis sumažės 1,5 procentinio punkto ir 2010 m. sieks 42 % BVP; mokesčių padidinimas (pvz. pagrindinio PVM tarifo didinimas 2007 m.) bus iš esmės kompensuotas socialinių įmokų dalies sumažinimu (dėl draudimo nuo nedarbo normos sumažinimo 2007 m. ir palaipsniui mažėjančios įmokų dalies), o nemokestinės pajamos mažės. Palyginti su ankstesne atnaujinta programa, kiekvienais metais keliami vis ambicingesni biudžeto tikslai, išskyrus 2008 m., kuriais neplanuojama jokių koregavimų. 9. Planuojama, kad gerės struktūrinis balansas (t. y. pagal ciklą pakoreguotas balansas, neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių), apskaičiuotas remiantis bendrai sutarta metodika: deficitas, 2006 m. siekęs maždaug 2 % BVP, programos laikotarpio pabaigoje bus 0,5 %, t. y. kasmet apytikriai gerės 0,5 % BVP. Kaip ir ankstesnėje atnaujintoje stabilumo programoje, šioje programoje pateiktas biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas – struktūriniu požiūriu subalansuotas biudžetas, bet šio tikslo programos laikotarpiu programoje pasiekti nenumatoma. Kadangi vidutinės trukmės tikslas yra didesnis nei mažiausia vertė (nustatyta deficitui esant maždaug 1,5 % BVP), pasiekus šį tikslą turėtų atsirasti pakankamai patikima riba, neleidžianti susidaryti perviršiniam deficitui. Vidutinės trukmės tikslas atitinka Stabilumo ir augimo pakte bei elgesio kodekse euro zonos ir VKM II valstybėms narėms nustatytas ribas ir tinkamai atspindi skolos santykį bei ilgalaikį vidutinį potencialų gamybos apimties augimą. 10. Biudžeto prognozių rizika programoje atrodo iš esmės subalansuota 2007 m., bet vėlesnių metų biudžeto duomenys gali būti prastesni, nei numatyti programoje. Visų pirma išlieka rizika, kad jei nebus imtasi programoje nenurodytų papildomų priemonių, socialinių išlaidų santykis nebus sumažintas numatyta apimtimi. Tiesa, atnaujintoje programoje teigiama, kad reikia įgyvendinti papildomas darbo rinkos ir socialinės apsaugos sistemų reformas. Be to, neatsižvelgiant į programoje numatytą biudžeto naštą, didelė rizika kyla dėl 2008 m. planuojamos bendrovių apmokestinimo reformos. Vadinasi, galimą bendrovių mokestinių įplaukų sumažėjimą gali prireikti kompensuoti papildomu išlaidų apribojimu. Neskaitant tos reformos, įplaukų prognozės atrodo atsargios. Tačiau apskritai, išlieka neigiama biudžeto koregavimo rizika, pirmiausia kiek tai susiję su koregavimo plano įgyvendinimu vėlesniais programos metais. 11. Atsižvelgiant į šį rizikos vertinimą, programoje numatytos biudžeto kryptys atitinka tikslą ištaisyti perviršinį deficitą iki 2006 m., t. y. vieneriais metais anksčiau nei Tarybos nustatytas terminas. Taip pat panašu, kad nors ir esama tam tikros rizikos 2008 m., nuo 2007 m. jomis bus užtikrinta pakankamai patikima riba, kad esant įprastiniams makroekonominiams svyravimams nebūtų viršyta 3 % BVP deficito riba. Vėlesniais metais perviršinio deficito ištaisymo programoje numatytas koregavimo tempas siekiant programoje nustatyto vidutinės trukmės tikslo turėtų būti pagreitintas, pirmiausia 2008 m. tam, kad atitiktų Stabilumo ir augimo paktą, pagal kurį metinis struktūrinio balanso pagerėjimas euro zonos ir VKM II valstybėse narėse turėtų atitikti 0,5 % BVP vertę, o koregavimo pastangų turėtų būti dedama daugiau ekonomikos pakilimo laikotarpiu bei mažiau – nuosmukio laikotarpiu. Visų pirma nenumatoma, kad struktūrinis balansas gerės 2008 m., t. y. tais metais, kuriais tikimasi ekonomikos pakilimo. Jeigu būtų laikomasi nustatyto struktūrinio koregavimo plano, vidutinės trukmės tikslą būtų galima pasiekti baigiantis programai. 12. Apskaičiuota, kad bendroji valstybės skola 2006 m. bus pasiekusi 67,9 % BVP, t. y. bus didesnė nei Sutartyje nustatyta 60 % BVP pamatinė vertė. Programoje prognozuojama, kad skolos santykis programos laikotarpiu sumažės 3,5 procentinio punkto. Turint omenyje programoje numatytą deficito tikslų riziką ir skolą mažinančių atsargų ir srautų koregavimų neapibrėžtumą, skolos santykio pokytis gali būti ne toks optimistiškas, kaip prognozuojama programoje. Atsižvelgiant į šį rizikos vertinimą, skolos santykis programos laikotarpiu gali nepakankamai priartėti prie pamatinės vertės. 13. Ilgalaikis senėjančios visuomenės poveikis biudžetui Vokietijoje yra artimas ES vidurkiui, bet dėl jau priimtų pensijų reformų išlaidos pensijoms didėja šiek tiek lėčiau nei daugelyje kitų šalių. Priimtas įstatymo projektas, kurio tikslas – nuo 2012 m. laipsniškai padidinti pensinį amžių iki 67 m. Nepaisant išimčių, susijusių su didesne amžiaus riba, šia priemone bus sustiprintas ilgalaikis valstybės finansų tvarumas. Be to, tolesnis privačių pensijų fondų kūrimas teigiamai paveiks pensininkų pajamas. Netgi dar neįvertinus ilgalaikio senėjančios visuomenės poveikio biudžetui, pradinė biudžeto būklė kelia grėsmę valstybės finansų tvarumui. Be to, esamas bendrosios valstybės skolos lygis viršija Sutartyje nurodytą pamatinę vertę. Apskritai, Vokietija susiduria su vidutine rizika valstybės finansų tvarumui. 14. Stabilumo programoje nenurodytas 2006 m. spalio mėn. pateiktos nacionalinės reformų programos įgyvendinimo ataskaitos bendro poveikio kokybinis įvertinimas, susijęs su fiskalinės politikos strategija vidutinės trukmės laikotarpiu. Be to, joje nepateikti tiesioginių biudžeto išlaidų arba sutaupytų lėšų, atsirandančių dėl nacionalinėje reformų programoje numatytų pagrindinių reformų, duomenys, o biudžeto prognozėse nepakankamai įvertinamas nacionalinėje reformų programoje nurodytų priemonių poveikis valstybės finansams. Panašu, kad stabilumo programoje numatytos priemonės valstybės finansų srityje atitinka nacionalinėje reformų programoje numatytas priemones. Abiejose programose akcentuojamos 2008 m. bendrovių apmokestinimo reforma ir sveikatos priežiūros reforma. Be to, abiejose programose numatyta, kad antruoju federalinės sistemos reformos etapu bus persvarstyti fiskaliniai santykiai tarp skirtingų valdžios sektorių, kad būtų sustiprintas kiekvieno sektoriaus atskaitingumas. Be to, šiuo klausimu stabilumo programoje pripažįstama būtinybė plėtoti institucinę sistemą, kuria būtų užtikrinta biudžetinė drausmė visuose valdžios lygiuose ir būtų numatytos priemonės biudžeto krizėms išvengti. 15. Valstybės finansų srityje numatytos priemonės iš esmės atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires. 16. Kiek tai susiję su duomenų pateikimo reikalavimais, nustatytais elgesio kodekse dėl stabilumo ir konvergencijos programų, programoje pateikti ne visi privalomi ir neprivalomi duomenys[6]. Apskritai galima manyti, kad atnaujinta programa atitinka siekį ištaisyti perviršinį deficitą 2006 m., t. y. vieneriais metais anksčiau Tarybos nustatyto termino, o vėlesniais metais bus įgyvendinti kai kurie veiksmai siekiant vidutinės trukmės tikslo. Tačiau esama tam tikros rizikos, susijusios su biudžeto tikslų pasiekimu. Atsižvelgiant į šį įvertinimą, Vokietija raginama: i) pasinaudojant ekonomikos pakilimo laikotarpiais geriau atlikti struktūrinį koregavimą siekiant vidutinės trukmės tikslo 2008 ir vėlesniais metais, išlaikyti griežtą išlaidų kontrolę, tuo pačiu užtikrinant, kad dėl paskelbtos įmonių apmokestinimo sistemos reformos nekiltų pavojus fiskaliniam konsolidavimui; ii) atsižvelgiant į skolos lygį ir numatomą su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų padidėjimą, stiprinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą pasiekiant vidutinės trukmės tikslą ir įgyvendinant reformas, visų pirma sveikatos priežiūros sistemos reformą; iii) pagerinti biudžeto struktūrą siekiant sustiprinti biudžetinę drausmę visuose valdžios lygiuose, pirmiausia įgyvendinant antrojo federalinės sistemos reformos etapo planus. Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto prognozių palyginimas 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | Realusis BVP (pokytis, %) | 2006 m. lapkričio mėn. SP | 0,9 | 2,3 | 1,4 | 1 ¾ | 1 ¾ | 1 ¾ | 2006 m. lapkričio mėn. KOM | 0,9 | 2,4 | 1,4 | 2,0 | -- | -- | 2006 m. vasario mėn. SP | 0,9 | 1 ½ | 1 | 1 ¾ | 1 ¾ | -- | SVKI infliacija (%) | 2006 m. lapkričio mėn. SP | -- | -- | -- | -- | -- | -- | 2006 m. lapkričio mėn. KOM | 1,9 | 1,8 | 2,2 | 1,2 | -- | -- | 2006 m. vasario mėn. SP | -- | -- | -- | -- | -- | -- | Gamybos apimties atotrūkis (potencialus BVP %) | 2006 m. lapkričio mėn. SP1 | -1,2 | -0,3 | -0,3 | -0,2 | 0,0 | 0,0 | 2006 m. lapkričio mėn. KOM5 | -1,3 | -0,2 | -0,4 | 0,1 | -- | -- | 2006 m. vasario mėn. SP1 | -0,9 | -0,7 | -1,1 | -0,7 | -0,4 | -- | Valdžios sektoriaus balansas (% BVP) | 2006 m. lapkričio mėn. SP | -3,2 | -2,1 | -1 ½ | -1 ½ | -1 | -½ | 2006 m. lapkričio mėn. KOM | -3,2 | -2,3 | -1,6 | -1,2 | -- | -- | 2006 m. vasario mėn. SP | -3,3 | -3,3 | -2 ½ | -2 | -1 ½ | -- | Pirminis balansas (% BVP) | 2006 m. lapkričio mėn. SP | -0,5 | 1/2 | 1 | 1 | 1 ½ | 2 | 2006 m. lapkričio mėn. KOM | -0,5 | 0,4 | 1,1 | 1,5 | -- | -- | 2006 m. vasario mėn. SP | -0,5 | - ½ | ½ | 1 ¼ | 1 ½ | -- | Pagal ciklą pakoreguotas balansas (% BVP) | 2006 m. lapkričio mėn. SP1 | -2,6 | -2,0 | -1,5 | -1,5 | -1,0 | -0,6 | 2006 m. lapkričio mėn. KOM | -2,6 | -2,2 | -1,4 | -1,2 | -- | -- | 2006 m. vasario mėn. SP1 | -2,9 | -2,9 | -1,8 | -1,5 | -1,1 | -- | Struktūrinis balansas2 (% BVP) | 2006 m. lapkričio mėn. SP3 | -2,7 | -2,0 | -1,5 | -1,5 | -1,0 | -0,6 | 2006 m. lapkričio mėn. KOM4 | -2,7 | -2,2 | -1,4 | -1,2 | -- | -- | 2006 m. vasario mėn. SP | -3,0 | -2,9 | -1,8 | -1,5 | -1,1 | -- | Bendroji valstybės skola (% BVP) | 2006 m. lapkričio mėn. SP | 67,9 | 67,9 | 67 | 66 ½ | 65 ½ | 64 ½ | 2006 m. lapkričio mėn. KOM | 67,9 | 67,8 | 67,7 | 67,3 | -- | -- | 2006 m. vasario mėn. SP | 67 ½ | 69 | 68 ½ | 68 | 67 | -- | Pastabos: 1Komisijos tarnybų apskaičiavimai remiantis programoje pateikta informacija. 2Pagal ciklą pakoreguotas balansas (kaip ir pirmesnėse eilutėse), neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių. 3Vienkartinės ir kitos laikinos priemonės pagal programą (0,1 % BVP 2005 m. – dėl kurių deficitas didėja). 4Vienkartinės ir kitos laikinosios priemonės pagal Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozę (0,1 % BVP 2005 m. – dėl kurių deficitas didėja) 5Remiantis numatomu 1,2 %, 1,3 %, 1,4 % ir 1,4 % potencialiu augimu atitinkamai 2005–2008 m. Šaltinis: Stabilumo programa (SP); Komisijos tarnybų 2006 metų rudens ekonominė prognozės (KOM); Komisijos tarnybų skaičiavimai. | [1] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti šioje tinklavietėje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm [2] Komisijos komunikatas pavasario Europos Vadovų Tarybai „Atnaujintos Lisabonos strategijos ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui įgyvendinimas. Rezultatų pateikimo metai“, 2006 12 12, KOM(2006) 816. [3] Komisijos komunikatas Tarybai ir Europos Parlamentui „Ilgalaikis valstybės finansų tvarumas ES“, 2006 10 12, KOM(2006) 574 ir 2006 m. Europos Komisijos Ekonomikos ir finansų reikalų generalinio direktorato dokumentas „Ilgalaikis valstybės finansų tvarumas Europos Sąjungoje“, leidinys European Economy , Nr. 4/2006. [4] „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo sąlygos bei stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio gairės“, kurias 2005 m. spalio 11 d. priėmė ECOFIN taryba. [5] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti šioje tinklavietėje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm [6] Pirmiausia programoje nepateikti duomenys apie SVKI infliaciją, bendras socialines išmokas bei atsargų ir srautų koregavimą, taip pat apie kompensacijas darbuotojams ir mokestinių įplaukų analizę. Tie duomenys Komisijai buvo pateikti atskirai.