EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2015 07 23 COM(2015) 377 final KOMISIJOS KOMUNIKATAS 2014 M. EUROPOS SĄJUNGOS KONSOLIDUOTOSIOS METINĖS ATASKAITOS



Europos Sąjungos konsoliduotosios metinės ataskaitos 2014 finansiniai metai TURINYS FINANSINĖS ATASKAITOS APTARIMAS IR ANALIZĖ KONSOLIDUOTŲJŲ FINANSINIŲ ATASKAITŲ PASTABA KONSOLIDUOTOSIOS FINANSINĖS ATASKAITOS IR AIŠKINAMOSIOS PASTABOS BALANSAS FINANSINĖS VEIKLOS ATASKAITA PINIGŲ SRAUTŲ ATASKAITA GRYNOJO TURTO POKYČIŲ ATASKAITA FINANSINIŲ ATASKAITŲ AIŠKINAMIEJI RAŠTAI SUVESTINĖS BIUDŽETO VYKDYMO ATASKAITOS IR AIŠKINAMOSIOS PASTABOS

FINANSINĖS ATASKAITOS APTARIMAS IR ANALIZĖ



1.Europos Sąjunga. Institucinis valdymas ir procesai Europos Sąjunga (ES) – tai ekonominė ir politinė 28 Europos šalių partnerystė. 1993 m. įsteigta Mastrichto sutartimi ji pakeitė Europos bendriją, Europos anglių ir plieno bendriją (EAPB) ir Euratomą. Paskutinė esminė ES konstitucinio pagrindo pataisa – Lisabonos sutartis – įsigaliojo 2009 m. gruodžio 1 d. ES grindžiama teisinės valstybės principais. Vadinasi, visų ES veiksmų pamatas – Sutartys, kurioms laisva valia ir demokratiškai pritarė visos ES valstybės narės. ES institucinė sistema – unikali: Sąjungos piliečiai tiesiogiai renka Europos Parlamento (EP) narius; plataus masto ES prioritetus nustato Europos Vadovų Taryba, vienijanti nacionalinio ir ES lygmens vadovus; vyriausybės gina savo šalių nacionalinius interesus Europos Sąjungos Taryboje (toliau – Taryba); ES, kaip visumos, interesus gina Europos Komisija (toliau – Komisija), kurios pirmininką renka EP, o narius siūlo nacionalinės vyriausybės bendru sutarimu su išrinktuoju pirmininku ir balsuodamas bendrai tvirtina EP.

ES veikia pagal nuosavą teisinę santvarką, kuri nepriklauso tarptautinei teisei ir sudaro ES valstybių narių teisinių sistemų neatsiejamą dalį. ES teisinė santvarka yra grindžiama nuosavais teisės šaltiniais. Dėl įvairaus šių šaltinių pobūdžio reikėjo nustatyti jų hierarchiją. Šios hierarchijos viršuje yra pirminės teisės aktai, t. y. Sutartys. Po jų pirmumas teikiamas ES sudarytiems tarptautiniams susitarimams, bendriesiems teisės principams ir antrinės teisės aktams, grindžiamiems Sutartimis. ES teisės šaltiniai ir hierarchija: Europos Sąjungos sutartis (ESS); Sutartis dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV); Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija; kitos sutartys ir protokolai; tarptautiniai susitarimai; bendrieji Sąjungos teisės principai; antrinės teisės aktai. ES institucinį valdymą vykdo institucijos, tarnybos ir kitos ES įstaigos, nurodytos finansinių ataskaitų aiškinamųjų raštų 10 pastaboje. Pagrindinės institucijos, atsakingos už politikos formavimą ir sprendimų priėmimą, yra EP, Europos Vadovų Taryba, Europos Sąjungos Taryba ir Komisija. Europos Parlamentas Europos Parlamentas – tai svarbus ES lygmens politinių debatų ir sprendimų priėmimo forumas. EP narius, kurie teisėkūros procese turi atstovauti piliečių interesams ir užtikrinti demokratišką kitų ES institucijų veikimą, tiesiogiai renka visų valstybių narių rinkėjai. Ilgainiui keičiant Europos Sutartis EP įgijo svarių teisėkūros ir biudžeto įgaliojimų, suteikiančių jam galimybę drauge su valstybių narių vyriausybių atstovais Taryboje nustatyti Europos projekto kryptį. Dalyvaudamas šioje veikloje EP siekia skleisti demokratines vertybes ir ginti žmogaus teises ne tik Europoje, bet ir visame pasaulyje. Vykdant metinę biudžeto procedūrą EP turi tokius pačius įgaliojimus kaip Taryba. EP dalyvauja biudžeto sudarymo procese nuo pat parengiamojo etapo, visų pirma nustatant bendrąsias gaires ir išlaidų rūšis, iki pat biudžeto patvirtinimo. Kartu su Taryba EP nustato biudžetą ir stebi jo vykdymą. Remdamasis Tarybos rekomendacija, EP patvirtina ES biudžeto įvykdymą. Galiausiai EP turi pritarti daugiametei finansinei programai (DFP), kuria užtikrinama, kad ES išlaidos būtų patiriamos tvarkingai ir neviršijant ES nuosavų išteklių. Šiuo metu EP pirmininkauja Martinas Schulzas. Europos Vadovų Taryba ir Europos Sąjungos Taryba Europos Vadovų Taryba, vienijanti valstybių narių valstybės arba vyriausybių vadovus, kartu su savo pirmininku ir Komisijos pirmininku yra ES vystymosi varomoji jėga, nustatanti bendrąsias politikos kryptis ir prioritetus. Šiuo metu Europos Vadovų Tarybos pirmininkas yra Donaldas Tuskas. Drauge su EP Taryba tvirtina ES teisės aktus, t. y. reglamentus ir direktyvas, be to, priima sprendimus ir neįpareigojančias rekomendacijas. Tarybą sudaro po vieną kiekvienos valstybės narės ministro lygio atstovą, įgaliotą balsuojant tos valstybės narės vyriausybės vardu prisiimti įsipareigojimus. Tarybai, išskyrus Užsienio reikalų tarybą, vadovauja Sąjungai pirmininkaujančios valstybės narės (kuri pagal lygią rotaciją keičiasi kas pusmetį) atstovas. Tarybos darbą rengia valstybių narių vyriausybių nuolatinių atstovų komitetas (COREPER). Pagal savo kompetenciją Taryba priima sprendimus kvalifikuota balsų dauguma, išskyrus atvejus, kai Sutartyse numatyta kitaip (pavyzdžiui, sprendimą priimti vieningai ar paprasta balsų dauguma). Taryba yra viena iš dviejų institucijų (kita institucija – EP), sudarančių biudžeto valdymo instituciją, tvirtinančią ES biudžetą. Be to, pagal specialią teisėkūros procedūrą Taryba, balsuodama vieningai, priima sprendimus, kuriais nustatomos nuostatos, taikytinos nuosavų išteklių sistemai ir DFP. Pastaruoju atveju sprendimui turi pritarti dauguma EP narių. Naujausią DFP (2014–2020 m.) Taryba priėmė 2013 m. lapkričio mėn. Europos Komisija Komisija yra vykdomasis ES organas. Ji atstovauja ES, kaip visumos, interesams (o ne atskirų šalių interesams). Svarbiausios Komisijos funkcijos: siūlyti teisės aktus, kuriuos vėliau tvirtina kitos teisėkūros institucijos, t. y. EP ir Taryba; užtikrinti Europos teisės aktų vykdymą (prireikus su ES Teisingumo Teismo pagalba);

nustatyti veiksmų uždavinius ir prioritetus, kurie kasmet apibendrinami Komisijos darbo programoje, ir siekti juos vykdyti; valdyti ir vykdyti ES politiką ir biudžetą; atstovauti Sąjungai už Europos ribų (pavyzdžiui, derėtis dėl prekybos susitarimų, kuriuos ES sudaro su kitomis šalimis). Nauja Komisija, kurią sudaro 28 Komisijos nariai (po vieną iš kiekvienos ES valstybės narės), skiriama kas penkerius metus. Kandidatą į Komisijos pirmininkus Europos Parlamentui siūlo Europos Vadovų Taryba, kuri priima sprendimą kvalifikuota balsų dauguma, atsižvelgdama į EP rinkimų rezultatus. Tada Komisijos pirmininką renka Europos Parlamentas jį sudarančių narių balsų dauguma (t. y. bent 376 balsais iš 751). Po rinkimų išrinktasis pirmininkas, atsižvelgdamas į valstybių narių pasiūlymus, pasirenka 27 kitus Komisijos narius. Galutinį paskirtųjų Komisijos narių sąrašą išrinktasis Komisijos pirmininkas turi suderinti su Taryba. Visos Komisijos sudėčiai turi pritarti Parlamentas. Iki tol paskirtuosius Komisijos narius vertina įvairūs EP komitetai. Dabartinės Komisijos kadencija baigiasi 2019 m. spalio 31 d. Komisijai pirmininkauja Jeanas-Claude'as Junckeris. Dabartinės Komisijos prioritetai: 1) darbo vietos, ekonomikos augimas ir investicijos; 2) bendroji skaitmeninė rinka; 3) energetikos sąjunga ir klimatas; 4) vidaus rinka; 5) ekonominė ir pinigų sąjunga; 6) ES ir JAV laisvoji prekyba; 7) teisingumas ir pagrindinės teisės; 8) migracija; 9) ES vaidmuo pasaulyje; 10) demokratiniai pokyčiai. Komisijos darbas vyksta generalinių direktorių vadovaujamuose departamentuose, vadinamuose generaliniais direktoratais (GD) arba tarnybomis, kurių kiekvienas yra atsakingas už tam tikrą politikos sritį. Generaliniai direktoratai rengia teisės aktus, tačiau jų pasiūlymai įteisinami tik tada, kai juos priima Komisijos narių kolegija (28 Komisijos narių susirinkimas). Be to, generaliniai direktoratai tvarko ES lygmens finansavimo iniciatyvas, vykdo viešas konsultacijas ir komunikacijos veiklą. Komisija taip pat valdo keletą vykdomųjų įstaigų, kurios padeda tvarkyti ES programas.



2.Komisijos iniciatyvos ir strategijos 2014 m. lapkričio mėn. darbą pradėjusi naujoji Komisija nustatė 2015 m. Komisijos darbo programą ir naujas Komisijos iki 2019 m. vykdysimas iniciatyvas. Darbo programoje nurodomi Komisijos planai ir įvardijami veiksmai, kuriais 2015 m. bus siekiama teigiamų permainų darbo vietų kūrimo, ekonomikos augimo ir investicijų skatinimo srityse. Ši programa orientuota į nedidelį skaičių konkrečių naujų iniciatyvų, tokių kaip: Naujas darbo vietų kūrimo, ekonomikos augimo ir investicijų postūmis 315 mlrd. EUR investicijų kampanija: 2014 m. pabaigoje paskelbto plano įgyvendinimas teisės aktais, kuriais siekiama paskatinti viešąsias ir privačiąsias investicijas į realiąja ekonomiką per ateinančius trejus metus; integracijos į darbo rinką ir užimtumo skatinimas; strategijos „Europa 2020“ peržiūra. Bendrosios skaitmeninės rinkos dokumentų rinkinys sąlygų, kuriomis klestėtų gyvybinga skaitmeninė ekonomika ir visuomenė, sudarymas papildant telekomunikacijų reglamentavimo aplinką; autorių teisių taisyklių atnaujinimas; taisyklių, taikomų vartotojų apsipirkimui elektroniniu ir skaitmeniniu būdais, supaprastinimas; kibernetinio saugumo stiprinimas;

skaitmeninimo integravimas. Atspari energetikos sąjunga ir perspektyvi klimato kaitos politika Europos energetikos sąjungos kūrimas: energijos tiekimo saugumo užtikrinimas, tolesnė nacionalinių energijos rinkų integracija, Europos energijos paklausos mažinimas ir iškastinių išteklių dalies mažinimas energijos rūšių derinyje; daugiašalis atsakas į klimato kaitą. Stipresnė ir teisingesnė vidaus rinka vidaus rinkos strategija; darbo jėgos judumo dokumentų rinkinys; kapitalo rinkų sąjungos veiksmų planas; finansų įstaigų pertvarkymo sistema; aviacijos dokumentų rinkinys. Prekybos ir investicijų strategija, kuria skatinamas darbo vietų kūrimas ir ekonomikos augimas Teisingumo ir pagrindinių teisių sritis ES prisijungimas prie Europos žmogaus teisių konvencijos; Europos saugumo darbotvarkė. Nauja migracijos politika naujo požiūrio į legalią migraciją formavimas siekiant į ES pritraukti talentingų ir kvalifikuotų žmonių; migracijos į ES valdymo gerinimas glaudžiau bendradarbiaujant su trečiosiomis šalimis, didinant valstybių narių solidarumą ir kovojant su prekyba žmonėmis. Svarbesnis vaidmuo pasaulio arenoje Europos kaimynystės politika; darnaus vystymosi po 2015 m. tikslai.

Sąžiningo apmokestinimo aplinka veiksmų planas, kuriame nurodomi kovos su mokesčių vengimu ir mokestiniu sukčiavimu veiksmai, įskaitant ES lygmens priemones, padedančias pereiti prie sistemos, pagal kurią mokesčiai mokami toje šalyje, kur uždirbamas pelnas; įskaitant automatinį keitimąsi informacija apie sprendimus dėl mokesčių ir įmonių mokesčių bazių stabilizavimą; privalomas keitimasis informacija apie sprendimus dėl mokesčių. Demokratinių pokyčių sąjunga ES susitarimas dėl geresnės teisėkūros; privalomas skaidrumo registras; sprendimų dėl genetiškai modifikuotų organizmų priėmimo proceso peržiūra. Stipresnė ekonominė ir pinigų sąjunga: tolesnės pastangos skatinti ekonominį stabilumą ir pritraukti investuotojus į Europą. Rengdama darbo programą Komisija išnagrinėjo apie 450 pasiūlymų, pateiktų Europos Parlamentui ir Tarybai, ir siūlo 80 iš jų atšaukti arba iš dalies pakeisti. Kai kuriuos šių pasiūlymų siūloma atšaukti, nes jie nebeatitinka naujosios Komisijos prioritetų. Daugeliu atvejų Komisijos įsipareigojimas siekti šių tikslų išlieka toks pats tvirtas, tačiau pasiūlymai yra nenaudingi, jei jie nepasiekia derybų stalo arba derantis jų poveikis bus tiek susilpnintas, kad numatyto tikslo jais pasiekti bus nebeįmanoma. Jei taip nutiks, Komisija siūlys naujus, geresnius būdus pasiekti šiuos tikslus. 3.ES biudžetas – nuo parengimo iki įvykdymo patvirtinimo 4.Biudžetas ir finansavimas Daugiametę finansinę programą sudaro išlaidų kategorijos, kurių kiekvienai nustatytas metinis įsipareigojimų asignavimų apribojimas. Visų išlaidų kategorijų viršutinių ribų suma yra įsipareigojimų asignavimų viršutinė riba. Iš ES biudžeto finansuojama įvairių sričių politika ir programos visoje Europos Sąjungoje. Remdamasi daugiametėje finansinėje programoje EP ir Tarybos nustatytais prioritetais, Komisija vykdo specialias konkrečios srities programas, veiklą ir projektus. Veikla grindžiamu biudžeto sudarymu užtikrinamas tiesioginis metinio biudžeto ir ES politikos sričių ryšys. Pagal veiklos rūšis sudarytoje biudžeto nomenklatūroje aiškiai nurodomos ES politikos sritys ir bendra kiekvienai iš šių sričių skiriamų išteklių suma. Komisijos parengtą biudžetą paprastai gruodžio mėn. viduryje tvirtina EP ir Taryba, laikydamiesi SESV 314 straipsnyje nustatytos procedūros. Pagal biudžeto subalansuotumo principą visos įplaukos turi būti lygios visoms atitinkamų finansinių metų išlaidoms. ES finansavimas yra dviejų pagrindinių kategorijų: nuosavų išteklių įplaukos ir įvairios įplaukos. Nuosavų išteklių įplaukos sudaro didžiausią dalį ES finansavimo ir ES jas gauna automatiškai, kad galėtų finansuoti savo biudžetą nelaukdama vėlesnio nacionalinių valdžios institucijų sprendimo. Visa biudžetui finansuoti reikalingų nuosavų išteklių suma nustatoma iš visų išlaidų atėmus įvairias įplaukas. Bendra nuosavų išteklių suma negali viršyti 1,23 % ES bendrųjų nacionalinių pajamų (BNP). Nuosavus išteklius galima suskirstyti į tradicinius nuosavus išteklius (kaip antai muitai), nuosavus išteklius iš pridėtinės vertės mokesčio (PVM) ir išteklius iš bendrųjų nacionalinių pajamų. Įvairios įplaukos, gaunamos iš ES veiklos (pavyzdžiui, konkurencijos bylų baudos), paprastai sudaro mažiau nei 10 % visų įplaukų. Paprastai, kad galėtų finansuoti savo biudžetą, ES neleidžiama skolintis kapitalo rinkose arba finansų įstaigose. 5.Kaip valdomas ir naudojamas ES biudžetas? Pirminės veiklos išlaidos ES veiklos išlaidos priskiriamos įvairioms DFP išlaidų kategorijoms ir gali būti įvairių rūšių, atsižvelgiant į tai, kaip pinigai išmokami ir valdomi. Nuo 2014 m. Komisija išlaidas klasifikuoja toliau nurodyta tvarka. Tiesioginis valdymas: taikomas tais atvejais, kai biudžetą tiesiogiai vykdo Komisijos tarnybos. Netiesioginis valdymas: taikomas tais atvejais, kai Komisija biudžeto vykdymo užduotis paveda ES arba nacionalinės teisės subjektams, kaip antai ES agentūroms. Pasidalijamasis valdymas: pagal šį metodą biudžeto vykdymo užduotys perduodamos valstybėms narėms. Apie 80 % išlaidų valdomos pagal šį metodą, kuris taikomas tokioms sritims kaip žemės ūkio išlaidos ir struktūriniai veiksmai.

Komisijos finansų pareigūnai Komisijos narių kolegija prisiima bendrą politinę atsakomybę, tačiau praktiškai nevykdo jai suteiktų biudžeto vykdymo įgaliojimų. Kiekvienais metais ji šias užduotis perduoda atskiriems ES institucijų tarnautojams, kurie atsiskaito Kolegijai ir kuriems taikomas Finansinis reglamentas ir Tarnybos nuostatai. Šie darbuotojai – paprastai generaliniai direktoriai ir tarnybų vadovai – yra vadinami įgaliotaisiais leidimus suteikiančiais pareigūnais arba ĮLSP. Jie savo ruožtu biudžeto vykdymo užduotis gali perduoti perįgaliotiesiems leidimus suteikiantiems pareigūnams. Leidimus suteikiančių pareigūnų atsakomybė apima visą valdymo procesą, pradedant tuo, ką reikia padaryti, norint įvykdyti institucijos nustatytus politikos tikslus, ir baigiant veiklos valdymu, kiek tai susiję su biudžetu ir pačia veikla. Kiekvienas leidimus suteikiantis pareigūnas turi parengti metinę veiklos, už kurią jis atsakingas, ataskaitą ir šioje ataskaitoje atsiskaityti už politikos srities rezultatus bei pateikti pagrįstą patikinimą, kokį jis gali pateikti, kad jo ataskaitoje apibūdintai veiklai skirti ištekliai buvo panaudoti pagal paskirtį ir laikantis patikimo finansų valdymo principų ir kad taikomos kontrolės procedūros teikia reikiamas garantijas dėl susijusių operacijų teisėtumo ir tvarkingumo. Remdamasi Finansinio reglamento 66 straipsniu, Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai metinių veiklos ataskaitų suvestinę (apibendrinamąją ataskaitą), taip prisiimdama bendrą politinę atsakomybę už ES biudžeto valdymą pagal SESV 317 straipsnį. Suvestinė ir metinės veiklos ataskaitos skelbiamos http://ec.europa.eu/atwork/planning-and-preparing/synthesis-report/index_lt.htm. Apskaitos pareigūnas vykdo leidimus suteikiančių pareigūnų parengtus mokėjimo pavedimus ir vykdomuosius raštus sumoms išieškoti. Jis taip pat yra atsakingas už institucijos iždo valdymą, apskaitos taisyklių ir metodų nustatymą, apskaitos sistemų tvirtinimą, apskaitos tvarkymą ir metinių ataskaitų rengimą. Be to, apskaitos pareigūnas turi pasirašyti metines ataskaitas, pareikšdamas, kad jose visais reikšmingais aspektais teisingai parodyta finansinė būklė, operacijų rezultatai ir pinigų srautai. Įsipareigojimas naudoti ES biudžetą Prieš prisiimant teisinį įsipareigojimą (pavyzdžiui, sudarant sutartį arba dotacijos susitarimą) su trečiąja šalimi, į metinį biudžetą turi būti įtraukta biudžeto eilutė, pagal kurią būtų galima vykdyti atitinkamą veiklą. Biudžeto eilutėje taip pat turi būti pakankamai lėšų išlaidoms padengti. Jeigu tenkinamos šios sąlygos, reikiamos lėšos turi būti rezervuojamos biudžete kaip apskaitos sistemos biudžetinis įsipareigojimas ir tik tada gali būti prisiimtas teisinis įsipareigojimas. Kol leidimus suteikiantis pareigūnas nepatvirtino biudžetinio įsipareigojimo, iš ES biudžeto negalima naudoti jokių pinigų. Patvirtintas biudžetinis įsipareigojimas įtraukiamas į biudžeto apskaitos sistemą ir asignavimai atitinkamai panaudojami. Tačiau tai neturi poveikio finansinėms ataskaitoms (arba didžiajai knygai), nes dar nėra išlaidų. Mokėjimų vykdymas Komisija yra SWIFT (Pasaulinės tarpbankinių finansinių telekomunikacijų organizacijos) narė ir per metus atlieka daugiau nei 2 mln. mokėjimų. Kol už atitinkamą operaciją atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas nepatvirtina biudžetinio įsipareigojimo, mokėjimų atlikti negalima. Išankstinis finansavimas – tai mokėjimas, kuriuo gavėjui suteikiamas pinigų avansas, t. y. pradinės lėšos. Šios lėšos gali būti padalytos į kelis mokėjimus per konkrečiame teisinio įsipareigojimo dokumente nustatytą laikotarpį. Jeigu gavėjas nepatiria tinkamų finansuoti išlaidų, jis privalo išankstinį finansavimą grąžinti ES. Todėl sumokėta išankstinio finansavimo suma nėra laikoma galutinėmis išlaidomis tol, kol nėra laikomasi atitinkamų sąlygų, ir atliekant pradinį mokėjimą ES balanse priskiriama turtui. Vėliau atitinkama ES įstaiga gauna prašymą kompensuoti sąnaudas, kad būtų pateisinta, kaip gavėjas, vykdydamas teisinį įsipareigojimą, išleido išankstinio finansavimo sumą. Kaip dažnai per metus gaunami prašymai kompensuoti šias sąnaudas, priklauso nuo finansuojamos veiklos rūšies ir sąlygų. Tinkamumo kriterijai apibrėžiami pagrindiniame teisės akte, kvietimuose teikti paraiškas, kituose dotacijų gavėjams skirtuose dokumentuose ir (arba) dotacijos susitarimų arba sprendimų dėl dotacijos skyrimo sąlygose. Po analizės tinkamos finansuoti sumos priskiriamos išlaidoms, o gavėjui pranešama, jei yra netinkamų finansuoti sumų. Finansiniame reglamente ir kituose galiojančiuose teisės aktuose, visų pirma susijusiuose su žemės ūkio ir sanglaudos politika, nustatyta teisė tikrinti išlaidas praėjus daug metų nuo to, kai jos buvo patirtos. Nustačius klaidų, pažeidimų arba sukčiavimo atvejų taikomos finansinės pataisos arba lėšos susigrąžinamos (žr. finansinių ataskaitų aiškinamųjų raštų 6 pastabą). 6.Finansinės ataskaitos ir atskaitomybė ES konsoliduotosiose metinėse ataskaitose pateikiama finansinės informacijos apie ES institucijų, agentūrų ir kitų įstaigų veiklą biudžeto ir kaupiamosios apskaitos požiūriu. Šios ataskaitos neapima valstybių narių metinių ataskaitų. ES metines ataskaitas sudaro dvi atskiros, bet susijusios dalys: a) finansinių ataskaitų rinkinys; b) biudžeto vykdymo ataskaitos, kuriose pateikiama išsami informacija apie biudžeto vykdymą. Komisijos apskaitos pareigūnas atsako už ES finansinių ataskaitų parengimą ir užtikrina, kad jose visais reikšmingais aspektais būtų teisingai parodyta ES finansinė būklė, operacijų rezultatai ir pinigų srautai. Be minėtų metinių ataskaitų, rengiamos ir ad hoc ataskaitos dėl konkrečių sričių (kaip antai biudžeto ir finansų valdymo ataskaita), finansinių priemonių, suteiktų garantijų ir finansinių pataisų.





Komisijos ataskaitos ir atskaitomybė: 7.Auditas ir biudžeto įvykdymo patvirtinimas Auditas ES metines ataskaitas ir išteklių valdymą tikrina Europos Audito Rūmai – atlikdamas auditą jų išorės auditorius Europos Parlamentui ir Tarybai parengia: 1) veiklos, finansuojamos iš bendrojo biudžeto, metinę ataskaitą; 2) nuomonę, pagrįstą auditais ir pateiktą metinėje ataskaitoje kaip patikinimo pareiškimas, apie i) ataskaitų patikimumą ir ii) susijusių operacijų, įskaitant įplaukas, surinktas iš apmokestinamųjų subjektų, ir išmokas galutiniams gavėjams, teisėtumą ir tvarkingumą; 3) specialiąsias ataskaitas, kuriose pateikiamos konkrečių sričių audito išvados. Biudžeto įvykdymo patvirtinimas Galutinis biudžeto priėmimo etapas — tam tikrų finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimas. ES sprendimą dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo priima Europos Parlamentas. Tai reiškia, kad atlikus auditą ir pabaigus rengti metines ataskaitas, Taryba turi rekomenduoti, o paskui EP turi nuspręsti, ar suteikti Komisijai ir kitoms ES įstaigoms ES biudžeto įvykdymo patvirtinimą už atitinkamus finansinius metus. Šis sprendimas grindžiamas metinių ataskaitų, Komisijos metinių veiklos ataskaitų apibendrinamosios ataskaitos ir metinės vertinimo ataskaitos, Audito Rūmų metinės ataskaitos, audito nuomonės ir specialiųjų ataskaitų bei Komisijos atsakymų į klausimus ir prašymus pateikti papildomos informacijos analize. Biudžeto įvykdymo patvirtinimas yra politinis biudžeto vykdymo išorės kontrolės aspektas ir sprendimas, kuriuo EP, remdamasis Tarybos rekomendacija, atleidžia Komisiją (ir kitas ES įstaigas) nuo atsakomybės už tam tikro biudžeto valdymą, pažymėdamas to biudžeto egzistavimo pabaigą. Galimi trys šios biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūros rezultatai: biudžeto įvykdymas patvirtinamas, biudžeto įvykdymo patvirtinimas atidedamas arba biudžeto įvykdymas nepatvirtinamas. Neatsiejama EP vykdomos metinės biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūros dalis – posėdžiai, per kuriuos EP Biudžeto kontrolės komiteto nariai užduoda Komisijos nariams klausimus, susijusius su politikos sritimis, už kurias jie atsako. Per plenarinį posėdį patvirtinama galutinė biudžeto įvykdymo patvirtinimo ataskaita ir specialios rekomendacijos Komisijai imtis veiksmų. Tarybos rekomendacijas dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo priima Ekonomikos ir finansų reikalų taryba. Tiek EP vykdoma metinė biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūra, tiek Tarybos rekomendacijos dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo aptariamos metinėje stebėjimo ataskaitoje, kurioje Komisija išdėsto, kokių konkrečių priemonių ėmėsi, kad įgyvendintų pateiktas rekomendacijas. 8.ES konsoliduotosios finansinės ataskaitos. Finansinė padėtis 2014 m. 9.Bendrosios tendencijos Įplaukos Penkerių metų įplaukų tendencijos (mln. EUR): 2014 m. įplaukos iš BNP išteklių sumažėjo, nors kitų nuosavų išteklių įplaukos išliko panašaus dydžio; susigrąžinamos išlaidos (apie finansines pataisas ir susigrąžintas lėšas informacija pateikta finansinių ataskaitų aiškinamųjų raštų 3.5 pastaboje) beveik padvigubėjo (nuo 1,8 mlrd. EUR iki 3,4 mlrd. EUR) dėl smarkiai įsibėgėjusio 2000–2006 m. sanglaudos programavimo laikotarpio užbaigimo ir susijusio reikalavimų neatitinkančių išlaidų atsiėmimo, taip pat dėl Komisijos taikomų didelio masto pataisų žemės ūkio politikos srityje. Išlaidos

Didžiausią išlaidų dalį sudaro pervedamosios išmokos, susijusios su Europos žemės ūkio garantijų fondu (EŽŪGF), Europos žemės ūkio fondu kaimo plėtrai (EŽŪFKP) ir kitomis kaimo plėtros priemonėmis, Europos regioninės plėtros fondu (ERPF), Sanglaudos fondu (SF) ir Europos socialiniu fondu (ESF). 2014 finansiniais metais šios pervedamosios išmokos sudarė beveik 70 % visų išlaidų (113 468 mln. EUR). Apskritai išlaidų lygis buvo panašus į praėjusių metų lygį. Tačiau stebėtas ERPF / Sanglaudos fondo išlaidų mažėjimas, kurį lėmė tai, kad 2014 m. pripažintos išlaidos buvo susijusios tik su 2007–2013 m. programavimo laikotarpiu, nes dėl lėto programų pradėjimo (valstybės narės jas pradėjo įgyvendinti tik 2015 m.) dar nebuvo registruota jokių einamojo 2014–2020 m. programavimo laikotarpio išlaidų. Be to, ES būsimus mokėjimų įsipareigojimus laiko išlaidomis, kurios kol kas neįtraukiamos į pinigais grindžiamas biudžeto sąskaitas. Apskritai dėl padidėjusių būsimų mokėjimų įsipareigojimų, kurie įtraukti į žemės ūkio ir kaimo plėtros mokėtinas sumas, ir būsimų mokėjimų įsipareigojimų, susijusių su Komisijos narių, EP narių ir darbuotojų teisėmis į pensiją, didėja išlaidos ir ekonominis rezultatas yra neigiamas (šie mokėjimai bus finansuojami iš būsimų biudžetų ir kol kas į įplaukas neįtraukiami). Ekonominis rezultatas Laikotarpio ekonominis rezultatas (deficitas) išaugo nuo 4 365 mln. EUR 2013 m. iki 11 280 mln. EUR 2014 m. Pagrindinė šio didėjimo priežastis – didelis aktuarinis nuostolis (grynoji suma lygi 9,2 mlrd. EUR), kurį lėmė pensijų ir kitų darbuotojų išmokų įsipareigojimai, atsiradę dėl palūkanų normų mažėjimo. Tokių svyravimų reikia tikėtis dėl taikomų tarptautinių apskaitos taisyklių ir dabartinės ekonomikos sąlygų. Jei palūkanų normos didės, reikėtų tikėtis atvirkštinio poveikio. Be to, kadangi tai yra konkrečios dienos – 2014 m. gruodžio 31 d. – visų įsipareigojimų vertės aktuarinis vertinimas, grindžiamas įvairiomis tuo metu darytomis prielaidomis, šis nuostolis neatspindi faktinių ES biudžeto išlaidų ir nedaro poveikio sumoms, išmokėtinoms iš ES biudžeto pensininkams per artimiausius metus. Šie mokėjimai jau įvertinti 2014–2020 m. DFP ir bus atliekami pagal metinę biudžeto procedūrą. Turtas Didžiausią balanse įrašyto turto dalį sudaro finansinis turtas (investicijos, paskolos, grynieji pinigai) ir išankstinio finansavimo sumos, sudarantys beveik 85 % ES turto. Paskolų suma nepakito ir toliau siekia maždaug 60 mlrd. EUR (žr. 4.3.2 pastabą), o finansinių priemonių, finansuojamų iš ES biudžeto, suma išaugo beveik 2 mlrd. EUR (žr. 4.3.1 pastabą). Turto pusėje įtrauktą nekilnojamąjį turtą, įrangą ir įrengimus sudaro su programa „Copernicus“ susijęs turtas (1,5 mlrd. EUR) ir statomas „Galileo“ turtas (1,5 mlrd. EUR). Pastaraisiais metais ES institucijoms pavyko užtikrinti, kad metų pabaigoje pinigais ir pinigų ekvivalentais laikomos sumos būtų mažos. Didelis grynųjų pinigų likutis (17,5 mln. EUR) 2014 m. gruodžio 31 d. yra susijęs su biudžeto procedūra – jį lėmė su PVM ir BNP susiję nuosavų išteklių įnašai, gauti iš valstybių narių 2014 m. gruodžio mėn. (žr. finansinių ataskaitų aiškinamųjų raštų 2.8.1 pastabą). Pinigai ir pinigų ekvivalentai metų pabaigoje 2014 m. ES balanse įrašyta 163 mlrd. EUR turto ir 221 mlrd. EUR įsipareigojimų Turtas Įsipareigojimai Įsipareigojimai Įsipareigojimų pusėje dominuoja keturi pagrindiniai punktai: pensijų ir kitų išmokų darbuotojams įsipareigojimai, finansiniai įsipareigojimai, mokėtinos sumos ir sukauptos sąnaudos. Palyginti su 2013 m., labiausiai skiriasi dėl smarkaus palūkanų normų sumažėjimo išaugę pensijų ir kitų išmokų darbuotojams įsipareigojimai (nuo 46,8 mlrd. EUR 2013 m. iki 58,6 mlrd. EUR 2014 m.) (žr. ankstesnes pastabas). Turtą viršijantys įsipareigojimai nereiškia, kad ES institucijos yra patekusios į sunkią finansinę padėtį, greičiau tai rodo, kad tam tikri įsipareigojimai bus finansuojami iš būsimų metinių biudžetų. Pagal kaupiamosios apskaitos taisykles daug išlaidų yra pripažįstamos 2014 m., nors gali būti faktiškai apmokėtos 2015 m. arba vėliau ir dengiamos iš būsimų biudžetų. Didžiausios minėtinos sumos yra Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) veiklos lėšos (išmokėtos 2015 m.) ir išmokos darbuotojams (mokėtinos ateinančius 30 ir daugiau metų).

10.Išankstinis finansavimas Komisija deda visas pastangas siekdama užtikrinti deramą išankstinio finansavimo lygį. Turi būti išlaikyta pusiausvyra tarp pakankamos kontrolės ir išlaidų pripažinimo laiku. Reikėtų pastebėti, kad išankstinio finansavimo lygiui didelį poveikį daro DFP ciklas, pavyzdžiui, galima numanyti, kad DFP laikotarpio pradžioje valstybėms narėms pagal sanglaudos politiką bus išmokėti dideli avansai. Visa išankstinio finansavimo suma (išskyrus kitus avansus valstybėms narėms) ES balanse yra 45,2 mlrd. EUR, iš kurių 99,8 % yra susiję su Komisijos veikla. Maždaug 76 % Komisijos išankstinio finansavimo yra įgyvendinama taikant pasidalijamojo valdymo principą, t. y. biudžeto vykdymas yra perduotas valstybėms narėms (priežiūros veiklą toliau vykdo Komisija).



Komisijos išankstinis finansavimas pagal valdymo būdus Didžioji išlaidų, valdomų taikant pasidalijamojo valdymo principą, dalis yra skirta žemės ūkio išlaidoms ir struktūriniams veiksmams. Stambiausios išankstinio finansavimo sumos yra susijusios su Europos regioninės plėtros fondu ir Sanglaudos fondu, Europos žemės ūkio fondu kaimo plėtrai ir Europos socialiniu fondu. Pagal pasidalijamojo valdymo principą tvarkomos išlaidos pagal fondus



11.Finansinės priemonės 12.Tiesiogiai ir netiesiogiai valdomos finansinės priemonės, finansuojamos iš ES biudžeto Kasmet auga biudžeto vykdymo finansinių priemonių svarba ir mastas. Skirtingai nei tradicinis metodas, pagal kurį biudžetas įgyvendinamas teikiant dotacijas ir subsidijas, šis metodas grindžiamas idėja, kad už kiekvieną iš biudžeto taikant finansines priemones išleistą eurą dėl sverto koeficiento galutinis paramos gavėjas gauna daugiau nei 1 EUR finansinės paramos. Protingai naudojant ES biudžetą siekiama kuo labiau padidinti turimų lėšų poveikį. Numatytas parduoti iš ES biudžeto finansuojamų finansinių priemonių finansinis turtas Apskritai naudojamos trijų pagrindinių rūšių finansinės priemonės: nuosavybės priemonės; paskolų priemonės; garantijų priemonės.

Toliau pateikiama informacijos apie pagrindines priemones: Išorės veiksmų garantijų fondas (1 996 mln. EUR vertės turtas) Išorės veiksmų garantijų fondas pagal Tarybos sprendimą dengia ES garantijomis užtikrintas paskolas, visų pirma Europos investicijų banko (EIB) skolinimo operacijas už ES ribų ir makrofinansinės pagalbos (MFP) paskolas bei Euratomo paskolas už ES ribų. Tai ilgalaikė EIB valdoma priemonė (ilgalaikė dalis – 1 489 mln. EUR), skirta ES garantijomis užtikrintoms įsipareigojimų nevykdančių skolininkų skoloms padengti. Fondą sudaro ES bendrojo biudžeto įmokos (kurios atitinka 9 % operacijų kapitalo vertės), už investuotą fondo turtą gautos palūkanos ir sumos, susigrąžintos iš įsipareigojimų nevykdančių skolininkų, kurių atžvilgiu fondas turėjo panaudoti savo garantiją. Bet koks susidaręs metinis perteklius grąžinamas į ES biudžetą kaip įplaukos. ES turi įtraukti garantijų rezervą, kad padengtų trečiosioms šalims suteiktas paskolas. Šio rezervo paskirtis – padengti Garantijų fondo reikalavimus ir, jei reikia, panaudotas garantijas, kurios viršija fondo sumas, kad tos sumos galėtų būti apmokėtos iš biudžeto. Šis rezervas atitinka numatytą sumą, t. y. 9 % negrąžintų paskolų likučio metų pabaigoje.



Rizikos pasidalijimo finansinė priemonė (961 mln. EUR vertės turtas) Rizikos pasidalijimo finansinę priemonę (RPFP) valdo EIB, o Komisijos investicijų portfelis naudojamas atidėjiniams, kurie skirti paskolų ir garantijų, kurias EIB suteikė finansuoti tinkamiems mokslinių tyrimų projektams, finansinei rizikai padengti. Komisijai iš viso numatytas iki 1 mlrd. EUR RPFP biudžetas, iš kurio iki 800 mln. EUR yra iš programos „Bendradarbiavimas“, o 200 mln. EUR – iš programos „Pajėgumai“. EIB įsipareigojo suteikti tokią pačią sumą. Pagal 2014–2020 m. DFP naujų biudžeto įnašų į RPFP nebus numatyta. 2014 m. gruodžio 31 d. duomenimis, Komisijos įnašas, įskaitant ELPA ir trečiųjų šalių įnašus, į RPFP siekė 856 mln. EUR. 2014 m. 375 mln. EUR suma iš ES įnašo į RPFP buvo perkelta šios finansinės priemonės veiklą pagal programą „Horizontas 2020“ tęsiančiai skolos priemonei. Pirmiau nurodyta neapibrėžtųjų įsipareigojimų suma (žr. finansinių ataskaitų aiškinamųjų raštų 5.2.1 pastabą) yra didžiausio nuostolio, kurį Komisija būtų patyrusi 2014 m. gruodžio 31 d., jeigu nebūtų vykdomi EIB suteiktų paskolų arba garantijų įsipareigojimai vykdant RPFP operacijas, įvertis. Reikėtų atkreipti dėmesį, kad visa Komisijai tenkanti rizika atitinka sumą, kurią ji skiria RPFP. Programa „Horizontas 2020“ (643 mln. EUR vertės turtas) Programa „Horizontas 2020“ – tai nauja nuosavybės priemonė pagal 2014–2020 m. DFP. Kadangi manoma, kad „Horizontas 2020“ skatins ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą, ją politiškai palaiko Europos vadovai ir EP nariai. Jie sutarė, kad moksliniai tyrimai – tai investicijos į ateitį, ir įtraukė juos kaip esminį elementą į ES pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo projektą. Mokslinius tyrimus ir investicijas siejančia programa „Horizontas 2020“ padedama siekti šio tikslo, didžiausią dėmesį skiriant pažangaus mokslo, pirmavimo pramonės srityje ir visuomenės uždavinių sprendimo tikslams. Tuo siekiama užtikrinti, kad Europos mokslas būtų pasaulinio lygio, būtų pašalintos kliūtys kurti inovacijas ir sudarytos palankesnės sąlygos jas kuriant bendradarbiauti viešajam ir privačiajam sektoriams. Programą „Horizontas 2020“ valdo EIF. Europos technologijų priemonių (ETP) steigimo programa (524 mln. EUR vertės turtas) Europos technologijų priemonių (ETP) steigimo programa apima Augimo ir užimtumo programą, Įmonių ir verslumo daugiametę programą ir Konkurencingumo ir inovacijų bendrąją programą, kurias patikos principu valdo EIF ir kuriomis remiamas MVĮ steigimas ir finansavimas jų veiklos pradžioje, investuojant į tinkamus specialius rizikos kapitalo fondus. Paskolų garantijų priemonė TEN-T projektams (235 mln. EUR vertės turtas) Iš Paskolų garantijų priemonės TEN-T projektams (PGPTT) suteikiamos garantijos siekiant sušvelninti įplaukų riziką ankstyvaisiais TEN transporto projektų įgyvendinimo metais. Konkrečiai garantija visiškai padengtų rezervines kredito linijas ir ja būtų pasinaudota tik tais atvejais, kai projekto pinigų srautų nepakaktų palūkanoms už skolą, susidariusią gavus privilegijuotąją paskolą, mokėti. Priemonė yra Komisijos ir EIB bendras finansinis produktas. Iš pradžių 2007–2013 m. finansavimo laikotarpiui PGPTT priemonei buvo skirtas 1 mlrd. EUR kapitalo įnašas, kurį perpus dalijosi Komisija ir EIB. Reglamentu Nr. 670/2012, kuriuo padaryti pakeitimai, iš šios sumos 200 mln. EUR buvo perskirta Projektų obligacijų iniciatyvai, o dar 50 mln. EUR – dotacijoms finansuoti, taigi dabar šiai priemonei likęs 250 mln. EUR ES įnašas. 2014 m. gruodžio 31 d. Komisijos įnašas PGPTT buvo 212 mln. EUR. Pripažinta neapibrėžtųjų įsipareigojimų suma (žr. finansinių ataskaitų aiškinamųjų raštų 5.2.1 pastabą) yra didžiausio nuostolio, kurį Komisija būtų patyrusi 2014 m. gruodžio 31 d., jeigu nebūtų vykdomi EIB suteiktų paskolų įsipareigojimai vykdant PGPTT operacijas, įvertis. Reikėtų atkreipti dėmesį, kad visa Komisijai tenkanti rizika atitinka sumą, kurią ji skiria PGTT.



Finansinės priemonės pagal rūšis mln. EUR Iš viso turto Iš viso įsipareigojimų Suteiktos garantijos Paskolų, nuosavybės ir (arba) techninės pagalbos priemonės Ekonominio ir finansinio bendradarbiavimo priemonė MEDA pagal Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių partnerystę 290 (3) Europos kaimynystės ir partnerystės priemonė (EKPP) 167 (7) 457 (9) Paskolų priemonės – MVĮ paramos paskolos 19 - Nuosavybės priemonės MVĮ spartaus augimo ir inovacijų priemonė (GIF) pagal Konkurencingumo ir inovacijų programą 323 (0) Įmonių konkurencingumo ir MVĮ programa COSME 31 - Europos fondas Pietryčių Europai (EFPE) 118 - Įmonių plėtros fondas pagal Vakarų Balkanų įmonių plėtros ir inovacijų priemonę 10 0 Įmonių inovacijų fondas (ĮIF) pagal Vakarų Balkanų įmonių plėtros ir inovacijų priemonę 21 0 1998 m. Europos technologijų priemonių (ETP) steigimo programa 19 (0) Pasaulinis efektyvaus energijos naudojimo ir atsinaujinančių energijos šaltinių fondas (GEEREF) 72 - Nuosavybės priemonės daugiametė bendroji programa 183 (0) Fondas „Marguerite“ 37 - Europos užimtumo ir socialinės įtraukties mikrofinansų skyrimo priemonė „Progress“ 60 - Ekologiško augimo fondas rytinėms kaimyninėms šalims (SE4F) 52 - Europos efektyvaus energijos vartojimo fondas 89 - Technologijų perdavimo bandomieji projektai 2 (0) Mikrofinansų iniciatyva Azijos paskolų fondui 10 - MENA mažųjų ir vidutinių įmonių fondas (SANAD) 9 - 1 035 (1) Garantijų priemonės MVĮ garantijų priemonė pagal Konkurencingumo ir inovacijų programą (KIP MVĮG) 151 (259) - Įmonių konkurencingumo ir MVĮ programa COSME PGF 39 (1) (42) Programa „Horizontas 2020“ – ES finansavimas novatoriams 478 (11) (98) Programa „Horizontas 2020“ – MVĮ garantija 165 (1) (267) Paskolų garantijų priemonė TEN-T projektams (PGPTT) 235 (3) (209) Garantijų priemonė pagal Vakarų Balkanų įmonių plėtros ir inovacijų priemonę 21 (2) (10) Daugiametė įmonių programa 26 (41) - Gamtos turtų finansavimo priemonė 3 - - Projektų obligacijų priemonė 149 (2) (138) Energijos vartojimo efektyvumo privataus finansavimo priemonė (EVEPFP) 6 (0) - Europos mikrofinansų įgaliojimų priemonė „Progress“ 13 (9) - Rizikos pasidalijimo finansinė priemonė (RPFP) 961 (32) (883) MVĮ garantijų priemonė 60 (15) - 2 309 (376) (1 647) Iš viso 3 820 (386) (1 647) Išorės veiksmų garantijų fondas 1 996 (25) (19 198) 13.Komisijos valdoma skolinimosi ir skolinimo veikla

ES sutartimi ES suteikiami įgaliojimai vykdyti skolinimosi operacijas, kad būtų galima mobilizuoti specialiems įgaliojimams vykdyti reikiamus finansinius išteklius. Komisija, veikdama ES vardu, dabar vykdo tris pagrindines programas, pagal kurias ji gali skirti paskolas ir jas finansuoti kapitalo rinkose arba per finansų įstaigas išleisdama skolos priemones: makrofinansinės pagalbos (MFP), mokėjimų balanso pagalbos (MBP) ir Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonę (EFSM). ES skolinimosi ir skolinimo veikla nepriskiriama biudžeto operacijoms. Kapitalas, reikalingas ES skolinimo operacijoms pagal minėtas programas finansuoti, yra gaunamas kapitalo rinkose arba iš finansų įstaigų. ES negali skolintis tam, kad padengtų įprastas biudžeto išlaidas arba biudžeto deficitą. Pasiskolintų lėšų suma svyruoja nuo neviešai platinamų sumų iki 500 mln. EUR iki vyriausybės obligacijų emisijų (ne mažiau kaip 1 mlrd. EUR). Paprastai gautas kapitalas šaliai gavėjai skolinamas vadovaujantis kompensaciniu principu, t. y. nustatoma ta pati atkarpa, terminas ir suma. Nepaisant kompensacinės metodikos, finansinių priemonių skolos aptarnavimas yra teisinis ES įsipareigojimas, kuriuo užtikrinama, kad visi obligacijų mokėjimai būtų atlikti laiku sumokant visą sumą. Komisija yra nustačiusi procedūrą, kuria užtikrinamas paskolos grąžinimas net paskolos įsipareigojimų neįvykdymo atveju. EP, Tarybos ir Komisijos sprendimuose dėl kiekvienos šalies programos nustatoma bendra suteikta suma, (didžiausias) išmokos dalių skaičius ir ilgiausias (vidutinis) paskolos paketo terminas. Vėliau Komisija ir šalis gavėja susitaria dėl paskolos (finansavimo) parametrų, įskaitant išmokos dalis ir dalių išmokėjimą. Be to, visos, išskyrus pirmąją, paskolos dalys priklauso nuo griežtų sąlygų laikymosi pagal sutartas sąlygas, panašias į Tarptautinio valiutos fondo (TVF) paramos sąlygas, nustatomas teikiant bendrą ES ir TVF finansinę paramą, ir tai yra dar vienas veiksnys, darantis poveikį finansavimo laikui. Tai reiškia, kad emisijos laiko parinkimas ir išpirkimo terminai priklauso nuo susijusios ES skolinimo veiklos. Finansavimas išimtinai vykdomas eurais, o išpirkimo terminai svyruoja nuo 3 iki 30 metų. ES skolinimasis yra tiesioginiai ir besąlygiški ES įsipareigojimai ir juos garantuoja 28 valstybės narės. Ne ES šalių paskoloms finansuoti pasiskolintos lėšos draudžiamos Išorės veiksmų garantijų fondo. Jeigu valstybė narė gavėja nevykdytų savo įsipareigojimų, skola būtų aptarnaujama, jeigu įmanoma, iš turimo Komisijos iždo likučio. Jeigu tai būtų neįmanoma, Komisija reikiamas lėšas surinktų iš valstybių narių. ES valstybės narės teisiškai pagal ES nuosavų išteklių teisės aktus (Tarybos reglamento Nr. 1150/2000 12 straipsnį) įpareigojamos pateikti pakankamai lėšų ES įsipareigojimams vykdyti. Todėl investuotojams tenka tik ES, o ne finansuojamų paskolų gavėjo kredito rizika. Kompensaciniu perskolinimu užtikrinama, kad ES biudžete nebūtų prisiimta jokios palūkanų normos arba užsienio valiutos kurso rizikos. Mokėjimų balansas Taikant mokėjimų balanso pagalbos priemonę – politika grindžiamą finansinę priemonę – ES valstybėms narėms teikiama vidutinės trukmės finansinė pagalba. Naudojant šią priemonę galima suteikti paskolas valstybėms narėms, kurios susiduria su mokėjimų balanso arba kapitalo judėjimo sunkumais arba kurioms kyla didelė tokių sunkumų grėsmė. Ši priemonė gali būti taikoma tik euro neįsivedusioms valstybėms narėms. Mokėjimų balanso pagalba Latvijai buvo skirta prieš euro įvedimą 2014 m. sausio 1 d. Didžiausia pagal šią priemonę suteiktų paskolų suma negali viršyti 50 mlrd. EUR. Pasiskolintos lėšos šioms MBP paskoloms garantuojamos ES biudžeto lėšomis – taigi 2014 m. gruodžio 31 d. biudžetui tenkanti didžiausia įmanoma dėl šių paskolų susidariusi rizika – 8,6 mlrd. EUR (8,4 mlrd. EUR nesiekianti suma – nominaliąja verte). mln. EUR Vengrija Latvija Rumunija Iš viso Iš viso suteikta paskolų 6 500 3 100 8 400 18 000 Išmokėta 2013 m. gruodžio 31 d. 5 500 2 900 5 000 13 400 Išmokėta 2014 m. – – – – Išmokėtos paskolos 2014 m. gruodžio 31 d. 5 500 2 900 5 000 13 400 Grąžintos paskolos 2014 m. gruodžio 31 d. (4 000) (1 000) – (5 000) Likutinė suma 2014 m. gruodžio 31 d. 1 500 1 900 5 000 8 400 Toliau pateikiama lentelė, kurioje parodomas šių paskolų grąžinimo tvarkaraštis. Nuo 2008 m. lapkričio mėn. iki 2009 m. gegužės mėn. Vengrijai, Latvijai ir Rumunijai buvo suteikta 14,6 mlrd. EUR vertės finansinės pagalbos, iš šios sumos 13,4 mlrd. EUR jau buvo išmokėta iki 2011 m. vidurio. Reikėtų pažymėti, kad mokėjimų balanso pagalbos programa Vengrijai pasibaigė 2010 m. lapkričio mėn. (nepanaudota 1 mlrd. EUR), o pirmosios dvi paskolos dalys – po 2 mlrd. EUR 2011 m. gruodžio mėn. ir 2014 m. lapkričio mėn. – grąžintos laikantis tvarkaraščio. Mokėjimų balanso pagalbos programa Latvijai pasibaigė 2012 m. sausio mėn. (nepanaudota 200 mln. EUR), o pirmosios dvi paskolos dalys – 1 mlrd. EUR 2014 m. balandžio mėn. ir 1,2 mlrd. EUR 2015 m. sausio mėn. – taip pat grąžintos laiku. Mokėjimų balanso pirmosios pagalbos programa Rumunijai pasibaigė 2012 m. gegužės mėn., išmokėjus visą skirtą sumą – 5 mlrd. EUR. Pirmoji 1,5 mlrd. EUR dalis grąžinta 2015 m. sausio mėn. laikantis tvarkaraščio. 2011 m. vasario mėn. Rumunija paprašė taikyti tolesnę prevencinės finansinės pagalbos programą pagal MBP priemonę, kad vėl paskatintų šalies ekonomikos augimą. 2011 m. gegužės 12 d. Taryba nusprendė suteikti Rumunijai ne daugiau kaip 1,4 mlrd. EUR ES mokėjimų balanso prevencinę pagalbą (Tarybos sprendimas 2011/288/ES), tačiau jos galiojimas baigėsi 2013 m. kovo mėn. pabaigoje ja nepasinaudojus. Gavusi antrą Rumunijos prašymą suteikti prevencinę pagalbą, 2013 m. spalio 22 d. Taryba nusprendė (Tarybos sprendimas 2013/531/ES) skirti naują iki 2 mlrd. EUR dydžio ES mokėjimų balanso prevencinę pagalbą, kuria bus galima pasinaudoti iki 2015 m. rugsėjo 30 d. Gavus prašymą ja pasinaudoti, ši finansinė pagalba būtų suteikta kaip paskola, kurios didžiausias vidutinis terminas būtų aštuoneri metai. Kadangi ši 2 mlrd. EUR dydžio prevencinė finansinė pagalba šiuo metu yra vienintelė galiojanti mokėjimų balanso priemonės programa, jos suma yra vienintelė šios priemonės suma. Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė mln. EUR Airija Portugalija Iš viso Iš viso suteikta paskolų 22 500 26 000 48 500 Išmokėta 2013 m. gruodžio 31 d. 21 700 22 100 43 800 Išmokėta 2014 m. 800 2 200 3 000 Išmokėtos paskolos 2014 m. gruodžio 31 d. 22 500 24 300 46 800 Grąžintos paskolos 2014 m. gruodžio 31 d. – – – 2014 12 31 likutinė paskolų suma 22 500 24 300 46 800 Toliau pateikiama lentelė, kurioje parodomas šių paskolų grąžinimo tvarkaraštis. 2010 m. gegužės 11 d. Taryba patvirtino EFSM, skirtą finansiniam Europos stabilumui išsaugoti (Tarybos reglamentas (ES) Nr. 407/2010). SESV 122 straipsnio 2 dalimi grindžiamu mechanizmu suteikiama galimybė skirti finansinę pagalbą valstybei narei, patiriančiai sunkumų arba susiduriančiai su didelių sunkumų grėsme dėl jos nekontroliuojamų išimtinių aplinkybių. Parama gali būti skiriama paskolos arba kredito linijos pavidalu. Komisija ES vardu skolinasi lėšas kapitalo rinkose arba finansų įstaigose ir skolina šias lėšas pagalbą gaunančiai valstybei narei. Dėl kiekvienos pagal EFSM paskolą gaunančios šalies kiekvieną ketvirtį prieš išmokant paskolos dalį atliekamas su paskola susietų politikos sąlygų laikymosi vertinimas. 2010 m. gegužės 9 d. ECOFIN tarybos išvadose nustatyta 60 mlrd. EUR bendra priemonės viršutinė riba, tačiau teisinės ribos yra numatytos Tarybos reglamento Nr. 407/2010 2 straipsnio 2 dalyje, pagal kurią paskolų arba kredito linijų mokėtina suma neviršija galimos maržos pagal nustatytą nuosavų išteklių viršutinę ribą. Pasiskolintos lėšos paskoloms, išmokamoms pagal EFSM, garantuojamos ES biudžeto lėšomis, taigi 2014 m. gruodžio 31 d. biudžetui tenkanti didžiausia įmanoma dėl šių paskolų susidariusi rizika – 47,5 mlrd. EUR (46,8 mlrd. EUR viršijanti suma – nominaliąja verte). Kadangi pasiskolintos lėšos pagal EFSM garantuojamos ES biudžeto lėšomis, Europos Parlamentas tikrina Komisijos veiksmus, susijusius su EFSM veikimu, ir kontroliuoja biudžeto bei biudžeto įvykdymo procedūrą. Kadangi abi EFSM programos pasibaigė, pirmiau pateiktoje lentelėje nenurodoma jokių nepanaudotų sumų. 2010 m. gruodžio mėn. įgyvendinimo sprendimu Taryba nusprendė suteikti maksimalią 22,5 mlrd. EUR paskolą Airijai, o 2011 m. gegužės mėn. – maksimalią 26 mlrd. EUR paskolą Portugalijai. Pradiniuose įgyvendinimo sprendimuose nustatyta palūkanų marža panaši į TVF paramai taikomas palūkanų sąlygas. 2011 m. spalio 11 d. priėmusi Tarybos įgyvendinimo sprendimus Nr. 682/2011 ir 683/2011, Taryba atgaline data sumažino palūkanų maržą ir pratęsė didžiausią vidutinį terminą nuo 7,5 metų iki 12,5 metų, o atskirų dalių terminą – iki 30 metų. Priėmusi 2013 m. birželio 21 d. įgyvendinimo sprendimus Nr. 313/2013 ir 323/2013 Taryba dar 7 metais pratęsė didžiausią vidutinį EFSM paskolų Airijai ir Portugalijai terminą iki 19,5 metų. Šiuo pratęsimu užtikrinamas sklandus abiejų šalių skolos grąžinimo profilis ir sumažinami jų refinansavimo poreikiai įgyvendinus programas. Paskutinės trys paskolos dalys buvo išmokėtos 2014 m.: 0,8 mlrd. EUR Airijai ir 1,8 mlrd. EUR Portugalijai 2014 m. kovo mėn. ir galiausiai 0,4 mlrd. EUR Portugalijai 2014 m. lapkričio mėn. Portugalijai suteiktos 1,7 mlrd. EUR dydžio finansinės pagalbos galiojimas baigėsi, dėl šių pinigų prašymo negavus. Šiuo metu pagal EFSM jokių sumų nėra. Šioje lentelėje apžvelgiamas numatomas negrąžintų EFSM ir MBP paskolų (mln. EUR) grąžinimo tvarkaraštis nominaliąja verte šių ataskaitų pasirašymo dieną: Metai MBP EFSM Iš viso Vengrija Latvija Rumunija Iš viso Airija Portugalija Iš viso 2015 m. 0 5,0 5,0 5,0 2016 m. 1,5 1,5 4,75 4,75 6,25 2017 m. 1,15 1,15 0 1,15 2018 m. 1,35 1,35 3,9 0,6 4,5 5,85 2019 m. 0,5 1,0 1,5 0 1,5 2021 m. 0 3,0 6,75 9,75 9,75 2022 m. 0 2,7 2,7 2,7 2024 m. 0 0,8 1,8 2,6 2,6 2025 m. 0,2 0,2 0 0,2 2026 m. 0 2,0 2,0 4,0 4,0 2027 m. 0 1,0 2,0 3,0 3,0 2028 m. 0 2,3 2,3 2,3 2029 m. 0 0,4 0,4 0,4 2032 m. 0 3,0 3,0 3,0 2038 m. 0 1,8 1,8 1,8 2042 m. 0 1,5 1,5 3,0 3,0 Iš viso 1,5 0,7 3,5 5,7 22,5 24,3 46,8 52,5

Makrofinansinė parama (MFP) MFP yra išskirtinė nesusietos ir netikslinės mokėjimų balanso ir (arba) biudžetinės paramos trečiosioms šalims partnerėms, kurios geografiniu požiūriu yra arti ES teritorijos, politikos finansinė priemonė. Paprastai ši parama teikiama vidutinės trukmės arba ilgalaikių paskolų arba dotacijų, arba tinkamo jų derinio pavidalu ir iš esmės papildo pagal TVF remiamą koregavimo ir reformų programą suteiktą finansavimą. Šios paskolos yra užtikrinamos Išorės veiksmų garantijų fondo garantijomis (žr. finansinių ataskaitų 2.4 pastabą). 14.Tarpvyriausybiniai finansinio stabilumo mechanizmai, nepatenkantys į ES sutarties taikymo sritį – Europos finansinio stabilumo fondas ir Europos stabilumo mechanizmas Europos finansinio stabilumo fondą (EFSF) sukūrė euro zonos valstybės narės, įgaliodamos jį saugoti finansinį stabilumą Europoje teikiant finansinę pagalbą euro zonos valstybėms narėms. EFSF nėra ES įstaiga, todėl jis nesusijęs su ES finansinėmis ataskaitomis ir į jas neįtraukiamas. Šiam fondui ES biudžeto garantija nesuteikiama. Todėl jis ES ataskaitoms poveikio neturi, išskyrus galimas sankcijas toliau aprašytoms įplaukoms. Įsigaliojus ESM (žr. toliau), po 2013 m. liepos 1 d. EFSF naujos finansinės pagalbos nebeteikė. Komisija yra atsakinga už derybas dėl politikos sąlygų, susijusių su finansine parama, ir tų sąlygų laikymosi stebėseną. Parlamento ir Tarybos reglamentu Nr. 1173/2011 leidžiama imtis sankcijų skiriant baudas valstybėms narėms, kurių valiuta euro. Šios baudos (0,2 % valstybių narių praėjusių finansinių metų BVP) gali būti skiriamos, kai valstybė narė nesiėmė reikiamų veiksmų, kuriais būtų ištaisyta perviršinio deficito padėtis, arba jeigu manipuliavo statistika. Reglamente Nr. 1174/2011 dėl makroekonominio disbalanso taip pat numatoma 0,1 % BVP metinė bauda euro zonos valstybei narei tais atvejais, kai valstybė narė nesiėmė prašomų taisomųjų veiksmų arba kai pateikė nepakankamą taisomųjų veiksmų planą. Reglamentu Nr. 1177/2011 atnaujintas Reglamentas Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo. Šiuo atnaujintu reglamentu numatoma galimybė skirti baudas euro zonos valstybėms narėms (lygias 0,2 % BVP su kintamuoju komponentu). Baudos bus mokamos į ES biudžetą, o iš ten pervedamos į EFSF. Tai reikštų, kad tokios sumos būtų įrašytos ir kaip biudžeto įplaukos, ir kaip išlaidos, taigi bendram biudžeto vykdymo rezultatui poveikio neturėtų. Panašiai jos neturėtų poveikio ekonominiam rezultatui, nurodomam ES finansinėse ataskaitose. Europos stabilumo mechanizmas (ESM) yra tarpvyriausybinė organizacija, veikianti pagal tarptautinę teisę ir nepatenkanti į ES sutarties taikymo sritį. 17 euro zonos valstybių narių pasirašė ESM sutartį, o 2012 m. spalio mėn. ji pradėta taikyti. ESM prisiėmė EFSM ir EFSF vykdytas užduotis ir taip tapo vieninteliu ir nuolatiniu mechanizmu, skirtu naujiems euro zonos valstybių narių finansinės pagalbos prašymams tenkinti. Todėl EFSF ir EFSM naujose finansavimo programose nebedalyvauja ir naujų paskolos priemonės susitarimų nesudarinėja. Taip pat reikėtų pažymėti, kad ES biudžetas ESM pasiskolintoms lėšoms garantijų nesuteiks. Kadangi šis mechanizmas turi teisinį subjektiškumą ir jį tiesiogiai finansuoja euro zonos valstybės narės, jis nėra ES įstaiga ir neturi poveikio nei ES ataskaitoms, nei ES biudžetui, išskyrus galimas sankcijas toliau aprašytoms įplaukoms. Surinktos baudos pateks į ES biudžetą, o iš ten bus pervestos ESM, kai EFSF nebeveiks. Be to, Sutartyje dėl stabilumo, koordinavimo ir valdysenos ekonominėje ir pinigų sąjungoje numatytos piniginės nuobaudos bet kuriai iš susitariančiųjų šalių, jeigu ta valstybė narė nesiėmė reikiamų priemonių deficito kriterijaus nesilaikymo problemai spręsti. Skiriamos nuobaudos (kurios negali viršyti 0,1 % BVP) bus mokamos ESM, jeigu jos bus skirtos euro zonos valstybėms narėms (taigi nebus poveikio ES biudžeto vykdymo rezultatui, kaip EFSF atveju), arba į ES biudžetą euro zonai nepriklausančių valstybių narių atveju. Pastaruoju atveju nuobaudos suma bus ES biudžeto įplaukos ir kaip įplaukos bus nurodyta jos ataskaitose. 15.Ekonominis ir finansinis ES biudžeto vykdymo kontekstas Makroekonominė aplinka Valstybės skolos krizės sąlygomis ES valstybių narių ekonomikos augimas 2012–2013 m. sulėtėjo, o 2013–2014 m. paspartėjo. Šią bendrąją valstybių narių ekonominę padėtį atspindi ES nuosavų išteklių įplaukos – tradiciniai nuosavi ištekliai ir PVM įplaukos šiek tiek augo. Kadangi įplaukos iš BNP išteklių yra likutinis komponentas, tiesiogiai susijęs su bendru mokėjimų asignavimų lygiu, kurį patvirtino biudžeto valdymo institucija (o šiuos mokėjimų asignavimus valstybės narės 2014–2020 m. DFP sumažino), įplaukų iš BNP išteklių suma 2014 m. sumažėjo. Sugriežtinus ES Stabilumo ir augimo paktą sudaromos sąlygos tvariems viešiesiems finansams susijusiose valstybėse narėse. Fiskalinis paktas, kuriuo siekiama konsoliduoti valstybių narių viešuosius finansus, padės joms didinti savo BVP ateinančiais metais. Europos Centrinio Banko (ECB) politika išlaikyti žemas palūkanų normas remiamas euro zonos ekonomikos stabilizavimas. Pagal savo įgaliojimus ECB padeda skatinti euro zonos ekonomikos augimą.



ES 28 bendrasis vidaus produktas rinkos kainomis Įplaukos iš BNP išteklių Neapmokėti mokėjimo prašymai Dėl ES susidariusios makroekonominės padėties spaudimas valstybių narių nacionaliniams biudžetams lemia spaudimą ES biudžeto mokėjimų asignavimams. Tokia padėtis daro tiesioginį poveikį iš valstybių narių ir kitų paramos gavėjų gaunamiems mokėjimo prašymams. Metų pabaigoje bendra neapmokėtų mokėjimo prašymų suma padidėjo nuo 24,3 mlrd. EUR 2013 m. iki 25,8 mlrd. EUR 2014 m. Nors dėl prašymų, pateiktų artėjant metų pabaigai, neapmokėtų prašymų bus visada, pagrindinė pastaraisiais metais susidariusios išskirtinio dydžio sumos priežastis yra mokėjimų asignavimų trūkumas. Neapmokėtus mokėjimo prašymus reikia finansuoti iš būsimų biudžetų. Į tai atsižvelgdami 2015 m. gegužės mėn. EP, Taryba ir Komisija susitarė dėl mokėjimų plano, kuriuo turėtų būti atkurtas tvarus ES biudžeto vykdymas. Europos Sąjungai svarbu atsižvelgti į biudžeto mokėjimų asignavimus, skirtus ilgalaikiams poreikiams tenkinti, nes sprendimus dėl šių asignavimų priima biudžeto valdymo institucija, o jų nepriėmus negali būti mokamos jokios išmokos ar pervedamos lėšos. Po patvirtinimo asignavimai automatiškai virsta einamosiomis ES lėšomis, kas mėnesį surenkamomis kaip nuosavi ištekliai.

Siekiant užtikrinti, kad neatidėlioti ES mokėjimų įsipareigojimai būtų vykdomi atsižvelgiant į biudžete turimų mokėjimų asignavimų apribojimus, Komisijoje kas savaitę (kartais kasdien) rengiamos trumpalaikės pinigų srautų prognozės. Šia trumpalaike pinigų srautų prognoze remiamasi apskaičiuojant nuosavų išteklių sumą, kiekvieną mėnesį reikalautiną iš valstybių narių. Pirmą kiekvieno mėnesio darbo dieną valstybės narės į Komisijos nuosavų išteklių sąskaitas turi pervesti vieną dvyliktąją bendros PVM ir BNP pagrįstų išteklių sumos, įtrauktos į Sąjungos biudžetą. Priklausomai nuo Komisijos lėšų padėties, valstybių narių gali būti paprašyta per pirmąjį metų ketvirtį vienu ar dviem mėnesiais paankstinti PVM ir BNP pagrįstų išteklių mokėjimą. Nelygu, kokie prognozuojami pinigų srautų poreikiai, šie avansai turi būti atskaitomi iš vėlesnių mėnesių prašymų pervesti lėšas. Ilguoju ir vidutinės trukmės laikotarpiu Komisija, vykdydama savo įprastinę veiklą, nuodugniai stebi ES mokėjimų reikalavimus. Pavyzdžiui, Komisija privalo tai daryti rengdama savo pasiūlymą dėl DFP, metinį biudžetą ir taisomuosius biudžetus. Vykstant DFP deryboms reguliariai stebimi ir prireikus atnaujinami taikomi modeliai ir pagrindinės prielaidos. Modeliavimo rezultatai naudojami per biudžeto derybas nustatant DFP mokėjimų viršutinę ribą. Mokėjimų ir įsipareigojimų asignavimų pokyčiai, neįvykdyti įsipareigojimai ir susikaupę neapmokėti mokėjimo prašymai (mln. EUR) KONSOLIDUOTŲJŲ FINANSINIŲ ATASKAITŲ PASTABA 2014 m. Europos Sąjungos konsoliduotosios metinės ataskaitos parengtos remiantis informacija, kurią institucijos ir įstaigos pateikė pagal Europos Sąjungos bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento 148 straipsnio 2 dalį. Pareiškiu, kad ataskaitos parengtos pagal šio Finansinio reglamento IX antraštinę dalį, laikantis apskaitos principų, taisyklių ir metodų, nurodytų finansinių ataskaitų aiškinamuosiuose raštuose. Iš šių institucijų ir įstaigų apskaitos pareigūnų gavau visą informaciją, kurios patikimumą patvirtino minėtieji pareigūnai ir kuri būtina ataskaitoms, kuriose nurodytas Europos Sąjungos turtas, įsipareigojimai ir biudžeto vykdymas, parengti. Remdamasis šia informacija ir tokiomis patikromis, kurios, mano manymu, buvo būtinos Europos Komisijos ataskaitoms pasirašyti, patvirtinu, kad esu pagrįstai įsitikinęs, jog ataskaitose visais reikšmingais aspektais teisingai parodyta Europos Sąjungos finansinė būklė, operacijų rezultatai ir pinigų srautai. [parašas] Manfred Kraff Komisijos apskaitos pareigūnas 2015 m. liepos 17 d. EUROPOS SĄJUNGA 2014 FINANSINIAI METAI

KONSOLIDUOTOSIOS FINANSINĖS ATASKAITOS IR AIŠKINAMOSIOS PASTABOS Reikėtų atkreipti dėmesį, kad skaičius suapvalinant iki milijonų eurų kai kurių šiose lentelėse pateikiamų finansinių duomenų suma gali būti netiksli. TURINYS BALANSAS FINANSINĖS VEIKLOS ATASKAITA PINIGŲ SRAUTŲ ATASKAITA GRYNOJO TURTO POKYČIŲ ATASKAITA FINANSINIŲ ATASKAITŲ AIŠKINAMIEJI RAŠTAI 1. SVARBIAUSI APSKAITOS POLITIKOS PRINCIPAI

2. BALANSO PASTABOS 3. PELNO IR NUOSTOLIO ATASKAITOS PASTABOS 4. PINIGŲ SRAUTŲ ATASKAITOS PASTABOS 5. NEAPIBRĖŽTASIS TURTAS IR NEAPIBRĖŽTIEJI ĮSIPAREIGOJIMAI BEI KITA SVARBI INFORMACIJA 6. ES BIUDŽETO APSAUGA 7. FINANSINĖS RIZIKOS VALDYMAS 8. SUSIJUSIŲ ŠALIŲ TEIKIAMA INFORMACIJA 9. ĮVYKIAI PO BALANSO SUDARYMO DIENOS 10. KONSOLIDAVIMO MASTAS BALANSAS mln. EUR Pastaba 2014 12 31 2013 12 31 ILGALAIKIS TURTAS Nematerialusis turtas 2.1 282 237 Nekilnojamasis turtas, įranga ir įrengimai 2.2 7 937 6 104 Nuosavybės metodu apskaičiuotos investicijos 2.3 409 349 Finansinis turtas 2.4 56 438 59 844 Išankstinis finansavimas 2.5 18 358 38 072 Iš prekybos gautinos sumos ir neprekybinės susigrąžintinos sumos 2.6 1 198 498 84 623 105 104 TRUMPALAIKIS TURTAS Finansinis turtas 2.4 11 811 5 571 Išankstinis finansavimas 2.5 34 237 21 367 Iš prekybos gautinos sumos ir neprekybinės susigrąžintinos sumos 2.6 14 380 13 182 Atsargos 2.7 128 128 Pinigai ir pinigų ekvivalentai 2.8 17 545 9 510 78 101 49 758 IŠ VISO TURTO 162 724 154 862 ILGALAIKIAI ĮSIPAREIGOJIMAI Pensijos ir kitos išmokos darbuotojams 2.9 (58 616) (46 818) Atidėjiniai 2.10 (1 537) (1 323) Finansiniai įsipareigojimai 2.11 (51 851) (56 369) (112 005) (104 510) TRUMPALAIKIAI ĮSIPAREIGOJIMAI Atidėjiniai 2.10 (745) (545) Finansiniai įsipareigojimai 2.11 (8 828) (3 163) Mokėtinos sumos 2.12 (43 180) (36 213) Sukauptos sąnaudos ir būsimųjų laikotarpių pajamos 2.13 (55 973) (56 282) (108 726) (96 204) IŠ VISO ĮSIPAREIGOJIMŲ (220 730) (200 714) GRYNASIS TURTAS (58 006) (45 852) Rezervai 2.14 4 435 4 073 Iš valstybių narių pareikalautinos sumos* 2.15 (62 441) (49 925) GRYNASIS TURTAS (58 006) (45 852) * 2014 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamentas patvirtino biudžetą, kuriame numatyta apmokėti Sąjungos trumpalaikius įsipareigojimus iš nuosavų išteklių, kurie 2015 m. bus surinkti valstybių narių arba iš jų pareikalauti. Be to, pagal Tarnybos nuostatų (1968 m. vasario 29 d. Tarybos reglamentas Nr. 259/68 su pakeitimais) 83 straipsnį valstybės narės bendrai garantuoja pensijų įsipareigojimus. FINANSINĖS VEIKLOS ATASKAITA mln. EUR Pastaba 2014 m. 2013 m. (perklasifikuota)* ĮPLAUKOS Įplaukos iš neprekybinių operacijų BNP ištekliai 3.1 104 688 110 194 Tradiciniai nuosavi ištekliai 3.2 17 137 15 467 PVM ištekliai 3.3 17 462 14 019 Baudos 3.4 2 297 2 757 Susigrąžintos išlaidos 3.5 3 418 1 777 Kita 3.6 5 623 4 045 Iš viso 150 625 148 259 Įplaukos iš prekybos operacijų Finansinės pajamos 3.7 2 298 1 991 Kita 3.8 1 066 1 443 Iš viso 3 364 3 434 153 989 151 693 IŠLAIDOS** Patirtos valstybių narių 3.9 Europos žemės ūkio garantijų fondas (44 465) (45 067) Europos žemės ūkio fondas kaimo plėtrai ir kitos kaimo plėtros priemonės (14 046) (13 585) Europos regioninės plėtros fondas ir Sanglaudos fondas (43 345) (47 767) Europos socialinis fondas (12 651) (12 126) Kita (2 307) (1 525) Patirtos Komisijos ir vykdomųjų įstaigų 3.10 (15 311) (12 519) Patirtos kitų ES agentūrų ir įstaigų 3.11 (1 025) (656) Patirtos trečiųjų šalių ir tarptautinių organizacijų 3.11 (2 770) (2 465) Patirtos kitų institucijų 3.11 (1 799) (1 694) Darbuotojų ir pensijų išlaidos 3.12 (9 662) (9 058) Išmokų darbuotojams aktuarinių prielaidų pokyčiai 3.13 (9 170) (2 033) Finansinės sąnaudos 3.14 (2 926) (2 383) Bendrosioms ir asocijuotosioms įmonėms tenkanti grynojo deficito dalis 3.15 (640) (608) Kitos išlaidos 3.16 (5 152) (4 572) (165 269) (156 058) EKONOMINIS METŲ REZULTATAS (11 280) (4 365)

* Daugiau informacijos pateikiama 3.18 pastaboje. ** Patirtos valstybių narių pagal pasidalijamojo valdymo principą; patirtos Komisijos ir vykdomųjų įstaigų pagal tiesioginio valdymo principą; patirtos kitų ES agentūrų ir įstaigų, trečiųjų šalių, tarptautinių organizacijų ir kitų įstaigų pagal netiesioginio valdymo principą. PINIGŲ SRAUTŲ ATASKAITA mln. EUR Pastaba 2014 m. 2013 m. Ekonominis metų rezultatas (11 280) (4 365) Pagrindinė veikla 4.2 Amortizacija 61 48 Nusidėvėjimas 408 401 Paskolų (padidėjimas) sumažėjimas (1 298) 20 Išankstinio finansavimo (padidėjimas) sumažėjimas 6 844 (1 695) Iš prekybos gautinų ir neprekybinių susigrąžintinų sumų (padidėjimas) sumažėjimas (1 898) 923 Atsargų (padidėjimas) sumažėjimas – 10 Pensijų ir kitų išmokų darbuotojams įsipareigojimų padidėjimas (sumažėjimas) 11 798 4 315 Atidėjinių padidėjimas (sumažėjimas) 414 (196) Finansinių įsipareigojimų padidėjimas (sumažėjimas) 1 146 (330) Mokėtinų sumų padidėjimas (sumažėjimas) 6 967 14 655 Sukauptų sąnaudų ir būsimųjų laikotarpių pajamų padidėjimas (sumažėjimas) (309) (12 154) Ankstesnių metų biudžeto perteklius, įtrauktas kaip nepiniginės įplaukos (1 005) (1 023) Kiti nepiniginiai pokyčiai 130 (50) Investicinė veikla 4.3 Nematerialiojo turto ir nekilnojamojo turto, įrangos bei įrengimų vertės (padidėjimas) sumažėjimas (2 347) (624) Nuosavybės metodu apskaičiuotų investicijų (padidėjimas) sumažėjimas (60) 43 Parduoti laikomo finansinio turto (padidėjimas) sumažėjimas (1 536) (1 142) GRYNIEJI PINIGŲ SRAUTAI 8 035 (1 164) Pinigų ir pinigų ekvivalentų grynasis padidėjimas (sumažėjimas) 8 035 (1 164) Pinigai ir pinigų ekvivalentai metų pradžioje 2.8 9 510 10 674 Pinigai ir pinigų ekvivalentai metų pabaigoje 2.8 17 545 9 510 GRYNOJO TURTO POKYČIŲ ATASKAITA mln. EUR Rezervai (A) Iš valstybių narių pareikalautinos sumos (B) Grynasis turtas =(A)+(B) Tikrosios vertės rezervas Kiti rezervai Sukauptas perteklius (deficitas) Ekonominis metų rezultatas LIKUTIS 2012 m. gruodžio 31 d. 150 3 911 (39 148) (5 329) (40 416) Garantijų fondo rezervo pokytis – 46 (46) – – Tikrosios vertės pokyčiai (51) – - – (51) Kita - 12 (9) – 3 2012 m. ekonominio rezultato paskirstymas – 5 (5 334) 5 329 – 2012 m. biudžeto vykdymo rezultatas, pervestas valstybėms narėms – – (1 023) – (1 023) Ekonominis metų rezultatas – – – (4 365) (4 365) LIKUTIS 2013 m. gruodžio 31 d. 99 3 974 (45 560) (4 365) (45 852) Garantijų fondo rezervo pokytis – 247 (247) – – Tikrosios vertės pokyčiai 139 – – – 139 Kita – (24) 16 – (8) 2013 m. ekonominio rezultato paskirstymas – (0) (4 365) 4 365 – 2013 m. biudžeto vykdymo rezultatas, pervestas valstybėms narėms – – (1 005) – (1 005) Ekonominis metų rezultatas – – – (11 280) (11 280) LIKUTIS 2014 m. gruodžio 31 d. 238 4 197 (51 161) (11 280) (58 006) FINANSINIŲ ATASKAITŲ AIŠKINAMIEJI RAŠTAI

1.SVARBIAUSI APSKAITOS POLITIKOS PRINCIPAI 1.1.TEISINIS PAGRINDAS IR APSKAITOS TAISYKLĖS ES ataskaitos rengiamos pagal 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių, kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (OL L 298, 2012 10 26, p. 1) (toliau – Finansinis reglamentas) ir 2012 m. spalio 29 d. Komisijos deleguotąjį reglamentą (ES) Nr. 1268/2012 (OL L 362, 2012 12 31, p. 1), nustatantį išsamias šio finansinio reglamento taikymo taisykles. Pagal Finansinio reglamento 143 straipsnį ES finansinės ataskaitos rengiamos remiantis kaupiamosios apskaitos taisyklėmis, kurios grindžiamos tarptautiniais viešojo sektoriaus apskaitos standartais (TVSAS). Siekiant nustatyti vienodas apskaitos, vertinimo ir ataskaitų pateikimo taisykles ir taip suderinti finansinių ataskaitų parengimo ir konsolidavimo procesą, visos ES institucijos ir įstaigos, kurių atskaitomybė konsoliduojama, turi taikyti šias Komisijos apskaitos pareigūno patvirtintas apskaitos taisykles. Apskaitoje sumos nurodomos eurais pagal kalendorinius metus. 1.2.APSKAITOS PRINCIPAI Finansinių ataskaitų tikslas – teikti informaciją apie subjekto finansinę būklę, veiklos rezultatus ir pinigų srautus, kuri yra naudinga daugeliui šios informacijos naudotojų. ES, kaip viešojo sektoriaus subjekto, konkretesni tikslai – teikti informaciją, naudingą priimant sprendimus, ir parodyti subjekto atskaitomybę už jam pavestus išteklius. Šis dokumentas parengtas atsižvelgiant į šiuos tikslus. Bendri aspektai (arba apskaitos principai), į kuriuos reikia atsižvelgti rengiant finansines ataskaitas, išdėstyti ES apskaitos taisyklėje Nr. 2 ir yra tokie patys, kaip ir aprašytieji 1 TVSAS, t. y. teisingo pateikimo, kaupiamojo principo, veiklos tęstinumo, pateikimo nuoseklumo, sumavimo, atskaitymo ir palyginamosios informacijos. Pagal Finansinio reglamento 144 straipsnį kokybinės finansinės atskaitomybės savybės yra svarbumas, patikimumas, suprantamumas ir palyginamumas. Rengdama finansines ataskaitas pagal pirmiau minėtas taisykles ir principus vadovybė turi parengti įverčius, darančius poveikį tam tikrų balanso bei finansinės veiklos ataskaitos punktų sumoms, taip pat nurodomai informacijai apie finansines priemones, neapibrėžtąjį turtą ir neapibrėžtuosius įsipareigojimus. 1.3.KONSOLIDAVIMAS KONSOLIDAVIMO MASTAS ES konsoliduotosios finansinės ataskaitos apima visus svarbius kontroliuojamus subjektus (t. y. ES institucijas (įskaitant Komisiją) ir ES agentūras), asocijuotąsias ir bendrąsias įmones, t. y. 52 kontroliuojamus subjektus, 7 bendrąsias ir 1 asocijuotąją įmonę. Visą konsoliduotų subjektų sąrašą galima rasti ES ataskaitų 10 pastaboje. Palyginti su 2013 m., konsolidavimo mastas nesikeitė, tik pažymima, kad 1 asocijuotoji įmonė dabar yra perklasifikuota į bendrąją įmonę, o po 2 kitų asocijuotųjų įmonių susijungimo susikūrusi įmonė klasifikuojama kaip bendroji įmonė. KONTROLIUOJAMI SUBJEKTAI Sprendimas konsoliduoti subjekto atskaitomybę grindžiamas kontrolės sąvoka. Kontroliuojami subjektai yra visi subjektai, kuriems ES turi teisę tiesiogiai ar netiesiogiai nustatyti finansų ir veiklos politiką, siekdama gauti naudos iš šių subjektų veiklos. Šia teise turi būti galima pasinaudoti iš karto. Kontroliuojamų subjektų atskaitomybė yra visiškai konsoliduota. Konsolidavimas pradedamas pirmąją kontrolės dieną ir baigiamas, kai tokia kontrolė baigiasi. Dažniausiai Europos Sąjungoje taikomi šie kontrolės kriterijai: subjekto sukūrimas remiantis steigimo sutartimis arba antrinės teisės aktais, subjekto finansavimas iš bendrojo biudžeto, balsavimo teisių valdymo organuose turėjimas, Audito Rūmų atliekamas auditas ir Europos Parlamento teikiamas biudžeto įvykdymo patvirtinimas. Akivaizdu, kad, siekiant pradėti kontrolę, kiekvieno subjekto lygmeniu reikia įvertinti, ar užtenka vieno pirmiau nurodyto kriterijaus, ar jų visų. Pagal šį požiūrį laikoma, kad ES turi išskirtinę ES institucijų (išskyrus Europos Centrinį Banką, ECB) ir agentūrų (išskyrus įsteigtąsias pagal buvusią antrojo ramsčio politiką) kontrolę, todėl jos yra įtrauktos į konsoliduotąsias ataskaitas. Be to, kontroliuojamu subjektu taip pat laikoma likviduojama Europos anglių ir plieno bendrija (EAPB). Visos reikšmingos ES kontroliuojamų subjektų tarpusavio operacijos ir likučiai yra eliminuoti, o tokių operacijų nerealizuotas pelnas ir nuostoliai nėra reikšmingi, todėl neeliminuoti.

BENDROSIOS ĮMONĖS Bendroji įmonė – tai subjektas, kurio ūkinę veiklą pagal sutartį bendrai kontroliuoja ES ir viena ar daugiau šalių (toliau – dalininkai). Bendra kontrolė – sutartimi įteisintas tiesioginis ar netiesioginis veiklos, suteikiančios naudojimo galimybių, kontrolės pasidalijimas. Dalyvavimas bendrųjų įmonių kapitale apskaitomas pagal nuosavybės metodą (žr. 1.5.4 punktą). ASOCIJUOTOSIOS ĮMONĖS Asocijuotosios įmonės – tai subjektai, kuriems ES tiesiogiai ar netiesiogiai turi reikšmingos įtakos, bet jų nekontroliuoja. Jeigu ES tiesiogiai ar netiesiogiai turi 20 % ar daugiau balsavimo teisių, laikoma, kad turima reikšmingos įtakos. Dalyvavimas asocijuotųjų įmonių kapitale apskaitomas pagal nuosavybės metodą (žr. 1.5.4 punktą). NEKONSOLIDUOTI SUBJEKTAI, KURIŲ LĖŠAS VALDO KOMISIJA ES darbuotojų sveikatos draudimo sistemos, Europos plėtros fondo ir Dalyvių garantijų fondo lėšas jų vardu valdo Komisija, tačiau kadangi ES šių subjektų nekontroliuoja, jie ES finansinėse ataskaitose nekonsoliduojami. 1.4.ATASKAITŲ RENGIMO PAGRINDAS 2.Valiuta ir perskaičiavimo pagrindas Funkcinė ir atskaitomybės valiuta ES funkcinė ir atskaitomybės valiuta yra euras, todėl finansinių ataskaitų duomenys nurodomi milijonais eurų. Operacijos ir likučiai Operacijos užsienio valiuta yra perskaičiuojamos eurais taikant operacijų dieną galiojantį valiutos kursą. Į finansinės veiklos ataskaitą įtraukiamas valiutos keitimo pelnas ir nuostoliai, patirti vykdant operacijas užsienio valiuta ir perskaičiuojant užsienio valiuta išreikštą piniginį turtą ir įsipareigojimus, taikant metų pabaigoje galiojantį valiutos kursą. Nekilnojamajam turtui, įrangai ir įrengimams bei nematerialiajam turtui, kurie išlaiko savo vertę eurais tokiu kursu, kuris galiojo jų įsigijimo dieną, taikomi skirtingi perskaičiavimo metodai. Piniginio turto ir įsipareigojimų užsienio valiuta likučiai metų pabaigoje perskaičiuojami į eurus taikant šiuos gruodžio 31 d. valiutų kursus:



Euro kursas Valiuta 2014 12 31 2013 12 31 Valiuta 2014 12 31 2013 12 31 BGN 1,9558 1,9558 LTL 3,4528 3,4528 CZK 27,7350 27,4270 PLN 4,2732 4,1543 DKK 7,4453 7,4593 RON 4,4828 4,4710 GBP 0,7789 0,8337 SEK 9,3930 8,8591 HRK 7,6580 7,6265 CHF 1,2024 1,2276 HUF 315,5400 297,0400 JPY 145,2300 144,7200 LVL - 0,7028 USD 1,2141 1,3791 Į finansinės veiklos ataskaitą įtraukiami piniginių finansinių priemonių užsienio valiuta, klasifikuojamų kaip parduoti laikomas finansinis turtas, tikrosios vertės pokyčiai, susiję su perskaičiavimo skirtumu. Nepiniginio finansinio turto ir įsipareigojimų tikrąja verte, įskaitant pelną arba nuostolį, perskaičiavimo skirtumai įtraukiami į finansinės veiklos ataskaitą. Nepiniginių finansinių priemonių, klasifikuojamų kaip parduoti laikomas turtas, perskaičiavimo skirtumai įtraukiami į tikrosios vertės rezervą. 3.Įverčių taikymas

Pagal TVSAS ir bendruosius apskaitos principus finansinėse ataskaitose nurodomos sumos būtinai turi būti pagrįstos įverčiais ir vadovybės prielaidomis, pagrįstais patikimiausia turima informacija. Reikšmingi įverčiai turi apimti bent jau šiuos elementus: išmokų darbuotojams įsipareigojimų sumas, atidėjinius, finansinę riziką, susijusią su atsargomis ir gautinomis sumomis, sukauptas pajamas ir sąnaudas, neapibrėžtąjį turtą ir neapibrėžtuosius įsipareigojimus, nematerialiojo turto ir nekilnojamojo turto, įrangos bei įrengimų nuvertėjimo laipsnį ir finansinių priemonių aiškinamuosiuose raštuose nurodomas sumas. Faktiniai rezultatai gali skirtis nuo šių įverčių. Įverčių pokyčiai parodomi tuo laikotarpiu, kuriuo jie tampa žinomi. 3.1.BALANSAS 4.Nematerialusis turtas Įsigytos kompiuterinės programinės įrangos licencijos nurodomos įsigijimo savikaina, atėmus sukauptus amortizacijos ir nuvertėjimo nuostolius. Turtas amortizuojamas pagal tiesinį metodą atsižvelgiant į nustatytą jo naudojimo trukmę. Nustatyta nematerialiojo turto naudingo tarnavimo trukmė priklauso nuo jo konkretaus naudingo tarnavimo laikotarpio arba sutartimi nustatyto teisinio laikotarpio. Viduje kuriamas nematerialusis turtas kapitalizuojamas, kai jis atitinka susijusius ES apskaitos taisyklių kriterijus ir yra susijęs tik su turto kūrimo etapu. Kapitalizuotinos sąnaudos apima visas tiesiogiai priskiriamas sąnaudas, kurių reikia turtui sukurti, pagaminti ir paruošti naudojimui vadovybės numatytu būdu. Su mokslinių tyrimų veikla susijusios sąnaudos, nekapitalizuotinos technologinės plėtros sąnaudos ir priežiūros sąnaudos pripažįstamos išlaidomis, kai patiriamos. 5.Nekilnojamasis turtas, įranga ir įrengimai Visas nekilnojamasis turtas, įranga ir įrengimai parodomi įsigijimo savikaina, atėmus sukauptus nusidėvėjimo ir nuvertėjimo nuostolius. Į įsigijimo savikainą įtraukiamos išlaidos, tiesiogiai susijusios su turto įsigijimu, statyba ar perdavimu. Paskesnės sąnaudos pridedamos prie turto balansinės vertės arba prireikus pripažįstamos atskiru turtu tik tais atvejais, kai yra tikėtina, kad ES ateityje gaus su tuo turtu susijusios ekonominės naudos arba naudojimo galimybių ir kad galima patikimai įvertinti tokio turto savikainą. Remonto ir priežiūros sąnaudos parodomos finansinio laikotarpio, kuriuo jos buvo patirtos, finansinės veiklos ataskaitoje. Žemės ir meno kūrinių nusidėvėjimas nėra skaičiuojamas, nes laikoma, kad jų naudojimo trukmė neribota. Statomo turto nusidėvėjimas nėra skaičiuojamas, nes šiuo turtu dar negalima naudotis. Siekiant nustatyti kito turto likutinę vertę, jo nusidėvėjimas skaičiuojamas pagal tiesinį metodą, padalinant jo savikainą, atėmus likutinę vertę, to turto nustatytai naudojimo trukmei tokiu būdu: Turto rūšis Tiesinio nusidėvėjimo norma Pastatai 4–10 % Įranga ir įrengimai 10–25 % Baldai ir transporto priemonės 10–25 % Įrenginiai ir įtaisai 10–33 % Kompiuterinė aparatinė įranga 25–33 % Kita 10–33 % Perleidimo pelnas arba nuostoliai apskaičiuojami lyginant įplaukas, atėmus pardavimo išlaidas, su perleisto turto balansine verte ir įtraukiami į finansinės veiklos ataskaitą. Nuoma Materialiojo turto nuoma, kai ES iš esmės tenka visa su nuosavybe susijusi rizika ir atlygis, klasifikuojama kaip finansinė nuoma. Nuomos laikotarpio pradžioje finansinė nuoma kapitalizuojama nuomojamo turto tikrąja verte arba dabartine minimalių nuomos įmokų verte, atsižvelgiant į tai, kuri iš jų mažesnė. Kiekviena nuomos įmoka paskirstoma tarp įsipareigojimų bei finansavimo sąnaudų taip, kad sudarytų nuolatinę palūkanų normą finansavimo įsipareigojimų likučiui. Nuomos įsipareigojimai, atskaičiavus finansavimo sąnaudas, įtraukiami į finansinius įsipareigojimus (ilgalaikius ir trumpalaikius). Palūkanos, tenkančios finansavimo sąnaudoms, parodomos finansinės veiklos ataskaitoje per nuomos laikotarpį, kad būtų galima nustatyti nuolatinę palūkanų normą kiekvieno laikotarpio įsipareigojimų likutinei vertei padengti. Turto, nuomojamo finansinės nuomos būdu, nusidėvėjimas skaičiuojamas per turto naudojimo trukmę arba nuomos laikotarpį, atsižvelgiant į tai, kuris iš jų trumpesnis. Nuomos rūšis, kai nuomotojas išsaugo didžiąją dalį su nuosavybe susijusios rizikos ir atlygio, klasifikuojama kaip veiklos nuoma. Veiklos nuomos įmokos tiesiniu metodu paskirstomos per nuomos laikotarpį ir apskaitomos kaip sąnaudos finansinės veiklos ataskaitoje. 6.Nefinansinio turto nuvertėjimas Turtas, kurio naudojimo trukmė yra neribota, nėra amortizuojamas ar nudėvimas ir kasmet tikrinama, ar jis nenuvertėjo. Ar nenuvertėjo amortizuojamas ar nudėvimas turtas tikrinama tada, kai tam tikri įvykiai arba aplinkybės rodo, kad balansinė turto vertė gali būti nepadengta. Nuvertėjimo nuostolis pripažįstamas kaip suma, kuria turto balansinė vertė viršija jo atsiperkamąją (padengimo) vertę. Atsiperkamoji (padengimo) vertė yra lygi turto tikrajai vertei, atėmus pardavimo išlaidas, arba naudojimo vertei, atsižvelgiant į tai, kuri iš jų didesnė. Nematerialiojo turto ir nekilnojamojo turto, įrangos bei įrengimų likutinės vertės ir naudojimo trukmė peržiūrimos ir prireikus koreguojamos bent kartą per metus. Jeigu turto balansinė vertė viršija jo apskaičiuotą atsiperkamąją (padengimo) vertę, turto balansinė vertė yra iš karto sumažinama iki atsiperkamosios (padengimo) vertės. Jeigu ankstesniaisiais metais nurodytos nuvertėjimo priežastys nebeaktualios, nuvertėjimo nuostoliai atitinkamai panaikinami. 7.Nuosavybės metodu apskaičiuotos investicijos Dalyvavimas asocijuotųjų ir bendrųjų įmonių kapitale Dalyvavimas asocijuotųjų ir bendrųjų įmonių kapitale apskaitomas pagal nuosavybės metodą ir iš pradžių pripažįstamas savikaina. ES tenkanti jos asocijuotųjų ir bendrųjų įmonių rezultatų dalis įtraukiama į finansinės veiklos ataskaitą, o rezervų pokyčių dalis – į rezervus. Pradinė savikaina ir visi pokyčiai (tolesni įnašai, ekonominių rezultatų ir rezervų pokyčių dalis, nuvertėjimas ir dividendai) atitinka asocijuotosios ar bendrosios įmonės buhalterinę vertę finansinėse ataskaitose balanso sudarymo dieną. Paskirstytas asocijuotosios arba bendrosios įmonės pelnas sumažina turto balansinę vertę. Jeigu ES tenkanti bendrosios įmonės deficito dalis yra lygi ES daliai bendrojoje įmonėje arba ją viršija, ES daugiau savo tolesnių nuostolių dalies nebepripažįsta (nepripažinti nuostoliai). Nepripažinta nuostolių dalis – tai techninės apskaitos procedūros, reikalingos taikant nuosavybės apskaitos metodą, rezultatas. Šie nepripažinti nuostoliai nereiškia nuostolių Europos Sąjungai ir susidarė dėl to, kad išlaidų pripažinimas paprastai vyksta prieš kapitalo didinimą kitų dalininkų nei ES nepiniginiais įnašais.

Nerealizuotas pelnas ir nuostoliai iš ES ir jos asocijuotųjų arba bendrųjų įmonių tarpusavio operacijų nėra reikšmingi ir todėl neeliminuoti. Panašioms operacijoms ir panašiomis aplinkybėmis įvykusiems įvykiams asocijuotosios arba bendrosios įmonės gali taikyti apskaitos principus, kurie skiriasi nuo ES priimtų principų. Jei esama nuvertėjimo požymių, vertę reikia sumažinti iki mažesnės atsiperkamosios vertės. Atsiperkamoji vertė nustatoma, kaip aprašyta 1.5.3 pastaboje. Jeigu vėliau nuvertėjimo priežastys tampa nebeaktualios, vertės sumažinimo nuostolis pakeičiamas balansine verte, kuri būtų buvusi nustatyta, jeigu nebūtų buvęs pripažintas nuvertėjimo nuostolis. Tais atvejais, kai ES turi 20 % arba daugiau investicinio kapitalo fondo, ji nesiekia turėti reikšmingos įtakos. Todėl tokie fondai vertinami kaip finansinės priemonės, priskiriamos prie parduoti laikomo finansinio turto. 8.Finansinis turtas Klasifikavimas ES skirsto savo finansinį turtą į šias kategorijas: finansinis turtas, vertinamas tikrąja verte kaip pelnas arba nuostolis; paskolos ir gautinos sumos; iki išpirkimo termino laikomos investicijos; parduoti laikomas finansinis turtas. Dėl finansinių priemonių klasifikavimo nusprendžiama pirminio pripažinimo metu ir jis peržiūrimas kiekvieno balanso sudarymo dieną. (I)Finansinis turtas, vertinamas tikrąja verte kaip pelnas arba nuostolis Finansinis turtas klasifikuojamas pagal šią kategoriją, jeigu yra įsigytas turint pagrindinį tikslą jį greitai parduoti arba jeigu taip nusprendė ES. Į šią kategoriją taip pat patenka išvestinės priemonės. Šios kategorijos turtas yra klasifikuojamas kaip trumpalaikis turtas, jeigu jį tikimasi realizuoti per 12 mėnesių nuo balanso datos. Šiais finansiniais metais ES neturėjo jokio šiai kategorijai priskiriamo finansinio turto. (II)Paskolos ir gautinos sumos Paskolos ir gautinos sumos – neišvestinis finansinis turtas su fiksuotais arba nustatomais mokėjimais, nekotiruojamas aktyviojoje rinkoje. Šios sumos atsiranda, kai ES tiesiogiai skolininkui suteikia pinigų, prekių arba paslaugų be ketinimo prekiauti gautinomis sumomis. Jos nurodomos kaip ilgalaikis turtas, išskyrus sumas, kurių išpirkimo terminas sueina per 12 mėnesių nuo balanso datos, net jei visos paskolos išpirkimo terminas yra vėliau nei praėjus 12 mėnesių nuo balanso datos. (III)Iki išpirkimo termino laikomos investicijos Iki išpirkimo termino laikomos investicijos yra neišvestinis finansinis turtas su fiksuotais arba nustatomais mokėjimais bei fiksuotais išpirkimo terminais, kurių ES ketina ir gali laikytis. Šiais finansiniais metais ES neturėjo jokių šiai kategorijai priskiriamų investicijų. (IV)Parduoti laikomas finansinis turtas Parduoti laikomas finansinis turtas yra neišvestinė priemonė, kuri arba patenka į šią kategoriją, arba nepatenka į jokią kitą kategoriją. Jis klasifikuojamas arba kaip trumpalaikis, arba kaip ilgalaikis turtas, priklausomai nuo laikotarpio, per kurį ES tikisi jį realizuoti ir kuris balanso sudarymo dieną paprastai yra likutinis terminas. Kaip parduoti laikomas finansinis turtas taip pat klasifikuojamos investicijos į nekonsoliduotus subjektus ir kitos investicijos į nuosavybės vertybinius popierius (pvz., rizikos kapitalo operacijos), kurios neapskaitomos pagal nuosavybės metodą. Pirminis pripažinimas ir vertinimas Finansinio turto, vertinamo tikrąja verte kaip pelnas arba nuostolis, laikomo iki išpirkimo termino ir parduoti, pirkimas ir pardavimas pripažįstamas prekybos dieną – tą dieną, kai ES įsipareigoja pirkti arba parduoti turtą. Paskolos pripažįstamos tada, kai pinigai yra iš anksto sumokami skolininkams. Finansinės priemonės iš pradžių pripažįstamos tikrąja verte. Sandorių, susijusių su visu finansiniu turtu, kuris neapskaitomas tikrąja verte kaip pelnas arba nuostolis, sąnaudos pridedamos prie tikrosios vertės pirminio pripažinimo metu. Finansinis turtas, apskaitomas tikrąja verte kaip pelnas arba nuostoliai, iš pradžių pripažįstamas tikrąja verte, o sandorio sąnaudos pripažįstamos finansinės veiklos ataskaitoje. Finansinio turto tikroji vertė pirminio pripažinimo metu paprastai yra sandorio kaina (t. y. gauto atlygio tikroji vertė). Tačiau kai suteikiama ilgalaikė paskola, kuriai neskaičiuojamos palūkanos arba palūkanos yra mažesnės nei rinkos, jos tikroji vertė gali būti vertinama kaip visų būsimų piniginių įplaukų, diskontuotų vyraujančia rinkos palūkanų norma, taikoma panašiai priemonei su panašiu kredito reitingu, dabartinė vertė. Suteiktos paskolos vertinamos nominaliąja verte, kuri laikoma paskolos tikrąja verte. Tai daroma dėl šių priežasčių: -ES skolinimo „rinkos sąlygos“ labai specifinės ir skiriasi nuo kapitalo rinkų sąlygų, kuriomis leidžiamos komercinės arba vyriausybės obligacijos. Kadangi skolintojai šiose rinkose gali rinktis alternatyvias investicijas, ši pasirinkimo galimybė atsispindi rinkos kainoje. Tačiau ES neturi alternatyvių investicijų galimybės, nes negali investuoti lėšų kapitalo rinkose; lėšas ji gali skolintis tik kad suteiktų paskolas tomis pačiomis normomis. Vadinasi, naudodama pasiskolintas lėšas ES negali pasinaudoti alternatyvaus skolinimo arba investicijų galimybėmis. Todėl nėra alternatyviųjų sąnaudų ir nėra pagrindo lyginti su rinkos normomis. Iš tiesų, ES skolinimo veikla pati savaime sudaro rinką. Kadangi alternatyviųjų sąnaudų galimybe nesinaudojama, rinkos kainoje netiksliai atspindima ES skolinimo operacijų esmė. Todėl netikslinga ES skolinimo tikrąją vertę nustatyti pagal komercines arba vyriausybės obligacijas.

-Be to, kadangi negalima palyginti su aktyviąja rinka arba panašiomis operacijomis, palūkanų norma, ES naudojama savo skolinimo operacijų, vykdomų pagal Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonę (EFSM), mokėjimų balanso (MB) ir kitas tokias paskolas, tikrajai vertei nustatyti, turėtų būti taikoma palūkanų norma. -Be to, šių paskolų atveju paskolos ir pasiskolintos lėšos dėl savo kompensacinio pobūdžio turi kompensacinį poveikį. Todėl faktinės paskolos palūkanos yra lygios faktinei susijusių pasiskolintų lėšų palūkanų normai. ES patirtos sandorio sąnaudos, vėliau priskirtos paskolos gavėjui, yra tiesiogiai pripažįstamos finansinės veiklos ataskaitoje. Finansinių priemonių pripažinimas panaikinamas, kai teisių į pinigų srautus iš investicijų galiojimas baigiasi arba šios teisės yra perleidžiamos, kai ES perleidžia iš esmės visą su nuosavybe susijusią riziką ir atlygį. Paskesnis vertinimas (I)Finansinis turtas, vertinamas tikrąja verte kaip pelnas arba nuostolis, vėliau parodomas tikrąja verte. Pelnas ir nuostoliai, atsiradę dėl kategorijai „finansinės priemonės, vertinamos tikrąja verte kaip pelnas arba nuostolis“ priskiriamo turto tikrosios vertės pasikeitimo, įtraukiami į laikotarpio, kada jie buvo patirti, finansinės veiklos ataskaitą. (II)Paskolos ir gautinos sumos bei iki išpirkimo termino laikomos investicijos yra parodomos amortizuota savikaina, taikant faktinių palūkanų metodą. Iš pasiskolintų lėšų suteiktų paskolų atveju ta pati palūkanų norma taikoma ir paskoloms, ir pasiskolintoms lėšoms, nes šios paskolos turi kompensacinių operacijų ypatybių, todėl paskolų ir skolinimosi sąlygų bei sumų skirtumai nėra reikšmingi. ES patirtos sandorio sąnaudos, vėliau priskirtos paskolos gavėjui, yra tiesiogiai pripažįstamos finansinės veiklos ataskaitoje. (III)Šiuo metu ES neturi investicijų į iki išpirkimo termino laikomą finansinį turtą. (IV)Parduoti laikomas finansinis turtas vėliau parodomas tikrąja verte. Pelnas ir nuostoliai, atsirandantys dėl parduoti laikomo finansinio turto tikrosios vertės pokyčių, pripažįstami tikrosios vertės rezerve. Kai turtas, klasifikuojamas kaip parduoti laikomas finansinis turtas, yra parduodamas arba nuvertėja, sukauptas tikrosios vertės koregavimas, anksčiau pripažintas tikrosios vertės rezerve, pripažįstamas finansinės veiklos ataskaitoje. Parduoti laikomo finansinio turto palūkanos, apskaičiuojamos taikant faktinių palūkanų metodą, pripažįstamos finansinės veiklos ataskaitoje. Dividendai už parduoti laikomas nuosavybės priemones yra pripažįstami, kai nustatoma ES teisė gauti tokį mokėjimą. Aktyviosiose rinkose kotiruojamų investicijų tikroji vertė yra pagrįsta tuo metu siūlomomis kainomis. Jeigu finansinis turtas neturi aktyviosios rinkos (taip pat į biržų sąrašus neįtrauktų vertybinių popierių atveju), ES tikrąją vertę nustato taikydama vertinimo metodus. Jie apima pastarojo meto sandorių įprastomis rinkos sąlygomis naudojimą, sąsajas su kitomis iš esmės tokiomis pačiomis priemonėmis, diskontuotų pinigų srautų analizę, pasirinkimo sandorių kainų nustatymo modelius ir kitus vertinimo metodus, kuriuos paprastai naudoja rinkos dalyviai. Tais atvejais, kai investicijų į nuosavybės priemones, kurios neturi nustatytos rinkos kainos aktyviojoje rinkoje, tikroji vertė negali būti patikimai įvertinta, šios investicijos vertinamos savikaina, atėmus nuvertėjimo nuostolius. Finansinio turto nuvertėjimas ES kiekvieno balanso sudarymo dieną įvertina, ar yra objektyvių įrodymų, kad sumažėjo finansinio turto vertė. Finansinis turtas nuvertėja ir nuvertėjimo nuostoliai patiriami tada ir tik tada, jeigu yra objektyvių įrodymų, kad turtas nuvertėjo dėl vieno arba kelių įvykių po turto pirminio pripažinimo ir toks įvykis (arba įvykiai), dėl kurio (-ių) atsirado nuostolis, veikia finansinio turto, kuris gali būti patikimai apskaičiuotas, apskaičiuotus būsimuosius pinigų srautus. (a)Amortizuota savikaina apskaitomas turtas Jeigu yra objektyvių įrodymų, kad nuvertėjo amortizuota savikaina apskaitomos paskolos, gautinos sumos arba iki išpirkimo termino laikomos investicijos, tuomet nuostolio suma skaičiuojama kaip turto balansinės vertės ir apskaičiuotų būsimųjų pinigų srautų (neįtraukiant būsimų kredito nuostolių, kol jie nepatirti), diskontuotų taikant pradinę šio finansinio turto faktinių palūkanų normą, dabartinės vertės skirtumas. Turto balansinė vertė sumažinama, o nuostolio suma pripažįstama finansinės veiklos ataskaitoje. Jeigu paskolai arba investicijai į iki išpirkimo termino laikomą turtą taikoma kintama palūkanų norma, tuomet diskonto norma bet kokiam nuvertėjimo nuostoliui vertinti lygi sutartyje nustatytai dabartinei faktinių palūkanų normai. Finansinio įkaito apskaičiuotų būsimųjų pinigų srautų dabartinės vertės skaičiavimas parodo pinigų srautus, kurie gali atsirasti dėl teisės naudotis turtu atėmimo, atėmus įkaito įsigijimo ir pardavimo sąnaudas, neatsižvelgiant į tai, ar teisės naudotis turtu atėmimas yra tikėtinas, ar ne. Jeigu nuvertėjimo nuostolio suma per kitą laikotarpį sumažėja, ir šis sumažėjimas gali būti objektyviai susietas su įvykiu, įvykusiu jau pripažinus nuvertėjimą, pirmiau pripažintas nuvertėjimo nuostolis finansinės veiklos ataskaitoje panaikinamas. (b)Tikrąja verte apskaitomas turtas Investicijų į nuosavybės vertybinius popierius, klasifikuojamų kaip parduoti laikomas finansinis turtas, atveju sprendžiant, ar sumažėjo vertybinių popierių vertė, atsižvelgiama į reikšmingą arba nuolatinį (ilgalaikį) vertybinio popieriaus vertės mažėjimą žemiau jo savikainos. Jeigu yra tokių įrodymų apie parduoti laikomą finansinį turtą, sukaupti nuostoliai, skaičiuojami kaip įsigijimo savikainos ir dabartinės tikrosios vertės skirtumas, atėmus bet kokius nuostolius dėl šio finansinio turto nuvertėjimo, anksčiau pripažintus finansinės veiklos ataskaitoje, yra pašalinami iš rezervų ir pripažįstami finansinės veiklos ataskaitoje. Pelno ir nuostolio ataskaitoje pripažinti nuosavybės priemonių nuvertėjimo nuostoliai finansinės veiklos ataskaitoje nėra panaikinami. Jeigu vėliau skolos priemonės, klasifikuojamos kaip parduoti laikomas finansinis turtas, tikroji vertė padidėja, o toks padidėjimas gali būti objektyviai susietas su įvykiu, įvykusiu jau pripažinus nuvertėjimo nuostolį, nuvertėjimo nuostolis finansinės veiklos ataskaitoje panaikinamas. Investicijos į rizikos kapitalo fondus Investicijos į rizikos kapitalo fondus klasifikuojamos kaip parduoti laikomas turtas ir todėl parodomos tikrąja verte, įskaitant pelną ir nuostolius, atsirandančius dėl tikrosios vertės pokyčių (įskaitant perskaičiavimo skirtumus), įtraukiamus į tikrosios vertės rezervą. Kadangi investicijos į rizikos kapitalo fondus neturi nustatytos rinkos kainos aktyviojoje rinkoje, jos kiekvienoje balanso eilutėje yra vertinamos žemesniąja iš šių dviejų verčių: savikaina arba priskirtina grynąja turto verte. Nerealizuotas pelnas, atsiradęs apskaičiuojant tikrąją vertę, įtraukiamas į rezervus, o nerealizuoti nuvertėjimo nuostoliai yra vertinami siekiant nustatyti, ar jie turi būti pripažįstami kaip nuvertėjimo nuostoliai finansinės veiklos ataskaitoje, ar kaip pokyčiai tikrosios vertės rezerve.

9.Atsargos Atsargos parodomos savikaina arba grynąja galimo realizavimo verte, atsižvelgiant į tai, kuri iš jų mažesnė. Savikaina nustatoma pagal FIFO metodą („pirmas į, pirmas iš“). Į pagamintos produkcijos ir nebaigtų gaminių savikainą įtraukiamos žaliavos, tiesioginės darbo sąnaudos, kitos tiesiogiai priskiriamos sąnaudos ir susijusios gamybos pridėtinės išlaidos (remiantis įprastu veiklos pajėgumu). Grynoji galimo realizavimo vertė – apskaičiuota pardavimo kaina esant įprastoms verslo sąlygoms, atėmus gamybos užbaigimo sąnaudas ir pardavimo išlaidas. Kai atsargos laikomos realizavimui be mokesčio arba už nedidelį mokestį, jos įvertinamos savikaina arba dabartine atsargų atkuriamąja verte, atsižvelgiant į tai, kuri iš jų mažesnė. Dabartinė atkuriamoji vertė – tai išlaidos, kurias ES patirtų, jeigu įsigytų turtą finansinių ataskaitų sudarymo dieną.

10.Išankstinio finansavimo sumos Išankstinis finansavimas – tai mokėjimas, kuriuo gavėjui suteikiamas pinigų avansas, t. y. pradinės lėšos. Šios lėšos gali būti padalytos į kelis mokėjimus per konkrečiame išankstinio finansavimo susitarime nustatytą laikotarpį. Pradinės lėšos arba avansas yra grąžinami arba naudojami tuo tikslu, kuriuo buvo išmokėti, per susitarime nustatytą laikotarpį. Jeigu gavėjas nepatiria finansuoti tinkamų išlaidų, jis privalo išankstinį finansavimą grąžinti ES. Patvirtinus finansuoti tinkamas sąnaudas (kurios pripažįstamos kaip išlaidos) ir grąžintas sumas, išankstinio finansavimo suma gali būti (visiškai arba iš dalies) sumažinama. Metų pabaigoje likusios išankstinio finansavimo sumos yra lygios iš pradžių išmokėtoms sumoms, atėmus grąžintas sumas, išlaidoms priskirtas reikalavimus atitinkančias sumas, metų pabaigoje dar nepadengtas apskaičiuotas reikalavimus atitinkančias sumas ir vertės sumažėjimą. Finansiniame reglamente kaip „pasidalijamojo valdymo principu valdomos finansinės priemonės“ apibrėžtos sumos apskaitos požiūriu yra priskiriamos išankstinio finansavimo sumoms. Šios išankstinio finansavimo sumos yra lygios iš pradžių valstybėms narėms išmokėtoms sumoms, atėmus apskaičiuotas panaudotas sumas. Palūkanos už išankstinį finansavimą pripažįstamos jų priskaičiavimo metu pagal atitinkamo susitarimo nuostatas. Metų pabaigoje sukauptų palūkanų įplaukos įvertinamos remiantis patikimiausia informacija ir šis įvertis įtraukiamas į balansą. 11.Iš prekybos gautinos sumos ir neprekybinės susigrąžintinos sumos Kadangi pagal ES apskaitos taisykles privaloma atskirai pateikti prekybos ir neprekybines operacijas, siekiant parengti ataskaitas gautinos sumos yra apibrėžiamos kaip gaunamos iš prekybos operacijų, o susigrąžintinos sumos – kaip gaunamos iš neprekybinių operacijų, vykdomų ne pagal sutartį (valstybės susigrąžintinos sumos). Iš prekybos operacijų gautinos sumos atitinka finansinių priemonių apibrėžtį, todėl yra priskiriamos paskolų ir gautinų sumų kategorijai bei atitinkamai apskaičiuojamos (žr. 1.5.5 punktą). Finansinių priemonių aiškinamuosiuose raštuose į iš prekybos operacijų gautinas sumas įtraukiamos sukauptos pajamos ir prekybos operacijų būsimųjų laikotarpių sąnaudos (nes jos nematerialios). Neprekybinės susigrąžintinos sumos apskaitomos pradine suma (patikslinta atsižvelgus į palūkanas ir nuobaudas), atėmus vertės sumažinimą. Neprekybinių operacijų susigrąžintinų sumų vertė sumažinama tada, kai yra objektyvių įrodymų, kad ES negalės surinkti visų pradinio dydžio neprekybinių operacijų susigrąžintinų sumų. Vertės sumažinimo suma lygi turto balansinės vertės ir atsiperkamosios vertės skirtumui. Vertės sumažinimo suma pripažįstama finansinės veiklos ataskaitoje. Remiantis ankstesne patirtimi taip pat taikomas neįvykdytų vykdomųjų raštų sumoms išieškoti, kuriems dar nebuvo taikomas specialus vertės sumažinimas, bendras vertės sumažinimas. Informacijos apie metų pabaigoje pripažintų sukauptų pajamų tvarkymą pateikta 1.5.14 pastaboje. Pateikiamos ir nurodomos neprekybinių operacijų susigrąžintinos sumos nėra finansinės priemonės, nes jos su sutartimi nesiejamos. Tačiau finansinių ataskaitų aiškinamuosiuose raštuose neprekybinių operacijų susigrąžintinos sumos atitinkamais atvejais yra nurodomos kartu su prekybos operacijų gautinomis sumomis. 12.Pinigai ir pinigų ekvivalentai Pinigai ir pinigų ekvivalentai yra finansinės priemonės, priskiriamos parduoti laikomam finansiniam turtui. Jie apima pinigus kasoje, bankuose laikomus indėlius iki pareikalavimo ir kitas trumpalaikes itin likvidžias investicijas, kurių pradinis terminas ne ilgesnis kaip trys mėnesiai. 13.Pensijos ir kitos išmokos darbuotojams Pensijų įsipareigojimai ES vykdo apibrėžtų išmokų pensijų planus. Nepaisant to, kad vienas trečdalis tikėtinų šių išmokų sąnaudų dengiamas iš darbuotojų atlyginimų, šie įsipareigojimai nefinansuojami. Balanse pripažintas įsipareigojimas, susijęs su apibrėžtų išmokų pensijų planais, yra lygus dabartinei nustatytų išmokų įsipareigojimo vertei balanso sudarymo dieną. Apibrėžtų išmokų įsipareigojimą apskaičiuoja aktuarai, taikydami prognozuojamo sąlyginio vieneto metodą. Apibrėžtų išmokų įsipareigojimo dabartinė vertė nustatoma diskontuojant įvertintus būsimuosius pinigų srautus, taikant vyriausybės obligacijų, kurios išreikštos valiuta, kuria bus mokamos išmokos, ir kurių išpirkimo terminas panašus į susijusio pensijų įsipareigojimo terminą, palūkanų normas. Aktuarinis pelnas ir nuostoliai, atsiradę dėl praktinio koregavimo ir aktuarinių prielaidų pokyčių, iš karto pripažįstami finansinės veiklos ataskaitoje. Ankstesnės tarnybos sąnaudos iš karto pripažįstamos finansinės veiklos ataskaitoje, išskyrus tuos atvejus, kai pensijų plano pokyčiai priklauso nuo darbuotojų, likusių tarnyboje tam tikram laikotarpiui (teisių suteikimo laikotarpiui). Tokiu atveju ankstesnės tarnybos sąnaudos yra amortizuojamos pagal tiesinį metodą per teisių suteikimo laikotarpį. Ligos išmokos pasibaigus tarnybos laikotarpiui ES rūpinasi savo darbuotojų sveikata, kompensuodama medicinines išlaidas. Kasdieniam jų administravimui sukurtas atskiras fondas. Šia sistema naudojasi tiek dabartiniai darbuotojai, pensininkai, našliai ir našlės, tiek jų naudos gavėjai. Išmokos, mokamos nedirbantiems asmenims (pensininkams, našlaičiams ir t. t.), klasifikuojamos kaip išmokos darbuotojams pasibaigus tarnybos laikotarpiui. Atsižvelgiant į šių išmokų pobūdį, reikia atlikti aktuarinius skaičiavimus. Įsipareigojimas balanse nustatomas panašiu principu kaip ir pensijų įsipareigojimai (žr. pirmiau).

14.Atidėjiniai Atidėjiniai pripažįstami tuomet, kai ES turi dabartinį teisinį arba konstruktyvų įsipareigojimą trečiosioms šalims, susijusį su praeities įvykiais, ir labai tikėtina, kad įsipareigojimui įvykdyti bus reikalingos išteklių išmokos, o suma gali būti patikimai įvertinta. Atidėjiniai būsimiems veiklos nuostoliams nepripažįstami. Atidėjinio suma yra tiksliausias išlaidų, kurios, kaip numatoma, gali būti reikalingos finansinių ataskaitų sudarymo dieną turimam įsipareigojimui padengti, įvertis. Kai atidėjinys susijęs su daug punktų, įsipareigojimas vertinamas apskaičiuojant visus galimus rezultatus ir jų tikimybę (tikėtinos vertės metodas). 15.Finansiniai įsipareigojimai Finansiniai įsipareigojimai klasifikuojami kaip finansiniai įsipareigojimai, vertinami tikrąja verte kaip pelnas arba nuostolis, arba kaip finansiniai įsipareigojimai, parodomi amortizuota savikaina. Pasiskolintas lėšas sudaro iš kredito įstaigų pasiskolintos sumos ir skolos lakštais patvirtintos skolos. Pasiskolintos lėšos iš pradžių pripažįstamos tikrąja verte, lygia jų emisijos įplaukoms (gauto atlygio tikrajai vertei), atėmus sandorio sąnaudas, o vėlesniais laikotarpiais parodomos amortizuota savikaina, naudojant faktinių palūkanų metodą; bet koks įplaukų, atėmus sandorio sąnaudas, ir išpirkimo vertės skirtumas pripažįstamas finansinės veiklos ataskaitoje įsiskolinimo laikotarpiu, taikant faktinių palūkanų metodą. Finansiniai įsipareigojimai klasifikuojami kaip ilgalaikiai įsipareigojimai, išskyrus sumas, kurių išpirkimo terminas trumpesnis kaip 12 mėnesių nuo balanso datos. Iš pasiskolintų lėšų suteiktų paskolų atveju faktinių palūkanų metodas gali būti netaikomas paskoloms ir pasiskolintoms sumoms reikšmingumo sumetimais. ES patirtos sandorio sąnaudos, vėliau priskirtos paskolos gavėjui, yra tiesiogiai pripažįstamos finansinės veiklos ataskaitoje. Finansiniai įsipareigojimai, klasifikuojami pagal tikrąją vertę kaip pelnas arba nuostolis, apima išvestines priemones, kai jų tikroji vertė neigiama. Jų apskaita yra tokia pati kaip ir finansinio turto, vertinamo tikrąja verte kaip pelnas arba nuostolis, žr. 1.5.5 pastabą. Šiais finansiniais metais ES neturėjo jokių šiai kategorijai priskiriamų finansinių įsipareigojimų. 16.Mokėtinos sumos Didžioji ES mokėtinų sumų dalis nėra susijusi su prekybos operacijomis, pavyzdžiui, prekių arba paslaugų pirkimu, o yra neapmokėti dotacijų arba kitokio ES finansavimo gavėjų prašymai kompensuoti sąnaudas (neprekybinės operacijos). Jos registruojamos kaip mokėtinos sumos, lygios prašomai sumai, kai gaunamas prašymas kompensuoti sąnaudas. Atlikus patikrinimą ir priėmus reikalavimus atitinkančias išlaidas, mokėtinos sumos vertinamos patvirtintos ir reikalavimus atitinkančios sumos dydžiu. Mokėtinos sumos, susijusios su prekių ir paslaugų pirkimu, pripažįstamos gavus pradinės sumos sąskaitą, o susijusios išlaidos registruojamos apskaitoje, kai prekės yra pristatytos arba paslaugos suteiktos ir kai jas priima ES. 17.Sukauptos ir būsimųjų laikotarpių pajamos ir sąnaudos Operacijos ir įvykiai finansinėse ataskaitose pripažįstami tuo laikotarpiu, su kuriuo jie susiję. Metų pabaigoje, jeigu paslauga buvo suteikta, ES pristatė prekes arba yra sudarytas sutartinis susitarimas (pavyzdžiui, remiantis sutartimi), bet sąskaita dar neišrašyta, finansinėse atskaitose bus pripažintos sukauptos pajamos. Be to, metų pabaigoje, jeigu sąskaita faktūra išrašyta, o paslaugos dar nesuteiktos arba prekės dar nepristatytos, įplaukos bus atidėtos ir pripažintos kitą ataskaitinį laikotarpį. Išlaidos taip pat apskaitomos tuo laikotarpiu, su kuriuo jos susijusios. Sukauptos išlaidos ataskaitinio laikotarpio pabaigoje pripažįstamos remiantis įvertinta pervedimo įsipareigojimo, kuris turi būti atliktas per tam tikrą l