EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2016 05 04 COM(2016) 270 final 2016/0133(COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai (nauja redakcija)



AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai ES siekia suformuoti tvaresnį požiūrį į migracijos valdymą, skirtą tiek asmenims, kuriems būtina tarptautinė apsauga, tiek asmenims, kurie migruoja dėl kitų priežasčių. Šiuo požiūriu siekiama užkirsti kelią neteisėtam pavojingam judėjimui, neteisėtai žmones gabenančių asmenų verslo modeliui ir pakeisti juos saugiais teisėtais keliais į ES, skirtais asmenims, kuriems reikia apsaugos. Apsaugos teikimas pačiame regione ir perkėlimas iš regiono į ES turėtų būti ateities modeliu ir geriausiai atitinka pabėgėlių interesus ir saugumą. Tačiau vis dar tikėtina, kad trumpuoju ir ilguoju laikotarpiais migrantai ir toliau atvyks prie ES išorės sienų. Asmenys, kurie neprašo tarptautinės apsaugos, turėtų būti grąžinami. Prieglobsčio prašančių asmenų prašymai turėtų būti veiksmingai išnagrinėjami; nagrinėjimo metu ir, jeigu nustatoma, kad prašymas yra pagrįstas, jam pasibaigus šiems asmenims turi būti užtikrinama tinkama priėmimo infrastruktūra ir parama už prašymo nagrinėjimą atsakingoje valstybėje narėje. Tačiau naujausia patirtis parodė, kad dėl gausiai ir nekontroliuojamai atvykstančių migrantų susidarė pernelyg didelis spaudimas valstybių narių prieglobsčio sistemoms ir todėl vis dažniau taisyklių būdavo nepaisoma. Dabar pradedama šią problemą spręsti, kad dabartinė padėtis vėl taptų kontroliuojama taikant galiojančias Šengeno sienų valdymo ir prieglobsčio taisykles, taip pat aktyviau bendradarbiaujant su pagrindinėmis trečiosiomis šalimis, visų pirma su Turkija. Vis dėlto padėtis atskleidė daugiau esminių mūsų prieglobsčio taisyklių trūkumų, dėl kurių sumažėja jų veiksmingumas ir neužtikrinamas tvarus atsakomybės pasidalijimas; šią problemą reikia spręsti dabar. 2016 m. balandžio 6 d. Komisija išdėstė savo prioritetus, kuriais siekiama pagerinti bendrą Europos prieglobsčio sistemą (BEPS), komunikate „Bendros Europos prieglobsčio sistemos reformavimas ir teisėtų kelių į Europą tiesimas“. Komisija paskelbė, kad ji palaipsniui sieks pertvarkyti dabartinę Sąjungos prieglobsčio sistemą, sukurti darnią ir teisingą sistemą, kuri padės nustatyti valstybę narę, atsakingą už prieglobsčio prašymų nagrinėjimą, sustiprinti sistemą EURODAC, labiau suderinti prieglobsčio sistemą, užkirsti kelią antriniam judėjimui ir nustatyti didesnius Europos prieglobsčio paramos biuro (EPPB) įgaliojimus. Būtinybė vykdyti reformas plačiai pripažinta, be kita ko, tam pritarė Europos Parlamentas ir Europos Vadovų Taryba. Pasiūlymas reformuoti reglamentą „Dublinas III“ yra teisės aktų pasiūlymų rinkinio, kuriuo bus iš esmės reformuota bendra Europos prieglobsčio sistema, pirmoji dalis. Į šį pirmąjį rinkinį taip pat įtrauktas pasiūlymas dėl EURODAC reglamento išdėstymo nauja redakcija ir pasiūlymas dėl Europos Sąjungos prieglobsčio agentūros įsteigimo. Į pasiūlymą dėl EURODAC įtraukti būtini pakeitimai, kuriais sistema pritaikoma prie siūlomų Dublino taisyklių ir kurie atitinka jo pirminį tikslą – padėti įgyvendinti Dublino reglamentą. EURODAC taip pat taps platesniems imigracijos tikslams pritaikyta duomenų baze, palengvinsiančia grąžinimą ir kovą su neteisėta migracija. Pasiūlymu dėl Europos Sąjungos prieglobsčio agentūros siekiama pagerinti bendros Europos prieglobsčio sistemos įgyvendinimą ir veikimą remiantis Europos prieglobsčio paramos biuro darbu ir toliau plėtoti ją, kad ji būtų agentūra, atsakinga už bendros Europos prieglobsčio sistemos veikimo supaprastinimą, tarptautinės apsaugos prašymų vertinimo vienodinimo užtikrinimą visoje Sąjungoje ir Sąjungos teisės operacinio bei techninio taikymo stebėseną. Vėliau bus antras teisės aktų pasiūlymų, kuriais reformuojamos Prieglobsčio suteikimo tvarkos bei Priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų direktyvos ir Priėmimo sąlygų direktyva, etapas, kad būtų užtikrinta visų ES prieglobsčio sistemos dalių reforma, be kita ko, siekiant išvengti Dublino mechanizmo sutrikimų dėl tarptautinės apsaugos prašytojų ir gavėjų piktnaudžiavimo ir palankiausių prieglobsčio sąlygų paieškos. Visų pirma prieglobsčio suteikimo tvarka turėtų būti spartesnė ir tapti vienodesnė; tarptautinės apsaugos gavėjams reikia vienodesnių taisyklių dėl procedūrų ir teisių, o priėmimo sąlygas reikia pritaikyti, kad jos būtų kuo labiau suderintos tarp įvairių valstybių narių. Kaip nustatyta balandžio 6 d. komunikate, migracijos ir pabėgėlių krizė parodė, kad Europos prieglobsčio sistemos, visų pirma Dublino taisyklių, sandara ir įgyvendinimas turi didelių struktūrinių silpnųjų aspektų ir trūkumų. Dabartinė Dublino sistema nebuvo skirta tam, kad būtų užtikrintas darnus dalijimasis atsakomybe už prašytojus visoje Sąjungoje. Todėl susiklostė padėtis, kai kelios atskiros valstybės narės turėjo rūpintis didžiąja dalimi į Sąjungą atvykstančių prieglobsčio prašytojų; dėl to jų prieglobsčio sistemoms teko didelė našta ir nebuvo laikomasi tam tikrų ES taisyklių. Be to, Dublino sistemos efektyvumui trukdė sudėtingos ir ginčytinos atsakomybės nustatymo taisyklės bei ilgai trunkančios procedūros. Tai visų pirma susiję su dabartinėmis taisyklėmis, kai po tam tikro laiko atsakomybė pereina iš vienos valstybės narės kitai. Be to, kadangi nėra aiškių nuostatų dėl prašytojo pareigų ir dėl pasekmių, jei jos nevykdomos, prašytojai dažnai piktnaudžiauja dabartine sistema.

Dublino reglamento tikslai – užtikrinti, kad prieglobsčio prašytojai galėtų greitai pasinaudoti prieglobsčio procedūra ir kad prašymą iš esmės nagrinėtų viena aiškiai nustatyta valstybė narė – lieka nepakitę. Tačiau yra aišku, kad Dublino sistemą būtina reformuoti, kad ji būtų paprastesnė, taptų praktiškai efektyvesnė ir leistų imtis veiksmų, kai valstybių narių prieglobsčio sistemoms tenka patirti neproporcingai didelį spaudimą. Šiuo pasiūlymu nauja redakcija išdėstomas 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai (reglamentas „Dublinas III“). Pirmiausia šiuo pasiūlymu siekiama: patobulinti sistemos gebėjimą veiksmingai ir efektyviai nustatyti vieną valstybę narę, kuri yra atsakinga už tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą. Visų pirma būtų atsisakyta atsakomybės perleidimo nuostatų ir gerokai sutrumpintos prašymų siuntimo, atsakymų gavimo ir perdavimo tarp valstybių narių terminai; užtikrinti teisingą atsakomybės padalijimą tarp valstybių narių papildant dabartinę sistemą taisomojo paskirstymo mechanizmu. Šis mechanizmas būtų aktyvuojamas automatiškai tais atvejais, kai valstybėms narėms tektų spręsti neproporcingai didelio prieglobsčio prašytojų skaičiaus klausimą; neleisti piktnaudžiauti sistema ir užkirsti kelią antriniam prašytojų judėjimui ES, visų pirma įtraukiant aiškias prašytojų pareigas teikti prašymą pirmojo atvykimo valstybėje narėje ir likti valstybėje narėje, kuri buvo nustatyta, kaip atsakinga valstybė narė. Tam irgi reikia nustatyti proporcingas procedūrines ir materialines pasekmes, jeigu pareigos nevykdomos. Tikslinės konsultacijos su Europos Parlamentu ir valstybėmis narėmis (įskaitant balandžio 6 d. komunikatu pagrįstas konsultacijas), Jungtinių Tautų vyriausiasis pabėgėlių reikalų komisaru (UNCHR) ir pilietine visuomene patvirtino, kad yra skirtingų nuomonių dėl to, kaip ir kokiu mastu Dublino reglamentas turėtų būti reformuojamas. Šiomis aplinkybėmis Komisija atidžiai išnagrinėjo pateiktus argumentus. Komisija padarė išvadą, kad dabartiniai Dublino sistemos kriterijai turi būti išsaugoti, bet juos reikėtų papildyti taisomojo paskirstymo mechanizmu, kad valstybėms narėms netektų patirti neproporcingai didelio spaudimo. Kartu naujoji Dublino schema nuo įgyvendinimo pradžios bus pagrįsta Europos referencine sistema, kurioje yra taisomasis solidarumo mechanizmas, kuris aktyvuojamas automatiškai, kai tik valstybei narei tenka neproporcingai didelė našta. Kartu numatyta kitų esminių pokyčių, kuriais bus siekiama neleisti piktnaudžiauti sistema ir užkirsti kelią antriniam prašytojų judėjimui ES. Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis Dublino sistema yra bendros Europos prieglobsčio sistemos kertinis akmuo; jos tikslas – nustatyti, kuri valstybė narė yra atsakinga už prieglobsčio prašymo nagrinėjimą. Ji pagrįsta prieglobsčio srities teisės ir politikos priemonėmis, visų pirma susijusiomis su prieglobsčio procedūromis, priskyrimo asmenims, kuriems būtina tarptautinė apsauga, standartais, priėmimo sąlygomis ir perkėlimu Sąjungoje bei į ją. Pažanga yra per lėta dėl prasto ES prieglobsčio teisės įgyvendinimo. Reikia prioritetine tvarka užtikrinti, kad valstybės narės visapusiškai ir sparčiai įgyvendintų ES teisę. Visų pirma Komisija pastaruosius keletą metų dirbo su Graikijos valdžios institucijomis, kad padėties normalizavimas taptų prioritetiniu nuo to laiko, kai 2010 m. buvo sustabdytas perdavimas pagal Dublino reglamentą. Šiuo klausimu Komisija 2016 m. vasario 10 d. pateikė Graikijai rekomendaciją dėl skubių priemonių, kurių turi imtis Graikija, kad būtų atnaujintas perdavimas pagal Dublino reglamentą Šis pasiūlymas yra dokumentų rinkinio, į kurį įtraukti pasiūlymai, kuriais reformuojami kiti Dublino sistemos elementai, dalis; juo bus užtikrintas šios politikos srities nuostatų nuoseklumas. Į pasiūlymą reformuoti EURODAC reglamentą įtraukti būtini pakeitimai, kurie atitinka pasiūlytuosius Dublino reglamente ir padės geriau kontroliuoti neteisėtą migraciją. Komisija taip pat siūlo sukurti Europos Sąjungos prieglobsčio agentūrą, kad paremtų bendros Europos prieglobsčio sistemos, įskaitant peržiūrėto Dublino mechanizmo, veikimą.

Reaguodama į kritinę padėtį Graikijoje ir Italijoje, Taryba 2015 m. rugsėjo mėn. priėmė du sprendimus dėl perkėlimo Europos Sąjungoje, kurie bus taikomi iki 2017 m. rugsėjo mėn. Tai buvo laikina, ad hoc, skubi reakcija į susiklosčiusią padėtį šiose dviejose valstybėse narėse, į kurias atvyko beprecedentis migrantų skaičius ir iš kurių reikėjo perimti dalį naštos, atsakomybę už tam tikrus prieglobsčio prašytojus iš Italijos ir Graikijos perduodant kitoms valstybėms narėms. Komisija parengė dvi šių sprendimų įgyvendinimo ataskaitas. Siekdama parengti struktūrinį tokių krizinių padėčių sprendimą Komisija 2015 m. rugsėjo mėn. pasiūlė krizinį perkėlimo Europos Sąjungoje mechanizmą. Perkėlimą Europos Sąjungoje buvo pasiūlyta inicijuoti deleguotuoju aktu, kuriuo taip būtų nustatytas perkeltinų asmenų skaičius. Šiuo pasiūlymu nustatomas automatiškai aktyvuojamas taisomojo paskirstymo mechanizmas. Todėl jo tikslas panašus į 2015 m. rugsėjo mėn. Komisijos pateikto pasiūlymo tikslus ir, atsižvelgdama į diskusijų dėl šio pasiūlymo rezultatus, Komisija galėtų apsvarstyti galimybę atsiimti rugsėjo mėn. pasiūlymo. Pasiūlyme taip pat numatytos naujos valstybės narės, atsakingos už nelydimo nepilnamečio pateikto prašymo nagrinėjimą, nustatymo taisyklės: jeigu nėra šeiminių santykių, atsakinga yra valstybė narė, kurioje pateiktas pirmas prašymas, nebent tai prieštarauja nepilnamečio interesams. Ši taisyklė padės greitai nustatyti atsakingą valstybę narę ir todėl šios pažeidžiamos grupės prašytojai galės greitai pasinaudoti prieglobsčio procedūra, taip pat dėl siūlomų trumpesnių terminų. Atsižvelgdama į tai, kad ši taisyklė skiriasi nuo 2014 m. birželio mėn. Komisijos pasiūlymo, Komisija ketina tą pasiūlymą, dėl kurio iki šiol nepavyko susitarti, atsiimti. Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis Šis pasiūlymas atitinka visapusišką ilgalaikę geresnio migracijos valdymo politiką, kurią Komisija nustatė Europos migracijos darbotvarkėje; joje Komisijos pirmininko J.-C. Junkerio politinės gairės buvo suformuluotos kaip nuoseklių ir viena kitą stiprinančių iniciatyvų rinkinys, pagrįstas keturiais ramsčiais. Šie ramsčiai tai neteisėtos migracijos paskatų mažinimas, išorės sienų apsauga ir gyvybių gelbėjimas, tvirta prieglobsčio politika ir nauja teisėtos migracijos politika. Šis pasiūlymas, kuriuo toliau įgyvendinama Europos migracijos darbotvarkė siekiant sustiprinti Sąjungos prieglobsčio politiką, turėtų būti traktuojama kaip dalis platesnės ES lygmens politikos, kuria kuriama tvirta ir efektyvi ateities tvaraus migracijos valdymo sistema, kuri yra teisinga priimančiųjų visuomenių bei ES piliečių atžvilgiu, taip pat atitinkamų trečiųjų šalių piliečių ir kilmės bei tranzito šalių atžvilgiu. 2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI Teisinis pagrindas Šiuo pasiūlymu nauja redakcija išdėstomas Reglamentas (ES) Nr. 604/2013, todėl jis turėtų būti priimtas tokiu pačiu teisiniu pagrindu – SESV 78 straipsnio 2 dalies e punktu, laikantis įprastos teisėkūros procedūros. Kintamoji geometrija Jungtinei Karalystei ir Airijai Reglamentas 604/2013 yra privalomas, nes jos pranešė apie savo norą dalyvauti tą reglamentą priimant ir taikant pagal Protokolą dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės, pridėtą prie Europos Sąjungos sutarties (ESS) ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV). Pagal minėtą protokolą Jungtinė Karalystė ir Airija gali priimti sprendimą dėl dalyvavimo priimant šį pasiūlymą. Tokią galimybę jos turi ir priėmus pasiūlymą. Pagal prie ES sutarties ir SESV pridėtą Protokolą dėl Danijos pozicijos, Danija nedalyvauja Tarybai priimant priemones pagal SESV V antraštinę dalį (išskyrus „priemones, nustatančias trečiąsias valstybes, kurių piliečiai pereidami valstybių narių išorės sienas, turi pateikti vizą, arba priemones, susijusias su vienoda vizų forma“). Tačiau atsižvelgiant į tai, kad remdamasi 2006 m. su EB pasirašytu tarptautiniu susitarimu Danija taiko galiojantį Dublino reglamentą, pagal to susitarimo 3 straipsnį ji praneša Komisijai savo sprendimą, ar įgyvendins iš dalies pakeisto reglamento turinį. Dėl Jungtinės Karalystės, Airijos ir Danijos dalyvavimo įgyvendinant šiuo pasiūlymu, kuriuo nauja redakcija išdėstomas Reglamentas (ES) Nr. 604/2013, nustatomą tvarką bus susitarta per derybas pagal šiuos protokolus. Šiais protokolais Jungtinei Karalystei ir Airijai leidžiama, bet iš jų nereikalaujama dalyvauti įgyvendinant laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės politikos srities iniciatyvas ir kartu gerbiama jų teisė veikti. Pasiūlymo poveikis ES nepriklausančioms valstybėms, prisijungusioms prie Dublino sistemos Kelioms ES nepriklausančioms valstybėms prisijungus prie Šengeno acquis, Sąjunga sudarė susitarimus, pagal kuriuos šios šalys prisijungė prie Dublino ir EURODAC acquis: – 2001 m. sudarytas Islandijos ir Norvegijos asociacijos susitarimas; – 2008 m. vasario 28 d. sudarytas Šveicarijos asociacijos susitarimas; – 2011 m. kovo 7 d. sudarytas protokolas dėl Lichtenšteino asociacijos. Siekiant sukurti Danijos, kuri, kaip pirmiau paaiškinta, prie Dublino ir EURODAC acquis prisijungė pagal tarptautinį susitarimą, ir pirmiau išvardytų asocijuotųjų šalių tarpusavio teises ir pareigas, Sąjunga ir asocijuotosios šalys sudarė dar du aktus.

Remdamosi trimis minėtais susitarimais, asocijuotosios šalys be išlygų pritaria Dublino ir EURODAC acquis ir jo plėtojimui. Jos nedalyvauja priimant teisės aktus, kuriais iš dalies keičiamas arba plėtojamas Dublino acquis, (taigi ir šį pasiūlymą), tačiau per nustatytą terminą turi pranešti Komisijai, ar jos pritaria to teisės akto turiniui, kai jį patvirtins Europos Parlamentas ir Taryba. Jeigu Norvegija, Islandija, Šveicarija arba Lichtenšteinas nepritaria teisės aktui, kuriuo iš dalies keičiamas arba plėtojamas Dublino ir EURODAC acquis, atitinkami susitarimai nutraukiami, nebent susitarimais įsteigtas jungtinis (mišrus) komitetas vienbalsiai nusprendžia kitaip. Subsidiarumo principas SESV V antraštine dalimi dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės kai kurie įgaliojimai šiais klausimais suteikiami Europos Sąjungai. Šiais įgaliojimais turi būti naudojamasi pagal Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnį, t. y. jeigu valstybės narės negali deramai pasiekti siūlomų veiksmų tikslų ir jų dėl veiksmų masto ir poveikio būtų geriau siekti Europos Sąjungos lygmeniu. Šiuo pasiūlymu racionalizuojamos dabartinės Dublino taisyklės ir jos papildomos nauju taisomojo paskirstymo mechanizmu, kad būtų sukurta sistema, padėsianti spręsti klausimus susiklosčius padėčiai, kai valstybių narių prieglobsčio sistemos patiria neproporcingai didelį spaudimą. Siekiama teisingai padalyti atsakomybę tarp valstybių narių, kad būtų sumažinta valstybės narės neproporcingai didelė našta ir ji būtų padalyta kitoms valstybėms narėms. Tam reikia veiksmų ES lygmeniu. Be to, pasiūlymu siekiama užtikrinti tinkamą Dublino sistemos taikymą kilus krizei ir spręsti antrinio trečiųjų šalių piliečių judėjimo iš vienos valstybės narės į kitą keliamas – iš esmės tarpvalstybines – problemas. Yra aišku, kad atskirų valstybių narių veiksmai negali tinkamai patenkinti poreikio bendrą problemą spręsti taikant bendrą ES požiūrį. Proporcingumo principas Siekiant racionalizuoti Dublino taisykles siūlomi tik tokie pakeitimai, kurie būtini veiksmingam sistemos veikimui užtikrinti, kad prašytojai galėtų greičiau pradėti naudotis tarptautinės apsaugos suteikimo procedūra ir valstybių narių administracijos būtų pajėgios taikyti sistemą. Naujas taisomojo paskirstymo mechanizmas siūlomas todėl, kad dabartinė Reglamento (ES) Nr. 604/2013 redakcija nenumato priemonių, kurios leistų tinkamai reaguoti situacijose, kai valstybių narių prieglobsčio sistemoms daromas neproporcingai didelis spaudimas. Šią spragą siekiama užpildyti pasiūlyme numatytomis nuostatomis dėl taisomojo paskirstymo mechanizmo. Šiomis nuostatomis neviršijama to, kas būtina veiksmingo padėties pagerinimo tikslams pasiekti. Priemonės pasirinkimas Atsižvelgiant į tai, kad dabartinis Dublino mechanizmas sukurtas reglamentu, jam racionalizuoti ir papildyti taisomojo paskirstymo mechanizmu naudojamas tas pats teisės aktas. 3.EX-POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI Galiojančių teisės aktų ex-post vertinimas ir tinkamumo patikros Europos migracijos darbotvarkėje Komisija, skatindama valstybes nares visiškai įgyvendinti reglamentą „Dublinas III“ ir galiojančią ES prieglobsčio acquis, pranešė, kad 2016 m. bus atliekamas reglamento vertinimas ir galima peržiūra. Vykdydama šį įsipareigojimą, Komisija pavedė atlikti Dublino sistemos vertinimo išorės tyrimus. Buvo vertinamas reglamento „Dublinas III“ efektyvumas, veiksmingumas, aktualumas, nuoseklumas ir ES pridėtinė vertė. Buvo nagrinėjama, kiek reglamentas atitinka jame nustatytus tikslus, didesnius ES politikos poreikius ir tikslinių suinteresuotųjų šalių poreikius. Atliekant vertinimą buvo iš esmės analizuojamas praktinis reglamento „Dublinas III“ įgyvendinimas valstybėse narėse. Toliau išdėstyti pagrindiniai nustatyti faktai. 3.1. Reglamento „Dublinas III“ aktualumas Dublino sistema yra kertinis ES prieglobsčio acquis akmuo ir jos tikslai tebėra aktualūs. ES teisės aktas, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmas, yra itin svarbus, kol Sąjungoje veikia atskiros nacionalinės prieglobsčio sistemos. Be jo valstybėms narėms reikėtų pasikliauti ad hoc susitarimais, kaip buvo daroma iki Dublino reglamento, o tai ypač apsunkintų valstybių narių atsakomybės nustatymą. Atlikus vertinimą nustatyta, kad jokia nacionalinė ar dvišalė priemonė negali užtikrinti tokio pat bendro poveikio ir dėl to gali atsirasti nenagrinėjamų tarptautinės apsaugos prašymų, kurie nepriskirtini nė vienos šalies kompetencijai. Buvo išsakyta įvairių nuomonių apie faktinį reglamento, kuris turi užtikrinti prašytojui galimybę greitai pasinaudoti prieglobsčio procedūromis ir suformuoti ilgalaikę strategiją, neskatinančią teikti prašymų keliose valstybėse narėse, poveikį. Tai didintų prieglobsčio sistemos veiksmingumą, nes apsaugotų nuo piktnaudžiavimo ir mažintų bendras išlaidas.

3.2. Reglamento įgyvendinimas Bendrosios pastabos Didžiausia atliekant vertinimą nustatyta problema – nenuoseklus ir neteisingas įgyvendinimas valstybėse narėse. Be to, prieita prie išvados, kad reglamento „Dublinas III“ forma turi trūkumų, kurie apsunkina jo pagrindinių tikslų įgyvendinimą. Reglamente „Dublinas III“ nustatytoje kriterijų hierarchijoje neatsižvelgiama į valstybių narių pajėgumus ir ja nesiekiama skatinti tarpusavio pastangų. Dėl atsakomybės paskirstymo metodo galimybės pasinaudoti prieglobsčio procedūromis tenka laukti ilgiau. Taikant dabartinę sistemą, prašytojai gali iki 10 mėnesių (prašymų „atsiimti“ atveju) arba 11 mėnesių (prašymų „perimti savo žinion“) laukti tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimo procedūros pradžios. Tai trukdo įgyvendinti Dublino sistemos siekį užtikrinti, kad prašytojas galėtų greitai pasinaudoti prieglobsčio procedūra. Be to, paaiškėjo, kad reglamente „Dublinas III“ nenumatyta, kaip elgtis neproporcingai didelio spaudimo atvejais. Juo nesiekiama teisingo atsakomybės pasidalijimo ir nesprendžiamas neproporcingo prašytojų paskirstymo valstybėse narėse klausimas. Šie veiksniai tapo ypač akivaizdūs kai kuriose valstybėse narėse, susidūrusiose su sunkumais taikant reglamentą tokiomis aplinkybėmis – ne visuomet vyksta prieglobsčio prašytojų registracija, procedūros vilkinamos ir trūksta vidinių pajėgumų laiku taikyti prieglobsčio procedūras. Procedūrinės garantijos ir apsaugos priemonės Prašytojams suteikiama labai skirtinga informacija apie Dublino procedūrą. Maždaug pusė dalyvaujančių valstybių narių nurodė, kad teikiamą informaciją sudaro „bendra informacija“, kuri gali neatitikti 4 straipsnio 1 dalyje nustatytų reikalavimų. Be to, nustatyti faktai rodo, kad keliose valstybėse narėse gali būti apskritai neteikiama arba teikiama pasenusi informacija. Beveik visose valstybėse narėse atsakomybė paprastai nustatoma rengiant asmeninį pokalbį, tačiau dėl pajėgumų stokos kai kuriose šalyse, kurioms tenka per didelė našta, institucijos neturi galimybių rengti pokalbių pagal nusistovėjusią tvarką. Jeigu prašytojas nedalyvauja pokalbyje, jam paprastai leidžiama informaciją pateikti kitais būdais. Daugelis valstybių narių nurodė, kad dėl dabartinio didelio antplūdžio pokalbiai būdavo rengiami itin pavėluotai. Skirtingai aiškinama, kas yra vaiko interesas. Dėl to yra kilę nesusipratimų ir nepasitikėjimo tarp valstybių narių. Nustatyta ir praktinių problemų, kylančių skiriant nepilnamečio atstovą, ypač dėl dabartinio didelio antplūdžio. Tačiau tai yra didesnė prieglobsčio procedūros problema. Atsakingos valstybės narės nustatymo kriterijai ir įrodymai Kriterijai, kurie buvo dažniausia taikomi kaip perkėlimo pagrindas, susiję su dokumentais ir atvykimu (12 ir 13 straipsniai), todėl prie išorės sienos esančioms valstybėms narėms tenka didelė atsakomybės dalis. Tai skatino prašytojus vengti pirštų atspaudų ėmimo ir didino antrinį judėjimą. Kelios valstybės narės nurodė, kad dėl to, kaip priimančiosios šalies valdžios institucijos aiškino, kas laikytina priimtinais įrodymais, siunčiančiajai šaliai teko nepagrįstai didelė įrodinėjimo prievolė. Beveik visos valstybės narės EURODAC ir Vizų informacinės sistemos (VIS) duomenis priima kaip įrodymus ir būtent jų pagrindu dažniausia nustatoma atsakomybė. Duomenys, gauti pokalbių metu, paprastai nelaikomi pakankamais įrodymais. Diskrecinė nuostata ir nuostatos dėl išlaikomų asmenų (16 ir 17 straipsniai) atvejais, kurie grindžiami humanitariniais pagrindais, taikomos nedažnai, išskyrus nedaugelį valstybių narių. Su šeimos ryšiais susiję kriterijai buvo taikomi rečiau, visų pirma dėl to, kad sunku rasti šeimos narius arba gauti įrodymų apie šeimos ryšius. Priimtini šių kriterijų įrodymai valstybėse narėse yra labai skirtingi, tačiau paprastai pagrindinis reikalavimas yra pagrindžiamieji dokumentai (kaip antai gimimo ar santuokos liudijimas), kuriuos pateikti prieglobsčio prašytojui dažnai yra sudėtinga. Kadangi priimtini šeimos ryšių įrodymai labai skiriasi, yra sunku nustatyti atsakomybę ir dėl to procedūros užsitęsia. Šis veiksnys gali skatinti antrinį judėjimą prašytojams bandant keliauti toliau.

Perėmimo savo žinion ir atsiėmimo procedūros Prašymų atsiimti skaičius buvo žymiai didesnis nei prašymų perimti savo žinion. 2008–2014 m. 72 proc. išsiųstų Dublino prašymų buvo prašymai atsiimti, o 28 proc. – prašymai perimti savo žinion. Panašiai 74 proc. gautų Dublino prašymų buvo prašymai atsiimti, o prašymai perimti savo žinion sudarė 26 proc. Visos valstybės narės didžiąja dalimi laikėsi šių prašymų pateikimo ir atsakymo į juos terminų, tačiau didelis migrantų antplūdis padidino prieglobsčio tarnybų darbo krūvį ir kai kurių valstybių narių atsakymo laikas pailgėjo. Taip pat padaugėjo neužbaigtų prašymų, kurie gali būti nepatenkinti arba apskųsti. Be to, tai paskatino „netiesioginio pritarimo“ praktiką – kai kurios valstybės narės, gavusios labai daug prašymų, sąmoningai vengė atsakyti į prašymus iki nustatyto termino. 2014 m. prašymų perimti savo žinion ir atsiimti skaičius sudarė 84 586, arba 13 proc. visų Sąjungoje pateiktų prieglobsčio prašymų, ir sumažėjo palyginti su ankstesniais metais. Net 33 proc. visų prašymų buvo atmesti priimančiosios valstybės narės ir gali būti, kad 2014 m. įsigaliojęs reglamentas „Dublinas III“ apsunkino valstybių narių galimybes susitarti dėl atsakomybės. 2014 m. fizinis perdavimas faktiškai įvykdytas tik pagal maždaug ketvirtadalį visų priimtų prašymų atsiimti ir perimti savo žinion. Šis žemas rodiklis rodo, kad praktiškai taikant reglamentą „Dublinas III“ susiduriama su problemomis. Tačiau iš dalies jį gali paaiškinti vėlavimas perduoti, kurio neatspindi atliekant vertinimą naudoti metiniai duomenys. Daugelis valstybių narių patvirtino, kad kita svarbi žemo perdavimo rodiklio priežastis yra didelis besislapstančių prašytojų skaičius vykdant Dublino procedūras, dėl to atsakomybė perkeliama nuo vienos valstybės narės kitai. Perdavimo vykdymas Perdavimo įvykdymo terminai buvo labai skirtingi. Veiksmingumą lemia už perdavimo vykdymą atsakingų padalinių pajėgumai ir ištekliai, tai, kad už procedūras atsakinga atskira institucija, bylų skaičius, prašytojo polinkis bendradarbiauti ir žinios apie jų buvimo vietą. Viena nurodytų vėlavimo priežasčių buvo termino pratęsimas, kaip numatyta 29 straipsnio 2 dalyje. Dvidešimt valstybių narių nurodė, kad pagrindinė vėlavimo priežastis yra prašytojo slapstymasis, dėl kurio perdavimo trukmė pailgėja iki 18 mėnesių. Sulaikymas, kurį dažnai taikančios nurodė 21 iš 31 šalies, taikomas labai skirtingais procedūros etapais: kai kurių valstybių narių institucijos asmenis sulaiko nuo pat Dublino procedūros pradžios, kitos – tik tada, kai atsakinga valstybė narė priima perdavimo prašymą. Dėl šios skirtingos praktikos atsiranda teisinis netikrumas ir kyla praktinių problemų. Be to, 13 valstybių narių pabrėžė, kad perdavimas apskritai nėra efektyvus ir nurodė, kad po užbaigto perdavimo dažnai matomas antrinis judėjimas. Apskundimas Priėmus sprendimą dėl perdavimo, visose valstybėse narėse galima pasinaudoti teisių gynimo priemonėmis. Valstybės narės teikia pirmenybę apskundimui teismine tvarka, dažniausia administraciniams teismams. Visos valstybės narės yra nustačiusios apskundimo terminus, per kuriuos prašytojas gali pasinaudoti teise į veiksmingą teisių gynimo priemonę, tačiau „pagrįsto laikotarpio“ trukmė gerokai skiriasi – nuo trijų iki 60 dienų. Jeigu sprendimas yra apskundžiamas, kai kuriose valstybėse narėse perdavimas sustabdomas automatiškai, o kitose taikomas 27 straipsnio 3 dalies c punktas, t. y. prašytojas turi paprašyti jį sustabdyti. Administracinis bendradarbiavimas Visos valstybės narės nurodė, kad keitimuisi informacija dažnai naudojasi saugaus elektroninio ryšio tinklu „DubliNet“, o neformalūs ryšio kanalai naudojami tik išimtinėmis aplinkybėmis. Siekdamos dar efektyviau taikyti reglamentą „Dublinas III“, daugelis valstybių narių sudarė 36 straipsnyje minimus administracinius susitarimus. Tačiau nė viena valstybė narė nėra pasinaudojusi 37 straipsnyje apibūdinta taikinimo procedūra, nes visi ginčai sprendžiami neformaliai. Išankstinio įspėjimo ir parengties mechanizmas Išankstinio įspėjimo ir parengties mechanizmas dar nėra įgyvendintas. Nors kai kurios valstybės narės nurodė, kad sąlygos, kurioms esant inicijuojamas šis mechanizmas, nesusidarė nė karto, kitos teigė, kad yra sunku pasiekti politinį susitarimą dėl mechanizmo inicijavimo, kai nėra aiškių spaudimo vertinimo kriterijų ir rodiklių. Be to, manoma, kad procedūra yra ištęsta ir sudėtinga. Spaudimą mažinti padėjo ir alternatyvios paramos priemonės, dėl kurių galėjo neatsirasti poreikis inicijuoti mechanizmą. Europos prieglobsčio paramos biuras, padėjęs išvengti krizių arba jas valdyti tarptautinės apsaugos srityje, buvo įvardytas kaip paramos, dėl kurios nebuvo poreikio inicijuoti mechanizmą, pavyzdys. 3.3. Reglamento „Dublinas III“ tikslų įgyvendinimas Toliau nurodyti pagrindiniai išorės tyrimo, atlikto dėl reglamento „Dublinas III“ vertinimo, nustatyti faktai.

Prašymų teikimo keliose valstybėse narėse prevencija, mažinanti antrinį judėjimą Nors siekiama mažinti antrinį judėjimą, keliose valstybėse narėse pateikiami prieglobsčio prašymai išlieka bendra ES problema. 2014 m. 24 proc. prašytojų jau buvo pateikę prašymus kitose valstybėse narėse ir tai rodo, kad reglamentas yra mažai veiksmingas arba visiškai neveiksmingas siekiant šio tikslo. Be to, buvo teigiama, kad juo galėjo būti netyčia padidintas kitų rūšių antrinis judėjimas, nes vis dar yra nacionalinių priėmimo ir prieglobsčio sistemų skirtumų, kurie ir toliau skatina antrinį judėjimą. Teisingo tarptautinės apsaugos prašytojų ir gavėjų paskirstymo valstybėms narėms užtikrinimas Reglamentas „Dublinas III“ turi ribotą poveikį prašytojų paskirstymui ES, nes grynųjų perdavimų taikant Dublino procedūras skaičius artimas nuliui. Kai valstybės narės priima ir perduoda panašų prašytojų skaičių, jų gaunami ir siunčiami prašymai kompensuoja vieni kitus ir tai rodo, kad reglamento „Dublinas III“ taikymas neturi jokio poveikio perskirstymui arba jo poveikis yra nežymus. Atrodo, kad taip yra dėl kriterijų hierarchijos, kurioje neatsižvelgiama į valstybių narių pajėgumus, neproporcingai didelės atsakomybės, kuri prie išorės sienos esančioms valstybėms narėms tenka dėl dažniausia taikomo pirmosios atvykimo šalies kriterijaus, ir mažo faktinių perdavimų skaičiaus, kuris rodo, kad prašytojai reikalavimus gali pateikti ten, kur nori, todėl daugiau atsakomybės tenka labiau pageidaujamoms šalims. Tai akivaizdu iš 2014 m. duomenų – 70 proc. visų pirmą kartą pateiktų prieglobsčio prašymų buvo gauta vos penkiose valstybėse narėse. Pagrįstos išlaidos finansiniams ir žmogiškiesiems ištekliams, skirtos reglamentui „Dublinas III“ įgyvendinti Vertinama, kad tiesioginės ir netiesioginės su Dublino sistema susijusio darbo išlaidos 2014 m. Europoje sudarė maždaug 1 mlrd. EUR. Nesant šio mechanizmo, ES ir EEE valstybių išlaidos būtų dar didesnės, tačiau atliekant vertinimą nustatyta, kad reglamentas „Dublinas III“ apskritai yra nepakankamai veiksmingas. Teisės aktuose numatytas terminas, per kurį turi būti perduotas prašytojas, yra ilgas, o faktinių perdavimų skaičius yra mažas: abu šie aspektai turi didelį finansinį poveikį netiesioginėms išlaidoms ir bendram sistemos veiksmingumui. Siekiant kovoti su slapstymusi, kai kurios valstybės narės patiria labai didelių sulaikymo išlaidų. Dėl slapstymosi patiriama kitų netiesioginių išlaidų ir mažėja sistemos veiksmingumas. Kadangi prašytojai nėra perduodami ir negrąžinami, kai jų prašymai nepatenkinami, patiriama didelių socialinių išlaidų, susijusių su neteisėta migracija. Vertinama, kad ne daugiau kaip 42 proc. prašytojų pagal Dublino reglamentą, kurie nebuvo faktiškai perduoti, gali ir toliau būti ES kaip neteisėti migrantai. Yra didelė tikimybė, kad dėl nemažėjančio migracijos spaudimo dabartinė sistema išliks netvari. Tai, kad nuo 2011 m. iš esmės sustabdytas pagal Dublino reglamentą vykdytas perdavimas Graikijai, buvo itin didelis sistemos trūkumas, visų pirma atsižvelgiant į tai, kad pastaraisiais mėnesiais į Graikiją atvyko daugybė migrantų. 3.4.Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Komisija ne tik pavedė atlikti išorės vertinimą, bet ir surengė tikslines konsultacijas su Europos Parlamento Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto politinių grupių LIBE koordinatoriais, valstybėmis narėmis ir kitomis suinteresuotosiomis šalimis. Su Europos Parlamento Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto politinių grupių koordinatoriais buvo konsultuojamasi pateikus diskusijų dokumentą ir preliminarius Dublino reglamento išorės vertinimo rezultatus. Buvo išreikšta tvirta parama esminei Dublino sistemos reformai ir pripažinta, kad susidariusi padėtis nėra tvari. Vieni koordinatoriai manė, kad reikia parengti objektyvius kriterijus atsakomybei nustatyti, įskaitant taikant paskirstymo raktą, kiti pažymėjo, kad svarbu atsižvelgti į prašytojo pageidavimus ir savybes, nors tai ir sunku padaryti objektyviai, teisingai ir veiksmingai. Konsultacijos su valstybėmis narėmis vyko tų pačių dokumentų pagrindu. Buvo sutarta, kad dabartinis reglamentas yra per daug sudėtingas, numato per daug reikalavimų, todėl administracijoms sunku jį taikyti. Vykdant 2013 m. reformą „Dublinas III“ padaryti pakeitimai prašytojams suteikė daugiau teisių, kuriomis galima piktnaudžiauti trukdant visos sistemos veikimui. Buvo įvardyta, kad didžiausia įgyvendinimo problema yra antrinis judėjimas. Diskusijos apie tai, ar reikia reglamentą „Dublinas III“ pertvarkyti į atsakomybės pasidalijimo dokumentą keičiant jo dabartinį pobūdį, kuriuo numatomas tik atsakomybės paskirstymas, patvirtino, kad yra dvi pagrindinės nuomonės: vienos valstybės narės reikalavo nustatyti pastovią naštos dalijimosi sistemą, grindžiamą paskirstymo raktu, kitos pageidavo išlaikyti ir racionalizuoti dabartinę sistemą, įskaitant neteisėto atvykimo kriterijų. Nuomonės, ar reikėtų atsižvelgti į prašytojų pageidavimus, išsiskyrė: buvo sakiusių, kad pageidavimų negalima visiškai ignoruoti, kitaip antrinis judėjimas bus beveik neišvengiamas, kiti tam visiškai nepritarė teigdami, kad reikia aiškių ir objektyvių kriterijų, nes atsižvelgiant ir į pageidavimus reikėtų atlikti sudėtingą vertinimą kiekvienu konkrečiu atveju. Be to, valstybės narės priminė, kad prašytojai siekia tarptautinės apsaugos ir (arba) bėga nuo persekiojimo, todėl jiems neturėtų būti suteikiama per daug galimybių pasirinkti galutinę prieglobsčio šalį, nes Dublino sistema nėra grindžiama (ekonominės) migracijos schema. Buvo konsultuojamasi ir su kitomis suinteresuotosiomis šalimis, kaip antai UNHCR ir prieglobsčio srityje dirbančiomis nevyriausybinėmis organizacijomis. Jos pritarė, kad dabartinis reglamentas „Dublinas III“ turi didelių trūkumų, nes pagrindinis kriterijus, kuris taikomas visų pirma, yra neteisėto atvykimo kriterijus, ir kad pastarųjų mėnesių patirtis rodo esminės reformos būtinybę. Buvo laikomasi bendros nuomonės, kad nustatant atsakingą valstybę narę reikia atsižvelgti į prašytojo pageidavimus arba savybes, kad būtų gerinamos integracijos perspektyvos ir mažinamas antrinis judėjimas. Šiuo tikslu reikėtų išplėsti šeimos kriterijų. Daugelis pabrėžė, kad reikalinga pažanga visose valstybėse narėse kuriant vienodas sąlygas, visų pirma priėmimo sąlygas ir procedūras.

3.5.Pagrindinės teisės Šis pasiūlymas visiškai atitinka pagrindines teises ir bendruosius Sąjungos bei tarptautinės teisės principus. Visų pirma geriau informuojant prieglobsčio prašytojus apie šio reglamento taikymą ir jame numatytas jų teises ir pareigas jiems bus sudarytos sąlygos geriau ginti savo teises ir kartu bus prisidedama prie antrinio judėjimo mažinimo, nes prieglobsčio prašytojai bus labiau linkę laikytis sistemos reikalavimų. Bus padidintas teisės apskųsti teismine tvarka efektyvumas numatant skundų apimtį ir nustatant suderintą sprendimų priėmimo terminą. Be to, pateikus skundą bus automatiškai stabdoma perdavimo procedūra. Bus sustiprinta teisė į laisvę ir judėjimo laisvė sutrumpinant laikotarpį, kurį asmuo gali būti sulaikytas reglamente numatytu išimtiniu atveju ir tik tada, jeigu laikomasi būtinybės bei proporcingumo principų. Bus sustiprinta teisė į šeimos susijungimą, visų pirma išplečiant reglamento taikymą broliams ir (arba) seserims bei šeimoms, sukurtoms tranzito šalyse. Be to, nelydymų nepilnamečių teisės sustiprintos geriau apibrėžus vaiko interesų principą bei sukūrus mechanizmą, pagal kurį visomis aplinkybėmis, kai yra perduodamas nepilnametis, turi būti atsižvelgiama į vaiko interesus. 4.POVEIKIS BIUDŽETUI Finansiniai ištekliai, reikalingi šiam pasiūlymui įgyvendinti, sudaro 1 828,6 mln. EUR ir yra numatyti 2017–2020 m. Jų pakaktų ne tik perdavimo išlaidoms valstybės narės naudai inicijavus taisomojo paskirstymo mechanizmą bei prieglobsčio prašytojų registracijos ir automatinio paskirstymo IT sistemos sukūrimo ir veikimo išlaidoms padengti, bet ir paramai būtiniems priėmimo pajėgumams – tiek infrastruktūrai, tiek einamosioms išlaidoms – stiprinti, ypač tose valstybėse narėse, kurioms kol kas teko susidurti tik su nedideliu prieglobsčio prašytojų skaičiumi. Finansiniai poreikiai atitinka dabartinę daugiametę finansinę programą ir jiems patenkinti gali reikėti naudoti specialias priemones, kaip apibrėžta Tarybos reglamente (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013. 5.IŠSAMUS KONKREČIŲ ŠIO PASIŪLYMO NUOSTATŲ PAAIŠKINIMAS Pasiūlyme išlaikyta atsakomybės prieglobsčio srityje ir valstybių narių įsipareigojimų saugoti išorės sieną laikymosi sąsaja ir numatytos išimtys, skirtos šeimos vientisumui ir vaiko interesams apsaugoti. Dabartiniai atsakomybės paskirstymo kriterijai yra išlaikyti iš esmės, tačiau siūlomi tiksliniai pakeitimai, visų pirma stiprinti šeimos vientisumą pagal Dublino sistemą išplečiant šeimos apibrėžtį. Pagrindiniais atliktais pakeitimais siekiama gerinti sistemos veiksmingumą, visų pirma išlaikant pastovią konkrečios valstybės narės atsakomybę už prašymo nagrinėjimą, kai yra nustatoma atsakinga valstybė narė. Kita vertus, pakeitimais siekiama apriboti antrinį judėjimą, visų pirma išbraukus atsakomybės perkėlimo nuo vienos valstybės narės kitai taisykles. Sistema papildyta nauju referenciniu raktu grindžiamu taisomojo paskirstymo mechanizmu, kuris tam tikromis aplinkybėmis leidžia koreguoti prašytojų paskirstymą. Todėl sistema patikimai veikia situacijose, kai valstybių narių prieglobsčio sistemoms tenka patirti neproporcingai didelį spaudimą, nes yra užtikrinama tinkama valstybių narių atsakomybės pasidalijimo sistema. I. Dublino reglamento racionalizavimas ir jo veiksmingumo didinimas Siekiant užtikrinti, kad Dublino procedūra veiktų sklandžiai ir tvariai, kad ji įgyvendintų siekį sudaryti sąlygas greitai pradėti nagrinėjimo procedūrą ir suteikti apsaugą tiems, kuriems ji reikalinga, ir neskatintų antrinio judėjimo, siūlomi įvairūs pakeitimai, visų pirma: Nustatytas naujas įpareigojimas, numatantis, kad prašytojas prašymą turi pateikti pirmojo neteisėto atvykimo valstybėje narėje arba toje valstybėje narėje, kurioje jis yra teisėtai. Taip siekiama užtikrinti tvarkingą srautų valdymą, palengvinti atsakingos valstybės nustatymą ir užkirsti kelią antriniam judėjimui. Šiuo pakeitimu išaiškinama, kad prašytojas neturi teisės rinktis nei valstybės narės, kurioje pateikti prašymą, nei valstybės narės, kuri atsakinga už prašymo nagrinėjimą. Jeigu prašytojas nesilaiko šio naujo įpareigojimo, valstybė narė prašymą turi išnagrinėti taikydama paspartintą procedūrą. Be to, prašytojas esmines priėmimo teises turi tik tada, kai jo buvimas yra privalomas. Reglamente nustatytas naujas įpareigojimas valstybei narei, kurioje pateiktas prašymas, prieš pradedant atsakingos valstybės narės nustatymą patikrinti, ar prašymas yra nepriimtinas dėl to, kad prašytojas atvyksta iš pirmosios prieglobsčio šalies arba saugios trečiosios šalies. Jeigu taip yra, prašytojas bus grąžintas į tokią pirmąją šalį arba saugią trečiąją šalį, o nepriimtinumo patikrinimą atlikusi valstybė narė bus laikoma atsakinga už jo prašymą. Valstybė narė, kurioje pateiktas prašymas, taip pat turi patikrinti, ar prašytojas atvyksta iš saugios kilmės šalies ar kelia grėsmę saugumui; pastaruoju atveju atsakinga bus valstybė narė, kurioje pateiktas prašymas, ir ji turės išnagrinėti prašymą taikydama paspartintą procedūrą. Reglamente nustatyta taisyklė, kad valstybė narė, išnagrinėjusi prašymą kaip atsakinga valstybė narė, ateityje taip pat turės nagrinėti to paties prašytojo papildomus nusiskundimus ir prašymus. Taip sustiprinama nauja norma, kad tik viena valstybė narė yra ir išlieka atsakinga už prašymo nagrinėjimą ir kad atsakomybės kriterijai yra taikomi tik vieną kartą. Prašytojų bendradarbiavimo reikalavimas sustiprintas siekiant užtikrinti galimybes greitai pasinaudoti statuso nustatymo procedūromis, teisingą sistemos veikimą ir užkirsti kelią taisyklių vengimui, ypač slapstymuisi. Reglamente nustatytos proporcingos prašytojo pareigos laiku pateikti visus duomenis ir informaciją, kurių reikia atsakingai valstybei narei nustatyti, taip pat bendradarbiauti su kompetentingomis valstybių narių institucijomis. Be to, aiškiai nurodyta prašytojų pareiga dalyvauti ir būti pasiekiamiems atitinkamos valstybės narės institucijoms bei vykdyti sprendimą dėl perdavimo. Reglamente nustatytų teisinių pareigų nesilaikymas turės proporcingų procedūrinių pasekmių prašytojui, kaip antai atsisakymas priimti nepagrįstai vėluojant pateiktą informaciją.

Reglamente išplečiama informacijos, kurią turi pateikti prašytojai, apimtis. Asmeniniu pokalbiu siekiama palengvinti atsakingos valstybės narės nustatymo procesą padedant surinkti visą reikiamą informaciją. Tačiau dėl to neturėtų būti vilkinama procedūra, kai prašytojas slapstosi, arba kai jau yra pateikta pakankamai informacijos. Atsakomybės nustatymo kriterijų hierarchijos taisyklė aiškiai nustato, kad kriterijai taikomi tik vieną kartą. Tai reiškia, kad antrą kartą pateikus prašymą readmisijos (atsiėmimo) taisyklės bus taikomos be jokių išimčių. Taisyklė, kad kriterijai nustatomi atsižvelgiant į padėtį tuo metu, kai prašytojas pirmą kartą valstybei narei pateikė prašymą, dabar taikoma visiems kriterijams, įskaitant kriterijus, kurie taikomi šeimos nariams ir nepilnamečiams. Aiškus galutinis atitinkamos informacijos pateikimo terminas leis greitai atlikti įvertinimą ir priimti sprendimą. Šeimos narių apibrėžtis išplėsta dvejopai: į ją 1) įtraukiant prašytojo brolį (seserį) arba brolius (seseris) ir 2) įtraukiant šeimos ryšius, sukurtus išvykus iš kilmės šalies, bet iki atvykimo į valstybės narės teritoriją. Broliai ir (arba) seserys yra gana specifinė, bet svarbi kategorija, nes šeimos ryšius įrodyti ir patikrinti yra pakankamai nesunku, todėl galimybių piktnaudžiauti nėra daug. Išplėtimas apimant šeimas, susikūrusias tranzito metu, atspindi naujausius migracijos reiškinius, kaip antai ilgesnį gyvenimą ne kilmės šalyje iki atvykstant į ES, pavyzdžiui, pabėgėlių stovyklose. Tikimasi, kad šiais tiksliniais šeimos apibrėžties išplėtimais bus sumažinta asmenų, kuriems taikomos išplėstos taisyklės, neteisėto judėjimo arba slapstymosi rizika. Siūloma įvairių pakeitimų, skirtų 14, 15 ir 16 straipsniuose nustatytiems atsakomybės kriterijams racionalizuoti. 14 straipsnyje patikslinti atsakomybės kriterijai, taikomi vizoms ir teisę gyventi šalyje patvirtinantiems dokumentams. 15 straipsnyje dėl neteisėto atvykimo išbraukta nuostata, numatanti, kad atsakomybė išnyksta praėjus 12 mėnesių nuo neteisėto atvykimo, taip pat sudėtinga ir sunkiai įrodoma nuostata dėl neteisėto buvimo šalyje. Be to, išbraukta bevizio atvykimo kriterijaus išimtis, taikoma vėlesniems atvykimams į valstybes nares, kai nereikalaujama atvykimo vizos, laikantis požiūrio, kad paprastai atsakinga turėtų būti pirmojo atvykimo valstybė narė, ir siekiant išvengti nepagrįsto antrinio judėjimo po atvykimo. Diskrecinė išlyga susiaurinta siekiant užtikrinti, kad ji būtų taikoma tik giminaičiams humanitariniais pagrindais. Iš dalies pakeistame reglamente numatyti trumpesni skirtingų Dublino procedūros etapų terminai siekiant paspartinti nustatymo procedūrą ir prašytojui sudaryti sąlygas greičiau pasinaudoti prieglobsčio sistema. Sutrumpinti prašymo perimti savo žinion pateikimo ir atsakymo į jį, pranešimo apie atsiėmimą ir sprendimo dėl perdavimo priėmimo terminai. Sutrumpinus terminus buvo atsisakyta procedūros vykdymo skubos tvarka. Pasibaigus terminams atsakomybė nebebus perkeliama nuo vienos valstybės narės kitai (išskyrus atvejus, kai pasibaigia atsakymo į prašymus perimti savo žinion terminas). Panašu, kad toks perkėlimas skatino vengti taisyklių ir trukdyti procedūrai. Turėtų būti taikoma nauja taisyklė, pagal kurią nustačius, kuri valstybė narė yra atsakinga, ta valstybė narė liktų atsakinga. Prašymai atsiimti pertvarkyti į paprastus pranešimus apie atsiėmimą, nes yra aišku, kuri valstybė narė yra atsakinga ir vėliau atsakomybė negalės būti perkelta. Į šiuos pranešimus reikia ne atsakyti, o nedelsiant patvirtinti jų gavimą. Tai bus svarbi priemonė, padėsianti kovoti su antriniu judėjimu, atsižvelgiant į tai, kad šiuo metu dominuoja ne prašymai perimti savo žinion, o prašymai atsiimti. Su šia priemone yra susijusios procesinės prašymo nagrinėjimo po perdavimo atsiimti pasekmės. Pakeistos taisyklės, reglamentuojančios, kaip atsakingos valstybės narės turėtų nagrinėti prašymą po asmens atsiėmimo, siekiant atgrasyti nuo antrinio judėjimo ir už jį bausti. Nustatyta papildoma atsakingos valstybės narės pareiga atsiimti tarptautinės apsaugos gavėją, kuris kitoje valstybėje narėje pateikė prašymą arba yra neteisėtai. Ši pareiga taps valstybėms narėms būtina teisine priemone vykdyti grąžinamąjį perdavimą, kuris yra svarbus siekiant riboti antrinį judėjimą. Siekiant gerokai paspartinti ir suderinti apskundimo procesą buvo pakeistos teisių gynimo priemonių taisyklės. Nustatyti ne tik konkretūs trumpi terminai, bet ir numatyta, kad perdavimas sustabdomas automatiškai, kai yra pasinaudojama teisių gynimo priemone. Nustatyta nauja teisių gynimo priemonė tais atvejais, kai sprendimas dėl perdavimo nėra priimamas, o prašytojas teigia, kad kitoje valstybėje narėje teisėtai yra jo šeimos narys arba, nepilnamečių atveju, giminaitis. Kadangi taikinimo procedūra ginčams spręsti nebuvo formaliai pasinaudota nuo tada, kai ji buvo numatyta 1990 m. Dublino konvencijoje (nors ir kiek skirtinga forma), ji yra nereikalinga ir jos reikėtų atsisakyti. Siūloma naujajai Europos Sąjungos prieglobsčio agentūrai perimti esamo išankstinio įspėjimo ir parengties mechanizmo tikslus, kaip nustatyta pasiūlymo dėl Europos Sąjungos prieglobsčio agentūros 5 skyriuje „Stebėsena ir vertinimas“ ir 6 skyriuje „Operatyvi ir techninė pagalba“. Todėl šis mechanizmas išbrauktas iš Dublino reglamento. Europos Sąjungos prieglobsčio agentūra sukuria ir plėtoja Dublino padalinių tinklą siekiant stiprinti praktinį bendradarbiavimą ir dalijimąsi informacija visais su šio reglamento taikymu susijusiais klausimais, įskaitant praktinių priemonių ir gairių rengimą.  Nelydymų nepilnamečių atžvilgiu pasiūlyme išaiškinta, kad atsakinga bus ta valstybė narė, kurioje nepilnametis pirmą kartą pateikė tarptautinės apsaugos prašymą, nebent įrodoma, kad tai neatitinka nepilnamečio interesų. Ši taisyklė leis greitai nustatyti atsakingą valstybę narę, todėl ši pažeidžiama prašytojų grupė galės sparčiai pasinaudoti procedūra, taip pat ir dėl siūlomų trumpesnių terminų. Nuostata dėl garantijų nelydimiems nepilnamečiams pakeista siekiant užtikrinti veiksmingesnį interesų įvertinimą. Todėl perduodančioji valstybė narė, prieš perduodama nelydymą nepilnametį į kitą valstybę narę, turi įsitikinti, kad toje valstybėje narėje nedelsiant bus imtasi būtinų priemonių pagal prieglobsčio procedūrų ir priėmimo sąlygų direktyvas. Be to, numatyta, kad sprendimas dėl nelydymo nepilnamečio perdavimo gali būti priimtas tik įvertinus jo interesus ir kad tokį įvertinimą kvalifikuoti darbuotojai turi atlikti operatyviai. II. Taisomojo paskirstymo mechanizmas Naujos redakcijos reglamente nustatytas taisomojo mechanizmas siekiant užtikrinti teisingą atsakomybės padalijimą valstybėms narėms ir galimybes prašytojams greitai pasinaudoti tarptautinės apsaugos suteikimo procedūromis situacijose, kai valstybei narei tenka neproporcingai didelis tarptautinės apsaugos prašymų, už kurių nagrinėjimą pagal reglamentą ji yra atsakinga valstybė narė, skaičius. Jis turėtų mažinti bet kurį žymų neproporcingą prieglobsčio prašymų pasiskirstymą valstybėse narėse dėl taikomo atsakomybės kriterijaus. Registravimo ir stebėsenos sistema Sukuriama automatizuota sistema, kuri leis registruoti visus prašymus ir stebėti kiekvienai valstybei narei tenkančią visų prašymų dalį. Europos didelės apimties IT sistemų laisvės, saugumo ir teisingumo erdvėje operacijų valdymo agentūra (eu-LISA) bus atsakinga už sistemos sukūrimą ir techninę priežiūrą. Kai tik bus pateiktas prašymas, valstybė narė jį įregistruos automatizuotoje sistemoje, kurioje kiekvienam prašymui bus suteiktas unikalus prašymo numeris. Kai tik bus nustatyta, kuri valstybė narė yra atsakinga valstybė narė, ši informacija taip pat bus įrašyta sistemoje. Be to, automatizuotoje sistemoje realiuoju laiku bus rodomas bendras ES ir kiekvienoje valstybėje narėje pateiktų prašymų skaičius, taip pat, nustačius atsakingą valstybę narę, prašymų, kuriuos kiekviena valstybė narė turi išnagrinėti kaip atsakinga valstybė narė, skaičius ir kurią dalį šie prašymai sudaro palyginti su kitomis valstybėmis narėmis. Sistemoje bus rodomas ir kiekvienos valstybės narės faktiškai perkeltų asmenų skaičius.

Taisomojo paskirstymo mechanizmo inicijavimas Atitinkamos dalys apskaičiuojamos pagal prašymų, už kuriuos yra atsakinga konkreti valstybė narė, skaičių ir asmenų, kuriuos faktiškai perkėlė valstybė narė, skaičių. Įskaičiuojami prašymai, už kuriuos valstybė narė būtų atsakinga atliekant nepriimtinumo patikrinimą, saugios kilmės šalies ir saugumo pagrindais. Apskaičiavimai atliekami vieneriems metams atnaujinamuoju pagrindu, t. y. bet kuriuo metu pagal naujų prašymų, už kuriuos valstybė narė sistemoje paskirta atsakinga per pastaruosius metus, skaičių ir faktiškai perkeltų asmenų skaičių. Sistemoje nuolat apskaičiuojama prašymų, atsakomybė už kuriuos paskirta kiekvienai valstybei narei, procentinė dalis, kuri pagal raktą palyginama su referencine procentine dalimi. Ši referencinis raktas nustatomas pagal du kriterijus, turinčius vienodą 50 proc. svorį – valstybės narės gyventojų skaičių ir visą BVP. Taisomojo paskirstymo valstybės narės naudai taikymas inicijuojamas automatiškai, kai tarptautinės apsaugos prašymų, už kurių nagrinėjimą atsako valstybė narė, skaičius viršija 150 proc. pagal referencinį raktą nustatyto skaičiaus. Prašymų paskirstymas taikant referencinį raktą ir paskirstymo nutraukimas Inicijavus mechanizmą, visi nauji prašymai, pateikti neproporcingai didelį spaudimą patiriančioje valstybėje narėje, atlikus priimtinumo patikrinimą, tačiau iki Dublino patikrinimo, paskirstomi toms valstybėms narėms su prašymų, už kuriuos jos yra atsakinga valstybė narė, skaičiumi, kuris yra mažesnis už pagal referencinį raktą nustatytą skaičių; prašymai tokioms valstybėms narėms paskirstomi proporcingai pagal referencinį raktą. Kai prašymų, už kuriuos atsako valstybė narė, skaičius viršija pagal referencinį raktą nustatytą skaičių, valstybei narei prašymai nebepriskiriami. Paskirstymas tęsiamas, kol neproporcingai didelį spaudimą patiriančioje valstybėje narėje prašymų skaičius viršija 150 proc. jos referencinio skaičiaus. Šeimos nariai, kuriems taikoma paskirstymo procedūra, bus paskirti į tą pačią valstybę narę. Taikant taisomojo paskirstymo mechanizmą šeimos nariai neturėtų būti atskiriami. Finansinis solidarumas Paskyrimo valstybė narė gali nuspręsti laikinai – dvylika mėnesių – nedalyvauti taisomajame mechanizme. Valstybė narė šią informaciją įvestų į automatizuotą sistemą ir praneštų kitoms valstybėms narėms, Komisijai ir Europos prieglobsčio agentūrai. Po to prašytojai, kurie būtų paskirti šiai valstybei narei, paskirstomi kitoms valstybėms narėms. Taisomajame paskirstyme laikinai nedalyvaujanti valstybė narė turi sumokėti solidarumo įnašą, sudarantį 250 000 EUR už kiekvieną prašytoją valstybėms narėms, kurios buvo paskirtos atsakingomis už jų prašymų nagrinėjimą. Komisija turėtų priimti įgyvendinimo aktą, kuriame būtų nustatytos solidarumo įnašų mechanizmo įgyvendinimo praktinės sąlygos. Europos Sąjungos prieglobsčio agentūra vykdys stebėseną ir kasmet Komisijai teiks ataskaitas dėl finansinio solidarumo mechanizmo taikymo. Procedūra perduodančiojoje valstybėje narėje ir paskyrimo valstybėje narėje Valstybė narė, kurios labui taikomas taikomasis mechanizmas, prašytoją perduoda paskyrimo valstybei narei ir kartu perduoda prašytojo pirštų atspaudus, kad paskyrimo valstybėje narėje būtų galima atlikti saugumo patikrą. Taip siekiama išvengti paskirstymo kliūčių, su kuriomis susiduriama įgyvendinant perkėlimo sprendimus. Atlikus perdavimą, paskyrimo valstybė narė atlieka Dublino patikrinimą siekdama nustatyti, ar prašytojo atveju yra taikomų pagrindinių kriterijų, kaip antai šeima kitoje valstybėje narėje. Jeigu taip yra, prašytojas bus perkeltas į valstybę narę, kuri dėl to būtų atsakinga. Peržiūros sąlyga Numatoma, kad Komisija taisomojo paskirstymo mechanizmo veikimą peržiūrės praėjus 18 mėnesių nuo šio reglamento įsigaliojimo ir vėliau kasmet, kad galėtų įvertinti, ar taisomojo paskirstymo mechanizmas atitinka nustatytą tikslą užtikrinti teisingą atsakomybės padalijimą valstybėms narėms ir mažinti neproporcingai didelį spaudimą tam tikroms valstybėms narėms. Komisija visų pirma tikrins, ar taisomojo paskirstymo inicijavimo ir nutraukimo riba veiksmingai užtikrina teisingą atsakomybės padalijimą valstybėms narėms ir galimybes prašytojams greitai pasinaudoti tarptautinės apsaugos suteikimo procedūromis situacijose, kai valstybė narė susiduria su neproporcingai dideliu tarptautinės apsaugos prašymų, už kurių nagrinėjimą ji yra atsakinga pagal šį reglamentą, skaičiumi.

ê 604/2013 2016/0133 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai (nauja redakcija) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 78 straipsnio 2 dalies e punktą, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: ê 604/2013 1 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (1)bus daromi keli esminiai 2003 m. vasario 18 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 343/2003, nustatančio valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio vienoje iš valstybių narių pateikto prieglobsčio prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijus ir mechanizmus , Ö Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 604/2013 Õ pakeitimai. Siekiant aiškumo tą reglamentą reikėtų išdėstyti nauja redakcija; ê 604/2013 2 konstatuojamoji dalis

(2)bendra prieglobsčio politika, įskaitant bendrą Europos prieglobsčio sistemą (toliau – BEPS), yra Europos Sąjungos tikslo palaipsniui sukurti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę, atvirą tiems, kurie aplinkybių priversti teisėtai ieško apsaugos Sąjungoje, sudedamoji dalis; ê 604/2013 3 konstatuojamoji dalis (3)1999 m. spalio 15 ir 16 d. Tamperėje įvykusiame specialiame Europos Vadovų Tarybos susitikime susitikime buvo susitarta imtis kurti BEPS, paremtą visišku ir nuodugniu 1951 m. liepos 28 d. Ženevos konvencijos dėl pabėgėlių statuso su pakeitimais, padarytais 1967 m. sausio 31 d. Niujorko protokolu (toliau – Ženevos konvencija), taikymu, šitaip užtikrinant, kad joks asmuo nebūtų išsiunčiamas atgal, kur būtų persekiojamas, t. y. įtvirtinant negrąžinimo (pranc. non-refoulement) principą. Šiuo atžvilgiu, nepažeidžiant šiame reglamente nustatytų atsakomybės kriterijų, valstybės narės, visos besilaikančios negrąžinimo principo, yra laikomos trečiųjų šalių piliečiams saugiomis šalimis; ê 604/2013 4 konstatuojamoji dalis (4)Tamperėje įvykusio posėdžio išvadose taip pat konstatuojama, kad BEPS artimiausiu metu turėtų būti priskirtas aiškus ir veiksmingas valstybės narės, atsakingos už prieglobsčio prašymo nagrinėjimą, nustatymo būdas; ê 604/2013 5 konstatuojamoji dalis (5)toks būdas ir valstybėms narėms, ir atitinkamiems asmenims turėtų būti grindžiamas objektyviais bei teisingais kriterijais. Jis pirmiausia turėtų padėti greitai nustatyti atsakingą valstybę narę, kad būtų galima garantuoti veiksmingą galimybę pradėti tarptautinės apsaugos suteikimo procedūras ir netrukdyti siekiui greitai nagrinėti tarptautinės apsaugos prašymus; ê 604/2013 6 konstatuojamoji dalis (6)pirmasis BEPS, kuri ilgainiui turėtų padėti suformuoti bendrą procedūrą, o asmenims, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, visoje Sąjungoje taikyti vienodą statusą, etapas jau užbaigtas. Europos Vadovų Taryba 2004 m. lapkričio 4 d. priėmė Hagos programą, kurioje nustatyti per 2005–2010 m. laikotarpį įgyvendintini laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės tikslai. Šiuo atžvilgiu Hagos programoje Europos Komisija raginama užbaigti pirmojo etapo teisinių dokumentų įvertinimą ir pateikti antrojo etapo dokumentus bei priemones Europos Parlamentui ir Tarybai, kad jie būtų patvirtinti anksčiau nei 2010 m.; ê 604/2013 7 konstatuojamoji dalis ð naujas (7)Stokholmo programoje Europos Vadovų Taryba pakartojo savo įsipareigojimą ne vėliau kaip 2012 m. asmenims, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 78 straipsnį sukurti bendrą apsaugos ir solidarumo erdvę. Be to, ji pabrėžė, kad Dublino sistema tebėra kertinis BEPS akmuo, kadangi ja aiškiai paskirstoma atsakomybė tarp valstybių narių už tarptautinės apsaugos prašymų nagrinėjimą;. ð 2015 m. gegužės mėn. komunikate dėl Europos migracijos darbotvarkės Komisija nurodė, kad Dublino reglamentas bus įvertintas ir prireikus bus pateiktas pasiūlymas dėl jo peržiūros, visų pirma siekiant teisingiau paskirstyti prieglobsčio prašytojus Europoje; ï ê 604/2013 8 konstatuojamoji dalis (8)turėtų būti galima naudotis Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 439/2010 įsteigto Europos prieglobsčio paramos biuro (toliau – EPPB) ištekliais teikiant tinkamą paramą už šio reglamento įgyvendinimą atsakingoms atitinkamoms valstybių narių tarnyboms. Visų pirma EPPB turėtų teikti solidarumo priemones, pavyzdžiui, prieglobsčio pagalbos rezervą su prieglobsčio paramos grupėmis, kad padėtų toms valstybėms narėms, kurioms tenka ypatingas krūvis ir kuriose tarptautinės apsaugos prašytojai (toliau – prašytojai) negali naudotis tinkamais standartais, visų pirma priėmimo ir apsaugos požiūriu;

ò naujas (9)Europos Sąjungos prieglobsčio agentūra turėtų suteikti tinkamą paramą įgyvendinant šį reglamentą, visų pirma nustatyti referencinį raktą prieglobsčio prašytojams paskirstyti taikant taisomojo paskirstymo mechanizmą ir pagal Eurostato duomenis kasmet atnaujinti referencinio rakto skaičius ir referencinį raktą; ê 604/2013 9 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ð naujas (10)atsižvelgiant į Ö Reglamento (ES) Nr. 604/2013 Õ pirmojo etapo dokumentų įgyvendinimo vertinimo rezultatus, šiuo etapu reikėtų patvirtinti principus, kuriais grindžiamas Reglamentas (EB) Nr. 343/2003 (ES) Nr. 604/2013, ir, remiantis sukaupta patirtimi, atlikti būtinus Dublino sistemos veiksmingumo ir pagal tą sistemą prašytojams suteiktos apsaugos patobulinimus. Kadangi gerai veikianti Dublino sistema yra itin svarbi BEPS, kuriant kitas BEPS sudedamąsias dalis ir Sąjungos solidarumo priemones reikėtų atlikti jos principų ir veikimo peržiūrą. Turėtų būti numatytas išsamus „tinkamumo patikrinimas“ atliekant įrodymais grindžiamą peržiūrą, apimančią Dublino sistemos teisinį, ekonominį ir socialinį poveikį, įskaitant jos poveikį pagrindinėms teisėms. ð Remiantis šiuo vertinimu ir konsultacijomis su valstybėmis narėmis, Europos Parlamentu ir kitomis suinteresuotosiomis šalimis, taip pat manoma, kad būtų tikslinga reglamente nustatyti priemones, reikalingas, kad valstybės narės teisingai pasidalytų atsakomybe už tarptautinės apsaugos prašymų nagrinėjimą, visų pirma siekiant užtikrinti, kad kai kurioms valstybėms narėms nebūtų užkraunama neproporcingai didelė našta; ï ê 604/2013 10 konstatuojamoji dalis (11)siekiant užtikrinti vienodą požiūrį į visus tarptautinės apsaugos prašytojus ir gavėjus bei suderinamumą su šiuo metu galiojančia Sąjungos prieglobsčio acquis, visų pirma su 2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų, šio reglamento taikymo sritis apima papildomos apsaugos prašytojus ir asmenis, kuriems papildoma apsauga gali būti suteikta; ò naujas (12)siekiant užtikrinti, kad tarptautinės apsaugos gavėjus, kurie atvyko į kitos nei atsakingos valstybės narės teritoriją netenkindami buvimo toje kitoje valstybėje narėje sąlygų, atsiimtų atsakinga valstybė narė, būtina, kad šio reglamento taikymo sritis apimtų tarptautinės apsaugos gavėjus; ê 604/2013 11 konstatuojamoji dalis (13)2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/33/ES, kuria nustatomos normos dėl tarptautinės apsaugos prašytojų priėmimo, turėtų būti taikoma atsakingos valstybės narės nustatymo pagal šį reglamentą procedūrai, laikantis tos direktyvos taikymo apribojimų; ê 604/2013 12 konstatuojamoji dalis (14)2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos turėtų būti taikoma kartu su nuostatomis dėl šiuo reglamentu reglamentuojamų procedūrinių garantijų ir nedarant poveikio toms nuostatoms, laikantis tos direktyvos taikymo apribojimų;

ê 604/2013 13 konstatuojamoji dalis (15)kaip numatyta 1989 m. Jungtinių Tautų vaiko teisių konvencijoje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, valstybės narės, taikydamos šį reglamentą, pirmiausia turėtų vadovautis vaiko interesais. Vertindamos vaiko interesus, valstybės narės turėtų visų pirma deramai atsižvelgti į nepilnamečio gerovę ir socialinę raidą, saugumo ir apsaugos aspektus bei nepilnamečio pažiūras, atsižvelgdamos į jo amžių ir brandą, įskaitant jo patirtį. Be to, nelydimiems nepilnamečiams dėl ypatingo jų pažeidžiamumo turėtų būti nustatytos specialios procedūrinės garantijos; ê 604/2013 14 konstatuojamoji dalis (16)kaip numatyta Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijoje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, taikydamos šį reglamentą, valstybės narės pirmiausia turėtų laikytis pagarbos šeimos gyvenimui principo; ò naujas (17)kad prašytojai, pateikę nepriimtinus prašymus, arba prašytojai, kuriems greičiausiai nereikia tarptautinės apsaugos arba kurie kelia grėsmę saugumui, nebūtų perduodami tarp valstybių narių, būtina užtikrinti, kad pirmojo prašymo valstybė narė patikrintų prašymo priimtinumą pirmos prieglobsčio šalies ir saugios trečiosios šalies atžvilgiu ir pagal paspartintą procedūrą išnagrinėtų prašymus, kuriuos pateikė iš saugių kilmės šalių, įtrauktų į ES sąrašą, atvykę prašytojai, taip pat prašymus, kuriuos pateikė grėsmę saugumui keliantys prašytojai; ê 604/2013 15 konstatuojamoji dalis (18)tai, kad visų vienos šeimos narių tarptautinės apsaugos prašymus nagrinėja viena valstybė narė, leidžia užtikrinti nuodugnų prašymų nagrinėjimą, dėl jų priimamų sprendimų suderinamumą ir tai, kad vienos šeimos nariai nebūtų išskiriami; ò naujas (19)šeimos nario apibrėžtis šiame reglamente turėtų apimti prašytojo brolį (-ius) ir (arba) seserį (-is). Brolių ir (arba) seserų susijungimas labai svarbus, siekiant pagerinti prašytojų galimybes integruotis ir taip sumažinti antrinį judėjimą. Šeimos nario apibrėžties taikymo sritis taip pat turėtų atspindėti esamas migracijos tendencijas, kai prašytojai dažnai atvyksta į valstybės narės teritoriją ilgą laiką keliavę tranzitu. Taigi apibrėžtis turėtų apimti šeimas, susiformavusias už kilmės šalies ribų, tačiau iki atvykimo į valstybės narės teritoriją. Tikimasi, kad ribotai ir tikslingai išplėtus šios apibrėžties taikymo sritį, bus šiek tiek mažiau paskatų vykti prieglobsčio prašytojų antriniam judėjimui ES; ê 604/2013 16 konstatuojamoji dalis ð naujas (20)siekiant užtikrinti, kad būtų besąlygiškai laikomasi šeimos vientisumo ir vaiko interesų principo, dėl prašytojo nėštumo ar motinystės, sveikatos būklės arba senyvo amžiaus tarp prašytojo ir jo vaiko, brolio ir (arba) sesers ar tėvo ir (arba) motinos susiklostę priklausomumo santykiai turėtų tapti privalomu atsakomybės kriterijumi. Jei prašytojas yra nelydimas nepilnametis, aplinkybė, kad kitos valstybės narės teritorijoje yra juo pasirūpinti galintis šeimos narys arba giminaitis, taip pat turėtų tapti privalomu atsakomybės kriterijumi;. ð Siekiant atgrasyti nelydimus nepilnamečius nuo antrinio judėjimo, kuris neatitinka jų interesų, nesant šeimos nario ar giminaičio, atsakinga valstybė narė turėtų būti ta, kurioje nelydimas nepilnametis pirmiausia yra pateikęs tarptautinės apsaugos prašymą, nebent įrodoma, kad tai neatitiktų vaiko interesų. Prieš perduodama nelydimą nepilnametį kitai valstybei narei, perduodančioji valstybė narė turėtų užtikrinti, kad ta valstybė narė imsis visų reikalingų ir tinkamų priemonių, kad užtikrintų tinkamą vaiko apsaugą, visų pirma, kad greitai paskirs atstovą arba atstovus, kurie užtikrins, kad būtų laikomasi visų teisių, kurias jis turi. Prieš priimant bet kokį sprendimą perduoti nelydimą nepilnametį, jo interesus turėtų įvertinti tinkamai kvalifikuoti ir kompetentingi darbuotojai; ï ê 604/2013 17 konstatuojamoji dalis (pritaikytas)

ð naujas (21)ð atvejai, kai valstybė narė prisiima atsakomybę už joje pateikto prašymo nagrinėjimą, kai tai nėra jos atsakomybė pagal šiame reglamente nustatytus kriterijus, gali pakenkti sistemos veiksmingumui bei tvarumui ir turėtų būti išimtiniai. ï Ö Todėl Õ valstybės narės ð , prieš tai kai nustatoma atsakinga valstybė narė, ï turėtų galėti nesilaikyti atsakomybės kriterijų, visų pirma ð tik ï dėl humanitarinių ir bendražmogiškų priežasčių, ð visų pirma dėl šeiminių priežasčių ï siekiant sujungti šeimos narius, giminaičius arba bet kokius kitus asmenis, susijusius šeimos ryšiais, ir išnagrinėti jose arba kitoje valstybėje narėje pateiktą tarptautinės apsaugos prašymą, net jei jos pagal šiame reglamente nustatytus privalomuosius kriterijus neįpareigotos atlikti tokio vertinimo; ò naujas (22)siekiant užtikrinti, kad būtų pasiekti šio reglamento tikslai ir būtų išvengta kliūčių jo taikymui, visų pirma siekiant išvengti prašytojų pasislėpimo ir antrinio judėjimo tarp valstybių narių, būtina nustatyti aiškias pareigas, kurias vykstant procedūrai turi vykdyti prašytojas, apie kurias jis turėtų būti laiku informuojamas. Jei tos teisinės pareigos nevykdomos, dėl to prašytojui turėtų būti tinkamų ir proporcingų procedūrinių pasekmių, taip pat tinkamų ir proporcingų pasekmių jo priėmimo sąlygų atžvilgiu. Pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją valstybė narė, kurioje yra prašytojas, turėtų bet kuriuo atveju užtikrinti, kad būtų patenkinti būtinieji to asmens materialiniai poreikiai; ê 604/2013 18 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ð naujas (23)asmeninis pokalbis su prašytoju turėtų būti rengiamas, kad būtų galima lengviau nustatyti, kuri valstybė narė atsakinga už tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą ð , nebent prašytojas pasislėpė arba prašytojo pateiktos informacijos pakanka, kad būtų galima nustatyti atsakingą valstybę narę ï. Kai tik pateikiamas tarptautinės apsaugos prašymas, prašytojas turėtų būti informuojamas Ö , visų pirma Õ apie šio reglamento taikymą, ð apie galimybės pasirinkti, kuri valstybė narė nagrinės jo prieglobsčio prašymą, nebuvimą, jo pareigas pagal šį reglamentą ir pasekmes, jei tų prievolių nesilaikoma; ï ir apie galimybę pokalbio metu pateikti informaciją apie tai, kad valstybėse narėse yra jo šeimos narių, giminaičių arba bet kokių kitų asmenų, susijusių šeimos ryšiais, siekiant palengvinti atsakingos valstybės narės nustatymo procesą; ê 604/2013 19 konstatuojamoji dalis ð naujas (24)siekiant užtikrinti veiksmingą atitinkamų asmenų teisių apsaugą, reikėtų įtvirtinti teisines garantijas ir teisę į veiksmingą teisiųės gynimo priemonę, kai priimami sprendimai dėl perdavimo atsakingai valstybei narei, laikantis visų pirma Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio. ð Galimybė pasinaudoti veiksminga teisių gynimo priemone taip pat turėtų būti suteikta tada, kai nepriimtas sprendimas dėl perdavimo, tačiau prašytojas tvirtina, kad atsakinga yra kita valstybė narė, nes joje yra jo šeimos narys, arba nelydimų nepilnamečių atveju – giminaitis. ï Siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi tarptautinės teisės normų, veiksminga teisės gynimo nuo tokių sprendimų priemonė turėtų apimti tiek šio reglamento taikymo, tiek teisinių ir faktinių aplinkybių, susiklosčiusių valstybėje narėje, kuriai perduodamas prašytojas, vertinimą;. ð Veiksminga teisių gynimo priemonė turėtų apimti tik vertinimą, ar yra grėsmė, kad gali būti pažeistos prašytojų pagrindinės teisės į šeimos gyvenimą, vaiko teisės arba nežmoniško ir žeminančio elgesio uždraudimas; ï ò naujas (25)valstybė narė, kuri pagal šį reglamentą nustatyta kaip atsakinga valstybė narė, turėtų būti atsakinga už kiekvieno to prašytojo pateikto prašymo, įskaitant visus paskesnius prašymus, nagrinėjimą pagal Direktyvos 2013/32/ES 40, 41 ir 42 straipsnius, nesvarbu, ar prašytojas išvyko ar buvo išsiųstas iš valstybių narių teritorijos. Reglamento (ES) Nr. 604/2013 nuostatos dėl atsakomybės perleidimo tam tikromis aplinkybėmis, be kita ko, kai perdavimo terminai jau kurį laiką pasibaigę, sukūrė paskatų slapstytis, todėl turėtų būti pašalintos; (26)siekiant greitai nustatyti atsakomybę ir paskirstyti tarptautinės apsaugos prašytojus tarp valstybių narių, prašymų perimti savo žinion pateikimo ir atsakymo į juos, pranešimų apie atsiėmimą ir perdavimo įvykdymo terminai, taip pat skundų pateikimo ir sprendimo dėl jų priėmimo terminai turėtų būti kiek įmanoma suderinti ir sutrumpinti; ê 604/2013 20 konstatuojamoji dalis (27)sulaikant prašytojus turėtų būti laikomasi pagrindinio principo, kad asmuo neturėtų būti laikomas sulaikytas vien dėl to, kad jis prašo tarptautinės apsaugos. Sulaikymas turėtų būti kuo trumpesnis ir turėtų būti laikomasi būtinybės bei proporcingumo principų. Visų pirma prašytojų sulaikymas turi vykti pagal Ženevos konvencijos 31 straipsnį. Šiame reglamente numatytos sulaikyto asmens atžvilgiu vykdomos procedūros turėtų būti taikomos kaip prioritetas ir atliekamos per trumpiausius galimus terminus. Valstybės narės taip pat turėtų taikyti Direktyvos 2013/33/ES nuostatas dėl sulaikymui taikomų bendrųjų garantijų ir, atitinkamais atvejais, laikymo sąlygų, pagal šį reglamentą sulaikytiems asmenims;

ê 604/2013 21 konstatuojamoji dalis (28)sklandžiam šiuo reglamentu sukurtos sistemos veikimui gali sudaryti pavojų prieglobsčio sistemų trūkumai arba sutrikimai, kuriuos dažnai apsunkina arba prie jų prisideda joms tenkantis ypatingas krūvis, ir dėl to galėtų atsirasti rizika, kad bus pažeidžiamos prašytojų teisės, išdėstytos Sąjungos prieglobsčio srities acquis ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, ir kitos tarptautinės žmogaus teisės ir pabėgėlių teisės; ò naujas (29)tinkamas visų prieglobsčio prašymų registravimas ES taikant unikalų prašymo numerį turėtų padėti nustatyti daugkartinius prašymus ir užkirsti kelią antriniam judėjimui bei palankiausios prieglobsčiui valstybės paieškai. Kad šį reglamentą būtų lengviau taikyti, turėtų būti sukurta automatizuota sistema. Ja turėtų būti sudarytos sąlygos registruoti ES pateiktus prieglobsčio prašymus, veiksmingai stebėti kiekvienai valstybei narei tenkančią prašymų dalį ir teisingai taikyti taisomojo paskirstymo mechanizmą; (30)už centrinės sistemos ir centrinės sistemos bei nacionalinių infrastruktūrų ryšių infrastruktūros parengimą, vystymą ir operacijų valdymą turėtų būti atsakinga Reglamentu (ES) Nr. 1077/2011 sukurta Europos didelės apimties IT sistemų laisvės, saugumo ir teisingumo erdvėje operacijų valdymo agentūra; ê 604/2013 22 konstatuojamoji dalis ð naujas (31)turėtų būti nustatytas išankstinio įspėjimo apie prieglobsčio krizes, parengties joms ir jų valdymo procesas, kuris padėtų užkirsti kelią prieglobsčio sistemų trūkumams arba sutrikimui, o EPPB, vadovaujantis jo įgaliojimais pagal Reglamentą (ES) Nr. 439/2010, tektų vienas iš svarbiausių vaidmenų šiame procese, siekiant užtikrinti tvirtą bendradarbiavimą pagal šį reglamentą ir plėtoti valstybių narių tarpusavio pasitikėjimą prieglobsčio politikos srityje. Tokiu procesu turėtų būti užtikrinta, kad Sąjungai kuo greičiau būtų pranešama, kuomet kyla susirūpinimas, kad yra pavojus sklandžiam šiuo reglamentu sukurtos sistemos veikimui, nes vienos ar daugiau valstybių narių prieglobsčio sistemoms tenka ypatingas krūvis ir (arba) jose esama trūkumų. Toks procesas suteiktų Sąjungai galimybę skatinti kuo ankstesniame etape imtis prevencinių priemonių ir tokioms situacijoms skirti tinkamą politinį dėmesį. Solidarumas, kuris yra vienas iš svarbiausių BEPS elementų, yra glaudžiai susijęs su tarpusavio pasitikėjimu. Jei bus stiprinamas toks pasitikėjimas, išankstinio įspėjimo apie prieglobsčio krizes, parengties joms ir jų valdymo procesu galėtų būti geriau užtikrinamos tikro ir praktinio solidarumo su ar valstybėmis narėmis priemonės, kad visų pirma būtų padedama ir atitinkamai krūvį patiriančiai valstybei narei ir prašytojams. Rremiantis SESV Sutarties 80 straipsniu, prireikus Sąjungos aktuose turėtų būti numatomos atitinkamos solidarumo principo įgyvendinimo priemonės., ð Turėtų būti nustatytas taisomojo paskirstymo mechanizmas siekiant užtikrinti teisingą valstybių narių atsakomybės pasidalijimą ir galimybes prašytojams greitai pasinaudoti tarptautinės apsaugos suteikimo procedūromis, kai valstybei narei tenka neproporcingai didelis tarptautinės apsaugos prašymų, už kuriuos ji atsakinga pagal šį reglamentą, skaičius; ï o procesas turėtų būti vykdomas taikant tokias priemones. Išvadose dėl tikro ir praktinio solidarumo su valstybėmis narėmis, kurių prieglobsčio sistemos patiria ypač didelį spaudimą, be kita ko, dėl mišrių migracijos srautų, bendros sistemos, kurias Taryba priėmė 2012 m. kovo 8 d., numatytas esamų ir galimų naujų priemonių rinkinys, į kurį turėtų būti atsižvelgiama taikant išankstinio įspėjimo, parengties ir krizių valdymo mechanizmą; ò naujas (32)taikant taisomojo paskirstymo mechanizmą turėtų būti remiamasi raktu, pagrįstu valstybių narių gyventojų ir ekonomikos dydžiu, kartu su riba, kad mechanizmas veiktų kaip priemonė, padedanti neproporcingai didelį spaudimą patiriančioms valstybėms narėms. Taisomasis paskirstymas valstybės narės naudai turėtų būti pradėtas taikyti automatiškai, kai tarptautinės apsaugos prašymų, už kuriuos valstybė narė atsakinga, skaičius 150 proc. viršija pagal referencinį raktą nustatytą skaičių. Siekiant visapusiškai atspindėti kiekvienos valstybės narės pastangas, šio apskaičiavimo reikmėms asmenų, faktiškai perkeltų į tą valstybę narę, skaičius turėtų būti pridėtas prie tarptautinės apsaugos prašymų skaičiaus; (33)kai taikomas paskirstymo mechanizmas, prašytojai, pateikę prašymus valstybėje narėje naudos gavėjoje, turėtų būti perkelti į valstybes nares, kurios nesiekia pagal referencinį raktą joms paskirtos prašymų dalies. Turėtų būti nustatytos tinkamos taisyklės, taikomos, kai prašytojas dėl svarbių priežasčių gali būti laikomas pavojingu nacionaliniam saugumui ar viešajai tvarkia, visų pirma taisyklės dėl valstybių narių kompetentingų prieglobsčio institucijų keitimosi informacija. Po to, kai prašytojas perduotas, paskyrimo valstybė narė turėtų nustatyti atsakingą valstybę narę ir turėtų prisiimti atsakomybę už prašymo nagrinėjimą, nebent pagal pagrindinius atsakomybės nustatymo kriterijus, susijusius visų pirma su šeimos narių buvimu, nustatoma, kad atsakinga turėtų būti kita valstybė narė; (34)pagal paskirstymo mechanizmą prašytojo perdavimo į paskyrimo valstybę narę, išlaidos turėtų būti padengtos iš ES biudžeto; (35)paskyrimo valstybė narė gali nuspręsti dvylika mėnesių nepriimti paskirtų prašytojų; tokiu atveju ji turėtų įvesti šią informaciją į automatizuotą sistemą ir pranešti kitoms valstybėms narėms, Komisijai ir Europos Sąjungos prieglobsčio agentūrai. Tada prašytojai, kurie būtų buvę paskirti tai valstybei narei, turėtų būti paskirti kitoms valstybėms narėms. Valstybė narė, laikinai nedalyvaujanti taikant taisomojo paskirstymo mechanizmą, turėtų sumokėti solidarumo įnašą – 250 000 EUR už kiekvieną prašytoją, nepriimtą į valstybę narę, kuri buvo nustatyta kaip atsakinga už tų prašymų nagrinėjimą. Komisija turėtų įgyvendinimo aktu nustatyti praktines solidarumo įnašo mechanizmo įgyvendinimo sąlygas. Europos Sąjungos prieglobsčio agentūra stebės, kaip taikomas finansinio solidarumo mechanizmas, ir kasmet pateiks Komisijai jo taikymo ataskaitą; ê 604/2013 22 konstatuojamoji dalis valstybės narės turėtų bendradarbiauti su EPPB, rinkdamos informaciją apie jų gebėjimą valdyti jų prieglobsčio ir priėmimo sistemoms tenkantį ypatingą krūvį, ypač taikydamos šį reglamentą. EPPB surinktą informaciją turėtų reguliariai pranešti pagal Reglamentą (ES) Nr. 439/2010;

ê 604/2013 24 konstatuojamoji dalis (36)kaip numatyta Komisijos reglamente (EB) Nr. 1560/2003, asmuo gali būti perduodamas už tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą atsakingai valstybei narei jo laisva valia, prižiūrint jo išvykimą arba jį palydint. Valstybės narės turėtų skatinti perdavimą laisva asmens valia, teikdamos prašytojui atitinkamą informaciją, ir turėtų užtikrinti, kad prižiūrimas arba lydimas asmens perdavimas vyktų humaniškai, užtikrinant visapusišką pagarbą pagrindinėms teisėms ir asmens orumui, taip pat atsižvelgiant į vaiko interesus ir ypač atsižvelgiant į atitinkamos teismų praktikos pokyčius, visų pirma susijusius su perdavimu dėl humanitarinių priežasčių; ê 604/2013 25 konstatuojamoji dalis (37)laipsniškas vidaus sienų neturinčios erdvės, kurioje pagal SESV užtikrinamas laisvas asmenų judėjimas, kūrimas ir Sąjungos politikos dėl trečiųjų šalių piliečių atvykimo ir buvimo sąlygų nustatymas, įskaitant bendras pastangas valdyti išorės sienas, verčia solidarumo dvasia suderinti atsakomybės kriterijus; ò naujas (38)[Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas (ES) .../2016] taikomas valstybėms narėms pagal šį reglamentą tvarkant asmens duomenis nuo tame reglamente nustatytos datos; iki tos datos taikoma Direktyva 95/46/EB. Valstybės narės turėtų įgyvendinti tinkamas technines ir organizacines priemonės, kad užtikrintų ir galėtų parodyti, kad asmens duomenys tvarkomi pagal tą reglamentą ir šio reglamento nuostatas, kuriose nustatyti su duomenų tvarkymu susiję reikalavimai. Visų pirma tomis priemonėmis turėtų būti užtikrintas pagal šį reglamentą tvarkomų asmens duomenų saugumas, pirmiausia siekiant užkirsti kelią neteisėtai ar neleistinai prieigai prie tvarkomų asmens duomenų arba neteisėtam ar neleistinam jų atskleidimui, keitimui arba praradimui. Kiekvienos valstybės narės kompetentinga priežiūros institucija arba institucijos turėtų stebėti, ar atitinkamos institucijos teisėtai tvarko asmens duomenis, be kita ko, kai jie perduodami į automatizuotą sistemą arba iš jos ir institucijoms, kompetentingoms atlikti saugumo patikrinimus; (39)kaip asmens duomenis tvarko Europos Sąjungos prieglobsčio agentūra, turėtų stebėti Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas pagal Reglamentą (EB) Nr. 45/2001 ir [Pasiūlymas dėl Reglamento dėl Europos Sąjungos prieglobsčio agentūros, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 439/2010] nuostatas dėl duomenų apsaugos; ê 604/2013 26 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) valstybių narių atliekamą asmens duomenų tvarkymą pagal šį reglamentą reglamentuoja 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ; ê 604/2013 27 konstatuojamoji dalis keitimasis prašytojo asmens duomenimis, įskaitant ypatingų kategorijų duomenis apie sveikatą, prieš perdavimą, užtikrins, kad kompetentingos prieglobsčio institucijos galės suteikti prašytojams tinkamą pagalbą ir garantuos apsaugos bei suteiktų teisių tęstinumą. Laikantis Direktyvos 95/46/EB, specialiosiomis nuostatomis turėtų būti užtikrinama toje padėtyje esančių prašytojų duomenų apsauga; ê 604/2013 28 konstatuojamoji dalis (40)taikyti šį reglamentą ir padidinti jo veiksmingumą gali padėti dvišaliai valstybių narių susitarimai dėl kompetentingų institucijų tarpusavio susižinojimo gerinimo, procedūrų atlikimo terminų trumpinimo arba prašymų perimti savo žinion ar atsiimti nagrinėjimo supaprastinimo, arba perdavimų atlikimo tvarkos nustatymo;

ê 604/2013 29 konstatuojamoji dalis (41)turėtų būti užtikrintas tęstinumas tarp Reglamente (EB) Nr. 343/2003 (ES) Nr. 604/2013 nustatytos atsakingos valstybės narės nustatymo sistemos ir šiuo reglamentu nustatytos sistemos. Panašiai turėtų būti užtikrinta šio reglamento ir Reglamento [Pasiūlymas dėl Reglamento, kuriuo nauja redakcija išdėstomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 603/2013] 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl „Eurodac“ sistemos pirštų atspaudams lyginti sukūrimo siekiant veiksmingai taikyti Reglamentą (ES) Nr. 604/2013, kuriuo sukuriami valstybės narės, atsakingos už vienoje iš valstybių narių trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai, ir dėl valstybių narių teisėsaugos institucijų bei Europolo teisėsaugos tikslais teikiamų prašymų palyginti duomenis su „Eurodac“ sistemos duomenimis darna; ò naujas (42)siekiant sustiprinti praktinį bendradarbiavimą ir dalijimąsi informacija visais su šio reglamento taikymu susijusiais klausimais, įskaitant praktinių priemonių ir gairių parengimą, turėtų būti sukurtas Europos Sąjungos prieglobsčio agentūros koordinuojamas valstybių narių kompetentingų institucijų tinklas; ê 604/2013 30 konstatuojamoji dalis (43)Reglamentu [Pasiūlymas dėl Reglamento, kuriuo nauja redakcija išdėstomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 603/2013] sukurtos sistemos „Eurodac“ EURODAC veikimas turėtų palengvinti šio reglamento taikymą; ê 604/2013 31 konstatuojamoji dalis (44)2008 m. liepos 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 767/2008 dėl Vizų informacinės sistemos (VIS) ir apsikeitimo duomenimis apie trumpalaikes vizas tarp valstybių narių, sukurtos Vizų informacinės sistemos veikimas, ypač jo 21 ir 22 straipsnių įgyvendinimas, turėtų palengvinti šio reglamento taikymą; ê 604/2013 32 konstatuojamoji dalis (45)dėl požiūrio į asmenis, kuriems taikomas šis reglamentas, valstybės narės yra saistomos savo įsipareigojimų pagal tarptautinės teisės aktus, įskaitant atitinkamą Europos žmogaus teisių teismo praktiką; ê 604/2013 33 konstatuojamoji dalis (46)siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai; ê 604/2013 34 konstatuojamoji dalis ð naujas

(47)patvirtinant bendrą atmintinę dėl Dublino/„Eurodac“ EURODAC, taip pat specialią atmintinę nelydimiems nepilnamečiams; patvirtinant standartinę keitimosi susijusia informacija apie nelydimus nepilnamečius formą; patvirtinant vienodas informacijos apie nepilnamečius ir priklausomus asmenis gavimo ir keitimosi ja sąlygas; patvirtinant vienodas prašymų perimti savo žinion ir ð pranešimų apie atsiėmimą ï prašymų atsiimti rengimu bei perdavimu sąlygas; patvirtinant du tiesioginių ir netiesioginių įrodymų susijusių elementų sąrašus ir juos reguliariai peržiūrint; patvirtinant laissez-passer; patvirtinant informacijos apie perdavimus gavimo ir keitimosi ja vienodas sąlygas; patvirtinant standartinę keitimosi duomenimis prieš perdavimą formą; patvirtinant bendrą sveikatos patikrinimo medicininę pažymą; patvirtinant keitimosi informacija apie asmens sveikatos duomenis prieš perdavimą vienodas sąlygas ir praktinę tvarką ir patvirtinant prašymų perdavimo saugiais elektroniniais perdavimo kanalais tvarką turėtų būti taikoma nagrinėjimo procedūra; ê 604/2013 35 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (48)siekiant numatyti papildomas taisykles, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus, reglamentuojančius nelydimo nepilnamečio šeimos narių, brolių ir (arba) seserų ar giminaičių tapatybės nustatymą; kriterijus, kuriais remiantis nustatoma, ar yra įrodytų šeimos ryšių; kriterijus, į kuriuos atsižvelgiama vertinant giminaičio gebėjimą pasirūpinti nelydimu nepilnamečiu, įskaitant tuos atvejus, kai nelydimo nepilnamečio šeimos narių, brolių ir (arba) seserų ar giminaičių yra daugiau nei vienoje valstybėje narėje; priklausomybės ryšių įvertinimo elementus; kriterijus, į kuriuos atsižvelgiama vertinant asmens gebėjimą pasirūpinti išlaikomu asmeniu ir elementus, į kuriuos turi būti atsižvelgta siekiant įvertinti negalėjimą keliauti ilgą laikotarpį. Naudodamasi savo įgaliojimais priimti deleguotuosius aktus, Komisija neviršija to, ką apima vaiko interesai, kaip numatyta šio reglamento 6 8 straipsnyjeio 3 dalyje. Ypač svarbu, kad Komisija parengiamųjų darbų metu tinkamai konsultuotųsi, įskaitant konsultacijas ekspertų lygiu Ö , ir kad tos konsultacijos būtų vykdomos vadovaujantis 2016 m. balandžio 13 d. Tarpinstituciniame susitarime dėl geresnės teisėkūros nustatytais principais Õ. Ö Visų pirma siekiant užtikrinti vienodas galimybes dalyvauti rengiant deleguotuosius aktus, Europos Parlamentas ir Taryba visus dokumentus gauna tuo pačiu metu kaip ir valstybių narių ekspertai, o jų ekspertams sistemingai suteikiama galimybė dalyvauti Komisijos ekspertų grupių, kurios atlieka su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą, posėdžiuose; Õ Ruošdama ir rengdama deleguotuosius aktus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų tuo pačiu metu tinkamai ir laiku persiųsti Europos Parlamentui ir Tarybai; ê 604/2013 36 konstatuojamoji dalis (49)taikant šį reglamentą, įskaitant deleguotųjų aktų ruošimą, Komisija turėtų konsultuotis su ekspertais, be kita ko, iš visų atitinkamų nacionalinių valdžios institucijų; ê 604/2013 37 konstatuojamoji dalis (50)Reglamentui (EB) Nr. 343/2003 (ES) Nr. 604/2013 taikyti reikalingos išsamios taisyklės nustatytos Reglamentu (EB) Nr. 1560/2003. Tam tikros Reglamento (EB) Nr. 560/2003, iš dalies pakeisto Reglamentu 118/2014, nuostatos turėtų būti įtrauktos į šį reglamentą siekiant aiškumo arba dėl to, kad jos gali būti naudingos bendram tikslui. Tiek valstybėms narėms, tiek atitinkamiems prašytojams ypač svarbu, kad būtų sukurtas bendras sprendimo mechanizmas tais atvejais, kai valstybėse narėse šio reglamento nuostatos taikomos skirtingai. Todėl tikslinga Reglamente (EB) Nr. 1560/2003 nustatytą ginčų dėl humanitarinės išlygos sprendimo mechanizmą įtraukti į šį reglamentą ir išplėsti jo taikymą visam šiam reglamentui; ê 604/2013 38 konstatuojamoji dalis (51)kad galima būtų veiksmingai stebėti, kaip taikomas šis reglamentas, reikėtų jį reguliariai įvertinti; ò naujas (52)siekiant įvertinti, ar šiame reglamente nustatytas taisomojo paskirstymo mechanizmas atitinka tikslą užtikrinti teisingą atsakomybės tarp valstybių narių pasidalijimą ir sumažinti tam tikroms valstybėms narėms tenkančią neproporcingai didelę naštą, Komisija turėtų peržiūrėti, kaip veikia taisomojo paskirstymo mechanizmas, ir visų pirma patikrinti, ar riba, kurią pasiekus pradedamas ir nustojamas taikyti taisomojo paskirstymo mechanizmas, veiksmingai užtikrinamas teisingas atsakomybės tarp valstybių narių pasidalijimas ir galimybės prašytojams greitai pasinaudoti tarptautinės apsaugos suteikimo procedūromis, kai valstybei narei tenka neproporcingai didelis tarptautinės apsaugos prašymų, už kuriuos jis atsakinga pagal šį reglamentą, skaičius; ê 604/2013 39 konstatuojamoji dalis (53)šiame reglamente gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, pripažįstamų visų pirma Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje. Visų pirma šiuo reglamentu siekiama užtikrinti visišką Chartijos 18 straipsnyje garantuotos teisės į prieglobstį laikymąsi ir jos 1, 4, 7, 24 ir 47 straipsniuose pripažintų teisių laikymąsi. Todėl šis reglamentas turėtų būti atitinkamai taikomas;

ê 604/2013 40 konstatuojamoji dalis (54)kadangi šio reglamento tikslo, t. y. nustatyti valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijus ir mechanizmus, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl šio reglamento masto ir poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties (toliau – ES sutartis) 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo, Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti; ê 604/2013 41 konstatuojamoji dalis pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 3 straipsnį ir 4a straipsnio 1 dalį šios valstybės narės pranešė apie savo pageidavimą dalyvauti priimant ir taikant šį reglamentą; ò naujas (55)[pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 3 straipsnį šios valstybės narės pranešė apie savo pageidavimą dalyvauti priimant ir taikant šį reglamentą;] ARBA (56)[pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1 ir 2 straipsnius ir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui, šios valstybės narės nedalyvauja priimant šį reglamentą ir jis nėra joms privalomas ar taikomas;] ARBA (53) [pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1 ir 2 straipsnius ir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui, Jungtinė Karalystė nedalyvauja priimant šį reglamentą ir jis nėra joms privalomas ar taikomas;] (54) [pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 3 straipsnį ([data] raštu) Airija pranešė apie savo pageidavimą dalyvauti priimant ir taikant šį reglamentą;] ARBA (53) [pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 3 straipsnį ([data] raštu) Jungtinė Karalystė pranešė apie savo pageidavimą dalyvauti priimant ir taikant šį reglamentą;] (54) [pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1 ir 2 straipsnius ir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui, Airija nedalyvauja priimant šį reglamentą ir jis nėra joms privalomas ar taikomas;] ê 604/2013 42 konstatuojamoji dalis (57)pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį reglamentą, ir jis nėra jai privalomas ar taikomas,

ê 604/2013 (pritaikytas) ð naujas PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I SKYRIUS DALYKAS IR TERMINŲ APIBRĖŽTYS 1 straipsnis Dalykas Šiuo reglamentu išdėstomi Ö vienos Õ valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą (toliau – atsakinga valstybė narė), nustatymo kriterijai ir mechanizmai. 2 straipsnis Terminų apibrėžtys Šiame reglamente: a) trečiosios šalies pilietis – bet kuris asmuo, nesantis kuris nėra Sąjungos pilietisčiu, kaip apibrėžta SESV 20 straipsnio 1 dalyje, ir nesantis kuris nėra valstybės, dalyvaujančios įgyvendinant šį reglamentą pagal susitarimą su Europos Sąjunga, pilietisčiu; b) tarptautinės apsaugos prašymas – tarptautinės apsaugos prašymas, kaip apibrėžta Direktyvos 2011/95/ES 2 straipsnio h punkte; c) prašytojas – tarptautinės apsaugos pasiprašęs trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės, dėl kurio dar nėra priimtas galutinis sprendimas; d) tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimas – bet koks kompetentingų institucijų pagal Direktyvą 2013/32/ES ir Direktyvą 2011/95/ES atliekamas tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimas arba dėl jo priimti sprendimai ar teismo sprendimai, išskyrus atsakingos valstybės narės pagal šį reglamentą nustatymo pagal šį reglamentą procedūras; e) tarptautinės apsaugos prašymo atsiėmimas – prašytojo veiksmai, kuriais jis pagal Direktyvą 2013/32/ES aiškiai arba numanomai nutraukia procedūras, pradėtas jam pateikus tarptautinės apsaugos prašymą; f) tarptautinės apsaugos gavėjas – trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės, kuriam buvo suteikta tarptautinė apsauga, kaip apibrėžta Direktyvos 2011/95/ES 2 straipsnio a punkte; g) šeimos nariai – jei šeima jau egzistavo ð prieš prašytojui atvykstant į valstybių narių teritoriją ï kilmės šalyje, šie prašytojo šeimos nariai, esantys valstybių narių teritorijoje: –prašytojo sutuoktinis arba su juo pastovius santykius palaikantis nesantuokinis partneris tais atvejais, kai pagal atitinkamos valstybės narės teisę ar praktiką nesantuokinės poros jos teisės aktais dėl trečiųjų šalių piliečių prilyginamos santuokinėms poroms, –pirmoje įtraukoje nurodytų porų arba prašytojo nesusituokę nepilnamečiai vaikai, jei jie yra nesusituokę, taip pat nepaisant to, ar jie yra santuokiniai, ar nesantuokiniai, ar įvaikinti, kaip apibrėžta nacionalinėje teisėje,

–jei prašytojas yra nepilnametis ir nesusituokęs – tėvas, motina ar kitas suaugęs asmuo, atsakingas už prašytoją pagal valstybės narės, kurioje yra tas suaugęs asmuo, teisę arba praktiką, –jei tarptautinės apsaugos gavėjas yra nepilnametis ir nesusituokęs – tėvas, motina ar kitas suaugęs asmuo, atsakingas už gavėją pagal valstybės narės, kurioje gavėjas yra, teisę arba praktiką;, ò naujas –prašytojo brolis (-iai) ir (arba) sesuo (-erys); ê 604/2013 h) giminaitis – prašytojo suaugusi (-ęs) teta ar suaugęs dėdė arba senelis ir (arba) senelė, esantys valstybės narės teritorijoje, neatsižvelgiant į tai, ar prašytojas yra nesantuokinis vaikas ar buvo įvaikintas, kaip apibrėžta nacionalinėje teisėje; i) nepilnametis – jaunesnis nei 18 metų trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės; j) nelydimas nepilnametis – nepilnametis, kuris į valstybių narių teritoriją atvykstantis nelydimas pagal atitinkamos valstybės narės teisę arba praktiką už jį atsakingo suaugusio asmens ir iki tol, kol toks suaugęs asmuo faktiškai ima jį prižiūrėti; prie jų priskiriami ir nelydimais nepilnamečiais taip pat laikomi nepilnamečiai, atvykę ir be priežiūros palikti valstybių narių teritorijoje; k) atstovas – asmuo ar organizacija, kompetentingų įstaigų paskirti padėti ir atstovauti nelydimam nepilnamečiui vykstant šiame reglamente numatytoms procedūroms, kad būtų užtikrinti vaiko interesai ir prireikus naudojamasi teisiniu veiksnumu nepilnamečio vardu. Jei atstovu paskiriama organizacija, ji paskiria asmenį, atsakingą už jos pareigų nepilnamečio atžvilgiu vykdymą pagal šį reglamentą; l) teisę gyventi šalyje patvirtinantis dokumentas – bet kuris valstybės narės valdžios institucijų išduotas leidimas, leidžiantis trečiosios šalies piliečiui arba asmeniui be pilietybės būti jos teritorijoje, įskaitant dokumentus, įrodančius leidimą likti teritorijoje pagal susitarimus dėl laikinos apsaugos arba tol, kol pasikeis aplinkybės, neleidžiančios įvykdyti sprendimo dėl išsiuntimo, išskyrus vizas ir leidimus gyventi šalyje, išduotus laikotarpiu, reikalingu atsakingai valstybei narei pagal šį reglamentą nustatyti, arba nagrinėjant tarptautinės apsaugos prašymą ar prašymą išduoti leidimą gyventi šalyje; m) viza – valstybės narės leidimas ar sprendimas, reikalingas, kad būtų galima vykti tranzitu ar atvykti numatytam buvimui toje valstybėje narėje ar keliose valstybėse narėse. Vizos pobūdis nustatomas pagal šias apibrėžtis: –ilgalaikė viza – vienos iš valstybių narių pagal jos nacionalinę teisę arba Sąjungos teisę išduodamas leidimas ar sprendimas, reikalingas, kad būtų galima atvykti numatytam ilgesniam kaip trijų mėnesių buvimui toje valstybėje narėje, –trumpalaikė viza – valstybės narės leidimas ar sprendimas, išduodamas vykimui tranzitu per vieną, kelias ar visas valstybes nares arba numatytam ne ilgesniam kaip trijų mėnesių buvimui jų teritorijoje per bet kurį šešių mėnesių laikotarpį nuo pirmo atvykimo į valstybių narių teritoriją dienos, –oro uosto tranzitinė viza – viza, galiojanti vykimui tranzitu per valstybių narių vieno ar kelių oro uostų tarptautinio tranzito zonas; n) pasislėpimo rizika – konkrečiu atveju buvimas teisėje apibrėžtais objektyviais kriterijais paremtų priežasčių, leidžiančių manyti, kad prašytojas, trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės, kuriam taikoma perdavimo procedūra, gali pasislėpti.; ò naujas o) valstybė narė naudos gavėja – valstybė narė, kuriai taikomas taisomojo paskirstymo mechanizmas, nustatytas šio reglamento VII skyriuje, ir kuri atlieka prašytojo perdavimą;

p) paskyrimo valstybė narė – valstybė narė, į kurią prašytojas bus paskirtas pagal šio reglamento VII skyriuje nustatytą paskirstymo mechanizmą; q) į ES perkeltas asmuo – asmuo, kuriam taikomas perkėlimo į ES procesas, pagal kurį Jungtinių Tautų vyriausiasis pabėgėlių reikalų komisaro (UNHCR) prašymu remiantis asmens tarptautinės apsaugos poreikiu, trečiosios šalies piliečiai perduodami iš trečiosios šalies į valstybę narę, kurioje jie gali gyventi ir turėti vieną iš šių statusų: i) pabėgėlio statusą, kaip apibrėžta Direktyvos 2011/95/ES 2 straipsnio e punkte; ii) papildomos apsaugos statusą, kaip apibrėžta Direktyvos 2011/95/ES 2 straipsnio g punkte, arba iii) bet kokį kitą statusą, kuriuo pagal nacionalinę ir Sąjungos teisę suteikiamos teisės ir privilegijos, panašios į suteiktąsias i ir ii papunkčiuose nurodytais statusais; r) Europos Sąjungos prieglobsčio agentūra – agentūra, įsteigta Reglamentu (ES) [Pasiūlymas dėl Reglamento dėl Europos Sąjungos prieglobsčio agentūros, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 493/2010]. ê 604/2013 II SKYRIUS BENDRIEJI PRINCIPAI IR GARANTIJOS 3 straipsnis Galimybė naudotis tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimo procedūra 1. Valstybės narės nagrinėja kiekvieną trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės, bet kurios iš jų teritorijoje, įskaitant pasienį arba tranzito zonas, prašančio tarptautinės apsaugos, prašymą. Prašymą nagrinėja viena valstybė narė, būtent ta, kuri yra atsakin