Specialioji ataskaita Nr. 9/2010 „Ar ES struktūrinių priemonių lėšos namų ūkių reikmėms skirtam vandeniui tiekti naudojamos tinkamiausiai?“





ŽODYNĖLIS Bendra vandens tiekimo sistema : Visa infrastruktūra, kurią naudojant savivaldybių/vietos talpyklas galima aprūpinti vandeniu, įskaitant vandens gavybą, gamybą, gėlo vandens nuotolinį perdavimą, valymą ir nugabenimą į talpyklas. Tuomet vanduo vartotojams tiekiamas per paskirstymo tinklą. Ekonominės naudos analizė (ENA) : Technika, kurią naudojant lyginamos visos intervencijos sąnaudos ir visa nauda siekiant nustatyti, ar nauda yra didesnė už sąnaudas, ir jei taip, tai kiek. Europos regioninės plėtros fondas (ERPF) : Finansinė priemonė, skirta ekonominei ir socialinei ES regionų sanglaudai skatinti. ERPF intervencinės priemonės daugiausia įgyvendinamos per veiklos programas, apimančias daug projektų. Hm3 : Hektokubinis metras, lygus 1 mln. m3. Neapskaitytas vanduo : Išgauto vandens ir apskaityto suvartoto vandens kiekio skirtumas, dar vadinamas į apskaitą neįtrauktu vandeniu. Jis apima nuotėkį, neteisėtą naudojimą, matavimo netikslumus ir nemokamą naudojimąsi vandens paslaugomis. Nors nuotėkį galima tik apytikriai numatyti, neapskaitytas vanduo yra išmatuojamas parametras, kurio duomenys prieinami beveik visose vandens tiekimo sistemose. Šioje ataskaitoje jis naudojamas kaip vandens sistemos tinklų produktyvumo rodiklis. Paskirstymo tinklas : Visa veikla ir infrastruktūra, leidžianti paskirstyti vandenį namų ūkių ir kitiems naudotojams iš vietos talpyklų. Planiniai metai : Ateities metai, kuriais prognozuojama paklausa imama pagrindu vandens tiekimo investicijoms planuoti. Programavimo laikotarpis : Daugiametis laikotarpis, kuriuo planuojamos ir vykdomos struktūrinių fondų ir Sanglaudos fondo išlaidos. Efektyvumas : Panaudotų išteklių ir pasiektų rezultatų santykio įvertinimas. Šioje ataskaitoje – investicijų sąnaudų ir, pvz., tiekiamo vandens kiekio padidėjimo ar vandens kokybės pagerėjimo santykis. Sanglaudos fondas (SF) : Finansinė priemonė, skirta ekonominei ir socialinei sanglaudai stiprinti finansuojant aplinkos ir transporto projektus valstybėse narėse, kuriose BNP vienam gyventojui sudaro mažiau kaip 90 % ES vidurkio. Sąnaudų susigrąžinimo principas : Principas, pagal kurį reikalaujama, kad pajamos padengtų konkrečios prekės ar paslaugos sąnaudas. Vandens srityje valstybės narės privalo vykdyti vandens kainų nustatymo politiką, kuria atsižvelgiama į visų sąnaudų susigrąžinimą siekiant paskatinti efektyviai naudoti vandens išteklius (žr. 2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB, nustatančios Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus (OL L 327, 2000 12 22, p. 1), 9 straipsnį). Socialinis prieinamumas : Principas, pagal kurį reikalaujama, kad nustatant vandens kainas, kuriomis ketinama padengti paslaugų sąnaudas, būtų atsižvelgiama į gyventojų galėjimą mokėti už vandenį. Jis gali būti matuojamas kaip namų ūkio išlaidų vandeniui ir disponuojamųjų pajamų santykis. Struktūrinės priemonės : Šioje ataskaitoje – Europos regioninės plėtros fondo ir Sanglaudos fondo intervencinės priemonės. Suvartotas kiekis vienam gyventojui : Vietovės, savivaldybės ar regiono lygmeniu – vandens kiekis litrais per dieną vienam gyventojui, būtinas įprastai namų ūkio ir pramoninei veiklai. Hidrologinio planavimo dokumentuose nustatytos suvartoto kiekio vienam gyventojui reikšmės, apskaičiuotos remiantis vietos gyvenviečių ypatybėmis ir pramonės plėtra. Vandens kanalas : Atviri ar uždari vandentakiai iš betono ar kitų medžiagų. Šioje ataskaitoje ši sąvoka vartojama apibūdinti tik tiems vandentakiams, kuriais tiekiamas mišriam naudojimui, drėkinimui ir namų ūkiams skirtas vanduo. Vandens rezervuaras : Dirbtinis ežeras, sukurtas upėje ar upelyje pastačius užtvanką. Vandens talpykla : Betoninis ar iš kitos medžiagos padarytas konteineris, naudojamas vandeniui saugoti. Vandens tarifai (mokesčiai) : Vandens kaina, kurią paslaugos teikėjai nustato naudotojams. Skirtingiems naudotojams (namų ūkiams, pramonės ir žemės ūkio subjektams) taikomi skirtingi tarifai. Vandens tarifai paprastai nustatomi kartu su nuotekų tarifais. Vandentiekio magistralė : Įvairaus skersmens ir iš įvairių medžiagų pagaminti vamzdžiai, naudojami vandeniui gabenti bendroje vandens tiekimo sistemoje. Veiklos programa (VP) : Komisijos patvirtintas dokumentas, kuriame nuosekliai nustatyti prioritetai, apimantys daugiametes priemones. Veiksmingumas : Nustatytų tikslų ir pasiektų rezultatų santykio įvertinimas. SANTRAUKA I. Vanduo yra vienas svarbiausių socialiniam ir ekonominiam vystymuisi būtinų išteklių. Vandens tiekimas namų ūkių reikmėms turi esminę reikšmę žmonių sveikatai ir gerovei. II. Investuojant į vandens tiekimą tenkinami įvairūs poreikiai, pavyzdžiui: vandens prieinamumo didinimas reaguojant į padidėjusią paklausą; geografinės aprėpties išplėtimas; paskirstomo vandens kokybės gerinimas; vandens tiekimo sistemų efektyvumo ir paslaugos kokybės gerinimas. III. Audito Rūmai daugiausia dėmesio skyrė išimtinai namų ūkių reikmėms skirto vandens tiekimo infrastruktūroms, bendrai finansuotoms iš Sanglaudos fondo ir ERPF ir 2000–2006 m. programavimo laikotarpiu baigtoms kurti Ispanijoje, Graikijoje, Portugalijoje ir Italijoje, kurios yra pagrindinės finansavimo šioje srityje gavėjos. Audito išvados pateiktos atlikus tiesioginę 29 projektų – 11 patvirtintų Komisijos ir 18 patvirtintų valdymo institucijų valstybėse narėse – peržiūrą ir ištyrus Komisijos bei valstybių narių ES lėšų valdymo ir priežiūros sistemas. IV. Pagrindinis audito tikslas buvo įvertinti, ar ES išlaidos vandens tiekimui yra naudojamos tinkamiausiai, atsakant į klausimus, ar: - siekiant patenkinti atitinkamų vietovių poreikius, buvo taikyti tinkamiausi sprendimai; - bendrai finansuojamais projektais sėkmingai pagerintas vandens tiekimas; - tikslai pasiekti mažiausiomis ES biudžeto sąnaudomis. V. Audito Rūmai nustatė, kad nors struktūrinių priemonių lėšos padėjo pagerinti namų ūkių reikmėms skirto vandens tiekimą, geresnių rezultatų buvo galima pasiekti mažesnėmis sąnaudomis. Visų pirma: - prognozuojant būsimus vandens poreikius neatsižvelgta į vandens paklausos mažėjimo tendenciją ir į visus jau prieinamus išteklius; be to, daugiausia dėmesio buvo skirta naujų šaltinių išnaudojimui, neapsvarsčius alternatyvių sprendimų, pvz., mažinti vandens nuostolius ir naudoti kitus gretimus išteklius; Komisijos ir valstybių narių valdymo institucijų atliktas vertinimas davė ribotą papildomą naudą; - didelis pagerėjimas buvo pasiektas padidinus turimą vandens kiekį, išplėtus viešųjų tinklų aprėptį, pagerinus vandens kokybę, padidinus tinklų produktyvumą ir paslaugos tęstinumą; tačiau kai kurie projektai neveikė, nes trūko papildomos infrastruktūros; pasiekimų stebėjimo kokybė skyrėsi; kai sprendimuose dėl dotacijos buvo nustatytos būtinos sąlygos, ne visada buvo skiriamas dėmesys siekiant įsitikinti, ar šios sąlygos buvo įvykdytos; - visuose projektuose sąnaudos padidėjo ir buvo vėluojama; įvertinus pagal du pagrindinius efektyvumo parametrus (pajėgumo panaudojimo lygį ir neapskaityto vandens) nustatyta, kad keli projektai buvo mažai efektyvūs; nustatyta didelių dotacijų skyrimo proceso trūkumų, o Komisija ir valstybių narių valdymo institucijos skyrė nepakankamai dėmesio projektų gebėjimui duoti pajamų; VI. Audito Rūmai rekomenduoja: - valstybės narės turėtų gerinti savo ex ante analizę ir būsimų poreikių prognozes, atsižvelgdamos į naujausius ir tikslius duomenis, ir gerinti visų turimų vandens išteklių apskaitą; skirti daugiau dėmesio su pasiūla susijusių sprendimų alternatyvoms (pvz., priemonėms, skirtoms vandens nuostolių mažinimui) ir vandens kokybės apsaugos priemonėms; - Komisija turėtų skatinti valstybes nares įgyvendinti efektyvų vandens išteklių valdymą ir atsižvelgtų į jo padarinius, planuodama bendrai finansuojamą vandens tiekimo infrastruktūrą; - valstybės narės dar planavimo etape turėtų užtikrinti, kad projektams veikti būtina papildoma infrastruktūra būtų laiku parengta; turėtų būti įgyvendintos geresnės pasiekimų ir sąlygų stebėjimo priemonės; - valstybės narės planavimo etape turėtų daugiau dėmesio skirti veiksniams, dėl kurių neretai vėluojama; projektuojant naują infrastruktūrą turėtų būti atsižvelgiama į geresnės ex ante analizės rezultatus; - Komisija ir valstybės narės turėtų gerinti ENA ir finansavimo trūkumo įverčių kokybę ir tinkamai atsižvelgti į projektų gebėjimą duoti pajamų. ĮVADAS VANDENS TIEKIMAS ES 1. Vanduo yra gyvybiškai svarbus žmogaus sveikatai ir vienas iš svarbiausių gamtinių išteklių, būtinų socialiniam ir ekonominiam vystymuisi. Pakankamas gero kokybės vandens paskirstymas namų ūkio reikmėms yra svarbi vystymosi sąlyga. 2. ES tarp valstybių narių ir tos pačios valstybės narės regionų yra didelių gyventojų dalies, kurią aprūpina viešoji vandens tiekimo sistema, ir suvartoto kiekio vienam gyventojui skirtumų. Taip pat smarkiai skiriasi vandens tinklų efektyvumas, vandens kaina ir vandens išlaidų dalis bendrose namų ūkio pajamose (žr. 1 lentelę). 1 LENTELĖ SVARBIAUSIOS VANDENS TIEKIMO NAMŲ ŪKIŲ REIKMĖMS YPATYBĖS ES. VIDURKIAI VALSTYBIŲ NARIŲ LYGMENIU [1] | Mažiausia | Didžiausia | Aprūpinta gyventojų dalis (visų gyventojų dalis %) | 70 | 100 | Suvartotas kiekis vienam gyventojui (vienam gyventojui litrais per dieną) | 70 | 270 | Neapskaitytas vanduo (viso išgaunamo vandens dalis %) | 7 | 55 | Vandens kaina (eurų/m3) | 0 | 2,1 | Vandens išlaidų dalis bendrose namų ūkio pajamose (%) | 0 | 2,5 | 3. Pagal Sutartis apdairus ir racionalus gamtos išteklių naudojimas yra vienas iš aplinkos politikos tikslų. Pagrindinė vandeniui skirta teisinė priemonė yra vandens pagrindų direktyva, kuria siekiama užtikrinti vandens apsaugą ir tvarų jo naudojimą. Direktyva įsigaliojo 2000 m. ir turėjo būti perkelta į nacionalinę teisę iki 2003 m. gruodžio mėn. Joje buvo nustatyta vandens kokybės klasifikavimo sistema, iki 2006 m. pareikalauta sudaryti vandenų monitoringo tinklą, iki 2009 m. paskelbti upės baseino valdymo planus ir iki 2015 m. iš esmės pasiekti aplikos tikslus. Joje taip pat iš valstybių narių pareikalauta patvirtinti tokią vandens kainodarą, kuria būtų skatinama vandenį naudoti efektyviai, o tinkamai siekti šio tikslo padėtų įvairių kategorijų vandens naudotojai (sąnaudų susigrąžinimo principas). Ši prievolė turėjo būti įgyvendinta iki 2010 m [2]. 4. Be to, Tarybos direktyva dėl geriamojo vandens kokybės skirta žmonių sveikatai apsaugoti, visų pirma nustatant maksimalius tam tikrų mikrobiologinių, cheminių ir organoleptinių parametrų dydžius [3]. ES STRUKTŪRINĖS PRIEMONĖS, KURIOMIS BENDRAI FINANSUOJAMA VANDENS TIEKIMO INFRASTRUKTŪRA 5. Į vandens tiekimo sistemas investuojama dėl vieno ar kelių konkrečių poreikių. Šie poreikiai yra: a) didinti vandens prieinamumą dėl padidėjusio gyventojų skaičiaus arba ekonominio augimo; b) plėsti geografinę aprėptį į tuos gyventojų sektorius, kuriems nebuvo teikiamos viešosios vandens tiekimo paslaugos; c) gerinti paskirstomo vandens kokybę plėtojant naujus vandens išteklius arba išvalant iš esamų išteklių gaunamą vandenį, jeigu, pvz., esami ištekliai užteršiami dėl pramonės ar žemės ūkio; d) gerinti vandens tiekimo sistemų efektyvumą siekiant spręsti vandens nuostolių ar pasenusios įrangos problemą; e) gerinti paslaugų kokybę mažinant ribojimų ir nutrūkimų kiekį ir trukmę. 6. Pagal sanglaudos politiką vandens tiekimo sistemų statybos išlaidoms gali būti skiriama parama iš Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) ir Sanglaudos fondo (SF). Ši parama gali sudaryti nuo 25 iki 85 % tinkamų finansuoti išlaidų [4]. 7. 2000–2006 m. programavimo laikotarpiu ES finansinė parama projektams, kurie skirti vien vandens tiekimui namų ūkio reikmėms ir kurie bendrai finansuoti šių fondų lėšomis, iš viso sudarė 4,05 mlrd. eurų [5], keturios valstybės narės gavo 3,62 mlrd. eurų, arba 89,4 % visos paramos: Ispanija, Graikija, Portugalija ir Italija. Tikėtina, kad šios srities išlaidos išliks didelės ir 2007–2013 m. programavimo laikotarpiu: numatoma, kad SF paramą galinčių gauti 15 valstybių narių į vandens tiekimą dar turi investuoti maždaug 25 mlrd. eurų [6]. 8. Bendrai finansuojami projektai įgyvendinami jų valdymą dalijantis Komisijai ir valstybėms narėms, o Komisijai tenka galutinė atsakomybė už biudžeto vykdymą [7]. Jų vaidmenys priklauso nuo finansinę paramą teikiančio fondo ir nuo projekto sąnaudų lygio: a) SF projektų ir didelės apimties ERPF projektų [8] atveju Komisija bendrai finansuotinų projektų kokybę vertina pagal tai, ar jie atitinka galiojančias europines direktyvas ir fondų prioritetus, bei pagal jų galimybes pasiekti rezultatus regioninės plėtros požiūriu, taip pat pagal jų poreikį gauti ES finansinį įnašą. Komisijos sprendime bendrai finansuoti projektą nustatomas dotacijos dydis ir jos mokėjimo sąlygos. Jei vykdomi SF projektai, būtina Komisijai parengti galutinę ataskaitą, įskaitant atliktų darbų aprašymą ir pradinį numatytų rezultatų pasiekimo įvertinimą [9]. Jei vykdomi didelės apimties ERPF projektai, specialių galutinių ataskaitų nereikalaujama; b) kitų ERPF projektų atveju Komisija tik vertina ir tvirtina veiklos programas, kurioms priklauso projektai ir kurių bendrus tikslus jie turėtų padėti pasiekti; valstybių narių valdymo institucijos yra atsakingos už dotacijų paraiškų įvertinimą, sprendimo dėl dotacijos dydžio priėmimą ir projektų įgyvendinimo priežiūrą. 9. Kiekvienam programavimo laikotarpiui Komisija išleidžia fondų įgyvendinimo gaires. 2000–2006 m. laikotarpio gairėse, paskelbtose 1999 m., pirmenybė teikiama paramai atitinkamose ES direktyvose nustatytų aplinkos standartų atitikčiai. Jose nustatyta, kad vandens sektoriaus projektai "turėtų atitikti pasiūlytos vandens pagrindų direktyvos principus" ir "daugiau dėmesio turėtų būti skiriama esamos infrastruktūros efektyvumo didinimui siekiant mažinti nuostolius" [10]. Be to, sanglaudos fondo vadove nurodyta, kad "visais atvejais investuojant į vandens tiekimą turėtų būti pateiktas konkretus veiksmų planas, kaip riboti paskirstymo sistemos vandens nuostolius, siekiant optimalaus procentinio dydžio, kad sistema būtų efektyvi" [11]. 10. Bendrai finansuojama infrastruktūra būna įvairių rūšių. I priede pateiktoje "Vandens tiekimo sistemų" schemoje aprašomos vandens sistemų sudedamosios dalys, nuo išgavimo (bendros vandens tiekimo sistemos) iki paskirstymo galutiniams naudotojams (paskirstymo tinklai), o 1 langelyje pateikiami kai kurie bendrai finansuojamų projektų pavyzdžiai. Įprasčiausi vandens tiekimo sistemų elementai yra: užtvankos, gėlinimo įrenginiai, vandens valymo įrenginiai, vandentiekio magistralės, vandens siurblinės, rezervuarai, vandens talpyklos, paskirstymo tinklai ir nuotėkių bei gedimų nuotolinio valdymo ir nustatymo sistemos. 1 LANGELIS ES BENDRAI FINANSUOJAMŲ PROJEKTŲ PAVYZDŽIAI Vienu projektu siekta išplėsti viešąjį vandens tiekimo tinklą kaimo rajonų gyventojams, naudojusiems privačius ir pasklidusius šaltinius. Projektą sudarė 11 vandens talpyklų, 32,6 km vamzdžių naujam tinklui prijungti prie bendros vandens tiekimo sistemos, 10 vandens siurblinių ir apie 87 km naujojo paskirstymo tinklo vamzdžių. Projekto išlaidos, atitikusios ES paramos skyrimo reikalavimus, sudarė 4,28 milijono eurų, o iš ERPF bendrai finansuota 3,21 milijono eurų. Nemažai projektų buvo skirta naujiems vandens šaltiniams sukurti ir vandens valymui bendroje vandens tiekimo sistemoje, apimančioje 11000 km2 teritoriją ir 2,5 mln. gyventojų, pagerinti. Tai buvo įvairūs bendrai finansuoti projektai: gėlinimo įrenginys, kurio pajėgumas – 65000 m³ vandens per dieną, tinkamos finansuoti išlaidos – 55,10 milijono eurų, o iš SF bendrai finansuota 46,86 milijono eurų; atnaujintas valymo įrenginys, kurio pajėgumas 116640 m³ vandens per dieną, tinkamos finansuoti išlaidos – 5,38 milijono eurų, o iš ERPF bendrai finansuota 3,50 milijono eurų, ir 27 km vandentiekio magistralės ir trys su juo sujungtos vandens talpyklos, jungiančios bendrą vandens tiekimo sistemą su kitu gėlinimo įrenginiu, kurių tinkamos finansuoti išlaidos sudarė 19,71 milijono eurų, o iš ERPF bendrai finansuota 12,81 milijono eurų. KAI KURIE ES BENDRAI FINANSUOTI PROJEKTAI +++++ TIFF +++++ 1 pav. Siurblinė Portugalijoje +++++ TIFF +++++ 2 pav. Gėlinimo įrenginys Ispanijoje +++++ TIFF +++++ 3 pav. Užtvanka Ispanijoje +++++ TIFF +++++ 4 pav. Valymo įrenginys Graikijoje AUDITO APIMTIS IR TIKSLAI 11. Pagrindinis audito tikslas buvo įvertinti, ar ES struktūrinių priemonių lėšos vandens tiekimui namų ūkių reikmėms yra naudojamos kuo tinkamiausiai. 12. Audito Rūmai nagrinėjo tokius konkrečius klausimus: a) Ar siekiant patenkinti atitinkamų vietovių poreikius buvo priimti tinkamiausi sprendimai? b) Ar projektais pasiekti jų tikslai gerinti vandens tiekimą namų ūkių reikmėms? c) Ar tikslai pasiekti mažiausiomis ES biudžeto sąnaudomis? 13. Auditas buvo atliekamas Komisijoje ir keturiose valstybėse narėse, kurios patyrė daugiausia išimtinai vandens tiekimui namų ūkių reikmėms skirtos infrastruktūros išlaidų: Ispanijoje, Graikijoje, Portugalijoje ir Italijoje. 14. Auditas buvo atliekamas 2009 m. vasario–2010 m. kovo mėn. remiantis 2000–2006 m. programavimo laikotarpiu finansuotų ir fiziškai užbaigtų 29 projektų imtimi. Trys iš jų buvo patvirtinti Komisijos iki 2000 m., bet buvo iš esmės pakeisti Komisijos sprendimais 2000–2006 m. laikotarpiu. Projektai pasirinkti proporcingai visos finansinės paramos, skirtos kiekvienai iš keturių valstybių narių, dydžiui. Devyni projektai bendrai finansuoti iš SF, 20 – iš ERPF, du iš jų buvo didelės apimties projektai [8] (žr. II priedą). 15. Visais lygmenimis buvo patikrinti projekto dokumentai, surengti susitikimai su įvairių vietos valdžios institucijų ir valstybės arba mišrių įmonių, atsakingų už infrastruktūros, susijusios su pasirinktais projektais, projektavimą, įgyvendinimą ir valdymą, atstovais. Audito Rūmams padėjo vandens tiekimo inžinerijos ekspertai. PASTABOS AR SIEKIANT PATENKINTI ATITINKAMŲ VIETOVIŲ POREIKIUS BUVO PRIIMTI TINKAMIAUSI SPRENDIMAI? 16. Prieš įsipareigojant skirti finansinius išteklius naujai infrastruktūrai, kurią neretai ketinama naudoti kelis dešimtmečius, kurti turi būti atlikta analizė, kuria siekiama surasti geriausią būdą patenkinti vietos vandens tiekimo poreikius. Svarbiausi tokios analizės elementai yra paklausos prognozė, paprastai sudaroma pagal gyventojų skaičių ir numatomą suvartoti kiekį vienam gyventojui, ir esamų vandens išteklių prieinamumas bei kokybė. Kai kuriems iš šių elementų, pvz., suvartotam kiekiui vienam gyventojui, ir esamų vandens išteklių kokybei, įtakos gali atitinkamai turėti su paklausa susijusios priemonės ir vandens išteklių apsaugai skirti veiksmai. 17. Audito Rūmai tikrino, ar: a) su bendrai finansuojamais infrastruktūros projektais susijusios vandens poreikių prognozės buvo grindžiamos pagrįstomis prielaidomis dėl paklausos pokyčių ir vandens prieinamumo atitinkamoje vietovėje; b) įvairūs galimi sprendimai, įskaitant veiksmus, kuriais siekiama paveikti paklausą arba išlaikyti ar pagerinti šiuo metu naudojamų vandens išteklių kokybę, buvo tinkamai išanalizuoti siekiant pasirinkti geriausią; c) už paraiškų vertinimą ir dotacijų tvirtinimą atsakingos institucijos davė siūlomiems projektams papildomos naudos. BEVEIK VISAIS ATVEJAIS PROGNOZUOJANT POREIKIUS NEATSIŽVELGTA Į VANDENS VARTOJIMO VIENAM GYVENTOJUI MAŽĖJIMO TENDENCIJAS IR KAI KURIAIS ATVEJAIS NEBUVO ATSIŽVELGTA Į VISUS JAU TURIMUS IŠTEKLIUS 18. Visuose projektuose, išskyrus tris, sprendimas kurti naują vandens tiekimo infrastruktūrą buvo grindžiamas būsimos paklausos ir papildomų vandens išteklių poreikio prognozėmis. Trijų projektų atveju tokios prognozės nebuvo būtinos, nes investicijas sudarė tiesiog esamos sistemos sudedamosios dalies pridėjimas ar pakeitimas. 19. 21 atveju paklausa buvo prognozuojama remiantis teoriniu suvartotu kiekiu vienam gyventojui, rekomenduojamu pagal hidrologinio planavimo dokumentus, nes trūko suvartojimo ir tinklų nuostolių praeityje duomenų. Kartais taip prognozuotos paklausos rodikliai buvo didinami pagal įvairius veiksnius, kuriuos sunku įvertinti, pavyzdžiui, laikinųjų gyventojų poveikį [12] ir pramonės plėtros lygį. 20. Kitais penkiais atvejais vandens paklausos prognozės buvo sudarytos pagal faktinio suvartojimo praeityje duomenis, tačiau taikyti skirtingi metodai. Trimis iš šių atvejų suvartotas kiekis vienam gyventojui, naudotas projekto poreikiui pagrįsti, yra didesnis nei rekomenduojama hidrologinio planavimo dokumentuose. 21. Be to, beveik visuose projektuose paklausos prognozės neatspindi suvartoto kiekio vienam gyventojui, o kartais ir vandens nuostolių, mažėjimo tendencijos, kuri pasireiškė nuo dešimtojo dešimtmečio pabaigos ar pirmojo dešimtmečio pradžios daugumoje vietovių, kuriose buvo vykdomi projektai [13]. Ši tendencija – tai tinklų pagerėjimo [14], namų ūkių skaitiklių įrengimo ir vandentvarkos institucijų bei ūkio subjektų remiamų informuotumo didinimo kampanijų rezultatas. Kadangi šios paklausos srities priemonės įgyvendinamos vis dažniau, suvartoto kiekio vienam gyventojui didėjimo tendencija mažai tikėtina [15]. 22. Todėl palyginus būsimos paklausos prognozes ir faktinį suvartojimą dažnai paaiškėja, kad (dėl kai kurių pavyzdžių žr. 2 lentelę): a) faktiškai suvartotas kiekis, tekęs vienam gyventojui 2008 m. [16], yra gerokai mažesnis už planinių metų prognozę, o keliais atvejais šis kiekis yra net daugiau kaip perpus mažesnis už prognozuotą kiekį; b) faktinis bendras vartojimas 2008 m. yra gerokai mažesnis nei prognozuota. 2 LENTELĖ VANDENS SUVARTOJIMO PROGNOZĖS IR FAKTINIAI DYDŽIAI 2008 M. KAI KURIUOSE IŠ TIKRINTŲ PROJEKTŲ Projektas | Suvartotas kiekis vienam gyventojui litrais per dieną | Faktinis suvartotas kiekis hm3/per metus | Šalis | Planiniai metai | Planinių metų ex ante prognozė [1001] | Faktinis kiekis 2008 m. [1001] | Ex ante prognozė | Faktinis kiekis | Planiniais metais | 2008 m. [1002] | 2008 m. | ES | 2027 | 530 | 286 | 26 | 24 | 14 | GR | 2020 | 375–609 | 197 | 219 | 180 | 90 | IT | 2040 | 432 | 360 | 178 | 149 | 90 | PT | 2030 | 154–300 | 34–66 | 25 | 15 | 6 | PT | 2038 | 150 | 74 | 0,6 | 0,4 | 0,1 | ES | 2030 | 350 | 201–291 | 8,5 | nėra duomenų | 4,3 | 23. Kuriant naują infrastruktūrą į jau turimus išteklius iki galo neatsižvelgta šešiais atvejais (žr. 2 langelį). Visų pirma tais atvejais, kai, pavyzdžiui, dėl didelio nitratų ar sulfatų kiekio vanduo buvo prastos kokybės, nebuvo išnagrinėta, ar jau turimą vandenį buvo galima sumaišyti su geros kokybės vandeniu siekiant atitikti geriamam vandeniui taikomus reglamentavimo standartus, užuot visiškai pakeitus vandeniu iš kito šaltinio [19]. 24. Geriau nustačius būsimos paklausos ir vandens trūkumo prognozes būtų buvę galima apsvarstyti alternatyvius sprendimus, į kuriuos neatsižvelgta, ir sukurti mažesnio pajėgumo infrastruktūrą. 2 LANGELIS PROJEKTŲ, KURIŲ PLANAVIMO ETAPE NEBUVO ATSIŽVELGTA Į TURIMUS IŠTEKLIUS, PAVYZDŽIAI Ispanijoje iš ERPF lėšų bendrai finansuotas projektas, skirtas įvairioms gretimoms savivaldybėms tiekiamo vandens kokybei gerinti, nes tuometinis vandens tiekimas neatitiko norminių parametrų. Naujosios infrastruktūros tiektino vandens kiekio prognozės buvo grindžiamos visos būsimos paklausos prognoze vietovėje. Vis dėlto kai kuriose savivaldybėse vanduo buvo puikios kokybės ir jo netrūko. Be to, projektas galėjo būti grindžiamas geros kokybės vandens kiekio, kurio reikia norint gauti tinkamą geros kokybės ir jau turimo prastos kokybės vandens mišinį, prognoze. Praėjus ketveriems metams nuo infrastruktūros naudojimo pradžios naujųjų pajėgumų naudojimo lygis yra maždaug 16 %. Įgyvendinant kitą projektą, kuris bendrai finansuotas SF lėšomis Ispanijoje, buvo pastatyta užtvanka siekiant patenkinti būsimą paklausą (prognozuota 13,9 hm3/per metus) neatsižvelgus į jau turimus išteklius (8 hm3/per metus). Atliekant auditą paaiškėjo, kad šios užtvankos nereikia vietovėje esamai paklausai patenkinti (8 hm3/per metus), nes pakako turimų išteklių. Bendrai finansuota infrastruktūra bus panaudota ne taip, kaip buvo planuota iš pradžių, o kaip rezervas arba bus skirta kitoms vietovėms. DAUGIAUSIA DĖMESIO SKIRIAMA INFRASTRUKTŪRŲ KŪRIMUI SIEKIANT IŠNAUDOTI NAUJUS VANDENS ŠALTINIUS, TAČIAU DĖMESYS YRA RETAI SKIRIAMAS KITIEMS SPRENDIMAMS, PVZ., VANDENS NUOSTOLIŲ MAŽINIMUI... 25. Visais Audito Rūmų tikrintais atvejais prognozuojamo vandens trūkumo problemą pasirinkta spręsti išnaudojant naujus vandens šaltinius ir gabenant vandenį į atitinkamas vietoves [20]. 26. Tais atvejais, kai buvo daug neapskaityto vandens, galimybė gerinti paskirstymo tinklus retai kada buvo laikoma priemone būsimiems vandens poreikiams mažinti ir taip atmesta galimų mažesnio pajėgumo sprendimų galimybė (žr. 3 langelį). 27. Tačiau dviem atvejais savivaldybės ėmėsi veiksmų mažinti paklausą. Šiais atvejais rezultatai buvo tokie reikšmingi, kad bendrai finansuojama infrastruktūra per trumpą laiką tapo nereikalinga arba per didelė (žr. 4 langelį). 3 LANGELIS GALIMAS NEAPSKAITYTO VANDENS MAŽINIMO POVEIKIS VANDENS POREIKIAMS Padidinti prieinamo vandens kiekį vienam Italijos miestui (tai buvo vienas iš bendrai finansuoto projekto tikslų) buvo galima nuo 44,5 iki 11,5 % sumažinus neapskaityto vandens kiekį miesto vandens tinkle, nes šis rodiklis yra įmanomas ir kai kuriose to miesto dalyse jau pasiektas. Bendrai vandens tiekimo infrastruktūrai Graikijoje projektas buvo kuriamas remiantis būsimos paklausos prognozėmis, įskaitant didelį vandens nuostolių lygį (30 %). Nepaisant tam tikrų investicijų paskirstymo tinklui gerinti, taip pat finansuotų iš ES fondų, nuostolių lygis tebėra apie 30 %. Ėmusis veiksmingų priemonių mažinti vandens nuostolius būtų reikėję mažesnės naujos vandens tiekimo infrastruktūros. …ARBA PRIEINAMESNIŲ IŠTEKLIŲ NAUDOJIMUI 28. Vandens išteklių paklausa gali skirtis, pavyzdžiui, pagal žemės ūkio ir namų ūkio poreikius. Galimybė žemės ūkio reikmėms saugomus vandens išteklius skirti žmonėms vartoti tikrintų projektų atveju nebuvo išnagrinėta (žr. 5 langelį). Vis dėlto kai kuriuose Ispanijos regionuose pastebėta tinkama praktika, nes juose galioja lanksti su vandens naudojimo teisėmis susijusi sistema, pagal kurią drėkinimui skirtą vandenį prireikus galima tiekti namų ūkių reikmėms. 4 LANGELIS FINANSAVIMĄ GAVUSIŲ SAVIVALDYBIŲ, KURIOS ĖMĖSI VEIKSMŲ MAŽINTI VANDENS NUOSTOLIUS, PAVYZDŽIAI SF lėšomis bendrai finansuota užtvankos statyba siekiant Ispanijos miestą ir aplinkines jo vietoves aprūpinti 34 hm3 vandens per metus. Būtinybė statyti šią užtvanką buvo grindžiama prognozuojama 158 hm3/per metus paklausa iki 2012 m. Kartu miestas parengė veiksmų planą, įskaitant individualių skaitiklių įrengimą butuose bei gabenimo ir paskirstymo tinklo gerinimą. Tokią sąlygą, beje, nustatė ir Komisija, tvirtindama dotaciją 2000 m. Veiksmų plano rezultatai buvo geresni, nei reikalavo Komisija – šiuo metu neapskaitytas vanduo sudaro 20 %, palyginti su ankstesniais 36 %. Be to, nepaisant didelio gyventojų skaičiaus augimo, bendra paklausa nuo 142 hm3 1997–1998 m. (kai projektas buvo patvirtintas) 2008 m. sumažėjo iki maždaug 120 hm3. Kitame Ispanijos mieste SF lėšomis bendrai finansuota bendra vandens tiekimo sistema. Pagal projektą būsimos miesto paklausos prognozė buvo 113 hm3. Komisija savo 2001 m. sprendime bendrai finansuoti projektą įpareigojo įgyvendinti nuotėkio mažinimo planą, dėl to neapskaityto vandens sumažėjo nuo 50 iki 30 %. Nors gyventojų padaugėjo, bendra paklausa sumažėjo nuo 81 hm3 1996 m. iki 61 hm3 2008 m. 5 LANGELIS NETOLIESE ESANČIŲ VANDENS IŠTEKLIŲ NAUDOJIMAS Ispanijos vietovėse, kuriose buvo vykdomi du bendrai finansuoti projektai, kelios savivaldybės paskirstė vandenį, kuriame dėl žemės ūkio veiklos sukeltos taršos nitratų buvo gerokai daugiau nei maksimaliai leidžiama pagal Geriamojo vandens kokybės direktyvą. Į galimybę naudoti netoliese esantį geros kokybės paviršinį vandenį namų ūkių reikmėms projekto teikėjas neatsižvelgė, nes teisė naudoti šį geros kokybės vandenį buvo suteikta ūkininkams. Kiekvienam projektui buvo pastatyti požeminio vandens šuliniai ir maždaug 50 km ilgio tiekimo vamzdžiai. Tačiau vienam iš šių projektų už vandens valdymą atsakingos institucijos dar nesuteikė vandens gavybos leidimo ir pateikė prašymą vietos valdžios institucijoms išnagrinėti galimybę naudoti ūkininkams skirtą paviršinį vandenį, bet tai pareikalautų pastatyti papildomą infrastruktūrą. MAŽAI NAUDOS TEDAVĖ TAI, KAD DOTACIJŲ PARAIŠKAS VERTINO KOMISIJA IR VALSTYBIŲ NARIŲ VALDYMO INSTITUCIJOS 29. Audito imtis apima 9 SF projektus ir 2 didelės apimties ERPF projektus, kuriuos patikrino ir patvirtino Komisija. Kiti 18 projektų buvo bendrai finansuoti ERPF lėšomis ir patvirtinti valstybių narių valdymo institucijų (žr. 8 dalį). 30. Kaip jau buvo nustatyta kitose Audito Rūmų ataskaitose [21], tai, kad nebuvo 2000–2006 m. programavimo laikotarpio dotacijų paraiškų vertinimo gairių ir kontrolinių sąrašų, reiškė, kad nebuvo įmanoma nustatyti Komisijos atliktų patikrų. 31. Komisija nė vienu atveju nesuabejojo būsimos paklausos prognozėmis ar pasirinktais sprendimais; be to, ji nepaprašė informacijos apie kitus galimus sprendimus, pvz., galimybę gauti netoliese esančio vandens ar jį išvalyti, užuot išgavus atokesnėse vietovėse. 32. Atlikusi peržiūrą, keturių projektų atveju Komisija nustatė sąlygas, susijusias su vandens nuostolių mažinimu. Tačiau vienu atveju Komisija kiekybiškai neįvertino susijusių tikslų; dar kitu atveju tikslų pasiekimo terminai buvo nustatyti jau po projekto užbaigimo datos, o iki tol dotacijos likutis jau turėjo būti išmokėtas. Nė vienu atveju apskaičiuojant vandens poreikius neatsižvelgta į tai, kokį poveikį turės reikiamas vandens nuostolių sumažinimas. 33. Dviejų projektų atveju sprendime dėl dotacijos taip pat buvo nuostata, kuria institucijos įpareigotos stebėti direktyvų dėl paviršinio ir požeminio vandens taikymą [22] ir pranešti SF stebėjimo komitetui. Šios nuostatos buvo naudingos tuo, kad jos padėjo tam tikru būdu susieti dotacijos išmokėjimą su reikalaujama veikla. Tačiau užteršimas nitratais ar nuotekos taip pat turėjo įtakos kitiems projektams, kuriais buvo siekiama iš dalies pakeisti užterštus šaltinius ir kuriuos Komisija be išlygų patvirtino. Kitos priemonės, kuriomis būtų siekiama paspartinti aplinkos atkūrimą, niekada nebuvo nustatytos kaip ES dotacijos sąlygos. 34. Valstybėse narėse Audito Rūmams atlikus patikrą nustatyta, kad valdymo institucijos nė vienu atveju nepasiūlė projektų pasiūlymų pakeitimų ir jų nepakeitė. Niekada nebuvo nustatyta su vandens nuostoliais ir taupymu ar su gėlo vandens kokybės apsaugos priemonėmis susijusių sąlygų. 35. 2007–2013 m. laikotarpiu pasikeitė vandens tiekimo projektų valdymo būdas: a) Komisijoje tikrinami tik tie projektai, kurių bendra vertė yra didesnė kaip 50 milijonų eurų. Sukurtos naujos vertinimo procedūros: projektų paraiškose turi būti nurodyti galimybių studijų rezultatai, įskaitant alternatyvų ištyrimą; parengtas kontrolinis sąrašas, naudojamas vertinant projektų paraiškas, visų pirma susijęs su vandens išteklių valdymo efektyvumu (pvz., vartojimo mažinimo arba pakartotinio nuotekų panaudojimo veiksmais) projektų apimamose vietovėse. Tačiau naudojant vertinimo kriterijus šių procedūrų veiksmingumas ir rezultatų nuoseklumas galėtų pagerėti; b) kalbant apie aplankytas valstybes nares, imtasi ir kai kurių teigiamų iniciatyvų: trijuose regionuose vienas iš ERPF paramos skyrimo kriterijų yra tas, kad siūlomas projektas turėtų būti strateginio atitinkamos vietovės plano dalis ir kad jis turi papildyti jau pastatytas ar suplanuotas bendras vandens sistemas. Italijoje pagal naujas procedūras numatyta didinti tų regioninių veiklos programų, kuriomis vandens nuostolių mažinimo srityje pasiekiama geresnių rezultatų, biudžetą. AR PASIEKTI PROJEKTŲ TIKSLAI GERINTI VANDENS TIEKIMĄ NAMŲ ŪKIŲ REIKMĖMS? 36. Gali būti daug priežasčių statyti naują infrastruktūrą (žr. 5 dalį), todėl projektų tikslai gali labai skirtis. Siekiant užtikrinti veiksmingą stebėjimą ir vertinimą, projektų tikslai turėtų būti apibrėžti ir kiekybiškai įvertinti dotacijų paraiškose ir finansavimo sprendimuose, išreiškiant juos išeiga ir rezultatais. 37. Siekiant įvertinti, kiek tikslai pasiekti, gali būti naudojami įvairūs rodikliai. Nors išeigos rodikliai turėtų būti apibrėžiami fiziniais pasiekimais, pvz., nurodant vamzdynų kilometrus, talpyklų skaičių ir kt., rezultatų rodikliai turėtų būti apibrėžti taip, kad parodytų, kaip buvo patenkinti konkretūs poreikiai, kuriems buvo skirtas projektas: a) prieinamumas: papildomas vandens kiekis, patenkantis į tiekimo sistemą sukūrus naują infrastruktūrą; b) aprėptis: žmonių skaičiaus ir populiacijos dalies, naudojančių vandens paskirstymo tinklą, padidėjimas; c) vandens kokybė: tyrimų, kur vanduo buvo įvertintas kaip neatitinkantis ES, nacionalinių ar vietos standartų, procentinė dalis ir anksčiau reikalavimų neatitikusių parametrų pagerėjimo procentinė dalis; d) sistemų efektyvumas: neapskaityto vandens sumažėjimas; e) paslaugų kokybė: paslaugos ribojimų ir nutrūkimų skaičiaus ir trukmės sumažėjimas. 38. Audito Rūmai tikrino, ar: a) tikslai buvo apibrėžti ir kiekybiškai įvertinti; b) tikslai buvo pasiekti; c) pasiekimus stebėjo dotacijas patvirtinusios institucijos. PROJEKTO TIKSLAI NE VISADA BUVO ĮVERTINAMI KIEKYBIŠKAI, ATSIŽVELGIANT Į NUMATOMUS REZULTATUS 39. Dotacijų paraiškose ir sprendimuose buvo nurodyta išmatuojama išeiga, kuri turi būti pasiekta. Kai kuriuose patikrintuose projektuose dėl to, kad nebuvo konkrečių paraiškų ir sprendimų, išeiga buvo nurodyta ir kiekybiškai įvertinta projekto tyrimuose. 40. Daugumoje tikrintų projektų buvo nurodyti bendri išmatuojami tikslai, išreikšti gyventojų, kuriems projektas skirtas, skaičiumi ir tiektino vandens kiekiu. Tačiau ne visi numatomi rezultatai (pvz., neapskaityto vandens kiekio sumažinimas ir paslaugos tęstinumo bei vandens kokybės pagerinimas) buvo įvertinti kiekybiškai. PROJEKTAIS PASIEKTA NEMAŽA PAŽANGA VANDENS TIEKIMO ES PILIEČIAMS SRITYJE, TAČIAU... 41. Visi atliekant auditą patikrinti projektai, nepaisant vėlavimo ir išlaidų perviršio (žr. 51–52 dalis), buvo fiziškai įgyvendinti, kaip ir planuota, su nedideliais nuokrypiais, pvz., susijusiais su vamzdynų ilgiu, talpyklų talpa ar buvimo vieta, dėl kurių susitarta vykstant statybai. 42. Rezultatų požiūriu projektais padėta gerinti vandens tiekimą namų ūkio reikmėms padidinus turimą vandens kiekį, išplėtus viešuosius tinklus į vietoves, kurios iki tol nebuvo prie šių tinklų prijungtos, arba pagerinus vandens kokybę, tinklo efektyvumą ar paslaugos tęstinumą (žr. 6 langelį). +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ 5 pav. Naująja vandentiekio magistrale tekantis vanduo Italijos regione padarė vandenį prieinamesnį | 6 pav. Naujas valymo įrenginys, gerinantis vandens kokybę dideliame Graikijos mieste | 6 LANGELIS TEIGIAMŲ REZULTATŲ PAVYZDŽIAI Siekiant pašalinti vandens trūkumą Ispanijos regione, SF lėšomis bendrai finansuotas gėlinimo įrenginys, kurio gamybos pajėgumas yra 22 hm3 geriamojo vandens per metus. Nuo 2006 m. įrenginys veikė 90 % pajėgumu ir taip pašalintas vandens trūkumas trijose didžiausiose aprūpinamose savivaldybėse. Palyginti su ankstesne padėtimi, taip pat gerokai pagerėjo gyventojams tiekiamo vandens kokybė, vertinant pagal kai kuriuos ES direktyvos standartus (pralaidumas ir trihalometanų bei sulfatų kiekis). Siekiant patenkinti Italijos miesto vietovės, kurioje trūko vandens, poreikius ERPF lėšomis bendrai finansuota vandentiekio magistralė vandeniui kelioms savivaldybėms iš naujos užtvankos tiekti. 2004–2008 m. vietovei per metus iš viso patiekta 14,5 hm3 vandens. Dėl šios naujos vandentiekio magistralės savivaldybės gavo naujų vandens išteklių ir mažiau naudojo kitus senkančius išteklius. ...KAI KURIE PROJEKTAI NEVEIKĖ DĖL TRŪKSTAMŲ JUNGIAMŲJŲ DALIŲ... 43. Penki projektai, nors fiziškai buvo užbaigti 2005–2008 m. laikotarpiu, iki audito nebuvo davę jokių rezultatų [23]. Dar du tuo pačiu laikotarpiu užbaigti projektai veikė tik iš dalies, tačiau jų rezultatai buvo riboti. Pagrindinė to priežastis – papildomos infrastruktūros trūkumas, ją vėluota pastatyti arba pradėti eksploatuoti (žr. 7 langelį). ...O KITI PROJEKTAI BUVO SUSIJĘ SU JIEMS BŪDINGAIS APRIBOJIMAIS 44. Kai kuriais atvejais rezultatų neįmanoma pasiekti dėl projektams būdingų apribojimų, pavyzdžiui, vieno projekto, skirto dideliam miestui paskirstomo vandens kokybei gerinti, atveju maksimalaus kiekio gavimas priklauso nuo kitų aplinkos požiūriu kontroversiškų projektų. Kitais dviem atvejais pastatyti valymo įrenginiai yra sujungti su atvirais kanalais, todėl į juos gali patekti užterštas vanduo. Dar vienu atveju vieno gėlinimo įrenginio pagaminamas vanduo vietos rezervuarus pasiekia pernelyg aukštos temperatūros, kad jį būtų galima naudoti namų ūkių reikmėms (kartais viršija 30 laipsnių). 7 LANGELIS DĖL TRŪKSTAMŲ JUNGIAMŲJŲ DALIŲ NEVEIKIANČIŲ PROJEKTŲ PAVYZDŽIAI Ispanijoje praėjus ketveriems metams nuo projekto užbaigimo buvo išnaudojama mažiau kaip 20 % gėlinimo įrenginio pajėgumo. Nepaisant pakankamos paklausos, kuri užtikrintų didesnę vandens gamybą, atliekant auditą nebuvo perdavimo sistemos ir miesto paskirstymo (bei drėkinimo) tinklų, kurie taip pat bendrai finansuoti ES fondų lėšomis. Po ketverių metų nuo užtvankos Graikijoje pastatymo turi būti perprojektuotas ir pastatytas papildomas valymo įrenginys, kuris yra būtinas tam, kad projektas veiktų, todėl yra užlaikomas sistemos paleidimas. PASIEKIMŲ ATASKAITOS DAVĖ MAŽAI NAUDOS 45. Jei vykdomi Komisijos valdomi SF projektai (žr. 29 dalį), užbaigus projektą turi būti pateikta galutinė ataskaita, kuri yra galutinio mokėjimo sąlyga; jei yra didelės apimties ERPF projektai, pagal reglamentą informaciją reikalaujama pateikti tik veiklos programos, į kurią šie projektai įtraukti, ataskaitose. 46. Šiose ataskaitose pateikiama informacija apie pasiektus rezultatus yra naudinga tik iš dalies: tik vieno projekto rezultatai buvo išreikšti pagaminto ir savivaldybėms patiekto vandens kiekiu. Dviem atvejais galutinėse ataskaitose tiesiog nurodyta, kad rezultatai pasiekti, o vienu atveju informacijos apskritai nepateikta. Penkių projektų rezultatų nebuvo įmanoma nurodyti, nes, nors projektai buvo baigti, pateikiant galutinę ataskaitą jie dar nebuvo pradėję veikti. 47. Dėl Komisijos nustatytų papildomų vandens nuostolių mažinimo sąlygų (žr. 32 dalį) vienu atveju iš keturių ataskaitoje nėra pateikta jokios informacijos apie tai, kaip buvo įvykdyta Komisijos sąlyga. Nepaisant to, Komisija atliko galutinį mokėjimą. Dviem atvejais, kai Komisija buvo nustačiusi specialius priežiūros reikalavimus, kurie konkrečiai buvo susiję su kovos su žemės ūkio ar nuotekų tarša priemonėmis (žr. 33 dalį), informacijos nepateikta. 48. Vertinant projektus, kuriems reikėjo tik valstybių narių patvirtinimo, tik dviejose audito patikrintose valstybėse narėse finansavimo gavėjams buvo nustatytas reikalavimas kartu su galutinio mokėjimo prašymu pateikti galutinę ataskaitą. Be to, šiose ataskaitose nurodyti pagrindiniai pokyčiai, turintys įtakos projektams sąnaudų ir vėlavimo požiūriu, tačiau nepateikta išsamios informacijos apie pasiektus rezultatus. Kitose dviejose valstybėse narėse kartu su galutinio mokėjimo prašymais pateikti tik patirtas išlaidas patvirtinantys dokumentai. AR REZULTATAI PASIEKTI MAŽIAUSIOMIS ES BIUDŽETO SĄNAUDOMIS? 49. Dauguma bendrai finansuotų projektų padėjo gerinti vandens tiekimą ES piliečiams. Siekdami įvertinti, ar šis rezultatas galėjo būti pasiektas mažesnėmis ES biudžeto sąnaudomis, Audito Rūmai tikrino, ar: a) bendrai finansuojama infrastruktūra buvo statoma ekonomiškai; b) infrastruktūra veikia efektyviai, t. y. ar jos naudojimo lygis yra pakankamas, o neapskaityto vandens kiekis nuo šios infrastruktūros priklausomame vandens paskirstymo tinkle yra priimtinas; c) ES dotacija buvo nustatyta tinkamo dydžio, atsižvelgiant į tai, kad bendrai finansuojami projektai duotų pajamų. NEIGIAMOS ĮTAKOS EKONOMIŠKUMUI TURI VĖLAVIMAI IR SĄNAUDŲ PERVIRŠIS 50. Keliais atvejais nustatyta, kad sutarčių sudarymo procedūros neatitinka europinių sutarčių sudarymo taisyklių. Tačiau paskui Komisija ir nacionalinės kontrolės institucijos atitinkamai koregavo bendrai finansuojamas išlaidas. 51. Vykdant visus projektus vėlavo statybos (nuo kelių mėnesių iki daugiau kaip trejų metų). Daugeliu atvejų buvo vėluojama dėl papildomų reikalavimų, nustatytų poveikio aplinkai vertinimuose, sunkumų gaunant administracinius leidimus, netikslių prognozių ar apskaičiavimų, tačiau to buvo galima iš dalies išvengti, jei būtų buvę geriau planuojama. 52. Taip pat padidėjo visų projektų sąnaudos, kurios 20 % atvejų 30 % viršijo pradinę kainą, o vienu atveju kaina padidėjo net 80 %. Dažniausia tokio sąnaudų perviršio priežastis buvo prastas planavimas, dėl kurio buvo vėluojama, todėl projektų teikėjai turėjo sumokėti nuobaudas ir padidėjo kainos. KAI KURIE PROJEKTAI YRA MAŽAI EFEKTYVŪS 53. Du pagrindiniai efektyvumo parametrai, naudoti atliekant auditą, buvo infrastruktūros naudojimo lygis ir neapskaityto vandens priklausomuose paskirstymo tinkluose lygis: a) nedidelis pajėgumų naudojimo lygis reiškia, kad mažesnė, pigesnė infrastruktūra galėjo užtikrinti tokio pat lygio paslaugas; b) didelis neapskaityto vandens priklausomuose paskirstymo tinkluose lygis visų pirma reiškia nuostolius. Jei investicijomis būtų sėkmingai panaikinti vandens nuostoliai, naudojant naują infrastruktūrą reikėtų išgauti, išvalyti ir nugabenti mažiau vandens, todėl infrastruktūra galėjo būti ne tokia didelė arba jos apskritai nereikėjo. 54. Tuo metu, kai buvo atliekamas auditas, 1–4 metus jau veikė daugiau kaip 21 bendrai finansuotas projektas, trys pradėjo veikti, o penki buvo fiziškai užbaigti, tačiau dar neveikė. 3 lentelėje šie projektai įvertinti pagal du pagrindinius efektyvumo parametrus. 55. Veikiančių projektų labai skiriasi bendrai finansuotos infrastruktūros pajėgumo naudojimo lygis (tarp 100 ir 16 %) ir neapskaityto vandens iš priklausomų paskirstymo tinklų lygis (tarp 13 ir 55 proc). Atliekant šią analizę panašių bruožų turintys projektai buvo priskirti vienai iš trijų kategorijų (žr. 4 lentelę). 56. Prielaidos, susijusios su projektais, kurių gyvavimo laikas ilgesnis, neabejotinai yra ne tokios patikimos kaip trumpesnio gyvavimo laiko projektų. Projektai, kurie gali būti įgyvendinami etapais, galėtų būti įgyvendinami pagal poreikius. 3 LENTELĖ VEIKIANČIŲ PROJEKTŲ ĮVERTINIMAS PAGAL PAGRINDINIUS EFEKTYVUMO PARAMETRUS +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ | Didelis naudojimo lygis (x ≥ 70 %) arba mažas neapskaityto vandens lygis (x ≤ 25 %). | | Vidutinis naudojimo lygis (40 % ≤ x < 70 %) arba vidutinis neapskaityto vandens lygis (25 % < x ≤ 40 %). | | Mažas naudojimo lygis (x < 40 %) arba didelis neapskaityto vandens lygis (x > 40 %). | NA = netaikoma. Projektai, kurių atveju minimalus vamzdžių dydis nustatytas techninių standartų. Projekto rūšis | Tikroji veikimo pradžios data | Projekto planiniai metai | Bendrai finansuotos infrastruktūros naudojimo lygis (%) | Neapskaityto vandens lygis priklausomuose paskirstymo tinkluose (%) | A | 2006 m. | 2018 | 91,3 | 21,0 | A / B | 2004 m. | 2020 | 82,4 | 20,6 | 26,0 | A | 2008 m. vidurys | 2028 | 63,2 | 16,8 | A | 2005 m. | 2015 | 73,0 | 55,5 | A | 2005 m. | 2021 | 65,9 | didelis1 | A | iš dalies 2005 m. vidurys | 2012 | 16,8 | nėra duomenų | | B | 2000 m. pabaiga | 2020 | 100,0 | 26,0 | B | 2006 m. vidurys | 2027 | 52,8 | 27,0 | B | 2008 m. | 2030 | 50,6 | 25,8 | B | 2008 m. lapkričio mėn. | 2015 | 58,3 | didelis [1003] | B | 2004 m. | 2015 | 31–64 | 43,5 | B / A | 2004 m. | 2030 | 22,7 | 50,0 | 29,6 | B / C | 2006–2009 m. | 2038 | 20,0 | NA | 13,0 | B | 2005 m. | 2016 | 16,2 | 39,0 | B / C | 2008 m. vidurys | 2040 | 32,6 | NA | 55,3 | B | 2004 m. | 2040 | 20–34 | 43,5 | B | 2008 m. vidurys | 2029 | 20,3 | nėra duomenų | B | 2008 m. | 2028 | 34,8 | nėra duomenų | | C | 2006 m. | 2038 | NA | 33,0 | C | 2003 m. | 2040 | NA | 43,5 | C | 2005 m. | 2022 | na | nėra duomenų | 4 LENTELĖ PROJEKTŲ TIPOLOGIJA VERTINANT EFEKTYVUMĄ | Apibūdinimas | Naudingo gyvavimo laikas | Galimybė įgyvendinti etapais | A rūšis | Valymo ir gėlinimo įrenginiai | 15–20 m. | Yra | B rūšis | Gavybos ir gabenimo infrastruktūra | 30–50 m. | Nėra | C rūšis | Paskirstymo tinklai | 30–50 m. | Nėra | +++++ TIFF +++++ 7 pav. Gėlinimo įrenginys (A rūšis) +++++ TIFF +++++ 8 pav. Vandens gabenimo infrastruktūra (B rūšis) +++++ TIFF +++++ 9 pav. Paskirstymo tinklas (C rūšis) 57. Vertinant septynis A rūšies projektus arba projektus, kuriuose yra A rūšies projektų elementų, veikiančius bent vienus metus: a) pajėgumas: trys projektai veikė tinkamu pajėgumu, trys – vidutiniu pajėgumu ir vienas – mažu pajėgumu. Kadangi šio pobūdžio infrastruktūros gyvavimo laikas yra palyginti trumpas, mažiau tikėtina, kad šiuo metu nepakankamai naudojami projektai ateityje bus naudojami pakankamai; to buvo galima išvengti gėlinimo ar valymo pajėgumą įgyvendinant etapais; b) neapskaitytas vanduo: dviejuose projektuose neapskaityto vandens lygis yra labai didelis. Vienu atveju jis viršija 50 %, o kitu, nors vartotojams paskirstomas vanduo neapskaitomas skaitikliais, 550 l per dieną suvartotas kiekis vienam gyventojui rodo, kad tinklo nuostoliai gali būti labai dideli [24]. 58. Vertinant 13 B rūšies projektų arba projektus, kuriuose yra B rūšies projektų elementų, veikiančius ilgiau kaip vienus metus: a) pajėgumas: vienas projektas veikia maksimaliu pajėgumu, keturi – vidutiniu pajėgumu ir aštuoni – mažu pajėgumu. Tokių veiklos rodiklių priežastys yra didelės būsimos paklausos prognozės (žr. 2 lentelę) ir įvairių už vandens tiekimo sistemas atsakingų institucijų tarpusavio koordinavimo trūkumas (žr. 8 langelį). Be to, keliais atvejais, nepaisant pasirašytų susitarimų, tiekiamas vanduo nenaudojamas arba savivaldybės atšaukė savo įsipareigojimą naudoti vandenį; b) neapskaitytas vanduo: išskyrus vieną atvejį, daug įtakos efektyvumui turi ir vidutinis ar mažas naudingumas; dar dviem atvejais nepateikta duomenų. 59. Galiausiai penkių C rūšies projektų arba C rūšies projektų elementų turinčių projektų pajėgumo išnaudojimo lygis neįvertintas, nes dėl techninių priežasčių praktiškai neįmanoma pakeisti vamzdžių dydžio. Vertinant nuostolių lygį, naujai įrengtos tinklo dalys davė gerų rezultatų maždaug 10 %. Tačiau trim atvejais neapskaityto vandens lygis bendrame miesto paskirstymo tinkle tebėra didelis arba vidutinis (30–45 %), nes renovuota tik nedidelė tinklo dalis. DOTACIJŲ LYGIŲ NUSTATYMO PROCESAS RODO DIDELIŲ TRŪKUMŲ… 60. Reglamente dėl struktūrinių fondų ir SF nustatytos Bendrijos finansinės paramos skyrimo taisyklės. ES dotacija negali viršyti nustatytų viršutinių ribų [25]. Neviršijant šių ribų, Bendrijos paramos dydis pajamų duodantiems projektams nustatomas pagal finansavimo trūkumo metodą: dotacija negali būti didesnė už investicijų diskontuotų sąnaudų ir grynųjų diskontuotų projekto pajamų skirtumą. Taip siekiama užtikrinti, kad projektui būtų skirti ištekliai, kurių reikia tam, kad jis būtų įgyvendintas neskiriant nepagrįsto perteklinio finansavimo. 8 LANGELIS PAVYZDŽIAI, KAI INFRASTRUKTŪRA MAŽAI NAUDOJAMA DĖL INSTITUCIJŲ TARPUSAVIO KOORDINAVIMO STOKOS Viena regioninė institucija rėmė ERPF bendrai finansuojamą vandens tiekimo sistemai skirtos vandentiekio magistralės renovavimą, kad vanduo būtų tiekiamas kelioms savivaldybėms. Kartu pagrindinė projekte dalyvavusi savivaldybė pastatė gėlinimo įrenginį, taip pat bendrai finansuotą ERPF. Vandentiekio magistralės naudojimo lygis pirmaisiais veiklos metais sudarė tik 58 %. Priimtas sprendimas 2010 m. gegužės mėn. (praėjus vos ketveriems metams nuo paleidimo) gėlinimo įrenginio veiklą nutraukti. Kitoje valstybėje narėje valstybės įmonė rėmė naują bendrą vandentiekio sistemą, kuri buvo bendrai finansuota SF. Tačiau savivaldybės, kurioms naudojant šią sistemą turėjo būti tiekiamas vanduo, reikalavo, kad jų vietos infrastruktūra būtų sujungta su šia sistema. Be to, galiausiai didžiausia savivaldybė atsisakė naujosios sistemos paslaugų. Dėl to šiuo metu bendrai finansuotos infrastruktūros naudojimo lygis yra mažiau kaip 25 %. 61. Visuose patikrintuose SF projektuose ir didelės apimties ERPF projektuose Komisijai ir valstybėms narėms pateiktose dotacijų paraiškose (žr. 8 dalį) buvo pateikta finansinė ekonominės naudos analizė (ENA). Visose paraiškose buvo prašoma paramos remiantis finansavimo trūkumo lygiu, apskaičiuotu pagal ENA [26]. ES įnašas sudarė 40–85 % visų projekto tinkamų finansuoti išlaidų. 62. Kitų tikrintų ERPF projektų atveju (kurie nebuvo pateikti Komisijai dotacijos dydžiui atskirai tvirtinti) tik Graikija ir Portugalija prašė projekto teikėjų tarp kartu su paraiškomis pateikiamų dokumentų pateikti ENA. Tačiau bendro finansavimo lygis buvo nustatytas neatsižvelgus į ENA. Daugeliu atvejų projektams buvo patvirtintas maksimalus veiklos programos priemonei, į kurią šie projektai buvo įtraukti, skirtas bendro finansavimo lygis. Dotacijos lygis šiems projektams sudarė 40–80 % visų tinkamų finansuotų išlaidų. 63. Atlikdami auditą, Audito Rūmai nustatė didelių finansinių analizių, kurios buvo pateiktos valstybių narių dotacijų paraiškoms pagrįsti, trūkumų [27]: a) keturių iš 11 Komisijai pateiktų ENA atveju, nesilaikant finansavimo trūkumo metodo taisyklių, nusidėvėjimas buvo įtrauktas apskaičiuojant veiklos išlaidas. Todėl dviem atvejais dotacijos lygis beveik dukart viršijo reikiamą dydį, o dar dviem atvejais šis lygis buvo viršytas maždaug 50 %; b) daugeliu atvejų, kuriais projektai sudarė didesnės vandens tiekimo sistemos dalį, nepateikta visos sistemos apžvalga, nors to reikėjo norint finansiškai įvertinti bendram finansavimui pateiktą dalį. Be to, analizėje panaudotos veiklos sąnaudos ir pajamos buvo nustatytos proporcingai, atsižvelgiant į didesnes vandens tiekimo sistemas, kurioms priklausė bendrai finansuoti projektai; tik vienu atveju prielaidos buvo grindžiamos faktiniais vandens tiekimo sistemos duomenimis; c) kai kurie ENA duomenys neatitiko tikrovės; pavyzdžiui, pastovūs kiekiai ir kainos buvo naudojami beveik visais atvejais. Be to, Komisija neįvertino ENA pateiktų veiklos sąnaudų įverčių pagrįstumo. ...IR PER JĮ PAKANKAMAI NEATSIŽVELGTA Į PROJEKTŲ GEBĖJIMĄ DUOTI PAJAMŲ 64. Vandens tiekimo sektoriuje pajamos – tai tarifai ir kiti mokesčiai, kuriuos moka įvairūs naudotojai. Šios pajamos turi įtakos Bendrijos paramos dydžiui, nes jomis padedama mažinti projekto finansavimo trūkumą. Siekiant įvertinti, ar dotacijos lygis yra nustatytas taip, kad būtų išvengta perteklinio finansavimo ir užtikrintas efektyvus ES išteklių panaudojimas, būtina atsižvelgti į projekto gebėjimą duoti pajamų. 65. 2000 m. Komisija nusprendė, kad paramos dydis turėtų būti pakoreguotas siekiant nustatyti rinkliavų sistemas, kuriomis būtų padengiamos infrastruktūros eksploatavimo, priežiūros ir keitimo sąnaudos, taip pat taršos mažinimo sąnaudos [28]. 66. Patikrinę atrinktus projektus, Audito Rūmai nustatė, kad daugeliu atvejų suteikta tiek paramos, kiek jos ir prašyta. Išskyrus vieną atvejį (žr. 9 langelį), dėmesio neskirta tarifų nustatymo sistemoms, nulėmusioms labai mažus susigrąžinimo lygius. Daugeliu atvejų tarifai padengė tik veiklos sąnaudas, o ne visą investicijų kainą, kuri buvo sumokėta iš nacionalinių viešųjų ir ES lėšų. 9 LANGELIS ATVEJIS, KAI BUVO ATSIŽVELGTA Į SĄNAUDŲ SUSIGRĄŽINIMO PRINCIPĄ Vienoje dotacijos paraiškoje valstybė narė paaiškino sukūrusi sistemą, kaip iš naudotojų susigrąžinti reikšmingą sąnaudų dalį. Pripažinusi padarytas pastangas, Komisija nusprendė taikyti 75 % bendro finansavimo lygį, nors atlikus finansinę analizę buvo nustatytas 52 % finansavimo trūkumas. Lėšų perviršį planuota panaudoti kitai vandens infrastruktūrai gerinti. Komisijos sprendimu buvo siekiama paskatinti gerąją praktiką, tačiau jis neatitiko finansavimo trūkumo metodo, pagal kurį nustatomas ES finansinės paramos dydis. 67. Audito Rūmams patikrinus vandens paslaugų tarifus, taip pat nustatyta, kad: a) valstybės narės yra linkusios maksimaliai padidinti ES finansinę paramą, išlaikydamos mažus tarifus. Vienu atveju tarifai nebuvo keičiami nuo dešimtojo dešimtmečio. Yra atvejų, kai nacionalinės institucijos vandens tarifus nustatė tik sužinojusios maksimalų tikėtiną ES finansinės paramos dydį. Tokiomis aplinkybėmis Komisijai pateiktos ENA numatomos dotacijos suma pagrindžiama ex post, o ne atsižvelgus į atliktą analizę; b) vertinant santykinai, vietovėse, kuriose buvo vykdomi audituoti projektai, nustatyti tarifai sudaro mažiau nei 1 % namų ūkio disponuojamųjų pajamų. Komisija niekada nekėlė galimybės susigrąžinti sąnaudas iš naudotojų pagal paraiškose nurodytą informaciją klausimo ir nesiūlė jokių konkrečių lyginamųjų parametrų, pagal kuriuos būtų galima įvertinti nurodytų vandens kainų tinkamumą. Be to, tarp namų ūkio pajamų, naudojamų apmokėti už vandens paslaugas, ir bendro finansavimo lygio regis nebuvo jokio ryšio. Didesni bendro finansavimo lygiai pastebėti ir tose vietovėse, kur naudotojų išlaidos vandeniui yra mažesnės, palyginti su jų pajamomis, ir tose vietovėse, kur šis santykis yra didesnis, tačiau tai niekaip nepagrįsta (žr. 1 grafiką ir III priedą). 1 GRAFIKAS NAMŲ ŪKIO IŠLAIDŲ VANDENIUI IR DISPONUOJAMŲJŲ PAJAMŲ SANTYKIS IR BENDRO FINANSAVIMO LYGIS +++++ TIFF +++++ Pastaba: išlaidos vandeniui buvo apskaičiuotos kaip 120 m3 per metus namų ūkio suvartojamo vandens kaina visose tos teritorijos, kurioje buvo vykdomas projektas, savivaldybėse. 68. Vandens sąnaudų perkėlimo vartotojams principą sutvirtino vandens pagrindų direktyva, kurioje nustatoma prievolė, susijusi su sąnaudų, patirtų teikiant vandens paslaugas, susigrąžinimu, kaip paskata skatinti tvarią naudotojų paklausą. Ši prievolė turi būti pradėta taikyti 2010 m. Sąnaudų susigrąžinimo sąlygos vis dėlto gali būti pritaikomos atsižvelgiant į įvairius veiksnius, kaip antai "į sąnaudų susigrąžinimo socialinį, ekologinį ir ekonominį poveikį, taip pat į paveikto regiono ar regionų geografines ir klimato sąlygas" [29]. Kitaip tariant, sąnaudas iš naudotojų nebūtinai reikia susigrąžinti 100 % [30]. 69. 2006 m. Komisija nustatė aiškesnes taisykles [31] pagal Tarybos reglamentą Nr. 1083/2006 [32] dėl struktūrinių fondų. Naujose gairėse nurodyta, kad "tarifai turėtų padengti bent jau eksploatavimo ir priežiūros sąnaudas, taip pat didelę turto nusidėvėjimo dalį". Reikėtų numatyti tinkamą tarifų struktūrą siekiant maksimaliai padidinti projekto pajamas iki viešųjų subsidijų, kartu atsižvelgiant ir į socialinį prieinamumą. Vandens tiekimo ir kanalizacijos atveju pripažintas priimtinas socialinio prieinamumo lygis yra 4 % namų ūkio pajamų [33]. 70. Naujuoju programavimo laikotarpiu visos keturios valstybės narės, tikrintos atliekant šį auditą, nustatė procedūras, pagal kurias reikalaujama, kad kartu su pasiūlymais dėl vandens infrastruktūros, kurios bendra kaina viršija vieną milijoną eurų, būtų pateikiama finansinė ENA. Trijuose iš aplankytų regionų pagal naująsias nacionalines procedūras reikalaujama į ENA įtraukti specialią vandens tarifų dydžių analizę. Tačiau tik Portugalijoje buvo nustatytos aiškios taisyklės dotacijos sumai nustatyti, remiantis tuo, kaip atitinkamose savivaldybėse yra taikomas sąnaudų susigrąžinimo principas. Buvo nustatytas santykinis (tarifai, išreikšti kaip namų ūkio pajamų procentinė dalis) ir absoliutus (maksimali kaina už 1 m3) vandens paslaugų socialinio prieinamumo lygis. IŠVADOS IR REKOMENDACIJOS 71. Nors struktūrinių fondų lėšomis padėta gerinti vandens tiekimą namų ūkių reikmėms, geresnių rezultatų galėjo būti pasiekta mažesnėmis ES biudžeto sąnaudomis. PRIIMTI SPRENDIMAI 72. Visi tikrinti projektai buvo parengti remiantis dabartinių ir būsimų vandens poreikių tyrimais. Tačiau atlikus geresnes analizes būtų buvę galima sukurti mažesnio pajėgumo infrastruktūrą ir apsvarstyti alternatyvius sprendimus, kurie būtų davę geresnių rezultatų: a) būsimų vandens poreikių prognozėse neatsižvelgta į vandens suvartojimo mažėjimo tendencijas ar į visus turimus išteklius (žr. 18–24 dalis); b) apskritai atliekant galimų sprendimų analizes buvo apsiribojama su pasiūla susijusiomis priemonėmis ir mažai dėmesio skiriama vandens nuostolių mažinimui ir prieinamesnių išteklių naudojimui (žr. 25–28 dalis); c) kartais po Komisijos patikros buvo nustatomos papildomos sprendimų dėl dotacijų sąlygos (daugiausia susijusios su vandens nuostolių mažinimu); tačiau ji galėjo ir veiksmingiau įsikišti; mažai naudos davė valstybių narių valdymo institucijos. 2007–2013 m. laikotarpiu mažiau projektų nagrinėja Komisija, ir daugiau – valdymo institucijos (žr. 29–35 dalis). 1 REKOMENDACIJA a) Valstybės narės turėtų: i) gerinti savo ex ante analizes ir būsimų poreikių prognozes, atsižvelgdamos į naujausius ir tikslius duomenis (visų pirma atsižvelgdamos į suvartojamo kiekio vienam gyventojui mažėjimo tendenciją), ir gerinti visų turimų vandens išteklių apskaitą bei peržiūrą; ii) skirti daugiau dėmesio su pasiūla susijusių sprendimų alternatyvoms, pavyzdžiui, atsižvelgti į galimybę mažinti vandens nuostolius, imtis veiksmų paklausos srityje, įgyvendinti vandens kokybės užtikrinimo priemones. b) Komisija turėtų: i) spręsdama, ar suteikti projektams finansinę paramą, sistemingai vertinti, ar atitinkamose vietovėse yra įgyvendintos visos būtinos efektyvaus vandens išteklių valdymo priemonės. Be to, ji turėtų užtikrinti, kad atliekant vandens poreikių prognozes ir vertinant su projektais susijusias alternatyvas būtų atsižvelgiama į šių priemonių poveikį; ii) skatinti valstybių narių valdymo institucijas tinkamai atsižvelgti į efektyvų vandens išteklių valdymą vietovėse, kurias apima bendrai finansuojama vandens infrastruktūra. TIKSLŲ PASIEKIMAS 73. Bendrai finansuojamais projektais padedama atitinkamose vietovėse gerinti vandens tiekimą ES piliečiams. Tačiau kai kurie projektai, nors ir užbaigti likus keleriems metams iki audito, neveikė dėl trūkstamų vandens tiekimo tinklo jungiamųjų dalių (žr. 41–44 dalis). 74. Dabar taikomos stebėjimo procedūros ir priemonės yra tik iš dalies naudingos Komisiją ir valstybių narių valdymo institucijas informuojant apie projektų pasiekimus. Tais atvejais, kai Komisija buvo nustačiusi konkrečias sąlygas, ji ne visada tinkamai patikrino, ar jos įvykdytos (žr. 45–48 dalis). 2 REKOMENDACIJA a) Valstybės narės turėtų: i) dar planavimo etape užtikrinti, kad projektams veikti būtina papildoma infrastruktūra būtų parengta laiku; ii) nustatyti geresnes stebėjimo priemones, skirtas projektų pasiekimų įvertinimui. b) Komisija turėtų: i) nurodyti, kokios informacijos iš valstybių narių jai reikia, kad galėtų įvertinti susijusių projektų poveikį; ii) nuodugniai įvertinti sprendimuose dėl dotacijų nustatytų sąlygų vykdymą. KAINA ES BIUDŽETUI 75. Tikslai galėjo būti pasiekti mažesnėmis ES biudžeto sąnaudomis: a) keli projektai vėlavo ir buvo viršytos sąnaudos, tačiau to buvo galima bent iš dalies išvengti (žr. 50–52 dalis); b) keli projektai veikia pernelyg mažu pajėgumu, kadangi vandens paklausa yra mažesnė nei prognozuota, o bendrose tiekimo sistemose didelis neapskaityto vandens lygis (žr. 53–59 dalis); c) dotacijų lygių nustatymo procese buvo didelių trūkumų, nebuvo įvertinta galimybė iš naudotojų susigrąžinti sąnaudas (žr. 60–70 punktus). 3 REKOMENDACIJA a) Valstybės narės turėtų: i) planavimo etape daugiau dėmesio skirti veiksniams, dėl kurių dažnai vėluojama, pvz., poveikio aplinkai vertinimams, administraciniams leidimams ir prognozėms bei projektų apskaičiavimams; ii) gerinti projektų ex ante analizės kokybę ir atsižvelgti į jos rezultatus priimdamos sprendimus dėl naujos infrastruktūros dydžio; iii) atskirais etapais sistemiškai analizuoti infrastruktūros kūrimo pranašumus ir trūkumus, siekdamos geriau panaudoti sukurtus pajėgumus ir plėtoti infrastruktūrą pagal pasikeitusius poreikius. b) Komisija turėtų: i) skirti daugiau dėmesio kartu su dotacijos paraiškomis pateikiamos finansinės analizės kokybei ir prašyti informacijos, kuri jai būtina tinkamam dotacijos dydžiui nustatyti; ii) užtikrinti tinkamą sąnaudų susigrąžinimo principo taikymą siekiant efektyviau panaudoti ES lėšas. ¡Šią ataskaitą priėmė II kolegija, vadovaujama Audito Rūmų nario Morten LEVYSOHN, 2010 m. rugsėjo 8 d. Liuksemburge įvykusiame posėdyje. Audito Rūmų vardu +++++ TIFF +++++ Vítor Manuel da Silva Caldeira Pirmininkas [1] Informacija surinkta iš įvairių šaltinių: EUREAU, Eurostato, EBPO, International Benchmarking Network for Water and Sanitation Utilities ir Europos Komisijos (Regioninės politikos generalinio direktorato). [2] 2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/60/EB, nustatanti Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus (OL L 327, 2000 12 22, p. 1). 9 straipsnis susijęs su sąnaudų, patirtų teikiant vandens paslaugas, susigrąžinimu. Ši pamatinė direktyva priimta tada, kai jau buvo priimtos specialios direktyvos, pvz., Geriamojo vandens kokybės direktyva. [3] 1998 m. lapkričio 3 d. Tarybos direktyva 98/83/EB dėl žmonėms vartoti skirto vandens kokybės (OL L 330, 1998 12 5, p. 32). Šia direktyva pakeičiama Tarybos direktyva 80/778/EEB. [4] Daugiau informacijos pateikta 1999 m. birželio 21 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1260/1999, nustatančio bendrąsias nuostatas dėl struktūrinių fondų (OL L 161, 1999 6 26, p. 1), 29 straipsnyje ir 1994 m. gegužės 16 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1164/94, įsteigiančio Sanglaudos fondą (OL L 130, 1994 5 25, p. 1), su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1265/1999 (OL L 161, 1999 6 26, p. 62), 7 straipsnyje. [5] Šiuos dydžius apskaičiavo Audito Rūmai. Be to, ES suteikė nemažą finansinę paramą vandens tiekimo projektams, tarp kurių yra ir kanalizacijos projektai. [6] Strateginis aplinkos ir rizikos prevencijos vertinimas naudojant struktūrinių fondų ir Sanglaudos fondo lėšas 2007–2013 m. laikotarpiu. Apibendrinamoji ataskaita, 2006 11 7, p. 19. Ataskaitą užsakė Regioninės politikos generalinis direktoratas. [7] Europos bendrijos steigimo sutarties 274 straipsnis (ex 205 straipsnis). [8] 2000–2006 m. programavimo laikotarpiu "didelės apimties projektais" buvo laikomi projektai, kurių "bendrosios sąnaudos, į kurias atsižvelgiama nustatant Bendrijos paramos dalį, sudaro daugiau nei 50 milijonų eurų" (žr. 1999 m. birželio 21 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1260/1999 25 straipsnį). Daugiau informacijos šiuo klausimu žr. Audito Rūmų specialiąją ataskaitą Nr. 1/2008 dėl 1994–1999 ir 2000–2006 m. programavimo laikotarpių didelės apimties investicinių projektų svarstymo ir įvertinimo proceso. [9] Reglamento (EB) Nr. 1164/94 su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1265/1999, II priedo F straipsnio 4 dalis. [10] Struktūriniai fondai ir jų koordinavimas su Sanglaudos fondu. 2000–2006 m. laikotarpio programų gairės. Komisijos komunikatas (OL C 267, 1999 9 22, p. 2). Cituojama p. 6. [11] Sanglaudos fondo vadovas 2000–2006 m., A priedas, EB, 1.0 versija, 2000 m. vasario mėn., p. 9–10. [12] Laikinieji gyventojai – tai turistai, į darbą atvykstantys ir sezoniniai darbuotojai, t. y. visi nenuolatiniai gyventojai. [13] Pavyzdžiui, keturiuose didžiuosiuose miestuose suvartoto kiekio vienam gyventojui mažėjimo tendencija tokia ryški, kad, nepaisant didėjančio gyventojų skaičiaus, bendras vandens suvartojimas nuo dešimtojo dešimtmečio pabaigos sumažėjo 1–29 %. Tankiai apgyvendintose pakrančių vietovėse ta pati tendencija matyti nuo pat XXI a. pirmojo dešimtmečio pradžios. Aštuoni iš tikrintų projektų įgyvendinti šiose vietovėse. [14] Pagerinus tinklus mažėja nuostoliai. Nuostoliai laikomi paklausos dalimi, nes juos reikia padengti bendra vandens gamyba. [15] Taip pat žr. Komisijos komunikatą "Vandens trūkumo ir sausrų problemos Europos Sąjungoje sprendimas", COM(2007) 414 galutinis, ir galutinę Komisijos ataskaitą Tarybai ir Europos Parlamentui "Tolesnės veiklos, vykdomos pagal komunikatą dėl vandens trūkumo ir sausrų Europos Sąjungoje, ataskaita", COM(2008) 875. [16] Naujausi duomenys, kuriuos buvo galima gauti audito metu. [1001] Suvartotas kiekis vienam gyventojui apima vartojimą piko metu, nuostolius ir pramonės koeficientą. [1002] Bendro suvartojamo kiekio prognozės 2008 m. buvo nurodytos projekto tyrimuose arba Audito Rūmai jas apskaičiavo pagal šiuose tyrimuose nurodytas gyventojų ir suvartoto kiekio vienam gyventojui tendencijas. [19] Direktyvoje 98/83/EB nustatomi medžiagų, pvz., sulfato ir nitrato druskų, parametrai žmonėms vartoti skirtame vandenyje. Jeigu druskos koncentracija viršija šiuos parametrus, paprastai vanduo skiedžiamas su kitu (turimu) vandeniu iš mažo druskingumo šaltinių. [20] Be to, reikėtų pabrėžti, kad vandens gabenimas didesniu kaip 100 km atstumu kainuoja labai daug. Daug kainuoja ne tik investicijos, bet ir veiklos sąnaudos, kurios sudaro iki 50 % visų vandens tiekimo sąnaudų (A. Gee, EC Competition Policy Newsletter, Nr. 2, 2004 m. vasara). [21] Visų pirma žr. Specialiosios ataskaitos Nr. 3/2009 dėl 1994–1999 m. ir 2000–2006 m. programavimo laikotarpių nuotekų valymui skirtų struktūrinių priemonių išlaidų veiksmingumo 41 dalį. [22] 1991 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyva 91/676/EEB dėl vandenų apsaugos nuo taršos nitratais iš žemės ūkio šaltinių ir 1991 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyva 91/271/EEB dėl miesto nuotėkų valymo. [23] Panašus atvejis nustatytas teikiant patikinimo pareiškimą (žr. 2008 m. metinės ataskaitos 6.19 punktą). Jis susijęs su vandentiekio magistrale, kuri buvo fiziškai užbaigta 2004 m., tačiau 2009 m. pradžioje dar nebuvo pradėta naudoti dėl vandens trūkumo rezervuare, iš kurio vanduo turėjo šia magistrale tekėti. [1003] Nėra duomenų, susijusių su neapskaitytu vandens lygiu, nes nėra skaitiklių. Vis dėlto kita informacija rodo, kad paskirstymo tinklų rentabilumas yra menkas. [24] Tarptautinis naudojimo namų ūkio reikmėms standartas yra 120–150 m3 vienam namų ūkiui per metus, tai atitinka 132–164 litrus vienam gyventojų per dieną. [25] Reglamento (EB) Nr. 1164/94 7 straipsnis ir Reglamento Nr. 1260/1999 29 straipsnis. [26] Išskyrus du iki 1999 m. pateiktus projektus, kuriems finansavimo trūkumo metodas nebuvo taikomas. [27] Ši padėtis jau buvo aptarta ankstesnėje Audito Rūmų ataskaitoje; visų pirma žr. Specialiosios ataskaitos Nr. 1/2008 dėl 1994–1999 ir 2000–2006 m. programavimo laikotarpių didelės apimties investicinių projektų svarstymo ir įvertinimo proceso 21–34 dalis. [28] Žr. "2000–2006 m. Sanglaudos fondo vadovas", 1 versija, 2000 m. vasario mėn., C priedas. [29] Vandens pagrindų direktyvos (Direktyva 2000/60/EB) 9 straipsnio 1 dalis. [30] Žr. "Bendra vandens pagrindų direktyvos įgyvendinimo strategija. Gairės, Nr. 1", 2004. [31] Europos Komisija, "Naujas 2007–2013 m. programavimo laikotarpis. Ekonominės naudos analizės atlikimo metodikos gairės. Darbo dokumentas Nr. 4", 8/2006. Šios gairės parengtos pagal Reglamento Nr. 1083/2006 40 straipsnio e punktą. Taip pat žr. "Gairės dėl Tarybos reglamento (EB) Nr. 1083/2006 55 straipsnio: projektai, iš kurių gaunamos pajamos". [32] Žr. 2006 m. liepos 11 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1083/2006, nustatančio bendrąsias nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo bei panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 1260/1999, 55 straipsnį (OL L 210, 2006 7 31, p. 25). [33] ERPB atliktoje apžvalgoje pateikti tokie lyginamieji parametrai: nuo 2,5 % JAV iki 5 % Pasaulio banko atveju. Žr. S. Fankhauser ir S. Tepic. 2007: "Can Poor Consumers Pay for Energy and Water? An Affordability Analysis for Transition Countries". WP No 92, EBRD 2005. Energy Policy. 35:1038–1049. -------------------------------------------------- I PRIEDAS VANDENS TIEKIMO SISTEMOS +++++ TIFF +++++ -------------------------------------------------- II PRIEDAS AUDITUI PASIRINKTI PROJEKTAI Šalis | Projekto pavadinimas | ES fondas | Iš viso tinkamų finansuoti išlaidų (mln. eurų) | ERPF/SF įnašas (mln. eurų) | Graikija | Salonikų aprūpinimas vandeniu iš Aliakmono upės, ΥΔΡΕΥΣΗ ΘΕΣΣΑΛΟΝΙΚΗΣ ΑΠΟ ΤΟΝ ΠΟΤΑΜΟ ΑΛΙΑΚΜΟΝΑ | SF | 79,42 | 60,88 | Graikija | Pieiros regiono savivaldybių išorės akveduko renovavimas, ΑΝΑΚΑΙΝΙΣΗ ΕΞΩΤΕΡΙΚΟΥ ΥΔΡΑΓΩΓΕΙΟΥ ΥΔΡΕΥΣΗΣ ΣΥΝΔΕΣΜΟΥ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ ΝΟΜ. ΠΙΕΡΙΑΣ | ERPF – OP Vidurio Makedonija | 4,69 | 3,75 | Graikija | Vandens tiekimas Litochore; ΥΔΡΕΥΣΗ - ΑΠΟΧΕΤΕΥΣΗ ΛΙΤΟΧΩΡΟΥ | ERPF – OP Vidurio Makedonija | 1,48 | 1,11 | Graikija | Kozanės išorės ir vidaus vandens tiekimo tinklas, ΕΣΩΤΕΡΙΚΑ ΚΑΙ ΕΞΩΤΕΡΙΚΑ ΔΙΚΤΥΑ ΥΔΡΕΥΣΗΣ ΔΗΜΟΥ ΚΟΖΑΝΗΣ, ΤΗΛΕΕΛΕΓΧΟΣ, ΤΗΛΕΧΕΙΡΙΣΜΟΣ ΚΑΙ ΕΛΕΓΧΟΣ ΔΙΑΡΡΟΩΝ | SF | 18,60 | 13,90 | Graikija | Deskati vandentiekis, ΥΔΡΕΥΣΗ ΔΕΣΚΑΤΗΣ | ERPF – OP Vakarų Makedonija | 4,02 | 3,21 | Graikija | Ptolemaidos vandens paskirstymo vidaus tinklas ir Mavropigi, Azvestopetros ir Proastio vandens paskirstymo išorės tinklas ΤΡΟΦΟΔΟΤΙΚΟΣ ΑΓΩΓΟΣ ΕΣΩΤΕΡΙΚΟΥ ΔΙΚΤΥΟΥ ΥΔΡΕΥΣΗΣ Δ.Δ. ΠΤΟΛΕΜΑΪΔΑΣ ΚΑΙ ΕΞΩΤΕΡΙΚΟ ΔΙΚΤΥΟ ΥΔΡΕΥΣΗΣ ΟΙΚΙΣΜΩΝ ΜΑΥΡΟΠΗΓΗΣ, ΑΣΒΕΣΤΟΠΕΤΡΑΣ ΚΑΙ ΠΡΟΑΣΤΙΟΥ ΤΟΥ ΔΗΜΟΥ ΠΤΟΛΕΜΑΪΔΑΣ | ERPF – OP Vakarų Makedonija | 2,40 | 1,92 | | | | | | Italija | Adduttrice Acque Grezze Rosamarina | ERPF – OP Sicilija | 13,69 | 6,16 | Italija | Completamento collegamenti esterni tra i serbatoi di Palermo | ERPF – OP Sicilija | 12,34 | 5,14 | Italija | Rete di distribuzione, sottorete 5 Libertà | ERPF – OP Sicilija | 13,00 | 5,42 | Italija | Rifacimento Acquedotto Favara di Burgio | ERPF – OP Sicilija (MP) | 32,96 | 13,28 | Italija | 5o modulo bis Dissalatore di Gela | ERPF – OP Sicilija | 32,86 | 14,79 | | | | | | Portugalija | 2a Fase do Sistema multimunicipal de abastecimento de água à Área Sul do Grande Porto - Grupo I: Alargamento à região do Vale do Sousa | SF | 49,88 | 42,40 | Portugalija | Abastecimento de água ao Sector Norte do concelho e reforço do abastecimento à sede do concelho de Arcos de Valdevez | ERPF – OP Norte | 4,28 | 3,21 | Portugalija | Abastecimento de água da Área a Sul da cidade de Barcelos - 4a Fase | ERPF – OP Norte | 3,54 | 2,30 | Portugalija | Abastecimento de Água a Guimarães - Sistemas de Adução e Reservas - Fase II | ERPF – OP Norte | 2,43 | 1,58 | Ispanija | Abastecimiento a Zaragoza y corredor del Ebro | CF | 79,86 | 67,88 | Ispanija | Abastecimiento a Lleida y su zona desde el embalse de Santa Ana | CF | 24,50 | 12,24 | Ispanija | Abastecimiento y planta potabilizadora de Jaca | ERDF – OP Aragón | 4,73 | 2,36 | Ispanija | Desaladora de Cartagena (también conocida como San Pedro del Pinatar 1) | CF | 55,10 | 46,90 | Ispanija | Conexión de la desaladora del Campo de Cartagena (también conocida como Valdelentisco) con el Canal de Cartagena | ERPF – OP Mursija | 19,71 | 12,81 | Ispanija | Mejora de la potabilizadora de Campotejar | ERPF – OP Mursija | 5,38 | 3,50 | Ispanija | Abastecimiento al Alfoz de Murcia, conducción Este | ERPF – OP Mursija | 1, 89 | 1,23 | Ispanija | Abastecimiento a Sevilla (presa de Melonares) | SF | 64,60 | 54,90 | Ispanija | Abastecimiento a la zona Norte de Córdoba (presa de La Colada) | SF | 20,60 | 15,48 | Ispanija | Norte de Córdoba | ERPF – OP Andalūzija (MP) | 22,20 | 15,54 | Ispanija | Desaladora de Carboneras | ERPF – OP Andalūzija (MP) | 115,30 | 57,60 | Ispanija | Abastecimiento a las comarcas de la Ribera (parcial no 2) | SF | 15,13 | 12,10 | Ispanija | Depósito de agua potable de Carcaixent (Ribera) | ERPF – OP Valensija | 0,49 | 0,31 | Ispanija | Abastecimiento de la Plana Baixa de Castellón | ERPF – OP Valensija | 10,08 | 6,55 | -------------------------------------------------- III PRIEDAS NAMŲ ŪKIŲ IŠLAIDOS VANDENIUI IR DISPONUOJAMOSIOS PAJAMOS VIETOVĖSE, KURIOSE VYKDYTI PROJEKTAI Projektas | Atitinkama vietovė/savivaldybė | Projekto bendro finansavimo lygis (%) | Išlaidos standartiniam namų ūkio per metus suvartojamam kiekiui 120 m3, įsk. PVM [1] [2] | Kaina eurais už 1 m3 (remiantis 120 m3 per metus suvartojamu kiekiu), įsk. PVM | Metinės disponuojamos namų ūkio pajamos [3] | Išlaidos vandeniui (įsk. PVM) kaip namų ūkio disponuojamų pajamų procentinė dalis | GR 1 | Salonikai | 77 | 97,30 | 0,81 | 30168 | 0,32 | GR 2 | Pidna | 80 | 89,02 | 0,74 | 30168 | 0,30 | Elafina | 77,62 | 0,65 | 30168 | 0,26 | Metonė | 62,23 | 0,52 | 30168 | 0,21 | GR 3 | Litochoras | 75 | 35,21 | 0,29 | 30168 | 0,12 | GR 4 | Kozanės miestas [4] | 75 | 149,76 | 1,25 | 31665 | 0,47 | Kozanės rajonai [4] | 105,61 | 0,88 | 31665 | 0,33 | GR 5 | Deskati | 80 | 44,60 | 0,37 | 31665 | 0,14 | GR 6 | Ptolemaida [4] | 80 | 159,96 | 1,33 | 31665 | 0,51 | Mavropigi | 72,11 | 0,60 | 31665 | 0,23 | Asvestopetra | 90,90 | 0,76 | 31665 | 0,29 | Proastio | 55,20 | 0,46 | 31665 | 0,17 | | | | | | | | IT 1 | Palermo regionas | 45 | 85,84 | 0,72 | 40617 | 0,21 | IT 2,3 | Palermo miestas | 42 | 85,84 | 0,72 | 40617 | 0,21 | IT 4, 5 | Agridžentas | 40 | 176,88 | 1,47 | 32725 | 0,54 | IT 4, 5 | Kaltaniseta | 45 | 197,27 | 1,64 | 37288 | 0,53 | | | | | | | | PT 1 | Felgueiras | 85 | 88,83 | 0,74 | 33086 | 0,27 | Lousada | 134,97 | 1,12 | 24557 | 0,55 | Paços de Ferreira | 202,73 | 1,69 | 26928 | 0,75 | Paredes | 113,27 | 0,94 | 27446 | 0,41 | PT 2 | Arkos de Valdevesas | 75 | 101,68 | 0,85 | 17548 | 0,58 | PT 3 | Barselosas | 65 | 165,94 | 1,38 | 29066 | 0,57 | PT 4 | Gimarainsas | 65 | 145,26 | 1,21 | 31672 | 0,46 | Vizela | 145,26 | 1,21 | 28337 | 0,51 | ES 1 | Saragosa | 85 | 71,07 | 0,59 | 43738 | 0,16 | ES 2 | Lleida | 50 | 70,66 | 0,59 | 44839 | 0,16 | ES 3 | Chaka | 50 | 63,56 | 0,53 | 48494 | 0,13 | ES 4 | Kartachena | 85 | 219,36 | 1,83 | 34597 | 0,63 | Torė-Pačekas | 150,54 | 1,25 | 34597 | 0,44 | San Chavjeras | 164,80 | 1,37 | 34597 | 0,48 | ES 5 | Kartachena | 65 | 219,36 | 1,83 | 34597 | 0,63 | Masaronas | 97,98 | 0,82 | 34597 | 0,28 | ES 6,7 | Mursija | 65 | 207,47 | 1,73 | 34597 | 0,60 | ES 8 | Sevilija | 85 | 119,56 | 1,00 | 36201 | 0,33 | ES 9 | Šiaurės Kordoba | 75 | 92,91 | 0,77 | 34257 | 0,27 | ES 10 | Šiaurės Kordoba | 70 | 92,91 | 0,77 | 34257 | 0,27 | ES 11 | Karbonerasas | 50 | 122,69 | 1,02 | 40619 | 0,30 | ES 12 | Alsyra | 80 | 45,56 | 0,38 | 37178 | 0,12 | Cuillera | 98,46 | 0,82 | 37178 | 0,26 | ES 13 | Karkaisentas | 80 | 53,25 | 0,44 | 37178 | 0,14 | ES 14 | Moncofa | 65 | 194,78 | 1,62 | 39618 | 0,49 | Burjana | 108,82 | 0,91 | 39618 | 0,27 | Vila Realis | 73,50 | 0,61 | 39618 | 0,19 | Vall d'Uixo | 132,83 | 1,11 | 39618 | 0,34 | Nulesas | 92,73 | 0,77 | 39618 | 0,23 | Betxi | 157,02 | 1,31 | 39618 | 0,40 | Onda | 53,59 | 0,45 | 39618 | 0,14 | [1] Tarptautinių tyrimų duomenimis, 120 m3 per metus vienam namų ūkiui (maždaug 132 l asmeniui per dieną) gali būti laikoma standartiniu suvartojamu kiekiu. Apskaičiavimas grindžiamas 2008 m. kainomis, o Graikijoje – 2009 m. kainomis. [2] 10 proc. PVM Italijoje, 7 proc. Ispanijoje ir Portugalijoje, Graikijoje 9 proc. PVM taikoma vandens tarifui, 19 proc. – fiksuotam ir specialiam mokesčiui. [3] Apskaičiuota, kaip disponuojamos pajamos vienam gyventojui (NUTS 2 arba NUTS 3, jei yra), padaugintos iš vidutinio asmenų skaičiaus namų ūkyje.IT: Vidutinis asmenų skaičius namų ūkyje: šaltinis – Šeimos sudėtis Sicilijoje, ISTAT 2003. Disponuojamos pajamos vienam gyventojui: šaltinis – Valore aggiunto per abitante, ISTAT 2006.GR: Privačių ūkių disponuojamos pajamos 2006 m. (NUTS 2 lygmuo, perkamosios galios standartais), šaltinis – Eurostatas 2009 m. Vidutinis namų ūkio dydis, šaltinis – Namų ūkių biudžeto tyrimas 2004, Graikijos statistikos tarnyba.PT: Vidutinis namų ūkio dydis Census 2001 duomenimis. Disponuojamos pajamos pagal perkamąją galią vienam gyventojui 2005 m. regionuose ir vidutinių pajamų lygis (1032=100), šaltinis – Portugalijos statistikos tarnyba.ES: Vidutinis namų ūkio dydis NUTS 3, šaltinis – Nuolatinis šeimos biudžetų tyrimas, 2005 m. duomenys. Bendrosios disponuojamos namų ūkių pajamos 2006 m., Ispanijos regioninės finansinės ataskaitos, Nacionalinis statistikos institutas. Chakos atveju šaltinis – Instituto Aragonés de Estadística (2005 m. duomenys). [4] Apskaičiuojant bendras išlaidas vandeniui Kozanėje ir Ptolemaidoje, be fiksuoto mokesčio ir mokesčio pagal kiekį, atsižvelgta į pusę specialaus mokesčio (Įstatyme dėl DEYA numatytas specialusis 80 proc. vandens tarifo mokestis būsimoms investicijoms į vandens tiekimą ir kanalizacijos infrastruktūrą). --------------------------------------------------