Komisijos personalo darbinis dokumentas - Pridedamas dokumentas prie pasiūlymo dėl Europos parlamento ir Tarybos reglamento dėl metalinio gyvsidabrio eksporto uždraudimo ir saugaus laikymo - Santrauka {KOM(2006) 636 final SEK(2006) 1369} /* SEK/2006/1370 */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 26.10.2006 SEK(2006) 1370 KOMISIJOS PERSONALO DARBINIS DOKUMENTAS Pridedamas dokumentas prie PASIŪLYMO DĖL EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTO DĖL METALINIO GYVSIDABRIO EKSPORTO UŽDRAUDIMO IR SAUGAUS LAIKYMO SANTRAUKA {KOM(2006) 636 finalSEK(2006) 1369} KOMISIJOS PERSONALO DARBINIS DOKUMENTAS Pridedamas dokumentas prie PASIŪLYMO DĖL EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTO DĖL METALINIO GYVSIDABRIO EKSPORTO UŽDRAUDIMO IR SAUGAUS LAIKYMO SANTRAUKA Komisijos tarnybos parengė šį poveikio vertinimą, kad įgyvendintų du pagrindinius Strategijos dėl gyvsidabrio[1] veiksmus: uždrausti gyvsidabrio eksportą (5 veiksmas) ir saugiai laikyti gyvsidabrio perteklių (9 veiksmas). Tikslas − įvertinti specialias priemones, kurių turi būti imamasi, siekiant pateikti veiksmingus teisės aktus. Pradinį scenarijų sudaro metalinio gyvsidabrio eksporto uždraudimas ir įsipareigojimas laikyti (šalinti) chloro šarmų pramonėje susidarantį gyvsidabrio perteklių. Šiame poveikio vertinime išsamesniam vertinimui pasirinkti tokie klausimai : - Eksporto uždraudimo taikymo sritis: ar jis turėtų būti taikomas taip pat ir Europos Sąjungoje jau ribojamiems gyvsidabrio junginiams ir produktams? - Laikymo įpareigojimo taikymo sritis: ar laikymo (šalinimo) įpareigojimą taip pat reikia taikyti gyvsidabriui, susidarančiam kaip šalutinis produktas spalvotųjų metalų gamyboje, gamtinių dujų valymui bei perdirbtam gyvsidabriui? - Ataskaitų teikimas ir informacijos mainai: kaip parengti priemonę, skirtą eksporto uždraudimui ir laikymo (šalinimo) įpareigojimui veiksmingai ir saugiai įgyvendinti. - Teisinės priemonės Poveikio vertinime daroma išvada, kad šiame etape būtų per anksti taikyti gyvsidabrio eksporto uždraudimą taip pat ir produktams, kurių pateikimas į ES rinką ribojamas, bei junginiams, pavyzdžiui, kalomeliui. Tai turėtų būti nagrinėjama vėlesniame poveikio vertinime tinkamu laiku prieš eksporto uždraudimui įsigaliojant 2011 m. Visų pirma laikantis geresnio reglamentavimo principų gali reikėti išsamesnės tokio platesnio taikymo administracinių išlaidų bei poveikio ES verslo konkurencingumui analizės. Pokyčių pasaulio rinkose analizė aiškiai patvirtina anksčiau Strategijoje dėl gyvsidabrio padarytas išvadas: gyvsidabrio eksporto uždraudimas turėtų būti vertinamas žvelgiant iš platesnės perspektyvos Siekiant suteikti kuo daugiau naudos aplinkai, draudimą turi papildyti veiksmai, kurių imamasi pasauliniu lygmeniu. Tačiau svarbu, kad ES, atsižvelgdama į tai, kad kalbama apie didelius metalinio gyvsidabrio kiekius, veiktų iniciatyviai ir toliau prisidėtų prie gyvsidabrio poveikio mažinimo nelaukdama visapusiškai parengtos teisinės priemonės pasauliniu lygmeniu. Pagrindiniai gyvsidabrio pasiūlos Europos Sąjungoje šaltiniai yra: perteklius iš chloro šarmų pramonės, kuris susidaro, kai procese nebenaudojama gyvsidabrio arba uždarius gamyklą; gyvsidabris, susidarantis kaip šalutinis produktas spalvotųjų metalų kasyboje ir lydymo operacijų metu (pvz., cinko gamyba); gyvsidabris, susidarantis kaip šalutinis produktas valant gamtines dujas; perdirbtas gyvsidabris (proceso metu susidarantis gyvsidabris ir gyvsidabris iš produktų, pvz., fluorescencinių lempų ir t. t.); bei gyvsidabrio atsargos, brokerių ir prekybininkų, pavyzdžiui, MAYASA[2], sukauptos per pastaruosius metus. 2005 m. visa pasiūla iš Europos Sąjungos (neįskaitant jokio iš atsargų paimto gyvsidabrio), apie kurią buvo pranešta, sudarė 625 tonas. Iš viso rinkoje suvartojama (įskaitant gyvsidabrį į Europos Sąjungą importuotuose produktuose) apytikriai 440 tonų per metus. Didžiausias metalinio gyvsidabrio naudotojas (apytikriai 50 %) yra chloro šarmų pramonė. 2005 m. chloro šarmų pramonės paklausa sudarė apytikriai 190 tonų. Po to daugiausia Europos Sąjungoje sunaudojama dantų amalgamoms. Pagrindiniai sumažėjimo 25 ES valstybėse narėse veiksniai yra gyvsidabrio kiekio didelis sumažinimas arba pakeitimas reguliuojamuose produktuose ir procesuose (dažuose, baterijose, pesticiduose, chloro šarmų pramonėje ir t. t.) bei bendras gyvsidabrio produktų gamybos operacijų (termometrų, baterijų ir t. t.) perkėlimas iš 25 ES valstybių narių į trečiąsias šalis. 2005−2015 m. numatoma gyvsidabrio paklausa kitiems nei chloro šarmų pramonės poreikiams[3] sudaro apytikriai 190 tonų per metus. Tuo tarpu numatoma pasiūla Europos Sąjungoje (neįskaitant po 2011 m. gyvsidabrio iš chloro šarmų pramonės ir gyvsidabrio, susidarančio kaip šalutinis produktas spalvotųjų metalų gamyboje bei valant gamtines dujas) sudarys apytikriai 481 toną per metus. Gyvsidabrio kainos mažėjo per didžiąją pastarųjų 40 metų dalį. Per pastaruosius 10 metų jos stabilizavosi ties pačiais žemiausiais lygiais − apytikriai 4−5 USD už gyvsidabrio kilogramą, − bet po to pakilo nuo 2004 m. vidurio ir buvo didesnės nei 20 USD iki 2005 m. bei šiek tiek nukrito 2006 m.[4]. Sunku įvertinti, kaip gyvsidabrio kaina kis vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu. Europos Sąjungos chloro šarmų pramonės gyvsidabriui plūstant į rinką prieš uždraudžiant eksportą, atrodytų, kad kainos ir toliau kris iki 10 USD už kilogramą arba žemiau per artimiausius metus. Šiame poveikio vertinime manoma, kad kaina Europos Sąjungos vidaus rinkoje taps lygi kainai pasaulyje, nes po 2011 m. bus leidžiamas importas į Europos Sąjungą. Šiame poveikio vertinime apskaičiuojant naudojama 10 USD už kilogramą[5] kaina. Siūloma uždrausti metalinio gyvsidabrio eksportą. Europos Sąjunga yra pagrindinė metalinio gyvsidabrio eksportuotoja. Po to, kai 2003 m. buvo nutraukta kasyba Ispanijos Almadeno kasykloje, daugiausia gyvsidabrio Europos Sąjungoje dabar gaunama iš chloro šarmų pramonės. Pereidama prie technologijos, kurioje nenaudojama gyvsidabrio, chloro šarmų pramonė šiuo metu parduoda savo gyvsidabrio perteklių. Numatoma, kad chloro šarmų pramonės elementuose likęs kiekis iš viso sudaro apytikriai 12 000 tonų. Europos Sąjungos gyvsidabrio paklausa yra nedidelė. Todėl didžioji gyvsidabrio pertekliaus dalis yra eksportuojama. Pagal tarptautinės prekybos statistiką 2004 m. buvo eksportuotos 824 tonos. Gyvsidabris yra pasaulinė problema, kuriai išspręsti reikia tarptautinių veiksmų. Europos Sąjunga negalėtų patikimai argumentuoti bei remti aktyvių pastangų visame pasaulyje gyvsidabrio pasiūlai ir paklausai sumažinti likdama pagrindine tiekėja. Siūlomas chloro šarmų pramonėje jau nebenaudojamo metalinio gyvsidabrio, kaip šalutinis produktas spalvotųjų metalų gamyboje susidarančio gyvsidabrio ir gyvsidabrio, susidarančio kaip šalutinis produktas valant gamtines dujas, laikymo įpareigojimas. Šiuo metu ES gyvsidabrio vidaus pasiūla viršija paklausą. Remiantis gauta informacija tokia padėtis išliks ateityje. Taip pat atrodo, kad vidinei Europos Sąjungos rinkai pakaks gyvsidabrio nenaudojant gyvsidabrio pertekliaus iš chloro šarmų pramonės ir gyvsidabrio, susidarančio kaip šalutinis produktas spalvotųjų metalų gamyboje bei valant gamtines dujas. Gyvsidabrio paklausa Europos Sąjungoje nuolat mažėja ir, įsigaliojus eksporto draudimui bei laikymo įpareigojimui, paklausa bus mažesnė nei pasiūla, pagrįsta perdirbtu gyvsidabriu ir Europos Sąjungoje tebeliekančiomis atsargomis. Laikymo įpareigojimas sąmoningai netaikomas perdirbtam gyvsidabriui iš gyvsidabrio turinčių produktų. Šiam šaltiniui teiktina pirmenybė aplinkosaugos požiūriu. Pageidautinas gyvsidabrio surinkimas gali baigtis, jei laikymo įpareigojimas bus nustatytas ir perdirbtam gyvsidabriui. Nesurenkant didelė šio gyvsidabrio dalis galėtų patekti į aplinką. Eksporto draudimui ir laikymo įpareigojimui veiksmingai ir saugiai įgyvendinti siūloma ataskaitų teikimo ir informacijos mainų priemonė gyvsidabrio bei jo junginių importui ir eksportui valstybėse narėse bei į Bendriją ir iš jos stebėti. Ši priemonė skirta kuo geriau pasinaudoti turimais duomenimis, supaprastinti duomenų srautus ir apriboti administracinę naštą. Tai taip pat turėtų palengvinti greitą reakciją į kintančius gamybos ir vartojimo būdus. Sąmoningai vengiama griežtos sistemos, pagrįstos, pavyzdžiui, periodinėmis apklausomis. Atrodo, kad reglamentas yra vienintelė tinkama teisinė priemonė eksporto draudimui ir laikymo (šalinimo) įpareigojimui nustatyti. Nesiūloma konkretaus laikymo (šalinimo) sprendimo gyvsidabrio pertekliui, teisės akte tik nustatomos tos laikymo (šalinimo) įrenginių rūšys, kurios pakankamai užtikrina saugų metalinio gyvsidabrio tvarkymą atsižvelgiant į medžiagos ypatybes. Siekiant užtikrinti ilgalaikį saugumą siūlomas konkrečios vietos gyvsidabrio rizikos vertinimas. Sprendimą dėl atskiros laikymo (šalinimo) alternatyvos turi priimti pramonė ir atitinkamos valstybės narės. Prie šio reglamento bus pridėtas savanoriškas chloro šarmų pramonės , kuri gyvsidabrio kiekio požiūriu yra labiausiai suinteresuota pramonės šaka, susitarimas . Į eksporto draudimą ir laikymo įpareigojimą taip pat reikia žiūrėti atsižvelgiant į tarptautinius veiksmus , dėl kurių susitarta Strategijoje dėl gyvsidabrio. Turi būti imtasi priemonių pasaulio mastu siekiant palaipsniui atsisakyti naujo gyvsidabrio gamybos iš cinoberio ir užkirsti kelią gyvsidabrio pertekliaus grįžimui į rinką. Planuojamas bendradarbiavimas su besivystančiomis šalimis; Europos Sąjunga taip pat remia tarptautines iniciatyvas, pavyzdžiui, UNEP Pasaulinę gyvsidabrio programą. Komisija sistemingai gerina ryšius su ES nepriklausančiomis valstybėmis, kurios yra svarbios kaip gyvsidabrio gamintojos, naudotojos ir eksportuotojos ir (arba) susiduria su teršimo gyvsidabriu problemomis. Tarptautinė gyvsidabrio konferencija, kuri turi būti surengta 2006 m. spalio 26−27 d. Briuselyje ir kurioje turi dalyvauti daug ES nepriklausančių valstybių atstovų, suteiks papildomą impulsą tarptautinėms deryboms, įskaitant prekybos klausimus, gerokai anksčiau nei 2007 m. UNEP Valdančiosios Tarybos 24-oji sesija. Sąnaudų ir naudos numatymas . Manoma, kad atsargiai vertinant naudą, mažiausia nustatyta nauda (arba sutaupytos sąnaudos gyvsidabrio tonai) bus didesnė nei didžiausios apskaičiuotos sąnaudos, tačiau III priede pateikta analizė neturėtų būti laikoma visaverte sąnaudų ir naudos analize, nes turimi duomenys neleidžia tiesiogiai palyginti numatomų sąnaudų ir naudos. Poveikio vertinime vertinant aplinkos aspektus taikoma ir kokybinė, ir kiekybinė analizė. Tebeliekantis toliau pasaulyje naudojamas gyvsidabris ir iš ES eksportuotinas gyvsidabrio perteklius pateikiami kiekybiškai. Daroma prielaida, kad dėl didelės tokio naudojimo dalies metalinis gyvsidabris gali patekti į aplinką. Manoma, kad gyvsidabrio eksporto uždraudimas ir privalomo laikymo nustatymas sumažins emisijas, nors tų emisijų apimtį sunku kiekybiškai įvertinti[6]. Norint įvertinti naudą žmonių sveikatai, reikėtų sukurti modelį, kuris susietų į aplinką patenkančias emisijas, metilgyvsidabrio susidarymą žuvų organizmuose ir pažeidžiamų gyventojų įsisavinamus kiekius. Apsvarsčius modeliavimo taikymo sritį (atitinkama aplinkos terpė, geografinė apimtis, nagrinėtini gyventojai ir t. t.), buvo padaryta išvada, kad tokio modeliavimo vykdymas prieštarautų poveikio vertinimo gairėse nustatytam proporcingumo analizės principui. Naujuose JAV atliktuose naudos tyrimuose[7] [8]pateikiamas intervalas, kintantis nuo 3 milijonų eurų per metus už vieną toną iki 70−100 milijonų eurų per metus už toną išvengtų emisijų. Tyrimuose taip pat daroma prielaida, kad nauda už toną didės didėjant bendram sumažėjimui, nors ir daug lėčiau. Tai galima palyginti su didžiausiomis nuolatinio šalinimo sąnaudomis (giliai pamatinėje uolienoje), kurios sudaro 37−70 000 eurų už toną per metus (40 metų laikotarpiui), ir prarastomis pajamomis (10 000 eurų už toną). [1] COM(2005) 20 galutinis. [2] Mińas de Almadén y Arrayanes, S.A . [3] Chloro šarmų pramonė dar kartą panaudos savo gyvsidabrio perteklių, todėl ši paklausa neįtraukta į šį skaičių. [4] Tarptautiniai prekiautojai spalvotaisiais metalais paprastai kainas pateikia USD. [5] 7,85 EUR/kg arba 7851,76 EUR už toną. [6] Poveikio vertinime nėra visapusiškai pateikti pavojai aplinkai ir sveikatai, kuriuos įvertino, pvz., UNEP, ir kuriuos ypač kelia vandens aplinkoje susiformuojantis metilgyvsidabris. [7] Economic valuation of human health benefits of controlling mercury emissions from U.S. coal-fired power plants , www.nescaum.org, 2005 m. vasaris. [8] Public health and economic consequences of methyl mercury toxicity to the developing brain, Environmental Health Perspectives 113 , 2005 m. gegužė.