Pasiūlymas Tarybos sprendimas leidžiantis Lietuvos Respublikai taikyti priemonę, nukrypstančią nuo Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies ir 28e straipsnio /* KOM/2005/0581 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 22.11.2005 KOM(2005) 581 galutinis Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS leidžiantis Lietuvos Respublikai taikyti priemonę, nukrypstančią nuo Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies ir 28e straipsnio (pateikta Komisijos) AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS PASIūLYMO APLINKYBėS | Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Pagal 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 27 straipsnio 1 dalį Taryba, Komisijos pasiūlymu, vieningai gali leisti bet kuriai valstybei imtis specialių priemonių, nukrypstant nuo tos direktyvos nuostatų, kad būtų supaprastinta mokesčių taikymo tvarka arba užkirstas kelias tam tikroms mokesčių vengimo ir išsisukinėjimo nuo jų formoms. Komisijos generalinio sekretoriato užregistruotame laiške Lietuvos Respublikos Vyriausybė prašė leisti nustatyti priemones, nukrypstančias nuo Direktyvos 77/388/EEB 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies, o vėliau Komisijai patvirtino, kad į paraišką buvo įtrauktas prašymas leisti nukrypti nuo tos pačios direktyvos 28e straipsnio. Remdamasi direktyvos 77/388/EEB 27 straipsnio 2 dalimi, Komisija 2005 m. birželio 7 d. laišku informavo kitas valstybes nares apie Lietuvos prašymą. 2005 m. birželio 14 d. Komisija pranešė Lietuvai, kad gavo visą, jos nuomone, reikalingą informaciją prašymui įvertinti. | Bendrosios aplinkybės Direktyvos 77/388/EEB 11 straipsnio A skirsnio 1 dalyje nustatyta, kad tiekiamų prekių ar teikiamų paslaugų apmokestinamąją vertę sudaro „viskas, kas sudaro atlygį, kuris yra ar turi būti tiekėjo gautas iš pirkėjo...“. Šios nuostatos paprastai pakanka tais atvejais, kai prekės tiekiamos ar paslaugos teikiamos turint tikrą komercinį tikslą ir kai tarp tiekėjo arba teikėjo ir pirkėjo nėra ryšio, galinčio daryti poveikį tiekiamų prekių ar teikiamų paslaugų vertei. Tačiau jei sandorio šalys yra susijusios, yra pagrindo teigti, kad už tiekiamas prekes ar teikiamas paslaugas gaunama mažiau mokesčių dėl manipuliacijų jų verte. Jeigu susijęs gavėjas turi ribotą teisę atskaityti, dėl kainos sumažinimo palyginti su normalia rinkos verte sumažėja negrąžinamų pirkimo mokesčių, taikomų prekėms ar paslaugoms, suma. Jeigu tiekėjas arba teikėjas turi tik ribotą teisę atskaityti, paslaugų ar prekių vertės padidinimas visiškai apmokestinamam gavėjui nedarys poveikio, išskyrus poveikį grynųjų pinigų srautui, tačiau, pakeitus apmokestinamų ir nuo mokesčių atleistų prekių ar paslaugų vertės santykį, gali padidėti tiekėjo atgavimo galimybės. Siekdama užkirsti kelią mokesčių praradimui dėl tokių manipuliacijų verte, Lietuva paprašė suteikti galimybę iš dalies pakeisti apmokestinamąją vertę minėtais atvejais, jeigu apmokestinamoji vertė labai skiriasi nuo atviros rinkos vertės ir jeigu prekės tiekiamos arba paslaugos teikiamos susijusiems asmenims. Perkainojimo tikslu susiję asmenys yra objektyviai apibrėžti ir nurodyti Lietuvos PVM įstatyme. Pasiūlymas suteikia galimybę Lietuvos mokesčių institucijoms taikyti atviros rinkos vertę (kaip apibrėžta 11 straipsnio A skirsnio 1 dalyje) apskaičiuojant prekių arba paslaugų PVM, o ne faktiškai sumokėtą atlygį. Direktyvos 77/388/EEB 28e straipsnyje, kuriuo papildomos 11 straipsnio A skyriuje numatytos taisyklės, išdėstomos įsigijimų Bendrijos vidaus rinkoje vertinimo taisyklės. Siekdama užtikrinti, kad vidaus rinkos prekės, paslaugos ir įsigijimai Bendrijos vidaus rinkoje būtų vienodai traktuojami ir kad nebūtų paprasta išvengti atsakomųjų priemonių pasitelkiant susijusius asmenis kitose valstybėse narėse, Lietuva pageidautų įtraukti įsigijimus Bendrijos vidaus rinkoje į specialiųjų priemonių aprėptį. Pasiūlyme numatoma teisė taikyti specialiąją priemonę iki 2009 m. gruodžio 31 d. Laikotarpis ribojamas siekiant suteikti galimybę persvarstyti priemonę atsižvelgiant į patirtį ir tolesnių poreikių įvertinimą. Tačiau 2005 m. kovo 16 d. Komisija Tarybai pateikė dokumentą KOM(2005)89. Juo siūloma priimti direktyvą, iš dalies keičiančią Direktyvos 77/388/EEB nuostatas, susijusias su tam tikromis priemonėmis, kuriomis siekiama supaprastinti pridėtinės vertės mokesčio taikymą ir padėti užkirsti kelią mokesčių nuslėpimui ir vengimui, bei panaikinančią tam tikrus sprendimus dėl leidžiančių nukrypti nuostatų. Vadinamasis „27 straipsnio racionalizavimo pasiūlymas“ apima, be kita ko, teisės aktus, taikomus tai pačiai sričiai kaip ir prašomoji priemonė. Todėl siūloma leidžianti nukrypti nuostata nustos galioti įsigaliojus šioje direktyvoje nurodytoms priemonėms šioje srityje, kurių pagrindas yra pasiūlymas dėl racionalizacijos. | Pasiūlymo srityje taikomos nuostatos Panašios leidžiančios nukrypti nuo Direktyvos 77/388/EEB 11 straipsnio A skyriaus 1 dalies ir 28e straipsnio nuostatos buvo suteiktos kitoms valstybėms narėms. | Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Netaikoma. | KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMAS | Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis | Nėra svarbios | Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas | Nepriklausomo tyrimo neprireikė. | Poveikio vertinimas Pasiūlymo tikslas yra užkirsti kelią galimam PVM vengimui ir slėpimui ir todėl gali turėti teigiamą poveikį, ypač dėl įstatymo laikymosi poveikio. Pasirinktas kitų valstybių narių taikytas būdas, kurį Lietuva laiko tinkamu mokesčių nuostoliams išvengti. Be to, prašomoji priemonė atitinka Komisijos pasiūlymą, pateiktą KOM(2005)89 siekiant racionalizuoti 27 straipsnyje pateiktų leidžiančių nukrypti nuostatų skaičių. | TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAI | Siūlomų veiksmų santrauka Leidimas Lietuvai taikyti priemonę, nukrypstančią nuo Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies ir 28e straipsnio, kad būtų galima perskaičiuoti tiekiamų prekių ir teikiamų paslaugų ir įsigijimų Bendrijos vidaus rinkoje apmokestinamąją vertę tais atvejais, kai vertė labai skiriasi nuo atviros rinkos vertės; šalys yra susijusios ir kaip viena sandorio šalis turi ribotą teisę atskaityti. Perkainoti galima pagal atviros rinkos prekių arba paslaugų vertę, kaip apibrėžta Šeštosios direktyvos 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies d punkte. | Teisinis pagrindas 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB (su pakeitimais) dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas. | Subsidiarumo principas Pasiūlymas priklauso išimtinei Bendrijos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas. | Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl toliau nurodytos(-ų) priežasties(-čių). | Šis sprendimas suteikia leidimą valstybei narei jos pačios prašymu ir nėra privalomas. | Atsižvelgiant į ribotą šios leidžiančios nukrypti nuostatos taikymo sritį, speciali priemonė yra proporcinga siekiamam tikslui. | Priemonės pasirinkimas | Siūlomos priemonės: kita. | Kitos priemonės yra laikomos netinkamomis dėl toliau nurodytos(-ų) priežasties(-čių). Pagal Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 27 straipsnį leidžiančios nukrypti nuo bendrų PVM taisyklių nuostatos suteikiamos tik vieningai leidus Tarybai Komisijos pasiūlymu. Tarybos sprendimas yra vienintelė tinkama priemonė, kadangi jis gali būti skirtas vienai valstybei narei. | POVEIKIS BIUDžETUI | Pasiūlymas neturi jokios įtakos Bendrijos biudžetui. | PAPILDOMA INFORMACIJA | Persvarstymo, pakeitimo, laikino galiojimo sąlyga | Pasiūlyme pateikiama laikino galiojimo sąlyga. | 1. Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS leidžiantis Lietuvos Respublikai taikyti priemonę, nukrypstančią nuo Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies ir 28e straipsnio (Tik tekstas lietuvių kalba yra autentiškas) EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas[1], ypač į jos 27 straipsnį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[2], kadangi: 2. Pagal Direktyvos 77/388/EEB 27 straipsnio 1 dalį Taryba Komisijos pasiūlymu vieningai gali leisti bet kuriai valstybei imtis specialių priemonių, nukrypstant nuo tos direktyvos nuostatų, kad būtų supaprastinta mokesčių taikymo tvarka arba užkirstas kelias tam tikriems mokesčių vengimo ir išsisukinėjimo nuo jų formoms. 3. 2004 m. rugpjūčio 3 d. ir 2004 m. gruodžio 16 d. laiškuose Lietuvos Respublika prašė leisti nustatyti priemonę, nukrypstančią nuo Direktyvos 77/388/EEB nuostatų, reglamentuojančių apmokestinamąją vertę PVM tikslais. 4. Remdamasi Direktyvos 77/388/EEB 27 straipsnio 2 dalimi, Komisija 2005 m. birželio 7 d. laišku informavo kitas valstybes nares apie Lietuvos Respublikos prašymą. 2005 m. birželio 14 d. laišku Komisija pranešė Lietuvos Respublikai, kad gavo visą, jos nuomone, reikalingą informaciją prašymui įvertinti. 5. Direktyvos 77/388/EEB 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies a punkte nustatyta, kad tiekiamų prekių ar teikiamų paslaugų apmokestinamąją vertę sudaro viskas, kas sudaro atlygį, kuris yra ar turi būti tiekėjo gautas iš pirkėjo. Tos pačios direktyvos 28e straipsnio 1 dalyje reglamentuojama apmokestinamoji įsigijimų Bendrijos vidaus rinkoje vertė, nurodant 11 straipsnio A skirsnį. 6. Taikant priemonę, dėl kurios reikia suteikti leidžiančią nukrypti nuostatą, ketinama išvengti mokesčių nuostolių dėl manipuliacijų apmokestinamąja prekių, paslaugų ir įsigijimų Bendrijos vidaus rinkoje, kuriems taikomas PVM, verte tais atvejais, kai viena sandorio šalis turi ribotą teisę atskaityti. 7. Šią priemonę reikėtų taikyti tik PVM vengimo ir slėpimo atvejais ir tik tada, kai įvykdomi tam tikri reikalavimai. Todėl priemonė yra proporcinga siekiamam tikslui. 8. Siekiant užkirsti kelią mokesčių vengimui arba slėpimui, panašias leidžiančias nukrypti nuostatas buvo leista taikyti ir kitoms valstybėms narėms ir buvo nustatyta, kad jos yra veiksmingos. 9. Leidžiančios nukrypti nuostatos pagal Direktyvos 77/388/EEB 27 straipsnį, skirtos užkirsti kelią PVM mokėjimo vengimui, susijusiam su apmokestinamąja tiekiamų prekių ir teikiamų paslaugų verte tarp susijusių šalių, yra įtrauktos į 2005 m. kovo 16 d. Komisijos direktyvos, kuria būtų racionalizuojamos kai kurios leidžiančios nukrypti nuostatos, taikomos pagal tą straipsnį, pasiūlymą[3]. Todėl yra būtina apriboti šios leidžiančios nukrypti nuostatos taikymo laikotarpį, kol įsigalios ši direktyva. 10. Ši leidžianti nukrypti nuostata apsaugos PVM sumą, kuri turi būti mokama galutiniame vartojimo etape, ir nedaro neigiamo poveikio Europos Bendrijų nuosaviems ištekliams, kuriuos sudaro surenkamas pridėtinės vertės mokestis. PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: 1 straipsnis Nukrypstant nuo Direktyvos 77/388/EEB 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies a punkto ir 28e straipsnio, Lietuvos Respublikai leidžiama numatyti, kad apmokestinamoji prekių, paslaugų arba įsigijimų Bendrijos vidaus rinkoje vertė yra tokia pati kaip ir atviros rinkos vertė, kaip apibrėžta minėtos direktyvos 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies d punkte, bet kuriuo iš šių atvejų: 11. jeigu atlygis yra daug mažesnis už atviros rinkos vertę, o prekės arba paslaugos gavėjas (arba įsigijimų Bendrijos vidaus rinkoje atveju – pirkėjas) turi ribotą atskaitymų teisę pagal Direktyvos 77/388/EEB 17 straipsnį. 12. jeigu atlygis yra ženkliai didesnis už atviros rinkos kainą, o prekių tiekėjas arba paslaugų teikėjas turi ribotą teisę atskaityti pagal Direktyvos 77/388/EEB 17 straipsnį. Ši priemonė taikoma tik siekiant išvengti mokesčių slėpimo arba vengimo ir tik tuo atveju, kai atlygiui, kurio pagrindu priešingu atveju būtų buvusi nustatyta apmokestinamoji vertė, įtakos turėjo valstybės narės teisės aktuose apibrėžti šeimos, valdymo, nuosavybės, finansiniai ar teisiniai ryšiai. Šiuo atveju teisinius ryšius apima oficialūs darbdavio ir dirbančiojo santykiai. 2 straipsnis 1 straipsniu suteikto leidimo galiojimas baigiasi direktyvos, racionalizuojančios Direktyvos 77/388/EEB 27 straipsnyje numatytas leidžiančias nukrypti nuostatas, kurios padeda kovoti su pridėtinės vertės mokesčio vengimu arba slėpimu, įvertinant prekių arba paslaugų vertę sandoriuose tarp susijusių asmenų, įsigaliojimo dieną arba 2009 m. gruodžio 31 d., atsižvelgiant į tai, kuri data yra ankstesnė. 3 straipsnis Šis sprendimas skirtas Lietuvos Respublikai. Priimta Briuselyje, […]. Tarybos vardu Pirmininkas [1] OL L 145, 1977 6 13, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/66/EB (OL L 168, 2004 5 1, p. 35). [2] OL C […], […], p. […]. [3] OL C 125, 2005 5 24, p. 12. KOM(2005)89.