Be to, pasiūlymu dėl direktyvos dėl turto susigrąžinimo ir konfiskavimo prisidedama prie veiksmingo ribojamųjų priemonių įgyvendinimo, nes jame reikalaujama, kad valstybės narės sudarytų sąlygas atsekti ir nustatyti turtą, susijusį su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimais, kaip apibrėžta nacionalinėje teisėje. Be to, pasiūlyme nustatyta, kad peržiūrėtos turto susigrąžinimo ir konfiskavimo taisyklės taikomos Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimo nusikalstamai veikai.

Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimo nusikalstamų veikų apibrėžčių ir sankcijų už jas suderinimas papildo Komisijos pasiūlymą dėl direktyvos dėl turto susigrąžinimo ir konfiskavimo, kuria įgyvendinama Saugumo sąjungos strategija ir ES kovos su organizuotu nusikalstamumu strategija. Pasiūlymu dėl direktyvos dėl turto susigrąžinimo ir konfiskavimo siekiama stiprinti nacionalinių institucijų pajėgumus atsekti, nustatyti, įšaldyti ir valdyti turtą, kurį sudaro nusikalstamu būdu įgytos pajamos ar nusikaltimo priemonės. Be to, jame numatyta griežtesnė konfiskavimo teisinė sistema, įskaitant konkrečius atvejus, kai apkaltinamasis nuosprendis už konkretų nusikaltimą negali būti priimtas.

Be to, ES sukurta laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė, kurioje gerbiamos pagrindinės teisės ir skirtingos valstybių narių teisinės sistemos bei tradicijos. Įvairiomis priemonėmis, įskaitant nusikalstamumo, rasizmo ir ksenofobijos prevenciją ir kovą su jais, ES siekia užtikrinti aukštą saugumo lygį. Pagal SESV 83 straipsnio 1 dalį Europos Parlamentas ir Taryba gali „nustatyti minimalias taisykles dėl nusikalstamų veikų ir sankcijų apibrėžimo ypač sunkių nusikaltimų, turinčių tarpvalstybinį pobūdį, pasireiškiantį dėl tokių nusikaltimų pobūdžio arba poveikio, arba ypatingo poreikio kovoti su jais remiantis bendru pagrindu, srityse“.

Be to, valstybės narės pagal savo administracinę ir (arba) baudžiamąją teisę labai skirtingai apibrėžia Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimus ir taiko už juos skirtingas sankcijas. Tai rodo, kad už tą patį pažeidimą gali būti baudžiama skirtingomis sankcijomis ir skirtingais vykdymo užtikrinimo lygmenimis. Tai silpnina Sąjungos ribojamųjų priemonių vykdymo užtikrinimą ir kenkia ES tikslų patikimumui.

Nors kai kuriose valstybėse narėse pastebėta teigiamų tendencijų, teismo procesai dėl Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimų, regis, vyksta tik keliose iš jų. Iš to galima spręsti, kad daugelyje valstybių narių Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimų tyrimui ir baudžiamajam persekiojimui už juos skiriama nepakankamai dėmesio. Šiuo atžvilgiu reikėtų pažymėti, kad Europolas ir Eurojustas išplėtojo tam tikrą veiklą, kuria siekiama toliau remti policijos ir teismines institucijas, kurios tiria Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimus ir vykdo baudžiamąjį persekiojimą už juos. Jie atliko į ES sąrašą įtrauktų asmenų ir įmonių kryžminę patikrą savo duomenų bazėse. Europolas taip pat pradėjo operaciją „Oscar“, kad padėtų valstybėms narėms atlikti finansinius tyrimus dėl nusikalstamu būdu įgyto turto, priklausančio fiziniams ir juridiniams asmenims, kuriems taikomos Sąjungos ribojamosios priemonės. Be to, nusikalstamų veikų tyrimai ir baudžiamasis persekiojimas dažnai grindžiami Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimų nustatymu ir perdavimu iš administracinių institucijų teisėsaugos institucijoms. Tokių perdavimų nebuvimas rodo, kad toks operatyvinis bendradarbiavimas nacionalinėse vykdymo užtikrinimo grandinėse nevykdomas.

Be to, Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimai aiškiai pasižymi tarpvalstybiniu pobūdžiu ir kartais šis pobūdis yra net sudedamoji tų pažeidimų dalis. Juos ne tik paprastai vykdo fiziniai ir juridiniai asmenys, veikiantys pasauliniu mastu, bet kai kuriais atvejais pagal Sąjungos ribojamąsias priemones, pavyzdžiui, banko paslaugų apribojimus, yra net draudžiamos tarpvalstybinės operacijos. Taigi, ribojamųjų priemonių pažeidimai iš esmės yra tarpvalstybinio pobūdžio, todėl reikalingas bendras tarpvalstybinis Sąjungos lygmens atsakas.

Be to, tai, kad valstybių narių administracinėje ir (arba) baudžiamojoje teisėje taikomos labai skirtingos Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimų apibrėžtys ir sankcijos už juos, rodo, kad už tą patį pažeidimą gali būti skiriamos skirtingos sankcijos ir taikomas skirtingas vykdymo užtikrinimo lygis. Šie skirtumai trukdo nuosekliai taikyti Sąjungos ribojamųjų priemonių politiką. Dėl to pažeidėjai net gali imti ieškoti palankesnio teisinio reglamentavimo ir galiausiai bausmės (beveik) išvengti, nes jie galėtų pasirinkti savo veiklą vykdyti toje (-ose) valstybėje (-ėse) narėje (-ėse), kuri (-ios) už Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimus taiko ne tokias griežtas sankcijas arba kuri (-ios) yra žinoma (-os) kaip atlaidi (-ios) baudžiamojo persekiojimo už šiuos pažeidimus srityje. Tai kenkia ribojamųjų priemonių veiksmingumui ir jų vykdymo užtikrinimui Sąjungos lygmeniu. Dėl tokios padėties kyla pavojus, kad bus pakenkta ES tikslams užtikrinti tarptautinę taiką ir saugumą bei puoselėti bendras ES vertybes. Todėl, siekiant kovoti su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimais baudžiamosios teisės priemonėmis, itin svarbu imtis bendrų Sąjungos lygmens veiksmų.

Be to, 2021 m. komunikate „Europos ekonomikos ir finansų sistemos atvirumo, tvirtumo ir atsparumo didinimas“ Komisija pažymi, kad Sąjungos ribojamųjų priemonių įgyvendinimas ES nėra toks vienodas, koks turėtų būti. Dėl to bendrojoje rinkoje atsiranda iškraipymų, nes ES įmonės, įskaitant ES įsikūrusias užsienio įmonių patronuojamąsias įmones, gali išvengti ribojamųjų priemonių. Dėl to taip pat atsiranda neapibrėžtumo veiklos vykdytojams. Vykdymo užtikrinimo nenuoseklumas kenkia Sąjungos ribojamųjų priemonių veiksmingumui ir ES gebėjimui kalbėti vienu balsu. Be kitų iniciatyvų, strategijoje raginama toliau koordinuoti Komisijos ir valstybių narių veiksmus siekiant užtikrinti, kad nacionalinės sankcijos už Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimus būtų veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos.

4.POVEIKIS BIUDŽETUI

Esamas pasiūlymas neturi reikšmingo poveikio valstybių narių ir Komisijos biudžetui. Konkreti informacija apie finansinį poveikį Komisijai pateikiama finansinėje teisės akto pasiūlymo pažymoje, pridėtoje prie šio teisės aktų rinkinio.

Kaip numatyta šio pasiūlymo 19 straipsnio 1 ir 4 dalyse, Komisija turės prisiimti tam tikrus ataskaitų teikimo įpareigojimus. Per dvejus metus nuo perkėlimo į nacionalinę teisę termino pabaigos Komisija turės parengti ataskaitą dėl to, kaip valstybės narės perkėlė direktyvą. Praėjus penkeriems metams nuo perkėlimo į nacionalinę teisę laikotarpio pabaigos Komisija turi pateikti direktyvos veiksmingumo tyrimą, kad įvertintų jos teikiamą pridėtinę vertę. Šis tyrimas bus pateiktas tik pasibaigus dabartinei daugiametei finansinei programai.

Pirmoji ataskaita susijusi su direktyvos perkėlimu į valstybių narių nacionalinę teisę. Antroji ataskaita, kurią Komisija turės pateikti, yra tyrimas, kuriame bus vertinamas direktyvos veiksmingumas, remiantis nustatytais rodikliais.

Be to, finansinėje teisės akto pasiūlymo pažymoje išsamiai nurodomos statistinių duomenų apie 3, 4 ir 5 straipsniuose nurodytas nusikalstamas veikas rinkimo ir analizės išlaidos. Valstybės narės turi kasmet teikti šiuos statistinius duomenis Komisijai pagal šio pasiūlymo 19 straipsnio 2 ir 3 dalis.

Be Komisijos išlaidų, pasiūlymas taip pat turės ribotą finansinį poveikį valstybėms narėms. Šias finansines pasekmes galima suskirstyti į tris dalis.

(1)Kaip numatyta šio pasiūlymo 15 straipsnyje, valstybės narės turės užtikrinti, kad nusikalstamų veikų, susijusių su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimais, tyrimui būtų prieinamos veiksmingos tyrimo priemonės.

(2)Pagal šio pasiūlymo 13 straipsnį valstybės narės turės užtikrinti koordinavimą ir bendradarbiavimą strateginiu ir veiklos lygmeniu tarp visų jų kompetentingų institucijų, dalyvaujančių užkertant kelią nusikaltimams, susijusiems su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimais, juos tiriant ir traukiant baudžiamojon atsakomybėn už juos.

(3)Valstybės narės patirs tam tikrų išlaidų, susijusių su pirmiau minėtu įpareigojimu kasmet teikti statistinius duomenis apie 3, 4 ir 5 straipsniuose nurodytas nusikalstamas veikas. Tačiau nėra pakankamai duomenų, kad būtų galima tiksliai apskaičiuoti susijusių išlaidų sąnaudas.

5.KITI ELEMENTAI

·Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka

Valstybės narės turės šešis mėnesius po direktyvos įsigaliojimo perkelti ją į nacionalinę teisę. Per dvejus metus nuo šio perkėlimo į nacionalinę teisę termino pabaigos Komisija turės parengti ataskaitą dėl to, kaip valstybės narės perkėlė direktyvą. Praėjus penkeriems metams nuo perkėlimo į nacionalinę teisę laikotarpio pabaigos Komisija turi pateikti direktyvos veiksmingumo tyrimą, kad įvertintų jos teikiamą pridėtinę vertę.

·Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas

1 straipsnis. Dalykas

Šia nuostata nustatomas direktyvos tikslas, visų pirma jos tikslas užtikrinti veiksmingą Sąjungos ribojamųjų priemonių taikymą.

2 straipsnis. Taikymo sritis ir terminų apibrėžtys

Šia nuostata nustatoma direktyvos taikymo sritis. Ji taikoma Sąjungos ribojamųjų priemonių, kurias ES priėmė remdamasi ES sutarties 29 straipsniu arba SESV 215 straipsniu, pažeidimams. Tokios priemonės apima lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymą, draudimus leisti naudotis lėšomis ir ekonominiais ištekliais ir draudimus atvykti į Europos Sąjungos valstybės narės teritoriją arba vykti per ją tranzitu, taip pat sektorines ekonomines priemones ir ginklų embargą. Be to, šioje nuostatoje pateikiamos direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys, įskaitant „į sąrašą įtraukto asmens, subjekto ar įstaigos“, „lėšų“ ir „ekonominių išteklių“ sąvokas.

3 straipsnis. Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimai

Šioje nuostatoje apibūdinamos nusikalstamos veikos, kurioms taikoma ši direktyva. Nusikalstamos veikos apima Sąjungos ribojamosiose priemonėse nustatytų draudimų ir apribojimų pažeidimus, veiksmus, kuriais siekiama apeiti Sąjungos ribojamąsias priemones, ir sąlygų pagal kompetentingų institucijų išduotus leidimus vykdyti tam tikrą veiklą, kuri kitaip draudžiama ribojamosiomis priemonėmis, pažeidimą. Šios nusikalstamos veikos neturi būti suprantamos kaip nustatančios pareigas fiziniams asmenims, prieštaraujančias teisei neduoti parodymų prieš save ir tylėti, kaip nustatyta Chartijoje ir Direktyvoje (ES) 2016/343. Be to, jos nedaro poveikio taikomoms taisyklėms dėl ataskaitų teikimo, konfidencialumo ir profesinės paslapties.

Be to, kriminalizavimas netaikomas veiklai, susijusiai su kasdienių prekių ir paslaugų, skirtų į sąrašą įtrauktų fizinių asmenų asmeniniam naudojimui, pvz., maisto ir sveikatos priežiūros produktų ir paslaugų, arba smulkių grynųjų pinigų tiekimu ir teikimu, kai ji akivaizdžiai apsiriboja tokių asmenų ir jų išlaikomų šeimos narių pagrindinių žmonių poreikių tenkinimu. Nepranešimas apie tokią veiklą taip pat negali būti kriminalizuojamas. Be to, humanitarinės pagalbos teikimas asmenims, kuriems jos reikia, nėra kriminalizuojamas. Tokia humanitarinė pagalba turi būti teikiama griežtai laikantis tarptautinės humanitarinės teisės ir visų pirma gali apimti maistą ir mitybą, pastogę, sveikatos priežiūrą, vandenį ir sanitarijos paslaugas. Be to, įgyvendindamos šią direktyvą, valstybės narės turėtų atsižvelgti į tai, kad pagal tarptautinę humanitarinę teisę, ginkluotų konfliktų teisę, reikalaujama, kad ribojamosiomis priemonėmis nebūtų užkertamas kelias teikti humanitarinę pagalbą laikantis nešališkumo, humaniškumo, neutralumo ir nepriklausomumo principų.