KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI 2012 m. Tarybos ir Komisijos bendro pranešimo apie Europos bendradarbiavimo švietimo ir mokymo srityje strateginės programos („ET 2020“) įgyvendinimą projektasŠvietimas ir mokymas pažangioje, tvarioje ir integracinėje Europoje /* KOM/2011/0902 galutinis */





TURINYS 1. Švietimas ir mokymas pagal strategiją „Europa 2020“ 3 2. Prioritetinių sričių pažanga ir uždaviniai 4 2.1. Investicijos į švietimą ir mokymą ir reformos 4 2.2. Mokyklos nebaigę asmenys 5 2.3. Aukštąjį išsilavinimą įgyjančių asmenų dalis 7 2.4. Mokymosi visą gyvenimą strategijos 9 2.5. Judumas mokymosi tikslais 10 2.6. Nauji įgūdžiai ir darbo vietos 11 3. Strateginės programos „ET 2020“ indėlis į strategiją „Europa 2020“ 12 Švietimas ir mokymas pagal strategiją „Europa 2020“ 2009 m. Taryba parengė Europos bendradarbiavimo švietimo ir mokymo srityse strateginę programą („ET 2020“)[1]. Nuo tada pasikeitė ekonominė ir politinė padėtis, iškilo naujų klausimų ir sunkumų. Europos Sąjungai teko imtis tolesnių veiksmų didžiausiai finansų ir ekonomikos krizei nuo jos egzistavimo pradžios atlaikyti. Tų veiksmų rezultatas – pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija „Europa 2020“. Šioje strategijoje švietimui ir mokymui tenka ypatingas vaidmuo, ypač integruotose gairėse, valstybių narių nacionalinėse reformų programose ir konkrečioms šalims pateiktose rekomendacijose, į kurias valstybės narės atsižvelgia vykdydamos reformas. Vienas iš penkių pagrindinių strategijos „Europa 2020“ tikslų yra mokyklos nebaigusių asmenų skaičiaus mažinimas ir aukštąjį išsilavinimą turinčių žmonių skaičiaus didinimas. 2012 m. metinėje augimo apžvalgoje pabrėžiama, kad pagal strategiją „Europa 2020“ daug dėmesio turi būti skiriama tiek trumpalaikio augimo poveikio reformų priemonėms, tiek vidutinės trukmės laikotarpio augimo modeliui. Siekiant veiksmingesnių ir kokybiškesnių švietimo ir mokymo sistemų, jas reikia modernizuoti, o žmonėms suteikti darbo rinkoje reikalingų įgūdžių ir gebėjimų. Taip sustiprėtų žmonių tikėjimas galimybe išspręsti dabartinius ir ateityje kilsiančius uždavinius. Dėl to išaugtų Europos konkurencingumas, suaktyvėtų ekonomikos augimas ir būtų sukurta naujų darbo vietų. 2012 m. metinėje augimo apžvalgoje taip pat pabrėžiama, kad ypač svarbu atkreipti dėmesį į jaunimą – į vieną krizės labiausiai paveiktų grupių. Įgyvendinant strateginę programą „ET 2020“, kuri yra pagrindinė švietimo ir mokymo modernizavimo priemonė, galima labai daug prisidėti prie strategijos „Europa 2020“ tikslų įgyvendinimo. Tačiau pirmiausia būtina atnaujinti strateginės programos „ET 2020“ veiklos prioritetus, priemones ir valdymo struktūrą. Remiantis per pastaruosius trejus metus pagrindinėse politikos srityse padaryta pažanga, šiame bendrojo pranešimo projekte siūlomi nauji 2012–2014 m. veiklos prioritetai, kuriais siekiama sutelkti švietimo ir mokymo sričių veiksmus, kad būtų prisidėta prie strategijos„Europa 2020“ tikslų įgyvendinimo. Bendrojo pranešimo projekte taip pat pateikiamas tam tikras skaičius pasiūlymų, kaip būtų galima pakeisti „ET 2020“ valdymą siekiant užtikrinti, kad būtų prisidedama prie strategijos „Europa 2020“ tikslų. Komunikatas grindžiamas dviem Komisijos tarnybų darbiniais dokumentais, kuriuose apžvelgiama atskirų šalių padėtis, pagrindinės teminės sritys, valstybių šalių nacionalinės ataskaitos ir kita informacija bei duomenys. PRIORITETINIų SRIčIų PAžANGA IR UžDAVINIAI Investicijos į švietimą ir mokymą ir reformos Šiuo metu peržiūrimos visos valstybės biudžeto sritys, įskaitant švietimą ir mokymą. Dauguma valstybių narių nepajėgia išlaikyti dabartinio išlaidų lygio, o galimybių jį padidinti nėra. Vis dėlto mokslinių tyrimų duomenys leidžia manyti, kad, gerinant švietimo rodiklius galima pasiekti gerų ilgalaikių rezultatų bei paskatinti Europos Sąjungos ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą. Pavyzdžiui, iki 2020 m. Europoje pasiekus norimą standartą, mažiau nei 15 proc. prastai besimokančių mokinių, ilgalaikė ekonominė nauda Europos Sąjungai būtų nepaprastai didelė[2]. Vis dėlto tikrovė kitokia – net iki krizės išlaidos švietimui kai kuriose valstybėse narėse buvo palyginti mažos, t. y. beveik 4 proc. BVP arba dar mažiau, o vidutiniškai Europos Sąjungoje – beveik 5 proc. BVP, t. y. mažiau nei Jungtinėse Amerikos Valstijose (5,3 proc.). Mažinant švietimo biudžetą rizikuojama pakenkti ekonomikos augimo potencialui ir konkurencingumui. 2012 m. metinėje augimo apžvalgoje Komisija patvirtina savo įsitikinimą, kad valstybės narės, telkdamos savo viešuosius finansus, pirmenybę turėtų teikti ekonomikos augimą skatinančioms politikos sritims kaip antai švietimas ir mokymas. Reaguodamos į krizę, valstybės narės švietimo biudžeto klausimą sprendė skirtingai. Išlaidoms pažaboti jos taikė skirtingas priemones: dauguma valstybių narių sumažino personalo išlaidas (BE nl, BG, EL, ES, FR, HU, IE, LV, PT, RO, SI) arba infrastruktūros, eksploatacijos ir įrangos išlaidas (BE nl, BG, IE, RO). Kai kurios valstybės narės skyrė mažiau lėšų ikimokykliniam ugdymui (dvimečių vaikų ugdymui Prancūzijoje), nukėlė arba sulėtino reformų įgyvendinimą (BG) arba ėmėsi kitų priemonių, pavyzdžiui, finansinės paramos studentams sumažinimo (BE nl, IE, PT). Tokios tendencijos yra svarbios politiniu požiūriu. Strateginė programa „ET 2020“ turėtų būti naudojama siekiant aptarti, kaip geriausiai investuoti į mokymą ir švietimą, kad derėtų ekonomikos augimą skatinantis veiksmingumas ir efektyvumas. Pažangus investavimas neatsiejamas nuo pažangių politikos reformų, gerinančių švietimo ir mokymo kokybę. Reikalingos plataus masto konsultacijos su visais suinteresuotaisiais subjektais, kad būtų nustatyti veiksmingi būdai finansinei naštai paskirstyti ir naujiems finansavimo šaltiniams rasti. Mokyklos nebaigę asmenys Krizė daro didelę įtaką jaunimo perspektyvoms. Jaunimo nedarbas išaugo nuo 15,5 proc. 2008 m. iki 20,9 proc. 2010 m., o mokyklos nebaigusių, nedirbančių ir profesinio išsilavinimo neturinčių 15–24 m. jaunuolių dalis išaugo dviem procentiniais punktais. 53 proc. mokyklos nebaigusių asmenų buvo bedarbiai. Atsižvelgiant į šiuos skaičius, strategijos „Europa 2020“ tikslas iki 2020 m. sumažinti švietimo ir mokymo įstaigų nebaigusių 18–24 m. asmenų dalį iki mažiau nei 10 proc. tampa itin svarbus. Jei dabartinės tendencijos nesikeis, šio tikslo pasiekta nebus. 2010 m., nepaisant tam tikros pažangos, mokyklos nebaigusių asmenų dalis visoje Europos Sąjungoje vidutiniškai vis dar siekė 14,1 proc.; padėtis skirtingose valstybėse narėse buvo labai nevienoda. Yra pakankamai įrodymų, kad nebaigti mokyklos yra didesnė rizika berniukams (16 proc.) nei mergaitėms (12,6 proc.). Sumažinti mokyklos nebaigusių asmenų skaičių iki mažiau nei 10 proc. – sudėtingas uždavinys. 2011 m. Tarybos rekomendacijoje[3] dėl politikos, kuria siekiama mažinti mokyklos nebaigusių asmenų skaičių, raginama skubiai įgyvendinti nuoseklias, visa apimančias ir įrodymais grindžiamas strategijas, ypač valstybėse narėse, kurios 2011 m. gavo kiekvienai šaliai skirtų konkrečių rekomendacijų (AT, DK, ES, MT, UK). Daugiau pastangų dėti ir (arba) įveikti sąstingį turi taip pat tos šalys, kurioms tikslą pasiekti yra lengviau (DK, IE, HU, NL, FI). Visoms valstybėms narėms reikia tikslinių priemonių, orientuotų į jaunuolius, kuriems kyla grėsmė nebaigti mokyklos. Yra keletas svarbių išimčių, tačiau iš esmės valstybių narių politika nepakankamai grindžiama aktualiais duomenimis ir mokyklos nebaigimo priežasčių ir dažnumo analize. Tik kelios šalys sistemingai kaupia, stebi ir analizuoja duomenis apie mokyklos nebaigimą (EE, HU, IT, LU, NL, UK). Nors prevencijai ir ankstyvajai intervencijai tenka labai svarbus vaidmuo sprendžiant šią problemą, valstybės narės skiria prevencijai nepakankamai dėmesio. Kompensacinės priemonės, kaip, pavyzdžiui, antros galimybės švietimas, yra, be jokios abejonės, svarbios, tačiau problemai išspręsti jų nepakanka. Daugiau dėmesio prevencijai ir ankstyvajai intervencijai turėtų būti skiriama mokytojų rengimo, nuolatinio profesinio tobulėjimo ir kokybiško ankstyvojo ugdymo ir priežiūros strategijose. Didinant kokybiško pirminio profesinio mokymo, pritaikyto prie jaunuolių poreikių, įskaitant, pavyzdžiui, mišrųjį mokymąsi, kai profesinis rengimas ir mokymas derinami su bendruoju viduriniu mokymu, pasiūlą, galima sumažinti mokyklos nebaigusių asmenų skaičių. Tai yra kitokia, kai kuriuos besimokančiuosius daug labiau motyvuojanti mokymosi forma. Tuo pat metu labai svarbu mažinti profesinio rengimo ir mokymo priemonių nebaigiančių asmenų skaičių. Daugelis šalių įvairiomis priemonėmis kovoja su mokyklos nebaigimo problema, tačiau jos ne visada taiko visa apimančią strategiją. Įvairių švietimo sektorių – jaunimo politikos, socialinių ir užimtumo paslaugų sričių – suinteresuotieji subjektai turėtų glaudžiau bendradarbiauti. Reikia aktyviau bendradarbiauti su tėvais ir vietos bendruomenėmis. Skirtingų vietos veikėjų bendravimą gali paskatinti mokyklų ir įmonių bendradarbiavimas, į mokymo programas neįtraukta ir užklasinė veikla bei jaunimo garantijos. Kadangi Europai sunkiai sekasi siekti pagrindinio tikslo, reikia skubiai stiprinti strategiją. Ateinančiais metais mokyklos nebaigusių asmenų skaičiaus mažinimas vadovaujantis 2011 m. birželio mėn. Tarybos rekomendacija turėtų būti vienas svarbiausių „ET 2020“ prioritetų. 2010 m. mokyklos nebaigusių asmenų skaičiai[4] ir nacionaliniai tikslai - 2010 m. rezultatai (proc.) | [pic] - Nacionalinis 2020 m. tikslas (proc.) | [pic] - Nacionalinis 2020 m. Tikslas (proc.) | |26 |33 |26 27 |32 |40 |38 |40 |30 |36 |32 |42 |34 36 |40 |40 |45 |40 |44 |45 |: |50 |40 |47 |46 |42 |40 45 |40 |40 |60 | | Mokymosi visą gyvenimą strategijos Daugeliui Europos gyventojų mokymasis visą gyvenimą nėra realybė. Remiantis naujausiais duomenimis, 25–64 m. amžiaus asmenų, dalyvaujančių mokymosi visą gyvenimą priemonėse, šiek tiek mažėja. Šiuo metu tokių asmenų dalis tesiekia 9,1 proc. (2010 m.), t. y. gerokai mažiau nei iki 2020 m. pagal strateginę programą pasiektini 15 proc. Tokie rezultatai, ypač atsižvelgiant į krizę, kelia didžiulį susirūpinimą. Bedarbiams jaunuoliams ir žemą kvalifikaciją turintiems suaugusiesiems reikėtų sudaryti sąlygas dalyvauti profesiniame rengime ir mokyme, kad pagerėtų jų galimybės darbo rinkoje. Neinvestuojant į gebėjimus, mažėja tokių asmenų galimybės integruotis į darbo rinką bei apribojamas Europos potencialas skatinti ekonomikos augimą ir kurti naujas darbo vietas. Mokymasis visą gyvenimą yra nenutrūkstamas procesas, galintis tęstis visą gyvenimą – nuo kokybiško ankstyvojo ugdymo iki pensinio amžiaus. Be to, mokomasi ir neformaliai, ypač darbo vietoje. Pastaruoju metu Europa padarė pažangą mažinant prastai besimokančių mokinių skaičių (20 proc. 2009 m. palyginti su siekiamais mažiau nei 15 proc. iki 2020 m.) ir didinant ankstyvojo ugdymo dalyvių skaičių (92 proc. 2009 m. palyginti su siekiamais 95 proc. iki 2020 m.). Reikia toliau stengtis gerinti šiuos rezultatus. Vis dar yra kliūčių mokymuisi visą gyvenimą: per mažai mokymosi kursų, o siūlomi mokymosi kursai nepakankamai pritaikyti prie skirtingų tikslinių grupių poreikių; per mažai informacijos ir paramos sistemų, o informaciją sunku gauti; nelankstūs mokymosi būdai (pvz., profesinio rengimo ir auštojo mokslo ryšys). Situaciją dar labiau apsunkina potencialių studentų prasta socialinė ekonominė padėtis ir ribotas pirmesnis išsilavinimas. Norint įveikti šias kliūtis, keleto reformų atskiruose švietimo sektoriuose nepakaks. Nors valstybės narės to svarbą suprato jau prieš dešimtmetį, fragmentavimo problema vis dar egzistuoja. Šiuo metu tik kelios šalys turi visa apimančią strategiją, pagal kurią remiamas prasmingas nuolatinio mokymosi procesas (AT, CY, DK, SI, UK SC). Esama ir teigiamų pavyzdžių, pavyzdžiui, tokių priemonių kaip Europos ir nacionalinių kvalifikacijų sandara naudojimas (BE nl, CZ, DK, EE, FI, FR, HR, IE, LT, LV, LU, MT, NL, PT, UK); metodai, kuriuos taikant pripažįstamas neformalusis mokymasis ir savišvieta (FI, FR, NL, NO, PT), orientavimo visą gyvenimą strategijos (AT, DK, DE, EE, ES, FI, FR, HU, IE, LT, LU, LV, NL). Tokie pavyzdžiai rodo, kad švietimo sektorių bendradarbiavimo kliūtys yra įveikiamos. Švietimo ir mokymo sistemos turi būti tokios, kad visiems būtų sudarytos galimybės mokytis visą gyvenimą. Valstybėms narėms reikėtų peržiūrėti savo sistemas ir nustatyti mokymosi visą gyvenimą kliūtis. Valstybės narės, bendradarbiaudamos su pagrindiniais suinteresuotaisiais subjektais ir atsižvelgdamos į Europos mastu prisiimtus įsipareigojimus bei į skaidrumo priemones (Europos kvalifikacijų sandara[7], ECVET/Europos kreditų perkėlimo sistema[8], Bendrųjų gebėjimų metmenys[9]), turėtų parengti visa apimančias strategijas ir priemones, kuriomis būtų skatinama mokytis visą gyvenimą. Didžiausias dėmesys turėtų būti skiriamas pagrindinių įgūdžių visiems užtikrinimui ir geresniam mokymosi visą gyvenimą priemonių integravimui, ypač siekiant paskatinti žemą kvalifikaciją turinčių suaugusiųjų dalyvavimą. Judumas mokymosi tikslais Judumas stiprina Europos pagrindą, svarbų būsimam žiniomis pagrįstam ekonomikos augimui, gebėjimams kurti naujoves ir konkuruoti tarptautiniu mastu[10]. Judumas skatina užimtumą ir asmeninį tobulėjimą, judumą vertina darbdaviai. Dėl judumo įgyta mokymosi patirtis, užmegzti asmeniniai kontaktai ir ryšiai naudingi tiek švietimo įstaigoms, tiek švietimo ir mokymo sistemoms, tiek verslui. Tarptautinio mokymosi judumo skatinimas yra puikus papildomos Europos naudos pavyzdys. Vis dėlto dabartinis judumo mastas yra nepakankamas. Apie 10–15proc. aukštųjų mokyklų absolventų dalį studijų mokosi užsienyje, kur papildoma judumo nauda plačiai pripažįstama. Tačiau tik apie 3 proc. pirminio profesinio mokymo dalyvių dalį studijų laiko mokosi užsienyje. Svarbu labiau skatinti profesinių mokyklų studentų judumą. Riboti finansiniai ištekliai ir nepakankamas kalbų mokėjimas yra didžiausios judumo mokymosi tikslais kliūtys. Judumas ne visada pripažįstamas ar įvertinamas. Dažnai trūksta informacijos apie turimas galimybes. Be to, nepakankamai dėmesio skiriama specialių poreikių turinčių besimokančių asmenų (pvz., negalias turinčių asmenų) padėčiai. Daugumoje šalių pirmiausia skatinamas besimokančiųjų judumas. Nors kai kurios šalys (BG, IE, MT, SE, BE NL, DE, EL, ES, FI, NL, RO, LT, FR) dalyvauti judumo programose skatina ir kitas grupes, pavyzdžiui, mokytojus arba gamybinę stažuotę atliekančius asmenis, šioje srityje galima nuveikti daug daugiau. Europos finansavimo programoms tenka labai svarbus vaidmuo. Naujojoje 2014–2020 m. daugiametėje finansinėje programoje Komisija pasiūlė beveik padvigubinti būsimos programos „Erasmus visiems“ naudos gavėjų skaičių, t. y. nuo 400 000 iki beveik 700 000 kasmet. Vis dėlto finansinės programos turi derėti su politikos reformomis. 2011 m. lapkričio mėn. Taryba priėmė naują judumo mokymosi tikslais standartą (20 proc. aukštųjų mokyklų studentų ir 6 proc. pirminio profesinio mokymo dalyvių judumas mokymosi tikslais iki 2020m.). Toks politinis įsipareigojimas turėtų būti prisiimtas įgyvendinant Tarybos rekomendaciją „Judus jaunimas“ – besimokančio jaunimo judumo skatinimas“ ir aktyviai naudojant Europos skaidrumo priemones, kaip antai Europos kvalifikacijų sandara, Europos kreditų perkėlimo sistema/ECTS ir Europasas[11]. Nauji įgūdžiai ir darbo vietos Krizė pakoregavo įgūdžių poreikį. Žemą kvalifikaciją turinčių darbuotojų poreikis mažėja, o ateities žiniomis grindžiamai pramonei reikia vis aukštesnės kvalifikacijos darbuotojų. Pagal neseniai parengtą prognozę[12], 2020 m. aukštos kvalifikacijos reikalaujančių darbo vietų skaičius gali išaugti nuo 29 proc. (2010 m.) iki 35 proc., t. y. beveik 16 mln. Tuo tarpu darbo vietų, kuriose reikalinga žema kvalifikacija, poreikis turėtų sumažėti nuo 20 proc. iki mažiau nei 15 proc., taigi apie 12 mln. Kai kuriose šalyse jau dabar trūksta aukštos kvalifikacijos darbuotojų. Padėtis dar pablogės dėl senėjančios visuomenės ir dėl darbuotojų skaičiaus mažėjimo nuo 2012 m. Tam tikroms valstybėms narėms (BG, CY, CZ, EE, PL, SI, SK, UK) buvo pateikta rekomendacijų, kaip gerinti darbo rinkai svarbius įgūdžius ir kaip teikti tikslinę paramą žemos kvalifikacijos darbuotojams. Valstybės narės padarė pažangą įgyvendindamos metodus ir priemones, padėsiančias numatyti ir įvertinti tam tikros kvalifikacijos poreikį, neatitikimus ir absolventų įsidarbinimo galimybes. Dažnai daugiausia dėmesio skiriama svarbiausiems sektoriams, t. y. IRT arba sveikatos sektoriui (AT, BE fr, BE nl, CY, DE, DK, EE, FI, FR, HU, IE, IT, LV, NL, PL, PT, UK). Vis dėlto tik kelios šalys (AT, DE, FR, IE, PL, UK) laikosi koordinuoto požiūrio skleisdamos rezultatus suinteresuotiesiems subjektams. Dažnai kuriami regiono arba sektoriaus lygmens instituciniai mechanizmai, kurie paprastai atspindi švietimo ir mokymo sistemų segmentaciją. Šalys siekia, kad švietimo ir mokymo įstaigų pasiūla atitiktų darbo rinkos poreikius, palaikydamos ryšius su svarbiausiais suinteresuotaisiais subjektais (partnerystės organizacijos EE, SE), nustatydamos kokybės užtikrinimo tvarką ir steigdamos iniciatyvas, orientuotas į darbo rinkoje svarbius gebėjimus, pavyzdžiui, į raštingumą, matematiką, gamtos ir technikos mokslus (AT, BE nl, DE, FR, PL, LT, IE), kalbas, skaitmeninį raštingumą bei į iniciatyvumo ir verslumo ugdymą (ES, EE, BG, LT, FR). Pagal „ET 2020“ turi būti remiamas pavyzdinės iniciatyvos „Naujų įgūdžių ir darbo vietų kūrimo darbotvarkė“ įgyvendinimas. 2012 m. Komisija parengs Komunikatą dėl įgūdžių peržiūros, kuriame bus siūlomi veiksmai bendriesiems gebėjimams gerinti ir skatinami glaudesni švietimo ir darbo rinkos ryšiai. Pagal „ET 2020“ atliekamais darbais bus siekiama visiems piliečiams sudaryti galimybes įgyti bendruosius gebėjimus, gerinti stebėseną taikant naują Europos užimtumo standartą[13] ir numatyti darbo rinkai ateityje reikalingų įgūdžių poreikį, ypač taikant Europos įgūdžių panoramą. STRATEGINėS PROGRAMOS „ET 2020“ INDėLIS į STRATEGIJą „EUROPA 2020“ Atsižvelgiant į pirmiau pateiktą 2009–2011 m. laikotarpio vertinimą ir į nedidelę pažangą, padarytą siekiant pagrindinių švietimo tikslų ir „ET 2020“ standartų, yra ypač svarbu nedelsiant investuoti į reformuotą švietimą ir mokymą, kad būtų remiamas tvarus ekonomikos augimas ir darbo vietų kūrimas. 2012 m. metinėje augimo apžvalgoje pabrėžiama, kad valstybės narės turėtų nedelsdamos įgyvendinti ES lygmens strategines gaires. „ET 2020“ galėtų būti naudojama padėti valstybėms narėms spręsti konkrečiose rekomendacijose nustatytus uždavinius: mokyklos nebaigusių asmenų skaičiaus mažinimas (AT, DK, ES, MT, UK) ir aukštojo išsilavinimo įgijimas (BG, CZ, MT, PL, SK); mokymasis visą gyvenimą, profesinis rengimas ir mokymas bei darbo rinkai svarbūs įgūdžiai (AT, CY, DK, EE, ES, FI, FR, LU, MT, PL, SI, SK); taip pat ikimokyklinis ir mokyklinis ugdymas bei lyčių lygybės aspektai (BG, DE, EE). Komisija, remdamasi savo vertinimu ir konsultacijomis su valstybėmis narėmis bei Europos suinteresuotųjų subjektų organizacijomis, patvirtina, kad keturi 2009 m. patvirtinti strateginiai „ET 2020“ tikslai toliau galioja. Komisija siūlo pakeisti 2009 m. suderintų laikotarpio vidurio prioritetinių sričių sąrašą nauju, kuriame, siekiant skatinti ekonomikos augimą ir naujų darbo vietų kūrimą, didžiausias dėmesys skiriamas švietimo ir profesinio mokymo sutelkimui (žr. priedą). Be to, Komisija siūlo peržiūrėti darbo tvarką pagal „ET 2020“, kuri buvo parengta pirmiau nei strategija„Europa 2020“ ir vadinamasis Europos semestras. Strateginė programa „ET 2020“ turėtų geriau derėti su strategija „Europa 2020“; ji turėtų padėti sutelkti „ET 2020“ suinteresuotuosius subjektus, didinti jų dalyvavimą ir panaudoti jų kompetenciją strategijos„Europa 2020“ labui, tuo pačiu atsižvelgiant į atitinkamų Europos agentūrų ir tinklų[14] rezultatus ir duomenis. Siekiant padidinti „ET 2020“ indėlį į strategiją „Europa 2020“, reikėtų taip pakeisti „ET 2020“ valdymą ir jos darbo priemones: 1) Taryba (švietimo ministrai) per Europos ir nacionalinį semestrą galėtų nagrinėti „ET 2020“ švietimo ir mokymo aspektą kiekviename savo posėdyje. Vasario mėn. posėdyje Taryba galėtų svarstyti metinę augimo apžvalgą, o kovo mėn. posėdyje pateikti ataskaitą Europos Vadovų Tarybai. Tolesniame posėdyje Taryba galėtų nagrinėti klausimus, kilusius vadovaujantis Europos Vadovų Tarybos gairėmis ir jas įgyvendinant nacionalinėse reformų programose. Lapkričio mėn. Taryba didžiausią dėmesį skirtų tolesniems veiksmams, atsižvelgiant į Europos semestro rezultatus. 2) turint omenyje integruotą strategijos „Europa 2020“ pobūdį, Švietimo komiteto ir aukšto lygio darbo grupės bendradarbiavimas su Ekonominės politikos komitetu, Užimtumo komitetu ir Socialinės apsaugos komitetu galėtų būti dar glaudesnis. Glaudžiau bendradarbiaujant būtų užtikrinta, kad strategine programa „ET 2020“ būtų prisidedama prie „Europa 2020“ proceso, įskaitant stebėsenos rodiklių naudojimą. 3) galima būtų geriau išnaudoti tarpusavio mokymosi priemonę ir ją glaudžiau susieti su „Europa 2020“. Kasmet rugsėjo arba spalio mėn. galėtų būti surengtas tarpusavio vertinimas, kad būtų pasirengta Tarybos lygmens debatams ir suteikta reikiama informacija. Toks susitikimas galėtų būti rengiamas glaudžiai bendradarbiaujant su ES Tarybai pirmininkaujančia valstybe nare ir vykti aukšto lygio darbo grupės mastu. Taikant tokį daugiašalį metodą, didžiausią dėmesį būtų galima skirti svarbiausiems politiniams klausimams, kilusiems per ankstesnį Europos semestrą, dėl kurių šalys gavo nemažai konkrečių rekomendacijų. Susidomėjusios valstybės narės galėtų pasikviesti atitinkamus partnerius į savo šalį išsamiau aptarti tam tikrus klausimus. Komisija panaudotų Mokymosi visą gyvenimą programą ir vėlesnę programą tokiai veiklai skatinti ir paremtų tarptautiniu mastu pripažintų ekspertų dalyvavimą. 4) kad sustiprėtų strategijos „Europa 2020“ ir „ET 2020“ ryšys, Komisija galėtų kasmet rengti suinteresuotųjų subjektų debatus švietimo ir mokymo klausimais. Naujame spalio mėn. pradžioje vykstančiame Švietimo ir mokymo forume , remiantis Europos semestre nagrinėtais švietimo klausimais, galėtų būti aptariama pažanga modernizuojant švietimo ir mokymo sistemas. 5) Komisija siūlo atnaujinti švietimo ir mokymo srities rodiklių sąrašą[15] (žr. pridedamą tarnybų darbinį dokumentą), kad būtų užtikrinama, jog „ET 2020“ rodikliai atitinka tikslus. Komisija vietoj pažangos ataskaitos[16] kiekvieną rudenį pateiktų naują Švietimo ir mokymo stebėsenos biuletenį – trumpą dokumentą, kuriame būtų išdėstyta pažanga siekiant „ET 2020“ standartų ir pagrindinių rodiklių bei strategijos „Europa 2020“ pagrindinių švietimo ir mokymo tikslų. Šis dokumentas būtų informacijos šaltinis Tarybos lygio debatams. Galiausiai, norint pasiekti strategijoje „Europa 2020“ ir strateginėje programoje „ET 2020“ nustatytus tikslus, reikia sutelkti visas priemones, įskaitant Mokymosi visą gyvenimą programą , būsimą programą „ Erasmus visiems “, struktūrinius fondus ir „ Horizontas 2020 “. Priedas Europos bendradarbiavimo švietimo ir mokymo srityse 2012–2014 m. prioritetai 1) Mokymosi visą gyvenimą ir judumo programos įgyvendinimas Europos orientacinės priemonės Bendradarbiavimas siekiant susieti nacionalinių ir Europos kvalifikacijų sistemas, nustatyti visa apimančius nacionalinius mokymo rezultatų patvirtinimo metodus; kvalifikacijų sandaros, patvirtinimo tvarkos, kokybės užtikrinimo ir Europos kreditų perkėlimo sistemų (ECVET, ECTS) derinimas; bendradarbiavimas, siekiant numatyti tam tikrų įgūdžių poreikį ir jį geriau suderinti su mokymosi programomis (įgūdžių panorama, Europos įgūdžių, gebėjimų ir profesijų klasifikacija (angl. ESCO); Europos orientacinių priemonių matomumo, sklaidos ir naudojimo gerinimas, siekiant paspartinti jų diegimą. Judumas mokymosi tikslais Tarybos direktyvos „Judus jaunimas – besimokančio jaunimo judumo skatinimas“ įgyvendinimas, siekiant skatinti visų švietimo ir mokymo lygmenų besimokančiųjų judumą Europoje ir visame pasaulyje, daugiausiai dėmesio skiriant informavimui ir profesiniam orientavimui, mokymosi judumo tikslais kokybei, kliūčių panaikinimui ir mokytojų judumo skatinimui. Mokymosi visą gyvenimą strategijos Bendradarbiavimas siekiant išplėtoti visa apimančias nacionalines mokymosi visą gyvenimą strategijas, daugiausiai dėmesio skiriant partnerystei su suinteresuotaisiais subjektais, žemą kvalifikaciją turinčių suaugusiųjų gebėjimų ugdymui ir priemonėms, kurias taikant galima būtų supaprastinti prieigą prie mokymosi visą gyvenimą ir integruoti mokymosi visą gyvenimą priemones (profesinis orientavimas, patvirtinimas ir kt.). 2) Švietimo ir mokymo kokybės bei veiksmingumo gerinimas Pagrindiniai įgūdžiai (raštingumas, matematika, gamtos ir technikos mokslai), kalbos Svarbu reaguoti į gautus rezultatus apie gebėjimą skaityti, įskaitant aukšto lygio raštingumo didinimo ekspertų grupės pranešimą, kelti mokinių ir suaugusiųjų raštingumo lygį ir sumažinti prastai skaitančių 15-mečių skaičių. Spręsti visuotinio raštingumo klausimą naudojant įvairias žiniasklaidos priemones, taip pat ir skaitmenines. Naudoti ir plėtoti bendradarbiavimo rezultatus, siekiant gerinti prastus mokinių pasiekimus matematikos ir gamtos mokslų srityse; toliau gerinti kalbų mokėjimų lygį, ypač remiant judumą mokymosi tikslais ir gebėjimą įsidarbinti. Mokytojų, instruktorių ir mokyklų vadovų profesinis tobulėjimas Labai svarbu gerinti mokymo personalo kokybę, nes nuo jo labiausiai priklauso kokybės rezultatai. Svarbu skirti daug dėmesio mokytojų profesionalumui, geriausių absolventų motyvavimui dirbti mokytojais, kokybiškam profesiniam tobulėjimui, mokytojų gebėjimų ugdymui ir mokyklų vadovų tobulinimui. Aukštojo mokslo modernizavimas ir absolventų skaičiaus didinimas Bendradarbiavimas siekiant padidinti aukštųjų mokyklų absolventų skaičių bei alternatyvių mokymosi planų pasirinkimą; gerinti aukštojo mokslo kokybę ir didinti jo aktualumą; gerinti aukštojo mokslo kokybę skatinant judumą ir tarptautinį bendradarbiavimą; stiprinti švietimo, mokslinių tyrimų ir inovacijų sąsajas ir taip skatinti meistriškumą bei regioninį vystymąsi; gerinti valdymą ir finansavimą. Profesinio rengimo ir mokymo patrauklumas ir svarba Bendradarbiavimas atsižvelgiant į Briugės komunikatą dėl glaudesnio Europos bendradarbiavimo profesinio rengimo ir mokymo srityje 2011–2020 m., pirmiausia siekiant suteikti daugiau patrauklumo pirminiam profesiniam mokymui, skatinti meistriškumą ir profesinio mokymo ir rengimo svarbą darbo rinkai, įgyvendinant kokybės užtikrinimo mechanizmus bei keliant mokytojų, instruktorių ir kitų profesinio rengimo ir mokymo srities specialistų profesinį meistriškumą. Veiksmingas finansavimas ir vertinimas Finansavimo tvarkos ir vertinimo sistemų peržiūra, siekiant pagerinti kokybę, įskaitant tikslinę paramą nepalankioje padėtyje esantiems piliečiams ir veiksmingų tinkamų priemonių rengimą, kad būtų galima sutelkti privačias investicijas į lavinimą po vidurinės mokyklos. 3) Lygių galimybių, socialinės sanglaudos ir aktyvaus pilietiškumo skatinimas Mokyklos nebaigę asmenys Remti valstybes nares įgyvendinant 2011 m. Tarybos rekomendaciją dėl politikos, kuria siekiama mažinti mokyklos nebaigusių asmenų skaičių ir šalių nacionalines strategijas dėl vidurinio lavinimo ar profesinių mokyklų nebaigusių asmenų . Ankstyvasis ugdymas ir priežiūra Bendradarbiavimas atsižvelgiant į 2011 m. Tarybos išvadas dėl ankstyvojo ugdymo ir priežiūros, siekiant sudaryti plačias galimybes gauti tinkamas ankstyvojo ugdymo ir priežiūros paslaugas ir pagerinti jų kokybę; skatinti integruotą požiūrį, ankstyvojo ugdymo ir priežiūros paslaugų darbuotojų profesionalumo augimą ir paramą tėvams; rengti tinkamus mokymo planus, programas ir finansavimo modelius. Lygios galimybės ir įvairovė Veiksmingas abipusio mokymosi stiprinimas, siekiant geresnių švietimo srities rezultatų įvairėjančioje visuomenėje, ypač taikant įtraukiojo švietimo metodus, kuriais įvairios kilmės ir skirtingų poreikių besimokantiesiems, pavyzdžiui, migrantams, romams ir specialių poreikių turintiems moksleiviams, sudaromos galimybės visiškai išnaudoti turimą potencialą; mokymosi galimybių vyresniems suaugusiesiems didinimas ir mokymosi iš kartos į kartą galimybes. 4) Novatoriškumo ir kūrybingumo, įskaitant verslumą, skatinimas visuose švietimo ir mokymo lygiuose Partnerystė su verslo įmonėmis, mokslinių tyrimų įstaigomis ir pilietinės visuomenės institucijomis Veiksmingų ir novatoriškų tinklų kūrimas, bendradarbiavimas su švietimo ir mokymo įstaigomis ir įvairiais suinteresuotaisiais subjektais, įskaitant socialinius partnerius, verslo organizacijas, mokslinių tyrimų institutus ir pilietinės visuomenės organizacijas. Mokyklų, universitetų ir kitų švietimo ir mokymo įstaigų tinklų rėmimas, siekiant skatinti naujus mokymo organizavimo metodus (įskaitant visiems prieinamus švietimo išteklius), stiprinti jų pajėgumus ir plėtoti juos kaip mokymo organizacijas. Skirtingose srityse pritaikomi bendrieji gebėjimai, verslumo ugdymas, elektroninis raštingumas, žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumas, novatoriška mokymosi aplinka Bendradarbiavimas siekiant skatinti 2006 m. Rekomendacijoje dėl bendrųjų visą gyvenimą trunkančio mokymosi gebėjimų nustatytų bendrųjų gebėjimų įgijimą, įskaitant skaitmeninį raštingumą ir tai, kaip IRT ir verslumo priemonėmis galima paskatinti inovacijas bendrojo lavinimo ir profesinio mokymo srityse, taip pat skatinant kūrybišką mokymosi aplinką ir stiprinant kultūrinį sąmoningumą bei išraiškos ir žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo gebėjimus. [1] OL 119, 2009 5 28, p. 2. [2] Švietimo ekonomikos Europos ekspertų tinklo (EENEE) politinis dokumentas, 2011 m. /1. Prastų mokymosi rezultatų kaina Europos Sąjungai. (angl. „The Cost of Low Educational Achievement in the European Union.“ [3] OL C191, 2011 7 1, p. 1. [4] 2010 m. duomenų šaltinis: Eurostatas (Darbo jėgos tyrimas). [5] COM(2011) 567 galutinis. [6] 2010 m. duomenų šaltinis: Eurostatas (Darbo jėgos tyrimas). (ISCED lygiai) 5–6. DE – tikslas taip pat apima ISCED 4 lygį; AT – ISCED 4A. [7] OL C 111, 2008 5 6. [8] Europos profesinio mokymo kreditų sistema, Europos kreditų perkėlimo sistema, plg. http://ec.europa.eu/education/lifelong-learning-policy/doc48_en.htm. [9] OL L 394, 2006, p. 10. [10] COM(2009) 329 galutinis. [11] OL L 390, 2004 m. [12] http://www.cedefop.europa.eu/en/Files/3052_en.pdf. [13] SEC(2011) 670 galutinis. [14] Ypač į Europos profesinio mokymo plėtros centro, Europos mokymo fondo ir „Euridikės“ tinklo duomenis. [15] OL C 311, p. 13–15, 2007 12 21. [16] Paskutinis leidimas: SEC(2011) 526.