Pasiūlymas Tarybos reglamentas iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1338/2001, nustatantį priemones, būtinas euro apsaugai nuo padirbinėjimo /* KOM/2007/0525 galutinis - CNS 2007/0192 */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 17.9.2007 KOM(2007) 525 galutinis 2007/0192 (CNS) Pasiūlymas TARYBOS REGLAMENTAS iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1338/2001, nustatantį priemones, būtinas euro apsaugai nuo padirbinėjimo (pateikta Komisijos) AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS Bendrosios aplinkybės 2001 m. birželio 28 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1338/2001[1] nustato priemones, būtinas euro apsaugai nuo padirbinėjimo. Svarbiausia šių priemonių dalis yra padirbtų pinigų nustatymas ir identifikavimas, todėl reglamento 6 straipsnyje reikalaujama, kad kredito ir kitos atitinkamos įstaigos pašalintų iš apyvartos visus gautus euro banknotus ir monetas, kurie, jų turimomis žiniomis arba esant pakankamam pagrindui, yra vertinami kaip padirbti, ir perduotų juos kompetentingoms nacionalinės institucijoms. Tokia prievolė susijusi su kredito ir kitų atitinkamų įstaigų pastangomis užtikrinti į apyvartą grąžinamų euro banknotų ir monetų autentiškumą arba faktiškai nustatyti padirbtus pinigus. Į pirminį Komisijos pateiktą Reglamento Nr. 1338/2001 pasiūlymą buvo įtraukta prievolė šioms įstaigoms nustatyti padirbtus pinigus, tačiau galiausiai jai nebuvo pritarta, pirmiausia dėl to, kad nesusitarta dėl vienodų ir veiksmingų plataus masto euro banknotų ir monetų autentifikavimo arba padirbtų pinigų nustatymo metodų. Po euro banknotų ir monetų autentifikavimo metodų tyrimo ECB paskelbė padirbtų banknotų nustatymo bendrąsias nuostatas[2], o Komisija priėmė rekomendaciją dėl euro monetų autentiškumo tikrinimo[3]. Todėl dabar kredito ir kitos atitinkamos įstaigos, tvarkydamos gautus banknotus ir monetas prieš juos grąžinant į apyvartą, gali naudoti moderniausias padirbtų pinigų nustatymo technologijas. Nacionalinių ekspertų ir Europos institucijų bei įstaigų diskusijose buvo pabrėžta, kad itin svarbu priimti teisės aktus, kuriuose reikalaujama tikrinti apyvartoje esančių euro banknotų ir monetų autentiškumą. Šie patikrinimai atliekami tinkamai sureguliuotomis rūšiavimo mašinomis. Mašinos reguliuojamos naudojant ir tikrus, ir padirbtus banknotus bei monetas. Todėl reguliuojant šias mašinas bandymų atlikimo vietose būtina turėti pakankamai padirbtų banknotų ir monetų. Siekiant šio tikslo, padirbtus banknotus ir padirbtas monetas reikia leisti gabenti tarp kompetentingų nacionalinių institucijų ir ES institucijų bei įstaigų. Reglamento Nr. 1338/2001 4 ir 5 straipsniais nacionaliniai analizės centrai įpareigojami siųsti padirbtų banknotų ir monetų pavyzdžius ECB ir Komisijai. Tačiau šiuo metu Europos Sąjungoje neleidžiama gabenti įrangos reguliavimui naudojamų padirbtų pinigų. Nustačius, kad nebuvo ketinama sukčiauti, už padirbtų banknotų ir monetų gabenimą nebaudžiama, tačiau padirbtų pinigų gabenimas laikomas pažeidimu ir gali būti nusikaltimo tyrimo iniciavimo pagrindas. Siekiant supaprastinti nacionalinius teismo procesus, turėtų būti suteiktas konkretus leidimas gabenti įrangos reguliavimui naudojamus padirbtus pinigus. Kitos ES institucijos ir įstaigos taip pat pripažįsta būtinybę šiuo tikslu leisti gabenti padirbtus pinigus, o ECB net paskelbė su tuo susijusią rekomendaciją[4]. Priimant Reglamentą Nr. 1338/2001 Europos techninis ir mokslinis centras (ETMC) laikinai vykdė savo užduotis Prancūzijos monetų kalykloje; jis nepriklausė Komisijai, nors šioji jam teikė administracinę paramą ir jį valdė. Vėliau Tarybos sprendimu 2003/861/EB[5] ir Komisijos sprendimu 2005/37/EB[6] ETMC buvo oficialiai įsteigtas Komisijoje. Taigi, ETMC daugiau nebereikia perdavinėti duomenų Komisijai. 2001 m. birželio 28 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1339/2001[7] išplečia Reglamento (EB) Nr. 1338/2001 taikymą toms valstybėms narėms, kurios nėra priėmusios euro kaip bendros valiutos. Reglamento Nr. 1339/2001 1 straipsnyje nustatomas dinamiškas abiejų reglamentų tarpusavio ryšys. Teisinė šio ryšio pasekmė – toliau pateikiami siūlomi Reglamento Nr. 1338/2001 pakeitimai automatiškai taikomi valstybėms narėms, kurios nėra priėmusios euro kaip bendros valiutos. Siūlomi pakeitimai Atsižvelgiant į tai, kas pirmiau išdėstyta, siūloma iš dalies pakeisti: 1. 4 straipsnio 2 dalį ir 5 straipsnio 2 dalį, leidžiant gabenti padirbtus banknotus ir padirbtas monetas tarp Reglamento Nr. 1338/2001 2 straipsnio b punkte apibrėžtų kompetentingų nacionalinių institucijų ir ES institucijų bei įstaigų. 2. 5 straipsnio 4 dalį, iš trečio sakinio išbraukiant nuorodą į Komisiją. 3. 6 straipsnį, numatant aiškią prievolę kredito ir kitoms atitinkamoms įstaigoms atlikti gautų euro banknotų ir monetų autentiškumo tikrinimą prieš juos grąžinant į apyvartą, laikantis ECB ir Komisijos nustatytos tvarkos dėl euro banknotų ir monetų. Šioms institucijoms skiriama laiko vidaus taisyklėms pritaikyti ir įrangai atnaujinti. 2007/0192 (CNS) Pasiūlymas TARYBOS REGLAMENTAS iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1338/2001, nustatantį priemones, būtinas euro apsaugai nuo padirbinėjimo EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 123 straipsnio 4 dalies trečią sakinį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[8], atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[9], atsižvelgdama į Europos centrinio banko nuomonę[10], kadangi: (1) Tarybos reglamente (EB) Nr. 1338/2001[11] reikalaujama, kad kredito ir kitos atitinkamos įstaigos pašalintų iš apyvartos visus surinktus euro banknotus ir monetas, kurie, jų turimomis žiniomis arba esant pakankamam pagrindui, yra vertinami kaip padirbti, ir perduotų juos kompetentingoms nacionalinėms institucijoms. (2) Svarbu užtikrinti apyvartoje esančių euro banknotų ir monetų autentiškumą. Jau esama procedūrų, kurias naudodamos kredito ir kitos atitinkamos įstaigos gali patikrinti gautų euro banknotų ir monetų autentiškumą prieš juos grąžindamos į apyvartą. Šioms įstaigoms reikia laiko vidaus veiklai pritaikyti, kad jos galėtų laikytis prievolės tikrinti autentiškumą ir įgyvendinti šias procedūras. (3) Atliekant euro banknotų ir monetų autentiškumo tikrinimą, pirmiausia reikia atitinkamai sureguliuoti tam naudojamą įrangą. Siekiant sureguliuoti autentiškumo tikrinimo įrangą, bandymų atlikimo vietose būtina turėti pakankamai padirbtų banknotų ir monetų. Todėl svarbu leisti gabenti padirbtus pinigus tarp kompetentingų nacionalinių institucijų ir Europos Sąjungos institucijų bei įstaigų. (4) Tarybos sprendimu 2003/861/EB[12] ir Komisijos sprendimu 2005/37/EB[13] Komisijoje buvo oficialiai įsteigtas Europos techninis ir mokslinis centras (ETMC). Todėl nuostata, pagal kurią ETMC perduoda Komisijai duomenis, tapo nebereikalinga. (5) Remiantis 2001 m. birželio 28 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1339/2001, išplečiančio Reglamento (EB) Nr. 1338/2001 taikymą valstybėms narėms, kurios nėra priėmusios euro kaip bendros valiutos, 1 straipsniu, šis reglamentas taikomas nedalyvaujančioms valstybėms narėms. (6) Todėl Reglamentas (EB) Nr. 1338/2001 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis Pakeitimai Reglamentas (EB) Nr. 1338/2001 iš dalies keičiamas taip: 1. 4 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) pavadinimas pakeičiamas taip: „Prievolė perduoti padirbtus banknotus“; b) 2 dalies pabaigoje pridedamas šis sakinys: „Siekiant palengvinti apyvartoje esančių euro banknotų autentiškumo kontrolę, padirbtus banknotus leidžiama gabenti tarp kompetentingų nacionalinių institucijų ir ES institucijų bei įstaigų.“ 2. 5 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) pavadinimas pakeičiamas taip: „Prievolė perduoti padirbtas monetas“; b) 2 dalies pabaigoje pridedamas šis sakinys: „Siekiant palengvinti apyvartoje esančių monetų autentiškumo kontrolę, padirbtas monetas leidžiama gabenti tarp kompetentingų nacionalinių institucijų ir ES institucijų bei įstaigų.“ c) 4 dalis pakeičiama taip: Europos techninis ir mokslinis centras (ETMC) analizuoja ir klasifikuoja kiekvieną naują padirbtos euro monetos tipą. Šiuo tikslu ETMC turi teisę susipažinti su Europos centriniame banke saugomais padirbtų euro monetų techniniais ir statistiniais duomenimis. ETMC atitinkamus galutinius savo analizės rezultatus praneša kompetentingoms nacionalinėms institucijoms ir pagal savo atsakomybės sritis Europos centriniam bankui. Pagal 3 straipsnio 3 dalyje minėtą susitarimą Europos centrinis bankas praneša tuos rezultatus Europolui. 3. 6 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) 1 dalis pakeičiama taip: „1. Kredito įstaigos ir visos kitos įstaigos, kurių profesinė veikla yra banknotų ir monetų tvarkymas ir platinimas visuomenei, įskaitant tas, kurių veiklą sudaro įvairių valiutų banknotų ir monetų keitimas, pavyzdžiui, valiutos keityklos, įpareigojamos atlikti gautų ir į apyvartą ketinamų grąžinti euro banknotų bei monetų autentiškumo tikrinimą ir nustatyti padirbtus pinigus. Šis tikrinimas atliekamas laikantis Europos centrinio banko ir Komisijos nustatomų atitinkamai euro banknotams ir monetoms taikomų procedūrų. Pirmoje pastraipoje minimos įstaigos privalo pašalinti iš apyvartos gautus euro banknotus ir monetas, kurie šių įstaigų turimomis žiniomis arba pagrįstu manymu yra padirbti. Jos nedelsdamos perduoda padirbtus pinigus kompetentingoms nacionalinėms institucijoms.“ b) 3 dalies pabaigoje pridedama ši pastraipa: „Nukrypstant nuo 3 dalies pirmos pastraipos, šio straipsnio 1 dalies pirmai pastraipai įgyvendinti reikalingi įstatymai ir kiti teisės aktai priimami ne vėliau kaip 2009 m. gruodžio 31 d. Valstybės narės apie juos nedelsdamos praneša Komisijai ir Europos centriniam bankui.“ 2 straipsnis Taikymas Reglamentas galioja dalyvaujančiose valstybėse narėse, kaip apibrėžta Tarybos reglamento (EB) Nr. 974/98[14] 1 straipsnio pirmoje įtraukoje. 3 straipsnis Įsigaliojimas Šis reglamentas įsigalioja [...] dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . Priimta Briuselyje Tarybos vardu Pirmininkas [1] OL L 181, 2001 7 4, p. 6. [2] Žr. www.ecb.int. [3] OL L 184, 2005 7 15, p. 60. [4] OL C 257, 2006 10 25, p. 16. [5] OL L 325, 2003 12 12, p. 44. [6] OL L 19, 2005 1 21, p. 73. [7] OL L 181, 2001 7 4, p. 11. [8] OL C[…], […], p. […]. [9] OL C[…], […], p. […]. [10] OL C[…], […], p. […]. [11] OL L 181, 2001 7 4, p. 6. [12] OL L 325, 2003 12 12, p. 44. [13] OL L 19, 2005 1 21, p. 73. [14] OL L 139, 1998 5 11, p. 1.