Pati Direktyva ir abu jos tikslai tebėra labai aktualūs siekiant patenkinti nustatytus ES politikos formavimo poreikius. Triukšmo tarša išlieka didžiausia su aplinka susijusi sveikatos problema Europoje. Kaip tvirtina suinteresuotieji subjektai, siekiant išspręsti šią problemą, triukšmo valdymui ir toliau reikia taikyti bendrą metodą. Be to, ES lygmeniu suderintų duomenų rinkimas yra svarbus siekiant sukurti aukštos kokybės įrodymų bazę, kad būtų galima toliau kurti ES teisės aktus dėl triukšmo jo susidarymo vietoje – tai yra būtina, nes vietos triukšmo valdymo priemonės gali būti neveiksmingos, jei pagrindinių triukšmo šaltinių skleidžiamam triukšmui nėra taikoma papildoma kontrolė.

2013 m. Komisija, įgyvendindama savo geresnio reglamentavimo darbotvarkę , pasiūlė pagal Reglamentavimo kokybės ir rezultatų programą (REFIT) atlikti Direktyvos vertinimą . Remiantis Geresnio reglamentavimo gairėmis , šiame vertinime nagrinėjama, ar Direktyva buvo ir tebėra svarbi norint išspręsti problemą, kuriai išspręsti ji yra skirta, ir ar ji suteikia ES pridėtinę vertę, palyginti su valstybių narių savarankiškais veiksmais. Be to, šiame vertinime vertinama, ar taikant Direktyvą tai buvo pasiekta veiksmingai ir efektyviai, ir ar jos nuostatos derėjo su kitais ES teisės aktais. Vertinime taip pat aptariamas Direktyvos poveikis MVĮ ir galimybė supaprastinti ir sumažinti administracinę naštą.

2 lentelė. Subjektų, įtrauktų į Aplinkos triukšmo direktyvos taikymo sritį per 1-ą ir per 2-ą ataskaitinį laikotarpį, skaičius

Nors nustatant tyliąsias zonas (aglomeracijose ir ne gyvenvietėse) ir nustatant tokių zonų atrankos kriterijus, daugelyje valstybių narių padaryta pažanga, tyliąsias zonas iki šiol yra nustačiusios tik 13 valstybių narių. Galima to priežastis – tariamas neaiškumas dėl to, ar būtų galimas zonos tipo pakeitimas ateityje ir ar nustatytai tyliajai zonai galėtų būti taikomi teisiniai apribojimai. Tačiau tose valstybėse narėse, kuriose tyliosios zonos buvo nustatytos, jų skaičius laikotarpiu tarp pirmosios ir antrosios ataskaitos pateikimo (2007–2012 m.) labai išaugo. Siekdamos palengvinti tyliųjų zonų nustatymą, valstybės narės paprašė Komisijos parengti papildomas praktines rekomendacijas.

Valstybės narės taiko skirtingus veiksmų planavimo metodus. Tai rodo nustatyti triukšmo mažinimo priemonių tipai, pusiausvyra tarp išlaidų reikalaujančių arba jų nereikalaujančių priemonių, ir planų pobūdis (strateginis ir (arba) orientuotas į veiksmus). Be to, pavėluotai parengiami veiksmų planai rodo, kad daugelis valstybių narių nesiėmė veiksmų triukšmo taršai mažinti. To priežastys yra įvairios: pavyzdžiui, aglomeracijose kompetentingos valdžios institucijos, atsakingos už veiksmų planų rengimą, gali neturėti strateginių arba biudžeto sprendimų priėmimo galių, kad galėtų nustatyti, ar priemonės, įtrauktos į veiksmų planą, yra realistiškos, įgyvendinamos ir gali būti finansuojamos.

Kalbant apie suderinamumą, nustatyta, kad pati Direktyva yra iš esmės nuosekli, nors suinteresuotieji subjektai įžvelgia tam tikrų neaiškumų. Be to, buvo įrodytas Direktyvos išorinis suderinamumas su kitais susijusiais ES teisės aktais (aplinkos ir triukšmo jos susidarymo vietoje teisės aktais), ir yra laikoma, kad ji juos papildo. Nors ankstyvaisiais Direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę etapais buvo praktinių sunkumų, nustatyta, kad nacionaliniai triukšmo kontrolės teisės aktai beveik visada buvo suderinti su Direktyva.

Jau padaryta tam tikra pažanga siekiant pirmojo Direktyvoje nustatyto tikslo, tačiau poveikis dar nėra juntamas dėl to, kad buvo smarkiai vėluojama teisiškai priimti bendras metodikas, o valstybėse narėse labai vėluota ją įgyvendinti. Kalbant apie pažangą siekiant antrojo tikslo, Direktyva vis labiau atkreipiamas dėmesys ES lygmeniu į žalingo triukšmo poveikio sveikatai reikšmę. Tačiau ES dar nepasinaudojo taikant Direktyvą surinktais duomenimis apie gyventojų patiriamo triukšmo poveikį, kad parengtų teisės aktą dėl triukšmo jo susidarymo vietoje. Kalbant apie bendrą Direktyvos poveikį triukšmo taršai, reikėtų pažymėti, kad daugumos triukšmo mažinimo priemonių naudą galima pamatyti tik ilgesniu laikotarpiu, nes triukšmo mažinimo priemonėms įgyvendinti reikia laiko (pvz., daugiau kaip 20 metų), todėl šiuo metu Direktyvos poveikis triukšmo taršai negali būti visapusiškai įvertintas.

Panašu, kad triukšmo kartografavimui ir veiksmų planavimui taikomi penkerių metų trukmės ciklai yra tinkami, tačiau nustatyta, kad vienerių metų tarpas tarp žemėlapių parengimo ir susijusių veiksmų planų priėmimo yra per trumpas. Ataskaitų teikimo mechanizmas yra veiksmingas siekiant, kad valstybės narės greitai pateiktų ataskaitų duomenis, tačiau jis galėtų būti patobulintas.

Tais atvejais, kai veiksmų planai, kuriuose numatytos triukšmo valdymo priemonės, buvo priimti, Direktyvos sąnaudų ir naudos santykis pagal labiausiai tikėtiną sąnaudų ir naudos scenarijų buvo 1:29. Įgyvendinimo administracinės išlaidos yra nedidelės: vienam gyventojui – 0,15 EUR už triukšmo žemėlapius ir 0,03 EUR už veiksmų planus skaičiuojant pagal visą gyventojų skaičių (vidutinėmis vertėmis) per vieną ataskaitinį laikotarpį (t. y., kas penkeri metai). Atsižvelgiant į tai, kad ES yra iš viso 508 mln. gyventojų, visų valstybių narių visapusiško įgyvendinimo administracinės išlaidos yra labai mažos ir sudaro apie 91 mln. EUR kas 5 metus, arba maždaug 18 mln. EUR per metus. Galimybės dar labiau sumažinti Direktyvos įgyvendinimo administracines išlaidas yra nedidelės. Direktyva taip pat neturi poveikio mažosioms ir vidutinėms įmonėms.

Taikant Direktyvą galima generuoti ES pridėtinę vertę sukuriant vienodas konkurencijos sąlygas visiems ES transporto infrastruktūros operatoriams, padedant geriau suvokti triukšmo taršą, taip pat formuojamą ES politiką geriau pagrindžiant informacija, nes pagal Direktyvą būtų teikiami ES lygmeniu palyginami triukšmo poveikio duomenys. Nepaisant šio didelio potencialo, dėl įgyvendinimo vėlavimo Direktyva nepavyko sukurti tokios ES pridėtinės vertės, kokią būtų galima sukurti ją taikant.

Supaprastinimo potencialo srityje atliekant vertinimą nustatyta, kad Direktyva nustatyti reikalavimai yra gana nesudėtingi, o sunkumų kyla daugiausiai dėl to, kaip valstybės narės įgyvendino Direktyvą taikydamos subsidiarumo principą (pvz., deleguodamos įgyvendinimo pareigą keliems skirtingiems valdymo lygiams ir taip sukurdamos sudėtingą kompetencijos tvarką). Todėl supaprastinimo potencialas galimas valstybės narės įgyvendinimo lygmeniu, o ne Direktyvos teisinio teksto lygmeniu. Neseniai peržiūrėjus Direktyvą perkeliančius teisės aktus keliose valstybėse narėse, nustatyta, kad jos šią problemą pripažįsta.

5. Triukšmo šaltinius reglamentuojantys teisės aktai

Nuo tada, kai 2011 m. buvo pateikta pirmoji įgyvendinimo ataskaita, ES priėmė keturis reglamentus, konkrečiai, Reglamentą (ES) Nr. 540/2014 dėl variklinių transporto priemonių ir keičiamųjų triukšmo slopinimo sistemų garso lygio, Reglamentą (ES) Nr. 168/2013 dėl dviračių ir triračių transporto priemonių bei keturračių patvirtinimo ir rinkos priežiūros, Komisijos reglamentą (ES) Nr. 1304/2014 dėl posistemio „Geležinkelių riedmenys. Triukšmas“ techninės sąveikos specifikacijos, ir Reglamentą (ES) Nr. 598/2014, kuriuo pagal darnųjį metodą nustatomos su triukšmu susijusių naudojimo apribojimų taikymo Sąjungos oro uostuose taisyklės ir procedūros. Dėl geležinkelių triukšmo Komisija taip pat paskelbė darbinį dokumentą „Dėl krovininių traukinių keliamo triukšmo“, kuriuo reikalaujama, kad valstybės narės kuo intensyviau naudotųsi turimomis bendrosiomis ir finansinėmis priemonėmis. Komisija taip pat išnagrinėjo Direktyvos 2000/14/EB dėl lauko sąlygomis naudojamos įrangos į aplinką skleidžiamą triukšmą, suderinimo su Mašinų direktyva 2006/42/EB, tačiau padarė išvadą, kad šios direktyvos turėtų likti atskirtos.

6. Rekomendacijos ir kiti veiksmai

Atlikus Direktyvos vertinimo ir įgyvendinimo įvertinimą, nustatyta, jog yra kelios sritys, kuriose reikalinga triukšmo, darančio poveikį piliečių sveikatai, mažinimo veikla, kad būtų geriau pasiekti Direktyvos tikslai ir taip priartėta prie PSO rekomenduojamų verčių.

1) Tai, kad vėluojama įgyvendinti Direktyvą, buvo pabrėžta ES aplinkos nuostatų įgyvendinimo peržiūroje. Toje peržiūroje taip pat pabrėžiama, kad valstybės narės yra atsakingos už įgyvendinimo spragų panaikinimą. Komisija, siekdama prisidėti prie spragų panaikinimo, ne tik toliau gerins įgyvendinimą tiksliniais vykdymo užtikrinimo veiksmais, bet ir pateiks moksliškai pagrįstas rekomendacijas valstybėms narėms, visų pirma, dėl žalingo poveikio įvertinimo pagal dozės poveikio santykį. Komisija taip pat dirbs kartu su valstybėmis narėmis, kad pagerintų ataskaitų teikimo mechanizmą vykdydama aplinkos politikos srities stebėsenos ir ataskaitų teikimo prievolių tinkamumo patikrą.

2) Kadangi Direktyvos įgyvendinimo sunkumai kyla pirmiausiai iš to, kokį Direktyvos įgyvendinimo būdą valstybės narės pasirinko pagal subsidiarumo principą, Komisija kviečia valstybes nares persvarstyti savo įgyvendinimo taisykles, įskaitant dėl tyliųjų zonų nustatymo.

3) ES triukšmo jo susidarymo vietoje teisės aktai išlieka veiksmingiausia kovos su triukšmu priemonė. Pagerinus Direktyvos įgyvendinimą, bus sukurta išsami skleidžiamo triukšmo Sąjungoje duomenų bazė, todėl triukšmo mažinimo priemonių transporto srityje politikos alternatyvas bus galima pagrįsti geresne informacija. Komisija yra įsipareigojusi tuo visapusiškai pasinaudoti ateityje, priimdama sprendimą dėl pirmiau nurodytų teisinių priemonių peržiūros.

4) Atliekant vertinimą, nustatytos tik kelios su pačia Direktyva susijusios problemos, konkrečiai, ribota Direktyvos taikymo sritis (kuri leidžia taikyti bendrą metodą tam, kad būtų išvengta triukšmo žalingo poveikio, jam būtų užkirstas kelias arba jis būtų sumažintas, vietoj to, kad būtų mažinamas aplinkos triukšmo neigiamas poveikis sveikatai), kelių nedidelių išaiškinimų kai kuriose apibrėžtyse poreikis, taip pat poreikis suderinti Direktyvą su naujausiais reglamentavimo pokyčiais, įvykusiais ES lygmeniu po Direktyvos priėmimo (pvz., su Lisabonos sutartimi). Be to, naujos mokslo žinios rodo, kad žalingas poveikis sveikatai gali pasireikšti esant mažesniam triukšmui nei šiuo metu reglamentuojamas Direktyvoje; į tai Komisija turi atsižvelgti pagal Direktyvos 11 straipsnio 4 dalį. Todėl Komisija surengs dialogą su suinteresuotaisiais subjektais, kad įvertintų, kaip šias problemas būtų galima išspręsti be reikalo nemažinant valstybių narių lankstumo, leidžiančio joms pačioms nusistatyti užmojo mastą arba pasirinkti metodus.

5) Pernelyg didelio triukšmo poveikis taip pat gali būti sprendžiamas vykdant miestų planavimo politiką – tai siūloma 7-ojoje aplinkosaugos veiksmų programoje. Nors kompetencija šioje srityje tenka valstybėms narėms, Komisija stimuliuos ir skatins didelio triukšmo miesto vietovėse sumažinimo veiklą, pavyzdžiui, palengvindama keitimąsi gerąja patirtimi, taip pat remdama mokslinius tyrimus ir inovacijas šioje srityje.

6) Vertinimas rodo, kad priemonės, kuriomis triukšmo problema sprendžiama tiesiogiai, reikalauja didelių pradinių sąnaudų ir ilgo finansinių investicijų susigrąžinimo laikotarpio. Tačiau, palyginus jų sąnaudas su nauda visuomenei, jos yra itin efektyvios. Todėl valstybės narės yra raginamos, įgyvendindamos savo veiksmų planus pagal Direktyvą, imtis triukšmo mažinimo priemonių, pritraukdamos ir privačias investicijas, kai tai įmanoma.

7) Tam tikrais atvejais valstybės narės galėtų pasinaudoti tiksliniu ES bendru finansavimu iš Sanglaudos fondo ir Europos regioninės plėtros fondo, kad paremtų triukšmo mažinimo priemonių įgyvendinimą, kai tokios priemonės yra sudėtinių visaapimančių pastangų dalis siekiant pagerinti miestų aplinką arba sukurti ir pagerinti aplinką tausojančias (taip pat mažai triukšmo keliančias) transporto sistemas. Paramą taip pat galima gauti iš Europos infrastruktūros tinklų priemonės (EITP).

8) Didelio transporto priemonių keliamo triukšmo ilgalaikis poveikis žmonių sveikatai nėra pakankamai žinomas, todėl triukšmo mažinimo priemonėms nesuteikiamas prioritetas, ir neskiriamas biudžetas, kai jo reikia. Todėl valstybės narės turėtų gerinti piliečių ir vietos bei regionų politikų informuotumą apie tokį neigiamą poveikį.