1.Įvadas

Šioje ataskaitoje pateikiami Reglamento (ES) Nr. 910/2014 dėl elektroninės atpažinties ir elektroninių operacijų patikimumo užtikrinimo paslaugų vidaus rinkoje (toliau – eIDAS reglamentas) vertinimo rezultatai. Reglamento 49 straipsnyje reikalaujama, kad Komisija peržiūrėtų šio reglamento taikymą ir visų pirma įvertintų, ar tinkama pakeisti jo taikymo sritį ar specifines jo nuostatas, atsižvelgiant į taikant šį reglamentą įgytą patirtį, taip pat į technologinius, rinkos ir teisinius pokyčius, ir prireikus su ataskaita pateiktų pasiūlymus dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų.

Pridedamame tarnybų darbiniame dokumente pateikiami išsamesni duomenys ir analizė, kuriais grindžiamos šios išvados.

1.1.eIDAS sistema

2014 m. priėmus eIDAS reglamentą, ES atvėrė naujas galimybes įvesdama pirmąją tarpvalstybinę patikimų skaitmeninių tapatybių ir patikimumo užtikrinimo paslaugų sistemą, kuri dabar pripažinta ir gerbiama visame pasaulyje. eIDAS reglamento tikslas buvo suteikti visiems ES piliečiams galimybę naudotis viešosiomis paslaugomis visoje ES naudojant jų buveinės šalyje išduotas elektroninės atpažinties (e. ID) priemones. Juo buvo siekiama stiprinti pasitikėjimą elektroninėmis operacijomis vidaus rinkoje, suteikiant bendrą pagrindą saugiai ir sklandžiai vykdyti elektronines piliečių, verslo ir viešosios valdžios institucijų tarpusavio operacijas, taip didinant viešųjų ir privačiųjų internetinių paslaugų, elektroninio verslo ir elektroninės prekybos veiksmingumą ES. Juo panaikinta Direktyva 1999/93/EB dėl Bendrijos elektroninių parašų reguliavimo sistemos, kuri iš esmės apėmė tik elektroninius parašus.

Kaip numanoma remiantis reglamento teisiniu pagrindu, SESV 114 straipsniu, juo ketinta pašalinti esamas vidaus rinkos veikimo kliūtis skatinant valstybių narių teisės aktų derinimą, visų pirma e. ID, tapatybės nustatymo, parašų ir susijusių patikimumo užtikrinimo paslaugų tarpusavio pripažinimą tarpvalstybiniu mastu, reikalingą norint naudotis elektroninėmis procedūromis arba operacijomis ir jas vykdyti.

Iki reglamento įsigaliojimo nebuvo sukurta išsami ES tarpvalstybinė ir tarpsektorinė saugių, patikimų ir lengvai naudojamų elektroninių operacijų sistema, apimanti elektroninę atpažintį, tapatybės nustatymą ir patikimumo užtikrinimo paslaugas. 2012 m. birželio 4 d. Komisijos pasiūlyme (COM (2012) 238 final) ir prie jo pridėtame Poveikio vertinime (SWD (2012) 135 final) nustatyti šie keturi bendrieji tikslai:

•užtikrinti bendrosios skaitmeninės rinkos plėtrą;

•skatinti svarbiausių tarpvalstybinių viešųjų paslaugų plėtrą;

•skatinti ir stiprinti konkurenciją bendrojoje rinkoje;

•didinti patogumą naudoti (piliečiams ir įmonėms).

Nepaisant to, kad reglamentu sėkmingai siekiama daugelio jo tikslų ir jis tapo pagrindiniu elementu, padedančiu sudaryti palankesnes sąlygas bendrajai rinkai daugelyje sektorių (pvz., finansinių paslaugų srityje ir suteikiant prieigą prie duomenų ir pakartotinio jų naudojimo administracinėse procedūrose), jame yra daug apribojimų: nėra pareigos pranešti apie nacionalines e. ID schemas, riboti požymiai (asmeninės informacijos elementai), kuriuos galima patikimai atskleisti trečiosioms šalims, akte daugiausia dėmesio skirta viešajam sektoriui ir trūksta aiškių paskatų privačioms šalims naudotis nacionalinėmis e. ID priemonėmis. Be to, Europos elektroninės tapatybės ekosistema yra pasiskirsčiusi įvairiose nacionalinėse reguliavimo aplinkose, skaitmeninio valdymo ir kultūros lygmenyse ir skirtinguose pasitikėjimo viešosiomis institucijomis lygiuose.

1.2.Aplinkybės

Skaitmeninės tapatybės teikimas iš esmės keičiasi. Tokių subjektų kaip bankai, elektroninių ryšių paslaugų teikėjai ar komunalinių paslaugų įmonės kartais pagal įstatymą reikalaujama rinkti tapatybės požymius, todėl jie naudojasi savo procedūromis, kad galėtų veikti kaip patvirtinti tapatybės teikėjai. Interneto tarpininkai, įskaitant pagrindinių socialinių tinklų platformas ir interneto naršykles, veikia kaip faktiniai skaitmeninės tapatybės prieigos valdytojai ir siūlo sprendimus, paremtus principu „atsinešk savo tapatybę“ (angl. „bring your own identity“), leidžiančius jų vartotojams nustatyti savo tapatybę trečiųjų šalių svetainėse ir naudojantis trečiųjų šalių paslaugomis per savo vartotojų profilius. Šio patogumo kaina – prarasta atskleistų asmens duomenų kontrolė, o šios e. ID priemonės yra atsietos nuo patikrintos fizinės tapatybės ir tai apsunkina sukčiavimo ir kibernetinio saugumo grėsmių sumažinimą. Didžioji dauguma ES piliečių norėtų turėti prieigą prie saugios skaitmeninės tapatybės, kurią galėtų naudoti norėdami naudotis interneto paslaugomis . Galiausiai, nors yra daug skirtingų nuomonių apie skaitmeninės tapatybės ateitį, reikia tinkamai atsižvelgti į pagrindinį nacionalinių vyriausybių vaidmenį kuriant bet kokią plataus masto skaitmeninės atpažinties ekosistemą.

Šiandien vartotojai tikisi sklandžių internetinių kelionių, mobiliųjų programėlių ir vieno prisijungimo principu grindžiamų sprendimų, kurie gali būti naudojami teikiant internetines paslaugas viešajame ir privačiame sektoriuje, apimančių visus atpažinties naudojimo atvejus, nuo prisijungimo naudojant slapyvardį iki prisijungimo prie internetinės platformos siekiant užtikrinti atpažintį e. sveikatos ar elektroninės bankininkystės svetainėje. Saugi elektroninė atpažintis ir keitimasis požymių asmens duomenimis tampa vis svarbesni, nes didėja tapatybei svarbių ir suasmenintų paslaugų skaičius. Gebėjimas atpažinti skaitmeniniu būdu taps svarbiu socialinės įtraukties veiksniu, o skaitmeninės tapatybės suteikimas – strateginiu turtu.

2020 m. rugsėjo 16 d. kalboje apie Sąjungos padėtį Europos Komisijos pirmininkė pranešė apie Komisijos siekį visiems ES piliečiams suteikti saugią ir patikimą skaitmeninę tapatybę: „Norime nustatyti taisyklių rinkinį, kurio dėmesio centre būtų žmonės. <...> Tai apima mūsų asmens duomenų kontrolę, kurią šiandien vis dar turime per retai. Kiekvieną kartą, kai programėlėje ar svetainėje mūsų prašoma sukurti naują skaitmeninę tapatybę arba lengvai prisijungti per didelę platformą, neįsivaizduojame, kas iš tikrųjų nutinka mūsų duomenims. Todėl Komisija netrukus pasiūlys saugią Europos elektroninę tapatybę. Tokią, kuria pasitikime ir kurią bet kuris pilietis gali naudoti bet kur Europoje norėdamas daryti bet ką – nuo mokesčių mokėjimo iki dviračio nuomos. Technologiją, kurioje patys galime kontroliuoti, kokie duomenys naudojami ir kaip.“

Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos užmojui ir 2020 m. spalio 1–2 d. Tarybos išvadose paragino Komisiją iki 2021 m. vidurio pateikti pasiūlymą dėl Europos skaitmeninės tapatybės sistemos iniciatyvos:

Europos Vadovų Tarybos išvadose raginama „visoje ES sukurti saugios viešos elektroninės atpažinties (e. ID) sistemą, įskaitant sąveikius skaitmeninius parašus, kad žmonėms būtų suteikta galimybė kontroliuoti savo internetinę tapatybę ir duomenis, taip pat sudaryti sąlygas naudotis viešosiomis, privačiomis ir tarptautinėmis skaitmeninėmis paslaugomis. Taryba kviečia Komisiją iki 2021 m. vidurio pateikti pasiūlymą dėl Europos skaitmeninės tapatybės sistemos iniciatyvos.“

Elektroninė atpažintis leidžia piliečiams ir įmonėms įrodyti, kas jie yra, kai naudojasi paslaugomis internete. Patikimumo užtikrinimo paslaugos, tokios kaip elektroniniai parašai, daro internetines operacijas saugesnes, patogesnes ir efektyvesnes. eIDAS reglamentas yra vienintelė tarpvalstybinė patikimų fizinių ir juridinių asmenų e. ID bei patikimumo užtikrinimo paslaugų sistema. eIDAS leidžia tarpvalstybiniu mastu atpažinti valdžios e. ID priemones, kad būtų galima naudotis viešosiomis paslaugomis, su sąlyga, kad apie e. ID buvo pranešta pagal eIDAS. eIDAS taip pat sukuria ES patikimumo užtikrinimo paslaugų, pripažintų kitose valstybėse, rinką, turinčią tokį patį teisinį statusą kaip ir tradicinės lygiavertės popieriniais dokumentais grindžiamos procedūros.