Pagrindiniai veiksmai. Be reikalavimo turėti aktyvią ES PSŠ sąskaitą (žr. 4 skirsnį), 2022 m. gruodžio 7 d. priimtais pasiūlymais dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų iš dalies keičiama KIPVPS direktyva ir PRF reglamentas, kad būtų geriau atspindėtas ES leidimą gavusių arba ESMA pripažintų pagrindinių sandorio šalių rizikos mažinimo vaidmuo. Kalbant apie draudimo bendroves, nepalankios prudencinės tvarkos, su kuria susiduria draudikai, tapę tiesioginiais tarpuskaitos nariais, klausimą Komisija ketina spręsti vykdydama būsimą atitinkamo deleguotojo reglamento peržiūrą.

Pagrindiniai veiksmai. Pasiūlyme dėl teisėkūros procedūra priimamo akto, kuriuo iš dalies keičiamas ERIR, yra nustatomos naujos procedūros, kurių turėtų laikytis prižiūrint ES PSŠ dalyvaujančios institucijos, kad patvirtintų naują veiklą ar paslaugas, kurias ES PSŠ nori siūlyti, taip pat rizikos modelių pakeitimus. Dokumentai, kuriuos PSŠ turi pateikti savo prašymuose, yra standartizuojami, o laikotarpis patvirtinimui gauti sutrumpinamas iki kelių savaičių. Taip pat nustatoma nauja, trumpa procedūra, kad būtų galima pradėti vykdyti naują veiklą arba teikti naujas paslaugas iš esmės nekeičiant PSŠ verslo modelio. Šios reformos gerokai sutrumpins laiką, kurio reikia, kad PSŠ pateiktų produktą rinkai arba iš esmės pakeistų modelį. ES PSŠ raginamos kuo geriau pasinaudoti naujos sistemos teikiamomis galimybėmis, be kita ko, išplėsdamos savo produktų asortimentą, kad būtų patenkinti jų tarpuskaitos narių ir klientų poreikiai.

Šie pasiūlymai pateikti po išsamių konsultacijų, be kita ko, su Europos Parlamento nariais, valstybių narių ir jų valdžios institucijų, Europos priežiūros institucijų (EPI), Europos sisteminės rizikos valdybos (ESRV), Europos Centrinio Banko (ECB) ir Bendro priežiūros mechanizmo (BPM) atstovais, taip pat su įvairiais suinteresuotaisiais sektoriaus subjektais. Šių priemonių poveikis priklauso ne tik nuo teisės aktų pakeitimų, bet ir nuo visų susijusių viešojo ir privačiojo sektorių subjektų dalyvavimo ir ryžto. Reguliavimo institucijos ir politikos formuotojai gali nustatyti geresnės tarpuskaitos aplinkos ES sąlygas. Tačiau reguliavimo teikiamomis galimybėmis galiausiai turi naudotis rinkos dalyviai. Rodydamos pavyzdį ir prisidėdamos prie saugesnės, atsparesnės ir konkurencingesnės tarpuskaitos ekosistemos Europos Sąjungoje, svarbų vaidmenį taip pat gali atlikti valdžios institucijos ES.

Trečia, konkurencingos, gerai išsivysčiusios ir atsparios ES PSŠ yra ES atviro strateginio savarankiškumo prielaida. Itin svarbu, kad ES liktų atvira pasaulinėms finansų rinkoms, kad pritrauktų investuotojų ir padidintų Europos įmonių konkurencingumą pasaulyje. Be to, Jungtinei Karalystei išstojus iš ES, tai, kad didelių kiekių eurais išreikštų sutarčių tarpuskaitą atlieka Jungtinės Karalystės PSŠ, kelia riziką ES finansiniam stabilumui ir ES pinigų politikos poveikio perdavimui bei jos vykdymui. Stiprinant patikimus tarpuskaitos pajėgumus ES mažinama rizika, kylanti dėl pernelyg didelių pozicijų trečiųjų valstybių PSŠ atžvilgiu.

Antra, ES tarpuskaitos ekosistema turi būti saugi ir atspari: siekiant užtikrinti tinkamą tarpvalstybinės rizikos, kylančios ES dėl padidėjusios tarpuskaitos apimties, stebėseną ir kontrolę, reikia sustiprinti ES priežiūrą. Didinant atsparumą reikia atsižvelgti į patirtį, įgytą dėl pastarųjų pokyčių energijos rinkose, kai kelios energetikos įmonės naudodamos išvestines finansines priemones susidūrė su likvidumo problemomis. Šie pokyčiai parodė, jog reikia sustiprinti ERIR, kad atsižvelgiant į naujus iššūkius rizika ES finansiniam stabilumui ir toliau būtų mažinama. Tai reiškia, kad reikia sukurti saugią ir patikimą ES tarpuskaitos ekosistemą, kuri galėtų atlaikyti ekonominius sukrėtimus. Tokia ekosistema suteikia galimybę įvairiems dalyviams, įskaitant energetikos įmones, veiksmingai ir saugiai apsidrausti nuo rizikos, geriau numatyti įkaito vertės išlaikymo prievoles ir dėl to veiksmingiau valdyti savo likvidumo poreikius.

Gerai veikiančiai kapitalo rinkų sąjungai (KRS) yra būtina saugi, patikima ir konkurencinga ES tarpuskaitos ekosistema. Centrinė tarpuskaita remia prekybą kapitalo rinkose: kai atliekama centrinė sandorių tarpuskaita, pagrindinė sandorio šalis (PSŠ) užima sandorio šalių tarpininko padėtį ir tampa pirkėju iš visų pardavėjų ir pardavėju visiems pirkėjams, taip garantuodama sutarčių vykdymą. Tai padaryti ji gali taikydama garantijų, kurias ji renka iš šalių, sistemą. Dėl tarpuskaitos kiekviena šalis turi vieną grynąją poziciją PSŠ atžvilgiu, o ne sudėtingą dvišalių pozicijų atskirų sandorio šalių atžvilgiu tinklą. Taip PSŠ didina rinkos skaidrumą bei veiksmingumą ir mažina riziką finansų rinkose, ypač išvestinių finansinių priemonių rinkose. PSŠ atlieka svarbų vaidmenį tarpuskaitos ekosistemoje, kuri apima tiek subjektus, kurie tiesiogiai dalyvauja PSŠ veikloje (kaip tarpuskaitos nariai), pvz., didelius bankus ir investicines įmones, tiek subjektus, kurie PSŠ veikloje dalyvauja netiesiogiai (t. y. per tarpuskaitos narius), pvz., investicinius fondus, mažesnius bankus, draudimo bendroves, įmones. Jei tarpuskaita neveiksminga, finansų įstaigos, bendrovės ir investuotojai susiduria su didesne rizika ir didesnėmis išlaidomis.

3.Saugi ir atspari tarpuskaitos ekosistema

a.Patikimos ir darnios priežiūros užtikrinimas

Sukūrus ES tarpuskaitos ekosistemą, dėl padidėjusios tarpuskaitos apimties ES gali kilti papildoma rizika. Kad ši rizika būtų tinkamai valdoma, ES PSŠ turi būti atidžiai prižiūrimos tiek nacionaliniu, tiek platesniu ES mastu. Iš tiesų, turint omenyje pagrindinį tarpuskaitos vaidmenį ES finansų sistemoje, dėl priežiūros nesėkmių kylanti rizika peržengia nacionalines sienas.

Naujausi rinkos pokyčiai taip pat patvirtino, kad reikia vykdyti holistiškesnę rizikos stebėseną ir kontrolę: PSŠ yra sudėtingos tarpusavio priklausomybės ryšių grandinės viduryje, o centrinė tarpuskaita yra ne tik PSŠ ir kai kurių didelių bankų veikla, bet ir apima įvairių rūšių ekonominės veiklos vykdytojus skirtingose valstybėse narėse. Pastarieji rinkos pokyčiai parodė, kad reikia geriau informuoti apie ryšius ir tarpusavio priklausomybę visoje tarpuskaitos grandinėje: net jei PSŠ yra patikimos, rinkos dalyvių likvidumo problemos gali lemti pažeidžiamumą, kurį reikia identifikuoti ir mažinti.

Tai reiškia, kad ES turi stiprinti sistemą, pagal kurią valdžios institucijos galėtų veiksmingai bendradarbiauti praktikoje, dalytis žiniomis bei įžvalgomis ir plėtoti bendrą priežiūros kultūrą pagal principą „iš apačios į viršų“. Reikia plėtoti ekosistemą, kurioje į tarpuskaitos grandinių, veikiančių visose valstybėse narėse ir rinkose, stebėseną būtų įtrauktos ES įstaigos. Tai ypač pasakytina apie kritinę padėtį, kai sprendimus reikia priimti atsižvelgiant į visą vaizdą ir į ES ir valstybių narių ekonomikos interesus.

Šiuos tikslus galima pasiekti remiantis dabartine ES priežiūros sistema. 2019 m. PSŠ priežiūros tvarka reformuota: nors galutinė atsakomybė už atitinkamoje teritorijoje įsteigtų PSŠ priežiūrą tenka nacionalinėms pagrindinių sandorio šalių priežiūros institucijoms, ESMA vaidmuo sustiprintas įsteigiant PSŠ priežiūros komitetą, kurį sudaro ES PSŠ priežiūros institucijos, trys nepriklausomi nariai ir tam tikroms diskusijoms – centriniai bankai. Priežiūros komitetas prižiūri trečiųjų valstybių sisteminės svarbos PSŠ, o ES PSŠ atžvilgiu jo vaidmuo daugiausia išlieka konvergencijos skatinimas.

Pagrindiniai veiksmai. Komisijos pasiūlymu dėl teisėkūros procedūra priimamo akto toliau plėtojama ir stiprinama ES priežiūros institucijų sistema, be kita ko: i) sudarant jungtines priežiūros grupes tam tikroms užduotims atlikti, kad būtų sukurtas pagrindas labiau bendradarbiavimu grindžiamai priežiūrai su platesne ES perspektyva ir būtų plėtojamos priežiūros žinios bei patirtis visoje ES; ii) sudarant palankesnes sąlygas ES institucijoms, pvz., EPI, ECB, ESRV ir BPM, stebėti ES kylančią tarpvalstybinę riziką visoje tarpuskaitos grandinėje; iii) sudarant sąlygas ESMA PSŠ priežiūros komitetui koordinuoti bendrus reagavimo į kritinę padėtį veiksmus remiantis naujausia informacija.

b.Patikimesnė biržos prekių išvestinių finansinių priemonių tarpuskaitos sistema

Biržos prekių išvestinių finansinių priemonių rinkose įmonės, įskaitant energijos gamintojus, tiekėjus ir skirstytojus, gali valdyti kainų nepastovumo riziką ir siūlyti klientams ilgesnės trukmės pastoviųjų kainų sutartis. Dėl energetikos išvestinių finansinių priemonių rinkose patiriamų kainų šuolių ir vyraujančio itin didelio kainų nepastovumo vasarą energetikos įmonėms iškilo likvidumo problemų. Kadangi dėl kylančių kainų didėjo garantinės įmokos, kilo spaudimas šių rinkos dalyvių likvidumui. Kaip ekstremaliosios energetikos situacijos priemonių rinkinio dalį, Komisija pasiūlė, pavyzdžiui, išplėsti turto, kuris gali būti pateikiamas kaip įkaitas ES pagrindinėms sandorio šalims, sąrašą.

Vis dėlto, be neatidėliotinų priemonių, pastarieji rinkos pokyčiai jau išryškino tikslines sritis, kuriose reikia struktūriškai patobulinti ERIR sistemą. Iš tiesų platesnes pastarosios rinkos dinamikos pasekmes reikėtų atidžiai išnagrinėti, kaip neseniai Komisijai skirtame rašte taip pat pasiūlė ESMA. Kai kuriems dalyviams apdrausti su energetika susijusias pozicijas tapo sudėtingiau, nes padidėjo biržos prekių kainų nepastovumas ir PSŠ reikalavo didesnių garantinių įmokų. Nepalankiausių sąlygų scenarijų atveju garantinės įmokos didėja, atspindėdamos rinkos dalyviams kylančią didesnę riziką. Taip dėl centrinės tarpuskaitos padidėja poreikis užtikrinti tinkamą visų tarpuskaitos dalyvių likvidumo valdymą, kad būtų galima įvykdyti įkaito vertės išlaikymo prievolę. Be to, pastarieji rinkos pokyčiai atkreipė dėmesį į tai, kaip ne finansų įmonės, pavyzdžiui, bendrovės, naudojasi PSŠ paslaugomis, nes likvidumo įtampa gali būti didesnė, jei bendrovė PSŠ paslaugomis naudojasi tiesiogiai, netarpininkaujant finansų tarpuskaitos nariui, pvz., bankui. ES tarpuskaitos ekosistema turėtų sudaryti sąlygas ES įmonėms veiksmingai ir saugiai apsidrausti nuo rizikos, kartu saugant finansinį stabilumą. Taip centrinė tarpuskaita gali padėti ir padės ES ekonomikai.

Pagrindiniai veiksmai. Pasiūlymu dėl teisėkūros procedūra priimamo akto, kuriuo iš dalies keičiamas ERIR, sudaromos sąlygos įmonėms geriau suprasti savo būsimus galimus likvidumo poreikius atliekant centrinę tarpuskaitą, nes reikalaujama, kad garantinės įmokos modeliai būtų skaidresni visiems: įmonei lengviau planuoti likvidumo poreikius, jei ji turi galimybę suprasti, kokia įkaito vertės išlaikymo prievolė jai gali tekti, ypač nepalankiausiomis sąlygomis. ES PSŠ jau teikia priemones, kuriomis modeliuojamas garantinių įmokų modelių veikimas. Tačiau ši informacija turėtų būti perduodama toliau tarpuskaitos grandine, nes likvidumo poreikiai, atsirandantys dėl įkaito vertės išlaikymo prievolės, nėra patenkinami tarpuskaitos nario lygmeniu, todėl jis turės savo klientams aiškiai paaiškinti, kaip veikia įkaito vertės išlaikymo prievolės, ir pateikti modeliavimą pagal skirtingus scenarijus. Pasiūlymu dėl teisėkūros procedūra priimamo akto, kuriuo iš dalies keičiamas ERIR, taip pat sugriežtinami dalyvavimo pagrindinės sandorio šalies veikloje reikalavimai, kad būtų išvengta šalutinio pernelyg didelės rizikos poveikio kitiems tarpuskaitos nariams. Prie PSŠ paslaugų tiesioginę prieigą turinčios ne finansų įmonės turi būti geriau pasirengusios vykdyti savo pareigas. Pasiūlyme dėl teisėkūros procedūra priimamo akto taip pat atsižvelgiama į ESMA rekomendacijas iš dalies pakeisti tarpuskaitos ribos nustatymo metodiką, kad ją būtų lengviau įgyvendinti ir kad ji būtų lengviau nuspėjama. Jame taip pat reikalaujama, kad ESMA peržiūrėtų ir paaiškintų sąlygas, kad sandoris būtų laikomas apsidraudimo sandoriu ir todėl nebūtų įtraukiamas apskaičiuojant tarpuskaitos ribą.

4. Tarpuskaitos ekosistema, palaikanti atvirą strateginį ES savarankiškumą

Tarpuskaita yra pasaulinio masto veikla, o ES rinkos dalyviai dalyvauja kelių PSŠ veikloje visame pasaulyje. Pastarųjų kelerių metų darbas PSŠ lygiavertiškumo srityje aiškiai rodo ES įsipareigojimą išlaikyti atvirą finansų sistemą, kuria būtų remiami tarptautiniai standartai ir bendradarbiavimas. Komisija priėmė sprendimus dėl daugiau kaip 20 jurisdikciją turinčių subjektų PSŠ lygiavertiškumo, todėl ES rinka galėjo atsiverti daugiau kaip 40-čiai trečiųjų valstybių PSŠ. Tai reiškia galimybes trečiųjų valstybių pagrindinėms sandorio šalims ir ES rinkos dalyviams, kurie dažnai lydi Europos įmones į užsienio rinkas.

Be to, atviras strateginis savarankiškumas reiškia, kad ES turi gebėti mažinti riziką finansiniam stabilumui, kuri gali kilti, kai ES rinkos dalyviai pernelyg priklausomi nuo trečiųjų valstybių subjektų, nes tai gali būti pažeidžiamumo priežastis. Pagrindinį centrinės tarpuskaitos centro vaidmenį visų pirma atlieka Jungtinė Karalystė: 2021 m. pirmąjį pusmetį Jungtinėje Karalystėje atlikta 91 proc. visų eurais išreikštų palūkanų normų apsikeitimo sandorių tarpuskaita.

Siekdama sumažinti riziką, kylančią dėl galimo staigaus ES rinkos dalyvių galimybės naudotis JK PSŠ paslaugomis nutraukimo Jungtinei Karalystei išstojus iš ES, Komisija priėmė laikinus sprendimus dėl lygiavertiškumo, apimančius tų PSŠ reguliavimo ir priežiūros sistemą. Dabartinis laikinas sprendimas dėl lygiavertiškumo, apimantis Jungtinėje Karalystėje PSŠ taikomą sistemą, nustoja galioti 2025 m. birželio 30 d.

Tuo pat metu Komisija paragino ES rinkos dalyvius, atsižvelgiant į galimą riziką pagal nepalankiausių sąlygų scenarijų, sumažinti pernelyg dideles pozicijas, turimas tokių sisteminių infrastruktūrų, esančių trečiojoje valstybėje, atžvilgiu. Iš tiesų, dėl pernelyg didelės ES rinkos dalyvių priklausomybės nuo trečiosiose valstybėse įsteigtų pagrindinių sandorio šalių ES reguliavimo ir priežiūros institucijoms sunku mažinti riziką ES finansiniam stabilumui nepalankiausiomis sąlygomis. Kaip pažymėjo ESMA, tinkamų užtikrinimo priemonių, garantinių įmokų arba vertės sumažinimo pokyčiai per krizę gali neigiamai paveikti vienos ar daugiau valstybių narių vyriausybės obligacijų rinkas ir apskritai ES finansinį stabilumą. Sutrikimai ES centrinių bankų pinigų politikai svarbiose pagrindinėse rinkose taip pat gali trukdyti šios politikos poveikio mechanizmui. Per krizę pagrindinį vaidmenį priimant atitinkamus sprendimus atliktų ne ES institucijos.

Svarbu pasirengti didelės rizikos, bet mažai tikėtiniems įvykiams. Padidinus tarpuskaitos pajėgumus ES ir sustiprinus tarpuskaitos ekosistemą, vidutiniu laikotarpiu sumažės pernelyg didelės ES rinkos dalyvių pozicijos trečiųjų valstybių PSŠ atžvilgiu ir taip bus remiamas ES atviras strateginis savarankiškumas.