Kai tinkama, Komisija kompetentingoms institucijoms ir ypatingos svarbos subjektams turėtų padėti laikytis direktyvoje nustatytų pareigų. Be to, Ypatingos svarbos subjektų atsparumo klausimų grupė, t. y. Komisijos ekspertų grupė, kuriai galioja tokioms grupėms taikoma horizontalioji sistema, konsultuotų Komisiją ir skatintų strateginį bendradarbiavimą bei keitimąsi informacija. Galiausiai, kadangi tarpusavio priklausomybė nesibaigia ties ES išorės sienomis, taip pat būtina bendradarbiauti su šalimis partnerėmis. Siūlomoje direktyvoje numatyta tokio bendradarbiavimo galimybė, pvz., rizikos vertinimų srityje.

Tam yra keletas priežasčių, kaip nustatyta poveikio vertinime, kuriuo remiantis buvo rengiamas pasiūlymas. Pirma, operatoriai neturi visos informacijos arba ne iki galo supranta dinamiško rizikos pobūdžio pasekmes, kylančias jų veiklos srityje. Antra, pastangos didinti atsparumą valstybėse narėse ir sektoriuose yra labai skirtingos. Trečia, vienos valstybės narės panašios rūšies subjektus pripažįsta ypatingos svarbos subjektais, o kitos valstybės narės – ne, o tai reiškia, kad panašūs subjektai gauna nevienodo dydžio oficialią paramą (pvz., rekomendacijų, mokymo ir pratybų organizavimo forma) pajėgumams stiprinti, priklausomai nuo to, kurioje Sąjungos vietoje jie veikia; be to, jiems taikomi skirtingi reikalavimai. Operatoriams taikomi reikalavimai ir teikiama valstybės parama įvairiose valstybėse narėse yra nevienoda, todėl veikdami užsienyje operatoriai susiduria su kliūtimis, visų pirma tai pasakytina apie ypatingos svarbos subjektus, veikiančius valstybėse narėse, kuriose galioja griežtesnės sistemos. Atsižvelgiant į tai, kad paslaugų teikimas ir sektoriai valstybėse narėse ir visoje ES yra vis labiau sujungiami, nepakankamas vieno operatoriaus atsparumo lygis kelia didelę riziką kitose valstybėse narėse veikiantiems subjektams.

Be to, pasiūlyme atsispindi didėjančio valstybių narių skaičiaus nacionaliniai požiūriai, kuriuose vis daugiau dėmesio skiriama tarpsektorinei ir tarpvalstybinei tarpusavio priklausomybei ir kurie vis dažniau grindžiami atsparumo aspektais, apimančiais ne tik apsaugą, bet ir rizikos prevenciją bei jos mažinimą, veiklos tęstinumą ir atsigavimą. Atsižvelgiant į tai, kad infrastruktūros objektai taip pat gali tapti teroristų taikiniais, šiame pasiūlyme numatytomis priemonėmis, kuriomis siekiama užtikrinti ypatingos svarbos subjektų atsparumą, prisidedama prie neseniai priimtos ES kovos su terorizmu darbotvarkės tikslų.

Siūloma direktyva aiškiai susijusi ir yra suderinama su kitomis ES sektorių ir tarpsektorinėmis iniciatyvomis, be kita ko, susijusiomis su atsparumo klimato kaitai didinimu, civiline sauga, tiesioginėmis užsienio investicijomis (TUI), kibernetiniu saugumu ir finansinių paslaugų acquis. Visų pirma pasiūlymas yra glaudžiai suderintas ir susietas su siūloma TIS 2 direktyva, siekiant padidinti konkrečias ribas atitinkančių įvairių sektorių „esminių subjektų“ ir „svarbių subjektų“ informacinių ir ryšių technologijų (IRT) atsparumą visiems pavojams. Šiuo direktyvos dėl ypatingos svarbos subjektų atsparumo pasiūlymu siekiama užtikrinti, kad pagal šią direktyvą ir siūlomą TIS 2 direktyvą paskirtos kompetentingos institucijos imtųsi papildomų priemonių ir prireikus keistųsi informacija apie kibernetinį ir nekibernetinį atsparumą ir kad visų pirma ypatingos svarbos subjektams, veikiantiems sektoriuose, kurie laikomi „esminiais“ pagal siūlomą TIS 2 direktyvą, būtų nustatyta daugiau bendro pobūdžio atsparumo didinimo pareigų, siekiant pašalinti nekibernetinę riziką. Skaitmeninės infrastruktūros sektoriaus subjektų tinklų ir informacinių sistemų fizinio saugumo klausimai išsamiai aptarti siūlomos TIS 2 direktyvos nuostatose, susijusiose su tų subjektų kibernetinio saugumo rizikos valdymu ir pareigomis pranešti. Be to, pasiūlymas grindžiamas dabartine finansinių paslaugų acquis, kurioje finansiniams subjektams nustatyti išsamūs reikalavimai valdyti veiklos riziką ir užtikrinti veiklos tęstinumą. Todėl su skaitmenine infrastruktūra, bankų ir finansinės infrastruktūros sektoriais susiję subjektai pagal šią direktyvą turėtų būti laikomi ypatingos svarbos subjektams lygiaverčiais subjektais atsižvelgiant į valstybių narių pareigas ir veiklą, tačiau šia direktyva tiems subjektams nebūtų nustatomos papildomos pareigos.

Pasiūlyme taip pat atsižvelgiama į kitas sektorių ir tarpsektorines iniciatyvas, pvz., susijusias su civiline sauga, nelaimių rizikos mažinimu ir prisitaikymu prie klimato kaitos. Be to, pasiūlyme pripažįstama, kad tam tikrais atvejais dabartiniuose ES teisės aktuose subjektams nustatomos pareigos šalinti tam tikrą riziką naudojant apsaugines priemones. Tokiais atvejais, kurie, pvz., yra susiję su aviacijos arba jūrų saugumu, ypatingos svarbos subjektai šias priemones turėtų aprašyti savo atsparumo planuose. Be to, siūloma direktyva nedaro poveikio Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) nustatytų konkurencijos taisyklių taikymui.

2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

·Teisinis pagrindas

Kitaip nei Direktyva 2008/114/EB, kuri buvo pagrįsta Europos bendrijos steigimo sutarties 308 straipsniu (atitinka dabartinį Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 352 straipsnį), šis pasiūlymas dėl direktyvos grindžiamas SESV 114 straipsniu, pagal kurį numatoma derinti teisės aktus siekiant geresnio vidaus rinkos veikimo. Tai yra pagrįsta atsižvelgiant į pakeistą direktyvos tikslą, taikymo sritį ir turinį, padidėjusią ypatingos svarbos subjektų tarpusavio priklausomybę ir poreikį sudaryti jiems vienodesnes veiklos sąlygas. Užuot apsaugojus ribotą skaičių fizinės infrastruktūros objektų, kurių sutrikdymas arba sunaikinimas sukeltų didelio masto tarpvalstybinių pasekmių, nustatomas tikslas didinti atsparumą valstybėse narėse esančių ypač svarbių subjektų, kurie teikia paslaugas, būtinas gyvybiškai svarbioms visuomenės funkcijoms arba ekonominei veiklai įvairiuose vidaus rinkos sektoriuose, kuriais grindžiamas daugybės kitų Sąjungos ekonomikos sektorių veikimas. Dėl didesnės tarpvalstybinės paslaugų, kurios šiuose sektoriuose teikiamos naudojant ypatingos svarbos infrastruktūros objektus, tarpusavio priklausomybės sutrikdymas vienoje valstybėje narėje gali turėti pasekmių kitose valstybėse narėse arba visoje Sąjungoje. Dėl dabartinių valstybių narių lygmeniu nustatytų teisinių sistemų, kuriomis reglamentuojamos atitinkamos paslaugos, atsiranda iš esmės skirtingų pareigų ir tikėtina, kad šie skirtumai didės. Dėl ypatingos svarbos subjektams taikomų skirtingų nacionalinių taisyklių pakenkiama ne tik patikimam paslaugų teikimui vidaus rinkoje, bet ir kyla neigiamo poveikio konkurencijai rizika. Taip iš esmės yra dėl to, kad panašios rūšies subjektai, teikiantys panašios rūšies paslaugas, vienose valstybėse narėse laikomi ypatingos svarbos subjektais, o kitose – ne. Tai reiškia, kad subjektams, kurie veikia arba nori veikti daugiau nei vienoje valstybėje narėje, taikomos skirtingos pareigos, kai jie veikia vidaus rinkoje, ir kad valstybėse narėse, kuriose galioja griežtesni reikalavimai, veikiantys subjektai gali susidurti su kliūtimis, kurių nebūtų valstybėse narėse, įgyvendinančiose ne tokias griežtas sistemas. Šie skirtumai daro neigiamą poveikį vidaus rinkos veikimui.

·Subsidiarumo principas

Bendra Europos lygmens teisės aktų sistema šioje srityje yra pagrįsta, atsižvelgiant į tarpvalstybinio pobūdžio ypatingos svarbos infrastruktūros operacijų ir jų rezultatų, t. y. esminių paslaugų, ryšių tarpusavio priklausomybę. Iš tiesų vienoje valstybėje narėje esantis operatorius gali teikti paslaugas keliose kitose valstybėse narėse arba visoje ES ir tai daryti per glaudžiai tarpusavyje susijusius tinklus. Vadinasi, sutrikdymas, nuo kurio nukenčia šis operatorius, galėtų sukelti plataus masto pasekmes kituose sektoriuose ir valstybėse. Kadangi sutrikdymų pasekmės gali pasireikšti visoje Europoje, veiksmų reikia imtis ES lygmeniu. Be to, dėl skirtingų nacionalinių taisyklių daromas tiesioginis neigiamas poveikis vidaus rinkos veikimui. Kaip matyti iš poveikio vertinimo, dauguma valstybių narių ir pramonės suinteresuotųjų šalių mano, kad reikalingas bendresnis ir labiau koordinuotas Europos požiūris, kuriuo siekiama užtikrinti, kad subjektai būtų pakankamai atsparūs susidūrę su įvairia rizika, dėl kurios, nepaisant to, kad ji įvairiose valstybėse narėse šiek tiek skiriasi, atsiranda daugybė bendrų uždavinių, kurių negalima išspręsti nacionalinėmis priemonėmis arba operatoriams veikiant pavieniui.

·Proporcingumo principas

Pasiūlymas yra proporcingas atsižvelgiant į nurodytą bendrą iniciatyvos tikslą. Nors valstybėms narėms ir ypatingos svarbos subjektams nustatant pareigas kai kuriais atvejais gali atsirasti tam tikra papildoma administracinė našta, pvz., kai valstybėms narėms reikia parengti nacionalinę strategiją arba kai ypatingos svarbos subjektai privalo įgyvendinti tam tikras technines ir organizacines priemones, numatoma, kad ji paprastai yra riboto pobūdžio. Šiuo atžvilgiu pažymėtina, kad dauguma subjektų jau ėmėsi kai kurių saugumo priemonių, kad apsaugotų savo infrastruktūros objektus ir užtikrintų veiklos tęstinumą. Tačiau kai kuriais atvejais siekiant užtikrinti atitiktį direktyvai gali prireikti didesnių investicijų. Vis dėlto net ir tokiais atvejais šios investicijos yra pagrįstos tiek, kiek jomis prisidedama prie didesnio atsparumo operatorių lygmeniu ir sistemų atsparumo, taip pat prie nuoseklesnio požiūrio ir didesnio gebėjimo teikti patikimas paslaugas visoje Sąjungoje. Be to, tikimasi, kad bet kokia papildoma našta, kuri atsiranda dėl šios direktyvos, bus gerokai mažesnė, palyginti su išlaidomis, patiriamomis valdant didelius sutrikdymus ir po jų atsigaunant, kai jie pakenkia nepertraukiamam paslaugų, susijusių su gyvybiškai svarbiomis visuomenės funkcijomis, teikimui ir operatorių, pavienių valstybių narių ir Sąjungos bei jos piliečių apskritai gerovei.

·Priemonės pasirinkimas

Teikiamas pasiūlymas yra direktyva, kuria siekiama užtikrinti vienodesnį požiūrį į ypatingos svarbos subjektų atsparumą įvairiuose Sąjungos sektoriuose. Pasiūlyme išdėstytos konkrečios kompetentingų institucijų pareigos nustatyti ypatingos svarbos subjektus remiantis bendrais kriterijais ir rizikos vertinimo rezultatais. Priimant direktyvą įmanoma užtikrinti, kad valstybės narės, nustatydamos ypatingos svarbos subjektus, laikytųsi vienodo požiūrio ir tuo pat metu atsižvelgtų į nacionalinius ypatumus, įskaitant įvairius rizikos poveikio lygius ir sektorių tarpusavio priklausomybę bei priklausomybę nuo užsienio šalių.

3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

·Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas

2019 m. buvo atliktas Europos ypatingos svarbos infrastruktūros objektų (ESI) direktyvos vertinimas siekiant įvertinti direktyvos įgyvendinimą atsižvelgiant į jos aktualumą, nuoseklumą, veiksmingumą, efektyvumą, Europos pridėtinę vertę ir tvarumą.

Vertinimo metu nustatyta, kad aplinkybės nuo direktyvos įsigaliojimo gerokai pasikeitė. Atsižvelgiant į šiuos pokyčius, nustatyta, kad direktyva aktuali tik iš dalies. Nors vertinimo metu nustatyta, kad direktyva iš esmės derėjo su atitinkamais Europos sektorių teisės aktais ir tarptautine politika, atsižvelgiant į kai kurių jos nuostatų bendrą pobūdį buvo laikomasi nuomonės, kad ji yra veiksminga tik iš dalies. Nustatyta, kad direktyva Europos pridėtinės vertės sukurta tiek, kiek buvo pasiekti jos rezultatai (t. y. bendra Europos ypatingos svarbos infrastruktūros objektų apsaugos sistema), kurių kitu atveju nacionalinėmis ar kitomis Europos iniciatyvomis nebuvo galima pasiekti nepradedant ilgesnių, brangesnių ir ne taip aiškiai apibrėžtų procesų. Atsižvelgiant į tai, nustatyta, kad tam tikros nuostatos turėjo ribotą pridėtinę vertę daugumai valstybių narių.

Dėl tvarumo pažymėtina, kad buvo tikimasi, jog tam tikros direktyvos sukeltos pasekmės (pvz., tarpvalstybinės diskusijos, reikalavimai pranešti) išnyks, jeigu direktyva būtų panaikinta, o ne pakeista. Vertinimo metu nustatyta, kad valstybės narės nuolat remia ES dalyvavimą siekiant stiprinti ypatingos svarbos infrastruktūros atsparumą ir kad šiek tiek nerimaujama, jog visiškas direktyvos panaikinimas gali sukelti neigiamų pasekmių šioje srityje, visų pirma paskirtų Europos ypatingos svarbos infrastruktūros objektų apsaugai. Valstybės narės stengėsi užtikrinti, kad Sąjunga šioje srityje toliau veiktų laikydamasi subsidiarumo principo, remtų nacionalinio lygmens priemones ir sudarytų palankesnes sąlygas tarpvalstybiniam bendradarbiavimui, įskaitant bendradarbiavimą su trečiosiomis šalimis.

·Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis