Komisijos komunikatas - Moksliniais tyrimais ir inovacijomis grindžiamas europos regionų konkurencingumas - Pasiūlymas: Augimo skatinimas ir naujų bei geresnių darbo vietų kūrimas {SEC(2007)1045} /* KOM/2007/0474 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 16.8.2007 KOM(2007) 474 galutinis KOMISIJOS KOMUNIKATAS MOKSLINIAIS TYRIMAIS IR INOVACIJOMIS GRINDŽIAMAS EUROPOS REGIONŲ KONKURENCINGUMAS Pasiūlymas: Augimo skatinimas ir naujų bei geresnių darbo vietų kūrimas {SEC(2007)1045} KOMISIJOS KOMUNIKATAS MOKSLINIAIS TYRIMAIS IR INOVACIJOMIS GRINDŽIAMAS EUROPOS REGIONŲ KONKURENCINGUMAS Pasiūlymas: Augimo skatinimas ir naujų bei geresnių darbo vietų kūrimas 1. ĮVADAS Įgyvendinant atnaujintą partnerystę ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui skatinti, būtina, ypač moksliniais tyrimais, technologijų plėtra ir inovacijomis, kurti palankias sąlygas žinių ekonomikai. Bendrijos lygmeniu Sąjungoje taikomos trys pagrindinės paramos priemonės: Struktūrinių fondų ir Sanglaudos fondo lėšomis finansuojama sanglaudos politika, Mokslinių tyrimų bendroji programa bei Konkurencingumo ir inovacijų bendroji programa. Šiame komunikate norima paaiškinti, kokią sinergiją lemia Europos mokslinių tyrimų, inovacijų ir sanglaudos politikos kryčių finansavimo priemonių struktūra. Kad šios trys priemonės būtų dar efektyvesnės, nacionalinės ir regioninės valdžios institucijos bei regionų dalyviai turėtų struktūros sinergiją paversti veiksmų sinergija. Komunikate apžvelgiama dabartinė padėtis, valstybės narės ir regionai raginami dar veiksmingiau įgyvendinti ES mokslinių tyrimų, inovacijų ir sanglaudos politikos kryptis bei priemones. Moksliniai tyrimai ir inovacijos yra ypač svarbūs, įveikiant Europos Sąjungai kylančias problemas ir puoselėjant ES modelį, kurio pagrindą sudaro ekonomikos augimas, socialinė atsakomybė ir tvari plėtra. Mes turime didinti produktyvumą, kelti užimtumo lygį ir imtis didesnę pridėtinę vertę turinčios ekonominės veiklos. Darbuotojams reikia geresnių įgūdžių ir gebėjimo prisitaikyti prie pokyčių. Todėl investicijos į žmogiškąjį kapitalą turi lemiamą reikšmę siekiant sustiprinti mokslinių tyrimų ir inovacijų pastangas. Pasitelkus mokslinius tyrimus ir inovacijas, galima išvengti netausaus išteklių vartojimo (įskaitant energijos vartojimą), spręsti klimato kaitos problemą ir demografinių pokyčių keliamus uždavinius. Laisvos pasaulio ekonomikos sąlygomis verslo konkurencingumas priklauso nuo sugebėjimo kurti didelę pridėtinę vertę turinčias prekes ir paslaugas. Todėl ES atsakas į globalizaciją – atnaujinta Lisabonos darbotvarkė, kurios esminis elementas yra perėjimas prie inovacijomis grindžiamo augimo. Inovacijų klausimai geriausiai sprendžiami regioniniu lygmeniu, nes maži atstumai yra palanki sąlyga viešojo ir privačiojo sektoriaus atstovų partnerystei. Siekiant veiksmingai skatinti mokslinių tyrimus, technologijų plėtrą ir inovacijas, dažnai būtina suformuoti regionines grupes. Regioninio lygmens sprendimus priimančių pareigūnų ir verslininkų gebėjimas žinias, įgūdžius ir sugebėjimus paversti tvariu konkurenciniu pranašumu turi lemiamos įtakos regiono ekonominės veiklos rezultatams. Tačiau pajėgumas Europos regionuose įsisavinti ir plėtoti žinias bei technologijas yra labai nevienodas. Tai trukdo regionų augimo perspektyvoms; be to, dėl šios priežasties gali dar padidėti ir taip nemaži gerovės skirtumai Europos Sąjungoje, kurie išryškėjo po paskutinių plėtros etapų. ES tenka spręsti naujus vis sudėtingesnius klausimus. Jų sprendimui būtinas labiau struktūrizuotas ir strateginis Bendrijos, nacionalinių ir regioninių politikos krypčių derinys. Pagal Lisabonos darbotvarkę, bendrieji arba papildantieji Bendrijos mokslinių tyrimų, inovacijų ir sanglaudos politikos krypčių prioritetai yra: - prisidedant prie mokslinių tyrimų ir plėtros pajėgumų didinimo, remiant Europos mokslinę kompetenciją ir mažinant struktūrinius skirtumus, sukurti Europos mokslinių tyrimų erdvę; - gerinti darbą mokslinių tyrimų ir plėtros bei inovacijų srityse, t. y. prisidėti prie ekonominio augimo ir darbo vietų kūrimo, skatinti palankią ekonominę aplinką, lengvinti prieigą prie rizikos kapitalo, palaikyti inovacinių grupių plėtrą, stiprinti žmogiškąjį kapitalą, remti technologijų perdavimą (ypač iš universitetų ir tyrimų centrų mažoms ir vidutinėms įmonėms) ir keitimąsi jomis (mažų ir vidutinių įmonių keitimąsi technologijomis tarpusavyje), padėti, pavyzdžiui, vykdant bendradarbiavimo veiklą, viešosioms mokslinių tyrimų ir plėtros bei mokslo institucijoms užmegzti ryšius su vietos verslo bendruomene; - stiprinti Europos verslo ir regionų sugebėjimą konkuruoti, ypač skatinant verslumą bei remiant mažas ir vidutines įmones, įskaitant paramą per verslo paramos tinklą; - stiprinti išaugusios Europos Sąjungos ekonominę ir socialinę sanglaudą, kad Bendrijos vystimasis būtų harmoningas, subalansuotas ir tvarus; - skatinti nacionalines, regionines ir tarpregionines inovacijų strategijas; - skatinti inovacijas ir inovacijų grupes. 2. ATSIžVELGIMAS į SKIRTUMUS SIEKIANT SINERGIJOS Svarstydami galimybes, kaip derindami mokslinių tyrimų politiką, inovacijų politiką ir sanglaudos politiką galėtume gauti daugiau sinergijos, turime žinoti kiekvienos politikos krypties išeities taškus ir suprasti jos ypatumus. ES mokslinių tyrimų politika, inovacijų politika ir sanglaudos politika įvairiais būdais prisidedama prie bendro tikslo – kurti darbo vietas ir skatinti augimą. Įgyvendinat ES mokslinių tyrimų politiką, siekiama įtvirtinti Europos mokslinę kompetenciją tarptautiniu lygmeniu; inovacijų politikos tikslas – žinias paversti verslo galimybėmis ir sprendimais (įskaitant procesų ir organizacinėmis inovacijomis, turinčiomis poveikio organizacijų struktūroms, procesams ir organizacijų ryšiams) visuomenės poreikių tenkinimui. Sanglaudos politika siekiama skatinti regioninę mokslinę kompetenciją. Ir mažiausiai išvystytuose regionuose, kuriuose būtina sukurti MTP pajėgumus, ir pažangesniuose regionuose, kuriuose reikia dar sustiprinti MTP veiklą, ši politika yra vienas iš svarbiausiu investicijų šaltinių einamuoju programavimo laikotarpiu Lisabonos strategijos MTP srityse. Pagal sanglaudos politikos 2007–2013 m. programas, valstybės narės turi skirti nuo 60 % iki 75 % turimų išteklių investicijoms, susijusioms su Lisabonos strategija, ypač moksliniams tyrimams ir plėtrai bei inovacijoms[1]. Taigi įgyvendinant mokslinių tyrimų politiką ir inovacijų politiką, galima pasiekti daugiau sinergijos nei kada nors anksčiau. Bandant labiau koordinuoti šias tris politikos kryptis, būtina atsižvelgti į tai, kad: 1. ES Sutartimi kiekvienai politikos krypčiai suteiktas kitoks teisinis pagrindas. Nors bendras tikslas yra tas pats (darbo vietos ir augimas), uždavinius būtina apibrėžti pagal Sutartį; 2. kadangi Sutartyje mokslinių tyrimų ir inovacijų srityse taikomoms priemonėms numatytas kitoks pagrindas, jos taikomos pagal tam tikras temas, o sanglaudos politikos priemonės taikomos konkrečiose geografinėse vietovėse; vadinasi, pirmoji priemonių grupė tarnauja specializacijai pagal temas, o antrąja priemonių grupe siekiama skatinti integruotą požiūrį; 3. skiriasi ir įgyvendinimo būdai. Vykdant 7-ąją bendrąją programą, konkursines paraiškas kviečiama teikti Europos lygmeniu. Nepriklausomi ekspertai padeda Komisijai įvertinti paraiškas; paraiškos atrenkamos atsižvelgiant į kompetenciją. Vykdant Konkurencingumo ir inovacijų bendrosios programos sudedamąsias dalis IRT ir „Pažangi energetika“, taip pat kviečiama teikti paraiškas Europos lygmeniu; kitoms finansinėms priemonėms galioja neterminuotas kvietimas teikti paraiškas, kurias svarsto Europos investicijų fondas (EIF) ir Komisija. Sanglaudos politikos programos įgyvendinamos valstybių narių ir ES pasidalijamojo valdymo pagrindu daugiasluoksnėje valdymo sistemoje. Vykdant šias programas, dažnai skelbiami kvietimai teikti konkursines paraiškas, tačiau intervencijos taikymo sritis paprastai yra vienas regionas (nors kai kurios sanglaudos politikos programos apima visą valstybę narę ar regionų grupę). Todėl atrankos procedūra pirmiausia grindžiama regionine partneryste. Dėl šių skirtumų tiesioginiai naudos gavėjai taip pat gali skirtis. Esant minėtoms aplinkybėms, Komisija, rengdama politiką 2007–2013 m. laikotarpiui, išanalizavo, kaip šios trys Bendrijos politikos kryptys galėtų geriausiai papildyti viena kitą, ir kaip galėtų būti susietos penkios atitinkamos priemonės: 7-oji mokslinių tyrimų ir plėtros bendroji programa (PP7), Konkurencingumo ir inovacijų bendroji programa (KIP) ir sanglaudos politikos priemonės (t. y. struktūriniai fondai, Europos regioninės plėtros fondas (ERPF) ir Europos socialinis fondas (ESF)[2]), o taip pat Europos žemės ūkio fondas kaimo plėtrai (EŽŪFKP). Kaip rašoma I priede, dabar yra daugiau galimybių koordinuotai taikyti priemones. Koordinuotas priemonių taikymas turėtų būti lengvesnis, nes dabar priemonės numatytos tam pačiam laikotarpiui (2007–2013 m.). 7-oji bendroji programa yra papildyta keliomis konkrečiomis iniciatyvomis, skirtomis gerinti dalyvių atsiliekančiuose regionuose sugebėjimą dalyvauti bendradarbiavimo projektuose; tačiau buvo manoma, kad netikslinga siūlyti atrankos kriterijus, kurie atspindėtų regioninį projekto aspektą, ir kad netikslinga diferencijuoti pagalbos normas pagal regiono plėtros etapus. Atitinkamai, nors sanglaudos politikoje minimalūs asignavimai MTTPI ar, apskritai, bet kuriam kitam sektoriui nenustatyti, impulsas kelti mokslinių tyrimų ir inovacijų pajėgumus regionuose suteikimas reglamentais ir sanglaudos politikos strateginėmis gairėmis, kuriose numatytas pelningų investicijų finansavimas ir parama mokslinių tyrimų ir plėtros pradinėms strategijoms bei inovacijoms grindžiamoms vietiniais ištekliais. Sprendžiant iš orientacinių rodiklių, valstybės narės paskyrė 45 mlrd. EUR sanglaudos politikos lėšų investicijoms į mokslinius tyrimus, plėtrą ir inovacijas, įskaitant investicijas į žmogiškąjį kapitalą. Tai tris kartus daugiau nei investuota į šias sritis per 2000–2006 m. laikotarpį. Kaip nurodyta Bendrijos strateginėse gairėse, nuoseklų mokslinių tyrimų, technologijų plėtros ir inovacijų rėmimą užtikrina valstybės narės ir regionai. Valstybės narės ir regionai įvertina investicijų poreikius ir kuria projektus. Laikantis patikimo valstybės finansų valdymo principų, iš Bendrijos dviejų skirtingų šaltinių gaunamomis lėšomis negalima finansuoti tų pačių reikalavimus atitinkančių išlaidų (Tarybos reglamento (EB) Nr. 1083/2006 54 straipsnio 5 dalis), tačiau galima naudoti Struktūrinius fondus, EŽŪFKP ir kitus ES fondus skirtingiems, pavyzdžiui, mokslinių tyrimų ir inovacijų projekto ar programos, aspektams ar etapams, jei tik minėtas aspektas ar etapas tenkina atitinkamo finansavimo šaltinio paramos teikimo reikalavimus. Tačiau sinergija neturėtų būti suprantama tik kaip papildomas projektų finansavimas. Ji turi reikšmės kuriant ir plėtojant mokslinių tyrimų ir inovacijų pajėgumą. Taikant Bendrijos priemones skatinamas keitimasis žiniomis – svarbi sinergijos forma. Be to, visomis susijusiomis Bendrijos priemonėmis galima remti socialinės srities inovacijas. Visomis trimis Bendrijos priemonėmis ES regionams suteikiamos plačios galimybės (įskaitant prognozavimo veiklą) dalintis praktinėmis žiniomis apie mokslinius tyrimus ir inovacijas. Regionų ryšiais perduodama geroji patirtis yra ypač svarbi gerinant mokslinių tyrimų ir inovacijų rezultatus visoje ES. Sanglaudos politikos atveju, ypač svarbus vaidmuo tenka iniciatyvai „Regionų ekonominiai pokyčiai“ bei inovacijų veiklos ir tarpvalstybinių programų įtraukimui į ESF veiklos programas; 7-ojoje bendrojoje programoje numatytos specialios veiklos kryptys, pavyzdžiui, „Žinių regionai“, „Mokslinių tyrimų potencialo realizavimas“ ir ERA-NET. Konkurencingumo ir inovacijų politika suteikia daugiau galimybių keistis žiniomis ir gerąją praktika, ypač inovacijų srityje. 3. DAUGIAU MOKSLINIų TYRIMų, INOVACIJų IR SANGLAUDOS POLITIKOS KRYPčIų SINERGIJOS Pastaruoju metu vykusiuose Konkurencingumo tarybos posėdžiuose buvo ne kartą pareikštas poreikis gauti daugiau sinergijos derinant mokslinių tyrimų, konkurencingumo bei regionines politikos kryptis[3]. Kelios patariamosios grupės ir kiti dalyviai užsiėmė šiais klausimais ir ragino gerinti skirtingų dalyvių bendradarbiavimą ir koordinavimą nacionaliniu lygmeniu[4]. Šios grupės parengė rekomendacijas įvairiais klausimais: 4. nauda, kurią gautų nacionalinės ir regioninės valdžios institucijos, MTTPI pagrindu sukūrusios konkrečią strategiją koordinuotai taikyti Bendrąją programą ir sanglaudos politikos programas; 5. sanglaudos politikos ir Bendrosios programos teikiamų galimybių panaudojimo reikšmė, pasikeitimo ir bendradarbiavimo priemonėmis stiprinant MTTPI strategijų valdymą; 6. veiksmingos sinergijos pasiūlymai pagrindinėse srityse: stiprinti ir plėtoti MTTPI pajėgumą, plėtoti mokslinę kompetenciją, tinkamai atsižvelgti į mažų ir vidutinių įmonių aspektą, plėtoti bendradarbiavimą Europos ir tarptautiniu lygmeniu, geriau taikyti mokslinių tyrimų ir plėtros rezultatus ekonomikoje; 7. būtinybė gerinti nacionalinių ir regioninių dalyvių, įgyvendinančių PP, KIP ir sanglaudos politiką, ryšius ir bendradarbiavimą bei geriau informuoti naudos gavėjus; 8. 7-osios bendrosios programos specialiąja programa „Pajėgumai“ remiamų priemonių taikymas, siekiant paremti dalyvaujančių regionų atitinkamos sanglaudos politikos priemonių formavimą arba taikymą, ir, atitinkamai, sanglaudos politikos programų taikymas, dedant pagrindus dalyvavimui Bendrosiose programose ateityje; 9. mokslinių tyrimų infrastruktūrai būtina stipresnė sanglaudos politikos ir PP7 sinergija; taip pat būtina labiau įtraukti „naujesnes“ valstybes nares į Europos mokslinių tyrimų infrastruktūros planą. 4. IšVADOS ES turi numačiusi viena kitą papildančias politikos kryptis, skirtas paremti mokslinius tyrimus, inovacijas ir verslumą Europos regionuose ir valstybėse narėse. Pirminė sąlyga, kad būtų išlaikytas ES tvarios plėtros modelis, yra suteikti pagrindą aukšto lygio moksliniams tyrimams ir inovacijoms Europoje. Įgyvendinant sanglaudos politiką galima padėti visiems regionams suformuoti mokslinių tyrimų ir inovacijų pajėgumus, skatinti ir remti socialinės srities inovacijas, o tarpvalstybinio ir tarpregioninio bendradarbiavimo priemonėmis keistis gerąja patirtimi. Regioniniams dalyviams sukaupus pakankamai pajėgumų sėkmingai dalyvauti Europos bendrosiose programose, šie pajėgumai plėtojami toliau pagal MTTP PP ir KIP tęsiant keitimąsi gerąja patirtimi, skatinant tarpvalstybinį požiūrį ir suburiant dalyvius spręsti konkrečias problemas. Atitinkamai, Struktūrinių fondų lėšomis galėtų būti paremti poreikiai, kurie anksčiau nustatyti pagal MTTPI PP ir KIP priemones. Bendrija užtikrino priemonių, kuriomis skatinamas augimas ir darbo vietų kūrimas, sinergiją. Dabar būtina, kad nacionalinės ir regioninės valdžios institucijos ir kitos suinteresuotosios šalys paverstų struktūros sinergiją veiksmų sinergija. Valstybės narės yra atsakingos už tai, kad būtų pagerinti ES mokslinių tyrimų ir inovacijų rezultatai. Sanglaudos politikos atveju, Bendrija turi svarbų investicijų šaltinį šiam darbui finansuoti, o pažanga, kurią valstybės narės pasiekė taikydamos šią politiką moksliniams tyrimams ir inovacijoms skatinti Europos Sąjungoje 2007–2013 m., teikia vilties. Tačiau Komisija mano, kad nacionaliniu ir regioniniu lygmeniu galėtų būti padaryta daugiau teikiant informaciją apie šias priemones ir jų taikymą. 10. Komisija ragina valstybes nares geriau suderinti mechanizmus, kuriais koordinuotai pasiruošiama taikyti ir bus taikomos Bendrijos priemonės, skirtos nacionaliniu ir regioniniu lygmeniu paremti mokslinius tyrimus ir technologijų plėtrą, inovacijas ir sanglaudą, bei į ataskaitas apie nacionalinių reformų programų įgyvendinimą įtraukti duomenis apie tai, kaip šie mechanizmai padeda šaliai spręsti pagrindinius uždavinius. Rengiant strategijas ir darbo mechanizmus, bei įvairiais mokslinių tyrimų ir inovacijų projektų aspektais ir etapais turėtų būti apsvarstytos koordinuoto naudojimo galimybės. Turėtų būti įdiegtos sistemos, kuriomis dalyviai (įskaitant nacionalines ir regionines mokslinių tyrimų ir inovacijų tarnybas), įgyvendinantys Bendrąją programą, Konkurencingumo ir inovacijų programą bei sanglaudos politikos programas nacionaliniu ir regioniniu lygmeniu, būtų geriau informuojami apie šių trijų Bendrijos priemonių teikiamas galimybes, kad būtų skatinamas šių priemonių taikymas, kad būtų keičiamasi informacija bei gerąja praktika apie naudojimąsi priemonių teikiama sinergija, ir kad galimiems naudos gavėjams būtų teikiama informacija apie šias tris priemones. 11. Iki 2007 m. pabaigos Komisija parengs praktinį vadovą, kuriame finansavimo galimybės bus apžvelgtos mokslinių tyrimų įstaigos arba bendrovės, siekiančios imtis ES finansuojamų mokslinių tyrimų ar inovacijų, požiūriu. Vadove bus išnagrinėta, kaip nacionaliniu ir regioniniu lygmeniu nustatyti mechanizmus, skirtus skatinti koordinuotą prieigą prie skirtingų priemonių, ir bus paaiškinta Tarybos reglamento (EB) Nr. 1083/2006 54 straipsnio 5 dalis dėl tų pačių reikalavimus atitinkančių išlaidų finansavimo iš dviejų skirtingų Bendrijos šaltinių. 12. 2009 m. pavasarį Komisija pateiks ataskaitą, kurioje bus aprašyta pažanga, padaryta koordinuotai taikant Bendrijos priemones nacionaliniu ir regioniniu lygmeniu, ir bus pateikti nacionalinės ir regioninės gerosios praktikos pavyzdžiai. 13. Kad Bendrijos teikiamas papildomas finansavimas, nacionalinės ir regioninės priemonės būtų paprastesnės, Komisija nuolat informuos nacionalines ir regionines valdžios institucijas apie jų atitinkamose teritorijose įkurtas organizacijas, gavusias naudos iš PP7 bei KIP dotacijų. Informacijai teikti bus naudojamos esamomis valdymo struktūros, numatytos kiekvienai iš šių priemonių. Komisija stebės, kaip įgyvendinami šiame komunikate nurodyti veiksmai ir periodiškai kvies suinteresuotąsias šalis, kompetentingas mokslinių tyrimų, inovacijų ir regioninės plėtros srityse, susitikti su Komisijos tarnybomis, besirūpinančiomis „konkurencingų Europos regionų“ klausimais, kad suteiktų pagalbos ir patartų dėl atitinkamų priemonių. [1] Mažiausiai išsivysčiusiems regionams (Sanglauda) nustatytas 60 % rodiklis, o kitiems regionams (Konkurencingumas) – 75 % rodiklis. Rodikliai yra privalomi ES-15 ir neprivalomi ES-12. Išsamią ataskaitą apie valstybių narių programas Komisija pateiks 2007 m. rudenį komunikate „Lisabonos darbotvarkės įgyvendinimas regionuose. Inovacijų ir sanglaudos politika 2007–2013 m.“ [2] Kadangi kita sanglaudos politikos priemonė, t. y. Sanglaudos fondas, nėra tiesiogiai susijusi su moksliniais tyrimais, technologijų plėtra ir inovacijomis (MTTPI), ji čia neaptariama. [3] 2007 m. birželio 25 d. Taryba („Konkurencingumas“) priėmė išvadas „Veiksmingesnė parama moksliniams tyrimams ir inovacijoms: mokslinių tyrimų bendrosios programos ir struktūrinių fondų naudojimo koordinavimas.“ Be kitų dalykų, išvadose pabrėžiama, kaip svarbu plėtoti MTTPI strategijas ir stiprinti MTTPI mokslinės kompetencijos valdymą ir plėtrą. [4] ES Mokslinių ir techninių tyrimų komitetas ( CREST ) priėmė gaires, kaip geriau koordinuotai pasinaudoti Bendrąja programa ir struktūriniais fondais moksliniams tyrimams ir plėtrai remti ; Europos tyrimų patariamasis komitetas ( EURAB ) pateikė pasiūlymus dėl Europos „žinių trikampio“ – mokslinių tyrimų, švietimo ir inovacijų – aktyvinimo naudojant struktūrinius fondus ; Europos strateginis mokslinių tyrimų infrastruktūros forumas ( ESFRI ) paragino siekti daugiau sinergijos iš mokslinių tyrimų infrastruktūros. 2008 m. ESFRI pradžioje parengs visos Europos mokslinių tyrimų infrastruktūros regioninių aspektų analizę. Europos Parlamento ITRE komitetas neseniai užsakė tyrimą pavadinimu „ES 7-osios mokslinių tyrimų bendrosios programos, konkurencingumo ir inovacijų bendrosios programos ir struktūrinių fondų sinergija“ . Tyrime raginama stiprinti PP7, KIP ir struktūrinių fondų sinergiją bei stengtis išvengti spragų ir sutapimų.