EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2016 12 01 COM(2016) 751 final KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI Europos Sąjungos humanitarinės pagalbos ir civilinės saugos politikos ir jos įgyvendinimo 2015 metais metinė ataskaita



Turinys Įžanga Humanitarinė pagalba Pabėgėlių krizė Humanitarinės krizės Afrikoje Kitos humanitarinės krizės Švietimas ekstremaliosiose situacijose Humanitarinės pagalbos politika Civilinė sauga Sirijos pabėgėlių krizė Reakcija į Ebolos virusinę ligą Europos medicinos korpusas Atsakas į gaivalines nelaimes Prevencija ir pasirengimas Civilinės saugos politika Pasirengimas ir atsparumas nelaimėms Europos Sąjungos pagalbos savanoriai Koordinavimas su kitomis ES priemonėmis

Finansiniai ir žmogiškieji ištekliai ES humanitarinės pagalbos biudžetas kaip niekada didelis Žmogiškieji ištekliai Papildoma informacija ir ištekliai Priedai Įžanga Šioje ataskaitoje pristatoma svarbiausia Sąjungos humanitarinės pagalbos ir civilinės saugos veikla ir politikos rezultatai 2015 m., įgyvendinti per Europos Komisijos Europos civilinės saugos ir humanitarinės pagalbos operacijų generalinį direktoratą (ECHO GD). Už humanitarinę pagalbą ir krizių valdymą atsakingas Komisijos narys Christos Stylianides turi dvejopus įgaliojimus: teikti pagalbą visame pasaulyje ištikus humanitarinėms krizėms ir skatinti visos Europos civilinės saugos institucijų bendradarbiavimą reaguojant į gaivalines ir žmogaus sukeltas nelaimes Europoje ir už jos ribų. Užduotis – padėti išgelbėti ir išsaugoti gyvybę, užkirsti kelią žmonių kančioms bei jas palengvinti ir apsaugoti krizių paveiktų gyventojų neliečiamumą bei orumą – įgyvendinama teikiant humanitarinę pagalbą ir vykdant civilinės saugos operacijas. ES humanitarinė pagalba yra gyvybiškai svarbi bendruomenėms ir nukentėjusiesiems nuo naujų, pasikartojančių ir užsitęsusių krizių. Gavus šią pagalbą galima geriau pasirengti ekstremaliosioms situacijoms. Vykdant papildomas civilinės saugos operacijas pagalba teikiama iš karto, siunčiant ekspertų komandas, gelbėjimo įrangą ir tikruoju laiku stebint ES ir kitur įvykstančias nelaimes. Jeigu ištikus nelaimei tarptautinė bendruomenė įsikiša laiku ir veiksmingai, ji padeda išvengti mirties ir išgelbėti gyvybes. Valstybėms narėms prisidedant savo įnašais, ES yra didžiausia pasaulyje pagalbos teikėja. Šia pagalba, grindžiama Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 196 ir 214 straipsniais, iš esmės išreiškiamas Europos solidarumas.



Santrauka 2015 m. humanitarinių krizių nuolat daugėjo. Visame pasaulyje pavojingai daugėjo ginkluotų konfliktų ir atakų prieš civilius. Taip pat vis dažniau pasitaiko klimato kaitos ir gyventojų skaičiaus augimo paskatintų gaivalinių nelaimių. Pasaulyje buvo priversti migruoti daugiau kaip 60 mln. žmonių ir užsitęsusi priverstinė migracija tapo didele humanitarine, vystymosi, politine ir ekonomine problema. Poreikiai vis labiau viršija išteklius, o teikti humanitarinę pagalbą ir civilinę saugą vis sunkiau. Atsižvelgdama į šias beprecedentes aplinkybes, ES reagavo, tikslingai nukreipdama humanitarinę pagalbą žmonėms, kuriems jos labiausiai reikia, ir patiems pažeidžiamiausiems, taip pat pagerindama savo politinę reakciją. Taikydama ES civilinės saugos mechanizmą, ES taip pat užtikrino, kad Europos lygmeniu būtų koordinuotai sureaguota į nukentėjusiuosius nuo Europoje ir už jos ribų įvykusių gaivalinių ir žmogaus sukeltų nelaimių. 2015 m. ES suteikė daugiau kaip 1,5 mlrd. EUR humanitarinės ir civilinės saugos pagalbos. Ši pagalba buvo skirta daugiau kaip 134 mln. gavėjų, nukentėjusių nuo gaivalinių nelaimių ar konfliktų daugiau kaip 80 šalių. 2015 m. humanitarinės pagalbos biudžetas – didžiausias iš visų, kuriuos Komisija yra kada nors valdžiusi – buvo skirtas reaguojant į vis dažnėjančias ir vis pavojingesnes gaivalines nelaimes ir kitas humanitarines krizes. Šiuo metu daugiausia pabėgėlių į ES plūsta iš Sirijos. Konfliktas Sirijoje neslopsta jau penkti metai ir tebėra didžiausia pasaulyje humanitarinė ir saugumo krizė. 2015 m. gyvybės gelbėjimo operacijoms Sirijoje ir kaimyninėse šalyse buvo skirta daugiau kaip 370 mln. EUR. Priverstinai persikėlusiems gyventojams buvo padedama ne tik jų kilmės šalyse, neatidėliotinos humanitarinės operacijos buvo finansuojamos ir tranzitinėse šalyse, be kita ko, Vakarų Balkanuose (22 mln. EUR), siekiant padėti pažeidžiamiems pabėgėliams, prieglobsčio prašytojams ir migrantams. Kai dėl užplūdusių pabėgėlių prireikė skubios materialinės paramos, Vengrija, Serbija, Slovėnija, Kroatija ir Graikija aktyvavo ES civilinės saugos mechanizmą. 2015 m. buvo reikšmingai padidinta humanitarinė pagalba Irakui, skiriant beveik 79 mln. EUR iš ES biudžeto vienai iš sparčiausiai didėjančių humanitarinių krizių pasaulyje. Vienas iš svarbiausių uždavinių yra civilių apsauga. Irakas taip pat priėmė beveik 250 000 pabėgėlių iš Sirijos. Reaguojant į maisto ir mitybos krizę Saheliui skirta 229 mln. EUR. Dėl pasikartojančios maisto krizės Sahelyje smarkiai suprastėjo vargingiausiai gyvenančių šeimų atsparumas, o šimtai tūkstančių buvo priversti palikti namus. Aprūpinimą maistu dar labiau pablogino konfliktai Malyje, Centrinės Afrikos Respublikoje ir Šiaurės Nigerijoje, kurie persimetė į Čadą, Nigerį ir Kamerūną. Dėl nuolatinio ginkluoto konflikto Pietų Sudane paskelbta 3 lygio ekstremalioji situacija, dėl kurios milijonai pabėgo iš šalies ir dėl to kilo didžiulių humanitarinių poreikių. ES finansavimas, kuris 2015 m. pasiekė 127 mln. EUR, parėmė gyvybės gelbėjimo operacijas Pietų Sudane ir padėjo kaimyninėse šalyse esantiems pabėgėliams iš Pietų Sudano. 2015 m. gruodžio mėn. ES paskelbė, kad skiria 125 mln. EUR neatidėliotiniems veiksmams finansuoti ekstremalaus gamtos reiškinio El Niño paveiktose Afrikos, Karibų jūros regiono, Centrinės ir Pietų Amerikos šalyse. Labai pažeidžiamose vietovėse remiami tiksliniai gaivalinių nelaimių rizikos mažinimo ir vietos pajėgumų kūrimo veiksmai. 2015 m. liepos mėn. JT priskyrė Jemeno krizę prie 3 lygmens ekstremaliųjų situacijų. ES finansavimas humanitarinėje srityje, kuris 2015 m. pasiekė 50 mln. EUR, skirtas Jemeno žmonėms, priverstinai persikėlusiems šalies viduje, ir Jemeno pabėgėliams. Jau ir taip didelę humanitarinę krizę tik pablogino konfliktai, skurdas, priverstinė migracija ir didėjančios maisto kainos. Be to, tiesioginę įtaką Jemenui turi Somalio pusiasalio humanitarinė krizė. Dėl konflikto rytinėje šalies dalyje milijonams Ukrainos žmonių reikalinga humanitarinė pagalba. Ukrainos žmonėms iš ES biudžeto buvo skirta 30 mln. EUR humanitarinė ir greito atsigavimo pagalba. Be to, taikant ES civilinės saugos mechanizmą buvo teikiama pagalba natūra.

Nukentėjusiesiems nuo Nepalo žemės drebėjimo buvo suteikta 15 mln. EUR neatidėliotina humanitarinė pagalba, be to, taikant ES civilinės saugos mechanizmą, išsiųsti civilinės saugos ekspertai, paieškos ir gelbėjimo bei pirmosios medicinos pagalbos brigados ir pagalbos ištekliai. Švietimas ekstremaliosiose situacijose 2015 m. tapo svarbiausiu politikos prioritetu. Švietimas – tai gyvybę gelbstinti humanitarinė priemonė, atsižvelgiant į didžiulį priverstinį gyventojų judėjimą praėjusiais metais. 2015 m. daugiau kaip 1,5 mln. vaikų buvo ugdoma ekstremaliųjų situacijų aplinkybėmis. 2015 m. ES civilinės saugos mechanizmas taikytas 25 ekstremaliosioms situacijoms (išankstinis įspėjimas, stebėjimas ir prašymas suteikti pagalbą) ir 19 gautų tiesioginės paramos prašymų ES ir kitose nelaimės ištiktose šalyse. 2015 m. taip pat įvyko bene sėkmingiausias Europos civilinės saugos forumas – didelė kas dvejus metus rengiama konferencija, kurioje dalyvauja visi Europos ir kai kurie tarptautiniai civiline sauga suinteresuoti subjektai. 2015 m. forumas suteikė pagrindą oficialiai pradėti darbą su kaimyninėmis šalimis, taip pat imtis naujos svarbios veiklos srities dėl nuotoliniu būdu valdomų orlaivių sistemų civilinės saugos srityje. ES labai stengėsi kovoti su Ebolos virusine epidemija Vakarų Afrikoje nuo pat viruso protrūkio 2014 m. kovo mėn. Teikiant humanitarinę pagalbą buvo siekiama patenkinti skubiausius poreikius, be to, buvo tiekiamos skubios pagalbos priemonės ir pasitelkus ES civilinės saugos mechanizmą siunčiami ekspertai. Galiausiai šiomis priemonėmis 2015 m. sausio mėn. virusą pavyko įveikti. Įgijus patirties per Ebolos virusinės ligos krizę 2015 m. iš ES civilinės saugos mechanizmo savanorių dalies buvo įsteigtas Europos medicininės pagalbos korpusas. 2015 m. kovo mėn. Sendajuje (Japonija) vykusioje Jungtinių Tautų 3-iojoje pasaulinėje nelaimių rizikos mažinimo konferencijoje buvo patvirtinta nauja nelaimių rizikos mažinimo programa. Sąjunga ėmėsi pagrindinio vaidmens kuriant sustiprintą nelaimių rizikos mažinimo sistemą, apibrėždama rizikos mažinimo ir gebėjimo greitai atsitiesti po nelaimių skatinimo papildomus veiksmus, atsižvelgiant į darnų vystymąsi ir klimato kaitą. Pirmieji kvietimai teikti paraiškas dėl savanorių dislokavimo pagal Europos Sąjungos pagalbos savanorių iniciatyvą buvo paskelbti 2015 m. Taip iki 2020 m. galimybės savanoriauti viso pasaulio operacijose bus sudarytos 18 000 žmonių. Humanitarinė pagalba Sąjunga išliko pavyzdinė humanitarinės pagalbos teikėja. Komisija užtikrina, kad visos intervencinės priemonės atitiktų humanitarinius principus, būtų reikšmingos pažeidžiamiausiems pagalbos gavėjams ir tinkamai pagrįstos poreikių įvertinimo informacija. Intervencinėmis priemonėmis užtikrinamas išlaidų veiksmingumas ir efektyvumas finansuojant kritinius sektorius, mobilizuojant partnerius ir palaikant bendruosius pasaulio humanitarinės sistemos gebėjimus. Šių principų svarba humanitarinės erdvės išlaikymui yra pripažįstama Komisijos operacijų išorės ir nepriklausomuose vertinimuose (2015 m. atliktų humanitarinių projektų vertinimų santrauka pateikiama 1 priede). Civilinės saugos vertinimas grindžiamas jos teisinio pagrindo reikalavimais. Bendras Sąjungos civilinės saugos mechanizmo vertinimas prasidės 2016 m. antrąjį ketvirtį. Todėl 2015 m. nebuvo atlikta jokio civilinės saugos veiksmų vertinimo. Pabėgėlių krizė Sirija Europos Sąjunga ir jos valstybės narės vadovauja tarptautiniam atsakui į Sirijos krizę. Apytiksliais duomenimis, Sirijos pabėgėlių skaičius kaimyninėse šalyse ir kitur regione perkopė 4,5 mln., o Sirijos viduje priverstinai persikėlusių asmenų yra apie 6,5 mln. 2015 m. gyvybės gelbėjimo operacijoms Sirijoje iš ES biudžeto buvo skirta daugiau kaip 160 mln. EUR. Svarbiausi strateginiai prioritetai buvo daugiasektorinio, greito, lankstaus ir reaktyvaus atsako į ekstremaliąsias situacijas palaikymas, taip pat reguliarios humanitarinės pagalbos teikimas jau priverstinai persikėlusiems ir pažeidžiamiems gyventojams. Dauguma pabėgėlių randa prieglobstį tose šalyse ir tarp tų žmonių, kurie jau ir taip skursta ir sunkiai gyvena, todėl priimančiosios regiono bendruomenės taip pat dažnai yra teikiamos humanitarinės pagalbos gavėjos. Metodas „Visa Sirija“ grindžiamas keturių ramsčių strategija, apėmusia suderėtą prieigą, reagavimą į ekstremaliąją situaciją, apsaugą, atskaitomybę ir pagalbą partnerystei. Būdama viena iš pagrindinių 2015 m. strateginio reagavimo plano pagalbos teikėjų, Sąjunga prisidėjo prie 12 mln. pagalbos gavėjų sveikatos priežiūros, parėmė 5 mln. gavėjų apsaugos paslaugas, 8 mln. gavėjų vandens, sanitarijos ir higienos paslaugas ir padėjo daugiau kaip 6 mln. šalies viduje priverstinai persikėlusių asmenų susirasti pastogę ir gauti ne maisto produktus. Be to, Sąjunga vis aktyviau dalyvauja tarptautinėse diplomatinėse iniciatyvose (pvz., Vienos derybose) ir tarpininkavimo veiksmuose, kuriais siekiama skatinti pagarbą pagrindiniams humanitariniams principams ir tarptautinei humanitarinei teisei. Kaimyninės šalys 2015 m. Libane maždaug 665 000 asmenų paremti iš ES biudžeto buvo skirta 97 mln. EUR, ypatingą dėmesį skiriant moterims ir vaikams. Pagalba daugiausia buvo teikiama pažeidžiamiausiems pabėgėliams siekiant patenkinti svarbiausius jų poreikius, skiriant įvairioms reikmėms numatytus grynuosius, suteikiant antrinę sveikatos priežiūrą gyvybei gelbėti, pastogę, vandenį ir užtikrinant sanitarines sąlygas. Taip pat buvo finansuojama specialioji apsaugos veikla, pavyzdžiui, konsultavimas ir teisinė pagalba smurto aukoms. Jordanijoje pirmenybė buvo teikiama išlaidų požiūriu veiksmingiausiems ir efektyviausiems sprendimams, daugiausia susijusiems su pagrindiniais poreikiais, iš viso suteikiant 58 mln. EUR pagalbą grynaisiais. Pavyzdžiui, Sąjunga parėmė UNICEF, kuris 56 000 mergaičių ir berniukų iš pažeidžiamiausių Sirijos pabėgėlių šeimų per mėnesį vienam vaikui skyrė 20 Jordanijos dinarų piniginę dotaciją. Tiesioginis šios programos tikslas buvo neleisti pažeidžiamoms šeimoms taikyti neigiamų įveikimo mechanizmų, pavyzdžiui, vaikų darbo arba skurdesnės mitybos siekiant sutaupyti, padedant patenkinti kiekvienam vaikui būdingus poreikius ir padengti išlaidas. Daugiau kaip 50 proc. šeimų pranešė, kad netaikė bent vienos neigiamos įveikimo strategijos, o 91 proc. imties grupės dalyvių nurodė, kad dėl šios paramos padidėjo bendra jų šeimos gerovė. Po dešimtmečius trunkančio konflikto pažeidžiami irakiečiai mėgina išgyventi sudėtingoje ekstremaliojoje situacijoje, kuri trunka jau trečius metus. Dėl kovų ir fanatikų smurto milijonai žmonių buvo priversti persikelti. Irakui tenka reaguoti ne tik į savo vidaus konflikto padarinius, bet ir į konflikto kaimyninėje Sirijoje sukeltą situaciją. Jame glaudžiasi šimtai tūkstančių registruotų pabėgėlių iš Sirijos. Reaguodama į didėjančius humanitarinius poreikius, Sąjunga smarkiai padidino humanitarinę pagalbą Irakui ir 2015 m. skyrė beveik 79 mln. EUR. Taip buvo siekiama apsaugoti Irako migrantus, Sirijos pabėgėlius, kitus konfliktų paveiktus pažeidžiamus gyventojus ir padėti jiems. 2015 m. Turkija buvo paskelbta daugiausia pabėgėlių priimančia tauta pasaulyje. Metų pabaigoje joje buvo užregistruota daugiau kaip 2,5 mln. Sirijos pabėgėlių. Humanitarinei pagalbai skirta beveik 36 mln. EUR iš ES biudžeto, kad būtų patenkinti pažeidžiamiausių asmenų poreikiai. Vienas iš pagrindinių prioritetų buvo sveikatos sektorius, ypač fizinė reabilitacija ir (arba) pooperacinė priežiūra sužeistiems per karą, taip pat maždaug 130 000 žmonių skirtos pirminės sveikatos priežiūros paslaugos beveik visai neaprūpintose vietovėse. Kitas svarbus prioritetas teikiamas programoms, skirtoms maždaug 230 000 žmonių, pagal kurias pažeidžiamiausioms pabėgėlių šeimoms skiriami talonai, už kuriuos jie gali nusipirkti pagrindinių buitinių reikmenų. Be to, 2015 m. spalio 15 d. Europos Vadovų Taryba palankiai įvertino bendrąjį veiksmų planą su Turkija, kurio imtasi įgyvendinant išsamią bendradarbiavimo darbotvarkę, grindžiamą bendra atsakomybe, tarpusavio įsipareigojimais ir rezultatais. Pagal Pabėgėlių Turkijoje rėmimo priemonę teikiama nemaža nauja finansinė parama ir taikomas koordinavimo mechanizmas, skirtas užtikrinti, kad būtų kompleksiškai ir koordinuotai atsižvelgta į pabėgėlių ir priimančiųjų bendruomenių poreikius. Pagal šią priemonę 2016–2017 m. bus koordinuojama iš viso 3 mlrd. EUR suma. 2015 m. į ES atvyko daugiau nei 1 mln. žmonių, daugiausia vadinamuoju Vakarų Balkanų maršrutu, kirsdami Turkiją ir Graikiją, kad pasiektų Vidurio ir Šiaurės Europą. Iš ES biudžeto taip pat finansuotos neatidėliotinos humanitarinės intervencinės priemonės Vakarų Balkanuose – iš viso 22 mln. EUR, skirti pažeidžiamiems pabėgėliams, prieglobsčio prašytojams ir migrantams, kuriems reikia pagalbos. Ši parama padėjo teikti neatidėliotiną pagalbą (tokiose srityse kaip maistas, vanduo, higiena, ne maisto prekės, sveikata, būtiniausia apsauga ir pasirengimas žiemai) tose vietose, kur yra susitelkę daug pabėgėlių, įskaitant pasienį ir registracijos centrus.

Humanitarinės krizės Afrikoje Sahelis Vienas iš skurdžiausių pasaulio regionų – Sahelis – nuo 2005 m. vis dar neatsigauna nuo keturių viena po kitos ištikusių maisto ir mitybos krizių, kurias pablogino klimato kaitos poveikis. Dėl šių pasikartojančių krizių smarkiai sumažėjo skurdžiausių šeimų, kurios metai iš metų mėgina patenkinti pagrindinius maisto poreikius, sugebėjimas greitai atsitiesti, pirmiausia per ilgą laikotarpį nuo vieno derliaus iki kito. 2015 m. Saheliui (Burkina Fasui, Kamerūnui, Čadui, Maliui, Mauritanijai, Nigeriui, Nigerijai ir Senegalui) buvo skirta 229 mln. EUR paramos, daugiausia maisto ir mitybos krizei įveikti. Vienoje iš mažiausiai išsivysčiusių pasaulio šalių – Čade – dėl nuolatinės maisto stokos, prastos mitybos, gamtinių stichijų, epidemijų ir masinės priverstinės gyventojų migracijos ir toliau tęsiasi ekstremalioji situacija. 2015 m. ES Čadui iš viso skyrė 58 mln. EUR humanitarinės pagalbos, suteikdama galimybę 75 000 namų ūkių įsigyti svarbiausių maisto produktų, skiriant išmokas grynaisiais ir talonus. Dėl dešimtmečius besitęsiančio politinio nestabilumo ir gamtinių nelaimių iš kaimyninės Centrinės Afrikos Respublikos plūsta pabėgėliai, todėl išteklių ima dar labiau trūkti. Nuolat stokodami maisto ir dėl išplitusio smurto įsigalėjus grupuotei „Boko Haram“ daugybė žmonių yra priversti trauktis iš šiaurės rytų Nigerijos. 2015 m. iš ES biudžeto Nigerijai skirta 21,5 mln. EUR humanitarinės pagalbos, teikiant neatidėliotiną pagalbą maistu, sveikatos ir apsaugos paslaugas priverstinai persikėlusiems asmenims ir nukentėjusiesiems nuo konfliktų. Nigerijoje buvo priversti persikelti daugiau kaip 2 mln. žmonių, o daugiau kaip 190 000 pasitraukė į kaimynines šalis: Nigerį, Kamerūną ir Čadą. Humanitarinė bendruomenė laukia naujos masinės priverstinių migrantų bangos, nes iš Čado ežero salų dėl vykdomų karinių operacijų nuolat traukiasi tenykščiai gyventojai. Pietų Sudanas Pietų Sudane nuolat siaučia krizės, dėl kurių kyla didelių humanitarinių poreikių. ES skiria Pietų Sudanui beveik 40 proc. visų humanitarinės pagalbos lėšų, kuriomis remiamos maždaug 2 mln. žmonių skirtos gyvybės gelbėjimo programos. Vien 2015 m. ES šiai šaliai skyrė 127 mln. EUR pagalbą. Dėl 2013 m. gruodžio mėn. prasidėjusio ginkluoto konflikto tūkstančiai žmonių žuvo, o daugiau kaip 2 mln. buvo priversti palikti namus. 2015 m. rugpjūčio mėn. pasirašyta taikos sutartis, tačiau taikos požymių šalyje kol kas nematyti. Centrinės Afrikos Respublika Dėl politinio Centrinės Afrikos Respublikos nestabilumo ir gaivalinių nelaimių, įskaitant pažeidžiamumą dėl klimato kaitos, sunaikinta šalies ekonomika, nėra jokio vystymosi, o valstybės institucijos susilpnėjusios. Nuo 2013 m., kai prasidėjo konfliktas, ES prisiėmė pagrindinį vaidmenį teikiant 73 mln. EUR humanitarinę pagalbą. Situacija išlieka labai nepastovi. 2015 m. ES Centrinės Afrikos Respublikai skyrė 25 mln. EUR humanitarinės pagalbos, remdama projektus, apimančius apsaugą, galimybę gauti sveikatos priežiūrą, pagalbą maisto ir mitybos srityje, švaraus vandens paskirstymą, sanitarines paslaugas, logistinį ir humanitarinį koordinavimą. 2015 m. gegužės mėn. surengta aukšto lygio tarptautinė konferencija dėl Centrinės Afrikos Respublikos, kurioje daugiausia dėmesio skirta šalies humanitariniams poreikiams, atsigavimui ir atsparumo stiprinimui. Priverstinė gyventojų migracija: Artimieji Rytai, Vidurinė Azija ir Afrika 2015 m. Kitos humanitarinės krizės El Niño krizė ES paskelbė, kad skiria 125 mln. EUR neatidėliotiniems veiksmams finansuoti El Niño paveiktose Afrikos, Karibų jūros regiono, Centrinės ir Pietų Amerikos šalyse. Nuo šio reiškinio, kuris yra viena iš didžiausių pastarųjų trijų dešimtmečių nelaimių, paskatintų klimato kaitos, nukentėjo daugiau kaip 41 mln. žmonių. Viena iš labiausiai El Niño reiškinio nusiaubtų šalių yra Etiopija; pranešama, kad dėl sausros 2015 m. sausio mėn. maisto trūko 2,9 mln. žmonių, o 2015 m. spalio mėn. šis skaičius išaugo iki 8,2 mln. Jemenas Politinis nestabilumas, ginkluoti konfliktai, prastai veikianti ekonomika ir chroniškas nesivystymas – svarbiausi sunkios ir daugiaaspektės krizės ištikto Jemeno reiškiniai. Daugiau kaip 47 proc. gyventojų gyvena žemiau skurdo ribos už mažiau nei 2 EUR per dieną, šalis yra trečioje vietoje pasaulyje pagal netinkamą mitybą. 2015 m. iš ES biudžeto buvo skirta 50 mln. EUR padėti nuo konfliktų kenčiantiems ir migruoti priverstiems visos šalies gyventojams, kurie nėra aprūpinami maistu ir prastai maitinasi. Daugiausia humanitarinė parama naudojama šalies viduje priverstinai persikėlusių žmonių, pabėgėlių iš Somalio pusiasalio ir bendruomenių, kurios priima šiuos žmones, maistui, vandeniui ir sanitarijos paslaugoms teikti, pagrindinei jų sveikatos priežiūrai, pastogei ir buitinėms reikmėms. Ukraina ES savo darbotvarkėje skiria svarbią vietą humanitarinei krizei Ukrainoje. Daugumai Ukrainos žmonių dėl bendro konflikto, priverstinės migracijos ir didelio skurdo poveikio reikalinga humanitarinė pagalba. 2015 m. iš ES biudžeto projektams įgyvendinti skirta 30 mln. EUR, kurie tiesiogiai padėjo daugiau kaip 800 000 ukrainiečių. Nors tiksliniai gyventojai buvo pažeidžiamiausi vaikai, pagyvenę žmonės ir vieniši tėvai, pagalba taip pat buvo skiriama šalies viduje priverstinai persikėlusiems asmenims ir pabėgėliams, pabėgusiems iš konflikto apimtų vietovių, taip pat grįžtantiesiems. Pagalba paprastai buvo teikiama grynaisiais arba talonais, ir tai pasitvirtino kaip labai veiksmingas ir efektyvus paramos būdas, nes taip tiesiogiai skatinama vietos ekonomika ir padedama išlaikyti paveiktų asmenų orumą. Be to, materialinė pagalba buvo telkiama taikant ES civilinės saugos mechanizmą. 2015 m. sausio mėn. surengus bendrą ES operaciją pagalba nugabenta oro ir kelių transportu. Nepalas 2015 m. balandžio mėn. Nepalą sukrėtė baisus žemės drebėjimas, per kurį žuvo beveik 9 000 žmonių ir buvo sugriauti ištisi kaimai. ES nedelsdama skyrė 15 mln. EUR humanitarinę pagalbą, kad padėtų patenkinti svarbiausius poreikius – skubiai suteikti pastogę, sveikatos priežiūrą, tiekti vandenį ir sanitarijos paslaugas, paramą pragyvenimui ir logistikos paslaugas, taip pat siekdama skatinti pasirengimą nelaimėms ir rizikos mažinimo veiklą. Praėjus kelioms dienoms po žemės drebėjimo Nepalo valdžios institucijų prašymu aktyvuotas ES civilinės saugos mechanizmas (ESCSM). Pasitelkus ESCSM buvo galima paprasčiau taikyti tris modulius – aktyvios paieškos ir gelbėjimo miestuose, pažangių medicinos punktų ir vandens valymo, – taip pat siųsti struktūrinės inžinerijos ekspertus ir teikti kitą techninę pagalbą, o ne tik pagalbą natūra ir pagalbos būrius. Ilgalaikėmis Komisijos pastangomis buvo suformuluota nacionalinė nelaimių valdymo Nepale strategija.

Pamirštos krizės ES atsižvelgė ir į žiniasklaidos nenušviestus klausimus, siekdama įsitraukti į daugelį „pamirštų“ krizių. 2015 m. tai buvo sahravių pabėgėliai Alžyre, rohinjų tauta Mianmare (Birmoje) ir Kolumbijos pabėgėliai Ekvadore ir Venesueloje. Pamirštų krizių vertinime kalbama apie rimtas humanitarinės krizės situacijas, kurių paveikti gyventojai negauna pakankamos tarptautinės pagalbos arba negauna jos išvis. Šioms krizėms būdinga tai, kad žiniasklaida neskiria joms daug dėmesio, jos nepritraukia paramos teikėjų susidomėjimo, politinis įsipareigojimas išspręsti krizinę situaciją yra menkas, todėl humanitariniai subjektai jose dalyvauja nepakankamai. 2015 m. pamirštoms krizėms ES skyrė beveik 17 proc. savo pradinio humanitarinės pagalbos biudžeto. Švietimas ekstremaliosiose situacijose Pusė viso pasaulio konfliktų aukų yra vaikai, kurie yra viena iš pažeidžiamiausių nukentėjusiųjų grupių. Ištikus krizei jie gali būti sužeisti ir priversti migruoti, be to, kyla labai didelis šeimos išardymo pavojus. Atskyrimo nuo savo šeimos pavojus ir jo poveikis vaikams labai dideli. Ištikus nelaimei sutrinka milijonų vaikų švietimas. Neretai konfliktų poveikis šiems vaikams yra ilgalaikis, krizė gali užsitęsti ir susiklostyti tokia situacija, kai dėl tinkamo švietimo stokos susidaro palankios sąlygos kartotis smurtui, nes suaugę šie vaikai naudoja vaikystėje patirtą smurtą. Neidami į mokyklą vaikai praranda galimybę išsiugdyti gebėjimus, kurie yra būtini norint susikurti geresnę ateitį sau ir savo šaliai. Ekstremaliųjų situacijų atveju švietimas gali padėti sukurti bent šiokį tokį normalumo ir saugumo jausmą, be to, vaikams teikiama psichologinė pagalba, kurios jiems reikia norint įveikti traumas. Pačios paveiktosios bendruomenės dažnai nurodo, kad švietimas yra pagrindinis jų prioritetas. Švietimas ekstremaliosiose situacijose 2015 m. tapo svarbiausiu politikos prioritetu. Švietimas yra gyvybę gelbstinti humanitarinė priemonė, remiama ES „Taikos vaikų“ ir kitomis iniciatyvomis. Nuo 2012 iki 2015 m. švietimo projektams skirta daugiau kaip 23 mln. EUR (įskaitant Liuksemburgo ir Austrijos vyriausybių įnašus), ir šiais projektais buvo padėta daugiau kaip 1,5 mln. vaikų iš 26 pasaulio šalių. Komisija įsipareigojo padidinti humanitarinės pagalbos finansavimą švietimui ekstremaliosiose situacijose nuo 1 proc. 2015 m. (11 mln. EUR) iki 4 proc. tikslinio JT rodiklio 2016 m. ES finansuojama švietimo veikla pritaikyta siekiant atsižvelgti į įvairius vaikų poreikius pagal jų amžių, lytį ir kitas konkrečias aplinkybes. Ši veikla apima pagalbą patekti į mokyklą, įskaitant papildomas pamokas siekiant pasivyti bendraamžius, aprūpinimą uniformomis, mokymo medžiaga ir vaikų nuvežimą į švietimo centrus. ES taip pat skiria lėšų sunaikintoms mokykloms atkurti ir naujoms mokymo erdvėms bei centrams statyti. Dėl ES paramos taip pat atsiranda profesinio rengimo ir psichosocialinės pagalbos galimybių. Humanitarinės pagalbos politika 2015 m. beprecedentės humanitarinės krizės tiesiogiai paveikė Europą, nes ėmė masiškai daugėti pabėgėlių ir migrantų. Todėl Sąjunga aktyviai ragino tarptautinę bendruomenę dėti dideles koordinuotas pastangas reaguojant į pasaulį ištikusias humanitarines problemas, geriau valdyti nelaimių riziką ir vystymosi procesų dalyvius aktyviau įsitraukti sprendžiant užsitęsusias priverstinės migracijos situacijas. Pirmasis daugiašalis pasaulio aukščiausiojo lygio humanitarinis suinteresuotųjų subjektų susitikimas, kurį sušaukė Jungtinės Tautos, buvo surengtas 2016 m. gegužės 23–24 d. Stambule. 2015 m. Sąjunga buvo viena iš pagrindinių šio susitikimo rėmėjų ir aktyviai jam rengėsi. Sąjunga bendrai surengė parengiamąją Europos konsultaciją (2015 m. vasario 3–4 d. Budapešte) ir atidžiai stebėjo visas kitas regionines konsultacijas bei 2015 m. spalio mėn. pasaulines konsultacijas. Ji padėjo rengti JT Humanitarinių reikalų koordinavimo biuro (OCHA) tyrimus ir prisidėjo prie aukščiausiojo lygio susitikimo sekretoriato darbo. 2015 m. rugsėjo 2 d. Komisijos komunikate išdėstyti ES prioritetai aukščiausiojo lygio susitikime: tarptautinės humanitarinės teisės palaikymas, veiksmingo pagalbos teikimo užtikrinimas, glaudesnis bendradarbiavimas humanitarinėje ir vystymosi srityje, taip pat dėl užsitęsusių krizių, partnerystė su vietos, nacionaliniais ir regionų subjektais ir veiksmingas bei pakankamas humanitarinis finansavimas. Humanitarinės pagalbos politika ir aprėptis Kalbant apie tarptautinį bendradarbiavimą, ES toliau tęsė konfidencialius dialogus su EBPO Paramos vystymuisi komitetui priklausančiais ir nepriklausančiais paramos teikėjais. ES surengė pirmuosius strateginius dialogus su Japonija ir Australija, siekdama surasti bendrus sąlyčio taškus, aptarti visuotinai svarbius klausimus ir pasidalyti prioritetais. ES taip pat sustiprino bendradarbiavimą su Islamo bendradarbiavimo organizacija,Arabų Valstybių Lyga ir Jungtiniais Arabų Emyratais.Pavyzdžiui, kartu su Islamo bendradarbiavimo organizacija Džidoje buvo suburta darbo grupė. Komisija toliau buvo viena iš pagrindinių dalyvių civilinio ir karinio koordinavimo srityje ir aktyviai formulavo ES karinius įsipareigojimus, kad būtų geriau reaguojama į humanitarinės bendruomenės poreikius ir užtikrintas sklandesnis šios srities koordinavimas vietoje, pavyzdžiui, planuojant ir vykdant EUNAVFOR MED operaciją „Sophia“ – Europos Sąjungos karinių jūrų pajėgų operaciją Viduržemio jūroje. Komisija taip pat aktyviai formulavo požiūrį į civilių apsaugą ES vadovaujamose karinėse operacijose, kad atsižvelgtų į humanitarinio saugumo problemas ir pagarbą tarptautinei humanitarinei teisei. Dėl precedento neturinčio priverstinių migrantų skaičiaus pasaulyje (60 mln.) antrojoje 2015 m. pusėje teko kritiškai peržvelgti situaciją. Šiam procesui vadovavo atitinkamos Komisijos tarnybos, kurios siekė nustatyti politikos iniciatyvas, atitinkamas priemones, veiksmus, įgytą patirtį ir spragas ES lygmeniu siekiant suvaldyti dabartinę pabėgėlių krizę. 2016 m. balandžio 26 d. Komisija priėmė komunikatą „Gyventi oriai: kai priklausomybę nuo pagalbos pakeičia savarankiškumas“ ir prie jo pridėtą Komisijos tarnybų darbinį dokumentą. Komunikatu siekiama išdėstyti naują į vystymąsi orientuotą požiūrį remiant pabėgėlius, šalies viduje perkeltus asmenis, savanoriškai grįžtančiuosius ir priimančiąsias šalių partnerių visuomenes. Teminių politikos sričių integravimas į humanitarines operacijas Maistas ir mityba 2015 m. Komisija Sąjungos vardu pirmininkavo ir vadovavo Pagalbos maisto srityje konvencijos komiteto darbui. Per metus buvo parengtas bendras Komiteto pareiškimas Pasaulio aukščiausiojo lygio humanitariniam susitikimui . Pagalbos maisto srityje komitetas tapo reikšmingu politinių diskusijų forumu. Kai kuriose humanitarinių nelaimių ištiktose šalyse toliau tiekiamas maistas į turgus ir parduotuves, tačiau paveiktieji gyventojai praranda perkamąją galią. Tokiais atvejais, taikant vadinamąjį pinigų metodą, užtikrinama, kad humanitarinė pagalbą tiesiogiai ir laiku pasiektų tuos, kuriems jos reikia labiausiai. Grynuosius galima greitai pristatyti, tai yra ekonomiška išlaidų požiūriu, o žmonėms, kuriems reikia paramos, suteikiamas didesnis pasirinkimas. Vienas iš šio metodo pranašumų – nauda vietos ekonomikai, teisių suteikimas paramos gavėjams, orumas, žmonių, kurie gali pasirinkti, ką pirkti, teisė priimti sprendimus. 2015 m. kovo mėn. Taryba patvirtino dokumentą dėl 10 bendrųjų principų, taikomų įvairios paskirties paramai pinigais reaguojant į humanitarinius poreikius. Dokumente įvairios paskirties paramos pinigais galimybės vertinamos operaciniu ir politiniu požiūriu. Apsaugos ir apgyvendinimo gairės Per pastarąjį dešimtmetį pavojingai daugėjant priverstinių migrantų, taip pat tebesitęsiant ekonominėms, socialinėms ir aplinkos problemoms, kylančioms dėl klimato kaitos, gerokai padidėjo poreikis teikti veiksmingą ir efektyvią humanitarinę apsaugą ir imtis apgyvendinimo priemonių. Todėl reikia didinti pasaulinius techninius apsaugos ir apgyvendinimo pajėgumus, o lėšas naudoti veiksmingiau, kad būtų daromas didesnis poveikis reikalingiems asmenims, kurių vis daugėja. Atsižvelgiant į geriausią šio sektoriaus patirtį (jam kasmet skiriama iki 180 mln. EUR) dabar rengiamos gairės, dėl kurių išorės konsultacijų etapas užbaigtas 2015 m.

Civilinė sauga ES civilinės saugos pagalbos teikimą koordinuoja Reagavimo į nelaimes koordinavimo centras (ERCC). Pagalbą sudaro ES civilinės saugos mechanizme dalyvaujančių valstybių vyriausybių pagalba, teikiama iš karto po nelaimės. ERCC visą parą stebi pasaulio krizes ir užtikrina, kad ES ir valstybės narės imtųsi papildomų veiksmų. Taikant šį mechanizmą užtikrinama gerai koordinuota Europos lygmens pagalba nukentėjusiesiems nuo gaivalinių ir žmogaus sukeltų nelaimių Europoje ir kitur, įskaitant atvejus, kai yra remiamasi solidarumo sąlyga (SESV 222 straipsnis). 2015 m. ES civilinės saugos mechanizmas taikytas 25 ekstremaliosioms situacijoms (išankstinis įspėjimas, stebėjimas ir prašymas suteikti pagalbą) ir 19 gautų tiesioginės paramos prašymų ES ir kitose nelaimės ištiktose šalyse. Be to, Komisija kartu su valstybėmis narėmis įgyvendina veiksmingą prevencijos ir pasirengimo politiką. Sirijos pabėgėlių krizė Pasitelkiant ES civilinės saugos mechanizmą teikiama parama valstybėms narėms ir kaimyninėms šalims, į kurias dėl pabėgėlių krizės plūsta tiek daug žmonių, kad jos nesugeba nedelsdamos reaguoti. Nuo antrojo 2015 m. pusmečio pagalbos taikant šį mechanizmą paprašė Vengrija, Serbija, Slovėnija, Kroatija ir Graikija. Pasiūlymus suteikti pagalbą pateikė 15 šalių, o 4 prašymai dar galioja ir 2016 m. Iš ES biudžeto skirta 490 000 EUR bendrai finansuoti pagalbos vežimą ir pristatymą į krizės ištiktas šalis. Pavyzdžiui, į Serbiją ėmė masiškai plūsti pabėgėliai ir migrantai, vykstantys iš Graikijos į Vengriją arba Kroatiją. Siekiant padėti Serbijai susidoroti su pabėgėlių antplūdžiu, 2015 m. rugsėjo mėn. jai suteikta pagalba natūra iš kitų Europos šalių , kurios nusiuntė transporto priemonių, kuro, higienos reikmenų, lovų, čiužinių ir maisto. Pagalba natūra Graikijai buvo teikiama siunčiant palapines, lovas, miegmaišius, antklodes, higienos priemonių rinkinius, elektros generatorius, vandens siurblius, priešgaisrinę ir kitą specializuotą įrangą. Vengrija, Slovėnija ir Kroatija taip pat gavo materialinę pagalbą iš mechanizme dalyvaujančių šalių, pavyzdžiui, žiemai skirtų palapinių, lovų ir antklodžių, kad būtų galima geriau pasiruošti pabėgėlių ir prieglobsčio prašytojų atvykimui. Reakcija į Ebolos virusinę ligą 2016 m. sausio 14 d. Pasaulio sveikatos organizacija (PSO) paskelbė, kad Vakarų Afrikoje nustojo plisti Ebolos virusinė liga. Nuo pat didžiausios istorijoje Ebolos virusinės ligos epidemijos pradžios (2014 m. kovo mėn.) ES ir jos valstybės narės skubiai sutelkė savo politinius, finansinius ir mokslinius išteklius, kad padėtų sustabdyti Ebolos virusinės ligos plitimą, gydyti ją ir galiausiai išnaikinti. Nuo pat epidemijos pradžios numačiusi bendrą 71 mln. EUR humanitarinį biudžetą, ES ėmėsi tenkinti skubiausius poreikius ir teikė pagalbą, kuri apėmė: epidemijos stebėjimą, diagnozavimą, gydymą ir vaistų tiekimą, gydytojų ir slaugytojų dislokavimą, sveikatos darbuotojų mokymą ir gyventojų informuotumo didinimą. Reagavimo į nelaimes koordinavimo centras (ERCC) atliko labai svarbų vaidmenį koordinuojant ES atsaką, rengdamas reguliarius koordinacinius ES Ebolos virusinės ligos specialiosios paskirties darbo grupės posėdžius, dalyvaujant visiems atitinkamiems Komisijos departamentams (būstinėje ir vietoje), Europos išorės veiksmų tarnybai, ES delegacijoms, ES valstybėms narėms, JT įstaigoms ir ES humanitarinės pagalbos partneriams. Valstybės narės savo veiklą ES koordinavo reguliariuose Sveikatos saugumo komiteto, įsteigto Sprendimu 1082/13 dėl didelių tarpvalstybinio pobūdžio grėsmių sveikatai, posėdžiuose, remdamosi Europos ligų prevencijos ir kontrolės centro parengtais skubiais rizikos vertinimais. Aktyvavus ES civilinės saugos mechanizmą buvo galima sklandžiai ir koordinuotai nusiųsti skubią pagalbą ir valstybių narių pasiūlytus ekspertus (daugiau nei 100 skrydžių ir 2 krovininiai laivai). Šiems ištekliams sutelkti ir tarptautinių pagalbos darbuotojų saugumui užtikrinti buvo sukurta medicininės evakuacijos sistema. Komisijos įsteigtos mobiliosios laboratorijos atliko labai svarbų vaidmenį diagnozuojant Ebolos virusinę ligą Vakarų Afrikos gyventojams. 2015 m. kovo mėn. ES surengė konferenciją „Ebolos virusas. Nuo ekstremaliosios situacijos paskelbimo iki atsigavimo“. Tai parodė, kad reikia būti budriems siekiant neleisti staigiai padaugėti naujų ligos atvejų ir suplanuoti kitus veiksmus kovojant su buvusio protrūkio padariniais ir su galimu nauju Ebolos virusinės ligos protrūkiu. Europos medicinos korpusas Mintis turėti „atsargines“ medicinos ir visuomenės sveikatos specialistų komandas, kurias būtų galima dislokuoti pagal ES civilinės saugos mechanizmą, dabar vadinamas Europos medicinos korpusu, materializavosi 2015 m., įgijus patirties po Ebolos virusinės ligos krizės. Kokybės ir sąveikumo reikalavimai buvo apibrėžti ir išplėsti pagal naujuosius PSO medicininių modulių standartus. Taip ES civilinės saugos mechanizmo „savanorių rezervas“ plečiamas įtraukiant medikų komandas, visuomenės sveikatos specialistų komandas, mobiliąsias biologinės saugos laboratorijas, medicininio įvertinimo pajėgumus ir specializuoto vertinimo bei pagalbos komandas. Europos medicinos korpusas pradėjo oficialiai veikti 2016 m. vasario 15 d., savanorių rezervui priskyrus įvairius esamus medicininio reagavimo pajėgumus. Atsakas į gaivalines nelaimes Gaivalinių nelaimių pasaulyje dažnėja, jos sudėtingėja ir tampa vis pavojingesnės, be to, jas sunkina tokie reiškiniai kaip klimato kaita. Kasmet Europą ir kitas pasaulio dalis siaubia miškų gaisrai, sunaikinantys tūkstančius hektarų miškų. Kai gaisro dydis viršija šalies pajėgumus jį užgesinti, gali būti aktyvuotas ES civilinės saugos mechanizmas ir koordinuotai suteikta papildomų išteklių. Reagavimo į nelaimes koordinavimo centras visą parą stebi miškų gaisrų riziką ir paplitimą Europoje pasitelkdamas nacionalines stebėjimo tarnybas ir priemones, pavyzdžiui, Europos miškų gaisrų informacinę sistemą. 2015 m. liepos mėn. Graikija paprašė pagalbos pagal šį mechanizmą kovojant su dešimtimis miškų gaisrų ir reaguojant į šį prašymą nusiųsti miškų gaisrų gesinimo orlaiviai. Tokiais atvejais ES gali bendrai padėti koordinuoti gabenimą ir logistiką ir šiuo konkrečiu atveju bendrai finansavo pagalbos Graikijai gabenimą. 2015 m. gabenimui skirtas bendras ES finansavimas sudarė daugiau nei 14 mln. EUR ir šie pinigai buvo skirti kaip ES finansinė parama, skirta ES civilinės saugos mechanizme dalyvaujančių valstybių suteiktai pagalbai gabenti. ES civilinės saugos mechanizmas taip pat buvo panaudotas reaguojant į kitas nelaimes, įskaitant potvynius buvusiojoje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje, Albanijoje, Mianmare (Birmoje) ir Bangladeše, gesinant miškų gaisrus Paragvajuje ir po žemės drebėjimo Nepale. Prevencija ir pasirengimas Taikant prevencijos ir pasirengimo priemones sušvelninamos žmogaus sukeltų ir gaivalinių nelaimių pasekmės, jas taikant taip pat galima padėti veiksmingai prisitaikyti prie klimato kaitos sukelto poveikio. Sėkmingos civilinės saugos operacijos pavyzdys – didelės nelaimės pratybos pramoninėje Oslo vietovėje 2015 m. balandžio mėn. Per pratybas buvo sumodeliuotas laivų susidūrimas ir gaisras laivo kuro bake, dėl kurio įvyko sprogimas ir išsiliejo pavojingos cheminės medžiagos. Šių pratybų tikslas buvo išbandyti gelbėjimo ir sprendimų priėmimo procedūras susiklosčius ekstremaliajai situacijai. Šiose pratybose dalyvavo Norvegijos skubiosios pagalbos tarnybos, Oslo savivaldybė, apskrities viršininkas, regioninės ir nacionalinės valdžios institucijos, Europos ir tarptautinės komandos ir ERCC ekspertai.

Civilinės saugos politika Priėmus ES civilinės saugos mechanizmo teisės aktus ir 2014 m. spalio mėn. Įgyvendinimo sprendimą, 2015-aisiais buvo sparčiai įgyvendinami Europos reagavimo į nelaimes pajėgumai, telkiant savanoriškus valstybių narių reagavimo į nelaimes pajėgumus. Suinteresuotieji asmenys pagal ES civilinės saugos mechanizmą gali iš anksto įsipareigoti dėl įvairių reagavimo pajėgumų savanoriško suteikimo koordinuotoms EC civilinės saugos misijoms. Savanoriškai suteikiant pajėgumus galima geriau planuoti nedelsiamo reagavimo veiksmus ir taikyti lanksčias nuolatinės parengties priemones. Iki 2015 m. pabaigos telkiant pajėgumus užregistruotas 21 modulis ir kiti reagavimo pajėgumai. Iki 2020 m. numatyta sutelkti 41 pajėgumų modulį. Komisija toliau puoselėja ryšius su viso pasaulio strateginiais civilinės saugos partneriais (Kinija, Japonija, JAV, ASEAN ir kt.) ir dirba su ES šalimis kandidatėmis ir potencialiomis šalimis kandidatėmis. Be to, 2015 m. Komisija išplėtojo naują bendradarbiavimo su kaimyninėmis Europos šalimis formą atlikdama Europos kaimynystės politikos peržiūrą. Kelioms kaimyninėms šalims bus pasiūlyta tam tikros formos asocijuota partnerystė siekiant didinti jų pajėgumus bendradarbiauti nelaimių valdymo srityje pagal ES civilinės saugos mechanizmą. 2015 m. taip pat įvyko bene sėkmingiausias Europos civilinės saugos forumas – didelė kas dvejus metus rengiama konferencija, kurioje dalyvauja visi Europos ir kai kurie tarptautiniai civiline sauga suinteresuoti subjektai. 2015 m. forumas suteikė pagrindą oficialiai pradėti darbą su kaimyninėmis šalimis, taip pat imtis naujos svarbios veiklos srities dėl nuotoliniu būdu valdomų orlaivių sistemų civilinės saugos srityje. Be to, Komisija kartu su valstybėmis narėmis aktyviai rengė nacionalinius rizikos vertinimus. Jie buvo rengiami vadovaujantis ES civilinės saugos mechanizmo reikalavimu jame dalyvaujančioms šalims iki 2015 m. gruodžio mėn. pateikti Komisijai nacionalines rizikos vertinimo ataskaitas. Į rizikos vertinimą taip pat atsižvelgiama įgyvendinant visuotinę iniciatyvą sukurti INFORM rizikos valdymo indeksą bendradarbiaujant su nuolatiniu tarpžinybiniu komitetu ir daugeliu kitų tarptautinių partnerių. 2015 m. pradžioje buvo pradėta taikyti iniciatyva INFORM 2015, kurioje dalyvauja 191 šalis ir kuri padėjo Komisijai palaikyti sprendimų priėmimo procesus ir paskirstyti lėšas. Pasirengimas ir atsparumas nelaimėms ECHO generalinio direktorato pasirengimo nelaimėms programa (DIPECHO) siekiama stiprinti šalies pasirengimo gebėjimus, kad būtų galima skubiai imtis veiksmų ir sumažinti nelaimės poveikį ir prarasto turto ir gyvybių mastą ir reaguoti į humanitarinius poreikius. Programa yra visiškai integruota į humanitarinės pagalbos finansavimo programą. Į visus humanitarinės pagalbos įgyvendinimo planus įtraukta pasirengimo galimybių ir prioritetų, ankstyvojo reagavimo veiksmų ir nelaimių rizikos mažinimo analizė. Apskritai išleidžiant kiekvieną eurą mažinimo ir pasirengimo veiklai sutaupomi 4–7 eurai, kurie būtų išleisti reaguojant į nelaimę jau po to, kai ji įvyksta. 2015 m. imantis veiksmų pagal programą taip pat sustiprinti vietos reagavimo pajėgumai, investuojant į ankstyvojo perspėjimo sistemas, rengiant mokymus vietos valdžios institucijų pareigūnams, steigiant vietos nelaimių valdymo komitetus ir vystant jų veiklą, rengiant imituojamąsias pratybas ir pan. 2015 m. DIPECHO programai buvo skirta beveik 38 mln. EUR, todėl tiesioginių nelaimės rizikos mažinimo paramos gavėjų visame pasaulyje padaugėjo nuo 16 mln. iki 24 mln. Praėjusiais metais nelaimių rizikos mažinimo veikla sudarė 43 proc. visų humanitarinių operacijų. Tikimasi, kad šios pastangos taip pat padės prisitaikyti prie klimato kaitos poveikio. 2015 m. ES atliko pagrindinį vaidmenį kurdama patikimą, plačių užmojų ir tvirtesnę nelaimių rizikos mažinimo sistemą. ES teko labai svarbus vaidmuo 3-iojoje Jungtinių Tautų nelaimių rizikos mažinimo konferencijoje, kurioje 2015 m. gegužės mėn. buvo patvirtinta Sendajaus nelaimių rizikos mažinimo 2015–2030 m. programa. Nelaimių rizikos mažinimas dabar yra įtvirtintas kaip svarbiausias darnaus vystymosi pastangų aspektas, daugiausia dėmesio skiriant tarptautinės bendruomenės gebėjimui sumažinti riziką ir padidinti atsparumą nelaimėms. Tarpusavyje susijusių nelaimių rizikos mažinimo, darnaus vystymosi ir klimato kaitos uždavinių sprendimas pripažįstamas kaip svarbus orientacinis principas. Patvirtinus šią naują programą nustatyti aiškūs tiksliniai rodikliai ir veiksmų prioritetai, dėl kurių smarkiai sumažėtų nelaimių grėsmė, gyvybės, pragyvenimo šaltinio ir sveikatos praradimo rizika. Norint per kitus 15 metų įgyvendinti Sendajaus politinę programą prireiks įsipareigojimų ir politinės lyderystės. Įgyvendindama Sendajaus konferencijos rekomendacijas Komisija rengia naujos tarptautinės programos įgyvendinimo veiksmų planą. Sąjunga aktyviai dalyvaus tarpvyriausybinėje ekspertų darbo grupėje, įkurtoje siekiant nustatyti pasaulinius rodiklius, kuriais remiantis būtų galima įvertinti pasaulinę pažangą įgyvendinant Sendajaus programą. Komisija taip pat aktyviai dalyvaus tarpvyriausybinėje ekspertų darbo grupėje, įkurtoje siekiant nustatyti pasaulinius rodiklius, kuriais remiantis būtų galima įvertinti pasaulinę pažangą įgyvendinant Sendajaus programą. Europos Sąjungos pagalbos savanoriai ES pagalbos savanorių iniciatyva 2014–2020 m. siekiama suburti iki 18 000 ES valstybių narių savanorių, kurie padėtų ES įgyvendinti pastangas stiprinti pažeidžiamų kitų šalių bendruomenių pajėgumus ir didinti jų atsparumą. Įgyvendinant šią iniciatyvą savanorius siunčiančioms ir priimančioms organizacijoms sudaromos galimybės ugdyti gebėjimus ir gauti techninę pagalbą. Pirmieji kvietimai teikti pasiūlymus paskelbti 2015 m. Bendram finansavimui atrinkta 10 projektų: 4 techninės pagalbos projektai ir 6 gebėjimų ugdymo projektai tokiose srityse kaip nelaimių rizikos valdymas, savanorių valdymas, gebėjimai dalyvauti sertifikavimo procese, poreikių vertinimo priemonės ir būdai, partnerystės kūrimas, komunikacijos veikla. Iš viso įgyvendinant projektus dalyvauja 88 organizacijos. Pirmųjų konkrečių parengiamųjų ir pradinių įgyvendinimo veiksmų rezultatų tikimasi 2016 m., kai apmokyti savanoriai bus išsiųsti į visame pasaulyje įgyvendinamus humanitarinius projektus. Sertifikavimas Visos organizacijos, kurios nori išsiųsti arba priimti savanorius pagal iniciatyvą, turi būti sertifikuotos. Sertifikavimo proceso metu tikrinama, ar visos dalyvaujančios organizacijos gali visiškai įgyvendinti ir tenkinti aukštus savanorių valdymo standartus ir procedūras, kurios yra nustatytos siekiant apsaugoti ir valdyti savanorius jų dislokavimo metu. 2015 m. sausio mėn. buvo paskelbtas kvietimas teikti paraiškas siekiant sudaryti sertifikuotųjų siunčiančiųjų ir priimančiųjų organizacijų sąrašą. Iki 2015 m. pabaigos sertifikuota 16 organizacijų. Sertifikavimas dar nesibaigė, nes paraiškas galima teikti iki 2020 m. rugsėjo 30 d. Dislokavimas ir mokymas Pagrindiniai veiksmai pagal iniciatyvą yra savanorių atranka, parengimas ir dislokavimas. 2015 m. liepos mėn. paskelbtas kvietimas teikti pasiūlymus dėl savanorių dislokavimo. Iki 2015 m. spalio mėn. pateiktos dvi paraiškos, kuriose dalyvavo 27 organizacijos, kurios po 2016 m. vasaros numatė dislokuoti 44 savanorius. Paraiškos bus baigtos vertinti ir subsidijų sutartys pasirašytos 2016 m. 2015 m. spalio mėn. paskelbtas atviras kvietimas teikti mokymo paraiškas. Šio kvietimo tikslas buvo suteikti mokymo paslaugas kandidatuojantiems savanoriams ir įvertinti jų kompetenciją bei gebėjimus. Paraiškos turi būti baigtos vertinti ir preliminariosios sutartys turi būti pasirašytos 2016 m. Komisijos Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomoji įstaiga (EACEA) yra atsakinga už ES pagalbos savanorių iniciatyvos valdymą visą jos gyvavimo ciklą. Ši atsakomybė apima programos įgyvendinimą, įskaitant kvietimą teikti pasiūlymus, subsidijų paraiškų vertinimą, sertifikavimo procesą, projektų stebėjimą vietoje ir projektų bei programos rezultatų sklaidą. Komisija yra atsakinga už ES pagalbos savanorių iniciatyvos teisės aktų parengimą ir įgyvendina pagrindinę iniciatyvos politikos, finansinių ir veiklos elementų priežiūrą. Koordinavimas su kitomis ES priemonėmis ES teikia didelę reikšmę humanitarinės pagalbos kaip greito reagavimo į krizines situacijas priemonės ir kitų ES priemonių, kuriomis teikiama pirmenybė ilgalaikiam vystymuisi ir atkūrimo veiksmams, tarpusavio ryšiui. Humanitarinę pagalbą ir vystymąsi sieja sudėtingi tarpusavio ryšiai, todėl šias sritis reikia aktyviau koordinuoti, tad Komisijos tarnybos turi laikytis bendro požiūrio ir bendradarbiauti įgyvendindamos, kontroliuodamos šios srities priemones ir stebėdamos jų pažangą.

Poreikis papildomai investuoti į šį metodą buvo dar kartą patvirtintas 2015 m., paskelbus ES atsparumo kompendiumą. Šio leidinio tikslas – paskatinti mokymąsi ir geresnį supratimą apie tai, kaip atsparumas gali ilgainiui paskatinti veiksmingesnę humanitarinę pagalbą ir pažeidžiamiausių grupių pokyčius. Kompendiume pabrėžiama, kaip atsparumo principai jau įtraukti į daugelį ES programų, pavyzdžiui, prisitaikymo prie klimato kaitos ir socialinės apsaugos programas. 2015 m. kovo mėn. kompendiumas pristatytas 3-iojoje JT pasaulinėje nelaimių rizikos mažinimo konferencijoje Sendajuje (Japonija). ES „Somalio pusiasalio atsparumo didinimo“ (SHARE) ir „Sahelio atsparumo didinimo partnerystės“ (AGIR) iniciatyvos yra pavyzdinės Komisijos tarnybų iniciatyvos. Jomis siekiama gerinti žmonių, bendruomenių ir šalių gebėjimą reaguoti į nuolat pasikartojančias sudėtingas ekstremaliąsias situacijas rytinėje Somalio pusiasalio dalyje ir Sahelyje, Vakarų Afrikoje. Šiuo tikslu vystymosi procese dalyvaujantiems subjektams, vyriausybėms ir tarptautinėms pagalbos organizacijoms svarbu dirbti kartu norint nutraukti ekstremaliųjų situacijų virtinę. Dėl abiejų iniciatyvų 9 regiono šalys buvo paskatintos iki 2015 m. patvirtinti nacionalinius atsparumo prioritetus. 2015 m. liepos mėn. Komisijos tarnybos bendrai surengė seminarą, siekdamos pateikti krizės paveiktose šalyse arba su šiomis šalimis dirbantiems humanitarinės pagalbos ir vystymosi srities specialistams naujausią informaciją apie politikos pokyčius, taip pat sąvokas, principus, metodus, priemones ir procedūras siekiant geriau reaguoti į krizines situacijas ir jų trapumą, taip pat ugdyti atsparumą siekiant išvengti padėties blogėjimo ir užtikrinti sklandesnį perėjimą nuo humanitarinės pagalbos prie vystymosi. Komisijos tarnybos ir ES delegacijos taip pat glaudžiai bendradarbiauja įgyvendinamos bendrą ES iniciatyvą „Atsparumo didinimas Etiopijoje“ (RESET). Ši iniciatyva įgyvendinama sausringose šalies vietovėse. Įgyvendinant iniciatyvą atsižvelgiama ne tik į didelio skurdo požymius, bet ir į kai kurias svarbiausias maisto stygiaus bei prastos mitybos priežastis. Taip išugdomi didesni namų ūkių gebėjimai išlikti atspariais būsimose ekstremaliosiose situacijose. 2015 m. gruodžio mėn. Komisija priėmė RESET II – Etiopijai skirtą veiksmų planą, į kurį įtraukti konkretūs ES patikos fondo tikslai ir taikymo sritis. 2015 m. lapkričio 12 d. Valetoje Europos ir Afrikos partnerių surengtame aukščiausiojo lygio susitikime migracijos klausimais buvo pradėta ES skubiosios pagalbos Afrikai patikos fondo veikla. Patikos fondas padės Sahelio regiono, Čado ežero regiono, Somalio pusiasalio ir Šiaurės Afrikos valstybėms, kurios yra vienos iš pažeidžiamiausių ir labiausiai paveiktos migracijos. Patikos fonde kaupiamos įvairių ES finansinių priemonių lėšos, taip pat papildomos ES valstybių narių ir kitų paramos teikėjų lėšos. Patikos fondo lėšomis stengiamasi išspręsti pagrindines neteisėtos migracijos ir priverstinio persikėlimo priežastis kilmės, tranzito ir paskirties šalyse įvairiuose prioritetiniuose sektoriuose, t. y. ekonominių programų, migracijos valdymo, stabilumo, valdymo ir atsparumo sektoriuose. Atsparumo projektais remiamos pagrindinės paslaugos vietos gyventojams, visų pirma pažeidžiamiausiems iš jų, taip pat pabėgėliams ir priverstiniams migrantams, be kita ko, teikiant paramą per bendruomenių centrus arba kitokias maisto ir mitybos saugumo, sveikatos, švietimo ir socialinės apsaugos, taip pat aplinkos tausojimo priemones. Įkurto naujo patikos fondo „Bekou“ tikslas – skatinti Centrinės Afrikos Respublikos stabilizavimą ir atkūrimą. Jo veikla daugiausia susijusi su pagalbos, atkūrimo ir vystymosi susiejimu, taip pat su atsparumu. Įnašai į šį fondą skiriami iš Europos plėtros fondo, Vystomojo bendradarbiavimo priemonės, ES humanitarinės pagalbos ir ES valstybių narių programų lėšų. Patikos fondo „Bekou“ finansuojamais veiksmais taip pat papildomai remiama veikla pagal ES priemonę, kuria prisidedama prie stabilumo ir taikos. Fondą 2014 m. liepos mėn. įsteigė Sąjunga ir trys valstybės narės: Prancūzija, Vokietija ir Nyderlandai, prie kurių 2015 m. prisijungė Italija ir Šveicarija. 2015 m. patikos fondo „Bekou“ veikla buvo daugiausia susijusi su šiomis trimis sritimis: 1) bendruomenių atsparumu, susijusiu su maisto sauga, dislokuojant „maisto dėžutes“ (angl. „resilience boxes“) pagal integruotą „ūkininkų mokyklų“ (angl. „farmer-field schools“) sistemą; 2) kaimo veiklos papildymu, pertvarkant sezoninio gyvūnų pervarymo į naujas ganyklas tinklus ir išplėtojant veterinarijos paslaugas, ir 3) įkuriant maisto, daržovių ir smulkiosios gyvulininkystės sektorius Bangyje, glaudžiai bendradarbiaujant su vietos valdžios institucijomis. Be to, didėjant žmonių bei turto pažeidžiamumui ir paveikumui, taip pat nelaimėms dažnėjant ir darantis vis pavojingesnėms atsiranda vis daugiau priežasčių ieškoti inovatyvių būdų išnaudoti visas mokslo ir technologijų galimybes. Pavyzdžiui, Komisija parėmė skubius Ebolos virusinės ligos tyrimus, susijusius su galimais gydymo būdais, skiepais ir diagnostiniais tyrimais, skirdama beveik 140 mln. EUR, o papildomus 100 mln. EUR skyrė farmacijos pramonė. Remiant EK buvo sukurta bendradarbiavimo pasaulinių mokslinių tyrimų, susijusių su pasirengimu infekcinėms ligoms, srityje iniciatyva (GloPID-R). Šioje iniciatyvoje pasaulio mastu dalyvauja finansavimo organizacijos, siekdamos moksliniais tyrimais pagrįstomis priemonėmis veiksmingai reaguoti į didelius pandemiją galinčių sukelti užkrečiamųjų ligų protrūkius. Šios iniciatyvos vertė buvo įrodyta per Ebolos virusinės ligos ir Zikos viruso protrūkius. Europos ir besivystančių šalių partnerystėje klinikinių tyrimų srityje (EBŠKTP) dalyvauja Europos ir Afrikos šalys, siekdamos sukurti naujas intervencines priemones (diagnostika, vaistai, vakcinos), skirtas kovai su ŽIV / AIDS, maliarija ir tuberkulioze (ES įnešė 683 mln. EUR) Pagal iniciatyvą „Horizontas 2020“ finansuojamos įvairios specialiosios mokslinių tyrimų ir inovacijų priemonės, skirtos migracijos reiškiniui tirti, be kita ko, neseniai paskelbtas kvietimas dėl migracijos, radikalizacijos ir integracijos (7,5 mln. EUR). 2015 m. Europos Komisija pradėjo science4refugees iniciatyvą, siekdama nustatyti akademinį išsilavinimą Europos mokslo institucijose ir atitinkamose pramonės srityse įgijusius pabėgėlius ir prieglobsčio prašytojus. Apie laisvas darbo vietas pabėgėliams paskelbė 224 mokslinių tyrimų organizacijos ir paraiškas jau pateikė 42 pabėgėliai mokslininkai. Kalbant apie bendradarbiavimą mokslo ir technologijų srityje su besivystančiomis šalimis, daugiausia dėmesio skiriama įvairios partnerystės kūrimui. Pavyzdžiui, 2015 m. buvo imtasi pirmų svarbių veiksmų siekiant plėtoti ES ir Afrikos mokslinių tyrimų ir inovacijų partnerystę maisto ir mitybos saugumo ir tausios žemdirbystės srityje (FNSSA). Europos Komisija, Europos valstybės narės ir Afrikos šalys į šią partnerystę jau investavo apie 70 mln. EUR. 2015 m. rugsėjo mėn. Komisija ėmėsi kurti naują vidaus centrą, kuris padėtų ES valstybėms narėms reaguoti į ekstremaliąsias situacijas, užkirsti kelią nelaimėms ir sumažinti jų poveikį. Nelaimių rizikos mažinimo informacijos centro veiklos sritys: poreikis gerinti ir kapitalizuoti mokslo ir praktines žinias apie nelaimes; poreikis geriau naudoti esamas žinias visais nelaimių ciklo etapais formuluojant politiką ir rengiant operacijas ir poreikis skatinti dalijimąsi žiniomis, nes tai yra labai svarbu stiprinant mokslo ir žinių politikos sąsają. Finansiniai ir žmogiškieji ištekliai ES humanitarinės pagalbos biudžetas kaip niekada didelis

2015 m. buvo suteikta daugiau kaip 1,5 mlrd. EUR humanitarinės pagalbos ir civilinės saugos pagalbos. Ši pagalba buvo skirta daugiau kaip 134 mln. gavėjų, nukentėjusių nuo gaivalinių nelaimių ar konfliktų daugiau kaip 80 šalių. 2015 m. Komisija panaudojo patį didžiausią humanitarinei pagalbai kada nors skirtą biudžetą. Tai buvo aiškus atsakas į vis dažnėjančias ir pražūtingas pasekmes sukeliančias gaivalines nelaimes ir humanitarines krizes. 2015 m. biudžeto lėšos iš esmės buvo didinamos šiose srityse: pabėgėlių krizės, susijusios su Sirijos konflikto paveiktais gyventojais Sirijoje ir kaimyninėse šalyse bei Vakarų Balkanų maršrute; Pietų Sudane tebevykstančio konflikto, dėl kurio šios šalies žmonėms ir kitose regiono dalyse esantiems Pietų Sudano pabėgėliams kyla didelių humanitarinių poreikių, ir skubiosios pagalbos veiksmų Afrikos, Karibų jūros regiono, taip pat Centrinės ir Pietų Amerikos šalyse, paveiktose ekstremalaus gamtos reiškinio El Niño. 2015 m. Komisija papildomai pasinaudojo naujomis finansavimo galimybėmis pagal 21 straipsnio 2 dalies b punktą (2012 m. Finansinis reglamentas), labiau pasinaudodama išorės asignuotosiomis įplaukomis; remdamosi tomis galimybėmis ES valstybės narės ir kitos paramą teikiančios organizacijos gali kai kurių savo lėšų valdymą perduoti Europos Komisijai, kad ši paprasčiau valdytų pagalbą kai kuriuose sektoriuose ir šalyse. Didžiausios išorės įplaukos buvo gautos iš Jungtinės Karalystės ir Prancūzijos. Kaip humanitarinės pagalbos teikėja Komisija neįgyvendina humanitarinės pagalbos programų. Ji savo misiją įgyvendina finansuodama organizacijų partnerių vykdomus humanitarinius veiksmus. Organizacijos partnerės – tai nevyriausybinės organizacijos, kurios pasirašo partnerystės pagrindų susitarimą, Jungtinių Tautų agentūros, kurioms taikomas ES ir JT finansinis ir administracinis pagrindų susitarimas, arba tarptautinės organizacijos, santykiai su kuriomis reglamentuojami ad hoc partnerystės pagrindų susitarimais. 2015 m. programų įgyvendinimo partneriams skirtas toks finansavimas: 47 proc. nevyriausybinėms organizacijoms; 39 proc. Jungtinių Tautų agentūroms; 13 proc. tarptautinėms organizacijoms; 1 proc. tiesioginei sutarčiai dėl ECHO skrydžių programos ir sutarčiai su Nohos universitetu. Kaip ir praėjusiais metais, 2015 m. daugiausia finansavimo buvo skirta veiksmams Afrikoje, tada – Artimuosiuose Rytuose, ypatingą dėmesį skiriant Sirijos krizei. Maždaug 98 proc. 2015 m. humanitarinės pagalbos ir civilinės saugos biudžeto buvo panaudota operacijų veiklai, o likę 2 proc. – administracinei ir politinei veiklai. Žmogiškieji ištekliai 344 darbuotojai dirba būstinėje Briuselyje, o daugiau kaip 465 humanitarinės pagalbos ekspertai – 48 vietos biuruose tose Afrikos, Artimųjų Rytų, Azijos, Lotynų Amerikos ir Vakarų Balkanų šalyse, kurios yra labiausiai paveiktos krizių. Pasaulinis vietos biurų tinklas leidžia remiantis naujausia informacija išanalizuoti esamus ir numatomus konkrečios šalies ar regiono poreikius siekiant užtikrinti veiklos stebėjimą bei rėmimą ir koordinavimą su kitais paramos teikėjais bei vietos įgyvendinimo partneriais. 2015 m. Komisija peržiūrėjo savo vietos tinklą siekdama: didesnio tinklo lankstumo ir didesnių greitojo reagavimo pajėgumų, iš anksto nustatydama 25 techninius padėjėjus, kuriems būtų aiškiai priskirtas greitojo reagavimo eksperto vaidmuo, ir sukurdama keturias darbo vietas greitojo reagavimo ekspertams, kurie būtų dislokuojami per labai trumpą laiką; užtikrinti, kad ištekliai geriau atitiktų prioritetus, todėl buvimas vietoje buvo labiau susietas su didesnių poreikių vietovėmis; regioninių biurų priartinimo prie vietos, pertvarkant 6 regioninės pagalbos biurus į 12 regioninių biurų. Be to, 2015 m. pabaigoje Komisija, reaguodama į pabėgėlių krizę, įsteigė biurą Belgrade. Papildoma informacija ir ištekliai Papildoma informacija apie ECHO GD:

http://ec.europa.eu/echo/en Atskirų šalių geografiniai ir (arba) politikos aprašai: http://ec.europa.eu/echo/files/media/publications/annual_report/2016/ECHO_AR2016_Annex1_GEOFiches.pdf#view=fit http://ec.europa.eu/echo/files/media/publications/annual_report/2016/ECHO_AR2016_Annex2_PolicyFiches.pdf#view=fit Finansinė informacija apie Komisijos humanitarinės pagalbos ir civilinės saugos veiklą 2015 m.:

http://ec.europa.eu/echo/funding-evaluations/funding-decisions-hips-2015_en Informacija apie praėjusių metų operacijas: http://ec.europa.eu/echo/about/annual_reports_en.htm Priedai 1 priedas: 2015 m. atliktų vertinimų apibendrinimas A) Įžanga 2015 m. buvo atlikti toliau nurodyti Europos Komisijos humanitarinių intervencijų nepriklausomi išorės vertinimai: • Vakarų Afrikos pakrantė (VAP), 2008–2014 m.: humanitarinės pagalbos situacija Vakarų Afrikos pakrantėje dėl gaivalinių ir žmogaus sukeltų nelaimių yra sudėtinga ir dažnai prireikia reaguoti staiga ir nedideliu mastu. Svarbiausios intervencijos sritys yra epidemijos (įskaitant Ebolos virusinę ligą), potvyniai ir konfliktai. • Sahelio strategija, 2010–2014 m.: Sahelio vaikų mityba yra bene prasčiausia visame pasaulyje. Labai prasta mityba yra vienas iš svarbiausių humanitarinėms krizėms nustatyti taikomų rodiklių. Šis rodiklis atspindi bendrą pažeidžiamiausių gyventojų padėtį ir suteikia informaciją apie, be kita ko, galimybę gauti maisto, gebėjimą taikyti prisitaikymo mechanizmus ir viešosios sveikatos sistemos veikimą. • Sirija, 2012–2014 m.: nuo 2011 m. kovo mėn. dėl žiauraus protestų malšinimo Sirijoje ir užsitęsusios apsaugos krizės laipsniškai išsivystė didelis netarptautinis ginkluotas konfliktas, sukėlęs sunkias humanitarines pasekmes Sirijoje ir kaimyninėse šalyse. Iš plačiai paplitusio partizaninio karo konfliktas virto pilietiniu karu. Dideles teritorijos dalis, visų pirma šalies šiaurinę ir rytinę dalis, ėmė laikinai arba nuolat kontroliuoti įvairios ginkluotosios opozicijos grupės. • Pakistanas, 2010–2014 m.: Pakistanas patiria ekonominių sunkumų, yra nepakankamai išsivystęs, politiškai nestabilus, daugelyje geografinių jo vietovių vyksta ginkluoti konfliktai. Dėl karinių operacijų vyksta intensyvus gyventojų judėjimas. Komisija užsitęsusią šalies viduje perkeltų asmenų krizę pasienio su Afganistanu regionuose šiaurės vakaruose priskyrė užmirštoms krizėms. • Pervedimo būdai, 2011–2014 m.: per pastaruosius 10 metų humanitarinėje sistemoje nelaimės ar krizės ištiktiems žmonėms pagalba imta teikti ne vien natūra, bet ir grynaisiais bei talonais. Pagalba grynaisiais, talonais ir natūra yra kitokie „pervedimo būdai“, taikomi imantis humanitarinio atsako. Pastaruosius kelerius metus ES siekė ir skatino dažniau naudoti grynuosius, nes taip labiau užtikrinamas pagalbos gavėjų orumas, didesnis pasirinkimas ir lankstumas. Be to, šis būdas gali būti efektyvesnis, ekonomiškai naudingesnis ir galiausiai padidinti veiksmingumą. B) Metodika Atlikdama humanitarinius vertinimus, Komisija vadovaujasi standartine tyrimų metodika, kuria užtikrinami patikimi atsakymų į vertinimo klausimus įrodymai. Pirmiausia apžvelgiama literatūra (referenciniai dokumentai, su kontekstu susiję dokumentai, projektų dokumentai, esami projektų vertinimai ir kt.). Paskui konsultuojamasi su svarbiausiais suinteresuotaisiais subjektais naudojant atitinkamas tyrimo priemones (e. apklausos, pokalbiai, pokalbiai telefonu ir kt.). Pagrindiniai suinteresuotieji subjektai yra galutiniai naudos gavėjai, Komisijos įgyvendinimo partneriai, Komisijos tarnybų darbuotojai būstinėje ir vietoje, kiti pagrindiniai humanitarinės paramos teikėjai, šalių paramos gavėjų vyriausybių atstovai ir pan. Kadangi 2015 m. atliktais vertinimais bus vadovaujamasi rengiant bendruosius vertinimus (visų pirma susijusius su humanitarine pagalba ir civilinės saugos mechanizmu), buvo taikomi ne visi geresnio reguliavimo reikalavimai. Pavyzdžiui, atliekant šiuos vertinimus nebuvo rengiamos atviros viešos konsultacijos. Daugiau informacijos apie kiekvienam vertinimui taikytą metodiką, įskaitant veiksmingumo vertinimą, ir metodikos apribojimus pateikiama vertinimo ataskaitose. C) Vertinimo rezultatai

Apibendrinti vertinimo rezultatai pateikiami pagal 5 vertinimo klausimus, kurių reikalaujama pagal Europos Komisijos geresnio reguliavimo gaires: 1. Reikšmingumas Nagrinėtais vertinimais bendrai patvirtinta, kad Komisijos veiksmai nagrinėjamu laikotarpiu buvo reikšmingi. Tikslinis nukreipimas į pažeidžiamiausias grupes buvo tinkamas, tinkamai pagrįstas informacija, gauta sistemingai vertinant poreikius, taip pat tinkamai įtraukiant pagalbos gavėjus. Atsižvelgiant į ES suteiktus įgaliojimus, labai daug dėmesio skirta paramai ir atkūrimui, tinkamai atsižvelgiant į kitų paramos gavėjų atsako trūkumus ir konkrečius sektorių poreikius. 2. Derėjimas Vertinimo rezultatai rodo, kad Komisijos veiksmai atitiko svarbiausius humanitarinius principus („humaniškumas“, „neutralumas“, „nešališkumas“, „nepriklausomumas“, „apsauga“ ir „nepakenk“). Tačiau kartu paaiškėjo, kad humanitarinį nepriklausomumo principą gali būti sunku suderinti su atitikties nacionalinės politikos kryptims ir praktikai užtikrinimu, nes šias kryptis ir praktiką dažnai lemia politiniai ar ekonominiai motyvai ir todėl jos ima neatitikti Komisijos požiūrio, kuris grindžiamas principais ir poreikiais. Derėjimas su Tarptautinio bendradarbiavimo ir vystymosi GD (DEVCO GD) veiksmais daugiausia pasireiškia kaip pagalbos, atkūrimo ir vystymosi susiejimas, ir su tuo susiję teigiami rezultatai nustatyti kalbant apie VAP ir Sahelį, taip tam tikru mastu suderinant prioritetus ir programavimą. Reikėtų paminėti, kad atliekant vertinimą dėl Pakistano pažymėta derėjimo su DEVCO stoka, o tai rodo, kad abiejų GD (DEVCO ir ECHO) prioritetai ir programavimas mažai kuo susiję. Sirijos vertinime nurodoma, kad Komisija taiko griežtą procedūrų sistemą, kuria užtikrinama atitiktis platiems humanitarinės pagalbos gerosios patirties iniciatyvos siekiams. Remiantis šia informacija, projektų lygmens sprendimai pradėti priimti remiantis poreikiais ir Komisija imta vertinti kaip principinga humanitarinės pagalbos teikėja. Tačiau strateginiu lygmeniu Komisijos humanitarinės pagalbos Sirijos krizei įgyvendinimo planuose 2012–2014 m. 23 humanitarinės pagalbos gerosios patirties iniciatyvos principai nėra aiškiai nurodyti. Komisijos partneriams nustatyti specialūs reikalavimai laikytis nešališkumo principų (2-asis humanitarinės pagalbos gerosios patirties iniciatyvos principas) ir skatinti atitiktį pagalbos, atkūrimo ir vystymosi susiejimo normoms (9-asis humanitarinės pagalbos gerosios patirties iniciatyvos principas). 3. ES pridėtinė vertė Komisija atlieka pavyzdinės paramos teikėjos vaidmenį, savo veiksmus grįsdama humanitariniais principais, informacija pagrįstais vertinimais ir skatindama nepolitinį požiūrį į humanitarinę pagalbą. Plačiai pripažįstama, kad tai yra svarbu siekiant išlaikyti humanitarinę erdvę (pavyzdžiui, tai labai aiškiai parodo Pakistano vertinimas). Laikantis principais ir poreikiais grindžiamo požiūrio, dėmesys taip pat atkreipiamas į „pamirštas krizes“, pavyzdžiui, kaip matyti iš VAP atvejo, kai Komisija dalyvavo kiekvienoje humanitarinėje situacijoje, užmirštose srityse, kuriose nebuvo kitų paramos teikėjų, taikydama įvairias specialiąsias finansavimo priemones. Kalbant apie didesnes krizes Komisija nuosekliai ragino reaguoti į situacijas, kurias sprendžiant nebuvo kitų paramos teikėjų, ir dažnai atliko koordinatorės ir skatintojos vaidmenį. Komisijos finansinė įtaka leidžia jai politiškai lyderiauti ir įgyvendinimo partnerius įpareigoti laikytis labiau koordinuoto ir nuoseklaus požiūrio. Vertinant pervedimo būdus pateiktas pavyzdys rodo, kad iš dalies dėl Komisijos gebėjimų ugdymo iniciatyvų ir įrodymais pagrįstų finansavimo strategijų pervedimai grynaisiais vis dažniau taikomi reaguojant į humanitarines krizes, nes taip padedama didinti humanitarinės pagalbos teikimo veiksmingumą ir efektyvumą. Be to, Komisijai aktyviai dalyvaujant vietoje galima išsamiau suprasti kompleksinius vietos poreikius, o dėl savo neutralumo ji gali lanksčiau ir įtakingiau veikti pažeidžiamiausiųjų naudai. Visų pirma tai parodo Sahelio ir VAP vertinimai. Kiti paramos teikėjai vertina Komisiją už jos technines žinias ir patirtį bei gebėjimą koordinuoti. Dėl galimybės panaudoti Europos plėtros fondo ir (arba) B finansinio paketo lėšas galima bendrai užtikrinti ES pridėtinę vertę, darant prielaidą, kad ši finansavimo priemonė padėtų koordinuoti bendrą Komisijos humanitarinės pagalbos ir vystymosi veiksmų programavimą. Tačiau kai kurie vertinimo rezultatai (visų pirma susiję su Pakistanu) parodė, kad ši ES pridėtinės vertės galimybė neišnaudojama, nes kartais geriau suderinus prioritetus ir programavimą (pagalbos, atkūrimo ir vystymosi susiejimas) humanitarinės pagalbos projektų rezultatus būtų galima geriau viešinti ir atsižvelgti į juos imantis vystymo veiksmų. Pakistane, kai kurių partnerių požiūriu, Komisija galėjo geriau panaudoti savo įtaką ir poziciją, kad darytų spaudimą vyriausybėms, ir raginti sudaryti geresnes galimybes teikti humanitarinę pagalbą bei palaikyti svarbiausius klausimus, turinčius įtakos humanitarinei bendruomenei. 4. Veiksmingumas Kalbant apie VAP, atlikus vertinimą patvirtintas bendras Komisijos finansuotų operacijų veiksmingumas. Komisija finansavo svarbiausius sektorius, sutelkė partnerius ir rėmė bendrąjį humanitarinės sistemos pajėgumą. Tačiau Komisija (ir kiti paramos teikėjai) mažai rėmė nelaimių rizikos mažinimą, nors nelaimių rizikos mažinimo strategijos, programos ir veikla yra labai svarbios regionui ir būtina skirti dėmesį pasirengimui. Kalbant apie Sahelį, vertinimas parodė, kad kūdikių mirtingumas vertinimo laikotarpiu sumažėjo. Apskritai Komisija daugiausia padėjo didinti sveikatos centrų, kuriuose siūlomas su mityba susijęs gydymas ir vaikų iki 5 m. patikra ir gydymas, aprėptį. Be to, Sahelio strategija atliko labai svarbų vaidmenį susiejant pagalbą su atkūrimu ir vystymusi (pagalbos, atkūrimo ir vystymosi susiejimas), be to, yra daug sėkmingo bendradarbiavimo su Komisijos vystymosi priemonėmis ir kitais subjektais pavyzdžių. Kalbant apie Komisijos humanitarinės pagalbos rezultatų perdavimą vyriausybėms, taip pat pastebėta svarbių pokyčių, susijusių su tuo, kad vyriausybės pradėjo vertinti netinkamą mitybą kaip patologiją ir manyti, kad šis klausimas turėtų būti sprendžiamas nacionaliniu lygmeniu. Tačiau pagalbos, atkūrimo ir vystymosi susiejimą regione reikėtų stiprinti, ir tai rekomendavo vertintojai. Komisijos sprendimas remti nuotolinio valdymo operacijas ginkluotų opozicijos grupių kontroliuojamose Sirijos teritorijose ir kartu švelninti šių veiksmų keliamą riziką suteikė galimybę teikti veiksmingą gyvybės gelbėjimo pagalbą kai kuriems pažeidžiamiausiems sunkiai pasiekiamų vietovių gyventojams. Komisijos pagalba vyriausybės kontroliuojamose vietovėse ir jos įsitraukimas į nuotolinio valdymo operacijas leido Komisijai teikti nešališką ir poreikiais grindžiamą pagalbą sunkiomis aplinkybėmis. Nemažai partnerių Komisijos pranešimą dėl nuotolinio valdymo vis dar laiko svarbiausia politikos darbotvarke šiuo klausimu. Iš Komisijos finansuojamų operacijų Sirijoje apžvalgos matyti, kad visi partneriai plačiai vadovaujasi pranešimu. Pakistane Komisija beveik visais atvejais sugebėjo pasiekti savo tikslą ir finansuoti partnerius, kad jie pasiektų rezultatus, kurių jie nebūtų galėję pasiekti be ES finansavimo. Komisija reikšmingai parėmė mitybą Sindo provincijoje ir tai padėjo išryškinti ilgalaikę chronišką prastos mitybos problemą, kuri buvo nustatyta reaguojant į 2010 m. potvynį. Komisija taip pat padėjo įtraukti kitus paramos teikėjus, taip pat DEVCO DG, kuris nustatė svarbiausias prastos mitybos šioje vietovėje problemas. Tačiau partneriai taip pat išreiškė tam tikrą kritiką Komisijai dėl vertinimo, susijusią su jos finansavimo punktualumu, nes tai yra būtina veiksmingo ir reikšmingo atsako sąlyga. Be to, ribotas koordinavimas su kitomis Komisijos tarnybomis ir nacionaline nelaimių valdymo institucija paveikė Komisijos gebėjimą veiksmingai skatinti ilgalaikes humanitarinės pagalbos ir pagalbos, atkūrimo ir vystymosi susiejimo perspektyvas Pakistane. 5. Efektyvumas