AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

Pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (toliau – PVM direktyva) 395 straipsnio 1 dalį Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, gali vieningai leisti bet kuriai valstybei narei imtis specialių priemonių, nukrypstant nuo tos direktyvos nuostatų, kad būtų supaprastinta PVM rinkimo procedūra arba užkirstas kelias tam tikrų formų mokesčių slėpimui ar vengimui.

Raštu, kurį Komisija užregistravo 2016 m. kovo 30 d., Italijos Respublika paprašė leidimo toliau taikyti nukrypti leidžiančią priemonę dėl teisės į PVM, taikomo tam tikrų rūšių transporto priemonėms, atskaitą. Vadovaudamasi PVM direktyvos 395 straipsnio 2 dalimi, 2016 m. birželio 22 d. raštu Komisija pranešė kitoms valstybėms narėms apie Italijos Respublikos prašymą. 2016 m. birželio 23 d. raštu Komisija pranešė Italijos Respublikai, kad turi visą prašymui įvertinti būtiną informaciją.

1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

•Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

PVM direktyvos 168 ir 168a straipsniuose nustatyta, kad apmokestinamasis asmuo turi teisę į PVM, mokėtino už savo apmokestinamiesiems sandoriams įsigytas prekes ir paslaugas, atskaitą. Be to, PVM direktyvos 26 straipsnio 1 dalies a punkte nurodyta, kad veiklai skirto turto dalį sudarančių prekių naudojimas asmeninėms reikmėms laikytinas paslaugų teikimu už atlygį, jeigu PVM už šias prekes galėjo būti visiškai arba iš dalies įtrauktas į atskaitą. Todėl šia sistema užtikrinama, kad būtų apmokestinamas galutinis vartojimas, jeigu atitinkamas pirkimo PVM buvo iš pradžių atskaitytas.

Variklinių transporto priemonių atveju kartais sunku ir tampa našta apmokestinamiesiems asmenims nustatyti ir nurodyti naudojimo verslo ir asmeninėms reikmėms skirtumą, o mokesčių administratoriams – patikrinti, ar iš tikrųjų yra naudojama skirtingai. Taip būtų, net jeigu Italija pasinaudotų PVM direktyvos 168a straipsnio 2 dalyje numatyta galimybe apriboti išlaidų, susijusių su tarnybiniais automobiliais, atskaitą iki apmokestinamojo asmens faktinio naudojimo verslo reikmėms procentinės dalies. Be to, kadangi daug transporto priemonių naudojamos ir vienu, ir kitu tikslu, mokesčiai gali būti slepiami dideliu mastu.

Siekdama supaprastinti PVM surinkimą ir kovoti su mokesčių slėpimu, Italijos Respublika paprašė Tarybos leidimo privaloma tvarka iki 2010 m. gruodžio 31 d. taikyti atskirą nukrypti leidžiančią nuostatą, pagal kurią jai būtų leista iki 40 % apriboti teisę į atskaitą, taikomą variklinėms kelių transporto priemonėms (išskyrus žemės ūkio arba miškų ūkio traktoriams, paprastai naudojamiems keleiviams arba kroviniams vežti keliais, kurių didžiausia leistina masė ne didesnė nei 3 500 kilogramų ir kuriose be vairuotojo sėdynės dar yra ne daugiau kaip aštuonios sėdynės), ir Taryba šį leidimą jai suteikė 2007 m. Tačiau reikėtų nurodyti, kad šis apribojimas nebuvo specialiai taikomas tam tikrų kategorijų transporto priemonėms, kaip antai transporto priemonėms, kurios yra prekių atsargų dalis, vairuotojų rengimo mokyklose naudojamos mokymui, naudojamos nuomai arba išperkamajai nuomai, naudojamos prekybos atstovų ir naudojamos kaip taksi. Be to, įmonėms nereikėtų įtraukti į apskaitą mokesčio už transporto priemonės naudojimą asmeninėms reikmėms. Šio sprendimo galiojimas pratęstas 2013 m. gruodžio 31 d. Tarybos sprendimu 2010/748/ES ir Tarybos įgyvendinimo sprendimu 2013/679/ES iki 2016 m. gruodžio 31 d.

Remdamasi minėto sprendimo 6 straipsniu Italijos Respublika pateikė to sprendimo taikymo ataskaitą, kurioje peržiūrėtas procentinis apribojimas.

Iš Italijos Respublikos ataskaitoje pateiktos informacijos matyti, kad, ypač atsižvelgiant į labai didelį mažųjų įmonių skaičių Italijos Respublikoje (99 % arba 5,2 mln. apmokestinamųjų asmenų turi būti laikomi labai mažais subjektais, kuriuos iš esmės sudaro asmuo arba asmuo ir tik vienas darbuotojas), apribojimas iki 40 % vis tiek atitiktų esamas aplinkybes, todėl yra tinkamas.

Tačiau pratęstas taikymo laikotarpis turėtų būti ribotas, kad būtų galima įvertinti, ar nepasikeitė aplinkybės, kuriomis pagrįsta nukrypti leidžianti nuostata. Todėl nukrypti leidžiančios nuostatos taikymą siūloma pratęsti iki 2019 m. pabaigos ir paprašyti Italijos Respublikos pateikti naują ataskaitą, jeigu pasibaigus šiam terminui būtų numatoma pateikti naują prašymą dėl pratęsimo.

•Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

Direktyvos 2006/112/EB 176 straipsnyje nustatyta, kad Taryba nustato išlaidas, už kurias PVM neatskaitomas. Kol tokios išlaidos nenustatytos, valstybėms narėms leidžiama ir toliau taikyti išimtis, galiojusias 1979 m. sausio 1 d. Todėl yra keletas esamos padėties nekeitimo nuostatų, kuriomis ribojama teisė į PVM, susijusio su variklinėmis transporto priemonėmis, atskaitą.

Nepaisant ankstesnių iniciatyvų nustatyti taisykles, kokių rūšių išlaidoms gali būti taikomas teisės atskaityti apribojimas, tokia nukrypti leidžianti nuostata yra tinkama, kol laukiama, kol šios taisyklės bus suderintos ES lygmeniu.

2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

•Teisinis pagrindas

PVM direktyvos 395 straipsnis.

•Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)