Specialioji ataskaita Nr. 4/2010 „Ar Leonardo da Vinči mobilumo programos koncepcija ir valdymas gali duoti gerų rezultatų?“





Santrauka I. Leonardo da Vinči programa skirta įgyvendinti Europos Sąjungos profesinio švietimo ir mokymo politiką. Mobilumo projektai, sudarantys didžiausią programos dalį, suteikia galimybę su profesiniu švietimu ir mokymu susijusioms organizacijoms siųsti dalyvius į kitą Europos šalį. Tokiu būdu jie gali patobulinti savo kompetenciją, žinias ir įgūdžius. II. Europos Komisija visiškai atsako už programą, o jos įgyvendinimą ji stebi ir prižiūri kartu su nacionalinėmis institucijomis – paprastai švietimo ministerijomis – visose programoje dalyvaujančiose šalyse. Veiklos atsakomybė už mobilumo projektų valdymą yra visiškai patikėta valstybių narių paskirtoms nacionalinėms agentūroms. III. Audito Rūmai nagrinėjo, ar mokymosi visą gyvenimą (2007–2013 m.) Leonardo da Vinči mobilumo programos koncepcija ir valdymas gali duoti gerų rezultatų. IV. Audito Rūmų nustatyti faktai yra susiję su auditu, atliktu Komisijoje ir auditui pasirinktose šešiose dalyvaujančiose šalyse. Kadangi Leonardo yra viena iš keturių švietimo ir mokymo programų, įtrauktų į Komisijos Mokymosi visą gyvenimą programą, daug audito metu nustatytų faktų yra susiję su kitomis Mokymosi visą gyvenimą programos priemonėmis. Audito Rūmai nustatė, kad: - kurdama dabartinės Leonardo da Vinči programos koncepciją (2007–2013 m.), Komisija atsižvelgė į savo pačios atliktus privalomus ankstesnės programos vertinimus, tačiau sistemingai neatsižvelgė į kitas svarbias studijas ir ataskaitas; - Komisija sukūrė tinkamą Leonardo projektų gyvavimo ciklo valdymo sistemą, bet pagalbinė IT sistema turėjo rimtų trūkumų; - programos veiklos elementai, įskaitant programos viešinimą ir skatinimą bei metinį planavimo ciklą, iš esmės buvo valdomi gerai, tačiau Komisija neatsižvelgė į pareiškėjų sunkumus ieškant partnerių ir neužtikrino nacionalinių agentūrų atliekamų paraiškų dotacijoms įvertinimų kokybės; - ataskaitų teikimo sistema veikia, tačiau ji vis dar nepadeda Komisijai įvertinti programos rezultatų ir poveikio. Nustatyti trūkumai, susiję su ataskaitų dėl Leonardo programos rezultatų ir poveikio teikimo sistema. Komisija buvo pradėjusi, tačiau vis dar nebaigė rengti išsamios sistemos, kuria būtų galima įvertinti Leonardo poveikį trečiaisiais programos metais; - patikros nacionalinių agentūrų lygmeniu atitiko Komisijos gaires; - nustatyti trūkumai, patikrinus, kaip nacionalinės institucijos atlieka antrines nacionalinių agentūrų patikras; - Bendra išvada yra ta, kad Leonardo da Vinči mobilumo programos koncepcija ir valdymas gali duoti gerų rezultatų. Komisija yra pradėjusi, tačiau vis dar nebaigusi rengti išsamios sistemos, kuria būtų galima įvertinti Leonardo poveikį. Tokiu būdu, praėjus trejiems programos metams, t. y. jos įgyvendinimo viduryje, Komisija vis dar negali įvertinti, kaip yra laikomasi tikslų. V. Atsižvelgdami į šias pastabas Audito Rūmai rekomenduoja Komisijai pagerinti pagalbinę IT sistemą; teikti kokybišką grįžtamąją informaciją, susijusią su metiniu darbo planavimu; skatinti priimančiųjų partnerių paiešką; dar labiau tobulinti projektų paraiškų vertinimo procedūras ir atlikti geresnį jų stebėjimą; neatidėliojant, iki galo nustatyti SMART tikslus ir veiklos rodiklius; gerinti rezultatų vertinimą, labiau atsižvelgiant į programos poveikį ir ateityje užtikrinti, kad įgyvendinant bet kurią tolesnę programą nuo pat pradžių būtų įdiegta poveikio vertinimo sistema. Įvadas 1. 2000 m. Lisabonos Europos Vadovų Taryba nustatė Europos Sąjungos strateginį tikslą iki 2010 m. tapti konkurencingiausia ir dinamiškiausia žinių ekonomika pasaulyje. Ji pripažino svarbų švietimo, kaip ekonominės ir socialinės politikos sudėtinės dalies, vaidmenį. Europos bendradarbiavimo profesinio mokymo srityje pagrindas buvo pateiktas tolesniame "Kopenhagos procese" [1], kuriame nustatytas tikslas stiprinti savanorišką bendradarbiavimą, siekiant skatinti tarpusavio pasitikėjimą, skaidrumą bei kompetencijos ir kvalifikacijos pripažinimą, tokiu būdu nustatant pagrindą mobilumo didinimui ir palengvinant mokymosi visą gyvenimą galimybę. 2. Europos Komisija įvairias savo švietimo ir mokymo iniciatyvas įtraukė į vieną Mokymosi visą gyvenimą programą [2], kuria siekiama pagerinti Europos Sąjungos švietimo ir mokymo sistemų mainus, bendradarbiavimą ir mobilumą. Naujoji Mokymosi visą gyvenimą programa pakeičia ankstesnes 2006 m. pasibaigusias švietimo, profesinio mokymo ir e. mokymo programas. 3. Orientacinės asignavimų lėšos [3], skirtos įgyvendinti septynerių metų programą nuo 2007 m. sausio 1 d. sudarė 6970 milijonų eurų. Šių asignavimų paprogramėms skirtos sumos negali būti mažesnės, nei: - Comenius, 13 %; - Erasmus, 40 %; - Leonardo da Vinči, 25 %; - Grundtvig, 4 %. 4. Leonardo da Vinči pavadinimas suteiktas paprogramei, kuria siekiama įgyvendinti Europos Sąjungos profesinio švietimo ir mokymo politiką, remiant valstybių narių vykdomas priemones ir prie jų prisidedant. Dabartinis 2007–2013 m. Leonardo da Vinči programos etapas yra ankstesnių Leonardo I (1995–1999 m.) ir Leonardo II (2000–2006 m.) programų tęsinys. Mokymosi visą gyvenimą ir Leonardo da Vinči [4]programų bendrieji, specialūs ir veiklos tikslai pateikti 44 dalyje ir priede. 5. Leonardo da Vinči programa gali būti remiama įvairi veikla, pavyzdžiui: - mobilumas, kuomet dalyviai praleidžia tam tikrą laiką kitoje Europos šalyje; - partnerystė, atkreipiant dėmesį į bendrų interesų temas; - daugiašaliai projektai, kuriais visų pirma siekiama patobulinti mokymo sistemas. 6. Mobilumo projektai ir toliau yra viena pagrindinių Leonardo, kaip ir jos pirmtakių, veiklos formų. Kaip parodyta 1 diagramoje, Leonardo asignavimų dalis, skirta mobilumo projektams 2007 m. sudarė 64 %, o 2008 m. – 59 %. 1 diagrama Leonardo da Vinči, 2007 ir 2008 m. projektams skirti asignavimai pagal veiklos tipą (milijonais eurų) +++++ TIFF +++++ Šaltinis: Europos Komisija. 7. Leonardo remiamais mobilumo projektais siekiama asmenims, įskaitant pirminio profesinio švietimo ir mokymo stažuotojus ir darbo rinkoje jau esančius asmenis, bei profesinio mokymo profesionalams suteikti galimybę patobulinti savo kompetenciją, žinias ir įgūdžius, juos apmokant kitoje Europos šalyje. Asignavimais apmokamas projekto valdymas, kelionės ir gyvenimo išlaidos. Dalyvių pasiskirstymas 2008 m. mobilumo projektuose pagal švietimo ir mokymo sritis pateiktas 2 diagramoje. 2 diagrama 2008 m. mobilumo projektų dalyviai pagal švietimo ir mokymo sritį +++++ TIFF +++++ Šaltinis: Europos Komisija. Komisijos vaidmuo 8. Europos Komisija visiškai atsako už efektyvaus ir veiksmingo Mokymosi visą gyvenimą programos [5]įgyvendinimo užtikrinimą. Iš valstybių narių atstovų sudarytas mokymosi visą gyvenimą programos komitetas padeda Komisijai įgyvendinti programą. Komisijos vaidmuo yra: - kartu su valstybėmis narėmis vykdyti reguliarių Mokymosi visą gyvenimą programos stebėjimą ir ją vertinti atsižvelgiant į nustatytus tikslus [6]; - nustatyti tinkamą priežiūros kontrolę, atliekant visos sistemos veikimo priežiūrą ir koordinavimą bei tikrinant nacionalines kontrolės sistemas [7]. Nacionalinės institucijos vaidmuo 9. Programoje dalyvauja 31 šalis: 27 ES valstybės narės bei Islandija, Lichtenšteinas, Norvegija ir Turkija. Nacionalinė institucija, paprastai švietimo ministerija kiekvienoje programoje dalyvaujančioje šalyje, bendradarbiaudama su Komisija atlieka nacionalinės agentūros darbo stebėjimą ir priežiūrą. Nacionalinė institucija yra atsakinga už antrinės kontrolės sistemos, kurios tikslas – suteikti pakankamą patikinimą, kad sistemos ir nacionalinių agentūrų atliktos pirminės patikros veikia efektyviai. Nacionalinės agentūros vaidmuo 10. Veiklos atsakomybė už Leonardo mobilumo projektus yra visiškai patikėta kiekvienoje dalyvaujančioje šalyje įsteigtoms nacionalinėms agentūroms. Nacionalinės agentūros yra atsakingos už mobilumo projektų gyvavimo ciklo valdymą. Jos taip pat prisideda, kaip reikalaujama, prie Komisijos vykdomo programos stebėjimo ir vertinimo. Funkcijos, kurių iš jų tikimasi, nustatytos programos teisinėse nuostatose, įskaitant Komisijos sprendimą dėl atitinkamos Europos Komisijos, valstybių narių ir Mokymosi visą gyvenimą programą įgyvendinančių nacionalinių agentūrų atsakomybės (C(2007) 1807); veiklos instrukcijos yra išsamiai išdėstytos "Nacionalinių agentūrų vadove", kuris yra metinio finansinio susitarimo, pasirašomo Komisijos ir nacionalinių agentūrų, dalis. Audito apimtis ir metodas 11. Audito metu buvo nagrinėjama pagal Leonardo programą finansuojama mobilumo veikla. Bendras tikslas buvo įvertinti, ar mokymosi visą gyvenimą (2007–2013 m.) Leonardo da Vinči mobilumo programos koncepcija ir valdymas gali duoti gerų rezultatų. 12. Audito metu buvo siekiama įvertinti, ar: a) programos koncepcijoje buvo atsižvelgta į atitinkamus vertinimus ir studijas bei buvo tinkama projekto gyvavimo ciklo valdymo sistema; b) ar buvo tinkamai valdomi programos veiklos elementai, įskaitant metinių veiklos programų rengimą, viešinimo, skatinimo, informacijos pateikimo ir finansuotinų projektų atrankos procesą; c) veikė ataskaitų teikimo sistema, kuri sudarė galimybę Komisijai įvertinti programos rezultatus ir poveikį; d) kontrolės sistema buvo tinkama. 13. Auditas apėmė 2004 m. pradėtos mokymosi visą gyvenimą programos rengimą ir dabartinį programos vykdymą 2007 ir 2008 m. Taip pat buvo atsižvelgta į atitinkamus 2009 m. pokyčius. Be audito Komisijoje buvo aplankytos šešios valstybės narės [8]. 2007 m. joms buvo skirti 45 % visų Leonardo mobilumo lėšų, o 2008 m. – 44 % (žr. 3 diagramą). 14. Kadangi Leonardo yra Mokymosi visą gyvenimą programos dalis su įvairiomis švietimo ir mokymo iniciatyvomis, daugelis nustatytų faktų, išvadų ir rekomendacijų taikoma visai programai. 15. Auditas apėmė duomenų rinkimą ir analizę, planavimo, vertinimo ir įgyvendinimo dokumentų peržiūras, mobilumo projektų nagrinėjimą ir interviu su Komisijos, nacionalinių institucijų ir nacionalinių agentūrų pareigūnais bei paramą gaunančių organizacijų atstovais atrinktose valstybėse narėse. 3 diagrama 2007 ir 2008 m. skirtų Leonardo mobilumo asignavimų vertė (milijonais eurų) +++++ TIFF +++++ Šaltinis: Europos Komisija. Pastabos Koncepcija 16. Audito Rūmai nagrinėjo, ar rengdama Leonardo programą Komisija atsižvelgė į turimą svarbią informaciją apie ankstesnę programą, t. y. visus vertinimus, tyrimus ir nacionalines ataskaitas, įskaitant tai, ar nacionalinės institucijos jomis pasinaudojo. Jie vertino, ar Komisija nustatė tinkamą projektų gyvavimo ciklo valdymo sistemą pačioje Komisijoje ir Leonardo įgyvendinančiose šalyse, įskaitant pagalbinę IT sistemą. Komisijos lygmeniu Audito Rūmai vertino, ar įvairiems padaliniams buvo aiškiai paskirstytos funkcijos. Programoje dalyvaujančių šalių lygmeniu jie nagrinėjo už programos valdymą atsakingų nacionalinių institucijų ir agentūrų, kurių funkcijos ir atsakomybė apibrėžtos Komisijos paskelbtose gairėse, vykdomą administracinį įgyvendinimą. Komisija atsižvelgė į savo pačios privalomus ankstesnės programos vertinimus, tačiau sistemingai neatsižvelgė į kitas svarbias studijas ir ataskaitas 17. Visos iš bendrojo Europos Bendrijų biudžeto finansuojamos programos yra privalomai vertinamos trimis etapais [9]: - ex ante įvertinimas: ataskaita, rengiama pateikus teisės akto pasiūlymą dėl naujos ar atnaujintos ES programos ar veiksmo; - vidurio laikotarpio įvertinimas: atliekamas programos viduryje. Tokiu būdu programos įgyvendinimo metu galima gauti tiesioginę grįžtamąją informaciją ir pagerinti vykdomų priemonių kokybę. Be to, kadangi naujų programų rengimui reikia daug laiko, vidurio laikotarpio ataskaitos taip pat yra labai svarbūs informacijos šaltiniai kitos programos kartos koncepcijai; - galutinis įvertinimas: programos pabaigoje. 18. Rengdama naują Leonardo programą Komisija atsižvelgė į ankstesnės programos vidurio laikotarpio ir galutinės ataskaitos rezultatus. Į vidurio laikotarpio ataskaitos rezultatus buvo atsižvelgta rengiant ex ante įvertinimą. Vidurio laikotarpio ir galutinės ataskaitos atveju Komisija parengė vidaus veiksmų planus, nurodydama, kaip bus atsižvelgta į jų abiejų rekomendacijas pradinės koncepcijos etape ir atliekant tolesnius koncepcijos pataisymus. Tačiau vidaus veiksmų planai, skirti nustatyti IT ir SMART tikslus bei veiklos rodiklius, vis dar nedavė laukiamų rezultatų (žr. 27–29 ir 48–52 dalis). 19. Kiekviena dalyvaujanti šalis privalo parengti nacionalines vidurio laikotarpio ir galutinę ataskaitas dėl programos įgyvendinimo ir veiksmingumo bei poveikio profesinio mokymo sistemoms ir taisyklėms valstybėse narėse bei jas pateikti Komisijai. Šios ataskaitos privalo būti pateiktos Komisijai programos stebėsenos ir vertinimo kontekste. Jas šiame kontekste būtina analizuoti ir taikyti tolesnes priemones. 20. Nacionalinių ataskaitų analizė buvo patikėta Komisijos pasamdytam išorės rangovui, turėjusiam atlikti galutinį įvertinimą [10]. Tačiau šis rangovas negalėjo atlikti visų nacionalinių ataskaitų analizės, kadangi tik 19 iš 31 programoje dalyvaujančios šalies jas laiku nusiuntė Komisijai. Pati Komisija neatliko jokios atskiros po nustatyto termino pateiktų nacionalinių ataskaitų analizės ar netaikė kitų tolesnių priemonių. 21. Kai kurios nacionalinės institucijos taip pat menkai naudojosi šiomis nacionalinėmis ataskaitomis. Trijose aplankytose valstybėse narėse rekomendacijos buvo peržiūrėtos ir į jas atsižvelgta, tačiau tik viena valstybė narė šias rekomendacijas įtraukė į naujos Leonardo programos valdymo nuostatas. Kitose trijose aplankytose šalyse nebuvo jokių įrodymų, kad nacionalinės institucijos būtų nagrinėjusios šias ataskaitas. 22. Komisija atliko dvi svarbias studijas apie Leonardo mobilumo veiklos aspektus [11]. Komisija pažymi, kad šios studijos padeda sprendimų priėmėjams jų darbe, tačiau neaišku, kaip pati Komisija naudojosi turima naudinga informacija, siekdama sustiprinti ir pagerinti programos veiksmingumą. Komisija sukūrė tinkamą projektų gyvavimo ciklo valdymo sistemą, bet pagalbinė IT sistema turėjo rimtų trūkumų 23. Audito metu buvo nagrinėjama Komisijos nustatyta projekto gyvavimo ciklo valdymo sistema ir vertinamas šios sistemos tinkamumas. Audito Rūmai mano, kad atitinkamos šalys yra aiškiai pasidalijusios projektų gyvavimo ciklo valdymą, kad yra aiškiai nustatytos susijusios užduotys ir taikomos priežiūros priemonės. 1 langelis Veiksmų, nurodytų "Leonardo da Vinči mobilumo priemonių poveikio jauniems stažuotojams ir darbuotojams bei socio-ekonominių veiksnių poveikio analizėje" (2007 m.) rekomendacijų pavyzdžiai Vis dar yra keletas priemonių rengimo ir įgyvendinimo trūkumų priimančiosiose šalyse. Būtinas geresnis projektų parengimas, įskaitant dalyvių įtraukimą, atidesnė priimančiųjų organizacijų atranka bei dažnesnis ir geresnis siunčiančiosios organizacijos ir, svarbiausia, priimančiosios organizacijos kuravimas/konsultavimas mobilumo priemonių įgyvendinimo metu. Turi būti atlikta geresnė ir dažnesnė programos poveikio analizė. Nuolatinis procesų vertinimas turėtų būti grindžiamas rengimu, įgyvendinimu, tolesnėmis priemonėmis ir, visų pirma, įgūdžių tobulinimo procesu (poveikiu), taip pat atsižvelgiant į dalyvių poreikius. 24. 2007 m. pradėjus vykdyti naują Mokymosi visą gyvenimą programą Komisijos švietimo ir kultūros generalinis direktoratas reorganizavo savo struktūrą, siekdamas atspindėti naujai integruotos programos poreikius. 25. Anksčiau įvairiomis švietimo programomis rūpinosi skirtingos nacionalinės agentūros. 2007 m. pradėjus vykdyti naują Mokymosi visą gyvenimą programą, Komisija paragino programoje dalyvaujančias valstybes paskirti vieną už visas Mokymosi visą gyvenimą programos paprogrames atsakingą nacionalinę agentūrą. Tai dabar taikoma daugelyje šalių. Leonardo mobilumo projektus tiesiogiai administruoja nacionalinės agentūros, atsakingos už visus valdymo aspektus: - programos skatinimą; - paramos skyrimo procedūros organizavimą, įskaitant paraiškų vertinimą; - dotacijų sutarčių rengimą ir išmokų mokėjimą atrinktiems pareiškėjams; - programos paramos gavėjų stebėjimą ir rėmimą; - rezultatų paskelbimo organizavimą; - grįžtamosios informacijos apie tai, kaip programa funkcionuoja ir kokį poveikį ji turi jų šalyje, teikimą. 26. Nacionalines agentūras prižiūri paskirtos nacionalinės institucijos, atsakingos už tinkamą nacionalinei agentūrai pervestų ES lėšų valdymą ir, bendradarbiaudamos su Komisija, jos atlieka nacionalinės agentūros darbo stebėjimą ir priežiūrą. 27. Iš esmės projekto gyvavimo ciklo valdymo struktūra yra tinkama. Tačiau nustatyti rimti IT sistemų trūkumai, susiję su projektų valdymu ir ataskaitų rengimu. Nacionalinės agentūros privalo naudotis Komisijos teikiamomis IT sistemomis [12]. Pati naujausia Komisijos įdiegta IT sistema yra LLPLink, Mokymosi visą gyvenimą programai skirta priemonė, sukurta tam, kad būtų galima nuo paraiškos iki galutinio mokėjimo elektroniniu būdu valdyti projektų gyvavimo ciklus. Be LLPLink Komisija taip pat kūrė elektronines formas, kuriomis paraiškos gali būti pateikiamos internetu ir tokiu būdu nacionalinės agentūros galėtų internetu vertinti ir atrinkti projektus bei apie juos teikti ataskaitas. Nacionalinės agentūros nuo 2008 m. privalėjo naudoti LLPLink visiems naujiems projektams. 28. Naujoje pagalbinėje IT sistemoje nustatyti keli rimti trūkumai. Audito metu LLPLink galima buvo patenkinti tik pačius svarbiausius Mokymosi visą gyvenimą programos poreikius, tačiau buvo vėluojama vykdyti projektą ir jis buvo neišsamus. Visais 2009 m. nacionalinės agentūros, norėjusios vykdyti paraiškų įvertinimo procedūros valdymą ir teikti ataskaitas naudojantis interneto sprendimais, privalėjo ir toliau kartu su LLPLink taikyti seną sistemą ar savo vietines sistemas. Tais atvejais, kai nebuvo LLPLink ir nacionalinių agentūrų taikomų sistemų sąsajos, duomenys turėjo būti įvedami du kartus, o tam reikėjo laiko ir papildomo darbuotojų darbo krūvio. 29. LLPLink įgyvendinimo vėlavimas turi įtakos Leonardo valdymui ir likusiai Mokymosi visą gyvenimą programos daliai, kadangi sistema negali pateikti aiškių ir išsamių programoje dalyvaujančių šalių duomenų nuo jos vykdymo pradžios, o jie yra būtini vertinant su tikslais palyginamą pažangą. Valdymas 30. Audito metu buvo nagrinėjami kasdienių programos operacijų aspektai. Buvo vertinama, ar metinės darbo programos patvirtinimo procedūros galėjo Komisijai suteikti preliminarų patikinimą, kad programa bus įgyvendinta atsižvelgiant į atitinkamuose bendruosiuose dokumentuose nurodytas nuostatas. Audito metu taip pat buvo vertinama, ar Komisija ir nacionalinės agentūros skatino programą; ar agentūros viešino programą, atsižvelgiant į Komisijos gaires, ir ar įgyvendindamos programą jos atsižvelgė į pagrindinę problemą. Taip pat buvo nagrinėjama, ar agentūrų vykdomas projektų paraiškų vertinimas buvo skaidrus, gerai organizuotas, ar buvo laikomasi Komisijos instrukcijų ir ar buvo atsižvelgta į nustatytus trūkumus. Nors Komisija sistemingai nacionalinėms agentūroms nepateikia grįžtamosios informacijos apie kokybę, jų metines darbo programas reglamentuojančios nuostatos yra tinkamos 31. Pagal standartizuotas Komisijos pateikiamas specifikacijas ir modelius kiekviena nacionalinė agentūra parengia metinę darbo programą, kurią vėliau Komisija patvirtina. Patvirtindama darbo programas Komisija visų pirma siekia gauti preliminarų patikinimą, kad nacionalinė agentūra programą įgyvendins atsižvelgdama į atitinkamuose bendruosiuose dokumentuose nurodytas nuostatas. Nacionalinės institucijos taip pat pritaria metinei darbo programai, tokiu būdu įsipareigodamos nacionalinei agentūrai skirti tinkamus būtinus nacionalinius išteklius. Ši sistema veikia be didelių sunkumų ir metinės darbo programos patvirtinamos laiku, tokiu būdu sudarant galimybę programą įgyvendinti nuosekliai pagal patvirtintus tikslus. Nors kiekviena nacionalinė agentūra gali pateikti konsoliduotas darbo programas, Komisija nepasinaudojo galimybe nacionalinėms agentūroms ir institucijoms sistemingai pateikti grįžtamąją informaciją apie darbo programos kokybę, o tai būtų padėję geriau įvertinti planuotą įgyvendinimą nacionaliniu lygmeniu bei būtų naudinga Komisijai ir dalyvaujančioms šalims, nes būtų galima laiku nustatyti problemas ir jas ištaisyti. Komisija ir dalyvaujančios šalys programą skatina ir viešina pakankamai 32. Komisija ir nacionalinės agentūros laikėsi su viešinimo veikla susijusių įsipareigojimų, užtikrindamos matomumą ir tobulindamos gerosios praktikos skleidimą ir geresnį panaudojimą, pasitelkiant įvairias priemones. Atsižvelgdamos į Komisijos gaires nacionalinės agentūros viešino "kvietimus teikti pasiūlymus" dalyvaujančiose šalyse ir apie Leonardo programą teikė atitinkamą susijusią informaciją. Komisija neatsižvelgė į pareiškėjų problemas ieškant priimančiųjų partnerių kitose šalyse 33. Pareiškėjai turėjo sunkumų ieškodami priimančiųjų partnerių kitose šalyse. To priežastys buvo kalbos įgūdžių trūkumas ir kultūriniai skirtumai. Leonardo ir kitų Mokymosi visą gyvenimą programos mobilumo projektų atveju nacionalinės agentūros yra atsakingos tik už pareiškėjų išsiuntimą iš jų šalies į užsienio šalis, tačiau jos neprivalo padėti pareiškėjams iš kitų šalių ieškant tinkamų priimančiųjų partnerių. 34. Komisija teikia informaciją, konsultacijas ir pagalbą priimančiųjų partnerių ieškantiems potencialiems pareiškėjams. Tačiau 2007 m. Komisija panaikino savo Europos partnerių paieškos duomenų bazę, skirtą palengvinti partnerių paiešką, kadangi ji neužtikrino, kad su potencialiais partneriais susiję šioje bazėje pateikti duomenys bus tokios kokybės, kokios būtų tikėjęsi programoje dalyvaujančių šalių vartotojai. Ši duomenų bazė iki šiol nebuvo pakeista tinkama alternatyva. 35. Nacionalinių partnerių paieškos duomenų bazės jau veikia kai kurios dalyvaujančiose šalyse, tačiau jos nepakeičia europinės duomenų bazės. Naudojantis įvairiomis nacionalinėmis duomenų bazėmis kaip partnerio paieškos priemone tenka prisiregistruoti daugelyje duomenų bazių, kad būtų gali prisijungti ir atlikti paiešką. Paraiškų vertinimo trūkumai 36. Paraiškų vertinimo ir projektų atrankos procedūros dalyvaujančiose šalyse yra skaidrios, gerai organizuotos ir atitinkančios Komisijos instrukcijas. Tačiau atlikus paraiškų vertinimą buvo nustatyta šių trūkumų, dėl kurių padidėja rizika, kad atrinkti projektai neatitiks nustatytų tikslų: - paraiškos buvo patvirtintos ir tuomet, kai su mokymu susijusio turinio, tikslų ir tikėtinų rezultatų aprašymas nebuvo pakankamas pagrindas vertinimų rengimui; - paraiškos buvo patvirtintos ir tuomet, kai informacija apie sąnaudas paraiškose buvo nepakankama, kad būtų galima pagrįsti prašomas sumas; - trūko vertintojų teikiamų pastabų, pagrindžiančių kiekvienoje vertinimo formoje nurodytus balus, visų pirma kokybės srityje. 37. Komisija nevykdė projektų paraiškų vertinimų kokybės užtikrinimo peržiūrų, kadangi manė, kad tai turėjo padaryti nacionalinė institucija. Tačiau Komisija neparengė specialių gairių, kaip nacionalinės institucijos turėtų tikrinti paraiškų vertinimus. Kadangi nėra aiškių gairių, atsiranda rizika, kad nacionalinių institucijų patikrų griežtumas dalyvaujančiose šalyse skirsis. Ataskaitų teikimas 38. Bendradarbiaudama su dalyvaujančioms šalimis Komisija turi užtikrinti duomenų, reikalingų programos rezultatų ir poveikio įvertinimui, rinkimą, analizę ir tvarkymą [13]. Šia veikla prisidedama prie išsamių poveikio įvertinimų, kurie yra Leonardo programos vidurio laikotarpio ar galutinių įvertinimų dalis. Audito metu buvo nagrinėjama, ar veikė SMART tikslais pagrįsta ataskaitų teikimo sistema, kuri galėtų padėti Komisijai įvertinti programos rezultatus ir poveikį, lyginant su planuotais rezultatais [14]. Trūkumai, veikiantys ataskaitų dėl Leonardo programos rezultatų ir poveikio rengimo sistemą 39. Nacionalinės agentūros rengia Komisijai skirtą metinę veiklos ataskaitą [15], kurioje pateikiama informacija apie programos įgyvendinimą. Komisija yra apibrėžusi ataskaitų turinį, apimantį klausimus, susijusius, pavyzdžiui, su finansuotų projektų skaičiumi ir tipu bei jų rezultatais. 40. Audito Rūmai išnagrinėjo šešių aplankytų šalių 2007 m. veiklos ataskaitas ir nustatė 41–44 dalyse aprašytų trūkumų. Šie trūkumai sumažina ataskaitų, kaip Komisijos ir kitų vartotojų informavimo instrumento apie Leonardo programos rezultatus ir poveikį, vertę. 41. Kadangi metinės darbo programos struktūra skiriasi nuo metinės veiklos ataskaitos struktūros, nėra įmanoma tiksliai palyginti rezultatų ir planų. Komisija nuo 2011 m. pakeitusi darbo programos struktūrą ketina ją pritaikyti metinės veiklos ataskaitos struktūrai. 42. Nacionalinių agentūrų pateikta informacija apie rezultatus tėra faktiniai duomenys, kuriais remiantis nėra įmanoma įvertinti Leonardo poveikio atsižvelgiant į tikslus, pavyzdžiui, mokymo pagerinimą, įgūdžių įgijimą ir ekonominį poveikį. Pavyzdžiui, metinėje veiklos ataskaitoje pateikiama informacija apie projektų skaičių, tačiau mažai žinių apie finansuotos veiklos rezultatus ir poveikį dalyvių ir institucijų atžvilgiu. 43. Be to, nacionalinės agentūros nėra nustačiusios nuoseklaus metinių veiklos ataskaitų rengimo būdo, todėl Komisijai teikiamose galutinėse ataskaitose pateiktos skirtingos rezultatų analizės. 44. Komisijos atliktoje nacionalinių agentūrų pateiktų metinių veiklos ataskaitų peržiūroje buvo labiau atsižvelgta į išsamumą ir nuoseklumą, o ne į būtinos informacijos pateikimo užtikrinimą (žr. 38 dalį). Tačiau Komisija pranešė, kad ji dalyvaujančioms šalims nusiuntė grįžtamąją informaciją po 2008 m. metinių ataskaitų įvertinimo, tokių būdu sudarydama galimybę susieti 2009 m. metinės ataskaitos darbo programos ex ante patikrą ir ex post įvertinimą. 2 langelis Trūkumų nacionalinėms agentūroms pateikiant 2007 darbo programos įgyvendinimo rezultatus pavyzdžiai trūko projektų rezultatų kiekybinio įvertinimo; nepakankama tikslų siekimo būdo analizė; bendras galimas poveikis aprašytas nesiremiant faktiniais poveikio įrodymais; poveikio pavyzdžiai paimti iš ankstesnės Leonardo II programos studijos. 45. Nacionalinės agentūros taip pat vykdo projektų stebėjimo vizitus, kuriais siekiama suteikti pagalbą paramos gavėjams, kaupti ir skleisti gerosios praktikos pavyzdžius bei kurti ar palaikyti gerus paramos gavėjų ir nacionalinės agentūros ryšius. 46. Komisija nustatė reikalavimą [16], kaip atrinkti lankytinus paramos gavėjus, įskaitant paramos gavėjo dydį ir tipą, jų geografinį paplitimą šalyje ir skiriamų ES lėšų dydį. Tačiau kitaip nei pirminių patikrų atveju Komisija nepatikslino minimalaus stebėjimo vizitų, kuriuos turėtų atlikti nacionalinė agentūra, skaičiaus. 47. 2008 m. Komisija pradėjo vykdyti "kokybės ir poveikio stebėjimo" vizitus. Jais siekiama geriau suvokti su programomis susijusios veiklos kokybę dalyvaujančiose šalyse. Šie vizitai apėmė posėdžius su nacionalinėmis institucijomis, nacionalinėmis agentūromis ir paramos gavėjais. Nors tai yra pažangi iniciatyva, jos apimtis nepakankama. 2008 m. Komisijos paskelbtose ataskaitose dėl šių vizitų rezultatų pateikti faktai apie mobilumo veiklą ir jos raidą, tačiau nėra jokios analizės apie tikrą Leonardo mobilumo projektų poveikį švietimo sistemoms, dalyvaujančioms institucijoms ar asmenims. Pirmuosius dvejus metus ataskaitos ar kita grįžtamoji informacija nebuvo nuolat siunčiamos dalyvaujančioms šalims patvirtinimui ar komentarams. Komisija buvo pradėjusi, tačiau vis dar nebaigė rengti išsamios sistemos, kuria būtų galima įvertinti Leonardo poveikį trečiaisiais programos metais 48. Programos tikslai turi būti "SMART" (t. y., konkretūs, išmatuojami, pasiekiami, svarbūs ir su laiko nuoroda) [17]. Tačiau taip nėra Leonardo programos tikslų atveju, kadangi jie yra gana bendri, todėl sunku įvertinti, kaip jų siekiant mobilumo projektai gali prie jų prisidėti (žr. 3 langelį). 3 langelis Specialūs Leonardo da Vinči tikslai remti dalyvaujančiuosius profesiniame mokyme ir tolesnėje profesinio mokymo veikloje, jiems įsisavinant žinias ir jas naudojant, įgyjant įgūdžius ir kvalifikacijas, kuriais skatinamas asmeninis tobulėjimas, didinamos užimtumo ir dalyvavimo Europos darbo rinkoje galimybės; remti profesinio švietimo ir mokymo sistemų, institucijų ir praktikos kokybės gerinimą ir naujoves; didinti profesinio švietimo ir mokymo bei mobilumo patrauklumą darbdaviams ir asmenims, taip pat sudaryti geresnes dirbančių stažuotojų mobilumo sąlygas. Leonardo da Vinči veiklos tikslai gerinti pirminiame bei tęstiniame profesiniame švietime ir mokyme dalyvaujančių žmonių mobilumo Europos mastu kokybę ir padidinti jo mastą, kad iki Mokymosi visą gyvenimą programos pabaigos stažuočių įmonėse skaičius pasiektų mažiausiai 80000 per metus; pagerinti Europos įstaigų ar organizacijų, teikiančių galimybes mokytis, įmonių, socialinių partnerių ir kitų susijusių institucijų bendradarbiavimo kokybę ir padidinti jo mastą; sudaryti sąlygas naujoviškų praktikų vystymui ir jų perdavimui profesinio švietimo ir mokymo, išskyrus aukštąjį mokslą, srityje, įskaitant vienos dalyvaujančios šalies praktikų perdavimą kitoms dalyvaujančioms šalims; pagerinti kvalifikacijų ir gebėjimų, įskaitant įgytuosius neformaliu ir savaiminiu mokymusi, skaidrumą bei pripažinimą; skatinti moderniųjų užsienio kalbų mokymąsi; remti naujoviškų, IKT pagrįstų mokymosi visą gyvenimą turinio, paslaugų, pedagogikos ir praktikos plėtojimą. 49. Nacionalinės agentūros apie programos rezultatus praneša savo metinėje veiklos ataskaitoje. Audito Rūmų audito metu Komisija nacionalinėms agentūroms nebuvo pateikusi išsamių gairių, kaip vertinti programos rezultatus ar mobilumo projektų poveikį. 50. 2006 m. gruodžio mėn. mokymosi visą gyvenimą programos komitetas [18]nusprendė suburti darbo grupę, turėjusią įvertinti mokymosi visą gyvenimą programos, įskaitant Leonardo da Vinči, poveikį. Ši darbo grupė turėjo nustatyti bendrus poveikio rodiklius, skirtus įvertinti, ar buvo pasiekti Mokymosi visą gyvenimą programos tikslai. 2009 m. lapkričio mėn. darbo grupė mokymosi visą gyvenimą programos komitetui pateikė pasiūlymą dėl poveikio rodiklių, duomenų rinkimo bei ataskaitų, kurios padėtų ištaisyti kai kuriuos esamus trūkumus, teikimo sistemos. Tačiau 2010 m. sausio mėn. pasiūlymas dar nebuvo patvirtintas. 51. Kai Komisija nuspręs, kokius rodiklius ji nori įvertinti, bus būtini kiti patobulinimai: pavyzdžiui, reikės peržiūrėti dabartinėse metinėse veiklos ataskaitose pateiktus klausimus, siekiant įsitikinti, kad jie gali būti panaudoti renkant efektyviam programos valdymui būtiną statistinę informaciją. Ataskaitų teikimo LLPLink IT sistemoje modulis taip pat turės būti pritaikytas naujiems duomenų rinkimo poreikiams. 52. Poveikio įvertinimo darbo grupės sukūrimas prisidėjo prie sąlygų, kurios yra būtinos rezultatų ir poveikio stebėjimui ir vertinimui, kūrimo. Tačiau trečiaisiais vykdomos Leonardo programos metais Komisija negalėjo įvertinti, ar įgyvendinant programą buvo artėjama prie jos tikslų, bei neturėjo sistemos, kuri padėtų atlikti įvertinimą ateityje. Netgi darant prielaidą, jog mokymosi visą gyvenimą programos komitetas patvirtintų poveikio rodiklius 2010 m., programos poveikio įvertinimui būtini duomenys būtų surinkti tik likusiam programos etapui, o apie pirmuosius trejus programos metus (2007–2009 m.) bus labai sunku gauti lyginamuosius duomenis. Tai yra laikotarpis, kurį apima Mokymosi visą gyvenimą programos vidurio laikotarpio vertinimas. Ataskaita apie jį turi būti pateikta 2011 m. kovo mėn. Patikros 53. Audito metu buvo tikrinamas su Leonardo susijusių patikrų tinkamumas visuose lygmenyse: nacionalinių agentūrų, nacionalinių institucijų ir Komisijos, įgyvendinant mokymosi visą gyvenimą programą [19]. Patikros buvo laikomos tinkamomis, kai jos buvo atliekamos pagal Komisijos gaires ir kai pastaroji užtikrino jų priežiūrą. Daugeliu atveju nacionalinių agentūrų vykdoma Leonardo kontrolė atitiko Komisijos gaires 54. Nacionalinės agentūros atlieka "pirmines patikras" paramos gavėjų lygmeniu. Jomis siekiama suteikti patikinimą dėl ES lėšomis finansuojamos veiklos tikrumo ir tinkamumo bei operacijų teisėtumo ir tvarkingumo. 55. Pirminių patikrų standartai ir minimalūs reikalavimai nustatyti nacionalinėms agentūroms skirtame Komisijos vadove [20]. Patikros apima įvairią veiklą: galutinių ataskaitų analizę, paramos gavėjų pateiktos patvirtinamosios papildomos medžiagos dokumentų patikras galutiniame ataskaitos etape, patikras vietoje remiamos veiklos įgyvendinimo metu bei nuolatinių paramos gavėjų ex post ir sistemų auditus. 56. Pirminės patikros iš esmės yra atitikties patikros, kurių metu nesiekiama patikrinti mobilumo priemonių rezultatų. Pirminių patikrų atlikimo atveju, nors nacionalinės agentūros iš esmės vykdė savo patikras atsižvelgdamos į nacionalinėms agentūroms skirtą Komisijos vadovą, buvo nustatyti šie trūkumai: - vienoje nacionalinėje agentūroje atliekant galutinių ataskaitų vertinimą ir tvirtinimą nebuvo laikomasi 45 dienų termino nuo ataskaitos gavimo; - kitoje nacionalinėje agentūroje galutiniai mokėjimai paramos gavėjams buvo atlikti negavus jokios būtinos visų mobilumo partnerių grįžtamosios informacijos. Nors nacionalinėms institucijoms atlikus antrines patikras iš esmės gaunamas pakankamas patikinimas, kad pirminės patikros yra veiksmingos, nustatyti tam tikri trūkumai 57. Nacionalinė institucija yra atsakinga už nacionalines Leonardo patikras. Šiuo tikslu Komisija reikalauja, kad ji nustatytų antrinių patikrų, kurių tikslas – pateikti pakankamą patikinimą, kad nacionalinių agentūrų atliktos pirminės patikros buvo veiksmingos [21], sistemą. Daugeliu atvejų nacionalinių institucijų atliktos antrinės patikros suteikė pakankamą patikinimą, kad pirminių patikrų sistema yra veiksminga. Tačiau audito metu taip pat buvo nustatyti antrinių patikrų atlikimo trūkumai: netinkami priežiūros procedūrų dokumentai, nepakankama nacionalinės agentūros priežiūra ir atsižvelgimo į nacionalinių ar Komisijos kontrolės institucijų pasiūlytas rekomendacijas trūkumai. Komisija tik neseniai pateikė papildomas gaires apie su antrinėmis patikromis susijusias specialias procedūras 58. Komisija dalyvaujančiose šalyse atlieka "sistemų stebėjimo" vizitus. Jų metu stebima, ar nacionalinių agentūrų sistemos ir procedūros atitinka Mokymosi visą gyvenimą programos taisykles. Nacionalinės institucijos skirtingai interpretavo "antrinių patikrų" reikšmę. Kaip Audito Rūmai pažymėjo savo 2008 m. metinėje ataskaitoje [22], Komisijos gairėse dėl nacionalinių institucijų atsakomybės trūko aiškumo kalbant apie konkrečias procedūras. Audito Rūmų atliktas Leonardo auditas patvirtina šią išvadą, nes buvo nustatyti trūkumai atliekant antrines patikras. Komisija netrukus ėmėsi taisomųjų priemonių, paskelbdama institucijoms skirtas instrukcijas, kuriose pateikiamos papildomos rekomendacijos dėl su antrinėmis patikromis susijusių procedūrų. Išvada ir rekomendacijos 59. Rengiant Leonardo programos koncepciją Komisija atsižvelgė į savo privalomus įvertinimus, tačiau neparengė veiksmų planų, skirtų kitoms svarbioms studijoms ir ataskaitoms. Komisija nustatė tinkamą projektų gyvavimo ciklo valdymo sistemą. Tačiau pagrindinė IT sistema, LLPLink, 2009 m. pabaigoje vis dar buvo neišsami. Tai trukdo tinkamai teikti ataskaitas ir tuo pačiu metu turi būti naudojamos senos sistemos. 2010 m. viduryje bendra su LLP susijusi ataskaitų teikimo priemonė, skirta poveikio vertinimui, vis dar buvo neišsami. 60. Programos veiklos elementai, t. y. metinės darbo programos rengimas, viešinimas, skatinimas ir informacijos teikimas iš esmės buvo valdomi gerai. Tačiau kai kuriose srityse buvo trūkumų, pavyzdžiui pareiškėjams padedant surasti priimančius partnerius kitose šalyse ir užtikrinant nacionalinių agentūrų atliekamų paraiškų dotacijoms įvertinimų kokybę. 1 rekomendacija a) Atlikusi metinės darbo programos analizę, Komisija turėtų nacionalinėms institucijoms pateikti kokybinę grįžtamąją informaciją. Turėtų būti pateiktas apibendrintas nacionalinio įgyvendinimo apibūdinimas bei pabrėžti privalumai ir trūkumai, tai, kas būtų naudinga Komisijai ir nacionalinėms institucijoms; b) Komisija turėtų ieškoti galimybių, siekiant ES ir nacionaliniu lygmeniu užtikrinti vartotojui patogią ir veiksmingą partnerių paieškos priemonę; c) Komisija turėtų nustatyti, ar nacionalinės institucijos turi palengvinti užsienio dalyvių priėmimą, kitoms nacionalinėms agentūroms pateikdamos informaciją apie priimančiąsias ir tarpines organizacijas jų pačių šalyje; d) turėtų būti patobulintas paraiškų vertinimas, dar geriau parengiant vertintojams skirtus vertinimo vadovus, kiekvienoje nurodytoje vertinimo formos dalyje išsamiai paaiškinant vertinimo tikslą ir jo siekimo būdus; e) kad būtų užtikrintas nuoseklus Komisijos taisyklių interpretavimas, Komisija turėtų įvertinti galimybę į savo kokybės ir poveikio stebėsenos vizitus dalyvaujančiose šalyse įtraukti paraiškų vertinimo patikras; f) Komisija kuo skubiau turėtų baigti diegti ataskaitų dėl poveikio vertinimo teikimui skirtą LLPLink programą, kad būtų užtikrintas visų dalyvaujančių šalių pateikiamų išsamių ir nuoseklių įgyvendinimo duomenų surinkimas. 61. Nors daugeliu atvejų Komisijos ir valstybių narių kontrolės sistemos buvo tinkamos, ataskaitų teikimo sistemose buvo nepakankamai atsižvelgiama į programos rezultatus ir dar mažiau į jos veiksmingumą ir poveikį. Komisija buvo pradėjusi, tačiau vis dar nebaigė rengti išsamios sistemos, kuria būtų galima įvertinti Leonardo poveikį trečiaisiais programos metais. Tokiu būdu Komisija negalėjo įvertinti Leonardo programos poveikio pirmaisiais trejais metais, t. y. jos įgyvendinimo viduryje. 2 rekomendacija a) Komisija turėtų patobulinti savo kokybės ir poveikio stebėjimo sistemą ir ją koordinuoti su šiuo metu nacionalinių agentūrų rengiamomis metinėmis veiklos ataskaitomis; b) Komisija turėtų suderinti darbo programos ir metinės ataskaitos struktūrą, kad būtų galima palyginti rezultatus ir planuotą veiklą; c) Komisija kuo skubiau turėtų baigti savo darbus, susijusius su SMART tikslų ir veiklos rodiklių nustatymu; d) ateityje bet kokios vėlesnės programos atveju Komisija turėtų užtikrinti, kad nuo pat pradžių būtų įdiegta poveikio vertinimo sistema. 62. Bendra išvada yra ta, kad Leonardo da Vinči mobilumo programos koncepcija ir valdymas gali duoti gerų rezultatų. Komisija yra pradėjusi, tačiau vis dar nebaigusi rengti išsamios sistemos, kuria būtų galima įvertinti Leonardo poveikį. Tokiu būdu Komisija vis dar negali įvertinti, kaip yra įgyvendinami numatyti tikslai pirmaisiais trejais programos metais, t. y. jos įgyvendinimo viduryje. Šią ataskaitą priėmė IV kolegija, vadovaujama Audito Rūmų nario Morten LEVYSOHN, 2010 m. birželio 29 d. Liuksemburge įvykusiame posėdyje. Audito Rūmų vardu +++++ TIFF +++++ Pirmininkas Vítor Manuel da Silva Caldeira [1] Kopenhagos procesą 2002 m. lapkričio mėn. inicijavo Europos Sąjungos ir Europos ekonominei erdvei (EEE) bei Europos laisvosios prekybos erdvei (ELPA) priklausančių šalių švietimo ir profesinio mokymo ministrai, Europos socialiniai partneriai ir Europos Komisija. [2] 2006 m. lapkričio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 1720/2006/EB, nustatantis veiksmų programą mokymosi visą gyvenimą srityje (OL L 327, 2006 11 24, p. 45). [3] Sprendimo Nr. 1720/2006/EB 14 straipsnis ir priedo B.11 dalis. [4] Šioje ataskaitoje terminas "Leonardo" reiškia dabartinį programos etapą. [5] Sprendimo Nr. 1720/2006/EB 6 straipsnis. [6] Sprendimo Nr. 1720/2006/EB 15 straipsnis. [7] 2007 4 26 Komisijos sprendimo, susijusio su atitinkama valstybių narių, Komisijos ir nacionalinių agentūrų atsakomybe įgyvendinant Mokymosi visą gyvenimą programą (2007–2013 m.), 8 straipsnis. [8] Prancūzija, Vokietija, Malta, Lenkija, Rumunija ir Jungtinė Karalystė. [9] Pagrindiniai reikalavimai dėl apimties, tikslo, laiko ir vertinimų naudojimo nustatyti Finansiniame reglamente (27 straipsnio 4 dalyje, 28, 33 straipsniuose, 56 straipsnio 3 dalyje ir 166 straipsnyje) bei jo Įgyvendinimo taisyklėse (21 straipsnyje). [10] Bendra ataskaita dėl galutinio Socrates II įvertinimo, Leonardo da Vinči II ir e. mokymo, 2008 m. [11] "Studija apie daugiašalio mobilumo kliūtis, su kuriomis susiduria mokiniai ir kiti jaunuoliai pradinio profesinio mokymo srityje bei kaip jas įveikti" taip pat žinoma kaip MoVE-iT studija (2007 m.). "Leonardo da Vinči mobilumo priemonių poveikio jauniems stažuotojams ir darbuotojams bei socio-ekonominių veiksnių poveikio analizė" (2007 m.). [12] 2008 m. Mokymosi visą gyvenimą programą įgyvendinančioms nacionalinėms agentūroms skirtas vadovas (28.1 ir 9.1.1 dalys). [13] Sprendimo Nr. 1720/2006/EB 6 straipsnio 3 dalies d punktas. [14] 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo Finansinio reglamento, 27 straipsnis (OL L 248, 2002 9 16, p. 1). [15] Nacionalinės agentūros metinės ataskaitos 1 dalis. [16] 2008 m. įgyvendinančioms agentūroms skirtas Mokymosi visą gyvenimą programos vadovas, 3.1.1.3 punktas. [17] 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo Finansinio reglamento, 27 straipsnis (OL L 248, 2002 9 16, p. 1). [18] Mokymosi visą gyvenimą programos komitetas padeda Komisijai įgyvendinti programą. Jis sudarytas iš valstybių narių atstovų ir pateikia savo nuomonę ar konsultacijas dėl Mokymosi visą gyvenimą programos įgyvendinimo priemonių. [19] Audito Rūmai yra pateikę ataskaitą dėl Mokymosi visą gyvenimą programos patikrų audito. Žr. Audito Rūmų 2008 finansinių metų metinę ataskaitą (OL C 269, 2009 11 10, p. 181–185). [20] 2008 m. Mokymosi visą gyvenimą programą įgyvendinančioms nacionalinėms agentūroms skirtas vadovas, 3.8.1 punktas. [21] 2007 4 26 Komisijos sprendimo 8 straipsnis. [22] Audito Rūmų 2008 finansinių metų metinė ataskaita, 9 skyrius, 9.21 ir 9.33 dalys. -------------------------------------------------- PRIEDAS Tikslai (atsižvelgiant į mvgp teisinį pagrindą) 2006 m. lapkričio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 1720/2006/EB, nustatantis veiksmų programą mokymosi visą gyvenimą srityje Bendrieji mokymosi visą gyvenimą programos tikslai pasitelkiant mokymąsi visą gyvenimą prisidėti plėtojant Bendriją, kaip pažangią žinių visuomenę, pasižyminčią darniu ekonomikos augimu, kuriančią daugiau ir geresnių darbo vietų ir stiprinančią socialinę sanglaudą, tokiu būdu užtikrinant tinkamą būsimų kartų aplinkos apsaugą; visų pirma ji siekia puoselėti švietimo ir mokymo sistemų Bendrijoje keitimąsi patirtimi, bendradarbiavimą ir mobilumą, kad jos taptų pasauliniu kokybės standartu. Specialūs mokymosi visą gyvenimą programos tikslai prisidėti prie kokybiško mokymosi visą gyvenimą vystymo ir skatinti didelį efektyvumą, naujoves bei europinę dimensiją šios srities sistemose ir praktikose; remti Europos mokymosi visą gyvenimą erdvės sukūrimą; padėti gerinti mokymosi visą gyvenimą kokybę, patrauklumą ir galimybių mokytis visą gyvenimą prieinamumą valstybėse narėse; padidinti mokymosi visą gyvenimą indėlį į socialinę sanglaudą, aktyvų pilietiškumą, tarpkultūrinį dialogą, lyčių lygybę ir asmens savęs realizavimą; padėti skatinti kūrybiškumą, konkurencingumą, užimtumą ir verslumo dvasios augimą; prisidėti prie gausesnio visų amžiaus grupių žmonių, įskaitant turinčius ypatingų reikmių bei esančius nepalankioje padėtyje, dalyvavimo mokymesi visą gyvenimą, nepriklausomai nuo jų socialinio ar ekonominio statuso; skatinti kalbų mokymąsi ir kalbinę įvairovę; remti naujoviškų IKT pagrįstų mokymosi visą gyvenimą turinio, paslaugų, pedagogikos ir praktikų plėtojimą; stiprinti mokymosi visą gyvenimą vaidmenį ugdant Europos pilietiškumo jausmą, paremtą žmogaus teisių ir demokratijos supratimu ir pagarba jiems, ir skatinti pagarbą bei toleranciją kitų tautų ir kultūrų atžvilgiu; skatinti bendradarbiavimą užtikrinant kokybę visuose Europos švietimo ir mokymo sektoriuose; skatinti optimalų rezultatų, naujoviškų produktų ir procesų panaudojimą ir keistis gera praktika mokymosi visą gyvenimą programos srityse siekiant pagerinti švietimo ir mokymo kokybę. Specialūs Leonardo da Vinči tikslai remti dalyvaujančiuosius profesiniame mokyme ir tolesnėje profesinio mokymo veikloje, jiems įsisavinant žinias ir jas naudojant, įgyjant įgūdžius ir kvalifikaciją, kuriais skatinamas asmeninis tobulėjimas, didinamos užimtumo ir dalyvavimo Europos darbo rinkoje galimybės; remti profesinio švietimo ir mokymo sistemų, institucijų ir praktikos kokybės gerinimą ir naujoves; didinti profesinio švietimo ir mokymo bei mobilumo patrauklumą darbdaviams ir asmenims, taip pat sudaryti geresnes dirbančių stažuotojų mobilumo sąlygas. Leonardo da Vinči veiklos tikslai gerinti pirminiame bei tęstiniame profesiniame švietime ir mokyme dalyvaujančių žmonių mobilumo Europos mastu kokybę ir padidinti jo mastą, kad iki Mokymosi visą gyvenimą programos pabaigos stažuočių įmonėse skaičius pasiektų mažiausiai 80000 per metus; pagerinti Europos įstaigų ar organizacijų, teikiančių galimybes mokytis, įmonių, socialinių partnerių ir kitų susijusių institucijų bendradarbiavimo kokybę ir padidinti jo mastą; sudaryti sąlygas naujoviškų praktikų vystymui ir jų perdavimui profesinio švietimo ir mokymo, išskyrus aukštąjį mokslą, srityje, įskaitant vienos dalyvaujančios šalies praktikų perdavimą kitoms dalyvaujančioms šalims; pagerinti kvalifikacijos ir gebėjimų, įskaitant įgytuosius neformaliu ir savaiminiu mokymusi, skaidrumą bei pripažinimą; skatinti moderniųjų užsienio kalbų mokymąsi; remti naujoviškų, IKT pagrįstų mokymosi visą gyvenimą turinio, paslaugų, pedagogikos ir praktikos plėtojimą. --------------------------------------------------