Didžiausia pažanga padaryta Komisijai pateiktų mokėjimo paraiškų srityje. 2016 m. 24 valstybės narės deklaravo iš viso 353,8 mln. EUR reikalavimus atitinkančių viešųjų išlaidų. Ši suma, palyginti su 2015 m. (46,3 mln. EUR), padidėjo daugiau kaip septynis kartus. Be to, 2017 m. gruodžio 31 d. bendra mokėjimų suma siekė 1 022 mln. EUR, iš kurių 603 mln. EUR buvo skirti tarpiniams mokėjimams.

Apskritai finansinis EPLSAF programų įgyvendinimas spartėjo jau 2015 m.; ši spartesnio įgyvendinimo tendencija išliko ir 2016 m. 2016 m. EPLSAF veiklai 27 valstybėse narėse paremti buvo įsipareigota skirti 508,6 mln. EUR (2015 m. – 470,0 mln. EUR). Taigi bendra 2014–2016 m. įsipareigojimų suma siekia 1 315,9 mln. EUR, t. y. 30 proc. visų programų išteklių (bendro ES ir nacionalinio finansavimo). Be to, toliau didėjo mokėjimai paramos gavėjams: 2016 m. išmokėta 429,4 mln. EUR, o 2015 m. – 358,9 mln. EUR. Išsamus lėšų paskirstymas, taip pat pagal valstybes nares, pateikiamas priedo I lentelėje.

2016 m. iš vadovaujančiųjų institucijų narių sudaryta EPLSAF ekspertų grupė, siekdama aptarti EPLSAF programoms įtakos turinčius įgyvendinimo klausimus, surengė du susitikimus. Šių susitikimų metu valstybės narės apžvelgė daug įvairių klausimų, įskaitant tai, kaip nacionaliniu lygmeniu rengiamos subalansuotos mitybos gairės, taip pat pateikė šviežių maisto produktų paskirstymo apžvalgą. Jos taip pat aptarė galimybes pasinaudoti pagal EPLSAF reglamentą numatytomis intervencinėmis atsargomis. Be to, Komisija iki 2017 m. liepos mėn. surengė vienuolika EPLSAF tinklo susitikimų. Šį tinklą sudaro EPLSAF suinteresuotieji subjektai, o jo paskirtis – padėti keistis patyrimu ir gerosios patirties pavyzdžiais. 2016 m. šiuose susitikimuose daugiausia dėmesio buvo skiriama įvairiems EPLSAF aspektams, kuriais siekiama padėti didinti labiausiai skurstančių asmenų socialinę įtrauktį. Dalyviai pristatė atvejų tyrimus, taip pat bendrus sunkumus ir jų sprendimo būdus, susijusius su bendrais interesais įgyvendinant EPLSAF programas.

Iki 2015 m. kovo mėn. Komisija buvo patvirtinusi visas veiksmų programas (VP), kurios visos dabar įgyvendinamos, išskyrus Jungtinę Karalystę, kurioje programos dar nepradėtos įgyvendinti. Be to, 2016 m. dauguma valstybių narių užbaigė atsakingų institucijų skyrimo procesą. 2016 m. buvo iš dalies pakeistos kelios veiksmų programos, siekiant patobulinti labiausiai skurstančių asmenų nustatymo mechanizmą ar organizacijų partnerių atranką (Bulgarijoje, Vengrijoje) arba įtraukti tokias papildomas priemones kaip mokykliniai pietūs (Čekijoje).

Iki 2016 m. pabaigos Komisija buvo patvirtinusi teisinę sistemą, taip pat paskelbė visus įgyvendinimo ir deleguotuosius aktus. Siekdama sudaryti sąlygas dažniau naudotis supaprastintu išlaidų apmokėjimu ir suteikti daugiau lankstumo, ji pradėjo Finansinio reglamento peržiūrą, įskaitant EPLSAF reglamento pakeitimus. Šiais pakeitimais, be kita ko, nustatoma dotacijų organizacijoms partnerėms apsaugos priemonė. Šia apsaugos priemone užtikrinama, kad dėl finansinės pataisos, kuri dėl galiojančių teisės aktų nesilaikymo pritaikoma viešosios įstaigos pirkimo išlaidoms, nebūtų sumažinamos organizacijų partnerių tinkamos finansuoti išlaidos, jeigu jos yra dvi skirtingos įstaigos.

Šešios valstybės narės teikė pagrindinę materialinę pagalbą, pavyzdžiui, aprūpino mokyklos reikmenimis ir higienos produktais. Išskyrus Austriją, visose šiose valstybėse narėse tokia pagalba buvo teikiama kartu su pagalba maistu. Austrijoje ir Graikijoje suteikta pagalba sudarė apie 80 proc. bendros paskirstytų prekių piniginės vertės (7,6 mln. EUR). Palyginti su 2015 m., gerokai padidėjo bendra 2016 m. paskirstytų prekių piniginė vertė. Taip yra todėl, kad nuo 2015 iki 2016 m. Austrija, Latvija ir Liuksemburgas didino teikiamą materialinę pagalbą, o Graikijoje, Čekijoje ir Slovakijoje tokia pagalba pradėta teikti 2016 m. Austrijoje ir Latvijoje, be kitų kanceliarinių prekių, pratybų sąsiuvinių, plunksnakočių ir dailės reikmenų, buvo dalijami mokykliniai krepšiai ir kiti mokyklos reikmenys. Latvijoje ir Slovakijoje buvo dalijami pagrindinių higienos produktų paketai. Čekijoje, Graikijoje, Liuksemburge ir Slovakijoje higienos reikmenys (pirmosios pagalbos rinkiniai, muilas, dantų šepetėliai, vienkartiniai skustuvai ir kt.) buvo dalijami tiek vaikams, tiek benamiams.

2016 m. pagalbą maistu teikė 18 valstybių narių. Pagal svorį daugiau kaip 90 proc. pagalbos maistu suteikė penkios šalys: Ispanija, Prancūzija, Rumunija, Lenkija ir Italija. 2016 m. buvo paskirstyta iš viso 377 500 tonų maisto produktų, taigi 2014–2016 m. iš viso paskirstyta 939 600 tonų maisto produktų. Nors maisto produktų rūšys buvo labai panašios kaip ir praėjusiais metais, bendras paskirstytos paramos maisto produktais kiekis, palyginti su praėjusiais metais, sumažėjo 7 proc. Taip yra iš esmės todėl, kad Italija pranešė paskirsčiusi keliomis tonomis mažiau maisto produktų negu 2015 m. Tai iš dalies nulėmė vėlavimas rengiant konkursus. Be to, Portugalijoje 2016 m. maisto produktų paskirstymas buvo nutrauktas, nes programa buvo iš esmės pertvarkyta. Lietuvoje, Belgijoje, Lenkijoje ir Rumunijoje šiek tiek sumažėjo pagalbos maistu apimtis. Likusiose 13 šalių pagalbos maistu apimtis padidėjo, tačiau tai negalėjo atsverti kitose valstybėse narėse sumažėjusio pagalbos masto – apskritai pagalbos apimtis daugiausiai padidėjo Ispanijoje ir Prancūzijoje (atitinkamai 17 ir 8 proc.). 2016 m. pagalbą maisto srityje pradėjo teikti Graikija, Slovakija, Malta ir Airija; gerokai daugiau tokios pagalbos suteikta Bulgarijoje ir Čekijoje (taip pat žr. 2 pav.). Keturiose šalyse, teikiant pagalbą maistu, taip pat buvo dovanojamas maistas, tačiau ši veikla tebebuvo nedidelio masto.

AT (1)

BE, BG, EE, ES, FI, FR, IE, IT, LT, MT, PL, RO, SI (13)

Likusios valstybės narės nepranešė apie jokias didesnes kliūtis. Tam tikrų problemų kilo dėl: i) transporto poreikių (Graikijoje, Latvijoje, Suomijoje); ii) maisto produktų kiekio suderinimo regiono lygmeniu (Lenkijoje); iii) nepakankamų pagalbą skirstančių organizacijų pajėgumų (Graikijoje, Lenkijoje); iv) sudėtingų viešųjų pirkimų procedūrų (Vengrijoje) ir v) kitokio pobūdžio vėlavimo (Belgijoje, Maltoje). VP II įgyvendinančios valstybės narės nepranešė apie jokias didesnes kliūtis. Švedijos programai 2016 m. neigiamas poveikis buvo padarytas tik pradiniu įgyvendinimo etapu, kurį nulėmė lėtas darbuotojų ir savanorių įdarbinimo procesas ir būtinybė pritaikyti planuojamą veiklą prie konkrečių bendruomenių poreikių. Vis dėlto dauguma valstybių narių atkreipė dėmesį į keletą platesnio masto įgyvendinimo kliūčių. Daugiausia valstybių narių pranešė apie problemas, susijusias su prekių viešaisiais pirkimais (visų pirma Italija ir Graikija), biudžeto ir (arba) finansų valdymu ir organizacijų partnerių pajėgumais, dėl kurių buvo vėluojama įgyvendinti programas. Mažiau valstybių narių nurodė įvairias daugiausia administracinio pobūdžio problemas. Apskritai dauguma iš šių kliūčių buvo įveiktos, todėl galima daryti prielaidą, kad po 2016 m. programos bus įgyvendinamos sparčiau.

Horizontalieji principai

Dauguma valstybių narių yra įdiegusios koordinavimo mechanizmus, kuriais siekiama užtikrinti Europos socialinio fondo (ESF) ir kitos ES politikos papildomumą, taip pat užkirsti kelią dvigubam finansavimui. Siekiant užtikrinti, kad projektams ir organizacijoms partnerėms nebūtų skiriamas ir ESF, ir EPLSAF finansavimas ir kad veikla būtų koordinuojama, valstybėse narėse veikia tarpininkavimo įstaigos arba koordinavimo ir (arba) darbo grupės. Keletas valstybių narių atkreipė dėmesį į tai, kad tais atvejais, kai ta pati vadovaujančioji institucija yra atsakinga ir už EPLSAF, ir už ESF finansavimą, galima užtikrinti patikimą veiklos koordinavimo pagrindą ir užkirsti kelią galimam dvigubam finansavimui. Valstybės narės pažymėjo, kad ESF ir EPLSAF lėšomis remiami vienas kito tikslai ir kad tik EPLSAF arba tik ESF negali padėti išspręsti su socialine atskirtimi ir skurdu susijusių problemų; reikia užtikrinti tolesnę šių dviejų fondų integraciją ir sąveiką. Atsižvelgdama į šias svarbias išvadas, Komisija pasiūlė finansavimo laikotarpiu po 2020 m. šiuos fondus sujungti.

Pavyzdžiui, Maltoje centruose „LEAP!“, kurie finansuojami ESF lėšomis, palankių sąlygų neturinčioms bendruomenėms teikiama socialinė parama. Siekiant užtikrinti, kad įgyvendinant projektą būtų galima ne tik dalyti maisto paketus (ši veikla remiama EPLSAF lėšomis), bet ir padėti šeimoms ir jų nariams pagerinti savo gyvenimo kokybę ir atsikratyti priklausomybės nuo socialinių išmokų, buvo pakeistos projekto įgyvendinimo taisyklės. Lietuvoje, įgyvendinant ESF programą, taip pat kilo sunkumų norint pasiekti jos tikslines grupes, todėl buvo siekiama pasinaudoti EPLSAF kaip galimybe pasiekti tikslines grupes ir paskatinti jas dalyvauti įgyvendinant EFS lėšomis finansuojamas priemones.

Dauguma valstybių narių pranešė, kad laikosi lyčių lygybės ir nediskriminavimo principų. Valstybės narės lyčių lygybę ir lyčių aspekto integravimą skatino įvairiais projektų ciklo etapais. Čekija pažymėjo, kad teikiant pagalbą buvo atsižvelgiama į konkrečius tikslinių grupių poreikius, pvz., įtraukiant konkrečius vienišų motinų arba naktinėse prieglaudose apsistojančių moterų naudojamus daiktus. Latvija, Slovakija, Švedija ir Vokietija paaiškino, kad, atrenkant darbuotojus ir organizacijas partneres, taip pat nustatant tikslinėms grupėms teiktinos pagalbos rūšis, buvo atsižvelgiama į lyčių aspektą. Lenkija, Malta ir Vengrija aiškiai pažymėjo, kad, dalijant maisto produktus ir nustatant praktinių seminarų vietas, buvo atsižvelgiama į neįgaliųjų poreikius. Švedija pranešė apie tam tikrus sunkumus, kurių kilo taikant šį horizontalųjį principą, visų pirma sprendžiant vaikų santuokų ir kitas su smurtu prieš moteris ir mergaites susijusias problemas; siekiant ateityje sumažinti tokių reiškinių mastą, buvo surengti praktiniai seminarai ir susitikimai su suinteresuotaisiais subjektais.

Siekiant užtikrinti lyčių lygybę, Latvijoje buvo toliau užtikrinamos lanksčios maisto paketų pristatymo valandos, įskaitant galimybę juos pristatyti į namus arba po darbo valandų. Norint pasiekti atitinkamus asmenis, taip pat buvo pritaikytos su vaikų priežiūra susijusios paramos priemonės. Vaikų priežiūros paslaugos taip pat buvo teikiamos paskirstymo punktuose.

Dauguma valstybių narių nurodė keletą būdų, kaip mažinti maisto švaistymą. Pagal daugumą taikytų metodų, be kita ko, buvo paskirstomi ilgo galiojimo laiko produktai arba maisto produktai buvo pritaikomi prie tikslinių grupių poreikių ir (arba) pomėgių, kad būtų pristatoma kuo mažiau nepageidaujamų produktų. Pavyzdžiui, Maltoje buvo užtikrinama, kad neišdalyti maisto produktai būtų saugomi ir panaudojami kitą kartą. Latvijoje buvo nustatytos specialios vietos, kuriose galima palikti perteklines atsargas, kad jos nebūtų išmetamos. Lenkijoje maisto produktai buvo įsigyjami iš pienininkų, turėjusių neparduotos produkcijos. Vasarą ir per karščius pienininkai taip pat dovanojo produktus, kad jie būtų išdalijami tiems, kuriems jų reikia. Kalbant apie su klimatu ir aplinka susijusius aspektus, valstybės narės naudojo perdirbamas ir (arba) biologiškai skaidžias tvarias medžiagas, taip pat mažino platinimo grandinėje transporto priemonių išmetamą teršalų kiekį. Pavyzdžiui, Belgijoje buvo aprūpinama tvariais maisto produktais ir grūdais be GMO, vengiama alyvpalmių aliejaus ir tiekiami sąžiningos prekybos principus atitinkantys ir ekologiški produktai.

Beveik visos VP I įgyvendinusios valstybės narės pabrėžė, kaip padėjo paramos gavėjams užsitikrinti subalansuotą mitybą. Apskritai šalys siūlė tokius maisto krepšelius, kurių produktuose yra mažai angliavandenių, druskos, cukraus ir riebalų ir kurie turi daug baltymų, skaidulinių medžiagų, vitaminų ir mineralų. Dvi šalys (Ispanija ir Suomija) taip pat tiekė maisto produktus, padedančius mažinti maistinių medžiagų trūkumą, pavyzdžiui, kūdikių maistą ir pieno miltelius, kurių sudėtyje yra vitamino D. Belgijoje buvo įdiegta bendradarbiavimu grindžiama procedūra, skirta maisto paketų produktams atrinkti ir subalansuotai mitybai užtikrinti. EPLSAF tinklo 2017 m. paskelbtame EPLSAF atvejų tyrimų kataloge ši atrankos procedūra pristatyta kaip gerosios patirties pavyzdys.

Atlikti vertinimai

2016 m. keletas valstybių narių (Austrija, Italija, Latvija, Malta ir Švedija), siekdamos įvertinti savo veiksmų rezultatus, taip pat nustatyti, ar galutiniai paramos gavėjai buvo patenkinti gauta pagalba, atliko tyrimus, vertinimus ir (arba) apklausas. Austrija 2016 m. 10 000 skurstančių namų ūkių išsiuntė atsiliepimų klausimyną. Šios apklausos rezultatai buvo palankūs – 86 proc. namų ūkių teigė, kad mokykliniai krepšiai yra „labai gera“ paramos priemonė, o 13 proc. – „gera“ paramos priemonė. Švedijoje buvo vertinamas EPLSAF lėšų valdymas ir pirmieji išorės rangovo vykdomų projektų įgyvendinimo etapai. Siekiant išspręsti tam tikras nustatytas problemas, vertinimo ataskaitoje pateikta keletas rekomendacijų, pavyzdžiui, nustatyti aiškesnius programos tikslus, susijusius su nacionalinės socialinės politikos tikslais, ir stebėti programos dalyvių rezultatus. Italijoje 2015 m. pabaigoje buvo atliktas bandomasis aprūpinimo maisto produktais tyrimas, kurio rezultatų ataskaita parengta 2016 m. Atlikus šį tyrimą paaiškėjo, kad 71 proc. pagalbą maisto srityje teikusių organizacijų partnerių taip pat pradėjo taikyti paramos priemones, o tai galima laikyti gera pradžia.

Indėlis siekiant bendrų ir konkrečių EPLSAF tikslų

Valstybės narės mano, kad EPLSAF padeda pasiekti strategijos „Europa 2020“ tikslus mažinti skurdą ir didinti socialinę įtrauktį, šiuo tikslu užtikrinant sąveiką su kita ES ir nacionaline politika ir programomis. Tai siejama su bendru EPLSAF tikslu skatinti socialinę sanglaudą, didinti socialinę įtrauktį ir padėti panaikinti skurdą, kad būtų galima pasiekti strategijos „Europa 2020“ tikslą „bent 20 mln. asmenų panaikinti skurdo ar socialinės atskirties riziką“. Estija pranešė, kad EPLSAF teikiama pagalba maistu kartu su vyriausybės darbo rinkos, švietimo ir socialinės gerovės politika, ESF lėšomis finansuojama užimtumo reforma, didinamomis socialinėmis išmokomis ir bendru ekonomikos augimu labai padeda mažinti skurdą, kurio lygis nuo 2012 m. mažėja. Vokietijoje EPLSAF lėšomis asmenims, kuriems gresia skurdas, padedama įveikti socialinę atskirtį. Šio fondo lėšomis tokiems asmenims taip pat padedama įgyti darbo rinkoje reikalingų kvalifikacijų, nes sudaromos palankesnės sąlygos dalyvauti ESF lėšomis finansuojamame projekte. Apskritai darytina išvada, kad EPLSAF padėjo mažinti skurdą ir didinti socialinę įtrauktį.

Kalbant apie pirmąjį konkretų tikslą (padėti sumažinti itin didelį skurdą patiriančių asmenų skaičių, šiuo tikslu labiausiai skurstantiems asmenims teikiant nefinansinę pagalbą), valstybės narės pranešė, kad:

1) EPLSAF padėjo sumažinti didelį materialinį nepriteklių. Lenkija pranešė, kad, kadangi EPLSAF padeda užtikrinti sąveiką su kitomis nacionalinėmis socialinės paramos programomis, dėl pagerėjusios padėties apie 13 000 asmenų nebeatitinka EPLSAF pagalbos maisto srityje teikimo sąlygų. Graikija pažymėjo, kad EPLSAF padarė teigiamą poveikį šalyje mažinant itin didelį skurdą patiriančių asmenų skaičių, nors per ekonomikos krizę skurdo mastas ir lygis padidėjo. Slovakijoje, aprūpinant maisto ir (arba) higienos produktais, paramos gavėjams padėta užsitikrinti pagrindines gyvenimo sąlygas, pvz., didinant jų mitybos įvairovę ir vartojamo maisto maistinę vertę, taip pat gerinant higienos įgūdžius;

2) EPLSAF lėšomis buvo teikiama parama labiausiai skurstantiems asmenims. Latvijoje ir Bulgarijoje, aprūpinant maisto produktais, buvo padedama mažinti namų ūkių biudžetų suvaržymus, kad jie galėtų patenkinti kitus pagrindinius poreikius. Pavyzdžiui, Latvijoje 82 proc. 2016 m. apklaustų paramos gavėjų laikėsi nuomonės, kad EPLSAF jiems padėjo sutaupyti ir padidinti šeimos gerovę; 78 proc. taip pat teigė, kad papildomos sutaupytos lėšos buvo naudojamos įsigyti daugiau maisto. Kai kurie namų ūkiai pinigus panaudojo vaikų užklasinės veiklos išlaidoms apmokėti, o tai padėjo sumažinti socialinės atskirties riziką. Vis dėlto Prancūzija pakartojo, kad, nors maisto paketai suteikė galimybę žmonėms pajamas skirti kitiems dalykams, teikiant vien pagalbą maistu nepatenkinami kasdieniai poreikiai ir ja negali būti naudojamasi kaip vienintele kovos su skurdu priemone;

3) EPLSAF padėjo žmonėms lengviau išbristi iš skurdo. Organizacijos partnerės Čekijoje pranešė apie didelį poveikį maitinimui vaikų darželiuose ir mokyklose, visų pirma apie didesnį mokyklų lankomumą, geresnę fizinę parengtį, didesnę psichinę gerovę, gebėjimus užsiimti mokykline veikla ir susikaupti. Jos taip pat paminėjo tokius aspektus kaip pagerėjusi paramos gavėjų padėtis bendraamžių grupėse ir geresni socialiniai įgūdžiai. Danijoje nustatyta, kad, didinant teikiamų viešų socialinių paslaugų prieinamumą benamiams, programa suteikiama daugiau galimybių benamiams teikti ilgalaikę socialinę paramą, kuri jiems gali pradėti išbristi iš skurdo.

Kalbant apie antrąjį konkretų tikslą (papildyti tvarią nacionalinę skurdo panaikinimo ir socialinės įtraukties politiką), valstybės narės mano, kad EPLSAF papildoma nacionalinė politika:

1) teikiant pagalbą grupėms, kurios kitaip negautų jokios pagalbos. Švedijoje EPLSAF lėšomis buvo remiami EEE ir (arba) ES migrantai, kuriems netaikomos nacionalinės socialinės paramos programos. Vokietijoje EPLSAF lėšomis remiama veikla padėjo tikslinėms grupėms naudotis nuolatinėmis socialinėmis paslaugomis, kuriomis jos kitaip nebūtų galėjusios pasinaudoti. Suomijoje EPLSAF suteikė galimybę jo lėšomis papildyti nacionalinę socialinę paramą, teikiamą asmenims, kuriems reikia pagalbos maistu ir kuriems negali padėti valdžios institucijos, nes nėra jokios kitos valdžios institucijų finansuojamos aprūpinimo maisto produktais programos;

2) tobulinant esamas nacionalines kovos su skurdu ir socialinės įtraukties didinimo iniciatyvas. Malta pažymėjo, kad EPLSAF papildoma jos nacionalinė strateginė skurdo mažinimo ir socialinės įtraukties politika ir kad šis fondas padeda siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų. Estija pažymėjo, kad EPLSAF papildomas jos 2016–2023 m. Gerovės didinimo planas ir ESF lėšomis finansuojamos priemonės. Italija pranešė, kad EPLSAF programa turėjo įtakos rengiant naują nacionalinę politiką, pavyzdžiui, Paramos aktyviai įtraukčiai programą, kuri dabar įgyvendinama visos šalies mastu, ir kuriant Nacionalinį kovos su skurdu ir socialine atskirtimi fondą.

Akivaizdu, kad, siekiant padėti pasiekti strategijos „Europa 2020“ tikslus mažinti skurdą ir didinti socialinę įtrauktį, EPLSAF programos įgyvendinamos kartu su kita ES ir nacionaline politika ir programomis. Vien EPLSAF indėlis yra nedidelis, nors ir labai svarbus siekiant šių tikslų. Be to, tam tikrus EPLSAF tikslų aspektus, pavyzdžiui, socialinę sanglaudą, sudėtinga įvertinti ir išreikšti kiekybiškai. Valstybės narės apskritai atsargiai aiškino tiesioginius priežastinius EPLSAF veiklos ir skurdo mažinimo ryšius ir labiau norėjo remtis koreliacija. Vis dėlto jos patvirtino vertingą EPLSAF indėlį.