Komisijos komunikatas Tarybai dėl konsultacijų su Mauritanija pagal Kotonu susitarimo 96 straipsnį pradžios /* KOM/2008/0537 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, ... COM (2008) KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI dėl konsultacijų su Mauritanija pagal Kotonu susitarimo 96 straipsnį pradžios KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI dėl konsultacijų su Mauritanija pagal Kotonu susitarimo 96 straipsnį pradžios 1. Pagrindiniai faktai Nuo devintojo dešimtmečio Mauritanijos istorija[1] pažymėta daugybe bandymų įvykdyti valstybės perversmą. Būtent tokiu būdu pulkininkas Ould Taya atėjo į valdžią 1984 m., pakeisdamas prezidentą Ould Haidallahi. Prezidentas Taya šalį valdė beveik dvidešimt metų. Taya režimo metais įvyko keletas rinkimų, kurių rezultatai užginčyti, o devintojo dešimtmečio pabaigoje – dešimtojo dešimtmečio pradžioje atliktas administracijos etninis valymas ir vykdyti kitokie etniniai veiksmai, dėl kurių tūkstančiai Mauritanijos piliečių pasitraukė į Senegalą ir Malį. Tokiomis aplinkybėmis 2005 m. rugpjūčio 3 d. be kraujo praliejimo įvykdytas valstybės perversmas: buvusiajam prezidentui Ould Taya labai artimi kariškiai sudarė karinę tarybą, vadovaujamą pulkininko Ely Ould Mohamed Vall. Remiama tarptautinės bendruomenės ir ypač Europos Sąjungos, ši laikinoji valdžia įgyvendino pavyzdinį perėjimą prie demokratijos. Po demokratinių parlamento ir prezidento rinkimų ir referendumo dėl konstitucijos, 2007 m. kovo mėn. pareigas pradėjo eiti pirmasis demokratiškai išrinktas Mauritanijos prezidentas. 2008 m. rugpjūčio 6 d. Mauritanijos armijos generolai, buvę karinės tarybos nariai, 2005–2007 m. vadovavę Mauritanijos perėjimui prie demokratijos, be kraujo praliejimo įvykdė naują valstybės perversmą. Jie suėmė išrinktąjį prezidentą Sidi Ould Cheikh Abdallahi ir ministrą pirmininką Yahya Ould Ahmed Waghf (kurį po kelių dienų paleido). Tą pačią dieną Europos Sąjungai pirmininkaujanti valstybė narė ir Komisija pasmerkė valstybės perversmą, paragino gerbti demokratiją bei 2007 m. sukurtą teisėtą institucinę sistemą, taip pat paprašė išlaisvinti prezidentą bei ministrą pirmininką ir leisti jiems toliau eiti pareigas. Vėliau vienas iš pučą organizavusių generolų, Mohamed Ould Abdel Aziz, pasiskelbė iš 11 kariškių sudarytos „ Aukščiausiosios ginkluotųjų pajėgų ir saugumo valstybės tarybos “ (chuntos) vadu. Anot jo, ši taryba „ imsis reikiamų priemonių, kad užtikrintų valstybės tęstinumą ir kartu su institucijomis, politinėmis jėgomis bei pilietine visuomene kontroliuotų prezidento rinkimų eigą. “ Valstybės perversmą pasmerkė beveik visa tarptautinė bendruomenė, įskaitant Jungtines Amerikos Valstijas ir Afrikos Sąjungą, kuri, kaip ir Arabų Magrebo Sąjunga, domėdamasi padėties pokyčiais ir siekdama paskatinti taikų krizės sprendimą, nusiuntė pasiuntinį – taikos ir saugumo komisarą, ambasadorių Ramtane Lamamra. Po šio įvykio baigėsi 3 mėnesius trukusi politinė krizė; jai tęsiantis, iki valstybės perversmo konstitucinė tvarka nebuvo pažeista. 2008 m. gegužės 6 d., antradienį, Mauritanijos prezidentas nuo pereinamojo laikotarpio ministro pirmininko pareigas einantį Zein Ould Zeidane pakeitė artimesniu asmeniu, valdančiosios partijos pirmininku Yahya Ahmed el Waghf. Jo vyriausybę greitai imta kritikuoti, daugiausia dėl to, kad į ją įtraukti buvusios Taya diktatūros šalininkai ir nuosaikieji islamistai. Nuo prezidento partijos (Nacionalinis demokratijos ir vystymosi paktas, NDVP) atskilusių deputatų grupei pasiūlius pareikšti nepasitikėjimą, 2008 m. liepos 3 d., praėjus šešioms savaitėms nuo vyriausybės suformavimo, ministras pirmininkas pranešė apie jos atsistatydinimą. Prezidentas paskyrė tą patį ministrą pirmininką ir 2008 m. liepos 15 d. buvo sudaryta nauja vyriausybė, į kurią neįtraukti islamistai. Tačiau ši vyriausybė netenkino parlamento daugumos ir kariškių, kurie visuomet buvo įtariami maišto parlamente kurstymu. Iki perversmo likus keletui dienų, 25 parlamento ir 23 senato nariai paskelbė pasitraukiantys iš prezidento partijos – Nacionalinio demokratijos ir vystymosi pakto (NDVP). Oficiali jų atsistatydinimo priežastis – tariamas valstybės vadovo polinkis į autoritarizmą, materialinės naudos siekis ir jo atsisakymas surengti specialią parlamento sesiją, kurioje būtų užduoti klausimai apie įtariamus finansinius pažeidimus ir sukčiavimą. Valstybės perversmo rytą Mauritanijos prezidentas pasirašė dekretą, kuriuo atleido iš pareigų kariuomenės, policijos ir prezidento apsaugos vadus. Būtent prezidento apsaugos vadas, generolas Mohamed Ould Abdel Aziz, tapo perversmo vadu ir įsteigė savo vadovaujamą Aukščiausiąją valstybės tarybą. Kitą dieną po perversmo generolas Mohamed Ould Abdel Aziz pasakė kalbą, ragindamas šalį susivienyti ir teigdamas, kad jis įsipareigoja „ išspręsti visas šalies problemas ir užtikrinti teisingumą bei lygybę “. Palaikomas Aukščiausiosios valstybės tarybos narių, generolas Mohamed Ould Abdel Aziz pareiškė, kad „ ginkluotosios pajėgos liks šalia gyventojų, kad įtvirtintų demokratiją. Jos demokratiją atnešė, todėl įsipareigoja ją ir sergėti . Mes imsimės tinkamai valdyti valstybės reikalus, pertvarkysime administraciją, sustiprinsime įvairius valstybės ramsčius ir išsaugosime teisinę valstybę “. Kartu jis pasiūlė netrukus surengti naujus prezidento rinkimus. Kariškiai ir juos remiantys valdžios atstovai pasiteisino, kad šis perversmas buvo vienintelė išeitis iš aklavietės, kurioje paskutiniais mėnesiais atsidūrė institucijos, ir iš nuolat blogėjančios padėties šalyje. 2. Komisijos pasiūlymas Komisijos nuomone, bet koks sprendimas, neatitinkantis šalyje galiojančios konstitucinės tvarkos, yra visiškai nepriimtinas. Ji mano, kad sprendimą – nors ir nelengvą – buvo galima rasti nepažeidžiant konstitucinės tvarkos; toks sprendimas būtų buvęs kur kas tinkamesnis nei paprasčiausias demokratinio proceso, pradėto tarptautinei bendruomenei, ir ypač ES, įdėjus daug politinių ir finansinių pastangų, sustabdymas. 2000 m. birželio 23 d. Kotonu pasirašyto, o 2005 m. birželio 25 d. Liuksemburge pataisyto AKR ir EB partnerystės susitarimo 9 straipsnio 2 dalyje apibrėžtos esminės nuostatos, kuriomis grindžiama partnerystė. Demokratijos ir teisinės valstybės principai yra esminės susitarimo nuostatos, kuriomis remiamasi vykdant susitarimo šalių vidaus ir tarptautinę politiką. Atsižvelgdama į šį straipsnį ir į sąlygas, kuriomis Mauritanijoje karinė chunta paėmė valdžią, Komisija konstatuoja, kad šios esminės nuostatos buvo sunkiai ir akivaizdžiai pažeistos, ir laikosi nuomonės, kad ši padėtis yra ypatingos skubos atvejis pagal minėto susitarimo 96 straipsnio 2 dalies b punktą. Todėl Komisija mano, kad reikia pradėti konsultacijas su Mauritanijos valdžios institucijomis, kad būtų apsvarstyti galimi šios krizės sprendimo būdai siekiant atkurti konstitucinę tvarką. Šios konsultacijos bus surengtos pagal pataisyto Kotonu susitarimo 96 straipsnį. Jose bus atsižvelgiama į Europos Sąjungos ir kitų tarptautinių institucijų, ypač Afrikos Sąjungos, tarpininkavimo ir surengtų konsultacijų rezultatus. Toks dialogas padės Mauritanijos karinei chuntai aiškiau išdėstyti savo ketinimus ir pasiūlymus, kaip išspręsti krizę, o Europos Sąjungai – nuspręsti, kaip ji galėtų, remdamasi šiuo dialogu, paremti iniciatyvas siekiant laikytis pataisyto Kotonu susitarimo 9 straipsnio 2 dalyje išdėstytų principų. Taigi Komisija siūlo Tarybai pakviesti Mauritanijos Islamo Respubliką dalyvauti konsultacijose pagal pataisyto Kotonu susitarimo 96 straipsnį, kaip siūloma pridedamame laiško projekte. Komisija siūlo, kad anksčiau užmegztas bendradarbiavimas per konsultacijų laikotarpį būtų apribotas humanitarinio pobūdžio arba tiesioginės paramos gyventojams veikla (įskaitant paramą, numatytą pagal 9-ojo EPF B paketą potvynių pasekmėms likviduoti) ir mokėjimais, skirtais jau įgyvendinamoms sutartims (įskaitant kelių tiesimo ir infrastruktūros kūrimo darbus), jei bus laikomasi konkrečių finansinių susitarimų sąlygų. Humanitarinio pobūdžio veikla galės būti laikoma pagalba prekybos žmonėmis aukoms, prieglobsčio prašantiems asmenims, pabėgėliams ir migrantams, kurių gyvybei arba sveikatai gresia pavojus. Rengiantis naujoms neseniai pasirašyto 10-ojo EPF programoms reikia dažnai kreiptis į nacionalines institucijas, todėl pasirengimo projektams veikla bus apribota, išskyrus galimą humanitarinio pobūdžio arba tiesioginės paramos gyventojams veiklą. Pagal Bendrijos išorės pagalbos priemones įgyvendinamą veiklą Komisija siūlo traktuoti taip pat, kaip ir pagal Kotonu susitarimą įgyvendinamą veiklą, kartu laikantis šių priemonių reglamentuose ir Finansiniame reglamente numatytų nuostatų. Be to, šiuo metu Komisija tikrina, ar vis dar laikomasi partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarimo ir neseniai pataisyto jo protokolo įgyvendinimo sąlygų. Po šio patikrinimo, jei reikės, ji pasilieka galimybę imtis atitinkamų veiksmų, kad būtų laikomasi partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarimo su Mauritanija. PRIEDAS Briuselis, ... Mauritanijos Islamo RespublikosLaikinajam Ministrui PirmininkuiNuakšotasMauritanija PROJEKTAS Gerbiamasis Ministre Pirmininke, 2008 m. rugpjūčio 6 d. pareiškime dėl Mauritanijoje įvykdyto valstybės perversmo Europos Sąjungai pirmininkaujanti valstybė narė griežtai pasmerkė perversmą ir primindama, kad politiniai nesutarimai turi būti sprendžiami laikantis perėjimo prie demokratijos metu sukurtos institucinės sistemos, paragino kuo greičiau atkurti konstitucinę tvarką. Tos pačios dienos pareiškime Europos Komisija pasmerkė valstybės perversmą, paragino gerbti demokratiją bei 2007 m. sukurtą teisėtą institucinę sistemą ir priminė apie pavojų bendradarbiavimo su Bendrija įgyvendinimui, kylantį dėl šios padėties. Be to, pareiškime teigiama, kad, atėjus laikui, padėtis bus įvertinta remiantis Kotonu susitarimo, kurį yra pasirašiusi Mauritanija, nuostatomis. Taikydami Kotonu susitarimo 96 straipsnio 2 dalies b punktą ir laikydamiesi nuomonės, kad buvo rimtai ir akivaizdžiai pažeistos esminės šio susitarimo 9 straipsnio nuostatos, Bendrijos ir ES valstybių narių vardu kviečiame Jūsų šalį dalyvauti konsultacijose, siekiant, kaip numatyta susitarime, nuodugniai išnagrinėti padėtį ir, jei reikės, ją ištaisyti. Siūlome artimiausiu laiku, susitarus dėl visiems tinkamos datos, surengti šias konsultacijas Europos Sąjungos Tarybos pastate Briuselyje. Pagarbiai Tarybos vardu Komisijos vardu Kopijos: AKR ir ES Ministrų Tarybos pirmininkui AKR Ambasadorių komiteto pirmininkui AKR valstybių grupės generaliniam sekretoriui [1] Mauritanija nepriklauso nei Vakarų Afrikos valstybių ekonominei bendrijai (ECOWAS), iš kurios išstojo 2000 m., nei Vakarų Afrikos ekonominei ir pinigų sąjungai (UEMOA), tačiau yra Arabų lygos ir Arabų Magrebo Sąjungos (MAS) narė. Nuo 2007 m. lapkričio mėn. šalis yra visateisė Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių Barselonos proceso narė. Ji taip pat dalyvauja Viduržemio jūros šalių sąjungoje.