Briuselis, 29.9.2004

KOM(2004) 630 galutinis

2004/0223 (CNS)

Pasiūlymas

TARYBOS REGLAMENTAS

nustatantis stabilumo priemonę

(pateikta Komisijos)

AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

Naujoje Bendrijos išorės pagalbos priemonių sistemoje stabilumo priemonės pagrindimas išdėstomas prie šio pasiūlymo pridėtame Komisijos komunikate.

Pasiūlymas yra parengtas vadovaujantis Europos bendrijos steigimo sutarties 308 straipsniu, siejant jį su Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutarties 203 straipsniu. Euratomo sutartis kaip teisinis pagrindas reikalinga tam, kad būtų apimti ir pasiūlymo branduolinio saugumo aspektai. Civilinius reagavimo į krizę aspektus paprastai būtų galima priskirti EB sutarties 179 ir 181a straipsnių taikymo sričiai. Tačiau taikos palaikymo finansavimo nuostatų, nors jos ir akivaizdžiai prisideda prie 179 ir 181a straipsnių tikslų, teisinis pagrindas turi būti Sutarties 308 straipsnis. Be to, Sutarties 179 ir 181a straipsniai teisiškai neatitinka Euratomo sutarties 203 straipsnio.

I antraštinė dalis – Tikslai

1 straipsnis Bendrieji tikslai ir taikymo sritis

1 straipsnyje apibrėžiami bendrieji reglamento tikslai ir geografinė jo taikymo sritis. Reglamentas bus taikomas visoms trečiosioms šalims ir teritorijoms.

2 straipsnis Tikslas

Reglamente numatyta, kad finansinė, ekonominė ir techninė pagalba gali būti teikiama trims skirtingiems dalykams spręsti:

a) siekiant veiksmingai ir integruotu būdu reaguoti į krizes ir grėsmes žmogaus teisėms, demokratijai ir teisinei valstybei, tuo siekiant padėti sukurti arba atkurti sąlygas, kurios būtinos veiksmingai įgyvendinti Bendrijos vystomojo ir ekonominio bendradarbiavimo politiką, jos kaimynystės politiką ir pasirengimo narystei strategiją.

Todėl reglamento nuostatos buvo parengtos vadovaujantis patirtimi įgyvendinant Greitojo reagavimo mechanizmą, Afrikos taikos priemones, reglamentą dėl veiksmų kovai su priešpėstinėmis minomis, Europos iniciatyva žmogaus teisių ir demokratijos srityje, taip pat vadovaujantis didele patirtimi reaguojant į krizes pagal esančias geografines finansavimo priemones ir geriausią tarptautinę praktiką. Šiame straipsnyje pagalbos teikimas krizės atveju tiesiogiai susiejamas su Bendrijos vystymosi, ekonominio bendradarbiavimo ir žmogaus teisių politika. Išskyrus kai kuriuos taikos užtikrinimo operacijų aspektus, daugiausia teiktinos pagalbos tenkins Paramos vystymuisi komiteto (DAC) pagalbos teikimo reikalavimus.

Reglamentu pripažįstama, kad kai kurios krizėms spręsti svarbios priemonės, pavyzdžiui, priemonės, skirtos veiksmams nukreiptiems prieš priešpėstines minas, kurios yra būtinos veiksmingoms vystymosi sąlygoms užtikrinti, gali būti teikiamos pagal strategines programas arba reaguojant į krizes.

Pagal šį reglamentą humanitarinė pagalba negali būti teikiama (žr. 13 straipsnį). Bendrijos humanitarinė pagalba ir toliau bus teikiama tik pagal Reglamento (EB) 1257/96 nuostatas. Reglamente reikalaujama, kad Komisija užtikrintų Bendrijos humanitarinės pagalbos ir skubių reagavimo priemonių, kurių imamasi pagal stabilumo priemonę, papildomumą;

b) padedant ES ir trečiosioms šalims toliau bendradarbiauti sprendžiant tokias pasaulines ir regionines problemas, kurios turi įtakos piliečių saugumui.

Reglamentu siekiama užtikrinti, kad Bendrija galėtų spręsti daugelį problemų, kurios domina ir Bendriją, ir šalį partnerę. Reglamente didžiausias dėmesys skiriamas pastangoms kovojant su organizuotu nusikalstamumu, terorizmu ir kitomis tarptautinėmis grėsmėmis teisinei valstybei, strateginės infrastruktūros apsaugai bei pagrindinėmis nenumatytomis grėsmėmis visuomenės sveikatai. Pagal stabilumo priemonę patvirtinti veiksmai papildys tuos veiksmus, kurie patvirtinti pagal tris su atitinkamomis politikos sritimis susijusias priemones, vykdomas esant įprastinėms sąlygoms. Šios priemonės pridėtinė vertė – tai galimybė greitai ir suderintai reaguoti pasaulio mastu, pavyzdžiui, spręsti kovos su terorizmo finansavimu, pinigų plovimu ar mokesčių vengimu susijusius klausimus, taip pat galimybė kelti Bendrijai ypač svarbius klausimus ir spręsti tokius klausimus, kurių šalys partnerės negali laikyti pirmenybiniais pagal trims naujoms Bendrijos politikos priemonėms numatytą politinę sistemą;

c) padedant apsaugoti gyventojus nuo kritiškų technologinių grėsmių ir kovoti su masinio naikinimo ginklų platinimu.

Šiuo klausimu reglamento nuostatos remiasi nustatyta Bendrijos praktika branduolinio saugumo srityje. Jos leis Bendrijai remti tokias programas, kurios skirtos spręsti naujoms saugumo problemoms, kylančioms dėl galimo piktnaudžiavimo su masinio naikinimo ginklais susijusiomis medžiagomis, įranga ar technologijomis ir jų platinimo sistemomis. Tai inter alia padės užtikrinti, kad Bendrija įvykdys savo įsipareigojimus pagal G8 pasaulio partnerystę prieš masinio naikinimo ginklų ir su jais susijusių medžiagų platinimą. Tuo remiantis teikiama pagalba bus skirta spręsti tokiems klausimams, kurie gali būti nagrinėjami civiliniame kontekste ir kurie neturi karinio ar gynybinio aspekto. Tokios priemonės gali būti, pavyzdžiui, būtinos infrastruktūros aplink branduolinio ir (arba) cheminio ginklo naikinimo vietas sukūrimas (patekimo į tas vietas keliai arba geležinkeliai, elektros, vandens arba dujų tiekimas, bet ne pats eksploatacijos nutraukimas); parama aplinkos apsaugos stebėsenai ir viešajai informacijai; dėl eksploatacijos nutraukimo atsiradusių toksiškų atliekų tvarkymas; buvusių cheminio ginklo gamyklų pavertimas civilinėms reikmėms skirta infrastruktūra; civilinis perkvalifikavimas; parama veiksmingos dvigubos paskirties medžiagų eksporto kontrolės tobulinimui ir parama specialioms pasienio saugumo priemonėms, kuriomis siekiama užkirsti kelią neteisėtai prekybai su masinio naikinimo ginklais susijusiomis medžiagomis.

Branduolinio saugumo klausimų įtraukimas į šį reglamentą (o ne į su geografine politika susijusias priemones) yra būtinas atsižvelgiant į tai, kad tokia parama gali būti reikalinga keliuose regionuose, pavyzdžiui, buvusios Sovietų Sąjungos šalims bus taikoma ir Europos kaimynystės ir partnerystės priemonė (visai Rusijai iki Kaukazo), ir Vystomojo bendradarbiavimo ir ekonominio bendradarbiavimo priemonė (Vidurio Azijai). Taip pat svarbu užtikrinti, kad būtų visiškai suderinta veikla branduolinio saugumo srityje ir branduolinės apsaugos srityje (su visomis pasekmėmis saugumui), o tai geriausia padaryti pasitelkus vieną priemonę. Pagaliau dėl teisinės būtinybės branduolinio saugumo srityje kaip teisiniu pagrindu pasinaudoti Euratomo sutarties 203 straipsniu ir dėl to, kad šis straipsnis neatitinka EB sutarties 179 arba 181a straipsnių, būtina visą tokią veiklą numatyti pagal vieną priemonę, kurios teisinis pagrindas būtų EB sutarties 203 straipsnis ir EB sutarties 308 straipsnis.

d) stabilumo priemonė taip pat yra pagrindas skatinti tarptautinius veiksmus, kurie atitinka reglamento bendruosius tikslus, įskaitant mokslinius tyrimus ir civilių ekspertų rengimą dirbti ES krizių valdymo misijose.

2 straipsnio nuostatose iš esmės yra kodifikuota ir konsoliduota Bendrijos kompetencija, kuri yra ad hoc ir nenuosekliai nustatyta įvairiose esamose geografinėse ir šakinėse Bendrijos finansavimo priemonėse. Jos remiasi Kotonu susitarime pirmą kartą pateiktu metodu, kuriuo nustatoma veiksminga ir integruota sistema, pagal kurią EB su šalimis partnerėmis gali spręsti ne tik vystymosi, bet ir saugumo bei taikos kūrimo klausimus bei vykdyti taikos operacijas.

3 straipsnis Kitos iniciatyvos

Šiuo straipsniu siekiama suteikti Bendrijai galimybę lanksčiai ir laiku reaguoti į būsimus iššūkius pasaulio stabilumui ir saugumui, kurių negalima numatyti šiandien. Pagal šį reglamentą pagalba gali būti teikiama tuomet, jei ji atitinka Tarybos nustatytą politiką arba EB prisiimtus įsipareigojimus. Prieš skirdama tokioms iniciatyvoms lėšų, Komisija privalo patvirtinti politinį pagrindą, kuris pirmiausia pateikiamas valdymo komitetui (žr. 9 straipsnį).

II ANTRAšTINė DALIS – PROGRAMų RENGIMAS IR Lėšų PASKIRSTYMAS

4 straipsnis Priemonės ir programos

Šiame straipsnyje aprašomi trys mechanizmai, per kuriuos pagal šį dokumentą bus teikiama parama. Į krizines situacijas reaguoti numatytos išimtinės pagalbos priemonės ir laikinos programos. Daugiametės programos bus skirtos ilgalaikėms problemoms spręsti esant stabilioms bendradarbiavimo sąlygoms.

Šiame straipsnyje pateikiamos nuostatos, kuriomis siekiama užtikrinti pagal stabilumo priemonę ir pagal tris politinius dokumentus teikiamos pagalbos papildomumą. Taigi pagal stabilumo dokumentą finansuojamos daugiametės programos gali būti priimtos vadovaujantis šalies ar regiono strategijomis, kurios patvirtinamos pagal Integruotą pasirengimo narystei priemonę, Vystomojo ir ekonominio bendradarbiavimo priemonę bei Europos kaimynystės priemonę. Tai sudaro vieną strateginių programų rengimo sistemą, siejančią pagrindinę politinę priemonę ir stabilumo priemonės pridėtinę vertę. Tačiau pagal šią priemonę Komisija taip pat gali patvirtinti konkrečias regiono arba temines strategijas. Taip siekiama apimti tokias bendradarbiavimo sritis, kurių problemų negalima tinkamai išspręsti vadovaujantis strategijomis, patvirtintomis pagal kitas išorės finansavimo priemones (dėl klausimo pobūdžio arba jo geografinės apimties). Tokios strategijos patvirtinamos pasikonsultavus su valdymo komitetu.

Šiame straipsnyje taip pat pateikiamos nuostatos, kuriomis siekiama geriau suderinti Bendrijos priemones ir Tarybos priemones, priimtas pagal bendrą užsienio ir saugumo politiką. Tai ypač svarbu ES civilinio krizių valdymo operacijų veiksmingumui ir poveikiui, nes šioje veikloje dažnai pastebimi su BUSP ir Bendrijos kompetencija susiję aspektai. Šios nuostatos toliau plėtojamos 5 (žr. toliau), 10 (sprendimų priėmimas) ir 19 (dalyvavimo ir kilmės taisyklės) straipsniuose.

5 straipsnis Specialiosios nuostatos, skirtos išimtinėms pagalbos priemonėms ir laikinoms programoms

Šiame straipsnyje pateikiamos specialiosios nuostatos, skirtos išimtinėms pagalbos priemonėms ir laikinoms programoms. Išimtinės pagalbos priemonės yra sukurtos atsižvelgiant į galiojančias EB greitojo reagavimo mechanizmo nuostatas, tačiau su trimis svarbiomis naujovėmis, kuriomis siekiama pagerinti ryšį su visais ES atsakomaisiais veiksmais bei vėlesnių priemonių kokybę ir suderinamumą. Pirmiausia sustiprinamos nuostatos dėl Tarybos informavimo, taip užtikrinant, kad prieš patvirtinant priemones, su Taryba vyks nuolatinis dialogas. Šis dialogas vyks pagal sukurtą informacijos mainų sistemą, kuri yra paremta sėkmingu pavyzdžiu, sukurtu pagal galiojantį Humanitarinės pagalbos reglamentą. Antra, išimtinių pagalbos priemonių priėmimas nustato naują pareigą per 9 mėnesius pateikti ataskaitą, kurioje būtų strateginė planuojamo Bendrijos atsako pagal visas jos priemones apžvalga. Ši ataskaita atskleis Bendrijos reakcijos vaidmenį bendroje tarptautinėje reakcijoje bei nurodys priemones, kuriomis būtų užtikrintas EB ir BUSP veiksmų suderinamumas. Trečia, išimtinių pagalbos priemonių patvirtinimas gali paskatinti patvirtinti laikiną atsakomąją programą, kuri bus parengta pagal išimtines pagalbos priemones ir veiklą, kuria siekiama atkurti normalias sąlygas pagalbai teikti. Laikina atsakomoji programa bus pateikta konsultaciniam komitetui. Ji turėtų užtikrinti veiksmingą ryšį tarp priemonių, priimtų pagal stabilumo priemonę, ir priemonių, priimtų pagal pagrindines politines priemones.

6 straipsnis Taikos rėmimo operacijoms taikomos specialiosios nuostatos

Šiame straipsnyje numatomos priemonės, kuriomis atsižvelgiama į ypatingą taikos rėmimo operacijų politinį jautrumą ir poreikį užtikrinti, kad sprendimai būtų priimami vadovaujantis Tarybos pateiktomis politinėmis kryptimis. Be to, siekiant užtikrinti glaudų ryšį tarp Bendrijos taikos rėmimo operacijų ir karinių bei civilinių pajėgų, kurios gali būti mobilizuotos pagal Europos Sąjungos sutarties V antraštinę dalį, šiame straipsnyje nustatytas reikalavimas Komisijai atkreipti Tarybos dėmesį į visas papildomas priemones, kurias, jos nuomone, būtų naudinga priimti pagal BUSP.

Kaip ir pagal Afrikos taikos priemonę, prieš pradedant bet kokią tokią operaciją, būtų reikalingas JT įgaliojimas plačiąja prasme. Veiksmai bus organizuojami remiantis regioninės organizacijos ir šalies, kurioje ta operacija bus vykdoma, susitarimu; nebus leidžiamas joks tiesioginis ES karinės veiklos finansavimas (žr. 13 straipsnio 2 dalį).

Dėl trečiųjų šalių karinių operacijų finansavimo atsirastų atsakomybė užtikrinti nepriklausomą pajėgų elgesio stebėseną. Pagal šį straipsnį Komisija turi patvirtinti atitinkamą stebėsenos tvarką.

7 straipsnis Daugiametės programos

Šiame straipsnyje nustatomi pagrindiniai reikalavimai pagal šią priemonę priimamiems strateginiams dokumentams (žr. 4 straipsnį).

8 straipsnis Programų rengimo dokumentų priėmimas

Prieš patvirtinant strateginius dokumentus, jie bus teikiami valdymo komitetui, kad jis pareikštų savo nuomonę. Laikinos programos pateikiamos patariamajam komitetui.

III ANTRAšTINė DALIS – ĮGYVENDINIMAS

III antraštinė dalis skirta daugeliui procedūrinių klausimų, kuriuos reikia spręsti atsižvelgiant į Finansinio reglamento nuostatas. III antraštinės dalies nuostatos yra iš esmės suderintos su Europos kaimynystės priemonės, Vystomojo ir ekonominio bendradarbiavimo priemonės ir šio reglamento nuostatomis. Tekstų skirtumai atspindi kiekvienos išorės pagalbos priemonės ypatumus.

10 straipsnis Finansavimo sprendimai

10 straipsnyje numatyta, kad išskyrus išimtines priemones ir laikinas programas, finansavimo sprendimus Komisija priima kaip šaliai ir regionui skirtas metines veiksmų programas. Tai atitinka naujausius principus, pateiktus naujausiuose Bendrijos priimtuose reglamentuose. Kalbant apie sprendimus, kuriuos Komisija priėmė vadovaudamasi daugiametėmis programomis (t. y. strateginiais dokumentais, preliminariomis daugiametėmis programomis šalims partnerėms ir regionams partneriams, ir teminiais strateginiais dokumentais), kuriuos valdymo komitete jau patvirtino valstybės narės, reikia pažymėti, kad nenumatyta, jog veiksmų programos bus priimamos vadovaujantis komiteto darbo tvarka. Komisija turi perduoti atitinkamas veiksmų programas valstybėms narėms per vieną mėnesį nuo Komisijos sprendimo priėmimo dienos. Prireikus, Komisija gali pasinaudoti savo prerogatyva iš dalies pakeisti veiksmų programas. Išimtiniais atvejais 10 straipsnyje numatyta galimybė, kad veiksmų programose nenumatytos priemonės būtų priimamos tokiu pačiu būdu kaip ir veiksmų programos. Ši nuostata būtų naudinga tokiais atvejais, jei Komisija norėtų skubiai skirti finansavimą, nors veiksmų programa dar nebūtų galutinai patvirtinta.

11 straipsnis Strateginiuose dokumentuose arba daugiametėse preliminariose programose nenumatytų specialiųjų priemonių priėmimas

Šiame straipsnyje pateikiamos nuostatos yra panašios į Vystomojo bendradarbiavimo ir ekonominio bendradarbiavimo priemonės nuostatas. Straipsniu siekiama numatyti lanksčias priemones, leidžiančias reaguoti į nenumatytus poreikius, kurie nėra susiję su krize, dėl kurios pagal stabilumo priemonę teikiama ilgalaikė pagalba (pirmiausia – branduolinio saugumo ir pasaulinio bei regioninio lygio tarptautiniai klausimai). Pagal 11 straipsnį įvykus nenumatytiems įvykiams gali būti priimtos strateginiuose dokumentuose arba daugiametėse preliminariose programose nenumatytos specialiosios priemonės. Kalbant apie sprendimus, kuriuos Komisija priima ne pagal valstybių narių patvirtintas daugiametes programas, reikia pažymėti, kad yra numatyta, jog šie sprendimai turėtų būti priimami vadovaujantis komiteto darbo tvarka, jei finansuojama suma viršija 15 mln. eurų. Taigi Komisija patvirtina strateginiuose dokumentuose ir daugiametėse preliminariose programose nenumatytas specialiąsias priemones pagal Sprendimo 1999/468/EB 3 straipsnyje numatytą procedūrą, t. y., gavusi patariamojo komiteto, sudaryto iš valstybių narių atstovų, kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas, nuomonę. Komitetas turi pateikti savo nuomonę apie specialiąsias priemones, o Komisija privalo kuo labiau atsižvelgti į komiteto nuomonę ir pranešti jam apie tai, kaip ji atsižvelgė į šią nuomonę. Komisija gali iš dalies pakeisti specialiąsias priemones pagal tokią pačią procedūrą. Tačiau komiteto nuomonė nebūtina tais atvejais, kai priimami pakeitimai laikomi nežymiais, kaip nustatyta 11 straipsnio 4 dalyje.

12 straipsnis Subjektai, turintys teisę gauti finansavimą

12 straipsnyje nurodomi subjektai, organizacijos ir institucijos, kurie gali gauti paramą pagal šį reglamentą. Atsižvelgiant į faktinę patirtį, jame numatytas gana platus subjektų ratas. Aptariant teisę gauti Bendrijos dotacijas, reikia pažymėti, kad 12 straipsnis turėtų būti skaitomas siejant jį su 19 straipsniu, kuriame pateikiamos išsamios viešųjų pirkimų ir dotacijų suteikimo procedūros.

13 ir 14 straipsniai Priemonių rūšys ir paramos priemonės

Atsižvelgiant į faktinę patirtį, 13 straipsnyje pateikiami priemonių, kurias galima finansuoti pagal šį reglamentą, rūšių pavyzdžiai. Jame nesiekiama pateikti išsamaus tokių priemonių sąrašo.

14 straipsnyje nustatyta, kad pagal šį reglamentą galima finansuoti visas paramos priemones, kurių reikia šiam reglamentui įgyvendinti.

15 ir 16 straipsniai Bendras finansavimas ir valdymo būdai

Atsižvelgiant į faktinę patirtį ir į paramos teikėjų norą kuo labiau koordinuoti bendradarbiavimo veiksmus, 15 straipsnyje patvirtinama, kad priemonės gali būti finansuojamos lygiagrečiai ar kartu. Pagal 3 dalį Komisijai gali būti pavesta gauti ir valdyti valstybių narių (ir ypač jų valstybinių ir pusiau valstybinių institucijų), visų kitų trečiųjų šalių paramos teikėjų arba tarptautinių ar regioninių organizacijų lėšas. Ši nuostata leidžia Komisijai veikti lygiomis teisėmis su kitais paramos teikėjais.

16 straipsnyje aprašomi valdymo būdai, kuriais Komisija gali naudotis pagal šį reglamentą finansuojamoms priemonėms įgyvendinti:

- tiesioginis centralizuotas valdymas arba netiesioginis centralizuotas Bendrijos agentūrų arba Bendrijos įsteigtų įstaigų valdymas (2 pastraipa); arba

- netiesioginis centralizuotas valstybių narių institucijų (3 pastraipa) valdymas, kaip numatyta Finansinio reglamento 54 straipsnio 2 dalies c ir i punktuose, kur tokia galimybė leidžiama, jei tai numatyta pagrindiniame teisės akte.

17 straipsnis Biudžetiniai įsipareigojimai

17 straipsnyje nustatyta, kad biudžetiniai įsipareigojimai yra vykdomi remiantis Komisijos sprendimais, kuriuos ji priima vadovaudamasi veiksmų programomis, strateginiuose dokumentuose ir daugiametėse preliminariose programose nenumatytomis specialiosiomis priemonėmis ir paramos priemonėmis. Pagal šį straipsnį biudžetinius įsipareigojimus galima keleriems metams paskirstyti į metines dalis. Tai numatyta Finansinio reglamento 76 straipsnyje, kuris leidžia tokią galimybę, jei taip numatyta pagrindiniame teisės akte.

18 straipsnis Bendrijos finansinių interesų apsauga

18 straipsnyje numatytos priemonės, kuriomis siekiama apsaugoti Bendrijos finansinius interesus, o pirmiausia – leisti jai atlikti visus reikiamus patikrinimus kontroliuojant veiklos įgyvendinimą.

19 straipsnis Dalyvavimas viešųjų pirkimų ir dotacijų suteikimo procedūrose bei kilmės taisyklės

19 straipsnyje apibrėžiamos viešųjų pirkimų ir dotacijų suteikimo procedūrų sąlygos, susijusios su šio reglamento įgyvendinimu. Šiuo metu nuostatos atitinka „Pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl Bendrijos išorės pagalbos prieinamumo“[1], kuriuo siekiama iš dalies pakeisti reglamentus, kurie yra svarbiausių Bendrijos pagalbos priemonių teisinis pagrindas, kad pagalbos būtų daugiau. Pagal 19 straipsnio 2 dalį, jei trečioji šalis leidžia savo viešuosiuose pirkimuose ir dotacijų suteikime dalyvauti EB valstybėms narėms, Komisija gali nuspręsti leisti tokiai trečiajai šaliai dalyvauti Bendrijos viešųjų pirkimų ir dotacijų suteikimo procedūrose. 19 straipsnis gali būti iš dalies keičiamas atsižvelgiant į Tarybos ir Parlamento išvadas, kurios bus pateiktos išanalizavus reglamento pakeitimo būtinybę.

Atsižvelgiant į specifinį dokumento pobūdį ir juo sprendžiamus klausimus bei į tai, kokį dėmesį jis teikia tarptautiniams klausimams spręsti, šis straipsnis leidžia Komisijai suteikti galimybę dalyvauti toms šalims, kurios yra tradiciniais ekonominiais, prekybiniais ar geografiniais ryšiais susijusios su atitinkama šalimi partnere. Ši nuostata yra parengta vadovaujantis galiojančiomis Meda reglamento nuostatomis.

Be to, susidarius krizinei padėčiai, kai būtina imtis išimtinių pagalbos priemonių arba laikinų programų, dar daugiau subjektų gali įgyti tokią teisę. Tokiais atvejais labai reikia lanksčių dalyvavimo procedūrų ir kilmės taisyklių, o apribojančios dalyvavimo taisyklės anksčiau yra sudariusios kliūčių veiksmingam bendradarbiavimui su kitais tarptautiniais subjektais bei Bendrijos veiksmų greitumui ir veiksmingumui.

20 , 21 ir 22 straipsniai Išankstiniai mokėjimai, dotacijos ir Europos investicijų bankui arba kitiems finansų tarpininkams pervestos lėšos

20, 21 ir 22 straipsniuose patikslinami kai kurie techniniai aspektai, susiję su kai kurių 13 straipsnyje numatytų priemonių vykdymu. Tai yra:

20 straipsnyje numatyta, kad palūkanos už išankstinius mokėjimus turi būti prieinamos finansavimo gavėjams. Finansinis reglamentas leidžia tokią galimybę, jei tai numatyta pagrindiniame teisės akte.

21 straipsnyje pažymima, kad dotacijos gali būti teikiamos ir fiziniams asmenims, kaip numatyta Reglamento (EB) 1605/2002 114 straipsnyje, kuris leidžia tokią galimybę, jei tai numatyta pagrindiniame teisės akte.

22 straipsnyje nurodomos nuostatos, kurias atskirais atvejais Komisija turi patvirtinti, jei nusprendžia perduoti lėšas valdyti Europos investicijų bankui ar kitiems finansų tarpininkams.

23 straipsnis Įvertinimas

23 straipsnis įpareigoja Komisiją reguliariai vertinti geografinių ir teminių politikos sričių ir programų bei šakinės politikos rezultatus, o taip pat ir programų sudarymo veiksmingumą.

IV ANTRAšTINė DALIS – BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

IV antraštinėje dalyje pateikiamos nuostatos dėl reglamento įgyvendinimo metinių ataskaitų Europos Parlamentui ir Tarybai (24 straipsnis), komiteto darbo tvarkos (25 straipsnis), reglamento pildymo ir tikslinimo (26 straipsnis), galiojančių reglamentų panaikinimo (27 straipsnis) ir reglamento įsigaliojimo (28 straipsnis). Reglamentas bus taikomas nuo 2007 m. sausio 1 d.

Reglamente numatytas bendradarbiavimas su konsultaciniais ir valdymo komitetais, kaip numatyta pagal Vystomojo ir ekonominio bendradarbiavimo reglamento metodą. Valdymo komitetams pateikiami strateginiai ilgalaikės pagalbos dokumentai. Su konsultaciniais komitetais konsultuojamasi, kai kuriant ir įgyvendinant programą reikia ypatingo lankstumo.

2004/0223 (CNS)

Pasiūlymas

TARYBOS REGLAMENTAS

nustatantis stabilumo priemonę

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 308 straipsnį,

atsižvelgdama į Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 203 straipsnį,

atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[2],

atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[3],

kadangi:

Siekiant, kad Bendrijos išorės pagalba būtų veiksmingesnė, pagalbos planavimui ir teikimui buvo sukurti nauja sistema. [ data ] Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. [...] nustatys Pasirengimo narystei priemonę, pagal kurią Bendrijos pagalba bus teikiama šalims kandidatėms ir potencialioms šalims kandidatėms.[4] [ data ] Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. [...] nustatys Europos kaimynystės ir partnerystės priemonę[5]. [ data ] Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. [...] yra skirtas vystomajam bendradarbiavimui ir ekonominiam bendradarbiavimui su trečiosiomis šalimis[6]. Šis reglamentas yra papildoma priemonė, kuri skirta krizinėms situacijoms bei kai kuriems ilgalaikiams iššūkiams taikai, stabilumui ir žmonių saugumui pasaulyje spręsti.

Bendrija yra pagrindinis ekonominės, finansinės, techninės, humanitarinės ir makroekonominės pagalbos teikėjas trečiosioms šalims. Stabilių sąlygų žmogaus socialinei raidai užtikrinimas ir žmogaus teisių, demokratijos bei pagrindinių laisvių užtikrinimas vis dar yra vienas iš pagrindinių Bendrijos išorės pagalbos priemonių tikslų.

JT Tūkstantmečio deklaracijoje numatyta, kad laisvė nuo smurtinių konfliktų yra pagrindinė žmogaus socialinės raidos sąlyga; 2003 m. liepos mėn. JT Generalinės Asamblėjos rezoliucijoje 57/337 pripažįstama, kad taika ir vystymasis stiprina vienas kitą, o pagarba žmogaus teisėms ir pagrindinėms laisvėms yra vienas iš pagrindinių elementų užkertant kelią ginkluotiems konfliktams; taigi saugumas, stabilumas ir kelio smurtiniams konfliktams užkirtimas yra gyvybiškai svarbūs vystymuisi ir skurdo mažinimui; tam skirtos priemonės prisideda prie tūkstantmečio vystymosi tikslų ir Bendrijos, valstybių narių ir trečiųjų šalių sudarytų susitarimų uždavinių siekimo.

Europos Vadovų Taryba įpareigojo Europos Sąjungą tapti veiksmingu veikėju krizių valdymo srityje ir užkertant kelią smurtiniams konfliktams. ES smurtinių konfliktų prevencijos programoje pabrėžiama, kad „politinis įsipareigojimas užkirsti kelią konfliktams yra vienas iš pagrindinių ES išorės santykių tikslų“. Bendrijos finansavimo priemonėmis siekiama prisidėti prie šio tikslo ir prie to, kad Sąjunga taptų pasaulinio masto veikėju.

Jungtinių Tautų taikos operacijų komisijos ataskaitoje regioninės ir paregionių organizacijos kviečiamos plėtoti taikos palaikymo pajėgumus. Atsakydamos į tai, 2003 m. lapkričio 17 d. Komisija ir Taryba paskelbė pareiškimą dėl Afrikos taikos priemonės sukūrimo. Kuriant šią priemonę įgyta patirtis gali padėti kitų regioninių ir paregionių organizacijų kuriamoms panašioms priemonėms, laikantis Europos saugumo strategijoje nustatyto veiksmingo daugiašališkumo principo.

Sąjunga prisidės prie taikos ir saugumo tarptautiniu lygiu, vadovaudamasi Jungtinių Tautų chartijos principais.

Kotonu partnerystės susitarime numatyti integruoti saugumo ir vystymosi pagrindai ir stabilumo priemonė turėtų remtis tokiu metodu.

Programos, kuriomis siekiama spręsti priešpėstinių minų, mažų ginklų ir lengvosios ginkluotės problemas, turi poveikį plėtrai bei veikia žmonių saugumą ir politinį stabilumą. 2004 m. Minų draudimo sutarties, įsigaliojusios 1999 m. kovo 1 d., peržiūros konferencijoje, buvo patvirtintas veiksmų planas, kuriame atnaujintas įsipareigojimas nutraukti kančias, susijusias su priešpėstinėmis minomis.

2001 m. spalio 23 d. Tarybos sprendime 2001/792/EB, Euratomas, nustatančiame Bendrijos mechanizmą sustiprintam bendradarbiavimui teikiant civilinės saugos pagalbą palengvinti[7], numatyta, kad siekiant reaguoti į stichines ar žmonių sukeltas nelaimes, į trečiąsias šalis turi būti siunčiami civilinės saugos specialistai. Komisijos komunikate Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui bei Regionų komitetui „ Dėl Europos Sąjungos civilinės saugos pajėgumų stiprinimo“ [8] nurodomas poreikis greitai sukaupti lėšas, kad būtų galima paremti tokius veiksmus.

2004 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Tarybos deklaracijoje dėl kovos su terorizmu pasiūlyta į išorės pagalbos programas įtraukti antiteroristinius tikslus. Be to, 2000 m. kovo 27 d. Tarybos priimtoje ES tūkstantmečio strategijoje dėl organizuoto nusikalstamumo prevencijos ir kontrolės kviečiama glaudžiau bendradarbiauti su trečiosiomis šalimis.

Sąjungai ypač reikia galimybių imtis tokių priemonių, kurios leistų jai remti branduolinį saugumą trečiosiose šalyse, kovoti su masinio naikinimo ginklų platinimu, kovoti su kitomis technologinėmis grėsmėmis saugumui ir pagrindiniais nenumatytais pavojais visuomenės sveikatai, kurie gali turėti poveikį tarptautiniu mastu. 2003 m. gruodžio 12 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino ES strategiją prieš masinio naikinimo ginklų platinimą.

Reikia finansuoti papildomas priemones, kurios atitiktų šio reglamento tikslus, įskaitant mokymą, mokslinius tyrimus ir tarptautinių susitarimų įgyvendinimo rėmimą.

Siekdama vykdyti savo prisiimtus tarptautinius įsipareigojimus ir visapusiškai prisidėti prie ES išorės politikos, Bendrija turi užtikrinti, kad jos išorės pagalbos priemonės būtų visiškai suderintos su šiais tikslais.

Patirtis parodė, kad padėčiai po krizės stabilizuoti reikia tvarių ir lanksčių tarptautinės bendruomenės įsipareigojimų, o pirmaisiais metais po krizės reikia ypatingo dėmesio, nes tuo metu nemažai šalių vėl grįžta į krizinę padėtį. Be to, šalys partnerės, kuriose yra krizinė padėtis, gali neturėti institucinių galimybių arba vyriausybių, kurios būtų politiškai pripažintos tarptautiniu lygiu, todėl joms gali būti sunku dalyvauti nustatant pagalbos prioritetus.

Įgyvendinant pagalbos programas krizių ir politinio nestabilumo metu reikia ypatingų priemonių, kurios užtikrintų lankstumą priimant sprendimus ir skirstant lėšas, taip pat papildomų priemonių, kurios užtikrintų atitiktį dvišalei pagalbai ir mechanizmams paramos teikėjų lėšoms gauti, įskaitant valdžios institucijos funkcijų perdavimą per netiesioginį centralizuotą valdymą.

Po Komisijos komunikatų dėl paramos, atstatymo ir vystymosi susiejimo[9] Europos Parlamento rezoliucijose ir Tarybos išvadose pabrėžiamas poreikis užtikrinti veiksmingą pagal įvairias EB finansavimo priemones krizių aplinkybėmis finansuojamų veiksmų ryšį.

Patirtis parodė, kad siekiant veiksmingai ir laiku išspręsti pirmiau minėtus klausimus, reikia turėti specialių finansinių išteklių ir finansavimo priemonių, kurie prisidėtų prie humanitarinės pagalbos ir ilgalaikių bendradarbiavimo priemonių.

Greta tų priemonių, dėl kurių buvo susitarta su šalimis partnerėmis vadovaujantis pagal Integruotą pasirengimo narystei priemonę, Europos kaimynystės ir partnerystės priemonę ir Vystomojo bendradarbiavimo ir ekonominio bendradarbiavimo priemonę nustatyta politine bendradarbiavimo struktūra, Bendrija turi sugebėti teikti tokią pagalbą, kuri atitiktų pagrindines Europos Sąjungos vertybes ir politikos prioritetus, taip pat naujas tarptautinės bendruomenės politikos iniciatyvas šiose srityse: taikos palaikymas, politinis stabilumas, apsauga nuo organizuoto nusikalstamumo, masinio naikinimo ginklų ir susijusių medžiagų platinimo, pagrindinių technologinių grėsmių ir epidemijų.

Humanitarinė pagalba teikiama tik pagal Tarybos reglamentą (EB) 1257/96.

2001 m. „Bendrijos, kurią atstovauja Komisija, ir valstybių narių veiklos koordinavimo stiprinimo išorės pagalbos srityje gairėse“ pabrėžiamas poreikis sustiprinti ES išorės pagalbos derinimą.

Šiam reglamentui įgyvendinti būtinos priemonės turėtų būti patvirtintos vadovaujantis 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimu (EB) Nr. 1999/468, nustatančiu Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką.[10] Ilgalaikei pagalbai skirti strateginiai dokumentai turėtų būti teikiami valdymo komitetui. Su konsultaciniu komitetu turėtų būti konsultuojamasi tuomet, kai kuriant ir įgyvendinant programą prireiktų ypatingo lankstumo.

Patvirtinus naują stabilumo priemonę reikės panaikinti 2001 m. liepos 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1724/2001 dėl veiksmų, nukreiptų prieš priešpėstines minas besivystančiose šalyse; 2001 m. liepos 23 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1725/2001 dėl veiksmų, nukreiptų prieš priešpėstinių minų naudojimą trečiosiose šalyse, išskyrus besivystančias šalis; 2001 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 381/2001, sukuriantį greitojo reagavimo mechanizmą; 1997 m. spalio 13 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2046/97 dėl Šiaurės ir Pietų bendradarbiavimo kampanijoje prieš narkotikus ir narkomaniją; 1996 m. lapkričio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2258/96 dėl reabilitacijos ir atstatymo operacijų besivystančiose šalyse; 2001 m. lapkričio 16 d. Tarybos sprendimą 2001/824/EB, Euratomas dėl tolesnių Europos bendrijos įnašų į Europos rekonstrukcijos ir plėtros banką Černobylio uždarymo fondui; 2001 m. spalio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2130/2001 dėl pagalbos priemonių iškeldintiems Azijos ir Lotynų Amerikos besivystančių šalių žmonėms; 2000 m. gegužės 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1080/2000 dėl paramos Jungtinių Tautų laikinajai misijai Kosove (UNMIK) ir Aukštojo atstovo biurui Bosnijoje ir Hercegovinoje (OHR).

Atskirai veikdamos valstybės narės negali pasiekti veiksmų tikslų dėl to, kad šiame reglamente numatytose srityse reikalinga suderinta daugiašalė reakcija, dėl reglamente numatytų priemonių apimties ir poveikio pasauliniu mastu Bendrija gali patvirtinti priemones vadovaudamasi Europos bendrijos steigimo sutarties 5 straipsnyje nustatytu subsidiarumo principu. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą, šiame reglamente nenumatyti jokie veiksmai, kurie nėra būtini siekiant šios Sutarties nustatytų tikslų.

Šiam reglamentui priimti Sutartyse numatyti tik tokie įgaliojimai, kokie numatyti Europos bendrijos steigimo sutarties 308 straipsnyje ir Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutarties 203 straipsnyje,

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

I antraštinė dalis – Tikslai

1 STRAIPSNIS Bendrieji tikslai ir taikymo sritis

Pagal šio reglamento nuostatas Bendrija finansuoja priemones, kuriomis trečiosiose šalyse ir teritorijose skatinama taika, stabilumas ir užtikrinamas civilių gyventojų saugumas.

Šiomis priemonėmis pirmiausia remiama ES politika, susijusi su:

- veiksmingais, savalaikiais ir integruotais veiksmais, kuriais siekiama užkirsti kelią krizių, rimto politinio nestabilumo arba smurtinių konfliktų pasekmėms, švelninti jas arba su jomis kovoti;

- pagrindiniais iššūkiais teisinei valstybei trečiosiose šalyse sukurti arba išlaikyti, įskaitant regioninių arba tarptautinių problemų, pvz., organizuoto nusikalstamumo, nelegalios prekybos ir terorizmo, sprendimą;

- pagrindinėmis technologinėmis grėsmėmis, kurios gali turėti tarptautinį poveikį, įskaitant branduolinės saugos skatinimą ir kovą su masinio naikinimo ginklų platinimu;

- taikos palaikymo ir taikos rėmimo pajėgų plėtra bendradarbiaujant su tarptautinėmis, regioninėmis ir paregionių organizacijomis.

Šiuo reglamentu taip pat nustatomi pagrindai, kaip turi būti reaguojama į Europos Sąjungos remiamas naujas reglamento tikslus atitinkančias politikos iniciatyvas, kurios papildo veiksmus, kurių gali būti imamasi pagal kitas išorės finansines priemones.

2 straipsnis Tikslas

Siekdama šio reglamento tikslų, Bendrija teikia finansinę, ekonominę ir techninę pagalbą, kuri papildo bet kokią kitą pagalbą, kuri paprastai teikiama pagal Humanitarinės pagalbos priemonę, Integruotą pasirengimo narystei priemonę, Europos kaimynystės ir bendradarbiavimo priemonę bei Vystomojo bendradarbiavimo ir ekonominio bendradarbiavimo priemonę, kad:

a) padėtų trečiosiose šalyse sudaryti arba atstatyti pagrindines sąlygas, kurios būtinos, kad būtų galima veiksmingai įgyvendinti Bendrijos vystomojo ir ekonominio bendradarbiavimo politiką ir programas; tai gali apimti inter alia paramą:

- civilinėms priemonėms, kurių imasi tarptautinės ir regioninės organizacijos, valstybė ir nevalstybiniai subjektai, ir kuriomis siekiama padėti taikiai išspręsti ginčus, užkirsti kelią smurtiniams konfliktams atsirasti arba sustiprėti, apriboti jų teritorinį išsiplėtimą, bei skatinti sutaikyti šalis, vedant derybas ir tarpininkaujant, kad šalys sudarytų taikos ar ugnies nutraukimo susitarimus, taip pat juos prižiūrint ir įgyvendinant;

- karinės stebėsenos ir taikos palaikymo arba taikos rėmimo operacijoms (įskaitant tokias operacijas, kuriuose dalyvauja ir civiliai), kurias vykdo regioninės ir paregionių organizacijos bei kitos valstybių koalicijos, veikiančios su Jungtinių Tautų įgaliojimu; priemonėms, kuriomis siekiama didinti tokių organizacijų ir jų narių pajėgumus planuoti, vykdyti ir užtikrinti veiksmingą tokių operacijų politinę kontrolę;

- mobilizuojant priemones, kuriomis reaguojama į stichines arba žmonių sukeltas nelaimes, įskaitant civilinės saugos išteklių naudojimą, jei nebūtų ES humanitarinės pagalbos ar papildant ją;

- kovotojų nusiginklavimui, demobilizacijai ir reintegracijai, taip pat sprendžiant vaikų kareivių bei saugumo sektoriaus reformos klausimus;

- priemonėms, kuriomis siekiama spręsti problemas, kurios kyla dėl priešpėstinių minų, nesprogusių šovinių ar kitų sprogstančių priemonių, mažų ir lengvų ginklų bei kitų kenksmingų karo liekanų, įskaitant atsargų valymą ir naikinimą, pagalbą tokiomis priemonėmis sužeistiems asmenims ir supažindinimo su pavojumi programas;

- priemonėms, kuriomis siekiama reaguoti į krizinę padėtį, kad būtų apsaugotos, atstatytos ar sudarytos sąlygos tvariai ekonominei ir socialinei plėtrai, įskaitant inter alia paramą tarptautinius mandatus turinčių laikinųjų administracijų operacijoms ir jų veiksmams, taip pat kitoms pradinėms priemonėms, kuriomis siekiama sukurti ir remti demokratijos ir pliuralistinės valstybės institutus, veiksmingą civilinę valdžią nacionaliniu ir vietiniu lygiu, nepriklausomus teismus, gerą valdymą ir teisėtvarką;

- priemonėms, kuriomis siekiama reaguoti į krizinę padėtį, kad būtų skatinama ir ginama pagarba žmogaus teisėms ir pagrindinėms laisvėms, demokratijos principams ir teisinei valstybei, taip pat tarptautinės teisės principams (įskaitant paramą specialiems nacionaliniams ir tarptautiniams baudžiamiesiems teismams, tiesos ir taikinimo komisijoms, skundų dėl žmogaus teisių pažeidimų teisinio sprendimo mechanizmams bei nuosavybės teisių gynimui ir pripažinimui); kad būtų skatinama pilietinės visuomenės plėtra ir dalyvavimas politiniame procese, įskaitant priemones, kuriomis siekiama skatinti nepriklausomą ir profesionalią žiniasklaidą;

- priemonėms, kuriomis siekiama reaguoti į krizinę padėtį, kad būtų atstatytos pagrindinė infrastruktūra, namai, valstybinių institucijų pastatai ir ekonominis turtas, įskaitant pagrindinius gamybos pajėgumus; kad būtų vėl vykdoma ekonominė veikla ir kuriamos darbo vietos;

- visoms kitoms priemonėms, kurių gali prireikti norint sudaryti sąlygas veiksmingai pereiti nuo priemonių, kuriomis reaguojama į krizinę situaciją, prie normalaus bendradarbiavimo pagal Bendrijos vidutinės ir ilgalaikės trukmės išorės vystomojo ir ekonominio bendradarbiavimo strategijas ir programas.

Komisija užtikrina, kad patvirtintos priemonės atitinka Bendrijos strateginės politikos šalies partnerės atžvilgiu sistemą, o pirmiausia – jos vystomojo ir ekonominio bendradarbiavimo politikos ir programų, priimtų vadovaujantis Europos bendrijos steigimo sutarties 179 ir 181a straipsniais, tikslus.

b) plėtotų ES ir trečiųjų šalių bendradarbiavimą dėl pasaulinių ir regioninio tarptautinio masto problemų, turinčių įtakos saugumui ir pagrindinėms piliečių laisvėms.

Tokiomis priemonėmis galima pirmiausia:

- stiprinti teisėsaugos ir teisminių institucijų pajėgumus kovoje su terorizmu ir organizuotu nusikalstamumu, įskaitant prekybą narkotikais, veiksmingai kontroliuojant nelegalią prekybą ir tranzitą bei kitose bendradarbiavimo teisingumo ir vidaus reikalų srityse;

- stiprinti tarptautinius žmogaus teisių apsaugos pagrindus ir remti tarptautinius veiksmus, kuriais skatinama demokratija;

- spręsti tarptautinių pervežimų ir energetikos veiklos bei infrastruktūros saugumo problemas, įskaitant keleivių ir krovinių pervežimą bei energijos tiekimą;

- reaguoti į netikėtų didelių grėsmių visuomenės sveikatai pavojų, pvz., epidemijas, kurios gali turėti tarptautinį poveikį;

- remti nacionalinės teisės sistemos tobulinimą ir tarptautinį bendradarbiavimą pirmiau išvardytose srityse, įskaitant informacijos mainus, pavojaus/grėsmių vertinimą ir kitas atitinkamas bendradarbiavimo formas;

Pagal šį reglamentą tokios priemonės gali būti priimtos, jei jomis reaguojama į skubų poreikį, veiksmingumo vardan atsižvelgiant į pasaulinio arba tarpregioninio masto strategijas ir mechanizmus, ir kurių negalima vykdyti pagal politiką ir programas, numatytas reglamentuose dėl Vystomojo bendradarbiavimo ir ekonominio bendradarbiavimo[11], Europos kaimynystės ir partnerystės priemonėje[12] arba Integruoto pasirengimo narystei priemonėje[13].

c) padėtų apsaugoti šalis ir gyventojus nuo didelių technologinių grėsmių ir kovoti su branduolinių, cheminių, biologinių ir radiologinių ginklų bei su jais susijusių medžiagų, įrangos ir patirties platinimu. Tai inter alia gali apimti paramą:

- branduolinio saugumo skatinimui, ypatingą dėmesį teikiant saugumo kultūros perdavimui, įskaitant saugų atominių elektrinių ar kitų branduolinių įrenginių projektavimą, veiklą ir techninę priežiūrą, saugų branduolinių atliekų pervežimą, apdorojimą ir palaidojimą bei buvusių branduolinių vietų atkūrimą;

- branduolinių apsaugos priemonių sukūrimui ir įgyvendinimui, įskaitant tinkamą daliųjų medžiagų apskaitą ir kontrolę, nelegalios prekybos potencialiai pavojingomis medžiagomis kontrolę ir šiuolaikinės logistinės, vertinimo ir kontrolės įrangos sumontavimą;

- daliųjų medžiagų ar su ginklais susijusių cheminių ir biologinių medžiagų atsargų mažinimui, įrenginių, kuriuose laikomos tokios medžiagos arba jų prekursoriai, saugumo padidinimui;

- su ginklais susijusios pramonės ir gamybos priemonių bei su gynyba susijusių mokslinių tyrimų programų panaudojimui civilinėms reikmėms, įskaitant paramą su ginklais susijusių mokslininkų perorientavimui ir alternatyvių darbo vietų suradimui bei paramą buvusių su ginklais susijusių vietų atkūrimui;

- nelegalios prekybos potencialiai pavojingomis medžiagomis veiksmingai kontrolei ir nustatymui, pirmiausia sumontuojant šiuolaikišką logistinę vertinimo ir kontrolės įrangą;

- dvigubo panaudojimo prekių veiksmingos eksporto kontrolės plėtojimui ir vykdymui;

- veiksmingų pasiruošimo nelaimėms, nenumatytų įvykių planavimo, civilinės saugos ir sutvarkymo priemonių nustatymui; šios priemonės skirtos galimoms didelio masto nelaimėms aplinkosaugos srityje, pvz., branduoliniame sektoriuje arba kitose pramonės šakose, kuriose gali kilti aplinkai kenkiančių didelio masto įvykių, kurie gali turėti poveikį tarptautiniu lygiu;

- tarptautinio bendradarbiavimo pirmiau išvardytose srityse skatinimui, įskaitant informacijos mainus, pavojaus/grėsmių vertinimą ir kitas atitinkamas bendradarbiavimo formas;

d) skatintų tarptautinių susitarimų ir sutarčių ratifikavimą, įgyvendinimą ir stebėseną bei veiksmingos tarptautinės politikos ir praktikos, atitinkančios šio reglamento tikslus, plėtojimą. Tokios priemonės gali apimti mokslinius tyrimus ir analizę, išankstinio įspėjimo sistemas (įskaitant konfliktų prevencijos srityje) bei mokymus civilinio krizių valdymo srityje.

3 straipsnis Kitos iniciatyvos

Bendrija gali priimti priemones, kuriomis būtų remiamos kitos politikos iniciatyvos, jei tokios priemonės prisideda prie 1 straipsnyje nustatytų bendrųjų šio reglamento tikslų ir (arba) jei jos atitinka Bendrijos įsipareigojimus, kuriuos ji prisiėmė tarptautiniu lygiu, arba Tarybos nustatytą politiką.

II antraštinė dalis – Programų RENGIMAS IR Lėšų PASKIRSTYMAS

4 STRAIPSNIS Priemonės ir programos

1. Al šį reglamentą Bendrijos priemonės vykdomos pasitelkiant išimtines pagalbos priemones, laikinas atsakomąsias programas arba daugiametes programas.

2. Mtinėmis pagalbos priemonėmis reaguojama į krizinę padėtį, ypatingos skubos atvejį arba grėsmę demokratijai, teisinei valstybei, žmogaus teisėms ir pagrindinėms laisvėms, jei priemonių veiksmingumas pirmiausia priklauso nuo greito ar lankstaus jų įgyvendinimo. Komisija taip pat gali patvirtinti išimtines pagalbos priemones, kad Bendrijos priemones suderintų su Tarybos priemonėmis, kurias ji priėmė pagal Europos Sąjungos sutarties V antraštinę dalį, skirtą bendrai užsienio ir saugumo politikai.

3. Po išimtinių pagalbos priemonių gali būti priimta laikina atsakomoji programa. Laikiną atsakomąją programą sudaro priemonės, skirtos prisidėti prie įprastiniam Europos Sąjungos išorės bendradarbiavimo programų įgyvendinimui būtinų sąlygų sukūrimo arba atstatymo. Be to, jomis gali būti sprendžiamos probleminės politinio nestabilumo situacijos, dėl neišspręstų konfliktų susidariusios padėtys, pagrindinės problemos, kylančios konfliktui pasibaigus, ir tokios padėtys, kai Bendrija pasinaudojo svarbiausiomis tarptautinių susitarimų su trečiosiomis šalimis arba kitų pagrindinių teisės aktų, kurie taikomi išorės pagalbai, nuostatomis, jei jos atitinka bet kokias Tarybos patvirtintas priemones.

4. Daugiametes programas sudaro priemonės, skirtos ilgalaikiams klausimams spręsti esant stabilioms bendradarbiavimo sąlygoms. Tokios programos yra sudaromos remiantis:

a) šią priemonę atitinkančiomis regiono ir teminėmis strategijomis, kurios priimtos vadovaujantis 7 straipsnio nuostatomis, arba

b) šalies, regiono arba teminėmis strategijomis, priimtomis pagal Tarybos reglamentus, nustatančius Vystomojo bendradarbiavimo ir ekonominio bendradarbiavimo priemonę, Integruoto pasirengimo narystei priemonę ir Europos kaimynystės ir partnerystės priemonę.

5 straipsnis Specialiosios nuostatos, skirtos išimtinėms pagalbos priemonėms ir laikinoms programoms

1. Komisija palaiko su Taryba nuolatinį ryšį dėl jos planuojamų išimtinių pagalbos priemonių, kurios turi būti teikiamos pagal šį reglamentą. Ji atsižvelgia į tokių priemonių planavimo ir vėlesnio įgyvendinimo metodą, kurio laikosi Taryba, kad būtų derinami ES išorės veiksmai. Jeigu Komisija, vadovaudamasi 4 straipsnio 2 dalimi, patvirtina išimtines pagalbos priemones, ji nedelsdama praneša Tarybai apie patvirtintų priemonių pobūdį, tikslus ir joms skirtų lėšų dydį.

Per devynis mėnesius nuo išimtinių priemonių patvirtinimo dienos Komisija pateikia Tarybai ir Europos Parlamentui ataskaitą. Joje apžvelgiama esama ir planuojama Bendrijos reakcija, įskaitant įnašus iš kitų Bendrijos finansavimo priemonių, 4 straipsnio 4 dalies b punkte nurodytų esamų šalies arba regiono strategijų statusą, visas priemones, kurių Bendrija ėmėsi politiniam dialogui palengvinti ir Bendrijos atsakomąjį vaidmenį platesniu tarptautiniu ir daugiašaliu mastu. Joje taip pat pateikiamos visos specialiosios priemonės, kurios jos nuomone yra būtinos Bendrijos veiksmų ir pagal Europos Sąjungos sutarties V antraštinę dalį planuojamų arba patvirtintų priemonių suderinamumui užtikrinti.

2. Per 1 dalies antroje pastraipoje nurodytą devynių mėnesių laikotarpį Komisija, vadovaudamasi 4 straipsnio 3 dalimi, gali priimti laikiną atsakomąją programą, kuri būtų paremta patvirtintomis išimtinėmis priemonėmis ir, jei įmanoma, sudarytų sąlygas normaliam bendradarbiavimui atkurti.

Jeigu reaguodama į 4 straipsnio 2 arba 3 dalyje nurodytas situacijas, Komisija ad hoc papildė ir patikslino savo šalies ar regiono strategijas, tokios strategijos yra laikinos programos pagrindas.

Per dvejus metus nuo laikinos atsakomosios programos priėmimo dienos Komisija įvertina, ar vis dar yra sąlygų, kurios pateisintų finansavimą pagal šį reglamentą. Atlikdama tokį įvertinimą, Komisija pirmiausia nagrinėja, ar šalies pagalbos poreikius jau galima tinkamai tenkinti pagal politikos, numatytos pagalbai teikti pagal kitas Bendrijos išorės pagalbos priemones, sistemą. Komisija praneša apie savo išvadas 25 straipsnyje nurodytam komitetui.

Komisija gali patvirtinti laikiną atsakomąją programą prieš priimdama išimtines pagalbos priemones.

3. Kad palengvintų 1 dalyje nurodytą dialogą ir sustiprintų Bendrijos bei nacionalinių išimtinių pagalbos priemonių veiksmingumą ir suderinamumą, Komisija gali imtis visų būtinų priemonių, kuriomis būtų skatinamas glaudus jos pačios ir valstybių narių iniciatyvų koordinavimas tiek sprendimų priėmimo, tiek ir vykdymo lygiu. Šiam tikslui valstybės narės ir Komisija naudojasi informacijos mainų sistema.

6 straipsnisTaikos rėmimo operacijoms taikomos specialiosios nuostatos

1. Priemonės, kuriomis teikiama parama taikos palaikymo pajėgų išskleidimui ir taikos rėmimo operacijoms, kaip numatyta 2 straipsnyje, bei visos susijusios priemonės priimamos kaip išimtinės pagalbos priemonės.

Prieš priimdama tokias priemones, Komisija stengiasi iš anksto sužinoti valstybių narių nuomonę atitinkamose Tarybos institucijose ir nurodo bet kokias papildomas priemones, kurias, jos nuomone, būtų naudinga priimti Tarybai.

Komisija užtikrina, kad veiksmai atitiktų Jungtinių Tautų principus ir tikslus, o pirmiausia – kad bet koks taikos palaikymo pajėgų išskleidimas arba taikos rėmimo operacijos gautų JT įgaliojimą plačiąja prasme. Taikos įvedimo veiksmams reikia JT mandato.

Komisija nustato procedūras, užtikrinančias veiksmingą nepriklausomą stebėseną elgesio tų karių, kurie dalyvauja karinės priežiūros arba taikos palaikymo operacijose, kurias finansuoja Bendrija, ir užtikrina, kad apie tai būtų reguliariai pranešama Tarybai.

2. Komisija gali savo iniciatyva priimti parengiamąsias priemones, susijusias su taikos rėmimo operacijomis, įskaitant faktų nustatymo misijas. Prieš finansuodama bet kokias tokias parengiamąsias priemones, Komisija iš anksto praneša apie tai Tarybai, o vėliau įgyvendindama tokias priemones, ji atsižvelgia į Tarybos nuomonę.

3. Priemonės, kuriomis numatoma ilgalaikė parama pajėgumų kūrimo veiksmams karinio taikos palaikymo srityje, priimamos kaip daugiametės programos. Komisija reguliariai praneša Tarybai apie tokių programų įgyvendinimą.

7 straipsnisDaugiametės programos

1. Jei Komisija, vadovaudamasi 4 straipsnio 4 dalies b punktu, priima regiono arba teminius strateginius dokumentus, jie parengiami ne ilgesniam kaip septynerių metų laikotarpiui ir nustatant tinkamą šalių paramos teikėjų ir šalių partnerių bendradarbiavimo sistemą.

2. Rengdama tokius 1 dalyje minimus strateginius dokumentus Komisija užtikrina, kad šios strategijos atitiktų strategijas ir priemones, kurios buvo priimtos pagal Bendrijos šalies ir regiono programas. Be to, siekiant užtikrinti, kad Bendrijos ir jos valstybių narių bendradarbiavimo veikla papildytų viena kitą, rengiamos Komisijos, valstybių narių, o prireikus – ir kitų paramos teikėjų bendros konsultacijos. Prireikus gali būti kviečiami ir kiti paramos teikėjai.

Prireikus strateginiai dokumentai peržiūrimi ir iš dalies pakeičiami; paprastai tai daroma jų įgyvendinimui įpusėjus.

3. Kartu su kiekvienu regiono strateginiu dokumentu gali būti parengiamos daugiametės preliminarios programos. Preliminariose programose nustatomos pasirinktos finansuojamo bendradarbiavimo sritys, apibrėžiami specialūs tikslai, tikėtini rezultatai ir vykdymo rodikliai. Jose nurodomi preliminarūs lėšų asignavimai (bendra ir kiekvienai pirmenybinei sričiai skirta suma, o prireikus – išdėstant eilės tvarka).

Prireikus preliminarios programos patikslinamos, atsižvelgiant į atitinkamų strateginių dokumentų pakeitimus. Išimtiniais atvejais, esant ypatingoms aplinkybėms, pvz., susiklosčius krizinei padėčiai arba vykdant ypatingą veiklą, daugiamečiai asignavimai gali būti koreguojami.

8 straipsnisProgramų rengimo dokumentų priėmimas

1. Strateginius dokumentus ir 7 straipsnyje nurodytas daugiametes preliminarias programas Komisija priima ir keičia vadovaudamasi 25 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.

2. 4 straipsnio 3 dalyje nurodytas laikinas atsakomąsias programas Komisija priima vadovaudamasi 25 straipsnio 3 dalyje nustatyta tvarka.

Tokia pačia tvarka šios programos gali būti pratęstos.

9 straipsnis Naujų politikos iniciatyvų priėmimas

Prieš priimdama 3 straipsnyje numatytas priemones, Komisija, vadovaudamasi 25 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka, patvirtina gaires, nustatančias politikos sistemą, kurią tos priemonės atitinka, skirtinas finansines lėšas ir tai, ar šios priemonės papildo pagal kitas EB išorės pagalbos priemones tokiems tikslams teikiamą pagalbą.

III antraštinė dalis – Įgyvendinimas

10 STRAIPSNIS FINANSAVIMO SPRENDIMAI

1. Priemonėms, kurių turi būti imamasi pagal 5 straipsnį, 6 straipsnio 1 arba 2 dalis, Komisija priima reikiamus finansavimo sprendimus. Per 72 valandas Komisija praneša Komitetui apie priimtus sprendimus.

2. Priemonėms, kurių turi būti imamasi pagal 6 straipsnio 3 dalį arba 7 straipsnį, Komisija, remdamasi 4 straipsnio 4 dalyje nurodytais strateginiais dokumentais, patvirtina metines veiksmų programas.

3. Išimtiniais atvejais, t. y., kai veiksmų programa dar nepatvirtinta, Komisija, remdamasi 7 straipsnyje minimais strateginiais dokumentais ir daugiametėmis preliminariomis programomis, pagal tokias taisykles ir tvarką, kokios taikomos veiksmų programoms, priima priemones, kurios nenumatytos veiksmų programose.

4. Veiksmų programose nustatomi siekiami tikslai, intervencijos sritys, laukiami rezultatai, valdymo būdai, taip pat bendra planuojamo finansavimo suma. Jose aprašomos finansuojamos operacijos, nurodomos atitinkamos kiekvieno veiksmo finansavimo sumos ir preliminarus jų įgyvendinimo tvarkaraštis.

5. Per vieną mėnesį nuo savo sprendimo priėmimo dienos Komisija perduoda valstybėms narėms veiksmų programas susipažinti.

11 straipsnisStrategi niuose dokumentuose arba daugiametėse preliminariose programose nenumatytų specialiųjų priemonių priėmimas

1. Atsiradus nenumatytam poreikiui arba susiklosčius nenumatytoms aplinkybėms Komisija priima 4 straipsnio 4 dalyje nurodytuose strateginiuose dokumentuose ir daugiametėse preliminariose programose nenumatytas specialiąsias priemones. Jei tokių priemonių išlaidos viršija 15 milijonų eurų, Komisija priima priemones pasikonsultavusi su pagal 25 straipsnį įsteigtu komitetu, vadovaudamasi 25 straipsnio 3 dalyje nustatyta tvarka. Savo vidaus darbo tvarkoje komitetas nustatys specialią konsultavimosi su komitetu tvarką, kuri leistų Komisijai prireikus patvirtinti priemones ypatingos skubos tvarka.

2. Specialiosiose priemonėse nustatomi siekiami tikslai, veiklos sritys, laukiami rezultatai, valdymo būdai, taip pat bendra planuojamo finansavimo suma. Jose aprašomi finansuojami veiksmai, nurodomos atitinkamos kiekvieno veiksmo finansavimo sumos ir preliminarus jų įgyvendinimo tvarkaraštis.

3. Per vieną mėnesį nuo savo sprendimo priėmimo dienos Komisija perduoda valstybėms narėms specialiąsias priemones susipažinti.

4. Specialiųjų priemonių pakeitimai, pavyzdžiui, techninės adaptacijos, įgyvendinimo termino pratęsimas, asignavimų perskirstymas laikantis preliminaraus biudžeto ribų, biudžeto padidinimas ar sumažinimas ne daugiau kaip 20 % pradinio biudžeto dydžio, atliekami nebūtinai vadovaujantis 25 straipsnio 3 dalyje nustatyta tvarka, jei šie pakeitimai neturi įtakos Komisijos sprendime nustatytiems pradiniams tikslams.

12 straipsnisSubjektai, turintys teisę gauti finansavimą

1. Pagal šį reglamentą gali būti finansuojami inter alia tokie subjektai:

a) šalys partnerės ir regionai partneriai, taip pat jų institucijos;

b) šalių partnerių decentralizuotos institucijos, pavyzdžiui, regionai, departamentai, provincijos ir savivaldybės;

c) šalių partnerių ir regionų partnerių bei Bendrijos įsteigtos bendros institucijos;

d) tarptautinės organizacijos, įskaitant regionines organizacijas, Jungtinių Tautų institucijos, tarnybos ir misijos, tarptautinės finansų institucijos ir vystymosi bankai, jei jie prisideda prie šio reglamento tikslų;

e) šie valstybių narių, šalių partnerių ir regionų partnerių ir bet kokių trečiųjų šalių subjektai ir institucijos, jei jie prisideda prie šio reglamento tikslų:

- valstybinės arba pusiau valstybinės įstaigos, vietos valdžios institucijos arba administracijos ir jų asociacijos;

- bendrovės, įmonės ir kitos privačios organizacijos bei subjektai;

- finansų institucijos, teikiančios, skatinančios ir finansuojančios privačias investicijas šalyse partnerėse ir regionuose partneriuose;

- nevalstybiniai subjektai, kaip apibrėžta 2 dalyje;

- fiziniai asmenys.

2. Nevalstybiniai subjektai, kurie gali gauti finansinę paramą pagal šį reglamentą, yra: nevyriausybinės organizacijos, gyventojų autochtonų organizacijos, vietinių piliečių grupės ir prekybininkų asociacijos, kooperatyvai, profesinės sąjungos, ekonominius ir socialinius interesus atstovaujančios organizacijos, vietos organizacijos (įskaitant tinklus), kurios veikia regioninio decentralizuoto bendradarbiavimo ir integracijos srityje, vartotojų organizacijos, moterų ir jaunimo organizacijos, mokymo, kultūros, tyrimų ir mokslo organizacijos, universitetai, bažnyčios ir religinės asociacijos bei bendruomenės, žiniasklaida ir visos nevyriausybinės asociacijos ir nepriklausomi fondai, kurie gali prisidėti prie šio reglamento tikslų.

13 straipsnis Priemonių rūšys

1. Bendrijos finansavimas gali būti tokių rūšių:

- projektai ir programos;

- biudžetinė parama konkrečiai šakai arba apskritai, jei šalies partnerės infrastruktūra viešiesiems fondams valdyti yra pakankamai skaidri, patikima ir veiksminga ir jei šalis partnerė pradėjo vykdyti tinkamą šakinę arba makroekonominę politiką, kurią patvirtino pagrindiniai jos donorai, įskaitant, kai taikytina, tarptautines finansų institucijas;

- parama šakai;

- išimtiniais atvejais – šakinės ir bendrosios paramos importui programos, kurios gali būti tokių rūšių: a) šakinės importo programos, skirtos importui natūra; b) šakinės importo programos, nustatančios šakos importui finansuoti skiriamą užsienio valiutą, arba c) bendrosios importo programos, nustatančios visam importui (kai importuojami įvairūs produktai) finansuoti skiriamą užsienio valiutą;

- pagal Komisijos programas Europos investicijų bankui arba kitiems finansų tarpininkams pervestos lėšos, skirtos paskoloms teikti (pavyzdžiui, investicijoms ir privataus sektoriaus plėtrai remti), rizikos kapitalui finansuoti (kaip subordinuotos arba sąlyginės paskolos) ar kitokiam nežymiam ir laikinam dalyvavimui įmonių kapitale, taip pat įnašai į garantijų fondus vadovaujantis 22 straipsniu;

- skolos sumažinimo programos;

- priemonėms finansuoti skirtos dotacijos;

- veiklos sąnaudoms padengti skirtos dotacijos;

- valstybių narių ir šalių partnerių ar regionų partnerių valstybinių institucijų, nacionalinių viešųjų organizacijų arba privačių subjektų, kuriems buvo patikėta teikti viešąsias paslaugas, dvynių programų finansavimas;

- įnašai į tarptautinius fondus, ypač tuos, kuriuos valdo tarptautinės arba regioninės organizacijos;

- įnašai į šalių partnerių arba regionų partnerių įsteigtus nacionalinius fondus, skirtus bendram daugelio paramos teikėjų finansavimui pritraukti, arba į vieno arba kelių kitų paramos teikėjų įsteigtus fondus, skirtus veiksmams kartu įgyvendinti;

- žmogiškieji ir materialiniai ištekliai, reikalingi tam, kad šalys partnerės ir regionai partneriai galėtų veiksmingai administruoti ir prižiūrėti projektus ir programas.

2. Bendrijos pagalba nenaudojama:

a) ginklų arba amunicijos pirkimui finansuoti;

b) pasikartojančioms karinėms išlaidoms finansuoti;

c) kariniam parengimui karo veiksmams, išskyrus nekarinių įgūdžių mokymą, kurio reikia dalyvaujant sudėtingose taikos rėmimo operacijose, arba saugumo sektoriaus reformai;

d) valstybių narių karinių pajėgų veiklos sąnaudoms finansuoti, išskyrus karinio personalo, dirbančio regioninių, paregionių organizacijų ar kitokių valstybių koalicijų patarėjais rengiant arba vykdant taikos užtikrinimo veiksmus, ir paklūstančio tokių organizacijų vadovavimui, sąnaudas, bei kitas išlaidas, susijusias su trečiųjų šalių taikos rėmimo pajėgų institucine plėtra.

3. Veikla, kurią apima 1996 m. birželio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) 1257/96 dėl humanitarinės pagalbos[14], ir kuriai pagal jį gali būti teikiama finansinė parama, negali būti finansuojama pagal šį reglamentą.

14 straipsnis Paramos priemonės

Bendrijos finansavimas gali būti skiriamas parengimo, vykdymo, priežiūros, audito ir vertinimo veiksmų, kurie būtini šiam reglamentui įgyvendinti ir jo tikslams pasiekti, išlaidoms finansuoti, t. y. tyrimams, susitikimams, informavimo, informuotumo, mokymo ir skelbimo veiklai, su kompiuterių tinklais, kuriais keičiamasi informacija, susijusioms išlaidoms, taip pat visoms kitoms administracinės ar techninės pagalbos išlaidoms finansuoti, kurias Komisija gali patirti valdydama programą. Taip pat finansuojamos išlaidos, kurios skirtos Komisijos delegacijų įdarbintiems administracijos pagalbiniams darbuotojams, kurie valdo pagal šį reglamentą finansuojamus projektus, išlaikyti.

Šios paramos priemonės nebūtinai turi būti numatytos daugiametėje programoje; jos gali būti finansuojamos ne pagal strateginius dokumentus ir daugiametes preliminarias programas. Tačiau jos taip pat gali būti finansuojamos pagal daugiametes preliminarias programas. Paramos priemones, kurios nenumatytos daugiametėse preliminariose programose, Komisija patvirtina vadovaudamasi 11 straipsniu.

15 straipsnisBendras finansavimas

1. Pagal šį reglamentą finansuojamoms priemonėms gali būti skiriamas bendras finansavimas, inter alia su šiais subjektais:

- valstybėmis narėmis, ypač su jų valstybinėmis ir pusiau valstybinėmis institucijomis;

- kitomis šalimis paramos teikėjomis, ypač su jų valstybinėmis ir pusiau valstybinėmis institucijomis,

- tarptautinėmis ir regioninėmis organizacijomis, ypač su tarptautinėmis ir regioninėmis finansų institucijomis;

- bendrovėmis, įmonėmis ir kitomis privačiomis organizacijomis ir subjektais, kitais nevalstybiniais subjektais, numatytais 12 straipsnio 2 dalyje;

- šalimis partnerėmis ir regionais partneriais, kurie gauna finansinę paramą.

2. Kai bendras finansavimas yra lygiagretus, projektas arba programa padalinama į keletą aiškiai identifikuojamų mažesnių projektų, kurių kiekvieną finansuoja atskiri partneriai, tokiu būdu užtikrinant, kad visuomet būtų galima nustatyti bendro finansavimo paskirtį. Kai bendras finansavimas yra jungtinis, visos projekto arba programos išlaidos padalinamos partneriams užtikrinant, kad bendras finansavimas ir ištekliai būtų sudėti bendrai; tokiu atveju neįmanoma nustatyti pagal projektą arba programą atliekamos tam tikros veiklos finansavimo šaltinio.

3. Jungtinio bendro finansavimo atveju Komisija gali gauti ir valdyti lėšas šio straipsnio 1 dalies pirmose trijose įtraukose nurodytų subjektų vardu jungtinėms priemonėms įgyvendinti. Tokiu atveju Komisija įgyvendins priemones tiesioginiu centralizuotu būdu arba netiesioginiu centralizuotu būdu, pavesdama tai daryti Bendrijos agentūroms arba Bendrijos įsteigtoms įstaigoms. Tokios lėšos valdomos kaip perleistos pajamos, vadovaujantis Tarybos reglamento Nr. 1605/2002 18 straipsniu.

16 straipsnisValdymo būdai

1. Pagal šį reglamentą finansuojamos priemonės įgyvendinamos vadovaujantis Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo Finansinio reglamento nuostatomis.

2. Komisija gali nuspręsti pavesti Reglamento 1605/2002 54 straipsnio 2 dalies c punkte nurodytiems subjektams atlikti valdžios institucijos funkcijas, o ypač – biudžeto įgyvendinimo funkcijas, jei jie yra pripažinti tarptautiniu lygiu, taiko tarptautiniu lygiu pripažintas valdymo ir kontrolės sistemas bei jei juos prižiūri valdžios institucija.

3. Decentralizuoto valdymo atveju Komisija gali nuspręsti vadovautis tokiomis viešųjų pirkimų ar dotacijų suteikimo procedūromis, kokios yra nustatytos lėšas gaunančioje šalyje partnerėje arba regione partneryje.

17 straipsnisBiudžetiniai įsipareigojimai

1. Biudžetiniai įsipareigojimai yra vykdomi remiantis Komisijos sprendimais, kuriuos ji priima vadovaudamasi 10, 11 arba 14 straipsniais.

2. Bendrijos finansavimo teisinės formos apima:

- finansavimo susitarimus;

- dotacijų sutartis;

- viešųjų pirkimų sutartis;

- darbo sutartis.

18 straipsnis Bendrijos finansinių interesų apsauga

1. Į visus pagal šį reglamentą sudaromus susitarimus įtraukiamos nuostatos, užtikrinančios Bendrijos finansinių interesų apsaugą, ypač dėl sukčiavimo, korupcijos ir bet kokių kitų pažeidimų, kaip apibrėžta Tarybos reglamentuose (EB, Euratomas) Nr. 2988/1995, (EB, Euratomas) Nr. 2185/1996 ir (EB, Euratomas) Nr. 1073/1999.

2. Susitarimuose aiškiai nustatoma Komisijos ir Audito Rūmų teisė atlikti visų Bendrijos lėšas gavusių rangovų arba subrangovų auditą remiantis dokumentais arba vietoje. Juose taip pat aiškiai nurodoma Komisijos teisė atlikti patikrinimus vietoje, kaip numatyta Reglamente (EB, Euratomas) 2185/1996.

3. Kiekvienoje sutartyje, pasirašytoje įgyvendinant pagalbos priemones, 2 pastraipos dalyje apibrėžtos Komisijos ir Audito Rūmų teisės užtikrinamos sutarčių vykdymo metu ir joms pasibaigus.

19 straipsnisDalyvavimo ir kilmės taisyklės

1. Visi Europos bendrijos valstybių narių, kurioms taikomos Sutartys, fiziniai ar juridiniai asmenys gali pasirašyti viešųjų pirkimų arba pagal šį reglamentą finansuojamas sutartis.

2. Pasirašyti viešųjų pirkimų arba pagal šį reglamentą finansuojamas sutartis taip pat gali visi fiziniai ar juridiniai asmenys iš:

- bet kokios šalies, kuriai yra taikoma Pasirengimo narystei priemonė,

- bet kurios Europos ekonominės erdvės valstybės narės, kuri nėra ES narė, ir

- bet kokios kitos trečiosios šalies arba teritorijos, jei buvo nustatytas abipusio priėjimo prie išorės pagalbos principas.

3. Jei priemonių imamasi bet kokioje trečiojoje šalyje, kuri laikoma mažiausiai išsivysčiusia šalimi pagal OECD nustatytus kriterijus, viešųjų pirkimų ir dotacijų sutartis gali pasirašyti bet kokie subjektai.

4. 4 straipsnyje nurodytų išimtinių pagalbos priemonių ir laikinų programų atveju viešųjų pirkimų arba dotacijų sutartis pasirašyti gali visi asmenys.

5. Pasirašyti viešųjų pirkimų arba pagal šį reglamentą finansuojamas sutartis gali toliau nurodyti asmenys; jiems taikomos ir kilmės taisyklės:

- visi fiziniai ir juridiniai asmenys iš besivystančių ar pereinamojo laikotarpio šalių, kaip apibrėžta pagal OECD nustatytus kriterijus, taip pat iš bet kokių kitų šalių, numatytų teminėje programoje – kai priemonės patvirtinamos pagal 4 straipsnio 4 dalyje nurodytą teminę strategiją,

- visi fiziniai ir juridiniai asmenys, kurie turi teisę dalyvauti pagal pagrindinį teisės aktą, kuriuo remiantis buvo patvirtinta strategija – kai priemonės patvirtinamos pagal 4 straipsnio 4 dalies b punkte nurodytą šalies arba regiono strategiją,

- visi fiziniai ir juridiniai asmenis iš tų šalių arba teritorijų, kurioms skirta atitinkama strategija – kai priemonės patvirtinamos pagal 4 straipsnio 4 dalies a punkte nurodytą regiono strategiją.

6. Pasirašyti viešųjų pirkimų arba pagal šį reglamentą finansuojamas sutartis gali ir tarptautinės organizacijos.

7. Pirmiau nurodytos pilietybės sąlygos netaikomos sutarčių pasirašymo procedūrų kontekste siūlomiems ekspertams.

8. Visų prekių ir medžiagų, kurios perkamos pagal sutartis, kurios finansuojamos pagal šį reglamentą, kilmės šalis turi būti Bendrija arba šalis, nurodyta šio straipsnio 2–5 dalyse.

9. Atskirais atvejais konkurse dalyvauti gali būti leista fiziniams ir juridiniams asmenims iš trečiųjų šalių arba teritorijų, kurios yra tradiciniais ekonominiais, prekybiniais arba geografiniais ryšiais susijusios su šalimi partnere. Be to, tinkamai pagrįstais atvejais Komisija gali leisti konkurse dalyvauti fiziniams ir juridiniams asmenims iš kitų šalių arba tiekti prekes ir medžiagas, kurių kilmės šalis yra kita šalis.

20 straipsnis Išankstiniai mokėjimai

Už išankstinius mokėjimus susidariusios palūkanos išskaičiuojamos iš galutinio mokėjimo.

21 straipsnis Dotacijos

Fiziniai asmenys gali gauti dotacijas pagal Reglamento (EB) 1605/2002 114 straipsnį.

22 straipsnis Europos investicijų bankui arba kitiems finansų tarpininkams pervestos lėšos

13 straipsnio 1 dalies penktoje įtraukoje nurodytas lėšas valdo finansų tarpininkai, Europos investicijų bankas arba bet koks kitas bankas arba organizacija, turintys šioms lėšoms valdyti reikiamus pajėgumus. Atskirais atvejais Komisija turi patvirtinti šio straipsnio įgyvendinimo nuostatas, susijusias su rizikos pasidalijimu, už vykdymą atsakingo tarpininko išlaidų atlyginimu, lėšų palūkanų naudojimu ir grąžinimu bei veiklos baigimu.

23 straipsnisĮvertinimas

Komisija reguliariai vertina geografinių ir teminių politikos sričių ir programų bei šakinės politikos rezultatus, programų sudarymo veiksmingumą, siekdama patikrinti, ar buvo pasiekti užsibrėžti tikslai, ir parengti rekomendacijas, kaip pagerinti būsimą veiklą. Komisija perduoda 25 straipsnyje nurodytam komitetui įvertinimo ataskaitas.

IV antraštinė dalis – Pereinamosios ir baigiamosios nuostatos

24 STRAIPSNIS ATASKAITA

Komisija nagrinėja pažangą, padarytą įgyvendinant pagal šį reglamentą vykdomas priemones ir pateikia Europos Parlamentui bei Tarybai pagalbos įgyvendinimo metinę ataskaitą. Ataskaita taip pat perduodama Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui bei Regionų komitetui. Ataskaitoje pateikiama informacija apie per praėjusius metus finansuotas priemones, apie stebėsenos ir įvertinimo veiksmų rezultatus bei apie biudžetinius įsipareigojimus ir mokėjimus pagal šalį, regioną ir bendradarbiavimo sektorių.

25 straipsnisKomitetas

1. Šį reglamentą įgyvendinti Komisijai padeda komitetas.

2. Darant nuorodą į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 4 ir 7 straipsniai. Sprendimo 1999/468/EB 4 straipsnio 3 dalyje numatytas laikotarpis yra 30 dienų.

3. Darant nuorodą į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 3 ir 7 straipsniai.

4. Komitetui pranešama apie Komisijos sprendimus, kuriuos ji priėmė pagal šio reglamento 10 straipsnį.

5. Komitetas patvirtina darbo tvarkos taisykles.

6. Europos investicijų bankui aktualiais klausimais komiteto posėdžiuose dalyvauja stebėtojas iš banko.

26 straipsnis Papildymas ir patikslinimas

Iki 2011 m. gruodžio 31 d. Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai pasiūlymus dėl šio reglamento ateities ir dėl reikiamų jo pakeitimų.

27 straipsnis Panaikinimas

1. Nuo 2007 m. sausio 1 d. panaikinami šie reglamentai:

- 2001 m. liepos 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1724/2001 dėl veiksmų, nukreiptų prieš priešpėstines minas besivystančiose šalyse;

- 2001 m. liepos 23 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1725/2001 dėl veiksmų, nukreiptų prieš priešpėstinių minų naudojimą trečiosiose šalyse, išskyrus besivystančias šalis;

- 2001 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 381/2001, sukuriantis greitojo reagavimo mechanizmą;

- 1997 m. spalio 13 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2046/97 dėl Šiaurės ir Pietų bendradarbiavimo kampanijoje prieš narkotikus ir narkomaniją;

- 1996 m. lapkričio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2258/96 dėl reabilitacijos ir atstatymo operacijų besivystančiose šalyse;

- 2001 m. lapkričio 16 d. Tarybos sprendimas 2001/824/EB, Euratomas dėl tolesnių Europos bendrijos įnašų į Europos rekonstrukcijos ir plėtros banką Černobylio uždarymo fondui;

- 2001 m. spalio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2130/2001 dėl pagalbos priemonių iškeldintiems Azijos ir Lotynų Amerikos besivystančių šalių žmonėms;

- 2000 m. gegužės 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1080/2000 dėl paramos Jungtinių Tautų laikinajai misijai Kosove (UNMIK) ir Aukštojo atstovo biurui Bosnijoje ir Hercegovinoje (OHR).

2. Panaikinti reglamentai toliau taikomi tiems teisės aktams ir įsipareigojimams, kurie susiję su biudžetiniais metais iki 2007 m.

28 straipsnis Įsigaliojimas

Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . Jis taikomas nuo 2007 m. sausio 1 d.

Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.

Priimta Briuselyje,

Tarybos vardu

Pirmininkas

LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT

Policy area(s): External Relations, Development and relations with ACP countries, Enlargement, European Neighbourhood Policy, External aspects of internal policies. Activit(y/ies): (in part) 19.02,19.03,19.04,19.05,19.06,19.07,19.08,19.09,19.10,19.81, 21.02,21.03,21.04,22.04,22.03 |

TITLE OF ACTION: INSTRUMENT FOR STABILITY |

1. BUDGET LINE(S) + HEADING(S)

This proposal represents a consolidation of a number of existing activities and does not map directly onto the existing budget nomenclature. However, it covers in full or in part the existing geographic-based policy areas and budget lines, and the type of activities currently addressed under the following sectoral budget lines:

Civil protection mechanism (Internal policies - Environment) Community action programme in the field of civil protection — Expenditure on administrative management Community action programme in the field of civil protection — Expenditure on administrative management | 07 03 06 01 07 01 04 04 07 49 04 04 |

Fight against Antipersonnel Landmines North-South co-operation in campaigns agains drugs and drug addiction Community participation in action concerning anti-personnel mines — Expenditure on administrative management Community participation in action concerning anti-personnel mines — Expenditure on administrative management | 19 02 04 19 02 11 19 01 04 10 19 49 04 09 |

Rapid Reaction Mechanism Rapid reaction mechanism — Expenditure on administrative management Rapid reaction mechanism — Expenditure on administrative management | 19 02 05 19 01 04 02 19 49 04 02 |

Human rights and democratisation (non-developing countries) Human rights and democratisation (developing countries) Development and consolidation of democracy and the rule of law — Respect for human rights and fundamental freedoms — Expenditure on administrative management Development and consolidation of democracy and the rule of law — Respect for human rights and fundamental freedoms — Expenditure on administrative management | 19 04 04 19 01 04 11 19 49 04 10 |

Aeneas - migration | 19 05 01 |

Tacis Nuclear safety in NIS, including Financing of nuclear security from Euratom borrowings Contribution to EBRD Chernobyl Shelter Fund Assistance to partner countries in eastern Europe and central Asia — Expenditure on administrative management 19 49 04 06 — Assistance to partner countries in eastern Europe and central Asia — Expenditure on administrative management | 19 06 01 19 06 05 19 06 06 19 01 04 07 19 49 04 06 |

CARDS – Western Balkans CARDS - Assistance to Serbia and Montenegro CARDS - Aid for reconstruction of Kosovo Interim Civilian administrations (support of UNMIK and OHR) Assistance for the countries of the western Balkans — Expenditure on administrative management Assistance for the countries of the western Balkans — Expenditure on administrative management | 19 07 01 19 07 02 19 07 03 19 07 04 19 01 04 08 19 49 04 07 |

Technical cooperation with Mediterranean countries Cooperation with the occupied territories Aid for rehabilitation and reconstruction of Iraq MEDA (measures to accompany the reforms to the economic and social structures in the Mediterranean non-member countries) — Expenditure on administrative management MEDA (measures to accompany the reforms to the economic and social structures in the Mediterranean non-member countries) — Expenditure on administrative management | 19 08 02 19 08 03 19 08 07 19 01 04 04 19 49 04 12 |

Co-operation with developing countries in Latin America Rehabilitation and reconstruction operations in developing countries in Latin America Financial and technical cooperation with Latin American developing countries — Expenditure on administrative management Financial and technical cooperation with Latin American developing countries — Expenditure on administrative management | 19 09 01 19 09 02 19 09 04 19 01 04 05 19 49 04 05 |

Co-operation with developing countries in Asia Rehabilitation and reconstruction operations in developing countries in Asia Aid for the rehabilitation and reconstruction of Afghanistan Financial and technical cooperation with Asian developing countries — Expenditure on administrative management Financial and technical cooperation with Asian developing countries — Expenditure on administrative management | 19 10 01 19 10 02 19 10 04 19 10 06 19 01 04 04 19 49 04 04 |

Assistance to ACP and OCT countries (programmable, excluding Africa peace facility) | 21 03 01/06 21 03 09/14 |

Assistance to ACP and OCT countries (Africa peace facility) | 21 03 01 |

Emergency Aid ACP and OCT | 21 03 07 21 03 15 |

Development cooperation with South Africa European programme for reconstruction and development (EPRD) — Expenditure on administrative management European programme for reconstruction and development (EPRD) — Expenditure on administrative management | 21 03 17 21 01 04 05 21 49 04 05 |

2. OVERALL FIGURES

2.1. Total allocation for action (Part B): € 4.455 million

2.2. Period of application:

2007-2013

2.3. Overall multiannual estimate of expenditure: (current prices)

(a) Schedule of commitment appropriations/payment appropriations (financial intervention) (see point 6.1.1)

€ million ( to three decimal places)

2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 *and following | Total |

Commitments | 331 | 442 | 503 | 638 | 713 | 789 | 860 | 4.276 |

Payments | 50 | 166 | 286 | 405 | 517 | 618 | 2.234 | 4.276 |

(b1) Technical and administrative assistance: of which staff (see point 6.1.2)

Commitments | 1 | 2 | 2 | 2 | 3 | 4 | 4 | 18 |

Payments | 1 | 2 | 2 | 2 | 3 | 4 | 4 | 18 |

(b2) Technical and administrative assistance: of which support expenditure (see point 6.1.2)

Commitments | 13 | 16 | 19 | 25 | 27 | 29 | 32 | 161 |

Payments | 13 | 16 | 19 | 25 | 27 | 29 | 32 | 161 |

Subtotal a+b |

Commitments | 345 | 460 | 524 | 665 | 743 | 822 | 896 | 4.455 |

Payments | 64 | 184 | 307 | 432 | 547 | 651 | 2.270 | 4.455 |

* ‘following years’ only applying to payments

(c) Overall financial impact of human resources and other administrative expenditures (see points 7.2 and 7.3)

€ million (to three decimal places)

Commitments/Payments | 15 | 21 | 24 | 32 | 36 | 40 | 44 | 212 |

TOTAL a+b2+c |

Commitments | 359 | 479 | 546 | 695 | 776 | 858 | 936 | 4.649 |

Payments | 78 | 203 | 329 | 462 | 580 | 687 | 2.310 | 4.649 |

2.4. Compatibility with financial programming and financial perspective

Proposal is compatible with the proposed financial perspective 2007-2013

2.5. Financial impact on revenue:

Proposal has no financial implications (involves technical aspects regarding implementation of a measure)

3. BUDGET CHARACTERISTICS

Type of expenditure | New | EFTA contribution | Contributions from applicant countries | Heading in financial perspective |

Non-comp | Diff | YES | NO | NO | No 4 |

4. LEGAL BASIS

Aritcle 308 (EC), article 203 (Euratom)

5. DESCRIPTION AND GROUNDS

5.1. Need for Community intervention

5.1.1. Objectives pursued

The European Union has set itself important goals in the promotion of human and strategic security. In order for the Union to fulfil its role as a global player it is essential that the Community has the capability and means to respond to situations of crisis in third countries world-wide and to address global and regional trans-border challenges with a security or stability dimension.

With this in mind, the Stability Instrument will provide the means to:

- deliver, within a single legal instrument, an effective, immediate and integrated response to situations of crisis and instability in third countries, building on the added-value already demonstrated by the Rapid Reaction Mechanism and on the emergency provisions already provided for in a number of existing external relations financial instruments;

- address global and regional trans-border challenges with a security or stability dimension arising in third countries, including issues such as nuclear safety and non-proliferation, as well as the fight against trafficking, organised crime and terrorism and sudden major threats to public health;

- support the implementation of future policy challenges faced by the Union within the areas addressed by the Instrument, complementing actions which may be undertaken under the other external financing instruments;

The Stability Instrument shall permit the Community to finance measures to promote peace, stability and civilian safety in third countries and territories (other than the Overseas Countries and Territories of the EU). Such measures shall in particular support the external policies of the Union by helping to:

- establish or re-establish the essential conditions necessary to permit the effective implementation of Community development and economic co-operation policies, where these are threatened by situations of crisis or severe political instability;

- address global and regional trans-border challenges affecting civilian security, including the fight against trafficking, organised crime and terrorism;

- address major technological threats with potential trans-border impact, including the promotion of nuclear safety and the fight against the proliferation of weapons of mass destruction;

- develop international peace-keeping capacity in partnership with regional organisations;

- provide a framework for response to new policy initiatives supported by the Union in line with the objectives of the present Regulation, complementing actions which may be undertaken under the other external action instruments.

In some of these areas a strategic framework for action has already been adopted by the EU, and the design of the new instrument takes this into account. Key amongst these are:

- the millennium development goals

- the EU Programme for the Prevention of Violent Conflicts adopted by the Göteborg European Council in June 2001

- the EU Strategy against Proliferation of Weapons of Mass Destruction

- and the Action Plan against Terrorism adopted by the European Council

The main outcomes pursued are

- enhancing human security through the prevention of violent conflict or the avoidance of its recurrence; assistance in the recovery from crisis until such time as assistance under one of the policy-driven external assistance instruments can be resumed;

- increased capacity of regional and sub-regional organisations and other coalitions having UN endorsement to contribute to the resolution of political crisis, notably through improved capabilities for the conduct of peace support operations, building on the established policy for the Africa Peace facility;

- security from major technological threats, threats to the rule of law and public health challenges;

- the development and consolidation of democracy and the rule of law, and respect for human rights and fundamental freedoms ;

In operational terms the Instrument will make it possible for the Community to :

- respond effectively to situations of major crisis around the world, addressing the kind of situations which in recent years have for example arisen in Kosovo, in Afghanistan, or in Iraq;

- strengthen the important contribution it already makes to EU civilian crisis management in line with the conclusions of the Helsinki European Council by providing for a timely, effective, and integrated crisis response. Delivering assistance in an integrated way as envisaged under this regulation will, moreover, facilitate donor co-ordination during times of crisis and increase the visibility of EU assistance;

- facilitate the response to challenges affecting civilian security, such as the fight against trafficking, organised crime and terrorism, where measures must be taken at the global and trans-regional level for the sake of efficiency and effectiveness or otherwise respond to a major threat to law and order; This will complement work which may be undertaken at the national level under one or other of the general cooperation instruments, adding a broader international dimension to address the specifically trans-national aspects of these new challenges;

- address major technological threats with potential trans-border impact, including the promotion of nuclear safety and nuclear safeguards (building for example on the experience already gained under the Tacis programme), as well as support for non-proliferation efforts, and for disaster-preparedness and prevention work in relation to possible major environmental incidents;

- fully support the role of the Union as a global player in addressing the above issues;

The instrument includes provisions to facilitate cross-pillar coordination where Community measures are adopted in support of measures taken under the CFSP. However, the Stability Instrument addresses itself purely first-pillar measures. Second-pillar measures will continue to be adopted under the CFSP, the scope of which will be defined by the Council on a case-by-case basis, as is the current practice.

5.1.2 Measures taken in connection with ex ante evaluation

As part of the preparation of the future financial framework the Commission established the Peace Group which was tasked with leading the identification of the future priorities for external relations and the instruments needed to serve those priorities. This Group functioned at both the level of the external relations Commissioners and the services. It met regularly between April and December 2003 and developed the principles which were set out in the Communication COM(2004) 101[15] adopted on 10 February. The need to align objectives and instruments more closely to EU values and interests was identified as being fundamentally important.

The values which should guide the setting of objectives and which should be served by the instruments include human dignity, the rule of law, human rights, solidarity, equality between the sexes, adherence to the multilateral system of the United Nation and support within the multilateral economic system, for regionalism as a force for development and stability. The EU’s interests are the promotion of stable international growth founded on sustainable development. The promotion of EU values and interests require it to act as a continental power and a global economic and political player.

Three policy priorities were identified as a result of the Peace Group’s work: the EU and its neighbourhood, covering candidate and pre-candidate countries and the countries covered by the European Neighboured Policy; the EU as a Sustainable Development Partner; and the EU as a Global Player dealing with political and security challenges. A consensus emerged on the need to streamline the instruments for external action in order to simplify and make them more efficient. The existing array of instruments reflects an organic approach where one instrument has been added on top of another. For the future, a limited number of instruments would underpin external action expenditure. The Instrument for Stability addresses the third of these priorities.

The current proposal also takes account of the vast literature of work on peace keeping and the delivery of assistance in response to international crises (including the 2001 DAC Guidelines on Helping Prevent Violent Conflict, the 2004 report of the UNDG/ECHA Working Group on Transition issues and the publications of the World Bank Conflict Prevention and Reconstruction Unit), the practice of other international and bi-lateral donors.

The Commission carried out in the second half of 2003 an extensive high-level review of the whole range of EC external instruments, in the context of the preparation of its proposals for the new financial perspectives. In its recommendations to the President, the “Peace Group” charged with this work underlined the need for the EU to gear the objectives and instruments of its external strategy more closely to its values and interests.

In particular, it recommended that the EU should, in addition to addressing concerns related to our neighbourhood policy and to the EU’s role as a partner in sustainable development, also have the means to work effectively as a global player in addressing challenges relating to both civilian and strategic security. This requires that the instruments at our disposal should be able to address effectively such issues as nuclear safety and non-proliferation, the threats arising from organised crime and terrorism, and the challenges relating to armed conflict or from fragile states, as well as the new challenges which can arise in a rapidly-changing world. In the event of a crisis, it is essential that we are able to respond in an immediate, effective and integrated fashion to such threats and challenges.

5.1.3 Measures taken following ex post evaluation

The “Peace Group” had integrated in its overall analysis of the external instruments the results of a number of post-evaluation exercises carried out regarding certain geographic and thematic instruments. Substantial analyses of a number of the issues involved have nevertheless been made, for example in connection with the Rapid Reaction Mechanism, where assessments are completed at the end of each programme, or with nuclear safety, in the Commission’s Communication of September 2000 (COM (2000) 493) on its support to nuclear safety in the Newly Independent States and Central and Eastern Europe. In addition, the regular project monitoring, reporting and feedback mechanisms applying to these different actions provide invaluable lessons at the project level which are drawn upon in both policy-making and programming. Moreover, the proposal follows up recommendations in the evaluation of rehabilitation and reconstruction financed by the EC in the ACP/ALA/MED/Tacis countries, the synthesis report on EC Activities in the field of human rights, democracy and good governance of August 2001, the Assessment of Phare and Tacis Nuclear safety activities of November 2000.

5.2. Action envisaged and budget intervention arrangements

The target population served by the instrument will be the populations of all third countries, or of those third countries (and their neighbours), who may become subject to conditions of crisis, or may be affected by concerns relating to nuclear safety and comparable challenges, or by trafficking, organised crime or terrorism in its trans-national aspects.

The specific objectives to be set for the programming period, and the concrete measures to be taken and their immediate outputs, will:

- in relation to situations of crisis, be determined by the Commission in response to such situations as and when they arise, following discussions in the Council where necessary, and shall be set out in appropriate detail in the relevant Commission decision; or

- in relation to longer-term challenges (such as support for nuclear safety, for certain aspects of the promotion of democracy and fundamental values and the fight against trafficking, organised crime, and terrorism, or for capacity-building in relation to peace-keeping operations) be established in strategy papers and multi-annual indicative programmes. These programming documents shall, as for the other external action instruments, set out in appropriate detail the specific objectives, concrete measures, outputs and indicators relevant to the measures in question.

- In both cases the participation of local and EU non-governmental and civil society based organisations as well as international organisations shall be a key feature of programmes.

5.3. Methods of implementation

The measures to be taken under the present Instrument shall normally be implemented by the Commission by direct or indirect centralised management, but may in certain cases as specified in the Regulation be implemented by indirect centralised management (by public or public-service bodies of the Member States), by decentralised management (under the responsibility of a beneficiary partner country), or by delegated management (by international organisations or third-country donors, in cases of joint co-financing).

At this stage the Commission is not ready to propose the establishment of an executive agency for programme implementation but this possibility has not been excluded, in particular for certain tasks of expert recruitment and logistical support.

6. FINANCIAL IMPACT

6.1. Total financial impact on Part B - (over the entire programming period) (current prices)

6.1.1. Financial intervention

Commitments (in € million to three decimal places)

Number of permanent posts | Number of temporary posts |

Officials or temporary staff | 196 | 196 |

Other human resources | END: AUX: INT: Ex BA-lines : ATA: | 11 18 3 40 |

Total | 268 |

7.2. Overall financial impact of human resources (2004 prices)

Type of human resources | Amount (€) | Method of calculation * |

Officials+Temporary staff | 21 168 000 | 196x 108 000€ |

END AUX INT Ex BA-lines: ATA | 489 984 1 021 080 189 288 2 305 840 | 11x 44 544€ 18x 56 760€ 3x 63 096€ 40x 57 646€ |

Total | 25 174 792 |

7.3. Other administrative expenditure deriving from the action IfS (2004 prices)

Budget line (number and heading) | Amount € | Method of calculation |

Overall allocation (Title A7) A0701 – Missions A07030 – Meetings A07031 – Compulsory committees 1 A07032 – Non-compulsory committees 1 A07040 – Conferences A0705 – Studies and consultations Other expenditure (specify) | 468.600 100.000 250.000 0 150.000 100.000 0 | 213 missions x 2.200 euro per mission 100 meetings x 1.000 euro per meeting 1x /month x 10 months = 10 meetings per year x 25.000 euro per meeting = |

Information systems (A-5001/A-4300) | 200.000 |

Other expenditure - Part A (specify) | 0 |

Total | 1.268.600 |

The amounts are total expenditure for twelve months.

(2004 prices)

I. Annual total (7.2 + 7.3) II. Duration of action III. Total cost of action (I x II) | € 26.443.392 7 years € 185.103.744 |

Human and adminstrative resource needs will be covered from within the allocation made to the DG managing the activities under the annual allocation procedure.

The allocation of posts will depend on the one hand on the internal organisation of the next Commission, and on the other hand on a possible reallocation of posts between the services, following the new financial perspectives.

8. FOLLOW-UP AND EVALUATION

8.1. Follow-up arrangements

The Commission will monitor progress of its external co-operation on all levels, input (in particular financial flows (commitments, contracts and payments), activities / outputs (project and programme execution, internal monitoring carried out on the spot by Commission Delegations), progress / outcome (external Results-Oriented Monitoring) and impact .

All countries and regional multi-annual indicative program will include the specific objectives and expected results for each area of co-operation, and a limited number of key outcome indicators in regard to economic and poverty situation. These indicators must relate to developments that are measurable in the short/medium term.

The programming of long-term external aid for partner countries and regions is carried out in the framework of the preparation of country and regional strategy papers (up to 7-years).. These country strategies also include a work plan or national / regional indicative programme jointly agreed between the Community and partner country/region concerned.

Under the principle of rolling programming, a review process is foreseen including annual operational reviews, mid-term reviews, and ad-hoc reviews where necessary. These review mechanism provides the flexibility required to ensure that operations are kept constantly in line with changes occurring in the economic situation, priorities and objectives of the partner country/region.

Reviews take a special interest on progress achieved in terms of financial execution of aid, as well as in terms of results achieved and evolution of the context in term of poverty reduction, economic performance and supported sectors. Updated intervention frameworks and indicator tables on focal sectors are annexed to review documents in order to facilitate the assessment at the time of the review. In particular, mid-term reviews may lead to a change of strategy, as well as a change in the country/region allocation in the light of the current needs and performance.

Emergency assistance measures shall be tightly monitored. Such measure present specific challenges in terms of measuring the long-term impact, but regular evaluations of Community crisis responses shall be integrated into the evaluation programme. Given the multi-lateral nature of crisis response, such evaluations will take into account the broader international response, and put a particular emphasis on the overall coherence of EU action, including with that delivered under title V of the EU Treaty.

8.2. Arrangements and schedule for the planned evaluation

In application of current rules and in view of the vast scope of the activities foreseen, an evaluation system covering the different levels of intervention and types of instruments has been set up.

Notably, the financial regulation, as well as the internal control standards, calls for regular evaluation of all (sizable) activities. This is translated into the evaluation of single operations (e.g. development projects), of programmes (e.g. country strategies) and policy sectors or themes (e.g. transport or gender issues). Evaluations of are also necessary and ongoing of wider legal obligations such as the 3 Cs (Coherence, Complementarity, Coordination).

Evaluation of crisis response measures will normally take place at the completion of the ‘interim response programmes’ provided for under this Regulation.

These works will be complemented by relevant works on databases, meta-analyses, methodology and training.

9. ANTI-FRAUD MEASURES

The protection of the Community’s financial interests and the fight against fraud and irregularities form an integral part of this Regulation.

Administrative monitoring of contracts and payments will be the responsibility of the central Commission services and/or EC Delegations in beneficiary countries.

Each of the operations financed under this regulation will be supervised at all stages in the project cycle through the central Commission services and/or delegations. Supervision will take account of contractual obligations as well as of the principles of cost/benefit analysis and sound financial management.

Moreover, any agreement or contract concluded pursuant to this Regulation shall expressly provide for monitoring of spending authorised under the projects/programmes and the proper implementation of activities as well as financial control by the Commission, including the European Anti-Fraud Office (OLAF), and audits by the Court of Auditors, if necessary on the spot. They shall authorise the Commission (OLAF) to carry out on-the-spot checks and inspections in accordance with Council Regulation (Euratom, EC) No 2185/96 of 11 November 1996 concerning on-the-spot checks and inspections carried out by the Commission in order to protect the European Communities’ financial interests against fraud and irregularities.

Particular attention will be paid to the nature of expenditure (eligibility of expenditure), to respect for budgets (actual expenditure) and to verify supporting information and relevant documentation (evidence of expenditure).

[1] KOM(2004) 313, 2004 m. balandžio 26 d.

[2] OL C [...], [...], p. [...].

[3] OL C [...], [...], p. [...].

[4] OL L [...], [...], p. [...].

[5] OL L [...], [...], p. [...].

[6] OL L [...], [...], p. [...].

[7] OL L 297, 2001 11 15, p. 7.

[8] KOM(2004) 200 galutinis.

[9] KOM(2001) 153.

[10] OL C 184, 1999 7 17, p. 23.

[11] OL L [...], [...], p. [...].

[12] OL L [...], [...], p. [...].

[13] OL L [...], [...], p. [...].

[14] OL L 163, 1996 7 2, p. 6.

[15] Building our Common Future, Policy Challenges and Budgetary Means of the Enlarged Union 2007-2013.