LT    LT LT 
 
LT    LT  EUROPOS BENDRIJ Ų KOMISIJA 
Briuselis, 20.5.2008 
SEK(2008) 1886 
  
KOMISIJOS TARNYB Ų DARBINIS DOKUMENTAS 
pridedamas prie 
 
Pasiūlymų 
 
TARYBOS REGLAMENTAS, kuriuo nustatomos bendros tiesiogin ės paramos schem ų 
taisyklės pagal bendr ąją žemės ūkio politik ą ir tam tikros paramos schemos ūkininkams 
 
TARYBOS REGLAMENTAS d ėl bendrosios žem ės ūkio politikos pakeitim ų iš dalies 
keičiant reglamentus (EB) Nr. 320/2006, (EB) Nr. 1234/2007, (EB) Nr. 3/2008 ir (EB) 
Nr. /2008 
 
TARYBOS REGLAMENTAS, kuriuo iš dalies kei čiamas Reglamentas (EB) 
Nr. 1698/2005 d ėl Europos žem ės ūkio fondo kaimo pl ėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo 
plėtrai 
 
TARYBOS SPRENDIMAS, kuriuo iš dalies kei čiamas Sprendimas 2006/144/EB d ėl 
kaimo pl ėtros Bendrijos strategini ų gairių (2007–2013 m. programavimo laikotarpis) 
 
Poveikio vertinimo santrauka  
  
{KOM(2008) 306 galutinis} 
{SEK(2008) 1885} 
 
LT 2   LT 1. Įvadas 
BŽŪP reformos patikrinimo tikslas – įvertinti, kaip įgyvendinama 2003 m. BŽ ŪP reforma, ir 
numatyti pakeitimus, kuriais b ūtų supaprastinta ši politika ir padidintas jos veiksmingumas, 
leidžiant pasinaudoti naujomis rinkos teikiamomis galimyb ėmis ir spr ęsti naujus uždavinius.  
Apskritai pirmieji 2003 m. reformos vertinimo rezultatai teigiami; jie rodo, kad likusiu 
dabartinės finansin ės perspektyvos laikotar piu (iki 2013 m.) nereikia labai reformuoti BŽ ŪP. 
Tačiau kiti tuo pat metu vykstant ys rinkos bei politikos poky čiai ir patirtis, įgyta įgyvendinant 
reformą, rodo, kad ES žem ės ūkis veikia spar čiai kintan čioje aplinkoje ir kad reikia atlikti 
BŽŪP pakeitimus, kuri ų nebuvo galima numatyti 2003 m. priimant reform ą. 
Trys pagrindiniai politikos klausimai, nagrin ėjami tikrinant, kaip įgyvendinama reforma, 
susiję su trimis pagrindiniais BŽ ŪP reglamentais: 
Reglamentu (EB) Nr. 1782/2003, kuriame regl amentuojami visi klausimai, susij ę su 
pagrindine šiandienin ės paramos ūkiams dalimi – bendrosios išmokos schema (BIS), 
Reglamentu (EB) Nr. 1234/2007, kuriame re glamentuojami su vienu bendru rinkos 
organizavimu susij ę klausimai, 
Reglamentu (EB) Nr. 1698/2005, kuriame reglamentuojami su kaimo pl ėtros politika susij ę 
klausimai. 
Poveikio vertinime nagrin ėjami pirmiau nurodyti klausimai, galim ų bendrosios žem ės ūkio 
politikos poky čių poveikis ir remiamasi įvairiais vidaus ir išor ės tyrimais.  
Surengtos viešosios konsultacijos su suinteresuotomis šalimis, įskaitant du viešus seminarus; 
vienas iš j ų buvo skirtas reformos patikrinimui bendrai  pristatyti, kitas – pieno sektoriaus 
klausimams aptarti. Suinteresuotosios ša lys pakviestos daly vauti rengiant pasi ūlymus, kuriuos 
reikėtų pateikti remiantis klausimynu. Klausimyn ą užpildė daug valstybi ų narių ir 
suinteresuot ųjų šalių. 
2. Bendrosios išmokos schema 
Įdiegus BIS, atsietoji parama ūkiams tapo pagrindine 2003 m. BŽ ŪP reformos dalimi. BIS 
įgyvendinti valstyb ės narės galėjo pasirinkti du pagrindi nius modelius – istorin į arba 
regioninį. Galiojan čiuose teis ės aktuose nenumatyta galimyb ė valstybėms narėms pakeisti 
pasirinktą BIS model į. 
Vis dėlto įgyvendinant BŽ ŪP reformą BIS taikoma vis daugiau sektori ų, todėl lieka mažiau a 
priori  priežasčių, dėl kurių tokios galimyb ės nebūtų galima taikyti. Kad b ūtų galima vertinti 
galimą leidimo valstyb ėms narėms pereiti prie vienodesnio paramos dydžio poveik į, 
nagrinėtos keturios galimyb ės. 
 
LT 3   LT Nustatyta, kad visoje ES taikant vienod ą paramos dyd į už hektar ą reikės įgyvendinti esmin ę 
reformą ir iš esm ės perskirstyti param ą valstybėms narėms. BIPS, kuri naujosiose valstyb ėse 
narėse taikoma kaip pereinamojo laikotarpio išmok ų už plotus schema, pavertimas nuolatine 
visoje ES taikoma schema prieštaraut ų pačiai atsietosios paramos id ėjai, nes ji neb ūtų 
grindžiama fiksuotomis teis ėmis į išmokas. Buvo nustatyta, kad dviem variantais, kuriais 
nagrinėjamas planuotas per ėjimas prie vienodo paramos dydžio  suvienodinant išmokas 
regionuose (suvienodinant išmokas pagal teises į išmokas arba išmokos dyd į už hektar ą) būtų 
sprendžiami teisingo paramos paskirstym o klausimai ir sumažintas poveikis, kur į žemės vertei 
turi paramos paskirstymo poky čiai.  
Taip pat nustatyta, kad reik ėtų pakeisti BIS reglamentuojan čio teisės akto 69 straipsn į. Šis 
straipsnis iš pradži ų buvo numatytas paramos atsiejimui palengvinti, ta čiau juo būtų galima 
palengvinti pakeitimus, susijusius su reformos patikrinime si ūlomais pakeitimais. Šie 
uždaviniai daugiausia susij ę su rizika, kuri kai kuriuose regionuose gali kilti palaipsniui 
panaikinant pieno kvotas ir  toliau atsiejant param ą, ir su būtinybe numatyti rizikos valdymo 
politiką. Šiuo pakeitimu valstyb ėms narėms būtų galima leisti panaudoti dal į joms suteiktos 
BIS paramos tam tikriems sektoriams  ir regionams, turintiems konkre čių ekonomini ų, 
socialinių ar aplinkosaugos poreiki ų, taip sumažinant neigiam ą poveikį pajamoms, padidinant 
kaimo vietovi ų gyvybingum ą ir skatinant aplinkai nauding ą ūkininkavimo praktik ą. 
Siekiant išvengti pavojaus nukrypti nuo bendro BŽ ŪP siekio atsieti param ą reikėtų nustatyti 
dvi atskiras nacionalini ų paramos paket ų ribas. Pirmasis paketas gal ėtų būti skirtas atsietajai 
paramai pritaikyti pereinant prie didesni ų vienodo dydžio išmok ų tuos regionuose, kuriuose 
pieno kvot ų panaikinimas ir tolesnis paramos atsiejimas gal ėtų kelti pavoj ų, arba „žaliosios 
dėžės“ kriterijus atitinkan čioms rizikos valdymo priemon ėms numatyti. Kita riba gal ėtų būti 
skirta kryptingoms susietos paramos priemon ėms arba kitoms rizikos valdymo priemon ėms 
taikyti. 
Kadangi kompleksiniu paramos susiejimu sukuriamas ūkiams skirtos paramos ir 
ūkininkavim ą reglamentuojan čių teisės aktų ryšys, nagrin ėtas jo mastas siekiant nustatyti, ar 
taikant kompleksin į paramos susiejim ą būtų galima geriau taikyti teis ės aktais nustatytus 
reikalavimus ir geros agrarin ės ir aplinkosaugos b ūklės (GAAB) reikalavimus, ar b ūtų galima 
tinkamiau atsižvelgti į klimato kaitos bei vandentvarkos klausimus ir ar b ūtų galima išlaikyti 
atidėtos žemės aplinkai teikiam ą naudą. Svarstytos dvi galimyb ės. Svarstant pirm ąją galimybę 
nurodyti tie reikalavimai, kuriuos pašalinus sumaž ėtų administracin ė našta, bet nepasikeist ų 
dabartiniai kompleksinio paramos susiejimo tik slai. Tokie reikalavimai, pavyzdžiui, yra su 
žemės ūkio veikla ir žem ės ūkio paskirties žeme tiesiogiai nesusij ę reikalavimai, kuri ų 
laikymasis n ėra susijęs su atskiru ūkininku, bet grei čiau yra valstyb ės narės, o ne ūkininko 
atsakomyb ė, ir kuri ų laikymąsi taikant kompleksin į paramos susiejim ą būtų sunku 
kontroliuoti. 
Kaip antroji galimyb ė svarstyta galimyb ė išplėsti kompleksinio paramos susiejimo taikymo 
mastą įtraukiant tam tikrus svarbius su ūkininkavimo veikla susijusius teis ės aktus, kurie 
padėtų įgyvendinti naujus uždavinius  ir (arba) išlaikyti atid ėtos žemės aplinkai teikiam ą 
naudą. Taip pat svarstyta, kaip į kompleksinio paramos susiejimo taikymo srit į būtų galima 
įtraukti vandentvark ą, pavyzdžiui, įtraukiant vandentvark ą į GAAB reikalavimus. Manoma, 
kad siekiant išlaikyti atid ėtos žemės aplinkai teikiam ą naudą derėtų numatyti papildom ą 
apsaugos juost ų reikalavim ą ir sugriežtinti galiojant į kraštovaizdžio bruož ų išsaugojimo 
reikalavim ą. 
 
LT 4   LT Kai kuriuose sektoriuose taikoma iš dalies su sieta parama. Likusi susietosios paramos dalis 
turėtų būti visiškai atsieta nuo gamybos, si ekiant geriau pritaikyti gamyb ą rinkos poreikiams 
ir padidinti konkurencingum ą. Kai kuriais atvejais tai gal ėtų turėti poveikį dabartini ų politikos 
priemonių teikiamai naudai aplinkai ir kaimo vietovi ų gyvybingumui. Atlikus analiz ę 
padaryta išvada, kad didžiausias poveikis b ūtų tuose sektoriuose ir  regionuose, kuriuose 
susietos išmokos sudaro pagrindin ę ūkininko pajam ų dalį, pavyzdžiui, karvi ų žindenių ir avių 
sektoriuje. Poveikis gr ūdų sektoriui ir kitoms m ėsinės galvijininkyst ės sistemoms neb ūtų toks 
didelis. 
Išmokoms taikom ų apribojim ų srityje šiuo metu pastebima, kad išmokama nedaug labai 
didelių išmokų ir daug labai maž ų išmokų. Vertinta, ar nusta čius kiekvienam ūkininkui 
taikytinas ribas b ūtų galima suvienodinti išmok ų paskirstym ą ūkininkams. Analiz ės rezultatai 
rodo, kad tokia priemon ė paveiktų labai nedaug ūkių nedaugelyje valstybi ų narių, ypač 10 ES 
valstybių narių, ir ją taikant labai sumaž ėtų tiesiogini ų išmokų lygis ir padid ėtų ūkių 
smulkinimo siekiant išvengti taikom ų išmokų ribų pavojus. Kita vertus, progresin ės 
atskiriems ūkininkams taikomos ribos leist ų tolygiau taikyti ši ą priemonę visoje ES, ta čiau 
mažiau paveikt ų atitinkamiems ūkiams mokam ų tiesiogini ų išmokų ir pajamų sumažėjimą. 
Žemiausios išmok ų ribos padidinimas vertintas d ėl to, kad tai gal ėtų sumažinti administracin ę 
naštą valstybėms narėms. Priklausomai nuo to, kokia riba b ūtų nustatyta, kiekvienoje 
valstybėje narėje išmokų negausian čių ūkininkų skaičius būtų labai nevienodas. Galimyb ė 
valstybei narei pasirinkti, koki ą ribą nustatyti – mažiausi ą plotą ar mažiausi ą sumą, – leistų 
geriau prisitaikyti prie konkre čių poreikių. 
3. Rinkos teikiam ų galimybi ų išnaudojimas 
Siūlomos grūdų intervencinio supirkimo ir žem ės atidėjimo pakeitimo galimyb ės vertintos 
siekiant nustatyti, ar jomis b ūtų galima padidinti se ktoriaus konkurencingum ą ir prisitaikym ą 
prie rinkos poreiki ų, tuo pačiu išlaikant intervencin į supirkim ą kaip apsaugos priemon ę rinkos 
sutrikdymo atveju, pad ėti ūkininkams prisitaiky ti prie rinkos s ąlygų ir nustatyti priemones, 
kuriomis b ūtų galima gauti panaši ą naudą aplinkai iš atid ėtos žemės, jei šios sistemos 
panaikinimas kelt ų jai grėsmę. 
Panaikinus vis ų pašarinių grūdų intervencin į supirkim ą būtų galima prireikus palaikyti vis ą 
grūdų rinką (nes tuo pat metu auga gr ūdų kainos) dirbtinai nesumažinant mieži ų 
konkurencingumo. Reikalaujant rengti konkursus, b ūtų galima supaprastinti gr ūdų 
intervencinio supirkimo taisykles ir suderinti jas su kit ų BRO taisykl ėmis. 
Panaikinus prievol ę atidėti žemę, žemės ūkio gamybai v ėl būtų naudojama maždaug pus ė 
žemės ploto, kuriam dabar taikoma ši prievol ė. Siūloma atid ėtos žemės aplinkai teikiam ą 
naudą išlaikyti nustatant, kokia fi ksuota viso ploto dalis b ūtų laikoma aplinkos apsaugos 
kompensuojamu ir (arba) prio ritetiniu plotu su tam tikrais kraštovaizdžio bruožais. Ta čiau 
tokia priemone valstyb ėse narėse būtų bandoma vienodai spr ęsti problem ą, kuri yra labai 
įvairi skirtingose valstyb ėse narėse, ir nuostoliai aplinkai neb ūtinai būtų kompensuojami ten, 
kur jie patirti. Jei nustatyt ą žemės, kurią turi atid ėti visi ūkininkai, dal į pakeistų nauji 
standartai, kuriais b ūtų atsižvelgiama į pirmiau min ėtus kraštovaizdžio bruožus, platesnis 
GAAB reikalavim ų sąrašas valstyb ėms narėms leistų geriau nei dabar atsižvelgti į tuos 
bruožus. Be to, reikalavim ų atidėti žemę sugriežtinimas antrajame ramstyje leist ų kryptingiau 
siekti naudos aplinkai ten, kur ji labiausiai reikalinga, ta čiau šių priemoni ų poveikis 
priklausys nuo atitinkam ų skirtingose valstyb ėse narėse įgyvendinam ų kaimo pl ėtros 
programų nuostatų. 
 
LT 5   LT Pieno kvotos trukdo šiame sektoriuje siekti BŽ ŪP reformos tiksl ų, nes jos teb ėra skirtos prieš 
dvidešimt met ų buvusioms problemoms spr ęsti, o ne pasinaudoti esamomis galimyb ėmis. 
Vertintas palaipsnis pieno kvot ų panaikinimas, ir įvairios politikos galimyb ės lygintos su 
galimybe toliau taikyti pieno kvotas. Nagrin ėjant galimyb ę toliau taikyti pieno kvotas 
nustatyta, kad d ėl ribojamos gamybos ir augan čios paklausos pieno kaina auga, ta čiau 
gamintojams ir perdirb ėjams trukdoma geriau prisitai kyti prie rinkos ir didinti 
konkurencingum ą. 
Kita vertus, 2015–2016 m. panaikinus kvotas išaugusi gamyba atitikt ų paklausą, todėl labai 
sumažėtų kainos. Kain ų sumažėjimas ir gamybos sureguliavimas vykt ų sklandžiau taikant abi 
palaipsnio kvot ų panaikinimo galimybes, ta čiau pritaikymo mastas skirt ųsi. Mažesnio metin ės 
kvotos padidinimo galimyb ė leidžia sklandžiau pritaikyti kain as pereinamuoju laikotarpiu, bet 
taikant abi palaipsnio panaikin imo galimybes sviesto kaina nukrist ų iki intervencin ės kainos 
lygmens. 
Perėjimas į palaipsnio pieno kvot ų panaikinimo etap ą turi socialin į poveikį ir poveik į aplinkai. 
Sklandus per ėjimas taikant palaipsnio kvot ų panaikinimo scenarij ų užkerta keli ą greitai 
sektoriaus restrukt ūrizacijai ir leidžia parengti ir pritaikyti papildomas priemones, skirtas 
galimoms socialin ėms ir aplinkos problemoms spr ęsti.  
Galiausiai status quo  galimyb ės taikymas tam tikroms smulkioms paramos schemoms 
prieštaraut ų 2003 m. BŽ ŪP reformai konkurencingumo, prisita ikymo prie rinkos ir paramos 
schemos supaprastinimo atžvilgiais. No rs visiškas paramos atsiejimas tur ėtų teigiamą poveikį 
daugelio region ų ūkininkų pajamoms, nes veiksmingiau b ūtų teikiama tiesiogin ė parama, jis 
galėtų paveikti tam tikrus re gionus, kuriuose vietin ė gamyba labai svarbi vietos žem ės ūkio ir 
maisto gamybos grandin ės gyvybingumui ar aplinkai. Tod ėl atskiruose sektoriuose reik ėtų 
numatyti skirtingas pereinamoj o laikotarpio priemones. 
Taip pat nagrin ėta, kaip geriausiai spr ęsti klausimus, susijusius su išaugusiu ūkininkų taikomų 
rizikos valdymo priemoni ų poreikiu d ėl spartėjančios klimato kaitos ir geresnio prisitaikymo 
prie rinkos poreiki ų. Numačius naujas rizikos valdymo priemones b ūtų galima stabilizuoti 
ūkininkų pajamas, nesukuriant nereikalingos administracin ės naštos ar pernelyg dideli ų 
biudžeto išlaid ų. 
Atrodo, kad su kainomis susijusi ą riziką galima tinkamai valdyti taikant intervencin į 
supirkimą kaip apsaugos priemon ę ir pasinaudojant paramos atsiejimo teikiamomis 
galimybėmis. Tod ėl nereikia papildom ų priemoni ų su kainomis susijusiai rizikai valdyti. 
Taikant BIS sektoriuose, kuriuose dabar ji netaikoma, taip pat b ūtų galima sumažinti kain ų 
svyravimo poveik į ūkininkams. 
Manoma, kad šiuo metu ne įmanoma visoje ES taikyti augan čios su gamyba susijusios rizikos 
valdymo schem ą. Tokia schema b ūtų labai brangi ir d ėl jos atsirast ų didesnė administracin ė 
našta ūkininkams ir valstyb ėms narėms. Atsižvelgiant į ES kylan čios rizikos ir krizi ų 
įvairumą, atrodo, kad ūkininkams spr ęsti krizes geriausiai pad ėtų įvairiarūšės priemon ės. ES 
lygmeniu suvienodinus pagalbos sche mas, dabar finansuojamas valstyb ės pagalbos l ėšomis, 
galėtų padidėti skirtingose valstyb ėse narėse taikomos tvarkos skaidrumas ir b ūtų galima 
geriau įgyvendinti BŽ ŪP tikslą stabilizuoti ūkininkų pajamas.  
 
LT 6   LT Pagal persvarstyt ą 69 straipsn į į dabartines BŽ ŪP priemones įtraukus naujas rizikos valdymo 
priemones, poveikis visam ES biudžetui neb ūtų daromas. D ėl nacionalinio įnašo spręstų 
valstybės narės, tačiau bet kuriuo atveju priemon ę taikyti b ūtų neprivaloma. Be to, kaimo 
plėtros programose numatytos priemon ės, tiesiogiai susijusios su žem ės ir mišk ų ūkiui 
kylančios rizikos valdymo priemon ėmis, ir tai papildo prevencinius veiksmus fizini ų 
investicijų ar žmogiškojo kapitalo formavimo srityse. 
4. Pasiruošimas įgyvendinti naujus uždavinius 
Komunikate d ėl reformos patikrinimo nurodyti keli nauji ir esami BŽ ŪP iškylantys uždaviniai 
(pavyzdžiui, klimato kaitos st abdymas, bioenergijos naudo jimas, vandentvarka, biologin ės 
įvairovės saugojimas) ir teigiama, kad svarbi priemon ė įgyvendinant šiuos uždavinius yra 
kaimo plėtra. Išnagrin ėjus kaimo pl ėtros programas paaišk ėjo, kad esamomis priemon ėmis jau 
dabar įgyvendinami nauji uždaviniai ir kad valstyb ės narės 2007–2013 m. kaimo pl ėtros 
programose jau numat ė daug susijusi ų priemoni ų. 
Nagrinėjant galimybi ų, siūlomų naujiems uždaviniams įgyvendinti taikant kaimo pl ėtros 
priemones, poveik į, didelis d ėmesys skirtas tam, kaip tokiais pasi ūlymais galima pad ėti 
Europos S ąjungai pasiruošti įgyvendinti naujus uždavinius, valstyb ėms narėms plačiau 
vykdant antrojo rams čio priemones. Nagrin ėtos keturios galimyb ės, kuriomis siekiama skirti 
papildom ų lėšų, sukauptų taikant moduliavim ą, priemon ėms, skirtoms naujiems uždaviniams 
įgyvendinti, ir numatomas įpareigojimas teikti informacij ą apie nauj ąjį finansavim ą ir 
priemonių, taikytų įgyvendinant naujus užda vinius, rodiklius. 
Tačiau kaimo pl ėtrai skirtų lėšų apribojimai, numatyti 2005 m. sprendime d ėl finansini ų 
perspektyv ų, trukdo einamuoju biudžeto laikotarpiu įgyvendinti antrojo rams čio tikslus. 
Biudžeto išteklius reik ia padidinti ir tod ėl, kad būtų galima sustiprinti pastangas įgyvendinant 
komunikate d ėl reformos patikrinimo nurodytus naujuosius uždavinius. 
Nagrinėjant įvairius moduliavimo lygius, vertintas j ų poveikis grynajam biudžeto l ėšų 
perdavimui valstyb ėms narėms, jų kaimo pl ėtrai skirtų lėšų lygis ir poveikis atitinkam ų 
ūkininkų ir sektori ų pajamoms. Kadangi dar n ėra nuspręsta, kaip valstyb ėms narėms bus 
skirstomos l ėšos, sukauptos taikant moduliavim ą, kai šioje sistemoje da lyvaus ir naujosios 
valstybės narės, siekta atskleisti galim ą nagrinėtų galimybi ų poveikį. Nagrinėtos įvairios 
galimybės darant prielaid ą, kad lėšų, sukauptų taikant moduliavim ą, kiekis did ės taikant nuo 
2009 m. tas pa čias metines normas, ir atsižvelgiant į skirtingas prielaidas d ėl naujų valstybių 
narių indėlio. Pasirinkta galimyb ė yra pakeistas Europos Parlamento palaikomas si ūlymas, 
kuriuo numatomas progresinis moduliavimas, grindžiamas skirtingomis išmok ų ribomis, – 
taip atsižvelgiama į teisingumo klausimus, susijusius su  atskiriems gamintojams taikomomis 
ribomis. 
 
LT 7   LT 5. Išvados 
Įgyvendinant dabartin ę BŽŪP, paaiškėjo, kad dabartin ė 2003 m. reformuota politikos sistema 
padeda tinkamai įgyvendinti pagrindinius BŽ ŪP tikslus. Atlikus analiz ę nurodytos sritys, 
kuriose pakeitus dabartin ę politiką būtų galima taikyti dar geresnius sprendimus. 
BIS įgyvendinimas ir palaipsnis paramos atsie jimas kituose sektoriuose rodo, kad reik ėtų 
leisti valstyb ėms narėms pakeisti j ų taikomą BIS model į, siekiant vienodesnio išmok ų dydžio. 
Tokiu pakeitimu b ūtų galima pašalinti visuomen ės susirūpinimą dėl nevienodo išmok ų 
paskirstymo ūkininkams. 
Toliau atsiejant param ą ir pereinant prie paramos gamint ojams sektoriuose, kuriuose BIS dar 
netaikoma, galima b ūtų geriau pritaikyti BŽ ŪP rinkos poreikiams, ta čiau kai kuriuose 
sektoriuose atsiejus param ą gali prireikti pereinam ojo laikotarpio priemoni ų ekonominiams, 
socialiniams ar aplinkosaugos klausimams spr ęsti. Tai galima išspr ęsti persvars čius 
69 straipsn į ir numačius pereinamuosius laikotarpius. 
Persvarsčius kompleksinio paramos susiejimo mast ą būtų galima sumažinti administracin ę 
naštą ir įgyvendinti naujus uždavinius, kurie 2003 m. nebuvo numatyti. Taip pat atid ėtos 
žemės aplinkai teikiam ą naudą išlaikyti galima numa čius kompleksinio paramos susiejimo ir 
kaimo plėtros priemoni ų pakeitimus. 
Palaipsniui panaikinus pieno kvotas ir panaikinus žem ės atidėjimą, ūkininkai gal ės geriau 
prisitaikyti prie poky čių rinkose. 
Galiausiai iš analiz ės paaiškėjo, kad naujiems uždaviniams įgyvendinti esam ų kaimo pl ėtros 
programų priemoni ų pakanka. Atrodo, kad geriausias b ūdas didinti ši ų priemoni ų poveikį 
kaimo pl ėtros politikoje yra sukurti mechanizmus, kuriais b ūtų galima užtikrinti, kad 
valstybės narės geriau įgyvendins tokias priemones, ir skirti papildom ą finansavim ą iš lėšų, 
sukauptų taikant progresin į moduliavim ą.