LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 221/40

Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė dėl Pasiūlymo priimti Tarybos reglamentą dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo

KOM(2004) 489 galutinis — 2004/0164 (CNS)

(2005/C 221/09)

2004 m. spalio 29 d. Taryba, vadovaudamasi EB sutarties 37 straipsnio 2 dalimi, nusprendė pasikonsultuoti su Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu dėl: pasiūlymo priimti Tarybos reglamentą dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo

Žemės ūkio, kaimo vystymo ir aplinkos apsaugos skyrius, kuriam pavestas parengiamasis darbas, savo nuomonę pareiškė 2005 m. sausio 13 d. Pranešėjas p. KIENLE.

Komitetas savo 414-ojoje plenarinėje sesijoje 2005 m. vasario 9-10 d. (vasario 9 d. posėdyje) 133 nariams balsavus „už“ ir 6 — susilaikius, priėmė šią nuomonę.

1. Įžanga

2005 m. sausio 1 d. iš esmės buvo pradėtas žemės ūkio reformos įgyvendinimas. Šios reformos esmė — atsietas materialinis skatinimas bei didesnis dėmesys kaimo vietovių vystymui. Finansinį bendrosios žemės ūkio politikos pagrindą apibrėžia 2002 m. spalio mėn. valstybės vadovų priimtas sprendimas dėl 25 valstybių narių ES žemės ūkio išlaidų višutinės ribos, kuri negali viršyti 2006-2013 m. faktinio lygio pirmojo ramsčio kontekste. ES finansinėje perspektyvoje, reglamentuojančioje visą ES finansavimą, šis sprendimas įtraukiamas į žemės ūkio sritį 2007-2013 m. 2007 m. (27 valstybių narių ES) išlaidos bendrajai žemės ūkio politikai, įskaitant išlaidas kaimo vystymui turi būti 57.180 mlrd. EUR, o iki 2013 m. jos turi išaugti 1,1 % (2004 m. kainomis).

Tačiau šio Komisijos projekto dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo objektas, kitaip nei būtų galima nuspręsti remiantis pavadinimu, nėra bendrosios žemės ūkio politikos lėšų kilmė ir panaudojimas. Projekte visų pirma svarstomas žemės ūkio ir kaimo vietovių techninio rėmimo įgyvendinimas.

2. Komisijos pasiūlymo turinys

Šiuo projektu Europos Komisija siekia sukurti techninį ūkio pagrindą bendrajai žemės ūkio politikai, įskaitant ES kaimo vystymo politiką 2007-2013 m. Bendrosios žemės ūkio politikos finansavimas turi būti reglamentuojamas vienu teisės aktu. Pasiūlymas turi būti susijęs su reglamento projektu dėl kaimo vietovių vystymo rėmimo. Šiame kontekste Komisija siekia supaprastinti nuostatas ir padaryti jas veiksmingesnėmis. Šių tikslų turi būti siekiama taikant griežtesnę priežiūros, vertinimo ir pranešimų sistemą.

2.1 Finansavimo fondų sukūrimas

2.1.1 Iki šiol: Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondas (EŽŪOGF)

Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondas (EŽŪOGF), įsteigtas siekiant finansuoti bendrąją žemės ūkio politiką, yra skirstomas į garantijų skyrių ir orientavimo skyrių. Garantijų skyriaus veikla yra susijusi su žemės ūkio rinkų bendru organizavimu (tiesioginiais mokėjimais, eksporto kompensacijomis, intervenciniais supirkimais), tam tikromis išlaidomis veterinarijos ir augalų apsaugos srityse bei bendrosios žemės ūkio politikos informavimo ir vertinimo priemonėmis. Be to, Garantijų skyrius finansuoja tam tikras kaimo vietovėms skirtas priemones (agrarinės aplinkosaugos planą, išlyginamąsias dotacijas ne tikslo 1 regionams, miškų želdinimą, paankstintą išėjimą į pensiją) bei nepalankiems regionams taikomas investicines priemones.

Orientavimo skyrius finansuoja kitas investicines išlaidas kaimo vystymui, kurių neperima EŽŪOGF garantijų skyrius, t.y. tikslo 1 regionams taikomas priemones ir Leader + iniciatyvą.

2.1.2 Bendrajai žemės ūkio politikai skirtų būsimųjų fondų principai

Naujieji fondai savo struktūra turi būti panašūs į EŽŪOGF. Fondų valdymą vykdo Komitetas, kurį sudaro valstybių narių ir Komisijos atstovai (41 straipsnis, Fondų komitetas). Šiuo metu visoms naujų fondų lėšomis finansuojamoms priemonėms turi būti taikoma sąskaitų uždarymo procedūra. Iki šiol tai buvo taikoma tik Garantijų skyriaus priemonėms. Priemonių, kurios buvo finansuojamos Orientavimo skyriaus lėšomis, peržiūrėjimas iki šiol buvo atliekamas pagal daugiametę rėmimo programą (pagal Struktūrinių fondų reglamentą 1260/1999).

2.1.3 Naujasis Europos žemės ūkio garantijų fondas (EŽŪGF)

EŽŪGF veikla yra panaši į esamą bendrojo žemės ūkio fondo garantijų skyrių (EŽŪOGF) ir kaip iki šiol jo lėšomis turi būti finansuojamos, inter alia, intervencinės priemonės, eksporto kompensacijos, tiesioginiai mokėjimai, informavimo ir komercinės paskatos. EŽŪGF nebetaikys kaimo vystymui skirtų skatinimo priemonių, kurios buvo taikomos iki šiol. Ateityje už tai bus atsakingas EFLL.

2.1.4 Naujasis Europos žemės ūkio ir kaimo plėtros fondas (EFLL)

Ateityje naujojo fondo EFLL lėšomis bus būtina finansuoti visas kaimo plėtros priemones, taigi, antrojo ramsčio finansavimas bus supaprastintas. Šis fondas turi apimti EŽŪOGF orientavimo ir garantijų skyrių lėšas kaimo vystymui. Pirmojo ramsčio kontekste naudojant moduliacijos būdu sutaupytas lėšas, numatytas pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 10 straipsnį, 2013 m. biudžeto ištekliai kaimo vystymui ES Komisijos požiūriu iš viso turėtų sudarytis 14,2 mlrd. EUR (remiantis 2004 m. kainų baze 27 valstybių narių ES).

2.2 Mokėjimų procedūros ir kontrolė

2.2.1 Mokėjimo agentūros

Pagal Komisijos pasiūlymą, mokėjimai atliekami valstybių narių įsteigtose mokėjimo agentūrose. Mokėjimo agentūros — tai įgaliotos valstybių narių tarnybos arba institucijos, kurioms pavesta tikrinti paraiškų priimtinumą, atlikti mokėjimų apskaitą ir Komisijai pateikti būtinus dokumentus.

2.2.2 Mokėjimo būdas ir numatomos išlaidos

EŽŪGF lėšos turi būti skiriamos kas mėnesį, o EFLL lėšos turi būti skiriamos kiekvieną ketvirtį. Atsižvelgiant į reglamento projektą, EFLL numatomos išlaidos pagal programas keliems metams yra skirstomos į metines dalis. Tokiu atveju taikoma „n+2“ taisyklė, o praėjus šiam laikotarpiui, numatomos išlaidos panaikinamos automatiškai.„n+2“ taisyklė reiškia, kad pagal programą skirtas lėšas būtina išleisti iki antrųjų metų nuo lėšų skyrimo, pabaigos („n“ — lėšų skyrimo metai).

2.2.3 Informacijos teikimas Komisijai

Valstybės narės Komisijai turi pateikti išlaidų deklaracijas, o pasibaigus finansiniams metams turi pateikti metinės finansinės atskaitomybės dokumentus ir dokumentą, įrodantį, kad ta atskaitomybė yra užbaigta, tiksli ir teisinga. Be to, būtina pateikti mokėjimo agentūros vadovo patikinimo pareiškimą. Remiantis Komisijos pasiūlymu, mokėjimo agentūra taip pat turėtų pateikti atskirtus metinės finansinės atskaitomybės dokumentus, kuriuose nurodomos kiekvienos programos EFLL išlaidos.

2.2.4 Sąskaitų ir atitikties patikrinimas ir patvirtinimas bei finansinė ataskaita

Reglamento projekte Komisija numato mokėjimo agentūrų sąskaitas uždaryti ne vėliau kaip iki balandžio 30 d. Siekiant patikrinti sąskaitas, atsižvelgiama į pateiktų finansinės atskaitomybės dokumentų užbaigtumą, tikslumą ir teisingumą. Atliekant esamas procedūras, Komisija privalo nuspręsti, kokių išlaidų Bendrija neturėtų finansuoti (atitikties patikrinimas ir patvirtinimas). Finansinei korekcijai skirtas laikotarpis pratęsiamas nuo 24 iki 36 mėnesių. Kiekvienais metais ne vėliau kaip iki rugsėjo 1 d. (iki šiol galiojęs galutinis terminas buvo liepos 1 d.) Komisija turi Europos Parlamentui ir Tarybai pateikti finansinę ataskaitą dėl fondų valdymo.

3. Bendrosios pastabos

3.1 Parama visuomenei turi būti priimtina ir suprantama

EESRK yra informuotas, kad bendrajai žemės ūkio politikai skirtos finansinės lėšos sudaro didelę (nors ir su laiku santykinai mažėjančią) viso ES biudžeto dalį. Todėl EESRK mano, kad ypač svarbu, jog žemės ūkio ir kaimo plėtros rėmimas visuomenei būtų suprantamas ir priimtinas. EESRK mano, kad siekiant šio tikslo būtina patenkinti šias dvi sąlygas:

— Galutiniai naudos gavėjai mokėjimus turi gauti su kuo mažesniais atskaitymais.

— Veiksminga kontrolė turi užkirsti kelią neleistinam lėšų panaudojimui.

3.2 Paprastesnių operacijų modernizavimas

EESRK pripažįsta, kad šiame reglamento projekte yra numatyta daug įvairių naujovių, skirtų patobulinti ir supaprastinti biudžeto operacijas. EESRK mano, kad šiuo tikslu reiktų įsteigti du fondus, aiškiai apibrėžiant jų paskirtį. Reglamentu siekiama labiau supaprastinti nuostatas. Bendrosios žemės ūkio politikos finansavimas turi būti reglamentuojamas vienu teisės aktu. Dvi ligšiolinės stebėjimo sistemos pakeičiamos viena sistema. Suvienodinamos skirtingos finansų valdymo sistemos, skirtos kaimo plėtros priemonėms. Tačiau EŽŪGF priemonėms skirta antra finansų valdymo sistema nėra keičiama. Reglamento projektas dėl paramos kaimo plėtros vystymui penkias programų sudarymo sistemas pakeičia viena sistema ir sumažina programų skaičių. EESRK pritaria šiam supaprastinimui, kuris yra ypač naudingas Briuselio administracijai.

3.3 Supaprastinimas turi būti veiksmingas naudos gavėjų atžvilgiu

Tačiau EESRK mano, kad supaprastinimas turi būti veiksmingas visais lygiais. Jis turi būti naudingas ne tik ES, bet ir valstybėms narėms bei galutiniams naudos gavėjams. EESRK ypač svarbu, kad administracinės grandinės pabaigos biurokratinių procedūrų supaprastinimas turėtų įtakos ūkininkams. Šiuo metu ūkininkai Europoje turi atlikti daug biurokratinių procedūrų ir dažnai dėl šios priežasties subsidijos išmokamos pavėluotai. Šiame kontekste, pavyzdžiui, visų pirma minėtinas SAPARD (specialioji žemės ūkio ir kaimo plėtros programa) atvejis, kurį taip pat neseniai kritikavo Europos Teisingumo Teismas. Tačiau yra tik labai nedidelė rizika, kad nebus galimybių padengti sumas, kurios ūkininkams buvo išmokėtos neteisėtai. Todėl EESRK mano, kad būtina imtis skubių veiksmų siekiant užtikrinti, kad galutiniams naudos gavėjams būtų sudarytos galimybės paramą gauti greitai ir taikant kuo paprastesnes procedūras.

3.4 Administracinės išlaidos gali būti sumažintos

Nors Komisija tinkamai siekia supaprastinimo, valstybės narės šio tikslo taip nesiekia. Tam tikrų reglamento dalių nuostatos netgi prieštarauja supaprastinimo tikslui, taigi, yra didinamos administracinės išlaidos. EESRK apgailestauja, kad dėl skirtingų mokėjimo būdų ir numatomų išlaidų procedūrų mokėjimo agentūros vis dar turi taikyti dvi finansų valdymo sistemas. Todėl būtina atkreipti dėmesį į tai, kad siekiant iki kuo labiau sumažinti biurokratiją, abi šios sistemos būtų „supaprastintos“. Šiuo aspektu visų pirma reglamente dėl paramos kaimo plėtrai būtina padaryti kitus pakeitimus. Reikalavimas pateikti papildomus dokumentus reiškia dar vieną administracinę valstybių narių pareigą.

3.5 Valstybėms narėms keliama daugiau reikalavimų

Dėl išlaidų mokėjimo ilgesnio laikotarpio, sugriežtintų galutinių terminų ir nuostatų, kurias Komisija taiko lėšų atstatymui šis Komisijos pasiūlymas sąlygoja didesnę solidarią finansinę atsakomybę valstybių narių atžvilgiu. EESRK sveikina reikalavimą, kad dėl lėšų atstatymo nuostatų ne tik ES, bet ir valstybės narės turi būti atsakingos už išmokėtas lėšas. Siekiant lėšas panaudoti veiksmingai ir viešai, net ir po ilgesnio laikotarpio turi būti sudaryta galimybė atstatyti netinkamai panaudotas lėšas. Kadangi dauguma valstybių narių kritiškai vertina padidėjusią solidarią atsakomybę, EESRK ypatingai kreips dėmesį į tai, kad šios valstybės narės neprarastų susidomėjimo programomis ir tuo pačiu pablogintų potencialių privilegijuotų valstybių narių padėtį. Sugriežtintoms galutinio mokėjimų termino nuostatoms siekiama iš valstybių narių daugiau disciplinos. EESRK pritaria nustatytoms mokėjimų riboms, tačiau mano, kad taip nustatyti galutiniai terminai yra per griežti ir kreipiasi į Komisiją su prašymu juos peržiūrėti.

3.6 Netiesioginė parama turėtų likti išimtimi

EESRK atkreipia dėmesį į tai, kad dėl techninės paramos padidinimo lėšų skyrimas nebeatitiks tikrojo fondų tikslo remti žemės ūkį ir kaimo plėtrą. Tokia netiesioginė parama, t.y. institucijoms ir struktūroms, kurios turi vykdyti tikrąją rėmimo veiklą, skiriama parama neturi būti didinama. Ši parama turi būti skiriama tik būtinais atvejais. Šiame kontekste EESRK ypatingai kritikuoja Bendrijos paramą, skirtą plėsti valstybių narių administracines ir kontrolės struktūras. Neabejotinai tai yra valstybių narių pareiga. EESRK siūlo, kad ši techninė pagalba būtų taip išplečiama tik retais išimtiniais atvejais ir ribotam laikotarpiui. Šiuo atveju EESRK reikalauja iš Komisijos pranešimo, kad tokia parama būtų griežtai stebima.

4. Specifinės pastabos

4.1 Europos žemės ūkio ir kaimo plėtros fondo (EFLL) pavadinimas

Naujasis Europos žemės ūkio ir kaimo plėtros fondas EFLL reglamente dėl paramos kaimo plėtrai vadinamas Europos žemės ūkio fondu kaimo plėtrai (ELER). EESRK prašo nevartoti šių skirtingų pavadinimų ir reglamente vartoti vienodą šio fondo pavadinimą.

4.2 Administracinės išlaidos

4.2.1 Sertifikavimo procedūros išplėtimas (7 straipsnis)

Papildomų administracinių išlaidų atsirastų tuo atveju, jei išplėsta sertifikavimo procedūra apimtų stebėjimo sistemas (7 straipsnis). Iki šiol sertifikavimo įstaigos tikrindavo Komisijai pateiktų metinės finansinės atskaitomybės išsamumą, tikslumą ir teisingumą. Remiantis pasiūlymu priimti reglamentą, sertifikavimo įstaigos turi būti atsakingos už „įgaliotų mokėjimo agentūrų valdymo, stebėjimo ir kontrolės sistemų bei tų agentūrų metinės finansinės atskaitomybės sertifikavimą“. EESRK pageidauja paaiškinimo, kodėl toks sertifikavimas yra būtinas. Sertifikavimo įstaigos mokėjimo agentūrų mokėjimus turėtų sertifikuoti vienodai.

4.2.2 Metinė finansinė atskaitomybė (8 str.)

Naujo EFLL žemės ūkio ir kaimo plėtros fondo mokėjimams būtina parengti metinę finansinę atskaitomybę, tačiau finansavimo sistema (numatomos išlaidos, išankstinis finansavimas, tarpiniai mokėjimai, balanso mokėjimai, likučio apmokėjimas) priklausys nuo visos programos trukmės. EESRK nerimauja, kad mokėjimo agentūros ne tik metinės finansinės atskaitomybės dokumentuose, bet ir bendroje finansinėje programos ataskaitoje turės nurodyti savo išlaidas ir todėl padaugės biurokratijos. Bet kuriuo atveju metinės finansinės atskaitomybės dokumentus būtina akceptuoti.

Be to, mokėjimo agentūros turi pateikti atskirus metinės finansinės atskaitomybės dokumentus dėl skirtingų EFLL programų išlaidų. Taip pat ir sertifikavimo įstaigos, kurios iki šiol pateikdavo ataskaitas ir metinės finansinės atskaitomybės dokumentus, šias ataskaitas turės parengti atskiroms metinėms ataskaitoms. EESRK apgailestauja, kad Komisija labiau nesupaprastino tų procedūrų, bet mano, jog tokia biurokratija yra priimtina.

4.2.3 Papildomi dokumentai (8 str.)

Būtina pateikti ne tik metinės finansinės atskaitomybės dokumentus, bet ir mokėjimo agentūros vadovo patikinimo pareiškimą. EESRK nemano, kad tai būtina. Mokėjimų agentūroms ir sertifikavimo įstaigoms jau numatyta taikyti kontrolės sistemą. EESRK mano, kad pakaktų mokėjimo agentūros vadovo patvirtinimo, jos duomenys yra teisingi.

4.3 Finansavimas

4.3.1 Papildomas techninės paramos finansavimas (5 str.)

Papildomas techninės paramos finansavimas taip pat turi apimti bendros žemės ūkio politikos analizę, valdymą, kontrolę ir vykdymą bei kontrolės sistemų ir techninės bei administracinės paramos vystymą. Pasiūlyme taip pat naujai apibrėžiamas vykdomųjų agentūrų finansavimas pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 58/2003 ir informacijos skleidimo priemonių bei kaimo plėtros kontekste (įskaitant atitinkamų šalių bendradarbiavimą) numatytų bendradarbiavimo skatinimo priemonių bei priemonių, skirtų patirties mainams Bendrijos lygiu, finansavimas. Šiame kontekste centralizuotas administravimas yra būtinas. EESRK ypač kritiškai vertina pasiūlymus, kuriais numatoma Bendrijos paramą skirti valstybių narių administracinėms funkcijoms.

Tačiau pritariama pasiūlymui, kad Komisija turėtų būti atsakinga už bendradarbiavimo skatinimą.

4.3.2 Lėšų atstatymas (32 str., 33 str., 35 str.)

Jeigu lėšos neatstatomos, valstybės narės turi padengti didesnę finansinių padarinių dalį. Remiantis pasiūlymu, Komisija gali valstybę narę įpareigoti padengti lėšas, kurias būtina atstatyti, jeigu ta valstybė narė nesiėmė visų galimų administracinių arba teisminių procedūrų lėšoms atstatyti (kai mokama iš EŽŪGF: tas procedūras būtina atlikti per vienerius metus nuo pirminių administracinių arba teisminių išvadų pateikimo). Šiuo metu to atlikti negalima. Jeigu lėšos nebuvo atstatytos per 4 metus (arba per 6 metus: jeigu lėšų atstatymas buvo nacionalinio teisminio nagrinėjimo objektu), atitinkama valstybė narė padengia 50 % finansinių padarinių. Iki šiol visi finansiniai padariniai tekdavo tik Bendrijai. EESRK pritaria nuostatai, kad už mokėjimus būtų atsakinga ne tik Komisija, bet ir valstybės narės. Tai galėtų valstybes nares paskatinti atidžiau įgyvendinti paramos struktūrų ir jų kontrolės veiklą. Tačiau dėl padidintos solidarios finansinės atsakomybės valstybės narės neturi prarasti susidomėjimo programomis. Atsižvelgiant į tai, kad minėtos procedūros gali trukti ilgiau kaip 4 arba 6 metus EESRK siūlo peržiūrėti valstybėms narėms nustatytus laikotarpius ir procentines normas.

4.3.3 Išankstinio finansavimo apribojimas 7 % (25 str.)

Remiantis 25 straipsniu, išankstinis finansavimas, kurį Komisija, patvirtinusi kaimo plėtros programą, skiria valstybės narės nurodytai mokėjimo agentūrai, apribojamas EFLL 7 % įnašu. EESRK šį apribojimą laiko priimtinu, nes panašūs apribojimai jau yra taikomi ir nereikia nerimauti dėl mokėjimo agentūrų likvidumo.

4.4 Galutiniai mokėjimų terminai (16 str.)

16 straipsnyje numatoma, kad atitinkamų biudžetinių metų spalio 15 d. turi būti laikoma galutiniu pavėluotų mokėjimų, kuriuos atlieka valstybės narės, terminu. Tačiau kartais priemokos yra būtinos (pvz. teismo sprendimų atvejais). Ypač pereinant prie naujos (atsietos nuo gamybos apimčių) gamybos subsidijų sistemos, administracinėms institucijoms reikės daugiau laiko. Todėl EESRK mano, spalio 15 d. nėra tinkamas galutinis terminas.

4.5 Laikotarpis, per kurį atsisakoma skirti finansavimą (31 str.)

Remiantis 31 straipsniu (atitikties patikrinimas), dėl tam tikrų sąlygų Komisija gali atsisakyti skirti finansavimą (kai nesilaikoma Bendrijos teisės aktų nuostatų, nepavyksta susitarti su atitinkama valstybe nare). Tai netaikoma išlaidoms, kurios buvo patirtos per daugiau kaip 36 mėnesius iki tos dienos, kai Komisija atitinkamai valstybei narei raštu pranešė apie patikrinimo rezultatus. Šiuo metu šis „senaties terminas“ — 24 mėnesiai. Ateityje dėl šio pakeitimo Komisijai bus lengviau išvengti mokėjimų, kurie neatitinka Bendrijos teisės. Tačiau EESRK mano, kad atsižvelgiant į esamą reglamentavimą, naudinga apriboti atitikties patikrinimui skiriamą laiką. Taip pat ES taikomos skubios intervencijos priemonės yra skirtos prevencijos tikslams ir drausmina valstybes nares.

4.6 Komisijos mažinami mokėjimai (17 str.)

Pagal 17 straipsnį Komisijai suteikiama galimybė sumažinti valstybėms narėms skiriamus mėnesinius mokėjimus arba juos atidėti. Be to, tikrinant sąskaitas, Komisija gali ne tik pareikalauti atstatyti mokėjimus arba atsisakyti juos skirti, bet ir sumažinti mokėjimus pranešus per trumpą laiką, jeigu Bendrijos lėšos naudojamos netinkamai. Tai jau taikoma praktikoje. EESRK mano, kad reiktų pasisakyti už atitinkamą teisinį pagrindą.