EUROPOS KOMISIJA Strasbūras, 2015 11 24 COM(2015) 586 final 2015/0270(COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 806/2014 siekiant sukurti Europos indėlių garantijų sistemą



AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS Šiuo pasiūlymu dėl teisėkūros procedūra priimamo akto numatoma trimis vienas po kito einančiais etapais sukurti Europos indėlių garantijų sistemą (toliau – EIGS), kuri taptų trečiuoju bankų sąjungos elementu: per pirmąjį trejus metus trunkantį etapą numatoma sukurti dalyvaujančioms nacionalinėms indėlių garantijų sistemoms (toliau – IGS) skirtą perdraudimo sistemą, per antrąjį ketverius metus trunkantį etapą – dalyvaujančioms nacionalinėms IGS skirtą bendro draudimo sistemą ir galiausiai sukurtoje sistemoje dalyvaujančioms nacionalinėms IGS teikti visišką draudimą. EIGS gali būti naudinga nacionalinėms IGS, tik jeigu jos lėšos bus kaupiamos laikantis tiksliai apibrėžtos finansavimo tvarkos ir jeigu ji kitais atžvilgiais atitiks pagrindinius Sąjungos teisės reikalavimus. Bendra pertvarkymo valdyba, kuriai bus suteikti įgaliojimai administruoti EIGS, turėtų stebėti nacionalines IGS ir lėšas skirti tik kai įvykdomos aiškiai nustatytos sąlygos. Kuriant EIGS turėtų būti taikomos plataus masto priemonės, skirtos rizikai valstybių narių bankų sektoriuose mažinti. 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS 1.1.Pasiūlymo pagrindas ir tikslai 2012 m. Komisija, atsižvelgdama į ilgalaikę ekonominės ir fiskalinės integracijos viziją, paragino sukurti bankų sąjungą, kurioje būtų nustatytas tvirtesnis bankų sektoriaus pagrindas ir kuri padėtų atkurti pasitikėjimą euru. Bankų sąjunga turėtų būti kuriama nustatant Europos lygmens priežiūrą, sukuriant integruotą bankų krizės valdymo sistemą ir, ne mažiau svarbu, bendrą indėlių apsaugos sistemą. Nors pirmi du tikslai pasiekti sukūrus Bendrą priežiūros mechanizmą (toliau – BPM) ir bendrą pertvarkymo mechanizmą (toliau – BPeM), bendra indėlių apsaugos sistema dar nesukurta. Penkių pirmininkų pranešime ir vėliau parengtame Komisijos komunikate nustatytas aiškus ekonominės ir pinigų sąjungos (EPS) stiprinimo planas, įskaitant priemones, skirtas toliau mažinti finansinio stabilumo riziką. Bankų sąjungos sukūrimas yra neišvengiamas žingsnis kuriant visapusišką ir tvirtą EPS. Kalbant apie bendrą valiutą, pažymėtina, kad bendra ir visiškai integruota finansų sistema yra labai svarbi užtikrinant veiksmingą pereinamojo laikotarpio pinigų politiką, tinkamą rizikos diversifikavimą valstybėse narėse ir apskritai pasitikėjimą euro zonos bankų sistema. Penkių pirmininkų pranešime visų pirma siūloma ilguoju laikotarpiu sukurti Europos indėlių garantijų sistemą (toliau – EIGS) – trečiąjį visavertės bankų sąjungos elementą, greta bankų priežiūros, kuri patikėta BPM, ir bankų pertvarkymo, kuris patikėtas BPeM. Penkių pirmininkų pranešime atkreipiamas dėmesys į tai, kad dabartinė nacionalinių indėlių garantijų sistemų (toliau – IGS) struktūra išlieka pažeidžiama kilus dideliems vietos sukrėtimams, todėl bendras indėlių draudimas padidintų bankų sąjungos atsparumą būsimoms krizėms. Savo vėlesniame spalio 21 d. komunikate Komisija įsipareigojo iki 2015 m. pabaigos pateikti pasiūlymą dėl teisėkūros procedūra priimamo akto dėl pirmų žingsnių EIGS link, siekiant sukurti nuo valstybių atsietą Europos lygmens sistemą, kad sustiprėtų finansų stabilumas, piliečiai galėtų neabejoti savo indėlių saugumu nepriklausomai nuo savo geografinės padėties, o patikimi bankams nebūtų taikomos sankcijos dėl jų įsisteigimo vietos. Atsižvelgdama į penkių pirmininkų pranešimą, Komisija nurodė, kad žengiant pirmąjį žingsnį bendresnės sistemos link bus vadovaujamasi į perdraudimą orientuotu požiūriu, kurį taikant bus atsižvelgiama į nacionalinėse sistemose nustatytus įvairius finansavimo lygius ir su neatsakingo elgesio rizika susijusius klausimus. Sukurtas bendras indėlių garantijų fondas būtų valdomas atsižvelgiant į dabartinio Bendro pertvarkymo mechanizmo struktūrą. EIGS būtų privaloma euro zonos valstybėms narėms ir atvira prie bankų sąjungos norinčioms prisijungti euro zonai nepriklausančioms valstybėms narėms. EIGS per kelerius metus iš perdraudimo sistemos palaipsniui išsivystytų į visiškai sujungtą bendro draudimo sistemą. Atsižvelgiant į pastangas stiprinti EPS, įskaitant darbą, susijusį su Bendram pertvarkymo fondui (toliau – BPeF) taikomos laikino finansavimo struktūros nustatymu ir bendrų fiskalinio stabilumo priemonių rengimu, šis žingsnis yra būtinas bankų ir valstybių ryšiui atskirose valstybėse narėse susilpninti taikant rizikos pasidalijimo tarp visų bankų sąjungos valstybių narių priemones ir taip ryžtingiau siekiant pagrindinio bankų sąjungos tikslo. Tačiau toks rizikos pasidalijimas, kurį lemia bankų sąjungos stiprinimo priemonės, turi vykti kartu taikant tiesiogines rizikos mažinimo priemones, skirtas bankų ir valstybių ryšiui nutraukti; 1.2.Derėjimas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis Šis siūlomas reglamentas atitinka galiojančias politikos nuostatas. Po to, kai Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1024/2013 ir Reglamentu (ES) Nr. 806/2014 buvo sukurti atitinkamai BPM ir BPeM, Europos indėlių garantijų sistema, pirma, sprendžiama Sąjungos vykdomos bankų priežiūros ir pertvarkymo dalyvaujančiose valstybėse narėse nesuderinamumo ir, antra, nacionalinių IGS veiksmingumo ir patikimumo tiems patiems bankams nevykdant įsipareigojimų pagal Direktyvą 2014/59/ES dėl indėlių garantijų sistemų (toliau – IGS direktyva) problema. Šis siūlomas reglamentas grindžiamas dabartine IGS direktyvoje nustatyta nacionalinių IGS struktūra. Šiuo siūlomu reglamentu, kuriuo Bendrai pertvarkymo valdybai (toliau – Valdyba) suteikiami su indėlių garantijos sistema susiję sprendimų priėmimo, stebėsenos ir vykdymo įgaliojimai, būtų sustiprintas vienodas indėlių garantijų sistemos taikymas EIGS dalyvaujančiose valstybėse narėse. 1.3.Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis EIGS prisidėtų mažinant atskirų valstybių narių numatomos fiskalinės būklės ir tose valstybėse narėse veikiančių bankų finansavimo išlaidų ryšį ir taip padėtų nutraukti valstybių ir bankų ryšį. Todėl padidėtų bankų sektoriaus atsparumas būsimoms krizėms ir būtų padedama siekti bendro finansinio stabilumo tikslo, kuriuo grindžiama Sąjungos ekonominė ir pinigų politika. Rizika būtų paskirstyta platesniu mastu, padidėtų finansinis stabilumas ne tik atitinkamoje valstybėje narėje, bet ir kitose dalyvaujančiose ir nedalyvaujančiose valstybėse narėse, nes būtų ribojamas galimas plitimo poveikis. Be to, ribojant nepalankią konkurencinę padėtį, kurioje dėl savo įsisteigimo vietos atsiduria patikimi bankai, EIGS padės atkurti vienodas sąlygas vidaus rinkoje. Finansinio stabilumo sąlygomis dėl mažesnių finansų įstaigų finansavimo išlaidų daugiau ekonominės veiklos vykdytojų skolinasi iš finansų įstaigų, todėl didėja augimas, užimtumas ir stiprinamas Sąjungos ekonomikos konkurencingumas.

2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI 2.1.Teisinis pagrindas Teisinis siūlomo reglamento pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 114 straipsnis, kuriuo leidžiama priimti priemones valstybių narių nuostatoms, skirtoms vidaus rinkai sukurti ir jos veikimui užtikrinti, suderinti. Siūlomu reglamentu siekiama išsaugoti vientisumą ir gerinti vidaus rinkos veikimą. Vienodas bendro indėlių apsaugos taisyklių rinkinio taikymas, įskaitant galimybę gauti lėšų iš Europos indėlių garantijų fondo (toliau – Indėlių garantijų fondas), kurį valdo centrinė institucija, padėtų užtikrinti tinkamą Sąjungos finansų rinkų veikimą ir finansinį stabilumą. Taip būtų pašalintos kliūtys, trukdančios įgyvendinti pagrindines teises, ir būtų išvengta didelių konkurencijos iškraipymų bent jau tose valstybėse narėse, kurios Europos lygmeniu dalyvauja prižiūrint ir pertvarkant kredito įstaigas ir užtikrinant indėlininkų apsaugą. Todėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 114 straipsnis yra tinkamas teisinis pagrindas. 2.2.Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju) Pagal Europos Sąjungos sutarties (toliau – ES sutartis) 5 straipsnio 3 dalyje nustatytą subsidiarumo principą tose srityse, kurios nepriklauso Sąjungos išimtinei atsakomybei, ji turėtų veikti tik tada ir tik tokiu mastu, kai valstybės narės numatomo veiksmo tikslų negali deramai pasiekti centriniu, regioniniu ir vietos lygmeniu, ir dėl siūlomo veiksmo masto ir poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygiu. Šiuo metu indėlių garantijų sistemos tebėra išimtinai nacionalinio pobūdžio, todėl jos yra pažeidžiamos kilus dideliems vietos sukrėtimams, be to, jose išlieka stipri bankų ir jų valstybių sąveika. Dėl šios padėties indėlių apsauga tampa nevienoda ir ji gali būti indėlininkų nepasitikėjimo priežastimi. Be to, esminiai nacionaliniu lygmeniu užtikrinamos indėlininkų apsaugos skirtumai, taip pat atsižvelgiant į vietos ypatumus ir finansavimo apribojimus, gali pakenkti vidaus rinkos vientisumui. Tik Europos lygmens veiksmais galima užtikrinti tinkamą vidaus rinkos indėlininkų indėlių draudimą ir susilpninti nacionalinių IGS ir atitinkamų valstybių finansinės būklės ryšį. BPM užtikrinamos vienodos bankų priežiūros sąlygos ir sumažinama toleravimo rizika. BPeM užtikrinama galimybė kuo mažesnėmis sąnaudomis restruktūrizuoti įsipareigojimų nevykdantį banką, tinkama mokesčių mokėtojų apsauga ir sąžiningos bei vienodos sąlygos kreditoriams ir kredito įstaigoms visoje vidaus rinkoje, kad jiems nebūtų taikomos sankcijos dėl jų įsisteigimo vietos. Lygiai taip pat Sąjungai dera imtis teisėkūros veiksmų siekiant nustatyti taisykles, reikalingas bankų sąjungoje dalyvaujančiose kredito įstaigose esantiems indėliams apsaugoti. Be to, EIGS turėtų padėti siekti didelio masto ekonomijos ir išvengti neigiamo poveikio, kuris gali atsirasti dėl išimtinai nacionalinių sprendimų ir fondų. 2.3.Proporcingumas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą. Pagal proporcingumo principą, nustatytą ES sutarties 5 straipsnio 4 dalyje, Sąjungos veiksmų turinys ir forma neturi viršyti to, kas būtina Sutarčių tikslams pasiekti. Bankų sąjungoje bankų priežiūra ir pertvarkymas vykdomi tokiu pačiu instituciniu lygmeniu. Įtampa gali kilti, jei Europos pertvarkymo institucija, priimdama sprendimą dėl banko likvidavimo ar pertvarkymo, negalėtų tokio proceso metu užtikrinti indėlių apsaugos, todėl kiltų pavojus finansiniam stabilumui. Iš tikrųjų, per pastarojo meto krizę išryškėjo poreikis imtis skubių ir ryžtingų veiksmų, kurie būtų grindžiami Europos lygmens finansavimo taisyklėmis. EIGS padėtų užtikrinti, kad tos pačios indėlių apsaugos taisyklės visose dalyvaujančiose valstybėse narėse būtų taikomos vienodai. Atitinkamomis paramos lėšomis būtų sumažintos atskirų bankų problemos ir nebūtų prarandamas pasitikėjimas visa valstybės narės arba kitos valstybės narės bankų sistema arba kitomis sistemomis, kurios rinkų požiūriu patiria panašią riziką. Dėl didesnio teisinio tikrumo, suderintų bankų sąjungos lygmens iniciatyvų ir centralizuotos ir bendros indėlininkų apsaugos teikiamos ekonominės naudos siūlomas reglamentas atitinka proporcingumo principą. 2.4.Pasirinkta priemonė Bendra Sąjungos institucija IGS direktyvoje nustatytas indėlių garantijų taisykles dalyvaujančiose valstybėse narėse gali palaipsniui centralizuotai taikyti tik tuomet, kai taisyklės, kuriomis reglamentuojamas EIGS sukūrimas ir veikimas, yra tiesiogiai taikomos valstybėse narėse siekiant išvengti skirtingo jų aiškinimo įvairiose valstybėse narėse. Ši aplinkybė ir tai, kad bankų sąjungos lygmeniu bus įsteigtas Indėlių garantijų fondas, kurį valdys visiems bankų sąjungos nariams atstovaujanti Valdyba, reiškia, kad reglamentas yra tinkama teisinė priemonė, kurią reikia priimti. 3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI 3.1.Kokią problemą reikia spręsti ir kokios šios problemos priežastys?

Bankų sąjungoje indėlių draudimas išlieka išimtinai nacionaline prerogatyva, todėl nacionalinės IGS tebėra pažeidžiamos kilus dideliems vietos sukrėtimams, o valstybių narių biudžetams toliau kyla su jų bankų sektoriais susijusi rizika. Tai trukdo pasinaudoti visais vidaus rinkos ir bankų sąjungos teikiamais pranašumais, gali daryti neigiamą poveikį indėlininkų pasitikėjimui ir kredito įstaigų ir indėlininkų steigimosi teisėms. IGS veikia visose valstybėse narėse, kaip reikalaujama pagal IGS direktyvą. Nors šioms sistemoms jau būdingi tam tikri bendri aspektai, susiję su pagrindinėmis jų savybėmis ir veikimu, svarbius aspektus valstybės narės vis dar nustato savo nuožiūra. Gavusios Europos Komisijos patvirtinimą, valstybės narės taip pat gali nustatyti mažesnius turimiems finansiniams ištekliams taikomus tikslinius lygius. 38 ES veikiančių IGS finansavimo lygio ir dydžio skirtumai gali daryti neigiamą poveikį indėlininkų pasitikėjimui ir galėtų pakenkti vidaus rinkos veikimui. 3.2.Kodėl ES turėtų imtis veiksmų? EIGS papildytų bankų sąjungą, greta bankų priežiūros ir pertvarkymo. Todėl sumažėtų banko indėlininkų pažeidžiamumas kilus dideliems vietos sukrėtimams ir dar labiau susilpnėtų bankų ir valstybių, kuriose jie įsteigti, ryšis. Be to, sistemoje, kurioje atsakomybė už bankų priežiūrą ir pertvarkymą yra padalijama, nacionalinių IGS naudojimo sąlygos jau nebekontroliuojamos nacionaliniu lygmeniu. Tiek Direktyvoje 2014/59/ES (Bankų gaivinimo ir pertvarkymo direktyvoje), tiek Reglamente (ES) Nr. 806/2014 (Bendro pertvarkymo mechanizmo reglamente) pateikiamos nuostatos dėl galimo IGS lėšų panaudojimo vykdant pertvarkymą. Todėl bendros indėlių garantijų sistemos sukūrimas yra logiškas kitas žingsnis, kurį reikia žengti baigiant kurti bankų sąjungą ir kuris geriau dera su atsakomybe ir kontrole. 3.3.Ką galima padaryti? Atliekant kiekybinę analizę, buvo nagrinėjamas visiškai sujungtos EIGS sistemos veiksmingumas dengiant galimas išmokas. Analizė rodo, kad bankų, kurių atžvilgiu Indėlių garantijų fondas galėtų tvarkyti išmokas pagal EIGS, skaičius ir dydis visose valstybėse narėse yra gerokai didesnis, palyginti su nacionalinėmis IGS. Be to, analizė rodo, kad tikėtinas EIGS išmokų trūkumas, kuris išreiškiamas tikslinio lygio procentiniu dydžiu, būtų mažesnis, palyginti su bet kuria nacionaline IGS. Minėti vertinimai atlikti darant prielaidą, kad EIGS nereikėtų papildomų lėšų iš bankų, tačiau bankų įnašai, skirti nacionaliniams fondams kaupti, būtų naudojami kuriant EIGS. Rezultatai rodo, kad tą pačią lėšų sumą laikant bendroje Europos IGS būtų galima užtikrinti veiksmingesnę lėšų apsaugą ir naudojimą negu išsaugojus išimtinai nacionalines IGS. 3.4.Kokiomis įvairiomis priemonėmis galima siekti tikslų? 3.4.1.Dabartiniai EIGS struktūroje nustatyti finansavimo lygiai Vertinimas rodo, kad EIGS veikimo pradžia būtų pagrįsta labai nevienodais nacionalinių IGS finansavimo lygiais. Tai reiškia, kad pradiniu etapu EIGS reikia teikti likvidumo paramą, nes priešingu atveju vietos IGS ir toliau iš esmės priklausys nuo nacionalinių alternatyvaus finansavimo lėšų. Antra, EIGS turėtų būti sukurta taip, kad būtų užkirstas kelias neproporcingai palankiai sistemų, pagal kurias dar nepradėtos rinkti ex ante lėšos, padėčiai ir būtų pašalintos kliūtys tai daryti ateityje. 3.4.2.EIGS taikymo sritis Tikimasi, kad finansavimo lygiai nebeturėtų kelti problemų IGS pradėjus vykdyti IGS direktyvoje nustatytus įsipareigojimus, susijusius su ex ante lėšų kaupimu. Analizė rodo, kad bendra sistema turėtų veikti veiksmingiau, t. y. užtikrinti didesnį apsaugos lygį nereikalaujant didinti bendrų įnašų. Ji taip pat turėtų sudaryti geresnes sąlygas sumažinti valstybių narių vidaus bankų sistemoms kylančią riziką. 3.4.3.Įnašai Analizė rodo, kad i) įnašus vertinant pagal riziką, pasikeičia konkretaus bankų sektoriaus bankams tenkanti finansinė našta, ii) tikėtina, kad įvertinus konkrečiam bankui kylančią riziką, palyginti su bankų sąjungos bankais, o ne nacionaliniais bankais ar IGS bankų sektoriumi, pasikeis atskiro banko mokamo įnašo dydis. Tačiau nenustatyta, kad kuri nors bankų grupė būtų atsidūrusi palankesnėje ar mažiau palankioje padėtyje. Tikimybė, kad IGS gali tekti sutelkti lėšas siekiant išmokėti kompensacijas indėlininkams, didėja kartu su tam bankui kylančia rizika. Todėl pasiūlyme numatyta galimybė įnašų dydį tikslinti pagal rizikos pobūdį, t. y. toliau taikomas IGS direktyvoje jau įtvirtintas principas. Antra, analizė rodo, kad lyginamoji grupė daro poveikį atskirų institucijų mokamiems įnašams. Todėl EIGS perdraudimo etapo metu, per kurį rizika iš esmės išlieka nacionalinio pobūdžio, atskiro banko rizikos profilis nustatomas atsižvelgiant į likusią nacionalinę bankų sistemą, kuriai jis priklauso. EIGS tapus bankų sąjungos lygmens sistema, kurioje atsakomybė yra padalijama, atskiro banko rizikos profilis bus nustatomas atsižvelgiant į visus bankų sąjungos bankus. Taip būtų užtikrintas EIGS nepriklausomumas nuo visų bankų ir nacionalinių IGS ir būtų išvengta problemų nustatant bankų rizikos profilius Indėlių garantijų fondo kūrimo etapu. 3.5.Pagrindinės teisės Siūlomas reglamentas nedaro jokio papildomo poveikio pagrindinių teisių apsaugai, palyginti su reglamentu ir direktyva, kuriuos jis keičia, be to, šis poveikis atitinkamai aptariamas Reglamento (ES) Nr. 806/2014, kuriuo įsteigiamas bendras pertvarkymo mechanizmas, aiškinamajame memorandume.

4.POVEIKIS BIUDŽETUI Kalbant apie su EIGS susijusias funkcijas pažymėtina, kad Valdyba būtų visiškai finansuojama kredito įstaigų, priklausančių dalyvaujančioms IGS, administraciniais įnašais. Tai reiškia, kad su EIGS susijusioms funkcijoms atlikti nereikės įnašo iš ES biudžeto. Papildomi Valdybos žmogiškieji ištekliai, t. y. 22 etatai, išreikšti visos darbo dienos ekvivalentais, kuriuos sudaro pareigybės pagal etatų planą, sutartininkų ir deleguotųjų nacionalinių ekspertų pareigybės devintaisiais metais pasiekus visiško draudimo etapą, atitinka užduotis, kurios jai pavedamos pagal siūlomą reglamentą. Taip pat, kaip ir kuriant Bendrą pertvarkymo valdybą, šios naujos įstaigos papildomoms užduotims vykdyti reikalingų etatų atžvilgiu netaikomas tikslas sumažinti darbuotojų skaičių 5 %, nustatytas 2013 m. liepos 10 d. Komisijos komunikate Europos Parlamentui ir Tarybai (COM(2013) 519). Kalbant apie su EIGS susijusias funkcijas pažymėtina, kad Valdyba būtų visiškai finansuojama kredito įstaigų, priklausančių dalyvaujančioms IGS, administraciniais įnašais. Papildomi Valdybos ištekliai atitinka užduotis, kurios jai pavedamos pagal siūlomą reglamentą. 5.IŠSAMUS PASIŪLYMO PAAIŠKINIMAS 5.1.Europos indėlių garantijų sistema Šiuo pasiūlymu numatoma, iš dalies pakeičiant Reglamentą (ES) Nr. 806/2014 (toliau – BPeM reglamentas), sukurti EIGS. Šiuo pakeitimu taisyklės, kuriomis reglamentuojamas BPeM veikimas, nebus keičiamos. 5.1.1.Laipsniška EIGS raida Siūlomu BPeM reglamento pakeitimu trimis vienas po kito einančiais etapais sukuriama EIGS (2 straipsnio 2 dalis): perdraudimo sistema, bendro draudimo sistema ir visiško draudimo sistema. Visais etapais EIGS administruotų Valdyba kartu su dalyvaujančiomis IGS arba, kai IGS nevykdo administravimo funkcijų, paskirta nacionalinė valdžios institucija, atsakinga už atitinkamų dalyvaujančių IGS administravimą (2 straipsnio 2 dalies antra pastraipa). Indėlių garantijų fondas yra EIGS dalis. Jis būtų pildomas tiesiogiai Valdybai bankų mokamais įnašais, kuriuos apskaičiuotų ir sąskaitas faktūras dėl jų išrašytų dalyvaujančios IGS. 5.1.2.EIGS taikymo sritis EIGS taikoma visoms IGS, kurios dalyvaujančioje valstybėje narėje yra oficialiai pripažintos, ir visoms kredito įstaigoms, kurios priklauso tokioms sistemoms. Dalyvaujančiomis valstybėmis narėmis laikomos eurą įsivedusios valstybės narės ir kitos valstybės narės, kurios užmezgė glaudžius bendradarbiavimo ryšius su Europos Centriniu Banku, siekdamos dalyvauti BPM (4 straipsnio 1 dalis). Kadangi EIGS teikiama draudimo apsauga taikoma tik direktyvoje nustatytoms IGS privalomoms funkcijoms, t. y. išmokoms indėlininkams ir pertvarkymo įnašams, EIGS taikoma visoms sistemoms, kurių atžvilgiu iš esmės galėtų įvykti išmokos įvykiai arba kurių gali būti prašoma prisidėti prie pertvarkymo procedūros. Tai apima įstatymu sukurtas IGS, institucines užtikrinimo sistemas ir sutartines sistemas, kurias valstybė narė oficialiai pripažino kaip IGS (IGS direktyvos 1 straipsnio 2 dalis). IGS pripažinimas yra neišvengiamai susijęs su jų įsipareigojimais išmokėti kompensacijas indėlininkams tais atvejais, kai indėliai yra negrąžinami, ir prisidėti prie pertvarkymo procedūrų. Teisės ir įsipareigojimai, kuriuos dalyvaujančios IGS turi Europos indėlių garantijų sistemoje, atitinka paskirtos valdžios institucijos teises ir įsipareigojimus, kai IGS administruoja ne privatus subjektas, bet pati paskirta valdžios institucija (2 straipsnio 2 dalies antra pastraipa). Šiuo atveju atsižvelgiama į valstybių narių diskreciją, susijusią su nacionalinių IGS nustatymu, pripažinimu ir administravimu (žr. direktyvos 2 straipsnio 18 punktą). Jeigu glaudus bendradarbiavimas su euro zonai nepriklausančia valstybe nare sustabdomas arba nutraukiamas, šioje valstybėje narėje oficialiai pripažintoms dalyvaujančioms IGS ir šioms IGS priklausančioms kredito įstaigoms BPeM reglamentas netaikomas tiek, kiek jis susijęs su BPeM ir EIGS (4 straipsnis). Jeigu bendradarbiavimas tik nutraukiamas, kiekviena iš šių IGS taip pat turi teisę gauti dalį turimų finansinių išteklių, kuriais Indėlių garantijų fondas disponuoja nutraukdamas bendradarbiavimą. Šia teise siekiama aprūpinti atitinkamą IGS lėšomis, kurių jai reikia savo finansavimo įsipareigojimams pagal direktyvą įvykdyti. Dalis, kurios gali reikalauti atitinkama IGS, nustatoma taikant apskaičiavimo metodą. Siekiant sumažinti pakankamo finansavimo lygį, nustatytą IGS direktyvos 11 straipsnio 5 dalies a punkte, IGS iš Indėlių garantijų fondo negali reikalauti daugiau nei to reikia, kad IGS turimi finansiniai ištekliai sudarytų du trečdalius jos tikslinio lygio. Valdyba, susitardama su ta valstybe nare, per tris mėnesius turėtų nuspręsti dėl lėšų perdavimo atitinkamai IGS būdų ir sąlygų. 5.1.3.Bendrieji EIGS principai 6 straipsnyje nustatyti bendrieji ir BPeM, ir EIGS taikomi principai. Šie principai tampa svarbūs, kai Valdyba arba kitos valdžios institucijos ir įstaigos turi diskreciją priimti sprendimus ar imtis kitų veiksmų. Nei Valdyba, nei dalyvaujanti IGS negali diskriminuoti Sąjungoje įsisteigusių subjektų (įskaitant IGS ir joje dalyvaujančius bankus), indėlininkų, investuotojų ar kitų kreditorių dėl jų pilietybės ar verslo vietos (6 straipsnio 1 dalis). Ši taisyklė yra pagrindinis Sąjungos teisės principas ir ypač svarbi finansų rinkose, kuriose plačiai paplitę skirtingą pilietybę turinčių ir skirtingose vietose verslą vykdančių šalių sandoriai. Visi Valdybos ir dalyvaujančios IGS veiksmai, pasiūlymai ir politika turi būti vykdomi visapusiškai atsižvelgiant į vidaus rinkos vieningumo ir vientisumo principus ir pareigą jais rūpintis (6 straipsnio 2 dalis). Finansų rinkų susiskaidymo šalinimas yra pagrindinė bankų sąjungos varomoji jėga, o EIGS administruojančios institucijos turi išsamiai įvertinti bet kokio veiksmo ar sprendimo, kuriuo, jų manymu, diskriminuojamas vidaus rinkos veikimas, poveikį. Nors 6 straipsnio 3–5 dalių nuostatos dėl grupėms taikomos tvarkos EIGS kontekste netaikomos, 6 straipsnio 6 dalimi Valdybai užkertamas kelias imtis su EIGS susijusių veiksmų, dėl kurių valstybės narės turėtų teikti papildomą viešąją finansinę paramą arba kuriais būtų pažeidžiamas jų biudžeto suverenumas ir fiskaliniai įsipareigojimai. Kiek tai susiję su EIGS, Valdyba gali priimti dalyvaujančioms IGS skirtus sprendimus (74f straipsnis). Dalyvaujančios IGS privalo laikytis tokių sprendimų, tačiau 6 straipsnio 7 dalimi joms leidžiama nustatyti konkrečias papildomas taikytinas priemones, jeigu jos dera su Valdybos sprendimu. 5.2.EIGS kūrimo etapai

Visais trimis – perdraudimo, bendro draudimo ir visiško draudimo – etapais EIGS turėtų teikti finansavimą ir kompensuoti dalyvaujančių indėlių garantijų sistemų patirtus nuostolius. EIGS teikiamu finansavimu tenkinamas poreikis užtikrinti pradinį IGS likvidumą, siekiant kompensacijas indėlininkams išmokėti per direktyvoje nustatytą terminą (paprastai septynias darbo dienas), taip pat laiku patenkinti prašymą sumokėti pertvarkymo procedūros įnašą. Finansavimo išlaidas dalyvaujanti IGS privalo atlyginti Valdybai. EIGS taip pat visais etapais turėtų atlyginti nuostolius, kuriuos dalyvaujanti IGS galiausiai patiria išmokėdama indėlininkams kompensacijas arba sumokėdama pertvarkymo įnašą. Paprastai galutiniai dalyvaujančios IGS nuostoliai yra mažesni, palyginti su jos indėlininkams išmokėtomis kompensacijomis arba pertvarkymo įnašu. Po išmokos įvykio IGS gali išieškoti lėšas pagal reikalavimus grąžinti (apdraustuosius) indėlius, kuriuos indėlininkai pareiškė įsipareigojimų nevykdžiusiam bankui, ir kurie perduodami dalyvaujančiai IGS siekiant išmokėti kompensacijas šiems indėlininkams (IGS direktyvos 9 straipsnio 2 dalies pirmas sakinys). Nors, jeigu bankas tampa nemokus ir todėl šie reikalavimai nėra visiškai patenkinami, IGS galutiniai nuostoliai sumažinami iš nemokaus skolininko turto gautomis pajamomis. Jeigu IGS sumokėjo pertvarkymo įnašą, jos nuostoliai gali būti mažesni, palyginti su to įnašo suma, visų pirma, jeigu suma, kuri IGS priklauso kaip įnašas, yra sumažinama remiantis vėliau atliktu vertinimu (Bankų gaivinimo ir pertvarkymo direktyvos 109 straipsnio 1 dalies ketvirta pastraipa kartu su BGPD 75 straipsniu). EIGS nekompensuoja nuostolių nustatydama papildomus mokėjimus dalyvaujančioms IGS. Priešingai, pradinio finansavimo, kurį dalyvaujanti IGS turi grąžinti, dydis sumažinamas atsižvelgiant į EIGS kompensuojamų nuostolių dalį. Teikiamo finansavimo lygis ir EIGS kompensuojamų nuostolių dalis didėja kiekvienu etapu. 5.2.1.Perdraudimas Perdraudimo etapu, kuris pagal pasiūlymą turi trukti trejus metus, EIGS gali teikti ribotą finansavimą ir kompensuoti ribotą dalyvaujančios IGS, kurios atžvilgiu įvyksta išmokos įvykis arba kurios prašoma sumokėti pertvarkymo įnašą, nuostolių dalį (41a straipsnis). Pradiniu perdraudimo etapu draudimas taikomas tik Valdybos vykdomoms pertvarkymo procedūroms (41a straipsnio 2 dalis ir 79 straipsnis). Išimtinai nacionalinėms pertvarkymo procedūroms taikomas tik bendras ir visiškas draudimas. 5.2.1.1.Finansavimo teikimas perdraudimo etapu Finansavimas perdraudimo etapu turėtų būti teikiamas, jeigu dalyvaujanti IGS turi likvidumo trūkumą (41a straipsnio 2 dalis). Likvidumo trūkumo nustatymo procesas skiriasi priklausomai nuo to, ar a) dalyvaujančios IGS atžvilgiu įvyksta išmokos įvykis, ar b) ji turi sumokėti pertvarkymo įnašą. (a)Išmokos įvykio atveju dalyvaujanti IGS (41b straipsnio 1 dalis) turi likvidumo trūkumą, jeigu įsipareigojimų nevykdančiame banke esančių apdraustųjų indėlių suma yra didesnė nei visa a) finansinių išteklių, kuriuos, atsižvelgiant į 41j straipsnyje nustatytą finansavimo tvarką, teoriškai turėtų turėti dalyvaujanti IGS, suma, ir b) papildomų (ex post) įnašų suma, kurią dalyvaujanti IGS gali surinkti per tris dienas nuo išmokos įvykio. Apdraustųjų indėlių sumą, kuria remiamasi apskaičiuojant likvidumo trūkumą, sudaro tik reikalavimus atitinkantys indėliai, neviršijantys standartinės 100 000 EUR draudimo sumos arba lygiavertės sumos nacionaline valiuta (IGS direktyvos 6 straipsnio 1 dalis). Laikinai didelės sumos sąskaitoje, kaip apibrėžta IGS direktyvos 6 straipsnio 2 dalyje, arba bet kokie atskaitymai, kuriuos prieš išmokėdama kompensacijas indėlininkams IGS gali daryti pagal IGS direktyvos 7 ar 8 straipsnius, paprastai dar nėra žinomi išmokos įvykio metu ir todėl į juos neatsižvelgiama. Naudojant teorinį, o ne faktinį turimų finansinių išteklių lygį, slopinamos galimos paskatos dalyvaujančioms IGS nevykdyti savo įsipareigojimo rinkti ex ante įnašus laikantis tiksliai apibrėžtos finansavimo tvarkos. Galiausiai papildomi (ex post) įnašai (direktyvos 10 straipsnio 8 dalis) tiek, kiek juos galima surinkti per labai trumpą laikotarpį, laikomi papildomu likvidumo šaltiniu, kuris galėtų sumažinti dalyvaujančios IGS likvidumo trūkumą. Trijų dienų terminu siekiama tinkamai suderinti tikslą pirma išnaudoti IGS likvidumo šaltinius ir poreikį išmokėti indėlininkams kompensacijas per septynias darbo dienas nuo išmokos įvykio. (b)Pertvarkymo atveju (41b straipsnio 2 dalis) likvidumo trūkumas yra suma, kurią dalyvaujanti IGS turi sumokėti, atėmus turimų finansinių išteklių sumą, kurią dalyvaujanti IGS teoriškai turėtų turėti atsižvelgiant į 41j straipsnyje nustatytą finansavimo tvarką. Teorinis turimų finansinių išteklių lygis yra vienintelis likvidumo šaltinis, kuriuo dalyvaujanti IGS turi pasinaudoti, kad sumažintų savo likvidumo trūkumą. Pertvarkymo atveju dalyvaujančiai IGS nėra poreikio rinkti trumpalaikių ex post įnašų, nes IGS direktyvos 10 straipsnio 8 dalis taikoma tik išmokos įvykiams. Jeigu dalyvaujanti IGS turi likvidumo trūkumą, ji gali prašyti, kad Indėlių garantijų fondas finansuotų iki 20 % to trūkumo dydžio. Likę 80% likvidumo trūkumo turi būti kompensuojami iš kitų finansavimo šaltinių. Apskaičiuojant likvidumo trūkumą, EIGS remiamasi teoriniu turimų finansinių išteklių lygiu, todėl dalyvaujančioms IGS, kurios išmokos įvykio metu finansinių išteklių turi daugiau nei reikia, suteikiama galimybė gauti EIGS finansavimą savo (techniniam) likvidumo trūkumui pašalinti ir panaudoti savo papildomas lėšas likusiems 80 % likvidumo trūkumo (iš dalies) finansuoti. EIGS teikiamam finansavimui taikomos ribos. 5.2.1.2.Nuostolių kompensavimas perdraudimo etapu Perdraudimo etapu, be likvidumo trūkumo finansavimo, EIGS per šį antrą etapą taip pat kompensuoja 20 % dalyvaujančių IGS perteklinių nuostolių. Perteklinių nuostolių samprata skiriasi priklausomai nuo to, ar dalyvaujančios IGS atžvilgiu įvyko išmokos įvykis, ar jos buvo prašoma sumokėti pertvarkymo įnašą. Išmokos įvykio atveju (41c straipsnio 1 dalis) dalyvaujanti IGS patiria perteklinius nuostolius, jeigu bendra suma, kurią ji grąžino indėlininkams (direktyvos 8 straipsnis) viršija a) sumą, kurią ji bankroto procedūroje atgavo pagal indėlininkų reikalavimus, kuriuos perėmė (IGS direktyvos 9 straipsnio 2 dalies pirmas sakinys) išmokėdama jiems kompensacijas, b) turimų finansinių išteklių sumą, kurią dalyvaujanti IGS teoriškai turėtų turėti atsižvelgiant į 41j straipsnyje nustatytą finansavimo tvarką, ir c) papildomų (ex post) įnašų sumą, kurią dalyvaujanti IGS gali surinkti per vienus metus nuo išmokos įvykio. Nors likvidumo trūkumas apskaičiuojamas remiantis apdraustųjų indėlių suma (reikalavimus atitinkantys indėliai, kurių suma neviršija 100 000 EUR), vėlesniu perdraudimo procedūros etapu atliekamas perteklinių nuostolių apskaičiavimas gali būti grindžiamas faktinėmis indėlininkams grąžintomis sumomis. Ši suma sumažinama atsižvelgiant į dalyvaujančios IGS pajamas, gautas iš nemokaus skolininko turto. Be to, taip pat atskaitoma teorinė turimų finansinių išteklių suma, kurią dalyvaujanti IGS turėjo turėti išmokos įvykio metu. Galiausiai laikoma, kad dalyvaujanti IGS galėjo surinkti ex post įnašų sumą, kurią pagal IGS direktyvą leidžiama surinkti per vienus metus nuo išmokos įvykio. Tai yra 0,5 % IGD dalyvaujančių bankų apdraustųjų indėlių bendros sumos (IGS direktyvos 10 straipsnio 8 dalis), įskaitant ex post įnašus, kurie buvo surinkti per trijų dienų terminą nuo išmokos įvykio. Gauta suma laikoma dalyvaujančios IGS pertekliniais nuostoliais. Pertvarkymo atveju (41c straipsnio 2 dalis) perteklinius nuostolius sudaro suma, kurią dalyvaujanti IGS turi sumokėti kaip pertvarkymo įnašą ir kuri susidaro atėmus:

(a)sumą, kurią ji galėjo atlyginti po to, kai, atlikus vėlesnį vertinimą, buvo nustatyta, kad jos įnašas turėjo būti mažesnis nei tas, kurio iš pradžių prašė pertvarkymo institucija, ir (b)turimų finansinių išteklių sumą, kurią dalyvaujanti IGS turėjo turėti atsižvelgiant į 41j straipsnyje nustatytą finansavimo tvarką. Šiuo atveju dalyvaujančiai IGS taip pat nėra poreikio rinkti ex post įnašų, nes direktyvos 10 straipsnio 8 dalis taikoma tik išmokos įvykiams. 20 % perteklinių nuostolių draudimo taisyklė taikoma kompensuojamų nuostolių suma sumažinant finansavimo sumą, kurią dalyvaujanti IGS turi pareigą grąžinti į EIGS. EIGS teikiamam nuostolių kompensavimui taip pat taikomos ribos. 5.2.2.Bendras draudimas Pasibaigus pradiniam trejų metų perdraudimo etapui, EIGS ketverių metų terminui dalyvaujančias IGS apdraudžia bendru draudimu. Dalyvaujančios IGS gali prašyti teikti finansavimą ir kompensuoti nuostolius iš Indėlių garantijų fondo, jeigu IGS atžvilgiu įvyksta išmokos įvykis arba jos prašoma sumokėti pertvarkymo įnašą (41d straipsnis). Pagal EIGS dabar taip pat finansuojami nacionalinių pertvarkymo procedūrų įnašai ir kompensuojami dėl šių procedūrų atsiradę nuostoliai. Šis etapas nuo perdraudimo etapo skiriasi tuo, kad finansavimas teikiamas ir nuostoliai kompensuojami nuo „pirmo euro“, o EIGS tenkanti dalis palaipsniui būtų didinama per bendro draudimo etapą. Pagal EIGS finansuojama dalyvaujančių IGS likvidumo poreikio, atsirandančio dėl išmokos įvykio arba prašymo sumokėti pertvarkymo įnašą, kuris išreiškiamas procentais, dalis. Pagal ją taip pat kompensuojama tokia pat nuostolių, kuriuos dalyvaujanti IGS galiausiai patiria dėl tokių įvykių, procentinė dalis. Kompensuojama dalis pirmaisiais bendro draudimo etapo metais sudarys 20 % , o kiekvienais vėlesniais metais ji bus didinama 20 procentinių punktų ir paskutiniais bendro draudimo metais pasieks 80 %. Išmokos įvykio atveju likvidumo poreikis yra lygus bendrai įsipareigojimų neįvykdžiusio banko apdraustųjų indėlių sumai, t. y. reikalavimus atitinkantiems indėliams, kurių suma neviršija 100 000 EUR (41f straipsnio 1 dalis). Nuostoliai nustatomi atimant dalyvaujančių IGS pajamas, gautas iš nemokaus skolininko turto (41g straipsnio 1 dalis). Pertvarkymo atveju likvidumo poreikis yra lygus įnašo, kurio atitinkamai prašo Valdyba ir pertvarkymo institucija, sumai (41f straipsnio 2 dalis). Nuostoliai nustatomi atimant skirtumą, kurį dalyvaujanti IGS galėjo sumokėti po to, kai, atlikus vėlesnį vertinimą, buvo nustatyta, kad jos įnašas turėjo būti mažesnis (41g straipsnio 2 dalis). Finansavimui arba nuostolių kompensavimui neturėtų būti taikomi jokie ribojimai. 5.2.3.Visiškas draudimas Praėjus ketverių metų bendro draudimo etapui, dalyvaujančios IGS būtų visiškai draudžiamos pagal EIGS. Visišku draudimu suteikiamas visapusiškas likvidumo poreikio finansavimas ir kompensuojami visi nuostoliai, atsirandantys dėl išmokos įvykio arba prašymo sumokėti pertvarkymo įnašą. Šiuo atveju taikomas toks pat mechanizmas kaip ir bendro draudimo etapu, tačiau EIGS kompensuojama dalis sudaro 100 %. 5.2.4.EIGS draudimui taikomos apsaugos priemonės Pasiūlyme nustatytos apsaugos nuo neteisingo ir neteisėto nacionalinės IGS naudojimosi EIGS priemonės. Nacionalinės IGS bus pašalintos iš sistemos, jeigu nesilaikys reglamente arba nacionaliniame įstatyme, kuriuo įgyvendinamos pagrindinės direktyvos nuostatos, nustatytų pareigų arba jeigu atitinkamos valstybės narės netinkamai įgyvendins šiuos straipsnius (41i straipsnis). Jos bus draudžiamos EIGS tik jeigu jų turimi finansiniai ištekliai sudaro sumą pagal suderintą finansavimo tvarką, nustatytą reglamente (41j straipsnis). Taip siekiama užtikrinti, kad EIGS apsauga galėtų pasinaudoti tik tos dalyvaujančios IGS, kurios pačios laikosi įsipareigojimų, susijusių su EIGS lygmens rizikos ribojimu. Valdyba gali nuspręsti panaikinti dalyvaujančios IGS teisę į EIGS draudimo apsaugą laikydamasi specialių balsavimo reikalavimų. 5.3.Valstybės pagalbos vertinimas Nors IGS kompensaciniai mokėjimai indėlininkams nėra valstybės pagalba, jos mokami pertvarkymo įnašai, kuriais siekiama užtikrinti nuolatinę indėlininkų galimybę pasinaudoti indėliais, yra naudingi ir pertvarkomai įstaigai. Todėl įnašas gali būti laikomas valstybės pagalba ir apie jį gali prireikti pranešti Komisijai ir gauti jos patvirtinimą. Kai įnašas mokamas Europos lėšomis (BPeF ir Indėlių garantijų fondas), analogiškai taikoma valstybės pagalbos procedūra (19 straipsnis). 5.4.EIGS administravimas EIGS administruotų Valdyba kartu su dalyvaujančiomis IGS (arba paskirtomis valdžios institucijomis, administruojančiomis dalyvaujančias IGS). Administravimo procedūrą apibendrintai galima padalyti į finansavimo teikimo etapą ir etapą suteikus finansavimą. 5.4.1.Finansavimo teikimo etapas

Reikalaujama, kad dalyvaujančios IGS nedelsdamos įspėtų Valdybą, kai tik sužino apie aplinkybes, dėl kurių, tikėtina, bus patirtas išmokos įvykis arba gautas pertvarkymo institucijos prašymas sumokėti pertvarkymo įnašą (41i straipsnis). Jos privalo Valdybai pateikti tikėtino likvidumo trūkumo (perdraudimo etapas) arba likvidumo poreikio (bendro draudimo ir visiško draudimo etapai) įvertį. Tai leidžia Valdybai pasirengti skubiai suteikti finansavimą išmokos įvykio atveju arba pagal prašymą sumokėti pertvarkymo įnašą. Dalyvaujančios IGS privalo nedelsdamos pranešti Valdybai apie išmokos įvykį arba prašymą sumokėti pertvarkymo įnašą (41l straipsnis). Net jeigu pati Valdyba paprašė sumokėti pertvarkymo įnašą (79 straipsnis), toks oficialus pranešimas vis tiek yra reikalingas, nes EIGS valdybos sudėtis skiriasi nuo BPeM valdybos sudėties (žr. toliau), o dalyvaujančios IGS neprivalo prašyti, kad pagal EIGS būtų suteiktas finansavimas arba būtų kompensuoti nuostoliai. Be pranešimo, dalyvaujanti IGS privalo pateikti Valdybai informaciją, kad ši galėtų įvertinti, ar įvykdytos atitinkamos sąlygos (41k straipsnis), susijusios su: –apdraustųjų indėlių suma apskaičiuojant likvidumo trūkumą arba likvidumo poreikį; –turimais finansiniais ištekliais įvykus išmokos įvykiui arba naudojimo vykdant pertvarkymą atveju, siekiant nustatyti, kokį turimų finansinių išteklių lygį dalyvaujanti IGS, atsižvelgiant į 41j straipsnyje nustatytą finansavimo tvarką, turėtų turėti įvykus išmokos įvykiui arba jos naudojimo vykdant pertvarkymą atveju; –papildomais ex post įnašais, kuriuos dalyvaujanti IGS gali surinkti per tris dienas nuo išmokos įvykio arba lėšų panaudojimo vykdant pertvarkymą; –bet kokiomis kitomis materialinėmis kliūtimis, su kuriomis susiduria dalyvaujanti IGS, kad įgyvendintų savo įsipareigojimus indėlininkams arba pertvarkymo institucijoms, ir galimomis teisių gynimo priemonėmis. Valdyba per 24 valandas turėtų nustatyti, ar įvykdytos 41a straipsnyje (perdraudimas), 41d straipsnyje (bendras draudimas) arba 41h straipsnyje (visiškas draudimas) nustatytos EIGS taikomos sąlygos (41l straipsnio 1 dalis). Valdyba paprastai per tą patį terminą taip pat nustato finansavimo sumą, kurią ji suteiktų dalyvaujančiai IGS (41l straipsnio 2 dalies antra pastraipa). Kai vienai ar daugiau dalyvaujančių IGS vienu metu įvyksta keli išmokos įvykiai arba jos yra naudojamos vykdant pertvarkymo procedūras, Indėlių garantijų fonde esamų finansinių išteklių gali nepakakti. Šiuo atveju finansavimas, kurį gali gauti kiekviena dalyvaujanti IGS kiekvienam įvykiui, būtų ribojamas atsižvelgiant į Indėlių garantijų fonde turimų finansinių išteklių dalį ir taikant proporcingą apskaičiavimo metodą (41l straipsnio 3 dalis). Valdyba privalo nedelsiant informuoti dalyvaujančias IGS apie tai, ar įvykdytos EIGS draudimo sąlygos, ir apie sumą, kurią ji suteiktų dalyvaujančiai IGS. Dalyvaujančios IGS per 24 valandas gali prašyti peržiūrėti Valdybos sprendimą (-us), o šiuos prašymus Valdyba turi išnagrinėti taip pat per 24 valandas (41m straipsnis). Finansavimas turėtų būti skiriamas iš karto, kai Valdyba nustato sumą, kuri grynaisiais pinigais sumokama dalyvaujančiai IGS (41n straipsnis). Kai Valdyba, gavusi dalyvaujančios IGS prašymą ir peržiūrėjusi savo pradinį sprendimą, padidina finansavimo sumą, ši suma tampa mokėtina, kai Valdyba patvirtina savo sprendimą dėl prašymo peržiūrėti ankstesnį sprendimą. 5.4.2.Procedūra po finansavimo Suteikusi finansavimą, Valdyba privalo nustatyti dalyvaujančios IGS perteklinius nuostolius (perdraudimas) arba nuostolius (bendras draudimas, visiškas draudimas), stebėti lėšų, skirtų išmokoms indėlininkams arba pertvarkymo įnašui, panaudojimą ir dalyvaujančių IGS pastangas atgauti lėšas iš nemokaus skolininko turto pagal indėlininkų reikalavimus. Po išmokos įvykio (perteklinių) nuostolių dydis ilgainiui tampa aiškus, nes dalyvaujanti IGS rinktų ex post įnašus ir retkarčiais gautų pajamų iš nemokaus skolininko turto. Jeigu mokamas pertvarkymo įnašas, kuriam dalyvaujanti IGS negali rinkti ex post įnašų, ir negali pateikti atgręžtinių reikalavimų trečiosioms šalims, (perteklinius) nuostolius galima nustatyti jau po to, kai dalyvaujanti IGS gauna bet kokios sumos skirtumo mokėjimą, į kurį ji gali turėti teisę, kai, atlikus vėlesnį vertinimą, nustatoma, kad pradinis įnašas turėjo būti mažesnis. Todėl Valdyba, prieš nustatydama galutinį (perteklinių) nuostolių dydį, (perteklinių) nuostolių pokyčius privalo nuolat vertinti tik po išmokos įvykio. Tuo pat metu dalyvaujanti IGS grąžina Valdybai finansavimą, kurį ji gavo dalimis, susijusiomis su ex post įnašais arba pajamomis iš nemokaus skolininko turto, kai jos tapo prieinamos dalyvaujančiai IGS (41o straipsnis). Pradinio finansavimo, kurį dalyvaujanti IGS gauna iš Indėlių garantijų fondo, ir finansavimo sumos, kurią ji galiausiai turi grąžinti Valdybai, skirtumas sudaro EIGS kompensuojamus (perteklinius) nuostolius. Po išmokos įvykio Valdyba taip pat turėtų atidžiai stebėti išmokos procedūrą, o ypač lėšų, kurias ji tuo tikslu suteikė dalyvaujančiai IGS, naudojimą ir tai, kaip dalyvaujanti IGS bankroto procedūroje siekė patenkinti su indėliais susijusius reikalavimus. Dalyvaujančios IGS, laikydamosi Valdybos nustatytų terminų, turi teikti tikslią, patikimą ir išsamią informaciją, visų pirma apie išmokėjimo procedūrą ir apie bankroto byloje perimtų teisių įgyvendinimą. Dalyvaujanti IGS privalo stengtis gauti kuo daugiau pajamų iš nemokaus skolininko turto. Jei IGS elgiasi aplaidžiai, Valdyba gali pareikšti ieškinius dėl žalos atlyginimo, tačiau, išklausiusi dalyvaujančią IGS, ji taip pat gali nuspręsti pati įgyvendinti visas teises, kylančias iš su indėliais susijusių reikalavimų, į kuriuos teises perėmė dalyvaujanti IGS. Tuomet Valdyba gali išieškoti pajamas savo sąskaitą, kad patenkintų savo reikalavimą, susijusį su dalyvaujančiai IGS suteikto finansavimo grąžinimu (41q straipsnis). 5.5.EIGS taikomos finansinės nuostatos EIGS veikimui užtikrinti reikia finansinių išteklių, kad būtų atlygintos administracinės išlaidos ir dalyvaujančioms IGS gautų reikalingą draudimo apsaugą (finansavimą ir nuostolių kompensavimą). 5.5.1.Bendrosios biudžeto nuostatos ir administraciniai įnašai Šiuo metu biudžetą sudaro dvi dalys: I dalis yra skirta Valdybos administravimui, o II dalis – BPeF. Administracinės EIGS išlaidos turėtų būti atlyginamos iš esamų administracinių įnašų, kurie patenka į Valdybos biudžeto I dalį, atsižvelgiant į papildomą administracinę naštą, atsirandančią dėl EIGS sukūrimo, ir į tai, kad BPeM ir EIGS taikymas asmenų atžvilgiu nėra vienodas (65 straipsnio 5 dalis).

Indėlių garantijų fondas būtų įtrauktas į naują Valdybos biudžeto III dalį. Jo pajamų ir išlaidų pasiskirstymas (60a straipsnis) atitinka BPeF II dalį (60 straipsnis) ir yra išsamiau paaiškintas 5.5.2 skirsnyje. Biudžeto III daliai taip pat taikomos bendrosios biudžeto nuostatos (57, 58, 61–64 ir 66 straipsniai). Valdyba būtų atsakinga už BPeF ir Indėlių garantijų fondo administravimą ir jų lėšų investavimą pagal BPeM reglamente ir Komisijos priimtuose deleguotuosiuose aktuose nustatytas taisykles (75 straipsnis). 5.5.2.Ex ante įnašai į Indėlių garantijų fondą Indėlių garantijų fondą sudarytų ex ante įnašai, kuriuos bankai turi sumokėti tiesiogiai Valdybai ir kuriuos Valdybos vardu apskaičiuoja ir sąskaitas faktūras dėl jų išrašo dalyvaujančios IGS (74a straipsnio 1 dalis). Pareiga mokėti ex ante įnašus skiriasi nuo pareigos mokėti ex ante įnašus dalyvaujančioms IGS pagal IGS direktyvos 10 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą. Tačiau siekiant užtikrinti bankų sektoriaus išlaidų neutralumą, ex ante įnašai, mokami į Indėlių garantijų fondą, gali būti kompensuojami dalyvaujančios IGS lygmeniu (žr. toliau 5.5.2.2 skirsnį). 5.5.2.1.Indėlių garantijų fondo tiksliniai lygiai Indėlių garantijų fondo turimi finansiniai ištekliai turi siekti du vienas po kito einančius tikslinius lygius (74b straipsnio 1 ir 2 dalys): a) pradinį tikslinį lygį, sudarantį 20 % visų nacionalinių minimalių tikslinių lygių sumos keturių devintadalių, iki trejų metų perdraudimo etapo pabaigos ir b) galutinį tikslinį lygį, kurio dydis yra lygus minimalių tikslinių lygių, kuriuos dalyvaujančios IGS turi pasiekti pagal direktyvą iki ketverių metų bendro draudimo etapo pabaigos, sumai. Minimalūs tiksliniai lygiai būtų visiškai suderinti visoms dalyvaujančioms IGS. Indėlių garantijų fondo ir dalyvaujančių IGS minimalūs tiksliniai lygiai kartu didėtų tiesiniu būdu: kas metus po vieną devintadalį laikotarpiu iki 2024. Ex ante įnašai, kuriuos turi sumokėti bankai, paskirstomi kuo tolygiau per visą laikotarpį, kol pasiekiamas pradinis arba galutinis tikslinis lygis. Jeigu po perdraudimo laikotarpio turimi finansiniai ištekliai yra naudojami finansavimui teikti arba nuostoliams kompensuoti ir, palyginti su pradiniu tiksliniu lygiu, sumažėjo, jie turi būti kaupiami iki tol, kol vėl pasiekiamas tikslinis lygis. Kiekvienais metais kiekvieno banko Valdybai mokėtini ex ante įnašai nustatomi dviem etapais: a) Valdyba nustato bendrą ex ante įnašų sumą, kurios ji gali reikalauti iš kiekvienos dalyvaujančios IGS bankų narių (74d straipsnio 1 dalis); b) tada kiekviena dalyvaujanti IGS, atsižvelgdama į atitinkamą bendrą Valdybos nustatytą sumą, apskaičiuoja kiekvieno savo banko nario mokėtiną įnašą (74d straipsnio 2 dalis) ir Valdybos vardu išrašo sąskaitą faktūrą dėl šios sumos. Per perdraudimo etapą rizikos vertinimu pagrįstą ex ante įnašą, kurį kiekvienas bankas narys turi sumokėti į Indėlių garantijų fondą, dalyvaujanti IGS turėtų apskaičiuoti atsižvelgdama į visus kitus savo banko narius. Po perdraudimo etapo kiekvieno banko rizikos vertinimu pagrįsti ex ante įnašai turėtų būti apskaičiuojami atsižvelgiant į visus bankus, kurie patenka į EIGS taikymo sritį. Šiuos įnašus Valdyba, padedama dalyvaujančių IGS, apskaičiuotų remdamasi Komisijos deleguotuoju aktu nustatytu rizikos vertinimu grindžiamų metodų rinkiniu. Ex ante įnašą, dėl kurio sąskaitą faktūrą Valdybos vardu išrašė dalyvaujanti IGS, bankas turi sumokėti tiesiogiai Valdybai, kuri gautą sumą įrašo į Indėlių garantijų fondo sąskaitą (ir kaip pajamų dalį į savo biudžeto III dalį). 5.5.2.2.Kompensacija dalyvaujančių IGS lygmeniu Šiuo pasiūlymu valstybėms narėms sudaromos sąlygos užtikrinti bankų narių išlaidų neutralumą atsižvelgiant į IGS, kuriose jie dalyvauja. Jos gali nuspręsti, kad atskiros bankų pareigos mokėti ex ante įnašus į Indėlių garantijų fondą nustatymu pagrindžiamas kompensacijų mokėjimas dalyvaujančios IGS lygmeniu. Priimdamos šį sprendimą, valstybės narės turi tinkamai atsižvelgti į proporcingumo principą ir išnagrinėti, ar indėlių apsaugos lygiu, užtikrinamu palaipsniui kuriant EIGS, gali būti grindžiamas finansinių išteklių, reikalingų indėlių apsaugai dalyvaujančios IGS lygmeniu, mažinimas. Išlaidų neutralumo principas nustatytas 74c straipsnio 4 dalyje: a) ex ante įnašai, kuriuos bankai moka į Indėlių garantijų fondą, įskaičiuojami į tikslinį lygį, kurį atitinkama dalyvaujanti IGS turi pasiekti pagal direktyvą; b) jeigu iki kūrimo etapo pabaigos (2024 m. liepos 3 d. ar vėliau) nacionalinė IGS laikėsi konkrečios finansavimo tvarkos (41j straipsnis), o jos bankai nariai sumokėjo visus į IGF mokėtinus įnašus, šie įnašai sudaro įnašų sumą, kurios reikia nacionaliniam tiksliniam 0,8 % lygiui pasiekti, ir c) dalyvaujančios valstybės narės gali leisti savo IGS atsižvelgti į įnašus, kuriuos jų bankai nariai sumokėjo į EIGS, apskaičiuojant įnašų lygį ir (arba) kompensuoti savo bankams nariams iš turimų finansinių išteklių tiek, kiek jie viršija konkrečioje finansavimo tvarkoje nustatytas sumas. Atsižvelgdama į jau sukauptą turimų finansinių išteklių lygį, dalyvaujanti IGS gali išmokėti kompensacijas savo bankams nariams sumažindama įnašus arba kompensuodama įnašus, kuriuos ji jau gavo iš savo bankų narių. 5.5.3.Papildomi ex post įnašai Prasidėjus bendro draudimo etapui, Valdyba taip pat gali reikalauti, kad dalyvaujančiai IGS priklausantys bankai sumokėtų papildomus ex post įnašus, kai Indėlių garantijų fondo turimų išteklių nepakanka finansavimui ir nuostolių kompensavimui užtikrinti. Nacionalinės IGS toliau turėtų pareigą rinkti ex post įnašus iš nacionalinio bankų sektoriaus, kad papildytų savo nacionalinę sistemą po išmokos įvykio arba sumokėjus pertvarkymo įnašą. Pareigą mokėti ex post įnašus tiesiogiai Valdybai turi bankai, o bendro draudimo etapu juos apskaičiuoja ir Valdybos vardu sąskaitas faktūras dėl jų išrašo atitinkamos dalyvaujančios IGS. Valdyba nustato bendrą ex post įnašų sumą, kurios ji gali reikalauti iš kiekvienos dalyvaujančios IGS bankų narių, neperžengdama Komisijos deleguotajame akte nustatytų ribų. Dalyvaujanti IGS apskaičiuoja kiekvieno savo banko nario mokėtiną ex post įnašą remdamasi bendra Valdybos nustatyta suma ir taikydama rizikos vertinimu grindžiamą metodą, kurį ji naudoja apskaičiuodama ex ante įnašą pagal direktyvos 10 straipsnio 1 dalį. Po bendro draudimo etapo kiekvieno banko mokėtiną ex post įnašą Valdyba apskaičiuoja remdamasi Komisijos deleguotajame akte nustatytais rizikos vertinimu grindžiamais metodais, kurie taip pat naudojami apskaičiuojant ex ante įnašus po bendro draudimo etapo. Dalyvaujančios IGS sąskaitas faktūras dėl ex post įnašo išrašo Valdybos vardu. Bendro draudimo ir visiško draudimo etapais Valdyba gali savo iniciatyva arba atitinkamos kompetentingos institucijos prašymu atidėti atskiro banko pareigą sumokėti visą arba dalį ex post įnašo. Atidėjimas turi būti reikalingas siekiant apsaugoti banko finansinę būklę, jis gali trukti ne ilgiau nei šešis mėnesius, tačiau banko prašymu jį galima atnaujinti.

Komisijos deleguotajame akte bus nustatytos minimalios sumos, kurias EIGS gali surinkti atsižvelgdama į nacionalinius ex post įnašus. 5.5.4.Papildomi Indėlių garantijų fondo finansiniai šaltiniai Be ex ante ir ex post įnašų rinkimo, Valdyba gali susitarti dėl papildomų Indėlių garantijų fondo finansinių šaltinių. Palaipsniui keičiant finansavimą dalyvaujančių IGS lygmeniu, IGS gali prašyti suteikti paskolą iš nedalyvaujančiose valstybėse narėse pripažintų indėlių garantijų sistemų, o šios valstybės narės sprendimą dėl tokio prašymo priima pagal direktyvos 12 straipsnį (74g straipsnis). Siekdama užtikrinti abipusiškumą, Valdyba, savo ruožtu, taip pat gali nuspręsti suteikti paskolas nedalyvaujančių valstybių narių indėlių garantijų sistemoms. Valdyba taip pat gali susitarti dėl alternatyvaus Indėlių garantijų fondo finansavimo trečiųjų šalių įmokomis, visų pirma jei lėšų, kurias Valdyba gali sukaupti iš ex ante ir ex post įnašų, neįmanoma (nedelsiant) gauti (74h straipsnis). Grąžintinos finansinės lėšos grąžinamos per paskolos grąžinimo terminą sukaupiant ex ante ir ex post įnašus. 5.5.5.EIGS sprendimų priėmimas EIGS administruos vykdomosios ir plenarinės sudėties Valdyba. Vykdomosios sudėties Valdybą sudarytų tie patys nariai, kurie sprendimus priima ir užduotis vykdo kaip EIGS ir BPeM valdyba. Vykdant specialias EIGS užduotis reikės sudaryti specialios sudėties plenarinę Valdybą, kad ji priimtų tik su EIGS susijusius sprendimus. Nacionalinėms pertvarkymo institucijoms plenariniame posėdyje atstovaujančius narius pakeis paskirtoms nacionalinėms valdžios institucijoms atstovaujantys nariai. Plenarinės sudėties Valdybai bus pavestos specialios užduotys. Kadangi kai kurie Valdybos sprendimai yra svarbūs visai Valdybai arba BPeM ir EIGS, jie būtų priimami naujoje bendros plenarinės sudėties Valdyboje, kuriai taikomos specialios atstovavimo ir balsavimo procedūros. Visus kitus sprendimus dėl EIGS priims vykdomosios sudėties Valdyba. 5.6.Kitos taisyklės Nuostatos konkrečiais klausimais, kurios taikomos BPeM, taip pat būtų taikomos ir su EIGS susijusias funkcijas vykdančiai Valdybai: privilegijos ir imunitetai, kalbos taisyklės, darbuotojai ir darbuotojų mainai, vidaus komitetai, apeliacijų kolegija, ieškiniai Teisingumo Teisme, Valdybos atsakomybė, profesinė paslaptis ir keitimasis informacija, duomenų apsauga, galimybė susipažinti su dokumentais, slaptos arba įslaptintos informacijos saugumo taisyklės, Audito Rūmai. Pakeitimai, kuriais sukuriama EIGS, turėtų būti taikomi nuo reglamento, kuriuo iš dalies keičiamos nuostatos, įsigaliojimo dienos. Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 806/2014 siekiant sukurti Europos indėlių garantijų sistemą EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,

atsižvelgdami į Europos Centrinio Banko nuomonę, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (1)per pastaruosius metus Sąjunga padarė pažangą kurdama banko paslaugų vidaus rinką. Siekiant skatinti ekonomikos augimą Sąjungoje, užtikrinti bankų sistemos stabilumą ir apsaugoti indėlininkus, labai svarbu užtikrinti geriau integruotą banko paslaugų vidaus rinką; (2)2012 m. spalio 18 d. Europos Vadovų Taryba padarė išvadą, kad, „atsižvelgiant į esminius iššūkius, su kuriais susiduria ekonominė ir pinigų sąjunga (EPS), šią sąjungą reikia stiprinti, kad būtų užtikrinta ekonominė ir socialinė gerovė, stabilumas ir ilgalaikis klestėjimas“ ir kad „procesas siekiant stipresnės ekonominės ir pinigų sąjungos turėtų būti grindžiamas Sąjungos institucine ir teisine sistema, būti atviras ir skaidrus valstybėms narėms, kurių valiuta nėra euro, taip pat turėtų būti paisoma vidaus rinkos vientisumo principo.“ Tuo tikslu sukurta bankų sąjunga, pagrįsta išsamiu ir detaliu bendru finansinių paslaugų taisyklių sąvadu, taikomu visoje vidaus rinkoje. Bankų sąjungos kūrimo procesas yra atviras ir skaidrus nedalyvaujančių valstybių narių atžvilgiu, ir jį vykdant paisoma vidaus rinkos vientisumo principo; (3)savo 2012 m. lapkričio 20 d. rezoliucijoje „Siekis sukurti tikrą ekonominę ir pinigų sąjungą“ Europos Parlamentas taip pat nurodė, kad, siekiant užtikrinti sklandų EPS veikimą, itin svarbu ištrūkti iš valstybių, bankų ir realiosios ekonomikos subjektų neigiamo grįžtamojo ryšio rato, kuriame jos sukasi, pabrėžė poreikį imtis papildomų plataus masto priemonių siekiant sukurti visapusiškai veiksmingą bankų sąjungą, kartu užtikrinant nenutrūkstamą tinkamą finansinių paslaugų vidaus rinkos veikimą ir laisvą kapitalo judėjimą; (4)užtikrinant veiksmingą bankų sąjungos veikimą buvo imtasi svarbių priemonių: Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1024/2013 sukurtas bendras priežiūros mechanizmas (BPM), užtikrinantis, kad Sąjungos politika, susijusi su euro zonos valstybių narių ir euro zonai nepriklausančių valstybių narių, kurios nusprendžia dalyvauti BPM (toliau – dalyvaujančios valstybės narės), kredito įstaigų prudencine priežiūra, būtų vykdoma nuosekliai ir veiksmingai, ir Reglamentu (ES) Nr. 806/2014 įsteigtas bendras pertvarkymo mechanizmas (BPeM), užtikrinantis nuoseklią valstybių narių įsipareigojimų nevykdančių bankų arba bankų, kuriems kyla pavojus neįvykdyti įsipareigojimų, pertvarkymo sistemą, tačiau siekiant baigti kurti bankų sąjungą vis dar reikia imtis papildomų priemonių; (5)2015 m. birželio mėn. penkių pirmininkų pranešime „Europos ekonominės ir pinigų sąjungos sukūrimas“ nurodyta, kad bankų sistema iš tiesų gali būti bendra, jeigu pasitikėjimas bankų indėlių saugumu nepriklauso nuo valstybės narės, kurioje bankas veikia. Tam reikalingas bendras bankų priežiūros mechanizmas, bendras bankų pertvarkymo mechanizmas ir bendra indėlių garantijų sistema. Todėl penkių pirmininkų pranešime pasiūlyta papildyti bankų sąjungą sukuriant Europos indėlių garantijų sistemą (EIGS) – trečiąjį visavertės bankų sąjungos elementą, greta bankų priežiūros ir pertvarkymo. Ta kryptimi jau reikėtų imtis konkrečių prioritetinių priemonių ir nacionalinėms indėlių garantijų sistemoms skirta Europos lygmens perdraudimo sistema būtų pirmasis žingsnis link visiško sujungimo principo taikymo. Šios perdraudimo sistemos taikymo sritis turėtų sutapti su BPM taikymo sritimi; (6)pastarojo meto krizė parodė, kad vidaus rinkos veikimui šioje srityje kyla grėsmė ir didėja finansų rinkų susiskaidymo rizika. Banko, kuris, palyginti su nacionaliniu bankų sektoriumi, yra gana didelis, įsipareigojimų nevykdymas arba kelių nacionalinio bankų sektoriaus bankų įsipareigojimų nevykdymas gali būti nacionalinių IGS pažeidžiamumo kilus dideliems vietos sukrėtimams priežastimi, net jeigu pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2014/49/ES numatomi papildomo finansavimo mechanizmai. Dėl šio nacionalinių IGS pažeidžiamumo kilus dideliems vietos sukrėtimams gali stiprėti neigiamas grįžtamasis ryšys tarp bankų ir jų valstybių, todėl indėlių apsauga gali tapti nevienoda, gali susilpnėti indėlininkų pasitikėjimas ir atsirasti rinkos nestabilumas; (7)dėl vienodos indėlininkų apsaugos nebuvimo gali būti iškraipyta konkurencija ir atsirasti reali kliūtis įsisteigimo laisvei ir laisvam kredito įstaigų paslaugų teikimui vidaus rinkoje. Todėl bendra indėlių garantijų sistema yra labai svarbi baigiant kurti finansinių paslaugų vidaus rinką; (8)nors Direktyva 2014/49/ES iš esmės pagerinami nacionalinių sistemų gebėjimai išmokėti indėlininkams kompensacijas, veiksmingesnė indėlių garantijų struktūra bankų sąjungoje yra reikalinga siekiant užtikrinti pakankamai finansinių išteklių, kurie padėtų stiprinti visų indėlininkų pasitikėjimą ir taip apsaugoti finansinį stabilumą. Dėl EIGS padidėtų bankų sąjungos atsparumas būsimoms krizėms, nes joje būtų platesniu mastu dalijamasi rizika, užtikrinama vienoda apdraustų indėlininkų apsauga ir remiamas tinkamas vidaus rinkos veikimas; (9)indėlių garantijų sistemų naudojamos lėšos, iš kurių indėlininkams grąžinami negrąžinami apdraustieji indėliai pagal Direktyvos 2014/49/ES dėl indėlių garantijų sistemų 8 straipsnį, nėra valstybės arba fondo pagalba. Tačiau tais atvejais, kai tos lėšos naudojamos kredito įstaigoms restruktūrizuoti arba yra valstybės arba fondo pagalba, jų naudojimas turi atitikti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnį ir atitinkamai Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 806/2014 19 straipsnį, kuris šiuo tikslu turėtų būti iš dalies pakeistas; (10)nepaisant tolesnio suderinimo, kuris užtikrintas Direktyva 2014/49/ES, nacionalinės IGS išlaiko tam tikras funkcijas ir diskreciją, įskaitant dėl tam tikrų esminių aspektų, kaip antai tikslinių lygių, rizikos veiksnių, kurie taikomi vertinant kredito įstaigų įnašus, grąžinimo laikotarpių arba lėšų naudojimo. Dėl tų nacionalinių taisyklių skirtumų gali atsirasti kliūčių laisvam paslaugų teikimui ir konkurencijos iškraipymų. Labai integruotame bankų sektoriuje vienodos taisyklės ir metodai yra būtini siekiant užtikrinti nuoseklią patikimą indėlininkų apsaugą visoje Sąjungoje, taigi ir pasiekti finansinio stabilumo tikslą; (11)EIGS sukūrimas, kai sprendimų priėmimo, stebėsenos ir vykdymo užtikrinimo įgaliojimai centralizuojami ir suteikiami Bendrai pertvarkymo valdybai (toliau – Valdyba), bus esminis veiksnys siekiant sukurti suderintą indėlių garantijų sistemą. Perdavus funkcijas tokiai centrinei institucijai, bus sustiprintas vienodas indėlių garantijų reikalavimų taikymas dalyvaujančiose valstybėse narėse. Todėl EIGS veikla turėtų būti remiama ir užtikrinama indėlių garantijų struktūroms taikomų vienodų taisyklių kūrimo ir paskesnio įgyvendinimo sistema ir taip turėtų būti palengvintas derinimo procesas finansinių paslaugų srityje; (12)be to, EIGS yra platesnio masto ES taisyklių, kuriomis suderinama bankų prudencinė priežiūra, gaivinimas ir pertvarkymas ir kuriomis papildomi banko paslaugų vidaus rinkos aspektai, sudedamoji dalis. Priežiūra gali būti veiksminga ir reikšminga, tik jeigu sukuriama tinkama indėlių garantijų sistema, atitinkanti priežiūros srities tendencijas. Todėl EIGS yra platesnio derinimo proceso priemonė, o jos tikslai yra glaudžiai susiję su Sąjungos bankų prudencinės priežiūros, gaivinimo ir pertvarkymo sistema, ir taikomos centralizuotai jos priklauso viena nuo kitos. Pavyzdžiui, tinkamas priežiūros ir indėlių garantijų koordinavimas yra reikalingas tais atvejais, kai Europos Centrinis Bankas (ECB) numato panaikinti kredito įstaigos licenciją arba kai kredito įstaiga nesilaiko savo, kaip IGS narės, įsipareigojimų. Reikia užtikrinti panašią pertvarkymo veiksmų ir Valdybai pavestų indėlių draudimo užduočių aukšto lygio integraciją; (13)šis reglamentas taikomas tik tiems bankams, kurių buveinės valstybės narės priežiūros institucija yra ECB arba valstybių narių, kurių valiuta yra euro, nacionalinė kompetentinga institucija arba valstybių narių, kurių valiuta nėra euro, nacionalinė kompetentinga institucija, glaudžiai bendradarbiaujanti pagal Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 7 straipsnį. Šio reglamento taikymo sritis yra susijusi su Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 taikymo sritimi. Iš tiesų, atsižvelgiant į tai, kad priežiūros užduotys, pavestos BPM, ir indėlių garantijų srities veiksmai yra labai glaudžiai susiję, centralizuotos priežiūros sistemos, veikiančios pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 127 straipsnio 6 dalį, sukūrimas yra ypač svarbus indėlių garantijų derinimo procesui dalyvaujančiose valstybėse narėse. Tai, kad subjektams, kuriems taikomas Reglamentas (ES) Nr. 1024/2013, taikoma priežiūra pagal BPM, yra konkreti ypatybė, dėl kurios subjektų padėtis gali būti objektyviai laikoma išskirtine indėlių garantijų tikslais. Siekiant sudaryti palankesnes sąlygas tinkamam ir stabiliam vidaus rinkos veikimui, reikia patvirtinti priemones bendrai indėlių garantijų sistemai sukurti visoms BPM dalyvaujančioms valstybėms narėms; (14)siekiant užtikrinti derėjimą su BPM ir BPeM, EIGS turėtų būti taikoma dalyvaujančioms valstybėms narėms. BPM nedalyvaujančiose valstybėse narėse įsteigtiems bankams EIGS neturėtų būti taikoma. Jeigu priežiūra valstybėje narėje vykdoma ne pagal BPM, ta valstybė narė turėtų likti atsakinga už tai, kad būtų užtikrinama indėlininkų apsauga nuo kredito įstaigos nemokumo sukeltų padarinių. Valstybėms narėms prisijungus prie BPM, joms automatiškai pradedama taikyti EIGS. Galiausiai EIGS galėtų būti taikoma visoje vidaus rinkoje; (15)siekiant užtikrinti vienodas sąlygas visoje vidaus rinkoje, šis reglamentas dera su Direktyva 2014/49/ES. Juo papildomos tos direktyvos taisyklės ir principai siekiant užtikrinti, kad EIGS tinkamai veiktų ir kad jai būtų skiriamas pakankamas finansavimas. Todėl EIGS taikytina materialinė teisė, kuria reglamentuojamos indėlių garantijos, atitiks nedalyvaujančių valstybių narių nacionalinių IGS arba paskirtų valdžios institucijų taikytiną teisę, suderintą Direktyva 2014/49/ES; (16)integruotose finansų rinkose dėl bet kokios finansinės paramos, skirtos kompensacijoms indėlininkams mokėti, didėja finansinis stabilumas ne tik atitinkamoje dalyvaujančioje valstybėje narėje, bet ir kitose valstybėse narėse, nes užkertamas kelias bankų krizės plitimui į nedalyvaujančias valstybes nares. Skiriant indėlių draudimo užduotis Valdybai jokiu būdu negali būti daromas neigiamas poveikis finansinių paslaugų srities vidaus rinkos veikimui. Todėl Europos bankininkystės institucija (EBI) turėtų išsaugoti savo vaidmenį ir išlaikyti savo dabartinius įgaliojimus ir užduotis: ji turėtų rengti visoms valstybėms narėms taikomus Sąjungos teisės aktus ir prisidėti prie nuoseklaus jų taikymo, taip pat didinti indėlių garantijų praktikos visoje Sąjungoje konvergenciją;

(17)EIGS per kelerius metus iš perdraudimo sistemos palaipsniui turėtų išsivystyti į visiškai sujungtą bendro draudimo sistemą. Atsižvelgiant į pastangas stiprinti EPS, įskaitant darbą, susijusį su Bendram pertvarkymo fondui (toliau – BPeF) taikomos laikino finansavimo struktūros nustatymu ir bendrų fiskalinio stabilumo priemonių rengimu, šis žingsnis yra būtinas bankų ir valstybių ryšiui atskirose valstybėse narėse susilpninti taikant rizikos pasidalijimo tarp visų bankų sąjungos valstybių narių priemones ir taip ryžtingiau siekiant pagrindinio bankų sąjungos tikslo. Tačiau toks rizikos pasidalijimas, kurį lemia bankų sąjungos stiprinimo priemonės, turi vykti kartu taikant tiesiogines rizikos mažinimo priemones, skirtas bankų ir valstybių ryšiui nutraukti; (18)EIGS turėtų būti sukurta trimis vienas po kito einančiais etapais: pirma, perdraudimo sistema, kurioje apdraudžiama dalyvaujančių IGS likvidumo trūkumo ir perteklinių nuostolių dalis, antra, bendro draudimo sistema, kurioje palaipsniui apdraudžiama vis didesnė dalyvaujančių IGS likvidumo trūkumo ir nuostolių dalis, ir galiausiai visiško draudimo sistema, kurioje apdraudžiami visi dalyvaujančių indėlių garantijų sistemų likvidumo poreikiai ir nuostoliai; (19)per perdraudimo etapą ir siekiant riboti Europos indėlių garantijų fondo (toliau – Indėlių garantijų fondas) įsipareigojimus, taip pat mažinti neatsakingo elgesio riziką nacionaliniu lygmeniu, paramos iš Indėlių garantijų fondo galima prašyti, tik jeigu nacionalinė IGS rinko ex ante įnašus pagal tikslią finansavimo tvarką ir jeigu ji pirmiausia išeikvoja šias lėšas. Tačiau, atsižvelgiant į tai, kad nacionalinė IGS lėšų surinko daugiau nei reikalaujama pagal finansavimo tvarką, IGS turi naudoti tik tas lėšas, kurias ji sukaupė siekdama laikytis finansavimo tvarkos, ir tik paskui ji gali gauti EIGS draudimo apsaugą. Todėl IGS, kurios surinko daugiau lėšų nei reikia, kad būtų laikomasi finansavimo tvarkos, padėtis neturėtų būti blogesnė, palyginti su tomis IGS, kurių surinktos lėšos neviršija finansavimo tvarkoje nustatytų lygių; (20)kadangi Indėlių garantijų fondas perdraudimo etapu būtų tik papildomas finansavimo šaltinis ir tik susilpnintų bankų ir jų valstybių ryšį, kartu neužtikrinant, kad visi bankų sąjungos indėlininkai naudotųsi vienoda apsauga, perdraudimo etapą po trejų metų palaipsniui turėtų pakeisti bendro draudimo sistema ir galiausiai visiškai sujungta indėlių garantijų sistema; (21)nors perdraudimo ir bendro draudimo etapams būtų būdinga daug bendrų ypatybių, padedančių užtikrinti sklandžią laipsnišką raidą, išmokas per bendro draudimo etapą išmokėtų ir nacionalinės IGS, ir Indėlių garantijų fondas nuo pirmo prarasto euro. Atitinkama Indėlių garantijų fondo išmoka palaipsniui didės iki 100 %, todėl po ketverių metų visoje bankų sąjungoje bus visiškai dalijamasi indėlininkų rizika; (22)EIGS reikėtų nustatyti apsaugos priemones, kad būtų ribojama neatsakingo elgesio rizika ir užtikrinama, kad EIGS draudimo apsauga būtų teikiama tik tais atvejais, kai nacionalinės IGS veikia atsargiai. Pirma, nacionalinės IGS turėtų laikytis įsipareigojimų pagal šį reglamentą, Direktyvą 2014/49/ES ir kitus susijusius ES teisės aktus, visų pirma įsipareigojimo kaupti savo lėšas pagal Direktyvos 2014/49/ES 10 straipsnį, kuris patikslintas šiame reglamente. Siekdamos pasinaudoti EIGS draudimu, dalyvaujančios IGS turi rinkti ex ante įnašus pagal tiksliai nustatytą finansavimo tvarką. Tai taip pat reiškia, kad galimybe sumažinti tikslinį lygį pagal Direktyvos 2014/49/ES 10 straipsnio 6 dalį nebegalima pasinaudoti, jeigu IGS nori pasinaudoti EIGS. Antra, nacionalinė IGS išmokos įvykio atveju arba kai jos lėšos naudojamos vykdant pertvarkymą, pati turėtų prisiimti pakankamą nuostolių dalį. Todėl reikėtų reikalauti rinkti ex post įnašus iš savo narių, siekiant papildyti savo lėšas ir grąžinti EIGS tiek lėšų, kiek iš pradžių gautos lėšos viršija EIGS kompensuojamų nuostolių dalį. Trečia, įvykus išmokos įvykiui nacionalinė IGS turėtų gauti kuo daugiau pajamų iš nemokaus skolininko turto ir grąžinti lėšas Valdybai, o Valdyba turėtų turėti pakankamus įgaliojimus, kad apsaugotų savo teises. Ketvirta, Valdyba turėtų turėti įgaliojimus susigrąžinti visą finansavimą arba jo dalį, jeigu dalyvaujanti IGS nesilaikė pagrindinių įsipareigojimų; (23)Indėlių garantijų fondas yra esminė priemonė, be kurios nebūtų įmanoma palaipsniui sukurti EIGS. Įvairiomis nacionalinėmis finansavimo sistemomis nebūtų užtikrintas vienodas indėlių draudimas visoje bankų sąjungoje. Per tris etapus Indėlių garantijų fondas turėtų padėti užtikrinti stabilizuojantį IGS vaidmenį, vienodą aukšto lygio visų indėlininkų apsaugą suderintoje sistemoje visoje Sąjungoje ir išvengti kliūčių, trukdančių įgyvendinti pagrindines laisves, kūrimo arba konkurencijos iškraipymo vidaus rinkoje dėl skirtingų lygių nacionalinio lygmens apsaugos; (24)Indėlių garantijų fondas turėtų būti finansuojamas tiesioginiais bankų įnašais. EIGS priimtais sprendimais, kuriems įgyvendinti reikia pasinaudoti Indėlių garantijų fondu arba nacionaline indėlių garantijų sistema, neturėtų būti pažeidžiama valstybių narių fiskalinė atsakomybė. Tuo atžvilgiu tik nepaprastoji viešoji finansinė parama turėtų būti laikoma darančia įtaką valstybių narių biudžetiniam suverenumui ir fiskalinei atsakomybei; (25)šiuo reglamentu nustatomi Indėlių garantijų fondo naudojimo būdai ir bendri kriterijai, kuriais remiantis apskaičiuojami fiksuoto dydžio ex ante ir ex post įnašai ir nustatomi Valdybos įgaliojimai, susiję su Indėlių garantijų fondo naudojimu ir valdymu; (26)įnašus, kuriais bus finansuojamas Indėlių garantijų fondas, tiesiogiai turės mokėti bankai. Valdyba rinks įnašus ir administruos Indėlių garantijų fondą, o nacionalinės IGS toliau rinks nacionalinius įnašus ir administruos nacionalinius fondus. Siekiant užtikrinti sąžiningus ir suderintus įnašus dalyvaujantiems bankams ir paskatas veikti pagal mažiau rizikingą modelį, įnašai į EIGS ir nacionalines IGS turėtų būti apskaičiuojami remiantis kiekvieno banko apdraustaisiais indėliais ir rizikos tikslinimo veiksniu. Per perdraudimo etapą nustatant rizikos tikslinimo veiksnį, reikėtų atsižvelgti į banko patiriamos rizikos laipsnį, palyginti su visais kitais bankais, priklausančiais tai pačiai dalyvaujančiai IGS. Pasiekus bendro draudimo etapą, nustatant rizikos tikslinimo veiksnį reikėtų atsižvelgti į banko patiriamos rizikos laipsnį, palyginti su visais kitais dalyvaujančiose valstybėse narėse įsteigtais bankais. Taip būtų užtikrintas EIGS nepriklausomumas nuo visų bankų ir nacionalinių IGS ir būtų išvengta bet kokio įnašų perskirstymo per Indėlių garantijų fondo kaupimo etapą; (27)iš principo įnašus reikėtų rinkti iš sektoriaus subjektų prieš bet kokį indėlių draudimo veiksmą ir nepriklausomai nuo jo. Kai išankstinio finansavimo nepakanka nuostoliams ar sąnaudoms, patirtiems naudojant Indėlių garantijų fondo lėšas, padengti, reikėtų rinkti papildomus įnašus, kad būtų padengtos papildomos sąnaudos ar nuostoliai. Be to, Indėlių garantijų fondas turėtų turėti galimybę su kredito įstaigomis, finansų įstaigomis ar kitomis trečiosiomis šalimis pasirašyti sutartis dėl skolinimosi ar kitokių formų paramos tuo atveju, jei nėra galimybės nedelsiant pasinaudoti ex ante bei ex post įnašais arba jų nepakanka išlaidoms, patirtoms Indėlių garantijų fondo lėšas naudojant indėlių draudimo veiksmams, padengti; (28)kad būtų pasiekta kritinė masė ir išvengta procikliško poveikio, kuris atsirastų, jei Indėlių garantijų fondas per sisteminę krizę turėtų priklausyti tik nuo ex post įnašų, būtina, kad Indėlių garantijų fondo ex ante turimų finansinių išteklių lygis pasiektų bent tam tikrą minimalų tikslinį lygį; (29)Indėlių garantijų fondo pradinis ir galutinis tikslinis lygis turėtų būti nustatytas kaip minimalių dalyvaujančių IGS tikslinių lygių bendros sumos procentinė dalis. Jis iki perdraudimo laikotarpio pabaigos palaipsniui turėtų pasiekti 20 % minimalių tikslinių lygių bendros sumos keturių devintadalių, o iki bendro draudimo laikotarpio pabaigos – visų minimalių tikslinių lygių sumą atitinkantį dydį. Nustatant Indėlių garantijų fondo pradinius arba galutinius tikslinius lygius, galimybė kreiptis dėl mažesnio tikslinio lygio patvirtinimo pagal Direktyvos 2014/49/ES 10 straipsnio 6 dalį neturėtų būti svarstoma. Indėlių garantijų fondui taikomam tiksliniam lygiui pasiekti reikėtų nustatyti tinkamą terminą; (30)veiksmingo ir pakankamo Indėlių garantijų fondo finansavimo užtikrinimas yra vienas svarbiausių EIGS patikimumo veiksnių. Valdybos pajėgumas sudaryti sutartis dėl Indėlių garantijų fondo alternatyvaus finansavimo lėšų turėtų būti sustiprintas taip, kad būtų optimizuotos finansavimo sąnaudos ir išsaugotas Indėlių garantijų fondo kreditingumas. Kai tik įsigalios šis reglamentas, Valdyba, bendradarbiaudama su dalyvaujančiomis valstybėmis narėmis, turėtų imtis reikalingų veiksmų, kad būtų parengti atitinkami metodai ir tvarka Indėlių garantijų fondo skolinimosi pajėgumui sustiprinti, kurie turėtų būti įdiegti iki šio reglamento taikymo pradžios dienos; (31)būtina užtikrinti, kad Indėlių garantijų fondą būtų galima visiškai panaudoti indėlių garantijoms užtikrinti. Todėl Indėlių garantijų fondas visų pirma turėtų būti naudojamas tam, kad būtų veiksmingai įgyvendinti indėlių garantijų reikalavimai ir veiksmai. Be to, jis turėtų būti naudojamas tik laikantis taikomų indėlių garantijų tikslų ir principų. Tam tikromis sąlygomis Indėlių garantijų fondo finansavimas taip pat galėtų būti teikiamas, kai IGS turimi finansiniai ištekliai naudojami vykdant pertvarkymą pagal šio reglamento 79 straipsnį; (32)kad būtų išsaugota Indėlių garantijų fonde laikomų lėšų vertė, tos lėšos turėtų būti investuojamos į pakankamai saugų, diversifikuotą ir likvidų turtą; (33)kai dalyvaujančios valstybės narės, kurios valiuta nėra euro, ir ECB glaudus bendradarbiavimas pagal Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 7 straipsnį nutraukiamas, sprendimas dėl teisingo sukauptų atitinkamos dalyvaujančios valstybės narės įnašų paskirstymo priimamas atsižvelgiant į atitinkamos dalyvaujančios valstybės narės ir į Indėlių garantijų fondo interesus; (34)siekiant užtikrinti visišką Valdybos savarankiškumą ir nepriklausomumą, pagal šį reglamentą imantis indėlių draudimo veiksmų, jai turėtų būti skirtas atskiras biudžetas, kurio pajamos būtų gaunamos iš dalyvaujančių valstybių narių įstaigų privalomų įnašų. Šis reglamentas neturėtų daryti poveikio valstybių narių teisei nustatyti mokesčius, kuriais būtų padengiamos jų nacionalinių IGS arba paskirtų valdžios institucijų administracinės išlaidos; (35)Valdyba, kai tenkinami visi su Indėlių garantijų fondo naudojimu susiję kriterijai, turėtų teikti atitinkamą finansavimą ir kompensuoti nuostolius nacionalinėms IGS; (36)Valdyba turėtų veikti bendruose plenariniuose, plenariniuose ir vykdomuosiuose posėdžiuose. Vykdomosios sudėties Valdyba turėtų parengti visus sprendimus, susijusius su išmokų procedūra, ir, kiek įmanoma, tuos sprendimus priimti. Kalbant apie Indėlių garantijų fondo naudojimą, svarbu užtikrinti, kad nebūtų suteikiamas pranašumas pirmiems gavėjams ir kad būtų vykdoma išmokų iš Indėlių garantijų fondo stebėsena. Kai grynoji bendra Indėlių garantijų fondo panaudojimo suma per pastaruosius 12 iš eilės einančių mėnesių pasiekia 25 % galutinio tikslinio lygio, plenariniame posėdyje Valdyba turėtų įvertinti, kaip vykdomi indėlių draudimo veiksmai arba dalyvaujama vykdant pertvarkymo veiksmus ir naudojamas Indėlių garantijų fondas, ir turėtų pateikti gaires, kurių turėtų laikytis vykdomosios sudėties Valdyba priimdama tolesnius sprendimus. Vykdomosios sudėties Valdybai skirtose gairėse visų pirma daugiausia dėmesio turėtų būti skiriama tam, kad būtų užtikrintas nediskriminacinis indėlių draudimo veiksmų vykdymas arba dalyvavimas vykdant pertvarkymo veiksmus, ir priemonėms, kurių reikia imtis siekiant išvengti Indėlių garantijų fondo išeikvojimo;

(37)visose dalyvaujančiose valstybėse narėse turėtų būti užtikrintas indėlių draudimo veiksmų veiksmingumas ir vienodumas. Šiuo tikslu, kai dalyvaujanti IGS netaikė arba nesilaikė pagal šį reglamentą Valdybos priimto sprendimo arba taikė jį tokiu būdu, kuriuo sukėlė grėsmę bet kuriam su indėlių garantijų sistema susijusiam tikslui arba veiksmingam indėlių draudimo veiksmo įgyvendinimui, Valdybai turėtų būti suteikti įgaliojimai imtis visų reikalingų veiksmų, kuriais iš esmės sprendžiama su EIGS tikslais susijusi problema arba šalinama jiems kylanti grėsmė. Dalyvaujanti IGS neturėtų imtis veiksmų, kuriais būtų ribojamas ir veikiamas Valdybos naudojimasis įgaliojimais ar funkcijų vykdymas; (38)priimant sprendimus ar imantis veiksmų, ypač susijusių su subjektais, įsteigtais ir dalyvaujančiose, ir nedalyvaujančiose valstybėse narėse, taip pat turėtų būti atsižvelgiama į galimą neigiamą poveikį toms valstybėms narėms, kaip antai grėsmes jų finansų rinkų finansiniam stabilumui, ir tose valstybėse narėse įsteigtiems subjektams; (39)Valdyba, paskirtos valdžios institucijos, kompetentingos institucijos, įskaitant ECB, ir pertvarkymo institucijos prireikus turėtų sudaryti susitarimo memorandumą, kuriame būtų aprašytos bendrosios jų tarpusavio bendradarbiavimo sąlygos vykdant atitinkamas užduotis pagal Sąjungos teisę. Memorandumas turėtų būti reguliariai peržiūrimas; (40)atitinkami subjektai, įstaigos ir institucijos, dalyvaujantys taikant šį reglamentą, turėtų tarpusavyje bendradarbiauti, laikydamiesi Sutartyse įtvirtintos pareigos lojaliai bendradarbiauti; (41)Valdyba ir nedalyvaujančių valstybių narių paskirtos valdžios institucijos ir kompetentingos institucijos turėtų sudaryti susitarimo memorandumą, kuriame būtų aprašytos bendrosios jų tarpusavio bendradarbiavimo sąlygos vykdant užduotis pagal Direktyvą 2014/49/ES. Susitarimo memorandume, be kita ko, galėtų būti patikslinta konsultavimosi dėl Valdybos sprendimų, kurie daro poveikį nedalyvaujančioje valstybėje narėje esantiems filialams, kai kredito įstaiga yra įsteigta dalyvaujančioje valstybėje narėje, tvarka. Memorandumai turėtų būti reguliariai persvarstomi; (42)su Valdybos sprendimų priėmimu susijusi procedūra vykdoma paisant įgaliojimų delegavimo agentūroms principo pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo išaiškinimą; (43)šiuo reglamentu gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi teisių, laisvių ir principų, visų pirma pripažintų Chartijoje, ir visų pirma teisės į nuosavybę, teisės į asmens duomenų apsaugą, laisvės užsiimti verslu, teisės veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą, ir teisės į gynybą, ir jis turi būti įgyvendinamas laikantis tų teisių ir principų; (44)kadangi šio reglamento tikslų, t. y. sukurti efektyvesnę ir veiksmingesnę indėlių garantijų sistemą ir užtikrinti nuoseklų indėlių garantijų taisyklių taikymą, valstybės narės negali deramai pasiekti, o jų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali priimti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti; (45)Komisija turėtų persvarstyti šio reglamento taikymą, kad galėtų įvertinti jo poveikį vidaus rinkai ir nustatyti, ar reikia padaryti kokius nors pakeitimus arba atlikti patobulinimus, kad būtų galima padidinti EIGS veiksmingumą ir efektyvumą; (46)siekiant užtikrinti veiksmingą EIGS veikimą nuo [….], su įnašų į Indėlių garantijų fondą mokėjimu, visų susijusių procedūrų nustatymu ir visais kitais veiklos ir instituciniais aspektais susijusios nuostatos turėtų būti taikomos nuo XX; (47)Reglamentas (ES) Nr. 806/2014 turėtų būti iš dalies pakeistas taip, kad į jį būtų įtrauktos su EIGS sukūrimu susijusios nuostatos, tinkamai į jas atsižvelgiant,



PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis Reglamento (ES) Nr. 806/2014 pakeitimai Reglamentas (ES) 806/2014 iš dalies keičiamas taip: 1.pavadinimas pakeičiamas taip: „2014 m. liepos 15 d. EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 806/2014 dėl bendro pertvarkymo mechanizmo ir Europos indėlių garantijų sistemos, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1093/2010“; 2.1 straipsnis pakeičiamas taip:

„1 straipsnis

Dalykas 1.Šiuo reglamentu nustatomos 2 straipsnyje nurodytų subjektų, įsteigtų 4 straipsnyje nurodytose dalyvaujančiose valstybėse narėse, vienodos pertvarkymo taisyklės ir vienoda procedūra. Bendra pertvarkymo valdyba, įsteigta pagal 42 straipsnį (toliau – Valdyba) kartu su Taryba, Komisija ir nacionalinėmis pertvarkymo institucijomis tas vienodas taisykles ir tą vienodą procedūrą taiko pagal šiuo reglamentu nustatytą bendro pertvarkymo mechanizmo (toliau – BPeM) sistemą. BPeM remia Bendras pertvarkymo fondas (toliau – BPeF). BPeF naudojimas priklauso nuo to, ar įsigalios dalyvaujančių valstybių narių susitarimas (toliau – Susitarimas) dėl nacionaliniu lygmeniu surinktų įnašų pervedimo į BPeF ir įvairių nacionaliniu lygmeniu surinktų įnašų, kurie turi būti skirti kiekvieną dalyvaujančią valstybę narę atitinkantiems Fondo skyriams, laipsniško sujungimo. 2.Be to, šiuo reglamentu trimis vienas po kito einančiais etapais sukuriama Europos indėlių garantijų sistema (toliau – EIGS): –perdraudimo sistema, pagal kurią tam tikru mastu teikiamas finansavimas ir kompensuojama dalyvaujančių indėlių garantijų sistemų nuostolių dalis pagal 41a straipsnį; –bendro draudimo sistema, pagal kurią palaipsniui didinamas teikiamas finansavimas ir kompensuojama didesnė dalyvaujančių indėlių garantijų sistemų nuostolių dalis pagal 41c straipsnį; –visiško draudimo sistema, pagal kurią teikiamas finansavimas ir kompensuojami dalyvaujančių indėlių garantijų sistemų nuostoliai pagal 41e straipsnį. EIGS administruoja Valdyba, bendradarbiaudama su dalyvaujančiomis IGS ir paskirtomis valdžios institucijomis, pagal IIa dalį. EIGS remia Indėlių garantijų fondas (toliau – IGF).“; 3.2 straipsnis pakeičiamas taip: „2 straipsnis Taikymo sritis 1. Įgyvendinant BPeM, šis reglamentas taikomas šiems subjektams: (a)kredito įstaigoms, įsteigtoms dalyvaujančioje valstybėje narėje; (b)patronuojančiosioms įmonėms, įskaitant finansų kontroliuojančiąsias bendroves ir mišrią veiklą vykdančias finansų kontroliuojančiąsias bendroves, įsteigtoms dalyvaujančioje valstybėje narėje, kai joms taikoma ECB vykdoma konsoliduota priežiūra pagal Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 4 straipsnio 1dalies g punktą; (c)investicinėms įmonėms ir finansų įstaigoms, įsteigtoms dalyvaujančioje valstybėje narėje, kai joms taikoma ECB vykdoma patronuojančiosios įmonės konsoliduota priežiūra pagal Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 4 straipsnio 1 dalies g punktą. 2. Įgyvendinant EIGS, šis reglamentas taikomas šiems subjektams: (a)dalyvaujančioms indėlių garantijų sistemoms, apibrėžtoms 3 straipsnio 1a dalies 1 punkte; (b)kredito įstaigoms, priklausančioms dalyvaujančioms indėlių garantijų sistemoms. Kai šiuo reglamentu dalyvaujančioms IGS, kurias administruoja paskirta valdžios institucija, apibrėžta Direktyvos 2014/49/ES 2 straipsnio 1 dalies 18 punkte, nustatomos teisės ir pareigos, laikoma, kad tai yra paskirtos valdžios institucijos teisės ir pareigos.“;

4.3 straipsnis iš dalies keičiamas taip: (a)1 dalyje įterpiami šie 55, 56 ir 57 punktai: „55.dalyvaujančios indėlių garantijų sistemos arba dalyvaujančios IGS – indėlių garantijų sistemos, kaip apibrėžta Direktyvos 2014/49/ES 2 straipsnio 1 dalies 1 punkte, kurios yra įdiegtos ir oficialiai pripažintos dalyvaujančioje valstybėje narėje; 56.išmokos įvykis – negrąžinamų indėlių, apibrėžtų Direktyvos 2014/49/ES 2 straipsnio 1 dalies 8 punkte, atsiradimas kredito įstaigoje, priklausančioje dalyvaujančiai IGS; 57.IGF turimi finansiniai ištekliai – grynieji pinigai, indėliai ir mažos rizikos turtas, kurį galima paversti grynaisiais pinigais per ne ilgesnį laikotarpį nei nurodytas Direktyvos 2014/49/ES 8 straipsnio 1 dalyje.“; (a)2 dalis pakeičiama taip: „2. Kai atitinkamos termino apibrėžties nėra ankstesnėse dalyse, taikomos Direktyvos 2014/49/ES 2 straipsnyje ir Direktyvos 2014/59/ES 2 straipsnyje nurodytos terminų apibrėžtys. Kai atitinkamos termino apibrėžties nėra Direktyvos 2014/49/ES 2 straipsnyje ir Direktyvos 2014/59/ES 2 straipsnyje, taikomos Direktyvos 2013/36/ES 3 straipsnyje nurodytos terminų apibrėžtys.“; 5.4 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys pakeičiamos taip: „2. Kai valstybės narės ir ECB glaudus bendradarbiavimas pagal Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 7 straipsnį sustabdomas arba nutraukiamas, šio reglamento 2 straipsnyje nurodytiems subjektams, kurie yra įsteigti arba pripažinti toje valstybėje narėje, šis reglamentas nebetaikomas nuo sprendimo dėl glaudaus bendradarbiavimo sustabdymo arba nutraukimo taikymo pradžios dienos. 3. Tuo atveju, kai valstybės narės, kurios valiuta nėra euro, ir ECB glaudus bendradarbiavimas pagal Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 7 straipsnį yra nutraukiamas, Valdyba per tris mėnesius nuo sprendimo dėl glaudaus bendradarbiavimo nutraukimo priėmimo dienos, susitarusi su ta valstybe nare, priima sprendimą dėl tvarkos ir visų sąlygų, taikytinų: (a)įnašų, kuriuos atitinkama valstybė narė yra pervedusi į BPeF, grąžinimui; (b)įnašų perdavimui atitinkamoje valstybėje narėje oficialiai pripažintoms IGS, kuriuos į IGF sumokėjo toms IGS priklausančios kredito įstaigos. Taikant pirmos pastraipos a punktą, susigrąžinamas sumas sudaro atitinkamą valstybę narę atitinkančio skyriaus dalis, kuriai netaikomas sujungimas. Jeigu per pereinamąjį laikotarpį, nustatytą Susitarime, susigrąžinamų sumų iš nesujungtos dalies nepakanka, kad atitinkama valstybė narė galėtų finansuoti savo nacionalinės finansavimo struktūros sukūrimą pagal Direktyvą 2014/59/ES, į susigrąžinamas sumas taip pat įeina tą valstybę narę atitinkančio skyriaus dalis, kuriai taikomas sujungimas, visa suma arba jos dalis pagal Susitarimą arba, kitu atveju, pasibaigus pereinamajam laikotarpiui – glaudaus bendradarbiavimo metu atitinkamos valstybės narės pervestų įnašų visa suma arba jų dalis, kurios pakaktų tai nacionalinei finansavimo struktūrai finansuoti. Vertinant finansinių išteklių, susigrąžintinų iš sujungtos dalies arba kitaip, o pasibaigus pereinamajam laikotarpiui – iš Fondo, sumą, atsižvelgiama į šiuos papildomus kriterijus: (a)glaudaus bendradarbiavimo su ECB nutraukimo būdą – savanoriškai pagal Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 7 straipsnio 6 dalį ar nesavanoriškai; (b)tai, ar nutraukimo dieną yra tebevykdomų pertvarkymo veiksmų; (c)su nutraukimu susijusios valstybės narės ekonominį ciklą. Susigrąžinamos sumos paskirstomos per tam tikrą laikotarpį, kuris proporcingas glaudaus bendradarbiavimo trukmei. Iš tų susigrąžinamų sumų išskaičiuojama atitinkamos valstybės narės finansinių išteklių iš BPeF glaudaus bendradarbiavimo laikotarpiu vykdytiems pertvarkymo veiksmams finansuoti dalis. Taikant pirmos pastraipos b punktą, kiekvienai atitinkamoje valstybėje narėje oficialiai pripažintai IGS pervedama suma yra lygi IGF turimiems finansiniams ištekliams, padaugintiems iš a ir b punktuose nurodytų sumų santykio:

(a)visų ex ante įnašų, kuriuos indėlių garantijų fondui sumokėjo atitinkamai IGS priklausančios kredito įstaigos, sumos; (b)visų ex ante įnašų, sumokėtų į IGF, sumos.



Pervesta suma negali viršyti sumos, kurios reikia tam, kad atitinkamos IGS turimi finansiniai ištekliai pasiektų du trečdalius jos tikslinio lygio, kaip apibrėžta Direktyvos 2014/49/ES 10 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje. 4. Šis reglamentas toliau taikomas pertvarkymo ir indėlių draudimo procedūroms, kurios yra tebevykdomos 2 dalyje nurodyto sprendimo taikymo pradžios dieną.“; 6.5 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa pakeičiama taip: „Valdyba, Taryba, Komisija ir atitinkamais atvejais nacionalinės pertvarkymo institucijos ir dalyvaujančios IGS priima sprendimus, atsižvelgdamos į taikytiną Sąjungos teisę ir visų pirma į visus teisėkūros procedūra ir ne teisėkūros procedūra priimtus aktus, įskaitant Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 ir 291 straipsniuose nurodytus aktus, ir jų laikydamosi.“; 7.6 straipsnis iš dalies keičiamas taip: (a)1 ir 2 dalys pakeičiamos taip: „1. Jokiais Valdybos, Tarybos, Komisijos, nacionalinės pertvarkymo institucijos arba dalyvaujančios IGS veiksmais, pasiūlymais ar politika subjektai, indėlių turėtojai, investuotojai ar kiti kreditoriai, įsisteigę Sąjungoje, negali būti diskriminuojami dėl jų pilietybės ar verslo vietos. 2. Visi Valdybos, Tarybos, Komisijos, nacionalinės pertvarkymo institucijos arba dalyvaujančios IGS veiksmai, pasiūlymai ar politika pagal BPeM arba EIGS vykdomi visapusiškai atsižvelgiant į vidaus rinkos vieningumą ir vientisumą ir pareigą tuo rūpintis.“; (b)7 dalis pakeičiama taip: „7. Kai Valdyba priima nacionalinei pertvarkymo institucijai arba dalyvaujančiai IGS skirtą sprendimą, nacionalinė pertvarkymo institucija arba dalyvaujanti IGS turi teisę nurodyti konkrečias priemones, kurių turi būti imtasi. Tokios konkrečios priemonės turi atitikti konkretų Valdybos sprendimą.“; 8.II dalies antraštė pakeičiama taip: „Bendras pertvarkymo mechanizmas“; 9.19 straipsnis iš dalies keičiamas taip: (a)3 dalies pirma pastraipa pakeičiama taip: Jeigu Valdybos siūlomi pertvarkymo veiksmai susiję su fondų (BPeF arba IGF) panaudojimu, Valdyba Komisijai praneša apie siūlomą fondų panaudojimą. Valdybos pranešime pateikiama visa būtina informacija, kad Komisija galėtų atlikti savo vertinimą pagal šią dalį.“ (b)3 dalies trečioje, penktoje ir septintoje pastraipose, padarant atitinkamus gramatinius pakeitimus, žodis „Fondas“ pakeičiamas žodžiu „fondai“; (c)5 dalies antra pastraipa pakeičiama taip: „Valdyba sumoka visas pagal pirmą pastraipą gautas sumas į atitinkamą fondą (BPeF arba IGF) ir atsižvelgia į tokias sumas nustatydama įnašus pagal 70, 71, 74c ir 74d straipsnius.“; (d)7 ir 10 dalyse, padarant atitinkamus gramatinius pakeitimus, žodis „Fondas“ pakeičiamas žodžiu „fondai“; 10.įterpiama ši IIa dalis:

„IIa DALIS

EUROPOS INDĖLIŲ GARANTIJŲ SISTEMA (EIGS) I ANTRAŠTINĖ DALIS. EIGS KŪRIMO ETAPAI 1 skyrius

Perdraudimas 41a straipsnis

Dalinis finansavimas ir perteklinių nuostolių kompensavimas 1.Nuo 99 straipsnio 5a dalyje nustatytos taikymo datos, dalyvaujančios IGS yra EIGS perdraudžiamos pagal šį skyrių trejų metų laikotarpiui (toliau – perdraudimo laikotarpis). 2.Jeigu dalyvaujančios IGS atžvilgiu įvyksta išmokos įvykis arba ji yra naudojama vykdant pertvarkymą pagal šio reglamento 79 straipsnį, ji gali reikalauti skirti IGF finansavimą, kuriuo būtų padengiama ne daugiau kaip 20 % jos likvidumo trūkumo, kaip nustatyta šio reglamento 41b straipsnyje. 3.IGF taip pat kompensuoja 20 % dalyvaujančios IGS perteklinių nuostolių, kaip nustatyta 41c straipsnyje. Dalyvaujanti IGS pagal 41o straipsnyje nustatytą procedūrą grąžina finansavimo, kurį gavo pagal šio straipsnio 2 dalį, sumą atėmus perteklinių nuostolių kompensacijos sumą. 4.Nei finansavimas, nei perteklinių nuostolių kompensacija negali viršyti mažesnio iš šių dydžių: 20 % IGF pradinio tikslinio lygio vertės, kaip nustatyta šio reglamento 74b straipsnio 1 dalyje, arba dešimties dalyvaujančios IGS tikslinių lygių, kaip apibrėžta Direktyvos 2014/49/ES 10 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje. 41b straipsnis

Likvidumo trūkumas 1.Jeigu dalyvaujančios IGS atžvilgiu įvyksta išmokos įvykis, jos likvidumo trūkumas apskaičiuojamas kaip bendra apdraustųjų indėlių, kurie yra laikomi kredito įstaigoje išmokos įvykio metu, suma, kaip nustatyta Direktyvos 2014/49/ES 6 straipsnio 1 dalyje, atėmus: a)turimų finansinių išteklių sumą, kurią dalyvaujanti IGS turėtų turėti išmokos įvykio metu, jeigu ji rinko ex ante įnašus pagal 41j straipsnį; b)papildomų įnašų, kaip apibrėžta Direktyvos 2014/49/ES 10 straipsnio 8 dalyje, sumą, kurią dalyvaujanti IGS gali surinkti per tris dienas nuo išmokos įvykio. 2.Jeigu dalyvaujanti IGS naudojama vykdant pertvarkymo procedūrą, jos likvidumo trūkumas yra lygus sumai, kurią pagal 79 straipsnį nustato pertvarkymo institucija, atėmus turimų finansinių išteklių sumą, kurią dalyvaujanti IGS turėtų turėti sumos nustatymo metu, jeigu ji rinko ex ante įnašus pagal 41j straipsnį. 41c straipsnis

Pertekliniai nuostoliai 1.Jeigu dalyvaujančios IGS atžvilgiu įvyksta išmokos įvykis, jos pertekliniai nuostoliai apskaičiuojami kaip bendra suma, kurią ji grąžino indėlininkams pagal Direktyvos 2014/49/ES 8 straipsnį, atėmus: a)sumą, kurią dalyvaujanti IGS išieškojo perimdama indėlininkų teises vykdant likvidavimo arba reorganizavimo procedūrą pagal Direktyvos 2014/49/ES 9 straipsnio 2 dalies pirmą sakinį; b)turimų finansinių išteklių sumą, kurią dalyvaujanti IGS turėtų turėti išmokos įvykio metu, jeigu ji rinko ex ante įnašus pagal 41j straipsnį; c)ex post įnašų sumą, kurią dalyvaujanti IGS per vienus kalendorinius metus gali surinkti pagal Direktyvos 2014/49/ES 10 straipsnio 8 dalies pirmos pastraipos pirmą sakinį ir į kurią įskaičiuojama pagal šio reglamento 41b straipsnio 1 dalies b punktą surinkta suma. 2.Jeigu dalyvaujančios IGS lėšos naudojamos vykdant pertvarkymo procedūrą, jos pertekliniai nuostoliai yra lygūs sumai, kurią pertvarkymo institucija nustato pagal 79 straipsnį, atėmus: a)bet kokio skirtumo, kuris dalyvaujančiai IGS buvo išmokėtas pagal Direktyvos 2014/59/ES 75 straipsnį, sumą;

b)turimų finansinių išteklių sumą, kurią dalyvaujanti IGS turėtų turėti nustatymo metu, jeigu ji rinko ex ante įnašus pagal 41j straipsnį. 2 skyrius

Bendras draudimas 41d straipsnis

Finansavimas ir nuostolių kompensavimas 1.Pasibaigus perdraudimo laikotarpiui, dalyvaujančios IGS pagal šio skyriaus nuostatas draudžiamos EIGS bendru draudimu ketverių metų laikotarpiui (toliau – bendro draudimo laikotarpis). 2.Jeigu dalyvaujančios IGS atžvilgiu įvyksta išmokos įvykis arba ji yra naudojama vykdant pertvarkymą pagal Direktyvos 2014/59/ES 109 straipsnį arba šio reglamento 79 straipsnį, ji gali reikalauti skirti IGF finansavimą, kad būtų padengta jos likvidumo poreikio dalis, kaip apibrėžta šio reglamento 41f straipsnyje. Dalis didinama pagal 41e straipsnį. 3.IGF lėšomis taip pat kompensuojama dalyvaujančių IGS nuostolių dalis, kaip apibrėžta 41g straipsnyje. Dalis didinama pagal 41e straipsnį. Dalyvaujanti IGS pagal 41o straipsnyje nustatytą procedūrą grąžina finansavimo, kurį gavo pagal 2 dalį, sumą, atėmus nuostolių kompensacijos sumą. 41e straipsnis

Finansavimo ir nuostolių kompensacijos didinimas Draudimo dalis pagal 41d straipsnio antrą ir trečią dalis bendro draudimo laikotarpiu didinama taip: –pirmaisiais bendro draudimo laikotarpio metais ji yra 20 %; –antraisiais bendro draudimo laikotarpio metais – 40 %; –trečiaisiais bendro draudimo laikotarpio metais – 60 %; –ketvirtaisiais bendro draudimo laikotarpio metais – 80 %. 41f straipsnis

Likvidumo poreikis 1.Jeigu dalyvaujančios IGS atžvilgiu įvyksta išmokos įvykis, laikoma, kad jos likvidumo poreikis yra bendra apdraustųjų indėlių, kurie yra laikomi kredito įstaigoje išmokos įvykio metu, suma, kaip nustatyta Direktyvos 2014/49/ES 6 straipsnio 1 dalyje. 2.Jeigu dalyvaujanti IGS naudojama vykdant pertvarkymo procedūrą, jos likvidumo poreikis yra suma, kurią pertvarkymo institucija nustatė pagal Direktyvos 2014/59/ES 109 straipsnį arba šio reglamento 79 straipsnį. 41g straipsnis

Nuostoliai 1.Jeigu dalyvaujančios IGS atžvilgiu įvyksta išmokos įvykis, jos nuostoliai yra bendra suma, kurią ji grąžino indėlininkams pagal Direktyvos 2014/49/ES 8 straipsnį, atėmus sumą, kurią dalyvaujanti IGS išieškojo perėmusi indėlininkų teises likvidavimo arba reorganizavimo procedūroje pagal Direktyvos 2014/49/ES 9 straipsnio 2 dalies pirmą sakinį. 2.Jeigu dalyvaujanti IGS naudojama vykdant pertvarkymo procedūrą, jos nuostoliai yra suma, kurią pertvarkymo institucija nustatė pagal Direktyvos 2014/59/ES 109 straipsnį arba šio reglamento 79 straipsnį, atėmus bet kokio skirtumo, kuris dalyvaujančiai IGS buvo išmokėtas pagal Direktyvos 2014/59/ES 75 straipsnį, sumą.

3 skyrius

Visiškas draudimas 41h straipsnis

Finansavimas ir nuostolių kompensavimas 1.Pasibaigus bendro draudimo laikotarpiui, dalyvaujančios IGS yra visiškai apdraudžiamos EIGS pagal šio skyriaus nuostatas. 2.Jeigu dalyvaujančios IGS atžvilgiu įvyksta išmokos įvykis arba ji yra naudojama vykdant pertvarkymą pagal Direktyvos 2014/59/ES 109 straipsnį arba šio reglamento 79 straipsnį, ji gali reikalauti skirti IGF finansavimą, kad būtų padengtas jos likvidumo poreikis, kaip apibrėžta šio reglamento 41f straipsnyje. 3.IGF taip pat kompensuoja dalyvaujančių IGS nuostolius, kaip apibrėžta 41g straipsnyje. Dalyvaujanti IGS pagal 41o straipsnyje nustatytą procedūrą grąžina finansavimo, kurį gavo pagal 2 dalį, sumą, atėmus nuostolių kompensacijos sumą. 4 skyrius

Bendrosios nuostatos 41i straipsnis

EIGS draudimo panaikinimas 1.Dalyvaujanti IGS nedraudžiama EIGS perdraudimo, bendro draudimo arba visiško draudimo etapu, jeigu Komisija, veikdama savo iniciatyva arba Valdybos ar dalyvaujančios valstybės narės prašymu, nusprendžia ir atitinkamai informuoja Valdybą, kad yra įvykdyta bent viena iš šių draudimo panaikinimo sąlygų: (a)dalyvaujanti IGS nesilaikė įsipareigojimų pagal šį reglamentą arba Direktyvos 2014/49/ES 4, 6, 7 ar 10 straipsnius; (b)dalyvaujanti IGS, atitinkama administracinė institucija, kaip apibrėžta Direktyvos 2014/49/ES 3 straipsnyje, arba bet kuri kita atitinkamos valstybės narės susijusi institucija, konkretaus prašymo apdrausti EIGS draudimu atžvilgiu veikė pažeisdama lojalaus bendradarbiavimo principą, nustatytą Europos Sąjungos sutarties 4 straipsnio 3 dalyje. 2.Jeigu dalyvaujanti IGS finansavimą jau gavo ir išmokos įvykio arba naudojimo vykdant pertvarkymą atveju tenkinama bent viena 1 dalyje nurodyta draudimo panaikinimo sąlyga, Komisija gali nurodyti visą finansavimo sumą arba jos dalį grąžinti Indėlių garantijų fondui. 41j straipsnis

Finansavimo tvarka, kurios turi laikytis dalyvaujančios IGS 1.EIGS dalyvaujančią IGS perdraudžia, draudžia bendru arba visišku draudimu kitais metais po bet kurios iš toliau nurodytų datų, tik jeigu jos turimi finansiniai ištekliai, surinkti iš Direktyvos 2014/49/ES 10 straipsnio 1 dalyje nurodytų įnašų, tą dieną sudaro bent jau toliau nurodytas visų kredito įstaigų, priklausančių dalyvaujančiai IGS, apdraustųjų indėlių bendros sumos procentines dalis: –2017 m. liepos 3 d. – 0,14 %; –2018 m. liepos 3 d. – 0,21 %; –2019 m. liepos 3 d. – 0,28 %; –2020 m. liepos 3 d. – 0,28 %; –2021 m. liepos 3 d. – 0,26 %;

–2022 m. liepos 3 d. – 0,20 %; –2023 m. liepos 3 d. – 0,11 %; –2024 m. liepos 3 d. – 0 %. 2.Pasikonsultavusi su Valdyba, Komisija, atsižvelgdama į tinkamai pagrįstas priežastis, susijusias su verslo ciklu atitinkamoje valstybėje narėje, galimu prociklinių įnašų poveikiu arba nacionalinio lygmens išmokos įvykiu, gali patvirtinti nuo 1 dalyje nustatytų reikalavimų nukrypti leidžiančias nuostatas. Tokios nukrypti leidžiančios nuostatos turi būti laikinos ir jų taikymas gali būti siejamas su tam tikromis sąlygomis. II ANTRAŠTINĖ DALIS. PROCEDŪRINĖS NUOSTATOS 41k straipsnis

Preliminari informacija Kai dalyvaujanti IGS kompetentingos institucijos buvo informuota arba kitaip sužinojo apie aplinkybes, susijusias su kredito įstaiga, priklausančia tai dalyvaujančiai IGS, dėl kurių, tikėtina, įvyks išmokos įvykis arba ji bus naudojama vykdant pertvarkymo procedūrą, ji nedelsdama informuoja Valdybą apie tokias aplinkybes, jeigu ketina prašyti EIGS draudimo. Tokiu atveju dalyvaujanti IGS Valdybai taip pat pateikia tikėtino likvidumo trūkumo arba likvidumo poreikio įvertį. 41l straipsnis

Pareiga pranešti 1.Jeigu dalyvaujančios IGS atžvilgiu įvyksta išmokos įvykis arba ji yra naudojama vykdant pertvarkymą pagal Direktyvos 2014/59/ES 109 straipsnį arba šio reglamento 79 straipsnį, ji nedelsdama praneša Valdybai ir pateikia visą reikalingą informaciją, kad Valdyba galėtų įvertinti, ar tenkinamos finansavimo teikimo ir nuostolių kompensavimo sąlygos pagal šio reglamento 41a, 41d ir 41h straipsnius. 2.Dalyvaujanti IGS Valdybą informuoja visų pirma apie: (a)atitinkamos kredito įstaigos apdraustųjų indėlių sumą; (b)savo turimus finansinius išteklius išmokos įvykio arba lėšų naudojimo vykdant pertvarkymą metu; (c)išmokos įvykio atveju, papildomų įnašų, kuriuos ji gali surinkti per tris dienas nuo to įvykio, įvertį; (d)visas aplinkybes, dėl kurių ji