Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl Europos Sąjungos pozicijos, susijusios su Jungtinio veterinarijos komiteto, įsteigto Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimu dėl prekybos žemės ūkio produktais, sprendimu Nr. 1/2012 dėl 11 priedo 1, 2, 3, 5, 6 ir 10 priedėlių pakeitimo (pateikta Komisijos) /* COM/2012/0696 final - 2012/0326 (NLE) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimas dėl prekybos žemės ūkio produktais (toliau – Žemės ūkio susitarimas) įsigaliojo 2002 m. birželio 1 d. Po paskutinio Žemės ūkio susitarimo 11 priedo priedėlių pakeitimo kai kurios teisinės nuostatos buvo iš dalies pakeistos arba atnaujintos. Visų pirma buvo peržiūrėti teisės aktai, susiję su šalutiniais gyvūniniais produktais, neskirtais vartoti žmonėms. Teisės aktai dėl žudomų gyvūnų apsaugos buvo atnaujinti, o 2009 m. rugsėjo 24 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1099/2009 įsigalioja 2013 m. pradžioje. Gyvūninius produktus į ES eksportuojančios trečiosios šalys turi laikytis reikalavimų, kurie yra bent lygiaverčiai nustatytiesiems reglamente. Šveicarija priėmė teisės aktus, lygiaverčius Europos Sąjungos teisės aktams. Įsigaliojus Žemės ūkio susitarimui, jo 11 priedo 1, 2, 5, 6 ir 10 priedėlių teisinės nuostatos buvo iš dalies pakeistos. Todėl Žemės ūkio susitarimo 11 priedo 1, 2, 5, 6 ir 10 priedėlių nuostatos turėtų būti atitinkamai pritaikytos. Jungtinis veterinarijos komitetas, įsteigtas pagal Žemės ūkio susitarimo 11 priedo 19 straipsnio 1 dalį, yra sudarytas iš Šalių atstovų. Jis įpareigotas nagrinėti visus su minėtu priedu ir jo įgyvendinimu susijusius klausimus bei vykdyti jame nustatytas užduotis. Jungtinis veterinarijos komitetas turi teisę priimti sprendimus 11 priede nustatytais atvejais. Pagal Žemės ūkio susitarimo 11 priedo 19 straipsnio 3 dalį Jungtinis veterinarijos komitetas turi teisę iš dalies pakeisti minėto priedo priedėlius, siekiant visų pirma juos pritaikyti ir atnaujinti. Europos Sąjunga turi priimti poziciją, kurios ji laikysis Jungtiniame veterinarijos komitete dėl būtinų 11 priedo pakeitimų priėmimo. Pagal Sprendimo 2002/309/EB (Euratomas) 5 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą Europos Sąjungos poziciją priima Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu. Jungtinio veterinarijos komiteto sprendimas Nr. 1/2012 bus paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. * * * 2012/0326 (NLE) Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl Europos Sąjungos pozicijos, susijusios su Jungtinio veterinarijos komiteto, įsteigto Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimu dėl prekybos žemės ūkio produktais, sprendimu Nr. 1/2012 dėl 11 priedo 1, 2, 3, 5, 6 ir 10 priedėlių pakeitimo (pateikta Komisijos) EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnio 4 dalį ir 218 straipsnio 9 dalį, atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą, kadangi: (1) 2002 m. balandžio 4 d. Tarybos ir Komisijos sprendimo 2002/309/EB[1] (Euratomas) dėl bendradarbiavimo mokslo ir technologijų srityje susitarimo dėl septynių susitarimų sudarymo su Šveicarijos Konfederacija 5 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje nustatyta, kad Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, priima poziciją, kurios Europos Sąjunga laikysis Jungtiniame veterinarijos komitete; (2) 1999 m. birželio 21 d. Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimas dėl prekybos žemės ūkio produktais[2] (toliau – Žemės ūkio susitarimas) įsigaliojo 2002 m. birželio 1 d.; (3) pagal Žemės ūkio susitarimo 11 priedo 19 straipsnio 1 dalį įsteigtas Jungtinis veterinarijos komitetas įpareigotas nagrinėti visus su minėtu priedu ir jo įgyvendinimu susijusius klausimus bei vykdyti jame nustatytas užduotis. Pagal to paties straipsnio 3 dalį Jungtinis veterinarijos komitetas gali nuspręsti iš dalies pakeisti 11 priedo priedėlius, siekiant visų pirma juos pritaikyti ir atnaujinti; (4) Europos Sąjunga turi priimti poziciją, kurios ji laikysis Jungtiniame veterinarijos komitete dėl būtinų pakeitimų priėmimo, PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: 1 straipsnis Europos Sąjungos pozicija dėl 11 priedo 1, 2, 3, 5, 6 ir 10 priedėlių pakeitimo, kurios ji laikysis Jungtiniame veterinarijos komitete, įsteigtame pagal Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl prekybos žemės ūkio produktais 11 priedo 19 straipsnio 1 dalį, grindžiama prie šio sprendimo pridedamu Jungtinio veterinarijos komiteto sprendimo projektu. 2 straipsnis Jungtinio veterinarijos komiteto, įsteigto Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimu dėl prekybos žemės ūkio produktais, sprendimas Nr. 1/2012 dėl susitarimo 11 priedo 1, 2, 3, 5, 6 ir 10 priedėlių pakeitimo skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje jį priėmus. 3 straipsnis Jungtinio veterinarijos komiteto, įsteigto Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimu dėl prekybos žemės ūkio produktais, sprendimas Nr. 1/2012 įsigalioja 2013 m. sausio 1 d. Priimta Briuselyje Tarybos vardu Pirmininkas Pasiūlymas EUROPOS BENDRIJOS IR ŠVEICARIJOS KONFEDERACIJOS SUSITARIMU DĖL PREKYBOS ŽEMĖS ŪKIO PRODUKTAIS ĮSTEIGTO JUNGTINIO VETERINARIJOS KOMITETO 2012 m. ... ... d. SPRENDIMAS NR. 1/2012 dėl 11 priedo 1, 2, 3, 5, 6 ir 10 priedėlių pakeitimo (2012/.../ES) KOMITETAS, atsižvelgdamas į Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimą dėl prekybos žemės ūkio produktais (toliau – Žemės ūkio susitarimas), ypač į jo 11 priedo 19 straipsnio 3 dalį, kadangi: (1) Žemės ūkio susitarimas įsigaliojo 2002 m. birželio 1 d.; (2) pagal Žemės ūkio susitarimo 11 priedo 19 straipsnio 1 dalį įsteigtas Jungtinis veterinarijos komitetas įpareigotas nagrinėti visus su minėtu priedu ir jo įgyvendinimu susijusius klausimus bei vykdyti jame nustatytas užduotis. Pagal to paties straipsnio 3 dalį Jungtinis veterinarijos komitetas gali nuspręsti iš dalies pakeisti 11 priedo priedėlius, siekiant visų pirma juos pritaikyti ir atnaujinti; (3) Žemės ūkio susitarimo 11 priedo priedėliai pirmą kartą iš dalies pakeisti 2003 m. lapkričio 25 d. Jungtinio veterinarijos komiteto, įsteigto Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimu dėl prekybos žemės ūkio produktais, sprendimu Nr. 2/2003 dėl susitarimo 11 priedo 1, 2, 3, 4, 5, 6 ir 11 priedėlių pakeitimo[3]; (4) Žemės ūkio susitarimo 11 priedo priedėliai paskutinį kartą iš dalies pakeisti 2010 m. gruodžio 1 d. Jungtinio veterinarijos komiteto, įsteigto Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimu dėl prekybos žemės ūkio produktais, sprendimu Nr. 1/2010 dėl 11 priedo 1, 2, 5, 6, 10 ir 11 priedėlių pakeitimo[4]; (5) po paskutinio Žemės ūkio susitarimo 11 priedo priedėlių pakeitimo kai kurios teisinės nuostatos buvo iš dalies pakeistos arba atnaujintos. Visų pirma, buvo peržiūrėti teisės aktai, susiję su šalutiniais gyvūniniais produktais, neskirtais žmonėms vartoti; (6) teisės aktai dėl žudomų gyvūnų apsaugos buvo atnaujinti, o 2009 m. rugsėjo 24 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1099/2009 įsigalioja 2013 m. pradžioje. Gyvūninius produktus į ES eksportuojančios trečiosios šalys turi laikytis reikalavimų, kurie yra bent lygiaverčiai nustatytiesiems reglamente. Šveicarija priėmė teisės aktus, lygiaverčius Europos Sąjungos teisės aktams; (7) todėl minėto susitarimo 11 priedo 1, 2, 3, 5, 6 ir 10 priedėlių tekstas turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas, NUSPRENDĖ: 1 straipsnis Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl prekybos žemės ūkio produktais 11 priedo 1, 2, 3, 5, 6 ir 10 priedėliai iš dalies keičiami pagal šio sprendimo I–VI priedų nuostatas. 2 straipsnis Šį dviem egzemplioriais parengtą sprendimą pasirašo abu pirmininkai arba kiti asmenys, turintys įgaliojimus veikti Šalių vardu. 3 straipsnis Šis sprendimas įsigalioja 2013 m. sausio 1 d. 4 straipsnis Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Pasirašyta Berne Pasirašyta Briuselyje Šveicarijos Konfederacijos vardu Europos Komisijos vardu Delegacijos vadovas Delegacijos vadovas _____________ I PRIEDAS I. 11 priedo 1 priedėlio II skirsnis „Klasikinis kiaulių maras“ pakeičiamas taip: „II. Klasikinis kiaulių maras A. TEISĖS AKTAI* * Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimas, padarytais iki 2012 m. birželio 30 d. Europos Sąjunga || Šveicarija 2001 m. spalio 23 d. Tarybos direktyva 2001/89/EB dėl Bendrijos klasikinio kiaulių maro kontrolės priemonių (OL L 316, 2001 12 1, p. 5). || 1. 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40), visų pirma jo 1, 1a ir 9a straipsniai (Kovos su labai užkrečiamomis epizootinėmis ligomis priemonės, kovos tikslai) ir 57 straipsnis (Techninio pobūdžio įgyvendinimo nuostatos, tarptautinis bendradarbiavimas); 2. 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), visų pirma jo 2 straipsnis (Labai užkrečiamos epizootinės ligos), 40–47 straipsniai (Atliekų šalinimas ir perdirbimas), 49 straipsnis (Gyvūnams patogeninių mikroorganizmų tvarkymas), 73 ir 74 straipsniai (Valymas ir dezinfekavimas), 77–98 straipsniai (Bendrosios nuostatos dėl labai užkrečiamų epizootinių ligų) ir 116–121 straipsniai (Kiaulių maro nustatymas skerdimo metu, konkrečios kovos su kiaulių maru priemonės); 3. 1999 m. birželio 14 d. Potvarkis dėl Federalinio ekonomikos departamento organizacijos (Org DFE, RS 172.216.1), visų pirma jo 8 straipsnis (Etaloninė laboratorija); 4. 2011 m. gegužės 25 d. Potvarkis dėl šalutinių gyvūninių produktų šalinimo (OESPA, RS 916.441.22). B. SPECIALIOSIOS ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS 1. Komisija ir Federalinis veterinarijos biuras vieni kitiems praneša apie ketinimus vykdyti neatidėliotiną skiepijimą. Konsultacijos Jungtiniame veterinarijos komitete turi būti surengtos kuo skubiau. 2. Jei reikia, pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 117 straipsnio 5 dalį Federalinis veterinarijos biuras nustato techninio pobūdžio įgyvendinimo nuostatas dėl mėsos iš apsaugos ir priežiūros zonų ženklinimo ir perdirbimo. 3. Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 121 straipsnį Šveicarija parengia klasikinio kiaulių maro naikinimo tarp laukinių kiaulių planą, vadovaudamasi Direktyvos 2001/89/EB 15 ir 16 straipsniais. 4. Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 97 straipsnį Šveicarija yra parengusi įspėjimo apie pavojų planą, paskelbtą Federalinio veterinarijos biuro interneto svetainėje. 5. Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Direktyvos 2001/89/EB 21 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį. 6. Jei reikia, pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 89 straipsnio 2 dalį Federalinis veterinarijos biuras, vadovaudamasis Sprendimo 2002/106/EB (OL L 39, 2002 2 9, p. 71) priedo IV skyriumi, nustato techninio pobūdžio įgyvendinimo nuostatas dėl serologinio kiaulių tyrimo apsaugos ir priežiūros zonose. 7. Bendra etaloninė klasikinio kiaulių maro tyrimo laboratorija yra: Institut für Virologie der Tierärztlichen Hochschule Hannover, 15 Bünteweg 17, D-30559, Hannover, Vokietija. Šveicarija padengia visas jai priklausančias išlaidas, susijusias su veikla, kurią minėta laboratorija vykdo pagal savo įgaliojimus. Šios laboratorijos funkcijos ir uždaviniai nustatyti Direktyvos 2001/89/EB IV priede.“ II. 11 priedo 1 priedėlio III skirsnis „Afrikinis kiaulių maras“ pakeičiamas taip: „III. Afrikinis kiaulių maras A. TEISĖS AKTAI* * Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimas, padarytais iki 2012 m. birželio 30 d. Europos Sąjunga || Šveicarija 2002 m. birželio 27 d. Tarybos direktyva 2002/60/EB, nustatanti konkrečias nuostatas dėl afrikinio kiaulių maro kontrolės ir iš dalies pakeičianti Direktyvos 92/119/EEB nuostatas dėl Tešeno ligos ir afrikinio kiaulių maro (OL L 192, 2002 7 20, p. 27). || 1. 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40), visų pirma jo 1, 1a ir 9a straipsniai (Kovos su labai užkrečiamomis epizootinėmis ligomis priemonės, kovos tikslai) ir 57 straipsnis (Techninio pobūdžio įgyvendinimo nuostatos, tarptautinis bendradarbiavimas); 2. 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), visų pirma jo 2 straipsnis (Labai užkrečiamos epizootinės ligos), 40–47 straipsniai (Atliekų šalinimas ir perdirbimas), 49 straipsnis (Gyvūnams patogeninių mikroorganizmų tvarkymas), 73 ir 74 straipsniai (Valymas ir dezinfekavimas), 77–98 straipsniai (Bendrosios nuostatos dėl labai užkrečiamų epizootinių ligų) ir 116–121 straipsniai (Kiaulių maro nustatymas skerdimo metu, konkrečios kovos su kiaulių maru priemonės); 3. 1999 m. birželio 14 d. Potvarkis dėl Federalinio ekonomikos departamento organizacijos (OrgDFE, RS 172.216.1), visų pirma jo 8 straipsnis (Etaloninė laboratorija); 4. 2011 m. gegužės 25 d. Potvarkis dėl šalutinių gyvūninių produktų šalinimo (OESPA, RS 916.441.22). B. SPECIALIOSIOS ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS 1. Europos Sąjungos etaloninė afrikinio kiaulių maro tyrimo laboratorija yra: Centro de Investigación en Sanidad Animal, 28130 Valdeolmos, Madrid, Ispanija. Šveicarija padengia visas jai priklausančias išlaidas, susijusias su veikla, kurią minėta laboratorija vykdo pagal savo įgaliojimus. Šios laboratorijos funkcijos ir uždaviniai nustatyti Direktyvos 2002/60/EB V priede. 2. Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 97 straipsnį Šveicarija yra parengusi įspėjimo apie pavojų planą, paskelbtą Federalinio veterinarijos biuro interneto svetainėje. 3. Jei reikia, pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 89 straipsnio 2 dalį Federalinis veterinarijos biuras, vadovaudamasis Sprendimo 2003/422/EB (OL L 143, 2003 6 11, p. 35) nuostatomis, nustato techninio pobūdžio įgyvendinimo nuostatas dėl afrikinio kiaulių maro diagnostikos tvarkos. 4. Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Direktyvos 2002/60/EB 20 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį.“ III. 11 priedo 1 priedėlio VI skirsnis „Niukaslo liga“ pakeičiamas taip: „VI. Niukaslo liga A. TEISĖS AKTAI* * Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimas, padarytais iki 2012 m. birželio 30 d. Europos Sąjunga || Šveicarija 1992 m. liepos 14 d. Tarybos direktyva 92/66/EEB, nustatanti Bendrijos Niukaslio ligos kontrolės priemones (OL L 260, 1992 9 5, p. 1). || 1. 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40), visų pirma jo 1, 1a ir 9a straipsniai (Kovos su labai užkrečiamomis epizootinėmis ligomis priemonės, kovos tikslai) ir 57 straipsnis (Techninio pobūdžio įgyvendinimo nuostatos, tarptautinis bendradarbiavimas); 2. 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.401), visų pirma jo 2 straipsnis (Labai užkrečiamos epizootinės ligos), 40–47 straipsniai (Atliekų šalinimas ir perdirbimas), 49 straipsnis (Gyvūnams patogeninių mikroorganizmų tvarkymas), 73 ir 74 straipsniai (Valymas ir dezinfekavimas), 77–98 straipsniai (Bendrosios nuostatos dėl labai užkrečiamų epizootinių ligų), 122–125 straipsniai (Konkrečios kovos su Niukaslo liga priemonės); 3. 1999 m. birželio 14 d. Potvarkis dėl Federalinio ekonomikos departamento organizacijos (OrgDFE, RS 172.216.1), visų pirma jo 8 straipsnis (Etaloninė laboratorija); 4. 1989 m. birželio 20 d. Federalinio veterinarijos biuro įsakymas (techniniai nurodymai dėl kovos su balandžių paramikso virusu (Oficialusis Federalinio veterinarijos biuro biuletenis Nr. 90(13) p. 113 (skiepai ir kt.)); 5. 2011 m. gegužės 25 d. Potvarkis dėl šalutinių gyvūninių produktų šalinimo (OESPA, RS 916.441.22). B. SPECIALIOSIOS ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS 1. Europos Sąjungos etaloninė Niukaslo ligos tyrimo laboratorija yra: Central Veterinary Laboratory, New Haw, Weybridge, Surrey KT15 3NB, Jungtinė Karalystė. Šveicarija padengia visas jai priklausančias išlaidas, susijusias su veikla, kurią minėta laboratorija vykdo pagal savo įgaliojimus. Šios laboratorijos funkcijos ir uždaviniai nustatyti Direktyvos 92/66/EEB V priede. 2. Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 97 straipsnį Šveicarija yra parengusi nepaprastosios padėties planą, skelbiamą Federalinio veterinarijos biuro interneto svetainėje. 3. Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už Direktyvos 92/66/EEB 17 ir 19 straipsniuose nurodytos informacijos pateikimą. 4. Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Direktyvos 92/66/EEB 22 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį.“ IV. 11 priedo 1 priedėlio VIII skirsnis „Užkrečiamosios spongiforminės encefalopatijos“ pakeičiamas taip: „VIII. Užkrečiamosios spongiforminės encefalopatijos A. TEISĖS AKTAI* * Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimas, padarytais iki 2012 m. birželio 30 d. Europos Sąjunga || Šveicarija 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 999/2001, nustatantis tam tikrų užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų prevencijos, kontrolės ir likvidavimo taisykles (OL L 147, 2001 5 31, p. 1). || 1. 2008 m. balandžio 23 d. Potvarkis dėl gyvūnų apsaugos (OPAn, RS 455.1), visų pirma jo 184 straipsnis (Svaiginimas); 2. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10); 3. 1992 m. spalio 9 d. Įstatymas dėl maisto produktų ir vartojimo prekių (LDA1, RS 817.0), visų pirma jo 24 straipsnis (Tikrinimas ir mėginių ėmimas) ir 40 straipsnis (Maisto produktų tikrinimas); 4. 2005 m. lapkričio 23 d. Federalinio vidaus reikalų departamento (DFI) potvarkis dėl gyvūninių maisto produktų (RS 817.022.108), visų pirma jo 4 ir 7 straipsniai (Nevartotinos skerdenos dalys); 5. 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, (RS 916.401), visų pirma jo 6 straipsnis (Apibrėžtys ir santrumpos), 36 straipsnis (Patentai), 61 straipsnis (Paskelbimo prievolė), 130 straipsnis (Šveicarijos bandų priežiūra), 175–181 straipsniai (Užkrečiamosios spongiforminės encefalopatijos), 297 straipsnis (Įgyvendinimas šalies viduje), 301 straipsnis (Kantono veterinarijos gydytojo pareigos), 303 straipsnis (Valstybinių veterinarijos gydytojų mokymas ir kvalifikacijos kėlimas) ir 312 straipsnis (Diagnostikos laboratorijos); 6. 1999 m. birželio 10 d. Potvarkis dėl pašarų katalogo (OLALA, RS 916.307.1), visų pirma jo 28 straipsnis (Produkcinių gyvūnų pašarų vežimas), 1 priedo 9 dalis (Sausumos gyvūnų produktai), 10 dalis (Žuvys ir kiti jūros gyvūnai, jų produktai ir šalutiniai produktai) ir 4 priedas (Draudžiamų medžiagų sąrašas); 7. 2011 m. gegužės 25 d. Potvarkis dėl šalutinių gyvūninių produktų šalinimo (OESPA, RS 916.441.22). B. SPECIALIOSIOS ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS 1. Europos Sąjungos etaloninė užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų (USE) tyrimo laboratorija yra: The Veterinary Laboratories Agency, Woodham Lane New Haw, Addlestone, Surrey KT15 3NB Jungtinė Karalystė. Šveicarija padengia visas jai priklausančias išlaidas, susijusias su veikla, kurią minėta laboratorija vykdo pagal savo įgaliojimus. Šios laboratorijos funkcijos ir uždaviniai nustatyti Reglamento (EB) Nr. 999/2001 X priedo B skyriuje. 2. Pagal Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį Šveicarija yra parengusi nepaprastosios padėties planą kovos su USE priemonėms įgyvendinti. 3. Pagal Reglamento (EB) Nr. 999/2001 12 straipsnį Europos Sąjungos valstybėse narėse kiekvieno gyvūno, įtariamo užsikrėtusio užkrečiamąja spongiformine encefalopatija, judėjimas oficialiai apribojamas, kol nebus žinomi kompetentingos institucijos atliekamo klinikinio ir epidemiologinio tyrimo rezultatai, arba gyvūnas nužudomas, kad oficialiai prižiūrint laboratorijoje būtų atlikta analizė. Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 179b ir 180a straipsnius Šveicarijoje draudžiama skersti gyvūnus, įtariamus užsikrėtusius užkrečiamąja spongiformine encefalopatija. Įtariami užsikrėtę gyvūnai turi būti nužudomi be kraujo praliejimo ir sudeginami, jų smegenys turi būti ištirtos Šveicarijos etaloninėje USE laboratorijoje. Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 10 straipsnį Šveicarijoje galvijai identifikuojami naudojant nuolatinę identifikacijos sistemą, kuri padeda surasti jų motinines pateles ir kilmės bandą, bei nustatyti, kad jie nėra įtariamų užsikrėtusių ar užsikrėtusių galvijų spongiformine encefalopatija patelių palikuonys. Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 179c straipsnį Šveicarija vėliausiai gamybos etapo pabaigoje paskerdžia GSE užsikrėtusius galvijus, visus galvijus, atsivestus per vienerius metus iki užkrėsto gyvūno gimimo ir per vienerius metus po tokio gyvūno gimimo, kurie minėtu laikotarpiu buvo bandos dalis, taip pat visus tiesioginius užkrėstų karvių palikuonis, atsivestus per dvejus metus iki ligos nustatymo. 4. Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 180b straipsnį Šveicarija paskerdžia skrepi liga užsikrėtusias avis ir ožkas, jų motinines pateles, užsikrėtusių motininių patelių tiesioginius palikuonis ir visas kitas bandos avis ir ožkas, išskyrus: – avis, turinčias bent vieną ARR alelį ir neturinčias VRQ alelių, ir – vyresnius nei 2 mėn. tik skersti skirtus gyvūnus. Šių gyvūnų galva ir pilvo ertmės organai pašalinami pagal Potvarkio dėl šalutinių gyvūninių produktų šalinimo (OESPA) nuostatas. Išskirtiniais atvejais, kai tam tikros veislės atstovų yra nedaug, visa banda neturi būti skerdžiama. Tokiu atveju dvejus metus yra vykdoma oficiali veterinarinė bandos priežiūra. Per šį laikotarpį, du kartus per metus yra atliekami klinikiniai bandos tyrimai. Jeigu per šį laikotarpį gyvūnai yra skerdžiami, jų galvos, įskaitant jų tonziles, yra tiriamos etaloninėje USE laboratorijoje. Šios priemonės yra tikslinamos atsižvelgiant į gyvūnų sveikatos priežiūros rezultatus. Priežiūros laikotarpis yra pirmiausia pratęsiamas, jeigu bandoje nustatomi nauji ligos atvejai. Jeigu avims arba ožkoms yra nustatoma GSE, Šveicarija įsipareigoja taikyti Reglamento (EB) Nr. 999/2001 VII priede nustatytas priemones. 5. Pagal Reglamento (EB) Nr. 999/2001 7 straipsnį Europos Sąjungos valstybės narės draudžia perdirbtais gyvūniniais baltymais šerti ūkyje laikomus, penimus ar maistui auginamus gyvūnus. Europos Sąjungos valstybėse narėse gyvūniniais baltymais griežtai draudžiama šerti atrajotojus. Pagal Potvarkio dėl šalutinių gyvūninių produktų šalinimo (OESPA) 27 straipsnį Šveicarija visiškai uždraudė šerti gyvūniniais baltymais ūkyje auginamus gyvūnus. 6. Pagal Reglamento (EB) Nr. 999/2001 6 straipsnį ir pagal minėto reglamento III priedo A skyrių Europos Sąjungos valstybės narės kasmet vykdo GSE stebėsenos programą. Šis planas apima visų vyresnių nei 24 mėn. galvijų, kurie esant būtinybei buvo paskersti, nugaišo ūkyje arba per ante mortem patikrinimą buvo nustatyti sergančiais, ir visų vyresnių nei 30 mėn. žmonių maistui paskerstų gyvūnų greitąjį GSE tyrimą. Šveicarijos atliekami greitieji GSE tyrimai yra išvardyti Reglamento (EB) Nr. 999/2001/EB X priedo C skyriuje. Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 179 straipsnį Šveicarija privalo atlikti visų vyresnių nei 30 mėn. galvijų, kurie esant būtinybei buvo paskersti, nugaišo ūkyje arba per ante mortem patikrinimą buvo nustatyti sergančiais, ir vyresnių nei 30 mėn. žmonių maistui paskerstų galvijų mėginio greitąjį GSE tyrimą. 7. Pagal Reglamento (EB) Nr. 999/2001 6 straipsnį ir pagal minėto reglamento III priedo A skyrių Europos Sąjungos valstybės narės kasmet vykdo skrepi ligos stebėsenos programą. Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 177 straipsnį Šveicarija nustatė vyresnių nei 12 mėnesių avių ir ožkų USE stebėsenos programą. Gyvūnai, kurie esant būtinybei buvo paskersti, nugaišo ūkyje arba per ante mortem patikrinimą buvo nustatyti sergančiais, ir žmonių maistui paskersti gyvūnai buvo tiriami nuo 2004 m. birželio mėn. iki 2005 m. liepos mėn. Kadangi visų tirtų mėginių rezultatai dėl GSE buvo neigiami, stebėsenos tikslais imami mėginiai iš klinikiniu požiūriu įtarimą sukėlusių, esant būtinybei paskerstų ir ūkyje nugaišusių gyvūnų. Jungtinis veterinarijos komitetas persvarstys avių ir ožkų USE stebėseną reglamentuojančių teisės aktų panašumo pripažinimą. 8. Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už Reglamento (EB) Nr. 999/2001 6 straipsnyje, III priedo B skyriuje ir IV priede (3.III) nurodytos informacijos pateikimą. 9. Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Reglamento (EB) Nr. 999/2001 21 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį. C. PAPILDOMA INFORMACIJA 1. Nuo 2003 m. sausio 1 d. ir vėliau pagal 2004 m. lapkričio 10 d. Potvarkį dėl išmokų šalutinių gyvūninių produktų šalinimo išlaidoms padengti (RS 916.407) Šveicarija pradėjo teikti finansines paskatas ūkiams, kuriuose buvo atsivesti galvijai, ir skerdykloms, kuriose galvijai skerdžiami, jeigu šie ūkiai ir skerdyklos laikosi galiojančiuose teisės aktuose nustatytos gyvūnų judėjimo deklaravimo tvarkos. 2. Pagal Reglamento (EB) Nr. 999/2001 8 straipsnį ir minėto reglamento XI priedo 1 punktą Europos Sąjungos valstybės narės šalina ir naikina nurodytas pavojų keliančias medžiagas (toliau – NPKM). Į galvijų NPKM, kurias reikia pašalinti, sąrašą įtraukta vyresnių nei dvylikos mėnesių galvijų kaukolė, išskyrus apatinį žandikaulį, įskaitant galvos smegenis ir akis, bei stuburo smegenys; vyresnių nei dvidešimt keturių mėnesių galvijų stuburas, išskyrus uodegos slankstelius, keterines ir skersines kaklo, krūtinės ir juosmens slankstelių ataugas, vidurinio kryžkaulio skiauterę ir kryžkaulio sparnus, bet įskaitant stuburo mazgus ir stuburo smegenis; įvairaus amžiaus galvijų tonzilės, žarnynas nuo dvylikapirštės iki tiesiosios žarnos ir žarnaplėvė. Į avių ir ožkų NPKM, kurias reikia pašalinti, sąrašą įtraukta vyresnių nei dvylikos mėnesių arba tų, kurioms yra prasikalę nuolatiniai priešakiniai dantys, avių ir ožkų kaukolė, įskaitant galvos smegenis ir akis, tonzilės ir stuburo smegenys, bei įvairaus amžiaus avių ir ožkų blužnis ir klubinė žarna. Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 179d straipsnį ir Potvarkio dėl gyvūninių maisto produktų 4 straipsnį Šveicarija pradėjo vykdyti NPKM pašalinimo iš pašarų ir maisto grandinių politiką. Į galvijų NPKM, kurias reikia pašalinti, sąrašą visų pirma įtrauktas vyresnių nei 30 mėnesių galvijų stuburas ir įvairaus amžiaus galvijų tonzilės, žarnynas nuo dvylikapirštės iki tiesiosios žarnos ir žarnaplėvė. Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 180c straipsnį ir Potvarkio dėl gyvūninės kilmės maisto produktų 4 straipsnį Šveicarija pradėjo vykdyti NPKM pašalinimo iš pašarų ir maisto grandinių politiką. Į avių ir ožkų NPKM, kurias reikia pašalinti, sąrašą visų pirma įtrauktos vyresnių nei dvylikos mėnesių arba tų, kurioms yra prasikalę nuolatiniai priešakiniai dantys, avių ir ožkų kaukolės ertmės smegenys, stuburo smegenys kartu su kietuoju smegenų dangalu ir tonzilės, bei įvairaus amžiaus avių ir ožkų blužnis ir klubinė žarna. 3. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1069/2009 ir Komisijos reglamentu (ES) Nr. 142/2011 nustatytos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų sveikumo taisyklės Europos Sąjungos valstybėse narėse. Pagal Potvarkio dėl šalutinių gyvūninių produktų šalinimo 22 straipsnį Šveicarija sudegina 1 kategorijos šalutinius gyvūninius produktus, įskaitant nurodytas pavojų keliančias medžiagas ir ūkyje nugaišusius gyvūnus.“ II PRIEDAS 11 priedo 2 priedėlis pakeičiamas taip: „2 priedėlis Gyvūnų sveikata. Prekyba ir tiekimas rinkai I. Galvijai ir kiaulės A. TEISĖS AKTAI* * Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2012 m. birželio 30 d. Europos Sąjunga || Šveicarija 1964 m. birželio 26 d. Tarybos direktyva 64/432/EEB dėl gyvūnų sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai galvijais ir kiaulėmis (OL 121, 1964 7 29, p. 1977/64). || 1. 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), visų pirma jo 27–31 straipsniai (Turgūs, parodos), 34–37 straipsniai (Prekyba), 73 ir 74 straipsniai (Valymas ir dezinfekavimas), 116–121 straipsniai (Afrikinis kiaulių maras), 135–141 (Aujeskio liga), 150–157 straipsniai (Galvijų bruceliozė), 158–165 straipsniai (Tuberkuliozė), 166–169 straipsniai (Enzootinė galvijų leukozė), 170–174 straipsniai (Infekcinis galvijų rinotracheitas ir infekcinis pustulinis vulvovaginitas), 175–195 straipsniai (Spongiforminės encefalopatijos), 186–189 straipsniai (Galvijų genitalijų infekcijos), 207–211 straipsniai (Kiaulių bruceliozė), 297 straipsnis (Turgaviečių, surinkimo centrų ir dezinfekavimo stočių patvirtinimas); 2. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, 916.443.10). B. SPECIALIOSIOS ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS 1. Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 297 straipsnio pirmą pastraipą Federalinis veterinarijos biuras tvirtina surinkimo centrus, kaip apibrėžta Direktyvos 64/432/EEB 2 straipsnyje. Taikydama šį priedą, pagal Direktyvos 64/432/EEB 11, 12 ir 13 straipsnių nuostatas Šveicarija sudaro šių patvirtintų surinkimo centrų, vežėjų ir prekybininkų sąrašą. 2. Direktyvos 64/432/EEB 11 straipsnio 3 dalyje nurodyta informacija teikiama Jungtiniam veterinarijos komitetui. 3. Taikant šį priedą pripažįstama, kad Šveicarija atitinka Direktyvos 64/432/EEB A priedo II dalies 7 punkte nustatytus reikalavimus dėl galvijų bruceliozės. Siekdama išlaikyti šalies, kurios galvijų bandos oficialiai neužkrėstos brucelioze, statusą, Šveicarija įsipareigoja laikytis šių reikalavimų: a) kompetentingoms institucijoms pranešama apie visus galvijus, įtariamus užsikrėtusius brucelioze, atliekami tų gyvūnų oficialūs bruceliozės tyrimai, kuriuos sudaro bent du serologiniai tyrimai, atliekami taikant komplemento sujungimo metodą, ir, aborto atveju, mikrobiologinis atitinkamų mėginių tyrimas; b) įtarimo laikotarpiu, kuris tęsiasi iki tol, kol atlikus a punkte nurodytus tyrimus gaunami neigiami rezultatai, bandai, kuriai priklauso galvijas(-ai), įtariamas (-i) užsikrėtęs (-ę) brucelioze, nustojamas taikyti oficialiai neužkrėstos brucelioze bandos statusas. Išsami informacija apie bandų tyrimų teigiamus rezultatus bei epidemiologinė ataskaita pateikiami Jungtiniam veterinarijos komitetui. Jeigu Šveicarija nebesilaiko kurio nors iš Direktyvos 64/432/EEB A priedo II dalies 7 punkto pirmoje pastraipoje nustatytų reikalavimų, Federalinis veterinarijos biuras apie tai nedelsdamas praneša Komisijai. Padėtis tiriama Jungtiniame veterinarijos komitete, siekiant persvarstyti šios dalies nuostatas. 4. Taikant šį priedą pripažįstama, kad Šveicarija atitinka Direktyvos 64/432/EEB A priedo I dalies 4 punkte nustatytus reikalavimus dėl galvijų tuberkuliozės. Siekdama išlaikyti šalies, kurios galvijų bandos oficialiai neužkrėstos tuberkulioze, statusą, Šveicarija įsipareigoja laikytis šių reikalavimų: a) įdiegiama identifikavimo sistema, suteikianti galimybę atsekti kiekvieno galvijo kilmės bandą; b) valstybinis veterinarijos gydytojas atlieka visų paskerstų gyvūnų post mortem patikrinimą; c) kompetentingoms institucijoms pranešama apie visus gyvų, kritusių ar paskerstų gyvūnų įtariamus tuberkuliozės atvejus; d) kiekvienu atveju kompetentingos institucijos atlieka tyrimus, būtinus siekiant nustatyti, ar įtarimai užsikrėtus šia liga yra pagrįsti, įskaitant kilmės ir tranzito bandų atsekimo tyrimą. Kai skrodimo metu ar paskerdus randama pakitimų, kuriuos, kaip įtariama, sukėlė tuberkuliozė, kompetentingos institucijos pateikia šiuos pakitimus tirti laboratorijoje; e) kol klinikiniai ir laboratoriniai tyrimai bei tuberkulino mėginys parodo, kad gyvūnas nebuvo užsikrėtęs galvijų tuberkulioze, galvijų, įtariamų užsikrėtusių tuberkulioze, kilmės ir tranzito bandoms nustojamas taikyti oficialiai neužkrėstų tuberkulioze bandų statusas; f) jeigu tuberkulino mėginiai, klinikiniai ar laboratoriniai tyrimai patvirtina, kad gyvūnas užsikrėtęs tuberkulioze, kilmės ir tranzito bandoms nustojamas taikyti oficialiai neužkrėstų tuberkulioze bandų statusas; g) oficialiai neužkrėstos tuberkulioze bandos statusas vėl suteikiamas tik tada, kai iš bandos pašalinami visi įtariami užsikrėtę gyvūnai, kai dezinfekuojamos patalpos ir įranga ir kai visų likusių vyresnių kaip šešių savaičių gyvūnų reakcijos bent į dvi oficialias tuberkulinizacijas pagal Direktyvos 64/432/EEB B priedo nuostatas, pirmąją injekciją įšvirkštus ne anksčiau kaip po šešių mėnesių po to, kai užsikrėtęs gyvūnas buvo pašalintas iš bandos, o antrąją – ne anksčiau kaip po šešių mėnesių po pirmosios, rezultatai yra neigiami. Išsami informacija apie užsikrėtusias bandas ir epidemiologinė ataskaita pateikiamos Jungtiniam veterinarijos komitetui. Jeigu Šveicarija nebesilaiko kurio nors iš Direktyvos 64/432/EEB A priedo I dalies 4 punkto pirmoje pastraipoje nustatytų reikalavimų, Federalinis veterinarijos biuras apie tai nedelsdamas praneša Komisijai. Padėtis tiriama Jungtiniame veterinarijos komitete, siekiant persvarstyti šios dalies nuostatas. 5. Taikant šį priedą pripažįstama, kad Šveicarija atitinka Direktyvos 64/432/EEB D priedo I skyriaus F dalyje nustatytus reikalavimus dėl enzootinės galvijų leukozės. Siekdama išlaikyti šalies, kurios galvijų bandos oficialiai neužkrėstos enzootine galvijų leukoze statusą, Šveicarija įsipareigoja laikytis šių reikalavimų: a) Šveicarijos bandų stebėsena atliekama imant kontrolinius mėginius. Mėginys turi būti tokio dydžio, kad 99 % patikimumu būtų galima teigti, kad enzootine galvijų leukoze yra užsikrėtę mažiau kaip 0,2 % bandų; b) valstybinis veterinarijos gydytojas atlieka visų paskerstų gyvūnų post mortem patikrinimą; c) apie visus klinikinių tyrimų, skrodimo ar mėsos tikrinimo metu nustatytus įtariamus enzootinės galvijų leukozės atvejus pranešama kompetentingoms institucijoms; d) įtarus arba diagnozavus enzootinę galvijų leukozę, nustojamas taikyti oficialiai neužkrėstos enzootine galvijų leukoze bandos statusas iki tol, kol baigsis izoliavimo laikotarpis; e) izoliavimo laikotarpis nutraukiamas, jei pašalinus užsikrėtusius gyvūnus ir prireikus jų jauniklius dviejų serologinių tyrimų, tarp kurių turi būti ne trumpesnis nei 90 dienų laikotarpis, rezultatai yra neigiami. Nustačius, kad enzootine galvijų leukoze yra užsikrėtę 0,2 % bandų, Federalinis veterinarijos biuras nedelsdamas apie tai praneša Komisijai. Padėtis tiriama Jungtiniame veterinarijos komitete, siekiant persvarstyti šios dalies nuostatas. 6. Taikant šį priedą pripažįstama, kad Šveicarijoje galvijai oficialiai neužkrėsti infekciniu galvijų rinotracheitu. Siekdama išlaikyti šį statusą, Šveicarija įsipareigoja laikytis šių reikalavimų: a) Šveicarijos bandų stebėsena atliekama imant kontrolinius mėginius. Mėginys turi būti tokio dydžio, kad 99 % patikimumu būtų galima teigti, kad infekciniu galvijų rinotracheitu yra užsikrėtę mažiau kaip 0,2 % bandų; b) kasmet atliekamas vyresnių kaip 24 mėnesių veislinių jaučių serologinis tyrimas; c) apie visus įtariamus infekcinio galvijų rinotracheito atvejus pranešama kompetentingoms institucijoms ir atliekamas įtariamų užsikrėtusių infekciniu rinotracheitu galvijų oficialus tikrinimas, kurį sudaro virusologinis arba serologinis tyrimas; d) įtarus arba diagnozavus infekcinį galvijų rinoracheitą, nustojamas taikyti oficialiai neužkrėstos infekciniu galvijų rinotracheitu bandos statusas iki tol, kol baigsis izoliavimo laikotarpis; e) izoliavimo laikotarpis nutraukiamas, jei ne anksčiau kaip po 30 dienų nuo užsikrėtusių gyvūnų pašalinimo atlikus serologinį tyrimą gaunami neigiami rezultatai. Dėl pripažinto Šveicarijos statuso Sprendimo 2004/558/EB (OL L 249, 2004 7 23, p. 20) nuostatos taikomos mutatis mutandis. Pasikeitus kurioms nors sąlygoms, kuriomis pagrįstas šio statuso pripažinimas, Federalinis veterinarijos biuras apie tai nedelsdamas praneša Komisijai. Padėtis tiriama Jungtiniame veterinarijos komitete, siekiant persvarstyti šios dalies nuostatas. 7. Taikant šį priedą pripažįstama, kad Šveicarijoje bandos oficialiai neužkrėstos Aujeskio liga. Siekdama išlaikyti šį statusą, Šveicarija įsipareigoja laikytis šių reikalavimų: a) Šveicarijos bandų stebėsena atliekama imant kontrolinius mėginius. Mėginys turi būti tokio dydžio, kad 99 % patikimumu būtų galima teigti, kad Aujeskio liga yra užsikrėtę mažiau kaip 0,2 % bandų; b) apie visus įtariamus Aujeskio ligos atvejus pranešama kompetentingoms institucijoms ir atliekamas įtariamų užsikrėtusių gyvūnų oficialus tikrinimas, kurį sudaro virusologinis ar serologinis tyrimas; c) įtarus arba diagnozavus Aujeskio ligą, nustojamas taikyti oficialiai neužkrėstos Aujeskio liga bandos statusas iki tol, kol baigsis izoliavimo laikotarpis; d) izoliavimo laikotarpis nutraukiamas, jei, pašalinus užsikrėtusius gyvūnus, visų veislinių gyvūnų bei reprezentatyvios dalies penimųjų gyvūnų dviejų serologinių tyrimų, tarp kurių turi būti ne trumpesnis nei 21 dienos laikotarpis, rezultatai yra neigiami. Dėl pripažinto Šveicarijos statuso Sprendimo 2008/185/EB (OL L 59, 2008 3 4, p. 19) su paskutiniais pakeitimais, padarytais Sprendimu 2010/434/ES (OL L 208, 2010 8 7, p. 5), nuostatos taikomos mutatis mutandis. Pasikeitus kurioms nors sąlygoms, kuriomis pagrįstas šio statuso pripažinimas, Federalinis veterinarijos biuras apie tai nedelsdamas praneša Komisijai. Padėtis tiriama Jungtiniame veterinarijos komitete, siekiant persvarstyti šios dalies nuostatas. 8. Jungtinis veterinarijos komitetas kuo skubiau apsvarstys klausimą dėl galimų papildomų garantijų, susijusių su užkrečiamu kiaulių gastroenteritu (TGE) ir kiaulių reprodukcijos ir kvėpavimo sindromu (PRRS). Komisija Federaliniam veterinarijos biurui praneša apie šio klausimo svarstymo eigą. 9. Ciuricho universiteto Veterinarinės bakteriologijos institutas yra atsakingas už oficialius tuberkulino tyrimus Šveicarijoje, kaip apibrėžta Direktyvos 64/432/EEB B priedo 4 punkte. 10. Zoonozių, bakterinių gyvūnų ligų ir atsparumo antibiotikams centras (ZOBA) yra atsakingas už oficialius antigenų (bruceliozės) tyrimus Šveicarijoje, kaip apibrėžta Direktyvos 64/432/EEB C priedo A dalyje. 11. Kartu su galvijais ir kiaulėmis, kuriais prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti veterinarijos sertifikatai, parengti pagal Direktyvos 64/432/EEB F priede pateiktus pavyzdžius. Taikytini šie patikslinimai: – 1 pavyzdžio sertifikatų C skirsnis tikslinamas taip: – 4 punkto, susijusio su papildomomis garantijomis, įtraukos papildomos šia informacija: „– ligos: infekcinis galvijų rinotracheitas, – pagal Komisijos sprendimą 2004/558/EB, kurio nuostatos taikomos mutatis mutandis;“. – 2 pavyzdžio sertifikatų C skirsnis tikslinamas taip: – 4 punkto, susijusio su papildomomis garantijomis, įtraukos papildomos šia informacija: „– ligos: Aujeskio – pagal Komisijos sprendimą 2008/185/EB, kurio nuostatos taikomos mutatis mutandis;“. 12. Taikant šį priedą, kartu su galvijais, kuriais prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti papildomi veterinarijos sertifikatai, kuriuose pateikiamos tokios deklaracijos apie gyvūnų sveikumą: „– Galvijai: – identifikuojami naudojant nuolatinę identifikacijos sistemą, kuri padeda surasti jų motinines pateles ir kilmės bandą, bei nustatyti, kad jie nėra tiesioginiai įtariamų užsikrėtusių ar užsikrėtusių galvijų spongiformine encefalopatija patelių palikuonys, atsivesti per dvejus metus iki ligos nustatymo; – nėra kilę iš bandos, kurioje tiriamas įtariamas galvijų spongiforminės encefalopatijos atvejis; – atsivesti po 2001 m. birželio 1 d.“ II. AVYS IR OŽKOS A. TEISĖS AKTAI* * Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2012 m. birželio 30 d. Europos Sąjunga || Šveicarija 1991 m. sausio 28 d. Tarybos direktyva 91/68/EEB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių Bendrijos vidaus prekybą avimis ir ožkomis (OL L 46, 1991 2 19, p. 19). || 1. 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), visų pirma jo 27–31 straipsniai (Turgūs, parodos), 34–37 straipsniai (Prekyba), 73 ir 74 straipsniai (Valymas ir dezinfekavimas), 142–149 straipsniai (Pasiutligė), 158–165 straipsniai (Tuberkuliozė), 166–169 straipsniai (Krepi liga), 190–195 straipsniai (Avių ir ožkų bruceliozė), 196–199 straipsniai (Kontaginė agalaktija), 200–203 straipsniai (Ožkų artritas ir encefalitas), 233–235 straipsniai (Avinų bruceliozė), 297 straipsnis (Turgaviečių, surinkimo centrų, dezinfekavimo stočių patvirtinimas); 2. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, 916.443.10). B. SPECIALIOSIOS ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS 1. Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Direktyvos 91/68/EEB 11 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį. Jei atsiranda ar paaštrėja avių ir ožkų bruceliozės protrūkis, Šveicarija informuoja Jungtinį veterinarijos komitetą, kad atsižvelgiant į įvykių raidą būtų imtasi būtinų priemonių. 2. Taikant šį priedą pripažįstama, kad Šveicarijoje avys ir ožkos oficialiai neužkrėstos brucelioze. Siekdama išlaikyti šį statusą, Šveicarija įsipareigoja įgyvendinti Direktyvos 91/68/EEB A priedo I skyriaus II dalies 2 punkte nustatytas priemones. 3. Kartu su avimis ir ožkomis, kuriomis prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti veterinarijos sertifikatai, parengti pagal Direktyvos 91/68/EEB E priede pateiktus pavyzdžius. III. ARKLINIAI A. TEISĖS AKTAI* * Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2012 m. birželio 30 d. Europos Sąjunga || Šveicarija 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos direktyva 2009/156/EB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių arklinių šeimos gyvūnų importą iš trečiųjų šalių ir jų judėjimą (OL L 192, 2010 7 23, p. 1). || 1. 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), visų pirma jo 112–115 straipsniai (Afrikinė arklių liga), 204–206 straipsniai (Kergimo liga, encefalomielitas, infekcinė anemija, įnosės), 240–244 (Kontaginis arklių metritas); 2. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10). B. SPECIALIOSIOS ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS 1. Taikant Direktyvos 2009/156/EB 3 straipsnį, informacija teikiama Jungtiniam veterinarijos komitetui. 2. Taikant Direktyvos 2009/156/EB 6 straipsnį, informacija teikiama Jungtiniam veterinarijos komitetui. 3. Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Direktyvos 2009/156/EB 10 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį. 4. Direktyvos 2009/156/EB II ir III priedų nuostatos Šveicarijoje taikomos mutatis mutandis. IV. NAMINIAI PAUKŠČIAI IR PERINTI SKIRTI KIAUŠINIAI A. TEISĖS AKTAI* * Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2012 m. birželio 30 d. Europos Sąjunga || Šveicarija 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos direktyva 2009/158/EB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių Bendrijos vidaus prekybą naminiais paukščiais ir perinti skirtais kiaušiniais ir jų importą iš trečiųjų šalių (OL L 343, 2009 12 22, p. 74). || 1. 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), visų pirma jo 25 straipsnis (Transportavimas), 122–125 straipsniai (Paukščių gripas ir Niukaslo liga), 255–261 (Salmonella Enteritidis), 262–265 straipsniai (Paukščių infekcinis laryngotracheitas); 2. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10). B. SPECIALIOSIOS ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS 1. Taikant Direktyvos 2009/158/EEB 3 straipsnį, Šveicarija pateikia Jungtiniam veterinarijos komitetui priemonių, kurių ji ketina imtis savo įmonėms patvirtinti, planą. 2. Pagal Direktyvos 2009/158/EB 4 straipsnį Šveicarijos nacionalinė etaloninė laboratorija yra Berno universiteto Veterinarijos bakteriologinis institutas. 3. Direktyvos 2009/158/EB 8 straipsnio a dalies i) punkte nustatytas laikymo reikalavimas Šveicarijai taikomas mutatis mutandis. 4. Siunčiant perinti skirtus kiaušinius į Europos Sąjungą, Šveicarijos institucijos įsipareigoja laikytis 2008 m. birželio 27 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 617/2008, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 taikymo taisyklės dėl prekybos perinti skirtais kiaušiniais ir ūkiuose auginamais paukščių jaunikliais standartų (OL L 168, 2008 6 28, p. 5), nustatytų ženklinimo taisyklių. 5. Direktyvos 2009/158/EB 10 straipsnio a punkte nustatytas laikymo reikalavimas Šveicarijai taikomas mutatis mutandis. 6. Direktyvos 2009/158/EB 11 straipsnio a punkte nustatytas laikymo reikalavimas Šveicarijai taikomas mutatis mutandis. 7. Direktyvos 2009/158/EB 14 straipsnio 2 dalies a) punkte nustatytas laikymo reikalavimas Šveicarijai taikomas mutatis mutandis. 8. Taikant šį priedą pripažįstama, kad Šveicarija atitinka Direktyvos 2009/158/EB 15 straipsnio 2 dalyje nustatytus reikalavimus, susijusius su Niukaslo liga, todėl jai suteikiamas šalies, kurioje nereikia skiepyti nuo Niukaslo ligos, statusas. Pasikeitus kurioms nors sąlygoms, kuriomis pagrįstas šio statuso pripažinimas, Federalinis veterinarijos biuras apie tai nedelsdamas praneša Komisijai. Padėtis tiriama Jungtiniame veterinarijos komitete, siekiant persvarstyti šios dalies nuostatas. 9. Direktyvos 2009/158/EB 18 straipsnyje daromos nuorodos į valstybę narę mutatis mutandis taikomos Šveicarijai. 10. Kartu su naminiais paukščiais ir perinti skirtais kiaušiniais, kuriais prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti veterinarijos sertifikatai, parengti pagal Direktyvos 2009/158/EB IV priede pateiktus pavyzdžius. 11. Siunčiant siuntas iš Šveicarijos į Suomiją arba Švediją, Šveicarijos institucijos įsipareigoja pateikti Europos Sąjungos teisės aktais nustatytas garantijas dėl salmonelių. V. AKVAKULTŪROS GYVŪNAI IR JŲ PRODUKTAI A. TEISĖS AKTAI* * Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2012 m. birželio 30 d. Europos Sąjunga || Šveicarija 2006 m. spalio 24 d. Tarybos direktyva 2006/88/EB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, taikomų akvakultūros gyvūnams ir jų produktams, ir dėl tam tikrų vandens gyvūnų ligų prevencijos ir kontrolės (OL L 328, 2006 11 24, p. 14). || 1. 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), visų pirma jo 3 ir 4 straipsniai (Nurodytos epizootinės ligos), 18a straipsnis (Žuvų auginimo vienetų registracija), 61 straipsnis (Subjektų, kuriems suteikta teisė žvejoti, ir žvejybos priežiūros įstaigų prievolės), 62–76 straipsniai (Bendros kovos priemonės), 275–290 straipsniai (Konkrečios kovos su žuvų ligomis priemonės, diagnostikos laboratorija); 2. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10); 3. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų importo ir tranzito iš trečiųjų šalių oro transportu (OITA, RS 916.443.12). B. SPECIALIOSIOS ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS 1. Taikant šį priedą pripažįstama, kad Šveicarijoje oficialiai nenustatyta infekcinės lašišų anemijos ir Marteilia refringens bei Bonamia ostreae infekcijos atvejų. 2. Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už Direktyvos 2006/88/EB 29, 40, 41, 43, 44 ir 50 straipsnių taikymą. 3. Gyvūnų sveikatos reikalavimai, taikomi teikiant rinkai dekoratyvinius vandens gyvūnus, akvakultūros gyvūnus, kurie skirti auginti (įskaitant natūralaus išsivalymo plotus, pramoginės žvejybos plotus ir atviras dekoratyvinių vandens gyvūnų laikymo vietas) ir ištekliams atkurti, ir žmonių maistui skirtus akvakultūros gyvūnus bei jų produktus, nustatyti 2008 m. gruodžio 12 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1251/2008, kuriuo įgyvendinamos Tarybos direktyvos 2006/88/EB nuostatos dėl akvakultūros gyvūnų ir jų produktų pateikimo rinkai ir importo į Bendriją reikalavimų bei dėl tokiais atvejais taikomų sertifikavimo reikalavimų ir kuriuo patvirtinamas gyvūnų platintojų rūšių sąrašas (OL L 337, 2008 12 16, p. 41), 4–9 straipsniuose. 4. Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Direktyvos 2006/88/EB 58 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį. VI. GALVIJŲ EMBRIONAI A. TEISĖS AKTAI* * Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2012 m. birželio 30 d. Europos Sąjunga || Šveicarija 1989 m. rugsėjo 25 d. Tarybos direktyva 89/556/EEB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių Bendrijos vidaus prekybą galvijų embrionais ir jų importą iš trečiųjų šalių (OL L 302, 1989 10 19, p. 1). || 1. 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), visų pirma jo 56–58 straipsniai (Embrionų perdavimas); 2. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10). B. SPECIALIOSIOS ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS 1. Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Direktyvos 89/556/EEB 15 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį. 2. Kartu su galvijų embrionais, kuriais prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti veterinarijos sertifikatai, parengti pagal Direktyvos 89/556/EEB C priede pateiktą pavyzdį. VII. GALVIJŲ SPERMA A. TEISĖS AKTAI* * Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2012 m. birželio 30 d. Europos Sąjunga || Šveicarija 1988 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 88/407/EEB, nustatanti gyvūnų sveikatos reikalavimus, taikomus Bendrijos vidaus prekybai galvijų sperma bei jos importui (OL L 194, 1988 7 22, p. 10). || 1. 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), visų pirma jo 51–55 straipsniai (Dirbtinis apvaisinimas); 2. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10). B. SPECIALIOSIOS ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS 1. Taikant Direktyvos 88/407/EEB 4 straipsnio 2 dalį laikoma, kad Šveicarijoje esančiuose centruose laikomi tik tokie gyvūnai, kurių serumo neutralizacijos reakcijos ar ELISA tyrimo rezultatas yra neigiamas. 2. Direktyvos 88/407/EEB 5 straipsnio 2 dalyje nurodyta informacija teikiama Jungtiniam veterinarijos komitetui. 3. Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Direktyvos 88/407/EEB 16 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį. 4. Kartu su galvijų sperma, kuria prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti veterinarijos sertifikatai, parengti pagal Direktyvos 88/407/EEB D priede pateiktą pavyzdį. VIII. KUILIŲ SPERMA A. TEISĖS AKTAI* * Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2012 m. birželio 30 d. Europos Sąjunga || Šveicarija 1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyva 90/429/EEB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, taikomų Bendrijos vidaus prekybai naminių kuilių sperma ir jos importui (OL L 224, 1990 8 18, p. 62). || 1. 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), visų pirma jo 51–55 straipsniai (Dirbtinis apvaisinimas); 2. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10). B. SPECIALIOSIOS ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS 1. Direktyvos 90/429/EEB 5 straipsnio 2 dalyje nurodyta informacija teikiama Jungtiniam veterinarijos komitetui. 2. Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Direktyvos 90/429/EEB 16 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį. 3. Kartu su kuilių sperma, kuria prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti veterinarijos sertifikatai, parengti pagal Direktyvos 90/429/EEB D priede pateiktą pavyzdį. IX. KITOS RŪŠYS A. TEISĖS AKTAI* * Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2012 m. birželio 30 d. Europos Sąjunga || Šveicarija 1. 1992 m. liepos 13 d. Tarybos direktyva 92/65/EEB, nustatanti gyvūnų sveikatos reikalavimus, reglamentuojančius prekybą Bendrijoje gyvūnais, sperma, kiaušialąstėmis bei embrionais, kuriems netaikomi gyvūnų sveikatos reikalavimai, nustatyti specialiose Bendrijos taisyklėse, nurodytose Direktyvos 90/425/EEB A priedo I dalyje, bei jų importą į Bendriją (OL L 268, 1992 9 14, p. 54); 2. 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 998/2003 dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, taikomų ne komerciniam naminių gyvūnėlių judėjimui, ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 92/65/EEB (OL L 146, 2003 6 13, p. 1). || 1. 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), visų pirma jo 51–55 straipsniai (Dirbtinis apvaisinimas) ir 56–58 straipsniai (Embrionų perdavimas); 2. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10). B. SPECIALIOSIOS ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS 1. Taikant šį priedą, šio skyriaus nuostatos taikomos prekybai gyvais gyvūnais, kuriems netaikomos I–V skyrių nuostatos, ir prekybai sperma, kiaušialąstėmis ir embrionais, kuriems netaikomos VI–VIII skyrių nuostatos. 2. Europos Sąjunga ir Šveicarija įsipareigoja nedrausti ir netaikyti apribojimų prekybai 1 dalyje nurodytais gyvais gyvūnais, sperma, kiaušialąstėmis ir embrionais dėl priežasčių, susijusių su gyvūnų sveikata, išskyrus tuos apribojimus, kurie atsiranda taikant šį priedą, visų pirma, apsaugos priemones, kurios gali būti taikomos pagal šio priedo 20 straipsnį. 3. Kartu su I, II ir III skyriuose nenurodytų rūšių poranagiais, kuriais prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti veterinarijos sertifikatai, parengti pagal Direktyvos 92/65/EEB E priedo pirmoje dalyje pateiktą pavyzdį, prie kurių pridėtas Direktyvos 92/65/EEB 6 straipsnio A dalies 1 punkto e papunktyje pateiktas pareiškimas. 4. Kartu su kiškiažvėriais, kuriais prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti veterinarijos sertifikatai, parengti pagal Direktyvos 92/65/EEB E priedo pirmoje dalyje pateiktą pavyzdį, prie kurių būtų pridėtas Direktyvos 92/65/EB 9 straipsnio 2 dalies antros pastraipoje pateiktas pareiškimas. Šveicarijos institucijos gali taip pritaikyti šį pareiškimą, kad į jį būtų įtraukti visi Direktyvos 92/65/EEB 9 straipsnio reikalavimai. 5. Direktyvos 92/65/EEB 9 straipsnio 2 dalies ketvirtoje pastraipoje nurodyta informacija teikiama Jungtiniam veterinarijos komitetui. 6. a) Iš Europos Sąjungos į Šveicariją gabenant kates ir šunis, taikomos Direktyvos 92/65/EEB 10 straipsnio 2 dalies nuostatos. b) Iš Šveicarijos į Europos Sąjungos valstybes nares, išskyrus Jungtinę Karalystę, Airiją, Maltą ir Švediją, gabenant šunis ir kates, taikomi Direktyvos 92/65/EEB 10 straipsnio 2 dalies reikalavimai. c) Iš Šveicarijos į Jungtinę Karalystę, Airiją, Maltą ir Švediją gabenant šunis ir kates, taikomi Direktyvos 92/65/EEB 10 straipsnio 3 dalies reikalavimai. d) Identifikavimo sistema yra tokia, kaip nustatyta 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 998/2003 (OL L 146, 2003 6 13, p. 1). Naudojamas Komisijos sprendimu 2003/803/EB nustatytas pasas (OL L 312, 2003 11 27, p. 1). Gyvūno vakcinacijos arba prireikus pakartotinės vakcinacijos nuo pasiutligės galiojimas pripažįstamas laikantis vakciną gaminančios laboratorijos rekomendacijų pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 998/2003 5 straipsnį ir Komisijos sprendimą 2005/91/EB (OL L 31, 2005 2 4, p. 61). 7. Kartu su avių ir ožkų rūšių gyvūnų sperma, kiaušialąstėmis ir embrionais, kuriais prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti Sprendime 2010/470/ES (OL L 228, 2010 8 31, p. 15) numatyti sertifikatai. 8. Kartu su arklinių šeimos gyvūnų sperma, kuria prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateiktas Sprendime 2010/470/ES numatytas sertifikatas. 9. Kartu su arklinių šeimos gyvūnų kiaušialąstėmis ir embrionais, kuriais prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti Sprendime 2010/470/ES numatyti sertifikatai. 10. Kartu su kiaulių rūšių gyvūnų kiaušialąstėmis ir embrionais, kuriais prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti Sprendime 2010/470/ES numatyti sertifikatai. 11. Kartu su bičių šeimomis (aviliais arba bitėmis motinėlėmis su bitėmis palydovėmis), kuriomis prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti veterinarijos sertifikatai, parengti pagal Direktyvos 92/65/EEB E priedo antroje dalyje pateiktą pavyzdį. 12. Kartu su iš įstaigų, institutų arba centrų, patvirtintų pagal Direktyvos 92/65/EEB C priedą, kilusiais gyvūnais, sperma, embrionais ir kiaušialąstėmis, kuriais prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti veterinarijos sertifikatai, parengti pagal Direktyvos 92/65/EEB E priedo trečioje dalyje pateiktą pavyzdį. 13. Taikant Direktyvos 92/65/EEB 24 straipsnį, 2 dalyje minėta informacija teikiama Jungtiniam veterinarijos komitetui. X. NEKOMERCINIS NAMINIŲ GYVŪNĖLIŲ GABENIMAS A. TEISĖS AKTAI* * Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2012 m. birželio 30 d. Europos Sąjunga || Šveicarija 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 998/2003 dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, taikomų ne komerciniam naminių gyvūnėlių judėjimui, ir iš dalies keičiantis Tarybos direktyvą 92/65/EEB (OL L 146, 2003 6 13, p. 1). || 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl naminių gyvūnėlių importo (OIAC, RS 916.443.14). B. SPECIALIOSIOS ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS 1. Identifikavimo sistema yra tokia, kaip nustatyta Reglamentu (EB) Nr. 998/2003. 2. Gyvūno vakcinacijos ir prireikus pakartotinės vakcinacijos nuo pasiutligės galiojimas pripažįstamas laikantis vakciną gaminančios laboratorijos rekomendacijų pagal Reglamento (EB) Nr. 998/2003 5 straipsnį ir 2005 m. vasario 2 d. Komisijos sprendimą 2005/91/EB, nustatantį laikotarpį, kuriam pasibaigus vakcinavimas prieš pasiutligę laikomas galiojančiu[5]. 3. Naudojamas 2003 m. lapkričio 26 d. Komisijos sprendimu 2003/803/EB, nustatančiu paso šunų, kačių ir šeškų Bendrijos vidaus judėjimui pavyzdį[6], nustatytas pasas. Nukrypstant nuo 2003 m. lapkričio 26 d. Komisijos sprendimo 2003/803/EB II priedo B dalies 1 punkto, Šveicarijos paso viršelis yra raudonos spalvos ir vietoje žvaigždžių jame yra Šveicarijos kryžius. 4. Taikant šį priedėlį nekomerciniam naminių gyvūnėlių gabenimui tarp Europos Sąjungos valstybių narių ir Šveicarijos mutatis mutandis taikomos Reglamento (EB) Nr. 998/2003 II skyriaus nuostatos (judėjimą tarp valstybių narių reglamentuojančios nuostatos).“ III PRIEDAS 11 priedo 3 priedėlis pakeičiamas taip: „3 priedėlis GYVŲ GYVŪNŲ, JŲ SPERMOS, KIAUŠIALĄSČIŲ IR EMBRIONŲ IMPORTAS IŠ TREČIŲJŲ ŠALIŲ I. EUROPOS SĄJUNGOS TEISĖS AKTAI* * Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimas, padarytais iki 2012 m. birželio 30 d. A. Poranagiai, išskyrus arklinius 2004 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyva 2004/68/EB, nustatanti gyvūnų sveikatos taisykles, reglamentuojančias tam tikrų kanopinių gyvūnų importą į ir tranzitą per Bendriją, iš dalies keičianti direktyvas 90/426/EEB ir 92/65/EEB ir pakeičianti Direktyvą 72/462/EEB (OL L 139, 2004 4 30, p. 320). B. Arkliniai 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos direktyva 2009/156/EB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių arklinių šeimos gyvūnų importą iš trečiųjų šalių ir jų judėjimą (OL L 192, 2010 7 23, p. 1). C. Naminiai paukščiai ir perinti skirti kiaušiniai 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos direktyva 2009/158/EB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių Bendrijos vidaus prekybą naminiais paukščiais ir perinti skirtais kiaušiniais ir jų importą iš trečiųjų šalių (OL L 343, 2009 12 22, p. 74). D. Akvakultūros gyvūnai 2006 m. spalio 24 d. Tarybos direktyva 2006/88/EB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, taikomų akvakultūros gyvūnams ir jų produktams, ir dėl tam tikrų vandens gyvūnų ligų prevencijos ir kontrolės (OL L 328, 2006 11 24, p. 14). E. Galvijų embrionai 1989 m. rugsėjo 25 d. Tarybos direktyva 89/556/EEB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių Bendrijos vidaus prekybą galvijų embrionais ir jų importą iš trečiųjų šalių (OL L 302, 1989 10 19, p. 1). F. Galvijų sperma 1988 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 88/407/EEB, nustatanti gyvūnų sveikatos reikalavimus, taikomus Bendrijos vidaus prekybai galvijų sperma bei jos importui (OL L 194, 1988 7 22, p. 10). G. Kuilių sperma 1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyva 90/429/EEB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, taikomų Bendrijos vidaus prekybai naminių kuilių sperma ir jos importui (OL L 224, 1990 8 18, p. 62). H. Kiti gyvi gyvūnai 1. 1992 m. liepos 13 d. Tarybos direktyva 92/65/EEB, nustatanti gyvūnų sveikatos reikalavimus, reglamentuojančius prekybą Bendrijoje gyvūnais, sperma, kiaušialąstėmis bei embrionais, kuriems netaikomi gyvūnų sveikatos reikalavimai, nustatyti specialiose Bendrijos taisyklėse, nurodytose Direktyvos 90/425/EEB A priedo I dalyje, bei jų importą į Bendriją (OL L 268, 1992 9 14, p. 54). 2. 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 998/2003 dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, taikomų ne komerciniam naminių gyvūnėlių judėjimui, ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 92/65/EEB (OL L 146, 2003 6 13, p. 1). I. Kitos konkrečios nuostatos 1. 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 96/22/EB dėl draudimo vartoti gyvulininkystėje tam tikras medžiagas, turinčias hormoninį ar tirostatinį poveikį, bei beta antagonistus ir dėl Direktyvų 81/602/EEB, 88/146/EEB ir 88/299/EEB panaikinimo (OL L 125, 1996 5 23, p. 3). 2. 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 96/23/EB dėl kai kurių medžiagų ir jų likučių gyvuose gyvūnuose ir gyvūninės kilmės produktuose monitoringo priemonių, panaikinanti Direktyvas 85/358/EEB ir 86/469/EEB bei Sprendimus 89/187/EEB ir 91/664/EEB (OL L 125, 1996 5 23, p. 10). II. ŠVEICARIJOS TEISĖS AKTAI* * Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimas, padarytais iki 2012 m. birželio 30 d. 1. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10); 2. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų importo ir tranzito iš trečiųjų šalių oro transportu (OITA, RS 916.443.12); 3. 2008 m. rugpjūčio 27 d. Potvarkis dėl gyvūninių produktų importo ir tranzito iš trečiųjų šalių oro transportu (OITPA, RS 916.443.13); 4. 2007 m. gegužės 16 d. Federalinio ekonomikos departamento (DFE) Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo ir tranzito kontrolės (OITE Potvarkis dėl kontrolės, RS 916.443.106); 5. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl naminių gyvūnėlių importo (OIAC, RS 916.443.14); 6. 2004 m. rugpjūčio 18 d. Potvarkis dėl veterinarinių vaistų (OMédV, RS 812.212.27); 7. 1985 m. spalio 30 d. Potvarkis dėl Federalinio veterinarijos biuro taikomų mokesčių (OEVET, RS 916.472). III. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS Federalinis veterinarijos biuras ir Europos Sąjungos valstybės narės taiko šio priedėlio I punkte minėtuose teisės aktuose nustatytas importo sąlygas, įgyvendinimo priemones ir įmonių, iš kurių galima vykdyti atitinkamą importą, sąrašus. Šis įsipareigojimas taikomas visiems atitinkamiems aktams nepaisant jų priėmimo datos. Federalinis veterinarijos biuras gali priimti griežtesnes priemones ir reikalauti papildomų garantijų. Siekiant rasti tinkamą sprendimą, konsultacijos vyks Jungtiniame veterinarijos komitete. Federalinis veterinarijos biuras ir Europos Sąjungos valstybės narės praneša vieni kitiems apie specifines dvišaliu principu nustatytas importo sąlygas, kurios nebuvo derinamos Sąjungos lygmeniu. Taikant šį priedą, Šveicarijos institucijos, pagal Direktyvos 92/65/EEB C priedo nuostatas pripažintos patvirtintu centru, skelbiamos Federalinio veterinarijos biuro interneto svetainėje.“ IV PRIEDAS I. 11 priedo 5 priedėlio I skyrius pakeičiamas taip: „I SKYRIUS Bendrosios nuostatos. TRACES sistema A. TEISĖS AKTAI* * Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimas, padarytais iki 2012 m. birželio 30 d. Europos Sąjunga || Šveicarija 2004 m. kovo 30 d. Komisijos sprendimas 2004/292/EB dėl TRACES sistemos įdiegimo ir iš dalies keičiantis Sprendimą 92/486/EEB (OL L 094, 2004 3 31, p. 63). || 1. 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40); 2. 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401); 3. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10); 4. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų importo ir tranzito iš trečiųjų šalių oro transportu (OITA, RS 916.443.12); 5. 2008 m. rugpjūčio 27 d. Potvarkis dėl gyvūninių produktų importo ir tranzito iš trečiųjų šalių oro transportu (OITPA, RS 916.443.13); 6. 2007 m. gegužės 16 d. Federalinio ekonomikos departamento (DFE) Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo ir tranzito kontrolės (OITE Potvarkis dėl kontrolės, RS 916.443.106); 7. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl naminių gyvūnėlių importo (OIAC, RS 916.443.14). B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS Remiantis Komisijos sprendimu 2004/292/EB, bendradarbiaudama su Federaliniu veterinarijos biuru Komisija įtraukia Šveicariją į informacinę sistemą TRACES. Jei reikia, Jungtinis veterinarijos komitetas nustato pereinamojo laikotarpio ir papildomas priemones.“ II. 11 priedo 5 priedėlio IV skyrius pakeičiamas taip: „IV SKYRIUS Importui iš trečiųjų šalių taikomi veterinariniai tikrinimai A. TEISĖS AKTAI* * Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimas, padarytais iki 2012 m. birželio 30 d. Iš trečiųjų šalių importuojami produktai tikrinami laikantis tokių teisės aktų nuostatų: Europos Sąjunga || Šveicarija 1. 2004 m. vasario 18 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 282/2004, nustatantis gyvūnų, įvežamų į Bendriją iš trečiųjų šalių, deklaravimo ir veterinarinio patikrinimo dokumentą (OL L 49, 2004 2 19, p. 11); 2. 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių (OL L 165, 2004 4 30, p. 1); 3. 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyva 91/496/EEB, nustatanti gyvūnų, įvežamų į Bendriją iš trečiųjų šalių, veterinarinio patikrinimo organizavimo principus ir iš dalies pakeičianti Direktyvas 89/662/EEB, 90/425/EEB ir 90/675/EEB (OL L 268, 1991 9 24, p. 56); 4. 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 96/22/EB dėl draudimo vartoti gyvulininkystėje tam tikras medžiagas, turinčias hormoninį ar tirostatinį poveikį, bei beta antagonistus ir dėl Direktyvų 81/602/EEB, 88/146/EEB ir 88/299/EEB panaikinimo (OL L 125, 1996 5 23, p. 3); 5. 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 96/23/EB dėl kai kurių medžiagų ir jų likučių gyvuose gyvūnuose ir gyvūninės kilmės produktuose monitoringo priemonių, panaikinanti Direktyvas 85/358/EEB ir 86/469/EEB bei Sprendimus 89/187/EEB ir 91/664/EEB (OL L 125, 1996 5 23, p. 10); 6. 1997 m. lapkričio 12 d. Komisijos sprendimas 97/794/EB, nustatantis tam tikras išsamias Tarybos direktyvos 91/496/EEB dėl gyvūnų, įvežamų į Bendriją iš trečiųjų šalių, veterinarinio patikrinimo taikymo taisykles (OL L 323, 1997 11 26, p. 31); 7. 2007 m. balandžio 17 d. Komisijos sprendimas 2007/275/EB dėl gyvūnų ir produktų, kurie pagal Tarybos direktyvas 91/496/EEB ir 97/78/EB turi būti patikrinti pasienio kontrolės postuose, sąrašų (OL L 116, 2007 5 4, p. 9). || 1. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10); 2. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų importo ir tranzito iš trečiųjų šalių oro transportu (OITA, RS 916.443.12); 3. 2008 m. rugpjūčio 27 d. Potvarkis dėl gyvūninių produktų importo ir tranzito iš trečiųjų šalių oro transportu (OITPA, RS 916.443.13); 4. 2007 m. gegužės 16 d. Federalinio ekonomikos departamento (DFE) Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo ir tranzito kontrolės (OITE Potvarkis dėl kontrolės, RS 916.443.106); 5. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl naminių gyvūnėlių importo (OIAC, RS 916.443.14); 6. 1985 m. spalio 30 d. Potvarkis dėl Federalinio veterinarijos biuro taikomų mokesčių (OEVET, RS 916.472); 7. 2004 m. rugpjūčio 18 d. Potvarkis dėl veterinarinių vaistų (OMédV, RS 812.212.27). B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS 1. Taikant Direktyvos 91/496/EEB 6 straipsnį, valstybių narių pasienio kontrolės postai, skirti veterinariniam gyvų gyvūnų tikrinimui, nurodyti 2009 m. gruodžio 28 d. Komisijos sprendimo 2009/821/EB sudaryti patvirtintų pasienio kontrolės postų sąrašą, nustatyti tam tikras patikrinimų, kuriuos atlieka Komisijos veterinarijos ekspertai, taisykles ir patvirtinti TRACES veterinarijos padalinius priede. 2. Taikant Direktyvos 91/496/EEB 6 straipsnį, Šveicarijos pasienio kontrolės postai yra šie: Pavadinimas || TRACES kodas || Tipas || Kontrolės centras || Patvirtinimo tipas Ciuricho oro uostas || CHZRH4 || A || 3 centras || O. Kiti gyvūnai (įskaitant ir zoologijos sodų gyvūnus)* Ženevos oro uostas || CHGVA4 || A || 2 centras || O. Kiti gyvūnai (įskaitant ir zoologijos sodų gyvūnus)* * Remiamasi patvirtinimų kategorijomis, apibrėžtomis Komisijos sprendime 2009/821/EB. Vėlesnius pasienio kontrolės postų, jų tikrinimo centrų ir susijusių patvirtinimų tipų sąrašo pakeitimus daro Jungtinis veterinarijos komitetas. Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Direktyvos 91/496/EEB 19 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį. 3. Federalinis veterinarijos biuras ir Europos Sąjungos valstybės narės taiko šio priedo 3 priedėlyje nurodytas importo sąlygas ir įgyvendinimo priemones. Federalinis veterinarijos biuras gali priimti griežtesnes priemones ir reikalauti papildomų garantijų. Siekiant rasti tinkamą sprendimą, konsultacijos vyks Jungtiniame veterinarijos komitete. Federalinis veterinarijos biuras ir Europos Sąjungos valstybės narės praneša vieni kitiems apie specifines dvišaliu principu nustatytas importo sąlygas, kurios nebuvo derinamos Sąjungos lygmeniu. 4. 1 punkte nurodyti valstybių narių pasienio kontrolės postai vykdo importo iš trečiųjų šalių į Šveicariją tikrinimus laikydamiesi šio priedėlio IV skyriaus A punkto nuostatų. 5. 2 punkte nurodyti Šveicarijos pasienio kontrolės postai vykdo importo iš trečiųjų šalių į Europos Sąjungos valstybes nares tikrinimus laikydamiesi šio priedėlio IV skyriaus A punkto nuostatų.“ III. 11 priedo 5 priedėlio V skyriaus B skirsnis „Gyvūnų apsauga“ pakeičiamas taip: „B. GYVŪNŲ APSAUGA 1. TEISĖS AKTAI* * Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimas, padarytais iki 2012 m. birželio 30 d. Europos Sąjunga || Šveicarija 1. 2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2005 dėl gyvūnų apsaugos juos vežant ir atliekant susijusias operacijas ir iš dalies keičiantis Direktyvas 64/432/EEB ir 93/119/EB ir Reglamentą (EB) Nr. 1255/97 (OL L 3, 2005 1 5, p. 1); 2. 1997 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1255/97 dėl Bendrijoje kontrolės postams taikomų kriterijų ir iš dalies keičiantis Direktyvos 91/628/EEB priede nurodytą maršruto planą (OL L 174, 1997 7 2, p. 1). || 2008 m. balandžio 23 d. Potvarkis dėl gyvūnų apsaugos (OPAn, RS 455.1), visų pirma jo 169–176 straipsniai. 2. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS a) Šveicarijos institucijos įsipareigoja taikyti Šveicarijos ir Europos Sąjungos prekybai ir importui iš trečiųjų šalių Reglamento (EB) Nr. 1/2005 nuostatas. b) Reglamento (EB) Nr. 1/2005 26 straipsnyje numatytais atvejais kompetentingos paskirties vietos institucijos nedelsdamos susisiekia su kompetentingomis išvykimo vietos institucijomis. c) Jungtinis veterinarijos komitetas atsako už Direktyvos 89/608/EEB 10, 11 ir 16 straipsnių taikymą. d) Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Reglamento (EB) Nr. 1/2005 28 straipsnį ir 2008 m. balandžio 23 d. Potvarkio dėl gyvūnų apsaugos (OPAn, RS 455.1) 208 straipsnį. e) Taikant 2008 m. balandžio 23 d. Potvarkio dėl gyvūnų apsaugos (OPAn, RS 455.1) 175 straipsnį, galvijus, avis, ožkas ir kiaules, skerstinus arklius ir skerstinus naminius paukščius gabenti tranzitu per Šveicariją galima tik geležinkelių arba oro transportu. Šį klausimą nagrinės Jungtinis veterinarijos komitetas.“ V PRIEDAS I. 11 priedo 6 priedėlio I skyriaus lentelės „Žmonėms vartoti skirti gyvūniniai produktai“ dalies „Gyvūnų sveikata“ 10 punktas „Kiaušiniai ir kiaušinių gaminiai“ pakeičiamas taip: || || Europos Sąjungos eksportas į Šveicariją ir Šveicarijos eksportas į Europos Sąjungą || || Prekybos sąlygos || || Lygiavertiškumas || || Europos Sąjunga || Šveicarija || || || || Gyvūnų sveikata: || || || || || || || || 10. || Kiaušiniai ir kiaušinių produktai || || || || || || || || || || Direktyva 2009/158/EB Direktyva 2002/99/EB || 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40) ; 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401). || Taip || || || || || || || || II. 11 priedo 6 priedėlio I skyriaus dalis „Europos Sąjungos eksportas į Šveicariją ir Šveicarijos eksportas į Europos Sąjungą“ pakeičiama taip: Europos Sąjungos eksportas į Šveicariją ir Šveicarijos eksportas į Europos Sąjungą Prekybos sąlygos || Lygiavertiškumas Europos Sąjunga || || Šveicarija || || || || Visuomenės sveikata* * Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimas, padarytais iki 2012 m. birželio 30 d. || || || || || || || 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 999/2001, nustatantis tam tikrų užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų prevencijos, kontrolės ir likvidavimo taisykles (OL L 147, 2001 5 31, p. 1); 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 852/2004 dėl maisto produktų higienos (OL L 139, 2004 4 30, p. 1); 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 853/2004, nustatantis konkrečius gyvūninės kilmės maisto produktų higienos reikalavimus (OL L 139, 2004 4 30, p. 55); 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 854/2004, nustatantis specialiąsias gyvūninės kilmės produktų, skirtų vartoti žmonėms, oficialios kontrolės taisykles (OL L 139, 2004 4 30, p. 206); 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių (OL L 165, 2004 4 30, p. 1); 2005 m. lapkričio 15 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2073/2005 dėl maisto produktų mikrobiologinių kriterijų (OL L 338, 2005 12 22, p. 1); 2005 m. gruodžio 5 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2074/2005, nustatantis įgyvendinimo priemones tam tikriems produktams pagal Reglamentą (EB) Nr. 853/2004 ir oficialios kontrolės organizavimui pagal Reglamentus (EB) Nr. 854/2004 ir (EB) Nr. 882/2004, nukrypstantis nuo Reglamento (EB) Nr. 852/2004 bei iš dalies keičiantis Reglamentus (EB) Nr. 853/2004 ir (EB) Nr. 854/2004 (OL L 338, 2005 12 22, p. 27); 2005 m. gruodžio 5 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2075/2005, nustatantis specialiąsias oficialios Trichinella kontrolės mėsoje taisykles (OL L 338, 2005 12 22, p. 60). || || 1992 m. spalio 9 d. Federalinis įstatymas dėl maisto produktų ir vartojimo prekių (LDA1, RS 817.0); 2008 m. balandžio 23 d. Potvarkis dėl gyvūnų apsaugos (OPAn, RS 455.1); 2011 m. lapkričio 16 d. Potvarkis dėl valstybinėje veterinarijos tarnyboje dirbančių asmenų pagrindinio, profesinės kvalifikacijos ir tęstinio mokymo (RS 916,402); 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401); 2005 m. lapkričio 23 d. Potvarkis dėl pirminės gamybos (OPPr, RS 916.020); 2005 m. lapkričio 23 d. Potvarkis dėl gyvulių skerdimo ir mėsos kontrolės (OabCV, RS 817.190); 2005 m. lapkričio 23 d. Potvarkis dėl maisto produktų ir vartojimo prekių (ODAlOUs, RS 817.02); 2005 m. lapkričio 23 d. Federalinio vidaus reikalų departamento (DFI) potvarkis dėl maisto produktus reglamentuojančių teisės aktų vykdymo (RS 817.025.21); 2005 m. lapkričio 23 d. Federalinio ekonomikos departamento (DFE) potvarkis dėl higienos pirminėje gamyboje (OhyPPr, RS 916.020.1); 2005 m. lapkričio 23 d. Federalinio vidaus reikalų departamento (DFI) potvarkis dėl higienos (OhyG, RS 817.024.1); 2005 m. lapkričio 23 d. Federalinio ekonomikos departamento (DFE) potvarkis dėl higienos gyvūnų skerdimo metu (OhyAb, RS 817.190.1); 2005 m. lapkričio 23 d. Federalinio vidaus reikalų departamento (DFI) potvarkis dėl gyvūninės kilmės maisto produktų (RS 817.022.108). || Taip, taikant specialiąsias sąlygas || || || Gyvūnų apsauga* * Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimas, padarytais iki 2012 m. birželio 30 d. || || || || || || || 2009 m. rugsėjo 24 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1099/2009 dėl žudomų gyvūnų apsaugos (OL L 303, 2009 11 18, p. 1). || || 2005 m. gruodžio 16 d. Federalinis įstatymas dėl gyvūnų apsaugos (LPA, RS 455); 2008 m. balandžio 23 d. Potvarkis dėl gyvūnų apsaugos (OPAn, RS 455.1); 2010 m. rugpjūčio 12 d. Potvarkis dėl gyvūnų apsaugos skerdimo metu (OPAnAb, RS 455.110.2); 2005 m. lapkričio 23 d. Potvarkis dėl gyvūnų skerdimo ir mėsos kontrolės (OAbCV, RS 817.190). || Taip, taikant specialiąsias sąlygas Specialiosios sąlygos (1) Žmonėms vartoti skirtiems gyvūniniams produktams, kuriais prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, taikomos tos pačios sąlygos kaip žmonėms vartoti skirtiems gyvūniniams produktams, kuriais tarpusavyje prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės, taip pat gyvūnų apsaugai juos žudant. Jei reikia, kartu su šiais produktais pateikiami Europos Sąjungos valstybių narių tarpusavio prekybai skirti veterinarijos sertifikatai arba šiuo priedu nustatyti sertifikatai, pateikti TRACES sistemoje. (11) Europos Sąjungos etaloninės veterinarinių vaistų likučių ir teršalų gyvūninės kilmės maisto produktuose tyrimo laboratorijos yra šios: a) Likučių, išvardytų Tarybos direktyvos 96/23/EB I priedo A 1, 2, 3, 4 grupėse ir B 2 d ir B 3 d grupėse, tyrimo laboratorija yra: Rijksinstituut voor Volksgezondheid en Milieu (RIVM) NL-3720 BA Bilthoven Nyderlandai b) Likučių, išvardytų Direktyvos 96/23/EB I priedo B 1 ir B 3 e grupėse, ir karbadokso bei olakvindokso tyrimo laboratorija yra: Laboratoire d'étude et de recherches sur les médicaments vétérinaires et les désinfectants AFSSA - site de Fougères, BP 90203 F-35302 Fougères Prancūzija c) Likučių, išvardytų Direktyvos 96/23/EB I priedo A 5 grupėje ir B 2 a, b ir e grupėse, tyrimo laboratorija yra: Bundesamt für Verbraucherschutz und Lebensmittelsicherheit Diedersdorfer Weg 1 D-12277 Berlin Vokietija d) Likučių, išvardytų Direktyvos 96/23/EB I priedo B 3 c grupėje, tyrimo laboratorija yra: Istituto Superiore di Sanità (ISS) Viale Regina Elena, 299 I-00161 Rome Italija Šveicarija padengia visas jai priklausančias išlaidas, susijusias su veikla, kurią minėtos laboratorijos vykdo pagal savo įgaliojimus. Šių laboratorijų funkcijos ir uždaviniai yra nustatyti 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių (OL L 165, 2004 4 30, p. 1). (12) Iki bus pripažintas Sąjungos ir Šveicarijos teisės aktų derėjimas, Šveicarija užtikrina, kad eksportui į Europos Sąjungą būtų taikomi toliau išvardyti teisės aktai ir jų įgyvendinimo nuostatos: 1. 1993 m. vasario 8 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 315/93, nustatantis Bendrijos procedūras dėl maisto teršalų (OL L 37, 1993 2 13, p. 1); 2. 1996 m. spalio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2232/96, nustatantis Bendrijos tvarką, taikomą kvapiosioms medžiagoms, naudojamoms arba skirtoms naudoti maisto produktuose ar ant jų (OL L 299, 1996 11 23, p. 1); 3. 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 96/22/EB dėl draudimo vartoti gyvulininkystėje tam tikras medžiagas, turinčias hormoninį ar tirostatinį poveikį, bei beta antagonistus ir dėl Direktyvų 81/602/EEB, 88/146/EEB ir 88/299/EEB panaikinimo (OL L 125, 1996 5 23, p. 3); 4. 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 96/23/EB dėl kai kurių medžiagų ir jų likučių gyvuose gyvūnuose ir gyvūninės kilmės produktuose monitoringo priemonių, panaikinanti Direktyvas 85/358/EEB ir 86/469/EEB bei Sprendimus 89/187/EEB ir 91/664/EEB (OL L 125, 1996 5 23, p. 10); 5. 1999 m. vasario 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/2/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su jonizuojančiąja spinduliuote apdorotais maisto produktais ir jų ingredientais, suderinimo (OL L 66, 1999 3 13, p. 16); 6. 1999 m. vasario 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/3/EB dėl jonizuojančiąja spinduliuote apdorotų maisto produktų ir maisto komponentų Bendrijos sąrašo patvirtinimo (OL L 66, 1999 3 13, p. 24); 7. 1999 m. vasario 23 d. Komisijos sprendimas 1999/217/EB, patvirtinantis maisto produktuose ar ant jų naudojamų kvapiųjų medžiagų registrą, sudarytą taikant Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2232/96 (OL L 84, 1999 3 27, p. 1); 8. 2002 m. spalio 23 d. Komisijos sprendimas 2002/840/EB, pateikiantis patvirtintų maisto apšvitinimo įmonių sąrašą trečiosiose šalyse (OL L 287, 2002 10 25, p. 40); 9. 2003 m. lapkričio 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2065/2003 dėl kvapiųjų rūkymo medžiagų, naudojamų arba skirtų naudoti maisto produktuose arba jų paviršiuje (OL L 309, 2003 11 26, p. 1); 10. 2006 m. gruodžio 19 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1881/2006, nustatantis didžiausias leistinas tam tikrų teršalų maisto produktuose koncentracijas (OL L 364, 2006 12 20, p. 5); 11. 2007 m. liepos 26 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 884/2007 dėl skubių priemonių, kuriomis sustabdomas maisto dažiklio E 128 (raudonasis 2G) naudojimas (OL L 195, 2007 7 27, p. 8); 12. 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1332/2008 dėl maisto fermentų ir iš dalies keičiantis Tarybos direktyvą 83/417/EEB, Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1493/1999, Direktyvą 2000/13/EB, Tarybos direktyvą 2001/112/EB ir Reglamentą (EB) Nr. 258/97 (OL L 354, 2008 12 31, p. 7); 13. 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1333/2008 dėl maisto priedų (OL L 354, 2008 12 31, p. 16); 14. 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1334/2008 dėl kvapiųjų medžiagų ir aromatinių savybių turinčių tam tikrų maisto ingredientų naudojimo maisto produktuose ir ant jų ir iš dalies keičiantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 1601/91, reglamentus (EB) Nr. 2232/96 ir (EB) Nr. 110/2008 bei Direktyvą 2000/13/EB (OL L 354, 2008 12 31, p. 34); 15. 2008 m. gruodžio 22 d. Komisijos direktyva 2008/128/EB, nustatanti tam tikrus dažiklių, skirtų naudoti maisto produktuose, grynumo kriterijus (OL L 6, 2009 1 10, p. 20); 16. 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/32/EB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto produktų ir maisto ingredientų gamyboje naudojamus ekstrahentus, suderinimo (OL L 141, 2009 6 6, p. 3); 17. 2008 m. birželio 17 d. Komisijos direktyva 2008/60/EB, nustatanti tam tikrus saldiklių, skirtų naudoti maisto produktuose, grynumo kriterijus (OL L 158, 2008 6 18, p. 17); 18. 2008 m. rugpjūčio 27 d. Komisijos direktyva 2008/84/EB, nustatanti konkrečius maisto priedų, išskyrus dažiklius ir saldiklius, grynumo kriterijus (OL L 253, 2008 9 20, p. 1); 19. 2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 470/2009, nustatantis Bendrijos farmakologiškai aktyvių medžiagų leistinų liekanų kiekių nustatymo gyvūninės kilmės maisto produktuose tvarką, panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2377/90 ir iš dalies keičiantis Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/82/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 726/2004 (OL L 152, 2009 6 16, p. 11). III. 11 priedo 6 priedėlio dalis, susijusi su šalutiniais gyvūniniais produktais, neskirtais žmonėms vartoti, pakeičiama taip: „Šalutiniai gyvūniniai produktai, neskirti žmonėms vartoti Europos Sąjungos eksportas į Šveicariją ir Šveicarijos eksportas į Europos Sąjungą Prekybos sąlygos || Lygiavertiškumas Europos Sąjunga* || Šveicarija* * Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2012 m. birželio 30 d. || Taip, taikant specialiąsias sąlygas 1. 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 999/2001, nustatantis tam tikrų užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų prevencijos, kontrolės ir likvidavimo taisykles (OL L 147, 2001 5 31, p. 1); 2. 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1069/2009, kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1774/2002 (OL L 300, 2009 11 14, p. 1); 3. 2011 m. vasario 25 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 142/2011, kuriuo įgyvendinami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1069/2011, kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės, ir Tarybos direktyva 97/78/EB dėl tam tikrų mėginių ir priemonių, kuriems netaikomi veterinariniai tikrinimai pasienyje pagal tą direktyvą (OL L 54, 2011 2 26, p. 1). || 1. 2005 m. lapkričio 23 d. Potvarkis dėl gyvūnų skerdimo ir mėsos kontrolės (OAbCV, RS 817.190); 2. 2005 m. lapkričio 23 d. Federalinio ekonomikos departamento (FDE) potvarkis dėl higienos gyvūnų skerdimo metu (OHyAb, RS 817.190.1); 3. 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401); 4. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10); 5. 2011 m. gegužės 25 d. Potvarkis dėl šalutinių gyvūninių produktų šalinimo (OESPA, RS 916.441.22). Specialiosios sąlygos Importuojamiems produktams Šveicarija taiko tas pačias nuostatas, kurios pateiktos Reglamento (ES) Nr. 142/2011 25–28 straipsniuose, 30 ir 31 straipsniuose bei XIV ir XV prieduose (Sertifikatai), laikantis Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 41 ir 42 straipsnių. 1 ir 2 kategorijų medžiagų prekybai taikomas Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 48 straipsnis. Kartu su 3 kategorijos medžiagomis, kuriomis prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti prekybos dokumentai ir sveikumo sertifikatai, nurodyti Reglamento (ES) Nr. 142/2011 VIII priedo III skyriuje, laikantis Reglamento (ES) Nr. 142/2011 17 straipsnio ir Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 21 ir 48 straipsnių. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 II antraštinės dalies, I skyriaus 2 skirsnį ir Reglamento (ES) Nr. 142/2011 IV skyrių ir IX priedą, Šveicarija sudaro atitinkamų įmonių sąrašą.“ VI PRIEDAS I. 11 priedo 10 priedėlio I skyriaus „Bendrosios nuostatos“ A skirsnis „Teisės aktai“ pakeičiamas taip: „A. TEISĖS AKTAI* * Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimas, padarytais iki 2012 m. birželio 30 d. Europos Sąjunga || Šveicarija 1. 2004 m. kovo 30 d. Komisijos sprendimas 2004/292/EB dėl TRACES sistemos įdiegimo ir iš dalies keičiantis Sprendimą 92/486/EEB (OL L 094, 2004 3 31, p. 63); 2. 2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr.178/2002, nustatantis maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiantis Europos maisto saugos tarnybą ir nustatantis su maisto saugos klausimais susijusias procedūras (OL L 31, 2002 2 1., p. 1). || 1. 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40), visų pirma jo 57 straipsnis; 2. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10); 3. 2008 m. rugpjūčio 27 d. Potvarkis dėl gyvūninių produktų importo ir tranzito iš trečiųjų šalių oro transportu (OITPA, RS 916.443.13); 4. 2007 m. gegužės 16 d. Federalinio ekonomikos departamento (DFE) Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo ir tranzito kontrolės (OITE Potvarkis dėl kontrolės, RS 916.443.106); 5. 1985 m. spalio 30 d. Potvarkis dėl Federalinio veterinarijos biuro taikomų mokesčių (OEVET, RS 916.472).“” II. 11 priedo 10 priedėlio II skyriaus „Europos Sąjungos valstybių narių ir Šveicarijos prekybai taikomi veterinariniai tikrinimai“ A skirsnis „Teisės aktai“ pakeičiamas taip: „A. TEISĖS AKTAI* * Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimas, padarytais iki 2012 m. birželio 30 d. Europos Sąjungos valstybių narių ir Šveicarijos prekybai taikomi veterinariniai tikrinimai vykdomi laikantis tokių teisės aktų nuostatų: Europos Sąjunga || Šveicarija 1. 1989 m. lapkričio 21 d. Tarybos direktyva 89/608/EEB dėl valstybių narių administracinės valdžios institucijų tarpusavio pagalbos ir jų bendradarbiavimo su Komisija, siekiant užtikrinti teisingą veterinarijos ir zootechnikos teisės aktų taikymą (OL L 351, 1989 12 2, p. 34); 2. 1989 m. gruodžio 11 d. Tarybos direktyva 89/662/EEB dėl veterinarinių patikrinimų, taikomų Bendrijos vidaus prekyboje, siekiant sukurti vidaus rinką (OL L 395, 1989 12 30, p. 13); 3. 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyva 2002/99/EB, nustatanti gyvūnų sveikatos taisykles, reglamentuojančias žmonėms skirtų gyvūninės kilmės produktų gamybą, perdirbimą, paskirstymą ir importą (OL L 18, 2003 1 23, p. 11). || 1. 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40), visų pirma jo 57 straipsnis; 2. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10); 3. 2008 m. rugpjūčio 27 d. Potvarkis dėl gyvūninių produktų importo ir tranzito iš trečiųjų šalių oro transportu (OITPA, RS 916.443.13); 4. 2007 m. gegužės 16 d. Federalinio ekonomikos departamento (DFE) Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo ir tranzito kontrolės (OITE Potvarkis dėl kontrolės, RS 916.443.106); 5. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl naminių gyvūnėlių importo (OIAC, RS 916.443.14); 6. 1985 m. spalio 30 d. Potvarkis dėl Federalinio veterinarijos biuro taikomų mokesčių (OEVET, RS 916.472).“ III. 11 priedo 10 priedėlio III skyriaus „Importui iš trečiųjų šalių taikomi veterinariniai tikrinimai“ A skirsnis „Teisės aktai“ pakeičiamas taip: „A. TEISĖS AKTAI* * Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su paskutiniais pakeitimas. Iš trečiųjų šalių importuojami produktai tikrinami laikantis tokių teisės aktų nuostatų: Europos Sąjunga || Šveicarija 1. 2004 m. sausio 22 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 136/2004, nustatantis produktų, importuojamų iš trečiųjų šalių, veterinarinių patikrinimų Bendrijos pasienio veterinarijos postuose tvarką (OL L 21, 2004 1 28, p. 11); 2. 2009 m. kovo 5 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 206/2009 dėl gyvūninių produktų asmeninių siuntų įvežimo į Bendriją, iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 136/2004 (OL L 77, 2009 3 24, p. 1); 3. 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 854/2004, nustatantis specialiąsias gyvūninės kilmės produktų, skirtų vartoti žmonėms, oficialios kontrolės taisykles (OL L 139, 2004 4 30, p. 206); 4. 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių (OL L 165, 2004 4 30, p. 1); 5. 1989 m. lapkričio 21 d. Tarybos direktyva 89/608/EEB dėl valstybių narių administracinės valdžios institucijų tarpusavio pagalbos ir jų bendradarbiavimo su Komisija, siekiant užtikrinti teisingą veterinarijos ir zootechnikos teisės aktų taikymą (OL L 351, 1989 12 2, p. 34); 6. 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 96/22/EB dėl draudimo vartoti gyvulininkystėje tam tikras medžiagas, turinčias hormoninį ar tirostatinį poveikį, bei beta antagonistus ir dėl Direktyvų 81/602/EEB, 88/146/EEB ir 88/299/EEB panaikinimo (OL L 125, 1996 5 23, p. 3); 7. 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 96/23/EB dėl kai kurių medžiagų ir jų likučių gyvuose gyvūnuose ir gyvūninės kilmės produktuose monitoringo priemonių, panaikinanti Direktyvas 85/358/EEB ir 86/469/EEB bei Sprendimus 89/187/EEB ir 91/664/EEB (OL L 125, 1996 5 23, p. 10); 8. 1997 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyva 97/78/EB, nustatanti principus, reglamentuojančius iš trečiųjų šalių į Bendriją įvežamų produktų veterinarinių patikrinimų organizavimą (OL L 24, 1998 1 30, p. 9); 9. 2002 m. rugpjūčio 12 d. Komisijos sprendimas 2002/657/EB dėl Tarybos direktyvos 96/23/EB nuostatų dėl analizės metodų tinkamumo ir rezultatų aiškinimo įgyvendinimo (OL L 221, 2002 8 17, p. 8); 10. 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyva 2002/99/EB, nustatanti gyvūnų sveikatos taisykles, reglamentuojančias žmonėms skirtų gyvūninės kilmės produktų gamybą, perdirbimą, paskirstymą ir importą (OL L 18, 2003 1 23, p. 11); 11. 2005 m. sausio 11 d. Komisijos sprendimas 2005/34/EB, nustatantis vienodus tam tikrų likučių tikrinimo iš trečiųjų šalių importuotų gyvulinės kilmės produktuose standartus (OL L 16, 2005 1 20, p. 61); 12. 2007 m. balandžio 17 d. Komisijos sprendimas 2007/275/EB dėl gyvūnų ir produktų, kurie pagal Tarybos direktyvas 91/496/EEB ir 97/78/EB turi būti patikrinti pasienio kontrolės postuose, sąrašų (OL L 116, 2007 5 4, p. 9). || 1. 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40), visų pirma jo 57 straipsnis; 2. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10); 3. 2008 m. rugpjūčio 27 d. Potvarkis dėl gyvūninių produktų importo ir tranzito iš trečiųjų šalių oro transportu (OITPA, RS 916.443.13); 4. 2007 m. gegužės 16 d. Federalinio ekonomikos departamento (DFE) Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo ir tranzito kontrolės (OITE Potvarkis dėl kontrolės, RS 916.443.106); 5. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl naminių gyvūnėlių importo (OIAC, RS 916.443.14); 6. 1985 m. spalio 30 d. Potvarkis dėl Federalinio veterinarijos biuro taikomų mokesčių (OEVET, RS 916.472); 7. 1992 m. spalio 9 d. Įstatymas dėl maisto produktų (LDAl, RS 817.0); 8. 2005 m. lapkričio 23 d. Potvarkis dėl maisto produktų ir vartojimo prekių (ODAlOUs, RS 817.02); 9. 2005 m. lapkričio 23 d. Potvarkis dėl maisto produktus reglamentuojančių teisės aktų vykdymo (RS 817.025.21); 10. 1995 m. birželio 26 d. Federalinio vidaus reikalų departamento (DFI) potvarkis dėl kitų medžiagų ir komponentų maisto produktuose (OSEC, RS 817.021.23).“ IV. 11 priedo 10 priedėlio V skyriaus „Importo iš trečiųjų šalių sanitarinės ir tikrinimo sąlygos“ poskirsnis „Šveicarijos teisės aktai“ pakeičiamas taip: „2. Šveicarijos teisės aktai* * Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimas, padarytais iki 2012 m. birželio 30 d. A. 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10); B. 2008 m. rugpjūčio 27 d. Potvarkis dėl gyvūninių produktų importo ir tranzito iš trečiųjų šalių oro transportu (OITPA, RS 916.443.13).“ V. 11 priedo 10 priedėlio V skyriaus „Importo iš trečiųjų šalių sanitarinės ir tikrinimo sąlygos“ 3 poskirsnio „Įgyvendinimo taisyklės“ D punkto pirma pastraipa pakeičiama taip: „D. Šveicarijos Konfederacija, taikydama 2008 m. rugpjūčio 27 d. Potvarkį dėl gyvūninių produktų importo ir tranzito iš trečiųjų šalių oro transportu (OITPA, RS 916.443.13), ir toliau turi galimybę importuoti galvijų mėsą, pagamintą iš galvijų, kurie galėjo būti auginami naudojant hormoninius augimo skatinimo preparatus. Į Europos Sąjungą tokią mėsą eksportuoti draudžiama. Šveicarijos Konfederacija, be kita ko:“. [1] OL L 114, 2002 4 30, p. 1. [2] OL L 114, 2002 4 30, p. 132. [3] OL L 23, 2004 1 28, p. 27. [4] OL L 338, 2010 12 22, p. 50. [5] OL L 31, 2005 2 4, p. 61. [6] OL L 312, 2003 11 27, p. 1.