EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2021 12 15 COM(2021) 803 final 2021/0425(COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA dėl dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių, gamtinių dujų ir vandenilio vidaus rinkos bendrųjų taisyklių {SEC(2021) 431 final} - {SWD(2021) 455 final} - {SWD(2021) 456 final} - {SWD(2021) 457 final} - {SWD(2021) 458 final}



AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai 1.1. Įvadas Europos Sąjunga užsibrėžė plataus užmojo tikslą – iki 2050 m. pasiekti, kad Europa taptų pirmu neutralaus poveikio klimatui žemynu. Siekdamos šio tikslo, valstybės narės ir Europos Parlamentas Europos klimato teisės aktu susitarė iki 2030 m. sumažinti išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį bent 55 proc. Norint šiuos tikslus pasiekti ir kartu prisidėti prie konkurencingumo didinimo, ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, energetikos sistemoje reikia sistemiškų pokyčių, t. y. turime mažinti iškastinio kuro, įskaitant iškastines dujas, naudojimą ir didinti atsinaujinančiųjų energijos išteklių naudojimą. Todėl šiandien turime parengti plataus užmojo dujų sektoriaus perėjimo prie mažo anglies dioksido pėdsako dujų ir dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių planą. Iškastinės dujos sudaro apie 95 proc. šiandien ES suvartojamo dujinio kuro. Dujinis kuras šiuo metu sudaro apie 22 proc. visos ES suvartojamos energijos (įskaitant apie 20 proc. ES elektros energijos gamybos ir 39 proc. šilumos gamybos). Remiantis atitinkamais scenarijais, naudojamais atliekant klimato politikos tikslo poveikio vertinimą, visos ES suvartojamos energijos dujinio kuro dalis 2050 m. sudarys apie 20 proc. 2050 m. dujinis kuras užims svarbią vietą energijos rūšių derinyje, todėl reikės mažinti dujų sektoriaus priklausomybę nuo iškastinio kuro kuriant perspektyvias, konkurencingas mažiau nuo iškastinio kuro priklausančias dujų rinkas. Nepaisant to, kad biodujos, biometanas, vandenilis iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako vandenilis, taip pat sintetinis metanas (visos kartu – dujos iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujos) sudaro nedidelę dabartinio energijos rūšių derinio dalį, 2050 m. energijos rūšių derinyje jos sudarys apie 2/3 dujinio kuro, o likusią dalį – iškastinės dujos, kurioms taikomas anglies dioksido surinkimas, laikymas ir naudojimas (CCS/U). Ši iniciatyva taip pat yra pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą priemonių rinkinio dalis. Joje aptariamas dujų, įskaitant vandenilį, rinkos modelis. Ja bus pašalintos esamos reguliavimo kliūtys ir sudarytos sąlygos tai pasiekti ekonomiškai efektyviu būdu. Tai yra svarbi perėjimo prie integruotos energetikos sistemos, kurioje sumažinamos perėjimo prie neutralaus poveikio klimatui sąnaudos, visų pirma vartotojams, dalis, ir atveriamos naujos galimybės mažinti sąskaitas už energiją bei aktyviai dalyvauti rinkoje. Tikimasi, kad vandenilis bus naudojamas daugiausia tose srityse, kuriose elektrifikavimas negalimas, įskaitant esamus daug energijos vartojančius pramonės sektorius (pvz., naftos perdirbimo gamyklas, trąšų, plieno gamybą) ir tam tikrus sunkiųjų transporto priemonių sektorius (jūrų transportą, aviaciją, tolimųjų reisų sunkiąsias transporto priemones). Norint išnaudoti visą šio energijos nešiklio potencialą konkrečiose galutinio vartojimo srityse, būtina sukurti specialią vandenilio infrastruktūrą. Skatinant dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujų naudojimą, siekiama mažinti šių sektorių priklausomybę nuo iškastinio kuro, didinti elektros energijos sistemos lankstumą pasitelkiant vienos rūšies energijos konvertavimo į kitos rūšies energiją technologijas, sustiprinti tiekimo saugumą mažinant priklausomybę nuo gamtinių dujų importo ir sudaryti sąlygas kaupti (ir gaminti) elektros energiją. Tai leidžia susieti įvairius ekonomikos sektorius, kartu taikant kitas laikymo ir lankstumo formas, pavyzdžiui, akumuliatorius ir paklausos pokyčius. Be to, ji padės savarankiškai gaminti ir pažangiai naudoti paskirstytosios energijos šaltinius, prisidės prie didesnės galios vartotojams suteikimo. Vartotojams taip pat reikia aiškios ir lengvai prieinamos informacijos, kuri padėtų keisti energijos vartojimo įpročius ir pereiti prie atsinaujinančiųjų išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako sprendimų, panašiai, kaip tai pavyko padaryti elektros energijos rinkoje. Nors siekiama, kad nuo 2030 m. būtų gaunama kuo daugiau vandenilio iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių, trumpuoju ir vidutinės trukmės laikotarpiu tam tikrą vaidmenį gali atlikti kitos mažo anglies dioksido pėdsako dujų formos, visų pirma mažo anglies dioksido pėdsako vandenilis, pirmiausia siekiant greitai sumažinti išmetamųjų teršalų kiekį, susijusį su šiuo metu gaminamu vandeniliu, ir remti lygiagretų ir būsimą vandenilio iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių integravimą. Pagal ES vandenilio strategiją iki 2024 m. ES turėtų būti pagaminta 1 mln. tonų vandenilio iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių, o iki 2030 m. – iki 10 mln. tonų. Nuo 2030 m.vandenilis iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių turėtų būti išgaunamas plačiu mastu ir pakeisti mažo anglies dioksido pėdsako vandenilį. Norint veiksmingai ir tvariai plėtoti dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujų sektorių, taip pat vandenilio rinką, reikia pritaikyti rinkos sistemą. Taip yra todėl, kad dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujų rinkos dabar susiduria su reguliavimo kliūtimis, trukdančiomis patekti į rinką ir tinklą, kurios lemia sąlyginę nepalankią padėtį, palyginti su gamtinėmis dujomis. Be to, norint sukurti mažiau nuo iškastinio kuro priklausančią dujų rinką ir prisidėti prie energetikos pertvarkos, reikia, kad atsinaujinančiųjų energijos išteklių dalis integruotos energetikos sistemoje, kurioje vartotojai aktyviai dalyvautų konkurencingose rinkose, būtų gerokai didesnė. Tai turėtų būti palanku vartotojams dėl prieinamų kainų, gerų aptarnavimo standartų ir veiksmingo pasiūlymų pasirinkimo, atspindinčio technologinę plėtrą. Tikėtina, kad įvairių dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujų diegimas visoje ES vyks lygiagrečiai ir skirtingu tempu: ·vandeniliu grindžiama infrastruktūra palaipsniui papildys gamtinių dujų tinklą; ·dujų infrastruktūra, kurioje iškastines dujas palaipsniui pakeis kiti metano šaltiniai. Be to, įvykiai, susiję su didėjančiomis energijos kainomis, mums priminė, kad Europos energetikos sistemos atsparumas tampa vis svarbesnis, nes į ES energetikos sistemą integruojama daugiau decentralizuotos atsinaujinančiųjų išteklių energijos ir palaipsniui atsisakoma iškastinio kuro. Dujų sektoriaus tiekimo saugumo ir pasirengimo valdyti riziką priemonės turi būti tinkamos perėjimui prie švarios energijos. Komisijos komunikate dėl augančių energijos kainų problemos sprendimo (veiksmų ir paramos priemonių rinkinyje) pabrėžiama tiekimo saugumo, optimalaus dujų laikymo pajėgumų panaudojimo ir energijos kainų svyravimo sąveika. 1.2. Pasiūlymo tikslai Šia iniciatyva siekiama sudaryti palankesnes sąlygas energetikos sistemose naudoti daugiau dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujų, kad būtų galima atsisakyti gamtinių dujų ir kad šios naujos dujos atliktų reikiamą vaidmenį siekiant 2050 m. ES poveikio klimatui neutralumo tikslo. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, pasiūlyme aptariamos šios sritys: Žemas vartotojų dalyvavimo ir apsaugos lygis ekologiškų dujų mažmeninėje rinkoje. Kad naujos dujų rūšys galėtų visapusiškai prisidėti prie energetikos pertvarkos, mažmeninės rinkos taisyklės turėtų suteikti vartotojams galimybę rinktis dujas iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujas. Šiuo metu taip nėra. Be to, nėra mažo anglies dioksido pėdsako kuro ir dujų bendros ES terminologijos ir sertifikavimo sistemos. Taip pat mažmeninėms dujų rinkoms būdinga rinkos koncentracija ir mažas naujų rinkos dalyvių patekimo į rinką ir inovacijų lygis. Todėl vartotojai negali pasinaudoti konkurencijos teikiama nauda ir rinktis mažo anglies dioksido pėdsako dujas. Kad vartotojai galėtų rinktis tvaresnę energiją, jiems reikia pakankamai informacijos apie suvartojamos energijos kiekį ir kilmę, taip pat veiksmingų priemonių dalyvauti rinkoje. Be to, valstybės narės turėtų imtis būtinų priemonių, kad apsaugotų pažeidžiamus ir energijos nepriteklių patiriančius vartotojus. Mažiau nuo iškastinio kuro priklausanti dujų rinka turėtų būti plėtojama taip, kad būtų užtikrinama visapusiška nauda tokiems vartotojams. Vandenilio infrastruktūra ir vandenilio rinkos. Dabartinėje dujinių energijos nešiklių reguliavimo sistemoje nenumatytas vandenilio, kaip nepriklausomo energijos nešiklio, diegimas pasitelkiant specialius vandenilio tinklus. ES lygmeniu nėra taisyklių dėl tarifais grindžiamų investicijų į tinklus, taip pat dėl specialių vandenilio tinklų nuosavybės ir eksploatavimo. Be to, nėra suderintų (grynojo) vandenilio kokybės taisyklių. Todėl esama kliūčių sukurti ekonomiškai efektyvią tarpvalstybinę vandenilio infrastruktūrą ir konkurencingą vandenilio rinką, o tai yra būtina vandenilio gamybos ir vartojimo didinimo sąlyga. Šiuo pasiūlymu siekiama šiuos trūkumus pašalinti. Jame pateikiamas pasiūlymas dėl mažo anglies dioksido pėdsako vandenilio ir mažo anglies dioksido pėdsako kuro terminologijos ir sertifikavimo sistemos.

Dujos iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujos dabartinėje dujų infrastruktūroje ir rinkose bei energetinis saugumas. Šiuo metu dujos iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujos sudaro nedidelę ES energijos rūšių derinio dalį. Norint išnaudoti jų potencialą, būtinas pateikimas į didmeninę dujų rinką, t. y. virtualieji prekybos taškai. Panaikinus tarpvalstybinės prekybos šiomis dujomis išlaidas ir sudarius sąlygas sujungti gamybos įrenginius, taip pat pagerės verslo pelningumas. Dujų kokybės parametrų ir gamtinių dujų sistemoje įmaišyto vandenilio kiekio skirtumai gali turėti įtakos dujų infrastruktūros projektavimui, galutinio naudojimo sritims ir tarpvalstybinei sistemų sąveikai, todėl kyla vidaus rinkos susiskaidymo pavojus. Tačiau dabartinės dujų kokybės taisyklės nėra pritaikytos būsimiems pokyčiams. Kalbant apie SGD, pašalinus likusias kliūtis, susijusias su galimybe naudotis SGD terminalais, būtų galima sudaryti sąlygas importuoti dujas iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujas iš užsienio ir taip prisidėti prie ES dujų rinkos priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo. Galiausiai, norint išsaugoti ir padidinti atsparumą pereinamuoju laikotarpiu, reikia tinkamai pasirūpinti tiekimo saugumu. Tinklo planavimas. Kaip išdėstyta Komisijos energetikos sistemos integravimo strategijoje, norint pasiekti 2050 m. klimato srities tikslus, būtina koordinuotai planuoti ir eksploatuoti visą ES energetikos sistemą, apimančią įvairius energijos nešiklius, infrastruktūrą ir vartojimo sektorius. Dabartinės tinklo planavimo schemos ir praktika turi trūkumų, nes yra neatitikimų tarp visos ES dešimties metų tinklo plėtros plano ir nacionalinių tinklo plėtros planų. Geresnis dešimties metų tinklo plėtros plano ir nacionalinių tinklo plėtros planų susiejimas leistų tarpvalstybiniu mastu keistis informacija apie perdavimo sistemų naudojimą. Tiekimo ir laikymo saugumas. Reaguodama į 2021 m. rudenį visoje ES smarkiai padidėjusias energijos kainas, Europos Vadovų Taryba paragino Komisiją skubiai apsvarstyti vidutinės trukmės ir ilgalaikes priemones, kuriomis būtų didinamas ES energetikos sistemos atsparumas, įskaitant priemones, kuriomis didinamas tiekimo saugumas. Siekiant padėti laiku reaguoti į šią krizę ir galimą naują krizę Sąjungos lygmeniu, į šį pasiūlymą įtrauktos konkrečios priemonės bendradarbiavimui ir atsparumui gerinti, visų pirma siekiant užtikrinti veiksmingesnį ir labiau koordinuotą laikymo ir veiklos solidarumo priemonių naudojimą. Šiomis priemonėmis siekiama laiku sustiprinti ES energetikos sistemos atsparumą būsimiems sukrėtimams. Jos apima priemones, nurodytas šiame reglamente ir Reglamente (ES) 2017/1938 dėl dujų tiekimo saugumo užtikrinimo. Siekiant užtikrinti nuoseklų atsaką, tiekimo saugumo priemonės yra šio teisės akto pasiūlymo dalis, o ne atskiras teisės akto pasiūlymas. Kaip nurodyta 2021 m. spalio 13 d. Komunikate „Augančių energijos kainų problemos sprendimas: veiksmų ir paramos priemonių rinkinys“, tiekimo saugumo koordinavimas tarpvalstybiniu mastu yra labai svarbus siekiant užtikrinti atsparumą būsimiems sukrėtimams. Siūlomomis priemonėmis reikalaujama, kad valstybės narės aiškiai įtrauktų saugyklas į nacionalinius ir regionų lygmens tiekimo saugumo rizikos vertinimus, įskaitant riziką, susijusią su trečiųjų šalių subjektų vykdoma saugyklų kontrole. Valstybės narės turėtų apsvarstyti galimybę imtis laikymo priemonių pasitelkiant regioninį bendradarbiavimą, jei su rizika susijusios problemos nebūtų išspręstos. Pasiūlyme apibrėžiamos sąlygos, leidžiančios savanoriškai vykdyti bendrus strateginių dujų atsargų, kurios būtų naudojamos ekstremaliosios situacijos atveju, viešuosius pirkimus. Taip pat nustatomos priemonės, kuriomis siekiama didinti skaidrumą ir gerinti galimybes naudotis saugyklomis, mažinti su dujų kibernetiniu saugumu susijusią riziką ir palengvinti dvišalius valstybių narių solidarumo susitarimus krizės atveju. Komisija ragina valstybes nares nedelsiant imtis solidarumo priemonių, kad net ir sunkios krizės atveju namų ūkiai gautų jiems reikalingų dujų. •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis Siūloma iniciatyva yra glaudžiai susijusi su teisės aktų pasiūlymais, pateiktais pagal pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą priemonių rinkinį, skirtą Europos žaliajam kursui įgyvendinti, ir juos papildo, įskaitant: Peržiūrėtą Atsinaujinančiųjų išteklių energijos direktyvą (angl. RED II), kuri yra pagrindinė ES priemonė, susijusi su skatinimu naudoti atsinaujinančiųjų išteklių energiją. Ja siekiama paspartinti atsinaujinančiųjų išteklių energijos, įskaitant dujas iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių, skverbimąsi į energetikos sistemą. Siūlomu jos pakeitimu atsinaujinančiųjų išteklių naudojimo ES energijos rūšių derinyje dalies tikslas padidinamas iki 40 proc. ir skatinamas atsinaujinančiųjų išteklių kuro, pavyzdžiui, vandenilio iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių, naudojimas pramonėje ir transporto sektoriuje, nustatant papildomus tikslus. Atsižvelgiant į šią iniciatyvą, peržiūrėtoje Atsinaujinančiųjų išteklių energijos direktyvoje vandenilis iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių apibrėžiamas kaip „iš atsinaujinančiųjų išteklių pagamintas nebiologinės kilmės kuras“ ir „biomasės kuras“, kurio išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis, palyginti su iškastiniu kuru, sumažinamas 70 proc., nustatant konkrečius papildomus vandenilio iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių rodiklius (iki 2030 m. – 50 proc. viso pramonėje suvartojamo vandenilio energijos ir žaliavų tikslais ir 2,6 proc. transporto sektoriui tiekiamos energijos). Energijos vartojimo efektyvumo direktyva ir susijusi Pastatų energinio naudingumo direktyva, įskaitant pasiūlymus dėl jų pakeitimų, sąveikauja su šia iniciatyva, nes turi įtakos dujų paklausos lygiui ir struktūrai. Energijos vartojimo efektyvumo priemonės gali sumažinti energijos nepriteklių ir vartotojų pažeidžiamumą. Kadangi dujinis kuras šiuo metu dominuoja Europos šildymo ir vėsinimo tiekimo bei kogeneracinėse jėgainėse, efektyvus jo naudojimas išlieka energijos vartojimo efektyvumo priemonių pagrindu. Dujų direktyva ir Dujų reglamentas atitinka pirmą energijos vartojimo efektyvumo principą: atvira ir konkurencinga ES rinka, kurioje kainos atspindi energijos nešiklių gamybos sąnaudas, išlaidas dėl išmetamo anglies dioksido ir išorės sąnaudas ir naudą, padėtų efektyviai tiekti švarų ir saugų vandenilį galutiniams naudotojams, kurie jį vertina labiausiai. 2020 m. gruodžio mėn. Komisijos pasiūlytu TEN-E reglamentu siekiama geriau remti Europos tarpvalstybinės energetikos infrastruktūros modernizavimą įgyvendinant Europos žaliąjį kursą. Jame nustatoma vandenilio infrastruktūra kaip nauja Europos tinklo plėtros infrastruktūros kategorija. Ši iniciatyva papildo siūlomą TEN-E reglamentą, nes joje daugiausia dėmesio skiriama nacionalinių planų suderinimui su visos Europos dešimties metų tinklo plėtros plano reikalavimais. Kaip paskelbta ES išmetamo metano kiekio mažinimo strategijoje, Komisija pasiūlys teisės aktus, kuriais siekiama sumažinti išmetamą metano kiekį energetikos sektoriuje. Iniciatyva bus siekiama pagerinti informavimą apie visą energetikos sektoriuje išmetamą metano kiekį. Ši iniciatyva yra papildoma, nes ja siekiama sudaryti palankesnes sąlygas naudoti daugiau dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujų, kad būtų galima atsisakyti gamtinių dujų. •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis Apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema (ATLPS) didina iškastinio kuro naudojimo kainą, palyginti su dujomis iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujomis, todėl skatina tokių dujų paklausą bei investicijas į susijusias gamybos technologijas. Komisija pasiūlė sustiprinti ir išplėsti jų taikymo sritį, įtraukiant aviacijos, jūrų ir kelių transporto bei pastatų sektorius. Į šią schemą įtraukti visi vandenilio gamybos įrenginiai, taip pat elektrolizeriai, kurių gamybos pajėgumas viršija 25 tonas per dieną. 2021–2030 m. laikotarpiui ES šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos (ES ATLPS) direktyva įsteigtas inovacijų fondas yra viena iš finansavimo priemonių, kuriomis remiamas perėjimas prie neutralaus poveikio klimatui Europos iki 2050 m. 2021–2030 m. laikotarpiui ES ATLPS direktyva įsteigtas inovacijų fondas yra viena iš finansavimo priemonių, kuriomis remiamas perėjimas prie neutralaus poveikio klimatui Europos iki 2050 m. Peržiūrint Energijos mokesčių direktyvą siūloma energinių produktų apmokestinimą suderinti su ES energetikos ir klimato politika, kad būtų propaguojamos švarios technologijos ir panaikintos pasenusios išimtys ir lengvatiniai tarifai, kurie tebėra paskata naudoti iškastinį kurą. Pagal peržiūrėtą direktyvą gaminiai, kuriems taikoma direktyva, sugrupuoti ir suskirstyti pagal jų aplinkosauginį veiksmingumą. Remiantis tuo, persvarstytoje direktyvoje nustatomas lengvatinis minimalus apmokestinimo tarifas – 0,15 EUR už GJ (palyginti su 10,75 EUR už GJ iškastinio kuro) atsinaujinančiųjų išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako vandenilio kurui, naudojamam kaip degalai. Vandenilio iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako vandenilio kurui, naudojamam kaip šildymui skirtas kuras, nustatytas lengvatinis minimalus apmokestinimo tarifas – 0,15 EUR už GJ (palyginti su 0,6 EUR už GJ gamtinėms dujoms). Peržiūrėtu Alternatyviųjų degalų infrastruktūros reglamentu (ADIR), kuriuo bus panaikinta Direktyva 2014/94/ES dėl alternatyviųjų degalų infrastruktūros diegimo, kaip 2021 m. liepos mėn. pasiūlė Komisija, siekiama spręsti didėjančio kelių transporto išmetamųjų teršalų kiekio problemą, kad iki 2050 m. būtų galima pereiti prie beveik nulinės taršos automobilių parko. Reglamente reikalaujama, kad valstybės narės, atsižvelgdamos į parduotų nulinės taršos automobilių skaičių, plėstų baterijų įkrovimo ir degalų pildymo tinklą ir reguliariai įrengtų įkrovimo prieigas ir degalų pildymo punktus pagrindiniuose greitkeliuose. Peržiūrėjus Alternatyviųjų degalų infrastruktūros reglamentą, iki 2030 m. kas 150 km pagrindiniame tinkle ir kiekviename miestų transporto mazge turės būti įrengta po vieną degalų pildymo stotelę (ne mažiau kaip 2 t per dieną, 700 barų). Dėl to transporto mazguose būtų apie 700 vandenilio dujų pildymo punktų, o miestų mazguose – 88 vandenilio dujų pildymo punktų. Reglamento, kuriuo nustatomos lengvųjų automobilių ir furgonų išmetamo CO2 normos, pakeitimu siekiama užtikrinti, kad nuo 2025 m. būtų užtikrinta aiški nulinės taršos transporto kryptis. Reglamente nulinės taršos transporto priemonės apibrėžiamos kaip baterijas naudojančios elektra varomos transporto priemonės, transporto priemonės su kuro elementais ir kitos vandenilinės motorinės transporto priemonės ir nustatomas tikslas iki 2030 m. pasiekti, kad naujų transporto priemonių parko vidutinė tarša būtų lygi nuliui. Pasiūlymu „FuelEU Maritime“ siekiama, kad tarptautinio jūrų transporto kuro rūšių derinyje būtų padidinta alternatyvaus mažo ir nulinio anglies dioksido pėdsako kuro dalis, įskaitant: skystąjį biokurą, elektrosintetinį skystąjį kurą, dujas, išgautas neišskiriant anglies dioksido (įskaitant suskystintas gamtines biodujas ir sintetines dujas), vandenilį, išgautą neišskiriant anglies dioksido, ir iš vandenilio, išgauto neišskiriant anglies dioksido, gaunamą kurą (įskaitant metaną ir amoniaką). Daugiausia dėmesio skiriant kuro ir energijos technologijoms, turėtų būti sudarytos sąlygos gerokai ir greitai sumažinti išmetamųjų teršalų kiekį, visapusiškai panaudojant esamas technologijas ir infrastruktūrą, taip pat taikant paskatas, numatytas pagal kitas priemones, kurias ketinama pasiūlyti. Taip pat bus lengviau apibrėžti viso jūrų klasterio priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo scenarijus. ES „ReFuelEU Aviation“ pasiūlymas, kuriuo siekiama padidinti tvariųjų aviacinių degalų potencialą mažinant aviacijos ŠESD pėdsaką, dar beveik neišnaudotas. Kad išmetamas teršalų kiekis labai sumažėtų, aviacijos sektorius turi sumažinti savo dabartinę priklausomybę nuo reaktyvinių degalų iš iškastinių energijos šaltinių ir ateinančiais metais vis daugiau naudoti tvarius aviacinius degalus. Pasiūlyme nustatyta, kad būtinoji orlaivių naudotojams tiekiamų aviacinių degalų „sintetinių aviacinių degalų“ dalis yra 0,7 proc., kai „sintetiniai aviaciniai degalai“ apibrėžiami kaip iš atsinaujinančiųjų išteklių pagamintas nebiologinės kilmės kuras, kaip apibrėžta Atsinaujinančiųjų išteklių energijos direktyvoje. 2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI •Teisinis pagrindas Šios iniciatyvos tikslų neįmanoma pasiekti nacionaliniu lygmeniu. Planuojamomis šios iniciatyvos priemonėmis siekiama įgyvendinti keturis Europos Sąjungos sutarties (SESV) 194 straipsnyje nustatytus tikslus ir kartu prisidėti prie ES ekonomikos priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo. Planuojamos priemonės turi būti patvirtintos remiantis SESV 194 straipsnio 2 dalimi ir SESV 114 straipsnio 1 dalimi. Energetikos srityje ES turi pasidalijamąją kompetenciją pagal SESV 4 straipsnio 2 dalies i punktą.

Dabartinė iniciatyva taip pat remiasi išsamiu teisės aktų, kurie buvo priimti ir atnaujinti per pastaruosius du dešimtmečius, rinkiniu. Siekdama sukurti energijos vidaus rinką, ES nuo 1996 iki 2019 m. vieną po kito priėmė keturis teisės aktų rinkinius, kurių svarbiausias tikslas – integruoti rinkas ir liberalizuoti nacionalines elektros energijos ir dujų rinkas. Šios nuostatos apima daugybę aspektų – nuo patekimo į rinką iki skaidrumo, vartotojų teisių, dujų rinkų likvidumo didinimo ir reguliavimo institucijų nepriklausomumo. •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju) Šiuo metu ES lygmeniu nėra taisyklių, kuriomis būtų reglamentuojami specialūs vandenilio tinklai ar rinkos ir mažo anglies dioksido pėdsako vandenilis bei mažo anglies dioksido pėdsako kuras. Atsižvelgiant į dabartines ES ir nacionalinio lygmens pastangas skatinti naudoti vandenilį iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių vietoje iškastinio kuro, valstybės narės būtų skatinamos nacionaliniu lygmeniu priimti specialias taisykles dėl vandeniliui transportuoti skirtos infrastruktūros. Dėl to kyla pavojus, kad visoje ES reguliavimo sistema bus fragmentiška, o tai gali trukdyti integruoti nacionalinius vandenilio tinklus ir rinkas, taip kliudant ar užkertant kelią tarpvalstybinei prekybai vandeniliu. Vandenilio infrastruktūros taisyklių suderinimas vėlesniame etape (t. y. po to, kai bus priimti nacionaliniai teisės aktai) padidintų administracinę naštą valstybėms narėms ir reguliavimo išlaidas bei neapibrėžtumą bendrovėms, visų pirma kai tai susiję su ilgalaikėmis investicijomis į vandenilio gamybos ir transportavimo infrastruktūrą. Sukūrus specialių vandenilio tinklų ir rinkų reguliavimo sistemą ES lygmeniu, būtų skatinama nacionalinių vandenilio rinkų ir tinklų integracija ir sujungimas. ES lygmens taisyklės dėl tokių specialių vandenilio tinklų planavimo, finansavimo ir eksploatavimo užtikrintų ilgalaikį šios rūšies ilgalaikės infrastruktūros numatomumą potencialiems investuotojams, visų pirma tarpvalstybinių jungčių (kurioms priešingu atveju gali būti taikomi skirtingi ir galimai nevienodi nacionaliniai įstatymai) atveju. Kalbant apie biometaną, tikėtina, kad be ES lygmens iniciatyvos iki 2030 m. vis dar egzistuos reguliavimo nenuoseklumas, susijęs su galimybe patekti į didmenines rinkas, sujungimo įpareigojimais ir perdavimo sistemos operatorių ir skirstymo sistemos operatorių koordinavimo priemonėmis. Be to, jei nebus tam tikro suderinimo ES lygmeniu, dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujų gamintojai visoje ES patirs labai skirtingas sujungimo ir įleidimo sąnaudas, todėl jiems bus sudarytos nevienodos sąlygos. Jei ES lygmeniu nebus priimti papildomi teisės aktai, valstybės narės ir toliau taikys skirtingus dujų kokybės standartus ir taisykles dėl vandenilio įmaišymo lygių, todėl gali kilti tarpvalstybinių srautų apribojimų ir rinkos segmentacijos pavojus. Dujų kokybės standartai ir toliau būtų daugiausia nustatomi pagal gamtinių dujų kokybės parametrus, todėl būtų ribojamas dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių integravimas į tinklą. Dėl visų šių aspektų gali sumažėti tarpvalstybinė prekyba dujomis iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujomis, kurią gali kompensuoti didesnis gamtinių dujų importas. SGD terminalų naudojimas ir importas galėtų ir toliau apsiriboti tik gamtinėmis dujomis, nepaisant to, kad jei būtų galima gauti konkurencingo biometano arba sintetinio metano iš ne ES šaltinių, SGD terminalų pritaikyti nereikėtų. Nacionalinio tinklo planavimą reikės parengti tik tose valstybėse narėse, kuriose veikia sertifikuoti nepriklausomi perdavimo sistemos operatoriai ir nepriklausomi sistemos operatoriai. Nors dauguma valstybių narių turi bendrą nacionalinį dujų sektoriaus plėtros planą, pagal kurį bendradarbiauja dujų sistemos operatoriai, tarpsektorinis bendradarbiavimas vis dar yra ribotas. Įrodyta, kad ES koordinuojamas pasirengimas ekstremaliosioms situacijoms dabartiniame dujų sektoriuje yra veiksmingesnis nei veiksmai tik nacionaliniu lygmeniu. •Proporcingumo principas Iniciatyva atitinka proporcingumo principą. Ji patenka į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 194 straipsnio taikymo sritį. Politikos priemonės yra proporcingos nustatytų problemų mastui ir pobūdžiui ir yra proporcingos siekiant nustatytų tikslų. Pasiūlymu neviršijama to, kas būtina bendrajam tikslui pasiekti, t. y. sudaryti palankesnes sąlygas konkurencingai ir mažiausiomis ekonominėmis sąnaudomis mažinti dujinio kuro priklausomybę nuo iškastinio kuro, kartu užtikrinant energetinį saugumą ir energijos rinkose daugiausia dėmesio skiriant vartotojams. Tinkamiausias galimybių rinkinys laikomas proporcingu ir, kiek įmanoma, grindžiamas dabartine politikos struktūra. Atsižvelgiant į būtinybę iki 2050 m. užtikrinti poveikio klimatui neutralumą, manoma, kad pusiausvyra tarp įpareigojimų ir atsižvelgimo į skirtingus valstybių narių ir privačių subjektų gebėjimus veikti yra tinkama. •Priemonės pasirinkimas Remiantis bendru dabartinės dujų rinkos reguliavimo sistemos vertinimu, pasirinktos šios priemonės: direktyva, kuria nauja redakcija išdėstoma Direktyva 2009/73/EB, ir reglamentas, kuriuo nauja redakcija išdėstomas Reglamentas (EB) Nr. 715/2009. Pasirinkus naują šių galiojančių teisės aktų redakciją, bus padidintas teisinis aiškumas. Dėl daugybės naujų nuostatų būtų nepakankama parengti teisės aktą, kuriuo teisės aktai būtų iš dalies pakeisti. Todėl, atsižvelgiant į šiuos pokyčius, reikia peržiūrėti jau priimtas ir įgyvendintas taisykles, kurios yra natūrali galiojančių teisės aktų raida. Dujų reglamentu reikės iš dalies pakeisti kitus teisės aktus, pavyzdžiui: Dujų tiekimo saugumo užtikrinimo priemonių reglamentą (ES) 2017/1938, ACER reglamentą (ES) 2019/942 ir Reglamentą dėl didmeninės energijos rinkos vientisumo ir skaidrumo (ES) Nr. 1227/2011. 3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI •Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas Trečiojo energetikos dokumentų rinkinio įsigaliojimas turėjo teigiamą poveikį konkurencijai ir energijos vidaus rinkų veiklos rodikliams. Vis dėlto dabartinėje dujų reguliavimo sistemoje daugiausia dėmesio skiriama iškastinėms gamtinėms dujoms ir visiškai nenumatoma, kad atsiras metano dujų alternatyvų (įskaitant gamtines dujas ir biometaną), pavyzdžiui, vandenilis. Būtina iš naujo atlikti dabartinės dujų rinkos reguliavimo sistemos analizę, apie kurią jau paskelbta Europos Komisijos komunikate dėl neutralaus poveikio klimatui Europos vandenilio strategijos. Atsižvelgiant į tai, kad ES valstybėse narėse vandenilio iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako vandenilio gamybos potencialas skiriasi, tinkama rinkos sistema galėtų sudaryti palankias sąlygas vandeniliui atlikti energijos nešiklio funkciją ir prisidėti prie energetikos sistemos integravimo. Tuo remiantis poveikio vertinimo I probleminėje srityje buvo nustatyti keturi pagrindiniai veiksniai: i) dėl priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo susikurs Europos vandenilio vertės grandinė, priklausoma nuo tarpvalstybinės vandenilio rinkos; ii) rinkos plėtrą stabdo investicijų į vandenilio infrastruktūrą trūkumas; iii) tikėtina, kad vandenilio infrastruktūra bus natūrali monopolija, todėl rinkos struktūros bus nekonkurencingos; iv) skirtingos vandenilio kokybės taisyklės gali trukdyti tarpvalstybiniams srautams ir dėl jų gali susidaryti papildomų išlaidų.

Galiojančiose dujų taisyklėse, kuriose daugiausia dėmesio skiriama iškastinėms gamtinėms dujoms, daugiausia importuojamoms iš ES nepriklausančių šalių, neatsižvelgiama į decentralizuotos dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujų gamybos ES sąlygas. Be to, didėjantis biometano, vandenilio ir SGD kiekis turi įtakos dujų kokybei, o kartu ir dujų infrastruktūros bei galutinių naudotojų prietaisų konstrukcijai. Poveikio vertinime visų pirma pripažįstami penki pagrindiniai su šia problemine sritimi susiję veiksniai: i) ribotas pateikimas į rinką ir tinklą vietos biometano gamintojams, prijungtiems prie skirstymo tinklų, skirtingos taisyklės, susijusios su pareiga prijungti prie tinklo, ir dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujų prijungimo prie tinklo išlaidos, ir ES vidaus įvežimo ir išvežimo tarifai trukdo sukurti visiškai integruotą, likvidžią ir sąveikią ES dujų vidaus rinką; ii) dujų kokybės ir vandenilio įmaišymo lygių skirtumai gali turėti neigiamą poveikį tarpvalstybiniams srautams ir galutiniams naudotojams, o dabartinės dujų kokybės taisyklės nėra pritaikytos būsimiems pokyčiams; iii) SGD terminalai, įrengti priimti daugiausia gamtines dujas, ribota naujų dujų patekimo į SGD terminalus galimybė; iv) ilgalaikės gamtinių dujų naudojimo be išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo priemonių tiekimo sutartys gali susaistyti su gamtinių dujų naudojimu ir trukdyti dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių tiekimui iki 2050 m; v) dabartinės energetinio saugumo priemonės skirtos tik rizikai, susijusiai su gamtinių dujų tiekimu, o ne su dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujų tiekimu, mažinti. Tinklo planavimo srityje reikia toliau plėtoti perdavimo sistemos operatorių ir reguliavimo institucijų bendradarbiavimą. Dėl didėjančios kintančiųjų atsinaujinančiųjų išteklių energijos dalies reikia geriau integruoti visą energetikos sistemą ir labiau sujungti infrastruktūrą, remiantis visapusiškesniu ir įtraukesniu požiūriu. Poveikio vertinime išdėstyti trys pagrindiniai su šia problemine sritimi susiję veiksniai: i) tinklo planavimas valstybėse narėse ir tarp perdavimo sistemos operatorių skiriasi, atskirai planuojamas elektros energijos ir dujų tinklas; ii) nėra skaidrumo dėl esamos infrastruktūros galimybių pakeisti paskirtį arba nutraukti eksploataciją; iii) STO nėra aiškiai įtraukti į perdavimo sistemos operatorių planavimą. Be to, labiau suderinta sistemos plėtros strategija dar labiau padidintų elektros energijos ir dujų, įskaitant vandenilio, sistemų tarpusavio sąsajas. Vertinimas parodė, kad konkurencija turi būti sustiprinta, siekiant užtikrinti, kad visa rinkos integracijos nauda būtų perduota ES vartotojams. Be to, vartotojai vis dar neturi reikiamų priemonių, kad galėtų aktyviai dalyvauti rinkoje. Paaiškėjo, kad analizuotuose teisės aktuose įtvirtintos vartotojų apsaugos nuostatos tik iš dalies atitinka tikslą. Visų pirma pažeidžiamų vartotojų apsauga valstybėse narėse vis dar nevienoda, o energijos nepriteklius visoje ES tebėra didelis. Atitinkamai IV probleminėje srityje nustatytos trys problemas lemiantys veiksniai: i) neišnaudotas konkurencijos potencialas mažmeninėse rinkose; ii) nepakankamos vartotojų galimybės keisti tiekėją, naudotis kainų palyginimo priemonėmis, informacija apie sąskaitas, energetikos bendruomenėmis ir prieiga prie duomenų ir iii) nepakankama vartotojų apsauga, visų pirma pažeidžiamų ir energijos nepriteklių patiriančių asmenų. •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Vadovaudamasi Geresnio reglamentavimo gairėmis, Komisija surengė išsamias bei įtraukias konsultacijas su suinteresuotosiomis šalimis, pagrįstas konsultacijų strategija, į kurią įtraukti įvairūs metodai ir priemonės. Šia strategija siekta užtikrinti, kad būtų atsižvelgta į visus susijusius argumentus, įskaitant duomenis apie išlaidas, poveikį visuomenei ir iniciatyvos naudą. Buvo naudojamos kelios konsultacijų priemonės: konsultacijos dėl pradinio poveikio vertinimo (veiksmų gairių), internetinės viešos konsultacijos, pagrįstos klausimynu, Komisijos pristatymas ir suinteresuotųjų subjektų, įskaitant Europos dujų reguliavimo forumą, atsiliepimai, diskusijos su valstybėmis narėmis, Europos Parlamento nariais ir nacionalinėmis reguliavimo institucijomis bei diskusijos su suinteresuotaisiais subjektais dideliame suinteresuotųjų subjektų seminare. Per atviras viešas konsultacijas Komisija gavo 263 atsakymus. Apskritai respondentai patvirtino, kad, jų nuomone, reikia peržiūrėti Dujų direktyvą ir Dujų reglamentą, kad būtų lengviau pasiekti priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo tikslus. Be to, daugiau nei 60 proc. respondentų tikisi, kad technologiniai ir reguliavimo pokyčiai, būtini norint mažinti dujų rinkos priklausomybę nuo iškastinio kuro, gali padėti sukurti naujų darbo vietų iki 2030 m. Kalbant apie vandenilio infrastruktūros ir rinkų plėtrą, dauguma respondentų pritaria tam, kad ankstyvame etape būtų įvestas reguliavimas, kuris skatintų gerai veikiančios ir konkurencingos vandenilio rinkos ir infrastruktūros sukūrimą. Respondentai pasisakė už ES teisinę sistemą, kurioje būtų apibrėžti pagrindiniai reguliavimo principai ir kurioje būtų laikomasi laipsniško požiūrio. Didžioji dauguma pritaria, pavyzdžiui, galimybės naudotis tinklais suteikimui trečiosioms šalims, galimybės naudotis vandenilio vamzdynais, importo terminalais ir saugyklomis suteikimo taisyklėms ir pasisako už tinklo veiklų atskyrimą. Daugumos respondentų nuomone, svarbu kuo anksčiau apibrėžti privačių šalių vaidmenį kuriant vandenilio infrastruktūrą. Didžioji dauguma respondentų taip pat mano, kad esamiems ir būsimiems privatiems tinklams gali būti (laikinai) netaikomi tam tikri reguliavimo reikalavimai, tačiau reikia užtikrinti bendros reguliavimo sistemos konvergenciją. Didžioji dauguma respondentų mano, kad naujai vandenilio infrastruktūrai taikomi teisių ir leidimų išdavimo reikalavimai turėtų būti panašūs į šiuo metu metano dujotiekiams taikomus reikalavimus. Kalbant apie dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujų patekimo į esamą dujų rinką ir infrastruktūrą skatinimą, suinteresuotieji subjektai sutinka, kad reikia peržiūrėti dabartinę reguliavimo sistemą, kad būtų lengviau pasiekti priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo tikslus. Dauguma suinteresuotųjų subjektų mano, kad svarbu užtikrinti visas galimybes patekti į rinką ir sudaryti palankesnes sąlygas į dujų tinklą įleisti dujas iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujas. Daugelis respondentų pasisako už tai, kad tinklo operatoriai būtų įpareigoti prijungti iš atsinaujinančiųjų išteklių gaunamų ir mažo anglies dioksido pėdsako dujų gamintojus ir nustatyti mažesnį įleidimo mokestį. Dauguma respondentų taip pat pritaria tam, kad būtų patobulinta SGD terminalų skaidrumo sistema. Taip pat labai pritariama tam, kad visoje ES būtų taikomi suderinti dujų kokybės standartai, kad būtų sustiprintas tarpvalstybinis koordinavimas ir padidintas skaidrumas. Respondentų nuomonės dėl vandenilio įmaišymo išsiskiria, tačiau dauguma sutinka, kad, nepaisant didelių techninių sąnaudų, tai gali būti ekonomiškai efektyvus ir greitas pirmas žingsnis siekiant mažinti energetikos sistemos priklausomybę nuo iškastinio kuro. Tik nedaugelis suinteresuotųjų subjektų pritaria tam, kad būtų panaikinti ES vidaus tarpvalstybiniai tarifai. Dauguma respondentų mano, kad su dujomis susijusios grėsmės saugumui ir kibernetinio saugumo priemonės yra svarbios. Kalbant apie tinklo planavimo integravimą, dauguma suinteresuotųjų subjektų pritaria, kad tinklo plėtros plano rengimo laikas būtų suderintas su dešimties metų tinklo plėtros planu ir kad būtų parengtas bendras dujų planas, nepriklausomai nuo pasirinkto veiklos rūšių atskyrimo modelio. Dauguma respondentų dar labiau pritarė bendram elektros energijos ir dujų scenarijui. Nemažai suinteresuotųjų subjektų prašo įtraukti vandenilio projektus į tinklo plėtros planus. Dauguma suinteresuotųjų subjektų sutinka, kad STO turi teikti informaciją ir ja dalytis, o keli respondentai taip pat pritarė, kad STO turi pateikti savo planą, įskaitant sistemos optimizavimą įvairiuose sektoriuose. Respondentai taip pat teikė pirmenybę bendram dujų ir elektros energijos planui, o ne bendriems scenarijams su atskirais planais. Keletas suinteresuotųjų subjektų nurodė, kad geriausia būtų rengti bendrą metano ir vandenilio planą ir atskirą elektros energijos planą. Kalbant apie vartotojų dalyvavimą ir apsaugą ekologiškų dujų mažmeninėje rinkoje, dauguma suinteresuotųjų subjektų ragino siekti didesnių su piliečiais ir (arba) vartotojais susijusių nuostatų užmojų, kurie atspindėtų elektros energijos rinkos nuostatas. Be to, nuostatos dėl energijos nepritekliaus turėtų padėti užtikrinti, kad vartotojai nemokėtų už perėjimą prie švarių dujų naudojimo galimybių. Privataus sektoriaus atstovai pritaria planams palaipsniui atsisakyti reguliuojamų kainų, o kai kurios vartotojų organizacijos pasisakytų už jų išsaugojimą, kad būtų apsaugoti energijos nepriteklių patiriantys ir pažeidžiami vartotojai. Beveik pusė visų respondentų pageidauja, kad būtų sugriežtintos nuostatos dėl pasiūlymų palyginamumo ir duomenų prieinamumo, skaidrumo, pažangiųjų matavimo sistemų ir tiekėjų keitimo. Nė vienas respondentas nepritarė nereglamentavimo požiūriui. •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas Siūlomoje iniciatyvoje ir ją pagrindžiančiame poveikio vertinime remiamasi informacija, gauta iš suinteresuotųjų subjektų, dalyvavusių išsamiose konsultacijose, taip pat literatūros apžvalga ir modeliavimu. Į literatūros apžvalgą įtraukti daugelio aktualių poveikio vertinimo tikslais atliktų arba jį papildžiusių tyrimų, susijusių su pagrindiniais elementais, pavyzdžiui, vandenilio ir mažiau nuo iškastinio kuro priklausančios dujų infrastruktūros, rinkos ir gamybos vaidmeniu, rezultatai, taip pat vertinimai, atlikti įgyvendinant kitas susijusias Komisijos iniciatyvas. Atliekant analizę taip pat atsižvelgta į išvadas, priimtas keliuose suinteresuotųjų subjektų forumuose, visų pirma dujų reguliavimo forume (Madrido forume) ir elektros energijos reguliavimo forume (Florencijos forume). Taip pat buvo atsižvelgta į diskusijas su valstybėmis narėmis, Europos Parlamento nariais, nacionalinėmis reguliavimo institucijomis, ACER ir diskusijas su kitais suinteresuotaisiais subjektais. •Poveikio vertinimas Vadovaudamasi Geresnio reglamentavimo gairėmis, Komisija atliko kelių politikos galimybių poveikio vertinimą. Atliekant šį darbą buvo konsultuojamasi su Komisijos tarpžinybine iniciatyvine grupe. Poveikio vertinimas buvo pristatytas ir aptartas Reglamentavimo patikros valdyboje (RSB). Reglamentavimo patikros valdyba pateikė teigiamą nuomonę su išlygomis. Į išlygas visų pirma atsižvelgta: i) įtraukiant vertinimo išvadas į problemos aprašymą, ii) apibrėžiant iniciatyvos vaidmenį, kuris yra pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą priemonių rinkinio įgalinimo sistemos sudedamoji dalis, iii) išsiaiškinant politikos galimybių poveikio scenarijų, iv) labiau atskiriant skirtingus dalyvius, visų pirma gamtinių dujų ir vandenilio gamintojus ir vartotojus, v) įvertinant, koks gali būti skirtingas iniciatyvos poveikis MVĮ, palyginti su kitomis (didesnėmis) bendrovėmis, vi) geriau atspindint skirtingas ir mažumos nuomones visoje ataskaitoje, įskaitant problemos apibrėžimą, galimybių parengimą, poveikio analizę ir tinkamiausios galimybės pasirinkimą, vii) pagerinant ataskaitos aprašymą ir viii) užpildant tinkamo formato sąnaudų ir naudos lenteles. Atliekant poveikio vertinimą buvo apsvarstytos įvairios priemonės, skirtos nustatytoms problemoms ir jas lemiantiems veiksniams spręsti keturiose srityse, kad būtų pasiekti iniciatyvos tikslai. Įvertinus jų veiksmingumą, efektyvumą, nuoseklumą ir proporcingumą, nustatyta, kad tinkamiausių galimybių rinkinys yra tinkamiausias siekiant nustatytų tikslų. I probleminė sritis. Vandenilio infrastruktūra ir vandenilio rinkos I probleminėje srityje svarstomos šios politikos galimybės: skelbti konkursą dėl vandenilio tinklo eksploatavimo teisių (1 galimybė); nustatyti pagrindinius reguliavimo principus, pagrįstus šiuo metu gamtinių dujų rinkai taikomais principais, tačiau pritaikytus vandenilio rinkų plėtros etapui (2 galimybė), ir sukurti visiškai išvystytą vandenilio reguliavimo tvarką (panašią į šiuo metu taikomą gamtinių dujų sektoriui), nereikalaujant pereiti prie brandesnės vandenilio rinkos (3 galimybė). Pageidautina, kad pagrindiniai reguliavimo principai būtų nustatyti nuo pat pradžių, kartu aiškiai apibrėžiant galutinę (būsimą) reguliavimo tvarką. (2b galimybė „Pagrindiniai reguliavimo principai ir vizija“). Pagrindinis šios galimybės privalumas yra tas, kad ji skatina rinkos integraciją, suteikia aiškumo investuotojams, padeda išvengti nekonkurencingų rinkos struktūrų sukūrimo ir išlaidų, susijusių su ex post taisyklių koregavimu, kai rinka jau bus brandi, tačiau palieka galimybę lanksčiai pritaikyti reguliavimą prie laipsniško vandenilio sektoriaus augimo. II probleminė sritis. Dujos iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujos dabartinėje dujų infrastruktūroje ir rinkose bei energetinis saugumas II probleminėje srityje pateikiamos galimybės, kuriomis skatinamas dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujų prijungimas prie esamos dujų rinkos ir infrastruktūros. Visos galimybės taip pat apima laipsnišką intervenciją sprendžiant energetinio saugumo problemas, visų pirma esamų priemonių, standartų ir procedūrų išplėtimą, kad jos būtų taikomos ir iš atsinaujinančiųjų išteklių gaunamoms ir mažo anglies dioksido pėdsako dujoms, veiksmingą solidarumą ir su kibernetiniu saugumu susijusios rizikos dujų sektoriuje mažinimą. 3 galimybė. „Leisti ir skatinti dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujų visapusiškas galimybes patekti į rinką“ yra priimtiniausia II probleminės srities galimybė. Į šią galimybę įtrauktos priemonės, kuriomis remiamas dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujų patekimas į didmeninę rinką, SGD terminalus ir perdavimo tinklą (neatsižvelgiant į prijungimo vietą), įskaitant tarifų nuolaidas įleidimui į tinklą ir tarpvalstybiniam transportavimui. Dujų kokybė būtų reguliuojama pagal suderintą ES požiūrį, taikomą tarpvalstybiniams sujungimo taškams, paliekant valstybėms narėms lankstumo galimybę. Nustatyta, kad visuose tarpvalstybiniuose taškuose leidžiama vandenilio įmaišymo riba yra 5 proc., t. y. ekonomiškai efektyvus lygis, atsižvelgiant į pritaikymo ir išmetamo dujų kiekio mažinimo sąnaudas.

Visapusiškos dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujų rinkos sukūrimas ir skatinimas: Numatytos priemonės atitinka Sąjungos pastangas kovoti su klimato kaita ir yra būtinos Europos žaliojo kurso tikslams pasiekti. Pagrindinė nauda yra ta, kad priemonės padės sumažinti dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujų gamintojų gamybos sąnaudas, padidinti konkurenciją, likvidumą ir prekybą duojomis iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir kartu skatins mažinti išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį. Taip vartotojai ir mokesčių mokėtojai gaus naudos, nes parama gali būti sumažinta. Taip pat bus sumažinta rizika energetiniam saugumui, sutaupyta laiko ir išteklių, sumažintas neapibrėžtumas, padidintas ekstremaliųjų situacijų priemonių veiksmingumas ir sugriežtinti su saugumu susiję reikalavimai dujų bendrovėms. III probleminė sritis. Tinklo planavimas III probleminėje srityje svarstomos integruoto tinklo planavimo galimybės. III probleminėje srityje pirmenybė teikiama 2 galimybei „Europos scenarijais pagrįstas nacionalinis planavimas“. Pagal šią galimybę galima planuoti nacionaliniu lygmeniu, tačiau reikalaujama, kad toks planavimas būtų grindžiamas bendrais dujų ir elektros energijos scenarijais, suderintais su dešimties metų tinklo plėtros planu ir susietais su atitinkamu nacionaliniu energetikos ir klimato srities veiksmų planu. Jis apima visus atitinkamus dalyvius (STO) ir leidžia nustatyti vamzdynus, kurie gali būti naudojami siekiant pakeisti paskirtį iš metano į H2, taip išsamiai, kad Europos lygmeniu tai nebūtų lengvai pasiekiama. Nacionalinio planavimo, pagrįsto Europos scenarijais, sukūrimas: Pagrindinė nauda yra ta, kad taip bus pašalinta rizika, jog elektros energijos ir dujų perdavimo sistemų operatoriai savo sistemų plėtrą planuos remdamiesi nesuderinamomis prielaidomis. Tai leidžia integruoti sektorius ir parengti konceptualų sistemos planą, kartu išsaugant išsamesnių konkrečių sektorių tinklo plėtros planų privalumus. Taip užtikrinama bendra įvairių suinteresuotųjų subjektų vizija, o tai reiškia, kad planuojant tinklą atsižvelgiama į nacionalinio ir ES lygmens priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo strategijas, taip sumažinant galimo susaistymo ar neišnaudojamo turto riziką. IV probleminė sritis. Žemas vartotojų dalyvavimo ir apsaugos lygis ekologiškų dujų mažmeninėje rinkoje IV probleminėje srityje pateiktos galimybės, pagal kurias sprendžiant konkurencijos ir vartotojų dalyvavimo problemas gali būti taikomas nereguliavimo požiūris arba vietoj to reikalaujama šalinti problemas lemiančius veiksnius priimant naujus teisės aktus, dažniausiai atspindinčius tai, kas jau buvo nustatyta elektros energijos sektoriuje. Atsižvelgiant į atliktą analizę, pirmenybė teikiama 2 galimybei „Lankstūs teisės aktai“, kurioje atsispindi elektros energijos rinkos vartotojų apsaugos ir įgaliojimų suteikimo nuostatos. Tikėtina, kad ši galimybė bus veiksmingiausia, efektyviausia ir suderinama su kitomis probleminėmis sritimis. Pagrindinė nauda yra ta, kad ji teiks dideles taupymo galimybes, padės naujiems tiekėjams ir paslaugų teikėjams patekti į rinką, kurti naujoviškus produktus, todėl padidės konkurencija, vartotojų dalyvavimas ir ekonominė nauda. Be to, taip būtų sudarytos sąlygos piliečiams ir bendruomenėms padidinti visuomenės pritarimą, sutelkti privatų kapitalą ir palengvinti dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujų naudojimą. Per didelių investicijų rizikos mažinimas turės teigiamą poveikį aplinkai. •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas Pasiūlymai iš dalies keisti galiojančius teisės aktus parengti atsižvelgiant į ekonomiškai efektyviausias politikos galimybes, išnagrinėtas poveikio vertinime. Prognozuojama, kad dėl kai kurių tinkamiausių galimybių padidės reguliavimo institucijų ir rinkos dalyvių administracinės, įgyvendinimo ir vykdymo užtikrinimo išlaidos. Pavyzdžiui, dėl siūlomų priemonių gali padaugėti administracinių mainų tarp NRI ir gamtinių dujų persiuntėjų, dedamos didesnės skirstymo sistemos operatorių ir perdavimo sistemos operatorių koordinavimo pastangos, o valstybės narės ir nacionalinės valdžios institucijos gali imtis papildomų reguliavimo ir įgyvendinimo priemonių. Tačiau tikimasi, kad dėl iš dalies pakeistos sistemos reguliavimo išlaidos bus mažesnės ir veiksmingesnės. Be to, iš poveikio vertinimo matyti, kad siūlomos priemonės yra ekonomiškai efektyviausios reguliavimo galimybės siekiant svarbiausio iniciatyvos tikslo, t. y. nustatyti metano ir vandenilio dujų perdavimo, paskirstymo, tiekimo ir laikymo taisykles, kuriomis būtų galima paremti energetikos sistemos priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimą ir kartu užtikrinti saugią ir įperkamą energiją. Trumpalaikes reguliavimo išlaidas, susijusias su kai kuriomis tinkamiausiomis priemonėmis, reikia vertinti atsižvelgiant į išlaidas ir pastangas, kurių ilguoju laikotarpiu prireiktų pavėluotai energetikos sistemos integracijai ir priklausomybei nuo iškastinio kuro mažinti. Tikimasi, kad šių galimybių teikiama nauda, susijusi su parama atsinaujinantiesiems ištekliams, energetikos sistemų integracija, vartotojų apsauga ir energetiniu saugumu, bus daug didesnė už tiesiogines administracines ir įgyvendinimo išlaidas. Pasiūlymu taip pat prisidedama prie dabartinės reguliavimo sistemos supaprastinimo, suderinant dujų infrastruktūros ir rinkos nuostatas su nauja reguliavimo struktūra, numatyta elektros energijos sektoriui skirtame švarios energijos dokumentų rinkinyje. Tikimasi, kad didesnis suderinimas tarp sektorių bus naudingas daugeliui reguliavimo sričių, visų pirma galių vartotojams suteikimui ir apsaugai, valdymui ir reguliavimo priežiūrai. Numatoma, kad panašios naudos taip pat atneš anksti nustatyta vandenilio infrastruktūros ir rinkų reguliavimo sistema. Nors dėl šių taisyklių greičiausiai padidės tiesioginės administracinės išlaidos ir reguliavimo našta nacionalinėms institucijoms ir rinkos dalyviams, tikimasi, kad ankstyvas vandenilio sektoriaus reguliavimo principų suderinimas gerokai sumažins būsimas atitikties užtikrinimo sąnaudas ir padės išvengti didelių reguliavimo skirtumų ir įgyvendinimo išlaidų. •Pagrindinės teisės Labai svarbu apsaugoti ES vertybes, piliečių pagrindines teises ir saugumą besivystančioje žaliosios ir skaitmeninės energetikos aplinkoje. Atsižvelgiant į tai buvo parengtos siūlomos duomenų valdymo politikos priemonės siekiant užtikrinti visuotinę prieigą prie skaitmeninių technologijų ir duomenimis grindžiamų paslaugų ir jų naudojimą, kartu užtikrinant aukšto lygio teisę į privatų gyvenimą ir asmens duomenų apsaugą, kaip nustatyta ES pagrindinių teisių chartijos 7 ir 8 straipsniuose ir Bendrajame duomenų apsaugos reglamente. 4.POVEIKIS BIUDŽETUI Šio rinkinio pasiūlymo poveikis ES biudžetui yra susijęs su Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūros (ACER) ir Europos Komisijos Energetikos generalinio direktorato (GD) žmogiškaisiais ištekliais, kurie aprašyti finansinėje teisės akto pasiūlymo pažymoje, pridedamoje prie Komisijos pasiūlymo dėl [Dujų reglamento] naujos redakcijos. Iš esmės dėl naujų užduočių, kurias turi atlikti ACER, visų pirma susijusių su taisyklėmis, padedančiomis plėtoti konkurencingą vandenilio sektorių, taip pat dėl didėjančio dujų rinkų sudėtingumo, nes didėja ne tik gamtinių, bet ir kitų dujų dalis, nuo 2023 m. ACER reikės palaipsniui pridėti 21 papildomą etato ekvivalentą. Siekiant įgyvendinti siūlomas naujas taisykles naujam ir augančiam sektoriui, integruoti naujų rūšių dujas į dujų rinką ir infrastruktūrą, taip pat įgyvendinti sugriežtintas vartotojų apsaugos nuostatas, Energetikos GD žmogiškuosius išteklius taip pat reikia padidinti 5 papildomais etato ekvivalentais. 5.KITI ELEMENTAI •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka Pažangos stebėsenai bus taikomas dviejų pakopų požiūris: ACER teiks metines ataskaitas, o Komisija atliks vertinimą. ACER įgaliojimai kasmet stebėti rinkos veikimą ir apie jį pranešti metinėje rinkos stebėsenos ataskaitoje (Reglamente (EB) Nr. 715/2009 nustatytas įpareigojimas) bus išlaikyti, o jų taikymo sritis bus išplėsta įtraukiant vandenilį. Per vienus metus nuo šių pasiūlymų priėmimo Komisija paprašys ACER peržiūrėti ir atnaujinti dabartinius stebėsenos rodiklius (dalyvaujant susijusiems suinteresuotiesiems subjektams), kad būtų užtikrinta, kad jie ir toliau bus tinkami pažangai, padarytai siekiant šių pasiūlymų tikslų, stebėti. ACER ir toliau remsis jau nustatytais duomenų šaltiniais, naudojamais rengiant rinkos stebėsenos ataskaitą, papildytais atitinkamais duomenimis apie vandenilį.

ACER metinės ataskaitos pakeis Komisijos pareigas teikti ataskaitas, kurios šiuo metu vis dar galioja pagal Dujų direktyvą. Išsamiais pasiūlymais bus užtikrinta, kad ACER vykdoma stebėsena papildytų kitas stebėsenos priemones (visų pirma stebėseną pagal energetikos sąjungos ir klimato politikos veiksmų valdymą) ir būtų išvengta dubliavimosi. Komisija per nustatytą laikotarpį po priimtų priemonių įsigaliojimo (preliminariai per penkerius metus) atliks išsamų siūlomų iniciatyvų poveikio, įskaitant pasiūlymų veiksmingumą, efektyvumą, tęstinį nuoseklumą ir aktualumą, vertinimą. Ne vėliau kaip 2030 m. gruodžio 31 d. Komisija peržiūri šios direktyvos įgyvendinimą ir Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia ataskaitą. •Aiškinamieji dokumentai (direktyvoms) Europos Sąjungos Teisingumo Teismui priėmus sprendimą byloje Komisija prieš Belgiją (C-543/17), valstybės narės kartu su savo pranešimais apie perkėlimo į nacionalinę teisę priemones turi pateikti pakankamai aiškią ir tikslią informaciją, nurodydamos, kokiomis nacionalinės teisės aktų nuostatomis perkeliamos konkrečios direktyvos nuostatos. Tokia informacija turi būti susijusi su kiekvienu įpareigojimu, o ne pateikta tik straipsnio lygmeniu. Jei valstybės narės laikytųsi šio įpareigojimo, joms iš esmės nereikėtų siųsti Komisijai aiškinamųjų dokumentų apie perkėlimą į nacionalinę teisę. Reglamentas bus tiesiogiai ir vienodai įgyvendinamas valstybėse narėse, todėl aiškinamojo dokumento nereikės pateikti. •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas Siūlomą persvarstytą direktyvą sudaro dešimt skyrių, kuriuose išdėstytas 90 straipsnis. 1 skyrius. Dalykas, taikymo sritis ir apibrėžtys Šiame skyriuje nustatomas dujų perdavimo, skirstymo, tiekimo ir laikymo naudojant gamtinių dujų sistemą, taip pat vandenilio transportavimo, tiekimo ir laikymo naudojant vandenilio sistemą taisyklių dalykas ir taikymo sritis. Jame taip pat apibrėžiamos pagrindinės siūlomoje direktyvoje vartojamos sąvokos. 2 skyrius. Bendrosios rinkos organizavimo taisyklės Šiame skyriuje nustatomos taisyklės, kuriomis siekiama užtikrinti konkurencingas, į vartotojus orientuotas, lanksčias ir nediskriminacines dujų rinkas. Jame pateikiamos nuostatos dėl patekimo į rinką, pavyzdžiui, laisvo tiekėjo pasirinkimo, rinkos principais pagrįstų tiekimo kainų, viešųjų paslaugų įsipareigojimų, tvarumo, dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujų sertifikavimo, regioninio bendradarbiavimo skatinimo, ir techninių taisyklių. 3 skyrius. Galių suteikimas vartotojams bei jų apsauga ir mažmeninės rinkos Šiame skyriuje visų pirma nustatomos vartotojo teisės. Jame nuodugniai išdėstomos pagrindinės sutartinės teisės, teisės keisti tiekėją ir mokesčiai, taip pat taisyklės dėl palyginimo priemonių, aktyviųjų vartotojų ir piliečių energetikos bendruomenių. Jame taip pat pateikiamos nuostatos dėl sąskaitų, pažangiųjų ir įprastų matavimo sistemų ir duomenų valdymo. Jame taip pat pateikiamos nuostatos dėl bendrų informacijos centrų, teisės į neteisminį ginčų sprendimą, pažeidžiamų vartotojų ir mažmeninių rinkų. 4 skyrius. Trečiųjų šalių teisė naudotis infrastruktūra Šis skyrius suskirstytas į tris skirsnius, kuriuose aptariama: teisė naudotis gamtinių dujų infrastruktūra, teisė naudotis vandenilio infrastruktūra ir atsisakymas suteikti teisę naudotis infrastruktūra ir prisijungti. 5 skyrius. Gamtinių dujų perdavimo, laikymo ir sistemos operatoriams taikomos taisyklės Šiame skyriuje nuodugniai nagrinėjamos perdavimo, laikymo ir SGD sistemų operatorių užduotys, konfidencialumas ir sprendimų priėmimo įgaliojimai. 6 skyrius. Gamtinių dujų skirstymo sistemos operatoriai Šiame skyriuje nustatomas skirstymo sistemos operatorių paskyrimas, jų užduotys, įgaliojimai priimti sprendimus dėl naujų dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujų gamybos įrenginių prijungimo prie skirstymo sistemos, skirstymo sistemos operatorių veiklos rūšių atskyrimas, skirstymo sistemos operatorių konfidencialumo įsipareigojimai, taip pat išdėstomos nuostatos dėl uždarų skirstymo sistemų ir jungtinio operatoriaus.

7 skyrius. Specialiems vandenilio tinklams taikomos taisyklės Šiame skyriuje visų pirma pateikiamos vandenilio tinklo, saugyklų ir terminalų operatorių užduotys ir nuostatos dėl esamų vandenilio tinklų, geografiškai apribotų vandenilio tinklų, jungčių su trečiosiomis šalimis ir operatorių konfidencialumo. 8 skyrius. Integruoto tinklo planavimas Šiame skyriuje išsamiai aptariama tinklo plėtra ir įgaliojimai priimti investicinius sprendimus, vandenilio tinklo plėtros ataskaitų teikimas ir tarpvalstybinės vandenilio infrastruktūros finansavimas. 9 skyrius. Perdavimo sistemos operatorių veiklos rūšių atskyrimas Šis skyrius suskirstytas į šešis skirsnius, kuriuose aptariama: nuosavybės atskyrimas, nepriklausomi sistemos operatoriai, nepriklausomi perdavimo operatoriai, vien vandenilio tinklo operatorių veiklos rūšių atskyrimas ir gamtinių dujų ir vandenilio sistemų operatorių paskyrimas ir sertifikavimas ir finansinių ataskaitų atskyrimas ir skaidrumas. 10 skyrius. Reguliavimo institucijos Šiame skyriuje daugiausia dėmesio skiriama reguliavimo institucijų paskyrimui ir nepriklausomumui, bendriesiems reguliavimo institucijos tikslams, jų pareigoms ir įgaliojimams, tarpvalstybinių klausimų reguliavimo tvarkai, tinklo kodeksų gairių laikymuisi ir duomenų saugojimui. 11 skyrius. Baigiamosios nuostatos Paskutiniame skyriuje daugiausia dėmesio skiriama baigiamosioms nuostatoms ir pateikiami straipsniai visų pirma apie apsaugos priemones, vienodas sąlygas, techninius susitarimus, nukrypti leidžiančias nuostatas, galių suteikimo procedūrą, įgaliojimų delegavimą, komiteto procedūrą, ataskaitų teikimą, panaikinimą, perkėlimą į nacionalinę teisę, įsigaliojimą, adresatus. 1 priede aptariami minimalūs sąskaitų išrašymo ir sąskaitų informacijos reikalavimai. 2 priede aptariama pažangioji gamtinių dujų matavimo sistema. 3 priede pateikiama atitikties lentelė. Siūlomą persvarstytą reglamentą sudaro aštuoni skyriai, kuriuose išdėstyti 69 straipsniai. 1 skyrius. Dalykas, taikymo sritis ir apibrėžtys Šiame skyriuje išdėstytas taisyklių, susijusių su energetikos sąjungos tikslais, klimato ir energetikos politikos strategijos sistema bei vartotojais, dalykas ir taikymo sritis. Jame taip pat apibrėžiamos pagrindinės siūlomame reglamente vartojamos sąvokos. 2 skyrius. Bendrosios rinkos organizavimo taisyklės ir teisė naudotis infrastruktūra Šiame skyriuje nustatyti bendrieji principai, taip pat reguliuojamojo turto bazių atskyrimas, trečiųjų šalių prieigos prie infrastruktūros paslaugos, dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujų rinkos vertinimas, pajėgumo paskirstymo mechanizmų principai ir perkrovos valdymo procedūra, prekyba teisėmis naudotis pajėgumu, balansavimo taisyklės ir mokesčiai už disbalansą, sertifikavimas ir perdavimo sistemos operatorių bendradarbiavimas. 3 skyrius. Tinklo prieiga Šiame skyriuje išsamiai nagrinėjami tinklų prieigos tarifai ir nuolaidos.

4 skyrius. Perdavimo, laikymo, SGD ir vandenilio terminalų sistemos eksploatavimas Šiame skyriuje pateikiamos nuostatos dėl dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujų garantuojamojo pajėgumo, tarpvalstybinio dujų kokybės koordinavimo, vandenilio įmaišymo, Europos dujų perdavimo sistemos operatorių tinklo, ACER vykdomos stebėsenos, reguliavimo institucijų, konsultacijų, sąnaudų, regioninio bendradarbiavimo, dešimties metų tinklo plėtros plano, skaidrumo reikalavimų ir duomenų saugojimo. 5 skyrius. Skirstymo sistemų eksploatavimas Šiame skyriuje nustatytos taisyklės dėl dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujų garantuojamojo pajėgumo, skirstomųjų tinklų operatorių ir perdavimo sistemos operatorių bendradarbiavimo, skaidrumo reikalavimo, Europos skirstymo sistemos operatorių subjekto. Jis apima procedūras ir užduotis. 6 skyrius. Specialių vandenilio tinklų prieiga Šiame skyriuje daugiausia dėmesio skiriama tarpvalstybiniam vandenilio kokybės koordinavimui, Europos vandenilio tinklo operatorių tinklui, jo užduotims, vandenilio dešimties metų tinklo plėtros planui, sąnaudoms ir konsultacijoms, ACER vykdomai stebėsenai, regioniniam bendradarbiavimui ir skaidrumo reikalavimams. 7 skyrius. Tinklo kodeksai ir gairės Šiame skyriuje pateikiamos nuostatos dėl tinklo kodeksų ir gairių priėmimo, tinklo kodeksų parengimo, tinklo kodeksų pakeitimų, gairių, valstybių narių teisės nustatyti išsamesnes priemones, informacijos teikimo ir konfidencialumo bei sankcijų. Visos trys taisyklės pritaikytos vandeniliui. 8 skyrius. Baigiamosios nuostatos Šiame skyriuje daugiausia dėmesio skiriama baigiamosioms nuostatoms ir pateikiami straipsniai visų pirma dėl naujos gamtinių dujų ir vandenilio infrastruktūros, komiteto procedūros, išimčių, leidžiančių nukrypti nuostatų, įgaliojimų delegavimo, reglamentų dalinių pakeitimų, pakeitimo, kuriuo siekiama išplėsti Reglamento dėl dujų tiekimo saugumo užtikrinimo taikymo sritį, įtraukiant į jį atsinaujinančiųjų išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujas bei kibernetinio saugumo priemones, nuostatas dėl solidarumo ir laikymo, panaikinimo ir įsigaliojimo. 1 priede pateikiamos gairės. 2 priede pateikiama atitikties lentelė. 🡻 2009/73/EB (pritaikytas) 2021/0425 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA dėl ⌦ dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių, ⌫ gamtinių dujų ⌦ ir vandenilio ⌫ vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/55/EB EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį ⌦ Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo ⌫, ypač į jos 47 straipsnio 2 dalį bei 55 ir 95 straipsnius ⌦ 194 straipsnio 2 dalį ⌫,

atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, ⌦ teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, ⌫ atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę, laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos ⌦ įprastos teisėkūros procedūros ⌫ , kadangi: ⇩ naujas (1)Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/73/EB buvo keletą kartų iš esmės keičiama. Kadangi tą direktyvą reikia keisti dar kartą, dėl aiškumo ji turėtų būti išdėstyta nauja redakcija; 🡻 2009/72/EB 1 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (2)nNuo 1999 m. Bendrijoje ⌦ Sąjungoje ⌫ pradėjus palaipsniui kurti gamtinių dujų vidaus rinką buvo siekiama visiems Europos Sąjungos vartotojams – ir piliečiams, ir verslo subjektams – suteikti tikrą galimybę rinktis, sukurti naujų verslo galimybių ir didinti tarpvalstybinę prekybą siekiant didesnio našumo, konkurencingų kainų ir aukštesnio lygio paslaugų standartų bei siekiant prisidėti prie tiekimo saugumo ir tvarumo;. 🡻 2009/73/EB 2 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ⇨ naujas (3)2003 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/55/EB dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrųjų taisyklių ⌦ ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/73/EB ⌫ buvo svariai prisidėta prie tokios gamtinių dujų vidaus rinkos kūrimo;. ⇩ naujas (4)2016 m. lapkričio 30 d. Komisijos pasiūlyto dokumentų rinkinio „Švari energija visiems europiečiams“ dalis – Reglamentas (ES) 2019/943 ir Direktyva (ES) 2019/944 – yra dar vienas žingsnis plėtojant elektros energijos vidaus rinką, kurioje daugiausia dėmesio skiriama piliečiams ir kuria prisidedama prie Sąjungos tikslų pereiti prie švarios energetikos sistemos ir mažinti išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį. Gamtinių dujų vidaus rinka turėtų būti kuriama remiantis tais pačiais principais ir visų pirma užtikrinti vienodą vartotojų apsaugos lygį; (5)Sąjunga siekia sumažinti išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį. Todėl ji priėmė iniciatyvų rinkinį šiam tikslui pasiekti, įskaitant 2020 m. liepos mėn. Komisijos paskelbtą energetikos sistemos integracijos strategiją ir vandenilio strategiją, kuriose nustatyta, kaip atnaujinti energetikos rinkas, įskaitant dujų rinkų priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimą, taip pat Reglamentą (ES) 2018/1999 ir Reglamentą (ES) 2021/1119. Ši direktyva turėtų padėti pasiekti šiuos tikslus, užtikrinti tiekimo saugumą ir sukurti gerai veikiančią dujų, įskaitant vandenilį, vidaus rinką;

(6)šia direktyva siekiama sudaryti palankesnes sąlygas energetikos sistemose naudoti daugiau dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujų, kad būtų galima atsisakyti iškastinių dujų ir užtikrinti, kad šios naujos dujos vaidintų svarbų vaidmenį siekiant ES 2030 m. klimato srities tikslų ir poveikio klimatui neutralumo tikslo iki 2050 m. Direktyva taip pat siekiama sukurti reguliavimo sistemą, kuri visiems rinkos dalyviams sudarytų sąlygas ir skatintų juos atsižvelgti į pereinamojo laikotarpio iškastinių dujų vaidmenį planuojant savo veiklą, kad būtų išvengta susaistymo poveikio ir užtikrintas laipsniškas ir savalaikis iškastinių dujų atsisakymas, visų pirma visuose atitinkamuose pramonės sektoriuose ir šildymo sektoriuje; (7)ES vandenilio strategijoje pripažįstama, kad ES valstybių narių vandenilio iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių gamybos potencialas skiriasi, todėl atvira ir konkurencinga ES rinka, kurioje nėra kliūčių tarpvalstybinei prekybai, yra labai naudinga konkurencijai, prieinamumui ir tiekimo saugumui. Be to, joje pabrėžiama, kad kuriant likvidžią rinką, kurioje vandeniliu prekiaujama remiantis produkto kiekiu, būtų sudarytos sąlygos patekti į ją naujiems gamintojams ir didesnei integracijai su kitais energijos nešikliais. Ji duotų perspektyvius kainos signalus investavimo ir veiklos sprendimams priimti. Taigi šioje direktyvoje nustatytos taisyklės turėtų būti palankios vandenilio rinkoms, prekybai vandeniliu remiantis produkto kiekiu ir padėti kurtis likvidžios prekybos biržoms, o valstybės narės turėtų pašalinti visas nepagrįstas su tuo susijusias kliūtis. Pripažįstant būdingus skirtumus, esamos taisyklės, kuriomis remiantis galima vykdyti veiksmingą komercinę veiklą ir prekybą elektros energijos ir dujų rinkose, turėtų būti pritaikytos Sąjungos vandenilio rinkoms tinkamu mastu ir per tinkamą laikotarpį; (8)pagal ES vandenilio strategiją tikimasi, kad nuo 2030 m. vandenilis iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių bus pradėtas plačiai naudoti tam tikruose sektoriuose – nuo aviacijos ir laivybos iki sektorių, kurių priklausomybę nuo iškastinio kuro sumažinti yra sudėtinga. Visi prie vandenilio sistemų prijungti galutiniai vartotojai naudosis pagrindinėmis vartotojų teisėmis, taikomomis prie gamtinių dujų sistemos prijungtiems galutiniams vartotojams, pavyzdžiui, teise keisti tiekėją ir gauti tikslią sąskaitų informaciją. Tais atvejais, kai prie vandenilio tinklo prijungiami vartotojai, pavyzdžiui, pramonės vartotojai, jiems bus taikomos tos pačios vartotojų apsaugos teisės, kaip ir gamtinių dujų vartotojams. Tačiau vartotojų apsaugos nuostatos, kuriomis siekiama skatinti namų ūkių dalyvavimą rinkoje, pavyzdžiui, dėl kainų palyginimo priemonių, aktyviųjų vartotojų ir piliečių energetikos bendrijų, vandenilio sistemai netaikomos; (9)pagal ES vandenilio strategiją ES prioritetas – plėtoti vandenilio iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių gamybą, daugiausia naudojant vėjo ir saulės energiją. Vandenilis iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių yra ilguoju laikotarpiu labiausiai suderinamas su ES poveikio klimatui neutralumo ir nulinės taršos tikslais ir geriausiai dera su integruota energetikos sistema. Tačiau mažo anglies dioksido pėdsako kuras, pavyzdžiui, mažo anglies dioksido pėdsako vandenilis, gali atlikti svarbų vaidmenį energetikos pertvarkoje, visų pirma trumpuoju ir vidutinės trukmės laikotarpiu, siekiant greitai sumažinti esamų degalų išmetamų teršalų kiekį ir remti iš atsinaujinančiųjų išteklių gaminamo kuro, pavyzdžiui, vandenilio iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių, naudojimą. Siekiant paremti šią pertvarką, būtina nustatyti išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo ribą, taikomą mažo anglies dioksido pėdsako vandeniliui ir sintetiniam dujiniam kurui. Ši riba turėtų būti griežtesnė vandeniliui, pagamintam įrenginiuose, kurie pradės veikti nuo 2031 m. sausio 1 d., kad būtų atsižvelgta į technologinę plėtrą ir labiau skatinama dinamiška pažanga mažinant vandenilio gamybos metu išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį. ES energetikos sistemos integracijos strategijoje pabrėžta, kad reikia įdiegti ES sertifikavimo sistemą, kuri apimtų ir mažo anglies dioksido pėdsako kurą, kad valstybės narės galėtų jį palyginti su kitomis galimybėmis mažinti priklausomybę nuo iškastinio kuro ir jį įtraukti į savo energijos rūšių derinį kaip perspektyvų sprendimą. Siekiant užtikrinti, kad mažo anglies dioksido pėdsako kuras turėtų tokį patį priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo poveikį, kaip ir kitos atsinaujinančiųjų energijos išteklių alternatyvos, svarbu, kad jis būtų sertifikuojamas taikant panašų metodinį požiūrį, pagrįstą jo per visą gyvavimo ciklą išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų (ŠESD) kiekio analize. Taip būtų sudarytos sąlygos įdiegti išsamią ES sertifikavimo sistemą, apimančią visą Sąjungos energijos rūšių derinį. Atsižvelgiant į tai, kad mažo anglies dioksido pėdsako kuras ir mažo anglies dioksido pėdsako vandenilis nėra iš atsinaujinančiųjų išteklių gaunamas kuras, jų terminija ir sertifikavimas negalėjo būti įtraukti į pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2018/2001 peržiūros. Todėl juos įtraukiant į šią direktyvą užpildoma ši spraga; 🡻 2009/73/EB 3 konstatuojamoji dalis (10)lLaisvės, kurios Sąjungos piliečiams garantuojamos Sutartimi, inter alia, laisvas prekių judėjimas, įsisteigimo laisvė ir laisvė teikti paslaugas, galimos tik visiškai atviros rinkos sąlygomis, kai visiems vartotojams suteikiama galimybė laisvai rinktis savo tiekėjus, o visiems tiekėjams – laisvai aprūpinti savo vartotojus;. 🡻 2009/73/EB 4 konstatuojamoji dalis (4)Tačiau šiuo metu esama kliūčių, kurios trukdo Bendrijoje dujas parduoti vienodomis sąlygomis, be diskriminacijos ar sunkumų. Visų pirma kiekvienoje valstybėje narėje kol kas nėra užtikrinama nediskriminacinė prieiga prie tinklo ir vienodai veiksmingo lygio reguliuojamoji priežiūra. 🡻 2009/73/EB 5 konstatuojamoji dalis (5)2007 m. sausio 10 d. Komisijos komunikate „Europos energetikos politika“ pabrėžiama, kaip svarbu sukurti gamtinių dujų vidaus rinką ir sudaryti vienodas konkurencijos sąlygas visoms Bendrijoje įsisteigusioms gamtinių dujų įmonėms. 2007 m. sausio 10 d. Komisijos komunikatuose „Dujų ir elektros vidaus rinkos perspektyvos“ ir „Europos dujų ir elektros energijos sektorių tyrimas pagal Reglamento (EB) Nr. 1/2003 17 straipsnį (Galutinė ataskaita)“ buvo parodyta, kad šiuo metu galiojančios taisyklės ir priemonės nesudaro būtinos sistemos, kurios reikia gerai veikiančiai vidaus rinkai pasiekti. 🡻 2009/73/EB 48 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ⇨ naujas (11)vVartotojų interesams šioje direktyvoje turėtų būti skiriama daugiausia dėmesio ir paslaugų kokybė turėtų būti svarbiausia gamtinių dujų įmonių pareiga. Reikia stiprinti ir užtikrinti esamas vartotojų teises ⇨ , teises į galimybę naudotis pagrindinėmis paslaugomis, įskaitant energiją, ir apsaugą nuo energijos nepritekliaus, kaip pareikšta Europos socialinių teisių ramsčio komunikate, ⇦ ir jos turėtų būti skaidresnės. Nustatant vartotojų apsaugą, turėtų būti užtikrinama, kad Bendrijoje ⌦ Sąjungoje ⌫ visi vartotojai iš konkurencingos ⌦ dujų ⌫ rinkos gautų naudos. Vartotojų teisių laikymąsi turėtų užtikrinti valstybės narės arba, jei taip numato valstybė narė, reguliavimo institucijos;. ⇩ naujas (12)pagal Europos socialinių teisių ramstį energija priskiriama prie pagrindinių paslaugų, kuriomis turi turėti galimybę naudotis kiekvienas, ir raginama taikyti paramos priemones tiems, kuriems jų reikia (20 principas). Siekiant 7-ojo JT darnaus vystymosi tikslo taip pat raginama užtikrinti visiems galimybę naudotis įperkama, patikima, darnia ir modernia energija;

🡻 2009/73/EB 47 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (13)sSiekiant užtikrinti, kad visi vartotojai, ypač pažeidžiami vartotojai, galėtų pasinaudoti konkurencijos ir sąžiningų kainų teikiama nauda, reikia dar labiau sugriežtinti viešųjų paslaugų reikalavimus ir su jais susijusius bendrus minimalius standartus. Viešųjų paslaugų reikalavimai turėtų būti nustatomi nacionaliniu lygiu, atsižvelgiant į nacionalines aplinkybes; tačiau valstybės narės turėtų laikytis Bendrijos ⌦ Sąjungos ⌫ teisės;. Sąjungos piliečiams ir – kai valstybės narės mano, kad to reikia – mažosioms įmonėms taip pat turėtų būti sudaryta galimybė naudotis viešųjų paslaugų įpareigojimais, visų pirma susijusiais su tiekimo saugumu ir pagrįstais tarifais. ⇩ naujas (14)valstybės narės, siekdamos bendrojo ekonominio intereso tikslų, turėtų turėti galimybę savo nuožiūra nustatyti viešųjų paslaugų įpareigojimus dujų įmonėms. Tačiau viešųjų paslaugų įpareigojimai, kuriais reguliuojama gamtinių dujų tiekimo kaina, yra iš esmės iškreipiamojo pobūdžio priemonė, dėl kurios dažnai susidaro tarifo deficitas, apribojamas pasirinkimas vartotojams, sumažėja paskatos taupyti energiją ir investuoti į energijos vartojimo efektyvumo didinimą, suprastėja paslaugų standartai, sumažėja vartotojų dalyvavimas ir pablogėja jų poreikių patenkinimas, apribojama konkurencija ir sumažėja inovacinių produktų bei paslaugų pasirinkimas rinkoje. Todėl valstybės narės turėtų taikyti kitas politikos priemones, visų pirma tikslines socialinės politikos priemones, kurios padėtų išsaugoti gamtinių dujų tiekimo įperkamumą savo piliečiams. Viešosios intervencinės priemonės nustatant gamtinių dujų tiekimo kainas turėtų būti nustatomos tik kaip viešųjų paslaugų įpareigojimai ir joms turėtų būti taikomos konkrečios sąlygos. Visiškai liberalizuota ir gerai veikianti mažmeninė gamtinių dujų rinka skatintų kainų ir kitokią konkurenciją tarp esamų tiekėjų ir teiktų paskatas naujiems rinkos dalyviams, taigi būtų didinamas pasirinkimas vartotojams ir geriau tenkinami jų poreikiai; (15)viešųjų paslaugų įpareigojimai, kuriais reguliuojama gamtinių dujų tiekimo kaina, turėtų būti taikomi neužkertant kelio taikyti atvirų rinkų principo aiškiai apibrėžtomis aplinkybėmis ir aiškiai apibrėžtų naudos gavėjų atžvilgiu, o jų trukmė turėtų būti ribota. Kad būtų mažinamas konkurenciją iškreipiantis viešųjų paslaugų įpareigojimų, susijusių su gamtinių dujų tiekimo kainų nustatymu, poveikis, tokias intervencines priemones taikančios valstybės narės turėtų įdiegti papildomas priemones, įskaitant priemones, skirtas išvengti kainų nustatymo iškraipymų didmeninėje rinkoje. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad visi naudos gavėjai, kuriems taikomos reguliuojamos kainos, galėtų visiškai pasinaudoti konkurencingoje rinkoje prieinamais pasiūlymais, jei jie to pageidauja. Tuo tikslu jie turėtų būti tiesiogiai ir reguliariai informuojami apie konkurencingoje rinkoje prieinamus pasiūlymus ir galimybes sutaupyti ir jiems turėtų būti teikiama pagalba, kad jie galėtų reaguoti į rinka grindžiamus pasiūlymus ir jais pasinaudoti; (16)dėl viešųjų intervencinių priemonių nustatant gamtinių dujų tiekimo kainas neturėtų atsirasti tiesioginio kryžminio subsidijavimo tarp skirtingų vartotojų kategorijų. Vadovaujantis tuo principu, kainų sistemomis neturi būti aiškiai nustatyta, kad tam tikrų kategorijų vartotojai padengia intervencijų į kainų nustatymą, kurios daro poveikį kitų kategorijų vartotojams, sąnaudas; 🡻 2009/73/EB 49 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ⇨ naujas (17)vartotojams reikėtų suteikti aiškią ir suprantamą informacijąVartotojus reikėtų aprūpinti aiškia ir suprantama informacija apie jų teises, susijusias su energetikos sektoriumi. Komisija, pasikonsultavusi su atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais, įskaitant valstybes nares, nacionalines reguliavimo institucijas, vartotojų organizacijas ir gamtinių dujų įmones, turėtų parengti ⌦ parengė ⌫ prieinamą, patogų energijos vartotojams skirtą klausimų ir atsakymų sąrašą, kuriuo vartotojams būtų teikiama praktinė informacija apie jų teises. Tas energijos vartotojams skirtas klausimų ir atsakymų sąrašas turėtų būti ⇨ aktualizuojamas, ⇦ pateikiamas visiems vartotojams ir skelbiamas viešai;. ⇩ naujas (18)valstybės narės turėtų atsižvelgti į tai, kad siekiant sėkmingos pertvarkos reikia daugiau investuoti į dujų pramonės darbuotojų švietimą ir įgūdžius, taip pat į infrastruktūros plėtrą. Toks paminėjimas derėtų su pasiūlymu peržiūrėti Energijos vartojimo efektyvumo direktyvą (2021/0203 (COD); (19)rinkos taisyklėmis turėtų būti apsaugoti vartotojai ir jiems suteikta teisė rinktis mažo anglies dioksido pėdsako dujas, kad naujos dujos iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujos būtų visapusiškai įtrauktos į energetikos pertvarką; (20)gamtinės dujos vis dar atlieka svarbų vaidmenį užtikrinant energijos tiekimą, nes namų ūkiuose iš gamtinių dujų gaunamos energijos suvartojama daugiau nei elektros energijos. Nors elektrifikacija yra pagrindinis žaliosios pertvarkos elementas, ateityje namų ūkiuose vis dar bus vartojamos gamtinės dujos, įskaitant didėjantį dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių kiekį; (21)kadangi gamtinių dujų sektorius, įskaitant mažmeninę gamtinių dujų rinką, nebuvo įtrauktas į dokumentų rinkinį „Švari energija visiems europiečiams“, susijusios nuostatos dėl vartotojų dalyvavimo ir apsaugos nebuvo pritaikytos prie energetikos pertvarkos poreikių, o taip jau yra nutikę daugiau nei prieš dešimtmetį, kai buvo priimtas trečiasis energetikos dokumentų rinkinys; (22)matyti, kad gamtinių dujų rinkoje vartotojų pasitenkinimo ir dalyvavimo lygis yra žemas, taip pat lėtas naujų dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujų technologijų diegimas – visa tai rodo ribotą konkurenciją daugelyje valstybių narių. Nepaisant to, kad didmeninėse rinkose kainos mažėjo, per pastarąjį dešimtmetį gamtinių dujų kainos namų ūkių vartotojams didėjo, todėl namų ūkių vartotojai už suvartotas gamtines dujas moka du ar tris kartus daugiau nei pramonės vartotojai; (23)kaip ir elektros energijos sektoriuje, rinkos lankstumas ir tinkama Sąjungos vartotojų teisių teisinė sistema gamtinių dujų sektoriuje yra labai svarbūs siekiant užtikrinti, kad vartotojai galėtų dalyvauti energetikos pertvarkoje ir gautų naudos dėl prieinamų kainų, gerų paslaugų standartų ir galimybės veiksmingai rinktis pasiūlymus, atspindinčius technologinę plėtrą;

(24)perėjimas nuo iškastinių dujų prie alternatyvių dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių bus konkretizuotas, jei atsinaujinančiųjų išteklių energija taps patraukli ir ją vartotojai galės rinktis nediskriminuojami, remdamiesi tikrai skaidria informacija, kai perėjimo sąnaudos bus teisingai paskirstytos įvairioms vartotojų grupėms ir rinkos dalyviams; (25)norint pašalinti dabartines mažmeninės dujų rinkos spragas, būtina šalinti esamas konkurencijos ir technines kliūtis rastis naujoms paslaugoms, geresniam paslaugų lygiui ir mažesnėms vartotojų kainoms, kartu užtikrinant energijos nepriteklių patiriančių vartotojų ir pažeidžiamų vartotojų apsaugą; (26)siekiant užtikrinti aukštą vartotojų apsaugos ir įgalėjimo lygį visuose energetikos sektoriuose, teisės aktuose dėl mažiau nuo iškastinio kuro priklausančios dujų rinkos turėtų būti atspindėtos elektros energijos rinkos vartotojų apsaugos ir, jei reikia, galių suteikimo nuostatos; (27)kad būtų nuoseklus ir veiksmingas, toks nuostatų atkartojimas turėtų apimti visas vartotojų apsaugos ir galių suteikimo nuostatas, kai tik įmanoma ir pritaikoma dujų rinkai. Tai turėtų apimti ne tik pagrindines sutartines teises, bet ir taisykles dėl sąskaitų informacijos, energetinių paslaugų teikėjo pakeitimo, patikimų palyginimo priemonių, pažeidžiamų ir energijos nepriteklių patiriančių vartotojų apsaugos, tinkamos duomenų apsaugos, susijusios su pažangiaisiais skaitikliais ir duomenų valdymu, bei dėl veiksmingų alternatyvaus vartotojų ginčų sprendimo taisyklių; (28)siekiant nuostatų nuoseklumo visuose sektoriuose, nacionalinėms administracijoms ir įmonėms tenkanti našta turėtų būti ribota ir proporcinga, taip pat turėtų būti remiamasi patirtimi, įgyta įgyvendinant dokumentų rinkinį „Švari energija visiems europiečiams“; (29)tikimasi, kad dujų sektoriaus modernizavimas duos didelę ekonominę naudą, nes pagerės mažmeninė konkurencija ir nauda socialiniu ir paskirstymo požiūriu, taip pat suteiks daugiau galimybių vartotojams, įskaitant sustiprintas sutartines teises ir geresnę prieinamą informaciją apie vartojimą ir energijos šaltinius, todėl vartotojai galės rinktis ekologiškesnius produktus. Energetikos interesų bendruomenės turėtų prisidėti prie dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių naudojimo; (30)tiekėjo pakeitimas yra svarbus vartotojų dalyvavimo rodiklis ir svarbi konkurencijos gamtinių dujų rinkoje skatinimo priemonė. Valstybėse narėse paslaugų tiekėjo keitimo rodikliai išlieka nevienodi, o vartotojus nuo tiekėjo pakeitimo atgraso atsisakymo ir sutarties nutraukimo mokesčiai. Nors panaikinus tokius mokesčius galėtų būti apribotas pasirinkimas vartotojams, nes nebeliktų produktų, kurie grindžiami atpildu vartotojams už lojalumą, toliau apribojus jų naudojimą padidėtų vartotojų gerovė, vartotojų dalyvavimas ir konkurencija rinkoje; (31)tikėtina, kad trumpesni tiekėjo pakeitimo terminai galėtų paskatinti vartotojus ieškoti geresnių energijos tiekimo sąlygų ir keisti tiekėją. Vis intensyvesnis informacinių technologijų diegimas reikš, kad ne vėliau kaip 2026 m. techninį tiekėjo pakeitimo procesą, kurio metu naujas tiekėjas užregistruojamas rinkos operatoriaus apskaitos taške, paprastai turėtų būti įmanoma įvykdyti per 24 valandas bet kurią darbo dieną. Iki tos datos užtikrinus, kad techninį tiekėjo pakeitimo procesą būtų galima įvykdyti per 24 valandas, tiekėjo pakeitimas truktų minimaliai, o tai padėtų padidinti vartotojų aktyvumą ir konkurenciją mažmeninėje rinkoje; (32)keli veiksniai trukdo vartotojams pasiekti, suprasti ir naudoti įvairius jiems prieinamus rinkos informacijos šaltinius. Todėl turėtų būti padidintas pasiūlymų palyginamumas ir kiek praktiškai įmanoma turėtų būti sumažintos kliūtys vartotojams keisti tiekėją, nepagrįstai neribojant jų pasirinkimo galimybės; (33)nepriklausomos palyginimo priemonės, įskaitant interneto svetaines, yra veiksminga galimybė smulkesniems vartotojams įvertinti įvairių rinkoje prieinamų energijos tiekimo pasiūlymų privalumus. Jomis turėtų būti siekiama aprėpti kuo platesnį prieinamų pasiūlymų asortimentą ir kiek įmanoma išsamiau apimti rinką, kad vartotojai galėtų susidaryti reprezentatyvų vaizdą. Svarbiausia, kad smulkesni vartotojai galėtų naudotis bent viena palyginimo priemone ir kad šiomis priemonėmis teikiama informacija būtų patikima, nešališka ir skaidri. Tuo tikslu valstybės narės galėtų pateikti palyginimo priemonę, kurios veikimą užtikrintų nacionalinė institucija arba privati bendrovė; (34)galutiniai vartotojai taip pat turėtų turėti galimybę vartoti, saugoti ir parduoti savo pagamintas dujas iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir dalyvauti visose gamtinių dujų rinkose, teikdami sistemai papildomas paslaugas, pavyzdžiui, energijos kaupimo paslaugas. Valstybės narės savo nacionalinėje teisėje turėtų galėti nustatyti skirtingas nuostatas, kuriomis reglamentuojami individualiems ir kartu veikiantiems aktyviesiems vartotojams taikomi mokesčiai ir rinkliavos; (35)pripažįstant, kad tam tikrų kategorijų piliečių energetikos iniciatyvų vaidmuo mažinant energetikos sistemos priklausomybę nuo iškastinio kuro gali būti svarbus, jos turėtų būti pripažintos gamtinių dujų rinkoje Sąjungos lygmeniu kaip piliečių energetikos bendrijos. Šios bendrijos turėtų sudaryti palankesnes sąlygas naudoti dujas iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių gamtinių dujų sistemoje. Siekiant sukurti joms palankią sistemą, reikėtų nustatyti sąžiningą požiūrį, vienodas sąlygas ir aiškiai apibrėžtas teises ir pareigas, o tai iš esmės atspindėtų Direktyvoje (ES) 2019/944 numatytą narystės struktūrą, valdymo reikalavimus ir piliečių energetikos bendrijų paskirtį; (36)nuostatomis dėl piliečių energetikos bendrijų neužkertamas kelias kitoms piliečių iniciatyvoms, pavyzdžiui, Direktyvoje (ES) 2018/2001 įtvirtintoms atsinaujinančiųjų išteklių energijos bendrijoms, ar iniciatyvoms, kylančioms iš privatinės teisės susitarimų. Piliečių energetikos bendrijų nariais turėtų galėti tapti visų kategorijų subjektai. Tačiau įgaliojimus priimti sprendimus piliečių energetikos bendrijoje turėtų turėti tik tie nariai ar akcininkai, kurie nevykdo didelio masto komercinės veiklos ir kuriems energetikos sektorius nėra pagrindinė ekonominės veiklos sritis. Tai reiškia, kad piliečių energetikos bendrijos ir atskiri nariai ar suinteresuotieji subjektai turi būti finansiškai ir ekonomiškai nepriklausomi nuo tokią veiklą vykdančių subjektų, nepaisant to, kad piliečių energetikos bendrijos gali deleguoti jų veiklai reikalingų įrenginių valdymą, įskaitant įrengimą, eksploatavimą, duomenų tvarkymą ir techninę priežiūrą; (37)sąskaitos ir sąskaitų informacija yra svarbi galutinių vartotojų informavimo ir įgalėjimo priemonė. Sąskaitos už energiją vis dar kelia daugiausia susirūpinimo vartotojams ir yra labai dažnas vartotojų skundų šaltinis, o tai prisideda prie nuolat žemo vartotojų pasitenkinimo ir dalyvavimo dujų sektoriuje lygio. Be to, dujų sektoriaus nuostatos dėl sąskaitų informacijos atsilieka nuo elektros energijos sektoriaus vartotojams suteikiamų teisių. Todėl būtina jas suderinti ir nustatyti būtiniausius dujų sektoriaus sąskaitų ir sąskaitų informacijos reikalavimus, kad vartotojai galėtų gauti skaidrią ir lengvai suprantamą informaciją. Sąskaitose galutiniams vartotojams turėtų būti pateikiama informacija apie jų energijos suvartojimą ir išlaidas, kad būtų lengviau palyginti pasiūlymus ir pakeisti tiekėją, taip pat informacija apie vartotojų teises (pavyzdžiui, apie neteisminį vartotojų ginčų sprendimą). Be to, sąskaitos turėtų būti aktyvaus vartotojų dalyvavimo rinkoje priemonė, kad vartotojai galėtų valdyti savo vartojimo įpročius ir priimti ekologiškesnius sprendimus; (38)norint padėti vartotojams valdyti savo dujų suvartojimą ir išlaidas, svarbu, kad reguliariai, pažangiaisiais skaitikliais būtų teikiama faktiniu dujų suvartojimu grindžiama tiksli sąskaitų informacija. Vis dėlto vartotojai, visų pirma namų ūkio vartotojai, turėtų turėti galimybę naudotis lanksčiomis faktinio savo sąskaitų apmokėjimo sąlygomis; 🡻 2009/73/EB 47 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ⇨ naujas (39)pPagrindinis tiekimo vartotojams veiklos aspektas – galimybė naudotis objektyviais ir skaidriais suvartojimo duomenimis. Todėl vartotojams turėtų būti suteikiama galimybė gauti savo suvartojimo duomenis ir duomenis apie susijusias kainas ir paslaugų sąnaudas, kad jie galėtų paskatinti konkurentus pateikti tais duomenimis ⌦ ta informacija ⌫ pagrįstą pasiūlymą. Vartotojai taip pat turėtų turėti teisę gauti tinkamą informaciją apie jų suvartotą energijos kiekį. Išankstiniais mokėjimaisIšankstiniai mokėjimai turėtų ⇨ neturėtų būti užkraunama neproporcinga našta naudotojams ⇦ atspindėti tikėtiną gamtinių dujų suvartojimą, o skirtingos mokėjimo sistemos turėtų būti nediskriminacinės. Vartotojams pakankamai dažnai teikiant duomenis apie energijos sąnaudas bus skatinama ⌦ būtų skatinama ⌫ taupyti energiją, nes šie duomenys – tiesioginė informacija vartotojams apie investicijų į energijos vartojimo efektyvumą ir vartojimo pokyčių poveikį;.

🡻 2009/73/EB 52 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ⇨ naujas ⇨ new (40)⇨ nacionaliniu lygmeniu sprendžiant dėl gamtinių dujų išmaniųjų apskaitos sistemų diegimo ⇦ Įrengiant pažangias matavimo sistemas turėtų būti galima ⌦ tokį sprendimą pagrįsti ⌫ remtis ekonominiu vertinimu. ⇨ Atliekant tą ekonominį vertinimą reikėtų atsižvelgti į ilgalaikę išmaniųjų apskaitos sistemų diegimo naudą vartotojams ir visai tiekimo grandinei. ⇦ Jei tame vertinime nustatoma, kad tokių apskaitos sistemų įrengimas ekonomiškai pagrįstas ir rentabilus tik vartotojams, sunaudojantiems tam tikrą ⇨ gamtinių ⇦dujų kiekį, valstybės narės, įrengdamos pažangias matavimo sistemas, ⌦ nuspręsdamos diegti tas sistemas, ⌫ turėtų turėti galimybę į tai atsižvelgti. ⇨ Vis dėlto tokį vertinimą reikėtų peržiūrėti reguliariai, reaguojant į reikšmingus pagrindinių prielaidų pokyčius, ar bent kas ketverius metus, atsižvelgiant į sparčiai kintančią technologinę pažangą; ⇦ ⇩ naujas (41)siekiant padėti galutiniams vartotojams aktyviai dalyvauti rinkoje, diegiant išmaniąsias apskaitos sistemas turėtų būti tinkamai atsižvelgta į tai, kaip naudojami atitinkami galiojantys standartai, įskaitant standartus, kuriais užtikrinamas sąveikumas duomenų modelio ir programų lygmenimis, taip pat į geriausią praktiką ir keitimosi duomenimis plėtros svarbą ir būsimas ir naujoviškas energetines paslaugas. Be to, įdiegtos išmaniosios apskaitos sistemos neturėtų sudaryti kliūčių gamtinių dujų vartotojams pakeisti tiekėją ir turėtų turėti paskirtį atitinkančias funkcijas, kurios leistų galutiniams vartotojams laiku gauti savo suvartojimo duomenis, koreguoti savo energijos vartojimo įpročius, gauti iš to naudos ir sutaupyti gaunant mažesnes sąskaitas; (42)valstybės narės, kurios gamtinių dujų sistemoje išmaniųjų apskaitos sistemų sistemingai nediegia, vartotojams paprašius turėtų leisti sąžiningomis ir pagrįstomis sąlygomis pasinaudoti išmaniųjų skaitiklių įrengimo galimybe ir turėtų suteikti visą aktualią informaciją; (43)šiuo metu valstybėse narėse, įdiegus išmaniąsias apskaitos sistemas, yra sukurta arba kuriama įvairių duomenų valdymo modelių. Nepriklausomai nuo duomenų valdymo modelio svarbu, kad valstybės narės nustatytų skaidrias taisykles, pagal kurias būtų galima nediskriminacinėmis sąlygomis prieiti prie duomenų, ir užtikrintų aukščiausio lygio kibernetinį saugumą, duomenų apsaugą, taip pat duomenis tvarkančių subjektų nešališkumą; 🡻 2009/73/EB 51 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (44)Geresnė vartotojų apsauga užtikrinama turint veiksmingų ginčų sprendimo priemonių, skirtų visiems vartotojams. Valstybės narės turėtų pradėti taikyti ⌦ numatyti ⌫ greitas ir veiksmingas skundų nagrinėjimo procedūras;. 🡻 2009/73/EB 50 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (50)Energijos nepriteklius – vis didesnė Bendrijos problema. Su ja susiduriančios valstybės narės, kurios dar neparengė nacionalinių veiksmų planų ar kitų tinkamų sistemų, pagal kurias būtų sprendžiamas energijos nepritekliaus klausimas ir būtų siekiama sumažinti dėl tokios padėties kenčiančių žmonių skaičių, turėtų tai padaryti. Bet kuriuo atveju valstybės narės turėtų užtikrinti reikiamą energijos tiekimą pažeidžiamiems vartotojams. Tai darant galėtų būti naudojamas integruotas požiūris, pvz., vykdant socialinę politiką, o priemonės galėtų apimti socialinę politiką ar būsto energijos vartojimo efektyvumo didinimą. Pagal šią direktyvą bent jau turėtų būti sudaryta pažeidžiamiems vartotojams palankios nacionalinės politikos galimybė. ⇩ naujas (45)valstybės narės turėtų imtis tinkamų priemonių, kurios skirtos energijos nepritekliaus, nustatyto pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2018/1999 3 straipsnio 3 dalies d punktą, klausimams spręsti, įskaitant kovą su skurdu platesniu mastu, kaip antai socialinės apsaugos sistemos lengvatų, skirtų užtikrinti reikiamą tiekimą pažeidžiamiems vartotojams, teikimas arba paramos, siekiant didinti energijos vartojimo efektyvumą, teikimas. Tokios priemonės galėtų skirtis, atsižvelgiant į ypatingas aplinkybes atitinkamose valstybėse narėse, tai galėtų būti socialinės arba energetikos politikos priemonės, susijusios su dujų sąskaitų apmokėjimu, investicijomis į gyvenamųjų pastatų energijos vartojimo efektyvumą arba vartotojų apsauga, pvz., apsauga nuo atjungimo; (46)pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2018/1999 ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą (ES) 2019/944 Komisija pateikė orientacines gaires dėl tinkamų energijos nepritekliaus matavimo rodiklių ir didelio energijos nepriteklių patiriančių namų ūkių skaičiaus apibrėžties; (47)administracinių leidimų išdavimo procesų supaprastinimas ir racionalizavimas ir aiškūs terminai, per kuriuos kompetentingos išduoti leidimą institucijos turi priimti sprendimus, turėtų užtikrinti, kad vandenilio gamybos įrenginių ir vandenilio sistemos infrastruktūros diegimas galėtų vykti tinkama sparta. Turėtų būti reikalaujama, kad valstybės narės praneštų apie padarytą pažangą. Dujų vamzdyne transportuojamam dujiniam energijos nešikliui pasikeitus iš gamtinių dujų į (gryną) vandenilį reikia išsaugoti pagal nacionalinę teisę suteiktų teisių (kaip antai licencijų, leidimų, koncesijų ar patvirtinimų) tiesti ir eksploatuoti esamus gamtinių dujų vamzdynus ir kitą tinklo infrastruktūrą tęstinumą. Tai turėtų padėti išvengti nereikalingos delsos keičiant esamų gamtinių dujų vamzdynų ir kitos tinklo infrastruktūros paskirtį vandeniliui transportuoti. Reikėtų vengti, kad vandenilio sistemos infrastruktūros leidimų išdavimo sąlygos iš esmės skirtųsi, nebent tai būtų tinkamai pagrįsta. Skirtingą požiūrį į esamų leidimų tęstinumą ar naujų leidimų išdavimą galėtų pateisinti techniniai saugos aspektai. Nuostatos dėl leidimų išdavimo tvarkos turėtų būti taikomos nedarant poveikio tarptautinės ir Sąjungos teisės, įskaitant nuostatas dėl aplinkos ir sveikatos apsaugos, taikymui. Kai tinkamai pagrįsta dėl išskirtinių aplinkybių, turėtų būti galima pratęsti leidimų išdavimo terminus ne daugiau kaip vienais metais;

(48)pareiškėjų konsultavimas administracinio prašymo išduoti leidimą teikimo ir leidimo išdavimo proceso metu per administracinį kontaktinį punktą turėtų supaprastinti darbą projektų rengėjams ir padidinti efektyvumą ir skaidrumą. Didinti efektyvumą galėtų padėti pareiškėjams suteikiama galimybė pateikti atitinkamus dokumentus skaitmenine forma ir procedūrų vadovo prieinamumas. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad leidimų išdavimo procedūras įgyvendinančios institucijos aktyviai šalintų likusias kliūtis, įskaitant nefinansines, tokias kaip nepakankamos žinios ar skaitmeninių ir žmogiškųjų išteklių stoka vis didėjant leidimų išdavimo procedūrų skaičiui; 🡻 2009/73/EB 6 konstatuojamoji dalis (49)tTinklų veiksmingai neatskyrus nuo gavybos ir tiekimo veiklos (toliau – veiksmingas atskyrimas), diskriminacijos pavojus kyla ne tik eksploatuojant tinklą, bet ir skatinant vertikaliai integruotasvertikalios integracijos įmones pakankamai investuoti į savo tinklus;. 🡻 2009/73/EB 7 konstatuojamoji dalis (50)tTačiau taikant teisinio ir funkcinio veiklos rūšių atskyrimo taisykles, kaip numatyta Direktyvoje 2003/55/EB, perdavimo sistemos operatorių veiklos rūšių veiksmingai atskirti nepavyko. Todėl 2007 m. kovo 8 ir 9 d. vykusiame Europos Vadovų Tarybos susitikime Komisijos buvo paprašyta parengti pasiūlymus dėl teisės aktų, kuriais „tiekimo ir gavybos veikla būtų veiksmingai atskirta nuo tinklo eksploatavimo veiklos“.; 🡻 2009/73/EB 8 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (51)vVeiksmingą veiklos rūšių atskyrimą įmanoma įgyvendinti tik pašalinus vertikaliai integruotomsvertikalios integracijos įmonėms paskatas diskriminuoti konkurentus prieigos prie tinklų ir investicijų atžvilgiu. Be jokios abejonės, nuosavybės atskyrimas, t. y. tinklo savininko paskyrimas sistemos operatoriumi ir jo nepriklausomumas nuo bet kokių su tiekimu ir gavyba susijusių interesų yra veiksmingas ir patikimas būdas šalinti interesų konfliktą ir užtikrinti tiekimo saugumą. Dėl tos priežasties Europos Parlamentas savo 2007 m. liepos 10 d. rezoliucijoje dėl dujų ir elektros energijos vidaus rinkos perspektyvų nurodė, kad nuosavybės atskyrimas perdavimo lygyje yra veiksmingiausias būdas nediskriminuojant skatinti investicijas į infrastruktūrą, naujiems rinkos dalyviams užtikrinti sąžiningą prieigą prie tinklo ir rinkos skaidrumą. Todėl atskiriant nuosavybę iš valstybių narių turėtų būti reikalaujama užtikrinti, kad tas pats asmuo arba asmenys neturėtų teisės kontroliuoti gavybos arba tiekimo įmonės ir tuo pačiu metu kontroliuoti perdavimo sistemos operatorių ar perdavimo sistemą arba turėti teisių perdavimo sistemos operatoriaus ar perdavimo sistemos atžvilgiu. Ir atvirkščiai, kontroliuojant perdavimo sistemą arba perdavimo sistemos operatorių turėtų būti draudžiama kontroliuoti gavybos ar tiekimo įmonę arba turėti kokių nors teisių gavybos ar tiekimo įmonės atžvilgiu. Laikantis šių apribojimų gavybos arba tiekimo įmonė turėtų turėti galimybę turėti mažiau nei pusę perdavimo sistemos operatoriaus arba perdavimo sistemos akcijų paketo;. 🡻 2009/73/EB 9 konstatuojamoji dalis (52)bBet kokia veiklos rūšių atskyrimo sistema turėtų būti veiksminga šalinant gamintojų, tiekėjų ir perdavimo sistemos operatorių interesų konfliktus, kad būtų sukurtos paskatos vykdyti būtinas investicijas ir užtikrinti prieigą naujiems rinkos dalyviams pagal skaidrų ir veiksmingą reguliavimo režimą, ir neturėtų sukurti pernelyg apsunkinančio reguliavimo režimo nacionalinėms reguliavimo institucijoms;. 🡻 2009/73/EB 10 konstatuojamoji dalis (53)tTermino „kontrolė“ apibrėžtis yra paimta iš 2004 m. sausio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 139/2004 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės (EB Susijungimų reglamentas);. 🡻 2009/73/EB 11 konstatuojamoji dalis (54)Tam tikrais atvejais dėl nuosavybės atskyrimo reikia pertvarkyti įmones, todėl valstybėms narėms, kurios nusprendžia įgyvendinti nuosavybės atskyrimą, turėtų būti suteikta papildomo laiko atitinkamoms nuostatoms taikyti. aAtsižvelgiant į vertikaliuosius saitus, siejančius elektros energijos ir dujų sektorius, veiklos rūšių atskyrimo nuostatos turėtų būti taikomos šiuose abiejuose sektoriuose;.

⇩ naujas (55)vandenilio sektoriuje, priešingai, iš anksto nustačius aiškias taisykles, vertikaliai integruotų įmonių atsiradimo apskritai galėtų būti išvengta. Tam teikiama pirmenybė, palyginti su daug sąnaudų reikalaujančiais ex-post atskyrimo reikalavimais, kurių įgyvendinimas užtruktų; 🡻 2009/73/EB 12 konstatuojamoji dalis (56)aAtskiriant nuosavybę, kad būtų galima užtikrinti visišką tinklo eksploatavimo nepriklausomumą nuo su tiekimu ir gavyba susijusių interesų bei užkirsti kelią keitimuisi bet kokia konfidencialia informacija, tas pats asmuo neturėtų būti ir perdavimo sistemos operatoriaus ar perdavimo sistemos, ir įmonės, atliekančios bet kokias gavybos ar tiekimo funkcijas, valdybų nariu. Dėl tos pač