AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

1.1 Pagrindiniai faktai

Europos Tarybos konvenciją dėl smurto prieš moteris ir smurto šeimoje prevencijos ir kovos su juo (Konvencija Nr. 210) Ministrų Komitetas priėmė 2011 m. balandžio 7 d. Ji pateikta pasirašyti 2011 m. gegužės 11 d. Pagal Konvencijos 75 straipsnį ją pasirašyti ir patvirtinti gali Europos Tarybos valstybės narės, valstybės, kurios nėra Europos Tarybos narės, dalyvavusios rengiant Konvenciją, bei Europos Sąjunga.

Derybos dėl Konvencijos vykdytos šešiuose specialaus ad hoc komiteto posėdžiuose 2009 m. gruodžio mėn. – 2010 m. gruodžio mėn. Europos Sąjunga kartu su valstybėmis narėmis šiuose posėdžiuose dalyvavo stebėtojos teisėmis. Konvenciją patvirtinus dešimtai Europos Tarybos valstybei narei, 2014 m. rugpjūčio 1 d. Konvencija įsigaliojo. 2016 m. vasario 1 d. Konvenciją buvo ratifikavusios dvylika ES valstybių narių, ją pasirašiusių – dvidešimt penkios.

Smurtas prieš moteris yra moterų žmogaus teisių pažeidimas ir kraštutinė diskriminacijos forma, grindžiama lyčių nelygybe ir padedanti jai išlikti ir didėti. Moterų ir vyrų lygybė yra viena pagrindinių Europos Sąjungos vertybių ir tikslų, kaip pripažįstama Sutartyse (Europos Sąjungos sutarties (ES sutarties) 2 ir 3 straipsniuose, Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 8 straipsnyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 23 straipsnyje). Chartijoje taip pat pripažįstama teisė į žmogaus orumą, teisė į gyvybę ir teisė į asmens neliečiamybę, taip pat draudžiamas nežmoniškas ar žeminantis elgesys ir visų rūšių vergija bei priverstinis darbas (Chartijos 1–5 straipsniai). Be to, moterų apsauga nuo smurto yra Jungtinių Tautų neįgaliųjų teisių konvencijoje, kurios šalimi ES yra kartu su savo valstybėmis narėmis, nustatytas įpareigojimas. Šios konvencijos įgyvendinimą stebintis JT komitetas rekomendavo ES ratifikuoti Europos Tarybos konvenciją ir taip griežčiau kovoti su smurtu prieš neįgalias moteris ir mergaites.

Apskritai ES yra tvirtai pasiryžusi kovoti su smurtu ne tik savo teritorijoje, bet ir vykdydama tarptautines iniciatyvas.

ES laikosi tvirtos pozicijos, kad būtina panaikinti smurtą prieš moteris, ir finansuoja konkrečias kampanijas ir visuomeninius kovos su šiuo smurtu projektus. Galiojančiuose teisės aktuose dėl nusikaltimų aukų apsaugos, vaikų seksualinio išnaudojimo ir prievartos, prieglobsčio ir migracijos atsižvelgiama į konkrečius smurto dėl lyties aukų poreikius.

Nepaisant nacionalinio ir ES lygmens pastangų, smurtas prieš moteris vis dar kelia didelį susirūpinimą. 2014 m. Pagrindinių teisių agentūros paskelbtas tyrimas parodė, kad ES viena iš trijų moterų yra patyrusi fizinį ir (arba) seksualinį smurtą po to, kai sulaukė 15 m. amžiaus; viena iš dvidešimties moterų buvo išžaginta, 75 % kvalifikuotų specialisčių ar aukščiausios vadovybės narių moterų yra nukentėjusios nuo seksualinio priekabiavimo; viena iš dešimties moterų yra nukentėjusi nuo persekiojimo arba seksualinio priekabiavimo naudojantis naujomis technologijomis.

Smurtas dėl lyties daro poveikį ne tik sveikatai ir gerovei, bet ir moterų dalyvavimui darbo rinkoje, todėl turi neigiamos įtakos jų ekonominei nepriklausomybei ir visai ekonomikai. Europos lyčių lygybės institutas apskaičiavo, kad smurtas dėl lyties prieš moteris ES atsieina apie 226 mlrd. EUR per metus.

1.2Konvencijos tikslas ir turinys

Kaip nustatyta Konvencijos I skyriuje, ja sukuriama išsami teisinė sistema, kuria siekiama apsaugoti moteris ir mergaites nuo visų formų smurto, įskaitant smurtą šeimoje, užtikrinti smurto prieš jas prevenciją ir baudžiamąjį persekiojimą ir panaikinti šį smurtą. Konvencija apima įvairias priemones – nuo duomenų rinkimo ir informuotumo didinimo iki teisinių priemonių, kuriomis kriminalizuojamas įvairių formų smurtas prieš moteris. Konvencija apima aukų apsaugos ir paramos paslaugų teikimo priemones, joje atsižvelgiama į smurto dėl lyties aspektą prieglobsčio ir migracijos srityse, taip pat tarpvalstybinius aspektus. Konvencija nustatomas specialus stebėsenos mechanizmas, siekiant užtikrinti, kad Šalys veiksmingai įgyvendintų jos nuostatas.

Konvencijoje apibrėžtos svarbiausios visame tekste vartojamos sąvokos. Konvencijoje moterų sąvokos apibrėžtis apima jaunesnes nei 18 m. mergaites. Šalys privalo pasmerkti visų formų diskriminaciją, užtikrindamos, kad jų teisės sistemose būtų taikomas moterų ir vyrų lygybės principas, ir būtų aiškiai nustatoma, kad gali būti imamasi atitinkamų pozityvių veiksmų. Konvencija yra žmogaus teisių apsaugos dokumentas, taigi visos Šalys įpareigojamos užtikrinti, kad valstybiniai subjektai nevykdytų jokių smurto veiksmų, ir vykdyti išsamius patikrinimus, kad būtų užtikrinama nevalstybinių subjektų smurto veiksmų prevencija ir kad tokie veiksmai būtų tiriami, už juos būtų baudžiama ir žala būtų atitaisoma. Aiškiai nurodyta, kad Konvencija taikoma tiek taikos, tiek ginkluoto konflikto metu. Nors Konvencijoje nustatyti teisiškai privalomi įpareigojimai, tik kiek tai susiję su moterimis, skatinama ją taikyti visoms smurto šeimoje aukoms, t. y. ir vyrams bei berniukams.

II skyriuje pastaruoju metu Europos Tarybos priemonėse įtvirtintas vadinamasis trijų „P“ metodas (prevencijos, apsaugos ir baudžiamojo persekiojimo – angl. „Prevention“, „Protection“ ir „Prosecution“) papildomas įpareigojimu nustatyti integruotą politiką ir problemą spręsti visapusiškai: pripažįstama, kad teisinių priemonių, grindžiamų vien trijų „P“ metodu, nepakaks, kad smurtas prieš moteris būtų panaikintas. Taigi įpareigojama visomis priemonėmis daugiausia dėmesio skirti aukų teisėms ir užtikrinti veiksmingą visų susijusių subjektų – t. y. institucijų, agentūrų ir organizacijų – tarpusavio bendradarbiavimą visais lygmenimis: nacionaliniu, regioniniu ir vietos. Nevyriausybinės organizacijos ir pilietinė visuomenė turi būti pripažįstamos svarbiais subjektais ir Šalys turi skatinti ir remti jų veiklą. Šalys privalo skirti tinkamų finansinių ir žmogiškųjų išteklių kovos su smurto ir jo prevencijos integruotai politikai, priemonėms ir programoms įgyvendinti, be kita ko, privalo tinkamai finansuoti nevyriausybinius subjektus. Be to, Konvencijoje pripažįstama, kad, siekiant užtikrinti veiksmingą politikos formavimą ir pagal priežiūros mechanizmą vykdomų priemonių stebėseną, itin svarbu sistemingai ir tinkamai rinkti patikimus ir palyginamus duomenis.

Viena pagrindinių nuostatų susijusi su koordinavimo institucijos paskyrimu ir prireikus vienos ar kelių oficialių institucijų, atsakingų už politikos ir priemonių koordinavimą, įgyvendinimą, stebėseną ir vertinimą (įskaitant duomenų rinkimo, analizės ir sklaidos koordinavimą), paskyrimu ir įkūrimu.

III skyriuje aprašyti Šalių įsipareigojimai prevencijos srityje. Atsižvelgiant į Konvencijos esmę, Šalys privalo taikyti daugialypį metodą, kuris apimtų informuotumo didinimą, lyčių lygybės ir smurto problemos įtraukimą į formalųjį švietimą visais lygmenimis pasitelkiant tinkamą mokymo medžiagą ir mokymo programas, taip pat nesmurtinių priemonių ir lyčių lygybės klausimų įtraukimą į neformaliojo švietimo, sporto, kultūros, laisvalaikio ir žiniasklaidos sritis. Šalys privalo užtikrinti, kad su aukomis ir nusikaltimų vykdytojais dirbantys specialistai būtų tinkamai rengiami. Taip pat reikia diegti nusikaltimų vykdytojų paramos ir gydymo programų užtikrinimo priemones. Žiniasklaidos ir informacijos technologijų sektoriai turi būti skatinami prisidėti prie medžiagos ir savanoriškų standartų rengimo.

IV skyriuje nustatyti bendrieji principai, susiję su informavimo pobūdžiu, paramos paslaugomis ir smurto aukų bei liudytojų apsauga. Skyriuje išvardytos sritys, kuriose Šalys turi numatyti tam tikras priemones. Šios priemonės apima galimybes naudotis bendrosios paramos paslaugomis, kaip antai teisinio ir psichologinio pobūdžio konsultacijomis, taip pat specialistų paslaugomis, įskaitant prieglaudas, nemokamas ir nuolat prieinamas pagalbos telefonu linijas, specialią medicinos ir teismo medicinos paramą seksualinio smurto aukoms. Be to, turi būti atsižvelgiama į vaikų liudytojų poreikius. Be to, reikia nustatyti priemones, kuriomis smurto veiksmų liudytojai ar asmenys, turintys pagrįstų priežasčių manyti, kad toks veiksmas galėjo ar gali būti įvykdytas, būtų skatinami pranešti apie smurtą. Taip pat reikia nustatyti taisykles, reglamentuojančias, kokiomis sąlygomis specialistai, pranešdami apie įvykdytus arba galimus smurto veiksmus, nepažeidžia bendros pareigos saugoti konfidencialumą.

V skyriuje dėl materialinės teisės nustatyta, kokių formų smurtas reikalauja baudžiamosios teisės priemonių, taip pat nurodyta, kad tam tikrus nusikaltimus Šalys privalo įtraukti į savo baudžiamąją teisę. Tai psichologinis smurtas grasinant ar taikant prievartą, persekiojimas, fizinis smurtas, seksualinis smurtas ir išžaginimas, priverstinė santuoka, moterų lyties organų žalojimas, priverstinis abortas ir (arba) sterilizacija bei seksualinis priekabiavimas. Šalys turi imtis priemonių, kad nė vieno iš šių nusikaltimų nebūtų galima pateisinti garbe. Konvencijos Šalys įpareigojamos kriminalizuoti pagalbą, kurstymą ir mėginimą įvykdyti nusikaltimus, taip pat liepimą tretiesiems asmenims vykdyti šiuos nusikaltimus, ir numatyti tinkamas atgrasomojo pobūdžio sankcijas. Siekiant nustatyti sankciją gali būti atsižvelgiama į kitos Šalies jau priimtą galutinį nuosprendį. Pagal Konvenciją nacionalinės teisės sistemose turi būti nustatytos tam tikros atsakomybę sunkinančios aplinkybės. Be to, Konvencijoje taip pat reikalaujama, kad Šalys užtikrintų pakankamas civilines teisių gynimo priemones ir teisę reikalauti kompensacijos iš nusikaltimų vykdytojų, taip pat suteiktų papildomą valstybės kompensacijąnurodytų nusikaltimų aukoms. Į smurto atvejus turi būti atsižvelgiama teismo procese dėl globos, lankymo teisių ir vaikų saugumo. Procedūriniu požiūriu Konvencijos Šalys įpareigojamos nustatyti jurisdikciją dėl jų teritorijoje vieno iš jų piliečių arba asmenų, kurių įprastinė gyvenamoji vieta yra jų teritorijoje, įvykdytų veiksmų arba stengtis nustatyti jurisdikciją dėl nusikaltimų, įvykdytų prieš vieną iš jų piliečių arba asmenų, kurių įprastinė gyvenamoji vieta yra jų teritorijoje. Galiausiai Šalims draudžiama nustatyti privalomas alternatyvaus ginčų sprendimo procedūras.