EUROPOS KOMISIJA Strasbūras, 2018 11 13 COM(2018) 851 final KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI Rumunijos pažanga pagal bendradarbiavimo ir tikrinimo mechanizmą {SWD(2018) 551 final}



1. ĮVADAS 2017 m. sausio mėn. Komisija išsamiai įvertino Rumunijos per dešimtmetį nuo 2007 m., kai buvo sukurtas bendradarbiavimo ir tikrinimo mechanizmas (BTM), padarytą pažangą.Atsižvelgdama į šią ilgalaikę perspektyvą ir per dešimtmetį iki 2017 m. sausio mėn. padarytą didelę pažangą, Komisija pateikė dvylika pagrindinių rekomendacijų, kurias įgyvendinus būtų užbaigtas BTM procesas – tai atitiktų Komisijos Pirmininko J.-C. Junckerio nustatytą tikslą – užbaigti BTM procesą per šios Komisijos kadenciją. Todėl galima manyti, kad 2017 m. sausio mėn. rekomendacijų pakanka, kad būtų užbaigtas BTM taikymas, išskyrus atvejį, kai dėl tam tikrų pokyčių akivaizdžiai sumažėtų daroma pažanga. Taip pat pabrėžta, kad proceso sparta priklausys nuo to, kaip greitai Rumunija sugebės rekomendacijas negrįžtamai įgyvendinti. Visų pirma rekomendacijose daugiausia dėmesio skirta Rumunijos valdžios institucijų atsakomybei bei atskaitomybei ir vidaus apsaugos priemonių, kuriomis užtikrinamas rezultatų negrįžtamumas, kūrimui, siekiant parodyti, kad vykdomi projektai bus tęsiami, net be BTM. Taryba pabrėžė, kad BTM bus baigtas taikyti, kai bus tinkamai pasiekti visi keturi Rumunijai taikomi orientaciniai tikslai. 2017 m. lapkričio mėn. ataskaitoje Komisija pažymėjo, kad padaryta pažanga įgyvendinant kelias 2017 m. sausio mėn. ataskaitoje pateiktas rekomendacijas, ypač „8-ą, kuri įgyvendinta patenkinamai, ir 2, 7 bei 12 rekomendacijas, jeigu jos bus pritaikytos praktiškai. Nors įgyvendinant kai kurias rekomendacijas buvo pasiekta pažanga, apskritai 2017 m. reformos vykdymas sulėtėjo, kartu sulėtėjo ir likusių rekomendacijų įgyvendinimas ir atsirado rizika, kad gali vėl iškilti tos problemos, kurios 2017 m. sausio mėn. ataskaitoje buvo nurodytos kaip išspręstos. Taip pat nuolat nerimą kelia abejojimas teismų nepriklausomumu ir jo kvestionavimas.“ Tą patį savo išvadose išdėstė Taryba, ragindama Rumuniją „sutelkti pastangas, kad toliau būtų konsoliduojama padaryta pažanga, vengiama bet kokių žingsnių atgal ir atsižvelgiama į visas Komisijos ataskaitoje iškeltas problemas ir pateiktas rekomendacijas.“ Šioje ataskaitoje apžvelgiama padėtis nuo 2017 m. lapkričio mėn. Paskelbus 2017 m. sausio mėn. ataskaitą Rumunija ėmėsi kelių veiksmų, todėl Komisijai reikėjo dar kartą peržiūrėti savo bendro vertinimo pagrindą, taip pat atsižvelgti į tai, kad Venecijos komisija neseniai paskelbė dvi nuomones dėl Rumunijos teisės aktų pakeitimų. Todėl šioje ataskaitoje ne tik vertinama pažanga, susijusi su rekomendacijomis, bet ir nurodoma, kur dėl pokyčių klausimais, kuriuos 2017 m. sausio mėn. Komisija įvertino teigiamai, sumažėjo daroma pažanga. Tai susiję su pažanga įgyvendinant pirmąjį orientacinį tikslą (teismų nepriklausomumas ir teismų reforma) ir trečiąjį orientacinį tikslą (kova su aukšto lygio korupcija). Dėl to dvylikos 2017 m. sausio mėn. ataskaitoje pateiktų rekomendacijų nebepakanka norint užbaigti BTM taikymą, taigi šiuo tikslu šioje ataskaitoje pateikiama papildomų rekomendacijų. Kaip ir ankstesniais metais, ši ataskaita parengta Komisijai atlikus kruopščią analizę, glaudžiai bendradarbiaujant su Rumunijos institucijomis, taip pat atsižvelgiant į pilietinės visuomenės ir kitų suinteresuotųjų šalių, įskaitant kitas valstybes nares, pastabas. 2. BENDRA PADĖTIS 2017 m. sausio mėn. ataskaitoje pažymima, kad būta visuomeninių, teisinių ir politinių veiksnių, kurie, nors ir nepatenka į BTM taikymo sritį ir nėra įtraukti į pagal mechanizmą teikiamas rekomendacijas, jie „daro tiesioginį poveikį gebėjimui vykdyti reformą ir, visų pirma, dėl jų Rumunijai tapo sudėtingiau pademonstruoti, kad reforma įsitvirtino ilgam“. Be to, atkreiptas dėmesys, kad teisėkūros praktikoje dar reikia įtvirtinti geresnio reglamentavimo principus, spręsti valstybės veikėjų tarpusavio konfrontacijos ir sudėtingos žiniasklaidos aplinkos klausimus. Nors šie bendresni veiksniai nepatenka į tiesioginę BTM taikymo sritį, jie aiškiai daro poveikį teismų reformos ir kovai su korupcija pažangai. Nė vieno iš šių veiksnių padėtis nuo 2017 m. sausio mėn. ataskaitos nepagerėjo. Pagrindiniai teisės aktų pakeitimai buvo priimti paskubomis, taikant skubos tvarką ir beveik nesikonsultuojant. Teisėjai ir prokurorai buvo toliau asmeniškai puolami žiniasklaidoje, o teisių gynimo mechanizmai išliko nepakankami. Skirtingos valstybės valdžios konfrontavo ir dėl įvairių klausimų bylinėjosi Konstituciniame Teisme. Be to, šioje ataskaitoje pabrėžiama, kad pilietinė visuomenė, kuri atlieka svarbų vaidmenį vykdant reformą, patyrė vis didesnį spaudimą. Dėl šios padėties kilo keletas viešų demonstracijų, tačiau valdžios institucijų reakcija dar labiau paaštrino padėtį. Kita vertus, laisvai ir pliuralistinei žiniasklaidai tenka svarbus vaidmuo užtikrinant valdančiųjų atskaitomybę, pavyzdžiui, atskleidžiant galimus korupcijos atvejus. Turėtų būti aišku, kad įsigaliojus Bendrajam duomenų apsaugos reglamentui valstybės narės privalo užtikrinti, kad saviraiškos ir informacijos laisvė žiniasklaidoje būtų apsaugota. Vienas iš tokių bendresnių veiksnių buvo viešai svarstomi teiginiai, kad teisminių institucijų, visų pirma prokuratūros, ir Rumunijos žvalgybos tarnybų tarpusavio bendradarbiavimo susitarimai buvo sisteminio piktnaudžiavimo šaltinis, ypač korupcijos atvejais. Buvo nurodoma, kad dėl tų įslaptintų susitarimų buvo netikėtai keičiami teisės aktai ir smarkiai kritikuojami teisėjai. Žvalgybos tarnybų veikla nėra ES reikalas ir ji nepatenka į BTM taikymo sritį. Šis vaidmuo tenka teismams, kurie turi nustatyti, ar konkretūs įtarimai dėl piktnaudžiavimo yra pagrįsti, ar ne, o norint nustatyti, ar yra sisteminių trūkumų, kaip antai neteisėtai renkamų įrodymų ar daromo neteisėto poveikio teisėjams, ir ar reikia stiprinti esamas teisines apsaugos priemones, reikėtų atlikti atvirą ir nešališką tyrimą. Akivaizdžiai svarbu užtikrinti, kad veiktų sistema, kurioje žvalgybos tarnyboms būtų taikoma tinkama priežiūra, nusikaltimus būtų galima veiksmingai tirti ir už juos taikyti sankcijas kartu visapusiškai gerbiant pagrindines teises, o visuomenė pasitikėtų, kad užtikrinamas teismų nepriklausomumas. Kuriant stipresnę prokuratūros naudojamą stebėjimo priemonių, žvalgybos tarnybų ir prokuratūros tarpusavio bendradarbiavimo, kuris labai svarbus tiriant sunkius (pvz., terorizmo ir kibernetinius) nusikaltimus, sistemą galėtų praversti kitų valstybių narių praktinė patirtis. 3. 2017 M. SAUSIO MĖN. ATASKAITOJE PATEIKTŲ REKOMENDACIJŲ ĮGYVENDINIMO PAŽANGOS VERTINIMAS 3.1. Pirmasis orientacinis tikslas. Teismų nepriklausomumas ir teismų reforma Prieš svarstant konkrečias rekomendacijas, šiame skirsnyje aptariami pokyčiai dviejose srityse, dėl kurių Komisija turėjo iš naujo išanalizuoti 2017 m. sausio mėn. vertinimo pagrindą. Teisingumo įstatymai ir teisinės teismų nepriklausomumo garantijos Trys 2004 m. teisingumo įstatymai reguliuoja teisėjų ir prokurorų statusą, teismų, prokuratūrų ir Vyriausiosios teismų tarybos struktūrą ir veikimą. Iš esmės dėl teisingumo įstatymų 2017 m. sausio mėn. Rumunijos pažanga taikant BTM buvo įvertinta teigiamai. 2017 m. lapkričio mėn. ataskaitoje jau buvo pabrėžta, kad Vyriausybė ir Parlamentas turi užtikrinti atvirą, skaidrų ir konstruktyvų teisėkūros procesą, kurio metu teismų nepriklausomumas ir teisminių institucijų nuomonė yra vertinami ir į juos deramai atsižvelgiama. Ataskaitoje taip pat primenama, kad svarbu remtis Venecijos komisijos nuomone, nes tai yra geriausias būdas užtikrinti reformos tvarumą ir įgyvendinti BTM orientacinius tikslus. Iš dalies pakeisti teisingumo įstatymai dabar jau galioja. Juose numatomos kelios priemonės, kuriomis silpninamos teisinės teisminių institucijų nepriklausomumo garantijos ir kurios gali pakenkti faktiniam teisėjų ir prokurorų nepriklausomumui, taigi ir visuomenės pasitikėjimui teismais. Tai sukėlė didelį teisminių institucijų ir pilietinės visuomenės pasipiktinimą. Pagrindinės probleminės nuostatos visų pirma apima: specialaus prokuratūros skyriaus sukūrimą teisėjų padarytiems pažeidimams tirti, naujas nuostatas dėl materialinės teisėjų atsakomybės už savo sprendimus, naują ankstyvo išėjimo į pensiją sistemą, teisėjų saviraiškos laisvės apribojimus ir papildomus Vyriausiosios teismų tarybos narių atšaukimo pagrindus. Nė vienas iš šių pakeitimų neatitinka BTM rekomendacijų. Vienintelė rekomendacija, kurioje konkrečiai raginta pakeisti teisės aktus atsižvelgiant į teisingumo įstatymų taikymo sritį, susijusi su aukščiausio rango prokurorų skyrimo procedūra. Tai nebuvo įgyvendinta, o bendras teisės aktų pakeitimų poveikis veikiau susilpnino stabdžių ir atsvarų sistemą, kuria grindžiamas prokurorų veiklos nepriklausomumas, ir dar labiau sustiprino teisingumo ministro vaidmenį. Pakeitimai taip pat privertė suabejoti baudžiamojo persekiojimo sistemos pajėgumu tęsti kovą su aukšto lygio korupcija ir kartu užtikrinti tokį patį nepriklausomumo lygį. Pavojų, kad šie elementai – tiek atskirai, tiek kartu – galėtų daryti poveikį teisėjams ir prokurorams ir galiausiai sumažinti teisminių institucijų nepriklausomumą, veiksmingumą ir kokybę, taip pat pabrėžė keletas išorės stebėtojų: būtent Europos Tarybos Venecijos komisija, Valstybių prieš korupciją grupė (GRECO), kitos valstybės narės ir tarptautiniai partneriai. Šiuose vertinimuose taip pat pabrėžiama, kad atitikties Konstitucijai tikrinimas yra svarbus, tačiau ne vienintelis aktualus klausimas: tikrinimas nepakeičia diskusijų, kurių reikia renkantis politiką, lemiančią svarbius pokyčius. Liepos mėn. Venecijos komisija pateikė preliminarią nuomonę, tačiau įstatymai vis tiek buvo priimti be pakeitimų. Be to, Vyriausybė priėmė kelis nepaprastuosius potvarkius, kuriais dar labiau paaštrinamos kai kurios nustatytos problemos, pavyzdžiui, teisingumo ministro rankose sutelkta valdžia prokurorų atžvilgiu, visų pirma leidus pradėti drausmines procedūras.Dėl Vyriausybės sprendimo tokiu būdu iš dalies pakeisti nuostatas, kuriomis įsteigiamas specialus teisėjų pažeidimų tyrimų departamentas, ir nustatyti naujas procedūras, kaip šią struktūrą turėtų steigti Vyriausioji teismų taryba, kilo papildomų klausimų dėl departamento nepriklausomumo. Taip pat kilo klausimų dėl Vyriausybės polinkio laikytis tik savo pasirinktų Venecijos komisijos rekomendacijų. Šiuo požiūriu praleista galimybė.

Nacionalinio kovos su korupcija direktorato (DNA) vyriausiojo prokuroro atleidimas iš pareigų ir politinis spaudimas teisminėms institucijoms Kartu su teisės aktų pakeitimais priėmus konkrečius sprendimus, išryškėjo valdžios sutelkimo teisingumo ministro rankose pasekmės. Pirmoji tokia pasekmė buvo, kai Nacionalinio kovos su korupcija direktorato (DNA) vyriausiasis prokuroras buvo atleistas iš pareigų teisingumo ministro prašymu. Iš pradžių Rumunijos Prezidentas atmetė pasiūlymą atleisti vyriausiąjį prokurorą iš pareigų, atsižvelgęs į neigiamą Vyriausiosios teismų tarybos nuomonę. Tačiau gegužės mėn. priimtas Konstitucinio Teismo sprendimas dėl atleidimo iš pareigų tvarkos sustiprino ministro valdžios didėjimo tendenciją: po šio sprendimo liepos mėn. Prezidentas buvo priverstas pasirašyti dekretą dėl atleidimo iš pareigų. Kad valdžia sutelkta teisingumo ministro rankose, rodė ir tai, kad ministro sprendimu pasiūlyta paskirti naują DNA vyriausiąjį prokurorą, nepaisant neigiamos Vyriausiosios teismų tarybos nuomonės, kurioje teigiama, kad kandidatas neatitiko daugelio pagrindinių kriterijų. Šie pokyčiai taip pat turi pasekmių kovos su korupcija negrįžtamumui. Be to, tvarka, kurios laikytasi skiriant DNA vyriausiąjį prokurorą, taip pat pritaikyta vykdant kitus veiksmus prieš pagrindines teismines institucijas. Remdamasis tuo pačiu modeliu kaip ir DNA vyriausiojo prokuroro atleidimo iš pareigų tvarka, spalio 24 d. teisingumo ministras pradėjo generalinio prokuroro atleidimo procesą. Kiek anksčiau, spalio mėn. pradžioje, Deputatų Rūmai dėl generalinio prokuroro (dėl bendradarbiavimo susitarimo su žvalgybos tarnybomis) jau buvo kreipęsi į Konstitucinį Teismą. Be to, Vyriausybė priėmė sprendimą į Konstitucinį Teismą kreiptis ir dėl Aukščiausiojo kasacinio ir teisingumo teismo.Panašūs veiksmai prieš šias pagrindines teismines institucijas turi aiškių pasekmių teismų nepriklausomumui. Taip pat susirūpinimą kelia Teismų inspekcijos darbas. Iki 2017 m. sausio mėn. parengtose keliose iš eilės BTM ataskaitose teigiamai įvertintas didėjantis Teismų inspekcijos nepriklausomumas ir profesionalumas. Tačiau artėjant 2017 m. lapkričio mėn. iškilo abejonių, o santykiai su Vyriausiąja teismų taryba vis labiau komplikavosi.2017 m. lapkričio mėn. ataskaitoje, kalbant apie poreikį toliau stiprinti teisminių institucijų bendradarbiavimą, buvo konkrečiai paminėta Teismų inspekcija. Dabar Teismų inspekcija susilaukia daug kritikos. Prieš pagrindinių teisminių institucijų vadovus pradėta keletas drausminių tyrimų.Daugelis susijusių teisėjų taip pat kritikavo vykdomas teisėkūros procedūras. Reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad tiek Konsultacinė Europos teisėjų taryba, tiek Venecijos komisija pabrėžė, kad svarbu, jog teisėjai galėtų laisvai pareikšti nuomonę svarbiose viešose diskusijose.Teismų inspekcija taip pat atliko keletą patikrinimų Generalinėje prokuratūroje ir Nacionaliniame kovos su korupcija direktorate. Didelę polemiką sukėlė tai, kad ne mažiau kaip dviem atvejais informacija pateko į spaudą dar nebaigus patikrinimo. Be to, Vyriausioji teismų taryba nesurengė konkurso, kad paskirtų naują Teismų inspekcijos vadovybę, nors valdymo grupės įgaliojimai baigėsi 2018 m. rugpjūčio mėn. pabaigoje. Vyriausybės sprendimas ištaisyti šią padėtį priimant nepaprastąjį potvarkį, kuriuo ši grupė paskiriama ad interim, o ne palikti šį klausimą spręsti Vyriausiajai teismų tarybai, nepadėjo išsklaidyti abejonių. Vyriausioji teismų taryba negalėjo atlikti veiksmingos stabdžių ir atsvarų sistemos vaidmens, kad apgintų teisminių institucijų, kurioms daromas spaudimas, nepriklausomumą – svarbų 2017 m. sausio mėn. ataskaitoje nurodytą konstitucinį vaidmenį. Susitikimuose su Komisijos tarnybomis išryškėjo tarybos padalinių nesutarimai, dėl to tarybai vis sunkiau veiksmingai kalbėti teismų sistemos vardu, ypač kai konsultuojamasi dėl teisės aktų, ir tai sistemai vadovauti. Net ir tais atvejais, kai taryba pateikė vieningą nuomonę, į ją svarbiais atvejais nebuvo atsižvelgta.Nors 2018 m. teismines institucijas, taip pat atskirus teisėjus ir prokurorus itin stipriai kritikavo Vyriausybės ir Parlamento atstovai, taryba parodė nenorą imtis ex officio sprendimų ir taip reaguoti į išpuolius prieš teisminių institucijų nepriklausomumą. Dėl to kyla pavojus, kad teisėjai, kaip viena iš valstybės valdžių, nebenorės atlikti įprasto vaidmens ir reikšti savo nuomones teismų sistemai svarbiais klausimais. Teismų nepriklausomumas 1 rekomendacija. Padedant Venecijos komisijai, įdiegti patikimą ir nepriklausomą vyriausiųjų prokurorų skyrimo sistemą, pagrįstą aiškiais ir skaidriais kriterijais. 2 rekomendacija. Užtikrinti, kad į Parlamentarų elgesio kodeksą, kuris dabar rengiamas Parlamente, būtų įtrauktos aiškios nuostatos dėl institucijų tarpusavio pagarbos, ir būtų aiškiai nustatyta, kad parlamentarai ir Parlamento procedūros turėtų paisyti teisminių institucijų nepriklausomumo principo. Galėtų būti priimtas panašus Ministrų elgesio kodeksas. Skyrimas 2017 m. sausio mėn. Komisija pakartojo savo rekomendaciją įdiegti skaidrią ir nuopelnais pagrįstą vyriausiųjų prokurorų skyrimo sistemą, kurioje būtų pakankamų apsaugos nuo politinio kišimosi priemonių. Keliose iš eilės parengtose BTM ataskaitose nurodoma, kad procedūra neužtikrinama stabdžių ir atsvarų sistema, ir atkreipiamas dėmesys į teisingumo ministro įgaliojimus atrenkant kandidatus, nedidelį Vyriausiosios teismų tarybos (VTT) vaidmenį, taip pat tos pačios skyrimo ir atleidimo iš pareigų tvarkos taikymo žemesnio lygio prokuratūros vadovams mastą. 2017 m. lapkričio mėn. ataskaitoje pažymima, kad pažanga nepakankama ir atkreipiamas dėmesys į šiuo metu daromus teisingumo įstatymų pakeitimus, kurie suteikė galimybę išspręsti šią problemą. Ataskaitoje taip pat primenama, kad svarbu remtis Venecijos komisijos rekomendacija. Rumunijos valdžios institucijos dėl šios rekomendacijos nesiėmė jokių priemonių, tačiau Europos Tarybos Parlamentinė Asamblėja paprašė Venecijos komisijos nuomonės. Venecijos komisijos nuomonėje konkrečiai pabrėžiama, kad reikia pokyčių siekiant užtikrinti neutralų ir objektyvų skyrimo ir atleidimo iš pareigų procesą, garantuojant įvairių institucijų atliekamų vaidmenų pusiausvyrą.Tačiau teisingumo įstatymų pakeitimais susilpnintas Vyriausiosios teismų tarybos vaidmuo ir Rumunijos prezidento vaidmuo skiriant aukšto rango prokurorus ir sustiprinamas teisingumo ministro vaidmuo. Toliau telkiant valdžią teisingumo ministro rankose, nuo šios rekomendacijos nukrypstama. Elgesio kodeksai Nuo paskutinės BTM ataskaitos žiniasklaida ir Vyriausybės bei Parlamento atstovai toliau kritikavo teismų sistemą ir teisėjus. 2018 m. nuolat kritikuotos visos teisminės institucijos, visų pirma institucijos, nagrinėjančios aukšto lygio korupcijos bylas, taip pat atskiri teisėjai. Dėl to kyla aiškus pavojus visuomenės pasitikėjimui teisminėmis institucijomis.Tai patvirtina, kad reikia imtis veiksmų, kurie neleistų atvirai sėti abejonių teisingumo sistemos nepriklausomumu ir teismo sprendimų autoritetingumu. Buvo mėginta ginti teises Vyriausioje teismų taryboje ir pavieniams teisėjams asmeniškai kreipiantis į teismą. BTM rekomendacija dėl Parlamentarų elgesio kodekso buvo siekiama, kad problema būtų pripažinta instituciniu mastu ir būtų imtasi veiksmų šiai problemai spręsti. 2017 m. lapkričio mėn. ataskaitoje pažymėta, kad elgesio kodeksą priėmė ir Parlamentas, ir Vyriausybė. Tikėtasi, kad jie bus praktinė priemonė problemai spręsti. Tačiau paaiškėjo, kad kodeksas dar neatlieka šios funkcijos, nes trūksta išsamių nuostatų dėl teisminių institucijų nepriklausomumo paisymo. Komisijai nebuvo pranešta apie kokius nors atvejus, kad Parlamente būtų pradėtos procedūros reaguojant į pareiškimą, kuriuo pažeidžiamas teismų nepriklausomumas. Teismų reforma 3 rekomendacija. Reikėtų užbaigti dabartinį Rumunijos baudžiamųjų kodeksų reformos etapą, t. y. kad Parlamentas, pasikonsultavęs su teisminėmis institucijomis, įgyvendintų savo planus priimti 2016 m. Vyriausybės pateiktus pakeitimus. Teisingumo ministras, Vyriausioji teismų taryba ir Aukščiausiasis kasacinis ir teisingumo teismas turėtų užbaigti rengti veiksmų planą, kuriuo užtikrinama, kad likusias Civilinio proceso kodekso nuostatas būtų galima įgyvendinti iki naujojo termino. 4 rekomendacija. Siekdami užtikrinti dar skaidresnį ir nuspėjamesnį teisėkūros procesą, Vyriausybė ir Parlamentas, priimdami sprendimus ir vykdydami teisėkūros veiklą, susijusią su Baudžiamuoju kodeksu ir Baudžiamojo proceso kodeksu, kovos su korupcija įstatymais, tarnybinės etikos įstatymais (dėl interesų nesuderinamumo, interesų konfliktų ir nepagrįsto praturtėjimo), teisingumo sistemos įstatymais (susijusiais su teisingumo sistemos organizavimu), Civiliniu kodeksu ir Civilinio proceso kodeksu, remdamiesi 2016 m. Vyriausybės nustatytu sprendimų priėmimo skaidrumo principu, turėtų užtikrinti visišką skaidrumą ir deramai atsižvelgti į konsultacijas su atitinkamomis valdžios institucijomis ir suinteresuotosiomis šalimis. Civilinio proceso kodeksas

3 rekomendacija skirta Civilinio proceso kodekso reformos užbaigimui, o įvykiai rodo, kad rengiant tokius pagrindinius teisės aktus trūksta stabilumo. 2016 m. gruodžio mėn. nustatytas naujas likusių šio kodekso nuostatų taikymo pradžios terminas – 2019 m. sausio mėn. 2017 m. lapkričio mėn. BTM ataskaitoje pažymima, kad buvo imtasi priemonių, kad būtų sukurta infrastruktūra, reikalinga naujai sistemai pritaikyti. Tačiau birželio mėn. Parlamentas priėmė pakeitimų, kuriais iš esmės pakeistas Civilinio proceso kodeksas, taip pat panaikintas civilinių bylų nagrinėjimo tarybos kolegijoje etapas. Kai kuriuos iš šių pakeitimų Konstituciniame Teisme sėkmingai užginčijo Aukščiausiasis kasacinis ir teisingumo teismas. Todėl Parlamentas turi persvarstyti šį įstatymą ir šiame procese ypač daug dėmesio skirti Aukščiausiojo kasacinio ir teisingumo teismo darbo krūviui. Baudžiamieji kodeksai 2017 m. lapkričio mėn. BTM ataskaitoje pažymima, kad rekomendacija užbaigti dabartinį Rumunijos baudžiamųjų kodeksų reformos etapą liko neįgyvendinta. Rekomendacija buvo grindžiama tuo, kad pakeitimai buvo rengiami palaipsniui: konsultuojantis ir atsižvelgiant į poreikį pritaikyti sistemą prie neseniai priimtų Konstitucinio Teismo sprendimų ir į nacionalinę teisę perkeliamų ES direktyvų.2017 m. lapkričio mėn. Vyriausybė priėmė įstatymo projektą. Tačiau 2018 m. balandžio mėn. parlamentiniame komitete prasidėjus diskusijoms, jos buvo dėl visiškai naujų projektų ir labai didelio skaičiaus pakeitimų. Tai atsispindėjo galutiniuose teisės aktų projektuose, kuriuos Parlamentas priėmė birželio ir liepos mėn. Šiais pakeitimais iš esmės peržiūrėti 2014 m. kodeksai, įskaitant nusikalstamų veikų tyrimo ir teismo proceso procedūrinius aspektus ir viešojo intereso nustatant sankcijas už nusikaltimus, aukų teisių ir įtariamųjų teisių pusiausvyrą. Pakeitimais taip pat susiaurinama korupcijos, kaip nusikalstamos veikos, apibrėžtis, ir jeigu tokie pakeitimai būtų patvirtinti, kai Konstituciniam Teismui priėmus sprendimą įstatymai bus grąžinti Parlamentui, tektų iš naujo įvertinti iki šiol pagal BTM padarytą pažangą. Pakeitimai neįsigaliojo, nes jie buvo užginčyti Konstituciniame Teisme. Spalio mėn. Konstitucinis Teismas nusprendė, kad didelis skaičius pakeitimų prieštarauja Konstitucijai. Be atitikties Konstitucijai klausimų, šie pakeitimai iškėlė daug teisinių ir politinių problemų, kurias nurodė Rumunijos teisėsaugos institucijos ir pilietinė visuomenė, taip pat daugelis partnerių už Rumunijos ribų. Spalio 20 d. Venecijos komisija priėmė nuomonę dėl Baudžiamojo kodekso ir Baudžiamojo proceso kodekso pakeitimų. Venecijos komisijos nuomonėje pateikiamos labai kritiškos išvados, atkreipiamas dėmesys į susirūpinimą keliantį teisinės valstybės klausimą, nes kaltininkai paliekami nenubausti, į teisės aktų kokybę ir jų rengimo trūkumus, taip pat į prieštaravimą Europos Žmogaus Teisių Teismo praktikai ir šalies tarptautiniams įsipareigojimams, ypač susijusiems su kova su korupcija. Todėl Venecijos komisija rekomenduoja, kad „Rumunijos valdžios institucijos, surengdamos visapusiškas ir veiksmingas konsultacijas, iš esmės persvarstytų Baudžiamojo ir Baudžiamojo proceso kodeksų pakeitimus, siekdamos parengti tvirtą ir nuoseklų teisės akto pasiūlymą, kurį plačiai paremtų Rumunijos visuomenė, ir visapusiškai atsižvelgdamos į taikomus standartus“. Teisėkūros proceso skaidrumas ir nuspėjamumas siekiant priimti teismų reformos ir kovos su korupcija teisės aktus 2017 m. lapkričio mėn. ataskaitoje buvo atkreiptas dėmesys į Specialaus parlamentinio komiteto dėl sisteminimo, vienodinimo ir teisėkūros stabilumo užtikrinimo teisminėse institucijose klausimams galimybes, užtikrinant diskusijas ir viešas konsultacijas, vykdyti nuspėjamą keitimų procesą. Šis komitetas rengė teisingumo įstatymų ir baudžiamųjų kodeksų reformas. Palyginti su ankstesne tvarka, kai kurie komitete parengtos teisėkūros procedūros aspektai galėtų būti laikomi pažanga: svarstymai transliuojami, su projektais paprastai galima susipažinti, o teisminės institucijos kviečiamos dalyvauti svarstymuose ir pateikti savo nuomonę. Tačiau, pasirinkus taikyti skubos tvarką, labai sumažėjo šių pažangių priemonių veiksmingumas ir patikimumas. Pirmiausia vis dar sunku suprasti objektyvias skubos tvarkos taikymo priežastis, taip pat tai, kad dėl projektų kilus esminių abejonių vėliau skubos tvarka nebuvo įvertinta iš naujo. Šias abejones išreiškė Rumunijos institucijos, kaip antai Aukščiausiasis kasacinis ir teisingumo teismas, ir išorės partneriai, pavyzdžiui, Europos Komisija ir kitos valstybės narės. Svarstymų akivaizdžiai neužteko, turint omenyje, kad taikant skubos tvarką komitete, šie pagrindiniai viešosios politikos klausimai beveik arba iš viso neaptarti abiejuose Parlamento rūmuose. Net ir užbaigus rengti teisingumo įstatymus, spalio mėn. Vyriausybė nepaprastuoju įsaku priėmė papildomų pakeitimų, dėl kurių buvo dar mažiau galimybių konsultuotis. Dėl šio proceso teisminėms institucijoms kiltų didelių įgyvendinimo sunkumų ir reali grėsmė vykdyti teisingumą, o tai, galima manyti, vykdant procesą nebuvo svarstoma. Parlamento nariai teigė, kad teisėkūros procesas yra skaidrus ir atsižvelgiama į teisėjų nuomonę. Iš tikrųjų, į įstatymus įtraukti ir pačių teisėjų siūlomi pakeitimai. Tačiau neįtraukta dauguma pakeitimų dėl labiausiai ginčytinų nuostatų, kurios buvo perkeltos į įstatymą beveik arba iš viso nepaaiškinus, kodėl teisminių institucijų nuomonės buvo atmestos. Vien tik su konstituciniais aspektais susijusių Konstitucinio Teismo iškeltų klausimų mastas dar kartą rodo, kad šie pakeitimai yra prastai parengti ir kokios yra pasekmės, kai neatsižvelgiama į pagrindinių teisminių institucijų patirtį. Kaip pažymėjo Venecijos komisija ir GRECO, numatant tokius esminius teisės aktų pakeitimus, reikėtų tikėtis, kad Parlamentas, remdamasis plataus masto konsultacijomis, surengs tikrą diskusiją dėl visuomenės poreikių ir pakeitimų poveikio: tai viešosios politikos klausimai, o Konstitucinio Teismo nagrinėjamų atitikties Konstitucijai klausimų negalima laikyti vieninteliais svarbiais klausimais. Tai, kad Venecijos komisijos nuomonėje dėl teisingumo įstatymų buvo nurodytos didelės likusios įstatymų problemos ir išreikštas susirūpinimas, kad Baudžiamojo kodekso ir Baudžiamojo proceso kodekso pakeitimai gali būti nesuderinami su Rumunijos teisiniais įsipareigojimais ES ir tarptautiniu lygmeniu, yra du skubos tvarkos keliamo pavojaus pavyzdžiai. Todėl negalima laikyti, kad šis procesas atitinka rekomendaciją. 5 rekomendacija. Siekdama išspręsti teismo sprendimų nevykdančių ir teismų praktikos nepaisančių viešojo administravimo institucijų problemą, Vyriausybė turėtų parengti atitinkamą veiksmų planą ir nustatyti mechanizmą, kad būtų gauti tikslūs statistiniai duomenys, kuriais remiantis ateityje būtų galima vykdyti stebėseną. Ji taip pat turėtų sukurti vidaus stebėjimo sistemą, kurioje dalyvautų Vyriausioji teismų taryba ir Audito Rūmai, kad būtų užtikrintas tinkamas veiksmų plano įgyvendinimas. 6 rekomendacija. Strateginiai teismų valdymo organai, t. y. teisingumo ministras, Vyriausioji teismų taryba, Aukščiausiasis kasacinis ir teisingumo teismas ir generalinis prokuroras, turėtų užtikrinti priimto veiksmų plano įgyvendinimą ir reguliariai teikti bendras viešas ataskaitas apie jo įgyvendinimą, įskaitant apie tai, kaip buvo išspręstos teismo tarnautojų trūkumo, pernelyg didelio darbo krūvio ir sprendimų pagrindimo vėlavimo problemos. Teismo sprendimų paisymas Kaip nustatyta pagal pirmąjį orientacinį tikslą, teismo sprendimų paisymas ir vykdymas yra būtinas norint užtikrinti teismų sistemos veiksmingumą. 2016 m. Europos Žmogaus Teisių Teismui priėmus šaliai nepalankų sprendimą, Rumunija Europos Tarybos Ministrų komitetui pateikė veiksmų planą, kuriuo siekiama išspręsti prieš valstybę priimtų teismo sprendimų nevykdymo struktūrines problemas. Šis veiksmų planas ir papildomos priemonės, kurių reikalauja Europos Tarybos Ministrų komitetas, yra tiesiogiai susiję su šios rekomendacijos įgyvendinimu. Šiuo metu siekiama pažangos įgyvendinant veiksmų planą ir rugsėjo mėn. Vyriausybei pateiktas priemonių, kurių reikia imtis, sąrašas. Į pasiūlymus įtraukti teisinės sistemos pakeitimai, kuriais siekiama užtikrinti, kad būtų laiku vykdomi teismo sprendimai ir veiktų sprendimų, kuriuose valstybė yra skolininkė, priežiūros ir vėlavimo vykdyti prevencijos mechanizmas. Teisingumo ministerija ir Vyriausioji teismų taryba taip pat padarė pažangą kurdamos teismo sprendimų, kuriuose valstybė yra skolininkė arba kreditorė, IT registrą. Teismų sistemos struktūrinės reformos 2017 m. lapkričio mėn. ataskaitoje pažymima, kad įgyvendinamas 2016 m. priimtas išsamus veiksmų planas , kuriame išdėstyti struktūrinės reformos veiksmai, kurių reikia imtis iki 2020 m., kad būtų sukurta teismų sistema, ir kad jis turėtų būti labai naudingas teisingumo sistemos naudotojams ir padidinti visuomenės pasitikėjimą sistema. 2018 m. šis veiksmų planas buvo papildytas ir patikslintas, jam suteikta finansinė parama iš ES struktūrinių fondų, o jo gairės buvo priimtos Strateginio teismų valdymo tarybos posėdžiuose. Juo taip pat sprendžiami, be kita ko, šie klausimai: sukurti nuolatinį trijų valstybės valdžių atstovų dialogo mechanizmą ir, atsižvelgiant į duomenų apsaugą, atnaujinti IT sistemą. Tačiau Strateginio teismų valdymo taryba netapo forumu, kuriame būtų galima svarstyti pagrindinius strateginius teismų sistemos klausimus. Pavyzdžiui, panašu, kad ji neatliko jokio vaidmens svarstant teisingumo įstatymų ir Civilinio bei Baudžiamojo kodeksų pakeitimus, kurie turės esminės įtakos teisingumo sistemos veikimui ir struktūrai. Kaip nurodyta pirmiau, teisingumo įstatymų įgyvendinimas pradėtas vienašaliais nepaprastaisiais potvarkiais , o ne bendru sutarimu priimtais strateginiais teismų valdymo sprendimais. 7 rekomendacija. Naujoji Vyriausioji teismų taryba turėtų parengti bendrą savo įgaliojimais pagrįstą programą, įskaitant priemones skaidrumui bei atskaitomybei skatinti. Į ją turėtų būti įtraukta informavimo strategija, kurioje būtų numatyta reguliariai rengti atvirus posėdžius su visų lygmenų teisėjų ir prokurorų asamblėjomis, taip pat pilietine visuomene ir profesinėmis organizacijomis, ir joje turėtų būti nustatyta, kad metinės ataskaitos turi būti aptariamos teisėjų ir prokurorų generalinėse asamblėjose.

Vyriausiosios teismų tarybos skaidrumas ir atskaitomybė 2017 m. lapkričio mėn. ataskaitoje pažymima, kad Vyriausioji teismų taryba nustatė savo kadencijos (2017–2022 m.) prioritetus – tai yra pirmasis kertinis akmuo skatinant institucijos atskaitomybę. Ataskaitoje taip pat pažymima, kad, nepaisant sudėtingų aplinkybių, taryba pajėgė priimti sudėtingus sprendimus, pavyzdžiui, atmetė siūlomus teisingumo įstatymų pakeitimus. Joje daroma išvada, kad „taryba turėtų toliau stiprinti savo veiklą, kad galėtų nuosekliai ir veiksmingai ginti teisėjų reputaciją ir prisidėti prie konstruktyvaus ir skaidraus dialogo su Vyriausybe ir Parlamentu“. Nuo to laiko tarybai buvo vis sunkiau laikytis savo prioritetuose nustatyto principo, nes Vyriausybė atmetė keletą nuomonių.Taryboje išsiskyrė nuomonės dėl to, kaip reaguoti į Venecijos komisijos ir GRECO rekomendacijas dėl teisingumo įstatymų, net ir labiau su valdymu susijusiose srityse, pavyzdžiui, pakeitimų, kaip antai dėl ankstyvo išėjimo į pensiją sistemos ir vėlyvo profesijos įgijimo, poveikio analizės. Tarybos buvo paprašyta pareikšti nuomonę dėl baudžiamųjų kodeksų pakeitimų.Ji konsultavosi su visais teismais ir prokuratūromis ir apibendrinta nuomone pasidalijo su parlamentiniu komitetu. Tarybos nariai dalyvavo Parlamente vykusiose diskusijose: pateikė pakeitimų ir pastabų. Tačiau, Parlamentui priėmus įstatymus, taryba ne tik nepateikė nuomonės dėl pakeitimų, bet ir nenagrinėjo pakeitimų poveikio teismų sistemai. 2017 m. sausio mėn. ataskaitoje visų pirma pabrėžiama tarybos viešų ataskaitų dėl veiksmų, kurių ji ėmėsi gindama teisingumo sistemos nepriklausomumą ir teisėjų reputaciją, nepriklausomumą bei nešališkumą, vertė. Tačiau taryba negalėjo užimti tvirtos pozicijos šioje srityje, nepaisant bendros padėties – viešos teisėjų ir teisminių institucijų kritikos. 2017 m. sausio mėn. Komisija galėjo pažymėti, kad įgyvendinant pirmąjį orientacinį tikslą padaryta „didelė pažanga“. Šiandien padėtis tokia: nors padaryta pažanga įgyvendinant 5 rekomendaciją (teismo sprendimų vykdymas), dėl kitų veiksmų, kurių ėmėsi Rumunija, sumažėjo daroma pažanga arba ja pradėta abejoti. 1, 3 ir 4 rekomendacijų nebuvo laikomasi. Įgyvendinant 2, 6 ir 7 rekomendacijas nepadaryta jokios reikšmingos pažangos. Žvelgiant plačiau, teisės aktų pakeitimais, kuriais pažeidžiamos teismų nepriklausomumo garantijos ir daugiau galių sutelkiama teisingumo ministro rankose, taip pat keliais veiksmais, kuriais daromas spaudimas pagrindinėms teisminėms institucijoms, Rumunijos valdžios institucijos regresavo, palyginti su pažanga, kuria remiantis pateiktas 2017 m. sausio mėn. vertinimas. Šiuo metu daromi Baudžiamojo kodekso ir Baudžiamojo proceso kodekso pakeitimai taip pat kelia rimtą pavojų nukrypti nuo tikslo. Todėl Komisija mano, kad pirmojo orientacinio tikslo negalima laikyti įvykdytu, o kad šis tikslas būtų pasiektas, reikia pateikti papildomų rekomendacijų, kaip išdėstyta šios ataskaitos išvadoje. 3.2. Antrasis orientacinis tikslas. Tarnybinės etikos sistema ir Nacionalinė tarnybinės etikos agentūra 8 rekomendacija. Užtikrinti, kad sistema PREVENT pradėtų veikti. Nacionalinė tarnybinės etikos agentūra ir Nacionalinė viešųjų pirkimų agentūra turėtų teikti ataskaitas apie viešųjų pirkimų procedūrų ex ante patikras ir tolesnius veiksmus, įskaitant ex post patikras, taip pat apie nustatytus interesų konfliktų arba korupcijos atvejus ir organizuoti viešus debatus, kuriuose galėtų pasisakyti Vyriausybė, vietos valdžios institucijos, teisminės institucijos ir pilietinė visuomenė. 9 rekomendacija. Parlamentas turėtų skaidriai priimti sprendimus, kai kalbama apie tolesnius veiksmus, susijusius su galutiniais ir neatšaukiamais jo nariams skirtais sprendimais dėl interesų nesuderinamumo, interesų konfliktų ir nepagrįsto praturtėjimo. Sistema PREVENT Sistema PREVENT sukurta siekiant užkirsti kelią interesų konfliktams viešųjų pirkimų procedūrose, nustatant ex ante tikrinimo mechanizmą ir sudarant sąlygas perkančiosioms organizacijoms išspręsti galimas problemas iki sutarties skyrimo. Dabar sistema veikia visu pajėgumu, o Nacionalinė tarnybinės etikos agentūra (ANI) praneša apie teigiamus rezultatus.Be įspėjimų, PREVENT taip pat padidino perkančiųjų organizacijų informuotumą. Apskritai atrodo, kad prevencinis požiūris vis labiau pasiteisina, o tai, kad prieš pasirašydamos sutartis didžioji dauguma perkančiųjų organizacijų nori pašalinti galimus interesų konfliktus, rodo sistemos vertę. Priimtas teisės akto pakeitimas, pagal kurį perkančiajai organizacijai galima skirti baudą dėl to, kad nebuvo atsakyta į sistemos PREVENT perspėjimus, tačiau pakeitimo pridėtinė vertė neaiški. Apskritai agentūros rezultatai, pasiekti nagrinėjant interesų nesuderinamumo ir administracinių konfliktų atvejus, išliko nepakitę.Tačiau tebekyla tarnybinės etikos teisinės sistemos stabilumo sunkumų. Nepaisant neigiamos ANI nuomonės, liepos mėn. Parlamentas priėmė du teisės aktų pasiūlymus. Pirmuoju pasiūlymu būtų nustatytas trejų metų senaties terminas veiksmams, iš kurių galima spręsti apie interesų konflikto ar nesuderinamumo buvimą. Antruoju pasiūlymu būtų iš dalies pakeistas sankcijų režimas, susijęs su vietos lygmeniu renkamų pareigūnų interesų konfliktu. Abu pasiūlymai buvo užginčyti Konstituciniame Teisme.Parlamente dar svarstomi kiti pasiūlymai. Kitas klausimas yra susijęs su ANI finansiniais ištekliais. Po to, kai 2017 m. buvo labai sumažintas biudžetas, dar labiau sumažinus ANI biudžetą gali kilti finansinių sunkumų mokant darbo užmokestį ir atsiskaitant su rangovais. Labai svarbu, kad agentūra turėtų pakankamai išteklių, kad galėtų toliau vykdyti savo užduotis pagal antrąjį orientacinį tikslą. Tolesni veiksmai dėl teismo sprendimų, susijusių su Parlamento nariais Ankstesnėse BTM ataskaitose pabrėžta, kad sankcijos Parlamento nariams dėl veiklos nesuderinamumo ar interesų konfliktų, nustatytos remiantis galutiniu teismo sprendimu dėl agentūros ataskaitos, buvo taikomos pavėluotai ir akivaizdžiai nenuosekliai. Todėl Komisija rekomendavo užtikrinti daugiau skaidrumo priimant sprendimus ir 2017 m. lapkričio mėn. ataskaitoje pateikė šiuo tikslu tam tikrų konkrečių pasiūlymų. Nuo 2016 m. spalio mėn. priimti penki galutiniai ir neatšaukiami Parlamento nariams skirti teismo sprendimai. Dviem atvejais, taip pat dar dviem kitais atvejais, susijusiais su 2016 m. gruodžio mėn. rinkimais, Parlamentas kreipėsi į ANI raštu, nurodydamas, kad nebus taikoma jokia drausminė nuobauda. Likusiais atvejais iš Parlamento dar nesulaukta jokios reakcijos. Nors tokie raštai yra žingsnis pirmyn užtikrinat skaidrumą, dėl Parlamento argumentų kyla pavojus, kad atsiras spraga – sankcijos nebebus atgrasančios. Tai, kad nebuvo imtasi jokių veiksmų, buvo argumentuota tuo, kad nagrinėjamas tarnybinės etikos atvejis buvo susijęs su ankstesne kadencija ar pareigomis. Tai nėra aiškinimas, kurio iki šiol laikėsi teismai arba kitos viešosios institucijos. Tai rodo, kad taisykles dėl nesuderinamumo ir interesų konflikto reikia paaiškinti taip, kad būtų laikomasi BTM orientacinio tikslo užtikrinti, kad būtų priimami „privalomi sprendimai, kuriais remiantis būtų imamasi atgrasančių sankcijų“. Komisija mano, kad nebedaroma jokia antrojo orientacinio tikslo įgyvendinimo pažanga, kuri, kaip nurodyta 2017 m. lapkričio mėn., buvo didelė. 8 rekomendacijos laikomasi tol, kol PREVENT naudojama kaip veiksminga prevencinė priemonė. Kad būtų padaryta pažanga įgyvendinant 9 rekomendaciją, reikia paaiškinti taisykles, kurios dabar nėra aiškios. 3.3. Trečiasis orientacinis tikslas Kova su aukšto lygio korupcija Nacionalinio kovos su korupcija direktorato tvarumas ir kovos su korupcija negrįžtamumas 2017 m. sausio mėn. ataskaitoje pripažinta didelė pažanga kovojant su aukšto lygio korupcija. Joje taip pat pabrėžta, kad nustačius ne tokią griežtą arba siauresnę korupcijos, kaip nusikalstamos veikos, apibrėžtį, arba iškilus didelėms problemoms, susijusioms su kovą su korupcija vykdančios prokuratūros nepriklausomumu ir veiksmingumu, būtų nukrypta nuo tikslo. Dėl pokyčių, įvykusių po 2017 m. lapkričio BTM ataskaitos, Komisija turėjo dar kartą apsvarstyti savo vertinimą. Spaudimo pagrindinėms kovos su korupcija institucijoms tendencija kelia vis didesnį susirūpinimą, ar jos galės toliau siekti rezultatų, taigi, ar kova su korupcija bus negrįžtama. Ypač didelį spaudimą patyrė Nacionalinis kovos su korupcija direktoratas (DNA), ir tas spaudimas gali pakenkti jo nepriklausomumui. Didelių abejonių, kurlink krypstama (žr. pirmiau), sukėlė tai, kad DNA viešai ir žiniasklaidoje labai kritikavo aukšto rango politikai ir kad buvo iš pareigų atleistas tuometinis DNA vyriausiasis prokuroras ir pasiūlyta į pareigas paskirti naują DNA vyriausiąjį prokurorą, nekreipiant dėmesio į neigiamą Vyriausiosios teismų tarybos nuomonę. Be to, teisingumo ministras pradėjo procedūras dėl naujų sektoriaus pavaduotojų ir vadovų skyrimo pagal tą pačią tvarką. Dėl iš dalies pakeistų teisingumo įstatymų taip pat gali kilti sunkumų, susijusių su darbuotojais, kuriems gali tekti palikti DNA. Spalio mėn. Vyriausybė priėmė naują nepaprastąjį potvarkį, kuriuo bus pakeisti DNA prokurorams taikomi darbo stažo reikalavimai, o tai gali daryti dar didesnį neigiamą poveikį DNA veiklos pajėgumui.

Spaudimas taip pat daromas Aukščiausiajam kasaciniam ir teisingumo teismui (AKTT), ypač baudžiamųjų bylų skyriaus teisėjams. Kaip minėta pirmiau, Vyriausybė dėl AKTT kreipėsi į Konstitucinį Teismą. Be šio spaudimo, spaudimas kyla iš pačios teismų sistemos: prieštaringai vertinama tai, kad Vyriausioji teismų taryba neatnaujino AKTT baudžiamųjų bylų skyriaus, kuris daugiausia nagrinėja aukšto lygio korupcijos bylas, vadovo įgaliojimų, ir tai, kad Teismų inspekcija gavo skundų, susijusių su AKTT pirmininku (žr. pirmiau). Dėl priemonių, kurių ėmėsi Vyriausybė, taip pat gali aiškiai sumažėti bendradarbiavimas su DNA, daugeliu viešųjų institucijų, kaip antai ministerijomis, audito rūmais ir kitomis kontrolės įstaigomis, kurios, kiek žinoma, vis mažiau linkusios pranešti apie galimus sukčiavimo ir korupcijos atvejus. Ypatingą susirūpinimą dėl kovos su korupcija veiksmingumo kelia tai, kad iš dalies pakeistuose teisingumo įstatymuose numatoma kurti naują skyrių teisėjų padarytiems pažeidimams tirti, nes nauja struktūra galėtų būti pažeidžiamesnė nepriklausomumo požiūriu, nei iki šiol buvo DNA, nes ją būtų galima naudoti kaip papildomą priemonę siekiant įbauginti teisėjus ir daryti jiems spaudimą. Be to, kaip bendras skyrius teisėjų padarytiems pažeidimams tirti, jis neturės patirties tiriant konkrečius korupcijos nusikaltimus, o poveikis būtų didesnis, jei visų asmenų, susijusių su byla, kurioje viena iš šalių yra teisėjas, tyrimai taip pat būtų vykdomi ne DNA pavaldžioje tarnyboje. Kalbant apie teisinę sistemą, kovai su korupcija taip pat galėtų pakenkti Baudžiamojo kodekso ir Baudžiamojo proceso kodekso pakeitimai, kuriuos Parlamentas priėmė iki vasaros (žr. pirmiau). Plačiai kritikuojant šiuos pakeitimus, buvo atkreiptas dėmesys į poveikį korupcijai. Jais ne tik smarkiai trukdoma vykdyti tyrimus, vykdyti baudžiamąjį persekiojimą ir priimti nuosprendžius, bet taip pat siaurinama kai kurių korupcijos nusikaltimų, kaip nusikalstamų veikų, apibrėžtis. Šis aspektas taip pat buvo svarbus Venecijos komisijos nuomonėje dėl kodeksųir gali kelti klausimų dėl atitikties tarptautinėms konvencijoms, kurias Rumunija ratifikavo. Venecijos komisija pabrėžė, kad „dauguma pakeitimų, vertinant atskirai, bet ypač jų bendrą poveikį, labai pakenks Rumunijos baudžiamosios teisenos sistemos veiksmingumui kovojant su visų formų nusikaltimais, be kita ko, su korupcija susijusiais pažeidimais, smurtiniais nusikaltimais ir organizuotu nusikalstamumu“. Nėra ženklų, kad šis atitikties tarptautiniams įsipareigojimams klausimas būtų svarstytas Vyriausybėje ar Parlamente. Remiantis priimtais sprendimais, kai kurie iš šių pakeitimų prieštarauja Konstitucijai. 10 rekomendacija. Patvirtinti objektyvius kriterijus, kuriais remiantis būtų priimami ir grindžiami sprendimai panaikinti Parlamento narių imunitetą, siekiant padėti užtikrinti, kad imunitetas nebūtų naudojamas siekiant išvengti korupcijos nusikaltimų tyrimo ir patraukimo baudžiamojon atsakomybėn už juos. Vyriausybė taip pat galėtų apsvarstyti galimybę pakeisti įstatymą, nustatant, kad ministrų imunitetas galiotų tik tol, kol jie eina šias pareigas. Šioje srityje galėtų padėti Venecijos komisija ir Valstybių prieš korupciją grupė (GRECO) . Parlamentas turėtų įdiegti sistemą, pagal kurią būtų reguliariai teikiamos ataskaitos apie jo rūmų priimtus sprendimus dėl prašymų panaikinti imunitetą, ir galėtų organizuoti viešus debatus, kuriuose galėtų pasisakyti Vyriausioji teismų taryba ir pilietinė visuomenė. 10 rekomendacija susijusi su Parlamento atskaitomybe priimant sprendimus dėl prokuratūros prašymų leisti taikyti prevencines priemones, pavyzdžiui, atlikti kratas arba taikyti areštą, ir dėl prašymų leisti atlikti su Parlamento nariu susijusį tyrimą, kai toks narys yra ministras arba juo buvo. Tokia šalies Konstitucijoje įtvirtinta galia panaši į galią, suteikiamą pagal daugelį parlamentinių sistemų, kuriose nustatytas imunitetas siekiant apsaugoti suteiktus įgaliojimus vykdančius Parlamento narius. Rekomendacijoje kalbama ne apie pačią galią, bet apie tai, kaip ji naudojama. Ankstesnėse BTM ataskaitose buvo pabrėžiama skaidrių kriterijų svarba siekiant padėti Parlamentui įrodyti, kad jis objektyviai naudojasi šia galia. Tai taip pat padėtų parodyti, kad tarp prokuratūros prašymų atmetimo ir dėl suteiktus įgaliojimus vykdančių Parlamento narių apsaugos yra ryšys, ir neriboti ar nevengti korupcijos nusikaltimų tyrimų ir baudžiamojo persekiojimo už juos. 2017 m. lapkričio mėn. ataskaitoje palankiai įvertinta tai, kad atsižvelgiama į būtinybę užtikrinti didesnį skaidrumą imantis tolesnių veiksmų dėl prokuratūros prašymų. Tačiau manoma, kad įgyvendinant 10 rekomendaciją reikia dėti daugiau pastangų, ir pakartotinai patariama prašyti Venecijos komisijos ir GRECO pagalbos. Deputatų Rūmų teisės komitetas pareiškė, kad yra pasirengęs remtis Venecijos komisijos nustatytais esamais kriterijais, tačiau iki šiol tai nebuvo padaryta, ir tai nebuvo formalizuota Deputatų Rūmų ar Senato darbo tvarkos taisyklėse. 2018 m. nebuvo imtasi jokių tolesnių veiksmų, susijusių su raginimu Vyriausybei apsvarstyti galimybę pakeisti įstatymą ir paaiškinti, kad ministrų imunitetas susijęs tik su ministrų veiksmais jų kadencijos metu. Per metus iki 2018 m. rugpjūčio mėn. Rumunijos Prezidentas priėmė du prašymus pradėti baudžiamąjį procesą prieš buvusius ministrus, kurie nėra Parlamento nariai. Rekomendacijoje taip pat nurodyta, kad reikia pranešti apie sprendimus ir surengti viešas diskusijas. Pirmas žingsnis šia linkme – svarstymus parlamentiniuose komitetuose ir plenariniame posėdyje transliuojami tiesiogiai ir suteikiama galimybė juos vėliau peržiūrėti internete. Remdamasi trečiojo orientacinio tikslo analize, Komisija gali patvirtinti savo 2017 m. lapkričio mėn. padarytą išvadą, kad būtina nuveikti daugiau siekiant įgyvendinti 10 rekomendaciją. Be to, dėl Rumunijos veiksmų pasikeitė 2017 m. sausio mėn. teigiamo vertinimo siekiant trečiojo orientacinio tikslo pagrindas. Todėl nebegalima laikyti, kad 10 rekomendacijos pakanka norint pasiekti orientacinį tikslą, taigi šiuo tikslu šioje ataskaitoje pateikiama papildomų rekomendacijų. 3.4. Ketvirtasis orientacinis tikslas. Kova su visų lygmenų korupcija 11 rekomendacija. Toliau įgyvendinti Nacionalinę kovos su korupcija strategiją laikantis 2016 m. rugpjūčio mėn. Vyriausybės nustatytų terminų. Teisingumo ministras turėtų įdiegti ataskaitų apie veiksmingą Nacionalinės kovos su korupcija strategijos įgyvendinimą teikimo sistemą (įskaitant statistinius duomenis apie tarnybinės etikos pažeidimus viešojo administravimo institucijose, išsamią informaciją apie drausmines procedūras bei sankcijas ir informaciją apie pažeidžiamose srityse taikytas struktūrines priemones). 12 rekomendacija. Užtikrinti, kad Nacionalinė areštuoto turto valdymo agentūra veiktų visu pajėgumu ir veiksmingai, kad galėtų parengti pirmąją metinę ataskaitą, kurioje būtų pateikta patikima statistinė informacija apie nusikalstamu būdu įgyto turto konfiskavimą. Agentūra turėtų įdiegti sistemą, pagal kurią būtų reguliariai teikiamos ataskaitos apie administracinių gebėjimų plėtojimą ir nusikalstamu būdu įgyto turto konfiskavimo bei valdymo rezultatus. Nacionalinė kovos su korupcija strategija Praėjusiais metais buvo toliau daroma tam tikra pažanga įgyvendinant Nacionalinę kovos su korupcija strategiją. 2018 m. kovo mėn. Teisingumo ministerijos techninis sekretoriatas paskelbė pirmąją stebėsenos ataskaitą . Techninis sekretoriatas toliau organizavo viešųjų institucijų teminius vertinimus, siekdamas patikrinti, kaip šios institucijos nustato korupcijos riziką pagrindinėse srityse ir kokių turi priemonių, kad jos išvengtų. Tarpusavio vertinimai bus remiami ir ES fondų lėšomis. Akivaizdu, kad įgyvendinant strategiją padaryta pažanga kai kuriuose svarbiuose pažeidžiamuose sektoriuose, visų pirma, švietimo sektoriuje, Vidaus reikalų ministerijoje ir vietos lygmeniu, tačiau ji mažiau pastebima sveikatos priežiūros sektoriuje. Vienas iš strategijos tikslų yra pagerinti kovos su korupcija taikant baudžiamąsias ir administracines sankcijas rezultatus. Praėjusiais metais Nacionalinė tarnybinės etikos agentūra ir Nacionalinis kovos su korupcija direktoratas tęsė savo darbą, o Generalinė prokuratūra vykdė baudžiamąjį persekiojimą už korupcijos nusikaltimus, nepatenkančius į DNA kompetencijos sritį.Tačiau, kaip nurodyta pirmiau, buvo suabejota šių pagrindinių institucijų veiksmingumu, o kelios rengiamos teisėkūros iniciatyvos kelia susirūpinimą dėl jų galimo poveikio įgyvendinant strategiją ir siunčia prieštaringą signalą dėl politinės paramos toliau vykdyti korupcijos prevenciją ir taikyti sankcijas. Tai apima Baudžiamojo kodekso ir Baudžiamojo proceso kodekso bei tarnybinės etikos sistemos pakeitimus, kurie taip pat kelia pavojų, kad poveikis bus jaučiamas visais viešojo administravimo lygmenimis. Nacionalinė areštuoto turto valdymo agentūra Nacionalinė areštuoto turto valdymo agentūra (ANABI) dabar veikia visu pajėgumu: toliau plėtoja savo veiklą ir tai aiškiai parodo metinėse ataskaitose. Agentūra taip pat padarė pažangą kurdama nacionalinę integruotą priemonių, kurių imasi valdžios institucijos kiekviename turto susigrąžinimo proceso etape, stebėsenos sistemą. Vis dėlto ANABI turi galimybių plėsti savo veiklą. Svarbus elementas būtų plėtoti veiklą, susijusią su areštuoto turto socialiniu ir viešu pakartotiniu naudojimu, kai pagal teisės aktus leidžiama juo remti pilietinės visuomenės projektus, kaip antai teisinio švietimo, nusikalstamumo prevencijos, pagalbos aukoms, ir kitus viešojo intereso projektus. Dėl nepakankamų administracinių pajėgumų agentūra iki šiol negalėjo paskelbti kvietimo teikti pasiūlymus šioje srityje. 2018 m. spalio mėn. agentūroje dirbo tik 20 iš 35 numatytų darbuotojų, todėl daugiausia dėmesio skiriama pagrindinei veiklai. Remdamasi ketvirtojo orientacinio tikslo analize, Komisija gali patvirtinti savo 2017 m. lapkričio mėn. padarytą išvadą, kad būtina nuveikti daugiau siekiant įgyvendinti šį orientacinį tikslą. Korupcijos prevenciją stabdo politiniai įvykiai, kurie mažina pažangos patikimumą (11 rekomendacija). Komisija gali padaryti išvadą, kad 12 rekomendacija įgyvendinta, tačiau bus svarbu užtikrinti pakankamus ANABI žmogiškuosius išteklius. 4. IŠVADA