Europos Parlamento rezoliucija dėl vidaus rinkos naujose valstybėse narėse: situacija, galimybės ir pamokos (2004/2155(INI))



Oficialusis leidinys 045 E , 23/02/2006 p. 0104 - 0107



P6_TA(2005)0149 Vidaus rinka naujose valstybėse narėse Europos Parlamento rezoliucija dėl vidaus rinkos naujose valstybėse narėse: situacija, galimybės ir pamokos (2004/2155(INI)) Europos Parlamentas, - atsižvelgdamas į Europos bendrijos steigimo sutartį, - atsižvelgdamas į Čekijos Respublikos, Estijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Vengrijos, Maltos, Lenkijos, Slovėnijos ir Slovakijos stojimo sutartis [1], - atsižvelgdamas į 2004 m. liepos 13 d. Vidaus rinkos pasiekimų įvertinimo leidinį Nr. 13, - atsižvelgdamas į tarpinstitucinį susitarimą dėl tobulesnės teisės aktų leidybos [2], - atsižvelgdamas į 1579 vidaus rinkos direktyvas, kurių galutinis perkėlimo į nacionalinę teisę terminas - 2004 m. lapkričio 15 d., - atsižvelgdamas į 2003 m. gegužės 7 d. Komisijos pranešimą Tarybai, Europos Parlamentui, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui "Vidaus rinkos strategija - Prioritetai 2003-2006 m." (KOM(2003)0238), - atsižvelgdamas į 2004 m. sausio 21 d. Komisijos pranešimą Tarybai, Europos Parlamentui, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui "Vidaus rinkos strategijos įgyvendinimo ataskaita" (2003-2006 m.) (KOM(2004)0022), - atsižvelgdamas į Wim Kok pirmininkaujamos aukšto lygio grupės 2004 m. lapkričio mėnesį paskelbtą pranešimą "Susiduriant su sunkumais: Lisabonos strategija dėl augimo ir užimtumo", - atsižvelgdamas į Prekybos ir amatų rūmų asociacijos (EUROCHAMBRES) ir Slovėnijos verslo ir mokslinių tyrimų asociacijos (SBRA) paskelbtą pranešimą "CAPE 2004 m. apžvalga: bendrovių pasiruošimas plėtrai Vidurio Europoje", - atsižvelgdamas į EP Darbo tvarkos taisyklių 45 straipsnį, - atsižvelgdamas į Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komiteto pranešimą (A6-0068/2005), A. kadangi Sutarties 3 straipsnio 1 dalies c punkte teigiama, kad Bendrijos veikla apima vidaus rinkos, pasižyminčios kliūčių laisvam prekių, asmenų, paslaugų ir kapitalo judėjimui tarp valstybių narių panaikinimu, kūrimą, B. kadangi Sutarties 3 straipsnio 1 dalies h punkte teigiama, kad Bendrijos veikla apima tokį valstybių narių įstatymų derinimą, koks reikalingas bendrajai rinkai veikti, C. kadangi Sutarties 10 straipsnyje valstybės narės raginamos imtis visų atitinkamų priemonių, užtikrinančių jų įsipareigojimų, kylančių iš Sutarties ar atsiradusių dėl Bendrijos institucijų veiksmų, įvykdymą, ir taip pat numatyta, kad valstybės narės turėtų nesiimti jokių priemonių, kurios gali trukdyti Sutarties tikslų, D. kadangi Sutarties 14 straipsnio 2 dalyje teigiama, kad vidaus rinką sudaro vidaus sienų neturinti erdvė, kurioje pagal Sutarties nuostatas užtikrinamas laisvas prekių, asmenų, paslaugų ir kapitalo judėjimas, E. kadangi Sutarties 18 straipsnio 1 dalyje teigiama, kad, laikantis tam tikrų sąlygų, kiekvienas Europos Sąjungos pilietis turės teisę laisvai judėti ir apsigyventi valstybių narių teritorijoje, F. kadangi Sutarties 23 ir 24 straipsniuose numatomas laisvas prekių judėjimas Bendrijoje, G. kadangi Sutarties trečiosios dalies III antraštėje numatomas laisvas asmenų, paslaugų ir kapitalo judėjimas Bendrijoje, H. kadangi Europos bendrijos sukurta vidaus rinka pasitvirtino esanti neabejotina ekonomikos sėkme ir tapo ekonominės sanglaudos bei pažangaus regioninių skirtumų šalinimo varomąja jėga, I. kadangi vidaus rinkos kūrimas gali būti visiškai užbaigtas tik visoms valstybėms narėms perkėlus į nacionalinę teisę ir įgyvendinus vidaus rinkos direktyvas, J. kadangi direktyvų neperkėlimas į nacionalinę teisę, jų neįgyvendinimas ir nesilaikymas sukelia vidaus rinkos fragmentaciją, stabdo tolimesnį ekonomikos augimą ir didina regioninius skirtumus, K. kadangi dėl pavėluoto ar neteisingo Bendrijos teisės aktų perkėlimo į nacionalinę teisę verslas ir vartotojai netenka ekonominės gerai funkcionuojančios vidaus rinkos naudos, L. kadangi efektyvus Bendrijos teisės aktų perkėlimas į nacionalinę teisę ir jų įgyvendinimas padeda plėsti abipusį pasitikėjimą tarp vyriausybių, piliečių ir verslo sektoriaus, M. kadangi Lisabonos strategijos pagrindinis tikslas - iki 2010 m. paversti ES dinamiškiausia ir konkurencingiausia žiniomis pagrįsta ekonomika pasaulyje, pasižyminčia daugiau ir geresnių darbo vietų, stipresne socialine sanglauda ir aukštu aplinkos apsaugos lygiu, 1. yra įsitikinęs, kad, norint naudotis visomis naujos padidėjusios Europos rinkos galimybėmis, reikia perkelti ir įgyvendinti visas laiku neperkeltas ir neįgyvendintas vidaus rinkos direktyvas, o tai pašalintų likusias kliūtis laisvam prekių, asmenų, paslaugų ir kapitalo judėjimui; 2. rekomenduoja naujoms valstybėms narėms sukurti strategijas, pagal kurias būtų efektyviai įgyvendinami Bendrijos teisės aktai, o naujų teisės aktų srityje būtų patobulintas vartotojų, gamintojų, prekybininkų ir teismų informuotumas; 3. primygtinai reikalauja, kad Europos Vadovų Tarybų siūlomas tikslas 1,5 proc. tikslas trūkstamų direktyvų perkėlimui valstybių narių būtų vertinamas rimtai ir kad kiekviena valstybė narė priimtų politinį įsipareigojimą iki tam tikro termino perkelti į nacionalinę teisę vėluojamas perkelti direktyvas; 4. siūlo valstybėms narėms, greta laiku vykdomo ir tikslaus vidaus rinkos direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę ir jų veiksmingo taikymo, peržiūrėti esamus nacionalinius teisės aktus suderinamumo su ES taisyklėmis požiūriu, kad būtų paspartintas rinkos kliūčių šalinimo procesas ir atsivertų konkurencijos vidaus rinkoje galimybės; 5. palankiai vertina tai, kad kai kurios valstybės narės įgyvendino abipusio pripažinimo principą savo teisės aktuose, taip pat kad kai kurios valstybės narės priėmė horizontalią abipusio pripažinimo nuostatą, pagal kurią šis principas automatiškai pripažįstamas nesuderintose srityse, bet dar kartą pabrėžia būtinybę siekti teisės aktų suderinimo - pagrindinio vidaus rinkos siekio; 6. ypač giria daugelio naujų valstybių narių vaidmenį priimant Europos produktų standartus daugeliu atvejų žymiau anksčiau už senąsias valstybes nares; 7. ragina naujų valstybių narių valdžią plėtoti ir tobulinti administracinius gebėjimus taip mažinant spragą tarp formalaus laikymosi ir faktiško Bendrijos teisės aktų vykdymo; 8. siūlo naujoms valstybėms narėms, siekiant Lisabonos strategijos tikslų, didinti investicijas į tyrimus ir plėtrą, kurios šiuo metu yra žymiai mažesnės už ES vidurkį, skatinti geresnius tyrimų institucijų ir verslo sektoriaus kontaktus, taip pat sukurti efektyvesnes švietimo ir ugdymo sistemas, galinčias patobulinti darbo rinkos kokybę, atsižvelgiant į rekomendacijas, pateikiamas neseniai išleistoje ataskaitoje "Susiduriant su sunkumais: Lisabonos strategija dėl augimo ir užimtumo"; 9. pastebi didelę veiksmingo intelektinės nuosavybės režimo svarbą skatinant inovacijas ir naujų idėjų pritaikymą komercinei veiklai bei vystant kūrybingą turinį internetinėje ir neinternetinėje erdvėse; ragina naujas valstybes nares užtikrinti veiksmingą patentų ir autorių teisių apsaugos sistemų veikimą ir atitinkamą finansavimą kovos prieš piratavimą bei klastojimą priemonėms; 10. atsižvelgdamas į intelektinės nuosavybės apsaugos svarbą išradimų srityje, įskaitant ir skaitmenines technologijas, ragina Tarybą glaudžiau dirbti su Europos Parlamentu pritariant naujai patentų priemonei, kuri sukurs patikimą šios srities techninių išradimų patentavimo sistemą; 11. ragina nacionalines, regioninės ir vietos valdžios institucijas naujose valstybėse narėse sukurti lanksčią ir dinamišką darbo rinką, kuri padidintų užimtumą privačiame sektoriuje ir išspręstų struktūrinės bedarbystės ir regioninių skirtumų problemas; 12. pastebi veiksmingos profesinių kvalifikacijų sistemos kūrimo ir abipusiai pripažįstamų standartų nustatymo svarbą; siūlo Komisijai teikti papildomą finansavimą, kuris padėtų sukurti naujose valstybėse narėse profesionalias institucijas, galinčias skatinti aukštos kvalifikacijos darbo jėgos kūrimą; 13. pabrėžia vidaus rinkos galutinio sukūrimo svarbą, kuri sumažintų socialinius ir regioninius skirtumus tarp naujų valstybių narių; 14. pastebi dinamiškos paslaugų rinkos svarbą kuriant darbo vietas ir steigiant naujas įmones; pabrėžia ypatingą pasiūlytos Direktyvos dėl paslaugų vidaus rinkos svarbą naujų valstybių narių ekonomikai; tačiau mano, kad šis tikslas turi būti pasiektas nekenkiant socialinei sanglaudai Sąjungoje ir aukštam Europos vartotojų apsaugos lygmeniui; 15. primygtinai reikalauja, kad naujų valstybių narių nacionalinės, regioninės ir vietos valdžios institucijos patobulintų ir išplėstų užduotis platinti informaciją apie ES ir vidaus rinkos teisės aktus ir jų veikimą; mano, jog yra svarbu, kad visuomenės nariai gautų informaciją ir gaires apie savo, kaip vartotojų, teises ir apie galimybes dirbti ir įsikurti vidaus rinkoje; 16. kviečia naujas valstybes nares užtikrinti, kad neteisminės sureguliavimo ir problemų sprendimo priemonės, pavyzdžiui, "SOLVIT" [3], gautų tinkamą finansinę paramą jų vystymui ir veikimui - tai užtikrintų, kad Europos piliečiai ir ūkio subjektai turėtų problemų, su kuriomis jie gali susidurti vystantis vidaus rinkai, sprendimo priemones; 17. palaiko Komisijos 2004 m. spalio 20 d. pradėtą ypatingą pažeidimų nagrinėjimo procedūrą prieš naujas valstybes nares, kurios iki nurodyto termino, t. y. iki 2004 m. gegužės 1 d., neperkėlė direktyvų į nacionalinę teisę; 18. yra įsitikinęs, kad norint palengvinti Bendrijos teisės aktų perkėlimą į nacionalinę teisę, reikia dažniau skelbti atnaujintą informaciją apie teisės aktų perkėlimo į nacionalinę teisę padėtį. Ši informacija turėtų papildyti Vidaus rinkos pasiekimų įvertinimą, ji taip pat turėtų būti naudojama sudarant visų teisės aktų perkėlimo procese atsiliekančių valstybių narių "gėdos sąrašą"; 19. laikosi nuomonės, kad Komisija turėtų pradėti dabartinių Bendrijos teisės aktų racionalizaciją ir taip juos supaprastinti. Tai būtų labai naudinga perkėlimo ir įgyvendinimo procese, toliau skatintų judėjimą ir prekybą Bendrijos viduje ir paspartintų Europos ekonomikos augimą; 20. pastebi, kaip svarbu turėti paprastą ir efektyvų reguliavimo klimatą, mažinantį verslo kaštus ir didinantį atitikimą reikalavimams; skatina naujas valstybes nares perkelti į nacionalinę teisę vidaus rinkos acquis kuo paprastesniu būdu. Siūlo naujoms valstybėms narėms aktyviau palaikyti geresnes Komisijos teisės aktų kūrimo programas ir perkelti dabartines žinias apie esamo acquis kompleksiškumą, kol tai nėra primiršta; 21. siūlo kilstelėti Pasiekimų įvertinimą į Europos Vadovų Tarybos lygį ir jį politiniame lygmenyje pripažinti pagrindiniu įstatymų perkėlimo į nacionalinę teisę įvertinimo tašku; 22. laikosi nuomonės, kad Europos Parlamentas turėti vaidinti aktyvesnį vaidmenį stebint ir raginant perkelti direktyvas į valstybių narių nacionalinę teisę; 23. prisimena savo paties įsipareigojimą aktyviai įtakoti, kur tai tinkama ir reikalinga, Lisabonos darbotvarkės perorientavimą, tuo pat metu išlaikant pusiausvyrą tarp Lisabonos ir Geteborgo procesų ekonominės, socialinės ir klimato dimensijų, siekiant sukurti ambicingą darnaus vystymosi strategiją; 24. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai ir valstybių narių vyriausybėms. [1] OL L 236, 2003 9 23, p. 17. [2] OL C 321, 2003 12 31, p. 1. [3] SOLVIT - tai savanoriškas internetinis problemų sprendimo tinklas, kuriame ES valstybės narės dirba kartu be teisinių procedūrų sprendžiant problemas, atsiradusias dėl netinkamo viešosios valdžios institucijų vidaus rinkos teisės aktų taikymo. SOLVIT centrai yra visose ES valstybėse narėse. SOLVIT centrai gali padėti nagrinėjant skundus tiek iš piliečių, tiek iš verslo sektoriaus. Jie sudaro nacionalinės administracijos dalį ir yra įsipareigoję pateikti realius problemų sprendimus per dešimties savaičių laikotarpį. --------------------------------------------------