KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI EURODAC centrinio padalinio 2012 m. veiklos metinė ataskaita Europos Parlamentui ir Tarybai /* COM/2013/0485 final */





KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI EURODAC centrinio padalinio 2012 m. veiklos metinė ataskaita Europos Parlamentui ir Tarybai 1. Įvadas 1.1. Taikymo sritis 2000 m. gruodžio 11 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 2725/2000 dėl EURODAC sistemos sukūrimo pirštų atspaudams lyginti siekiant veiksmingiau taikyti Dublino konvenciją (toliau – EURODAC reglamentas)[1] nustatyta, kad Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia centrinio padalinio veiklos metinę ataskaitą[2]. Šioje dešimtojoje metinėje ataskaitoje pateikta informacija apie sistemos valdymą ir jos veikimą 2012 m. Joje vertinami EURODAC darbo rezultatai ir ekonominis veiksmingumas bei jos centrinio padalinio paslaugų kokybė. Tai yra paskutinė metinė ataskaita, kurią pateiks Komisija – būsimas metines ataskaitas teiks eu-LISA (IT agentūra). 1.2. Teisiniai ir politikos pokyčiai Komisija pateikė naują pasiūlymą, kuriuo teisėsaugos institucijoms leidžiama prieiti prie EURODAC duomenų; pasiūlymas pateiktas 2012 m. gegužės 30 d.[3] Visų pirma 2008 m. Komisija priėmė nauja redakcija išdėstytą EURODAC reglamentą[4], kuriuo teisėsaugos institucijoms prieiga prie duomenų nesuteikta. 2009 m. priimtu iš dalies pakeistu pasiūlymu[5] teisėsaugos institucijoms leidžiama suteikti prieigą (tačiau įsigaliojus Sutarčiai dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) šis neteko galios); o 2010 m. priimtame iš dalies pakeistame pasiūlyme[6] nuostata dėl teisėsaugos institucijų prieigos vėl neįtraukta. Tarybai tapo aišku, kad teisėsaugos institucijų prieiga prie EURODAC būtų svarbiausias bendros Europos prieglobsčio sistemos aspektas, todėl Komisija priėmė savo 2012 m. pasiūlymą. EURODAC CENTRINIS PADALINYS[7] 1.3. Sistemos valdymas IT agentūros reglamento[8] 38 straipsnyje nustatyta, kad naujoji agentūra turėtų perimti EURODAC valdymą nuo 2012 m. gruodžio 1 d. Tačiau siekiant užtikrinti paslaugų tęstinumą, kaip numatyta reglamente, būtinas pereinamasis laikotarpis, kad EURODAC valdymas būtų perduotas iš esamų institucijų Briuselyje (Belgija) ir Liuksemburge naujoms institucijoms Strasbūre (Prancūzija) ir Sankt Johane prie Pongau (Austrija). Todėl numatoma EURODAC valdymą perduoti agentūrai 2013 m. 2013 m. vykdant perdavimo procesą numatyta: rengti agentūros personalo mokymus; sukurti sąsają, kad agentūra iš Strasbūro galėtų valdyti dabartinę EURODAC IT infrastruktūrą Liuksemburge, kol Strasbūre bus įsteigtas toks pat centrinis padalinys, o Sankt Johane prie Pongau – atsarginis centrinis padalinys; nutraukti buvusių centrinio ir atsarginio padalinių Liuksemburge IT infrastruktūros eksploatavimą. 1.4. Paslaugų kokybė ir ekonominis veiksmingumas Komisija dėjo daug pastangų, kad būtų teikiamos aukštos kokybės paslaugos valstybėms narėms, kurios yra galutinės EURODAC centrinio padalinio paslaugų naudotojos. Pats EURODAC centrinis padalinys 2012 m. prastovų neužfiksavo. Apskritai 2012 m. EURODAC centrinis padalinys veikė 99,98 % laiko. 2012 m. centrinio padalinio priežiūros ir veiklos išlaidos buvo 421 021,75 EUR. Išlaidos, palyginti su ankstesniais metais (1 040 703,82 EUR 2011 m., 2 115 056,51 EUR 2010 m., 1 221 183,83 EUR 2009 m.), sumažėjo dėl EURODAC sistemos modernizavimo (EURODAC PLUS). Šiek tiek lėšų sutaupyta veiksmingai naudojant esamus Komisijos valdomus išteklius ir infrastruktūrą, pvz., tinklą S-TESTA[9]. Be to, Komisija (per ISA programą[10]) taip pat teikė komunikacijos ir saugumo užtikrinimo paslaugas centriniam padaliniui ir nacionaliniams padaliniams, kad jie galėtų keistis duomenimis. Iš pradžių buvo numatyta, kad šias sąnaudas padengs kiekviena valstybė narė pagal Reglamento 21 straipsnio 2 ir 3 dalis, tačiau šiuo atveju jas padengė Komisija, panaudodama bendrą turimą infrastruktūrą. Ekonominio veiksmingumo požiūriu, naudodamos EURODAC sistemą valstybės narės gali palyginti kitų valstybių narių pirmiau perduotus duomenis ir jų pačių pirmiau perduotus duomenis, kad nustatytų, ar pareiškėjas yra anksčiau pateikęs prieglobsčio prašymą (kitoje arba toje pačioje valstybėje). Todėl tai leidžia sutaupyti daug nacionalinių biudžetų lėšų, nes valstybės narės neprivalo įsigyti nacionalinės automatinių pirštų atspaudų identifikavimo sistemos (AFIS), kad galėtų palyginti prieglobsčio prašytojų toje valstybėje pirštų atspaudus. Kadangi 2012 m. atlikti 411 236 sėkmingi duomenų perdavimai centriniam padaliniui, o tais metais centrinio padalinio priežiūros ir veiklos išlaidos buvo 421 021,75 EUR, tai reiškia, kad vieno perdavimo išlaidos yra tik 1,02 EUR. 1.5. Duomenų apsauga ir duomenų saugumas EURODAC reglamento 18 straipsnio 2 dalyje nustatyta atitinkama duomenų perdavimo kategorija, kad asmeniui, kurio duomenys saugomi centrinėje duomenų bazėje, paprašius būtų galima atlikti specialias paieškas (9 kategorija) ir užtikrinti jo, kaip duomenų subjekto, teises susipažinti su savo duomenimis. Kaip nurodyta ankstesnėse metinėse ataskaitose, pirmaisiais EURODAC veikimo metais buvo vykdoma labai daug specialių paieškų, todėl kilo abejonių dėl galimo nacionalinių administravimo institucijų naudojimosi šia funkcine galimybe siekiant netinkamų tikslų. 2012 m. atlikta 111 tokių paieškų; palyginti su 2011 m. (226 paieškos), jų skaičius sumažėjo 50,9 % , tačiau vis dar yra daug didesnis nei 2010 m. (66) arba 2009 m. (42). 2012 m. Prancūzija atliko 46% visų specialių paieškų (51). Tuo tarpu 2011 m. 79 % visų specialių paieškų atliko Ispanija. Kad galėtų geriau stebėti šį reiškinį, Komisija į pasiūlymą iš dalies pakeisti EURODAC reglamentą įtraukė reikalavimą valstybėms narėms duomenų subjektų prašymo susipažinti su duomenimis kopiją siųsti kompetentingai nacionalinei priežiūros institucijai. 2. Skaičiai ir nustatyti faktai Šios metinės ataskaitos priede pateikiamos lentelės, kuriose nurodomi centrinio padalinio parengti 2012 01 01–2012 12 31 faktiniai duomenys. EURODAC statistiniai duomenys paremti: 1) visų 14 metų amžiaus ir vyresnių asmenų, kurie valstybėse narėse paprašė prieglobsčio, pirštų atspaudų įrašais (1 kategorija), 2) asmenų, kurie buvo sulaikyti neteisėtai kertant valstybių narių išorės sienas, pirštų atspaudų įrašais (2 kategorija) arba 3) asmenų, kurie, kaip nustatyta, neteisėtai buvo valstybės narės teritorijoje, pirštų atspaudų įrašais (jeigu kompetentingos institucijos mano, kad reikia patikrinti, ar buvo pateiktas išankstinis prieglobsčio prašymas) (3 kategorija). EURODAC prieglobsčio prašymų duomenys nėra palyginami su Eurostato parengtais duomenimis, kurie grindžiami teisingumo ministerijų ir vidaus reikalų ministerijų teikiamais mėnesiniais statistiniais duomenimis. Duomenys skiriasi dėl kelių metodologinių priežasčių. Pirma, į Eurostato duomenis įtraukti visi bet kokio amžiaus prieglobsčio prašytojai. Antra, duomenys renkami juos skirstant pagal asmenis, kurie pateikė prieglobsčio prašymą nurodytą mėnesį (tai reiškia, kad gali būti pateiktas pakartotinis prašymas), ir asmenis, kurie pateikė prieglobsčio prašymą pirmą kartą. 2.1. Sėkmingas duomenų perdavimas Sėkmingas duomenų perdavimas – tai centrinio padalinio tinkamai apdorotas duomenų perdavimas, kuris nebuvo atmestas dėl duomenų patvirtinimo problemų, pirštų atspaudų klaidų arba nepakankamos kokybės[11]. 2012 m. duomenys centriniam padaliniui sėkmingai perduoti iš viso 411 236 atvejais – palyginti su 2011 m. (412 303 atvejais) šis skaičius sumažėjo 0,26 %. Iš pirmo žvilgsnio tai rodo, kad perdavimų skaičius yra itin stabilus, palyginti su ankstesnių metų skirtumais. Tačiau kai kuriose valstybėse narėse perdavimų skaičius 2012 m. ir ankstesniais metais labai skyrėsi. Pažymėtinas Italijos pavyzdys – joje duomenų perdavimo atvejų sumažėjo nuo 96 685 2011 m. iki 30 616 2012 m. (-68,33 %). Šis skaičius daug labiau atitinka ankstesnių metų tendencijas ir dar kartą parodo 2011 m. Arabų pavasario įvykių poveikį tiek tarptautinės apsaugos prašytojų, tiek neteisėtų migrantų, sulaikytų kertant sieną, skaičiui. Duomenų perdavimo atvejų skaičius labai sumažėjo ir Latvijoje bei Suomijoje, taip pat Maltoje. Kita vertus, šis skaičius šiek tiek išaugo Vokietijoje, Švedijoje, Bulgarijoje, Lenkijoje ir Graikijoje. Labiausiai šis skaičius išaugo Graikijoje – nuo 12 469 2011 m. iki 34 294 atvejų (175 %). Graikijoje labai padaugėjo 2 kategorijos duomenų perdavimo atvejų. Ankstesniais metais Graikija jų perdavė daug mažiau. 2012 m. prieglobsčio prašytojų (1 kategorija) duomenų perdavimo atvejų skaičius šiek tiek išaugo ir siekė 285 959, palyginti su 2011 m. užregistruotais 275 857 atvejais (3,66 %) ir 2010 m. užregistruotais 215 463 atvejais. Nepaisant šio padidėjimo Graikijoje, dėl neteisėto išorės sienos kirtimo sulaikomų asmenų bendras skaičius (2 kategorija) sumažėjo nuo 57 693 2011 m. iki 39 300 2012 m. (-31,88 %). Didžiausi pasikeitimai, kaip pažymėta pirmiau, nustatyti Graikijoje, kur perdavimo atvejų skaičius nuo tik 530 (2011 m.) padidėjo iki 21 951 (2012 m.) (4 042 %); Bulgarijoje šis skaičius nuo 509 (2011) m. išaugo iki 1 518 (2012 m.) (198 %); Vengrijoje perdavimo atvejų sumažėjo nuo 906 (2011 m.) iki 260 (2012 m.) (-71,3 %), o Italijoje – nuo 50 555 (2011 m.) iki 11 272 (2012 m.) (-77 %). 2011 m. 4 valstybės (Čekija, Islandija, Latvija, Švedija) neperdavė jokių 2 kategorijos duomenų, o kitos 9 valstybės narės atliko mažiau nei 10 perdavimų (Belgija, Šveicarija, Danija, Estija, Airija, Lietuva, Liuksemburgas, Portugalija, Rumunija). Kaip paaiškinta 2009 m. ataskaitoje, 2 kategorijos duomenų perdavimo į EURODAC atvejų skaičius ir neteisėtų sienos kirtimo atvejų valstybėse narėse skaičius, nurodytas kituose statistiniuose šaltiniuose, skiriasi (tai matyti iš EURODAC statistikos) dėl EURODAC reglamento 8 straipsnio 1 dalyje pateiktos apibrėžties[12]. Šis klausimas bus paaiškintas per dabar vykstančią EURODAC reglamento peržiūrą. Bendras 3 kategorijos duomenų (duomenys apie asmenis, sulaikytus neteisėtai būnant valstybės narės teritorijoje) perdavimo atvejų skaičius išaugo iki 85 976 (9,17 %), palyginti su 2011 m. (78 753) ir 2010 m. (72 840). Airija kaip ir ankstesniais metais tebėra vienintelė jokių 3 kategorijos duomenų neperdavusi valstybė narė. Nors pagal EURODAC reglamentą 3 kategorijos duomenų paieškos neprivalomos, Komisija ragina, kad valstybės narės, prieš pradėdamos grąžinimo procedūras pagal 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse[13], pasinaudotų šia galimybe. EURODAC reglamente nurodytais atvejais[14], tokia paieška galėtų padėti nustatyti, ar trečiosios šalies pilietis prašė prieglobsčio kitoje valstybėje narėje, į kurią jis turėtų būti grąžintas pagal Dublino reglamentą. 2012 m. daugiausia 3 kategorijos duomenų perdavimo atvejų užregistruota Vokietijoje (24 621 arba 29 %), Nyderlanduose (11 172 arba 13 %) ir Jungtinėje Karalystėje (10 279 arba 12 %). Tai atitinka 2010 m. ir 2011 m. tendencijas. 2.2. Atitiktys 2.2.1. Daugkartiniai prieglobsčio prašymai (atitiktys 1 kategorijos duomenis lyginant su 1 kategorijos duomenimis) Iš visų 2012 m. EURODAC sistemoje užregistruotų 285 959 prieglobsčio prašymų 27,48 % įregistruota kaip daugkartiniai prieglobsčio prašymai (t. y. prašymas pateiktas antrą kartą ar daugiau kartų), taigi, 78 591 atveju asmens pirštų atspaudai jau buvo užregistruoti kaip perduoti 1 kategorijos duomenys toje pačioje arba kitoje valstybėje narėje. 2011 m. šis skaičius buvo 61 819 (22,4 %). Tačiau kai kurios valstybės narės ima pirštų atspaudus asmenį grąžinus pagal Dublino reglamentą, todėl iškraipoma daugkartinių prašymų statistika: imant ir vėl perduodant prašytojo pirštų atspaudus, kai prašytojas atvyksta įvykdžius perdavimą pagal Dublino reglamentą, klaidingai nurodoma, kad prašytojas vėl paprašė prieglobsčio. Komisija ketina šią problemą spręsti ir pasiūlyme iš dalies pakeisti EURODAC reglamentą nustatė reikalavimą, kad asmens perdavimas nebūtų registruojamas kaip naujas prieglobsčio prašymas. Priedo 3 lentelėje parodoma, kiek kiekviena valstybė narė gavo prieglobsčio prašymų, kurie atitiko prieglobsčio prašymus, anksčiau užregistruotus kitoje (atitiktis kitoje valstybėje narėje užregistruotiems duomenims) arba toje pačioje valstybėje narėje (atitiktis toje pačioje valstybėje narėje užregistruotiems duomenims)[15]. 2012 m. iš viso 34,4 % visų daugkartinių prašymų atitiko toje pačioje valstybėje narėje užregistruotus duomenis (jų sumažėjo, palyginti su 2011 m., kai tokių prašymų buvo 38,6 %). Keliose valstybėse narėse (Airijoje, Belgijoje, Bulgarijoje, Čekijoje, Graikijoje, Italijoje, Jungtinėje Karalystėje, Kipre, Ispanijoje, Lenkijoje, Nyderlanduose) šis skaičius net viršija 50 %. Belgijoje iš 14 883 prašymų 10 037 (67,4 %) atitiko toje pačioje valstybėje narėje užregistruotus duomenis; Kipre iš 148 prašymų 139 (93,9 %) atitiko toje pačioje valstybėje narėje užregistruotus duomenis. Atitiktimis toje valstybėje narėje įrašytiems duomenims nustatomi atvejai, kai asmuo, paprašęs prieglobsčio valstybėje narėje, pateikia naują prašymą toje pačioje valstybėje narėje; tai iš esmės atitinka vėlesnių prašymų sąvoką pagal 2005 m. gruodžio 1 d. Tarybos direktyvos 2005/85/EB, nustatančios būtiniausius reikalavimus dėl pabėgėlio statuso suteikimo ir panaikinimo tvarkos valstybėse narėse[16], 32 straipsnį. Pagal atitiktis kitoje valstybėje narėje užregistruotiems duomenims nustatomas prieglobsčio prašytojų vėlesnis judėjimas ES. Kaip ir ankstesniais metais, iš statistinių duomenų matyti, kad vėlesnis judėjimas nebūtinai atitinka logiškai paaiškinamą judėjimą tarp kaimyninių šalių. Pavyzdžiui, Prancūzija toliau daugiausiai atitikčių kitoje valstybėje narėje užregistruotiems duomenims gauna prieglobsčio prašytojų, kurie prieš tai pateikė prašymą Lenkijoje, atveju (2 498). Vokietija ir Šveicarija priėmė daug prieglobsčio prašytojų, kurie anksčiau buvo pateikę prašymą Švedijoje (atitinkamai 2 567 ir 1 050). Kaip ir ankstesniais metais, iš atitikčių kitoje valstybėje narėje užregistruotiems duomenims statistikos matyti, kad judėjimo kryptis nėra vienpusė, t. y. ne tik iš išorės sausumos sieną turinčių šalių ar Viduržemio jūros regiono šalių į šiauriau esančias valstybes nares. Tačiau statistiniams duomenims, iš kurių matyti vėlesnis judėjimas į išorės sausumos sieną turinčias šalis ar Viduržemio jūros regiono šalis, daug įtakos gali turėti tai, kad kai kurios valstybės narės ima pagal Dublino reglamentą grąžintų asmenų pirštų atspaudus. 2.2.2. Atitiktys 1 kategorijos duomenis lyginant su 2 kategorijos duomenimis Pagal šias atitiktis nustatomi neteisėtai į valstybių narių teritoriją patekusių asmenų kelionės maršrutai prieš paprašant prieglobsčio. 2012 m. daugiausia atitikčių rasta lyginant duomenis su Graikijos (8 097), Italijos (7 171), Ispanijos (1 385), Vengrijos (291) ir Bulgarijos (134) perduotais duomenimis (žr. 5 lentelę). Tačiau stebina tai, kad Bulgarijos atveju dauguma (84,9 %) atitikčių buvo atitiktys toje pačioje valstybėje narėje užregistruotiems duomenims. 2011 m. 85,9 % atitikčių Italijoje atitiko toje pačioje valstybėje narėje užregistruotus duomenis, tačiau 2012 m. šis skaičius sumažėjo iki 46 %. Lyginant 2012 m. ir 2011 m. duomenis, galima pastebėti, kad padaugėjo atvejų (nuo 21 % iki 65,3 %), kai asmenys, sulaikyti dėl neteisėto sienos kirtimo, vėliau nusprendžia pateikti prieglobsčio prašymą. Vertinant absoliučiais skaičiais tai rodo, kad tokių atvejų padaugėjo nuo 7 384 2011 m. iki 17 319 2012 m. Dauguma asmenų, kurie neteisėtai pateko į ES per Italiją ir keliavo toliau, vyko į Šveicariją (2 978), Vokietiją (1 359), arba Švediją (881). Asmenys, kurie neteisėtai patekę per Graikiją keliavo toliau, daugiausia vyko į Vokietiją (2 168), Švediją (1 612) arba Austriją (1 216). Asmenys, kurie pateko per Ispaniją, daugiausia keliavo į Prancūziją (410), Vokietiją (284), Belgiją (259) arba Šveicariją (242), o asmenys, kurie keliavo toliau paėmus jų pirštų atspaudus Vengrijoje, daugiausia vyko į kaimynines šalis – Vokietiją (61) arba Austriją (59). 2.2.3. Atitiktys 3 kategorijos duomenis lyginant su 1 kategorijos duomenimis Pagal šias atitiktis nustatoma, kur prieš vykdami į kitą valstybę narę neteisėti migrantai pirmiausia prašė prieglobsčio. Reikėtų atsižvelgti į tai, kad 3 kategorijos duomenų perdavimas nėra privalomas ir kad ne visos valstybės narės sistemingai naudojasi galimybe atlikti tokias patikras. Iš turimų duomenų matyti, kad asmenys, sulaikyti neteisėtai būnant ne toje valstybėje narėje, kurioje paprašė prieglobsčio, daugiausia apsistoja keliose valstybėse narėse, visų pirma Vokietijoje (10 798 – palyginti su 2011 m. užregistruotais 7 749 atvejais, jų padaugėjo), Nyderlanduose (3 742), Šveicarijoje (3 682), Norvegijoje (2 382), Prancūzijoje (2 165) ir Austrijoje (2 111) (žr. 7 lentelę). 2.3. Vėlavimas perduoti duomenis Šiuo metu EURODAC reglamente labai neaiškiai apibrėžtas pirštų atspaudų perdavimo terminas, todėl praktiškai gali būti labai vėluojama juos perduoti. Tai esminis klausimas, nes vėluojant perduoti duomenis gali būti pažeidžiami Dublino reglamente nustatyti atsakomybės principai. Tai, kad paėmus pirštų atspaudus pernelyg vėluojama juos išsiųsti EURODAC centriniam padaliniui, pažymėta ir ankstesnėse metinėse ataskaitose; vertinimo ataskaitoje toks vėlavimas minimas kaip įgyvendinimo problema. Kaip ir 2011 m., 2012 m. palyginti nežymiai vėluota perduoti duomenis, t. y. paėmus pirštų atspaudus juos išsiųsti EURODAC centriniam padaliniui. Dauguma valstybių narių ir asocijuotųjų šalių arba visiškai nevėlavo perduoti duomenis, arba vėlavo iki keturių dienų. Šio vidurkio išimtys susijusios su perdavimu šiose valstybėse narėse: Kipre CAT-2 (15,00), Suomijoje CAT-1 (10,16); Graikijoje CAT-1 (5,00) ir CAT-2 (10,43); JK CAT-2 (6,01); Vokietijoje CAT-1 (5,19), Ispanijoje AT-1 (4,41). Komisija turi dar kartą pabrėžti, kad vėluojant perduoti duomenis gali būti klaidingai nustatyta atsakinga valstybė narė dviem – klaidingų atitikčių[17] ir praleistų atitikčių[18] – atvejais, nurodytais ankstesnėse metinėse ataskaitose. Bendras praleistų atitikčių skaičius (dėl vėlavimo perduoti pirštų atspaudų duomenis) padvigubėjo – nuo 9 atitikčių 2011 m. iki 18 atitikčių 2012 m. tačiau reikėtų pažymėti, kad, palyginti su 2010 m. (362 atvejai), tai vis dar laikoma dideliu pagerėjimu. Iš 18 praleistų atitikčių 2012 m. 12 priskirtinos Graikijai, 4 – Ispanijai ir 2 – Slovakijai. Sumažėjo klaidingų atitikčių skaičius – nuo 89 atitikčių 2011 m. iki 65 atitikčių 2012 m. Iš šių atitikčių 13 priskirtinos Suomijai ir 10 – Belgijai. Danijoje, kurioje 2011 m. nustatytos 28 klaidingos atitiktys, 2012 m. jų sumažėjo iki 7. Komisija toliau ragina valstybes nares dėti visas būtinas pastangas, kad duomenys būtų siunčiami nedelsiant pagal EURODAC reglamento 4 ir 8 straipsnius. Nauji duomenų perdavimo terminai buvo įtraukti į Komisijos EURODAC naujos redakcijos pasiūlymą, kad būtų išspręstas vėlavimo perduoti duomenis klausimas. 2.4. Duomenų perdavimo kokybė Atmesto duomenų perdavimo[19] atvejų vidurkis visose valstybėse narėse ir asocijuotosiose šalyse šiek tiek padidėjo – nuo 5,87 % 2011 m. iki 6,63 % 2012 m. Šių valstybių narių atmesto duomenų perdavimo atvejų procentinė dalis yra 10 % ar daugiau: Estijos (22,4 %), Prancūzijos (10,51 %), Airijos (18,28 %), Lichtenšteino (13,7 %), Maltos (30,47 %), Portugalijos (19,37 %) ir Jungtinės Karalystės (11,28 %). Iš viso devynių valstybių narių atmesto duomenų perdavimo atvejų procentinė dalis viršija vidurkį. Technologijos ar sistemos trūkumai neturėjo įtakos atmesto duomenų perdavimo atvejų procentinei daliai. Tokios atmesto duomenų perdavimo atvejų procentinės dalies priežastys daugiausia yra prasta valstybių narių perduodamų pirštų atspaudų vaizdo kokybė, žmogaus klaida arba netinkami siunčiančiosios valstybės narės įrangos nustatymai. Tačiau tam tikrais atvejais į šiuos skaičius įtraukiami ir tie atvejai, kai sistemai atmetus duomenis dėl jų kokybės, tuos pačius pirštų atspaudus bandoma persiųsti kelis kartus. Pripažindama, kad gali būti vėluojama perduoti duomenis, kai laikinai pirštų atspaudų paimti neįmanoma (dėl pirštų pagalvėlių sužalojimų arba kitų sveikatos problemų, dėl kurių negalima skubiai paimti pirštų atspaudų), Komisija dar kartą atkreipia dėmesį į ankstesnėse ataskaitose minėtą bendros didelės atmesto duomenų perdavimo atvejų procentinės dalies problemą ir ragina valstybes nares tinkamai išmokyti nacionalinius EURODAC operatorius ir teisingai sukonfigūruoti savo įrangą, kad atmesto duomenų perdavimo atvejų sumažėtų. 3. Išvados 2012 m. EURODAC centrinio padalinio darbas spartos, rezultatų, saugumo ir ekonominio veiksmingumo požiūriu buvo geras. 2012 m. bendras duomenų perdavimo atvejų skaičius sumažėjo 0,26 % iki 411 236. 1 kategorijos duomenų perdavimo atvejų padaugėjo 3,66 % iki 285 959; 2 kategorijos duomenų perdavimo atvejų sumažėjo 31,88 % iki 39 300 (nepaisant to, kad Graikijoje tokių duomenų perdavimo atvejų skaičius labai padidėjo – 4 042 % iki 21 951); 3 kategorijos duomenų perdavimo atvejų padaugėjo 9,17 % iki 85 976. Atmesto duomenų perdavimo atvejų vidurkis visose valstybėse narėse padidėjo nuo 5,87 % 2011 m. iki 6,63 % 2012 m. Iš esmės toliau mažiau vėluojama perduoti duomenis EURODAC centriniam padaliniui, bet vis dėlto padėtį reikėtų dar labiau gerinti. PRIEDAS 1 lentelė. EURODAC centrinis padalinys, duomenų bazės turinio statusas 2012 12 31 || 1 kategorija || 2 kategorija || Blokuoti 1 kategorijos duomenys || || AT || 125 192 || 235 || 8 475 || || BE || 155 203 || 8 || 3 584 || || BG || 4 720 || 1 796 || 12 || || CH || 66 087 || 2 || 4 207 || || CY || 29 445 || 18 || 0 || || CZ || 14 455 || 0 || 371 || || DE || 297 966 || 61 || 19 533 || || DK || 17 629 || 0 || 0 || || EE || 204 || 1 || 31 || || ES || 34 672 || 7 363 || 545 || || FI || 24 455 || 29 || 758 || || FR || 358 241 || 738 || 0 || || GR || 114 615 || 21 329 || 0 || || HU || 16 998 || 954 || 302 || || IE || 26 880 || 5 || 1 671 || || IS || 381 || 2 || 0 || || IT || 177 342 || 61 776 || 2 502 || || LI || 50 || 0 || 0 || || LT || 1 864 || 5 || 47 || || LU || 8 134 || 2 || 17 || || LV || 620 || 0 || 0 || || MT || 5 924 || 6 || 1 || || NL || 87 154 || 25 || 5 012 || || NO || 80 713 || 17 || 8 || || PL || 44 056 || 23 || 441 || || PT || 1 373 || 1 || 37 || || RO || 7 317 || 46 || 410 || || SE || 201 864 || 0 || 5 821 || || SI || 3 599 || 57 || 31 || || SK || 15 878 || 43 || 1 || || UK || 277 619 || 478 || 32 747 || || || || || || || Iš viso || 2 200 650 || 95 020 || 86 564 || || 2 295 670 2 lentelė. Sėkmingas duomenų perdavimas EURODAC centriniam padaliniui (2012 m.) 3 lentelė. Atitikčių pasiskirstymas 1 kategorijos duomenis lyginant su 1 kategorijos duomenimis (2012 m.) 4 lentelė. Atitikčių pasiskirstymas 1 kategorijos duomenis lyginant su 2 kategorijos duomenimis (2012 m.) 5 lentelė. Atitiktys 1 kategorijos duomenis lyginant su 2 kategorijos duomenų rinkiniais || Iš viso || Atitiktys toje pačioje valstybėje narėje užregistruotiems duomenims || Atitiktys kitoje valstybėje narėje užregistruotiems duomenims (Iš viso: atitiktys toje pačioje valstybėje narėje užregistruotiems duomenims) || Atitiktys toje pačioje valstybėje narėje užregistruotiems duomenims (%) AT || 74 || 46 || 28 || 62,16 BE || 3 || 2 || 1 || 66,67 BG || 888 || 754 || 134 || 84,91 CH || 2 || 1 || 1 || 50,00 CY || 1 || 1 || 0 || 100,00 CZ || 0 || 0 || 0 || DE || 39 || 38 || 1 || 97,44 DK || 0 || 0 || 0 || EE || 1 || 1 || 0 || 100,00 ES || 1 797 || 412 || 1 385 || 22,93 FI || 30 || 28 || 2 || 93,33 FR || 335 || 212 || 123 || 63,28 GR || 9 479 || 1 382 || 8 097 || 14,58 HU || 380 || 89 || 291 || 23,42 IE || 1 || 1 || 0 || 100,00 IS || 0 || 0 || 0 || IT || 13 282 || 6 111 || 7 171 || 46,01 LI || 0 || 0 || 0 || LT || 7 || 2 || 5 || 28,57 LU || 2 || 2 || 0 || 100,00 LV || 0 || 0 || 0 || MT || 1 || 0 || 1 || 0,00 NL || 20 || 11 || 9 || 55,00 NO || 3 || 3 || 0 || 100,00 PL || 5 || 2 || 3 || 40,00 PT || 0 || 0 || 0 || RO || 18 || 3 || 15 || 16,67 SE || 1 || 0 || 1 || 0,00 SI || 29 || 6 || 23 || 20,69 SK || 53 || 36 || 17 || 67,92 UK || 50 || 39 || 11 || 78,00 6 lentelė. Atitikčių pasiskirstymas 3 kategorijos duomenis lyginant su 1 kategorijos duomenimis (2012 m.) 7 lentelė. 3 kategorijos duomenų lyginimas su 1 kategorijos duomenimis (asmenų, sulaikytų neteisėtai būnant ne toje valstybėje narėje, kurioje paprašė prieglobsčio, srautai) || Atitiktys toje pačioje valstybėje narėje užregistruotiems duomenims || Iš viso || Iš viso: atitiktys toje pačioje valstybėje narėje užregistruotiems duomenims AT || 1544 || 3655 || 2111 BE || 2367 || 4343 || 1976 BG || 96 || 202 || 106 CH || 3685 || 7367 || 3682 CY || 30 || 30 || 0 CZ || 131 || 416 || 285 DE || 1709 || 12507 || 10798 DK || 163 || 1112 || 949 EE || 0 || 64 || 64 ES || 24 || 115 || 91 FI || 24 || 118 || 94 FR || 293 || 2458 || 2165 GR || 18 || 19 || 1 HU || 309 || 906 || 597 IE || 0 || 0 || 0 IS || 2 || 37 || 35 IT || 166 || 297 || 131 LI || 0 || 0 || 0 LT || 6 || 82 || 76 LU || 36 || 213 || 177 LV || 3 || 26 || 23 MT || 0 || 10 || 10 NL || 2891 || 6633 || 3742 NO || 1410 || 3792 || 2382 PL || 532 || 1838 || 1306 PT || 2 || 44 || 42 RO || 152 || 197 || 45 SE || 73 || 192 || 119 SI || 36 || 195 || 159 SK || 47 || 183 || 136 UK || 770 || 1514 || 744 || || || Iš viso || 16519 || 48565 || 32046 8 lentelė. Atmestas duomenų perdavimas procentais (2012 m.) 9 lentelė. Vidutinė trukmė nuo pirštų atspaudų paėmimo iki jų perdavimo EURODAC centriniam padaliniui (2012 m.) 10 lentelė. Klaidingos atitiktys 1 kategorijos duomenis lyginant su 1 kategorijos duomenimis (2012 m.) 11 lentelė. 1 kategorijos ir 2 kategorijos atitikčių, praleistų dėl vėlavimo išsiųsti 2 kategorijos duomenis, pasiskirstymas (2012 m.) 12 lentelė. Atitikčių ir blokuojamų atvejų pasiskirstymas (EB reglamento Nr. 2725/2000 12 straipsnis) (2012 m.) 13 lentelė. 9 kategorijos specialių paieškų skaičius pagal valstybę narę (2012 m.) [1] OL L 316, 2000 12 15, p. 1. [2] EURODAC reglamento 24 straipsnio 1 dalis. [3] COM(2012) 254 final. [4] COM(2008) 825 galutinis. [5] COM(2009) 342 galutinis ir COM(2009) 344 galutinis. [6] COM(2010) 555 galutinis. [7] EURODAC reglamente numatyta sukurti Europos Komisijos valdomą centrinį padalinį, kuriame bus įdiegta automatinė pirštų atspaudų identifikavimo sistema (AFIS), gaunanti duomenis ir perduodanti atsakymus „atitiktis yra“ arba „atitikties nėra“ kiekvienos valstybės narės nacionaliniams padaliniams (nacionaliniams prieigos punktams). EURODAC reglamente ir jo įgyvendinimo taisyklėse nustatyta pirštų atspaudų duomenų rinkimo, perdavimo ir lyginimo atsakomybė, galimos jų perdavimo priemonės, statistinės centrinio padalinio užduotys ir duomenų perdavimo standartai. [8] 2011 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1077/2011, kuriuo įsteigiama Europos didelės apimties IT sistemų laisvės, saugumo ir teisingumo erdvėje operacijų valdymo agentūra (OL L 286, 2011 11 1, p. 1). [9] S-TESTA (saugios europinės telematinių tinklų paslaugos valstybės valdymo institucijoms) tinklas – bendra infrastruktūra, kuria siekiama tenkinti verslo poreikius ir Europos institucijų bei nacionalinių valstybės valdymo institucijų keitimosi informacija reikalavimus. [10] ISA (Europos viešojo administravimo institucijų sąveikos sprendimas) – nauja programa, kuria siekiama gerinti ES valstybių narių viešojo administravimo institucijų elektroninį bendradarbiavimą. Ja tęsiama ankstesnė programa IDA II (duomenų mainai tarp valstybės valdymo institucijų) ir IDABC (suderintas Europos e. valdžios paslaugų teikimas valstybės valdymo institucijoms, verslo subjektams ir piliečiams). [11] Priedo 2 lentelėje išsamiai nurodomi sėkmingi duomenų perdavimai nuo 2012 m. sausio 1 d. iki 2012 m. gruodžio 31 d. pagal valstybę narę ir kategoriją. [12] „Kiekviena valstybė narė, laikydamasi Europos žmogaus teisių konvencijoje ir Jungtinių Tautų vaiko teisių konvencijoje nustatytų apsaugos nuostatų, nedelsdama paima kiekvieno mažiausiai 14 metų amžiaus užsieniečio, kuris kompetentingų kontrolės institucijų buvo sulaikytas dėl neteisėto tos valstybės narės sienos kirtimo jūra, sausuma ar oru iš trečiosios šalies ir kuris nebuvo grąžintas atgal į tą šalį, visų (rankų) pirštų atspaudus.“ [13] OL L 348, 2008 12 24. [14] 11 straipsnis. „[...] Paprastai pagrindas tikrinti, ar užsienietis yra anksčiau pateikęs prieglobsčio prašymą dar vienoje valstybėje narėje, yra tais atvejais, kai: a) tas užsienietis pareiškia, kad jis yra pateikęs prieglobsčio prašymą, bet nenurodo valstybės narės, kurioje tą prašymą pateikė; b) tas užsienietis neprašo prieglobsčio, bet prieštarauja jo grąžinimui į kilmės šalį teigdamas, kad ten jam gresia pavojus, arba c) tas užsienietis kitaip siekia, kad nebūtų išsiųstas, atsisakydamas bendradarbiauti nustatant jo tapatybę, visų pirma nepateikdamas jokių asmens dokumentų ar pateikdamas suklastotus dokumentus.“ [15] Lentelėje parodyti statistiniai duomenys, susiję su atitiktimis toje valstybėje įrašytiems duomenims, nebūtinai atitinka centrinio padalinio perduotus ir valstybių narių įrašytus atitikčių duomenis. Taip yra dėl to, kad valstybės narės ne visada naudojasi 4 straipsnio 4 dalyje numatyta galimybe, pagal kurią centrinio padalinio prašoma paiešką vykdyti lyginant su centrinėje duomenų bazėje jau saugomais jų duomenimis. Tačiau net kai valstybės narės nesinaudoja šia galimybe, centrinis padalinys dėl techninių priežasčių visada privalo palyginti duomenis su visais centriniame padalinyje saugomais (tos valstybės narės ir kitų valstybių narių) duomenimis. Šiais konkrečiais atvejais, net jei yra atitiktis su tos valstybės narės duomenimis, centrinis padalinys paprasčiausiai teikia atsakymą „atitikties nėra“, nes valstybė narė neprašė pateiktų duomenų palyginti su jos užregistruotais duomenimis. [16] OL L 326, 2005 12 13. [17] Klaidingos atitikties atveju trečiosios šalies pilietis pateikia prieglobsčio prašymą valstybėje narėje A, kurios valdžios institucijos paima jo pirštų atspaudus. Kol tie pirštų atspaudai bus perduoti centriniam padaliniui (1 kategorijos perduodami duomenys), tas pats asmuo gali nuvykti į kitą valstybę narę B ir vėl paprašyti prieglobsčio. Jeigu ši valstybė narė B pirma perduoda pirštų atspaudus, tada valstybės narės A perduoti pirštų atspaudai centrinėje duomenų bazėje užregistruojami vėliau nei valstybės narės B; taigi valstybės narės B duomenys atitiks valstybės narės A duomenis. Taigi, bus nustatyta, kad atsakinga yra valstybė narė B, o ne valstybė narė A, kurioje prieglobsčio prašymas buvo pateiktas pirmiau. [18] Praleistos atitikties atveju trečiosios šalies pilietis sulaikomas dėl neteisėto sienos kirtimo ir valstybės narės A, į kurią jis atvyko, valdžios institucijos paima jo pirštų atspaudus. Kol tie pirštų atspaudai bus perduoti į centrinį padalinį (2 kategorijos perduodami duomenys), tas pats asmuo gali nuvykti į kitą valstybę narę B ir pateikti prieglobsčio prašymą. Tokiu atveju jo pirštų atspaudus paima valstybės narės B valdžios institucijos. Jeigu ši valstybė narė B pirmoji perduoda pirštų atspaudus (1 kategorijos perduodami duomenys), centrinis padalinys pirma užregistruoja 1 kategorijos perduotus duomenis ir vietoj valstybės narės A prašymą tvarkytų valstybė narė B. Iš tikrųjų, kai 2 kategorijos duomenys pateikiami vėliau, atitiktis praleidžiama, nes nėra galimybių atlikti 2 kategorijos duomenų paieškos. [19] Duomenų perdavimas gali būti atmestas dėl duomenų patvirtinimo problemų, pirštų atspaudų klaidų arba nepakankamos kokybės (taip pat žr. 2.1 skirsnį ten pat).