Švedija iš esmės taiko teisinę ir institucinę sistemą kovai su korupcija ir jos prevencijai. Nors Švedija neturi jokios raštu kodifikuotos išsamios kovos su korupcija strategijos, vyriausybė planuoja parengti nacionalinį kovos su korupcija veiksmų planą. Korupcijos prevencijos ir kovos su korupcija klausimai sprendžiami taikant kelias teisines ir kitokio reglamentavimo nuostatas, konkrečias taisykles, susijusias su valstybinėmis įstaigomis, taip pat pasitelkiant teisėsaugos ir teismų institucijas. Nacionalinis kovos su korupcija padalinys – specializuota prokuratūros baudžiamojo persekiojimo įstaiga, atsakinga už visus nusikalstamų veikų tyrimus, susijusius su korupcija ir kyšininkavimu užsienyje. Nacionalinio kovos su korupcija policijos padalinio, kaip Švedijos policijos skyriaus, užduotys yra tirti korupcijos nusikaltimus ir užtikrinti prevencinį vaidmenį teikiant paramą įvairioms valdžios institucijoms rengiant kovos su korupcija politiką. Be to, tokios institucijos kaip Nacionalinė audito tarnyba, Nacionalinė konkurencijos tarnyba, Nacionalinė nusikalstamumo prevencijos taryba ir Finansų policija (Švedijos finansinės žvalgybos padalinys (FŽP) ir policijos skyrius) yra atsakingos už korupcijos prevenciją, su korupcija susijusios teismo ekspertizės ir audito kompetenciją bei korupcijos tyrimą.

Inicijuotas reformų procesas, kuriuo siekiama dar labiau stiprinti teismų nepriklausomumą. 2018 m. gavusi parlamento prašymą, 2020 m. vasario mėn. vyriausybė sudarė demokratijos apsaugos ir teismų nepriklausomumo stiprinimo tyrimo komisiją . Įvairių partijų tyrimo komisijai pirmininkauja Aukščiausiojo Teismo pirmininkas, ir ji turi įgaliojimus ištirti kelis Švedijos teismų nepriklausomumo sistemos aspektus, kad pateiktų pasiūlymus dėl teisės aktų ir konstitucijos pakeitimų . Komisija ištirs, ar Aukščiausiojo Teismo ir Aukščiausiojo Administracinio Teismo teisėjų skaičius ir pensinis amžius turi būti reglamentuojami Konstitucijoje . Komisijos įgaliojimuose nustatyta, kad svarstymo metu, inter alia, atsižvelgiama į naujausią Teisingumo Teismo praktiką . Remiantis įgaliojimais, siekiama apsaugoti teisėjus nuo galimo kišimosi į jų darbą bendrosios teisės normomis sumažinus pensinį amžių. Abiejų aukščiausiųjų teismų teisėjų skaičiaus reguliavimo klausimas bus svarstomas atsižvelgiant į Švedijoje vykusią teisinę akademinę diskusiją, kurioje buvo teigiama, kad teisėjų skaičiaus didinimas arba mažinimas gali būti panaudotas kaip politinės įtakos priemonė. Be to, komisija ištirs, ar reikėtų stiprinti Nacionalinės teismų administracijos nepriklausomumą . Komisijai nustačius, kad jį reikia stiprinti, ji yra įgaliota siūlyti steigti teismų tarybą arba Nacionalinės teismų administracijos tarybą , daugiausia sudarytą iš teisėjų; tai atitiktų Europos Tarybos rekomendacijas . Komisija dar tik pradeda darbą, be kita ko ji peržiūrės dabartines kitų ES valstybių narių sistemas. Jos darbo rezultatai bus pristatyti 2023 m. vasario mėn. Ypač pažymėtinas integracinis pasirengimo tokiai reformai metodas, įskaitant įvairias partijas apimantį procesą ir dėmesį, skirtą naujausiai Teisingumo Teismo praktikai.

Konkretus stabdžių ir atsvarų sistemos požymis – įtraukus struktūrinis teisės aktų rengimo procesas. Šis procesas taikomas vykstant minėtam su teismais susijusiam konstitucinės sistemos nagrinėjimui. Šio proceso metu konstitucijos pakeitimo procedūros reforma taip pat bus svarstoma kaip priemonė pagrindinių demokratinės sistemos struktūrų apsaugai sustiprinti. Pagrindines teises saugo kelios nepriklausomos institucijos, taip pat vyksta reformų procesas, kuriuo siekiama išplėsti Nacionalinės žmogaus teisių institucijos įgaliojimus. Be to, vyriausybė įgyvendino konkrečias dialogo su pilietine visuomene priemones.

Švedijos teisingumo sistema pasižymi aukštu suvokiamo teismų nepriklausomumo lygiu. Siekdama dar labiau paskatinti teismų nepriklausomumą, Švedija, sudarydama įvairių partijų tyrimo komisiją, inicijavo parlamentinį procesą, kad ištirtų tam tikrus su teismais susijusios konstitucinės sistemos elementus. Be to, neseniai iš dalies pakeistame Teismo proceso kodekse kodifikuotos taisyklės, kuriomis reglamentuojamas bylų paskirstymas. Vyriausybė pradėjo teisėkūros iniciatyvą su teisingumo sistemos skaitmeninimu susijusioms problemoms spręsti. Visų pirma galimybė tam tikrus teismo procedūros veiksmus, susijusius tiek su bylos perdavimu teismui, tiek su šaukimų į teismą siuntimu, atlikti internetu egzistuoja iš dalies.

Pagal organizacijos „Transparency International“ skelbiamą korupcijos suvokimo indeksą Švedija surinko 85 balus iš 100 ir užima 3-ą vietą Europos Sąjungoje ir 4-ą pasaulio mastu. 2020 m. „Eurobarometro“ specialioji apklausa dėl korupcijos rodo, kad 40 proc. respondentų mano, jog korupcija yra plačiai paplitusi (ES vidurkis – 71 proc.), o 9 proc. laikosi nuomonės, kad kasdieniame gyvenime korupcija juos veikia asmeniškai (ES vidurkis – 26 proc.) . 30 proc. įmonių mano, kad korupcija yra plačiai paplitusi (ES vidurkis – 63 proc.), o 12 proc. įmonių galvoja, kad plėtojant verslą korupcija yra problema (ES vidurkis – 37 proc.). 55 proc. asmenų galvoja, kad sėkmingas baudžiamasis persekiojimas yra vykdomas pakankamai, kad atgrasytų žmones nuo korupcijos (ES vidurkis – 36 proc.), o 48 proc. įmonių mano, kad asmenims ir įmonėms už nustatytą vyresniojo pareigūno papirkinėjimą skiriamos tinkamos bausmės (ES vidurkis – 31 proc.) .

Švedijoje galioja teisės sistema, pagal kurią korupcija yra plačiai kriminalizuojama. Švedijos baudžiamuoju kodeksu reglamentuojamos nusikalstamos veikos, pvz., kyšio ėmimas ir davimas, prekyba poveikiu ir kyšininkavimo finansavimas dėl nerūpestingumo. Už kyšio ėmimą ar davimą gali būti skiriamos baudos arba ne daugiau kaip dvejų metų laisvės atėmimo bausmė (taikomas penkerių metų senaties terminas). Už sunkų kyšio davimo arba ėmimo nusikaltimą baudžiama nuo šešių mėnesių iki šešerių metų laisvės atėmimo bausme (taikomas dešimties metų senaties terminas). Be to, tokie nusikaltimai kaip netinkamas elgesys einant valstybines pareigas arba konfidencialumo pareigos nesilaikymas reglamentuojami Baudžiamajame kodekse. 1994 m. priimtame Viešosios tarnybos įstatyme taip pat numatyta drausminė atsakomybė už pareigų nevykdymą skiriant įspėjimą ar sumažinant atlyginimą. Įstatymu taip pat darbuotojams draudžiama dalyvauti veikloje, kuri gali turėti neigiamo poveikio pasitikėjimui jų nešališkumu darbe ar pakenkti valdžios institucijos reputacijai .

Nors nėra įgyvendinamos jokios išsamiai kodifikuotos nacionalinės kovos su korupcija strategijos, vyriausybė paskelbė savo iniciatyvą parengti nacionalinį kovos su korupcija veiksmų planą. Veiksmų planą numatyta pristatyti 2020 m. pabaigoje, vyksta ankstyvasis diskusijų su atitinkamomis institucijomis etapas. Ketinama peržiūrėti vykdomą prevencinį darbą ir nustatyti, kokių naujų priemonių reikia kovai su korupcija, pvz., sudarant sąlygas svarbiausių valdžios institucijų efektyvesniam ir veiksmingesniam koordinavimui ir bendradarbiavimui.

Atsakomybe už kovą su korupcija ir jos prevenciją dalijasi kelios institucijos. Viešojo valdymo agentūra nuo 2017 m. valdo nacionalinį kovos su korupcija tinklą ir vykdo mokslinių tyrimų ir politikos koordinavimą, remdama gerą valdymą ir kovą su korupcija. Nacionalinė audito tarnyba, kurios kompetencijos sritys, be kita ko, yra teismo ekspertizė ir auditas, vykdo viešojo sektoriaus organizacijų finansinę ir nefinansinę kontrolę. Nacionalinė nusikalstamumo prevencijos taryba teismų sistemoje atlieka vyriausybinės ekspertų įstaigos funkciją . Švedijos vietos valdžios institucijų ir regionų asociacija (SALAR) koordinavo įvairius korupcijos prevencijai skirtus praktinius seminarus. Be to, Finansų policija atlieka Švedijos finansinės žvalgybos padalinio (FŽP) užduotis ir dalyvauja policijos atliekamuose tyrimuose. 2018 m. Švedijos nacionalinės nusikalstamumo prevencijos tarybos (BRÅ) duomenimis , pranešta apie 297 kyšio ėmimo ir 143 kyšio siūlymo atvejus. Ir toliau išlieka kyšininkavimo užsienyje rizika, nes Švedija pasižymi vienu didžiausių daugiašalių korporacijų skaičiumi vienam gyventojui, o baudžiamąjį persekiojimą už kyšininkavimą užsienyje riboja abipusio baudžiamumo reikalavimas ir įmonių atsakomybės reikalavimas .

Nacionalinis kovos su korupcija padalinys (NACP), įsteigtas baudžiamojo persekiojimo institucijoje, atsako už visus nusikalstamų veikų tyrimus, susijusius su korupcija ir kyšininkavimu užsienyje. Padalinyje, kuris visą dėmesį skiria tik kovos su korupcija atvejams, dirba apie dešimt prokurorų ir du apskaitininkai. Turint omenyje ištirtų bylų ir baudžiamojon atsakomybėn patrauktų asmenų skaičių, agentūra susidūrė su sunkumais, susijusiais su turimais analitiniais pajėgumais ir ištekliais, todėl iškilo rizika, kad ji negalės išnagrinėti bylos iki senaties termino. Nacionalinis kovos su korupcija policijos padalinys (NACPU) įsteigtas siekiant vienoje vietoje sutelkti nacionalines kompetencijas korupcijos nusikaltimų tyrimo srityje; jame dirba 27 darbuotojai, tarp jų 14 policijos tyrėjų, 6 civiliai tyrėjai ir 4 teismo ekspertizės apskaitininkai. Be korupcijos nusikaltimų tyrimo, jis taip pat atlieka prevencinį vaidmenį ir remia valdžios institucijas rengiant kovos su korupcija politiką. NACPU taip pat rengia kovos su korupcija mokymus, skirtus įvairioms Švedijos institucijoms ir organizacijoms.

Kai kurių kategorijų pareigūnai, taip pat parlamento nariai ir ministrai privalo pateikti turto deklaracijas. Tam tikrų valstybės pareigūnų įpareigojimo pranešti apie turimas finansines priemones įstatyme (2018:1625) išdėstytos nuostatos dėl ministrų ir tam tikrų valdžios institucijų, savivaldybių ir regionų pareigūnų įpareigojimo pranešti apie turimas finansines priemones. Ministrai privalo pranešti vyriausybinėms institucijoms apie turimas finansines priemones. Valdžios institucijos valdymo organo nariai taip pat įpareigoti pranešti, jeigu institucija turi viešai neatskleistos informacijos. Vyriausybė nusprendžia, kurioms valdžios institucijoms taikoma tokia prievolė pranešti. Atsižvelgdamos į pareigūnų galimybes susipažinti su viešai neatskleista informacija, tokios institucijos nusprendžia, kurie valdymo organui nepriklausantys pareigūnai turi pranešti. Savivaldybės ir regionai taip pat nusprendžia, kurioms valdžios institucijoms turi būti taikoma pareiga pranešti. Parlamento nariai privalo deklaruoti tam tikrą ekonominį turtą per keturias savaites nuo pirmojo Riksdago posėdžio po rinkimų. Parlamento narių deklaracijose pateikta informacija saugoma Riksdago administracijos tvarkomame viešajame registre. Duomenys pašalinami iš registro pasibaigus visai parlamento kadencijai. Taip pat taikomas visuomenės galimybės susipažinti su oficialiais dokumentais principas, t. y., gavus prašymą taip pat turi būti pateikiamos parlamento narių deklaracijos.

Taikomos priemonės, siekiant užtikrinti pranešėjų apsaugą ir paskatinti pranešti apie korupciją. Pagal Pranešėjų įstatymą Nr. 2016:749 darbdavys negali taikyti sankcijų darbuotojui arba laikinam įstaigos darbuotojui dėl to, kad jis pranešė apie didelius darbdavio veiklos tvarkos pažeidimus . Apsauga apima kelis aspektus: laisvę perduoti informaciją, gauti informaciją ir žvalgybos informaciją bei teisę į anonimiškumą. 2019 m. gegužės mėn. pabaigoje vyriausybė inicijavo peržiūrą, kad pasirengtų įgyvendinti ES pranešėjų direktyvą ir įvertintų, ar reikalingi su šia direktyva susiję Švedijos teisės pakeitimai .

Aukšto lygio pareigūnams nustatytos taisyklės dėl „sukamųjų durų“ reiškinio, o lobizmas ir toliau lieka nereguliuojamas. 2018 m. priimtos taisyklės dėl „sukamųjų durų“ reiškinio , kuriose nustatyti apribojimai ministrams, kabineto nariams ir departamentų sekretoriams, kurie pereina dirbti į ne vyriausybės ir (arba) viešojo sektoriaus organizacijas ir atlieka jų užduotis. Šios taisyklės taikomos perėjimui prie nevalstybinės veiklos, įskaitant atvejus, kai ministrai ir valstybės sekretoriai ketina imtis naujos užduoties arba pradėti dirbti nevalstybinę veiklą vykdančiose įmonėse, arba pradėti verslą. Nevalstybinė veikla apima visą veiklą, už kurią atsako ne valstybė. Šios taisyklės taip pat taikomos įmonėms, kurios yra visiškai ar iš dalies valdomos valstybės. Speciali peržiūros institucija – Pereinamojo laikotarpio apribojimų kabineto nariams ir departamentų sekretoriams peržiūros komitetas – nagrinėja atvejus, kai pradedama verstis veikla, kurią atlikti įdarbina ne vyriausybė. Kalbant apie lobizmą, nėra konkrečios prievolės lobistams užsiregistruoti arba pranešti apie valstybės pareigūnų ir lobistų ryšius. GRECO atkreipė dėmesį į tai, kad neparengtos taisyklės, kuriomis būtų reglamentuojami ryšiai su lobistais, kai lobistais tampa buvę valstybės pareigūnai .

Plačiai taikoma teisė susipažinti su informacija yra pagrindinis Švedijos požiūrio į korupcijos prevenciją elementas. Valstybės pareigūnai turi teisę atskleisti informaciją žiniasklaidai, o visuomenė turi teisę dalyvauti sprendimus priimančių institucijų (parlamento, apskričių tarybų asamblėjų) posėdžiuose ir teismo posėdžiuose. Šio principo apribojimai aiškiai išdėstyti teisės aktuose, siekiant užtikrinti nedidelį skaičių svarbių viešųjų ir privačiųjų interesų .

III.Žiniasklaidos pliuralizmas

Švedijos teisės sistema, susijusi su žiniasklaidos pliuralizmu, grindžiama apsaugos priemonėmis, kurios įtvirtintos tiek konstitucinėje sistemoje , tiek antrinės teisės aktuose. Konstitucija garantuoja saviraiškos teisę; ji nustatyta Pagrindiniame įstatyme dėl išraiškos laisvės ir Spaudos laisvės įstatyme. Žiniasklaidos reguliavimo institucijos – Švedijos spaudos ir transliavimo tarnybos (Myndigheten för press, radio och tv) – statusą ir kompetencijas reglamentuoja Konstitucija ir Radijo ir televizijos įstatymas . Švedijos teisės sistemoje nenumatyti jokie konkretiems sektoriams taikomi įstatymai, susiję su žiniasklaidos nuosavybės skaidrumu .

Švedija taiko efektyvias reguliavimo apsaugos priemones žiniasklaidos reguliavimo institucijos nepriklausomumui užtikrinti. Švedijos spaudos ir transliavimo tarnyba turi nepriklausomos administracinės institucijos statusą . Tarnyba teisės aktais įpareigota remti saviraiškos laisvę, įvairovę, nepriklausomumą ir prieinamumą. Šioje institucijoje veikia du nepriklausomi sprendimus priimantys organai: Švedijos transliavimo komisija ir Žiniasklaidos subsidijų taryba. Naujausiame Žiniasklaidos pliuralizmo observatorijos 2020 m. ataskaitos (MPM 2020) leidime nurodyta, kad Švedijos žiniasklaidos reguliavimo institucijos nepriklausomumui ir efektyvumui kyla labai mažai rizika. 2018 m. pradėtas tyrimas, siekiant nustatyti, kaip Švedija įgyvendina peržiūrėtą Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyvą (AVŽPD), įskaitant nuostatas dėl nacionalinių žiniasklaidos reguliavimo institucijų nepriklausomumo ir efektyvumo . Užbaigus tyrimą buvo parengta ataskaita , kuri 2019 m. rugpjūčio mėn. buvo pateikta vyriausybei; joje daroma išvada, kad Švedijos valdymo modelis užtikrina aukštą visų Švedijos institucijų, įskaitant ir žiniasklaidos reguliavimo instituciją, nepriklausomumo lygį. Remiantis ataskaita ir kaip patvirtino Švedijos spaudos ir transliavimo tarnybos atstovai, svarbiausia apsaugos priemonė įtvirtinta Vyriausybės dokumento 12 skyriaus 2 straipsnyje, kuriame nustatytas bendras Švedijos administracinių institucijų nepriklausomumo principas . Šiuo metu Švedija perkelia peržiūrėtą AVŽPD į nacionalinę teisę. Šis procesas gali apimti daugiau teisės aktų pakeitimų, kuriais siekiama stiprinti žiniasklaidos reguliavimo institucijos nepriklausomumą, visų pirma skiriant jos narius . Švedijos spaudos ir transliavimo tarnybos atstovai taip pat nurodė, kad jie tikisi, jog iš biudžeto bus skirta daugiau lėšų .

Švedijos žiniasklaidos sektoriuje veikia nusistovėjusi savireguliacijos sistema. Sistema yra visiškai savanoriška ir finansuojama keturių spaudos organizacijų bei keturių transliavimo bendrovių . Žiniasklaidos ombudsmeną, atsakingą už skundų dėl laikraščių, žurnalų, transliuojamosios žiniasklaidos, jų interneto svetainių ir socialinių tinklų redakcinio turinio nagrinėjimą, skiria komitetas, kurį sudaro Vyriausiasis parlamento ombudsmenas, Švedijos advokatų asociacijos pirmininkas ir Nacionalinio spaudos klubo pirmininkas. Žiniasklaidos ombudsmenas taip pat užtikrina atitiktį savireguliavimo Spaudos, radijo ir televizijos etikos kodeksui . Skundus dėl žiniasklaidos ombudsmeno sprendimų nagrinėja Žiniasklaidos taryba, kurią sudaro keturi teisėjai, 16 savireguliacijos sistemoje dalyvaujančių žiniasklaidos organizacijų atstovų ir 12 plačiosios visuomenės atstovų.

Švedijos teisės sistemoje nėra jokių žiniasklaidai taikomų teisės aktų, susijusių su žiniasklaidos nuosavybės skaidrumu. Kaip nurodyta MPM 2020 , visos įmonės privalo laikytis bendrosios tvarkos, nustatytos pagal Švedijos finansinių santykių įstatymą (Skaidrumo įstatymą), pagal kurį reikalaujama įmonių skaidrumo nuosavybės struktūrų požiūriu. Jos taip pat turi laikytis Konkurencijos įstatymo, kuriuo reglamentuojama nuosavybės koncentracija. Pagal šią sistemą visos Švedijos įmonės turi informuoti Švedijos konkurencijos tarnybą apie savo nuosavybės struktūrą ir teikti metines ataskaitas, kuriose taip pat nurodoma informacija apie nuosavybę. Tokios ataskaitos turi būti skelbiamos viešai (taip pat įmonių interneto svetainėse). Kadangi nėra konkrečiai žiniasklaidai taikomos sistemos, MPM 2020 nurodoma, kad žiniasklaidos nuosavybės skaidrumui kylanti rizika yra vidutinė. Tačiau, kaip teigia Švedijos spaudos ir transliavimo tarnybos atstovai , dėl žiniasklaidos tarnybų savininkų tapatybės nustatymo nekilo jokių problemų .

Švedija turi patikimą žurnalistų apsaugos ir veiklos sistemą. Švedijos žurnalistų veiklos sąlygos laikomos vienomis palankiausių pasaulyje. MPM 2020 nurodyta, kad Švedijoje redakciniam autonomiškumui kyla maža rizika . Šiuo požiūriu Spaudos laisvės įstatymu reglamentuojamas autonomiškumas skiriant ir atleidžiant vyriausiuosius redaktorius. Be to, daug žiniasklaidos ir žurnalistų organizacijų parengė savireguliacijos iniciatyvas, susijusias su redakciniu nepriklausomumu. Spaudos laisvės įstatyme (7 skyrius) ir Pagrindiniame įstatyme dėl išraiškos laisvės (5 skyrius), kurie turi būti skaitomi kartu su Švedijos baudžiamuoju kodeksu, už garbės ir orumo žeidimą spausdintinėje ir audiovizualinėje žiniasklaidoje, be kitų sankcijų, numatyta ir laisvės atėmimo bausmė . Tačiau, kaip nurodo Tarptautinis spaudos institutas, baudžiamojo persekiojimo už garbės ir orumo įžeidimą žiniasklaidoje atvejai Švedijoje pasitaiko retai dėl išsamių tokių atvejų nagrinėjimo reikalavimų, numatytų minėtuose teisės aktuose. Visgi kai kurie šaltiniai, tarp jų organizacija „Žurnalistai be sienų“ ir Švedijos nacionalinė nusikalstamumo prevencijos taryba (Brå) , pranešė, kad kai kuriems žurnalistams yra grasinama dėl jų profesinės veiklos. Žurnalistų, sulaukiančių įžeidžiančių ar menkinančių komentarų internete, skaičius sumažėjo nuo 80 proc. 2013 m. iki maždaug 70 proc. 2019 m. 2019 m. Europos Tarybos platformoje žurnalistikos apsaugai ir žurnalistų saugumui skatinti nenurodyta apie jokius pranešimus dėl Švedijos. 2020 m. platformoje paskelbta apie tris pranešimus, susijusius tiek su fiziniais, tiek su internetiniais išpuoliais prieš žurnalistus . Švedijos policija inicijavo specialius veiksmus, kuriais siekiama spręsti pagrindinių teisių ir laisvių problemas, įskaitant nusikaltimų prieš žurnalistus klausimus. Be kita ko, steigiami nacionaliniai informacijos centrai, papildomai skiriami darbuotojai, teikiantys pagalbą nukentėjusiesiems nuo tokių nusikaltimų, taip pat skiriamas papildomas finansavimas , kad būtų geriau ištiriami nusikaltimai demokratijai ir neapykantos nusikaltimai . 2020 m. gegužės mėn. Vyriausybės paskirtas tyrimo pareigūnas šiuo metu, be kita ko, peržiūri, kokia apsauga tam tikroms svarbioms visuomenės funkcijoms, įskaitant žurnalistus, numatyta baudžiamojoje teisėje. Tikimasi, kad peržiūros proceso metu bus išnagrinėta, ar reikėtų apsvarstyti kokias nors papildomas teisines apsaugos priemones, susijusias su žodžio laisve . Be to, žurnalistai gali naudotis patikima teisės susipažinti su informacija sistema. Remiantis MPM 2020 , teisinės nuostatos, susijusios su galimybe susipažinti su informacija ir ribojimais dėl privatumo ir konfidencialumo apsaugos, yra aiškiai apibrėžtos, ir suinteresuotieji subjektai, pvz., Švedijos žiniasklaidos ombudsmenas, mano, kad ši teisė yra visapusiškai gerbiama ir praktiškai yra tinkamai įgyvendinta .

IV.Kiti instituciniai klausimai, susiję su stabdžių ir atsvarų sistema

Švedija turi vienų rūmų parlamentinę valdžios sistemą, kurioje Teisėkūros taryba užtikrina ex ante konstitucinę peržiūrą, o teismai konkrečiais atvejais gali atlikti ex post konstitucinę peržiūrą. Pasiūlymus dėl teisės aktų gali teikti parlamentas arba vyriausybė; pastaroji praktiškai pateikia didžiąją daugumą pasiūlymų. Stabdžių ir atsvarų sistemoje teisingumo kancleris, parlamento ombudsmenas ir lygių galimybių ombudsmenas atlieka svarbų vaidmenį.

Teisės aktų vykdymo užtikrinimas pasižymi ypač įtraukiu procesu. Įstatymų rengimo procesas prasideda nuo tyrimo etapo, kuriame aptariamą klausimą visų pirma paprastai turi išanalizuoti ir įvertinti atsakingos ministerijos pareigūnai, tyrimo komisija, veikianti nepriklausomai nuo vyriausybės arba tyrimą atliekantis pareigūnas (vienasmenis tyrimo organas) . Tyrimą atliekantis subjektas parengia pasiūlymo dėl teisės akto projektą. Vadovaujantis Konstitucija , susijusioms institucijoms ir suinteresuotiesiems subjektams turi būti suteikta galimybė pareikšti nuomonę per vadinamąjį prašymų pateikti nuomonę procesą, kurio standartinė trukmė yra trys mėnesiai. Nors ši galimybė suteikiama susijusioms institucijoms ir suinteresuotiesiems subjektams, ja gali pasinaudoti ir kitos organizacijos ar fiziniai asmenys. Pasiūlymas, dėl kurio prašyta pateikti nuomonę, ir gautos nuomonės, paskelbiamos vyriausybės interneto svetainėje. Atsižvelgdama į tyrimo ir prašymų pateikti nuomonę proceso rezultatą, vyriausybė parengia įstatymo projektą. Šiame procese parengiamas poveikio vertinimas, kurį kartu su pasiūlymais dėl poveikio įmonių darbo sąlygoms arba konkurencingumui reikia pateikti Švedijos geresnio reglamentavimo tarybai . Demokratijos apsaugos ir teismų nepriklausomumo stiprinimo tyrimo komisija yra geras tokio įtraukaus proceso svarbos sprendžiant opius klausimus, pvz., teisinės valstybės principo taikymo klausimus, pavyzdys. Ši komisija, kuriai pirmininkauja Aukščiausiojo Teismo pirmininkas, užtikrina, kad joje būtų atstovaujama įvairioms politinėms partijoms ir teismams. Komisijos tvarkaraščiu taip pat vengiama trumpų šio proceso užbaigimo terminų, todėl jo rezultatus numatyta pateikti 2023 m.

Teisėkūros taryba yra atsakinga už ex ante įstatymų konstitucingumo peržiūrą. Prieš pateikiant vyriausybės pasiūlymus dėl teisės aktų parlamentui, Teisėkūros taryba, kurią sudaro buvę ir dabartiniai Aukščiausiojo Teismo ir Aukščiausiojo Administracinio Teismo teisėjai , juos išnagrinėja ir pateikia neprivalomą nuomonę dėl pasiūlymo atitikties Konstitucijai ir visai teisės sistemai, užtikrindama, kad būtų laikomasi teisinės valstybės principų . Riksdago (Švedijos parlamento) komitetas taip pat gali paprašyti, kad Teisėkūros taryba pateiktų nuomonę. Kadangi Švedijoje nėra Konstitucinio Teismo, priimdami sprendimą konkrečiose bylose, visi teismai gali peržiūrėti įstatymų suderinamumą su Konstitucija ar viršesnės teisės aktais ir privalo netaikyti nesuderinamų nuostatų (tai vadinama teisės normų vertinimu). Jeigu įstatymas priimtas nesilaikant Teisėkūros tarybos nuomonės, teismai gali į tai atsižvelgti atlikdami teisės normų vertinimą .

Švedija svarsto pertvarkyti savo Konstitucijos pakeitimo procedūrą. Šiuo metu konstitucijos pakeitimai gali būti priimti paprastąja dauguma, tačiau tam reikalingi du parlamento sprendimai iš eilės, tarp jų surengiant parlamento rinkimus . Be teismų reformos, Demokratijos apsaugos ir teismų nepriklausomumo stiprinimo tyrimo komisija taip pat apsvarstys įvairius galimus pokyčius, susijusius su tuo, kaip yra priimami konstitucijos pakeitimai. Pagal komisijos įgaliojimus ši galimybė svarstoma atsižvelgiant į naujausius įvykius kitose šalyse, rodančius, kokia yra svarbi patikima pagrindinių demokratinės sistemos struktūrų apsauga . Visų pirma, tyrimo komisija įvertins, ar reikalinga kvalifikuota dauguma, ar reikia nustatyti reikalavimą dėl mažiausio priimant sprendimą dalyvaujančių parlamento narių skaičiaus ir ar tarp dviejų sprendimų surengti rinkimai turi būti eiliniai rinkimai. Šios tyrimo dalies rezultatai taip pat bus pristatyti 2023 m.