EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2022 03 30 COM(2022) 141 final KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI ES tvarios ir žiedinės tekstilės ekonomikos strategija



1.Įvadas Tekstilė įausta į kiekvieno mūsų kasdienybę. Naudojame įvairius jos gaminius – drabužius, namų ūkio tekstilę, audinius baldams. Be to, ji naudojama medicinos reikmenims, apsaugos priemonėms, pastatams ir transporto priemonėms. Tekstilė lemia gaminių funkcines ir eksploatacines savybes, tačiau taip pat yra renkamasi estetikos ir patogumo tikslais. Tekstilės gaminių gamybos ir naudojimo apimtis ir toliau auga, taigi didėja ir su tuo susijęs poveikis klimatui, vandens bei energijos suvartojimui ir aplinkai. 2000–2015 m. laikotarpiu pasaulinė tekstilės gamybos apimtis beveik padvigubėjo, o aprangos ir avalynės naudojimo apimtis iki 2030 m. turėtų padidėti 63 proc. – nuo 62 mln. tonų (dabar) iki 102 mln. tonų (2030 m.). Europos Sąjungoje tekstilės gaminių, kurių dauguma importuojama, naudojimas, vertinant iš viso gyvavimo ciklo perspektyvos, šiuo metu yra vidutiniškai ketvirtas pagal neigiamo poveikio aplinkai ir klimato kaitai dydį veiksnys ir trečias pagal vandens suvartojimą ir naudojamos žemės plotą veiksnys. ES kasmet išmetama apie 5,8 mln. tonų tekstilės (apie 11 kg vienam asmeniui), o visame pasaulyje kas sekundę į sąvartyną išverčiama arba sudeginama pilnas sunkvežimis tekstilės. Kadangi didžiausią ES naudojamos tekstilės dalį (81 proc.) sudaro apranga, netvariems perteklinės gamybos ir vartojimo modeliams gyvuoti labiausiai padeda tendencija išmesti vis mažiau dėvėtus drabužius. Ši tendencija žinoma kaip greitoji mada. Jos esmė – gundyti vartotojus nuolat pirkti pigesnius prastesnės kokybės drabužius, greitai gaminamus reaguojant į naujausias tendencijas. Nors 1996–2018 m. laikotarpiu aprangos kainos ES, palyginti su infliacija, sumažėjo daugiau kaip 30 proc., vidutinės namų ūkių išlaidos aprangai padidėjo. Tai rodo, kad dėl minėtų netvarių modelių piliečiai naudojasi ne visomis išlaidų mažinimo galimybėmis. Be to, didėjanti tekstilės gaminių paklausa skatina neefektyvų neatsinaujinančiųjų išteklių naudojimą, be kita ko, sintetinių pluoštų gamybą iš iškastinio kuro. Šį neigiamą poveikį lemia linijinis modelis, kuriam būdingi maži tekstilės gaminių naudojimo, pakartotinio naudojimo, taisymo ir pluošto perdirbimo į pluoštą rodikliai ir pagal kurį kokybė, patvarumas ir perdirbamumas dažnai nėra drabužių modeliavimo ir gamybos prioritetai. Šio sektoriaus poveikį aplinkai dar labiau didina nuo sintetinių audinių ir avalynės per visą gyvavimo ciklą atsiskiriantys mikroplastikai. Sudėtingoje ir įvairialypėje pasaulinėje tekstilės gaminių vertės grandinėje kyla ir socialinių problemų, kurias iš dalies lemia spaudimas kuo labiau mažinti gamybos sąnaudas, kad būtų patenkintas vartotojų poreikis gauti įperkamų produktų. Didžiulį susirūpinimą kelia vaikų darbo drabužių pramonėje problema. Didžiąją dalį mažą darbo užmokestį gaunančios nekvalifikuotos tekstilės sektoriaus darbo jėgos sudaro moterys, todėl didinant tiekimo grandinės tvarumą svarbus ir lyčių lygybės aspektas. Skirdama daugiau dėmesio socialiniam ir aplinkosauginiam tvarumui, ES siekia stiprinti pasaulines vertės grandines ir taip padėti įgyvendinti darnaus vystymosi tikslus visame pasaulyje. Tekstilės ir aprangos sektorius ES yra ekonomiškai reikšmingas ir gali atlikti svarbų vaidmenį žiedinėje ekonomikoje. Jame veikia daugiau kaip 160 000 įmonių, dirba 1,5 mln. žmonių, o jo apyvarta 2019 m. buvo 162 mlrd. EUR. Šį sektorių neigiamai paveikė COVID-19 pandemija. Palyginti su 2019 m., 2020 m. ES tekstilės gaminių apyvarta sumažėjo 9,2 proc., o aprangos apyvarta – 18,1 proc. Kita vertus, tekstilės ekosistema per pandemiją pademonstravo sumanumą ir išradingumą – sugebėjo per rekordiškai trumpą laiką pakeisti gamybos linijas ir pradėti tiekti kaukes bei kitas itin reikalingas, tačiau tuo metu trūkstamas apsaugos priemones. Apie pažeidžiamas pasaulinių tiekimo grandinių vietas dar kartą primena ir neišprovokuota bei nepateisinama Rusijos karinė agresija prieš Ukrainą ir jos padariniai – energijos kainų didėjimas, žaliavų tiekimo saugumo mažėjimas ir poveikis tekstilės ekosistemos eksporto segmentams. ES tekstilės ekosistema turi atsigauti po eilės per pastaruosius dvejus metus užgriuvusių ir tiek kasdienę įmonių veiklą, tiek jų ilgalaikį išlikimą labai apsunkinusių vargų – staigaus paklausos sumažėjimo, vertės grandinių sutrikimų ir kainų šuolių – ir atlaikyti ne tik nuožmią pasaulinę konkurenciją, bet ir būsimus sukrėtimus. Ši daugiausia iš mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ) susidedanti ekosistema turi didinti savo atsparumą, visų pirma energijos ir žaliavų tiekimo srityje, išnaudoti galimybes žengti į naujas tvaresnių gaminių rinkas ir stengtis tapti patrauklesnė talentingai ir kvalifikuotai darbo jėgai. Europa visada buvo ir turėtų išlikti novatoriškų prekių ženklų, kūrybiškumo, praktinių žinių ir kokybiškų tekstilės gaminių lopšys. Aptarti iššūkiai ir galimybės reikalauja sistemingesnių sprendimų, kurie derėtų su Europos žaliojo kurso užmoju užtikrinti, kad ekonomikos augimas būtų pagrįstas tvarumo, neutralaus poveikio klimatui, efektyvaus energijos ir išteklių naudojimo ir pagarbos gamtai principais, ir būtų orientuoti į švarią ir žiedinę ekonomiką. 2020 m. Žiedinės ekonomikos veiksmų plane ir 2021 m. atnaujintoje ES pramonės strategijoje tekstilės gaminių vertės grandinė nurodoma kaip viena iš pagrindinių gaminių vertės grandinių, kuriose būtina skubiai pereiti prie tvarių ir žiedinių gamybos, vartojimo ir verslo modelių ir kuriose esama didelių tokios pertvarkos galimybių. ES įmonės, vartotojai ir valdžios institucijos jau skiria daug dėmesio tvarumo ir žiediškumo didinimui šiame sektoriuje, tačiau pertvarka vyksta lėtai ir šio sektoriaus poveikis aplinkai ir klimatui išlieka didelis. Savo veiksmais tęsdama jau atliktą darbą, rūpindamasi žaliąja ir skaitmenine pertvarka, spręsdama socialinius uždavinius ir užtikrindama, kad būtų laikomasi tvarumo reikalavimų, ES gali pati pavyzdžiu pasauliui tvarių ir žiedinių tekstilės gaminių vertės grandinių, naujų technologinių sprendimų ir novatoriškų verslo modelių srityse. Tai padėtų mažinti per visą gyvavimo ciklą tekstilės gaminių paliekamą aplinkosauginį pėdsaką, didinti šio sektoriaus atsparumą ir konkurencingumą, gerinti darbo sąlygas pagal tarptautinius darbo standartus ir užtikrinti, kad tekstilės gaminių vertė ekonomikoje būtų išlaikoma kuo ilgiau, taip mažinant priklausomybę nuo pirminių žaliavų. Šia Tvarios ir žiedinės tekstilės ekonomikos strategija siekiama sukurti nuoseklią tekstilės sektoriaus pertvarkos sistemą ir viziją, pagrįstas toliau nurodytais principais. Iki 2030 m. užtikrinama, kad ES rinkai pateikiami tekstilės gaminiai būtų ilgaamžiai, tinkami perdirbti ir pagaminti daugiausia iš perdirbtų pluoštų, į sudėtį neįtraukiant pavojingųjų medžiagų ir atsižvelgiant į socialines teises bei aplinką. Vartotojai ilgiau džiaugiasi įperkamais aukštos kokybės tekstilės gaminiais, greitoji mada yra išėjusi iš mados ir plačiu mastu teikiamos ekonomiškai pelningos pakartotinio naudojimo ir taisymo paslaugos. Konkurencingo, atsparaus ir novatoriško tekstilės sektoriaus gamintojai atsakomybę už savo gaminius prisiima visoje vertės grandinėje, įskaitant grandį, kurioje jie tampa atliekomis. Klesti žiedinė tekstilės ekosistema, kurios pagrindas – pakankamai pajėgumų atlikti novatorišką pluošto perdirbimą į pluoštą ir kurioje tekstilės gaminių deginimo ir šalinimo sąvartynuose mastas yra sumažintas iki minimumo. 2.Naujas europinis modelis: pagrindiniai tvarios ir žiedinės tekstilės ekonomikos kūrimo veiksmai 2.1.Privalomų ekologinio projektavimo reikalavimų nustatymas Veiksmingiausias būdas smarkiai sumažinti tekstilės gaminių poveikį klimatui ir aplinkai yra pailginti jų naudojimo trukmę. Tam didelę reikšmę turi gaminio projektas. Viena iš pagrindinių priežasčių, dėl kurių vartotojai išmeta tekstilės gaminius, yra ta, kad jie nėra kokybiški, pavyzdžiui, greitai blunka, lengvai plyšta arba jų užtrauktukai ir siūlės yra prastos kokybės. Jei drabužiai bus patvaresni, vartotojai galės juos dėvėti ilgiau. Be to, tai padės gyvuoti žiediniams, pavyzdžiui, pakartotinio naudojimo, nuomos ir taisymo, nebedėvimų drabužių surinkimo paslaugų ir dėvėtos aprangos mažmeninės prekybos, verslo modeliams, kurie suteiks piliečiams galimybių sutaupyti. Kiti tekstilės gaminių aplinkosauginį veiksmingumą lemiantys projektavimo aspektai yra juos sudarančių medžiagų, be kita ko, pluoštų ir jų mišinių, parinkimas arba susirūpinimą keliančių cheminių medžiagų, trukdančių perdirbti tekstilės atliekas (naujiems tekstilės gaminiams gaminti jų visame pasaulyje panaudojama mažiau kaip 1 proc.), naudojimas. Gamyklose likučiais arba atliekomis tampa 25–40 proc. visų naudojamų audinių. Europoje apie 20 proc. atskirai surinktų naudotų tekstilės gaminių yra perdirbami į žemesnės kokybės gaminius – pramonines šluostes ar kt., o likusi dalis prarandama. Reikia ne tik toliau plėtoti rūšiavimo ir pažangaus perdirbimo technologijas, bet ir gerinti gaminio projektavimą – būtent tai visų pirma padėtų įveikti techninius sunkumus. Pavyzdžiui, pluoštai dažnai maišomi vieni su kitais (kaip antai poliesteris su medvilne), o tai apsunkina perdirbimą, nes trūksta technologijų, galinčių išrūšiuoti tekstilės atliekas pagal pluoštą. Be to, elastanas, kurio dažnai pridedama siekiant pagerinti audinių funkcines savybes, beveik visų tekstilės pluoštų perdirbimo technologijų atveju gali veikti kaip teršalas, o tai gali padaryti poveikį perdirbimo proceso ekonominiam pagrįstumui ir ekologinėms sąnaudoms. Termomechaninio perdirbimo atveju neigiamą poveikį tekstilės atliekų apdorojimui ir perdirbimo produkto kokybei gali padaryti ir skirtingų rūšių poliesterio mišiniai.

Komisijos parengtose savanoriškose, pavyzdžiui, Tekstilės gaminiams taikomų ES ekologinio ženklo kriterijų ir Tekstilės gaminiams ir paslaugoms taikomų ES žaliųjų viešųjų pirkimų kriterijų, sistemose jau yra nustatyti su tekstilės gaminių aplinkosauginiais aspektais susiję reikalavimai. Be kita ko, jose nustatyti išsamūs geros gaminių kokybės ir patvarumo kriterijai, pavojingųjų cheminių medžiagų apribojimai ir reikalavimai, susiję su aplinkos atžvilgiu tvariu tekstilės pluoštų gavimu. Kartu su tekstilės pramonės atstovais vykdomas darbas, susijęs su aprangos ir avalynės gaminių aplinkosauginiu pėdsaku. Jis turėtų būti užbaigtas iki 2024 m. Remdamasi šiomis žiniomis, Komisija pagal Tvarių gaminių ekologinio projektavimo reglamentą, jei jį patvirtins teisėkūros institucijos ir jei bus atliktas specialus poveikio vertinimas, nustatys privalomus konkrečių gaminių ekologinio projektavimo reikalavimus, kuriais bus siekiama užtikrinti, kad tekstilės gaminiai būtų patvaresni, labiau tinkami pakartotinai naudoti, taisyti ir perdirbti iš pluošto į pluoštą ir kad jų sudėtyje būtinai būtų perdirbto pluošto, kuo labiau sumažinti ir atsekti sudėtyje esantį susirūpinimą keliančių cheminių medžiagų kiekį ir mažinti neigiamą poveikį klimatui ir aplinkai. Tai darant, ypač daug dėmesio bus skiriama priemonių ekonominiam efektyvumui ir proporcingumui, taip pat tekstilės gaminių įperkamumui. Komisijos nustatysimi reikalavimai apims ir privalomus žaliųjų viešųjų pirkimų kriterijus, kurių taikymo sritis turės būti nustatyta atliekant tam skirtą poveikio vertinimą, taip pat reikalavimus, susijusius su valstybių narių teiktinomis su tekstilės gaminiais susijusiomis paskatomis. Komisija teiks pirmenybę gaminiams, kurių potencialas ir poveikis, susiję su aplinkos tvarumu, yra didžiausi. Pradiniu Komisijos vertinimu, tai turėtų būti, pavyzdžiui, asmeninio naudojimo ir namų ūkio tekstilės gaminiai, kilimai ir čiužiniai. Galutinis sąrašas bus sudarytas remiantis konsultacijomis, kurios bus vykdomos prieš priimant pirmąją darbo programą pagal Tvarių gaminių ekologinio projektavimo reglamentą (jas numatoma pradėti iki 2022 m. pabaigos). Pavojingųjų medžiagų, iš kurių apie 60 yra laikomos kancerogeninėmis, mutageninėmis ar toksiškomis reprodukcijai, naudojimas ES rinkai pateikiamuose tekstilės gaminiuose yra susirūpinimą kelianti problema, kurią Komisija sprendžia vadovaudamasi REACH reglamentu. Be to, parengusi iš principo saugių ir tvarių cheminių ir kitų medžiagų kriterijus, kaip numatyta Cheminių medžiagų strategijoje tvarumui užtikrinti, Komisija padės pramonės subjektams pasirūpinti, kad ES rinkai pateikiamuose tekstilės gaminiuose naudojamų susirūpinimą keliančių medžiagų kiekis būtų kuo labiau sumažintas jas pakeičiant kitomis medžiagomis arba kitais būdais. Tai dera su 2021–2027 m. ES darbuotojų sveikatos ir saugos strateginėje programoje nustatytais veiksmais, kuriais siekiama didinti su pavojingosiomis medžiagomis susiduriančių darbuotojų apsaugą. Siekiu įgyvendinti nulinės taršos tikslą tekstilės gamybos srityje taip pat grindžiama Pramoninių išmetamų teršalų direktyvos peržiūra ir šiuo metu atliekama Tekstilės pramonei skirto geriausių prieinamų gamybos būdų (GPGB) informacinio dokumento peržiūra. 2.2.Neparduotų ar grąžintų tekstilės gaminių naikinimo praktikos atsisakymas Neparduotų ar grąžintų prekių, įskaitant aprangą, sunaikinimas – vertės ir išteklių švaistymas. Siekdama atgrasyti nuo šios praktikos, Komisija siūlo Tvarių gaminių ekologinio projektavimo reglamentu nustatyti skaidrumo reikalavimą, pagal kurį didelės įmonės turėtų viešai skelbti informaciją apie išmetamų ir sunaikinamų gaminių, įskaitant tekstilės gaminius, kiekį ir tolesnį jų apdorojimą: parengimą pakartotinai naudoti, perdirbimą, sudeginimą ar šalinimą sąvartynuose. Su sąlyga, kad siūlomu reglamentu jai bus suteikti reikiami įgaliojimai, Komisija, atlikusi specialų poveikio vertinimą, taip pat nustatys draudimus sunaikinti neparduotus gaminius, įskaitant atitinkamai neparduotus arba gražintus tekstilės gaminius. Be to, drabužių kūrimo, gamybos ir pateikimo visame pasaulyje būdą keičia skaitmeninės priemonės – jos suteikia mažmenininkams ir vartotojams naujų bendravimo galimybių, taigi sudaro sąlygas dinamiškiau reaguoti į vartotojų poreikius. Komisija kartu su pramonės atstovais, visų pirma kurdama Tekstilės ekosistemos pertvarkos planą, įvertins, kaip besiformuojančios, pavyzdžiui, skaitmeninės tiksliosios, technologijos galėtų padėti mažinti didelę procentinę grąžinamos internetu pirktos aprangos dalį, skatinti gamybą pagal individualius užsakymus ir taip didinti pramonės procesų efektyvumą ir mažinti e. prekybos anglies dioksido pėdsaką. 2.3.Kova su tarša mikroplastikais Tarša mikroplastikais yra plačiai paplitusi gamtoje, įskaitant jūros aplinką, ir kelia vis didesnį susirūpinimą. Vienas iš pagrindinių netyčinio mikroplastikų patekimo į aplinką šaltinių yra iš sintetinių pluoštų pagaminti audiniai. Apskaičiuota, kad apie 60 proc. drabužiams naudojamų pluoštų yra sintetiniai, daugiausia poliesteriniai, ir šis kiekis didėja. Kadangi daugiausia mikroplastikų į aplinką patenka per pirmuosius 5–10 skalbimų, vienas iš labai svarbių taršos mikroplastikais veiksnių yra greitoji mada, siejama su didėjančiu iš iškastinio kuro gaminamų sintetinių pluoštų naudojimu. Vien į skalbyklių nuotekas kasmet patenka iki 40 000 tonų sintentinių pluoštų. Komisija planuoja įvesti su skirtingais gyvavimo ciklo etapais, kuriais sintetiniai pluoštai patenka į aplinką, susijusias prevencines ir poveikio mažinimo priemones, visų pirma Tvarių gaminių ekologinio projektavimo reglamente nustatysimus privalomus projektavimo reikalavimus, taip pat 2022 m. antroje pusėje pristatysimoje Komisijos iniciatyvoje, kuria bus siekiama spręsti netyčinio mikroplastikų patekimo į aplinką problemą, numatysimas priemones. Priemonės bus susijusios ne tik su gaminių projektavimu, bet ir su gamybos procesais, pirminiu skalbimu pramonės gamyklose, gaminių ženklinimu ir skatinimu naudoti novatoriškas medžiagas. Kitos galimybės – skalbyklių filtrai, galintys sulaikyti iki 80 proc. skalbiant į vandenį patenkančio teršalų kiekio, švelnių skalbiklių kūrimas, priežiūros ir skalbimo rekomendacijos, tekstilės atliekų tvarkymas gyvavimo ciklo pabaigoje ir geresnio nuotekų ir nuotekų dumblo valymo taisyklės. Komisija atsižvelgs į šiuo metu vykstantį standartizacijos darbą, kurio tikslas – nustatyti bandymo metodus, skirtus mikroplastikų, patenkančių į vandenį skalbiant sintetinius audinius, kiekiui išmatuoti, taip pat į pramonės technologinius ir techninius pajėgumus. 2.4.Informacijos teikimo reikalavimų nustatymas ir skaitmeninio gaminių paso įvedimas Aiški, struktūrizuota ir prieinama informacija apie gaminių aplinkosauginio tvarumo savybes suteikia įmonėms ir vartotojams galimybę priimti geresnius sprendimus ir gerina įvairių vertės grandinės dalyvių, be kita ko, gamintojų ir perdirbėjų, komunikaciją tokiais klausimais kaip susirūpinimą keliančios medžiagos, taisymas ar pluošto sudėtis. Tokia informacija taip pat didina tvarių įmonių ir gaminių matomumą ir patikimumą. Todėl kaip vieną iš naujajame Tvarių gaminių ekologinio projektavimo reglamente numatytų priemonių Komisija įves skaitmeninį tekstilės gaminių pasą, grindžiamą privalomais reikalavimais teikti informaciją apie žiediškumą ir kitus pagrindinius aplinkosaugos aspektus. Siekdama užtikrinti derėjimą su šiuo nauju teisės aktu, Komisija taip pat peržiūrės Tekstilės gaminių ženklinimo reglamentą, kuriuo reikalaujama, kad ES rinkoje parduodami tekstilės gaminiai būtų paženklinti etikete, kurioje būtų aiškiai nurodyta pluoštų sudėtis ir gyvūninės kilmės ne tekstilės dalys. Per šią peržiūrą Komisija, atlikusi poveikio vertinimą, nustatys privalomus reikalavimus atskleisti ir kitų rūšių informaciją, kaip antai informaciją apie tvarumo ir žiediškumo parametrus, gaminio dydį ir, jei taikytina, šalį, kurioje vyksta gamybos procesai (pagaminimo vietą). Atsižvelgdama į pirmiau minėtus pasiūlymus, Komisija taip pat apsvarstys galimybę įvesti skaitmeninę etiketę. 2.5.Ekologiškumo teiginiai apie išties tvarius tekstilės gaminius Tvaresnius gaminius norinčius pirkti vartotojus nuo to dažnai atgraso teiginių nepatikimumas – neseniai patikrinus tekstilės, drabužių ir avalynės sektoriuje pateikiamus teiginius apie tvarumą, piršosi išvada, kad 39 proc. jų gali būti melagingi arba apgaulingi. Be to, kai kurie teiginiai yra susiję su tekstilės gaminių savybėmis, kurios iš tiesų neduoda didelės naudos aplinkai, todėl jais remdamiesi žmonės gali nusipirkti ne tokius tvarius, kaip jiems atrodo, gaminius. Įgyvendinus Komisijos siūlomą iniciatyvą, kurios tikslas – iš dalies pakeisti Nesąžiningos komercinės veiklos direktyvą ir Vartotojų teisių direktyvą 2011/83/ES siekiant suteikti vartotojams daugiau galių dalyvauti žaliojoje pertvarkoje, bus nustatyti nauji tekstilės gaminiams labai aktualūs reikalavimai. Naujosiomis ES taisyklėmis bus užtikrinta, kad pardavimo vietoje vartotojams būtų teikiama informacija apie gaminio komercinę patvarumo garantiją ir informacija apie jo taisymą, įskaitant galimybės jį taisyti įvertinimą, jei tokie duomenys turimi. Bendro pobūdžio ekologiškumo teiginiai, kaip antai „žalias“, „ekologiškas“, „tausojantis aplinką“, bus leidžiami tik jei bus pagrįsti dideliu gaminio aplinkosauginiu veiksmingumu, pripažintu visų pirma ES ekologiniu ženklu, I tipo ekologiniais ženklais arba pagal kitus konkrečius su atitinkamu teiginiu susijusius ES teisės aktus. Savanoriški su aplinkosaugos ar socialiniais aspektais susiję tvarumo ženklai turi būti patikrinti trečiosios šalies arba nustatyti valdžios institucijų. Be to, bus nustatytos ekologiškumo teiginių apie būsimą aplinkosauginį veiksmingumą (pavyzdžiui, „iki 2030 m. taps neutralaus poveikio klimatui“) pateikimo sąlygos ir lyginimo su kitais gaminiais sąlygos.

Siekdama papildyti šias nuostatas konkretesniais reikalavimais, Komisija, rengdama Ekologiškumo teiginių iniciatyvą, kurią numatoma pristatyti 2022 m. antroje pusėje, toliau deda pastangas nustatyti visų rūšių ekologiškumo teiginiams taikytinus būtinuosius kriterijus. Vienu iš būdų pagrįsti ir tinkamai pateikti ekologiškumo teiginius laikomas aplinkosauginio pėdsako metodų naudojimas, padedantis įrodyti, kad laikomasi bendresnių vartotojų apsaugos taisyklių. Todėl šiame kontekste bus atsižvelgta į vykdomą su aprangos ir avalynės gaminių aplinkosauginiu pėdsaku susijusį darbą. Komisija taip pat peržiūrės tekstilės gaminiams ir avalynei taikomus ES ekologinio ženklo kriterijus, siekdama paskatinti gamintojus naudoti šį ženklą ir suteikti vartotojams galimybę lengvai atpažinti ir užtikrintai rinktis ekologiškus tekstilės gaminius. Specifinis vis didesnį susirūpinimą keliantis klausimas yra ekologiškumo teiginių apie perdirbtų plastiko polimerų naudojimą drabužiuose tikslumas tais atvejais, kai šie polimerai gaunami ne perdirbant pluoštą į pluoštą, o visų pirma iš išrūšiuotų PET butelių. Tokia praktika ne tik kelia pavojų suklaidinti vartotojus, bet ir nedera su PET butelių žiediniu modeliu, pagal kurį jie laikomi tinkamais cirkuliuoti uždarojo ciklo su maistu besiliečiančių medžiagų grąžinamojo perdirbimo sistemoje ir pagal kurį jiems taikomi didesnės gamintojo atsakomybės, be kita ko, mokesčių mokėjimo, reikalavimai, kurių tikslas – užtikrinti, kad būtų pasiekti ES taisyklių, susijusių su vienkartiniais plastikiniais gaminiais ir su pakuotėmis, tikslai. Papildomų abejonių dėl šių teiginių kelia ir sintetinių pluoštų indėlis į taršą mikroplastikais. Todėl, siekdama užtikrinti tokių ekologiškumo teiginių tikslumą ir įmonėms bei vartotojams teikiamos informacijos aktualumą ir kartu toliau skatinti plastiko polimerų perdirbimą ir jų rinkų augimą, Komisija šiam klausimui skirs ypatingą dėmesį rengdama būsimas iniciatyvas, kaip antai Ekologiškumo teiginių iniciatyvą, atlikdama tekstilės gaminiams ir avalynei taikomų ES ekologinio ženklo kriterijų peržiūrą ir nustatydama privalomus konkrečių gaminių ekologinio projektavimo reikalavimus. Komisija taip pat ragina įmones pirmenybę teikti pastangoms perdirbti pluoštą į pluoštą ir verčiau skelbti teiginius apie laimėjimus, pasiektus sprendžiant šį svarbų uždavinį – kuriant uždarą tekstilės gaminių ciklą. 2.6.Didesnė gamintojo atsakomybė ir tekstilės atliekų pakartotinio naudojimo ir perdirbimo skatinimas Esama didelio potencialo mažinti tekstilės atliekų kiekį ir užtikrinti, kad iš jų būtų gaunama papildomos naudos, didinant jų parengimo pakartotinai naudoti ir perdirbimo mastą. Perdirbimo ar pardavimo pasaulinėse pakartotinio naudojimo rinkose tikslais ES kasmet atskirai surenkama iki 2,1 mln. tonų dėvėtų drabužių ir naudotos namų ūkio tekstilės – tai sudaro apie 38 proc. visų ES rinkai pateikiamų tekstilės gaminių. Manoma, kad likę 62 proc. yra išmetami kartu su mišriomis atliekomis. Siekiant atsieti tekstilės atliekų susidarymą nuo sektoriaus augimo, labai svarbu nustatyti gamintojų atsakomybę už atliekas, susidarančias iš jų gaminių. Nustatyta, kad didesnės gamintojo atsakomybės (DGA) reikalavimai veiksmingai padeda gerinti rūšiuojamąjį atliekų surinkimą ir paskesnį jų tvarkymą pagal atliekų hierarchiją. DGA gal paskatinti projektuojant gaminius užtikrinti didesnį žiediškumą per visą medžiagų gyvavimo ciklą ir atsižvelgti į gaminių gyvavimo ciklo pabaigą. Kelios ES valstybės narės, atsižvelgdamos į ES atliekų teisės aktuose nustatytą įpareigojimą iki 2025 m. sausio 1 d. įdiegti rūšiuojamąjį tekstilės atliekų surinkimą, jau yra nustačiusios arba svarsto galimybę nustatyti tekstilei taikomus DGA reikalavimus. Todėl šiame kontekste Komisija, 2023 m. persvarstydama Atliekų pagrindų direktyvą, pasiūlys suderintas ES taisykles dėl didesnės gamintojo atsakomybės už tekstilės gaminius ir dėl ekologinio mokesčių diferencijavimo. Pagrindinis tikslas bus sukurti surinkimo, rūšiavimo, pakartotinio naudojimo, parengimo pakartotinai naudoti ir perdirbimo ekonomiką, taip pat paskatinti gamintojus ir prekių ženklų savininkus užtikrinti, kad jų gaminiai būtų projektuojami laikantis žiediškumo principų. Tuo tikslu Komisija, atlikusi poveikio vertinimą, pasiūlys, kad didelė įnašų į DGA sistemas dalis būtų skirta atliekų prevencijos priemonėms ir parengimui pakartotinai naudoti. Ji taip pat apsvarstys galimybę reikalauti, kad atskirai surinktos namų ūkių tekstilės atliekos ir panašios atliekos būtų parengiamos pakartotinai naudoti, – tai bus pirmasis būtinas žingsnis, paskatinsiantis parengimo pakartotinai naudoti, pakartotinio naudojimo ir taisymo veiklą ir padėsiantis sumažinti žemesnę vietą atliekų hierarchijoje užimančiais būdais tvarkomų atliekų kiekį. Komisija atidžiai stebės tekstilės atliekų susidarymo, sudėties ir tvarkymo pokyčius. Be to, siekdama per 2024 m. numatytą atlikti ES atliekų teisės aktų peržiūrą pasiūlyti privalomus tekstilės atliekų parengimo pakartotinai naudoti ir perdirbimo tikslus, Komisija pradėjo specialų tyrimą. 3.Ateities pramonės audinio kūrimas: reikiamų sąlygų sudarymas 3.1.Ateities tekstilės ekosistemai skirto pertvarkos plano kūrimas Atnaujintoje ES pramonės strategijoje pabrėžiama, kad reikia toliau spartinti žaliąją ir skaitmeninę pertvarką ir didinti ES pramonės ekosistemų atsparumą. Tuo tikslu Komisija siūlo bendrai kurti pertvarkos planus – pramonės ekosistemoms pertvarkyti būtinas bendradarbiavimo priemones. Kartu su šia strategija Komisijos tarnybos paskelbs bendro Tekstilės ekosistemos pertvarkos plano kūrimo scenarijus. Tas planas bus bendrai kuriamas su suinteresuotaisiais subjektais, jo kūrybos procesas prasidės 2022 m. antrą ketvirtį ir iki 2022 m. pabaigos turėtų duoti rezultatų – turėtų būti susitarta dėl ekosistemos vizijos ir prisiimti konkretūs įsipareigojimai. Tai, be kita ko, gali būti įsipareigojimai dėl žiediškumo ir žiedinių verslo modelių, įsipareigojimai dėti pastangas didinti tvarų konkurencingumą, skaitmenizaciją bei atsparumą ir nustatyti konkrečias investicijas, kurių reikia dvejopai pertvarkai. Kai Pertvarkos planas bus sukurtas, juo remiantis taip pat bus galima stebėti pažangą, pasiektą vykdant dvejopą pertvarką, užpildant investicijų bei inovacijų spragas, taip pat didinant tekstilės ekosistemos konkurencingumą. Ši bendradarbiavimo priemonė gali tapti diskusijų forumu, kuriame būtų numatyti veiksmai pagal Tvarių gaminių ekologinio projektavimo reglamentą, įskaitant skaitmeninį gaminių pasą. 3.2.Drabužių perteklinės gamybos ir perteklinio vartojimo tendencijos pakeitimas: greitoji mada turi tapti nebemadinga Pagal Tvarių produktų ekologinio projektavimo reglamentą bus nustatyti privalomi tvarių ir žiedinių tekstilės gaminių projektavimo reikalavimai, pailginsiantys drabužių dėvėjimo trukmę. Tie reikalavimai drauge su naujomis taisyklėmis dėl didesnės gamintojo atsakomybės pagal Atliekų pagrindų direktyvą bus svarbus žingsnis kuriant naują patrauklių alternatyvų sparčiai kintančioms mados tendencijoms paradigmą. Šio paradigmos pokyčio lyderėmis turėtų tapti įmonės. Primygtinai raginama, kad įmonės, per pastaruosius du dešimtmečius sukūrusios verslo modelius, kurie paremti vis spartesniu didėjančio mados linijų ir mikrokolekcijų skaičiaus tiekimu rinkai, integruotų žiediškumo principus ir verslo modelius, mažintų per metus sukuriamų kolekcijų skaičių, prisiimtų atsakomybę ir imtųsi veiksmų savo anglies ir aplinkosauginiam pėdsakui sumažinti. Jei įmonės nepasiūlys naujų žiedinių verslo modelių, pavyzdžiui, produkto kaip paslaugos modelių, nebedėvimų drabužių surinkimo paslaugų, dėvėtos aprangos kolekcijų ir taisymo paslaugų, vartotojų pirkimo įpročius pakeisti bus nelengva. Nors šie nauji modeliai vis dar sudaro nišinę rinką, įrodyta, kad jie pratęsia tekstilės gaminių naudojimo trukmę ir teikia ekonomiškai efektyvių ir įperkamų greitosios mados alternatyvų. Greitoji mada lemia vis didesnį iš iškastinio kuro gaminamų sintetinių pluoštų naudojimą, todėl perėjimas prie tvaresnių verslo modelių sumažins drabužių gamintojų priklausomybę nuo iškastinio kuro ir jų poveikį klimato kaitai bei taršai mikroplastiku.

Kaip minėta pirmiau, Komisija, kurdama Pertvarkos planą, bendradarbiaus su suinteresuotaisiais subjektais siekdama sudaryti palankesnes sąlygas tekstilės sektoriuje plėtoti efektyviai išteklius naudojančius gamybos procesus, dažniau pakartotinai naudoti ir taisyti gaminius ir taikyti kitus naujus žiedinius verslo modelius. Ypač svarbu skatinti pakartotinio naudojimo sektoriuje veikiančias socialines įmones, nes jos turi didelį potencialą kurti vietos, ekologišką ir įtraukų verslą bei darbo vietas ES. Socialinė įmonė sukuria vidutiniškai 20–35 darbo vietas 1 000 tonų tekstilės gaminių, surinktų tam, kad būtų pakartotinai panaudoti . Tačiau pakartotinio naudojimo sektoriui tenka įveikti nemažai iššūkių, kad jis būtų konkurencingas ir užsitikrintų svarbią vietą tekstilės sektoriuje. Kad būtų galima padėti pakartotinio naudojimo sektoriui plėstis, stiprinti pajėgumus ir toliau integruoti žiediškumo principus, reikia įvairių priemonių. Galimybę tas priemones aptarti su suinteresuotaisiais subjektais suteikia Artumo ir socialinės ekonomikos pertvarkos planas. Be to, pagal neseniai priimtą ES socialinės ekonomikos veiksmų planą Komisija priims gaires, kaip remti žiedinės ekonomikos principų taikymą ir socialinių įmonių bei kitų subjektų, įskaitant pagrindines įmones, partnerysčių kūrimą žiedinės ekonomikos srityje, kuriose visų pirma bus nagrinėjamos tekstilės gaminių pakartotinio naudojimo ir taisymo galimybės. Svarbus vaidmuo tenka ir valstybėms narėms. Be pakartotinio naudojimo ir taisymo sektoriaus rėmimo priemonių, kurios, be kita ko, yra socialinės ekonomikos dalis, , ypač naudingos gali būti ir mokestinės priemonės, atitinkančios valstybės pagalbos ir PPO taisykles. Komisija ragina valstybes nares patvirtinti pakartotinio naudojimo ir taisymo sektoriui palankias mokestines priemones. Ji parengs gaires dėl žiedinių verslo modelių propagavimo pasitelkiant investicijas, finansavimą ir kitas paskatas, kurios suteiks galimybių tekstilės ekosistemoje kurti žiedinę vertę ir darbo vietas. Kad paspartintų vartojimo ir gamybos modelių pokyčius, Komisija šią pertvarką skatins vadovaudamasi principu #ReFashionNow, daugiausia dėmesio skirdama kokybei, patvarumui, ilgesniam naudojimui, taisymui ir pakartotiniam naudojimui. Europos žiedinės ekonomikos suinteresuotųjų subjektų platformoje ji sutelks ir nubrėžti naujus mados metmenis pakvies dizainerius, gamintojus, mažmenininkus, reklamuotojus ir piliečius. Konkrečių principu #ReFashionNow pagrįstų veiksmų atspirties taškas bus ir kitos ES iniciatyvos, visų pirma europinio bauhauzo, įsipareigojimo dėl tvaraus vartojimo ir Europos jaunimo metų iniciatyvos. 3.3.Sąžiningos konkurencijos ir atitikties užtikrinimas gerai veikiančioje vidaus rinkoje ES rinkos priežiūros teisės aktuose nustatytos taisyklės, kuriomis vadovaudamosi nacionalinės kompetentingos institucijos gali užtikrinti, kad ES teisės aktai būtų taikomi ES rinkai pateikiamiems gaminiams, nepriklausomai nuo jų kilmės. Atsižvelgiant į pasaulinėje rinkoje ir vis sudėtingesnėse tiekimo grandinėse kylančius iššūkius, taip pat į tai, kad ES daugėja internetu parduodamų produktų, reikia imtis griežtesnių vykdymo užtikrinimo priemonių, kuriomis būtų užtikrinta vartotojų sauga ir gerai veikianti vidaus rinka. Šiuo tikslu būtina sudaryti sąlygas struktūrizuotam nacionalinių vykdymo užtikrinimo institucijų veiklos tarpusavio koordinavimui ir bendradarbiavimui ir racionalizuoti rinkos priežiūros praktiką. Naujai sukurtas ES gaminių atitikties tinklas koordinuos ir rems ES tarpvalstybinę rinkos priežiūros praktiką prioritetinėse srityse, kurias pasiūlys kompetentingos institucijos, ir užtikrins tarpsektorinį įvairių administracinio bendradarbiavimo grupių, pavyzdžiui, bendradarbiavimo grupės cheminių medžiagų ir tekstilės ženklinimo klausimais, veiklos koordinavimą. Komisija teiks paramą įgyvendindama bendras iniciatyvas ir projektus, kuriais sieks stiprinti visų susijusių subjektų, visų pirma muitinių ir rinkos priežiūros institucijų, pramonės ir bandymų laboratorijų, bendradarbiavimą tekstilės ekosistemoje, stiprindama gebėjimus pagal Bendrosios rinkos programą, užtikrindama skaitmeninių priemonių naudojimą rinkos priežiūros tikslais ir nustatydama vienodas tam tikrų gaminių tikrinimo sąlygas bei dažnumą. Siekdama kovoti su intelektinės nuosavybės teisių pažeidimais, Komisija iki 2023 m. sukurs bendrą ES kovos su klastojimu priemonių rinkinį, kuriame bus nustatyti teisių turėtojų, tarpininkų (tiek internete, tiek realiame gyvenime) ir teisėsaugos institucijų, pavyzdžiui, muitinės, policijos ir rinkos priežiūros institucijų, bendrų veiksmų, bendradarbiavimo ir keitimosi informacija principai. 3.4.Mokslinių tyrimų, inovacijų ir investicijų rėmimas Kad žalioji ir skaitmeninė pertvarka būtų sėkminga ir padidintų atsparumą pasaulinėse vertės grandinėse, tekstilės ekosistema turi būti pajėgi atsinaujinti. Siekiant išnaudoti sektoriaus potencialą skatinti tvarų augimą ir kurti vietos lygmens darbo vietas, labai svarbu plėsti mokslinius tyrimus bei inovacijas ir skatinti investuoti į šį sektorių – tai turėtų tapti ES, nacionalinio ir regioninio lygmens prioritetais. Naujojo europinio bauhauzo programa padės Europos žaliąjį kursą paversti konkrečiomis iniciatyvomis, kuriomis skatinamas darnus gyvenimo būdas, įskaitant madą. Pagal šią programą ir vadovaudamasi principu #ReFashionNow Komisija rems projektus, kuriais didinamas mados tvarumas, kartu tenkinant su estetika ir įtraukumu susijusius reikalavimus. Komisija taip pat rengia žiedinei ekonomikai skirtas bendras pramonės technologijų veiksmų gaires, kurių tikslas – racionalizuoti pramoninius tyrimus ir inovacijas, be kita ko, tekstilės perdirbimo srityje. Tai patvirtina neseniai paskelbtas dabartinių tekstilės atliekų perdirbimo pajėgumų efektyvumo tyrimas, kuriame pabrėžiamas poreikis toliau diegti naujoves siekiant didinti tuos pajėgumus. Viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės apibrėš būsimas mokslinių tyrimų iniciatyvas ir užtikrins ekosistemos lyderystę bei pažangumą. Pavyzdžiui, partnerystė „Pagaminta Europoje“ skatins skaitmeninėmis technologijomis pagrįstą, konkurencingą, žaliąją, socialiniu požiūriu tvarią ir atsparią tekstilės gaminių gamybą ir naudojimą. Bus remiamas ir sektoriaus priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimas naudojant biologines inovacijas tekstilės sektoriuje, tuo tikslu pasitelkiant Europos žiedinės biožaliavinės ekonomikos bendrąją įmonę, kurios tikslas – skatinti, be kita ko, kurti naujų rūšių tekstilės pluoštus. Europos partneryste „Process4Planet“ siekiama skatinti Europos perdirbimo pramonės šakų, įskaitant tekstilės pramonę, žiediškumą ir smarkų jų priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimą plėtojant ir diegiant reikiamas inovacijas pagal tokias iniciatyvas kaip žiediškumo centrai (H4C). Be tolesnio finansavimo pagal esamas programas, pavyzdžiui, Europos inovacijos ir technologijos instituto (EIT) programą, bus paskelbta specialių kvietimų teikti pasiūlymus pagal programą „Europos horizontas“, kuriais siekiama toliau plėtoti technologijas ir procesus, padėsiančius išplėsti taisymo mastą, pagerinti surinkimą bei rūšiavimą, padidinti ES pramonės įmonių tekstilės perdirbimo pajėgumus bei pluošto perdirbimo į pluoštą mastą ir užtikrinti, kad gaminių sudėtyje būtų perdirbto pluošto. Labai svarbios bus ir socialinės inovacijos, visų pirma norint paskatinti įmones, kurios specializuojasi pakartotinio naudojimo srityje. Komisija pagal programą LIFE bendrai finansuos žiedinės mados verslo modeliams skirtų technologinių inovacijų projektus ir rems socialinės ir žiedinės ekonomikos srities partnerysčių kūrimą. Tekstilės ekosistemai taip pat gali būti naudingos Europos regioninės plėtros fondo, kuris remia pertvarką regionuose ir teikia finansavimą moksliniams tyrimams ir inovacijoms, skaitmeninimui, MVĮ konkurencingumui, įgūdžių ugdymui, skaitmeniniam junglumui, žiediniam produktų projektavimui ir gamybos procesams plėtoti, teikiamos galimybės. Komisija skatins tekstilės ekosistemos įmones dalyvauti iniciatyvose, kuriomis siekiama sukurti Europos žaliojo kurso duomenų erdvę ir Gamybos duomenų erdvę, padėsiančią įmonėms lengviau dalytis duomenimis ir juos pakartotinai naudoti. Platesnę paramą skaitmeninėms inovacijoms teikia Europos skaitmeninių inovacijų centrų tinklas – jis plėtos skaitmeninę infrastruktūrą, reikalingą naujoms skaitmeninėms technologijoms išbandyti ir padėti sektoriaus darbuotojams geriau suprasti skaitmeninimo galimybes ir atnaujinti savo technologines žinias. Svarbus vaidmuo teikiant paramą moksliniams tyrimams, inovacijoms ir investicijoms, be kita ko, naudojantis paskolomis ir dotacijomis pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę (EGADP), tenka ir valstybėms narėms. Pavyzdžiui, Portugalija jau nurodė savo planus remti investicijas, kuriomis siekiama modernizuoti ir plėtoti nacionalinę žiedinę biopramonę, kad į tekstilės gaminius būtų įtraukiama daugiau biologinių medžiagų. Prancūzija ketina plėtoti inovacijas įvairiose srityse, įskaitant perdirbimą ir pakartotinį perdirbtų medžiagų naudojimą gaminiuose, ir tekstilę nurodo kaip vieną iš penkių prioritetinių medžiagų. Italija svarsto galimybę steigti perdirbimo centrus, kurių tikslas – rinkti, rūšiuoti ir perdirbti tekstilės atliekas. Be to, paramą ekosistemai galima teikti pagal daugelį nacionalinių planų komponentų, susijusių su inovacijomis ir skaitmeninimu, tokių kaip skaitmeninės įrangos pirkimas. Labai svarbu į tvarius tekstilės gaminius sutelkti privačias investicijas. Remdamasi Tvaraus finansavimo ekspertų platformos darbu, Komisija svarsto galimybę patvirtinti techninės analizės kriterijus, pagal kuriuos, be kita ko, nustatoma, kas yra svarus indėlis į žiedinę ekonomiką gaminant aprangą pagal Tvarių investicijų taksonomijos reglamentą, taip pat kriterijus, susijusius su tekstilės apdailos keliama tarša. 3.5.Žaliajai ir skaitmeninei pertvarkai reikalingų įgūdžių ugdymas Kad būtų galima išnaudoti skaitmeninės ir žaliosios pertvarkos teikiamas užimtumo galimybes, tekstilės ekosistemai reikia aukštos kvalifikacijos darbo jėgos – tokią kvalifikaciją šiuo metu turi tik 13 proc. darbuotojų . Sektoriui sunku pritraukti jaunų ir talentingų specialistų, o tekstilės ekosistemos MVĮ trūksta kvalifikuotų darbuotojų. 55 proc. Europos įmonių pranešė, kad sunku rasti trūkstamų IRT specialistų, o 40 proc. įmonių stokoja žaliųjų įgūdžių. Itin svarbios yra tokios sritys kaip ekologinis projektavimas, pluošto kūrimas, novatoriška tekstilės gamyba, taisymas ir pakartotinis naudojimas. Kad žmonės įgytų reikiamų įgūdžių, labai svarbu užtikrinti pradinį bei tęstinį profesinį rengimą ir mokymą, įskaitant pameistrystę. Komisija pagal ES įgūdžių paktą rėmė tekstilės ekosistemai skirtos plataus masto įgūdžių srities partnerystės kūrimą, siekdama paskatinti kvalifikacijos kėlimą, perkvalifikavimą ir žaliųjų bei skaitmeninių įgūdžių, įskaitant žinias apie gyvavimo ciklo ir vertės grandinės vertinimą, įgijimą ir perdavimą. Laikantis Naujos Europos įgūdžių darbotvarkės, 2030 m. skaitmeninės politikos kelrodžio ir Porto aukščiausiojo lygio susitikimo tikslų, 2021 m. gruodžio 16 d. paskelbtame tekstilės ekosistemai skirtame Įgūdžių pakte įsipareigojama nustatyti konkrečius pagrindinius veiklos rezultatų rodiklius, siekiant sukurti pramonės, valdžios institucijų ir švietimo paslaugų teikėjų vietos partnerystes. Sutarti veiksmai, be kita ko, labiau įvairinti įmonių valdymą (iki 5 proc. kiekvienais metais), visų pirma suteikti daugiau galimybių moterims užimti aukštesnes pareigas, remti 10 000 MVĮ skaitmeninimo pastangas, sukurti 20 naujų švietimo procesų ir priemonių, skirtų žaliesiems ir skaitmeniniams įgūdžiams ugdyti, 20 proc. padidinti pameistrystės pasiūlą šiame sektoriuje ir vykdyti kitus įsipareigojimus kelti darbuotojų kvalifikaciją ir juos perkvalifikuoti ateinančiais metais.