Komisijos ataskaita Tarybai ir Europos Parlamentui dėl Europos energetikos programos ekonomikai gaivinti įgyvendinimo /* KOM/2010/0191 galutinis */





[pic] | EUROPOS KOMISIJA | Briuselis, 2010.4.27 KOM(2010)191 galutinis KOMISIJOS ATASKAITA TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI dėl Europos energetikos programos ekonomikai gaivinti įgyvendinimo KOMISIJOS ATASKAITA TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI dėl Europos energetikos programos ekonomikai gaivinti įgyvendinimo 1. Europos energetikos programa ekonomikai gaivinti. Ištakos ir ypatumai Aplinkybės ir pagrindimas Europos energetikos programa ekonomikai gaivinti (EEPEG) kilo iš Europos ekonomikos atkūrimo plano, kurį Komisija priėmė 2008 m. lapkričio 26 d., reaguodama į ekonomikos ir finansų krizę Europoje. Planu buvo paraginta imtis koordinuotų šalių veiksmų ir papildyti juos tiesioginiais ES veiksmais, siekiant padidinti perkamąją galią ir ekonominę paklausą neatidėliotinu biudžetiniu impulsu, kurio suma siekia 200 mlrd. EUR. Atsižvelgiant į tai, investicijos į Europos energetikos infrastruktūros ir gamybos pajėgumų modernizavimą buvo išskirtas kaip vienas iš svarbiausių prioritetų ir pasiūlyta sutelkti papildomų išteklių iš ES biudžeto. Europos Vadovų Taryba patvirtino planą 2008 m. gruodžio mėn. ir paprašė Komisijos pateikti konkrečių energetikos projektų sąrašą. Be to, labai svarbus politinis dokumentas buvo 2008 m. lapkričio mėn. Komisijos priimta ir 2009 m. pavasarį įvykusiame Europos Vadovų Tarybos susitikime patvirtinta antroji strateginė energetikos apžvalga, kurioje nustatyti ES energetikos srities artimiausių metų prioritetai. Finansų ir ekonomikos krizei gilėjant, prireikė viešųjų išlaidų intervencijų investicijoms į energetikos tinklus ir į inovatyvią atsinaujinančiosios energijos gamybą paskatinti ir anglies dioksido surinkimo bei saugojimo technologijų plėtrai paspartinti. Dėl recesijos iškilo pavojus, kad suplanuoti projektai bus atidėti arba atšaukti, o tai pakenktų Sąjungos energijos tiekimo saugumui ir tiekimo galutiniams vartotojams kokybei. ES pasiūlė keletą labai tikslingų ir tinkamų priemonių, skirtų padėti skatinti investicijas į energetikos sektorių. Šiomis aplinkybėmis Europos Parlamentas ir Taryba priėmė Reglamentą (EB) Nr. 663/2009[1] dėl Europos energetikos programos ekonomikai gaivinti (EEPEG) sukūrimo. EEPEG yra finansinė priemonė, kurios bendras tikslas – skatinti ES ekonomikos atkūrimą po nuosmukio, kartu priartinant ES prie nustatytų energetikos ir klimato politikos tikslų, t. y. energijos tiekimo saugumo ir šaltinių įvairinimo, vidaus energetikos rinkos veikimo ir išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo. Naujoviškas metodas Šiems tikslams pasiekti EEPEG suteiktas 3 980 mln. EUR finansinis paketas, skirtas trims paprogramėms remti. Reglamentu 2 365 mln. EUR skiriama dujų ir elektros energijos infrastruktūros projektams, 565 mln. EUR – jūros vėjo energijos (JVE) projektams ir 1 050 mln. EUR – anglies dioksido surinkimo ir saugojimo (ADSS) projektams įgyvendinti. Ši Sąjungos pagalba dotacijų pavidalu skiriama trijų programos sričių projektų vykdytojams. Projektai yra iš anksto nustatyti ir išvardyti Reglamento priede, o praktinės jų įgyvendinimo priemonės ir jų vykdytojai parenkami pagal kvietimą teikti pasiūlymus, remiantis išsamiais tinkamumo, atrankos ir finansavimo skyrimo kriterijais. Dujų ir elektros energijos infrastruktūros ir JVE projektams skiriamos dotacijos gali padengti iki 50 % tinkamų finansuoti investicijų išlaidų, o ADSS projektams skiriamos dotacijos – iki 80 %. [pic] EEPEG atitinka naujovišką Sąjungos finansavimo, skiriamo infrastruktūrai ir technologijoms taikyti energetikos sektoriuje, metodą. Kalbant apie finansines priemones, tai yra pirmas kartas, kai iš ES biudžeto skiriama tokia didelė lėšų suma. Tai labai skiriasi nuo gana nedidelių sumų, kurias iki šiol Komisija skirdavo pagal Transeuropinių energetikos tinklų programą, bendrąsias mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos programas ir Pažangios energetikos Europai programą. Pagal Transeuropinių energetikos tinklų programą, Mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos septintąją bendrąją programą ir Pažangios energetikos Europai programą vykdomi energetikos projektai, kurių metinis biudžetas sudaro atitinkamai apie 20 mln. EUR, 300 mln. EUR ir 100 mln. EUR. Tačiau reikia pažymėti, kad ES remia energetikos projektus ir kitomis finansinėmis priemonėmis, pvz., iš struktūrinių fondų, taip pat Europos investicijų banko paskolomis ir specialiosiomis finansinėmis priemonėmis. EEPEG priemonės struktūra atspindi savitus jos tikslus. Ekonomikos atkūrimo atžvilgiu, kad skatinimo planas būtų veiksmingas, pinigų injekcija į ūkį turi būti skubi. Šio principo laikomasi EEPEG reglamente, kuriame reikalaujama, kad EEPEG įgyvendinimo teisiniai įsipareigojimai būtų prisiimti iki 2010 m. gruodžio 31 d. Be to, reglamente reikalaujama, kad dotacijų skyrimo kriterijai aprėptų pagal EEPEG finansuoti siūlomų priemonių parengtumą, t. y. gebėjimą 2010 m. patirti kapitalo išlaidas. Siekiant kuo labiau padidinti poveikį tiek energetikos politikos, tiek ekonomikos atkūrimo tikslų atžvilgiu, EEPEG dėmesys sutelkiamas į sąlyginai nedaug labai strateginių projektų. Projektai nustatyti vadovaujantis ES energetikos politikos kryptimis, išdėstytomis antrojoje strateginėje energetikos apžvalgoje ir Strateginiame energetikos technologijų plane, atsižvelgiant į įgyvendinant Transeuropinių energetikos tinklų programą padarytą pažangą, laikantis tinkamos geografinės pusiausvyros ir atsižvelgiant į konsultacijas su suinteresuotosiomis šalimis iš programos aprėpties sričių. Pagal šį metodą dotacijos skiriamos remiantis kandidato sugebėjimu prisidėti prie visos ES energetikos tinklų modernizavimo ir sudarymo, taip pat prie strateginių mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančių technologijų kūrimo ir diegimo. Kiti svarbiausi finansavimo skyrimo kriterijai: kiek smarkiai finansų trūkumas vėlina priemonės įgyvendinimą, kiek Bendrijos dotacijos paskatintų valstybės bei privačias investicijas ir socialinis, ekonominis poveikis bei poveikis aplinkai. 2. Kaip EEPEG atitinka ES energetikos politiką Kad užtikrintų saugų, konkurencingą ir tvarų energijos tiekimą artimiausiais metais ir dešimtmečiais, ES turi neatidėliodama išplėsti, atnaujinti ir padaryti sąveikią savo energetikos infrastruktūrą ir sumažinti gaminant energiją išskiriamą anglies dioksido kiekį pradėdama naudoti strategines mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančias technologijas. Šie veiksmai yra gyvybiškai svarbūs, kad ES iki 2020 m. pasiektų savo tikslus, kurių siekti įsipareigojo visos valstybės narės, t. y. 20 % sumažinti išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį bei suvartojamą pirminės energijos kiekį ir padidinti atsinaujinančiosios energijos dalį iki 20 % visos suvartojamos energijos. EEPEG šių tikslų siekiama įgyvendinant tris paprogrames. Dujų ir elektros energijos infrastruktūros projektai Investicijos į dujų ir elektros energijos infrastruktūrą yra būtinos siekiant palengvinti prekybą energija ir padėti sukurti iš tiesų veikiančią energijos vidaus rinką. Sklandžiai veikianti energijos vidaus rinka teiks galutiniams vartotojams kokybiškas paslaugas mažesne kaina ir suteiks galimybę Europos Sąjungai veiksmingai susidoroti su bet kokiais tiekimo pertrūkiais, pvz., tokiu, koks buvo 2009 m. sausio mėn. Energijos perdavimo ir prekybos ja visoje ES tinklo infrastruktūra turi būti toliau integruojama tiesiant trūkstamas jungtis. Keletą valstybių narių, ypač iš Rytų Europos ir ES pakraščių, būtina geriau sujungti su likusia ES dalimi. Taigi EEPEG yra dar ir valstybių narių solidarumo skatinimo priemonė. Be to, siekiant užtikrinti tiekimo saugumą reikia integruoti energijos tinklus pačioje ES ir įvairinti energijos perdavimo maršrutus bei išteklius už ES ribų, įskaitant išteklius, kurie į ES atkeliauja suskystintų gamtinių dujų (SGD) pavidalu. Pagal šią sistemą EEPEG remia gerai parengtus projektus, kuriuos įgyvendinus: - Europos Sąjungai iš už Europos ribų būtų papildomai tiekiama maždaug 50 mlrd. m3 dujų per metus, atitekančių per „Nabucco“, „ITGI-Poseidon“, GALSI dujotiekius ir naujuosius suskystintų gamtinių dujų terminalus Lenkijoje ir Kipre; - sustiprėtų Europos dujotiekių tinklas nutiesiant naujas arba sustiprinant esamas jungtis tarp Portugalijos–Ispanijos–Prancūzijos (abiem kryptimis), Vokietijos–Belgijos–Jungtinės Karalystės (abiem kryptimis), Rumunijos–Bulgarijos–Graikijos–Italijos, Slovakijos–Vengrijos (abiem kryptimis) ir tarp Baltijos šalių–Lenkijos–Danijos–Vokietijos; - bus galima dujas transportuoti priešinga kryptimi svarbiausiose jungiamosiose dujų perdavimo sistemos dalyse Portugalijoje, Rumunijoje, Austrijoje, Slovakijoje, Čekijoje, Vengrijoje, Latvijoje, Lietuvoje ir Lenkijoje, kad būtų galima bendradarbiauti ir prekiauti dujomis abiem kryptimis su kaimyninėmis šalimis, o pratęsus vamzdynus – ir su tolimesnėmis šalimis; - patobulėtų Europos elektros energijos tinklas, sustiprinant tarpusavio jungčių pajėgumą tarp Ispanijos ir Prancūzijos, Portugalijos ir Ispanijos, Austrijos ir Vengrijos, Airijos ir Jungtinės Karalystės, taip pat vidurinėje Vokietijos dalyje; - būtų integruoti atskirti regionai ir „energijos salos“, nutiesiant naujas svarbias jungtis nuo Baltijos valstybių (Estijos, Latvijos, Lietuvos) iki Šiaurės elektros energijos rinkos (Suomijos, Švedijos, Danijos, Norvegijos), taip pat nuo Maltos iki Italijos ir nuo Sicilijos iki žemyninės Italijos dalies. Jūros vėjo energija (JVE) EEPEG paramai gauti atrinkti projektai yra jūros vėjo energijos srities pradininkai. Technologijos, kurios bus pademonstruotos ir įgyvendintos dideliu mastu – naujoviškos pamatų konstrukcijos (gravitacinės, gaubtinės, trikojų, tripolių), daugelio MW galios jūrinės turbinos, modulinė integravimo į energetikos tinklą technologija – yra nepakeičiamos norint pasiekti ES plataus užmojo tikslus panaudoti jūros vėjo energiją iki 2020 m. ir vėliau. Projektais imamasi spręsti pagrindinius uždavinius, nustatytus Komisijos komunikate dėl jūros vėjo energijos ir Strateginio energetikos technologijų plano pramonės iniciatyvoje vėjo energetikos sektoriui[2]. EEPEG dotacijos užtikrins pirmųjų didelių (400 MW) jūros vėjo jėgainių parkų įrengimą, ir iš jų tikimasi gauti maždaug 1 500 MW galios papildomų elektros gamybos pajėgumų neišskiriant anglies dioksido. Jos labai padės ES valstybėms narėms iki 2020 m. pasiekti privalomus atsinaujinančiosios elektros energijos tikslus. Dotacijos taip pat bus labai svarbios žengiant pirmuosius žingsnius Europos jūrų vėjo energijos tinklų link, taip padidinant prekybos elektra vidaus rinkoje pajėgumus. Įgyvendinant pagal EEPEG finansuojamus JVE projektus remiami plataus masto naujoviškų turbinų ir jūrinių pamatų konstrukcijų bandymai, gamyba ir panaudojimas įgyvendinant: - keturis didelių jūros vėjo jėgainių parkų įrengimo Vokietijai priklausančioje Šiaurės jūros dalyje projektus („Bard I“, „Global Tech I“, „Nordsee Ost“, „Borkum West II“); - vieną jūros vėjo jėgainių bandymų objekto įrengimo netoli Aberdyno (Jungtinė Karalystė) projektą; - vieną vėjo jėgainių parko Torntono pakrantėje, Belgijai priklausančioje Šiaurės jūros dalyje, įrengimo tolesnio etapo įgyvendinimo projektą. Įgyvendinant pagal EEPEG finansuojamus JVE projektus taip pat remiamas modulinių sprendinių, skirtų dideliam pagamintos vėjo elektros energijos kiekiui integruoti į elektros energijos tinklą, kūrimas, panaudojant: - integruotąjį tarpusavio jungties sprendinį vėjo jėgainių parkams Baltijos jūros Kriegers Flak rajone (Vokietija, Danija) (1 projektas); - Nyderlandus su Danija jungiantį kabelį, pritaikant aukštos įtampos nuolatinės srovės (angl. HVDC) technologiją, kuri sudaro galimybę sujungti jūros vėjo jėgaines su sausumos elektros energijos tinklu; - platformą jūroje planuojamoje aukštos įtampos nuolatinės srovės jungtyje tarp Šetlando salų ir Škotijos (Jungtinė Karalystė), kuri taps daugiajungte platforma, skirta prijungti planuojamus vėjo jėgainių parkus ir jūros energijos gavybos objektus. Anglies dioksido surinkimas ir saugojimas (ADSS) Iškastinį kurą deginančios elektrinės ir sunkioji pramonė yra vienos didžiausių CO2 šaltinių, išmetančios 52 % visame pasaulyje išmetamo CO2 kiekio. Iškastinis kuras bus ir toliau naudojamas elektros energijai gaminti ir, net jei atsinaujinantieji energijos ištekliai užims didesnę rinkos dalį, nesitikima, kad artimiausiais dešimtmečiais anglies bus sunaudojama mažiau. Dėl gebėjimo mažinti CO2 išskyrimą gaminant elektros energiją ADSS kartu su energijos vartojimo efektyvumu ir atsinaujinančiaisiais energijos ištekliais gali labai prisidėti siekiant mūsų tikslų mažinti išmetamo CO2 kiekį. Deja, ši technologija kol kas nėra komerciškai įgyvendinama ir ją būtina bandyti. EEPEG ši problema sprendžiama remiant šešis didelio masto ADSS parodomuosius projektus, kurie, kaip tikimasi, padės suformuluoti ADSS koncepciją, sumažinti reikiamas investicijas bei eksploatavimo išlaidas ir supažindinti visuomenę su šia technologija. EEPEG yra pirmasis žingsnis siekiant tikslo iki 2020 m. elektros energijos gamybą, grindžiamą ADSS, padaryti komerciškai įgyvendinamą. Šiais novatoriškais projektais galima nutiesti kelią daugeliui kitų projektų, nes jais parodomos visos trys pagrindinės CO2 surinkimo technologijos, t. y. antrinio deginimo, kuro deginimo deguonies aplinkoje (technologijos Oxyfuel ) ir integruoto kombinuotojo dujinimo ciklo (angl. IGCC). Juose taip pat panaudojamos visos svarbiausios saugojimo galimybės: sausumos ir jūros sūraus vandens rezervuarai ir išeikvoti angliavandenilinių išteklių telkiniai. Atsižvelgiant į tai, EEPEG remiami šie gerai parengti ADSS projektai, kuriuos siekiama iki 2015 m. padaryti tinkamus eksploatuoti: - projektu Jenšvaldėje (Vokietija) siekiama pademonstruoti kuro deginimo deguonies aplinkoje ir antrinio deginimo technologijas esamos elektrinės teritorijoje. Nagrinėjamos dvi saugojimo ir perdavimo galimybės; - Porto Tolėje (Italija) vykdomas antrinio deginimo ADSS technologijos įrengimo naujoje 660 MW galios anglimi kūrenamoje elektrinėje projektas. Surinkimo dalyje bus apdorojamos 250 MW išvesties galią atitinkančios dūmų dujos. Saugoti planuojama Adrijos jūroje esančiame sūraus vandens rezervuare; - Roterdame (Nyderlandai) antrinio deginimo technologija bus bandoma 250 MW ekvivalento elektrinėje. CO2 planuojama saugoti netoli esančiame išeikvotame jūriniame dujų telkinyje. Projektas yra Roterdamo klimato iniciatyvos, kuria regione siekiama sukurti CO2 perdavimo ir saugojimo infrastruktūrą, dalis; - projektu Belchatuve (Lenkija) bus pademonstruota antrinio deginimo technologija naujame itin svarbiame didelės rusvosiomis anglimis kūrenamos Europos elektrinės bloke. Bus ištirtos trys skirtingos netoli elektrinės esančios saugojimo sūraus vandens rezervuaruose vietos; - Komposteloje (Ispanija) kuro deginimo deguonies aplinkoje ir verdančio sluoksnio technologijos bus išbandytos 30 MW bandomojoje elektrinėje, kuri iki 2015 m. gruodžio mėn. bus išplėsta ir taps daugiau kaip 320 MW galios parodomąja elektrine. Saugoti numatyta gretimame sūraus vandens rezervuare; - projektu Hatfilde (Jungtinė Karalystė) bus pademonstruota pirminio deginimo technologija naujoje 900 MW galios integruoto kombinuotojo dujinimo ciklo elektrinėje. Saugoti numatyta jūriniame dujų telkinyje Šiaurės jūroje. Projektas yra Jorkšyro iniciatyvos, kuria regione siekiama sukurti CO2 perdavimo ir saugojimo infrastruktūrą, dalis. 3. EEPEG įgyvendinimas. Esama padėtis 2009 m. gegužės 19 d. Komisija paskelbė vieną kvietimą teikti pasiūlymus, skirtą visoms trims paprogramėms, kviesdama potencialius projektų vykdytojus teikti pasiūlymus iki 2009 m. liepos 15 d. Komisija gavo 87 pasiūlymus: 46 – dujų ir elektros energijos projektams, 29 – jūros vėjo energijos ir 12 – anglies dioksido surinkimo ir saugojimo projektams. Buvo atliktas atskiras kiekvienos paprogramės projektų vertinimas. Trijų paprogramių projektų vertinimas prasidėjo 2009 m. liepos mėn. antrojoje pusėje. JVE ir ADSS projektų vertinimas buvo baigtas rugsėjo mėn., o dujų ir energetikos infrastruktūros projektų vertinimas dėl jų sudėtingumo ir didelio pasiūlymų teikėjų skaičius užtruko ilgiau ir buvo baigtas 2009 m. lapkričio mėn. Remdamasi vertinimo komitetų rekomendacijomis Komisija parengė finansavimo skyrimo sprendimus kiekvienai paprogramei. Pasiūlyti finansavimo skyrimo sprendimai sulaukė palankios atitinkamų komitetų[3] nuomonės ir buvo pateikti Europos Parlamentui nagrinėti. Komisija 2009 m. gruodžio 9 d. priėmė finansavimo skyrimo pagal JVE ir ADSS paprogrames sprendimus, o 2010 m. kovo 4 d. – finansavimo skyrimo dujų ir elektros infrastruktūros projektams sprendimus . Paprogramė | Gauta pasiūlymų | Atrinkta pasiūlymų | Skirta dotacijų (mlrd. EUR) | Infrastruktūra – Dujų (įskaitant transportavimą priešinga kryptimi) – Elektros energijos | 46 33 13 | 43 31 12 | 2,299 1,391 0,908 | Jūros vėjo energija | 29 | 9 | 0,565 | Anglies dioksido surinkimas ir saugojimas | 12 | 6 | 1,000 | IŠ VISO (mlrd. EUR) | 3,864 | Šiuo metu planuojama, kad 2010 m. pavasarį bus paskirstytas beveik visas EEPEG finansinis paketas (3,98 mlrd. EUR). Lieka maždaug 115 mln. EUR nepriskirta suma (mažiau kaip 3 % visos sumos). Ši suma neturėtų keistis, nebent vienas ar keli projektų vykdytojai nesugebėtų panaudoti dotacijų dėl teisinių suvaržymų ir technologinės ar su rinka susijusios rizikos. Tiksli nepanaudotų lėšų suma bus žinoma 2010 m. rudenį. Komisijos departamentai šiuo metu svarsto galimo nepanaudotų lėšų perskirstymo variantus pagal Reglamento 7 konstatuojamąją dalį ir 28 straipsnį ir prie reglamento pridėtą Komisijos pareiškimą. Tik priėmusi finansavimo skyrimo sprendimus Komisija pradėjo sudarinėti atskirus teisinius įsipareigojimus. JVE ir ADSS projektų atveju šie teisiniai įsipareigojimai yra dotacijų susitarimai, kuriuos pasirašo Komisija ir gavėjas. Dujų ir elektros infrastruktūros projektų atveju Komisija priima atskirus dotacijų skyrimo sprendimus ir praneša apie juos gavėjui. Dujų ir elektros energijos infrastruktūros projektai Komisija gavo 46 pasiūlymus, kurių bendra prašomos finansinės paramos suma – 2,364 mlrd. EUR. Pasiūlymus įvertino vidaus vertinimo komitetas, sudarytas iš Komisijos pareigūnų, kuriems padėjo nepriklausomi išorės ekspertai. Vertinimo komitetas rekomendavo finansuoti 43 projektus, ir Komisija nusprendė suteikti 2,3 mlrd. EUR finansinę paramą (31 dujų ir 12 elektros energijos projektų). Rengiami 43 atskiri dotacijų skyrimo sprendimai, kurie turėtų būti priimti ir apie juos pranešta iki 2010 m. gegužės mėn. Jūros vėjo energijos projektai JVE paprogramė buvo ypač sėkminga – gauti 29 pasiūlymai, kuriais iš viso prašyta 1,669 mlrd. EUR finansinės paramos, o tai smarkiai viršijo priskirtą 565 mln. EUR biudžetą. Remdamasi iš Komisijos pareigūnų sudaryto vertinimo komiteto rekomendacijomis Komisija skyrė 565 mln. EUR devyniems geriausiai įvertintiems projektams, neviršydama turimo biudžeto ribų. Keturi dotacijų susitarimai jau sudaryti, o likusių penkių pasirašymo procesas vyksta šiuo metu. Anglies dioksido surinkimo ir saugojimo projektai Iš viso buvo pateikta 12 pasiūlymų. Buvo paprašyta 1,770 mlrd. EUR finansinės paramos, o ADSS paprogramei skirtas finansinis paketas sudaro 1,050 mlrd. EUR. Remdamasi iš Komisijos pareigūnų ir stebėtojais buvusių Europos investicijų banko ekspertų sudaryto vertinimo komiteto rekomendacijomis Komisija skyrė 1 mlrd. EUR šešiems geriausiai įvertintiems projektams. Trys dotacijų susitarimai jau pasirašyti, o dar trys rengiami. 4. Pirmasis rezultatų ir laimėjimų vertinimas Atsižvelgiant į tai, kad nuo EEPEG kvietimo teikti pasiūlymus praėjo nedaug laiko, programos rezultatus vertinti dar per anksti. Tačiau net ir šiuo įgyvendinimo etapu jau įmanoma atlikti pirmąjį kokybinį EEPEG poveikio vertinimą. Pirmiausia reikia pažymėti kvietimo teikti pasiūlymus sėkmę. Didelis gautų pasiūlymų skaičius ir kokybė patvirtina EEPEG metodo aktualumą ir pramonės pasirengimą. Įdomiausia tai, kad nuo pat pradžių EEPEG pasirodė esanti infrastruktūros investicijų akstinas. Iš tiesų techninis atrinktų projektų parengtumas reiškia, kad pirminiai įgyvendinamumo tyrimai, išlaidų bei rinkos analizė ir investavimo strategijos, kai kuriais atvejais finansuojami iš Transeuropinių energetikos tinklų programos, jau buvo atlikti prieš sukuriant EEPEG. Vis dėlto pasirodė, kad ES finansinės paramos kapitalo išlaidoms perspektyva yra lemiamas faktinio projektų įgyvendinimo veiksnys. EEPEG finansavimas pirmiausia veikė kaip impulsas, pritraukiantis bendruosius finansuotojus ir paskatinantis juos prisiimti investavimo įsipareigojimus. Taigi tapo įmanoma parengti projektus, kurie priešingu atveju būtų atidėti arba jų būtų atsisakyta, atsižvelgiant į esamomis ekonomikos sąlygomis vyraujančius sunkius finansavimo suvaržymus. ES indėlis turės svarbų ekonominio sverto poveikį. Kalbant apie dujų ir elektros energijos projektus, tikimasi, kad 2,3 mlrd. EUR EEPEG dotacijos per ateinančius 3–5 metus padės pritraukti iki 22 mlrd. EUR privačiojo sektoriaus investicijų. Tačiau augimą skatinantis EEPEG dotacijų poveikis neapsiriboja tiesioginėmis investicijomis į atrinktus projektus. Šios dotacijos turės poveikį ir pasiūlos grandinei. Tai jau galima matyti JVE sektoriuje, kur projektais prisidedama prie daug darbo vietų sukūrimo ar užtikrinimo naujose pamatų konstrukcijų ir vėjo turbinų sudedamųjų dalių gamyklose ar gamybos linijose, taip pat jų surinkimo ir įrengimo jūroje sektoriuje. Tam tikra dalis šios naujos gamybinės veiklos plėtojama regionuose, kuriuose nedarbo lygis itin aukštas, pvz., netoli Kukshafeno pakrantės šiaurinėje Vokietijos dalyje. JVE projektai yra patys pažangiausi biudžeto panaudojimo atžvilgiu. 2010 m. kovo mėn. pabaigos duomenimis, Komisija jau skyrė pirminio finansavimo išmokas, kurių suma buvo didesnė negu 65 mln. EUR. 2010 m. balandžio–birželio mėn. planuojama dar 155 mln. EUR išlaidų. Įgyvendinant ADSS projektus taip pat daroma didelė pažanga. EEPEG kaip bendrojo finansavimo priemonės buvimas nulėmė aktyvią šių projektų pradžią. Parodomasis poveikis jau jaučiamas Roterdamo ir Hatfildo projektuose, kurie siekia tapti ADSS centrais, turinčiais potencialo pritraukti kitas investicijas į CO2 transportavimo ir saugojimo infrastruktūrą iš kitų daug CO2 išskiriančių objektų regione. Pirmieji įrangos užsakymai bus pateikti 2010 m., ir tai paskatins dideles kapitalo išlaidas ir darbo vietų sukūrimą. 5. Galima rizika įgyvendinant projektus ir jos mažinimo priemonės EEPEG remiami projektai gali būti labai sudėtingi techniniu, organizaciniu ir finansiniu atžvilgiais, todėl esama tam tikros rizikos. Kad projektai būtų sėkmingai įgyvendinti, būtina laikytis visų reikiamų aplinkos srities teisės aktų[4], laiku gauti statybos leidimus, o projektų vykdytojai turi laikytis savo finansavimo įsipareigojimų. Aktyvus nacionalinių, regioninių ir vietos valdžios institucijų bendradarbiavimas yra labai svarbus atliekant būtinų leidimų išdavimo administracines procedūras. Šiai rizikai mažinti Komisijos atskiruose dotacijų skyrimo dujų ir elektros energijos projektams sprendimuose bus nurodyta, kad prieš gaudami išmokas dotacijų gavėjai turi būti: - gavę visus būtinus aplinkosaugos ir statybos leidimus ir - iki 2010 m. pabaigos pasirašę investavimo sprendimą, t. y. oficialų projekto vykdytojų įsipareigojimą vykdyti projektą. Jeigu šių reikalavimų nebūtų laikomasi, Komisija įvertins padėtį ir gali atšaukti sprendimą ir susigrąžinti lėšas. Kai kuriuose JVE projektuose pagrindinė rizika yra technologinė. Pvz., vienas projektas pirmą kartą pademonstruos 6 MW galios turbinų įrengimą jūroje, o kituose bus naudojama naujoviška aukštos įtampos nuolatinės srovės technologija dar nežinomam vėjo elektros energijos kiekiui integruoti į elektros tinklą. Kituose projektuose rizika yra labiau finansinė (per keletą artimiausių mėnesių numatomas finansinis užbaigimas) arba administracinė (galimas leidimų gavimo vėlavimas). Dotacijų susitarimų techniniuose prieduose paaiškinama, kaip gavėjai valdo susijusią riziką, ir pateikiami būtino bendrojo finansavimo ir leidimų gavimo planai. ADSS projektai įgyvendinami sklandžiai. Tačiau yra opių aspektų, kuriuos būtina stebėti. Pirmiausia, norint iki 2015 m. sėkmingai užbaigti parodomuosius ADSS projektus, būtinas nenutrūkstamas nacionalinis finansavimas ir pramonės įsipareigojimai. Be to, valstybės narės turi sudaryti reikiamą CO2 saugojimo teisinį pagrindą, perkeldamos ADSS direktyvą[5] į nacionalinę teisę. Tai reikalinga siekiant išvengti CO2 saugojimo leidimų gavimo vėlavimo ir užtikrinti galutinio investavimo sprendimo patvirtinimą laiku. Galiausiai turi būti tinkamai pasirūpinta visuomenės supažindinimu su CO2 saugojimo sauga, nes tai yra labai svarbu įgyvendinant ADSS projektus. Projektų vadybą užtikrins atsakingos Komisijos tarnybos, glaudžiai bendradarbiaudamos su valstybėmis narėmis ir (arba) projektų vykdytojais. Jos remsis techninėmis įgyvendinimo ir išlaidų ataskaitomis, kurias reguliariai teiks dotacijų gavėjai, ir seks pažangą lankydamosi projektų įgyvendinimo vietose. Kai reikės, stebėti EEPEG projektus ir bendrai vertinti EEPEG poveikį Komisijai padės nepriklausomi išorės ekspertai. [1] 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 663/2009 dėl ekonomikos gaivinimo, teikiant Bendrijos finansinę paramą energetikos srities projektams, programos sukūrimo. [2] COM (2008) 768 ir COM (2007) 732. [3] Mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos septintosios bendrosios programos komiteto – dėl JVE ir ADSS paprogramių ir Transeuropinių energetikos tinklų programos finansinės pagalbos komiteto – dėl dujų ir elektros energijos infrastruktūros projektų. [4] Reikia laikytis svarbių ES aplinkos srities teisės aktų, visų pirma Direktyvos 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo su pakeitimais, padarytais Direktyva 97/11/EB ir Direktyva 2003/35/EB; Direktyvos 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo; Konvencijos dėl poveikio aplinkai vertinimo tarpvalstybiniame kontekste (Espo, 1991 m.) ir Direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos . [5] 2009 m. balandžio 23 d. Europos Palamento ir Tarybos direktyva 2009/31/EB dėl anglies dioksido geologinio saugojimo.