Komisija nustatė 40 prekių ar paslaugų, kurioms, kaip manoma, gali kilti pinigų plovimo ir teroristų finansavimo rizika, turinti poveikio vidaus rinkai. Jos apima 11 veiklos sektorių, įskaitant apibrėžtuosius Ketvirtojoje kovos su pinigų plovimu direktyvoje, taip pat kai kuriuos sektorius, neįtrauktus į direktyvos taikymo sritį, tačiau laikomus svarbiais atliekant VRV . Taip Komisija galėjo tiksliai nustatyti vidaus rinkos sritis, kurioms kyla didžiausia rizika ir kuriomis dažniausiai naudojasi nusikaltėliai. VRV pirmiausia analizuojama rizika, susijusi su kiekvienu atitinkamu sektoriumi. Be to, vertindama priemones, kurios yra rekomenduojamos šalinant šią riziką, Komisija vertino nusikaltėlių plačiausiai naudojamas priemones.

Pagal ES kovos su pinigų plovimu sistemą šiems specialistams netaikoma pareiga pranešti, jei jie gina klientą teismo procese (advokato teisė neatskleisti profesinės paslapties), todėl didėja piktnaudžiavimo rizika. Iš tiesų kartais pasitaiko, kad šie specialistai vykdo veiklą, aiškiai susijusią su pačia teisės neatskleisti advokato profesinės paslapties esme (pvz., kai jie aiškinasi kliento teisinę padėtį arba gina klientą ar atstovauja jam teismo procese), ir veiklą, kuriai ši pareiga netaikoma, pavyzdžiui, teikia teisines konsultacijas dėl bendrovių steigimo, veiklos ar valdymo. Atrodo, kad kartais tokie specialistai gali manyti, jog visai šiai veiklai taikoma advokato teisė neatskleisti profesinės paslapties. Todėl kartais vykdant tokio pobūdžio veiklą gali būti nesilaikoma kovos su pinigų plovimu ir teroristų finansavimu reikalavimų. Svarbu pabrėžti, kad kovos su pinigų plovimu ir teroristų finansavimu taisyklių laikymasis niekaip nepažeidžia advokato teisės neatskleisti profesinės paslapties principo. Tačiau būtų galima imtis veiksmų, kad šį principą geriau aiškintų ir taikytų specialistai, vykdantys veiklą, kuriai taikomas advokato teisės neatskleisti profesinės paslapties principas. Taip pat būtų naudinga, jei šį principą geriau suprastų mokesčių konsultantai, auditoriai, išorės apskaitininkai, notarai ir kiti nepriklausomi teisininkai, nes pagal Ketvirtąją kovos su pinigų plovimu direktyvą jie taip pat laikomi įpareigotaisiais subjektais.

Be to, remiantis esama ES teisine sistema, savireguliavimo organai yra paskirti prižiūrėti mokesčių konsultantus, auditorius, išorės apskaitininkus, notarus ir kitus nepriklausomus teisininkus bei nekilnojamojo turto agentus. Valstybės narės gali laisvai nuspręsti, kad šie savireguliavimo organai yra kompetentingi gauti pranešimus apie įtartinus sandorius tiesiogiai iš įpareigotųjų subjektų ir atsakingi už skubų nefiltruotų pranešimų išsiuntimą Finansinės žvalgybos padaliniui (FŽP). Po konsultacijų paaiškėjo, kad įpareigotieji subjektai ir savireguliavimo organai šiame sektoriuje apie daugelį įtartinų sandorių nepraneša FŽP, ypač kai kuriose valstybėse narėse. Tai gali rodyti, kad įtartini sandoriai nėra tinkamai nustatomi ir apie juos nėra tinkamai pranešama, arba kad savireguliavimo organas neužtikrina sistemingo pranešimų apie įtartinus sandorius perdavimo.

Nekilnojamojo turto sektoriuje taip pat kyla didelė pinigų plovimo rizika, nes nekilnojamojo turto sandoriuose dalyvauja įvairūs specialistai (nekilnojamojo turto agentai, kredito įstaigos, notarai ir advokatai). Kita įprasta priemonė plauti pajamas yra per didelių sąskaitų išrašymas komercinėje prekyboje (prekyba grindžiamas pinigų plovimas) arba fiktyvių paskolų išdavimas. Nusikaltėliai šiais būdais naudojasi siekdami pagrįsti nusikalstamu būdu gautų pajamų judėjimą bankų kanalais ir prekiaudami prekėmis ir paslaugomis dažnai naudoja suklastotus dokumentus. Be to, tarpusavyje jie dažnai įformina fiktyvias paskolas siekdami sudaryti fiktyvų finansinį sandorį, kad pagrįstų neteisėtos kilmės lėšų pervedimus. Šią riziką teisėsaugos institucijos laiko didele.

2.1.4.Grynieji pinigai ir piniginio pobūdžio turtas

VRV parodė, kad grynieji pinigai vis dar yra dažniausiai pinigų plovimo ir teroristų finansavimo tikslais naudojama priemonė, nes jie leidžia nusikaltėliams nuslėpti savo tapatybę. Todėl grynieji pinigai figūruoja beveik kiekviename kovos su pinigų plovimu ir teroristų finansavimu tyrime. Pagal Trečiąją kovos su pinigų plovimu direktyvą grynųjų pinigų sandoriai nėra tinkamai stebimi vidaus rinkoje, nes trūksta aiškių reguliavimo ir kontrolės reikalavimų. Kai kuriose valstybėse narėse pradėtos rengti grynųjų pinigų sandorių ataskaitos arba ribojami mokėjimai grynaisiais pinigais. Tačiau, kol nėra visoms valstybėms narėms taikomų bendrų reikalavimų, nusikaltėliai gali lengvai naudotis teisės aktų skirtumais. Be to, ES grynųjų pinigų kurjerių kontrolės prie ES išorės sienos sistema neužtikrinamas tinkamas rizikos mažinimo lygis, visų pirma todėl, kad ji netaikoma piniginio pobūdžio produktams, pavyzdžiui, labai likvidžioms prekėms, įskaitant auksą, deimantus arba didelės talpos anonimines išankstinio mokėjimo korteles.

Be to, prekiautojų didelės vertės prekėmis, priimančių didesnius kaip 15 000 EUR mokėjimus grynaisiais pinigais, keliama rizika laikoma didele dėl būdingos kylančios rizikos ir silpnos kontrolės. Atrodo, jog dėl to, kad kovos su pinigų plovimu ir teroristų finansavimu taisyklės šiems prekiautojams taikomos tik tiek, kiek jie priima labai didelės vertės mokėjimus grynaisiais pinigais, šios taisyklės taikomos neveiksmingai. Šis uždavinys yra dar svarbesnis kalbant apie veiklą, kurią vykdant naudojama daug grynųjų pinigų. Šiai veiklai kovos su pinigų plovimu ir teroristų finansavimu taisyklės netaikomos, nebent ji patektų į minėtą prekiautojų didelės vertės prekėmis kategoriją. Tačiau ši veikla gali būti labai patogi grynaisiais pinigais grindžiamoms pajamoms iš nusikalstamos veiklos plauti.

Vertinime taip pat pabrėžiama, kad turtas, susijęs su panašiomis į grynuosius pinigus priemonėmis (auksas, deimantai) arba didelės vertės, lengvai parduodami „gyvenimo būdo“ produktai (pvz., kultūros vertybės, automobiliai, juvelyriniai papuošalai, laikrodžiai) taip pat kelia didelę riziką, nes taikoma silpna kontrolė. Ypač susirūpinta antikvarinių daiktų bei kitų vertybių grobimu ir kontrabanda: pagrobtos vertybės gali būti teroristų finansavimo šaltinis, jos yra patraukli pinigų plovimo priemonė.

2.1.5.Ne pelno organizacijos

Ne pelno organizacijoms gali kilti rizika, kad jomis bus pasinaudota teroristų finansavimo tikslais. Atlikti ne pelno organizacijų pažeidžiamumo teroristų finansavimui analizę buvo gana sunku, nes šiam sektoriui būdinga struktūrų ir veiklos įvairovė, todėl kylanti rizika ir informuotumas apie ją būna skirtingi. Tai daugiausia lemia nevienoda ne pelno organizacijų padėtis, teisinių sistemų ir nacionalinės praktikos skirtumai. „Ekspresyvios ne pelno organizacijos“ gali būti šiek tiek pažeidžiamos, nes į jas gali būti infiltruojami nusikalstamų ar teroristinių organizacijų atstovai, o tikrieji savininkai nuslepiami, todėl sunkiau atsekti lėšų surinkimą, o kai kurių rūšių „paslaugų ne pelno organizacijos“ dėl savo veiklos pobūdžio yra labiau tiesiogiai pažeidžiamos. Taip yra todėl, kad jos gali būti susijusios su finansavimu, nukreiptu į vietoves, kuriose vyksta konfliktai, arba į trečiąsias šalis, kuriose Komisija nustatė strateginių kovos su pinigų plovimu ir teroristų finansavimu režimų trūkumų, ir iš jų. Vis dėlto atliekant analizę buvo manoma, kad ši ne pelno organizacijų įvairovė neužkerta kelio tam, kad būtų nustatytos bendros ne pelno organizacijų sektoriaus pažeidžiamų sričių ypatybės.

Šiomis aplinkybėmis analizė parodė, kad kompetentingos valdžios institucijos esamus kovos su pinigų plovimu ir teroristų finansavimu reikalavimus nebūtinai laiko tinkamais konkretiems ne pelno organizacijų sektoriaus poreikiams tenkinti, o taikomos kontrolės priemonės atitinkamose valstybėse narėse skiriasi. Pripažįstama, kad taikomos kontrolės priemonės yra veiksmingesnės lėšų surinkimo ES srityje, nes tada pažeidžiamų sričių yra mažiau nei pervedant lėšas ar išlaidas už ES ribų, kur esama daugiau esminių trūkumų.

Apskritai ne pelno organizacijų sektoriaus vertinimas parodė, kad rizika gali mažėti, pavyzdžiui, kai kurios finansų įstaigos gali nenorėti teikti joms finansinių paslaugų, pvz., atidaryti banko sąskaitos. Gali būti atsisakoma sudaryti kai kuriuos finansinius sandorius, atsižvelgiant į lėšų paskirties šalį. Be to, mažesnės organizacijos, negalinčios įrodyti, kad yra akredituotos ar registruotos mokesčių tikslais, gali negalėti atidaryti banko sąskaitų. Kaip teigia ne pelno organizacijų atstovai, kai organizacijai neteikiamos finansinės paslaugos, dažniau naudojami grynieji pinigai, o tada kyla daug didesnė pinigų plovimo ir teroristų finansavimo grėsmė.

Rizikos mažinimo ar finansinės atskirties klausimas kelia susirūpinimą ir į tai reikėtų atsižvelgti vertinant kovos su pinigų plovimu ir teroristų finansavimu politiką. Reguliuojamieji finansinių paslaugų teikėjai neturi atsisakyti aptarnauti klientų ir pastarieji neturi būti verčiami naudotis šešėline bankininkyste ar šešėlinėmis pervedimų paslaugomis. Tačiau kova su pinigų plovimu ir teroristų finansavimu yra tik vienas iš daugelio rizikos mažinimo veiksnių. ES lygmeniu priėmus Mokėjimo sąskaitų direktyvą bus labai pagerinta galimybė gauti pagrindines finansines paslaugas, kurios, tikėtina, apribotų neformalių kanalų naudojimą.

2.1.6.Hawala

Nors vertės perdavimo paslaugos siejamos su tam tikra rizika, hawala ir kitos neformalios vertės perdavimo paslaugos kelia konkrečią grėsmę, ypač kalbant apie teroristų finansavimą. Paprastai visi mokėjimo paslaugas teikiantys veiklos vykdytojai, kaip apibrėžta Antrosios mokėjimo paslaugų direktyvos 4 straipsnio 3 dalyje, turėtų būti tinkamai registruojami ir reguliuojami. Šie paslaugų teikėjai turėtų siekti įgaliotųjų mokėjimo institucijų arba tam tikromis sąlygomis – registruotų mokėjimo institucijų statuso. Hawala ir kitos tokio pobūdžio neformalios vertės perdavimo paslaugos paprastai laikomos neteisėtomis, nes jos dažniausiai būna neregistruotos ir neatitinka Antrosios mokėjimo paslaugų direktyvos reikalavimų. Šią problemą didina tai, kad sunku nustatyti, ar hawala ar panašios paslaugos egzistuoja: dažnai sandoriai būna susieti, kompensuojami prekių importu ar eksportu, o informacijos apie šiuos sandorius lieka nedaug. Rizikos mažinimas šioje srityje taip pat svarbus, nes klientai, kuriuos atsisako aptarnauti reguliuojamieji finansinių paslaugų teikėjai, kartais naudojasi neteisėtomis tokio pobūdžio paslaugomis.

2.1.7.Valiutos klastojimas

Valiutos klastojimas yra tarpvalstybinė neteisėta veikla, kuriai būdingas didelis tarpvalstybinis nusikalstamu būdu įgytos ir suklastotos valiutos judėjimas ir dažnai šioje veikloje dalyvauja organizuotos nusikalstamos grupuotės. Vežant suklastotą valiutą per sieną nusikalstamu būdu įgyjamos pajamos, kurias reikia išplauti ir integruoti į teisėtą finansų srautą. Be to, suklastota valiuta gali būti paskirstoma per teroristų tinklus siekiant finansuoti mokymus, verbavimą, išpuolius ir propagandą, o tam reikia daug lėšų. Iš klastojimo gautos pajamos gali būti investuojamos teroristų paramos infrastruktūrai stiprinti.

2.2.Horizontalios pažeidžiamos sritys

Komisija nustatė visiems sektoriams bendras pažeidžiamas sritis.