Komisijos ataskaita Europos Parlamentui ir Tarybai apie statistiką, parengtą pagal Reglamentą (EB) 2150/2002 dėl atliekų statistikos, ir jos kokybę /* KOM/2008/0355 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 2008.6.13 KOM(2008) 355 galutinis KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI apie statistiką, parengtą pagal Reglamentą (EB) 2150/2002 dėl atliekų statistikos, ir jos kokybę 1. Įžanga 1.1. Reglamentas dėl atliekų statistikos 2002 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 2150/2002 dėl atliekų statistikos[1] 8 straipsnio 1 dalyje nurodyta, kad Komisija „Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia pranešimą apie statistinius duomenis, parengtus pagal šį reglamentą, ypač apie jų kokybę ir verslui tenkančią naštą“. I ir II priedų 7 skirsnio 3 dalyje numatyta, kad „Komisija į šio reglamento 8 straipsnyje numatytą pranešimą įtrauks aprėptį ir kokybės ataskaitas“. Valstybių narių kokybės ataskaitas rasite internete adresu: http://circa.europa.eu/Public/irc/dsis/pip/library?l=/wastesstatisticssregulat/data_transmission/quality_statistics Šioje ataskaitoje apibendrinami pirmieji rezultatai, apžvelgiama duomenų kokybė ir pateikiamos rekomendacijos dėl galimų reglamento pakeitimų. Ataskaitoje apibendrinama informacija apie 25 ES valstybes nares, kurios buvo teisiškai įpareigotos pateikti duomenis 2006 m. Reglamente valstybių narių reikalaujama pradedant nuo ataskaitinių 2004 metų duomenis teikti kas dveji metai. I ir II prieduose nustatomi atliekų susidarymo, atliekų apdorojimo ir atliekų apdorojimo pajėgumų statistikos rengimo reikalavimai. Rezultatai skirstomi pagal atliekų kategorijas, nustatytas reglamento III priede apibrėžtoje atliekų statistinėje nomenklatūroje (EWC-Stat). 1 lentelėje nurodomi išsamesni duomenų teikimo reikalavimai. 1 lentelė. Duomenų grupės pagal Atliekų statistikos reglamentą Duomenų grupė | Aprašas ir suskirstymas | Regioninis lygmuo | 1 | Susidarymas | Atliekų susidarymas pagal: – 20 veiklos rūšių: 19 pramonės šakų, namų ūkiai – 48 atliekų kategorijų | Nacionalinis | 2 | Deginimas | Atliekų deginimas pagal: – 2 apdorojimo rūšis – 14 atliekų kategorijų | NUTS 1 | 3 | Panaudojimas, išskyrus energijos panaudojimą | Atliekų panaudojimas pagal: – 1 apdorojimo rūšį – 17 atliekų kategorijų | NUTS 1 | 4 | Šalinimas, išskyrus deginimą | Atliekų šalinimas pagal: – 2 apdorojimo rūšis – 16 atliekų kategorijų | NUTS 1 | 5 | Apdorojimo infrastruktūra Surinkimo sistemos aprėptis | Panaudojimo ir šalinimo įrenginių skaičius ir pajėgumai pagal: – 5 apdorojimo rūšis Buitinių ir panašių atliekų surinkimo sistemos aprėpiamas gyventojų arba būstų procentas. | NUTS 2 | 1.2. Įgyvendinimo priemonės Komisija parėmė Reglamentą (EB) Nr. 2150/2002 – parengė papildomų teisės aktų ir gaires: - 2004 m. vasario 23 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 574/2004, iš dalies keičiantį Reglamento (EB) Nr. 2150/2002 dėl atliekų statistikos I ir III priedus[2] - 2005 m. gegužės 24 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 783/2005, iš dalies keičiantį Reglamento (EB) Nr. 2150/2002 dėl atliekų statistikos II priedą[3] - 2005 m. gegužės 24 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 782/2005, nustatantį atliekų statistikos rezultatų perdavimo formą[4] - 2005 m. rugsėjo 5 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1445/2005, nustatantį atitinkamus kokybės vertinimo kriterijus ir atliekų statistikos kokybės ataskaitų turinį[5] - Reglamento (EB) Nr. 2150/2002 dėl atliekų statistikos įgyvendinimo vadovą (2006 m. liepos mėn., 1.1 redakcija)[6]. 1.3. Duomenų kokybė naudojant daug metodų Reglamente (EB) Nr. 2150/2002 nustatyta, kokie duomenys turi būti teikiami ir kokia turi būti jų kokybė, tačiau nenurodytas konkretus atliekų statistikos rengimo metodas, taigi duomenys renkami naudojant daug metodų. Tai leidžia valstybėms narėms išlaikyti nusistovėjusias duomenų rinkimo sistemas ir sumažinti reglamentui įgyvendinti būtinus pokyčius. Tačiau taikant daug metodų kyla didelių sunkumų. Gali skirtis skirtingų šalių, skirtingų tos pačios šalies duomenų grupių ir net atskiros duomenų grupės metodikos. Dėl to sunku užtikrinti duomenų palyginamumą ir aukštą duomenų kokybę. Duomenų kokybės matavimo būdas priklauso nuo naudojamų metodų. Skirtingiems metodams yra nustatyti skirtingi kokybės parametrai (pavyzdžiui, variacijos koeficientas atrankiniams tyrimams, jautrumo tyrimas modeliavimui ir kt.). Visų pirma, kai tų pačių duomenų grupių duomenims rengti naudojami skirtingi metodai, sunku apibrėžti visų duomenų kokybės rodiklius. Todėl reglamento daugelio metodų sistema labai trukdo vertinti duomenų kokybę ir informuoti apie ją. Dėl metodų įvairovės taip pat nukenčia duomenų palyginamumas. Visų pirma, duomenų palyginamumo problemų gali kilti aprėpties srityje ir skirstant atliekas pagal įvairias jų susidarymą sąlygojančias veiklos rūšis, kaip bus aprašyta toliau šioje ataskaitoje. Kokybės ataskaitose valstybės narės duomenis aprašė nurodydamos kokybės veiksnius, kurie yra dažniausiai naudojami Europos statistikos sistemoje statistikos kokybei vertinti[7] ir nustatyti Reglamente (EB) 1445/2005 dėl atliekų statistikos kokybės. 2. Punktualumas ir pateikimas laiku Punktualumas ir pateikimas laiku – duomenų teikimas laikantis oficialaus termino ir laiko tarpas tarp ataskaitinio laikotarpio ir datos, kurią duomenimis galima naudotis. Reglamente (EB) 2150/2002 buvo reikalaujama ataskaitinius 2004 m. duomenis ir kokybės ataskaitas pateikti iki 2006 m. birželio 30 d. Eurostatas gautą informaciją įvertino per du mėnesius nuo galutinio termino, atsižvelgdamas į šiuos kriterijus: - duomenų grupių išsamumą; - kokybės ataskaitos išsamumą; - pateikimą laiku; - tinkamą apibrėžčių ir klasifikacijos taikymą; - patikimų statistinių metodų taikymą. Valstybėms narėms buvo pranešta apie rezultatus 2006 m. rugpjūčio 23 d. ir trūkstamų duomenų arba nepateiktų kokybės ataskaitų atveju jų buvo paprašyta kuo greičiau pateikti trūkstamą informaciją. Prireikus duomenys buvo dar kartą įvertinti 2006 m. rugsėjo mėn., įtraukus po pirmojo vertinimo gautą informaciją; pakartotinio vertinimo ataskaitos buvo išsiųstos 2006 m. rugsėjo 13 d. Atsižvelgiant į tai, kad 2006 m. buvo pirmieji ataskaitiniai metai, punktualumas buvo patenkinamas. Dauguma šalių laikėsi termino arba vėlavo pateikti duomenis tik keletą dienų: - 12 valstybių narių laikėsi 2006 m. birželio 30 d. termino (Austrija, Belgija, Kipras, Čekijos Respublika, Vokietija, Estija, Suomija, Vengrija, Latvija, Lenkija, Švedija, Slovėnija); - 6 valstybės narės pavėlavo pateikti duomenis ir (arba) kokybės ataskaitas, tačiau juos pateikė pakankamai anksti, kad į juos būtų atsižvelgta per pirmąjį vertinimo etapą 2006 m. rugpjūčio mėn. (Danija, Ispanija, Italija, Lietuva, Slovakija, Jungtinė Karalystė); - 4 valstybės narės iki 2006 m. rugpjūčio mėn. pateikė duomenis, tačiau nepateikė kokybės ataskaitos (Prancūzija, Liuksemburgas, Malta, Nyderlandai); visos pateikė ataskaitą netrukus po to; - 3 valstybės narės iki 2006 m. rugsėjo 22 d. nepateikė didelės duomenų dalies (Graikija, Airija, Portugalija) ir gavo oficialų raštą. Graikija pateikė duomenis 2006 m. lapkričio mėn., Airija – 2007 m. birželio mėn. ir Portugalija – 2007 m. rugsėjo mėn. Skelbimas Atliekų susidarymo duomenys buvo paskelbti Eurostato platinimo duomenų bazėje 2006 m. gruodžio mėn., atliekų apdorojimo duomenys – 2007 m. sausio mėn. Nuo to laiko duomenų bazė buvo kelis kartus atnaujinta ir įvesti pataisyti duomenys arba įvertiniai trūkstamų verčių duomenys. Atliekų apdorojimo pajėgumų duomenų grupė dar nebuvo paskelbta dėl sudėtingos šios duomenų grupės struktūros su dideliu skaičiumi matmenų. 3. Duomenų išsamumas Pateikti visus duomenų grupių duomenis labai svarbu ES suvestinių duomenų apskaičiavimui. Trūkstamų duomenų priskyrimas yra sudėtingas ir daug laiko atimantis procesas, dėl kurio nukenčia atliekų statistikos pateikimas laiku bei duomenų kokybė. Todėl šalių prašoma stengtis pateikti visus duomenis ir jei reikia siųsti įvertinius duomenis. 1 paveiksle matyti, kad valstybės narės pateikė 88 % reikiamų duomenų; 12 % buvo paskelbti trūkstamais. Stebint, kaip trūkstami duomenys pasiskirstę tarp valstybių narių, ekonomikos sektorių ir atliekų kategorijų, matyti, kad didžioji dalis trūkstamų verčių priklauso trims sritims. Maždaug trečdalis trūkstamų duomenų priklauso žemės ūkio, miškininkystės ir medžioklės (NACE A), žvejybos (NACE B) ir paslaugų sektoriaus (NACE G–Q) atliekų duomenims. Teikiant šių sektorių duomenis vienuolikai šalių buvo taikomos leidžiančios nukrypti nuostatos pagal reglamento 4 straipsnį. Tai paaiškina apie 70 % trūkstamų duomenų šiuose trijuose sektoriuose; likę 30 % susiję su šalimis, kurioms nebuvo taikomos leidžiančios nukrypti nuostatos. Beje, kai kurios šalys, kurioms buvo taikomos leidžiančios nukrypti nuostatos, pateikė (dalį) duomenų. Apie 20 % trūkstamų duomenų yra susiję su dumblu. Teikiant duomenis apie dumblo kiekį reikia nurodyti drėgno dumblo svorį ir sauso dumblo svorį. Dauguma šalių pateikė arba sauso, arba drėgno svorio duomenis. Eurostatas nustatė drėgno ir sauso svorio perskaičiavimo koeficientą ir jį naudojo trūkstamoms vertėms priskirti. Iki šios ataskaitos parengimo Portugalija buvo pateikusi tik buitinių atliekų duomenis; pramonės atliekų susidarymo duomenų visai nebuvo pateikta. Kad galėtų apskaičiuoti bendrus ES skaičius, Eurostatas turėjo priskirti vertes, nors empirinis šių verčių pagrindas pirmaisiais metais yra silpnas. [pic] 1 pav. Pateiktų atliekų susidarymo duomenų išsamumas pagal valstybes nares Pateikti išsamius atliekų apdorojimo duomenis net dar svarbiau nei atliekų susidarymo duomenis, nes neįmanoma priskirti apdorotų kiekių pagal apdorojimo rūšį. Apdoroti kiekiai turi būti pranešami nacionaliniu lygmeniu ir NUTS 1 lygmeniu. Šiame skyriuje aprašomi tik nacionalinio lygmens duomenys. Kelios šalys nepateikė išsamaus regioninio suskirstymo; šiuo pirmuoju duomenų teikimo etapu Eurostatas pirmenybę teikia darnumui ir išsamumui nacionaliniu lygmeniu. Trūkstamų atliekų apdorojimo duomenų dalis sudaro ne daugiau kaip 2,6 %. Didžioji trūkstamų duomenų dalis priklauso dviems sritims. Kelios šalys nepateikė drėgno ir sauso svorio dumblo duomenų, bet pateikė tik vieną iš šių skaičių. Daugiau kaip pusė trūkstamų verčių yra susijusios su neišsamiais dumblo duomenimis. Dauguma likusių trūkstamų verčių yra susijusios su rečiau naudojamais šalinimo būdais: apdorojimu žemėje (pavyzdžiui, biologinis skystų atliekų ar dumblo skaidymas dirvožemyje ir kt.) ir išleidimu į vandens telkinius. 4. Tikslumas Tikslumas – tai įvertinės arba apskaičiuotosios vertės ir tikslios arba tikros vertės artumas, įskaitant tokius aspektus kaip atrankos paklaidos, duomenų aprėptis, taikomos ribinės vertės, duomenų nepateikimas, koregavimai, kontrolė ir taisymai, konfidencialumas ir kt. 4.1 Duomenų aprėptis ir aprėpties paklaidos Reglamento tikslas – parengti atliekų statistiką pagal Direktyvos 2006/12/EB 1 straipsnio 1 dalies a punkto apibrėžtį, išskyrus radioaktyvias atliekas. Turi būti rengiama visų ekonomikos sektorių ir namų ūkių atliekų susidarymo statistika. Į statistiką taip pat turėtų būti įtrauktos mažų įmonių (< 10 darbuotojų) atliekos, nors kur įmanoma tokios įmonės turėtų būti atleistos nuo tyrimų. Atliekų apdorojimo statistika apima visas šalyje panaudotas arba pašalintas atliekas, neatsižvelgiant į jų kilmę. Reglamentu siekiama rinkti duomenis apie galutinę atliekų paskirties vietą; parengiamosioms apdorojimo operacijoms jis netaikomas. Į reglamento taikymo sritį neįtrauktos susidarymo vietoje perdirbamos atliekos. Neaiškios apibrėžtys Atliekų statistika yra Europos atliekų teisės aktų dalis. Todėl atliekų statistikos srityje tenka spręsti teisinių apibrėžčių stygiaus problemas, visų pirma, atliekų ir ne atliekų atskyrimo problemą. Skirtingas apibrėžčių interpretavimas gali turėti didelį poveikį duomenų aprėpčiai ir palyginamumui, jei tai susiję su dideliais atliekų srautais. Dažna kokybės ataskaitose minėta problema – kaip klasifikuoti medienos, metalo ir organines maisto pramonės atliekas. Naudingos informacijos šiuo klausimu pateikiama Komisijos aiškinamajame komunikate dėl atliekų ir šalutinių produktų (COM(2007) 59 galutinis). Komisija taip pat rengia nebelaikymo atliekomis kriterijus, kurie padės geriau paaiškinti skirtumą tarp atliekų ir ne atliekų. Aiškios klasifikacijos ir apibrėžtys visų pirma reikalingos nustatant užduotis, pavyzdžiui, perdirbimo srityje, kad duomenis būtų galima panaudoti. Importas ir eksportas Atliekų susidarymo aprėpties paklaidos susidaro daugiausia todėl, kad kai kuriose šalyse duomenys yra ne renkami iš atliekų susidarymą sąlygojančių subjektų, o netiesiogiai gaunami iš atliekų surinkimo arba atliekų apdorojimo. Taikant šį metodą respondentams tenkanti našta yra maža, tačiau jis turi trūkumų. Vienas tokių trūkumų yra tai, kad neįtraukiamas tiesioginis atliekų eksportas, t. y., eksportas be apdorojimo etapo šalyje (pavyzdžiui, Austrijoje, Danijoje, Lietuvoje), nebent šiems eksporto duomenims koreguoti naudojami kiti duomenų šaltiniai. Didžiausią poveikį tai turės duomenų apie perdirbamas atliekas aprėpčiai. Atliekų importo ir eksporto statistikos rinkimo galimybės buvo nagrinėtos atskiroje bandomojoje tyrimų programoje, kuri pasibaigė 2007 m. Šiuo metu rengiama Komisijos ataskaita Europos Parlamentui ir Tarybai, kurioje apibendrinami jos rezultatai. Kai kurios šalys tradiciškai renka nacionalinę statistiką tik apie šalyje susidariusių atliekų apdorojimą (pavyzdžiui, Danija, Prancūzija, Nyderlandai, Belgija). Ne visos šios šalys savo metodą pakeitė pagal reglamento reikalavimus. Nuo reikalaujamos aprėpties nukrypstama visų atliekų kategorijų atveju (pavyzdžiui, Danija, Belgija) arba tik konkrečių atliekų srautų atveju (pavyzdžiui, Prancūzija). Antrinės atliekos Reglamento dėl atliekų statistikos I priede aiškiai reikalaujama pateikti informaciją apie atliekas, susidarančias po atliekų panaudojimo ir šalinimo operacijų, vadinamas antrinėmis atliekomis. Manoma, kad antrinių atliekų kiekis didės daugiausia tuose ekonominės veiklos sektoriuose, kurie yra susiję su atliekų tvarkymu (37, 51.57 ir 90 NACE skirsniai). Tačiau duomenys ir kokybės ataskaitos rodo, kad kelios šalys nesilaikė šios nuostatos, greičiausiai todėl, kad duomenys nacionaliniams tikslams yra rengiami kitu būdu. Dėl neišsamios antrinių atliekų aprėpties atliekų susidarymas įvairiuose sektoriuose yra nepakankamai įvertinamas; tai savo ruožtu apsunkina šių sektorių duomenų ir bendrų atliekų skaičių interpretavimą. Mažų įmonių aprėptis Dauguma valstybių narių mažas įmones atleido nuo atliekų susidarymo duomenų rinkimo. Kai kurios šalys pateikė įvertinius mažų įmonių atliekų susidarymo duomenis, kitos tokių duomenų nepateikė (pavyzdžiui, Čekijos Respublika, Prancūzija, Vengrija, Latvija, Lenkija, Slovėnija), nurodydamos metodikos problemas arba todėl, kad atliekų kiekiai buvo laikomi mažais. Ši per maža susidariusių kiekių aprėptis skiriasi priklausomai nuo duomenų rinkimui nustatytų ribinių verčių ir ekonominės šalių struktūros, t. y., neapklaustų įmonių skaičiaus ir jų veiklos. Įvairių šalių informacija rodo, kad mažoms įmonėms tenkanti susidariusių atliekų kiekių dalis gali labai skirtis. Kelios įvertinių duomenų nepateikusios šalys kokybės ataskaitose nurodė, kad rengia įvertinimo metodus ir įvertinius duomenis galėtų pateikti per kitą ataskaitinį etapą. 4.2. Klasifikacijos ir paskirstymo problemos Suskirstymas pagal ekonomikos sektorius Reglamente valstybių narių prašoma duomenis suskirstyti pagal 20 atliekų susidarymą sąlygojančių veiklos rūšių. Teisingas paskirstymas yra būtinas: - atliekų kiekių palyginamumui pagal sektorius; - atliekų statistikos ir įmonių statistikos suderinamumui. Ekonominės veiklos rūšys skirstomos pagal Europos bendrijos ekonominės veiklos rūšių klasifikatorių (NACE 1.1 red.). Priėmus naują ekonominės veiklos rūšių klasifikatorių (NACE 2 red.) Reglamente dėl atliekų statistikos nustatytas suskirstymas buvo atitinkamai pakeistas. NACE 2 red. bus naudojamas nuo ataskaitinių 2008 m.; 2004 ir 2006 m. duomenis numatyta perskaičiuoti pagal NACE 2 red. Patikslintas NACE nedaro poveikio toliau išvardytoms klasifikacijos problemoms. Atliekų priskyrimo atliekų susidarymą sąlygojančiam sektoriui būdas priklauso nuo duomenims rinkti taikomų metodų. Maždaug du trečdaliai valstybių narių didžiąją dalį atliekų susidarymo duomenų surenka tiesiogiai iš atliekų susidarymą sąlygojančių subjektų per tyrimus arba iš administracinių dokumentų. Taikant šį metodą gaunama tiesioginė informacija apie atliekų šaltinį. Dauguma šių šalių atliekų susidarymą sąlygojančio subjekto NACE kodui nustatyti naudoja nacionalinį statistinį įmonių registrą; tai užtikrina suderinamumą su įmonių statistika. Šalyse, kuriose atliekų susidarymo duomenys gaunami netiesiogiai iš atliekų apdorojimo duomenų, esama didelės rizikos atliekų kiekius paskirstyti neteisingai. Tokį metodą taiko Danija, Vokietija, Lietuva, Austrija ir Malta. Šiuo atveju informacija apie atliekų susidarymą sąlygojančią veiklą žinoma tik iš antrinių šaltinių (pavyzdžiui, atliekų surinkėjo, atliekų apdorojimo operacijų vykdytojo) arba turi būti gaunama kitais būdais (pavyzdžiui, naudojant modelius arba Europos atliekų sąrašą[8], kuriame pateikiama informacija apie atliekų kilmę). Visi šie metodai turi aiškių trūkumų. Buitinės atliekos Reglamente nustatytas skirtumas tarp ekonominės veiklos atliekų ir buitinių atliekų keičia tradicinę „komunalinių atliekų“ sąvoką. Metodiniu požiūriu sunku parengti tikslią buitinių atliekų statistiką, kadangi namų ūkių atliekos paprastai surenkamos kartu su parduotuvių, mažų įmonių ir įstaigų atliekomis. Daug šalių neturi tiesioginės informacijos apie buitinių atliekų dalį, todėl turėjo ją nustatyti kitu būdu. Dvylika valstybių narių atsižvelgė į naują sąvoką ir pateikė tik namų ūkių atliekų skaičius. Jos naudojo įvairius metodus – nuo tikslinių tyrimų (atliekų tyrimas) iki apytikrių įvertinių duomenų, gautų iš atliekų tvarkymo įmonių arba sąvartynų operatorių. Devynios šalys netaikė naujos sąvokos. Keturių šalių kokybės ataskaitose nebuvo pateikta jokios informacijos šiuo klausimu. Dėl šios priežasties šiuo metu galima palyginti tik tų šalių buitinių atliekų duomenis, kurios juos pateikė. Teikiant 2006 m. duomenis padėtis turėtų pagerėti, nes kelios šalys rengia atitinkamus metodus. 4.3. Matavimo paklaidos Matavimo paklaidos gali atsirasti naudojant netikslius perskaičiavimo koeficientus. Vis dar gana dažna problema – sąvartynai, kuriuose dar neįrengtos svarstyklės. Tokiais atvejais pateikti skaičiai dažniausiai būna paremti surinkimo automobilių tūriu ir perskaičiuoti pagal atliekų tankio vidurkį. Lenkijos ir Lietuvos patirtis rodo, kad taikant šį metodą atliekų kiekis paprastai pervertinamas, o ne nepakankamai įvertinamas. Turbūt didžiausia matavimo paklaida gaunama matuojant komunalines atliekas ir kitas sąvartynuose šalinamas nepavojingas atliekas. Pavojingos atliekos ir antrinės žaliavos dažniau sveriamos dėl finansinių priežasčių. Šios srities duomenų kokybė nuolat gerės, nes seni sąvartynai uždaromi, o nauji statomi laikantis ES teisės aktų. 5. Įmonėms tenkanti našta Respondentams tenkanti našta – našta, kurią įmonėms užkrauna duomenų teikimas, matuojama kaip faktinis respondentų skaičius ir faktinė jiems tenkanti našta (laikas, skiriamas atsakymui pateikti). Reglamente dėl atliekų statistikos valstybių narių prašoma šią naštą mažinti, suteikiant galimybę naudotis administraciniais duomenimis, ir į tyrimus neįtraukti mažų įmonių, kuriose dirba mažiau kaip 10 darbuotojų, nebent jų pagaminamų atliekų dalis būtų labai didelė. Tačiau dauguma valstybių narių nematuoja faktinės naštos ir dėl to negali apie ją pateikti informacijos. Penkios valstybės narės nurodė, kad vienam respondentui tenkanti našta svyruoja nuo 30 minučių iki penkių valandų. Nepaisant to, dauguma valstybių narių atsižvelgia į įmonėms tenkantį darbo krūvį ir siekdamos mažinti naštą bei veiksmingai rinkti duomenis taiko kitus metodus. Geriausias būdas padėti įmonėms yra vengti dvigubo duomenų teikimo administraciniams ir statistiniams tikslams, naudojant administracinius duomenis ir (arba) koordinuojant susijusių institucijų (statistikos įstaigų, aplinkos ministerijų, aplinkos apsaugos agentūrų) atliekų tyrimus. 14 valstybių narių administraciniai duomenys yra pagrindinis atliekų statistikos šaltinis. Kitos šalys administracinius duomenis naudoja kaip vieną iš daugelio duomenų šaltinių. Reglamento prašymas į tyrimus neįtraukti mažų įmonių traktuojamas skirtingai. Kai kurios šalys mažas įmones įtraukia į atrankinius tyrimus ir rezultatus ekstrapoliuoja (Belgija; Estija kai kuriuose sektoriuose; Graikija). Tačiau dauguma šalių jų visiškai neįtraukia į tyrimus ir į skaičius arba neatsižvelgia (žr. 4.3 skyrių), arba juos ekstrapoliuoja pagal koeficientu paremtus įvertinimo modelius. Šalys nusistatė skirtingas neįtraukimo ribas, kurios daugiausia apibrėžiamos pagal darbuotojų skaičių arba per metus susidariusių atliekų kiekį. Kai kurios šalys sujungia šiuos du kriterijus, siekdamos užtikrinti, kad į duomenų rinkimą būtų įtrauktos net ir mažos įmonės, jeigu jos viršija nustatytą atliekų susidarymo ribą. 6. Išvados Pirmojo ataskaitinio etapo duomenys dar nebaigti analizuoti, tačiau jau aiškiai matyti mūsų padaryta pažanga, siekiant išsamesnės ir labiau suderintos Europos atliekų statistikos. Turėtume pabrėžti teigiamą prievolės aprašyti metodus ir vertinti duomenų kokybę kokybės ataskaitose poveikį. Išryškėjo problemos ir trūkumai, kurie rodo, ką būtina tobulinti. Be to, reglamentu skatinamas atliekų statistikos ir kitų statistikos sričių suderinamumas, nes jame griežtai reikalaujama laikytis NACE ekonominės veiklos rūšių klasifikatoriaus ir naudoti įmonių statistikoje naudojamus statistinius vienetus. Tokiu būdu atsiranda daugiau galimybių atliekų statistiką integruoti į ekonominę aplinkos apskaitą. 6.1. Pokyčiai valstybėse narėse Nacionaliniu lygmeniu saistantis reglamento pobūdis neabejotinai suteikė atliekų statistikai didesnį statusą statistinėse sistemose. Reglamentu nustatytos prievolės paskatino metodikos vystymą ir pokyčius nacionalinėse duomenų rinkimo sistemose. Atsižvelgdamos į pirmojo ataskaitinio etapo patirtį, kelios šalys pareiškė ketinančios pagerinti duomenų kokybę ir atitiktį reglamento reikalavimams. Jei tokiems pokyčiams būtina imtis teisinių priemonių, tokios priemonės gali įsigalioti tik ataskaitiniais 2008 m. Panašu, kad reglamentu buvo paremta bendra valstybių narių tendencija skatinti duomenų rinkimo institucijas bendradarbiauti ir taip išvengti dvigubo duomenų teikimo ir tendencija paprastinti duomenų teikimo prievoles. Duomenys vis dažniau naudojami dvejopiems – administraciniams ir statistiniams tikslams, siekiant labiau suderintų duomenų ir mažesnės naštos respondentams. 6.2. Poreikis persvarstyti Nors pirmojo ataskaitinio etapo rezultatai patvirtino bendrą principą, kai kuriuos konceptualius trūkumus reikia neabejotinai persvarstyti. Suskirstymas pagal atliekų rūšis Reglamento I ir II prieduose (2 skirsnis) reikalaujama susidariusių ir apdorotų atliekų kiekius suskirstyti pagal atliekų kategorijas skirtingai kiekvienai duomenų grupei (žr. 1 lentelę). Taip buvo siekiama sumažinti reikalaujamą išsamumo laipsnį ir tokiu būdu sumažinti valstybėms narėms tenkančią naštą. Pirmojo ataskaitinio etapo patirtis neabejotinai rodo, kad tokio sprendimo trūkumų yra daug, o privalumai nedideli, nes valstybėms narėms tenkanti našta pastebimai nepalengvėjo. Dauguma valstybių narių renka daug išsamesnę informaciją ir rengdamos duomenis, kurie bus persiųsti Eurostatui, suskirstymą susiaurina. Pagrindiniai neigiami aspektai: - neįmanoma sudaryti atskirų atliekų kategorijų balanso; tai labai trukdo patvirtinti ir interpretuoti duomenis; - atliekų apdorojimo duomenų išsamumo laipsnis yra per žemas; dideli atliekų srautai priskiriami prie nenustatytų atliekų kategorijų („kitos atliekos“); - labai sudėtingas rezultatų pateikimas ir pranešimas apie juos; - dėl skirtingų formatų duomenis sunku tvarkyti ir apdoroti. Dabartinio metodo reikėtų atsisakyti ir pasirinkti bendrą suskirstymą, taikomą tiek atliekų susidarymui, tiek atliekų apdorojimui. Svarstant reikėtų remtis išsamesniu I priedo 2 skirsnio atliekų kategorijų suskirstymu. Regioninis atliekų apdorojimo infrastruktūros duomenų suskirstymas Reglamente valstybių narių reikalaujama pateikti panaudojimo ir šalinimo įrenginių skaičiaus ir pajėgumų duomenis NUTS 2 lygmeniu (II priedas, 3 skirsnis). Šis išsamus regioninis suskirstymas sukuria didelį darbo krūvį tiek Eurostatui, tiek valstybėms narėms. Teikiant regioninio lygmens duomenis labai padidėja konfidencialių duomenų dalis ir dėl to sumažėja duomenų naudingumas. Šios išsamios informacijos svarba turi būti persvarstyta. Suskirstymas pagal atliekų apdorojimo rūšis Pagal 8 skirsnio 2 dalį teikiant atliekų apdorojimo duomenis į vieną ataskaitinę kategoriją sujungiami visų (10) panaudojimo operacijų, išskyrus energijos panaudojimą, duomenys. Be to, reikalaujami atliekų panaudojimo pajėgumų duomenys apima tokias apdorojimo operacijas kaip kompostavimas, metalų perdirbimas ir naftos perdirbimas. Šiais atvejais išsamumo laipsnis yra nepakankamas: atliekų politikos monitoringo tikslams pageidautina gauti informacijos apie tam tikras perdirbimo operacijas. Visų pirma, didėja poreikis teikti duomenis, kurie būtų tinkami naudoti palyginamajai analizei, pagal juos vertinant nustatytus uždavinius. Kai kuriais atvejais tokie uždaviniai gali būti būtini. Tai patvirtina suderintų valstybių narių duomenų poreikį, todėl greičiausiai šiam tikslui reikės toliau tobulinti apibrėžtis ir klasifikaciją. Galiausiai, šalinimo operacijos (8 apdorojimo rūšys) suskirstytos į dvi ataskaitines kategorijas, kurių viena yra beveik nenaudojama valstybėse narėse. 7. Perspektyva Remdamasi pirmąja patirtimi ir siekdama padidinti duomenų tinkamumą naudoti ir kokybę, atsižvelgiant į papildomas įmonių ir viešojo administravimo įstaigų sąnaudas, Komisija siūlys iš dalies pakeisti reglamentą, kad būtų laiku spėta surinkti ataskaitinių 2008 m. duomenis: - atliekų susidarymą ir atliekų apdorojimą suskirstyti pagal vienodas kategorijas, suvienodinant I ir II priedų 2 skirsnius, - persvarstyti II priedo regioninį suskirstymą, - persvarstyti II priedo atliekų apdorojimo, visų pirma, atliekų panaudojimo ir atliekų šalinimo, suskirstymą pagal kategorijas. [1] OL L 332, 2002 12 9, p. 1, su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1893/2006 (OL L 393, 2006 12 30, p. 1). [2] OL L 90, 2004 3 27, p. 15. [3] OL L 131, 2005 5 25, p. 38. [4] OL L 131, 2005 5 25, p. 26. [5] OL L 229, 2005 9 6, p. 6. [6] http://circa.europa.eu/Public/irc/dsis/pip/library?l=/wastesstatisticssregulat/manual_statistics [7] Eurostato interneto puslapis, skirtas kokybei: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page?_pageid=2273,1,2273_47140765&_dad=portal&_schema=PORTAL [8] Sprendimas 2000/532/EB dėl atliekų sąrašų, OL L 226, 2000 9 6, p. 3.