LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 277/75

Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė dėl pasiūlymo priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą dėl pastatų energinio naudingumo (nauja redakcija)

COM(2008) 780 galutinis/2 (1) – 2008/0223 (COD)

(2009/C 277/15)

Pranešėjas Algirdas ŠIUPŠINSKAS

2009 m. sausio 27 d. Taryba, vadovaudamasi Europos bendrijos steigimo sutarties 95 straipsniu, nusprendė pasikonsultuoti su Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu dėl

Pasiūlymo priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą dėl pastatų energinio naudingumo (nauja redakcija)

COM(2008) 780 galutinis/2 - 2008/0223 (COD).

Transporto, energetikos, infrastruktūros ir informacinės visuomenės skyrius, kuris buvo atsakingas už Komiteto darbo šiuo klausimu organizavimą, 2009 m. balandžio 15 d. priėmė savo nuomonę. Pranešėjas Algirdas Šiupšinskas.

453-ojoje plenarinėje sesijoje, įvykusioje 2009 m. gegužės 13–14 d. (2009 m. gegužės 14 d. posėdis), Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas priėmė šią nuomonę 147 nariams balsavus už, 1 - prieš ir 2 susilaikius.

1. Rekomendacijos

1.1. EESRK pritaria EK parengtam direktyvos (EPBD – Energy performance of buildings) tobulinimo projektui, tačiau su tam tikromis išlygomis: direktyvoje turi būti keliamos tokios atnaujinimo sąlygos, kad pastatas taptų naudingesnis ne tik dėl mažesnio energijos suvartojimo, bet ir dėl to kad sumažėtų sąskaitos už energiją.

1.2. Valstybės narės turi stebėti, kad, atnaujinant pastatus, padidinus jų energinį naudingumą, mažėtų ne tik energijos suvartojimas, bet ir su energija siejamos sąnaudos, kaip numatyta ES politiniuose tiksluose.

1.3. Remiantis šia direktyva priimtose nacionalinėse nuostatose, turi būti atsižvelgiama į šalies architektūros ir pastatų konstrukcijos ypatumus – šildymo, vėsinimo, ventiliacijos, apšvietimo, mechaninių sistemų (liftai ir pan.) energijos sąnaudas, taip pat sąnaudas karštam vandeniui ruošti, šaltam vandeniui bei kanalizacijai.

1.4. EESRK pritaria rekomendacijai prieš pradedant statybą atlikti techninių galimybių tyrimą dėl:

— atsinaujinančių energijos šaltinių šilumos ir elektros gamybai,

— bendros šilumos ir elektros energijos gamybos (kogeneracijos) ir galbūt trigeneracijos,

— centralizuoto šildymo ir vėsinimo,

— šilumos siurblių,

— geoterminės energijos (horizontalios ir vertikalios sistemos).

1.5. EESRK pabrėžia, kad svarbu, kad valstybės narės dėtų daugiau pastangų ir aktyviau organizuotų darbuotojų mokymą ir kvalifikacijos kėlimą tvarios statybos srityje, o pastatų sektoriaus atstovai – atsinaujinančių energijos šaltinių naudojimo srityje.

1.6. EESRK ypač vertina tai, kad pasiūlyme priimti direktyvą atkreiptas dėmesys į viešąjį sektorių kaip pažangos visame statybų sektoriuje varomąją jėgą.

1.7. Valstybės narės ir vietos institucijos raginamos aktyviau ir racionaliau panaudoti Europos investicijų banko lėšas, skirtas skatinti „trečiosios šalies finansavimą“ (2), už kurį atsakingos energetinių paslaugų bendrovės (EPB).

1.8. Šildymo, ventiliacijos bei oro kondicionavimo sistemų pakartotinis tikrinimas turėtų vykti reguliariai, valstybių narių sprendimu ir atsižvelgiant į šio tikrinimo sąnaudas. Inspekcijos rekomendacijose turėtų būti įrašomi ne tik galimi patobulinimai, bet ir saugaus sistemų darbo reikalavimai.

1.9. Naujos redakcijos direktyvos projekte numatyta, kad valstybės narės privalės taikyti sankcijas ir baudas. EESRK mano, kad jos turėtų būti skirtingos viešojo ir privataus sektorių vartotojams, o jų dydis nustatomas taikant subsidiarumo principą. Be to, jei Bendrijos reikalavimų nepaisymas yra pažeidimas, jis turėtų būti laikomas pažeidimu visos Bendrijos lygmeniu ir jo apibrėžtis turėtų būti pateikta direktyvoje.

1.10. EESRK mano, kad valstybės narės turėtų teikti gyventojams su būsto atnaujinimu susijusią techninę paramą.

1.11. Visoms ES naujosioms valstybėms būdinguose tipinių namų rajonuose esančių pavienių daugiabučių namų bendrijoms būtų sunku parengti visų tipinių namų sertifikatus. Šie sertifikatai, grindžiami kito tipinio daugiabučio pastato įvertinimu (3), leistų sutaupyti atnaujinimui skirtų lėšų ir sumažinti administracinių procedūrų skaičių.

1.12. Be to, pavienių tipinių daugiabučių namų gyventojai miesto savivaldybėje galėtų rasti su atnaujinimo kreditavimu, statybos ranga, technine priežiūra, pastatų sertifikavimu ir kitais klausimais susijusius sprendimus taikant vieno langelio principą.

1.13. EESRK mano, kad naujoji direktyva per palyginti trumpą laiką ne tik padės sumažinti išmetamą CO2 kiekį, bet ir turės teigiamo socialinio poveikio, pavyzdžiui:

— sumažės energijos poreikis,

— pagerės nepalankioje padėtyje esančių šeimų gyvenimo lygis,

— naudinga ilgalaikiams bedarbiams.

1.14. EESRK siūlo visiškai suderinti naujas nuostatas dėl langų rėmų ir statybinių medžiagų ženklinimo ir direktyvos dėl pastatų energinio naudingumo nuostatas.

1.15. EESRK mano, kad jei gyvenamasis daugiabutis pastatas griaunamas dėl to, kad jo energinis atnaujinimas neįmanomas, valdžios institucijos privalo konsultuotis su suinteresuotaisiais subjektais, o gyventojams turi būti suteikti pakaitiniai būstai. Kiekvienos direktyvoje numatytos priemonės įgyvendinimo atveju į techninius reikalavimus turi būti įtrauktas punktas dėl konsultavimosi su pilietinei visuomenei atstovaujančiomis organizacijomis, o valstybėse narėse, kuriose jos įsteigtos, turėtų vykti reguliarios konsultacijos su nacionalinėmis ESRT (4).

2. Įžanga

2.1. EESRK jau yra parengęs tam tikrą skaičių svarbių nuomonių apie išmetamo CO2 kiekio mažinimą, energijos taupymą, siejamą su bendrąja ES politika bei pastatų ir jų įrangos energine kokybe. Naujai statomuose pastatuose pagal ES norminių dokumentų reikalavimus pasiekiama apčiuopiamų rezultatų, kuriuos pirmiausia pajunta vartotojas, o tuo pačiu laimi visa valstybė. Tarp kitų pažymėtinos TEN/227, 263, 283, 274, 286, 309, 269, 299, 311, 332, 341 (5) ir kitos nuomonės.

2.2. Tačiau dvylikoje naujų valstybių narių, joms įstojus į ES, teisės aktai praktikoje pradėti taikyti gerokai vėliau, taigi, pastatų energinio naudingumo požiūriu šios valstybės atsilieka palyginti su senosiomis valstybėmis narėmis, o turimas gyvenamųjų ir administracinių pastatų fondas toli gražu neatitinka direktyvos būtiniausių reikalavimų.

2.3. EESRK nuomonė dėl pačios direktyvos jau buvo pareikšta 2001 m. spalio 17d (6). Taigi šioje nuomonėje yra nagrinėjama COM(2008)780 galutinis pasiūlyta Direktyvos 2002/91/CE nauja redakcija ir siekiama pabrėžti su direktyvos nagrinėjama sritimi susijusius naujųjų ES valstybių ypatumus.

2.4. Galima tik pasidžiaugti, kad tarp ES politikos tikslų yra paminėta tikimybė padidinti komfortą piliečiams ir sumažinti jiems sąskaitas už energiją.

2.5. Galiojančia direktyva jau yra apibrėžta:

— naujų ir atnaujinamų pastatų naudingumo skaičiavimo metodika,

— energinio naudingumo reikalavimų nustatymas,

— energinio naudingumo sertifikavimas,

— šildymo katilų ir šildymo sistemų tikrinimas,

— oro kondicionavimo sistemų tikrinimas.

2.6. Tačiau direktyvos naujos redakcijos rengėjai, pasitelkę autoritetingų institucijų argumentus, randa būdų, kaip ir ką galima pagerinti kryptingai dirbant.

3. Bendrosios pastabos

3.1. Gyvenamųjų ir komercinės paskirties ES pastatų sektoriuje sunaudojama apie 40 % viso energijos kiekio ir tiek pat išmetama CO2. Atitinkamai jame sukuriama apie 9 % BVP (apie 1 300 milijardų eurų), apie 7–8 % (EC summary) ES darbo vietų (apie 15–18 milijonų; iš viso dirbančiųjų 225,3 milijonai pagal Eurostatą). 40 % pastatų priklauso viešajam sektoriui, o 74 % pastatų yra mažesnio nei 1 000 m2 ploto.

3.2. Šiuo metu visuomenė vis didesnį dėmesį skiria:

— aplinkos apsaugos problemoms,

— vartotojų sveikatai (pavyzdžiui, patalpų oro kokybė, prieinamumas senyvo amžiaus žmonėms ir pan.),

— būsto patogumui,

— elektros įrangos sistemų ir šildymo sistemų veiksmingumui. Sektorių reglamentuoja daug dažnai viena kitai prieštaraujančių taisyklių (7).

3.3. Pilietinė visuomenė turėtų įvertinti, ekonominį direktyvos poveikį, siūlymų tinkamumą ir būsimą jų poveikį iš įvairių konkretaus regiono suinteresuotų subjektų ir visuomenės ilgalaikio požiūrio pozicijų.

3.4. Pastatų energinis sertifikavimas yra ne tik priemonė, padedanti priskirti pastatą energinio naudingumo klasei, bet ir akstinas ieškoti naujų projektavimo sprendimo būdų.

Statybų sektoriuje pradėjus veiksmus klimato kaitos problemoms spręsti, jis tapo svarbiu naujų darbo vietų kūrimo ir užimtumo šaltiniu.

3.5.1. Direktyva 2002/91/EB ir siūloma nauja jos redakcija gali sudaryti galimybę per metus sukurti per 60 000 naujų darbo vietų 15 senųjų valstybių narių ir apie 90 000 12 naujų ES valstybių narių.

3.5.2. Įgyvendinant priemones, skirtas aukštai energinei kokybei pasiekti (pastatų, kurių energijos suvartojimas siekia 50 kWh/m2 per metus), būtų galima per metus ES sukurti per 1 000 000 naujų darbo vietų (8) (tai sudaro 10 proc. užimtumo šiame sektoriuje).

3.5.3. Šiuo metu pastatų sektoriuje dirba nepakankamai darbuotojų, kurie turėtų kvalifikaciją diegti reikiamas technologijas, kad būtų galima pasiekti aukštą energinio naudingumo lygį. Direktyvoje siūloma užtikrinti darbuotojų mokymą ir parengti darbuotojus, gebančius dirbti „tvarių pastatų“ sektoriuje.

3.6. Būtent žvilgsnis į ateitį mūsų atveju yra svarbus, nes INT/ 415 (9) nuomonės 3.4 punkte EESRK pateikė idėją, taikytiną bet kuriam teisiniam dokumentui. Tai reiškia, kad teisinis aktas turi būti: suprantamas, prieinamas, priimtinas, vykdytinas. Turint omeny techninius direktyvos aspektus, prie to galima pridurti – pateiktas laiku, įvykdomas, realus.

3.7. TEN/299 (10) nuomonės 2.1.3 punkte pateikiami skaičiai, kad prastai įrengtuose gyvenamuosiuose būstuose vien šildymo sąnaudos per metus siekia 180 kWh/m2. Pranešėjo ir eksperto turimais duomenimis tipiniuose Baltijos šalių ir panašiu laikmečiu statytuose kaimyninių šalių būstuose vidutinės energijos sąnaudos šildymui yra apie 150 kWh/m2 per metus. Patirtis parodo, kad, atnaujinus ir apšiltinus pastatus, sąnaudos, esant vienodoms klimato sąlygoms, gali būti sumažintos dvigubai. Be to, vien vilkėdami megztinį kambario temperatūrą galėtume sumažinti 1–2 laipsniais.

3.8. Esamą ES situaciją apibūdinantys norminiai Europos Bendrijos dokumentai yra išvardinti TEN/299 (10) nuomonės 3.1 punkte.

3.9. Aplinkos GD ir INT skyrius šiuo metu rengia svarbius teisės aktus, susijusius su tam tikrų sudedamųjų būsto dalių, kurios pačios energijos negamina, tačiau padeda mažinti jos suvartojimą (langai, sienos, integruota buitinė technika), ženklinimu.

3.10. Naujos nuostatos arba esamų nauja redakcija galėtų padėti gerokai sumažinti pastatuose sunaudojamą energiją.

4. Konkrečios pastabos

4.1. Naujoje direktyvos redakcijoje numatyti šie svarbiausi pakeitimai:

— išplėsta direktyvos taikymo sritis. Sertifikavimas bus taikomas visiems pastatams. Reikėtų priminti, kad mažesni negu 1 000 m2 pastatai sudaro 74 proc. visų ES esančių pastatų.

— plačiau taikyti ir skatinti sertifikavimą viešajame sektoriuje,

— stiprinti pastatų energinio naudingumo sertifikatus išduodančių specialistų vaidmenį, kaip numatyta direktyvoje,

— valstybės narės turi nustatyti naujas konkrečias priemones, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos finansuoti su energinio naudingumo didinimu susijusias investicijas,

— skirti daugiau dėmesio su oro kondicionavimu susijusioms problemoms,

— nuolat atnaujinti CEN energinio naudingumo standartus.

4.2. Direktyvos konstatuojamosios dalies 6 punkte pateikti pastatų energinių sąnaudų procentiniai skaičiai yra akivaizdžiai didesni šalto klimato šalyse, todėl atnaujintos direktyvos 8 punkte pagrįstai siūloma atsižvelgti į klimato ir vietos sąlygas, ypač skirstant investicijas.

4.3. EESRK pritaria 10 straipsnio nuostatoms, kad išduodant sertifikatą būtų remiamasi bendru viso daugiabučio pastato su bendra šildymo sistema sertifikavimu arba kito tipinio to paties daugiabučio pastato buto įvertinimu, tačiau ES šalys galėtų taikyti ir daugiau tipinių daugiabučių pastatų sertifikavimo procesą lengvinančių taisyklių.

4.4. Būsto energinio naudingumo sertifikatai pagal 10 straipsnį privalomi ar savanoriški, jeigu jais galima pasikliauti, daro būstą patrauklesnį būsimam savininkui ar nuomininkui. Kad sertifikatų patikimumas būtų užtikrintas, B1 siūlymas rengti atsitiktinius sertifikatų patikrinimus, EESRK manymu, yra priimtinas bei rekomenduotinas taikyti, tačiau tai neturėtų tapti sankcijų procedūra pagal 22 straipsnį. Pageidautina, kad naujai pastatyto būsto sertifikatas taptų jo ilgalaikės energinės kokybės garantiniu dokumentu. Naujai sumontuotos šildymo sistemos sertifikatą nepriklausomas ekspertas (16 straipsnis) turėtų išduoti kartu su šildymo sistemas instaliavusiu rangovu.

4.5. EESRK pritaria direktyvos nuostatoms dėl sertifikuojamų 20 kW (13 straipsnis) galios šildymo sistemų bei 12 kW (14 straipsnis) galios vėdinimo sistemų slenksčio. ES valstybės narės savo regionuose galėtų nustatyti šildymo sistemoms skirtingo lygio slenksčius ir tikrinimų periodiškumą atsižvelgiant į tai, koks kuras naudojamas –iškastinis ar atsinaujinantis. Tuo tarpu atsitiktinė inspektorių aktų kokybės patikra turėtų būti atliekama pagal 17 straipsnį, tačiau lieka neaišku, ar eksperto rekomendacijos patobulinti sistemą bus privalomos ar liks tik kaip šauksmas dykumoje, ar „finansinės pasekmės“ pagal 19 straipsnį taps sankcijomis. Valstybių narių įstatymai turėtų leisti tikrintojams lankytis privačiose valdose šildymo sistemų tikrinimo reikalais.

4.6. Gamintojo prekybai pateikiamo šildymo katilo energinis naudingumas yra sertifikuojamas specializuotoje laboratorijoje pagal standarto reikalavimus, efektyvumas įrašomas į katilo etiketę. Taip išvengiama klaidinančios reklamos, garantuojama kokybė. Konkrečiomis sąlygomis dirbančio katilo vėlesnės reguliariosios arba savanoriškos patikros rekomendacijos skatintų savininką siekti katilo naudingumo, orientuojančio į techninių katilo galimybių maksimumą.

4.7. Palyginus visas atnaujintoje direktyvoje pateiktas nuostatas galima teigti, kad jos yra vertos dėmesio, prasmingos, o dokumento rengėjų siūlomi pastatų energinio naudingumo didinimo būdai neprieštarauja vienas kitam ir gali būti įgyvendinami lygiagrečiai.

4.8. Energijos sąnaudų orientyrai bei metodika pagal direktyvos 5 straipsnį ir D1 variantą (summary of Commission working document) ES mastu yra reikalingi, nes šiuo metu tos pačios įvairiose šalyse išmatuotos sąnaudos kWh/m2 per metus yra sunkiai palyginamos dėl klimato ypatumų. Nustačius regionines orientacines vertes, turėtume jose atskirai atskleisti energijos sąnaudas šildymui ir vėsinimui. Orientacines rodiklių vertes būtų tikslinga nustatyti ne pagal lauko oro temperatūrą, o pagal būdingą valstybėms narėms šildymo ir vėsinimo dienolaipsnių (angl. heating degree-days, cooling degree-days) skaičių, kuris geriau atspindi klimato įtaką energijos suvartojimui negu lauko oro vidutinė temperatūra.

4.9. Be abejo, pagrindiniai energinio naudingumo skaičiuotės parametrai, turi būti vienodi (ne jų skaitmeninės vertės) visose ES valstybėse, taip pat turi būti vienoda skaičiuotės metodika. Tačiau tokie skaičiavimai vargu ar parodys valstybės lygį: optimalus tas lygis ar žemesnis už optimalų, nes lygį lemia daug kitų (ne klimatinių) ekonominių laisvos rinkos parametrų.

4.10. Pasenusių, laikinų ar prasčiausių energinių rodiklių pastatų pagal 4 straipsnį (ir D3variantą) atnaujinimo rezultatai yra geriausiai matomi ir labiausiai apčiuopiami. Tačiau kita vertus, prasčiausios kokybės pastatai dažniausiai yra seni ir fiziškai nusidėvėję. Neverta skatinti tokius pastatus atnaujinti pasitelkus valstybės paramą, jei sunaudotų lėšų atsipirkimo trukmė akivaizdžiai didesnė už numatomą pastato naudojimo trukmę. Toks atnaujinimo planavimas turėtų neigiamų pasekmių. Blogiausių pastatų atrankai atnaujinimui reikėtų skirti ypatingą dėmesį.

4.11. Kadangi namų su nuliniu išmetimo rodikliu apskritai nebūna (9 straipsnis), neturėtume perlenkti lazdos, todėl, EESRK manymu, labiau taikytinas yra švelnusis variantas, leidžiantis valstybėms narėms improvizuoti renkantis optimalius sprendimus, o nulinio išmetimo rodiklio siekti tik kaip ateities idealo.

4.12. Vertėtų priminti dabartinius, taip vadinamus „pasyvius“ namus, kurių energijos poreikis siekia mažiau nei 15 kWh/m2 per metus, ir A kategorijos namus, kurių energijos poreikis – 30 kWh2/m per metus.

5. Išvados

5.1. EESRK mato gerą energijos taupymo perspektyvą direktyvos pataisų autorių išvadose, kad direktyvos išplėtimas būsiąs naudingas realizuojant pastatų energijos taupymo potencialą.

5.2. EESRK mano, kad su 8 milijardais eurų metinių investicijų pasiekti direktyvos pataisomis nustatytą tikslą ir pinigais išreikštą efektą vargu ar pavyks, nes vien iš naujųjų ES valstybių pavyzdžio galima spręsti, kad atnaujinimo darbų apimtys yra gerokai didesnės. Atnaujinimo kainas ir apimtis lemia tam tikri nuo direktyvos nuostatų nepriklausantys faktoriai.

5.3. Apimtis ir poreikį Lietuvoje iliustruoja skaičiai: senų, neekonomiškai naudojančių energiją gyvenamųjų pastatų yra apie 40 tūkstančių, o įvairūs energijos sąnaudas mažinantys patobulinimai atlikti apie 600 esamų namų (dažniausiai keičiami langai), kompleksiškai atnaujintų yra apie 60. Įvairių šaltinių duomenys skiriasi, bet visi rodo, kad atsilikimas nuo planų yra didžiulis. Taigi, darbuojantis tokiais tempais, atnaujinimo darbai užsitęstų 100 metų. Net pagal esamą direktyvą atnaujinimas nėra įsibėgėjęs.

5.4. Finansinės priežastys. Būdingas pavyzdys: Lietuvos sostinei Vilniui tiekiančios šilumą kompanijos „Vilniaus energija“ duomenimis 60 m2 buto namo šildymui ir karšto vandens ruošimui sunaudojama apie 200 kWh/m2 per metus, iš jų šildymui apie140 (11) kWh/m2 per metus. Apšiltinus namą ir sutaupius 50 procentų šilumos šildymui, kai kaina 0,072 €/kWh, gyventojai per metus sutaupytų 5,07 €/m2 arba 304,2 €. Vilniaus savivaldybės duomenis daugiabučio namo kompleksinis atnaujinimas atsieina vidutiniškai 165 (12) €/m2. Jei atnaujinimui skolintos lėšos grąžinamos per 20 metų, tada tokio buto gyventojai kiekvieną mėnesį turėtų mokėti ne mažiau kaip po 41,3 €/mėn. Apklausa rodo, kad tik 5 % gyventojų linkę tiek skirti per mėnesį.

Valstybės biudžetas nėra pajėgus bendrai finansuoti šiluminį pastatų atnaujinimą: iki 2008 m lapkričio šiam tikslui nuo 2004 metų, kai buvo patvirtinta daugiabučių namų modernizavimo programa, tam skirta 37,3 mln. EUR, tai yra 1/200 metinio biudžeto (13). Todėl atnaujinta direktyva, kurią priims EP, palankus stuktūrinių fondų perpaskirstymas pagal Parlamentui pateiktus pasiūlymus (EP narė Silvia-Adriana Ticau, RO) sukeltų pagyvėjimą atnaujinimo procese.

5.5. Psichologinės ir teisinės priežastys. Energijos sąnaudas iš esmės sumažina tik pastato apšiltinimas, tačiau jo atsipirkimo trukmė yra kelios dešimtys metų. Tai žmogaus gyvenimo trukmės požiūriu yra neprognozuojamai ilgas laiko tarpas. Jauni nežino, kur gyvens po 20 metų, artėjantys prie 60 metų abejoja, ar dar gyvens po 20 metų, abi šios gyventojų grupės nesuinteresuotos atnaujinimu (iš viso apie 20 procentų gyventojų (14)). Prie jų dar pridėkime nepasiturinčius gyventojus, kuriems šildymo išlaidos iš dalies kompensuojamos. Argumentas, kad atnaujinimas padidina būsto vertę, silpnėja. Pastatui pasenus ir jį nugriovus, būsto savininkas lieka be pastogės ir dažnai be nuosavybės teisės į po pastatu esančią žemę, jeigu jos anksčiau neišpirko. Situaciją pagerins atnaujintos direktyvos 19 straipsnis, kuriame yra įrašytos priemonės dėl informacijos teikimo savininkams ir nuomininkams net per Bendrijos programas.

5.6. Tarp vartotojų yra paplitusi pastatų šiluminiam atnaujinimui nepalanki nuomonė, kad atliekant atnaujinimą, būsto savininkai užsikrauna ilgalaikę skolą, kurios, pablogėjus ekonominei situacijai, gali neįstengti grąžinti; energijos tiekėjų pajamos iš atnaujinto namo nekinta arba net išauga pareguliavus tarifus, kuriems įtaką daro nelegalus lobizmas ir korupcija. Tam tikras pagrindas tokiai nuomonei susidaryti yra tai, kad centralizuoto šilumos tiekimo, kuris vyrauja naujose ES šalyse įmonės, siekdamos viršpelnių mažėjant šilumos suvartojimui, didina šilumos kainą visiems, tarp jų ir atnaujintiems pastatams; šios problemos sprendimas nebuvo aiškus. Įdiegus atnaujintos direktyvos išplėstines nuostatas dėl privalomojo energiją naudojančių įrenginių sertifikavimo, gerinant apskaitą, taikant sankcijas pagal 22 straipsnį už pažeidimus, bus įmanoma techninėmis ir administracinėmis priemonėmis pašalinti vartotojų nuogąstavimus.

5.7. Dėl plataus masto atnaujinimo bus sutaupoma pastatų šiluminė energija, bet laukiamo CO2 išmetimo sumažėjimo gali nebūti. Tiekiant šiluminę energiją iš kogeneracinių jėgainių šiluma tiekiama utilizavus elektros gamybos atliekas. Sumažinus šilumos suvartojimą, dalis nesunaudotos šilumos gali būti panaudojama naujai statomų namų apšildymui, todėl anglies dioksido išmetimas pristabdomas.

5.8. Neturėdami valstybės garantijų, paramos ir perspektyvų, vartotojai yra nusiteikę pesimistiškai. Be to, nei dabartinė, nei patobulinta direktyva neužtikrina vieno langelio principo atnaujinimo procese, kurio tikisi visi suinteresuoti asmenys ir vartotojai. Abejonių vartotojams kelia reikalavimas (11.3 ir 11.4) pateikti sertifikatą parduodant ar išnuomojant butą daugiabučiame name, kai energijos sąnaudos matosi iš apmokėtų sąskaitų, ir abi sutarties šalys su tuo sutinka. Tai papildomos išlaidos.

5.9. Yra daugybe žmogaus sukurtų statybai skirtų medžiagų (15) (16), leidžiančių pasirinkti tinkamiausias. Tačiau staiga metus į rinką milžiniškus atnaujinimui skirtus investicijų srautus statybų sektoriui atgaivinti, skubant tas lėšas įsisavinti, gali silpnėti patikimų medžiagų atranka. Tačiau direktyvos nuostatos dėl nepriklausomų ekspertų ir nepriklausomos kontrolės sistemos (16 ir 17 straipsniai), kiek išplėtus jų kompetenciją, neleistų patekti nekokybiškiems produktams.

2009 m. gegužės 14 d., Briuselis Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkas Mario SEPI

(1) Taikoma tik angliškajai versijai.

(2) Žr. Direktyvą 93/76/EEB, OL L 237, 1993 9 22, p. 28–30.

(3) Išplečiant 10 (naujojo) straipsnio 5 dalies b punkto nuostatas.

(4) Tai atitiktų Pagrindinių žmogaus teisių chartijos 1 straipsnio ir 34 straipsnio 3 dalies nuostatas dėl orumo ir pagalbos būstui įsigyti.

(5) TEN brochure. What energy policy for Europe? Key points of recent EESC opinions (and other EESC sources).

(6) Energy performance of buildings. OL C 36, 2002 2 8, p. 20

(7) Europos pirmaujančios rinkos iniciatyva, COM (2007) 860.

(8) Aplinkos GD tyrimas (Scialinio vystymosi agentūra).

(9) Iniciatyvioji teisė, OL C 175, 2009 7 28, p. 26.

(10) TEN/299 Energy efficiency of buildings – the contribution of end users. OL C 162, 2008 6 25, p. 62

(11) K. Nėnius, Vilnius municipality Programme „Let‘s renovate habitation-renovate town“ (in Lith.), http://www.krea.lt/uploads/Busto_progr_bendrijos_EAIP.ppt#22

(12) E. Levandraitytė, Hard fiest politics imminent, Statyba ir architektūra (Journal „Construction and architecture“, in Lith.), 2008/12, pp. 26-29.

(13) V. Martinaitis, Energy state of Lithuanian multiflat buildings and challenges for Lithuanian economy, 22.10.2008 (in Lith.), Materials of a workshop „The most expensive heating season“.

(14) Statistics Department, Vilnius municipality residents and habitation (in Lith.),http://www.stat.gov.lt/uploads/docs/Vilniaus_saviv.pdf

(15) Laying down harmonised conditions for the variety of the construction products, OL C 218, 2009 9 11, p. 15.

(16) Tai atitiktų Pagrindinių žmogaus teisių chartijos 1 straipsnio ir 34 straipsnio 3 dalies nuostatas dėl orumo ir pagalbos būstui įsigyti.