ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Šiuo metu reglamentu paskirtos įstaigos vis dar palaiko ryšius beveik vien tik popieriuje, o tai daro neigiamą poveikį sąnaudoms ir veiksmingumui. Be to, vaizdo konferencijos retai naudojamos asmenims kitoje valstybėje narėje apklausti. Šia iniciatyva atsižvelgiama į poreikį atnaujinti teisės aktus ir naudoti šiuolaikines technologijas tarpvalstybiniam įrodymų rinkimui. Tuo pačiu metu juo pašalinamos kai kurios reglamento veikimo spragos, nustatytos atlikus jo vertinimą. Šios spragos lemia trijų pagrindinių kategorijų problemas, tai:

Įgyvendinus pasirinktą politikos priemonių rinkinį padidėtų veiksmingumas ir teisinis tikrumas, būtų sumažintas gaištamas laikas ir išlaidos suinteresuotiesiems subjektams, susijusiems su bylomis, kuriose įrodymai renkami tarpvalstybiniu mastu. Konkrečiau, reglamente nustatytiems mechanizmams naudojant elektronines ryšio priemones ir vaizdo konferencijas, jie būtų veiksmingesni. Tikimasi, kad investicijos į techninę infrastruktūrą ir procesus padidins teisinių procesų veiksmingumą ir sumažins išlaidas. Dėl tam tikrų paaiškinimų ir papildymų padidėtų teisinis tikrumas (pvz., būtų nustatyti papildomi įrodymų rinkimo kanalai ir būtų paaiškintos sąvokos „teismas“ ir „įrodymų rinkimas“), prie to taip pat prisidėtų naujas informuotumo didinimas ir gairės. Būtų pagerintas tarpvalstybinių teisminių procesų veiksmingumas ir sumažėtų piliečiams ir įmonėms tenkanti našta. Paaiškinimai, papildomos gairės ir informuotumo didinimas padėtų sumažinti laiko gaišimą. Šia priemone būtų pagerintos galimybės kreiptis į teismą ir užtikrinta šalių teisių apsauga, iš dalies dėl to, kad sumažėtų laiko gaišimas, ir iš dalies dėl to, kad tikimasi padidinti atvejų, kuriais taikomas reglamentas, skaičių. Apskritai tikimasi, kad priemonių rinkinys bus naudingas piliečiams ir įmonėms, visų pirma nepiniginės naudos forma, pavyzdžiui, padidės galimybės kreiptis į teismą, pasirinkimo laisvė (renkantis tinkamiausias įrodymų rinkimo priemones tarpvalstybiniu mastu) ir sumažės dėl teismo proceso patiriamas stresas.

Tikimasi, kad politikos dokumentų rinkinys duos naudos piliečiams ir įmonėms, dalyvaujantiems tarpvalstybiniuose procesuose. Didesnis teisinis tikrumas ir greitesnis, mažiau kainuojantis procesas padėtų paskatinti piliečius ir įmones dalyvauti tarpvalstybiniuose sandoriuose ir taip padidintų tarpvalstybinę verslo plėtrą ir sustiprintų vidaus rinkos veikimą. Valstybės narės dėl e. CODEX ir vaizdo konferencijų patirtų tam tikrų išlaidų, tačiau jos būtų vienkartinės, o nauda būtų gaunama ilgai ir būtų sutaupoma lėšų (pvz., apklausti liudininką vaizdo konferencijos būdu kainuoja mažiau nei jį apklausti asmeniškai). Be to, konkrečiai su šiuo reglamentu susijusias išlaidas sušvelnins apskritai didesnis teismų sistemos skaitmeninimas. Apibendrinant, nauda būtų akivaizdžiai didesnė už sąnaudas. Įmonės gautų naudos dėl pagerėjusios jų, kaip teismo proceso šalių, padėties; kitas poveikis būtų palyginti neutralus.
Palyginti su kitomis priemonėmis, ES teisinė priemonė, taikant konkretų tikslą atitinkantį metodą ir rizikos valdymo priemones, būtų naudinga drėkinimui žemės ūkio reikmėms aplinkos apsaugos, ekonominiu ir socialiniu požiūriais. Taikant integruotą vandens išteklių valdymo ir prisitaikymo prie klimato kaitos metodą, ūkininkams galėtų būti užtikrintas patikimesnis vandens tiekimas, įskaitant sausrų laikotarpius, kai vandens išteklių drėkinimui gali nebūti. Visų pirma jis padėtų sumažinti vandens trūkumą padidinant pakartotinai panaudojamo vandens kiekį prieinamomis kainomis, kuris galėtų siekti iki 6,6 mlrd. m3 per metus, palyginti su baziniu lygiu, siekiančiu 1,7 mlrd. m3 per metus. Be to, taip būtų sukurtos vienodos sąlygos investuotojams ir užtikrintas tikrumas dėl atitinkamų gaminių platinimo vidaus rinkoje, kartu padedant didinti visuomenės pasitikėjimą pakartotiniu vandens naudojimu drėkinimo reikmėms.
Nagrinėtos politikos galimybės: A) privalomos techninės specifikacijos, pagal kurias būtų sukurti darnieji pranešimų teikimo vartai (naudotojo sąsajos) į nacionalines vieno langelio sistemas, per kuriuos būtų teikiama išsami informacija (A1 galimybė) arba ribota informacija (A2 galimybė); B) pranešimų teikimo vartų naudotojo sąsajos visose nacionalinėse vieno langelio sistemose bendras IT sprendimas, pagal kurį būtų numatoma teikti išsamią informaciją (B1 galimybė) arba ribotą informaciją (B2 galimybė); C) ES lygmeniu sukurti centriniai jūrų sektoriaus vieno langelio sistemų pranešimų teikimo vartai, per kuriuos būtų teikiama išsami informacija (C1 galimybė) arba ribota informacija (C2 galimybė). Atsižvelgiant į suinteresuotųjų šalių pritarimą, veiksmingumą, išlaidų veiksmingumą, riziką ir nuoseklumą, siūloma tinkamiausia galimybė yra B1.
Nors numatomos naudos negalima tiksliai įvertinti, neseniai atliktas tyrimas „Ne ES šalių išlaidos bendrojoje rinkoje“ (The Costs of Non-Europe in the Single Market) rodo, kad sumažinus kliūtis prekybai ES vidaus prekyba galėtų išaugti daugiau nei 100 mlrd. EUR per metus. Kliūčių prekybai sąvoka šiame tyrime yra platesnė nei vien tik abipusis pripažinimas, tačiau pagal ją galima nustatyti numatomą naudą.
Be to, ši iniciatyva galėtų teigiamai paveikti MVĮ, panaudojant papildomas privačias santaupas ir nukreipiant lėšas ekonomikai bei sukuriant papildomus finansavimo šaltinius, naudingus MVĮ. Ši iniciatyva taip pat padėtų užtikrinti savarankiškai dirbantiems asmenims daugiau galimybių taupyti pensijai.

Manoma, kad iniciatyva išplės teikėjų sąrašą ir, be draudikų, kurių būdavo daugiausia, į jį bus įtraukti turto valdytojai ir specializuoti pensijų fondai. Kadangi tokie teikėjai, kaip turto valdytojai, dažnai yra MVĮ, jie galėtų patirti teigiamą poveikį, kadangi atsirastų naujų verslo galimybių.
Be atskaitos scenarijaus (kai niekas nekeičiama) buvo apsvarstytos keturios politikos galimybės, o dar dvi galimybės buvo atmestos. Galimybė į Direktyvą dėl bendrosios rinkos skaidrumo įtraukti paslaugas buvo atmesta dėl to, kad Europos Sąjungoje prekės ir paslaugos iš esmės reglamentuojamos skirtingai. Nebuvo svarstoma galimybė sujungti Profesinių kvalifikacijų direktyvoje nustatytą pareigą su Paslaugų direktyvoje nustatyta pareiga pranešti, kadangi šių dviejų direktyvų taikymo sritis ir dalykas yra skirtingi. Ne teisėkūros gairės (2 galimybė) galėtų padėti paaiškinti dabartinę procedūrą ir iš jos kylančias pareigas, bet jomis nebūtų galima pakeisti dabartinės procedūros struktūros, kad ji taptų veiksmingesnė ir geriau veiktų. Teisėkūros iniciatyva leistų įgyvendinti kelias galimybes. Ja galėtų būti siekiama pagerinti pranešimo procedūros veiksmingumą, turinį ir kokybę, galėtų būti nustatyta pareiga pranešti apie teisės aktų projektus, užtikrinamas sistemos skaidrumas, paaiškinami procedūros etapai ir užduotys ir padidinama į pranešimą įtraukiamos informacijos kokybė (3 galimybė). Norint, kad pareiga pranešti būtų veiksmingesnė ir aktualesnė, jos aprėptis galėtų būti išplėsta, kad reikėtų pranešti ir apie svarbius teisės aktuose nustatytus reikalavimus, kuriuos aprėpia Paslaugų direktyva, bet neaprėpia dabartinė pareiga pranešti (4 galimybė). Be to, pagal šią iniciatyvą galėtų būti numatytos priemonės, kad valstybės narės geriau vykdytų pareigą pranešti – galėtų būti aiškiai nurodyta, kokios teisinės pasekmės kyla nepateikus pranešimo; šiuo atveju esama dviejų papildomų galimybių (5a galimybė ir 5b galimybė). Tinkamiausias pasirinkimas yra 3, 4 ir 5a galimybių derinys. Tai būtų geriausias būdas nustatytiems trūkumams pašalinti ir būtų sukurta veiksminga ir gerai veikianti pranešimo procedūra, dėl kurios nacionalinės valdžios institucijoms ir Komisijai tenkančios administracinės išlaidos padidėtų tik nežymiai.
Pagrindinės šiame poveikio vertinime nagrinėjamos problemos – tai, kad Direktyvoje 2012/27/ES dėl energijos vartojimo efektyvumo (toliau – EVED) neapibrėžtas nei 2030 m. energijos vartojimo efektyvumo užmojis, nei jo pobūdis (privalomas ar orientacinis) ir tai, kad, esant dabartinėms 7 straipsnio (energijos vartojimo efektyvumo įpareigojimai) ir 9–11 straipsnių (suvartojimo matavimas ir sąskaitų išrašymas) nuostatoms, daugeliu ekonomiškai efektyvių galimybių sutaupyti energijos nebus pasinaudota. Tai pakenks visiems ES piliečiams – jie neteks dalies naudos, susijusios su tiekimo saugumu, aplinkos apsauga, mažesnėmis namų ūkių ir įmonių energijos sąnaudomis, didesniu užimtumu, ekonomikos augimu ir sveikatos gerinimu. Be to, nenustačius ilgalaikio tikslo, mažės investuotojų noras investuoti į energijos vartojimo efektyvumo projektus.

Valstybės narės gali formuoti kryptingesnę nacionalinę politiką, jei bendrai sutariama dėl ES masto pagrindinių tikslų ir jei šie tikslai atitinka kitus energetikos ir klimato srities uždavinius, pvz., apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemą (ATLPS), Sprendimą dėl pastangų pasidalijimo ir 2030 m. ES atsinaujinančiosios energijos tikslą. 7 straipsnyje nustatyto energijos vartojimo efektyvumo tikslo atnaujinimas niekaip nepažeidžia subsidiarumo principo, nes valstybės narės gali pačios nuspręsti, kokia politika ir priemonėmis to efektyvumo siekti. Be to, 7 straipsnio reikalavimas pasiekti nustatytą energijos taupymo lygį, skatins dažniau taikyti ir kitus energijos vartojimo efektyvumo reikalavimus, pavyzdžiui, dėl pastatų renovacijos, energijos suvartojimo ženklinimo ir ekologinio projektavimo, tad ir jie taps efektyvesni. Būtų labai teisinga, jei bendrojoje energijos rinkoje tiekėjams būtų taikomi panašūs, jei ne vienodi, įpareigojimai ir taisyklės, o vartotojai turėtų tokias pačias pagrindines teises ir jiems būtų suteikta palyginama ir suprantama informacija.
Pasaulio žemės ūkį keičia globalizacija, klimato kaita ir socialiniai pokyčiai. Atitinkamai turi keistis ir bendra žemės ūkio politika (BŽŪP) ir kitos susijusios ES politikos sritys. Todėl atsiranda naujų žemės ūkio statistinių duomenų poreikių, kurie dabar negali būti patenkinami dėl nelanksčių teisės aktų ir nesuderintų duomenų rinkimo procesų. Be to, oficialioji statistika taip pat kinta dėl technologijų pažangos, naujų duomenų šaltinių ir vis mažėjančių išteklių. Dėl to didėja poreikis pritaikyti žemės ūkio statistikos teisės aktus, kad jie užtikrintų didesnį išlaidų veiksmingumą ir sumažintų duomenų rinkimo naštą. Neišsprendus šių problemų kiltų grėsmė BŽŪP ir kitų ES politikos sričių faktiniam pamatui ir ES turėtų mažiau galimybių veikti visiems ES piliečiams itin svarbiose srityse. Suinteresuotosios šalys, kurioms ši iniciatyva turi didžiausią tiesioginį poveikį, yra už tam tikrą politiką atsakingi Komisijos generaliniai direktoratai, kaip antai AGRI, ENV, CLIMA ir SANTE, ir ES valstybių narių nacionalinės statistikos institucijos (NSI).
Valstybės narės vienos negali užtikrinti, kad į jų nemokumo ir restruktūrizavimo nuostatos būtų tarpusavyje suderinamos. Gerai veikiančiai ES bendrajai rinkai reikia darnios restruktūrizavimo ir antrosios galimybės sistemos, pritaikytos tarpvalstybiniam įmonių aspektui, nes skirtingose valstybėse narėse esančių įmonių sąveika darosi vis labiau įprastu reiškiniu. ES veiksmais bus sukurta papildoma nauda palengvinant tarpvalstybinį investavimą ES, užtikrinant, kad finansinių sunkumų patiriančios perspektyvios įmonės galėtų pasinaudoti platesniu prieinamų priemonių rinkiniu, kad išvengtų nemokumo. Be to, verslininkai galės savo valstybėse narės pasinaudoti pagrįstais skolos panaikinimo laikotarpiais. Siūlomomis taisyklėmis bus užtikrintas teisinis tikrumas kreditoriams ir investuotojams, ketinantiems skolinti kitose valstybėse narėse.

Siekiant pirmiau nurodytų tikslų, numatyta įvairių šių galimybių variantų. Tai: i) sudaryti veiksmingas galimybes restruktūrizuoti įmonę ankstyvuoju etapu, ii) sudaryti geresnes derybų galimybes sustabdant vykdymo užtikrinimo priemones (paskelbiant moratoriumą), iii) padėti skolininkui restruktūrizavimo metu tęsti komercinę veiklą, iv) užkirsti kelią prieštaraujančių kreditorių mažumos ir akcininkų siekiams sužlugdyti restruktūrizavimo bandymą, kartu užtikrinant jų interesų apsaugąs v) padidinti restruktūrizavimo plano sėkmės tikimybę, vi) padidinti restruktūrizavimo, nemokumo ir antrosios galimybės procedūrų veiksmingumą ir jas sutrumpinti vii) numatyti galimybę per pagrįstą laikotarpį (3 metus) panaikinti per daug įsiskolinusių verslininkų skolas.
Aukštos tarptautinio pristatymo kainos e. mažmenininkams ir vartotojams, visų pirma atokiose vietose ir MVĮ, – kliūtis tarpvalstybinei e. prekybai. Aukštas kainas lemia palyginti didelės patekimo į rinką kliūtys, o dėl to gali būti ribojama plataus geografinio masto konkurencijos plėtra, taip pat tai, kad mažus kiekius siunčiantys smulkieji siuntėjai turi mažiau galimybių tartis dėl kainų, taigi kainos būna didesnės, be to, smulkiesiems e. mažmenininkams ir privatiems asmenims siūloma mažiau pristatymo galimybių. Be to, daugelis nacionalinių reguliavimo institucijų turi nedaug įgaliojimų stebėti tarptautinių siuntinių rinkos rezultatus, nes trūksta informacijos, kad būtų galima pastebėti galimą rinkos nepakankamumą ar kitas su reguliavimu susijusias problemas. Mažmenininkams ir vartotojams taip pat trūksta informacijos apie pristatymo galimybių, iš kurių galėtų rinktis, įvairovę. Kadangi valstybėse narėse skirtingai nustatytos universaliųjų paslaugų teikimo prievolės taikymo sritys, vien Pašto paslaugų direktyvos (97/67/EB) nepakanka, kad būtų užtikrintos prieinamos su e. prekyba susijusių paslaugų kainos.
C. Tinkamiausios galimybės poveikis

Ekonominis poveikis būtų teigiamas, nes, laikantis pagrindų požiūrio, būtų skatinamas regionalizavimas ir taip padedama užtikrinti, kad visi ištekliai būtų žvejojami neviršijant didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio, kad sumažėtų nepageidaujamas laimikis ir būtų pasiekta gera aplinkos būklė pagal Jūrų strategijos pagrindų direktyvą. Dėl to padidėtų žvejybos galimybės ir iš didesnių bei vertingesnių žuvų iškrovimo gaunamos pajamos (apie 10–40 proc.). Ilgainiui padėtis nuolat gerėtų.
Pagal pasirinktą 4 variantą visų tipų žvejybos veiklos ne ES vandenyse leidimų tvarkymas (numanant, kad leidimų padaugės) drauge su išsamesnių kriterijų taikymu gali reikšti papildomą darbo krūvį nacionalinėms ir Europos Sąjungos institucijoms. Tačiau šią sistemą jau įdiegusių valstybių narių patirtis rodo, kad su krūviu galima susidoroti išlaikant pastovų žmogiškųjų ir finansinių išteklių lygį, taigi be papildomų išlaidų. Be to, galimybė naudotis patobulintomis ir standartizuotomis IT priemonėmis turėtų palengvinti šių papildomų užduočių vykdymą ir supaprastinti procesą. Ekonominės veiklos vykdytojai prašydami žvejybos leidimo turės pateikti išsamesnės informacijos, tačiau remdamiesi jau turima informacija ir laikydamiesi aiškesnių ir standartizuotų procedūrų, taigi galima papildoma našta bus ne tokia didelė. Galiausiai šis variantas nedarys neigiamo socialinio ar aplinkosauginio poveikio ir jokio poveikio ES veiklos vykdytojų konkurencingumui ar tarptautinei prekybai.
LT    LT LT 
LT    LT  EUROPOS KOMISIJA 
Briuselis, 2010.12.22 
SEK(2010) 1593 galutinis 
  
KOMISIJOS REKOMENDACIJA TARYBAI 
įgalioti Komisij ą Europos S ąjungos vardu prad ėti derybas d ėl Žvejybos partneryst ės 
susitarimo su Mozambik u protokolo atnaujinimo 
LT 2   LT KOMISIJOS REKOMENDACIJA TARYBAI 
įgalioti Komisij ą Europos S ąjungos vardu prad ėti derybas d ėl Žvejybos partneryst ės 
susitarimo su Mozambik u protokolo atnaujinimo 
1. AIŠKINAMASIS  MEMORANDUMAS   
Europos S ąjunga ir Mozambiko Respublika sudar ė Žvejybos partneryst ės susitarimo1, kurį 
šalys parafavo 2006 m. gruodžio 21 d. ir kuris  taikomas nuo 2007 m. sausio 1 d., protokol ą. 
Protokolas, kuriuo ES laivams suteikiamos žvejybos galimyb ės ir nustatomas finansinis 
įnašas, nustos galioti 2011 m. gruodžio 31 d. 
Komisija si ūlo pradėti derybas d ėl naujo protokolo, kuriame b ūtų numatytos dabartin ės 
valstybių narių laivyno galimyb ės ir poreikiai ir kuris atitikt ų 2004 m. liepos m ėn. Tarybos 
gaires dėl partneryst ės žuvininkyst ės sektoriuje susitarim ų.  
Tarybos prašoma patvirtinti prie ši os rekomendacijos pridedamas deryb ų gaires.  
2. REKOMENDACIJA 
Atsižvelgdama į tai, kas išd ėstyta, Komisija rekomenduoja:  
– Tarybai įgalioti Komisij ą pradėti ir vesti derybas d ėl Žvejybos partneryst ės susitarimo su 
Mozambiko Respublika protokolo atnaujinimo,  
– paskirti Komisij ą Sąjungos derybininke šiuo klausimu, 
– Komisijai vesti derybas konsultuojantis su sp ecialiuoju komitetu, vadovaujantis Sutarties 
dėl Europos S ąjungos veikimo nuostatomis, 
– Tarybai patvirtinti prie rekomendacijos pridedamas deryb ų gaires.  
                                                 
1 2007 m. lapkri čio 22 d. Tarybos sprendimas 2007/798/EB, OL L 331, 2007 12 17. 
LT 3   LT PRIEDAS  
Derybų gairės 
– Derybų tikslas – atnaujinti Europos S ąjungos ir Mozambiko Respublikos Žvejybos 
partneryst ės susitarimo protokol ą pagal 2004 m. liepos 15 d. Tarybos išvadas d ėl 
partneryst ės žuvininkyst ės sektoriuje susitarim ų, kurios grindžiamos 2002 m. gruodžio 
23 d. Komisijos komunikatu, ir atsižvelgiant į žmogaus teisi ų padėtį šalyje. 
– Į šį protokolą įtraukiama nuostata d ėl žmogaus teisi ų ir demokratijos princip ų pažeidimo 
padarinių. 
– Šiuo nauju protokolu siekiama  užtikrinti tausios ir atsakingos žuvininkyst ės skatinim ą, 
todėl Komisijos derybiniai tiksla i bus grindžiami siekiu:  
• užtikrinti Europos laivyno laivams galimyb ę įplaukti į Mozambiko Respublikos 
išskirtinę ekonomin ę zoną (IEZ) ir gauti reikalingus leidimus, kad min ėtoje IEZ 
Europos laivyno laivai gal ėtų vykdyti žvejybos veikl ą, 
• atsižvelgti į geriausias turimas mokslines rekomendacijas,  
• užtikrinti, kad žuvininkyst ės ištekliai b ūtų naudojami remiantis dabartiniam 
protokolui taikomais kriterijais ir pasteb ėtais pastar ųjų metų pokyčiais, 
• stiprinti dialog ą dėl sektoriaus politikos ir taip, paisant šalies vystymosi tiksl ų, 
skatinti atsakingos žuvininkyst ės politikos įgyvendinim ą, visų pirma kiek tai 
susiję su žvejybos veiklos steb ėsena, kontrole ir prieži ūra, žuvininkyst ės išteklių 
valdymu ir žuvininkyst ės produktų higienos standart ų gerinimu. 
•
Jungtinio komiteto vardu Pirmininkas

LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT

1.Legal basis

Article 133 of the Treaty

2.Title of the measure

Proposal for an amendment to the definition of the concept of ‘originating products’ and methods of administrative co-operation set out in the protocols to the agreements between the EU and Bulgaria, Romania, Iceland, Norway, Switzerland, the Faroe Islands, Turkey, Algeria, Egypt, Israel, Jordan, Lebanon, Morocco, Tunisia and Palestinian Authority of the West Bank and Gaza Strip as well as the protocol on rules of origin attached to the European Economic Area Agreement.

3.Objective

To extend the system of pan-European cumulation of origin to the Mediterranean partners and to the Faroe Islands.

4.Financial implications

As the extension of the system of cumulation of origin to the Mediterranean partners and to the Faroe Islands is without any implication on the tariff concessions granted by the agreements, the proposal does not have any financial implications.

3 PROTOKOLAS

DĖL „PRODUKTŲ KILMĖS“ SĄVOKOS



APIBRĖŽIMO IR



ADMINISTRACINIO BENDRADARBIAVIMO METODŲ

TURINYS

I ANTRAŠTINĖ DALIS BENDROSIOS NUOSTATOS

1 straipsnis Apibrėžimai

II ANTRAŠTINĖ DALIS SĄVOKOS „PRODUKTŲ KILMĖ“ APIBRĖŽIMAS

2 straipsnis Bendrieji reikalavimai

3 straipsnis Kumuliacija Bendrijoje

4 straipsnis Kumuliacija Islandijoje
1.Prieš kiekvieną posėdį per sekretorius bendrapirmininkiams pranešama apie planuojamą kiekvienos Šalies delegacijos sudėtį.

1.Paprastai Jungtinis komitetas posėdžiauja kartą per metus, jeigu Šalys nenusprendė kitaip. Jungtinio komiteto posėdžius sušaukia bendrapirmininkiai; jie rengiami pakaitomis Briuselyje ir Kanberoje bendru sutarimu nustatytu laiku. Šalims bendrai sutarus, vienos iš Šalių prašymu gali būti rengiami neeiliniai Jungtinio komiteto posėdžiai.

2.Protokolo projektą per 45 kalendorines dienas nuo posėdžio pabaigos arba iki bet kurios kitos Šalių sutartos datos bendrai patvirtina abi Šalys. Kai bendrai sutariama dėl protokolo projekto, bendrapirmininkiai ir sekretoriai pasirašo du originalius egzempliorius. Kiekviena Šalis gauna po vieną originalų egzempliorių.

1.Kiekvieno posėdžio protokolo projektą kartu parengia sekretoriai, paprastai per 30 kalendorinių dienų nuo posėdžio pabaigos. Protokolo projektas grindžiamas Jungtinio komiteto padarytomis išvadomis, kurias apibendrina bendrapirmininkiai.

Pakomitečiai ir darbo grupės yra pavaldūs Jungtiniam komitetui. Jie per 30 kalendorinių dienų po kiekvieno posėdžio pateikia Jungtinio komiteto bendrapirmininkiams posėdžio protokolą ir išvadas.

4 straipsnis

Pakomitečiams ir darbo grupėms bendrai pirmininkauja abi Šalys.

5 straipsnis

Kiekvienos Šalies atstovas kartu eina kiekvieno pakomitečių ir darbo grupių sekretorių pareigas.

6 straipsnis

1. Pakomitečių ir darbo grupių posėdžiai esant reikalui rengiami kurios nors iš Šalių rašytiniu prašymu ir dėl kiekvieno posėdžio vietos ir datos Šalys bendrai susitaria.

2. Jei viena Šalis prašo sušaukti posėdį, kitos Šalies sekretorius atsakymą pateikia per 15 darbo dienų nuo to prašymo gavimo. Ypatingos skubos atvejais pakomitečių ir darbo grupių posėdžiai gali būti sušaukiami per trumpesnį laiką, jei Šalys tam bendrai pritaria.

3. Pakomitečių ir darbo grupių posėdžius kartu šaukia abu sekretoriai.

7 straipsnis

1. Bet kuri Šalis gali prašyti bendrapirmininkių įtraukti klausimą į posėdžio darbotvarkę. Tokie prašymai pateikiami sekretoriams ne vėliau kaip prieš 15 darbo dienų, o visi patvirtinamieji dokumentai – ne vėliau kaip prieš 10 darbo dienų iki posėdžio.

2. Darbotvarkės projektą sekretoriai Šalims pateikia ne vėliau kaip prieš 5 darbo dienas iki posėdžio. Išimtinėmis aplinkybėmis Šalys gali bendrai sutarti į darbotvarkę įtraukti klausimus iki posėdžio likus nedaug laiko.

8 straipsnis

1. Sekretoriai kartu parengia kiekvieno posėdžio protokolo projektą.

2. Jeigu Šalys nenusprendžia kitaip, posėdžiai yra uždari.
EUROPOS KOMISIJA

Briuselis, 9.11.2021

COM(2021) 459 final/2



CORRIGENDUM



This document corrects document COM(2021) 459 final of 09.08.2021.



Concerns all language versions.



Correction of small errors in footnote 2 and points 4.1 and 4.2.2.



The text shall read as follows:

KOMISIJOS ATASKAITA

dėl Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais taikymo 2020 m.