Pasiūlymas Tarybos sprendimas (EB) Nr. .../... [data] dėl Bendrijos pozicijos EB ir Turkijos muitinių bendradarbiavimo komitete dėl sprendimo, nustatančio išsamias EB ir Turkijos asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/95 taikymo taisykles, priėmimo EN /* KOM/2006/0259 galutinis - ACC 2006/0092 */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 1.6.2006 KOM(2006) 259 galutinis 2006/0092 (ACC) Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl Bendrijos pozicijos EB ir Turkijos muitinių bendradarbiavimo komitete dėl sprendimo, nustatančio išsamias EB ir Turkijos asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/95 taikymo taisykles, priėmimo (pateikta Komisijos) AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1) Pasiūlymo aplinkybės - Pasiūlymo pagrindas ir tikslai 2001 m. kovo 28 d. EB ir Turkijos muitinių bendradarbiavimo komiteto sprendime Nr. 1/2001 nustatomos išsamios EB ir Turkijos asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/95 taikymo taisyklės. Sprendimas turi būti iš dalies pakeistas atsižvelgiant į plėtrą ir naujausius Bendrijos muitinės teisės aktų pokyčius. Sprendimas taip pat turi būti iš dalies pakeistas, kad Turkija galėtų pripažinti A.TR judėjimo sertifikatus, kurie išduodami Bendrijoje pagal valstybėje narėje išduodamus bendruosius patvirtintų eksportuotojų leidimus, išskyrus leidimus faktiniam prekių eksportui. 1999 m. gegužės 28 d. EB ir Turkijos muitinių bendradarbiavimo komiteto sprendimu Nr. 1/1999 nustatomos procedūros, skirtos palengvinti judėjimo sertifikatų EUR.1 išdavimą ir sąskaitų faktūrų deklaracijų surašymą pagal nuostatas, reglamentuojančias lengvatinę prekybą tarp Europos Sąjungos valstybių, Turkijos ir tam tikrų Europos šalių. 2000 m. liepos 25 d. EB ir Turkijos muitinių bendradarbiavimo komitetas patvirtino Sprendimą Nr. 1/2000 dėl judėjimo sertifikatų EUR.1 arba sąskaitų faktūrų deklaracijų, kurias išdavė tam tikros lengvatinės prekybos susitarimą su Bendrija arba Turkija pasirašiusios šalys, pripažinimo Bendrijos arba Turkijos kilmės įrodymu. Muitų sąjungos nuostatose minimų prekių atveju abiejuose sprendimuose užtikrinama būtina laisvos apyvartos muitų sąjungoje ir jos dviejų dalių lengvatinių santykių su įprastais prekybos partneriais sąsaja. Todėl būtų tikslinga į šį sprendimą įtraukti Sprendimuose Nr. 1/1999 ir 1/2000 pateiktas nuostatas, o pastaruosius sprendimus panaikinti. - Bendrosios aplinkybės 2006 m. sausio 20 d. 35-ajame EB ir Turkijos muitinių bendradarbiavimo komiteto susitikime Briuselyje Komisija ir Turkija susitarė dėl EB ir Turkijos muitinių bendradarbiavimo komiteto sprendimo, nustatančio išsamias EB ir Turkijos asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/95 taikymo taisykles, projekto teksto. 2002 m. kovo mėn. Palermo konferencijoje Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių (Euromed) prekybos ministrai susitarė į visos Europos kilmės kumuliacijos sistemą įtraukti visus Viduržiemio jūros regiono partnerius. Tokiu atveju, remiantis šiuo pasiūlymu, į nuostatas turėtų būti įtraukta privaloma nuoroda į EUR–MED prekių kilmės dokumentus. Remiantis 2003 m. lapkričio 28 d. EB ir Farerų salų bei Danijos jungtinio komiteto išvadomis, buvo nutarta į visos Europos ir Viduržemio jūros valstybių kilmės kumuliacijos sistemą įtraukti ir Farerų salas. Į šį naują EB ir Turkijos muitinių bendradarbiavimo komiteto sprendimą („susiejantį teisės aktą“) bus įtrauktos nuostatos dėl tiekėjo deklaracijos, kurios šiuo metu yra nustatytos 1999 m. gegužės 28 d. EB ir Turkijos muitinių bendradarbiavimo komiteto sprendime Nr. 1/1999 (OL L 204, 1999 8 4, p. 43), ir bus pritaikytos visos Europos ir Viduržiemio jūros valstybių kumuliacijai. - Pasiūlymo srityje taikomos nuostatos 2001 m. kovo 28 d. EB ir Turkijos muitinių bendradarbiavimo komiteto sprendime Nr. 1/2001 nustatomos išsamios EB ir Turkijos asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/95 taikymo taisyklės. 1999 m. gegužės 28 d. EB ir Turkijos muitinių bendradarbiavimo komiteto sprendimu Nr. 1/1999 nustatomos procedūros, skirtos palengvinti judėjimo sertifikatų EUR.1 išdavimą ir sąskaitų faktūrų deklaracijų surašymą pagal nuostatas, reglamentuojančias lengvatinę prekybą tarp Europos Sąjungos valstybių, Turkijos ir tam tikrų Europos šalių. 2000 m. liepos 25 d. EB ir Turkijos muitinių bendradarbiavimo komitetas patvirtino Sprendimą Nr. 1/2000 dėl judėjimo sertifikatų EUR.1 arba sąskaitų faktūrų deklaracijų, kurias išdavė tam tikros lengvatinės prekybos susitarimą su Bendrija arba Turkija pasirašiusios šalys, pripažinimo Bendrijos arba Turkijos kilmės įrodymu. Šių lengvatinių susitarimų kilmės įrodymo protokolų nuostatos, leidžiančios į visos Europos kilmės kumuliacijos sistemą įtraukti Farerų salas ir šalis (išskyrus Turkiją), kurios pagal 1995 m. lapkričio 27 ir 28 d. Europos ir Viduržiemio jūros regiono šalių konferencijoje priimtą Barselonos deklaraciją yra Europos ir Viduržiemio jūros regiono partnerystės šalys. - Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Pasiūlymo tikslas – įgyvendinti baigiamąjį EB ir Turkijos muitų sąjungos etapą ir užmegzti Bendrijos bei Turkijos ir jos partnerių lengvatinius prekybinius ryšius visos Europos ir Viduržiemio jūros valstybių kilmės kumuliacijos sistemoje. 2) Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis ir poveikio vertinimas - Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Nėra - Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas Nėra - Poveikio vertinimas Siūlomas pakeitimas yra teisinė priemonė, kuri yra būtina, siekiant palengvinti išsamių Sprendimo Nr. 1/95 taikymo taisyklių įgyvendinimą, atsižvelgiant į visos Europos ir Viduržiemio jūros valstybių kilmės kumuliacijos sistemą. 3) Teisiniai pasiūlymo aspektai - Siūlomų veiksmų santrauka Pridedamu pasiūlymu siekiama, kad Taryba priimtų Bendrijos poziciją dėl naujo EB ir Turkijos muitinių bendradarbiavimo komiteto sprendimo, nustatančio išsamias EB ir Turkijos asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/95 taikymo taisykles. Šiuo metu minėtos taisyklės yra nustatytos EB ir Turkijos muitinių bendradarbiavimo komiteto sprendime Nr. 1/2001, kuris buvo iš dalies pakeistas Sprendimu Nr. 1/2003. Naujajame „susiejančiame teisės akte“: - bus atsižvelgta į plėtrą, ypač dėl dokumentų tvirtinimo naujomis Bendrijos kalbomis, ir į naujausius Bendrijos muitų teisės aktų pokyčius, ypač dėl laikino išvežimo perdirbti procedūros; - bus suteikiama teisė Turkijai pripažinti A.TR judėjimo sertifikatus, kurie išduodami Bendrijoje pagal valstybėje narėje išduodamus bendruosius patvirtintų eksportuotojų leidimus, išskyrus leidimus faktiniam prekių eksportui; - bus įtrauktos ir iš dalies pakeistos nuostatos, kurios šiuo metu yra nustatytos dviejuose skirtinguose EB ir Turkijos muitinių bendradarbiavimo komiteto sprendimuose[1], siekiant lengvesnio muitų sąjungos ir Bendrijos arba Turkijos ir šalių, kurios taiko visos Europos ir Viduržiemio jūros valstybių kilmės kumuliacijos sistemą, lengvatinių prekybos susitarimų bendro taikymo. Siekiant palengvinti išsamių Sprendimo Nr. 1/95 taikymo taisyklių įgyvendinimą, tikslinga Sprendimą Nr. 1/2001 pakeisti nauju sprendimu. - Teisinis pagrindas EB 133 straipsnis. 1995 m. gruodžio 22 d. EB ir Turkijos asociacijos tarybos sprendimas Nr. 1/95 dėl baigiamojo muitų sąjungos etapo įgyvendinimo, ypač jo 3 straipsnio 6 dalis, 13 straipsnio 3 dalis, 16 straipsnis ir 28 straipsnio 3 dalis. - Subsidiarumo principas Netaikoma. Išimtinė Bendrijos kompetencija. - Proporcingumo principas Siūloma priemonė yra būtina ir pakankama tinkamam ES ir Turkijos muitų sąjungos bei visos Europos ir Viduržiemio jūros valstybių kumuliacijos įgyvendinimui. - Pasirinkta priemonė Taikant EB ir Turkijos muitinių bendradarbiavimo komiteto sprendimus įgyvendinamas 1995 m. gruodžio 22 d. EB ir Turkijos asociacijos tarybos sprendimas Nr. 1/95 dėl baigiamojo EB ir Turkijos muitų sąjungos etapo įgyvendinimo. 4) Poveikis biudžetui Nėra 5) Papildoma informacija - Imitacija, bandymų etapas ir pereinamasis laikotarpis Netaikoma - Nauja teisės aktų redakcija Netaikoma 2006/0092 (ACC) Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl Bendrijos pozicijos EB ir Turkijos muitinių bendradarbiavimo komitete dėl sprendimo, nustatančio išsamias EB ir Turkijos asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/95 taikymo taisykles, priėmimo (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 133 straipsnį bei 300 straipsnio 2 dalies antrąją pastraipą, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, kadangi: (1) Muitinių bendradarbiavimo komitetas, siekdamas nustatyti Sprendimo Nr. 1/95 3, 13 ir 28 straipsniuose nurodytų muitų sąjungos nuostatų įgyvendinimui būtinas priemones, priėmė Sprendimą Nr. 1/2001, nustatantį išsamias EB ir Turkijos asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/95 taikymo taisykles[2]. (2) Buvo pripažinta, kad Sprendimas Nr. 1/2001 turėtų būti iš dalies pakeistas, kad šios taisyklės būtų suderintos su paskutiniais 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas[3], pakeitimais, ypač atsižvelgiant į galimą atsisakymą apskaičiuoti muitų, kuriais iš dalies neapmokestinama pagal laikino išvežimo perdirbti procedūrą, sumą remiantis pridėtinės vertės metodu. Į sprendimą taip pat turėtų būti įtraukta naujoji nuostata, leidžianti valstybių narių muitinėms išduoti patvirtintiems eksportuotojams bendruosius Bendrijos leidimus ir numatanti A.TR judėjimo sertifikatų, rengiamų pagal šiuos leidimus, pripažinimą Turkijoje. (3) Be to, į sprendimą reikėtų įtraukti įvairių patvirtinimų naujomis, po Europos Sąjungos plėtros atsiradusiomis, Bendrijos kalbomis tekstą. (4) 1999 m. gegužės 28 d. EB ir Turkijos muitinių bendradarbiavimo komiteto sprendimu Nr. 1/1999, nustatančiu procedūras, skirtas palengvinti judėjimo sertifikatų EUR.1 išdavimą ir sąskaitų faktūrų deklaracijų surašymą pagal nuostatas, reglamentuojančias lengvatinę prekybą tarp Europos Sąjungos, Turkijos ir tam tikrų Europos šalių[4], siekiama palengvinti Bendrijai arba Turkijai tokių lengvatinių kilmės įrodymų išdavimą pagal lengvatinės prekybos susitarimus, kuriuos Bendrija arba Turkija sudarė su tam tikromis šalimis ir kuriais tarp susitarimo šalių numatoma vienodomis kilmės taisyklėmis pagrįsta kilmės kumuliacijos sistema bei draudimas grąžinti aptariamoms prekėms taikomus importo muitus arba nuo jų atleisti. Sprendime numatoma, kad Bendrijos ir Turkijos eksportuotojai naudoja tiekėjų deklaracijas, kuriose pagal šias taisykles nurodomas prekių, gautų iš tiekėjų kitoje muitų sąjungos dalyje, Bendrijos arba Turkijos kilmės statusas ir nustatomi susiję administracinio bendradarbiavimo būdai. (5) 2000 m. liepos 25 d. EB ir Turkijos muitinių bendradarbiavimo komiteto sprendimu Nr. 1/2000 dėl judėjimo sertifikatų EUR.1 arba sąskaitų faktūrų deklaracijų, kurias išdavė tam tikros lengvatinės prekybos sutartį su Bendrija arba Turkija pasirašiusios šalys, pripažinimo Bendrijos arba Turkijos kilmės įrodymu[5], siekiama užtikrinti, kad muitų sąjungos nuostatose minimoms prekėms būtų galima pritaikyti pagrindinio sprendimo laisvosios apyvartos nuostatas taip pat ir tais atvejais, kai šios prekės importuojamos į vieną muitų sąjungos dalį kartu su kilmės įrodymu, kurį išdavė šalis, su kuria Bendrija ir Turkija sudarė lengvatinės prekybos susitarimus, tarp susitarimo šalių numatančius vienodomis kilmės taisyklėmis pagrįstą kilmės kumuliacijos sistemą ir draudimą grąžinti aptariamoms prekėms taikomus importo muitus arba nuo jų atleisti. (6) Abu sprendimai buvo patvirtinti siekiant palengvinti bendrą muitų sąjungos ir lengvatinės prekybos susitarimų tarp Bendrijos arba Turkijos ir tam tikrų šalių taikymą. Suderinus juos su Bendrijos acquis , būtų tikslinga įtraukti į šį sprendimą Sprendimų Nr. 1/1999 ir 1/2000 nuostatas ir panaikinti pastaruosius du sprendimus. (7) Į visos Europos kilmės kumuliacijos sistemą įtraukus kitas šalis, kurios yra Europos ir Viduržiemio jūros partnerystės, įsteigtos remiantis 1995 m. lapkričio 27 ir 28 d. Europos ir Viduržiemio jūros šalių konferencijoje priimta Barselonos deklaracija, šalys, turėtų būti įtraukta privaloma nuoroda į EUR–MED prekių kilmės dokumentus. (8) Siekiant palengvinti išsamių Sprendimo Nr. 1/95 taikymo taisyklių įgyvendinimą, tikslinga Sprendimą Nr. 1/2001 pakeisti nauju sprendimu. (9) 2006 m. sausio 20 d. 35-ajame EB ir Turkijos muitinių bendradarbiavimo komiteto susitikime buvo susitarta dėl naujo sprendimo teksto, į kurį įtraukiami būtini pakeitimai. NUSPRENDĖ: Vienintelis straipsnis Pozicija, kurios Bendrija turi laikytis Muitinių bendradarbiavimo komitete, įkurtame remiantis 1963 m. rugsėjo 12 d. susitarimu (įsteigiančiu Europos ekonominės bendrijos ir Turkijos asociaciją), dėl EB ir Turkijos muitinių bendradarbiavimo komiteto sprendimo, nustatančio išsamias EB ir Turkijos asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/95 dėl baigiamojo EB ir Turkijos muitų sąjungos etapo įgyvendinimo taikymo taisykles, yra pateikiama pridedamame Muitinių bendradarbiavimo komiteto sprendimo projekte. Priimta Briuselyje, […] Tarybos vardu Pirmininkas PRIEDAS Projektas EB ir Turkijos muitinių bendradarbiavimo komiteto sprendimas Nr. 1/2006, nustatantis išsamias EB ir Turkijos asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/95 taikymo taisykles MUITINIŲ BENDRADARBIAVIMO KOMITETAS, atsižvelgdamas į 1963 m. rugsėjo 12 d. susitarimą, kuriuo įsteigiama Europos ekonominės bendrijos ir Turkijos asociacija, atsižvelgdamas į 1995 m. gruodžio 22 d. EB ir Turkijos asociacijos tarybos sprendimą Nr. 1/95 dėl baigiamojo muitų sąjungos etapo įgyvendinimo[6], ypač į jo 3 straipsnio 6 dalį, 13 straipsnio 3 dalį ir 28 straipsnio 3 dalį, kadangi: (1) Muitinių bendradarbiavimo komitetas nustato Sprendimo Nr. 1/95 3, 13 ir 28 straipsniuose minimų muitų sąjungos nuostatų įgyvendinimui būtinas priemones. Šiuo tikslu komitetas patvirtino Sprendimą Nr. 1/2001, nustatantį išsamias EB ir Turkijos asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/95[7] taikymo taisykles. (2) Sprendimas Nr. 1/2001 turėtų būti iš dalies pakeistas, siekiant šias taisykles suderinti su paskutiniais 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas[8], pakeitimais, ypač atsižvelgiant į galimą atsisakymą apskaičiuoti muitų, kuriais iš dalies neapmokestinama pagal laikino išvežimo perdirbti procedūrą, sumą pagal pridėtinės vertės metodą. Į sprendimą taip pat įtraukiama naujoji nuostata, leidžianti valstybių narių muitinėms išduoti bendruosius Bendrijos leidimus patvirtintiems eksportuotojams ir numatanti A.TR judėjimo sertifikatų, rengiamų pagal šiuos leidimus, pripažinimą Turkijoje. (3) Be to, į sprendimą reikėtų įtraukti įvairių patvirtinimų naujomis, po Europos Sąjungos plėtros atsiradusiomis, Bendrijos kalbomis tekstą. (4) 1999 m. gegužės 28 d. EB ir Turkijos muitinių bendradarbiavimo komiteto sprendimu Nr. 1/1999, nustatančiu procedūras, skirtas palengvinti judėjimo sertifikatų EUR.1 išdavimą ir sąskaitų faktūrų deklaracijų surašymą pagal nuostatas, reguliuojančias lengvatinę prekybą tarp Europos Sąjungos valstybių, Turkijos ir tam tikrų Europos šalių[9], siekiama palengvinti Bendrijai arba Turkijai tokių lengvatinių kilmės įrodymų išdavimą pagal lengvatinės prekybos susitarimus, kuriuos Bendrija arba Turkija sudarė su tam tikromis šalimis ir kuriais tarp susitarimo šalių numatoma vienodomis kilmės taisyklėmis pagrįsta kilmės kumuliacijos sistema bei draudimas grąžinti aptariamoms prekėms taikomus importo muitus arba nuo jų atleisti. Sprendime numatoma, kad Bendrijos ir Turkijos eksportuotojai naudoja tiekėjų deklaracijas, kuriose pagal šias taisykles nurodomas prekių, gautų iš tiekėjų kitoje muitų sąjungos dalyje, Bendrijos arba Turkijos kilmės statusas ir nustatomi susiję administracinio bendradarbiavimo būdai. (5) 2000 m. liepos 25 d. EB ir Turkijos muitinių bendradarbiavimo komiteto sprendimu Nr. 1/2000 dėl judėjimo sertifikatų EUR.1 arba sąskaitų faktūrų deklaracijų, kurias išdavė tam tikros lengvatinės prekybos sutartį su Bendrija arba Turkija pasirašiusios šalys, pripažinimo Bendrijos arba Turkijos kilmės įrodymu[10], siekiama užtikrinti, kad muitų sąjungos nuostatose minimoms prekėms būtų galima pritaikyti pagrindinio sprendimo laisvosios apyvartos nuostatas taip pat ir tais atvejais, kai šios prekės importuojamos į vieną muitų sąjungos dalį kartu su kilmės įrodymu, kurį išdavė šalis, su kuria Bendrija ir Turkija sudarė lengvatinės prekybos susitarimus, tarp susitarimo šalių numatančius vienodomis kilmės taisyklėmis pagrįstą kilmės kumuliacijos sistemą ir draudimą grąžinti aptariamoms prekėms taikomus importo muitus arba nuo jų atleisti. (6) Abu sprendimai buvo patvirtinti siekiant palengvinti bendrą muitų sąjungos ir lengvatinės prekybos susitarimų tarp Bendrijos arba Turkijos ir tam tikrų šalių taikymą. Suderinus juos su Bendrijos acquis, būtų tikslinga įtraukti į šį sprendimą Sprendimų Nr. 1/1999 ir 1/2000 nuostatas ir panaikinti pastaruosius du sprendimus. (7) Į visos Europos kilmės kumuliacijos sistemą įtraukus kitas šalis, kurios yra Europos ir Viduržiemio jūros partnerystės, įsteigtos remiantis 1995 m. lapkričio 27 ir 28 d. Europos ir Viduržiemio jūros šalių konferencijoje priimta Barselonos deklaracija, šalys, turėtų būti įtraukta privaloma nuoroda į EUR–MED prekių kilmės dokumentus. (8) Siekiant palengvinti išsamių Sprendimo Nr. 1/95 taikymo taisyklių įgyvendinimą, tikslinga Sprendimą Nr. 1/2001 pakeisti nauju sprendimu. PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: I DALIS BENDROSIOS NUOSTATOS 1 straipsnis Šiuo sprendimu nustatomos EB ir Turkijos asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/95 (toliau – pagrindinis sprendimas) įgyvendinimo nuostatos. 2 straipsnis Šiame sprendime: 1. „trečioji šalis“ reiškia EB ir Turkijos muitų sąjungos muitų teritorijai nepriklausančią šalį arba teritoriją; 2. „muitų sąjungos dalis“ reiškia, viena vertus, Bendrijos muitų teritoriją ir, kita vertus, Turkijos muitų teritoriją. 3. „valstybė “ reiškia Bendrijos valstybę narę arba Turkiją. 4. „Bendrijos muitinės kodeksas“ reiškia 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2913/92[11], nustatantį Bendrijos muitinės kodeksą. 5. „Bendrijos muitinės kodekso įgyvendinimo nuostatos“ reiškia 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamentą (EEB) Nr. 2454/93[12], išdėstantį 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas. II DALIS MUITINĖS KODEKSO NUOSTATOS, TAIKOMOS PREKYBAI PREKĖMIS TARP DVIEJŲ MUITŲ SĄJUNGOS DALIŲ 1 SKYRIUS BENDROSIOS NUOSTATOS 3 straipsnis Nepažeidžiant pagrindiniame sprendime nustatytų laisvosios apyvartos nuostatų, prekybai prekėmis tarp dviejų muitų sąjungos dalių pagal šiame sprendime nustatytas sąlygas taikomas Bendrijos muitinės kodeksas ir jo įgyvendinimo nuostatos, kurios yra taikomos Bendrijos muitų teritorijoje, ir Turkijos muitinės kodeksas bei jo įgyvendinimo nuostatos, kurios yra taikomos Turkijos muitų teritorijoje. 4 straipsnis 1. Siekiant įgyvendinti pagrindinio sprendimo 3 straipsnio 4 dalį, importo formalumai eksportuojančioje valstybėje laikomi įvykdytais, jei yra patvirtinamas laisvajai aptariamų prekių apyvartai būtinas dokumentas. 2. Patvirtinus 1 dalyje minimą dokumentą, susidaro importo skola muitinei. Be to, pritaikomos pagrindinio sprendimo 12 straipsnyje aprašytos prekybos politikos priemonės, kurios taip pat gali būti taikomos ir prekėms. 3. Muitinės skola susidaro tuo momentu, kai muitinės priima aptariamų prekių eksporto deklaraciją. 4. Skolininku laikomas deklarantas. Netiesioginio atstovavimo atveju asmuo, kurio vardu yra pateikiama muitinės deklaracija, taip pat laikomas skolininku. 5. Šiai muitinės skolai atitinkanti muitų suma nustatoma pagal tas pačias sąlygas, kurios yra taikomos muitinės skolai, susidarančiai tą pačią dieną priėmus deklaraciją aptariamų prekių išleidimui į laisvąją apyvartą, taip užbaigiant laikino įvežimo perdirbti procedūrą. 2 SKYRIUS ADMINISTRACINIO BENDRADARBIAVIMO DėL PREKIų JUDėJIMO NUOSTATOS 5 straipsnis Nepažeidžiant 11 ir 17 straipsnių nuostatų, įrodymai, kad pagrindinio sprendimo laisvosios prekybos nuostatų įgyvendinimui būtinos sąlygos buvo įvykdytos, pateikiami dokumentuose, kuriuos eksportuotojo prašymu išduoda Turkijos arba valstybės narės muitinės. 6 straipsnis 1. 5 straipsnyje minimas dokumentinis įrodymas yra A.TR. judėjimo sertifikatas. Šio sertifikato pavyzdys pateikiamas 1 priede. 2. A.TR. judėjimo sertifikatas gali būti naudojamas tiktai tais atvejais, kai prekės yra gabenamos tiesiogiai tarp dviejų muitų sąjungos dalių. Tačiau vienos siuntos prekės gali būti gabenamos per trečiąsias šalis, kuriose, reikalui esant, būtų perkraunamos arba laikinai sandėliuojamos, su sąlyga, jog jos bus prižiūrimos tranzito arba sandėliavimo šalies muitinės ir joms nebus pritaikytos jokios operacijos, išskyrus iškrovimą, perkrovimą arba bet kokią operaciją, kuria siekiama išsaugoti jų tinkamą būklę. Prekės tarp dviejų muitų sąjungos dalių gali būti gabenamos trečiųjų šalių teritoriją kertančiu vamzdynu. 3. Įrodymai, kad 2 dalyje nustatytos sąlygos buvo įvykdytos, importuojančios valstybės muitinei pateikiami šiuose dokumentuose: a) bendrajame transporto dokumente, kuris apima prekių gabenimą trečiosios šalies teritorija arba b) trečiosios šalies muitinės išduotame sertifikate, kuriame: i) pateikiamas tikslus produktų aprašymas; ii) nurodomos produktų iškrovimo ir perkrovimo datos ir, prireikus, laivų arba kitų naudojamų transporto priemonių pavadinimai, ir iii) patvirtinamos sąlygos, kuriomis produktai buvo laikomi trečiojoje šalyje, arba c) jei šių nėra, kiti patvirtinantys dokumentai. 7 straipsnis 1. Eksportuojančios valstybės muitinė patvirtina A.TR. judėjimo sertifikatą, kai prekės, kurioms yra išduotas šis sertifikatas, yra eksportuojamos. Sertifikatas pateikiamas eksportuotojui, kai tik įvykdomas arba yra užtikrinamas faktinis eksportas. 2. A.TR. judėjimo sertifikatas gali būti patvirtintas tiktai tuo atveju, kai jis gali būti panaudotas kaip dokumentinis įrodymas, būtinas pagrindinio sprendimo laisvosios apyvartos nuostatoms įgyvendinti. 3. Eksportuotojas, pateikęs prašymą išduoti A.TR. judėjimo sertifikatą, yra pasirengęs bet kuriuo metu A.TR judėjimo sertifikatą išduodančios eksportuojančios valstybės muitinės prašymu pateikti visus atitinkamus dokumentus, įrodančius aptariamų prekių kilmės statusą, taip pat kitų pagrindinio sprendimo ir šio sprendimo reikalavimų įvykdymą. 4. Sertifikatą išduodanti muitinė imasi visų priemonių, kurių reikia prekių kilmės statusui ir kitų pagrindinio sprendimo bei šio sprendimo reikalavimų įvykdymui patikrinti. Ji turi teisę reikalauti bet kurių įrodymų ir atlikti bet kurį eksportuotojo sąskaitų patikrinimą ar bet kurį kitą, jos manymu būtiną, patikrinimą. Sertifikatą išduodanti muitinė taip pat užtikrina, kad sertifikatai būtų tinkamai užpildyti. Visų pirma jie tikrina, ar produktų aprašymui skirta vieta užpildyta taip, kad neliktų vietos apgaulingiems papildomiems įrašams. 8 straipsnis 1. A.TR. judėjimo sertifikatas importuojančios valstybės muitinei turi būti pateiktas per keturis mėnesius nuo šio eksportuojančios valstybės muitinės sertifikato išdavimo datos. 2. Po 1 dalyje minėtos galutinės pateikimo datos importuojančios valstybės muitinei pateikti A.TR. judėjimo sertifikatai gali būti priimti, jei šie dokumentai nebuvo pateikti iki nustatytos galutinės datos dėl išskirtinių aplinkybių. 3. Kitais atvejais, kai pavėluojama pateikti sertifikatą, importuojančios valstybės muitinė priima A.TR. judėjimo sertifikatus, jei prekės buvo pateiktos prieš minėtą galutinę datą. 9 straipsnis 1. A.TR. judėjimo sertifikatai surašomi viena iš oficialiųjų Bendrijos kalbų arba turkų kalba, laikantis eksportuojančios valstybės teisės aktų nuostatų. Jei sertifikatai surašomi turkų kalba, jie taip pat parengiami viena iš oficialiųjų Bendrijos kalbų. Sertifikatai spausdinami arba užpildomi ranka, pastaruoju atveju įrašai turi būti padaryti rašalu ir spausdintinėmis raidėmis. 2. Kiekvieno blanko matmenys yra 210 x 297 mm. Naudojamas popierius turi būti baltos spalvos, skirtas rašyti, be mechaninių priemaišų ir sveriantis ne mažiau kaip 25 g/m². Jis turi būti iš abiejų pusių padengtas žalia spalva atspausdintu apsauginiu tinkleliu, kad būtų įmanoma pastebėti bet kokį mechaniniu arba cheminiu būdu padarytą klastojimą. Valstybės narės ir Turkija gali pasinaudoti teise spausdinti blankus savarankiškai arba užsakyti, kad juos atspausdintų patvirtinti spaustuvininkai. Pastaruoju atveju kiekviename blanke pateikiama nuoroda į tokį patvirtinimą. Ant kiekvieno blanko nurodomas spaustuvininko pavadinimas ir adresas arba žyma, pagal kurią būtų galima identifikuoti spaustuvininką. Be to, ant blanko nurodomas serijos numeris, pagal kurį jį būtų galima identifikuoti. 3. A.TR. judėjimo sertifikatai turi būti užpildomi pagal II priede pateiktas aiškinamąsias pastabas ir visas papildomas muitų sąjungoje nustatytas taisykles. 10 straipsnis 1. A.TR. judėjimo sertifikatas pateikiamas importuojančios valstybės muitinei pagal tos valstybės nustatytą tvarką. Muitinė gali reikalauti pateikti sertifikato vertimą. Ji taip pat gali reikalauti prie importo deklaracijos pridėti importuotojo pareiškimą, kad prekės atitinka laisvajai apyvartai taikomas sąlygas. 2. Nedideli pareiškimų A.TR judėjimo sertifikatuose ir muitinei pateikiamame pareiškimų dokumente, kad būtų sutvarkyti importuojamoms prekėms nustatyti formalumai, duomenų neatitikimai neturi ipso facto padaryti šiuos sertifikatus niekiniais, jeigu yra tinkamai nustatoma, kad sertifikatai atitinka pateiktas prekes. 3. A.TR judėjimo sertifikatai neturėtų būti atmetami dėl akivaizdžių formalių klaidų, pavyzdžiui, spausdinimo klaidų, jei šios klaidos nesukelia abejonių dėl šiuose sertifikatuose pateikiamų pareiškimų tikslumo. 4. A.TR judėjimo sertifikato vagystės, praradimo arba sunaikinimo atveju eksportuotojas gali kreiptis į šį sertifikatą išdavusią muitinę ir prašyti išduoti dublikatą, kuris būtų parengtas pagal muitinės turimus eksporto dokumentus. Išduotas A.TR. judėjimo sertifikato dublikatas turi būti patvirtintas 8 langelyje, kuriame be vieno iš toliau nurodytų žodžių pažymima sertifikato originalo išdavimo data ir serijos numeris: „ES „DUPLICADO“ CS „DUPLIKÁT“ DA „DUPLIKAT“ DE „DUPLIKAT“ ET „DUPLIKAAT“ EL „ΑΝΤΙΓΡΑΦΟ“ EN „DUPLICATE“ FR „DUPLICATA“ IT „DUPLICATO“ LV „DUBLIKĀTS“ LT „DUBLIKATAS“ HU „MÁSODLAT“ MT „DUPLIKAT“ NL „DUPLICAAT“ PL „DUPLIKAT“ PT „SEGUNDA VIA“ SL „DVOJNIK“ SK „DUPLIKÁT“ FI „KAKSOISKAPPALE“ SV „DUPLIKAT“ TR „İKİNCİ NÜSHADİR“. 11 straipsnis 1. Nukrypstant nuo 7 straipsnio, vadovaujantis šiomis nuostatomis gali būti panaudota supaprastinta A.TR judėjimo sertifikatų išdavimo procedūra. 2. Eksportuojančios valstybės muitinė gali leisti bet kuriam eksportuotojui (toliau – patvirtintam eksportuotojui), kuris dažnai siunčia prekes, kurioms gali būti išduoti A.TR. judėjimo sertifikatai ir kuris teikia visas kompetentingas institucijas tenkinančias garantijas, kurios yra būtinos prekių kilmės statusui patvirtinti, eksporto metu neteikti eksportuojančios valstybės muitinės įstaigai prekių arba prašymo išduoti A.TR. judėjimo sertifikatą šioms prekėms, jei siekiama gauti A.TR. judėjimo sertifikatą pagal 7 straipsnyje nustatytas sąlygas. 3. Muitinė atsisako skirti 2 dalyje minėtą leidimą eksportuotojams, kurie neteikia visų, jos nuomone, būtinų garantijų. Kompetentinga institucija gali bet kuriuo metu atšaukti leidimą. Šios priemonės imamasi, kai patvirtintas eksportuotojas nebetenkina nustatytų sąlygų arba nebeteikia šių garantijų. 4. Muitinės išduodamame leidime nurodoma: a) įstaiga, atsakinga už išankstinį sertifikatų patvirtinimą; b) būdas, kuriuo patvirtintas eksportuotojas turi įrodyti, kad šie sertifikatai buvo panaudoti; c) 5 dalies b punkte minėtais atvejais nurodoma kompetentinga institucija, galinti atlikti tolesnę 16 straipsnyje nurodytą patikrą. 5. Kompetentingos institucijos nuožiūra leidime nurodoma, kad muitinės patvirtinimui skirtas langelis turi būti: a) patvirtintas iš anksto eksportuojančios valstybės kompetentingos muitinės įstaigos antspaudu ir tos įstaigos pareigūno parašu arba parašo faksimile arba b) patvirtintas specialiuoju patvirtinto eksportuotojo antspaudu, kurį patvirtino eksportuojančios valstybės muitinė ir kuris atitinka III priede pateiktą pavyzdį. Toks antspaudas gali būti išspausdintas ant blankų iš anksto. 6. 5 dalies a punkte minimais atvejais A.TR. judėjimo sertifikato 8 langelyje „Pastabos“ įrašomas vienas iš šių žodžių junginių: „ES „Procedimiento simplificado“ CS „Zjednodušený postup“ DA „Forenklet fremgangsmåde“ DE „Vereinfachtes Verfahren“ ET „Lihtsustatud tolliprotseduur“ EL „ Απλουστευµένη διαδικασία “ EN „Simplified procedure“ FR „Procédure simplifiée“ IT „Procedura semplificata“ LV „Vienkaršota procedura“ LT „Supaprastinta procedūra“ HU „Egyszerűsített eljárás“ MT „Procedura simplifikata“ NL „Vereenvoudigde regeling“ PL „Procedura uproszczona“ PT „Procedimento simplificado“ SL „Poenostavljen postopek“ SK „Zjednodušený postup“ FI „Yksinkertaistettu menettely“ SV „Förenklat förfarande“ TR „Basitleştirilmiş prosedür“ 7. Užpildytas sertifikatas, kuriame įrašytas 6 dalyje nurodytas žodžių junginys ir kuris yra pasirašytas patvirtinto eksportuotojo, atitinka dokumentą, kuris paliudija, kad šio sprendimo 5 straipsnyje išdėstytos sąlygos buvo įgyvendintos. 12 straipsnis 1. Kurioje nors Bendrijos valstybėje narėje įsisteigęs eksportuotojas, kuris dažnai eksportuoja prekes iš kitos Bendrijos valstybės narės, gali gauti tokiam eksportui patvirtinto eksportuotojo statusą. Šiuo tikslu jis pateikia atitinkamą prašymą kompetentingai valstybės narės, kurioje yra įsisteigęs ir kurioje saugo įrašus su aptariamų prekių kilmės statuso ir kitų pagrindinio sprendimo ir šio sprendimo reikalavimų įvykdymo įrodymais, muitinei. 2. Jei 1 dalyje minėtą instituciją tenkina, kad 11 straipsnyje nustatytos sąlygos yra įvykdytos ir ji išduoda leidimą, ši institucija apie tai informuoja susijusių valstybių narių muitines. 3. Jei patikros adresas A.TR. judėjimo sertifikato 14 langelyje iš anksto neatspausdinamas, eksportuotojas A.TR. judėjimo sertifikato 8 langelyje „Pastabos“ pateikia nuorodą į leidimą išdavusią valstybę narę, kuriai Turkijos muitinė turi siųsti savo prašymus dėl tolesnės patikros pagal 16 straipsnio nuostatas. 13 straipsnis Kai prekės pateikiamos muitinės įstaigos priežiūrai vienoje muitų sąjungos dalyje, pradinį A.TR. judėjimo sertifikatą galima pakeisti vienu arba daugiau A.TR. judėjimo sertifikatų, pagal kuriuos visos arba kai kurios iš šių prekių būtų išsiųstos į kitą vietą muitų sąjungos muitų teritorijoje. Pakaitinį (-ius) A.TR. judėjimo sertifikatą (-us) išduoda muitinės įstaiga, kurios priežiūrai yra pateikti produktai. 14 straipsnis 1. Bendrijos valstybių narių ir Turkijos muitinės per Europos Bendrijų Komisiją vienos kitoms pateikia jų muitinių įstaigose A.TR. judėjimo sertifikatų išdavimui naudojamų antspaudų pavyzdį ir muitinių, atsakingų už šių sertifikatų patikrą, adresus. 2. Siekiant užtikrinti tinkamą šio sprendimo taikymą, Bendrija ir Turkija per kompetentingas muitines padeda viena kitai tikrinti A.TR. judėjimo sertifikatų autentiškumą ir juose pateiktos informacijos tikslumą. 15 straipsnis 1. Nepaisant 7 straipsnio 1 dalies nuostatų, A.TR. judėjimo sertifikatai gali būti išimtinai išduodami po prekių, kuriems jie yra išduodami, eksporto, jei: a) jie nebuvo išduotas eksportavimo metu dėl klaidų ar netyčinio aplaidumo arba esant ypatingoms aplinkybėms arba b) muitinei buvo parodyta, kad A.TR. judėjimo sertifikatas buvo išduotas, tačiau, importuojant prekes, nebuvo priimtas dėl techninių priežasčių. 2. Siekdamas įgyvendinti 1 dalies nuostatas, eksportuotojas savo prašyme turi nurodyti produktų, kuriems yra prašoma išduoti A.TR. judėjimo sertifikatą, eksporto vietą ir datą bei išdėstyti šio prašymo priežastis. 3. Muitinė gali išduoti A.TR. judėjimo sertifikatą atgaline data tiktai patikrinusi, ar eksportuotojo prašyme nurodyta informacija atitinka susijusios bylos duomenis. 4. Atgaline data išduoti A.TR. judėjimo sertifikatai turi būti patvirtinti 8 langelyje vienu iš šių žodžių junginių: „ES „EXPEDIDO A POSTERIORI“ CS „VYSTAVENO DODATEČNĔ“ DA „UDSTEDT EFTERFØLGENDE“ DE „NACHTRÄGLICH AUSGESTELLT“ ET „VÄLJA ANTUD TAGASIULATUVALT“ EL „ΕΚΔΟΘΕΝ ΕΚ ΤΩΝ ΥΣΤΕΡΩΝ“ EN „ISSUED RETROSPECTIVELY“ FR „DÉLIVRÉ A POSTERIORI“ IT „RILASCIATO A POSTERIORI“ LV „IZSNIEGTS RETROSPEKTĪVI“ LT „RETROSPEKTYVUSIS IŠDAVIMAS“ HU „KIADVA VISSZAMENŐLEGES HATÁLLYAL“ MT „MAĦRUĠ RETROSPETTIVAMENT“ NL „AFGEGEVEN A POSTERIORI“ PL „WYSTAWIONE RETROSPEKTYWNIE“ PT „EMITIDO A POSTERIORI“ SL „IZDANO NAKNADNO“ SK „VYDANÉ DODATOČNE“ FI „ANNETTU JÄLKIKÄTEEN“ SV „UTFÄRDAT I EFTERHAND“ TR „SONRADAN VERİLMİŞTİR“ 16 straipsnis 1. Paskesnės A.TR. judėjimo sertifikatų patikros atliekamos atsitiktine tvarka arba tuo atveju, kai importuojančios valstybės muitinė turi pagrįstų abejonių dėl sertifikatų autentiškumo, aptariamų prekių kilmės statuso arba kitų pagrindinio sprendimo arba šio sprendimo reikalavimų vykdymo. 2. Siekdama įgyvendinti 1 dalies nuostatas, importuojančios valstybės muitinė grąžina A.TR. judėjimo sertifikatą ir sąskaitą faktūrą, jei ji buvo pateikta, arba šių dokumentų kopijas eksportuojančios valstybės muitinei, nurodydama, jei reikia, užklausos priežastis. Kartu su patikros užklausa pateikiami visi gauti dokumentai ir informacija, leidžianti manyti, kad A.TR. sertifikate pateikta informacija yra netiksli. 3. Patikrą atlieka eksportuojančios valstybės muitinė. Ji turi teisę reikalauti bet kurių įrodymų ir atlikti bet kurį eksportuotojo sąskaitų patikrinimą arba bet kurį kitą, jos manymu būtiną, patikrinimą. 4. Jei importuojančios valstybės muitinė, laukdama patikros rezultatų, nusprendžia sustabdyti režimo, kuris skirtas aptariamoms prekėms pagal pagrindiniame sprendime nustatytas laisvosios prekybos nuostatas, taikymą, importuotojui leidžiama išleisti prekes laikantis, institucijos nuomone, būtinų atsargumo priemonių. 5. Užklausos prašanti muitinė kuo įmanoma greičiau informuojama apie šios patikros rezultatus. Šie rezultatai turi aiškiai nurodyti, ar dokumentai yra autentiški, ar aptariamosios prekės gali būti laikomos esančiomis laisvojoje apyvartoje muitų sąjungoje ir ar vykdomi kiti pagrindinio sprendimo ir šio sprendimo reikalavimai. 6. Jeigu esant pagrįstoms abejonėms atsakymas nepateikiamas per dešimt mėnesių nuo užklausos prašymo pateikimo datos arba jeigu atsakyme nepateikiama pakankamai informacijos, kad būtų galima nustatyti atitinkamo dokumento autentiškumą arba tikrąją prekių kilmę, užklausą pateikusi muitinė, išskyrus išskirtines aplinkybes, atsisako skirti atitinkamą režimą pagal pagrindinio sprendimo laisvosios apyvartos nuostatas. 17 straipsnis 1. Nukrypstant nuo 5 straipsnio, pagrindiniame sprendime nustatytos laisvosios prekybos nuostatos taip pat taikomos į vieną muitų sąjungos dalį importuojamoms prekėms tuo atveju, jei šias prekes lydi dokumentas, įrodantis Turkijos arba Bendrijos kilmę, nustatytą šalyje, šalių grupėje arba teritorijoje pagal lengvatinės prekybos susitarimus, kuriuos Bendrija ir Turkija sudarė su šia šalimi, šalių grupe arba teritorija ir kuriais tarp susitarimo šalių nustatoma vienodomis kilmės taisyklėmis pagrįsta kilmės kumuliacijos sistema bei draudimas grąžinti importo muitus arba nuo jų atleisti. 2. 1 dalyje minimiems įrodymams taikomi atitinkamų lengvatinės prekybos sutarčių kilmės taisyklėse numatyti administracinio bendradarbiavimo susitarimai. 18 straipsnis Kilus ginčams dėl 16 straipsnyje numatytų patikros procedūrų, kurių patikros užklaususi muitinė ir už šią patikrą atsakinga muitinė sureguliuoti negali, arba kai šios muitinės iškelia klausimą dėl šio sprendimo aiškinimo, ginčų sprendimas perduodamas Muitinių bendradarbiavimo komitetui. Visais atvejais ginčai tarp importuotojo ir importuojančios valstybės muitinės nagrinėjami pagal minėtos valstybės teisės aktus. 19 straipsnis Asmeniui, kuris pateikia arba dėl kurio kaltės yra pateikiamas dokumentas su neteisinga informacija, siekiant gauti režimą pagal pagrindinio sprendimo laisvosios apyvartos nuostatas, yra taikomos sankcijos. 3 SKYRIUS NUOSTATOS DėL TURISTų įVEžAMų PREKIų 20 straipsnis Turistų iš vienos muitų sąjungos dalies į kitą muitų sąjungos dalį atvežtoms prekėms, kurios nėra skirtos komerciniam naudojimui, taikomos pagrindiniame sprendime išdėstytos laisvosios apyvartos nuostatos, neišduodant joms 2 skyriuje numatyto sertifikato, kai pripažįstama, kad šios prekės atitinka laisvosios apyvartos sąlygas ir nėra jokių abejonių dėl deklaracijos tikslumo. 4 SKYRIUS PAšTO SIUNTOS 21 straipsnis Pašto siuntoms (įskaitant pašto siutinius) taikomos pagrindiniame sprendime išdėstytos laisvosios apyvartos nuostatos, neišduodant joms 2 skyriuje numatyto sertifikato, su sąlyga, kad ant pakuotės arba lydimuosiuose dokumentuose nėra nurodymų, kad taip siunčiamos prekės neatitinka pagrindinio sprendimo sąlygų. Šis nurodymas pateikiamas geltonoje etiketėje, kurios pavyzdys nurodytas IV priede, ir kurią visais tokiais atvejais prie siuntos pritvirtina kompetentinga eksportuojančios valstybės institucija. III DALIS MUITINĖS KODEKSO NUOSTATOS, TAIKOMOS PREKYBAI PREKĖMIS SU TREČIOSIOMIS ŠALIMIS 1 SKYRIUS NUOSTATOS DėL PREKIų MUITINėS VERTėS 22 straipsnis Siekiant nustatyti muitinę vertę neatsižvelgiama į transportavimo ir draudimo sąnaudas, taip pat į pakrovimo ir tvarkymo išlaidas, susijusias su trečiosios šalies prekių gabenimu po šių prekių įvežimo į muitų sąjungos teritoriją, jei šios sąnaudos parodomos atskirai nuo kainos, sumokėtos arba mokėtinos už šias prekes. 2 SKYRIUS LAIKINAS IšVEžIMAS PERDIRBTI 23 straipsnis Šiame skyriuje „ gabenimas trikampiu “ reiškia sistemą, pagal kurią kompensaciniai produktai po laikino išvežimo perdirbti yra išleidžiami į laisvąją apyvartą su daliniu arba visišku atleidimu nuo importo muitų toje muitų sąjungos dalyje, iš kurios šios prekės nebuvo laikinai eksportuotos. 24 straipsnis Jei kompensaciniai arba pakaitos produktai išleidžiami į laisvąją apyvartą pagal gabenimo trikampiu sistemą, informacijai apie laikino eksporto prekes šioje sistemoje perduoti ir gauti dalinį arba visišką kompensacinių arba pakaitos produktų atleidimą nuo muitų naudojamas informacinis lapas INF 2. 25 straipsnis 1. Prekėms, kurioms įforminta procedūra, surašomas informacinio lapo INF 2 originalas ir viena kopija ant blankų, kurie atitinka Bendrijos muitinės kodekso įgyvendinimo nuostatų 71 priede nustatytą pavyzdį, kai toks dokumentas išduodamas Bendrijoje, ir ant blankų, kurie atitinka mutatis mutandis Turkijos muitų įstatyme, remiantis minėtu priedu, nustatytą pavyzdį, kai toks dokumentas išduodamas Turkijoje. Blankai pildomi viena iš oficialiųjų Bendrijos kalbų arba turkų kalba. Įvežimo muitinės įstaiga patvirtina informacinio lapo INF 2 originalą ir kopiją. Ji pasilieka kopiją, o originalą grąžina deklarantui. 2. Įvežimo muitinės įstaiga, į kurią kreipiamasi informaciniam lapui INF 2 patvirtinti, lapo 16 langelyje nurodo priemones, kurios buvo panaudotos laikinai išvežtoms prekėms identifikuoti. 3. Kai imami pavyzdžiai arba naudojamos iliustracijos arba techniniai aprašymai, 1 dalyje minima įstaiga patvirtina tokius pavyzdžius, iliustracijas arba techninius aprašymus, uždėdama savo antspaudą, jei įmanoma, ant šių vienetų arba ant šių vienetų pakuočių taip, kad būtų neįmanoma jo suklastoti. Prie pavyzdžių, iliustracijų arba techninių aprašymų pritvirtinama etiketė su įstaigos antspaudu ir eksporto deklaracijos nuorodine informacija ir kartu imamasi priemonių, kurios leidžia išvengti šios etiketės pakeitimo. Pagal 3 dalies nuostatas patvirtinti ir užantspauduoti pavyzdžiai, iliustracijos arba techniniai aprašymai grąžinami eksportuotojui, kuris, reimportuojant kompensacinius arba pakaitos produktus, pateikia juos su nepažeistais antspaudais. 4. Jeigu reikalinga analizė, o jos rezultatai bus žinomi tiktai po to, kai muitinės įstaiga patvirtins informacinį lapą INF 2, dokumentas su analizės rezultatu pateikiamas eksportuotojui užklijuotame ir nuo klastojimo apsaugotame voke. 26 straipsnis 1. Išvežimo muitinės įstaiga informacinio lapo originale patvirtina, kad prekės buvo išvežtos iš muitų teritorijos, ir grąžina šį lapą jį pateikusiam asmeniui. 2. Kompensacinių arba pakaitos produktų importuotojas pateikia informacinio lapo INF 2 originalą ir, jei reikalaujama, priemones išsiuntimo muitinės įstaigai identifikuoti. 27 straipsnis 1. Jeigu informacinį lapą INF 2 išduodanti muitinės įstaiga mano, kad be informaciniame lape pateiktų duomenų būtina pateikti papildomą informaciją, ji įrašo šiuos duomenis. Jei nepakanka vietos duomenims įrašyti, pridedamas papildomas lapas. Tai nurodoma informacinio lapo originale. 2. Informacinį lapą INF 2 patvirtinusiai muitinės įstaigai gali būti pateiktas prašymas atlikti lapo autentiškumo ir jame pateiktų duomenų tikslumo patikrą po prekių išleidimo. 3. Nuoseklių siuntų atveju būtinas informacinių lapų INF 2 skaičius gali būti surašytas visam prekių arba produktų, kuriems įforminta procedūra, kiekiui. Pradinis informacinis lapas taip pat gali būti pakeistas paskesniais informaciniais lapais arba, jei naudojamas tiktai vienas informacinis lapas, muitinės įstaiga, kuriai lapas yra patvirtinamas, ant originalaus lapo blanko gali nurodyti prekių arba produktų kiekius. Jei lieka nepakankamai vietos, pridedamas papildomas lapas, nurodant tai originale. 4. Muitinė gali leisti naudoti suvestinius informacinius lapus INF 2 gabenimo trikampiu prekiniams srautams, kurie apima didelį operacijų, aprėpiančių visą importo ir (arba) eksporto per tam tikrą laikotarpį kiekį, skaičių. 5. Išskirtinėmis aplinkybėmis informacinis lapas INF 2 gali būti išduotas atgaline data, tačiau tik tuo atveju, jei nesibaigė dokumentų saugojimui nustatytas laikotarpis. 28 straipsnis Informacinio lapo INF 2 vagystės, praradimo arba sunaikinimo atveju operacijos vykdytojas gali prašyti lapą patvirtinusios muitinės įstaigos išduoti dublikatą. Minėta įstaiga patenkina šį prašymą, jei gali būti įrodyta, kad laikinai eksportuotos prekės, kurioms prašoma išduoti dublikatą, dar nebuvo reimportuotos. Ant tokiu būdu išduoto informacinio lapo originalo ir kopijų dedamas spaudas su įrašu: „ES „DUPLICADO“ CS „DUPLIKÁT“ DA „DUPLIKAT“ DE „DUPLIKAT“ ET „DUPLIKAAT“ EL „ΑΝΤΙΓΡΑΦΟ“ EN „DUPLICATE“ FR „DUPLICATA“ IT „DUPLICATO“ LV „DUBLIKĀTS“ LT „DUBLIKATAS“ HU „MÁSODLAT“ MT „DUPLIKAT“ NL „DUPLICAAT“ PL „DUPLIKAT“ PT „SEGUNDA VIA“ SL „DVOJNIK“ SK „DUPLIKÁT“ FI „KAKSOISKAPPALE“ SV „DUPLIKAT“ TR „İKİNCİ NÜSHADİR““. 29 straipsnis Paprašius, kompensaciniai produktai, kurie bus išleisti į laisvąją apyvartą, iš dalies neapmokestinami importo muitais, muitinę vertę muitui nustatyti skaičiuojant pagal perdirbimo operacijos sąnaudas. Muitinė atsisako skaičiuoti muitų, kuriais iš dalies neapmokestinama, sumą pagal šią nuostatą, jeigu prieš kompensacinių produktų išleidimą į laisvąją apyvartą yra nustatoma, kad vienintelis laikinai išvežtų prekių, kurios nėra kilusios iš vienos iš muitų sąjungos dalies, kaip numatyta Bendrijos muitinės kodekso II antraštinės dalies, 2 skyriaus 1 skirsnyje ir Turkijos muitinės kodekso II antraštinės dalies 2 skyriaus 1 skirsnyje, išleidimo į laisvąją apyvartą taikant nulinį muito tarifą tikslas buvo pasinaudoti daliniu neapmokestinimu importo muitais pagal šią nuostatą. Bendrijos muitinės kodekse ir Turkijos muitinės kodekse išdėstytos prekių muitinės vertės nustatymo taisyklės perdirbimo sąnaudoms, neatsižvelgiant į laikinai išvežtas prekes, taikomos mutatis mutandis . 3 SKYRIUS GRąžINTOS PREKėS 30 straipsnis 1. Prekės, kurios buvo eksportuotos iš vienos muitų sąjungos dalies, yra grąžintos į kitą muitų sąjungos dalį ir išleidžiamos į laisvąją apyvartą per trejų metų laikotarpį, suinteresuoto asmens prašymu atleidžiamos nuo importo muitų. Atsižvelgiant į ypatingas aplinkybes, trejų metų laikotarpis gali būti viršytas. 2. Jeigu prieš išvežimą iš vienos muitų sąjungos dalies muitų teritorijos grąžintos prekės buvo išleistos į laisvąją apyvartą taikant sumažintą arba nulinį importo muito tarifą dėl šių prekių panaudojimo konkrečiam tikslui, prekės atleidžiamos nuo muito pagal 1 dalies nuostatas tiktai tuo atveju, jei jos bus reimportuotos tam pačiam tikslui. Jei paskirtis, kuriai aptariamos prekės bus importuotos, pasikeičia, šioms prekėms taikytinas importo muitas sumažinamas suma, kuria prekės yra apmokestintos, kai yra pirmą kartą išleidžiamos į laisvąją apyvartą. Jei pastaroji suma yra didesnė už sumą, kuria yra apmokestinamas grąžintų prekių įvežimas laisvajai apyvartai, kompensacija neskiriama. 3. 1 dalyje numatytas atleidimas nuo importo muitų neskiriamas, jei prekės išvežamos iš vienos muitų sąjungos dalies muitų teritorijos pagal laikino išvežimo perdirbti procedūrą, nebent šios prekės išliktų tos pačios būsenos, kuria buvo išvežtos. 31 straipsnis 30 straipsnyje numatytas atleidimas nuo importo muitų taikomas tiktai tuo atveju, jei prekės pakartotinai įvežamos į valstybę, iš kurios jos buvo išvežtos. 32 straipsnis Kompensaciniams produktams, kurie yra eksportuoti arba reeksportuoti po laikino įvežimo perdirbti procedūros, 30 ir 31 straipsniai taikomi mutatis mutandis . Teisėtai mokėtina importo muito suma nustatoma pagal laikino įvežimo perdirbti procedūrai taikomas taisykles, kompensacinių produktų reeksporto datą laikant išleidimo į laisvąją apyvartą data. 33 straipsnis Grąžintos prekės atleidžiamos nuo importo muitų net ir tuo atveju, jei jos sudaro tik dalį prekių, kurios anksčiau buvo išvežtos iš kitos muitų sąjungos dalies. Ši nuostata taip pat taikoma prekėms, kurias sudaro mechanizmų, prietaisų, įrangos arba kitų produktų, anksčiau išvežtų iš kitos muitų sąjungos dalies, dalys arba reikmenys. 34 straipsnis 1. Nukrypstant nuo 31 straipsnio, grąžintos prekės atleidžiamos nuo importo muitų vienu iš šių atvejų: a) prekės, kurioms po išvežimo iš kitos muitų sąjungos dalies nebuvo pritaikytos jokios priemonės, išskyrus priemones, palaikančias gerą šių prekių būseną arba tvarkymą, kuris pakeičia tiktai jų išvaizdą; b) prekės, kurioms po išvežimo iš kitos muitų sąjungos dalies buvo pritaikytos kitos negu numatytos gerai prekių būklei palaikyti priemonės arba kitas negu keičiantis prekių išvaizdą tvarkymas, tačiau paaiškėjo, kad šios prekės yra sugedusios arba netinka jų numatomai paskirčiai ir jeigu yra vykdoma viena iš šių sąlygų: – tokios priemonės arba tvarkymas buvo pritaikytas prekėms, siekiant jas ištaisyti arba atstatyti jų gerą būklę, – prekių netinkamumas jų numatytai paskirčiai paaiškėjo tiktai pradėjus įgyvendinti tokias priemones arba tvarkymą. 2. Jeigu grąžintoms prekėms buvo pritaikytos 1 dalies b punkte numatytos leistinos priemonės arba tvarkymas ir dėl šių priemonių prekėms būtų nustatytas importo muitas, jei jos būtų įvežtos pagal laikino išvežimo perdirbti procedūrą, taikomos galiojančios apmokestinimo muitu pagal minėtą procedūrą taisyklės. Tačiau jeigu prekėms buvo pritaikytas procesas, į kurį įtrauktas remontas arba tinkamos būklės atstatymas ir kurį teko įgyvendinti dėl nenumatytų už abiejų muitų sąjungos pusių kilusių aplinkybių įrodant tai muitinei, atleidimas nuo importo muitų suteikiamas, jeigu grąžintų prekių vertė dėl minėto proceso nėra didesnė už jų vertę išvežimo iš kitos muitų sąjungos dalies muitų teritorijos metu. 3. 2 dalies antrajame punkte: a) „būtinas remontas arba tinkamos būklės atstatymas“ reiškia bet kokį veiksmą, kuriuo siekiama pašalinti einamuosius defektus arba prekių apgadinimus, kurie atsirado prekėms esant už abiejų muitų sąjungos dalių teritorijos, ir be kurio šių prekių nebebūtų galima įprastai naudoti pagal jų numatytą paskirtį; b) laikoma, kad grąžintų prekių vertė dėl joms atlikto minėto veiksmo nėra didesnė už jų vertę išvežimo iš kitos muitų sąjungos dalies metu, o veiksmo aprėptis neviršija priemonių, kurios yra būtinos užtikrinti, kad prekės galėtų būti ir toliau naudojamos tokiu pačiu būdu kaip ir išvežimo metu. Jei prekių remontui arba tinkamos būklės atstatymui būtinos atsarginės dalys, apsiribojama tiktai dalimis, kurios yra būtinos užtikrinti, kad prekės gali būti naudojamos tokiu pačiu būdu kaip ir išvežimo metu. 35 straipsnis Vykdydama muitinės eksporto formalumus, suinteresuoto asmens prašymu muitinė išduoda dokumentą, kuriame pateikia prekių identifikavimui, jei prekės yra grąžinamos į vienos muitų sąjungos dalies muitų teritoriją, būtiną informaciją. 36 straipsnis 1. Grąžintomis prekėmis pripažįstamos: – prekės, kurių išleidimo į laisvąją apyvartą deklaracijai patvirtinti yra pateikiami šie dokumentai: a) muitinės eksportuotojui grąžintos eksporto deklaracijos kopija arba šios institucijos patvirtinta minėto dokumento kopija arba b) 37 straipsnyje numatytas informacinis lapas. Jeigu reimporto muitinės įstaigos muitinės administracijos turimi įrodymai arba įrodymai, kuriuos jai užtikrina suinteresuotas asmuo, parodo, kad laisvajai apyvartai deklaruotos prekės buvo išvežtos iš kitos muitų sąjungos dalies ir tuo metu atitiko grąžintų prekių pripažinimui taikomas sąlygas, a ir b punktuose nurodytų dokumentų nereikalaujama. – prekės, nurodytos ATA knygelėje, kuri išduota kitoje muitų sąjungos dalyje. Šios prekės gali būti pripažintos grąžintomis prekėmis taikant 30 straipsnyje nustatytus apribojimus net ir tuo atveju, jei ATA knygelės galiojimas pasibaigęs. Visais atvejais atliekami šie formalumai: – patikrinama reimporto kvito A–G langeliuose nurodyta informacija; – užpildoma kvito šaknelė ir reimporto lapo H langelis; – išsaugomas reimporto kvitas. 2. 1 dalies pirmoji įtrauka netaikoma tarptautiniam pakavimo medžiagų, transporto priemonių arba tam tikrų prekių, kurios yra įleidžiamos pagal konkrečius muitinius susitarimus, kai savarankiškose arba įprastinėse nuostatose nurodoma, kad šiomis aplinkybėmis muitinės dokumentai nėra reikalaujami, judėjimui. Be to, minėtos įtraukos nuostatos netaikomos, kai prekės gali būti deklaruotos išleidimui į laisvąją apyvartą žodžiu arba bet kokiu kitu veiksmu. 3. Reimporto muitinės įstaigos muitinės administracija gali, jei, jos nuomone, tai būtina, kreiptis į suinteresuotą asmenį ir prašyti pateikti papildomus įrodymus, ypač tuos, kurie leistų identifikuoti grąžintas prekes. 37 straipsnis Informacinio lapo INF 3 originalas ir dvi kopijos surašomi ant blankų, atitinkančių Bendrijos muitinės kodekso įgyvendinimo nuostatų 110 priede nustatytą pavyzdį, kai dokumentas išduodamas Bendrijoje, ir blankų, atitinkančių pavyzdį, mutatis mutandis nustatytą Turkijos muitų įstatyme, remiantis minėtu priedu, kai dokumentas yra išduodamas Turkijoje. Blankai pildomi viena iš oficialiųjų Bendrijos kalbų arba turkų kalba. 38 straipsnis 1. Eksportuotojo prašymu eksporto muitinės įstaigos muitinės administracija aptariamų prekių eksporto formalumų užbaigimo metu išduoda informacinį lapą INF 3, jei eksportuotojas deklaruoja, kad tikėtina, jog šios prekės bus grąžintos per muitinės įstaigą kitoje muitų sąjungos dalyje. 2. Po aptariamų prekių eksporto formalumų užbaigimo eksporto muitinės įstaigos muitinės administracija, eksportuotojui paprašius, taip pat gali išduoti informacinį lapą INF 3 tuo atveju, jei ši įstaiga turimos informacijos pagrindu gali nustatyti, kad eksportuotojo prašyme pateikti duomenys yra susiję su išvežtomis prekėmis. 39 straipsnis 1. Informacijos lape INF 3 pateikiama visa muitinės išvežtų prekių identifikavimui reikalinga informacija. 2. Jeigu numatoma, kad išvežtos prekės bus grąžintos į kitą muitų sąjungos dalį arba į abi muitų sąjungos dalis per kelias kitas muitinės įstaigas negu eksporto muitinės įstaiga, eksportuotojas gali prašyti išduoti visam išvežamų prekių kiekiui kelis informacinius lapus INF 3. Be to, eksportuotojas gali prašyti informacinį lapą INF 3 išdavusios muitinės pakeisti jį keliais informaciniais lapais INF 3, kurie aprėptų visą pradiniame informaciniame lape INF 3 nurodytą prekių kiekį. Eksportuotojas taip pat gali prašyti išduoti informacinį lapą INF 3 tiktai tam tikrai išvežtų prekių daliai. 40 straipsnis Informacinio lapo INF 3 originalas ir viena kopija grąžinama eksportuotojui, kuris jas pateikia reimporto muitinės įstaigoje. Antroji kopija pasilieka lapą išdavusios muitinės oficialiose bylose. 41 straipsnis Reimporto muitinės įstaiga ant informacinio lapo INF 3 originalo ir kopijos nurodo nuo importo muitų atleidžiamą grąžintų prekių kiekį, išsaugodama originalą ir grąžindama kopiją su atitinkama nuoroda ir nurodyta deklaravimo laisvajai apyvartai data šią kopiją išdavusiai muitinei. Minėta muitinė sulygina šią kopiją su jos turima kopija ir išsaugo ją savo oficialiose bylose. 42 straipsnis Informacinio lapo INF 3 vagystės, praradimo arba sunaikinimo atveju susijęs asmuo gali kreiptis į šį lapą išdavusią muitinę ir prašyti išduoti jo dublikatą. Muitinė patenkina šį prašymą, jei aplinkybės tai pateisina. Ant tokiu būdu išduoto dublikato dedamas spaudas su įrašu: „ES „DUPLICADO“ CS „DUPLIKÁT“ DA „DUPLIKAT“ DE „DUPLIKAT“ ET „DUPLIKAAT“ EL „ΑΝΤΙΓΡΑΦΟ“ EN „DUPLICATE“ FR „DUPLICATA“ IT „DUPLICATO“ LV „DUBLIKĀTS“ LT „DUBLIKATAS“ HU „MÁSODLAT“ MT „DUPLIKAT“ NL „DUPLICAAT“ PL „DUPLIKAT“ PT „SEGUNDA VIA“ SL „DVOJNIK“ SK „DUPLIKÁT“ FI „KAKSOISKAPPALE“ SV „DUPLIKAT“ TR „İKİNCİ NÜSHADİR“. Muitinė savo informacinio lapo INF 3 kopijoje nurodo, kad buvo išduotas dublikatas. 43 straipsnis 1. Reimporto muitinės įstaigos muitinės administracijos prašymu, išvežimo muitinės įstaigos muitinės administracija pateikia pirmajai įstaigai visą jos turimą informaciją, kuri leidžia nustatyti, ar prekės atitinka sąlygas, kurios yra būtinos šio skyriaus nuostatomis pasinaudoti. 2. Informacinis lapas INF 3 gali būti naudojamas 1 dalyje numatytai informacijai užklausti ir perduoti. 4 SKYRIUS LENGVATINėS KILMėS įRODYMų NUSTATYMAS MUITų SąJUNGOS DALYSE 44 straipsnis Šiame skyriuje nustatytomis taisyklėmis siekiama palengvinti: a) judėjimo sertifikatų EUR.1 arba EUR–MED išdavimą ir sąskaitų faktūrų deklaracijų arba EUR–MED sąskaitų faktūrų deklaracijų rengimą pagal lengvatinės prekybos susitarimus, kuriuos Bendrija ir Turkija sudarė su tam tikromis šalimis, šalių grupėmis arba teritorijomis ir kuriais tarp susitarimo šalių nustatoma kilmės kumuliacijos sistema, numatanti vienodų kilmės taisyklių taikymą, bei draudimas grąžinti aptariamoms prekėms taikomus importo muitus arba nuo jų atleisti; b) su tuo susijusį administracinį bendradarbiavimą tarp Bendrijos valstybių narių ir Turkijos muitinių. 45 straipsnis 1. Siekdami įgyvendinti 44 straipsnio a dalį, į laisvą prekybą muitų sąjungoje išleistų prekių, kurios turi būti gabenamos tarp dviejų muitų sąjungos dalių, tiekėjai pateikia deklaraciją (toliau – tiekėjo deklaracija), kurioje pagal susijusiuose lengvatinės prekybos susitarimuose numatytas kilmės taisykles nurodoma tiekiamų prekių kilmė. 2. Eksportuotojai naudoja tiekėjo deklaracijas kaip įrodymus, ypač kai reikia pagrįsti prašymus EUR.1 arba EUR–MED judėjimo sertifikatams išduoti, arba kaip pagrindą sąskaitų faktūrų deklaracijoms arba EUR–MED sąskaitų faktūrų deklaracijoms surašyti. 46 straipsnis Išskyrus 47 straipsnyje numatytus atvejus, tiekėjas pateikia atskirą deklaraciją kiekvienai prekių siuntai. Tiekėjas įtraukia šią deklaraciją į prekybinę šios siuntos sąskaitą faktūrą, važtaraštį arba bet kurį kitą prekybinį dokumentą, kuriame pateikiamas pakankamai išsamus šių prekių apibūdinimas prekėms identifikuoti. Tiekėjas gali pateikti deklaraciją bet kuriuo metu, net ir po prekių pristatymo. 47 straipsnis 1. Jeigu tiekėjas reguliariai tiekia konkrečiam užsakovui prekes, kurių kilmė neturėtų keistis ilgą laiko tarpą, jis gali pateikti bendrą tiekėjo deklaraciją, kuri būtų taikoma paskesniems šių prekių gabenimams (toliau – ilgalaikė tiekėjo deklaracija). Ilgalaikė tiekėjo deklaracija gali būti išduota laikotarpiui iki vienerių metų po deklaracijos išdavimo datos. 2. Ilgalaikė tiekėjo deklaracija gali būti išduota atgaline data. Tokiais atvejais jos galiojimas negali viršyti vienerių metų po įsigaliojimo datos. 3. Ilgalaikei tiekėjo deklaracijai nustojus galioti tiekiamų prekių atžvilgiu, tiekėjas nedelsiant informuoja apie tai pirkėją. 48 straipsnis 1. Tiekėjo deklaracija pateikiama V priede nurodyta forma arba, jei teikiamos ilgalaikės tiekėjo deklaracijos, VI priede nurodyta forma. 2. Ant tiekėjo deklaracijos dedamas ranka rašytas parašas, kuris gali būti įrašytas iš anksto išspausdintame blanke. Tačiau jeigu sąskaita faktūra ir tiekėjo deklaracija rengiama kompiuteriu, tiekėjo deklaracijos ranka pasirašyti nereikia, jei tiekėjas išduoda užsakovui raštišką įsipareigojimą prisiimti pilną atsakomybę už kiekvieną tiekėjo deklaraciją, kurioje nurodoma, kad tiekėjas pasirašė ją ranka. 49 straipsnis 1. Siekdamos įgyvendinti 44 straipsnio b dalį, Bendrijos valstybių narių ir Turkijos muitinės talkina vienos kitoms tikrinant tiekėjų deklaracijose pateiktos informacijos tikslumą. 2. Tiekėjo deklaracijos tikslumui arba autentiškumui patikrinti, valstybės, kuri išduoda arba surašo kilmės įrodymus, muitinės institucija gali kreiptis į eksportuotoją ir prašyti tiekėjo pateikti informacijos sertifikatą INF 4. Blankai, kuriuose surašomas informacijos sertifikatas INF 4, turi atitikti 2001 m. birželio 11 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1207/2001[13] V priede pateiktą pavyzdį, kai dokumentas išduodamas Bendrijoje, ir pavyzdį, nustatytą mutatis mutandis Turkijos muitų įstatyme, remiantis minėtu priedu, kai dokumentas išduodamas Turkijoje. Forma užpildoma viena iš oficialiųjų Bendrijos kalbų arba turkų kalba. Valstybės, kuri turi pateikti informaciją arba kuri reikalauja ją pateikti, muitinė gali prašyti pateikti informacijos, nurodytos jai pateiktuose dokumentuose, vertimą į oficialiąją tos valstybės kalbą arba kalbas. 3. Informacijos sertifikatą INF 4 išduoda valstybės, kurioje yra įsisteigęs tiekėjas, muitinė. Ši muitinė turi teisę prašyti pateikti bet kokius įrodymus ir atlikti bet kokius tiekėjo sąskaitų patikrinimus arba kitus patikrinimus, kuriuos ji laiko tinkamais. 4. Valstybės, kurioje įsisteigęs tiekėjas, muitinė išduoda informacijos sertifikatą INF 4 per tris mėnesius po jai tiekėjų pateikto prašymo ir nurodo, ar tiekėjo pateikta deklaracija yra teisinga. 5. Užpildytas sertifikatas įteikiamas tiekėjui, kuris perduoda jį eksportuotojui, pateikiančiam šį sertifikatą valstybės, kurioje išduodami arba surašomi kilmės įrodymai, muitinei. 50 straipsnis 1. Tiekėjo deklaraciją rengiantis tiekėjas mažiausiai tris metus saugo visus dokumentinius deklaracijos tikslumo įrodymus. 2. Muitinė, kuriai pateikiamas prašymas išduoti informacijos sertifikatą INF 4, saugo prašymą mažiausiai tris metus. ' 51 straipsnis 1. Jeigu eksportuotojas negali pateikti informacijos sertifikato INF 4 per keturis mėnesius po atitinkamo valstybės, kurioje išduodami arba surašomi kilmės įrodymai, muitinės prašymo pateikimo, ši muitinė gali tiesiogiai kreiptis į valstybės, kurioje įsisteigęs tiekėjas, muitinę ir prašyti patvirtinti aptariamų produktų kilmę atsižvelgiant į taikomuose lengvatinės prekybos susitarimuose nustatytas kilmės taisykles. 2. 1 dalies tikslais, patikros prašanti muitinė siunčia valstybės, kurioje įsisteigęs tiekėjas, muitinei visą jos turimą informaciją ir nurodo užklausos formos arba turinio priežastis. Pagrįsdama prašymą, muitinė pateikia visus jos surinktus dokumentus arba informaciją, kuri leidžia manyti, kad tiekėjo deklaracija yra netiksli. 3. Atlikdama patikrą, valstybės, kurioje įsisteigęs tiekėjas, muitinė gali prašyti pateikti bet kokius įrodymus ir atlikti bet kokius gamintojo sąskaitų patikrinimus arba kitus patikrinimus, kuriuos ji laiko tinkamais. 4. Patikros užklaususi muitinė informuojama apie patikrinimo rezultatus kuo įmanoma greičiau, pateikiant jai informacijos sertifikatą INF 4. 5. Jei atsakymas nepateikiamas per penkis mėnesius po patikros užklausos datos arba atsakyme nepateikiama pakankamai informacijos tikrajai produktų kilmei įrodyti, valstybės, kurioje išduodami arba surašomi kilmės įrodymai, muitinė aptariamų dokumentų pagrindu skelbia šiuos įrodymus niekiniais. IV DALIS BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS 52 straipsnis Sprendimai Nr. 1/1999, 1/2000 ir 1/2001 panaikinami. Nuorodos į panaikintų sprendimų nuostatas laikomos nuorodomis į atitinkamas šio sprendimo nuostatas. Tiekėjo deklaracijos, įskaitant ilgalaikes tiekėjo deklaracijas, kurios buvo pateiktos prieš šio sprendimo įsigaliojimą, lieka galioti. Sprendime Nr. 1/1999 nurodytas formas atitinkančios tiekėjo deklaracijos gali būti surašomos dvylikos mėnesių laikotarpiui nuo šio sprendimo įsigaliojimo, išskyrus tuos atvejus, kai eksportuotojai jas turi naudoti kaip įrodymus, pagrindžiančius prašymus EUR–MED judėjimo sertifikatams gauti, arba kaip pagrindą EUR–MED sąskaitų faktūrų deklaracijoms surašyti. Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo priėmimo. Priimta Briuselyje, Muitinių bendradarbiavimo komiteto vardu Pirmininkas PRIEDAI I PRIEDAS [pic] [pic] II PRIEDAS Aiškinamosios judėjimo sertifikato pastabos I. Judėjimo sertifikato pildymo taisyklės 1. A.TR. judėjimo sertifikatas surašomas remiantis 9 straipsnio 1 dalies nuostatomis. 2. Jame neturi būti ištrintų arba vienas ant kito užrašytų žodžių. Pakeitimai daromi išbraukiant neteisingus duomenis ir pridedant būtinus pataisymus. Pakeitimus savo inicialais patvirtina sertifikatą užpildęs asmuo ir muitinė. Produktų aprašymas turi būti pateiktas tam skirtame langelyje nepaliekant tuščių eilučių. Jei langelis neužpildytas iki galo, po paskutine parašyta eilute braukiama horizontali linija, o tuščia erdvė perbraukiama. II. Į įvairius langelius įrašomi duomenys 1. Nurodyti asmens vardą ir pavardę arba bendrovės pavadinimą ir adresą. 2. Tam tikrais atvejais nurodyti gabenimo dokumento numerį. 3. Tam tikrais atvejais nurodyti asmens (-ų) arba bendrovės (-ių), kuriai (-ioms) yra pristatomos prekės, vardą ir pavardę, pavadinimą ir adresą. 5. Nurodyti šalį, iš kurios yra eksportuojamos prekės. 6. Įrašyti aptariamos šalies pavadinimą. 9. Nurodyti aptariamo vieneto skaičių pagal bendrą sertifikate nurodytų gaminių skaičių. 10. Nurodyti atžymas, numerius, kiekį, pakuočių rūšį ir įprastą prekybinį prekių aprašymą. 11. Nurodyti atitinkamame 10 langelyje aprašytų prekių bruto svorį kilogramais arba kitu mato vienetu (hl, m³ ir t.t.). 12. Pildo muitinė. Tam tikrais atvejais nurodyti eksporto dokumento duomenis (blanko tipą ir numerį, muitinės įstaigos ir išduodančios šalies pavadinimą). 13. Įrašyti vietą ir datą, eksportuotojo parašą, vardą bei pavardę, pavadinimą. ________________________ III PRIEDAS [pic]________________________ IV PRIEDAS [pic] V PRIEDAS [pic] VI PRIEDAS [pic] [1] 1999 m. gegužės 28 d. EB ir Turkijos muitinių bendradarbiavimo komiteto sprendimas Nr. 1/1999, nustatantis procedūras, skirtas palengvinti judėjimo sertifikatų EUR.1 išdavimą ir sąskaitų faktūrų deklaracijų surašymą pagal nuostatas, reglamentuojančias lengvatinę prekybą tarp Europos Sąjungos valstybių, Turkijos ir tam tikrų Europos šalių, ir 2000 m. liepos 25 d. EB ir Turkijos muitinių bendradarbiavimo komiteto sprendimas Nr. 1/2000 dėl judėjimo sertifikatų EUR.1 arba sąskaitų faktūrų deklaracijų, kurias išdavė tam tikros lengvatinės prekybos susitarimą su Bendrija arba Turkija pasirašiusios šalys, pripažinimo Bendrijos arba Turkijos kilmės įrodymu. [2] OL L 98, 2001 4 7, p. 31, su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2003 m. sausio 30 d. Sprendimu Nr. 1/2003, OL L 28, 2003 2 4, p. 51. [3] OL L 253, 1993 10 11, p. 1, su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2006 m. kovo 8 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 402/2006 (OL L 070, 2006 3 9, p. 35) [4] OL L 204, 1999 8 4, p. 43. [5] OL L 211, 2000 8 22, p. 16. [6] OL L 35, 1996 m. vasario 13 d., p. 1. [7] OL L 98, 2001 m. baland˛io 7 d., p. 31, su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2003 m. sausio 30 d. Sprendimu Nr. 1/2003, OL L 28, 2003 2 4, p. 51. [8] OL L 253, 1993 10 11, p. 1, su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2006 m. kovo 8 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 402/2006 (OL 070, 2006 3 9, p. 35) [9] OL L 204, 1999 8 4, p. 43. [10] OL L 211, 2000 8 22, p. 16. [11] OL L 302, 1992 10 19, p. 1, su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2005 m. baland˛io 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 648/2005 (OL L 117, 2005 5 4, p. 13). [12] OL L 253, 1993 10 11, p. 1, su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2006 m. kovo 8 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 402/2006 (OL L 070, 2006 3 9, p. 35). [13] OL L 165, 2001 6 21, p. 1, su pataisymais, išdėstytais OL L 170, 2002 6 29, p. 88.