Europos regionų komiteto nuomonė dėl 8-osios aplinkosaugos veiksmų programos (AVP) rengimo

(2019/C 168/06)

Pranešėjas Cor LAMERS (NL/ELP), Schidamo meras Pamatinis dokumentas Nuomonė savo iniciatyva

POLITINĖS REKOMENDACIJOS

EUROPOS REGIONŲ KOMITETAS

A. Įžanginės pastabos

1. pažymi, kad ES privalo imtis platesnio užmojo veiksmų visose susijusiose politikos srityse, ypač klimato, biologinės įvairovės ir aplinkos, kad pasiektų Paryžiaus susitarimo tikslus ir JT darnaus vystymosi tikslus (DVT);

2. pažymi, kad nepakankamas ES aplinkos, biologinės įvairovės ir klimato politikos ir teisės aktų įgyvendinimas yra pavojingas ilgalaikiam mūsų gyvenimo būdo tvarumui, kelia rimtą grėsmę ES piliečių sveikatai ir blogina jų gyvenimo kokybę;

3. atkreipia dėmesį į tai, kad didėjant pasaulio gyventojų skaičiui reikia daugiau maisto, energijos ir išteklių. Pasekmės – klimato kaita, didelio masto gamtos išteklių praradimas ir mažėjanti biologinė įvairovė – dažnai yra pražūtingos;

4. tokiomis aplinkybės yra tvirtai įsitikinęs, kad ES aplinkosaugos veiksmų programos (AVP) suteikia strategines gaires, ilgalaikes vizijas ir galimybių užtikrinti aplinkos ir klimato politikos tikslų nuoseklumą, tuo sukuriant papildomos vertės;

5. pabrėžia, kad pagal AVP buvo daug pasiekta, nes apskritai tarša iš lėto ėmė mažėti, gamta yra geriau saugoma ir sparčiau pereinama prie mažo anglies dioksido kiekio technologijų ir žiedinės ekonomikos, tačiau nuveikti reikia dar daug daugiau;

6. pažymi, kad, nors 7-ojoje AVP geresnis įgyvendinimas buvo įvardytas kaip svarbus prioritetas, nepakankamas aplinkos politikos ir teisės aktų įgyvendinimas, pavyzdžiui, todėl, kad politika yra nepakankamai integruota, tebėra rimta problema;

7. todėl ragina Europos Komisiją, Tarybą ir Parlamentą 8-ąją AVP parengti atsižvelgiant į šioje nuomonėje išdėstytus tikslus;

B. 7-osios AVP įvertinimas

8. 7-osios aplinkosaugos veiksmų programos įgyvendinimo išvadoms pritaria 2018 m. balandžio 17 d. Europos Parlamento pranešimo dėlišvadoms ( 1 ) ir 2017 m. lapkričio mėn. Europos Parlamento tyrimų tarnybos atlikto tyrimo išvadoms ( 2 ) ir, remdamasis ankstesnėmis RK nuomonėmis ( 3 ) , primena apie tokias problemas kaip nepakankama politikos sričių integracija, finansavimo trūkumas ir informacijos apie gerąją praktiką stoka;

9. vis dėlto pažymi, kad pagrindinių 7-osios AVP temų rezultatai yra netolygūs ir nepakankami: a) iki 2020 m. nebus pasiekti su 1-uoju prioritetu (gamtinio kapitalo apsauga) susiję tikslai; b) buvo padaryta pažanga įgyvendinant įvairius 2-ojo prioriteto (mažą anglies dioksido kiekį išskirianti ekonomika ir efektyvus išteklių naudojimas) dalinius tikslus, visų pirma susijusius su klimato ir energetikos tikslais, taip pat tam tikru mastu ir įgyvendinant atliekų ir žiedinės ekonomikos uždavinius; c) neaišku, kokiu mastu bus pasiekti 3-iojo prioritetinio tikslo uždaviniai, susiję su aplinkai daromu spaudimu ir pavojumi žmonių sveikatai ir gerovei; d) labai nevienoda pažanga siekiant 8-ojo tikslo (tvarūs miestai) uždavinių, visų pirma energijos vartojimo efektyvumo, tvaraus transporto ir judumo, tvaraus miestų planavimo ir projektavimo, biologinės įvairovės miestuose ir tvarių pastatų srityse;

10. nurodo keturias įgyvendinimo trūkumų priežastis: a) aplinkos problemos neįtraukiamos į kitų sričių politiką, visų pirma į bendrą žemės ūkio politiką (BŽŪP), bendrą žuvininkystės politiką ir sanglaudos politiką; b) nepakankamas finansavimas ir nepakankamai gerai pritaikytos finansavimo programos: nors keletas ES finansuojamų projektų pasiekė geresnių rezultatų, ne visi ES fondai taiko aiškiai apibrėžtus tvarumo kriterijus. Be to, valstybėse narėse šiuo požiūriu nėra pakankamo finansavimo; c) nepakankamas keitimasis žiniomis: nors ir yra pakankamai ekspertinių žinių, jos ne visada pasiekia politiką formuojančius asmenis; d) nepakankamai įtraukiamos ir dalyvauja vietos bendruomenės ir suinteresuotieji subjektai (4);

11. daro išvadą, kad 7-oji AVP įrodė savo pridėtinę vertę ir teigiamai paveikė ES aplinkos politiką, piliečius, aplinką ir ekonomiką. Šios programos ilgalaikė vizija yra labai svarbi užtikrinant stabilią aplinką tvarioms investicijoms ir augimui, neperžengiant planetos ekologinių ribų;

12. pabrėžia, kad 7-oji AVP buvo labai išsami ir sudėtinga, joje buvo iškelta daug dalinių tikslų ir pateikta išsamių aprašymų. Be to, kadangi 7-oji AVP tikslus nustatė tam tikram laikotarpiui (t. y. buvo gana statiška), nebuvo lengva reaguoti į naujus technologinius pokyčius, besikeičiančias aplinkybes ir naujas tarptautines strategijas;

13. pažymi, kad 7-ojoje AVP apibrėžiami veiksmai, skirti miestų tvarumui didinti, tačiau pamirštama apie kitų tipų bendruomenes, pavyzdžiui, kaimo, pakrančių, kalnų, salų, salynų ar atokiausias vietoves. Nors miestai yra svarbūs centrai, kuriuose galima siekti šių tikslų, jie nėra izoliuoti nuo savo apylinkių. Daugiau dėmesio reikėtų skirti miestų ir šalia jų esančių vietovių tarpusavio sąsajoms;

14. pritaria Europos aplinkos agentūros ataskaitos išvadoms, kuriose buvo nurodytos šešios nepakankamai gero ES aplinkosaugos teisės aktų įgyvendinimo priežastys: neveiksmingas vietos, regionų ir nacionalinių valdžios institucijų veiksmų koordinavimas, nepakankami administraciniai gebėjimai ir nepakankamas finansavimas, žinių ir duomenų trūkumas, nepakankami atitikties užtikrinimo mechanizmai ir nepakankamas politikos integravimas ( 5 )

C. Pagrindiniai 8-osios AVP rengimo principai

Pasikeitęs Europos aplinkos politikos kontekstas ir jos regioninis ir vietos poveikis

15. pabrėžia, kad vienybė ir įvairovė yra du svarbūs ES principai. Šios dvi sampratos yra labai svarbios pačiai ES esmei, ypač nustatant politikos tikslus ar rengiant naujus teisės aktus;

16. pažymi, kad tvirčiausias vienybės simbolis yra acquis . Todėl Europos regionų komitetas (RK) mano, kad acquis yra 8-osios AVP pagrindas. Acquis teisės aktai, standartai ir vertybės tebėra svarbios priemonės užtikrinti, kad būtų saugoma aplinka, sprendžiami saugos ir rizikos klausimai ir garantuojama gyvenimo kokybė. Acquis taip pat suteikia Europos žmonėms vienodas teises ir sudaro vienodas sąlygas prekybai ir pramonei;

17. pabrėžia, kad ES taip pat yra aiškiai įsipareigojusi puoselėti valstybių narių, regionų ir miestų politinę, socialinę, ekonominę, geografinę ir biokultūrinę įvairovę. Intensyvios ES pastangos ne visada davė pageidaujamų rezultatų. Kadangi pradedamos didelės pertvarkos, 8-ojoje AVP reikėtų atsisakyti pagal principą „iš viršaus į apačią“ taikomų visiems vienodų sprendimų ir susieti vienybę ir įvairovę, šiuo tikslu randant pusiausvyrą tarp suderintų standartų nustatymo ir galimybės kurti specialiai pritaikytus sprendimus suteikimo atsižvelgiant į vietos aplinkybes. Todėl svarbu, kad ES ir nacionalinėje politikoje ir teisėkūroje būtų palikta pakankamai laisvės vietos ir regionų veiksmams;

18. pabrėžia, kad 8-oji AVP turėtų remti veiksmingą dabartinio acquis įgyvendinimą, paliekant Europos Komisijai tradicinį acquis sergėtojos vaidmenį;

19. šiuo požiūriu pažymi, kad, nors tradicinė aplinkosaugos politika daugiau kaip 40 metų buvo sėkminga, jos nebepakanka. Net pasiekus ribines vertes, nepakankama oro kokybė, dirvožemio kokybė ir vandens kokybė vis dar gali turėti neigiamo poveikio žmonių sveikatai ir gamtai. Be to, įgyvendinimo problemų negalima išspręsti vien priėmus daugiau teisės aktų. Kad būtų galima pasiekti tikslines vertes ir standartus, taip pat reikia paramos mechanizmų, naujų strategijų ir inovacijų (kurie papildytų acquis );

20. šiame kontekste atkreipia dėmesį į problemą, jog kai kurios valstybės narės parengė nacionalinius teisės aktus, pagal kuriuos finansinės sankcijos pagal ES pažeidimo procedūras gali būti išieškomos iš vietos ir regionų valdžios institucijų. Tokia atsakomybės už ES teisės aktų vykdymą „decentralizacija“ yra problematiška, nes dažnai nacionalinės vyriausybės sutelkia dėmesį tik į teisės aktų įgyvendinimą, t. y. jų perkėlimą į nacionalinę teisę, tačiau vietos ir regionų valdžios institucijoms nesuteikiamos reikiamos priemonės faktiškai ir praktiškai įgyvendinti acquis . Daugeliu atvejų Europos ir nacionalinio lygmens valdžios institucijos turi reikiamų finansinių, teisinių ir administracinių išteklių, todėl jos turėtų prisiimti atsakomybę už baudų už reikalavimų nesilaikymą mokėjimą;

21. yra tvirtai įsitikinęs, kad, vykdydama pertvarkos procesus, pavyzdžiui, pereidama prie žiedinės ekonomikos, taip pat pereidama prie tvaresnės energetikos, susisiekimo ir maisto gamybos bei vartojimo, ES turėtų veikti su nauju užmoju. ES taip pat turėtų skatinti pirmaujančias valstybes nares, regionus ir miestus siekti tokios aplinkos kokybės, kuri viršytų ES standartus. Šiuo tikslu reikia, kad Europos Komisija skatintų juos veikti dar aktyviau;

22. ragina pripažinti regionų, kurie yra žiedinės ekonomikos, tvarios maisto gamybos ir vartojimo, taip pat oro, triukšmo ir šviesos taršos mažinimo iniciatoriai, pastangas ir remti juos bei sudaryti sąlygas atkartoti geriausią praktiką visoje Europoje;

23. pažymi, kad aplinkybės, kuriomis rengiama ir šiuo metu įgyvendinama aplinkos politika, pasikeitė, todėl reikia naujos seno ir naujo požiūrio pusiausvyros, be kita ko, dėl šių priežasčių: a) dabartinės politikos sritys yra labiau tarpusavyje susijusios. Be sektorinio ES teisės aktų skirstymo į sritis, kaip antai oras, vanduo, triukšmas ir energetika, šiandienos iššūkiai verčia dar giliau integruoti tvarumo sampratas žmonių kasdienėje elgsenoje, įmonių veiklos organizavime ir socialinėje ir ekonominėje srityje. Todėl ES savo regionus turėtų laikyti sudėtingomis ekonominėmis, socialinėmis, aplinkos ir biokultūros sistemomis; b) didžiausius patobulinimus užtikrina inovacijos ir pertvarka. Taip pat labai svarbu vieniems iš kitų mokytis, o tam būtinas atviras mąstymas ir žinios tiek apie gerąją, tiek apie blogąją patirtį. Dabartiniai teisės aktai orientuoti į standartus ir ribines vertes, o inovacijoms ir pertvarkai reikia erdvės, kad būtų galima eksperimentuoti. ES reikia abiejų šių dalykų; c) ES taiko linijinį politikos ciklą (pasiūlymas, sprendimas, įgyvendinimas, įvertinimas), tačiau inovacijų sparta reikalauja labiau žiedinio ir lankstesnio požiūrio;

24. pabrėžia, kad šiomis naujomis aplinkybėmis reikia kitokio mąstymo ir vertėtų daug dėmesio skirti visiems penkiems priežastinės sistemos, kurią pasirinko EAA, komponentams, t. y. veiksniams, spaudimui, būklėms, poveikiui ir reagavimui. Vykdant įprastą aplinkos politiką orientuojamasi į būkles ir poveikį. Tačiau norint spręsti dabartinės ir būsimos taršos problemas ES ir nacionalinė politika turėtų orientuotis ir į veiksnius bei spaudimą. Tai yra žiedinės ekonomikos ir kitų pertvarkos procesų pagrindas: problemą spręsti tiesiogiai ten, kur yra jos šaltinis;

Politikos integravimas

25. yra tvirtai įsitikinęs, kad 8-oji AVP turėtų užtikrinti politikos sričių integravimą;

26. pabrėžia, kad integruotas požiūris padeda išvengti neatitikimų ir sujungia skirtingus aspektus, pavyzdžiui: a) skirtingų aplinkos ir klimato politikos sričių tikslus, terminus, įgyvendinimo procedūras ir priemones; b) aplinkos ir klimato politiką, taip pat kitų sričių politiką, pavyzdžiui, bendrą žemės ūkio politiką, bendrą žuvininkystės politiką, ekonominę ir socialinę politiką; c) ES aplinkosaugos teisės aktų (nusėdusiųjų teršalų politikos) ir taršos susidarymo vieta paremtos politikos (išmetamųjų teršalų politikos) ribinių verčių tikslus ir terminus (6); d) ES, nacionalinę, regioninę ir vietos politiką, siekiant suderinti prioritetus, išvengti dubliavimosi, sumažinti prieštaringus ar tarpusavyje nesusijusius procesus, taip pat sumažinti esamas politikos ir su ja susijusių teisės aktų spragas;

27. pabrėžia, kad svarbiausias klausimas yra tai, kaip ES ir kiti valdymo lygmenys galėtų veiksmingai integruoti politiką, o ypač, kaip suderinti aplinkos, socialinius ir ekonominius tikslus;

28. nurodo, jog atsižvelgiant į tai, kad politikos integracijai reikia kitokio mąstymo, 8-ojoje AVP reikėtų: a) politikos integraciją traktuoti kaip požiūrį (o ne prioritetą), pagal kurį derinami ir stiprinami atskiri tikslai; b) skatinti ES, nacionalines, regionų ir vietos valdžios institucijas aplinkos politika paremti visų kitų sričių politiką (aplinkos tikslai turėtų tapti kitų sričių politikos pagrindu, o ne tik būti į jas integruojami) ir laikyti aplinkos politiką pagrindiniu atskaitos tašku įgyvendinant bet kokią veiklą; c) taikyti holistinį požiūrį: 7-oji AVP inicijavo kompleksiškesnį požiūrį nei kitos AVP; 8-oji AVP turėtų siekti dar daugiau ir aplinkosaugos, ekonominį ir socialinį kontekstus traktuoti kaip visumą;

Finansavimas ir investicijos

29. pabrėžia, kad aplinkosaugos, klimato ir pertvarkos iššūkiams reikia didelių žaliųjų ir mėlynųjų investicijų ir inovacijų;

30. pabrėžia, kad siekiant padidinti 8-osios AVP veiksmingumą reikia didesnės įvairių finansavimo šaltinių sąveikos ES, nacionaliniu ir regionų lygmenimis, taip pat glaudesnių viešojo ir privataus finansavimo sąsajų;

31. nurodo, kad vietos ir regionų valdžios institucijų galimybės investuoti yra ribotos ir joms taikomi griežti suvaržymai. Viena vertus, socialiniai klausimai, pavyzdžiui, nedarbo, visuomenės senėjimo arba švietimo, dažnai yra susiję su didelėmis išlaidomis vietos arba regionų biudžetuose. Kita vertus, energetikos pertvarkai būtinos didelės investicijos. Norint padaryti reikšmingą pažangą įgyvendinant pertvarką, svarbu sukurti kritinę investicijų masę, todėl vietos ir regionų valdžios institucijoms tam reikia papildomų lėšų;

32. teigiamai vertina pasiūlymą sukurti programą „InvestEU“ ir jos orientavimą į tvarumą, taip pat Komisijos pasiūlymą dėl daugiametės finansinės programos (DFP) po 2020 m., kuriame daug dėmesio skiriama darniam vystymuisi, o aplinkos politika integruojama į visas biudžeto išlaidų kategorijas. Tačiau RK pageidautų, kad daugiau kaip 30 proc. biudžeto būtų numatyta klimato politikos integravimui į kitų sričių politiką; taip pat ragina ES lygmeniu steigti Teisingos energetikos pertvarkos fondą, kuris spręstų regionų, kuriuose vyksta energetikos pertvarka, aplinkos, ekonomines ir socialines problemas, ir teikti pakankamą paramą atliekų tvarkymui ir judumo pertvarkai visuose regionuose, šią paramą suderinant su sanglaudos fondais ir juos papildant;

33. labai teigiamai vertina Komisijos pasiūlymo dėl DFP po 2020 m. horizontaliuosius principus: skatinamas integruotas socialinis, ekonominis, kultūrinis ir aplinkosauginis vystymasis ir saugumas miesto, kaimo ir pakrančių vietovėse;

Teritorinis ir konkrečiai vietai pritaikytas požiūris

34. mano, kad būtinas specialiai pritaikytas požiūris, nes regionai ir savivaldybės: a) yra svarbūs teritoriniai vienetai, kuriuose žmonės gyvena, dirba ir keliauja, todėl susidaro nemažas išmetamųjų teršalų kiekis; b) labai skiriasi pagal taršos ir išmetamųjų teršalų tipą ir kiekį; c) skirtingai įgyvendina ES teisės aktus; d) labai skiriasi savo turimomis ekonominėmis, socialinėmis, geografinėmis ir ekologinėmis galimybėmis ir patiriamais iššūkiais; e) įgyvendindami aplinkos ir klimato politiką taiko skirtingus administracinius įgaliojimus, gebėjimus ir metodus; f) yra privilegijuotoje padėtyje, nes tiesiogiai dirba su žmonėmis ir įmonėmis, skatindami tokias priemones kaip žalieji viešieji pirkimai ir pastatų ir transporto politika, švietimas, moksliniai tyrimai ir sąmoningumo didinimo programos. Tai leidžia jiems rasti perspektyvius sprendimus ir tapti tikromis naujų idėjų ir žinių laboratorijomis;

35. teigia, kad reikia taikyti holistinį teritorinį ir konkrečiai vietai pritaikytą požiūrį, nes tai geriausias būdas užtikrinti, kad sveika gyvensena taptų tikrove, atsižvelgiant į tam tikros vietovės ar teritorijos ypatumus;

36. rekomenduoja, kad, laikantis subsidiarumo ir proprocingumo principų, taip pat atsižvelgiant į valdymo struktūrą ir kultūrą skirtingose valstybėse narėse, 8-ojoje EVP būtų nustatytos tam tikros konkrečioms vietoms skirtos strategijos, pavyzdžiui, sveikiems ir klestintiems miestų ir didmiesčių rajonams, sveikai ir dinamiškai kaimo aplinkai ar saugiems ir patraukliems pakrančių teritorijoms ir salų, salynų ir atokiausiems regionams. Miestų strategijoje galima būtų akcentuoti konkrečius miestų aspektus, pavyzdžiui, judumą ir miestų planavimą, o kaimo strategijoje – dėmesį sutelkti į gamtos, inovacijų žemės ūkio sektoriuje ir demografinių pokyčių klausimus. Rekomenduojamų strategijų paskirtis būtų paremti įvairias pertvarkas, kartu, laikantis DVT, atsižvelgiant į žmonių sveikatą ir gamtą, ekonomiką ir geros gyvenamosios aplinkos poreikį. Šiuo požiūriu 8-oji AVP atspindi Komisijos pasiūlymo dėl DFP po 2020 m. horizontaliuosius principus;

Daugiapakopis požiūris

37. ragina siekti gerai veikiančios daugiapakopio valdymo sistemos. Norint radikalių ir ilgalaikių gyvenimo būdo pokyčių, kurie būtini kuriant lygiateisę, tvarią ir mažo anglies dioksido technologijų visuomenę, reikės taikyti tiek principą „iš apačios į viršų“ , tiek principą „iš viršaus į apačią“ . Todėl RK mano, kad 8-oji AVP turėtų būti aiškiau susieta su ES, nacionaliniu, regionų ir vietos lygmenimis rengiamomis strategijomis ir planais;

38. todėl ragina visus valdymo lygmenis dėti visas įmanomas pastangas, kad būtų skatinamas tarpžinybinis bendradarbiavimas, įskaitant kryžminį ir vertikalų vyriausybinį bendradarbiavimą, tarpregioninį, tarpsavivaldybinį ir tarpvalstybinį bendradarbiavimą. Analogiškai 8-ojoje AVP, atsižvelgiant į valstybių narių valdymo struktūras ir geografinę padėtį, reikėtų toliau skatinti miestus, savivaldybes ir regionų valdžios institucijas bendradarbiauti tarpusavyje ir visoje ES;

39. pritaria ES iniciatyvoms, kaip antai ES miestų darbotvarkės partnerystėms. RK rekomenduoja naudoti esamas partnerystes tvarios žemėnaudos, energetikos pertvarkos, prisitaikymo prie klimato kaitos, judumo mieste, oro kokybės ir žiedinės ekonomikos srityse ir aktyviai svarstyti galimybę steigti naujas įvairialypes aplinkosaugos ir klimato partnerystes acquis įgyvendinimui paremti;

40. pabrėžia, kad ES lygmens tikslus sudėtinga transformuoti į konkrečius vietos tikslus, tačiau tai būtina norint pasiekti rezultatų ir įgyti piliečių pasitikėjimą; todėl mano, kad reikėtų numatyti paskatas viršyti užsibrėžtus rezultatus. Reikėtų plėsti apdovanojimų programas, kaip antai Europos žaliosios sostinės apdovanojimas ir apdovanojimas „Green Leaf“ , kad jos apimtų miestelius ir kaimus. Be to, reikėtų labiau propaguoti savanoriškas iniciatyvas, kaip antai Merų paktas dėl klimato ir energetikos ir Judumo mieste stebėsenos centras;

41. rekomenduoja, kad valstybės narės glaudžiau dirbtų su vietos ir regionų valdžios institucijomis ir ragintų miestus ir regionus labiau įsitraukti į nacionalinių strategijų ir planų kūrimą ir įgyvendinimą;

42. todėl ragina valstybes nares sukurti tinkamas institucines struktūras ar platformas, kad būtų galima glaudžiau bendradarbiauti ir nuolat konsultuotis, pavyzdžiui, kurti vertikalias tarpvyriausybines grupes, kuriose skirtingų valdymo lygmenų ekspertai kartu rengtų nacionalinius planus ir strategijas;

43. pabrėžia, kad efektyviam valdymui neužtenka vien skirtingų valdymo lygmenų veiksmų koordinavimo. Todėl RK ragina regionus ir miestus užmegzti glaudžius ryšius su pilietine visuomene, privačiuoju sektoriumi ir žinių institutais savo teritorijose ir už jų ribų ir remti tarpregioninį bendradarbiavimą šiose srityse, kadangi tokia ilgalaikė partnerystė prisidės prie gero politikos formavimo;

44. pažymi, kad tai skatins dialogą ir diskusijas tarp subjektų, kurių interesai, patirtis ir suvaržymai skiriasi, o tai pagerins sprendimų priėmimą;

45. ragina ES valstybes nares savo nacionaliniuose mokslinių tyrimų fonduose apibrėžti holistiškus, į sprendimus orientuotus tarpdisciplininius mokslinių tyrimų projektus ir numatyti jiems finansavimą;

D. Pasiūlymas dėl 8-osios AVP

Naujas požiūris, skirtas 8-ajai AVP

46. pažymi, kad naujajame aplinkos politikos kontekste 8-oji AVP turėtų: a) būti strategiškesnė, kompleksiškesnė ir orientuota į pagrindines temas; b) skatinti inovacijas; c) leisti perkelti ir plėsti inovatyvių sprendimų taikymą; d) būti orientuojama pagal iššūkius ir sprendimus, kitaip nei 7-oji AVP, kurią lėmė apribojimai ir problemos; e) būti lanksti ir reaguoti į naujus technologinius poslinkius ir naujas tarptautines strategijas, skirtingai nei gana statiška 7-oji AVP, pagal kurią tikslai buvo nustatomi atitinkamam laikotarpiui; f) būti lanksti regionų socialinių, kultūrinių, ekonominių ir aplinkosaugos aplinkybių atžvilgiu;

47. ragina Jungtinę Karalystę ir ES, atsižvelgiant į išstojimo iš ES susitarimą ir jo įgyvendinimą, parengti bendrus susitarimus, kurie užtikrintų aukštų aplinkosaugos standartų ir abipusiškumo išsaugojimą, įskaitant platų kitos Aplinkosaugos veiksmų programos užmojį;

48. pabrėžia, kad būsima AVP turėtų lemti darbotvarkių turinį ir skatinti tvarumo kriterijų integravimą į kitų sričių ES politiką, makroekonominius prioritetus ir finansines priemones. Aplinkos veiksniai taip pat yra rodiklis, parodantis mūsų ekonominio vystymosi tvarumą. Todėl RK pasisako už 8-osios AVP ir DFP bei Europos semestro sinergiją;

49. šiuo požiūriu apgailestauja, kad nėra suderintas 8-osios AVP ir DFP po 2020 m. priėmimas. Būsimos AVP sprendimų priėmimo procesas turėtų būti suderintas su DFP tvarkaraščiu, kad siūloma DFP gerai atitiktų AVP tikslus;

50. siūlo, kad 8-oji AVP taptų naujos Europos strategijos po 2020 m. ramsčiu aplinkosaugos ir klimato srityse;

Siūlomos 8-osios AVP temos

51. mano, kad sveika gyvensena miestuose ir kaimuose paremtas požiūris yra praktiškas ir kompleksinis. Šis gyvenimo kokybe grindžiamas požiūris apima tris darnaus vystymosi ramsčius – ekonominį, aplinkosauginį ir socialinį kultūrinį aspektus – ir suteikia žmonių sveikatai ir gamtai platesnį darnumo kontekstą. Šis požiūris taip pat susijęs su darnaus vystymosi tikslų įgyvendinimu;

52. siūlo, kad 8-osios AVP metu būtų pateikta ES strategija, skirta sveikos gyvensenos visiems skatinimui, kurioje būtų sutelktos šios koncepcijos: a) žmonių sveikata, įskaitant aukštą gyvenimo kokybę; b) sveika planeta, kurioje ištekliai naudojami atsakingai ir veiksmingai, saugant biologinę, geografinę įvairovę ir ekosistemas; c) sveika ekonomika, paremta žiedine ekonomika, kuri pasižymi pakankamu augimu, darniu vystymusi, užimtumu, darniomis investicijomis ir darnia verslo aplinka; d) sveika visuomenė, kuri visiems suteikia galimybių;

53. ragina ES visų sričių ES politiką, makroekonominius prioritetus ir finansines priemones grįsti sveikos gyvensenos požiūriu. Šį požiūrį taip pat reikėtų skatinti ir įgyvendinti nacionaliniu, regionų ir vietos lygmenimis. RK siūlo ES glaudžiau dirbti su sveikos gyvensenos tinklais, pavyzdžiui, Pasaulio sveikatos organizacijos (PSO) sveikų miestų tinklu;

54. pabrėžia, kad 8-oji AVP turėtų padėti atremti iššūkius vykdant įvairių rūšių pertvarką, kaip antai energetikos pertvarką, perėjimą prie žiedinės ekonomikos, susisiekimo pertvarką, maisto gamybos ir vartojimo pertvarką ir perėjimą nuo pilkosios prie žaliosios ir mėlynosios infrastruktūros. Gamyba, vartojimas ir transporto veikla yra pagrindiniai oro, vandens, dirvožemio ir triukšmo taršos veiksniai. Pertvarka šiose srityse atitinka taršos susidarymo vieta paremtą politiką, todėl ji parems dabartinių ES teisės aktų įgyvendinimą. Minėta pertvarka yra susijusi su gyvenimo kokybės pokyčiais: sveika gyvensena miesto zonose ir geresne gyvenimo kokybe ir gyvybingumu kaimo vietovėse. 8-ojoje AVP turėtų būti sudarytos palankesnės sąlygos pertvarkai šiose srityse ir nustatyti įgyvendinimo tvarkaraščiai;

55. siūlo tęsti pagrindines 7-osios AVP temas – saugoti, tausoti ir puoselėti ES gamtinį kapitalą, pasiekti, kad ES ekonomika taptų ekologiška ir konkurencinga efektyvaus išteklių naudojimo ir neutralaus anglies dioksido kiekio technologijų ekonomika, įskaitant sistemos prieinamam, tvariam žmonių ir prekių vežimui sukūrimą, ekologiško susisiekimo užtikrinimą miesto ir kaimo vietovėse, ES piliečių apsaugą nuo nuolatinio aplinkos poveikio sveikatai ir gerovei – kadangi visos jos tebėra aktualios (ir galbūt pridėti papildomų temų);

56. pabrėžia, kad 8-oji AVP turėtų atitikti Paryžiaus susitarimo reikalavimus ir įtraukti 17 DVT. Ji turėtų būti pakankamai lanksti, kad atsižvelgtų į naujus tarptautinius poslinkius ir susitarimus;

Siūloma 8-osios AVP struktūra

57. siūlo parengti neperkrautą ir išgrynintą 8-ąją AVP, kurią sudarytų penki pagrindiniai skyriai: įgyvendinimas, pertvarka, inovacijos, platesnio masto pasauliniai iššūkiai ir komunikacija;

58. siūlo šiuos skyrius įgyvendinti taikant ES veiksmų darbotvarkes su išmatuojamais tikslais, kuriose būtų numatyti tiksliniai veiksmai, finansavimas, investicijos, priemonės ir aiškus stebėsenos mechanizmas, pavyzdžiui, taikant Europos įgyvendinimo peržiūros procesą. Šiomis darbotvarkėmis ES gali paskatinti 8-osios AVP penkių skyrių sąveikavimą, parengti specialiai pritaikytus į konkrečią vietovę orientuotus sprendimus ir tinkamai reaguoti į naujus poslinkius ir inovatyvią praktiką. ES veiksmų darbotvarkės savo ruožtu gali įkvėpti nacionalinius, regionų ir vietos veiksmų planus;

59. mano, kad, atsižvelgiant į subsidiarumo ir proporcingumo principus, taip pat į skirtingų valstybių narių valdymo struktūrą ir kultūrą, 8-oji AVP turėtų skatinti priimti nacionalinius ir (arba) regioninius veiksmų planus. Valstybės narės turėtų nuspręsti, ar parengti vieną nacionalinį ar keletą regioninių planų arba suderinti abi galimybes, nes tokie sprendimai yra glaudžiai susiję su nacionalinėmis ir regioninėmis valdymo struktūromis. Kitoje AVP reikėtų apibrėžti pagrindinius principus, kuriais vadovaudamosi vietos ir regionų valdžios institucijos turėtų imtis veiksmų, ir raginti savanoriškai patvirtinti vietos tikslus ir planus. Tai padėtų įgyvendinti AVP, kartu suteikiant tam tikrą lankstumą, kad sprendžiant vietos problemas būtų galima atsižvelgti į vietos poreikius ir vietinius pajėgumus, žinias ir kompetenciją;

60. siūlo, kad pirmąjį 8-osios AVP skyrių sudarytų pagrindinės 7-osios AVP temos. Šioms temoms reikia veiksmingo įgyvendinimo;

61. pabrėžia, kad pirmajam skyriui reikia ES įgyvendinimo veiksmų darbotvarkių, į kurias būtų įtraukti Europos įgyvendinimo peržiūroje ( 7 ) numatyti veiksmai ir pagalbiniai 7-osios AVP tikslai, kaip antai: a) geresnis politikos integravimas, veiksmingesnė į šaltinį orientuota politika, tikslingas ES finansavimas; b) tyrimai, skirti įvairiems įgyvendinimo sunkumams nustatyti; c) įgyvendinimo priemonės: šiuo metu aplinkos ir klimato teisės aktai numato atskiras priemones ir orientacinę medžiagą. Kad būtų išvengta sumaišties ir užtikrintas didesnis nuoseklumas, RK siūlo taikyti labiau suvienodintą metodą, naudojant gebėjimų stiprinimo priemones (pavyzdžiui, priemones ir programas, seminarus, internetinius seminarus, orientacinę medžiagą ir pan.); d) žinių ir geriausios praktikos sukaupimas vienoje, viešai prieinamoje duomenų bazėje, kurioje būtų lengva ieškoti ir kuri turėtų reikiamų savybių geriausiai praktikai nustatyti; e) veiksmai, kuriais siekiama skatinti, plėsti ir finansuoti esamas ir naujas iniciatyvas, kuriomis remiamos žinios ir keitimasis geriausia praktika Europos, nacionaliniuose, regionų ir vietos tinkluose, bei miestų tarpusavio bendradarbiavimas, pavyzdžiui, tarpusavio vertinimas ir savitarpio mokymosi veikla, apsilankymai vietoje, žalieji dvynių projektai, partnerių tarpusavio kuravimas ir ugdomasis vadovavimas; f) stebėsena pasitelkiant Europos įgyvendinimo peržiūros procesą;

62. ragina 8-ojoje AVP toliau stiprinti ENVE komisijos ir Aplinkos apsaugos generalinio direktorato įsteigtą techninio bendradarbiavimo aplinkos srityje platformą, kad būtų puoselėjamas dialogas, ir rinkti informaciją apie vietos ir regionų sunkumus ir sprendimus taikant ES aplinkos teisę; siūlo platformoje sukurti ambasadorių tinklą, kuris skatintų aplinkos teisės aktų įgyvendinimą visais valdymo lygmenimis, tokiu būdu papildant aplinkos nuostatų įgyvendinimo peržiūrą ir TAIEX;

63. siūlo RK nuomonėse ir būsimų regioninių centrų darbe ( 8 ) daugiau dėmesio skirti ES aplinkos politikos įgyvendinimo aspektams ir sunkumams, kad būtų galima spręsti atotrūkio problemas ir rasti specialiai pritaikytus sprendimus;

64. siūlo antrajame skyriuje nagrinėti pertvarką pagrindinėse srityse (energetikos pertvarką, perėjimą prie žiedinės ekonomikos, susisiekimo pertvarką, maisto gamybos ir vartojimo pertvarką ir perėjimą nuo pilkosios prie žaliosios ir mėlynosios infrastruktūros) ir pasiūlyti būtiną teisėkūros ir finansavimo pagrindą šių rūšių pertvarkai teisingai palengvinti, siekiant toliau skatinti inovacijas pirmaujančiuose regionuose ir remti daug anglies dioksido išmetančius regionus, kuriuose vykdoma brangi energetikos pertvarka;

65. pabrėžia, kad antrojo skyriaus įgyvendinimą reikės numatyti ES pertvarkos darbotvarkėse, įtraukiant į jas veiksmus ir finansavimą, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos kiekvienai pertvarkai ir toliau įgyvendinamos inovacijos vietoje. Tai reiškia, kad reikės imtis konkrečių veiksmų vietos ir regionų lygmeniu. 8-oji AVP turėtų skatinti kurti nacionalines ir regionines pertvarkos darbotvarkes. Šias darbotvarkes, kuriose būtų nustatomi iššūkiai, bendri veiksmai ir tinkamas politinis atsakas, būtų galima parengti bendromis pastangomis;

66. siūlo trečiąjį skyrių skirti žaliųjų inovacijų ir investicijų didinimui. Norint spręsti aplinkos ir klimato problemas, nepaprastai svarbios tolesnės inovacijos. Šis skyrius turėtų svarbesnį vaidmenį, formuluojant tinkamas politikos priemones, suteikti moksliniams tyrimams;

67. pabrėžia, kad trečiąjį skyrių įgyvendinti reikės taikant ES žaliųjų inovacijų darbotvarkę: sveikos gyvensenos darbotvarkę, tvarios visuomenės ir žiedinės ekonomikos darbotvarkę. Darbotvarkė turėtų remti mokslinius tyrimus ir plėtrą. Ji turėtų būti parengta bendros politikų (ES, nacionalinio, regionų ir vietos lygmens), pramonės ir akademinės bendruomenės pastangomis ir turėtų nustatyti iššūkius, politinį atsaką ir bendras problemų sprendimo strategijas. Tokia darbotvarkė skatintų Europos Komisiją, valstybes nares, miestus ir regionus pasirinkti sistemingą inovatyvų požiūrį ir steigti arba skatinti partnerystes žaliųjų inovacijų projektams įgyvendinti, valdžios institucijoms priskiriant „inicijavimo skatintojų“ vaidmenį;

68. siūlo ketvirtą skyrių skirti platesnio masto pasauliniams iššūkiams. Tarptautiniai poslinkiai ir strategijos, pavyzdžiui, Paryžiaus susitarimas, DVT, Biologinės įvairovės konvencija ir JT Miestų darbotvarkė, daro labai didelę įtaką aplinkos ir klimato politikai. Be to, daugelį prioritetinių 8-osios AVP tikslų pasiekti galima tik bendradarbiaujant su šalimis partnerėmis arba taikant bendrą strategiją, todėl decentralizuotame bendradarbiavime dalyvausiančių regionų ir vietos valdžios institucijų gebėjimų gerinimas gali duoti didelės naudos. Siekiant užkirsti kelią taršai, kurią kelia pramonė, turizmas ir vietos veikla, ir kovoti su nusikaltimais aplinkai, reikia tarptautinio įsipareigojimo, kurį papildytų suderinti veiksmai;

69. pabrėžia, kad ketvirtą skyrių įgyvendinti reikės ES priėmus tarptautinę aplinkos ir klimato darbotvarkę, kuri padėtų Sąjungai spręsti šiuos uždavinius ir, naudojant ekonominę ir prekybos politiką taip, kad ji būtų naudinga pasaulio aplinkai ir klimatui, atlikti lyderio vaidmenį tarptautinėje arenoje;

70. siūlo, kad penktasis skyrius būtų skirtas komunikacijai ir būtų orientuotas į informuotumo apie patikimo 8-osios AVP įgyvendinimo svarbą ir naudą, taip pat apie 8-osios AVP pridėtinę vertę piliečiams, įmonėms ir aplinkai, didinimą. AVP įgyvendinimui labai padėtų didesnis piliečių ir kitų suinteresuotųjų subjektų sutarimas, kokie turi būti ES aplinkosaugos prioritetai, veiksmai, kurių reikia imtis, ir konkretūs rezultatai, kuriuos tie veiksmai galėtų duoti;

2019 m. vasario 7 d. Briuselis Europos regionų komiteto pirmininkas Karl-Heinz LAMBERTZ

(1) P8_TA(2018)0100

(2) „7-osios aplinkosaugos veiksmų programos (2014–2020 m.) įgyvendinimo laikotarpio vidurio peržiūra“.

(3) Šios RK nuomonės: ENVE-V-044 (OJ C 271, 2014 8 19, p. 25); ENVE-V-045 (OJ C 271, 2014 8 19, p. 45); ENVE-V-046 (OJ C 415, 2014 11 20, p. 23); ENVE-VI/001 (OJ C 260, 2015 8 7, p. 6); ENVE-VI/005 (OJ C 51, 2016 2 10, p. 48); ENVE-VI/008 (OJ C 240, 2016 7 1, p. 15); ENVE-VI/011 (OJ C 88, 2017 3 21, p. 83); ENVE-VI/013 (OJ C 88, 2017 3 21, p. 43); ENVE-VI/014 (OJ C 207, 2017 6 30, p. 45); ENVE-VI/015 (OJ C 207, 2017 6 30, p. 51); ENVE-VI/021 (OJ C 54, 2018 2 13, p. 21); ENVE-VI-024 (OJ C 54, 2018 2 13, p. 9); ENVE-VI-028 (OJ C 361, 2018 10 5, p. 46); ENVE-VI-029 (OJ C 461, 2018 12 21, p. 30); and ENVE-VI-030 (OJ C 387, 2018 10 25, p. 42).

(4) RK tyrimas „8-osios aplinkosaugos veiksmų programos rengimas. Vietos ir regionų matmuo“.

(5) Europos aplinkos agentūrą (EEA), Environmental indicator report 2017. In support of the monitoring of the Seventh Environment Action Programme (EEA ataskaita 21/2017); EEA, 2015 m. The European Environment: State and Outlook 2015: Synthesis report. Europos aplinkos agentūra, Kopenhaga.

(6) EEESR nuomonė ENVE-V-046.

(7) EEESR nuomonė ENVE-VI/021.

(8) https://ec.europa.eu/commission/files/report-task-force-subsidiarity-proportionality-and-doing-less-more-efficiently_lt