KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI dėl Reglamento (ES) Nr. 236/2012 dėl skolintų vertybinių popierių pardavimo ir tam tikrų kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių aspektų vertinimo /* COM/2013/0885 final */





KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI dėl Reglamento (ES) Nr. 236/2012 dėl skolintų vertybinių popierių pardavimo ir tam tikrų kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių aspektų vertinimo (Tekstas svarbus EEE) 1. Įvadas Šioje ataskaitoje Europos Parlamentui ir Tarybai (toliau – ataskaita) pateikiamas Reglamento (ES) Nr. 236/2012 dėl skolintų vertybinių popierių pardavimo ir tam tikrų kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių aspektų (toliau – Skolintų vertybinių popierių pardavimo reglamentas, SVPPR) vertinimas. Pagal SVPPR 45 straipsnį Europos Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai turi pateikti tam tikrų SVPPR nuostatų tinkamumo ir poveikio ataskaitą. Šioje ataskaitoje aptariami SVPPR 45 straipsnyje išvardyti punktai. Ši ataskaita parengta atsižvelgiant į diskusijas su kompetentingomis institucijomis ir Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (EVPRI). 2012 m. spalio 22 d. Komisija oficialiai įgaliojo EVPRI atlikti kiekybinę turimų skolintų vertybinių popierių pardavimo duomenų analizę ir konsultacijas su kompetentingomis institucijomis bei rinkos dalyviais. Atlikusi šį darbą, 2013 m. birželio 3 d. EVPRI pateikė technines rekomendacijas dėl SVPPR vertinimo (toliau – EVPRI ataskaita)[1]. 2. Pranešimo pateikimo ir informacijos atskleidimo procedūrų tinkamumas 2.1. Pranešimas apie reikšmingas grynąsias trumpąsias akcijų pozicijas ir viešas tokios informacijos atskleidimas EVPRI nustatė, kad nuo 2012 m. lapkričio 1 d. iki 2013 m. vasario 28 d. kompetentingos institucijos gavo 12 603 pranešimus apie 970 skirtingų akcijų 18-oje valstybių narių. Pažymėtina, kad 74 % šių pranešimų atitinka 0,2–0,5 % ribas, o kiti 26 % viršija 0,5 %, todėl informacija apie tai buvo atskleista viešai. Per tą laikotarpį tik keli turėtojai pardavė didelį skolintų akcijų kiekį, o 75 % turėtojų pardavė septynias skirtingas skolintas akcijas arba mažiau. Trumpųjų pozicijų turėjimas buvo gana koncentruotas, nes dešimt subjektų turėjo daugiau negu 28 % visų pozicijų, apie kurias pranešta per tą laikotarpį (EVPRI ataskaitos 17 ir 19 punktai). EVPRI nuomone, dabartinės SVPPR ribos yra tinkamos, kad kompetentingoms institucijoms ir rinkai ne tik būtų teikiama prasminga informacija, bet ir investuotojams tenkanti reikalavimų laikymosi našta būtų proporcinga. EVPRI nuomone, akcijoms taikomos dabartinės pranešimo teikimo ribos ir ribiniai lygiai yra tinkami ir jų keisti nereikėtų (EVPRI ataskaitos 31 ir 32 punktai). Komisija pritaria EVPRI išvadai, kad pranešimo apie reikšmingas grynąsias akcijų pozicijas ir viešo tokios informacijos atskleidimo ribos yra gerai sureguliuotos ir tinkamos, ir šiuo etapu neturi patikimų įrodymų, kad jas arba dabartinę trumpųjų grynųjų akcijų pozicijų apskaičiavimo metodiką reikėtų keisti. 2.2. Pranešimas apie reikšmingas grynąsias trumpąsias valstybės skolos vertybinių popierių pozicijas ir nepadengtas valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių pozicijas EVPRI nustatė, kad nuo 2012 m. lapkričio 1 d. iki 2013 m. vasario 28 d. kompetentingos institucijos gavo labai nedaug pranešimų (148) apie 13 valstybinių subjektų 11-oje valstybių narių. 26 turėtojai pranešė apie 39 trumpąsias pozicijas, kurių atžvilgiu per tą laikotarpį įvyko 109 pasikeitimai (EVPRI ataskaitos 50 ir 51 punktai). EVPRI nuomone, tai, kad apie valstybės skolos vertybinius popierius gautų pranešimų skaičius labai mažas, palyginti su gautais pranešimais apie akcijas, galėtų reikšti, kad nustatyta per aukšta riba arba kad tai susiję su šiems pranešimams taikomu koregavimo pagal trukmę metodu. EVPRI nuomone, apskaičiuojant grynąsias trumpąsias valstybės skolos vertybinių popierių pozicijas nominalusis metodas yra tinkamesnis negu koregavimo pagal trukmę metodas. EVPRI siūlo, kad jei būtų toliau laikomasi koregavimo pagal trukmę metodo, reikėtų atitinkamai pakeisti pradines ribas. Be to, EVPRI siūlo pereiti prie metinės peržiūros vietoje dabartinės ketvirtinės peržiūros (EVPRI ataskaitos 52 ir 57–59 punktai). Komisija atkreipia dėmesį į palyginti nedidelį skolintų valstybės skolos vertybinių popierių pardavimo pranešimų skaičių, palyginti su gautų pranešimų apie akcijas skaičiumi, taip pat į koregavimo pagal trukmę metodo ir nominaliojo metodo pranašumus ir trūkumus. Tačiau, turint omenyje tai, kad SVPPR taikomas neilgai ir dėl to turima nedaug duomenų, Komisija šiuo etapu neturi patikimų įrodymų, kurie būtų pagrindas keisti SVPPR sistemą šioje srityje. 3. Atskirų atskleidimo reikalavimų poveikis EVPRI praneša, kad 224 turėtojai viešai atskleidė informaciją apie 427 akcijų 1090 trumpųjų pozicijų; daugiausia šios informacijos gauta iš Jungtinės Karalystės, po to seka Prancūzija ir Švedija. Iš šių 224 turėtojų viešai paskelbtų 3 508 pranešimų 90 % gauta iš turėtojų, kurių buveinė yra Jungtinėje Karalystėje arba JAV, o dešimt didžiausių turėtojų pateikė 37,5 % šių viešai paskelbtų pranešimų (EVPRI ataskaita, p. 60–62). Kompetentingų institucijų nuomone, atskirų pranešimų ribos tinkamos, bet rinkos dalyviai jas vertino įvairiai. EVPRI taip pat mano, kad rinkos dalyviai gali būti linkę neperžengti pranešimo ribos, kad neviršytų 0,5 % ribos ir neprivalėtų atskleisti informacijos apie skolintų vertybinių popierių pardavimo veiklą. (EVPRI ataskaitos 22 ir 29 punktai.) Kalbant apie bendrą reglamento poveikį, EVPRI atkreipia dėmesį, kad apskritai ES akcijų, palyginti su JAV akcijomis, nestabilumas šiek tiek sumažėjo. Poveikis likvidumui buvo nevienodas ir kainų atskleidimas buvo vangesnis, palyginti su laikotarpiu iki reglamento įsigaliojimo. Tačiau EVPRI perspėja, kad dėl trumpo laikotarpio, empirinių ribų ir konkretaus reglamento poveikio identifikavimo problemų ši analizė turėtų būti vertinama atsargiai (EVPRI ataskaitos 10–11 punktai). Kaip nurodyta 2.1 skirsnyje, keisti informacijos atskleidimo ribų EVPRI ataskaitoje nerekomenduojama. Komisija pritaria EVPRI, kad atskirų atskleidimo reikalavimų keisti nereikia. 4. Centralizuoto ataskaitų teikimo tiesiogiai EVPRI tikslingumas Dauguma kompetentingų institucijų nepritartų centralizuoto ataskaitų teikimo mechanizmo įvedimui ir pageidautų išlaikyti dabartinę tvarką (EVPRI ataskaitos 64 punktas). Jų teigimu, įvedus visą ES apimantį centralizuotą ataskaitų teikimo mechanizmą, nacionalinė stebėsena ir vykdymo užtikrinimas galimai būtų sunkesni ir ne tokie efektyvūs. Vis dėlto kompetentingų institucijų mažuma ir kai kurie rinkos dalyviai pasisako už centralizuotą ataskaitų teikimo mechanizmą ir pripažįsta jo naudą (EVPRI ataskaitos 62 ir 64 punktai). SVPPR ir jo įgyvendinimo aktų nuostatų dėl ataskaitų teikimo mechanizmo EVPRI rekomenduoja nekeisti (EVPRI ataskaitos 66 punktas). Atsižvelgdama į visa tai, Komisija mano, kad dabartinė ataskaitų teikimo nacionaliniu lygmeniu sistema veikia tinkamai ir kad centralizuotas ataskaitų teikimas tiesiogiai vienai institucijai šiuo etapu neduotų reikšmingos naudos. 5. Nesutartų pasiskolinti akcijų bei valstybės skolos vertybinių popierių pardavimo ir nepadengtų valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių apribojimai ir su tuo susiję reikalavimai 5.1. Nesutartų pasiskolinti akcijų ir valstybės skolos vertybinių popierių pardavimo apribojimai EVPRI įvertino nesutartų pasiskolinti vertybinių popierių pardavimo apribojimų veikimą įvertinusi poveikį vertybinių popierių skolinimui ir neatsiskaitymo atvejų skaičių. EVPRI praneša, kad vertybinių popierių skolinimo rinkų veikla nuo SVPPR įsigaliojimo buvo lėtesnė, nors nuo 2013 m. sausio mėn. ji atsigavo. Tačiau EVPRI atkreipia dėmesį, kad vertybinių popierių skolinimo reglamentuojamųjų duomenų nėra, taigi ši analizė gali būti nepakankamai visapusiška. Tikėtina, kad dėl apribojimų būtų mažiau neatsiskaitymo atvejų. Iš tikrųjų EVPRI praneša, kad nuo reglamento įsigaliojimo neatsiskaitymo atvejų lyg ir sumažėjo, pvz., buvo mažiau neatsiskaitymo atvejų už Europos nuosavybės vertybinius popierius pagal apimtį ir vertę: neatsiskaitymo atvejų sumažėjo vidutiniškai atitinkamai 0,5 ir 1 procentiniu punktu (EVPRI ataskaitos 77 punktas). EVPRI daro išvadą, kad pradėjus taikyti SVPPR išaugo atsiskaitymo drausmė (EVPRI ataskaita, p. 21–23. Taip pat žr. 5.3 skirsnį). Turėdama omenyje minėtus empirinius įrodymus, EVPRI mano, kad šiuo etapu reikšmingi pakeitimai šioje srityje nebūtų pagrįsti. Tačiau EVPRI siūlo atlikti tam tikrus SVPPR 12 ir 13 straipsnių pakeitimus, kad skolintus vertybinius popierius parduodantys asmenys turėtų galimybę gauti skolintiems vertybiniams popieriams parduoti būtinus patvirtinimus iš tam pačiam juridiniam subjektui priklausančių šalių, jei tos šalys atitinka būtinas sąlygas, ir tam tikrus Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 827/2012 patikslinimus (EVPRI ataskaitos 83–85 punktai). Komisija pritaria EVPRI išvadoms, kad šiuo etapu didelių SVPPR sistemos pakeitimų šioje srityje nereikia. 5.2. Su nepadengtais valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandoriais susiję apribojimai ir reikalavimai Pagal valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių skirtumą ir vyriausybių obligacijų pajamingumą vertindama nepadengtų valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių draudimo poveikį valstybių skolinimosi sąlygoms, EVPRI pastebėjo, kad uždraudus nepadengtus valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorius šiek tiek sumažėjo valstybių narių kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių skirtumas. Nustatyta, kad dėl draudimo poveikio kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių skirtumas sumažėjo maždaug 26 baziniais punktais (EVPRI ataskaitos 100 punktas). EVPRI padarė išvadą, kad apskritai, pradėjus taikyti SVPPR, įtikinamo poveikio valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių rinkos veiklai nepastebėta, išskyrus valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių indeksus – jie smarkiai sumažėjo. EVPRI atkreipia dėmesį, kad ES valstybės skolos vertybinių popierių rinkoms pastebimo neigiamo poveikio nebuvo. Tačiau sumažėjo valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių veikla keliose valstybėse narėse ir valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių indeksai (EVPRI ataskaitos 112 punktas). Apskritai EVPRI neturi patikimų įrodymų, dėl kurių šiuo etapu būtų pagrįsti dideli SVPPR nuostatų, susijusių su valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandoriais, pakeitimai, ir atkreipia dėmesį, kad gali būti per anksti daryti tvirtas išvadas (EVPRI ataskaitos 112 punktas). Komisija laikosi nuomonės, kad šioms išvadoms pagrįsti SVPPR poveikio patirties per maža. Atsižvelgdama į visa tai, Komisija mano, kad su nepadengtais valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandoriais susiję apribojimai ir reikalavimai tebėra tinkami. 5.3. Atsiskaitymo drausmė, įskaitant supirkimo procedūras Rinkos dalyviai pranešė, kad, pradėjus taikyti SVPPR, atsiskaitymo už akcijas drausmė apskritai pagerėjo. Apskritai, pradėjus taikyti SVPPR, supirkimo ir supirkimo bandymo atvejų skaičius visoje ES išaugo 35 %. Tačiau šis padidėjimas iš esmės gali būti priskirtas vienai konkrečiai valstybei narei. EVPRI mano, kad atsiskaitymo drausmės reikalavimai ir visų pirma supirkimo procedūros galėtų būti tinkamiau nustatyti viename horizontaliajame teisės akte (EVPRI ataskaitos 88–91 punktai). Konkrečiai EVPRI laikosi nuomonės, kad, siekiant išsamiau nustatyti tvarką ir užtikrinti vienodas sąlygas, susijusias su supirkimo ir nuobaudų už neatsiskaitymą procedūrų taikymu, veiksmingesnė priemonė bus būsimas Reglamentas dėl centrinių vertybinių popierių depozitoriumų (CVPD)[2]. Komisija sutinka, kad atsiskaitymo drausmės reikalavimai ir visų pirma supirkimo procedūros galėtų būti tinkamiau nustatyti būsimame Reglamente dėl CVPD su sąlyga, kad bus užtikrintas visapusiškesnis horizontalusis požiūris. 5.4. Kiti su apribojimų veikimu susiję aspektai Remdamasi rinkos dalyvių ir kompetentingų institucijų atsiliepimais apie atsiskaitymo rezultatų pagerėjimą, EVPRI mano, kad nesutartų pasiskolinti vertybinių popierių pardavimo apribojimų įvedimas turėjo pastebimą poveikį neatsiskaitymo akcijų sandoriuose atvejų mažinimui. Kiek tai susiję su sutarto skolinimosi taisyklės poveikiu, EVPRI atlikta vertybinių popierių skolinimo 2012 m. ir pirmą 2013 m. pusę duomenų analizė rodo, kad, pradėjus taikyti SVPPR, vertybinių popierių skolinimo rinkų veikla buvo lėtesnė, nors nuo 2013 m. sausio mėn. ji atsigavo. Apskritai EVPRI laikosi nuomonės, kad šiuo etapu reikšmingi reikalavimų pakeitimai šioje srityje nebūtų pagrįsti. Tačiau EVPRI siūlo atlikti tam tikrus nedidelius SVPPR 12 ir 13 straipsnių detalių pakeitimus (pvz., leisti vidinį skolinimą, o ne iš trečiųjų šalių) siekiant sudaryti galimybes susitarti dėl skolinimosi ir persvarstyti likvidžių akcijų apibrėžtį taikant skolinimosi susitarimus vėlesniu etapu (EVPRI ataskaitos 83 punktas). Komisija pritaria EVPRI išvadai, kad, išanalizavus su grynųjų trumpųjų pozicijų ir nesutartų pasiskolinti vertybinių popierių pardavimo skaidrumu susijusių apribojimų ir reikalavimų veikimą, šiuo etapu nėra įrodymų, jog šioje srityje būtų didelių SVPPR trūkumų arba sutrikimų. 6. Rinkos formavimo išimties pagal SVPPR veikimas Rinkos formavimo išimties pagal SVPPR taikymas yra susijęs su SVPPR II ir III skyriuose nustatytų įpareigojimų veikimu, taigi ir su šioje ataskaitoje pateiktu vertinimu. EVPRI gairės dėl rinkos formavimo išimties taikomos nuo 2013 m. balandžio mėn. EVPRI praneša, kad dauguma kompetentingų institucijų laikėsi nuomonės, kad taikant išimtį bus suteiktos galimybės užtikrinti likvidumą ir kartu neleidžiama apeiti reikalavimų, tačiau kai kurios manė, kad dėl to likvidumo užtikrinimas sumažės. Rinkos dalyviai išsakė susirūpinimą dėl to, kad apribojus išimties taikymo sritį ribojamos jų galimybės siūlyti ne biržos rinkos formavimo paslaugas tokioms priemonėms kaip palūkanų normų apsikeitimo sandoriai ir į biržos sąrašus neįtrauktos išvestinės finansinės priemonės (EVPRI ataskaitos 140–144 punktai). Kompetentingos institucijos apskritai laikėsi nuomonės, kad pranešimo apie ketinimą pasinaudoti išimtimi procedūra yra tinkama, nors kai kurios nerimavo dėl didelio darbo krūvio. Rinkos dalyvių nuomone, reikalavimas teikti pranešimus pagal atskiras priemones nepatogus ir nepraktiškas. Be to, nerimauta ir dėl galimai nevienodų veiklos sąlygų, nes pranešimus dėl išimties taikymo skirtingos institucijos nagrinės skirtingu tempu (EVPRI ataskaitos 145–146 punktai). EVPRI siūlo pakeisti SVPPR tekstą ir persvarstyti rinkos formavimo išimties taikymo sritį, taip pat padaryti tam tikrų arba techninių standartų, arba deleguotųjų aktų pakeitimų (EVPRI ataskaitos 149 punktas). Konkrečiai EVPRI rekomenduoja persvarstyti išimties taikymo sritį ir sąlygas kartu nepakeičiant pagrindinio SVPPR tikslo ir loginio pagrindo (EVPRI ataskaitos 152–156 punktai). Tačiau, Komisijos nuomone, prasmingai įvertinti EVPRI ataskaitoje išsakytą susirūpinimą dėl rinkos formavimo išimties taikymo srities ir sąlygų bus galima tik praėjus tinkamam laikui nuo SVPPR įsigaliojimo, kad bet kokį keitimo pasiūlymą būtų galima pagrįsti pakankama SVPPR taikymo patirtimi. Be to, remiantis 2013 m. birželio 19 d. paskelbta EVPRI gairių dėl rinkos formavimo veiklai ir operacijoms pirminėje rinkoje taikomos išimties pagal SVPPR laikymosi lentele (ESMA/2013/765), penkių valstybių narių kompetentingos institucijos priežastis, kodėl nesilaiko gairių aspektų, paaiškino skirtingais požiūriais į keletą klausimų, pvz., apimamas priemones ir rinkos formuotojo išimties suteikimo sąlygas. [3] Komisija perspėja, kad jei kai kurios kompetentingos institucijos nesilaikys EVPRI gairių, susidarys situacija, kai SVPPR bus taikomas skirtingai, todėl veiklos sąlygos nebus vienodos visoje Sąjungoje. O ir dėl to, kad iš naujo vertinant anksčiau suteiktas rinkos formuotojo išimtis taikomi skirtingi kriterijai, taip pat gali būti taip, kad ta išimtis bus taikoma skirtingai. Šie skirtumai gali lemti konkurencijos iškraipymus ir mažesnį SVPPR sistemos veiksmingumą. Komisijos nuomone, nuoseklus SVPPR sistemos ir visų pirma rinkos formavimo išimties taikymas visose valstybėse narėse yra esminis siekiant užtikrinti vienodas veiklos sąlygas ir nuoseklią rinkos praktiką visoje Sąjungoje. Nevienodų veiklos sąlygų susidarymas Sąjungoje galėtų pakenkti pagrindiniam reglamento tikslui, kuris yra užtikrinti tinkamą finansinių paslaugų vidaus rinkos veikimą ir aukšto lygio vartotojų bei investuotojų apsaugą. Atsižvelgdama į visa tai, Komisija šiuo etapu neturi patikimų įrodymų, kad reikėtų keisti SVPPR sistemą šioje srityje. Nustačiusi, kad SVPPR sistema ir visų pirma rinkos formavimo išimtis taikomos pažeidžiant SVPPR, Komisija imsis tinkamų tolesnių priemonių. 7. Intervenciniai įgaliojimai pagal SVPPR Pagal SVPPR 23 straipsnį kompetentingos institucijos turi teisę imtis tam tikrų ypatingų priemonių, jei labai sumažėja finansinės priemonės kaina. Šiuo įgaliojimu laikinai apriboti skolintų finansinių priemonių pardavimą arba kitaip riboti jų sandorius iki šiol pasinaudojo tik dvi valstybės narės (Italija ir Portugalija). Vadovaujantis kai kurių rinkos dalyvių atsiliepimais, draudimai dalyviams sukėlė painiavos ir netikrumo ir turėjo tiesioginio poveikio likvidumui bei kainų efektyvumui. Be to, dėl šios priemonės rinkos dalyviams ieškant informacijos susidarė tyrimo sąnaudų, nes skyrėsi pranešimų turinys bei paskelbimo laikas prekybos dieną atitinkamose šalyse ir nebuvo visiškai aišku, kokioms finansinėms priemonėms tai taikoma (EVPRI ataskaitos 190 punktas). Komisija atkreipė dėmesį į tai, kad tais atvejais, kai kuri nors kompetentinga institucija nustatė laikiną tam tikrų skolintų akcijų pardavimo draudimą „labai sumažėjus jų kainai“, kitų valstybių narių, kuriose tomis akcijomis taip pat buvo prekiaujama, kompetentingos institucijos panašaus draudimo toms pačioms akcijoms nenustatė arba ėmėsi skirtingų priemonių. Todėl draudimas galiojo kai kuriose valstybėse narėse ir nebuvo taikomas kitose valstybėse narėse. Tam tikrais kitais atvejais net vienos valstybės narės skirtingos kompetentingos institucijos priėmė skirtingus sprendimus dėl to, ar nustatyti valstybėje narėje taikomą skolintų vertybinių popierių pardavimo draudimą. EVPRI mano, kad, siekiant 23 straipsnyje nustatytų priemonių veiksmingumo, mažesnio sudėtingumo ir mažesnio išteklių poreikio, sprendimą, ar ir kada būtina laikinai uždrausti skolintų konkrečių finansinių priemonių pardavimą arba apriboti prekybą jomis, turėtų priimti tos rinkos, kuri konkrečios finansinės priemonės likvidumo požiūriu svarbiausia, kompetentingos institucijos, neįgyvendindamos mechanizmo, grindžiamo didelio kainos sumažėjimo ribomis (EVPRI ataskaitos 209 punktas). Komisijos nuomone, reglamente kompetentingoms institucijoms nustatyta veiksminga ir išsami taisyklių sistema, kad būtų galima skolintų vertybinių popierių draudimus įgyvendinti nuosekliai ir efektyviai. Todėl kompetentingos institucijos turėtų užtikrinti, kad būtų laikomasi nuoseklaus požiūrio ir kad jų įgaliojimais būtų veiksmingai naudojamasi taip, kad būtų išvengta galimai nenuoseklaus skolintų vertybinių popierių draudimų taikymo ir prisidedama prie SVPPR tikslų įgyvendinimo. Dėl šių priežasčių kompetentingos institucijos privalo užtikrinti, kad būtų visapusiškai laikomasi SVPPR 26 straipsnio 4 dalyje nustatytos procedūros, sudarant sąlygas EVPRI informuoti visas kitas atitinkamas kompetentingas institucijas apie draudimo priemonę, kurios imtasi pagal SVPPR 23 straipsnį. Laikantis šios procedūros taip pat turėtų būti sudarytos sąlygos kompetentingoms institucijoms įvertinti, ar kitų kompetentingų institucijų taikomos priemonės dera tarpusavyje. Kiek tai susiję su SVPPR 23 straipsnyje ir Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 918/2012 23 straipsnyje nurodytų ribų tinkamumu, EVPRI nuomone, ne visos dabartinės ribos, pagal kurias nustatomas didelis visų kategorijų finansinių priemonių kainų sumažėjimas, turėtų būti paliktos, o kai kurias ribas reikėtų pakeisti arba panaikinti (EVPRI ataskaitos 210–211 punktai). EVPRI teigimu, įmonių ir vyriausybių obligacijų ribas reikėtų persvarstyti arba panaikinti, o į biržos sąrašus įtrauktiems KIPVPS (išskyrus fondus, kurių akcijomis prekiaujama biržoje) arba biržos prekių išvestinėms finansinėms priemonėms ribos nėra būtinos (EVPRI ataskaitos 211 punktas). Turėdama omenyje nedidelę šių ribų taikymo patirtį, Komisija nemano, kad būtina jas pakeisti arba persvarstyti KIPVPS ir biržos prekių išvestinių finansinių priemonių didelio kainos sumažėjimo ribas. Kiek tai susiję su ypatingomis priemonėmis, kai vyksta neigiami įvykiai arba pokyčiai, dėl kurių kyla didelė grėsmė finansiniam stabilumui arba pasitikėjimui rinka, pagal SVPPR 18, 19, 20 ir 21 straipsnius, EVPRI laikosi nuomonės, kad SVPPR nuostatos apskritai yra būtinos ir tinkamos. Komisija tam pritaria. 8. Išvados Komisijos nuomone, remiantis iki šiol turimais ribotais duomenimis, galima teigti, kad SVPPR turėjo teigiamą poveikį, vertinant pagal didesnį skolintų vertybinių popierių pardavimo skaidrumą ir mažesnį neatsiskaitymo atvejų skaičių, ir santykinai nevienodą ekonominį poveikį. Nėra patikimų įrodymų, kad SVPPR turėtų didelį neigiamą poveikį vertinant pagal mažesnį valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių likvidumą. EVPRI ataskaitoje neminimas didelis neigiamas ekonominis SVPPR poveikis, dėl kurio būtų pagrįsta artimiausiu metu SVPPR keisti. Apskritai turimi empiriniai įrodymai rodo, kad SVPPR turėjo tam tikrą teigiamą poveikį nestabilumui, nevienodą poveikį likvidumui ir nulėmė šiek tiek vangesnį kainų atskleidimą. Pačios EVPRI teigimu, šios ataskaitos išvados turėtų būti vertinamos atsargiai, nes nuo SVPPR taikymo pradžios buvo mažai laiko vertinimui atlikti, be to, trūksta duomenų. Kompetentingos institucijos ir rinkos dalyviai pripažįsta, kad dėl šio trumpo laikotarpio ir ribotais duomenimis pagrįsto vertinimo sunku daryti tikslias išvadas, ar yra pasiekti SVPPR tikslai: pagerinti rinkos veikimo sąlygas ir užtikrinti aukšto lygio investuotojų apsaugą (EVPRI ataskaitos 12–13 punktai). Be to, EVPRI priimtos rinkos formavimo gairės yra taikomos tik nuo 2013 m. balandžio mėn. Nors EVPRI pateikė tam tikrų rekomendacijų dėl SVPPR koregavimo, visų pirma susijusio su sutarto skolinimosi taisykle, rinkos formavimo išimtimi ir kompetentingų institucijų įgaliojimu nustatyti trumpalaikius draudimus, EVPRI Komisijai patarė prie SVPPR ir jo įgyvendinimo aktų vertinimo sugrįžti vėliau, kai bus turima daugiau duomenų ir patirties. EVPRI taip pat atkreipė Komisijos dėmesį į pasekmes sąnaudoms, kurias teisinės sistemos pakeitimai, padaryti taip greitai nuo jos taikymo pradžios, gali turėti investuotojams ir kompetentingoms institucijoms. Galiausiai EVPRI ataskaitoje pateiktai bendrai kiekybinei SVPPR poveikio analizei galioja tam tikros išlygos, nuo kurių labai priklauso, kaip aiškinti SVPPR poveikį. Visų pirma atliekant techninį SVPPR vertinimą EVPRI taikytiems metodams kyla modelio rizika ir empiriniai apribojimai[4]. EVPRI teigimu, taip pat kyla rizika, kad atliekant analizę vis dėlto fiksuojami tam tikri išorės veiksniai, galintys iškreipti jos išvadas. Todėl Komisija mano, kad, remiantis turimais įrodymais, daryti tvirtas išvadas dėl SVPPR sistemos veikimo, kuriomis šiuo etapu būtų pagrįsta keisti teisės aktus, dar per anksti[5]. Dėl šios priežasties Komisija toliau stebės SVPPR taikymą. Siekdama užtikrinti sklandų skolintų vertybinių popierių pardavimo teisinės sistemos veikimą, Komisija mano, kad būtų galima atlikti naują SVPPR tinkamumo ir poveikio vertinimą, kurio apimtis būtų panaši į nurodytąją SVPPR 45 straipsnyje, remiantis gausesniais empiriniais duomenimis bei įrodymais tuomet, kai kompetentingos institucijos bus sukaupusios pakankamai SVPPR taikymo priežiūros patirties. Toks vertinimas galėtų būti atliktas 2016 m., t. y. praėjus trejiems metams nuo SVPPR taikymo pradžios. Tokia SVPPR poveikio analizė turėtų būti pagrįsta EVPRI informacija, turimų duomenų analize ir kompetentingų institucijų bei rinkos dalyvių atsiliepimais. [1] Galutinė ataskaita. EVPRI techninės rekomendacijos dėl Reglamento (ES) Nr. 236/2012 dėl skolintų vertybinių popierių pardavimo ir tam tikrų kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių aspektų vertinimo. ESMA/2013/614. [2] 2012 m. kovo 7 d. Komisijos pateiktą Reglamento dėl vertybinių popierių atsiskaitymo gerinimo Europos Sąjungoje ir centrinių vertybinių popierių depozitoriumų (CVPD), kuriuo iš dalies keičiama Direktyva 98/26/EB, pasiūlymą (COM(2012) 73 final) šiuo metu svarsto Europos Parlamentas ir Taryba. [3] 2013 m. birželio 16 d. EVPRI paskelbė EVPRI rinkos formavimo gairių laikymosi lentelę (ESMA/2013/765). [4] Ši išlyga pabrėžta ir EVPRI ataskaitos 8 punkte. [5] Šiomis aplinkybėmis svarbu atkreipti dėmesį, kad Europos Sąjungos Teisingumo Teismas turi priimti sprendimą Byloje C-270/12, kurioje Jungtinė Karalystė prašė panaikinti SVPPR 28 straipsnį.