EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2018 06 14 COM(2018) 460 final 2018/0243(COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl Kaimynystės, vystomojo ir tarptautinio bendradarbiavimo priemonės

{SEC(2018) 310 final}

{SWD(2018) 337 final}



AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS •Pagrindimas ir tikslai Šis pasiūlymas parengtas pagal 2021–2027 m. daugiametę finansinę programą (toliau – DFP), išdėstytą Komisijos komunikate Europos Parlamentui, Europos Vadovų Tarybai, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Šiuolaikiškas biudžetas Sąjungai, kuri apsaugo, suteikia galių ir gina. 2021–2027 m. daugiametė finansinė programa“. Komunikate nustatyti ES išorės veiksmų programų pagrindiniai prioritetai ir bendroji biudžeto sistema pagal išlaidų kategoriją „Kaimyninės šalys ir pasaulis“, įskaitant Kaimynystės, vystomojo ir tarptautinio bendradarbiavimo priemonės sukūrimą. Kaimynystės, vystomojo ir tarptautinio bendradarbiavimo priemonės tikslas – visame pasaulyje išsaugoti ir skatinti Sąjungos vertybes ir interesus siekiant Sąjungos išorės veiksmų tikslų ir laikantis jų principų, kaip nustatyta Europos Sąjungos sutarties (toliau – ES sutartis) 3 straipsnio 5 dalyje bei 8 ir 21 straipsniuose. Pastaraisiais metais padaugėjo uždavinių, kuriuos reikia spręsti vykdant išorės veiksmus. Pasaulis yra vis pažeidžiamesnis dėl krizių ES kaimyninėse ir kitose pasaulio šalyse. Regioniniai konfliktai, teroro išpuoliai, ekonominė nelygybė ir didėjantis migracijos spaudimas yra dalis šios naujos tikrovės, kurią sunkina didėjantis gyventojų skaičius, klimato kaita ir aplinkos būklės blogėjimas. Tuo tarpu skurde gyvenančių žmonių skaičius išlieka didele problema, be kita ko, besiformuojančios rinkos ekonomikos šalyse, nors skurdo lygis pasaulio mastu sumažėjo. Kai kurie partneriai padarė didelę pažangą, tačiau kitų padėtis išlieka nestabili. Pagal 2014–2020 m. daugiametę finansinę programą nemažai finansavimo priemonių, kurių dauguma baigia galioti 2020 m. gruodžio 31 d., vykdomos pagal išlaidų kategoriją „Europos vaidmuo pasaulyje“. Šių priemonių tikslai yra įvairūs, atsižvelgiant į plačius ES išorės veiksmų tikslus, įskaitant: –skurdo mažinimą ir darnų vystymąsi (Reglamentas (ES) 233/2014, kuriuo nustatoma vystomojo bendradarbiavimo finansavimo priemonė), –Sąjungos strateginių interesų propagavimą (Reglamentas (ES) 234/2014, kuriuo nustatoma partnerystės priemonė), –paramą Sąjungos kaimyninėms šalims (Reglamentas (ES) 232/2014, kuriuo sukuriama Europos kaimynystės priemonė), –žmogaus teisų apsaugą (Reglamentas (ES) 235/2014, kuriuo nustatoma Europos demokratijos ir žmogaus teisių rėmimo visame pasaulyje priemonė), –reagavimą į krizes, konfliktų prevenciją ir taikos kūrimą šalyse partnerėse (Reglamentas (ES) 230/2014, kuriuo nustatoma priemonė, kuria prisidedama prie stabilumo ir taikos), –aukšto lygio branduolinės saugos skatinimą (Reglamentas (EURATOMAS) 237/2014, kuriuo nustatoma bendradarbiavimo branduolinės saugos srityje priemonė), –paramą tvariai finansinei padėčiai atkurti, skatinant imtis ekonominio koregavimo reformų (makrofinansinė parama), –paramą mažosioms ir vidutinėms įmonėms atitinkamose trečiosiose valstybėse, socialinės ir ekonominės infrastruktūros plėtojimą ir su klimato kaita susijusių projektų rėmimą (Sprendimas (ES) 2018/412, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 466/2014/ES dėl išorės skolinimo įgaliojimo), –Išorės veiksmų garantijų fondą (Reglamentas (EB, EURATOMAS) 480/2009) ir –Europos darnaus vystymosi fondą, jo garantiją ir garantijų fondą (Reglamentas (ES) 2017/1601). Bendras įgyvendinimo reglamentas (Reglamentas (ES) 236/2014), kuriuo nustatomos bendros Sąjungos išorės veiksmų finansavimo priemonių įgyvendinimo taisyklės ir procedūros, taip pat netrukus nustos galioti. 11-asis Europos plėtros fondas šiuo metu finansuojamas ne iš ES biudžeto, tačiau jis yra viena pagrindinių išorės finansavimo priemonių, kuri baigia galioti 2020 m. pabaigoje. Pagal jį siekiama užtikrinti bendradarbiavimą su Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno valstybėmis, Kotonu partnerystės susitarimo susitariančiosiomis šalimis ir užjūrio šalimis ir teritorijomis.

Pagal komunikatą „Europos Sąjungai, veiksmingai siekiančiai savo prioritetų po 2020 m., skirta nauja, moderni daugiametė finansinė programa“ ir prie šio reglamento pridedamo poveikio vertinimo išvadas, visos pirmiau minėtos priemonės turėtų būti sujungtos į vieną plataus masto priemonę, išskyrus makrofinansinės paramos dotacijas ir bendradarbiavimo branduolinės saugos srityje priemonės dalį. Naujausiose išorės priemonių peržiūrose ir vertinimuose aprašyta šių priemonių pridėtinė vertė ir reikalingumas. Tačiau juose taip pat atkreiptas dėmesys į tobulinimo galimybes, visų pirma į tai, kad reikia supaprastinti darbo būdus ir sudaryti sąlygas ES lanksčiau reaguoti į nenumatytas aplinkybes. Atsižvelgdama į visą šią įgytą patirtį ir kylančius uždavinius Komisija nusprendė pakeisti išorės finansavimo priemonių struktūrą ir į biudžetą įtraukti šiuo metu iš Europos plėtros fondo finansuojamą veiklą. Pagal šį pasiūlymą ES, be kitų dalykų, galės ir toliau aktyviai remti žmogaus teises, skatinti stabilizavimą, vystymąsi ir saugumą, šalinti pagrindines neteisėtos migracijos priežastis, skatinti prekybą, kovoti su klimato kaita ir saugoti aplinką. Tačiau visa tai bus galima daryti visapusiškiau, be to, bus galima lanksčiau perkelti išteklius į tas sritis, kuriose jų reikia pasikeitus tarptautinėms aplinkybėms. Šiame pasiūlyme nustatyta taikymo diena – nuo 2021 m. sausio 1 d. Pasiūlymas teikiamas 27 valstybių narių Sąjungai, atsižvelgiant į 2017 m. kovo 29 d. Europos Vadovų Tarybos gautą Jungtinės Karalystės pranešimą dėl jos ketinimo išstoti iš Europos Sąjungos ir Euratomo remiantis Europos Sąjungos sutarties 50 straipsniu. •Suderinamumas su galiojančiomis politikos nuostatomis Šiuo pasiūlymu nustatoma reglamentavimo sistema, kurią taikant galima įgyvendinti išorės veiksmų politiką ir laikytis tarptautinių prievolių. Tarptautinės prievolės – tai Darnaus vystymosi darbotvarkė iki 2030 m., Paryžiaus susitarimas dėl klimato kaitos, Adis Abebos veiksmų darbotvarkė, Sendajaus nelaimių rizikos mažinimo programa (2015–2030 m.) ir Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucija 2282 (2016) dėl taikos palaikymo. Europos Sąjungos politikos sistema apima Sutarties nuostatas dėl išorės veiksmų, kurios, be kitų politikos dokumentų, yra išsamiau išdėstytos Visuotinės ES užsienio ir saugumo politikos strategijos, naujo Europos konsensuso dėl vystymosi, atnaujintos ES ir Afrikos partnerystės ir peržiūrėtos Europos kaimynystės politikos dokumentuose. Reglamentu taip pat sukuriama sistema, skirta galiojantį Kotonu susitarimą pakeisiančiam partnerystės susitarimui, kuriuo nustatoma Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno valstybių grupės ir Europos Sąjungos bei jos valstybių narių asociacija ir partnerystė, įgyvendinti. •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis Įgyvendinant šį reglamentą bus užtikrintas suderinamumas su kitomis išorės veiksmų sritimis ir kitų susijusių sričių Sąjungos politika, taip pat politikos suderinamumas vystymosi labui. Kaip matyti iš Darbotvarkės iki 2030 m., tai reiškia, kad reikia atsižvelgti į visų sričių politikos poveikį darniam vystymuisi visais lygmenimis: nacionaliniu, ES vidaus, kitų šalių vidaus ir pasauliniu. Be to, reikėtų siekti sinergijos su veiksmais pagal kitas ES programas, kad bendrų intervencinių priemonių poveikis būtų kuo didesnis. Sąveika su tokiomis programomis ir jų papildomumas turėtų užtikrinti didesnį Sąjungos poveikį. Pagal šį pasiūlymą finansuojami veiksmai turėtų būti suderinami su veiksmais, kurių imamasi pagal Pasirengimo narystei paramos priemonę III, Sprendimą dėl užjūrio šalių ir teritorijų, Euratomo sutartimi pagrįstą Europos branduolinės saugos priemonę, kuria papildoma Kaimynystės, vystomojo ir tarptautinio bendradarbiavimo priemonė, bendrą užsienio ir saugumo politiką ir naujai pasiūlytą Europos taikos priemonę, kuri yra finansuojama ne iš ES biudžeto. Pagal šį pasiūlymą humanitarinė pagalba, kaip nustatyta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 214 straipsnyje, nebus finansuojama; humanitarinės pagalbos veikla ir toliau bus finansuojama pagal Humanitarinės pagalbos reglamentą. Pagal šį reglamentą ir PNPP III finansuojama Išorės veiksmų garantija taip pat apims atidėjinius makrofinansinei paramai teikti, skirtus mokėjimų balanso krizėms atitinkamose šalyse spręsti. Išorės veiksmų garantijos atidėjiniai makrofinansinei paramai teikti turėtų būti proporcingi tų šalių politinių uždavinių ir ekonominio stabilumo problemų sprendimui, atsižvelgiant į metinę skolinimo apimtį, dėl kurios susitarta 2014–2020 m. daugiametės finansinės programos laikotarpio vidurio peržiūroje. Ši neprogramuojama parama turėtų papildyti kitus šiame reglamente nustatytus paramos teikimo būdus. Finansavimas pagal šį reglamentą taip pat turėtų būti naudojamas veiksmams, susijusiems su judumu mokymosi tikslais į trečiąsias valstybes, iš jų arba tarp jų pagal programą „Erasmus“, taip pat bendradarbiavimui ir dialogui švietimo ir kultūros politikos klausimais su tomis valstybėmis laikantis „Erasmus“ reglamento ir programos „Kūrybiška Europa“ reglamento. 2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI •Teisinis pagrindas Šis pasiūlymas grindžiamas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 209, 212 ir 322 straipsniais. Komisija jį teikia laikydamasi Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 294 straipsnyje nustatytos tvarkos. Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo penktosios dalies III antraštinės dalies 1 ir 2 skyriai yra bendradarbiavimo su šalimis partnerėmis ir regionais partneriais teisinis pagrindas. •Subsidiarumo principas Dėl įvairių priežasčių ES turi išskirtines galimybes teikti išorės paramą. Jos viršvalstybinio subjekto statusas leidžia daryti politinę įtaką ir pasinaudoti taip įgyjamu svertu. ES veikia visame pasaulyje per savo delegacijas, taip užsitikrindama platų informacijos apie pokyčius, turinčius įtakos įvairioms pasaulio šalims, tinklą. Be to, ES dalyvauja daugumoje daugiašalių procesų, kuriais siekiama spręsti visuotinius uždavinius. Tai leidžia ES nuolat gauti informacijos apie naujausius poreikius ir problemas ir atitinkamai perskirstyti išteklius. ES ir valstybių narių veiksmų papildomumas nuolat didėja. Tai stiprina dialogą ir bendradarbiavimą su šalimis partnerėmis, kurie vis dažniau vykdomi taikant bendrą programavimą su valstybėmis narėmis. ES taip pat gali papildyti valstybių narių veiklą susiklosčius potencialiai pavojingai padėčiai arba labai daug išlaidų reikalaujančių intervencinių priemonių atveju. Kai kuriose srityse, kuriose valstybės narės nėra aktyvios, ES yra pagrindinė ir kartais vienintelė intervencijos dalyvė. Taip būna, pvz., ypač opiose srityse, kaip antai žmogaus teisių gynimas ir rinkimų stebėjimo misijos. ES turi galimybę užmegzti dialogą ir bendradarbiauti su tarptautinėmis ir regioninėmis organizacijomis, pvz., su AKR valstybių grupe ir Afrikos Sąjunga. ES gali sukurti pridėtinę vertę, pagrįstą išteklių, skiriamų per jos priemones, apimtimi, gana lanksčiais valdymo metodais ir išteklių nuspėjamumu daugiametės finansinės programos laikotarpiu.

Dėl Europos istorijos (pvz., regioninė integracija ir perėjimas prie demokratijos) ir remdamasi sėkmingai vykdoma politika (pvz., patirtis aprūpinimo maistu saugumo srityje, įgyta vykdant bendrą žemės ūkio politiką ir bendrą žuvininkystės politiką, ir patirtis bendrosios rinkos techninių standartų srityje) ES turi sukaupusi daug tam tikrų sričių patirties. Tarptautiniu mastu ES yra pripažinta kaip siekianti taikos, užtikrinanti konfliktų prevenciją, remianti laisvus rinkimus ir ginanti žmogaus teises. •Proporcingumo principas Pagal proporcingumo principą siūlomu reglamentu neviršijama to, kas būtina jo tikslams pasiekti. •Priemonės pasirinkimas Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 209 ir 212 straipsnius, kuriuose nustatyta įprasta teisėkūros procedūra, taikytina siekiant priimti priemones, skirtas bendradarbiavimui su trečiosiomis valstybėmis įgyvendinti, pasiūlymas teikiamas kaip reglamentas, užtikrinant jo vienodą taikymą ir įpareigojamąjį pobūdį jį taikyti visą ir tiesiogiai. 3.RETROSPEKTYVINIO VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI •Galiojančių teisės aktų retrospektyvinis vertinimas / tinkamumo patikrinimas Komisijos priimtoje laikotarpio vidurio peržiūros ataskaitoje dėl 10 išorės finansavimo priemonių, taip pat makrofinansinės paramos ex post vertinimo ataskaitose ir Europos investicijų banko išorės skolinimo įgaliojimo laikotarpio vidurio peržiūroje padaryta išvada, kad išorės finansavimo priemonės apskritai atitiko paskirtį ir kad pastebėta teigiamų tendencijų, susijusių su tikslų pasiekimu. Iš ataskaitų matyti, kad išorės finansavimo priemonėms reikia daugiau išteklių, nes jomis teikiamos finansinės galimybės jau yra išnaudotos. Priemonėmis nustatoma politikos įgyvendinimo taikymo sritis, tikslai ir procedūros. Iš laikotarpio vidurio peržiūros ataskaitos matyti, kad dėl priemonėmis teikiamų galimybių jos patenkina daugumą ES išorės veiksmų poreikių ir tikslų. Priemonės būtų naudingesnės, jei būtų labiau atsižvelgta į tam tikrus pokyčius, kaip antai: naują politikos sistemą, įskaitant visuotinai taikomą Darbotvarkę iki 2030 m., migracijos / pabėgėlių krizę ir vidaus politikos išorinį poveikį. Be to, daugiau dėmesio reikėtų skirti vystymosi ir saugumo sąsajoms ir bendram užmojui išorės veiksmais siekti taikos ir saugumo. Dėl pagal tam tikras priemones (pvz., vystomojo bendradarbiavimo finansinę priemonę) nustatyto diferenciacijos principo ES su didesnes nei vidutines pajamas gaunančiomis šalimis nebegali vykdyti dvišalio bendradarbiavimo. Kadangi tose šalyse susiklosčius tam tikrai padėčiai gali prireikti paramos (pvz., pokriziniu laikotarpiu), nuspręsta, kad vadovaudamasi visuotinai taikoma Darbotvarke iki 2030 m. ES turėtų ieškoti naujoviškų bendradarbiavimo su labiau pažengusiomis besivystančiomis šalimis ir strateginiais partneriais būdų, kaip nustatyta naujajame Europos konsensuse dėl vystymosi. Priemonėmis iš esmės siekiama skatinti laikytis pagrindinių vertybių ir gerbti žmogaus teises. Tačiau kai kuriose šalyse buvo sunku šiuos tikslus propaguoti ir jų siekti, taip pat pastebėta, kad daugelyje šalių sumažėjo erdvės pilietinės visuomenės organizacijoms veikti. Dėl to atsiranda sunkumų veikti šiose srityse ir sustiprėja įtampa tarp skatinimo gerbti žmogaus teises ir pačių partnerių prioritetinių interesų. Dabartinėmis daugybės krizių ir konfliktų aplinkybėmis ES turi turėti galimybių greitai reaguoti į besikeičiančius įvykius. Tačiau vykdant tam tikras priemones reagavimo galimybės buvo ribojamos dėl per mažo finansinio lankstumo. Atsiradus naujiems prioritetams, pvz., migracijos / pabėgėlių krizės atveju, kilo problemų perskirstant priemonių, kurios yra finansuojamos iš biudžeto, lėšas, nes ilgalaikėms programoms buvo skirtos didelės sumos, nepaliekant pakankamos maržos. Kaip nurodyta laikotarpio vidurio peržiūros ataskaitoje, turi būti didinamas lankstumas. Reikia užtikrinti didesnį priemonės komponentų, taip pat skirtingų priemonių nuoseklumą ir suderinamumą su paramos teikėjais. Apskritai laikotarpio vidurio peržiūros ataskaitoje pateiktos nevienareikšmės išvados dėl suderinamumo. Išvados dėl priemonių komponentų suderinamumo buvo patenkinamos. Nustatyta, kad skirtingos priemonės iš dalies buvo nuoseklios, tačiau dėl programų daugialypiškumo veiksmai kartais dubliuodavosi, ypač vykdant sudėtingesnį bendradarbiavimą su labiau pažengusiomis besivystančiomis šalimis. Be to, dėl geografinių ir teminių požiūrių sąveikos kartais būdavo sulaukiama nenuoseklaus atsako šalies lygmeniu. Remiantis iš ES delegacijų gautais atsiliepimais matyti, kad buvo sunku valdyti papildomumo galimybes bei jomis pasinaudoti ir kurti priemonių sinergijas. Apskritai manyta, kad ES trūko galimybių kurti suderintas strategijas tam tikrai šaliai / regionui. Kalbant apie nuoseklumą valstybių narių atžvilgiu, per peržiūrą nustatyta, kad bendrą programavimą dar būtų galima stiprinti. Tačiau tam tikrais atvejais tam reikėtų didesnio įsipareigojimo – tiek šalių partnerių vyriausybių, tiek valstybių narių. Laikotarpio vidurio peržiūros ataskaitoje nurodyta, kad esama teigiamų tendencijų, susijusių su rezultatų pasiekimu. Tačiau pastebėta, kad laimėjimus sunku įvertinti kiekybiškai. Dažnai pritrūkdavo informacijos apie stebėsenos sistemas, nurodytas pagal priemones. Trūko duomenų (įskaitant atskaitos taškus) įvertinti, ar taikant priemones buvo pasiekti kai kurie jų tikslai (visų pirma aukšto lygio tikslai), be to, paaiškėjo, kad tikslų siekimui įtakos turi daug išorės veiksnių (pvz., šalies partnerės politika ir kiti paramos teikėjai). Kalbant apie ES prioritetų integravimą, pastebėta, kad padaryta didelė pažanga taikant galiojančias priemones klimato kaitos srityje, tačiau dar reikia dėti daugiau pastangų siekiant išspręsti kitas aplinkos problemas, kaip antai biologinės įvairovės nykimą ir gamtos išteklių išeikvojimą. Kalbant apie žmogaus teisų aspekto integravimą, įskaitant lyčių lygybę ir moterų įgalėjimą, daugeliu atveju pripažinta, kad darbas tebevyksta, o šalių partnerių vyriausybės kartais rodo per mažai susidomėjimo šiomis sritimis arba joms priešinasi. Apskritai nustatyta, kad organizaciniu požiūriu veikla yra efektyvi, tačiau kai kurie dalyviai manė, kad įgyvendinant tam tikras priemones administracinė našta buvo per didelė. Kalbant apie sverto poveikį, laikantis Išorės investicijų plano pavyko pritraukti daug privačių investicijų perspektyviems verslo pasiūlymams, skirtiems darnaus vystymosi poreikiams tenkinti, kurių viešasis finansavimas buvo nedidelis, finansuoti. Daug vilčių teikia pradėta taikyti Europos darnaus vystymosi fondo garantija, padedanti didinti investicijas, kurių reikia šalyse partnerėse, be kita ko, didelės rizikos srityse ir sektoriuose. „Europos darnaus vystymosi fondas +“ (EDVS+) ir Išorės veiksmų garantija turėtų būti ir toliau grindžiami šia teigiama patirtimi. •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

Rengiant vertinimo dokumentus, į kuriuos buvo atsižvelgta laikotarpio vidurio peržiūros ataskaitoje, surengtos trijų rūšių konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis. Vertintojai surengė apie tūkstantį struktūrinių ar pusiau struktūrinių pokalbių su ES pareigūnais ir ES institucijų, valstybių narių ir šalių partnerių atstovais. Surengti keli techniniai seminarai su Europos Parlamento, Tarybos darbo grupių, valstybių narių komitetų ir pilietinės visuomenės organizacijų bei vietos valdžios institucijų atstovais, per kuriuos buvo pristatyti ir aptarti vertinimų projektai. 2017 m. surengtos atviros viešos konsultacijos. Per jas siekta surinkti suinteresuotųjų šalių atsiliepimus apie priemonių vertinimo išvadas ir būsimas išorės finansavimo priemones po 2020 m. Pagrindinė informacija, per konsultacijas gauta iš suinteresuotųjų šalių, apibendrinama toliau. Lankstumas. Suinteresuotosios šalys pritarė, kad naujos finansavimo priemonės turėtų būti lankstesnės, kad būtų galima geriau reaguoti į uždavinius ir krizes, kurių neįmanoma numatyti. Visų pirma, jos pažymėjo, kad turėtų būti sudarytos sąlygos lengviau perkelti lėšas tarp regionų ir taikyti skirtingus paramos teikimo būdus. Tačiau taip pat pabrėžta, kad didinant lankstumą neturėtų sumažėti nuspėjamumas ir šalių atsakomybė, be to, neturėtų būti skiriama mažiau dėmesio ilgalaikių vystymosi tikslų siekimui. Kai kurie respondentai tvirtino, kad norint užtikrinti lankstumą ir nuspėjamumą, reikia numatyti pakankamus rezervus. Suderinamumas. Suinteresuotųjų šalių manymu, reikia užtikrinti didesnį ES vidaus ir išorės politikos, taip pat pačių išorės priemonių nuoseklumą. Kai kurios šalys pabrėžė, kad turi būti stiprinamas geografinių ir teminių priemonių papildomumas ir sinergija. Kitos teigė, kad darnaus vystymosi tikslai yra pats tinkamiausias pagrindas vidaus ir išorės politikos nuoseklumui didinti. Dauguma rekomendavo ES imtis pirmaujančio vaidmens didinant įvairių suinteresuotųjų šalių (tiek ES, tiek už ES ribų) veiksmų tarpusavio papildomumą. Kai kurie respondentai pabrėžė, kad jei tie patys politikos tikslai yra finansuojami pagal kelias priemones, kyla dubliavimosi rizika. Respondentai taip pat ragino aiškiai atskirti priemones ir pabrėžė, jog reikia užtikrinti, kad vykdant geografines ir temines programas būtų pasinaudota įvairių sektorių tarpusavio sinergijomis ir sąsajomis. Papildomumas. Dėl būsimų priemonių struktūros suinteresuotosios šalys pritarė, kad geografinių ir teminių programų jungimas duoda teigiamų rezultatų. Jos pabrėžė, kad geografiniu pagrindu vykdomų priemonių privalumas yra tas, kad galima konkrečiai patenkinti specifinius šalių partnerių poreikius. Tai yra labai svarbu, atsižvelgiant į tose šalyse kylančių uždavinių ir poreikių įvairovę. Suinteresuotosios šalys taip pat teigiamai įvertino tai, kad tokiomis priemonėmis, kaip partnerystės priemonė ir priemonė, kuria prisidedama prie stabilumo ir taikos, galima vykdyti visuotines tikslines intervencines priemones. Supaprastinimas. ES buvo primygtinai raginama dar labiau supaprastinti bendrą priemonių struktūrą. ES taip pat turėtų toliau stengtis supaprastinti sudėtingas administracines ir finansines procedūras. Pilietinės visuomenės ir vietos valdžios institucijų atstovai pabrėžė, kad šiuo metu taikomos procedūros ir taisyklės turi didelės įtakos jų galimybėms aktyviau dalyvauti vystomajame bendradarbiavime. Sverto poveikis. Suinteresuotosios šalys pritarė, kad novatoriškos finansinės priemonės gali būti labai svarbios viešąjį ir privatųjį finansavimą panaudojant ES išorės paramai teikti. Naujausiame vertinime dėl priemonių derinimo pateiktos teigiamos išvados dėl sverto poveikio ir tokių priemonių finansinio papildomumo laikomos daug žadančiomis. Tačiau pilietinės visuomenės respondentai pareiškė susirūpinimą, kad privataus sektoriaus prioritetai gali tapti svarbesniais už tikslus mažinti skurdą šalyse partnerėse. Šiame pasiūlyme atsižvelgiama į daugumą suinteresuotųjų šalių išreikštų pastabų. •Nepriklausomas tyrimas Laikotarpio vidurio peržiūros ataskaita ir susiję tarnybų darbiniai dokumentai iš esmės pagrįsti tam tikromis 2016 ir 2017 m. atliktų nepriklausomų tikrinimų (po vieną kiekvienai priemonei) ataskaitomis. Kartu buvo parengta tam tikrų išorės veiksmų priemonių, kurios buvo įtrauktos į laikotarpio vidurio peržiūrą, nepriklausoma ataskaita, kurioje aprašyta pagrindinė įgyta patirtis ir žinios. Be šių naujausių ataskaitų, EBPO Paramos vystymuisi komiteto atliktame 2012 m. ES vystomojo bendradarbiavimo tarpusavio vertinime pateikta rekomendacijų dėl ES išorės finansavimo priemonių struktūros, taisyklių ir procedūrų. Pavyzdžiui, EBPO paragino ES dar labiau supaprastinti ir modernizuoti bendradarbiavimą mažinant biudžeto punktų skaičių, derinant vystomojo bendradarbiavimo finansinės priemonės ir Europos plėtros fondo taisykles, paprastinant patvirtinimo procedūras ir didinant regioninių ir teminių programų nuoseklumą. ES buvo paraginta veiksmingiau, labiau laiku ir lanksčiau veikti tiek programų, tiek įvairių priemonių lygmeniu. To labai trūko nestabilumo ir krizių atveju, kai, EBPO manymu, buvo galima veikti daug efektyviau. •Poveikio vertinimas 2018 m. Komisija atliko poveikio vertinimą, susijusį su 2014–2020 m. daugiametės finansinės programos išorės veiksmų išlaidų kategorija „Europos vaidmuo pasaulyje“, per kurį daugiausia dėmesio buvo skiriama pagrindiniams siūlomiems išorės veiksmų pakeitimams, įskaitant keleto priemonių supaprastinimą ir sujungimą į vieną plataus masto priemonę ir šiuo metu iš Europos plėtros fondo finansuojamos veiklos priskyrimą prie veiklos, finansuojamos iš ES biudžeto. Atlikus analizę padaryta išvada, kad privalumai nebefinansuojant vystymosi srities veiklos iš Europos plėtros fondo (kuris neįtrauktas į ES biudžetą) pranoktų trūkumus, jei būtų patenkintos tam tikros išankstinės sąlygos. Išankstinės sąlygos, be kita ko, yra šios: –išorės veiksmams skiriama suma neturėtų būti mažesnė nei bendra EPF ir kitoms išorės finansavimo priemonėms skiriama suma; –kiek įmanoma, EPF lankstumą reikėtų perkelti į ES biudžetą ir –pagal Europos plėtros fondo Afrikos taikos priemonę finansuojamos karinės operacijos turėtų būti tęsiamos pagal kitą į biudžetą neįtrauktą mechanizmą – Europos taikos priemonę, kuri aptariama kitame pasiūlyme. Poveikio vertinime taip pat padaryta išvada, kad, išskyrus labai specifinio pobūdžio priemones (pvz., humanitarinė pagalba ir jos neutralumo principas), į vieną priemonę būtų galima sujungti daugumą priemonių, t. y.: Bendrą įgyvendinimo reglamentą, vystomojo bendradarbiavimo finansinę priemonę, Europos plėtros fondą, Europos darnaus vystymosi fondą, išorės skolinimo įgaliojimą, Europos kaimynystės priemonę, Europos demokratijos ir žmogaus teisių rėmimo priemonę, garantijų fondą, priemonę, kuria prisidedama prie stabilumo ir taikos, ir partnerystės priemonę. Atskiras reikėtų palikti šias priemones: Pasirengimo narystei paramos priemonę; humanitarinę pagalbą; bendros užsienio ir saugumo politikos biudžetą; Užjūrio šalių ir teritorijų (įskaitant Grenlandiją) sprendimą; ES civilinės saugos mechanizmą; ES pagalbos savanorių programą; paramą Kipro turkų bendruomenei; neatidėliotinos pagalbos rezervą ir naują Europos taikos priemonę.

Komisija yra pažymėjusi (o partneriai tam pritarė per atviras viešas konsultacijas), kad esama išorės finansavimo priemonių struktūra yra pernelyg sudėtinga. Sujungus kelias priemones į vieną plataus masto priemonę būtų galima racionalizuoti jų valdymo ir priežiūros sistemas ir taip sumažinti visoms suinteresuotosioms šalims tenkančią administracinę naštą. Paprastesnė priežiūros sistema leistų atitinkamoms institucijoms geriau ir išsamiau stebėti ES išorės išlaidas. Plataus masto priemonė reikštų visapusiškesnį geografinį ir teminį požiūrį ir palengvintų įvairių sričių politikos tarpregioninį, daugiasektorinį ir visuotinį įgyvendinimą. ES sudarytų geresnes nuoseklaus atsako ir sinergijų galimybes ir nutrauktų teminę ir geografinę izoliaciją. Nebeliktų dubliavimosi, visų pirma, tarp galiojančios partnerystės priemonės ir vystomojo bendradarbiavimo finansinės priemonės, susijusio su novatorišku bendradarbiavimu su labiau pažengusiomis besivystančiomis šalimis, ir tarp geografinių ir teminių programų (t. y. Europos plėtros fondo geografinių programų ir vystomojo bendradarbiavimo finansinės priemonės teminių programų). 2018 m. balandžio 25 d. Reglamentavimo patikros valdyba išnagrinėjo poveikio vertinimą ir pateikė teigiamą nuomonę su išlygomis, kad vertinimas turėtų būti pakoreguotas įtraukiant valdybos rekomendacijas dėl tam tikrų aspektų. Dėl to vertinimas buvo peržiūrėtas siekiant: –pateikti daugiau informacijos apie naujos priemonės valdymo struktūrą, įskaitant informaciją apie sprendimų priėmimo procedūras; –išsamiau paaiškinti keletą finansavimo klausimų, įskaitant pagrindinius finansavimo kriterijus, lėšų rezervavimą regionams ir teminėms sritims ir valstybių narių įnašus Europos plėtros fondui finansuoti, ir –patikslinti, kaip veiks būsimos stebėsenos ir vertinimo sistemos. Valdybos nuomonė ir su ja susiję poveikio vertinimo pakeitimai išsamiau aprašyti poveikio vertinimo 1 priede. •Supaprastinimas Komisijos daugiametės finansinės programos prioritetas yra supaprastinti reglamentavimo aplinką. Sujungus kelias priemones į vieną plataus masto priemonę bus galima racionalizuoti valdymo ir priežiūros sistemas ir taip sumažinti ES institucijoms ir valstybėms narėms tenkančią administracinę naštą. Vietoje dėmesio daugybiniams programavimo procesams diskusijose būtų daugiau susitelkta į politinius tikslus ir bendradarbiavimą su išorės partneriais. Be to, veiksmų, kuriems skiriamas sudėtinis skirtingų Sąjungos programų finansavimas, auditas bus atliekamas tik vieną kartą, aprėpiant visas susijusias programas ir atitinkamas pagal jas taikomas taisykles. Supaprastinimas nereiškia, kad sumažės tikrinimas ar atskaitomybė. Būtų visiškai išlaikyta tarpinstitucinė pusiausvyra. Be to, padidėtų Europos Parlamento biudžeto valdymo ir tikrinimo įgaliojimai, nes į ES biudžetą būtų įtraukta veikla, kuri šiuo metu yra finansuojama iš Europos plėtros fondo. Taisyklių derinimo požiūriu, į naująją priemonę įtraukus Bendro įgyvendinimo reglamento nuostatas bus sudarytas nuoseklus visų jos komponentų dalių principų rinkinys, todėl partneriams bei vykdymo atstovams bus lengviau šiuos principus suprasti. •Pagrindinės teisės ES grindžiama ryžtingu įsipareigojimu skatinti ir ginti pagrindines teises, žmogaus teises, demokratijos ir teisinės valstybės principus. Ji aktyviai remia šias teises ir principus ne tik savo valstybėse narėse, bet ir bendradarbiaudama su trečiosiomis valstybėmis. Šiuo reglamentu pakeičiama galiojanti Europos demokratijos ir žmogaus teisių rėmimo priemonė ir remiamos intervencinės priemonės trečiosiose valstybėse žmogaus teisių, pagrindinių laisvių ir demokratijos srityse. Be to, pagal pasiūlymą numatyta remti pilietinę visuomenę kaip veiksmingą politinių reformų ir žmogaus teisių gynimo jėgą. 4.POVEIKIS BIUDŽETUI 2018 m. gegužės 2 d. Komunikate Europos Komisija pasiūlė Kaimynystės, vystomojo ir tarptautinio bendradarbiavimo priemonei 2021–2027 m. laikotarpiu skirti 89 200 000 000 eurų (dabartinėmis kainomis). 5.KITI ELEMENTAI •Siūlomo reglamento indėlis vykdant Sąjungos įsipareigojimą kovoti su klimato kaita

Vykdant įsipareigojimus, prisiimtus pagal Paryžiaus susitarimą, ir siekiant Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslų šis reglamentas turėtų padėti į Sąjungos politiką įtraukti veiksmus klimato kaitos srityje. Kova su klimato kaita yra vienas didžiausių pasaulyje kylančių uždavinių, kuriam spręsti būtina imtis skubių veiksmų nacionaliniu ir tarptautiniu lygmenimis. Šiomis aplinkybėmis Sąjungos tikslas – kovai su klimato kaita skirti ne mažiau kaip 25 proc. jos biudžeto. Siekiant prisidėti prie šio tikslo siekimo numatoma, kad vykdant veiksmus pagal šį reglamentą 25 proc. jo bendrojo finansinio paketo bus skiriama su klimatu susijusiems tikslams. •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka Komisija vykdys reguliarią savo veiksmų stebėseną ir atliks pažangos siekiant rezultatų apžvalgą. Pagal 2016 m. balandžio 13 d. Tarpinstitucinio susitarimo 22 ir 23 dalis, kuriose trys institucijos patvirtina, kad galiojančių teisės aktų ir vykdomos politikos vertinimai turėtų būti tolesnių veiksmų pasirinkimo poveikio vertinimų pagrindas, Komisija atliks tarpinį ir galutinį vertinimus. Per vertinimus, remiantis susijusiais rodikliais, bus nustatytas vietinis priemonės poveikis ir išanalizuota, kokiu mastu priemonė gali būti laikoma aktualia, efektyvia, veiksminga, kuriančia pakankamą ES pridėtinę vertę ir derančia su kitų krypčių ES politika. Į vertinimus bus įtraukta įgyta patirtis, padėsianti nustatyti problemas ar veiksmų arba jų rezultatų tobulinimo galimybes, taip pat padidinti jų poveikį. Europos Parlamentas ir Taryba bus supažindinti su vertinimų išvadomis ir pastabomis. Pažanga bus stebima remiantis rodikliais, kurie bus suderinti su pasiūlymo tikslais. Nuo 2022 m. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai teiks metinę šio reglamento tikslų įgyvendinimo ataskaitą. Vertinimai bus atliekami laiku, kad jų rezultatus būtų galima panaudoti priimant sprendimus. Kaimynystės, vystomojo ir tarptautinio bendradarbiavimo priemonė turėtų būti vertinama, kai bus pakankamai informacijos apie jos veikimą. •Geografinė taikymo sritis ir trečiųjų valstybių dalyvavimas Siūlomo reglamento geografinė taikymo sritis yra pasaulinio masto. Dėl šios priežasties įvairūs subjektai iš valstybių narių ir už Sąjungos ribų gali pasinaudoti lėšomis pagal šį reglamentą ir (arba) tapti partneriais jas įsisavinant. Kalbant apie lėšų gavėjus už Sąjungos ribų, besivystančių šalių ir teritorijų, kurios yra pagrindinės paramos pagal šį reglamentą gavėjos, subjektai atitinka reikalavimus gauti Sąjungos finansavimą. Kitos trečiosios valstybės taip pat gali atitikti reikalavimus gauti finansavimą, jei laikomasi šio pasiūlymo 24 straipsnyje nustatytų sąlygų, kurios yra suderintos su Sąjungos tarptautiniais įsipareigojimais dėl pagalbos veiksmingumo, visų pirma EBPO rekomendacijomis dėl atsiejimo ir 2016 m. Nairobio aukšto lygio forume prisiimtais įsipareigojimais. 24 straipsnyje nustatyta, kad paprastai išsivysčiusių trečiųjų valstybių subjektai lėšų pagal šį reglamentą gavėjais gali būti tik jei sudaromos abipusės galimybės pasinaudoti jų pačių parama vystymuisi, pripažįstamos Komisijos sprendimu. Stabilumo ir taikos, žmogaus teisių ir demokratijos programas, taip pat greitojo reagavimo veiksmus gali vykdyti visų šalių subjektai, nes Sąjunga yra suinteresuota, kad jie būtų vykdomi kuo plačiau, atsižvelgiant į pasaulinę veiksmų taikymo sritį, sudėtingas aplinkybes, kuriomis parama yra teikiama, ir būtinybę veikti kuo skubiau. Tarptautinės organizacijos taip pat atitinka reikalavimus gauti Sąjungos finansavimą. Dėl partnerių už Sąjungos ribų pasirinkimo, Komisija gali nuspręsti bendradarbiauti su tarptautinėmis organizacijomis, šalimis partnerėmis arba kitų trečiųjų valstybių subjektais, taikydama netiesioginį valdymą, skirtą konkrečiam veiksmui įgyvendinti, jei tai atitinka Sąjungos interesus ir tokio veiksmo tikslus ir jei laikomasi Finansiniame reglamente nustatytų taisyklių ir sąlygų. Šis pasirinkimas turėtų būti patvirtintas Komisijos sprendimu. Be to, valstybės narės ir trečiosios valstybės gali prisidėti prie Išorės veiksmų garantijos įgyvendinimo, todėl jų subjektai galėtų tapti reikalavimus atitinkančiomis garantijos įgyvendinimo šalimis. Trečiosioms valstybėms, kurios nėra Europos ekonominės erdvės susitarimo susitariančiosios šalys, reikalingas išankstinis Komisijos patvirtinimas paramai gauti. Komisijos ir trečiosios valstybės susitarime turėtų būti nustatytos tokios paramos sąlygos. •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas I ANTRAŠTINĖ DALIS. BENDROSIOS NUOSTATOS 1 straipsnyje („Dalykas“) apibrėžiama reglamentu sukuriama priemonė – viena iš ES išorės veiksmų programų. 2 straipsnyje („Apibrėžtys“) pateikiamos pagrindinių reglamente vartojamų terminų apibrėžtys. 3 straipsnyje („Tikslai“) nustatomas bendrasis tikslas, taikomas visiems Priemonės ramsčiams, ir konkretūs tikslai. 4 straipsnyje („Taikymo sritis ir struktūra“) aprašomi įvairūs Priemonės komponentai: geografinis, teminis ir greitojo reagavimo. Jame nustatoma kiekvieno komponento geografinė ir materialinė taikymo sritis ir paaiškinamas šių komponentų ryšys.

Geografinį komponentą sudaro geografinės programos, skirtos Europos kaimynystės, Užsachario Afrikos, Azijos ir Ramiojo vandenyno, Šiaurės ir Pietų Amerikos ir Karibų jūros regionų šalims. Kaimynystės regiono šalys išvardytos I priede; sąrašas naudotinas kaip pagrindas gretimuose regionuose esančioms šalims apibrėžti. Kitos šalys priskiriamos įprastinėms geografinėms sritims. Geografinių programų materialinė taikymo sritis ir bendradarbiavimo sritys nustatytos II priede. Pagal teminį komponentą dėmesys sutelkiamas į visuotinius uždavinius, visų pirma, per specialias temines žmogaus teisių ir demokratijos, pilietinės visuomenės organizacijų, stabilumo ir taikos, taip pat visuotinių uždavinių programas, pagal kurias aprėpiami tokie klausimai, kaip sveikata, švietimas ir mokymas, moterys ir vaikai, deramas darbas ir socialinė apsauga, kultūra, migracija, aplinka ir klimato kaita, tvarioji energetika, tvarus ir integracinis augimas, privatusis sektorius ir vietos valdžios institucijos. Šios programos papildo geografines programas ir yra vykdomos visame pasaulyje. Teminių programų materialinė taikymo sritis, visų pirma intervencinių priemonių sritys, nustatytos III priede. Greitojo reagavimo komponentas skirtas greitojo reagavimo pajėgumams krizių valdymo, konfliktų prevencijos ir taikos kūrimo srityse; atsparumo didinimo ir humanitarinės pagalbos bei vystymosi veiksmų susiejimo srityje, taip pat užsienio politikos veiksmų poreikių ir prioritetų srityje. Šio komponento programos taip pat vykdomos visame pasaulyje. Intervencinių priemonių sritys apibrėžtos IV priede. Pagal šį komponentą programavimas nereikalingas; priemonė įgyvendinama tiesiogiai priimant išimtines paramos priemones, veiksmų planus ir atskiras priemones. 5 straipsnyje („Suderinamumas, nuoseklumas ir papildomumas“) paaiškinamas šios Priemonės ir kitų išorės veiksmų priemonių ryšys ir jos sąsajos su ES vidaus programomis bei nuoseklumas. 6 straipsnyje („Biudžetas“) nurodomas bendras Priemonės finansinis paketas ir pateikiamas išsamus suskaidymas pagal geografines sritis, temines programas ir greitojo reagavimo veiksmus. Jame taip pat nurodomas rezervas naujiems uždaviniams ir prioritetams, dėl kurio gali padidėti straipsnyje nurodytos sumos. 7 straipsnyje („Politikos sistema“) nurodoma bendra politikos sistema, skirta šiai Priemonei įgyvendinti. Galiojančiais susitarimais, strategijomis, išvadomis, rezoliucijomis ir kitais panašiais dokumentais nustatoma politika, kuria grindžiamas Priemonės įgyvendinimas. 8 straipsnyje („Bendrieji principai“) išvardijami visai Priemonei taikomi įvairūs principai, kaip antai, demokratijos, teisinės valstybės, pagarbos žmogaus teisėms ir pagrindinėms laisvėms, teisėmis grindžiamo požiūrio, bendradarbiavimo, dialogo, partnerystės, vystymosi veiksmingumo, klimato kaitos aspekto įtraukimo, aplinkos apsaugos ir lyčių lygybės principai. Straipsnyje taip pat pabrėžiama, kad reikia bendradarbiauti su valstybėmis narėmis. Kartu nustatyta prievolė informuoti Europos Parlamentą ir reguliariai keistis informacija, kuri Komisijai ir Europos Parlamentui leistų reguliariai aptarti vykdomą politiką ir Priemonės įgyvendinimą. 9 straipsniu („Karinių subjektų pajėgumų stiprinimas remiant vystymąsi ir saugumą vystymosi labui“) siekiama nustatyti su saugumu susijusios veiklos, kuri gali būti remiama pagal šią Priemonę, ir veiklos, kuri negali būti finansuojama iš ES biudžeto, skiriamąsias ribas. II ANTRAŠTINĖ DALIS. PRIEMONĖS ĮGYVENDINIMAS II antraštinę dalį sudaro skyriai, susiję su Priemonės įgyvendinimu, įskaitant daugiametį programavimą.

I skyrius („Programavimas“, 10–15 straipsniai) apima įvairias nuostatas dėl daugiamečio programavimo, visų pirma bendrą požiūrį, konkrečius geografinių programų principus, geografinių ir teminių programų programavimo dokumentų turinį ir jų priėmimo tvarką. 15 straipsnyje nustatoma, kaip veikia rezervas naujiems uždaviniams ir prioritetams. II skyriuje („Konkrečios kaimynystės regionui skirtos nuostatos“, 16–18 straipsniai) pateikiamos kaimynystės regionui skirtos konkrečios taisyklės, visų pirma dėl asignavimų skyrimo kriterijų, veiklos rezultatais grindžiamo požiūrio ir tarpvalstybinio bendradarbiavimo. III skyriuje („Veiksmų planai, priemonės ir įgyvendinimo metodai“, 19–25 straipsniai) pateikiamos nuostatos, kuriomis dėl specialaus išorės veiksmų pobūdžio papildomas Finansinis reglamentas. 25 straipsnyje pateikiamos nuostatos, kurios yra būtinos norint integruoti EPF lankstumo aspektus. IV skyriuje („EDVF+, biudžeto garantijos ir finansinė parama trečiosioms valstybėms“, 26–30 straipsniai) sujungiamos ir pakeičiamos galiojančios nuostatos dėl Europos darnaus vystymosi fondo, išorės skolinimo įgaliojimo ir Išorės veiksmų garantijų fondo. V skyriuje („Stebėsena, ataskaitų teikimas ir vertinimas“, 31 ir 32 straipsniai) pateikiamos nuostatos dėl rodiklių ir rezultatų sistemų, taikytinų stebint ir vertinant išorės veiksmus, ir dėl metinės ataskaitos bei tarpinės ir galutinės vertinimo ataskaitų. III ANTRAŠTINĖ DALIS. BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS III antraštinė dalis (33–41 straipsniai) iš esmės apima vidaus politikos programų nuostatas, susijusias su instituciniais klausimais, informavimu, komunikacija ir viešinimu, panaikinimu ir įsigaliojimu. Įtraukiama nukrypti leidžianti nuostata dėl matomumo, sąlyga dėl Europos išorės veiksmų tarnybos ir nuostatos dėl šalių ar teritorijų, kurioms reglamentas netaikomas, dalyvavimo. Šios antraštinės dalies 34 straipsnis apima naudojimąsi deleguotaisiais įgaliojimais, susijusiais su atidėjinių norma (26 straipsnio 3 dalyje nurodyti deleguotieji įgaliojimai), bendradarbiavimo ir intervencinių priemonių sritimis, nustatytomis II, III ir IV prieduose (4 straipsnio 6 dalyje nurodyti deleguotieji įgaliojimai), „Europos darnaus vystymosi fondo +“ veiklos prioritetinėmis sritimis ir to fondo valdymu, nustatytais V ir VI prieduose (27 straipsnio 9 dalyje nurodyti deleguotieji įgaliojimai), ir VII priede nustatytais rodikliais, taip pat stebėsenos ir vertinimo sistemos sukūrimu (31 straipsnio 9 dalyje nurodyti deleguotieji įgaliojimai). Kitas svarbus aspektas yra susijęs su komiteto procedūra: 35 straipsniu pagal Reglamentą (ES) Nr. 182/2011 įsteigiamas Kaimynystės, vystomojo ir tarptautinio bendradarbiavimo komitetas. Viena komiteto funkcijų – teikti nuomonę dėl daugiamečio programavimo dokumentų ir metinių darbo programų (veiksmų planai ir priemonės). Prie pasiūlymo pridedami septyni priedai: – I priedas. Šalių ir teritorijų, priklausančių kaimynystės regionui, sąrašas – II priedas. Bendradarbiavimo pagal geografines programas sritys – III priedas. Teminių programų intervencinių priemonių sritys – IV priedas. Greitojo reagavimo veiksmų intervencinių priemonių sritys – V priedas. „Europos darnaus vystymosi fondo +“ operacijų prioritetinės sritys

– VI priedas. „Europos darnaus vystymosi fondo +“ valdymas – VII priedas. Rezultatų rodiklių sąrašas 2018/0243 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl Kaimynystės, vystomojo ir tarptautinio bendradarbiavimo priemonės

EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 209 ir 212 straipsnius ir 322 straipsnio 1 dalį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę, atsižvelgdami į Audito Rūmų nuomonę, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (1)programos „Kaimynystės, vystomojo ir tarptautinio bendradarbiavimo priemonė“ (toliau – Priemonė) bendrasis tikslas turėtų būti visame pasaulyje išsaugoti ir skatinti Sąjungos vertybes ir interesus siekiant Sąjungos išorės veiksmų tikslų ir laikantis jų principų, kaip nustatyta Europos Sąjungos sutarties 3 straipsnio 5 dalyje ir 8 ir 21 straipsniuose; (2)pagal Europos Sąjungos sutarties 21 straipsnį Sąjunga užtikrina savo išorės veiksmų įvairių sričių, taip pat jų ir kitų savo politikos krypčių nuoseklumą ir siekia aukšto lygio bendradarbiavimo visose tarptautinių santykių srityse. Šiuo reglamentu numatyta veiksmų įvairovė turėtų padėti siekti tame Sutarties straipsnyje nustatytų tikslų; (3)Europos Sąjungos sutarties 8 straipsnyje nustatyta, kad Sąjunga plėtoja ypatingus santykius su kaimyninėmis šalimis, siekdama sukurti Sąjungos vertybėmis grindžiamą gerovės ir geros kaimynystės erdvę, kuriai būdingi artimi ir taikūs bendradarbiavimo santykiai. Šiuo reglamentu turėtų būti padedama siekti to tikslo; (4)kaip nustatyta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 208 straipsnyje, Sąjungos vystomojo bendradarbiavimo politikos pagrindinis tikslas yra mažinti, o ilgainiui ir panaikinti skurdą. Įgyvendinant ES vystomojo bendradarbiavimo politiką taip pat prisidedama prie ES išorės veiksmų tikslų, nustatytų Europos Sąjungos sutarties 21 straipsnio 2 dalies d punkte – visų pirma skatinti besivystančių šalių ekonominį, socialinį ir aplinkos apsaugos tvarų vystymąsi, pirmiausia siekiant panaikinti skurdą; (5)Sąjunga užtikrina politikos suderinamumą vystymosi labui, kaip to reikalaujama pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 208 straipsnį. Sąjunga turėtų atsižvelgti į įtakos besivystančioms šalims galinčius turėti vystomojo bendradarbiavimo tikslus savo įgyvendinamos politikos srityse, nes šie tikslai bus pagrindinis strategijos siekiant darnaus vystymosi tikslų, kurie yra apibrėžti 2015 m. rugsėjo mėn. Jungtinių Tautų priimtoje Darnaus vystymosi darbotvarkėje iki 2030 m. (toliau – Darbotvarkė iki 2030 m.), elementas. Norint užtikrinti politikos suderinamumą darnaus vystymosi labui, įtvirtintą Darbotvarkėje iki 2030 m., reikia atsižvelgti į visų sričių politikos poveikį darniam vystymuisi visais lygmenimis: nacionaliniu, ES vidaus, kitų šalių vidaus ir pasauliniu;

(6)pagal šią Priemonę numatoma imtis veiksmų, kuriais būtų remiami tie tikslai ir išorės veiksmų politika, be to, remiamasi veiksmais, kuriems parama anksčiau buvo skiriama pagal Reglamentą (ES) Nr. 233/2014; 11-ąjį Europos plėtros fondo (EPF) vidaus susitarimą ir Įgyvendinimo reglamentą; Reglamentą (ES) Nr. 232/2014; Reglamentą (ES) Nr. 230/2014; Reglamentą (ES) Nr. 235/2014; Reglamentą (ES) Nr. 234/2014; Reglamentą (Euratomas) Nr. 237/2014; Reglamentą (ES) Nr. 236/2014; Sprendimą Nr. 466/2014/ES; Reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 480/2009 ir Reglamentą (ES) 2017/1601; (7)šį veiksmą vykdant pasauliniu mastu reikia vadovautis taisyklėmis grindžiama pasauline tvarka, kurios pagrindinis principas – daugiašališkumas, o branduolys – Jungtinės Tautos. Darbotvarkė iki 2030 m., Paryžiaus susitarimas dėl klimato kaitos ir Adis Abebos veiksmų darbotvarkė yra tarptautinės bendruomenės atsakas į visuotinius uždavinius ir tendencijas, susijusius su darniu vystymusi. Iš esmės pagrįsta darnaus vystymosi tikslais, Darbotvarkė iki 2030 m. yra pokyčius skatinantis pagrindas pasauliniu mastu naikinti skurdą ir siekti darnaus vystymosi. Tai yra visuotinio masto, išsami bendra veiksmų programa, taikoma Sąjungai, jos valstybėms narėms ir jos partnerėms. Joje užtikrinama darnaus vystymosi ekonominių, socialinių ir su aplinka susijusių aspektų pusiausvyra ir pripažįstamos jos tikslų ir siektinų reikšmių tarpusavio sąsajos. Darbotvarkės iki 2030 m. tikslas – nė vieno nepalikti nuošalyje. Darbotvarkės iki 2030 m. įgyvendinimas bus glaudžiai koordinuojamas su kitais atitinkamais Sąjungos tarptautiniais įsipareigojimais. Įgyvendinant veiksmus pagal šį reglamentą turėtų būti skiriama ypač daug dėmesio darnaus vystymosi tikslų tarpusavio sąsajoms ir integruotiems veiksmams, kuriais galima suderintai siekti papildomos naudos ir kelių tikslų; (8)įgyvendinant šį reglamentą turėtų būti vadovaujamasi penkiais prioritetais, nustatytais Visuotinėje Europos Sąjungos užsienio ir saugumo politikos strategijoje (toliau – Visuotinė strategija), pristatytoje 2016 m. birželio 19 d., kurioje pateikiama Sąjungos vizija ir, palaikant partnerystę su kitais, vykdomų bendrų ir atsakingų išorės veiksmų pagrindas, siekiant skleisti Sąjungos vertybes ir užtikrinti interesus. Sąjunga turėtų stiprinti partnerystės ryšius, skatinti dialogą politikos klausimais ir bendrai spręsti visuotinius susirūpinimą keliančius uždavinius. Jos veiksmais turėtų būti remiami Sąjungos interesai ir vertybės visais aspektais, įskaitant taikos išsaugojimą, konfliktų prevenciją, tarptautinio saugumo stiprinimą, pagrindinių neteisėtos migracijos priežasčių šalinimą ir pagalbą gyventojams, šalims ir regionams, nukentėjusiems nuo gaivalinių nelaimių ar žmogaus sukeltų nelaimių, prekybos politikos, ekonominės diplomatijos ir ekonominio bendradarbiavimo rėmimą, skaitmeninių sprendimų ir technologijų skatinimą bei Sąjungos politikos tarptautinio aspekto stiprinimą. Gindama savo interesus Sąjunga turėtų laikytis aukštų socialinių ir aplinkos standartų, teisinės valstybės, tarptautinės teisės ir žmogaus teisių apsaugos principų ir juos skatinti; (9)2017 m. birželio 7 d. pasirašytame naujame Europos konsensuse dėl vystymosi (toliau – Konsensusas) nustatyta bendro požiūrio į Sąjungos ir jos valstybių narių vystomąjį bendradarbiavimą, siekiant įgyvendinti Darbotvarkę iki 2030 m. ir Adis Abebos veiksmų darbotvarkę, sistema. Vystomojo bendradarbiavimo politikos esmė – panaikinti skurdą, kovoti su diskriminacija ir nelygybe, nė vieno nepalikti nuošalyje ir didinti atsparumą; (10)kad būtų įgyvendinta nauja tarptautinė sistema, nustatyta Darbotvarkėje iki 2030 m., Visuotinėje strategijoje ir Konsensuse, šiuo reglamentu turėtų būti siekiama didinti Sąjungos išorės veiksmų suderinamumą ir veiksmingumą, per supaprastintą priemonę sutelkiant pastangas į geresnį įvairių sričių išorės veiksmų politikos įgyvendinimą; (11)atsižvelgiant į Visuotinę strategiją ir 2015 m. kovo 18 d. priimtą Sendajaus nelaimių rizikos mažinimo programą (2015–2030 m.), reikėtų pripažinti, kad nuo reagavimo į krizes ir izoliacijos reikia pareiti prie labiau struktūriško ilgalaikio požiūrio, pagal kurį būtų veiksmingiau reaguojama į nestabilumo padėtį, gaivalines ir žmogaus sukeltas nelaimes ir užsitęsusias krizes. Reikia atkreipti didesnį dėmesį ir siekti bendro požiūrio į rizikos mažinimą, prevenciją, padarinių švelninimą ir pasirengimą; taip pat reikia dėti daugiau pastangų skatinant greitą atsaką ir ilgalaikį atsigavimą. Todėl šiuo reglamentu turėtų būti prisidedama prie atsparumo didinimo ir humanitarinės pagalbos susiejimo su veiksmais vystymosi srityje vykdant greitojo reagavimo veiksmus; (12)atsižvelgiant į Sąjungos tarptautinius įsipareigojimus dėl vystymosi veiksmingumo, kurie 2011 m. priimti Busane, 2016 m. atnaujinti Nairobio aukšto lygio forume ir priminti Konsensuse, Sąjungos vystomojo bendradarbiavimo srityje turėtų būti taikomi vystymosi veiksmingumo principai – besivystančių šalių atsakomybė už savo vystymosi prioritetus, dėmesio sutelkimas į rezultatus, įtraukių vystymosi partnerysčių kūrimas, skaidrumas ir atskaitomybė; (13)pagal darnaus vystymosi tikslus, šiuo reglamentu turėtų būti prisidedama prie sustiprintos stebėsenos ir ataskaitų teikimo, daugiausia dėmesio skiriant rezultatams (įskaitant produktus, rezultatus ir poveikį) šalyse partnerėse, gaunančiose Sąjungos išorės finansinę paramą. Visų pirma, kaip sutarta Konsensuse, tikimasi, kad vykdant veiksmus pagal šį reglamentą 20 proc. oficialios paramos vystymuisi, finansuojamos pagal šį reglamentą, bus skiriama socialinei įtraukčiai ir žmogaus socialinei raidai, įskaitant lyčių lygybę ir moterų įgalėjimą; (14)kai įmanoma ir tikslinga, Sąjungos išorės veiksmų rezultatus reikėtų stebėti ir vertinti remiantis iš anksto apibrėžtais, skaidriais ir konkrečiai šaliai skirtais išmatuojamais rodikliais, pritaikytais prie Priemonės ypatybių ir tikslų, ir, pageidautina, pagrįstais šalies partnerės rezultatų sistema; (15)šiuo reglamentu turėtų būti prisidedama prie bendro Sąjungos tikslo – Darbotvarkės iki 2030 m. įgyvendinimo laikotarpiu oficialiai paramai vystymuisi skirti 0,7 proc. bendrųjų nacionalinių pajamų. Atsižvelgiant į tai, bent 92 proc. finansavimo pagal šį reglamentą turėtų būti skiriama veiksmams, parengtiems užtikrinant atitiktį Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos Paramos vystymuisi komiteto nustatytiems oficialios paramos vystymuisi kriterijams; (16)siekiant užtikrinti, kad ištekliai būtų skiriami tam, kam jų labiausiai reikia, ypač mažiausiai išsivysčiusioms šalims ir šalims, kuriose yra nestabili padėtis ir vyksta konfliktai, šis reglamentas turėtų padėti įgyvendinti bendrą tikslą – Darbotvarkės iki 2030 m. įgyvendinimo laikotarpiu mažiausiai išsivysčiusioms šalims skirti 0,20 proc. Sąjungos bendrųjų nacionalinių pajamų; (17)šiuo reglamentu turėtų būti atsižvelgiama į poreikį daugiau dėmesio skirti strateginiams prioritetams tiek geografine prasme – Europos kaimynystės regionui ir Afrikai, taip pat nestabilioms ir skurdžiausioms šalims, – tiek temine prasme – saugumui, migracijai, klimato kaitai ir žmogaus teisėms; (18)šiuo reglamentu turėtų būti remiamas 2015 m. peržiūrėtos Europos kaimynystės politikos įgyvendinimas ir regioninio bendradarbiavimo sistemų, kaip antai tarpvalstybinio bendradarbiavimo ir atitinkamų makroregioninių ir jūrų baseinų strategijų ir politikos išorinių aspektų, įgyvendinimas. Tomis iniciatyvomis sukuriamas politinis pagrindas, kuriuo remiantis galima plėtoti tarpusavio atskaitomybės, bendrų įsipareigojimų ir atsakomybės principais grindžiamus santykius su šalimis partnerėmis ir jų tarpusavio santykius; (19)2015 m. peržiūrėta Europos kaimynystės politika siekiama pagrindinių Sąjungos politikos prioritetų – stabilizuoti kaimynines šalis ir didinti jų atsparumą, visų pirma skatinant ekonominę plėtrą. Siekiant šio tikslo, pagal peržiūrėtą Europos kaimynystės politiką daugiausia dėmesio skiriama keturioms prioritetinėms sritims: gero valdymo, demokratijos, teisinės valstybės ir žmogaus teisių sritims, visų pirma sutelkiant dėmesį į aktyvesnį pilietinės visuomenės dalyvavimą; ekonominę plėtrą; saugumą; migraciją ir judumą, įskaitant pagrindinių neteisėtos migracijos ir priverstinio perkėlimo priežasčių šalinimą. Europos kaimynystės politikos skiriamasis požymis – diferenciacija ir didesnė abipusė atsakomybė, pripažįstant skirtingą dalyvavimo lygį ir atsižvelgiant į kiekvienos šalies interesus, susijusius su jos partnerystės su Sąjunga pobūdžiu ir prioritetais; (20)šiuo reglamentu turėtų būti remiamas modernizuoto asociacijos susitarimo su Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno (AKR) valstybių grupe įgyvendinimas ir sudaromos sąlygos ES ir jos AKR partneriams toliau kurti tvirtus aljansus dėl pagrindinių visuotinių uždavinių. Visų pirma šiuo reglamentu turėtų būti remiamas tolesnis glaudus Sąjungos ir Afrikos Sąjungos bendradarbiavimas, atsižvelgiant į bendrą Afrikos ir ES strategiją ir remiantis būsimu AKR ir ES susitarimu po 2020 m., be kita ko, laikantis žemyninio požiūrio į Afriką; (21)Sąjunga turėtų siekti kuo efektyviau naudoti turimus išteklius, kad jos išorės veiksmų poveikis būtų optimalus. Tai turėtų būti pasiekta užtikrinus Sąjungos išorės finansavimo priemonių, visų pirma Pasirengimo narystei paramos priemonės III, humanitarinės pagalbos priemonės, Sprendimo dėl užjūrio šalių ir teritorijų, Euratomo sutartimi pagrįstos Europos branduolinės saugos priemonės, kuria papildoma Kaimynystės, vystomojo ir tarptautinio bendradarbiavimo priemonė, bendros užsienio ir saugumo politikos ir naujai pasiūlytos Europos taikos priemonės, kuri yra finansuojama ne iš ES biudžeto, suderinamumą ir papildomumą ir kuriant sinergijas su kitų sričių Sąjungos politika ir programomis. Kai tinkama, tai apima suderinamumą su makrofinansine parama ir jos papildomumą. Kad bendrų intervencinių priemonių poveikis siekiant bendro tikslo būtų kuo didesnis, šiuo reglamentu turėtų būti leidžiama kartu naudoti ir pagal kitas Sąjungos programas skiriamą finansavimą, jei įnašais nekompensuojamos tos pačios išlaidos; (22)pagal šį reglamentą finansavimas turėtų būti skirtas veiksmams pagal tarptautinį programos „Erasmus“ aspektą finansuoti, remiantis „Erasmus“ reglamentu; (23)pagal šį reglamentą finansuojami veiksmai turėtų būti įgyvendinami pagal geografines programas, siekiant kuo labiau padidinti Sąjungos paramos poveikį ir priartinti Sąjungos veiksmus prie šalių partnerių ir gyventojų. Šį bendrą metodą, kai tinkama, reikėtų papildyti teminėmis programomis ir greitojo reagavimo veiksmais; (24)pagal Konsensusą Sąjunga ir jos valstybės narės, sutelkdamos savo išteklius ir pajėgumus, turėtų stiprinti bendrą programavimą, kad programų kolektyvinis poveikis būtų didesnis. Bendras programavimas turėtų būti grindžiamas šalių partnerių dalyvavimu, asignavimais ir atsakomybe. Sąjunga ir jos valstybės narės turėtų stengtis remti šalis partneres, kai tinkama, bendrai įgyvendindamos programas; (25)kadangi įgyvendinant šį reglamentą turėtų būti nuolat atsižvelgiama į demokratiją ir žmogaus teises, įskaitant lyčių lygybę ir moterų įgalėjimą, Sąjungos parama pagal žmogaus teisių ir demokratijos, taip pat pilietinės visuomenės organizacijų temines programas dėl jos visuotinio pobūdžio ir nepriklausomų veiksmų, kuriems nebūtinas atitinkamų trečiųjų valstybių vyriausybių ir valdžios institucijų sutikimas, turėtų atlikti konkrečią papildomąją funkciją;

(26)pilietinės visuomenės organizacijoms turėtų būti priskiriama daug įvairių subjektų, kurių funkcijos ir įgaliojimai skiriasi, įskaitant visas nešališkai ir neprievartiniu būdu veikiančias nevalstybines, ne pelno organizacijas, į kurias žmonės buriasi siekdami bendrų politinių, kultūrinių, socialinių arba ekonominių tikslų ir idealų. Vietos, nacionaliniu, regioniniu ir tarptautiniu lygmenimis veiklą vykdančios organizacijos apima miesto ir kaimo vietovėse, oficialiai ir neoficialiai veikiančias organizacijas; (27)šiame reglamente nustatomas šios Priemonės finansinis paketas, kuris Europos Parlamentui ir Tarybai yra svarbiausias orientacinis dydis metinės biudžeto sudarymo procedūros metu, kaip apibrėžta 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo 17 punkte; (28)atsižvelgiant į tai, kaip svarbu kovoti su klimato kaita vadovaujantis Sąjungos įsipareigojimais įgyvendinti Paryžiaus susitarimą ir pasiekti Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslus, šiuo reglamentu bus padedama įtraukti klimato politikos veiksmus į Sąjungos politiką ir pasiekti bendrąjį tikslą, kad 25 proc. ES biudžeto išlaidų būtų skiriama su klimatu susijusiems tikslams. Numatoma, kad vykdant veiksmus pagal šį reglamentą 25 proc. jo bendrojo finansinio paketo bus skiriama su klimatu susijusiems tikslams. Atitinkami veiksmai bus nustatyti įgyvendinant šį reglamentą, o bendras įnašas pagal šį reglamentą turėtų būti nagrinėjamas per atitinkamus vertinimus ir peržiūras; (29)būtina toliau stiprinti bendradarbiavimą migracijos srityje su šalimis partnerėmis, pasinaudojant gerai valdomos ir teisėtos migracijos nauda ir veiksmingai sprendžiant neteisėtos migracijos problemą. Toks bendradarbiavimas turėtų padėti užtikrinti tarptautinę apsaugą, šalinti pagrindines neteisėtos migracijos priežastis, gerinti sienų valdymą ir kovoti su neteisėta migracija, prekyba žmonėmis ir neteisėtu migrantų gabenimu, kai tinkama, dirbti grąžinimo, readmisijos ir reintegracijos srityse, remiantis tarpusavio atskaitomybe ir visapusiškai laikantis su humanitarinėmis ir žmogaus teisėmis susijusių prievolių. Todėl trečiųjų valstybių veiksmingas bendradarbiavimas su Sąjunga šioje srityje turėtų būti neatskiriama šio reglamento bendrųjų principų dalis. Siekiant užtikrinti, kad teikiant paramą vystymuisi būtų padedama šalims partnerėms veiksmingiau valdyti migraciją, labai svarbus didesnis migracijos ir vystomojo bendradarbiavimo politikos suderinamumas. Šiuo reglamentu turėtų būti padedama laikytis labiau koordinuoto, visa apimančio ir struktūrizuoto požiūrį į migraciją kuo labiau didinant sinergiją ir darant būtiną įtaką; (30)šiuo reglamentu Sąjungai turėtų būti suteiktos galimybės reaguoti į su migracija susijusius uždavinius, poreikius ir galimybes taip papildant Sąjungos migracijos politiką. Šiuo tikslu ir nedarant poveikio nenumatytoms aplinkybėms tikimasi, kad siekiant šio reglamento tikslų 10 proc. viso finansinio paketo bus skirta pagrindinėms neteisėtos migracijos ir priverstinio gyventojų perkėlimo priežastims šalinti, migracijos valdymui remti, įskaitant pabėgėlių ir migrantų teisių apsaugą; (31)šiam reglamentui turėtų būti taikomos Europos Parlamento ir Tarybos priimtos horizontaliosios finansinės taisyklės, grindžiamos Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 322 straipsniu. Šiomis Finansiniame reglamente nustatytomis taisyklėmis visų pirma yra nustatoma biudžeto sudarymo ir vykdymo (dotacijų, viešųjų pirkimų, apdovanojimų, netiesioginio vykdymo, finansinės paramos, paramos biudžetui, patikos fondų, finansinių priemonių ir biudžeto garantijų forma) procedūra ir numatoma finansų pareigūnų atsakomybės kontrolė. Pagal SESV 322 straipsnio nuostatas priimtos taisyklės taip pat yra susijusios su Sąjungos biudžeto apsauga tais atvejais, kai esama visuotinių teisinės valstybės principo taikymo valstybėse narėse ir trečiosiose valstybėse trūkumų, nes teisinės valstybės principo laikymasis yra būtina patikimo finansų valdymo ir veiksmingo ES finansavimo sąlyga; (32)šiame reglamente numatytos finansavimo rūšys ir įgyvendinimo metodai turėtų būti pasirenkami pagal tai, ar jais galima pasiekti konkrečius veiksmų tikslus ir užtikrinti rezultatus, atsižvelgiant visų pirma į kontrolės išlaidas, administracinę naštą ir numatomą neatitikties riziką. Taip pat turėtų būti atsižvelgiama į fiksuotųjų sumų, fiksuotųjų normų ir vieneto įkainių naudojimo galimybes ir į su išlaidomis nesusijusį finansavimą, kaip nurodyta Finansinio reglamento 125 straipsnio 1 dalyje; (33)sėkmingai veikiančiu pirmtaku EDVF grindžiamas naujasis „Europos darnaus vystymosi fondas +“ (toliau – EDVF+) turėtų būti laikomas integruotu finansiniu paketu, užtikrinančiu finansavimo pajėgumus visame pasaulyje dotacijų, biudžeto garantijų ir finansinių priemonių forma. Iš EDVF+ turėtų būti remiamas Išorės investicijų planas ir sujungiamos derinimo ir biudžeto garantijų operacijos, kurioms taikoma Išorės veiksmų garantija, įskaitant operacijas, aprėpiančias su skolinimo operacijomis susijusią valstybės riziką, kurios anksčiau buvo vykdomos pagal Europos investicijų bankui suteiktą išorės skolinimo įgaliojimą. Atsižvelgiant į vaidmenį pagal Sutartis ir patirtį, įgytą pastaraisiais dešimtmečiais remiant įvairių sričių Sąjungos politiką, Europos investicijų bankas ir toliau turėtų būti Komisijos įprastas partneris vykdant operacijas pagal Išorės veiksmų garantiją; (34)EDVF+ turėtų būti siekiama remti investicijas, kuriomis būtų prisidedama prie darnaus vystymosi tikslų įgyvendinimo skatinant tvarų ir įtraukų ekonominį ir socialinį vystymąsi, šalių partnerių socialinį ir ekonominį atsparumą, pagal atitinkamus orientacinius programavimo dokumentus ypatingą dėmesį skiriant skurdo panaikinimui, tvariam ir integraciniam augimui, deramo darbo vietų kūrimui, ekonominėms galimybėms, įgūdžiams ir verslumui, socialiniam ir ekonominiam sektoriams, labai mažoms, mažosioms ir vidutinėms įmonėms, taip pat konkrečių socialinių ir ekonominių pagrindinių neteisėtos migracijos priežasčių šalinimui. Ypatingas dėmesys turėtų būti skiriamas šalims, kuriose, kaip nustatyta, padėtis yra nestabili arba vyksta konfliktas, mažiausiai išsivysčiusioms šalims ir labai įsiskolinusioms neturtingoms šalims; (35)EDVF+ turėtų kuo labiau padidinti finansavimo papildomumą, spręsti rinkos nepakankamumo ir neoptimalios investavimo aplinkos problemas, užtikrinti novatoriškus produktus ir pritraukti privačiojo sektoriaus lėšas. Privačiojo sektoriaus įtraukimas į Sąjungos bendradarbiavimą su šalimis partnerėmis per EDVF+ turėtų turėti išmatuojamą ir papildomą poveikį vystymuisi, neiškraipant rinkos, ir turėtų būti ekonomiškai efektyvus, grindžiamas abipuse atskaitomybe ir rizikos bei išlaidų pasidalijimu. EDVF+ turėtų veikti vieno langelio principu: jis gautų finansų įstaigų ir viešųjų arba privačiųjų investuotojų finansavimo pasiūlymus ir reikalavimus atitinkančioms investicijoms skirtų įvairią finansinę paramą; (36)Išorės veiksmų garantija turėtų būti sukurta remiantis esama EDVF garantija ir Išorės veiksmų garantijų fondu. Išorės veiksmų garantija turėtų būti remiamos EDVF+ operacijos, kurioms teikiamos biudžeto garantijos, makrofinansinė parama ir paskolos trečiosioms valstybėms pagal Tarybos sprendimą 77/270/Euratomas. Šios operacijos turėtų būti remiamos skiriant pagal šį reglamentą, Reglamentą (ES) Nr..../... (PNPP III) ir Reglamentą (ES) Nr. .../... (EBSP) numatytus asignavimus, kurie taip pat turėtų apimti atidėjinius ir įsipareigojimus, atsirandančius atitinkamai dėl makrofinansinės paramos paskolų ir paskolų trečiosioms valstybėms, nurodytų EBSP reglamento 10 straipsnio 2 dalyje. Finansuojant EDVF+ operacijas pirmenybė turėtų būti teikiama toms operacijoms, kurios darytų didelį poveikį darbo vietų kūrimui ir dėl kurių sąnaudų ir naudos santykio padidėtų investicijų tvarumas. Vykdant Išorės veiksmų garantija remiamas operacijas, kai tinkama ir laikantis geresnio reglamentavimo reikalavimų, turėtų būti atliekami nuodugnūs aplinkos, finansinių ir socialinių aspektų ex ante vertinimai. Išorės veiksmų garantija neturėtų būti naudojama būtiniausioms viešosioms paslaugoms teikti, nes tai išlieka vyriausybės atsakomybė; (37)siekiant užtikrinti lankstumą, padidinti patrauklumą privačiajam sektoriui ir užtikrinti kuo didesnį investicijų poveikį, turėtų būti numatyta nuostata dėl reikalavimus atitinkančių garantijos šalių, leidžianti nukrypti nuo taisyklių, susijusių su Sąjungos biudžeto vykdymo metodais, kaip nustatyta Finansiniame reglamente. Tos reikalavimus atitinkančios garantijos šalys taip pat galėtų būti įstaigos, kurioms nėra pavesta įgyvendinti viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės, taip pat šalies partnerės privatinės teisės reglamentuojamos įstaigos; (38)siekiant padidinti Išorės veiksmų garantijos poveikį, valstybės narės ir Europos ekonominės erdvės susitarimo susitariančiosios šalys turėtų turėti galimybę teikti įnašus grynųjų pinigų arba garantijų forma. Įnašas garantijos forma neturėtų viršyti 50 proc. operacijų su Sąjungos biudžeto garantijomis sumos. Dėl šios garantijos kylantys finansiniai įsipareigojimai neturėtų būti atidedami, o likvidumo atsargos turėtų būti teikiamos iš bendro atidėjinių fondo; (39)išorės veiksmai dažnai įgyvendinami labai nepastovioje aplinkoje, kurioje reikia nuolat ir greitai prisitaikyti prie kintančių Sąjungos partnerių poreikių ir visuotinių uždavinių, susijusių su žmogaus teisėmis, demokratija ir geru valdymu, saugumu ir stabilumu, klimato kaita ir aplinka, vandenynais, migracijos krize ir jos pagrindinėmis priežastimis. Nuspėjamumo principo derinimas su būtinybe greitai reaguoti į naujus poreikius visada reiškia finansinio programų įgyvendinimo koregavimą. Siekiant padidinti ES gebėjimą reaguoti į nenumatytus poreikius, remiantis sėkminga Europos plėtros fondo (EPF) patirtimi reikėtų numatyti nepaskirstytą sumą kaip rezervą naujiems uždaviniams ir prioritetams. Ji turėtų būti sutelkta šiame reglamente nustatyta tvarka; (40)todėl, laikantis principo, kad Sąjungos biudžetas yra nustatomas kasmet, šiuo reglamentu turėtų būti išsaugota galimybė taikyti lankstumo priemones, kurios pagal Finansinį reglamentą jau buvo leidžiamos kitoms politikos sritims, t. y. perkėlimus ir įsipareigojimų dėl lėšų perskirstymą, siekiant užtikrinti veiksmingą Sąjungos lėšų naudojimą tiek Sąjungos piliečiams, tiek šalims partnerėms, taip kuo labiau padidinant Sąjungos lėšas, skirtas Sąjungos išorės veiksmų intervencinėms priemonėms; (41)pagal Tarybos sprendimo .../... (UŠT) 83 straipsnį užjūrio šalyse bei teritorijose įsisteigę asmenys ir subjektai turėtų atitikti reikalavimus gauti finansavimą pagal šį reglamentą, atsižvelgiant į jame nustatytas taisykles ir tikslus bei galimas priemones, taikomas valstybei narei, su kuria atitinkama užjūrio šalis ar teritorija yra susijusi. Be to, reikėtų skatinti šalių partnerių ir užjūrio šalių bei teritorijų ir Sąjungos atokiausių regionų bendradarbiavimą bendro intereso srityse pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 349 straipsnį; (42)siekiant didinti šalių partnerių atsakomybę už savo vystymosi procesus ir išorės pagalbos tvarumą, Sąjunga, kai tinkama, turėtų teikti pirmenybę tam, kad visais bendradarbiavimo projekto ciklo aspektais būtų naudojamos šalių partnerių institucijos ir šalių partnerių sistemos ir procedūros; (43)19 straipsnyje nurodyti metiniai ar daugiamečiai veiksmų planai ir priemonės yra darbo programos pagal Finansinį reglamentą. Metinius arba daugiamečius veiksmų planus sudaro viename dokumente pateiktas priemonių rinkinys; (44)pagal Finansinį reglamentą, Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 883/2013, Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2988/95, Tarybos reglamentą (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 ir Tarybos reglamentą (ES) 2017/1939 Sąjungos finansiniai interesai turi būti ginami veiksmingomis ir proporcingomis priemonėmis, įskaitant pažeidimų ir sukčiavimo prevenciją, nustatymą, ištaisymą ir tyrimą, prarastų, nepagrįstai išmokėtų ar neteisingai panaudotų lėšų susigrąžinimą ir, jei reikia, administracinių sankcijų skyrimą. Visų pirma pagal Reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 ir Reglamentą (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF) gali atlikti administracinius tyrimus, įskaitant patikrinimus ir inspektavimus vietoje, siekdama nustatyti, ar nebūta sukčiavimo, korupcijos ar kitos neteisėtos veiklos atvejų, darančių poveikį Sąjungos finansiniams interesams. Pagal Reglamentą (ES) 2017/1939 Europos prokuratūra gali tirti sukčiavimo ir kitos nusikalstamos veikos atvejus, darančius poveikį Sąjungos finansiniams interesams, kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje (ES) 2017/1371, ir vykdyti baudžiamąjį persekiojimą. Pagal Finansinį reglamentą bet kuris asmuo arba subjektas, gaunantis Sąjungos lėšas, turi visapusiškai bendradarbiauti siekdamas apsaugoti Sąjungos finansinius interesus, suteikti būtinas teises ir prieigą Komisijai, OLAF ir Europos Audito Rūmams ir užtikrinti, kad visos Sąjungos lėšų naudojimo procese dalyvaujančios trečiosios šalys suteiktų lygiavertes teises. Todėl susitarimuose su trečiosiomis valstybėmis bei teritorijomis ir tarptautinėmis organizacijomis ir bet kokiose sutartyse ar susitarimuose, sudaromuose įgyvendinant šį reglamentą, turėtų būti nuostatos, kuriomis Komisijai, Audito Rūmams ir OLAF aiškiai suteikiami įgaliojimai atlikti auditą, patikrinimus ir inspektavimą vietoje laikantis jų atitinkamos kompetencijos ir kuriomis užtikrinama, kad visos trečiosios šalys, dalyvaujančios Sąjungos lėšų naudojimo procese, suteiktų lygiavertes teises; (45)siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento atitinkamų nuostatų įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011;

(46)siekiant papildyti arba iš dalies pakeisti neesmines šio reglamento nuostatas, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl 26 straipsnio 3 dalyje nustatytų atidėjinių normų, II, III ir IV prieduose išvardytų bendradarbiavimo ir intervencinių priemonių sričių, V priede išvardytų EDVF+ operacijų prioritetinių sričių, VI priede nurodyto EDVF+ valdymo, jei manoma, kad tai būtina – dėl VII priede išvardytų rodiklių peržiūrėjimo arba papildymo ir dėl šio reglamento papildymo nuostatomis dėl stebėsenos ir vertinimo sistemos sukūrimo; (47)remiantis 2016 m. balandžio 13 d. Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisėkūros 22 ir 23 dalimis, šią Programą reikia vertinti remiantis informacija, surinkta pagal konkrečius stebėsenos reikalavimus, tačiau reikia vengti pernelyg didelio reglamentavimo ir administracinės naštos, ypač tenkančios valstybėms narėms. Kai tinkama, šie reikalavimai gali apimti išmatuojamus rodiklius, pagal kuriuos vertinamas vietinis programos poveikis. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais, ir kad tos konsultacijos būtų vykdomos vadovaujantis 2016 m. balandžio 13 d. Tarpinstituciniame susitarime dėl geresnės teisėkūros nustatytais principais. Visų pirma siekiant užtikrinti vienodas galimybes dalyvauti atliekant su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą, Europos Parlamentas ir Taryba visus dokumentus gauna tuo pačiu metu kaip ir valstybių narių ekspertai, o jų ekspertams sistemingai suteikiama galimybė dalyvauti Komisijos ekspertų grupių, kurios atlieka su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą, posėdžiuose; (48)Tarybos sprendimo 2010/427/ES 9 straipsnyje pateiktos nuorodos į Sąjungos priemones, kurios pakeičiamos šiuo reglamentu, turėtų būti laikomos nuorodomis į šį reglamentą, o Komisija turėtų užtikrinti, kad šis reglamentas būtų įgyvendinamas remiantis tame sprendime nustatytu Europos išorės veiksmų tarnybos (toliau – EIVT) vaidmeniu; (49)vykdant toliau nurodytus numatytus veiksmus turėtų būti griežtai laikomasi Sąjungos ribojamosiomis priemonėmis nustatytų sąlygų ir tvarkos, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I ANTRAŠTINĖ DALIS

BENDROSIOS NUOSTATOS 1 straipsnis

Dalykas Šiuo reglamentu nustatoma Programa „Kaimynystės, vystomojo ir tarptautinio bendradarbiavimo priemonė“ (toliau – Priemonė). Jame nustatomi Priemonės tikslai, 2021–2027 m. biudžetas, Sąjungos finansavimo formos ir tokio finansavimo teikimo taisyklės. Juo taip pat įsteigiamas „Europos darnaus vystymosi fondas +“ (toliau – EDVF+) ir nustatoma Išorės veiksmų garantija. 2 straipsnis

Apibrėžtys Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys: (1)šalies programa – vienoje šalyje vykdoma orientacinė programa; (2)daugiašalė programa – keliose šalyse vykdoma orientacinė programa; (3)tarpvalstybinis bendradarbiavimas – vienos ar kelių valstybių narių ir vienos ar kelių trečiųjų valstybių ir teritorijų prie Sąjungos išorės sienų bendradarbiavimas; (4)regioninė programa – orientacinė daugiašalė programa, vykdoma toje pačioje geografinėje teritorijoje, kaip nustatyta 4 straipsnio 2 dalyje, esančiose keliose trečiosiose valstybėse; (5)tarpregioninė programa – orientacinė daugiašalė programa, vykdoma skirtingose teritorijose, kaip nustatyta 4 straipsnio 2 dalyje, esančiose keliose trečiosiose valstybėse; (6)teisės subjektas – fizinis ar juridinis asmuo, įsteigtas ir tokiu pripažįstamas pagal nacionalinę teisę, Sąjungos teisę arba tarptautinę teisę, turintis juridinio asmens statusą ir galintis veikdamas savo vardu naudotis teisėmis ir turėti pareigų, arba juridinio asmens statuso neturintis subjektas pagal Finansinio reglamento 197 straipsnio 2 dalies c punktą;

(7)investicijų linija – tikslinė EDVF+ garantijos paramos, kuri teikiama investicijų portfeliams konkrečiuose regionuose, šalyse ar sektoriuose, sritis; (8)įnašų mokėtojas – valstybė narė, tarptautinė finansų įstaiga ar valstybės narės viešoji institucija, viešoji vykdomoji įstaiga ar kiti subjektai, kurie grynaisiais pinigais arba garantijomis remia bendrą atidėjinių fondą. 3 straipsnis

Tikslai 1.Šio reglamento bendrasis tikslas – visame pasaulyje išsaugoti ir skatinti Sąjungos vertybes ir interesus siekiant Sąjungos išorės veiksmų tikslų ir laikantis jų principų, kaip nustatyta Europos Sąjungos sutarties 3 straipsnio 5 dalyje ir 8 bei 21 straipsniuose. 2.Remiantis 1 dalimi konkretūs šio reglamento tikslai yra: (a)remti ir stiprinti dialogą ir bendradarbiavimą su kaimynystės regiono, Užsachario Afrikos, Azijos ir Ramiojo vandenyno, Šiaurės ir Pietų Amerikos ir Karibų jūros regionų trečiosiomis valstybėmis ir regionais; (b)pasauliniu lygmeniu stiprinti ir remti demokratiją, teisinę valstybę ir žmogaus teises, remti pilietinės visuomenės organizacijas, tolesnį stabilumą bei taiką ir spręsti kitus visuotinius uždavinius, be kita ko, susijusius su migracija ir judumu; (c)greitai reaguoti į krizių, nestabilumo ir konfliktų atvejus, su atsparumu susijusius uždavinius ir humanitarinės pagalbos susiejimą su veiksmais vystymosi srityje ir užsienio politikos poreikius bei prioritetus. Šių tikslų įgyvendinimas vertinamas pagal 31 straipsnyje nurodytus susijusius rodiklius. 3.Ne mažiau kaip 92 proc. išlaidų pagal šį reglamentą turi atitikti Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos Paramos vystymuisi komiteto nustatytus oficialios paramos vystymuisi kriterijus. 4 straipsnis

Taikymo sritis ir struktūra 1.Sąjungos finansavimas pagal šį reglamentą vykdomas per: (a)geografines programas; (b)temines programas; (c)greitojo reagavimo veiksmus. 2.Geografinės programos apima šalių ir daugiašalį bendradarbiavimą šiose teritorijose: (a)kaimynystės regiono; (b)Užsachario Afrikos;

(c)Azijos ir Ramiojo vandenyno; (d)Šiaurės ir Pietų Amerikos ir Karibų jūros regiono. Geografinės programos gali būti vykdomos visose trečiosiose valstybėse, išskyrus šalis kandidates ir potencialias kandidates, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. .../... (PNPP) ir užjūrio šalis ir teritorijas, kaip apibrėžta Tarybos sprendime .../... (ES). Kaimynystės regiono geografinės programos gali būti vykdomos bet kurioje I priede nurodytoje šalyje. Siekiant 3 straipsnyje nustatytų tikslų, geografinės programos grindžiamos II priede išvardytomis bendradarbiavimo sritimis. 3.Teminės programos apima veiksmus, susijusius su darnaus vystymosi tikslų siekimu pasauliniu lygmeniu šiose srityse: (a)žmogaus teisės ir demokratija; (b)pilietinės visuomenės organizacijos; (c)stabilumas ir taika; (d)visuotiniai uždaviniai. Teminės programos gali būti vykdomos visose trečiosiose valstybėse ir užjūrio šalyse ir teritorijose, kaip apibrėžta Tarybos sprendime .../... (ES). Siekiant 3 straipsnyje nustatytų tikslų, teminės programos grindžiamos III priede išvardytomis intervencinių priemonių sritimis. 4.Vykdant greitojo reagavimo veiksmus sudaroma galimybė iš anksto imtis veiksmų siekiant: (a)prisidėti prie stabilumo ir konfliktų prevencijos skubos, kylančių krizių, krizių ir pokriziniais atvejais; (b)padėti didinti valstybių, visuomenių, bendruomenių ir asmenų atsparumą ir humanitarinę pagalbą susieti su veiksmais vystymosi srityje; (c)tenkinti užsienio politikos poreikius ir laikytis jos prioritetų. Greitojo reagavimo veiksmai gali būti vykdomi visose trečiosiose valstybėse ir užjūrio šalyse ir teritorijose, kaip apibrėžta Tarybos sprendime .../... (ES). Siekiant 3 straipsnyje nustatytų tikslų, greitojo reagavimo veiksmai grindžiami IV priede išvardytomis intervencinių priemonių sritimis. 5.Veiksmai pagal šį reglamentą visų pirma įgyvendinami vykdant geografines programas. Pagal temines programas įgyvendinami veiksmai papildo pagal geografines programas finansuojamus veiksmus, be to, jais remiamos pasaulinės ir tarpregioninės iniciatyvos siekiant tarptautiniu mastu sutartų tikslų, visų pirma darnaus vystymosi tikslų, apsaugant visuotines viešąsias gėrybes ar sprendžiant visuotinius uždavinius. Veiksmai pagal temines programas taip pat gali būti vykdomi tais atvejais, kai nėra jokios geografinės programos ar ji yra sustabdyta, arba kai dėl veiksmo nesusitariama su atitinkama šalimi partnere, arba kai veiksmo negalima tinkamai įgyvendinti vykdant geografines programas.

Greitojo reagavimo veiksmai papildo geografines ir temines programas. Šie veiksmai turi būti parengti ir įgyvendinami tam, kad prireikus būtų užtikrintas jų tęstinumas pagal geografines arba temines programas. 6.Komisijai pagal 34 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais papildomi ar iš dalies keičiami II, III ir IV priedai. 5 straipsnis

Suderinamumas, nuoseklumas ir papildomumas 1.Įgyvendinant šį reglamentą užtikrinamas nuoseklumas, sinergija ir papildomumas su kitomis Sąjungos išorės veiksmų sritimis, kitų atitinkamų krypčių Sąjungos politika ir programomis, taip pat politikos suderinamumas vystymosi labui. 2.Veiksmai, kuriems taikomas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1257/96, pagal šį reglamentą nefinansuojami. 3.Kai tinkama, pagal šį reglamentą nustatytiems veiksmams gali būti naudojamos kitos Sąjungos programos, jei įnašais nekompensuojamos tos pačios išlaidos. Šiuo reglamentu taip pat gali būti prisidedama prie priemonių, nustatytų pagal kitas Sąjungos programas, jei įnašais nekompensuojamos tos pačios išlaidos. Tokiais atvejais tų veiksmų darbo programoje nustatoma, kurias taisykles taikyti. 6 straipsnis

Biudžetas 1.Šio reglamento įgyvendinimo 2021–2027 m. finansinis paketas yra 89 200 mln. EUR dabartinėmis kainomis. 2.1 dalyje nurodytą finansinį paketą sudaro: (a)68 000 mln. EUR geografinėms programoms: –kaimynystės regionui – ne mažiau 22 000 mln. EUR; –Užsachario Afrikai – ne mažiau 32 000 mln. EUR; –Azijos ir Ramiojo vandenyno šalims – 10 000 mln. EUR; –Šiaurės ir Pietų Amerikos ir Karibų jūros regiono šalims – 4 000 mln. EUR; (b)7 000 mln. EUR teminėms programoms: –žmogaus teisėms ir demokratijai – 1 500 mln. EUR; –pilietinės visuomenės organizacijoms – 1 500 mln. EUR; –stabilumui ir taikai – 1 000 mln. EUR;

–visuotiniams uždaviniams – 3 000 mln. EUR; (c)4 000 mln. EUR greitojo reagavimo veiksmams. 3.Dėl 10 200 mln. EUR rezervo naujiems uždaviniams ir prioritetams pagal 15 straipsnį padidėja 2 dalyje nurodytos sumos. 4.2 dalies a punkte nurodytas finansinis paketas atitinka ne mažiau kaip 75 proc. 1 dalyje nurodyto finansinio paketo. 7 straipsnis

Politikos sistema Asociacijos susitarimai, partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimai, daugiašaliai susitarimai ir kiti susitarimai, kuriais nustatomi teisiškai įpareigojantys santykiai su šalimis partnerėmis, taip pat Europos Vadovų Tarybos išvados ir Tarybos išvados, aukščiausiojo lygio susitikimų deklaracijos ar aukšto lygio susitikimų su šalimis partnerėmis išvados, atitinkamos Europos Parlamento rezoliucijos, Komisijos komunikatai arba Komisijos ir Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai bendri komunikatai sudaro bendrą šio reglamento įgyvendinimo politikos sistemą. 8 straipsnis

Bendrieji principai 1.Palaikydama dialogą ir bendradarbiaudama su šalimis partnerėmis ir regionais partneriais, Sąjunga siekia skatinti, plėtoti ir stiprinti demokratijos, teisinės valstybės ir pagarbos žmogaus teisėms ir pagrindinėms laisvėms principus, kuriais ji yra pagrįsta. 2.Teisėmis grindžiamas požiūris, apimantis visas žmogaus teises (pilietines ir politines ar ekonomines, socialines ir kultūrines), taikomas siekiant įtraukti žmogaus teisių principus, remti savo teisių reikalaujančius teisių turėtojus, didesnį dėmesį skiriant skurdesnių ir pažeidžiamesnių asmenų grupėms, ir padėti šalims partnerėms įgyvendinti savo tarptautines prievoles žmogaus teisių srityje. Šiuo reglamentu skatinama lyčių lygybė ir moterų įgalėjimas. 3.Kai tinkama, Sąjunga remia dvišalio, regioninio ir daugiašalio bendradarbiavimo ir dialogo, partnerystės susitarimų ir trišalio bendradarbiavimo įgyvendinimą. Sąjunga skatina daugiašalį ir taisyklėmis grindžiamą požiūrį į visuotines prekes ir uždavinius ir šiuo tikslu bendradarbiauja su valstybėmis narėmis, šalimis partnerėmis, tarptautinėmis organizacijomis ir kitais paramos teikėjais. Sąjunga skatina bendradarbiavimą su tarptautinėmis organizacijomis ir kitais paramos teikėjais. Plėtojant santykius su šalimis partnerėmis atsižvelgiama į jų įsipareigojimų ir tarptautinių susitarimų įgyvendinimo rezultatus, taip pat sutartinius santykius su Sąjunga. 4.Sąjungos bei valstybių narių ir šalių partnerių bendradarbiavimas, kai tinkama, grindžiamas šiais vystymosi veiksmingumo principais, kurių skatinama laikytis: šalių partnerių politine atsakomybe įgyvendinant vystymosi prioritetus, dėmesiu rezultatams, įtraukia vystymosi partneryste, skaidrumu ir tarpusavio atskaitomybe. ES skatina veiksmingą ir efektyvų išteklių telkimą ir naudojimą. Laikydamasi integruotos partnerystės principo, kai tinkama, Komisija užtikrina, kad būtų tinkamai konsultuojamasi su susijusiomis šalių partnerių suinteresuotosiomis šalimis, įskaitant pilietinės visuomenės organizacijas ir vietos valdžios institucijas, ir sudaromos galimybės joms laiku susipažinti su susijusia informacija, kad suinteresuotosios šalys galėtų prasmingai dalyvauti rengiant ir įgyvendinant programas, taip pat susijusiuose stebėsenos procesuose. Laikydamasi atsakomybės principo, Komisija, kai tinkama, remia šalių partnerių sistemų naudojimą programoms įgyvendinti. 5.Skatindamos veiksmų papildomumą ir efektyvumą, Sąjunga ir valstybės narės koordinuoja savo politiką ir konsultuojasi dėl savo paramos programų, be kita ko, tarptautinėse organizacijose ir per tarptautines konferencijas. 6.Į programas ir veiksmus, vykdomus pagal šį reglamentą, įtraukiami su klimato kaita, aplinkos apsauga ir lyčių lygybe susiję aspektai, taip pat atsižvelgiama į darnaus vystymosi tikslų tarpusavio sąsajas, kad būtų skatinami integruoti veiksmai, kuriais galima suderintai siekti papildomos naudos ir kelių tikslų. Šios programos ir veiksmai grindžiami rizikos ir pažeidžiamumo analize, į juos įtraukiamas požiūris į atsparumą ir atsižvelgiama į konflikto ypatumus. Jie vykdomi vadovaujantis principu – nė vieno nepalikti nuošalyje.

7.Kartu su partneriais toliau taikomas labiau koordinuotas, visa apimantis ir struktūrinis požiūris į migraciją ir reguliariai vertinamas jo veiksmingumas. 8.Komisija informuoja Europos Parlamentą ir reguliariai keičiasi informacija. 9 straipsnis

Karinių subjektų pajėgumų stiprinimas remiant vystymąsi ir saugumą vystymosi labui 1.Pagal Europos Sąjungos sutarties 41 straipsnio 2 dalį Sąjungos finansavimas pagal šį reglamentą nenaudojamas ginklų ar šaudmenų viešiesiems pirkimams arba karinio ar gynybinio pobūdžio operacijoms finansuoti. 2.Siekiant prisidėti prie darnaus vystymosi, kuriam reikia stabilios, taikios ir įtraukios visuomenės, Sąjungos parama pagal šį reglamentą gali būti naudojama vykdant platesnio masto saugumo sektoriaus reformą arba siekiant 4 dalyje nustatytomis išimtinėmis aplinkybėmis stiprinti karinių subjektų pajėgumus šalyse partnerėse, kad būtų vykdoma vystymosi srities veikla ir užtikrinamas jos saugumas. 3.Parama pagal šį straipsnį gali apimti visų pirma pajėgumų stiprinimo programas vystymuisi ir saugumui vystymosi labui remti, įskaitant mokymus, kuravimą ir konsultacijas, taip pat įrangos tiekimą, infrastruktūros gerinimą ir tiesiogiai su ta parama susijusių paslaugų teikimą. 4.Parama pagal šį straipsnį teikiama tik: (a)jeigu reikalavimų neįmanoma įvykdyti pasitelkiant nekarinius subjektus siekiant tinkamai įvykdyti Sąjungos tikslus pagal šį reglamentą ir yra iškilusi grėsmė veikiančių valstybės institucijų egzistavimui arba grėsmė žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugai, o valstybės institucijos negali pašalinti tos grėsmės, ir (b)jeigu atitinkama šalis partnerė ir Sąjunga laikosi bendros nuomonės, kad kariniai subjektai yra itin svarbūs siekiant išsaugoti, sukurti ar atkurti sąlygas, būtinas darniam vystymuisi, be kita ko, krizių atvejais ir esant pažeidžiamai ar destabilizuotai padėčiai ir aplinkybėms. 5.Pagal šį straipsnį Sąjungos teikiama parama karinių subjektų pajėgumų stiprinimui finansuoti neturi būti naudojama kitais tikslais nei vystymosi srities veiklai ir saugumo vystymosi labui veiklai vykdyti. Visų pirma, Sąjungos parama neturi būti naudojama siekiant finansuoti: (a)pasikartojančias karines išlaidas; (b)ginklų ir šaudmenų ar bet kokios kitos įrangos, kuri skirta mirtinai jėgai panaudoti, pirkimą; (c)mokymus, skirtus konkrečiai prisidėti prie ginkluotųjų pajėgų kovinių pajėgumų stiprinimo. 6.Rengdama ir įgyvendindama priemones pagal šį straipsnį Komisija skatina šalies partnerės politinę atsakomybę. Ji taip pat parengia reikiamus elementus ir gerosios patirties principus, būtinus siekiant užtikrinti tvarumą vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiais, ir propaguoja teisinės valstybės ir nustatytus tarptautinės teisės principus. 7.Komisija nustato tinkamas pagal šį straipsnį nustatytų priemonių rizikos vertinimo, stebėjimo ir vertinimo procedūras. II ANTRAŠTINĖ DALIS

ŠIO REGLAMENTO ĮGYVENDINIMAS I skyrius

Programavimas 10 straipsnis

Bendro programavimo metodas

1.Pagal šį reglamentą programuojamas bendradarbiavimas ir intervencinės priemonės, išskyrus greitojo reagavimo veiksmus, nurodytus 4 straipsnio 4 dalyje. 2.Vadovaujantis 7 straipsniu programavimas pagal šį reglamentą grindžiamas taip: (a)programavimo dokumentuose nustatoma nuosekli Sąjungos ir šalių partnerių ar regionų partnerių bendradarbiavimo sistema, atitinkanti šiame reglamente nustatytą bendrąjį tikslą ir taikymo sritį, tikslus ir principus; (b)Sąjunga ir valstybės narės konsultuojasi programavimo proceso pradžioje ir viso programavimo proceso metu siekdamos, kad bendradarbiavimo veikla būtų suderinta, papildanti ir nuosekli; tinkamiausias šalies programavimo metodas yra bendras programavimas. Prireikus bendrame programavime gali dalyvauti kiti paramos teikėjai; (c)Sąjunga taip pat konsultuojasi su kitais paramos teikėjais ir subjektais, be kita ko, kai tinkama, pilietinės visuomenės ir vietos valdžios institucijų atstovais; (d)pagal 4 straipsnio 3 dalies a ir b punktuose nurodytas žmogaus teisių ir demokratijos, taip pat pilietinės visuomenės temines programas teikiama parama nepriklauso nuo atitinkamų trečiųjų valstybių vyriausybių ir kitų valdžios institucijų sutikimo. Pagal šias temines programas daugiausia remiamos pilietinės visuomenės organizacijos. 11 straipsnis

Geografinių programų programavimo principai 1.Geografinių programų programavimas grindžiamais šiais principais: (a)nedarant poveikio 4 daliai, veiksmai, kiek įmanoma, grindžiami Sąjungos, valstybių narių ir atitinkamų šalių partnerių, įskaitant nacionalines ir vietos valdžios institucijas, pilietinę visuomenę, nacionalinius ir vietos parlamentus bei kitas suinteresuotąsias šalis, dialogu siekiant sustiprinti atsakomybę už procesą ir skatinti remti nacionalines ir regionines strategijas; (b)kai tinkama, programavimo laikotarpis derinamas su šalių partnerių strategijų ciklais; (c)į programavimą gali būti įtraukta bendradarbiavimo veikla, finansuojama iš įvairių 6 straipsnio 2 dalyje išvardytų asignavimų ir iš kitų Sąjungos programų, pagal jų pagrindinius teisės aktus. 2.Vykdant geografinių programų programavimą nustatoma speciali pritaikyta bendradarbiavimo sistema, grindžiama: (a)partnerių poreikiais, nustatytais remiantis konkrečiais kriterijais atsižvelgiant į gyventojų skaičių, skurdą, nelygybę, žmogaus socialinę raidą, ekonominį ir aplinkos pažeidžiamumą, taip pat į valstybės ir visuomenės atsparumą; (b)partnerių pajėgumais sutelkti finansinius išteklius ir jais naudotis, taip pat partnerių pajėgumais įsisavinti lėšas; (c)partnerių įsipareigojimais ir veiklos rezultatais, nustatytais remiantis tokiais kriterijais kaip politinės reformos ir ekonominis bei socialinis vystymasis; (d)galimu Sąjungos finansavimo poveikiu šalyse partnerėse ir regionuose partneriuose; (e) partnerių pajėgumu ir įsipareigojimu skatinti bendrus interesus bei vertybes ir remti bendrus tikslus bei daugiašalius aljansus, taip pat Sąjungos prioritetų įgyvendinimą. 3.Skirstant išteklius pirmenybė turi būti teikiama šalims, kurioms labiausiai reikia paramos, visų pirma mažiausiai išsivysčiusioms šalims, mažas pajamas gaunančioms šalims, krizę patiriančioms šalims, krizę išgyvenusioms šalims ir šalims, kurių padėtis nestabili ir pažeidžiama, įskaitant mažas besivystančias salų valstybes. 4.Bendradarbiaujant su pramoninėmis šalimis daugiausia dėmesio skiriama Sąjungos ir abipusių interesų skatinimui.

5.Geografinėms programoms skirti programavimo dokumentai turi būti pagrįsti rezultatais, juos rengiant turi būti atsižvelgiama, kai tinkama, į tarptautiniu mastu sutartas siektinas reikšmes ir rodiklius, visų pirma nustatytus darnaus vystymosi tikslams, taip pat šalies lygmens rezultatų sistemas, kad būtų galima įvertinti, koks yra Sąjungos indėlis į rezultatus produktų, rezultatų ir poveikio lygmeniu, ir apie tai pranešti. 6.Rengiant programavimo dokumentus, skirtus krizę patiriančioms, krizę išgyvenusioms šalims ir regionams, taip pat šalims, kurių padėtis nestabili ir pažeidžiama, būtina tinkamai atsižvelgti į konkrečius atitinkamų šalių ar regionų poreikius ir aplinkybes. Tais atvejais, kai šalys partnerės ar regionai partneriai tiesiogiai patiria krizę arba yra paveikti krizės, išgyvenę krizę ar kurių padėtis nestabili ir pažeidžiama, ypatingas dėmesys skiriamas visų susijusių subjektų veiksmų koordinavimo stiprinimui siekiant padėti nuo nepaprastosios padėties pereiti prie vystymosi. 7.Šiuo reglamentu prisidedama prie veiksmų, nustatytų pagal Reglamentą (ES) Nr. .../... („Erasmus“). Bendrasis programavimo dokumentas pagal šį reglamentą rengiamas septyneriems metams, įskaitant lėšas pagal Reglamentą (ES) Nr..../... (PNPP III). Naudojant šias lėšas taikomas Reglamentas (ES) Nr. .../... („Erasmus“). 12 straipsnis

Geografinių programų programavimo dokumentai 1.Pagal šį reglamentą geografinės programos įgyvendinamos vykdant orientacines daugiametes šalies ir daugiašales programas. 2.Orientacinėse daugiametėse programose nustatomos pasirinktos prioritetinės sritys, kurioms turi būti skiriamas Sąjungos finansavimas, konkretūs tikslai, tikėtini rezultatai, aiškūs ir konkretūs rezultatų rodikliai ir preliminarūs finansiniai asignavimai bendrai ir pagal prioritetinę sritį. 3.Orientacinė daugiametė programa grindžiama: (a) nacionaline arba regionine strategija, kurią Komisija, remdamasi atitinkama orientacine daugiamete programa jos priėmimo metu, priima kaip vystymosi planą arba panašų dokumentą; (b) pagrindų dokumentu, kuriuo nustatoma Sąjungos politika atitinkamo partnerio ar partnerių atžvilgiu, įskaitant Sąjungos ir valstybių narių bendrą dokumentą; (c) bendru Sąjungos ir atitinkamo partnerio arba partnerių dokumentu, kuriame nustatyti bendri prioritetai. 4.Siekiant padidinti Sąjungos kolektyvinio bendradarbiavimo poveikį, kai įmanoma, Sąjungos ir valstybių narių programavimo dokumentus pakeičia bendro programavimo dokumentas. Bendro programavimo dokumentas gali pakeisti Sąjungos orientacinę daugiametę programą, jei jis atitinka 10 ir 11 straipsnius, jame yra šio straipsnio 2 dalyje išvardyti elementai ir juo nustatomas darbo pasidalijimas tarp Sąjungos ir valstybių narių. 13 straipsnis

Teminių programų programavimo dokumentai 1.Pagal šį reglamentą teminės programos įgyvendinamos vykdant orientacines daugiametes programas. 2.Teminėms programoms skirtose orientacinėse daugiametėse programose nustatoma Sąjungos strategija, atrinktos prioritetinės sritys, kurioms turi būti skiriamas Sąjungos finansavimas, konkretūs tikslai, tikėtini rezultatai, aiškūs ir konkretūs rezultatų rodikliai, apibūdinama tarptautinė padėtis ir pagrindinių atitinkamos temos partnerių veikla. Kai taikytina, dalyvavimui pasaulinėse iniciatyvose nustatomi ištekliai ir intervencinių priemonių prioritetai. Teminėms programoms skirtose orientacinėse daugiametėse programose nustatomas preliminarus finansinis asignavimas iš viso, pagal bendradarbiavimo sritį ir pagal prioritetą. Preliminarus finansinis asignavimas gali būti skiriamas nurodant intervalą.

14 straipsnis

Orientacinių daugiamečių programų priėmimas ir keitimas 1.Komisija 12 ir 13 straipsniuose nurodytas orientacines daugiametes programas priima įgyvendinimo aktais. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 35 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros. Ši procedūra taip pat taikoma šio straipsnio 3, 4 ir 5 dalyse nurodytoms peržiūroms, dėl kurių gali gerokai pasikeisti orientacinės daugiametės programos turinys. 2.Priimant 12 straipsnyje nurodytus bendro daugiamečio programavimo dokumentus Komisijos sprendimas taikomas tik su Sąjungos įnašu susijusiai bendro daugiamečio programavimo dokumento daliai. 3.Geografinėms programoms skirtos orientacinės daugiametės programos gali būti peržiūrimos, jei to reikia veiksmingam įgyvendinimui, ypač jei yra esminių 7 straipsnyje nurodytos politikos sistemos pasikeitimų arba krizės ar pokrizinės padėties atveju. 4.Teminėms programoms skirtos orientacinės daugiametės programos gali būti peržiūrimos, jei to reikia veiksmingam įgyvendinimui, ypač jei yra esminių 7 straipsnyje nurodytos politikos sistemos pasikeitimų. 5.Jei yra tinkamai pagrįstų priežasčių, dėl kurių privaloma skubėti, pavyzdžiui, krizių ar tiesioginių grėsmių demokratijai, teisinei valstybei, žmogaus teisėms arba pagrindinėms laisvėms atvejais, Komisija įgyvendinimo aktais, priimtais pagal 35 straipsnio 4 dalyje nurodytą skubos procedūrą, gali iš dalies keisti šio reglamento 12 ir 13 straipsniuose nurodytas orientacines daugiametes programas. 15 straipsnis

Rezervas naujiems uždaviniams ir prioritetams 1.6 straipsnio 3 dalyje nurodyta suma naudojama, be kita ko, siekiant: (a)užtikrinti tinkamą Sąjungos atsaką nenumatytų aplinkybių atveju; (b)reaguoti į naujus poreikius ar uždavinius, pavyzdžiui, susijusius su krize ar pokrizine padėtimi arba migracijos spaudimu prie Sąjungos ir jos kaimyninių sienų; (c)skatinti naujas Sąjungos pasiūlytas ar tarptautines iniciatyvas arba prioritetus. 2.Sprendimai dėl šių lėšų panaudojimo priimami vadovaujantis 14 ir 21 straipsniuose nustatyta tvarka. II skyrius

Konkrečios kaimynystės regionui skirtos nuostatos 16 straipsnis

Programavimo dokumentai ir asignavimų skyrimo kriterijai 1.I priede išvardytų šalių partnerių prioritetinės sritys, kurioms turi būti skiriamas Sąjungos finansavimas, daugiausia atrenkamos iš sričių, įtrauktų į 12 straipsnio 3 dalies c punkte nurodytus dokumentus, pagal II priede nustatytas kaimynystės regiono bendradarbiavimo sritis. 2.Nukrypstant nuo 11 straipsnio 2 dalies Sąjungos parama pagal kaimynystės regiono geografines programas diferencijuojama pagal formą ir sumas, atsižvelgiant į toliau išvardytus elementus, iš kurių matyti šalies partnerės: (a)poreikiai, naudojant tokius rodiklius, kaip gyventojų skaičius ir išsivystymo lygis; (b)įsipareigojimas įgyvendinti bendrai sutartus politinės, ekonominės ir socialinės reformos tikslus ir su tuo susijusi pažanga;

(c)įsipareigojimas kurti tvirtą ir tvarią demokratiją ir su tuo susijusi pažanga; (d)partnerystės ryšiai su Sąjunga, įskaitant tokių ryšių užmojų mastą; (e)įsisavinimo pajėgumai ir galimas Sąjungos paramos pagal šį reglamentą poveikis. 3.2 dalyje nurodyta parama įtraukiama į 12 straipsnyje nurodytus programavimo dokumentus. 17 straipsnis

Veiklos rezultatais grindžiamas metodas 1.Siekiant įgyvendinti veiklos rezultatais grindžiamą požiūrį preliminariai 10 proc. finansinio paketo, nustatyto 4 straipsnio 2 dalies a punkte, kurie yra skirti 12 straipsnyje nurodytiems šalies finansiniams asignavimams papildyti, paskirstomi I priede išvardytoms šalims partnerėms. Sprendimai dėl veiklos rezultatais grindžiamų asignavimų priimami remiantis šalių pažanga demokratijos, žmogaus teisių, teisinės valstybės, bendradarbiavimo migracijos, ekonomikos valdymo ir reformų klausimais srityse. Šalių partnerių padaryta pažanga vertinama kasmet. 2.Veiklos rezultatais grindžiamas metodas netaikomas teikiant paramą pilietinei visuomenei, žmonių tarpusavio ryšiams, įskaitant vietos valdžios institucijų bendradarbiavimą, paramą su žmogaus teisėmis susijusios padėties gerinimui arba vykdant su krize susijusias rėmimo priemones. Itin smarkiai arba nuolat blogėjant padėčiai, susijusiai su demokratija, žmogaus teisėmis ar teisine valstybe, šiems veiksmams teikiama parama gali būti padidinta. 18 straipsnis

Tarpvalstybinis bendradarbiavimas 1.2 straipsnio 3 dalyje apibrėžtas tarpvalstybinis bendradarbiavimas apima bendradarbiavimą prie gretimų sausumos sienų, tarptautinį didesnių tarpvalstybinių teritorijų bendradarbiavimą, jūrų srities bendradarbiavimą aplink jūrų baseinus, taip pat tarpregioninį bendradarbiavimą. 2.Kaimynystės regiono veiksmais prisidedama prie 1 dalyje nurodytų tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų, kurias bendrai finansuoja Europos regioninės plėtros fondas pagal ETB reglamentą. Šioms programoms remti preliminariai skiriama iki 4 proc. kaimynystės regionui skirto finansinio paketo. 3.Įnašai į tarpvalstybinio bendradarbiavimo programas nustatomi ir naudojami pagal ETB reglamento 10 straipsnio 3 dalį. 4.Sąjungos bendro finansavimo dalis neturi viršyti 90 proc. tinkamų finansuoti tarpvalstybinio bendradarbiavimo programos išlaidų. Techninės paramos bendro finansavimo dalis yra 100 proc. 5.Tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų išankstinis finansavimas nustatomas darbo programoje, atsižvelgiant į dalyvaujančių trečiųjų valstybių ir teritorijų poreikius, ir gali viršyti ETB reglamento 49 straipsnyje nurodytą procentinį dydį. 6.Tarpvalstybiniam bendradarbiavimui skirtas orientacinis daugiametis strateginis dokumentas, kuriame nustatomi šio reglamento 12 straipsnio 2 dalyje nurodyti elementai, priimamas pagal ETB reglamento 10 straipsnio 1 dalį. 7.Jei tarpvalstybinio bendradarbiavimo programos nutraukiamos pagal ETB reglamento 12 straipsnį, nepanaudota kaimynystės regionui skirta parama nutrauktai programai gali būti naudojama bet kuriai kitai kaimynystės regiono veiklai finansuoti. III skyrius

Veiksmų planai, priemonės ir įgyvendinimo metodai 19 straipsnis

Veiksmų planai ir priemonės

1.Komisija priima metinius arba daugiamečius veiksmų planus ar priemones. Priemonės gali būti atskiros priemonės, specialiosios priemonės, rėmimo priemonės arba išimtinės paramo