ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Pagrindinės poveikio vertinime nagrinėjamos problemos yra mokesčių vengimas ir mokesčių slėpimas, kurių kyla dėl to, kad įmonės ir fiziniai asmenys naudoja priedangos subjektus mokesčių tikslais. Priedangos subjektai gali būti apibrėžiami kaip įmonės ir kiti subjektai, kurie neturi veiklos pagrindo (biurų, darbuotojų, įrangos ir t. t.) ir nevykdo jokios tikros ekonominės veiklos, o tik tenkina būtiniausius registracijos ir organizavimo reikalavimus. Priedangos subjektai gali būti įvairių formų, priklausomai nuo numatomos paskirties. Apskritai mokesčių nuostoliai, kurių patiriama dėl to, kad įmonės vengia mokesčių, siekia dešimtis milijardų eurų per metus. Ypač sudėtinga įvertinti mokesčių nuostolius, patiriamus dėl priedangos subjektų naudojimo. Apytiksliu vertinimu, dėl šio reiškinio patiriami mokesčių nuostoliai gali siekti maždaug 23 mlrd. EUR per metus. Be to, yra patikimų atsitiktinių įrodymų, kad įvairūs ekonominės veiklos vykdytojai, įskaitant dideles tarptautines įmones, toliau naudoja priedangos subjektus, kad teisėtais (o kartais – neteisėtais) būdais sumažintų mokestines prievoles. Aptariamą problemą lemia šie trys pagrindiniai veiksniai: a) nėra ES taisyklių, kuriomis būtų apibrėžti bendri minimalaus veiklos pagrindo reikalavimai mokesčių tikslais ES; b) trūksta informacijos, kuri mokesčių administratoriams būtina, kad jie galėtų veiksmingai taikyti galiojančias kovos su mokesčių vengimu ir slėpimu taisykles; c) tam tikri tarpininkai skatina naudotis priedangos subjektais.
Europos mokslinių tyrimų taryba (2021), 2021 m. sausio 13 d. pranešimas spaudai.

Europos Tarybos Ministrų Kabinetas (2010), Ministrų Kabineto rekomendacija valstybėms narėms CM/Rec(2010)12 dėl teisėjų nepriklausomumo, veiksmingumo ir atsakomybės ( https://rm.coe.int/cmrec-2010-12-on-independence-efficiency-responsibilites-of-judges/16809f007d ).

Europos Tarybos Ministrų Kabinetas (2021), Europos Tarybos Ministrų Komiteto gairės dėl teisinės pagalbos sistemų civilinės ir administracinės teisės srityse veiksmingumo ir efektyvumo.

Europos Tarybos Venecijos komisija (2013), Opinion on the Draft Amendments to three Constitutional Provisions relating to the Constitutional Court, the Supreme State Prosecutor and the Judicial Council of Montenegro endorsed by the Venice Commission at its 96th Plenary Session (CDL-AD(2013)028).

Europos Tarybos Venecijos komisija (2014), Opinion on the Draft Law on the Constitutional Court of Montenegro, adopted by the Venice Commission at its 100th Plenary Session (CDL-AD(2014)033).

Europos teismų tarybų tinklas (2021), iš Europos teismų tarybų tinklo gauti atsakymai rengiant 2021 m. teisinės valstybės principo taikymo ataskaitą.

Iš STT gauta informacija apie Lobizmo įstatymą ( https://e-seimas.lrs.lt/portal/legalAct/en/TAK/ ).

Lietuvos Respublikos Vyriausybė (2015), Lietuvos Respublikos nacionalinė kovos su korupcija 2015–2025 metų programa ( https://www.e-tar.lt/portal/lt/legalAct ).

Lietuvos Respublikos Vyriausybė (2020), Aštuonioliktosios Lietuvos Respublikos Vyriausybės programa.

Lietuvos Respublikos Vyriausybė (2021), iš Lietuvos gauti atsakymai rengiant 2021 m. teisinės valstybės principo taikymo ataskaitą.

„Mapping Media Freedom“ (2021), Lithuania country profile ( https://www.mappingmediafreedom.org/country-profiles/lithuania/ ).

STT (2020), Nacionalinės kovos su korupcija 2015–2025 m. programos įgyvendinimo pažangos ataskaita ( https://www.stt.lt/doclib/iwlpfjmqm2krucnq2u28zyguhkhv7ddy ).

STT (2020), Skaidrumo atmintinė ( https://www.stt.lt/naujienos/7464 ).

„Transparency International“ (2020), Exporting corruption. Progress report 2020: Assessing enforcement of the OECD Anti-Bribery Convention ( 2020_Report-Full_Exporting-Corruption_EN.pdf (transparencycdn.org) ).

„Transparency International“ (2021), Korupcijos suvokimo indeksas 2020 m.

Vyriausiosios tarnybinės etikos komisijos (VTEK) 2020 m. metinė ataskaita ( https://vtek.lt/wp-content/uploads/2021/03/Ataskaita_2020_internetui.pdf ).

Žiniasklaidos pliuralizmo observatorija (2021), Šalies ataskaita: Lietuva.

„Žurnalistai be sienų“ (2021), Pasaulio spaudos laisvės indeksas. Šalies ataskaita: Lietuva.

II priedas. Vizitas į Lietuvą
1) Nors žaliosioms obligacijoms plačiai taikomi rinkos standartai, investuotojams gali būti brangu ir sudėtinga nustatyti teigiamą obligacijomis grindžiamų investicijų poveikį aplinkai ir palyginti įvairias žaliąsias obligacijas. 2) Dėl to, kad nėra bendrų žaliosios ekonominės veiklos apibrėžčių, emitentai nėra tikri dėl to, kas teisėtai laikoma žaliaisiais produktais, ir rizikuoja pakenkti reputacijai dėl galimų kaltinimų ekologiniu manipuliavimu tam tikruose sektoriuose. 3) Emitentams dėl rinkos praktikos susiskaidymo gali atsirasti papildomų išlaidų. Šios trys problemos yra susijusios su 1) tuo, kad nėra aiškių ir suderintų žaliųjų projektų ir žaliųjų obligacijų apibrėžčių, ir 2) nevienalytiškumu, skaidrumo stoka bei klausimais, susijusiais su numanomais arba faktiniais interesų konfliktais išorės vertinimo rinkoje. Šios problemos didina riziką, kad ateityje dėl ekologinio manipuliavimo rinka gali sutrikti ir dėl to gali būti nepakankamai investuojama į projektus, turinčius didelį poveikį klimatui ir aplinkai, o tai trukdytų pasiekti ES aplinkos tikslus.
Šiame reglamente nustatomi būdai, kuriais gali būti įteikiami teisminiai ir neteisminiai dokumentai ir nustatomos aiškios taisyklės dėl teisminių ir neteisminių dokumentų perdavimo iš vienos valstybės narės į kitą civilinėse ir komercinėse bylose. Jame numatyti būtiniausi teisių į gynybą standartai ir vienodi teisiniai reikalavimai tiesioginiam tarpvalstybiniam dokumentų įteikimui paštu. Šiuo metu Europos Sąjungoje kasmet nagrinėjama maždaug 3,4 mln. tarpvalstybinio pobūdžio civilinių ir komercinių bylų. Jei bent viena bylos šalis gyvena kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje vyksta bylinėjimasis, teismai turi taikyti šį reglamentą, dažnai net ne vieną kartą per vieną teismo procesą. Tinkamam Reglamento veikimui būtina užtikrinti galimybę kreiptis į teismą, teisingą teismo procesą bylos šalims ir siekti išvengti teismo procese vėlavimo ir papildomų išlaidų. Pavyzdžiui, netinkamai bylos iškėlimo dokumento įteikimas yra pats dažniausias pagrindas atsisakyti pripažinti ir vykdyti teismo sprendimus. Šiuo metu perduodančiosios ir gaunančiosios agentūros dokumentų įteikimo tikslais vis dar beveik išimtinai siunčia popierinius laiškus, o tai gali būti brangu ir neveiksminga Be to, tarpvalstybinėse bylose praktiškai nėra galimybės įteikti gavėjui dokumentus elektroniniu būdu, nors kai kurios valstybės narės jau įdiegė arba diegia tokią galimybę vidaus lygmeniu. Šia iniciatyva siekiama modernizuoti ir ypač skaitmeninti dokumentų įteikimo užsienyje procesą. Ji taip pat padėtų spręsti keletą kitų Reglamento trūkumų, nustatytų atlikus jo taikymo vertinimą. Dėl šių trūkumų piliečiai ir įmonės, o taip pat valstybės narės, patiria vėlavimo pasekmes ir išlaidas, jie trukdo užtikrinti procesinių teisių apsaugą ir sukelia teisinį neaiškumą ir netikrumą. Pagrindinės nustatytos problemos: ·aplinkybės, dėl kurių dokumentų įteikimas paštu nėra pakankamai veiksmingas, ·daugelyje valstybių narių – ribotos galimybės įteikti tarpvalstybinių bylų dokumentus tiesiogiai arba tokios galimybės nebuvimas, net jei pagal vidaus teisė tai leidžiama, ·bylos šalių procesinių teisių apsaugos nuostatų neaiškumas, kalbant apie reikalavimus dokumentų vertimui ir atvejus, kai sprendimas priimamas už akių, ir ·pirmenybė, teikiama alternatyviems dokumentų įteikimo šalies viduje būdams, o ne nurodytiems Reglamente. Susiję suinteresuotieji subjektai – tai piliečiai ir įmonės kaip proceso šalys, įmonės kaip paslaugų teikėjai (pavyzdžiui, pašto paslaugų arba IT konsultavimo), valstybių narių valdžios ir teisminės institucijos ir teisės specialistai (visų pirma teisėjai ir advokatai). Ši iniciatyva yra glaudžiai susijusi su iniciatyva dėl valstybių narių teismų tarpusavio bendradarbiavimo renkant įrodymus civilinėse ar komercinėse bylose, kuriam taikomas Reglamentas (EB) Nr. 1206/2001. Šios dvi iniciatyvos yra glaudžiai susijusios su bendru Komisijos skaitmeninimo ir e. teisingumo prioritetu ir remiasi lygiagrečiu darbu baudžiamosios teisenos srityje (E. įrodymai), kad būtų sudarytos vienodos sąlygos baudžiamosios ir civilinės teisenos srityse. Jos grindžiamos ir naudojasi esamomis ES priemonėmis ir teisiniais standartais, tokiais kaip e. CODEX ir eIDAS reglamentu.
Įvertinus Motorinių transporto priemonių draudimo direktyvą, kuri buvo priimta 1972 m. ir po to keletą kartų keista, buvo prieita prie išvados, kad, nors direktyva apskritai veikia gerai, yra du aspektai, kurie neigiamai veikia jos efektyvumą: 1.Nepakankama motorinių transporto priemonių sukeltuose eismo įvykiuose nukentėjusių asmenų apsauga. Prie to prisideda du veiksniai. oPirma, kai transporto priemonės draudikas tampa nemokus prieš apmokėdamas savo draudėjų pateiktus reikalavimus, nėra jokių ES lygmens taisyklių, užtikrinančių greitą žalos atlyginimą nukentėjusiems asmenims, ypač kai draudikas pasinaudodamas laisve teikti paslaugas teikia draudimo paslaugas tarpvalstybiniu mastu. Pastaruoju metu dėl tokių nemokumo atvejų buvo labai vėluojama išmokėti kompensacijas nukentėjusiems asmenims. o2005 m. direktyvoje nustatytos mažiausios privalomojo motorinių transporto priemonių draudimo sumos nėra vienodos visose valstybėse narėse, nes skiriasi valstybių narių atskaitiniai laikotarpiai, kurie yra nebetinkami. 2.Nevienodas traktavimas ir nemokančiojo (angl. free-rider) problema daro neigiamą poveikį draudėjams. Šiuo atveju esama dviejų veiksnių. oJeigu draudėjas persikelia gyventi į kitą ES valstybę narę, naujosios gyvenamosios vietos valstybės narės draudimo įmonės ne visada atsižvelgia į jų draudžiamųjų įvykių istoriją (suteikiančią jiems atitinkamą statusą pagal bonus-malus sistemą). oDėl didelio neapsidraudusių vairuotojų skaičiaus draudimo įmokos draudėjams yra didesnės nei būtų kitu atveju (garantijų fondai tokiais atvejais užtikrina žalos atlyginimą nukentėjusiems asmenims, tačiau jie finansuojami iš transporto priemonių draudimo liudijimų, ir tai turi įtakos draudėjams). Be to, neseniai priimtuose Europos Teisingumo Teismo sprendimuose pateikti svarbūs paaiškinimai, kuriais patvirtinama direktyvos taikymo sritis (kurioms transporto priemonėms ir kuriose situacijose taikomas privalomasis transporto priemonių draudimas). Šiuo klausimu siūloma politikos galimybė buvo esamos teismų praktikos kodifikavimas, todėl šiame poveikio vertinime ji nebuvo svarstoma.
Dėl finansų ir valstybės skolos krizių ir vėliau vykusio nuosmukio tam tikrose ES bankų sektoriaus dalyse padaugėjo neveiksnių paskolų. Išaugęs neveiksnių paskolų lygis daro poveikį finansiniam stabilumui, nes neigiamai veikia jų slegiamų įstaigų pelningumą ir galiausiai gyvybingumą, be to, dėl sumažėjusio bankų skolinimo daro įtaką ekonomikos augimui. Todėl neveiksnios paskolos daro neigiamą poveikį ir bankų sąjungos veikimui, ir kapitalo rinkų sąjungos kūrimui. „Veiksmų plane neveiksnių paskolų problemai Europoje spręsti“ įvairios institucijos raginamos imtis tinkamų priemonių, kuriomis Europoje būtų toliau sprendžiamos problemos, susijusios su dideliu neveiksnių paskolų kiekiu. Pagal vieną iš šio plano pagrindinių politikos krypčių siekiama plėtoti neveiksnių paskolų antrines rinkas ir gerinti jų veikimą, visų pirma pašalinti kliūtis neveiksnias paskolas perleisti iš bankų kitiems subjektams, taip pat supaprastinti ir suderinti paskolų administratoriams taikomus reikalavimus. Dėl riboto kitų įstaigų nei bankai dalyvavimo paklausa yra maža, konkurencija silpna, antrinėse rinkose siūlomos kainos žemos, o tai neskatina bankų parduoti neveiksnias paskolas. Konkretus veiksnys, neskatinantis neveiksnių paskolų investuotojų patekti į rinką, yra paskolų administratorių, kurie yra trečiosios šalys, trūkumas, nes dar visai neseniai jų praktiškai nebuvo daugelyje ES valstybių narių, be to, jie veikė susiskaidžiusiose rinkose.
Poveikio vertinime apsvarstytos įvairios politikos galimybės. Be to, buvo apsvarstyti įvairūs politikos galimybių rinkiniai, apimantys šias galimybes: pirmajame galimybių rinkinyje numatyta, kad paslaugų teikėjas galės gauti pažymą apie teisėtą įsisteigimą buveinės valstybėje narėje, taip pat patvirtinimą apie galiojančią draudimo apsaugą, aprėpiančią veiklą buveinės valstybėje narėje; pagal antrąjį galimybių rinkinį paslaugų teikėjas galėtų naudotis ES lygmens procedūra, kuri padėtų patekti į kitos valstybės narės rinką. Be to, būtų naikinamos praktinės kliūtys, susijusios su draudimu tarpvalstybinėse situacijose; pagal trečiąjį galimybių rinkinį, kuriuo papildomas antrasis rinkinys, būtų mažinami reglamentavimo skirtumai, susiję su įvairiomis svarbiomis verslo paslaugomis, derinant reglamentavimo kliūtis, iškylančias užsienio ir vidaus paslaugų teikėjams; ketvirtas galimybių rinkinys aprėptų ne tik trečią rinkinį, bet papildomai ir konkrečius sprendimus, kuriais būtų siekiama spręsti reglamentavimo skirtumus, susijusius su antriniu įsisteigimu (filialais ir atstovybėmis), netaikant užsienio paslaugų teikėjams tam tikrų reikalavimų ir leidžiant priimančiajai valstybei narei nustatyti alternatyvias apsaugos priemones. Tinkamiausiu laikomas antrasis rinkinys.
išplėsti „EuVECA“ tinkamo turto apibrėžtį, be dabar numatytų MVĮ (t. y. į biržos prekybos sąrašus neįtrauktų bendrovių, kuriose dirba mažiau kaip 250 darbuotojų ir kurių metinė apyvarta nesiekia 50 mln. EUR arba bendra balanse nurodyto turto vertė nesiekia 43 mln. EUR), į ją įtraukiant: a) mažas vidutinės kapitalizacijos įmones (t. y. ne MVĮ, kuriose dirba iki 499 darbuotojų), kurioms skirtos Europos investicijų fondo administruojamos ES programos, b) į MVĮ augimo rinkų prekybos sąrašus įtrauktas MVĮ, kaip apibrėžta II-ojoje finansinių priemonių rinkų direktyvoje 2014/65/ES, ir c) leisti daryti paskesnes investicijas;

Per konsultacijas dėl „EuVECA“ ir „EuSEF“ reglamentų peržiūros respondentai, įskaitant valstybes nares, labai palaikė pasiūlymą leisti dideliems valdytojams, turintiems veiklos leidimą pagal Alternatyvaus investavimo fondų valdytojų direktyvą 2011/61/ES, valdyti „EuVECA“ ir „EuSEF“ fondus ir platinti jų akcijas ar investicinius vienetus. Per konsultacijas taip pat kritikuota „EuVECA“ tinkamo turto apibrėžtis, kuri laikyta per daug siaura. Konsultacijų respondentai atkreipė dėmesį, kad kelios valstybės narės aiškindamos ir taikydamos „EuVECA“ ir „EuSEF“ reglamentus neatsižvelgia į „EuVECA“ ir „EuSEF“ valdytojų dydį, nes visų pirma ima mokesčius, taiko papildomus reikalavimus arba taiko tokio pat griežtumo reikalavimus, kokie numatyti dideliems valdytojams, turintiems veiklos leidimą pagal Alternatyvaus investavimo fondų valdytojų direktyvą 2011/61/ES.
Šengeno erdvėje nesant vidaus sienų, būtinas patikimas išorės sienų valdymas ir kiekviena šalis kitų Šengeno valstybių vardu turi kontroliuoti išorės sienas. Taigi nė viena valstybė narė nėra pajėgi pati susitvarkyti su neteisėta imigracija. Asmuo į Šengeno erdvę gali atvykti per valstybės narės, kurioje naudojamas nacionalinis atvykimo ir išvykimo duomenų registras, sienos perėjimo punktą, bet išvykti gali per sienos perėjimo punktą, kuriame nenaudojama jokių tokių sistemų. Taigi valstybės narės, veikdamos atskirai, negali užtikrinti priežiūros, ar laikomasi ES leidžiamo buvimo taisyklių. Erdvėje, kurioje nėra vidaus sienų, turėtų būti imamasi bendrų veiksmų prieš neteisėtą imigraciją. Be to, jeigu ES lygmeniu bus teikiama tikslesnė informacija apie TŠP judėjimą per sienas, bus sukurtas faktinis pagrindas tobulinti ir pritaikyti ES migracijos politiką. Atsižvelgiant į visa tai, ES turi daugiau galimybių imtis tinkamų priemonių negu valstybės narės.
·tarptautinis bendradarbiavimas ir vystymasis

·mėlynasis augimas

·moksliniai tyrimai, mokslas, technologijos ir inovacijos

·žemės stebėjimas

·skaitmeninės politikos strategijos

·pažangus žmogiškasis kapitalas

·švietimas ir aukštasis mokslas

·turizmas

·asmens duomenų apsauga

·statistika

·prireikus kitos sritys





III. Prekyba ir investicijos

Pobūdis ir taikymo sritis

Atnaujinto susitarimo prekybos ir investicijų dalies tikslas turėtų būti padidinti užmojus visose dabartinio Susitarimo srityse. Turėtų būti numatytas papildomas ir visapusiškas abipusis prekybos prekėmis ir paslaugomis liberalizavimas ir įtvirtintos išsamios taisyklės dėl įvairių su prekyba ir investicijomis susijusių klausimų, kaip nurodyta toliau. Susitarime turėtų būti numatytas laipsniškas ir abipusis investicijų liberalizavimas, investicijų apsauga ir papildomos abipusės galimybės patekti į viešųjų pirkimų rinkas. Be to, Susitarime nustatant efektyvius ir veiksmingus mechanizmus, turėtų būti siekiama pašalinti nereikalingas prekybos ir investicijų kliūtis, be kita ko, dabartines netarifines kliūtis, taip pat siekiama plačių užmojų prekybos prekėmis ir paslaugomis reglamentavimo nuoseklumo, be kita ko, stiprinant už reglamentavimą atsakingų institucijų bendradarbiavimą.

Susitarime įtvirtintomis reglamentavimo nuoseklumo taisyklėmis visų pirma neturėtų būti pažeidžiama Šalių teisė reglamentuoti atsižvelgiant į abiem pusėms priimtiną sveikatos, saugos, vartotojų, darbo, duomenų ir aplinkos apsaugos lygį arba kitu būdu reglamentuojant siekti tokių teisėtų viešosios politikos tikslų kaip kultūrų įvairovė arba darnaus vystymosi tikslų, kuriuos nustato kiekviena Šalis, įgyvendinimo.

Susitarimo prekybos ir investicijų dalies tikslas taip pat turėtų būti skatinti darnų vystymąsi ir puoselėti platesnio masto ES vertybes, pvz., pagarbą žmogaus teisėms, be kita ko, įtraukiant su prekyba susijusias nuostatas tokiose srityse kaip darbo ir aplinkos apsauga ir lyčių lygybė, be kita ko, propaguojant įmonių socialinę atsakomybę bei skaidrumą ir skatinant tarptautinius darbo ir aplinkos apsaugos standartus ir veiksmingą jų laikymąsi. Siekiant įgyvendinti tokias priemones, nuostatos dėl darnaus vystymosi turėtų būti įtvirtintos visame Susitarime, įskaitant specialių skyrių dėl prekybos ir darnaus vystymosi, kuriame būtų aptarti tiek socialiniai, tiek aplinkos apsaugos klausimai.

Susitarimu turėtų būti užtikrinta, kad visais valdžios lygmenimis, įskaitant regionines valdžios institucijas ir atitinkamus subjektus, veiksmingai būtų laikomasi Susitarimo nuostatų.
Įvadas

2020 m. remtos humanitarinės pagalbos operacijos

Pagrindinių remtų pagalbos operacijų apžvalga

Horizontalieji prioritetai

2020 m. atliktų vertinimų santrauka

2020 m. biudžetas

Papildoma informacija ir šaltiniai

2020 m. ECHO GD įgyvendinantys partneriai

Įvadas

Šioje ataskaitoje pristatoma svarbiausia 2020 m. ES humanitarinės pagalbos veikla, kurią finansavo Europos Komisija (toliau – Komisija), ir šios srities politikos rezultatai.

Ši ataskaita parengta pagal 1996 m. birželio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1257/96 19 straipsnį.

2020 m. remtos humanitarinės pagalbos operacijos

2020 m. humanitarinės pagalbos poreikiai vis didėjo dėl sudėtingų krizių, gaivalinių nelaimių ir sveikatos krizių, ypač dėl COVID-19 pandemijos. Komisija per Europos civilinės saugos ir humanitarinės pagalbos operacijų generalinį direktoratą (ECHO GD) ir toliau buvo viena iš pagrindinių humanitarinės pagalbos teikėjų, milijonams asmenų, kuriems reikia pagalbos, daugiau kaip 80 šalių skyrusi 2,1 mlrd. EUR. Didžiulis COVID-19 pandemijos poveikis dar labiau pablogino sunkią pažeidžiamų gyventojų padėtį. ES humanitarinė pagalba per pandemiją atsiradusiems poreikiams tenkinti siekė 450 mln. EUR, be to, Komisija taip pat pasitelkė ES humanitarinės pagalbos oro tiltą – ad hoc operaciją, kurios metu 67 skrydžiais buvo suteikta pagalba 20 pasaulio šalių.

Be Afrikos, kuri gavo nemažą dalį pagalbos, didelė dalis ES humanitarinės pagalbos, įskaitant ES pabėgėlių Turkijoje rėmimo priemonės humanitarinės pagalbos komponentą, ir toliau buvo skiriama nuo krizės nukentėjusiems asmenims Sirijoje ir jos kaimyninėse šalyse paremti.

ES taip pat toliau rėmė nuo vadinamųjų užmirštų krizių vis dar kenčiančius gyventojus, pavyzdžiui, Centrinės Afrikos Respublikoje, Sudane, Pakistane, Kolumbijoje, Venesueloje, Haityje ir Filipinuose.

Be to, ES priėmė keletą horizontaliosios politikos sprendimų, tokių kaip švietimas ekstremaliose situacijose (ŠES), pasirengimas nelaimėms, pagalba grynaisiais pinigais, inovacijos ir privačiojo sektoriaus dalyvavimas, lyties ir amžiaus priemonė, parama humanitarinėms transporto pajėgoms.

Be operacijų finansavimo, Komisija atliko vieną iš pagrindinių vaidmenų skatinant teikti principinę humanitarinę pagalbą ir raginant laikytis tarptautinės humanitarinės teisės nuostatų. Ji šių tikslų siekė ne tik aktyviai ragindama įveikti konkrečias humanitarines krizes, bet ir veikė pasauliniu mastu pirmininkaudama Tarptautinio Raudonojo Kryžiaus komiteto (TRKK) Paramos teikėjų rėmimo grupei ir kartu su Šveicarija pirmininkaudama įgyvendinant Gero humanitarinės pagalbos teikimo iniciatyvą , taip pat prisidėdama prie humanitarinio civilinio ir karinio koordinavimo.

Siekdamas mažinti didėjantį humanitarinės finansinės pagalbos trūkumą, Komisija skatino įgyvendinti susitarimu „Grand Bargain“ prisiimtus įsipareigojimus, visų pirma susijusius su bendru kelis sektorius aprėpiančiu poreikių vertinimu (angl. multi-sectoral joint needs assessment).
Energijos vidaus rinkos pažangos ataskaita

1. Introduction

2. Electricity wholesale markets

2.1. Key indicators:

2.1.1. Wholesale prices - indications that markets deliver

2.1.2. Geographic scope of electricity markets - still work to do to overcome fragmentation

2.1.3. Market concentration - dominance of incumbents remains an issue in many countries

2.2. Key regulatory developments

2.2.1. A unique project: EU market coupling

2.2.2 Comprehensive harmonisation of trade and system operation rules through network codes - a new form of collective EU-wide energy harmonisation

2.2.3. ‘Clean Energy for all Europeans’ Package: Progress made putting in place new electricity market design

2.2.3.1. Unblocking electricity borders – the "70 % rule"

2.2.3.2. More coordinated and less harmful capacity mechanisms

2.2.3.3. Proper implementation of the unbundling rules for storage

3. Gas wholesale markets

3.1. Key indicators: Concentration, liquidity and convergence

3.2. Key regulatory developments

3.2.1. Market mergers

3.2.2. Gas Network codes
EUROPOS KOMISIJA

Briuselis,2018 06 12

COM(2018) 219 final/2

CORRIGENDUM

This document corrects document COM(2018) 219 final of 19.04.2018.

Concerns the Lithuanian language version.

Corrections are mainly due to the misinterpretation of the term "retail establishment".

The text shall read as follows:

KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI

XXI a. tinkamas Europos mažmeninės prekybos sektorius

{SWD(2018) 236 final}



{SWD(2018) 237 final}
EUROPOS KOMISIJA

Briuselis, 2018 08 24

COM(2018) 377 final/2

CORRIGENDUM



This document corrects document COM (2018) 377 final of 15 June 2018.



Concerns all language versions.



Updates in the tables of some of the annexes.



The text shall read as follows:



KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI

pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 27 straipsnį ir Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygų 12 straipsnį (geografinė pusiausvyra)
EUROPOS KOMISIJA

Briuselis, 2017 01 31

COM(2017) 30 final/2

CORRIGENDUM

Cancels and replaces the Report COM(2017) 30 final

of 24 January 2017 for incorrect paragraph sequence of numbering.

Concerns all versions.



KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI

Piliečių teisių stiprinimas demokratinių pokyčių Sąjungoje



2017 m. ES pilietybės ataskaita