Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatoma prekybos tvarka, taikoma tam tikroms prekėms, gaunamoms perdirbant žemės ūkio produktus /* COM/2013/0106 final - 2013/0063 (COD) */





TURINYS AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS..................................................................................... 4 1........... PASIŪLYMO APLINKYBĖS...................................................................................... 4 2........... KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI.................................................................................................................................... 10 3........... TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI....................................................................... 10 4........... POVEIKIS BIUDŽETUI............................................................................................. 11 5........... PAPILDOMA INFORMACIJA.................................................................................. 11 EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatoma prekybos tvarka, taikoma tam tikroms prekėms, gaunamoms perdirbant žemės ūkio produktus............................................................... 13 I SKYRIUS DALYKAS, TAIKYMO SRITIS IR TERMINŲ APIBRĖŽTYS........................... 22 II SKYRIUS PERDIRBTŲ ŽEMĖS ŪKIO PRODUKTŲ IMPORTAS..................................... 23 I SKIRSNIS Bendrosios importo nuostatos................................................................................ 23 I poskirsnis Perdirbtų žemės ūkio produktų importo muitai........................................................... 23 II poskyris Ovalbumino ir laktalbumino importas.......................................................................... 25 II SKIRSNIS Lengvatinė prekyba.............................................................................................. 27 I poskirsnis Importo muitų sumažinimas....................................................................................... 27 II poskyris Tarifinės kvotos......................................................................................................... 29 III SKIRSNIS Apsaugos priemonės........................................................................................... 31 IV SKIRSNIS Laikinasis įvežimas perdirbti................................................................................. 32 III SKYRIUS EKSPORTAS..................................................................................................... 34 I SKIRSNIS Eksporto grąžinamosios išmokos............................................................................ 34 II skirsnis Grąžinamųjų išmokų sertifikatai.................................................................................... 37 III skirsnis Kitos su eksportu susijusios priemonės....................................................................... 40 IV SKYRIUS PRIEMONĖS, TAIKOMOS IR IMPORTUOJAMIEMS, IR EKSPORTUOJAMIEMS PRODUKTAMS.................................................................................................................................................. 41 V SKYRIUS DELEGUOTIEJI ĮGALIOJIMAI IR KOMITETO PROCEDŪRA....................... 43 VI SKYRIUS BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS....................................................................... 45 I PRIEDAS................................................................................................................................ 46 II PRIEDAS............................................................................................................................... 56 III PRIEDAS.............................................................................................................................. 70 IV PRIEDAS............................................................................................................................. 72 V PRIEDAS............................................................................................................................... 74 VI PRIEDAS............................................................................................................................. 75 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS (1) Pasiūlymo pagrindas ir tikslai A. Siūlomu Tarybos ir Parlamento reglamentu (ES), kuriuo pakeičiama perdirbtiems žemės ūkio produktams (į I priedą neįtrauktoms prekėms) taikoma prekybos tvarka, šiuo metu nustatyta 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1216/2009, nustatančiame prekybos tvarką, taikomą tam tikroms prekėms, gaunamoms perdirbant žemės ūkio produktus[1], siekiama: · jį suderinti su Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 290 ir 291 straipsniuose nustatytu teisiniu reikalavimu Komisijos deleguotuosius įgaliojimus atskirti nuo įgyvendinimo įgaliojimų; · jį suderinti su Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu Nr. …/… [COM (2010) 799 galutinis], kuriuo nustatomas bendras žemės ūkio rinkų organizavimas ir tam tikriems žemės ūkio produktams taikomos specialiosios nuostatos[2]; Šis reglamentas, suderintas su Lisabonos sutarties teisiniu reikalavimu dėl Komisijos deleguotųjų ir įgyvendinimo įgaliojimų, siūlomas kaip vieno bendro žemės ūkio rinkų organizavimo (toliau – BRO) reglamentas; · jį suderinti su Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu Nr. …/… [COM (2011) 626 galutinis], kuriuo nustatomas bendras žemės ūkio produktų rinkų organizavimas[3]. šis reglamentas, suderintas su bendra žemės ūkio politika (toliau – BŽŪP) artėjant 2020 m. ir 2014–2020 m. daugiamete finansine programa (toliau – DFP), siūlomas kaip vieno bendro žemės ūkio rinkų organizavimo (toliau – BRO) reglamentas; · jį suderinti su Tarybos reglamentu [COM(2011) 629 galutinis], nustatant priemones dėl pagalbos ir grąžinamųjų išmokų, susijusių su bendru žemės ūkio rinkų organizavimu, nustatymo; · atnaujinti šiuo metu galiojančio Reglamento (EB) Nr. 1216/2009 priedus ir į pagrindinį teisės aktą įtraukti Reglamento (EB) Nr. 578/2010 I bei II priedus, atsižvelgiant į tai, kad Reglamente (ES) Nr. …/… [COM (2011) 626 galutinis] nenumatytas priedas, kuriuo pakeičiamas Reglamento (ES) Nr. 1234/2007 XX priedas; · suderinti šiuo metu 2009 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 614/2009 dėl bendros prekybos ovalbuminu ir laktalbuminu sistemos[4] reglamentuojamą bendros prekybos ovalbuminu ir laktalbuminu sistemą su Lisabonos sutartimi ir reikalavimu dėl deleguotųjų ir įgyvendinimo įgaliojimų atskyrimo. Dėl priežasčių, susijusių su racionalizavimu, suderinimu ir paprastinimu, bendrą prekybos ovalbuminu ir laktalbuminu (perdirbtais žemės ūkio produktais, kurie neįtraukti į Sutarties I priedą ir kuriems netaikoma vieno bendro žemės ūkio rinkų organizavimo sistema) sistemą siūloma įtraukti į prekybos tvarką, taikomą tam tikroms šiuo metu Reglamente (EB) Nr. 1216/2009 nustatytoms prekėms, gaunamoms perdirbant žemės ūkio produktus; · supaprastinti ir atnaujinti šiuo metu galiojančias teisės nuostatas, kurios, nors ir buvo kodifikuotos 2009 m., tačiau nuo 1993 m. galioja iš esmės nekeistos, padaryti jas aiškesnes bei suprantamesnes ir įgyvendinimo taisyklėms nustatyti aiškesnį ir tvirtesnį teisinį pagrindą. Siekiant aiškumo ir paprastinimo pašalintos nuostatos, sutampančios su kitais teisės aktais, kaip antai 1992 m. spalio 12 d. Reglamentu (EEB) Nr. 2913/1992, nustatančiu Bendrijos muitinės kodeksą[5], 1987 m. liepos 23 d. Reglamentu (EEB) Nr. 2658/1987 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo[6] ir 2007 m. spalio 22 d. Reglamentu (EB) Nr. 1234/87, nustatančiu bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir specialias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendras bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentas)[7]. · sukurti tvirtą sumažintų importo muitų normų ir importo kvotų administravimo, kaip numatyta laisvosios prekybos susitarimuose, ir eksporto grąžinamųjų išmokų sistemos teisinį pagrindą ir priderinti tekstą prie šiuo metu galiojančios laisvosios prekybos susitarimų ir eksporto grąžinamųjų išmokų taikymo tvarkos. B. Vieno BRO suderinimas su Lisabonos sutartimi susijęs su šiuo aspektu: · bendro žemės ūkio rinkų organizavimo ir prekybos perdirbtais žemės ūkio produktais tvarkos nuostatos dėl žemės ūkio produktams ir atitinkamai perdirbtiems žemės ūkio produktams taikomos importo ir eksporto tvarkos yra panašios (kaip antai: sumažintos importo muitų normos, papildomi importo muitai, importo kvotos, eksporto grąžinamosios išmokos, eksporto licencijos / grąžinamųjų išmokų sertifikatai ir t. t.). Be to, jais Komisijai suteikiami įgyvendinimo įgaliojimai, susiję su panašia kompetencija. Todėl abiejų reglamentų priderinimo prie Lisabonos sutarties būdai turėtų derėti. C. Galimybių, numatytų siekiant vieno BRO po 2013 m., palyginti su galiojančiais teisės aktais (Reglamentas (EB) Nr. 1234/2007 ir Reglamentas (EB) Nr. 1216/2009), suderinimas susijęs su šiuo aspektu: · Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 XX priede ir Reglamento Nr. …/… [COM (2010) 799 galutinis] XVII priede nustatytas perdirbtų prekių sąrašas, kurioms gali būti taikomos grąžinamosios eksporto išmokos, kai eksportuojami tam tikri tų prekių gamybai skirti žemės ūkio produktai. Reglamento (ES) Nr. …/… [COM (2011) 626 galutinis] 133 straipsnio 1 dalies b punkte nustatyta, kad eksporto grąžinamosios išmokos gali būti skirtos už tam tikrus žemės ūkio produktus, kurie turi būti eksportuojami kaip perdirbtos prekės pagal Reglamentą (EB) Nr. 1216/2009. Todėl šio pasiūlymo II priede nustatytas į I priedą neįtrauktų prekių, kurioms gali būti taikomos eksporto grąžinamosios išmokos, sąrašas. D. Siekiant išlaikyti status quo, pasiūlyme yra šie priedai: (1) I priedas – tai perdirbtų žemės ūkio produktų sąrašas, kuriuo pakeičiamas esamas Reglamento (EB) Nr. 1216/2009 II priedas; (2) II priedas – į I priedą neįtrauktų prekių sąrašas, kuriuo pakeičiamas esamas 2010 m. birželio 29 d. Reglamento (EB) Nr. 578/2010, kuriuo įgyvendinamos Tarybos reglamento (EB) Nr. 1216/2009 nuostatos dėl eksporto grąžinamųjų išmokų už tam tikrus žemės ūkio produktus, eksportuojamus kaip į Sutarties I priedą neįtrauktos prekės, skyrimo sistemos ir tokių grąžinamųjų išmokų sumos nustatymo kriterijų[8], II priedas ir taip pat pakeičiamas esamas Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 XX priedas; (3) III priedas – į I priedą neįtrauktų prekių gamybai skirtų pagrindinių produktų sąrašas, kuriuo pakeičiamas esamas Reglamento (EB) Nr. 578/2010 I priedas; (4) IV priedas – perdirbtų žemės ūkio produktų, už kuriuo gali būti renkami papildomi importo muitai, sąrašas, kuriuo pakeičiamas galiojantis Reglamento (EB) Nr. 1216/2009 III priedas; (5) V priedas – perdirbtų žemės ūkio produktų gamybai skirtų žemės ūkio produktų sąrašas, kuriuo pakeičiamas esamas Reglamento (EB) Nr. 1216/2009 I priedas. E. Atitinkamai reikėtų panaikinti reglamentus (EB) Nr. 1216/2009 ir (EB) Nr. 614/2009. (2) Bendrosios aplinkybės A. Deleguotieji ir įgyvendinimo įgaliojimai Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 290 ir 291 straipsniuose Komisijai deleguoti įgaliojimai priimti įstatymo galios neturinčius teisės aktus ir įgaliojimai priimti įgyvendinimo aktus yra aiškiai atskiriami: · pagal SESV 290 straipsnį teisės aktų leidėjui suteikiama galimybė Komisijai deleguoti įgaliojimus priimti bendro pobūdžio įstatymo galios neturinčius teisės aktus, kuriais papildomos ar iš dalies keičiamos tam tikros neesminės įstatymo galią turinčio teisės akto nuostatos. Sutartyje pagal šį straipsnį Komisijos priimti teisės aktai vadinami deleguotaisiais aktais (290 straipsnio 3 dalis). · SESV 291 straipsniu reikalaujama, kad valstybės narės imtųsi visų teisiškai privalomiems Sąjungos aktams įgyvendinti būtinų nacionalinės teisės priemonių. Kai tie teisės aktai turi būti įgyvendinami vienodomis sąlygomis, jais Komisijai gali būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Sutartyje pagal šį straipsnį Komisijos priimti teisės aktai vadinami deleguotaisiais aktais (291 straipsnio 4 dalis). Siūlomas suderinimas su naujais reikalavimais, nustatytais remiantis SESV 290 ir 291 straipsniais, grindžiamas tiksliu esamų Komisijos įgaliojimų pagal reglamentus (EB) Nr. 1216/2009 ir (EB) Nr. 614/2009 suskirstymu į deleguotuosius ar įgyvendinimo įgaliojimus; tai atlikta atsižvelgiant į Komisijos pagal esamus jos įgaliojimus priimamas įgyvendinimo priemones. Po šio suskirstymo parengtas pasiūlymo projektas. Šiame projekte teisės aktų leidėjui suteikiami įgaliojimai nustatyti esmines prekybos tvarkos, taikomos perdirbtiems žemės ūkio produktams (į I priedą neįtrauktoms prekėms), nuostatas. Šios tvarkos bendrąsias gaires ir jai taikomus bendruosius principus nustato teisės aktų leidėjas. Pavyzdžiui, teisės aktų leidėjas nustato importo muitų žemės ūkio sudedamosios dalies sumažinimo, importo kvotų administravimo ir eksporto grąžinamųjų išmokų taikymo bendruosius principus. Teisės aktų leidėjas panašiai nustato grąžinamųjų išmokų sertifikatų sistemos nustatymo principą, eksporto grąžinamųjų išmokų normų nustatymo taisyklių ir keitimosi informacija pagrindines nuostatas. Pagal SESV 290 straipsnį teisės aktų leidėjas suteikia Komisijai įgaliojimus papildyti arba pakeisti tam tikras neesmines įstatymo galią turinčio teisės akto nuostatas. Todėl Komisijos deleguotuoju aktu galima nustatyti papildomas nuostatas, būtinas tinkamam teisės aktų leidėjo nustatytos prekybos tvarkos veikimui užtikrinti. Pavyzdžiui, Komisija priima deleguotuosius aktus siekdama nustatyti teises (į grąžinamąsias išmokas už prekių, neįtrauktų į I priedą, eksportą) ir pareigas (prašyti grąžinamųjų išmokų už prekių, neįtrauktų į I priedą, eksportą), susijusias su grąžinamųjų išmokų sertifikato išdavimu, ir, atsižvelgiant į ekonominę padėtį, prireikus nurodyti atvejus, kuriais išduodant sertifikatus nebūtina pateikti garantijos. Komisijai taip pat bus suteikti įgaliojimai siūlomo reglamento priedus priderinti prie tarptautinių susitarimų, sudarytų arba laikinai taikomų pagal SESV 218 straipsnį. Teisės aktų leidėjas Komisijai taip pat deleguoja įgaliojimus priimti atitinkamas taisykles, kuriomis užtikrinamas Sąjungos lengvatinės prekybos tvarkos ir tarptautinių įsipareigojimų įgyvendinimas ir išvengiama prekybos iškraipymo. Pagal SESV 291 straipsnį valstybės narės yra atsakingos už teisės aktų leidėjo nustatytos tvarkos įgyvendinimą. Tačiau reikia užtikrinti, kad sistema valstybėse narėse būtų įgyvendinama vienodai. Todėl pagal SESV 291 straipsnio 2 dalį teisės aktų leidėjas Komisijai suteikia įgyvendinimo įgaliojimus, susijusius su vienodomis prekybos tvarkos įgyvendinimo sąlygomis ir bendra priemonių ir procedūrų, kurias taikys valstybės narės, sistema. Tokiais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi pagal 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai[9]. Priimant teisės aktus, kuriais įgyvendinamas šis reglamentas, turėtų būti taikoma nagrinėjimo procedūra, atsižvelgiant į tai, kad tie teisės aktai susiję su BŽŪP, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 182/2011 2 straipsnio 2 dalies b punkto ii papunktyje. Siekiant užtikrinti, kad prekybos tvarka būtų veiksminga ir veiktų be priekaištų, Komisijai taip pat reikėtų suteikti įgaliojimus atlikti tam tikras administravimo ar valdymo funkcijas, susijusias su: tipinių kainų ir ribinių kiekių nustatymu, kad būtų galima apskaičiuoti importo muitą, papildomo importo muito dydžio nustatymu, išduotų ovalbumino ir laktalbumino importo licencijų apribojimu, atšaukimu arba galiojimo sustabdymu, siekiant užtikrinti, kad nebūtų viršijamas turimas tarifinių kvotų kiekis ir kad būtų perskirstytas nepanaudotas tarifinės kvotos kiekis, proceso valdymu, siekiant užtikrinti, kad pagal laikinojo įvežimo perdirbti tvarką turimi kiekiai nebūtų viršijami iš anksto neištyrus ekonominės padėties, ir grąžinamųjų išmokų sertifikatų sistemos priderinimo, kad išlaidos neviršytų turimo biudžeto, techninėmis priemonėmis. B. Tarybos įgaliojimai pagal SESV 43 straipsnio 3 dalį SESV 43 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad „Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, patvirtina priemones dėl kainų, rinkliavų, pagalbos ir kiekybinių apribojimų nustatymo“. Šia nuostata numatyta SESV 43 straipsnio 2 dalies, kuria remiantis būtina taikyti įprastą teisėkūros procedūrą siekiant nustatyti „bendro žemės ūkio rinkų organizavimo formą ir kitas nuostatas, kurių reikia bendros žemės ūkio politikos tikslams pasiekti“, išimtis. Ja taip pat numatyta SESV 207 straipsnio 2 dalies, kuria remiantis taip pat būtina taikyti įprastą teisėkūros procedūrą siekiant patvirtinti „priemones, apibrėžiančias bendros prekybos politikos įgyvendinimo sistemą“, išimtis. Kadangi SESV 43 straipsnio 3 dalis yra išimtis, ją reikia aiškinti ribotai, siekiant užtikrinti, kad teisės aktų leidėjas galėtų naudotis teisės aktų leidybos prerogatyvomis pagal SESV 43 straipsnio 2 dalį ir 207 straipsnio 2 dalį. Šios prerogatyvos, be kita ko, yra teisės aktų leidėjo atliekamas bendros žemės ūkio politikos ir bendros prekybos politikos esminių aspektų reglamentavimas ir politinių sprendimų, kuriais nustatoma jos struktūra, priemonės ir poveikis, priėmimas. Šiomis sąlygomis SESV 43 straipsnio 3 dalyje nustatyta speciali procedūra turėtų būti taikoma tik tada, kai toje nuostatoje minimas klausimas sprendžiamas ne esminėmis politikos priemonėmis, kurias pagal SESV 43 straipsnio 2 dalį gali priimti tik teisės aktų leidėjas. Todėl, kai toks klausimas neatsiejamas nuo sprendimų, kuriuos turi priimti teisės aktų leidėjas, politinės esmės, SESV 43 straipsnio 3 dalis neturėtų būti taikoma. Todėl pasiūlymas grindžiamas šiais principais: – dėl bendros žemės ūkio politikos ir bendros prekybos politikos struktūrinių parametrų ir esminių aspektų gali nuspręsti tik teisės aktų leidėjas. Pavyzdžiui, eksporto grąžinamųjų išmokų sistema, taikoma į I priedą neįtrauktoms prekėms ir nustatyta Reglamentu (EB) Nr. 1216/2009, bei visi jos elementai (grąžinamųjų išmokų sertifikatai, mažų eksportuotojų rezervas) ir toliau turėtų priklausyti teisės aktų leidėjo kompetencijai, nes šie aspektai neatsiejami nuo teisės aktų leidėjo nustatytos sistemos turinio apibrėžties ir šios tvarkos ribų; – SESV 43 straipsnio 3 dalyje nurodytas priemones dėl kainų, rinkliavų, pagalbos ir kiekybinių apribojimų nustatymo, kurios nepriklauso SESV 43 straipsnio 2 dalies taikymo sričiai, priima Taryba. Pavyzdžiui, Taryba, remdamasi SESV 43 straipsnio 3 dalimi, turėtų nustatyti eksporto grąžinamųjų išmokų normų nustatymo bendruosius principus. Šiomis sąlygomis siūloma, kad SESV 43 straipsnio 3 dalyje nurodytas priemones dėl grąžinamųjų išmokų normų nustatymo, kurios nepriklauso SESV 43 straipsnio 2 dalies taikymo sričiai, priimtų Taryba. SESV 43 straipsnio 3 dalis yra autonominis pagrindas, kuriuo remdamasi Taryba priima teisės aktus. Nustatant grąžinamųjų išmokų normas taikoma SESV 43 straipsnio 3 dalis, o Komisija, siekdama aiškumo, priėmė atskirą Tarybos reglamento dėl grąžinamųjų išmokų nustatymo pasiūlymą, kuriame yra aiški nuoroda į tą nuostatą. Komisija tą pasiūlymą (COM (2011) 629 galutinis[10]) Tarybai pateikė tinkamu laiku, o tai būtina derinant vieno BRO reglamentą (EB) Nr. 1234/2007 prie Lisabonos sutarties. C. Bendra žemės ūkio politika po 2013 m. Tarybos ir Parlamento reglamento (ES) Nr. …/… [COM (2011) 626 galutinis] pasiūlymu siekiama vieną BRO priderinti prie bendros žemės ūkio politikos po 2013 m. ir 2014–2020 m. daugiametės finansinės programos. Šiuo metu Taryboje ir Parlamente ilgai ir įtemptai svarstoma. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento pasiūlymo pagrindas – nuodugni naujojo BRO po 2013 m. pasiūlymo analizė ir reikiami galiojančių prekybos perdirbtais žemės ūkio produktais (į I priedą neįtrauktomis prekėmis) tvarkos teisinių nuostatų pakeitimai, siekiant išlaikyti status quo. Į I priedą neįtrauktų prekių, kurioms gali būti taikomos eksporto grąžinamosios išmokos, sąrašas (Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 XX priedas, COM (2010) 799 galutinis XVII priedas) perkeliamas iš atskiro BRO reglamento į reglamentą, kuriuo nustatoma tam tikroms prekėms, gaunamoms perdirbant žemės ūkio produktus, taikoma prekybos tvarka. (3) Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Pasiūlymas dera su bendra žemės ūkio politika ir bendra prekybos politika. Pasiūlymas dera su pasiūlymu atskiro BRO reglamentą priderinti prie Lisabonos sutarties (COM (2010) 799 galutinis). Pasiūlymas dera su bendra žemės ūkio politika (BŽŪP) po 2013 m., ypač su pasiūlymu atskiro BRO reglamentą (EB) Nr. …/… [COM (2010) 799 galutinis] priderinti prie BŽŪP po 2013 m. (COM (2011) 626 galutinis). Siekiant suderinamumo ir norint išvengti teisinių spragų, šį pasiūlymą reikia suderinti atsižvelgiant į pasiūlymų (COM (2010) 799 galutinis ir (COM (2011) 626 galutinis) svarstymų Taryboje ir Parlamente rezultatus. Be to, pasiūlymas dera su Sąjungos muitų teisės aktais, ypač su 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2913/92, nustatančiu Bendrijos muitinės kodeksą, ir su 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo. Pastarieji du reglamentai taip pat bus priderinti prie Lisabonos sutarties. Todėl, kai bus priimti jų galutiniai tekstai, gali prireikti atitinkamai priderinti ir šį pasiūlymą. 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI (1) Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Valstybės narės buvo informuotos per ekspertų grupę ir dalyvavo jos veikloje. (2) Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas Konsultacijų su suinteresuotosiomis šalimis ar nepriklausomo tyrimo neprireikė, nes pasiūlymas Reglamentą Nr. 1216/2009 priderinti prie Lisabonos sutarties yra tarpinstitucinis klausimas, susijęs su visais Tarybos reglamentais. Tą patį galima pasakyti ir dėl priderinimo prie BŽŪP po 2013 m. ir naujosios 2014–2020 m. daugiametės finansinės programos: tai yra grynai formali naujojo vieno BRO reglamento (EB) Nr. …/… [COM (2011) 626 galutinis] priėmimo pasekmė. (3) Poveikio vertinimas Poveikio vertinimas nereikalingas, nes pasiūlymas Reglamentą Nr. 1216/2009 priderinti prie Lisabonos sutarties yra tarpinstitucinis klausimas, susijęs su visais Tarybos reglamentais, o priderinimas prie naujojo vieno BRO reglamento yra naujosios BŽŪP po 2013 m. ir naujosios 2014–2020 m. daugiametės finansinės programos pasekmė. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI (1) Siūlomų veiksmų santrauka 1. Nustatyti Reglamente (EB) Nr. 1216/2009 numatytus Komisijos deleguotuosius ir įgyvendinimo įgaliojimus ir atitinkamą šių aktų priėmimo tvarką, kartu atliekant vieno BRO priderinimą prie Lisabonos sutarties nuostatų (COM (2010) 799 galutinis). 2. Priderinti Reglamentą (EB) Nr. 1216/2009 prie naujojo vieno BRO reglamento [COM (2011) 626 galutinis], atsižvelgiant į BŽŪP po 2013 m. ir į naują 2014–2020 m. daugiametę finansinę programą. 3. Bendrą prekybos ovalbuminu ir laktalbuminu sistemą (Reglamentas (EB) Nr. 614/2009) integruoti į prekybos perdirbtais žemės ūkio produktais tvarką (Reglamentas (EB) Nr. 1216/2009). (2) Teisinis pagrindas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 43 straipsnio 2 dalis ir 207 straipsnio 2 dalis. (3) Subsidiarumo principas Prekybos politika – išimtinė Sąjungos kompetencija, todėl įstatymo galią turinčius prekybos srities teisės aktus gali priimti tik Sąjunga, ne atskiros valstybės narės. Žemės ūkio politika priskiriama bendrai ES ir valstybių narių kompetencijai. Tai reiškia, kad kol Sąjunga nėra priėmusi tos srities teisės aktų, valstybės narės išlaiko savo kompetenciją. Iš vienos pusės, šis pasiūlymas susijęs tik su reglamentų (EB) Nr. 1216/2009 ir (EB) Nr. 614/2009 priderinimu prie Lisabonos sutartimi nustatytų naujų reikalavimų, iš kitos pusės – su jų priderinimu prie naujos bendros žemės ūkio politikos po 2013 m., todėl tai neturi poveikio esamai Sąjungos pozicijai. (4) Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą, pagal kurį kiekvienas sprendimas ir priemonė turi būti pagrįsti teisingu vertinimu ir interesų suderinimu, taip pat pagrįstu priemonių pasirinkimu. (5) Pasirinkta priemonė Siūloma priemonė – Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas. Kitos priemonės būtų netinkamos dėl šios priežasties: tiesioginis taikymas privalomas dėl BŽŪP ir bendros prekybos politikos pobūdžio ir šių sričių politikos valdymo reikalavimų, be to, tiesioginis taikymas yra neatsiejamas nuo BŽŪP ir prekybos srities teisės aktų. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Įgyvendindama šią priemonę Sąjunga nepatirs jokių papildomų išlaidų. 5. PAPILDOMA INFORMACIJA Pasiūlymas padidins teisinio teksto, kuriame nustatoma tam tikroms prekėms, gaunamoms perdirbant žemės ūkio produktus, taikoma prekybos tvarka, aiškumą ir prieinamumą. Juo bus įtvirtintas įgyvendinimo reglamentų teisinis pagrindas, o tekstas bus suderintas su galiojančių Komisijos teisės aktų nuostatomis, pvz., įtraukiant nuostatą, kuria remiantis leidžiama naudoti importo kvotas ir jos yra tvarkomos. Be to, bus pašalinti esamo teisinio teksto nenuoseklumai, kaip antai esantys Reglamento (EB) Nr. 1216/2009 14 straipsnyje, kuriame pateikta nuoroda į Komisijos įgyvendinimo reglamentą (EB) Nr. 1460/96[11], kurio įgyvendinimo teisinis pagrindas yra Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1216/2009. 2013/0063 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatoma prekybos tvarka, taikoma tam tikroms prekėms, gaunamoms perdirbant žemės ūkio produktus EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį ir 207 straipsnio 2 dalį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[12], laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros[13], kadangi: (1) įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, visų pirma ja nustačius skirtumą tarp Komisijos įgaliojimų priimti deleguotuosius aktus ir jos įgaliojimų priimti įgyvendinimo aktus, reikia suderinti 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1216/2009, nustatantį prekybos tvarką, taikomą tam tikroms iš perdirbtų žemės ūkio produktų pagamintoms prekėms,[14] ir 2009 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 614/2009 dėl bendros prekybos ovalbuminu ir laktalbuminu sistemos[15]. Siekiant padidinti dabartinių tekstų aiškumą ir skaidrumą, būtini papildomi pakeitimai; (2) iki šiolei bendrosios žemės ūkio politikos priemone, kaip numatyta Sutartyje, buvo 2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1234/2007, nustatantis bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendras bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentas)[16]; (3) įgyvendinant bendrosios žemės ūkio politikos reformą Reglamentas (EB) Nr. 1234/2007 turi būti pakeistas nuo 2014 m. sausio 1 d. įsigaliosiančiu Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. …/… [COM (2011) 626 galutinis][17]. Reglamentai (ES) Nr. 1216/2009 ir (EB) Nr. 614/2009 turėtų būti priderinti, siekiant atsižvelgti į minėtą reglamentą, kad, viena vertus, būtų galima užtikrinti su trečiosiomis šalimis suderintos prekybos tvarkos taikymą žemės ūkio produktams, kita vertus – jos taikymą prekėms, gaunamoms perdirbant žemės ūkio produktus; (4) tam tikri žemės ūkio produktai naudojami gaminant tiek perdirbtus žemės ūkio produktus, tiek į Sutarties I priedą neįtrauktas prekes. Būtina imtis priemonių tiek pagal bendrąją žemės ūkio politiką, tiek pagal bendrąją prekybos politiką, siekiant atsižvelgti į prekybos tokiais produktais ir prekėmis poveikį Sutarties 39 straipsnyje numatytų tikslų įgyvendinimui ir į priemonių, kurios priimtos įgyvendinant Sutarties 43 straipsnį, poveikį tokių produktų ir prekių ekonominei svarbai, atsižvelgiant į žemės ūkio produktų įsigijimo Sąjungoje ir pasaulio rinkoje išlaidų skirtumus; (5) atsižvelgiant į įvairius žemės ūkio ir maisto pramonės Sąjungoje ypatumus, į Sutarties I priedą įtraukti žemės ūkio produktai Sąjungoje atskiriami nuo perdirbtų žemės ūkio produktų, neįtrauktų į tą priedą. Toks pat atskyrimas negalimas tam tikrose trečiose šalyse, su kuriomis Sąjunga sudaro sutartis. Todėl reikėtų numatyti galimybę praplėsti į Sutarties I priedą neįtrauktiems perdirbtiems žemės ūkio produktams taikomų bendrųjų taisyklių taikymo sritį ir į ją įtraukti į tą priedą įtrauktus tam tikrus žemės ūkio produktus, kai tarptautiniu susitarimu numatyta galimybė prilyginti tų dviejų tipų produktus. (6) siekiant užkirsti kelią Sąjungos rinkai ir bendrosios žemės ūkio politikos veiksmingumui daromam neigiamam poveikiui arba jį sumažinti, turėtų būti įmanoma tokių produktų importą apmokestinti papildomais muitais, jeigu tai atitinka tam tikras sąlygas; (7) ovalbuminas ir laktalbuminas yra perdirbti žemės ūkio produktai, kurie nėra įtraukti į Sutarties I priedą. Siekiant suderinimo ir paprastinimo Reglamente (EB) Nr. 614/2009 nustatyta bendroji prekybos ovalbuminu ir laktalbuminu sistema turėtų būti įtraukta į prekybos tvarką, taikomą tam tikroms prekėms, gaunamoms perdirbant žemės ūkio produktus. Atsižvelgiant į tai, kad kiaušinių pakaitalu iš esmės gali būti ovalbuminas ir, tam tikrais atvejais, laktalbuminas, ovalbuminui ir laktalbuminui nustatyta prekybos tvarka turėtų atitikti kiaušiniams taikomą tvarką; (8) būtina nustatyti pagrindines taisykles, reglamentuojančias prekybos tvarką, taikomą perdirbtiems žemės ūkio produktams ir į I priedą neįtrauktoms prekėms, gaunamoms perdirbant žemės ūkio produktus. Be to, pagal tas pagrindines taisykles būtina numatyti sumažintų importo muitų ir tarifinių kvotų nustatymo tvarką ir eksporto grąžinamųjų išmokų suteikimo tvarką. Tos taisyklės ir nuostatos turėtų būti parengtos atsižvelgiant į importo muitams ir eksporto subsidijoms taikomus ribojimus, susijusius su Sąjungos įsipareigojimais pagal PPO susitarimus ir dvišalius susitarimus; (9) ovalbumino ir laktalbumino rinka artimai susijusi su kiaušinių rinka, todėl turi būti numatyta galimybė pareikalauti pateikti ovalbumino ir laktalbumino importo licenciją ir laikinai sustabdyti ovalbumino ir laktalbumino laikinojo įvežimo perdirbti tvarkos taikymą, kai dėl ovalbumino ir laktalbumino laikinojo įvežimo perdirbti tvarkos taikymo sutrinka arba gali būti sutrikdyta tų produktų arba kiaušinių rinka Sąjungoje. Išduodant importo licencijas ir licencijose nurodytus tokius produktus išleidžiant į laisvą apyvartą gali būti reikalaujama, kad 1 dalyje nurodyti produktai atitiktų kilmės šalies ir kilmės vietos reikalavimus; (10) siekiant atsižvelgti į prekybos raidą ir rinkų pokyčius, ovalbumino bei laktalbumino ir kiaušinių rinkų poreikius ir importuojamo ovalbumino ir laktalbumino stebėsenos rezultatus, Komisijai pagal Sutarties 290 straipsnį turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomas reikalavimas išleidžiant į laisvą apyvartą importuojamą ovalbuminą ir laktalbuminą pateikti importo licenciją, su ta importo licencija susijusios teisės ir pareigos ir jų teisinės pasekmės, leistinas nuokrypis, susijęs su įsipareigojimu importuoti, taisyklės dėl kilmės šalies ir kilmės vietos nuorodos, kai ją būtina pateikti, ir reikalavimas, išduodant importo licencijas arba produktus išleidžiant į laisvą apyvartą, pateikti trečiosios šalies arba kito subjekto išduotą dokumentą, kuriuo, be kita ko, patvirtinama produktų kokybė, autentiškumas ir kokybės ypatumai, taisyklės dėl importo licencijų perdavimo arba perduodant taikomus ribojimus, importo licencijų sistemos patikimumui ir veiksmingumui užtikrinti būtinos taisyklės ir numatoma speciali administracinė valstybių narių tarpusavio pagalba, kai ji reikalinga siekiant išvengti apgavysčių ir kitų pažeidimų arba prieš juos kovoti, kuriais nustatomi atvejai, kai importo licencijos nebūtina pateikti ir kai nebūtina pateikti garantijos, ir taisyklės, susijusios su horizontaliųjų nuostatų, reglamentuojančių žemės ūkio produktų importo licencijas, ir horizontaliųjų nuostatų, reglamentuojančių garantijas, taikymu ovalbumino ir laktalbumino importo licencijoms; (11) tam tikri į Sutarties I priedą neįtraukti perdirbti žemės ūkio produktai gaunami naudojant žemės ūkio produktus, kuriems taikomi bendrosios žemės ūkio politikos reikalavimai. Tiems importuojamiems perdirbtiems žemės ūkio produktams taikomi muitai turėtų kompensuoti jų gamybai naudotų žemės ūkio produktų kainų pasaulinėje rinkoje ir Sąjungos rinkoje skirtumą, drauge užtikrinant suinteresuotosios perdirbimo pramonės konkurencingumą; (12) vadovaujantis tam tikrais lengvatiniais susitarimais, mažinamos importo muitų, taikomų perdirbtiems žemės ūkio produktams, muito žemės ūkio sudedamosios dalys gali būti palaipsniui panaikintos, įgyvendinant Sąjungos prekybos politiką. Tie sumažinimai turėtų būti nustatyti atsižvelgiant į žemės ūkio sudedamąsias dalis, taikomas nelengvatinei prekybai; (13) importo muitų žemės ūkio sudedamoji dalis turėtų kompensuoti perdirbtų žemės ūkio produktų gamybai naudotų žemės ūkio produktų kainų pasaulinėje rinkoje ir Sąjungos rinkoje skirtumą; todėl svarbu, kad perdirbtiems žemės ūkio produktams taikomos importo muito žemės ūkio sudedamosios dalies apskaičiavimas būtų artimai susietas su importuojamiems neperdirbtiems žemės ūkio produktams taikoma sudedamąja dalimi; (14) siekiant įgyvendinti tarptautinius susitarimus, kuriais numatoma mažinti ar palaipsniui panaikinti perdirbtiems žemės ūkio produktams taikomus importo muitus, atsižvelgiant į specialius žemės ūkio produktus, kurie sunaudoti arba laikomi sunaudotais perdirbtų žemės ūkio produktų gamybai, Komisijai pagal Sutarties 290 straipsnį turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus, kuriais nustatomas specialių žemės ūkio produktų, kurie laikomi sunaudotais gamybai, sąrašas, lygiaverčiai kiekiai ir kitų žemės produktų, išskyrus tuos, kurie laikomi sunaudotais gamybai, kiekio perskaičiavimo į tiems specialiems žemės ūkio produktams lygiaverčius kiekius taisyklės, nustatant sumažintai muito žemės ūkio sudedamajai daliai ir sumažintiems papildomiems muitams apskaičiuoti būtinus elementus ir tokio apskaičiavimo metodus, atitinkami dokumentacijai taikomi reikalavimai ir nereikšmingi kiekiai, kurių atveju cukrui ir miltams nustatoma sumažinta nulinė muito žemės ūkio sudedamosios dalies ir papildomų muitų norma; (15) importo tarifų nuolaidos gali būti suteiktos neribotiems kiekiams susijusių prekių arba ribotiems kiekiams, kuriems taikoma tarifinė kvota. Kai pagal tam tikrus lengvatinius susitarimus tarifų nuolaidos suteikiamos laikantis tarifinių kvotų, tas kvotas leidžia naudoti ir administruoja Komisija. Žvelgiant iš praktinės pusės, svarbu, kad prekių, kurioms sutarta taikyti lengvatinius muitų tarifus, importo muito ne žemės ūkio sudedamajai daliai būtų taikomos tos pačios taisyklės, kaip ir muito žemės ūkio sudedamosios dalies valdymui; (16) ovalbumino ir laktalbumino rinka artimai susijusi su kiaušinių rinka, todėl ovalbuminui ir laktalbuminui taikomas tarifines kvotas reikėtų leisti naudoti ir administruoti taip, kaip ir kiaušinių remiantis Reglamentu (ES) Nr. …/… [COM(2011) 626 galutinis]. Prireikus administravimo būdas turėtų būti suderintas su prekių tiekimo į Sąjungos rinką poreikiais ir su reikalavimu išsaugoti pusiausvyrą ir turėtų būti pagrįstas praeityje taikytais metodais, atsižvelgiant į PPO susitarimuose nustatytas teises; (17) siekiant užtikrinti, kad ekonominės veiklos vykdytojai turėtų vienodas patekimo į rinką galimybes ir vienodas sąlygas, atsižvelgti į prekių tiekimo Sąjungos rinkai reikalavimus ir išsaugoti pusiausvyrą toje rinkoje, Komisijai pagal Sutarties 290 straipsnį turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus, kuriais nustatomos sąlygos, kurių privalu paisyti teikiant paraišką dėl importo tarifinės kvotos, nuostatos, susijusios su teisių į importo tarifinę kvotą perdavimu, numatant, kad importo tarifine kvota būtų galima naudotis tik pateikus importo licenciją ir garantiją, ir nustatant nuostatas dėl dokumentinių įrodymų, ir tarifinėms kvotoms taikomi reikalavimai ar ribojimai; (18) gali būti, kad konkurencijos sąlygomis visų žemės ūkio žaliavų perdirbimo pramonės poreikių patenkinti Sąjungos žaliavomis neįmanoma. 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2913/92, nustatančiu Bendrijos muitinės kodeksą,[18] tokioms prekėms leidžiama taikyti laikinojo įvežimo perdirbti tvarką, jeigu paisoma 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamente (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančiame Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą,[19] įgyvendinimo nuostatas nustatytų ekonominių sąlygų. Jeigu susiklosto aiškiai nustatytos aplinkybės, reikėtų pripažinti, kad yra paisoma ekonominių sąlygų, kuriomis tam tikram žemės ūkio produktų kiekiui gali būti taikoma laikinojo įvežimo perdirbti tvarka. Tie kiekiai turėtų būti nustatyti atsižvelgiant į prekių tiekimo balansą. Teisingumo principo nepažeidžianti galimybė naudoti esamus kiekius, ekonominės veiklos vykdytojams taikomos vienodos sąlygas ir aiškumas turėtų būti užtikrinti valstybių narių išduodamų laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų sistema; (19) siekiant užtikrinti laikinojo įvežimo perdirbti tvarkos racionalų ir veiksmingą taikymą, atsižvelgiant Sąjungoje į padėtį susijusių prekių rinkoje ir į perdirbimo pramonės poreikius bei praktiką ir laikantis kitų bendrųjų sąlygų, susijusių su laikinojo įvežimo perdirbti tvarka, Komisijai pagal Sutarties 290 straipsnį turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus, kuriais nustatomas konkrečių žemės ūkio produktų, dėl kurių gali būti išduoti laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatai, sąrašas, sąlygos ir tinkamumo reikalavimai, kurių turi paisyti ekonominės veiklos vykdytojai teikdami paraiškas dėl laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų, su laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatais susijusios teisės ir jų teisinės pasekmės, nuostatos dėl teisių perdavimo kitiems ekonominės veiklos vykdytojams ir dėl dokumentinių įrodymų ir laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų sistemos patikimumui ir veiksmingumui užtikrinti būtinos taisyklės; (20) turėtų būti nustatyta eksporto grąžinamųjų išmokų suteikimo, nepažeidžiant nustatytų ribų, kurių PPO Sąjunga įsipareigojo laikytis, tvarka, taikoma į Sutarties I priedą neįtrauktoms prekėms gaminti sunaudotiems tam tikriems žemės ūkio produktams, siekiant nenubausti minėtų prekių gamintojų už kainas, kurias jie privalo sumokėti, kad įsigytų žaliavų, kaip to reikalauja bendroji žemės ūkio politika. Tokia grąžinamoji išmoka turėtų būti nustatyta tik atsižvelgiant į žemės ūkio produkto kainų Sąjungos rinkoje ir pasaulio rinkoje skirtumą. Todėl ta tvarka turėtų būti nustatyta kaip dalis prekybos tvarkos, taikomos tam tikroms prekėms, gaunamoms perdirbant žemės ūkio produktus; (21) į I priedą neįtrauktų prekių, kurių atveju galima gauti grąžinamąsias išmokas, sąrašas turėtų būti nustatytas atsižvelgiant į joms pagaminti naudotų žemės ūkio produktų kainų Sąjungos rinkoje ir pasaulio rinkoje skirtumą ir į reikalavimą kompensuoti visą šį skirtumą ar jo dalį, kad į I priedą neįtrauktoms susijusioms prekėms naudotus žemės ūkio produktus būtų lengviau eksportuoti; (22) būtina užtikrinti, kad eksporto grąžinamosios išmokos nebūtų skiriamos už prekes, neįtrauktas į I priedą, kurios yra importuotos, išleistos į laisvą apyvartą ir reeksportuotos arba eksportuotos jas perdirbus arba įtraukus į kitų prekių, neįtrauktų į I priedą, sudėtį. Būtina užtikrinti, kad grąžinamosios išmokos nebūtų skiriamos už importuotus ir į laisvą apyvartą išleistus grūdus, ryžius, pieną ir pieno produktus arba kiaušinius, kai jie eksportuojami po perdirbimo arba įtraukimo į prekių, neįtrauktų į I priedą, sudėtį; (23) eksporto grąžinamųjų išmokų už žemės ūkio produktus, eksportuotus kaip prekės, neįtrauktos į I priedą, dydžiai turėtų būti nustatyti laikantis tų pačių taisyklių ir sąlygų ir tos pačios tvarkos, kuri taikoma eksporto grąžinamosioms išmokoms už eksportuotus neperdirbtus žemės ūkio produktus, vadovaujantis Reglamentu (ES) Nr. …/… [COM(2011) 626 galutinis] ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. …/… [COM (2011) 629 galutinis]; (24) atsižvelgiant, viena vertus, į prekių, neįtrauktų į I priedą, bei į tų prekių, neįtrauktų į I priedą, gamybai naudotų žemės ūkio produktų artimas sąsajas ir, antra vertus, į tų prekių ir produktų skirtumus, būtina numatyti su eksporto grąžinamosiomis išmokomis ir eksporto licencijomis susijusių horizontaliųjų taisyklių ir sąlygų, nustatytų ir priimtų pagal Reglamentą (ES) Nr. …/… [COM (2011) 626 galutinis], taikymą į I priedą neįtrauktoms prekėms. Be to, būtina numatyti pagal Reglamentą (EB) Nr. …/… [COM (2011) 628 galutinis][20] priimtų horizontaliųjų nuostatų dėl garantijų, patikrų, tikrinimo ir sankcijų, nustatytų ir priimtų pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. …/… [COM (2011) 628 galutinis] taikymą į I priedą neįtrauktoms prekėms; (25) siekiant atsižvelgti į specialius prekių, neįtrauktų į I priedą, kurių sudėtyje yra tam tikrų žemės ūkio produktų, gamybos procesus ir prekybos reikalavimus, Komisijai pagal Sutarties 290 straipsnį turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus, kuriais nustatomos taisyklės dėl eksportuojamų prekių, neįtrauktų į I priedą, ir jų gamybai naudojamų žemės ūkio produktų apibrėžčių ir savybių, taisyklės dėl eksporto grąžinamųjų išmokų už žemės ūkio produktus, eksportuojamus juos perdirbus į prekes, neįtrauktas į I priedą, apskaičiavimo, taisyklės dėl prekių, neįtrauktų į I priedą, sudėties įrodymo, taisyklės dėl prekių pristatymo į paskirties vietą supaprastinto įrodymo, kai grąžinamosios išmokos yra diferencijuotos, taisyklės dėl reikalavimo deklaracijoje nurodyti, ar nenaudojami tam tikri importuojami žemės ūkio produktai, taisyklės dėl kitų žemės ūkio produktų prilyginimo pagrindiniams produktams ir dėl kiekvieno pagrindinio produkto referencinio kiekio nustatymo, taisyklės dėl prašymų išduoti sertifikatus dėl tam tikrų į I priedą neįtrauktų prekių eksporto į tam tikras paskirties vietas, kai remiantis Sutarties 218 straipsniu tokia galimybė numatyta Sąjungos sudarytame tarptautiniame susitarime, ir taisyklės dėl horizontaliųjų nuostatų dėl eksporto grąžinamųjų išmokų už žemės ūkio produktus ir dėl garantijų, patikrų, tikrinimo ir sankcijų taikymo į I priedą neįtrauktoms prekėms; (26) pagal Sutarties 218 straipsnį Sąjungos sudarytais tarptautiniais susitarimais nustatytų eksporto apribojimų laikymasis turėtų būti užtikrintas grąžinamųjų išmokų sertifikatais, išduotais už susitarimuose nustatytus referencinius laikotarpius, atsižvelgiant į mažiems eksportuotojams numatytą metinį kiekį; (27) turėtų būti išmokama visa nustatyta eksporto grąžinamųjų išmokų suma, atsižvelgiant į prekybos prekėmis, neįtrauktomis į I priedą, padėtį. Grąžinamųjų išmokų sertifikatų sistema turėtų palengvinti veiksmingą grąžinamųjų išmokų sumų administravimą. (28) Reikėtų numatyti, kad valstybių narių išduoti grąžinamųjų išmokų sertifikatai galiotų visoje Sąjungoje ir būtų išduodami tik pateikus garantiją, kuri garantuotų, kad ekonominės veiklos vykdytojas pateiks paraišką dėl grąžinamųjų išmokų. Reikėtų nustatyti taisykles dėl grąžinamųjų išmokų skirimo pagal išankstinio grąžinamųjų išmokų nustatymo sistemą, kad ir kokio dydžio grąžinamoji išmoka būtų taikoma, ir dėl garantijų pateikimo ir grąžinimo; (29) siekiant užtikrinti eksporto grąžinamųjų išmokų mokėjimo stebėseną ir grąžinamųjų išmokų sertifikatų sistemos įgyvendinimą, Komisijai pagal Sutarties 290 straipsnį turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos teisės ir pareigos, susijusios su grąžinamųjų išmokų sertifikatais, nustatant juos perduodant taikomas taisykles, nurodant atvejus, kai nereikalaujama pateikti grąžinamųjų išmokų sertifikato arba garantijos ir nurodant leistiną nuokrypį, taikomą, kai įsipareigojimo pateikti paraišką dėl grąžinamųjų išmokų yra nesilaikoma, ir taisyklės dėl horizontaliųjų nuostatų taikymo eksporto licencijoms ir garantijoms už grąžinamųjų išmokų sertifikatus; (30) kai atsižvelgiama į tikslinių priemonių, susijusių su eksporto grąžinamosiomis išmokomis, poveikį, reikėtų bendrai įvertinti žemės ūkio produktų perdirbimo įmonių padėtį, ypač mažųjų ir vidutinių įmonių. Atsižvelgiant į specialius mažų eksportuotojų poreikius, už kiekvienus biudžetinius metus jiems reikėtų skirti bendrą sumą ir jiems netaikyti reikalavimo pagal eksporto grąžinamųjų išmokų tvarką pateikti grąžinamųjų išmokų sertifikatus; (31) kai remiantis Reglamentu (ES) Nr. …/… [COM(2011) 626 galutinis] priimamos priemonės dėl žemės ūkio produkto eksporto ir dėl prekių, kurios neįtrauktos į I priedą ir kurių sudėtyje yra didelė dalis žemės ūkio produkto, eksporto gali kilti kliūčių tų priemonių tikslų įgyvendinimui, Komisijai pagal Sutarties 290 straipsnį turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus dėl lygiaverčių priemonių, kurių imamasi dėl tų į I priedą neįtrauktų prekių eksporto; (32) pagal tam tikrus lengvatinius susitarimus Sąjunga gali riboti importo muitus ir sumas, mokėtinas už eksportą, siekdama visiškai ar iš dalies kompensuoti perdirbtų žemės ūkio produktų arba į I priedą neįtrauktų susijusių prekių gamybai naudotų žemės ūkio produktų kainų skirtumus. Tų perdirbtų žemės ūkio produktų ir į I priedą neįtrauktų prekių atveju būtina nustatyti kad šios sumos turi būti nustatytos kartu, kaip bendro muito dalis, ir turi kompensuoti žemės ūkio produktų, į kuriuos turi būti atsižvelgta, kainų skirtumus susijusios šalies ar regiono ir Sajungos rinkose; (33) perdirbtų žemės ūkio produktų ir į I priedą neįtrauktų prekių sudėtis gali būti svarbi sprendžiant, kaip tinkamai taikyti šiame reglamente nustatytą prekybos tvarką, todėl jų sudėtį turi būti įmanoma nustatyti atliekant kokybės ir kiekybės analizę; (34) siekiant įgyvendinti Sąjungos sudarytus tarptautinius susitarimus ir užtikrinti aiškumą ir nuoseklumą, palyginti su 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo[21], minėtais tikslais Komisijai pagal Sutarties 290 straipsnį turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus dėl tam tikrų šio reglamento ir jo priedų dalių pakeitimo; (35) reikėtų numatyti, kad valstybės narės Komisijai ir viena kitai turėtų pateikti perdirbtiems žemės ūkio produktams ir į I priedą neįtrauktoms prekėms taikomai prekybos tvarkai įgyvendinti būtiną informaciją; (36) siekiant užtikrinti tinkamus valstybių narių ir Komisijos informacijos mainus, Komisijai pagal Sutarties 290 straipsnį turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus dėl pranešamos informacijos pobūdžio ir tipo, pranešimo būdų, taisyklių, susijusių su teisėmis į prieigą prie informacijos ir informacijos sistemų, ir šios informacijos skelbimo sąlygų ir priemonių; (37) siekiant išvengti nereikalingos administracinės naštos ekonominės veiklos vykdytojams ir nacionalinėms institucijoms, Komisijai pagal Sutarties 290 straipsnį turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus dėl ribos, nuo kurios nenustatomos arba nemokamos importo muitų, papildomų importo muitų, sumažintų importo muitų bei eksporto grąžinamųjų išmokų sumos ir apskaičiuotinos ar mokėtinos sumos, kai kompensuojama bendrai nustatyta kaina, nustatymo; (38) siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento nuostatų dėl importuojamų prekių ir laikinojo įvežimo perdirbti tvarkos įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai dėl priemonių, kuriomis nustatomi perdirbti žemės ūkio produktai, kuriems reikėtų taikyti papildomus importo muitus, siekiant užkirsti kelią Sąjungos rinkai daromam neigiamam poveikiui arba jį sumažinti, tų papildomų importo muitų taikymo priemonių, atsižvelgiant į terminą, per kurį reikia pateikti įrodymus dėl importo kainos, dokumentinių įrodymų pateikimo, garantijos pateikimo ir papildomų importo muitų nustatymo, priemonių, kuriomis nustatomos tipinės kainos ir ribiniai kiekiai, siekiant taikyti papildomus importo muitus, ir priemonių, kuriomis nustatomas tų muitų dydis, atsižvelgiant į reprezentacinių kainų ir ribinių kainų arba CIF importo kainų ir ribinių kainų skirtumus, vadovaujantis tarptautiniais Sąjungos įsipareigojimais, priemonių dėl paraiškų suteikti ovalbumino ir laktalbumino importo licencijas pateikimo, tų importo licencijų išdavimo ir naudojimo, jų galiojimo laikotarpio, su tomis licencijomis susijusios pateikiamos garantijos sumos, įrodymų, kad paisyta tų licencijų naudojimo reikalavimų, pakaitinių importo licencijų ir tų licencijų dublikatų išdavimo ir importo licencijų tvarkos valstybėse narėse, keitimosi ovalbumino ir laktalbumino importo licencijų sistemai valdyti reikiama informacija, horizontaliųjų taisyklių taikymo ovalbumino ir laktalbumino importo licencijoms ir horizontaliųjų taisyklių taikymo garantijoms už ovalbumino ir laktalbumino importo licencijas, priemonių, kuriomis ribojami kiekiai, dėl kurių gali būti išduotos minėtos licencijos, atsisakoma patvirtinti prašomus kiekius ir laikinai sustabdomas paraiškų teikimas, siekiant įvesti tvarką rinkoje, priemonių dėl importo muitų, taikomų perdirbtiems žemės ūkio produktams įgyvendinant lengvatinius prekybos susitarimus, nustatymo, priemonių, kuriomis nustatomi žemės ūkio produktų kiekiai, kurie laikomi sunaudotais perdirbtų žemės ūkio produktų gamyboje, siekiant sumažinti arba palaipsniui panaikinti lengvatinės prekybos sąlygomis taikomus importo muitus, ir prekybos iškraipymui išvengti būtinų priemonių, priemonių, kuriomis, vadovaujantis tarptautiniais Sąjungos įsipareigojimais, nustatomos metinės importuojamų perdirbtų žemės ūkio produktų ir tam tikrų importuojamų žemės ūkio produktų tarifinės kvotos, priemonių, kuriomis tos tarifinės kvotos yra administruojamos, priemonių dėl specialių tarptautinių susitarimų nuostatų, susijusių, inter alia, su eksportuojančios šalies išduotų dokumentų pateikimu, ir dėl produktų paskirties ir naudojimo taikymo, priemonių dėl importo licencijų galiojimo laikotarpio nustatymo, pateikiamos garantijos sumos ir sąlygų, kuriomis pateikiamos paraiškos dėl prekių importo, priemonių, kuriomis užtikrinama, kad pagal tarifinę kvotą numatyti kiekiai nebus viršyti, priemonių, kuriomis perskirstomi pagal tarifinę kvotą nepanaudoti kiekiai, priemonių, kuriomis numatyta primti apsaugos priemones nuo prekių importo į Sąjungą pagal 2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 260/2009 dėl bendrų importo taisyklių[22] ir 2009 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 625/2009 dėl bendrų importo iš tam tikrų trečiųjų šalių taisyklių[23] arba tarptautiniais susitarimais numatytų apsaugos priemonių, priemonių dėl žemės ūkio produktų, dėl kurių gali būti išduoti laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatai, kiekio, su paraiškų pateikimo dokumentais, procedūromis ir grąžinamųjų išmokų sertifikatų išdavimu susijusių priemonių dėl laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų sistemos įgyvendinimo, priemonių dėl laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų administravimo valstybėse narėse ir tvarkos, susijusios su administracine pagalba, priemonių, kuriomis ribojami kiekiai, dėl kurių gali būti išduoti laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatai, atsisakoma patvirtinti su tais sertifikatais susijusius prašomus kiekius ir laikinai sustabdomas paraiškų dėl laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų pateikimas, kai paraiškos teikiamos dėl didelių kiekių, ir priemonių, kuriomis laikinai sustabdomas perdirbimo arba laikinojo įvežimo perdirbti tvarkų taikymas ovalbuminui ir laktalbuminui; (39) siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento nuostatų dėl eksportuojamų prekių ir tam tikrų bendrųjų nuostatų įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai dėl priemonių, kuriomis taikomos eksporto grąžinamųjų išmokų normos, eksporto grąžinamųjų išmokų apskaičiavimo metodo, tam tikrų produktų prilyginimo pagrindiniams produktams ir pagrindinių produktų referencinio kiekio nustatymo metodų, tam tikrų į I priedą neįtrauktų prekių eksporto į tam tikras paskirties šalis, kai tai numatyta pagal Sutarties 218 straipsnį Sąjungos sudarytuose tarptautiniuose susitarimuose, sertifikatų administravimo, ir produktų dingimo ir gamybos proceso metu prarasto kiekio kontrolės ir šalutinių produktų perdirbimo, priemonių, kuriomis apibrėžiama eksporto grąžinamųjų išmokų sistemai įgyvendinti būtina eksportuojamų į I priedą neįtrauktų prekių sudėties deklaravimo ir įrodymo tvarka, priemonių dėl horizontaliųjų nuostatų taikymo eksporto grąžinamosioms išmokoms, garantijoms, patikroms, tikrinimui ir sankcijoms eksporto grąžinamųjų išmokų už į I priedą neįtrauktas prekes atveju, su paraiškų pateikimo dokumentais, procedūromis ir grąžinamųjų išmokų sertifikatų išdavimu susijusių priemonių dėl eksporto grąžinamųjų išmokų sertifikatų sistemos įgyvendinimo, pateikiamos garantijos dydžio, įrodymo, kad paisyta su grąžinamųjų išmokų sertifikatų susijusių įsipareigojimų, būdų, eksporto grąžinamųjų išmokų sertifikatų administravimo valstybėse narėse priemonių, su valstybių narių tarpusavio administracine pagalba grąžinamųjų išmokų sertifikatų atveju susijusių procedūrų, priemonių dėl mažiems eksportuotojams skirtos bendros sumos ir ribos, nuo kurios netaikomas reikalavimas pateikti grąžinamųjų išmokų sertifikatus, nustatymo, priemonių dėl horizontaliųjų nuostatų dėl eksporto licencijų taikymo grąžinamųjų išmokų sertifikatams, priemonių, kuriomis apribojamos sumos, dėl kurių gali būti išduodami grąžinamųjų išmokų sertifikatai, atsisakoma skirti pagal tuos grąžinamųjų išmokų sertifikatus prašomas sumas ir sustabdomas paraiškų dėl grąžinamųjų išmokų sertifikatų teikimas, kai prašoma didelių sumų, kitoms priemonėms, susijusioms su eksportu, taikyti būtinų taisyklių, procedūrų ir techninių kriterijų, priemonių dėl importo muitų nustatymo ir paskelbimo ir sumų, mokėtinų už eksportuojamas prekes, kai lengvatinės prekybos sąlygomis taikomas tiesioginis kompensavimas, priemonių, kuriomis užtikrinama, kad pagal lengvatinės prekybos susitarimą eksportui deklaruoti perdirbti žemės ūkio produktai bus iš tikrųjų eksportuoti pagal lengvatinės prekybos susitarimą, priemonių dėl perdirbtų žemės ūkio produktų bei į I priedą neįtrauktų prekių kokybės ir kiekybės analizės metodų ir perdirbtiems žemės ūkio produktams bei į I priedą neįtrauktoms prekėms identifikuoti būtinų techninių nuostatų, perdirbtų žemės ūkio produktų bei į I priedą neįtrauktų prekių klasifikavimo Kombinuotojoje nomenklatūroje tvarkos, Komisijos ir valstybių narių įsipareigojimui keistis informacija įgyvendinti būtinų priemonių ir priemonių dėl prieigos prie informacijos ir dokumentų; (40) tokiais įgyvendinimo įgaliojimais, išskyrus įgaliojimus, susijusius su priemonėmis, kuriomis dėl papildomų importo muitų taikymo nustatomos tipinės kainos ir ribiniai kiekiai ir tų muitų dydis pagal Sąjungos tarptautinius įsipareigojimus, priemonėmis, kuriomis ribojamas kiekis, dėl kurio gali būti išduodamos importo licencijos, laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatai ir grąžinamųjų išmokų sertifikatai, atmetami su šiomis licencijomis ir sertifikatais susiję prašomi kiekiai ir sustabdomas šių licencijų ir sertifikatų paraiškų teikimas, priemonėmis, kuriomis užtikrinama, kad nebūtų viršyti pagal tarifinę kvotą skirti kiekiai, ir priemonėmis, kuriomis perskirstomi nepanaudoti tarifinės kvotos kiekiai, turėtų būti naudojamasi vadovaujantis 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai[24]; (41) priimant teisės aktus, kuriais įgyvendinamas šis reglamentas, turėtų būti taikoma nagrinėjimo procedūra, atsižvelgiant į tai, kad tie teisės aktai susiję su bendra žemės ūkio politika, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 182/2011 2 straipsnio 2 dalies b punkto ii papunktyje; (42) jeigu to reikia skubos atvejais, susijusiais su apsaugos priemonėmis, kuriomis siekiama riboti perdirbtų žemės ūkio produktų importą į Sąjungą, arba su Sąjungos rinkos sutrikdymu ar galimu sutrikdymu, kai reikia sustabdyti perdirbimo arba laikinojo įvežimo perdirbti tvarkos taikymą ovalbuminui ir laktalbuminui, Komisija turėtų priimti nedelsiant taikomus įgyvendinimo aktus; (43) ypač svarbu, kad prieš deleguotųjų aktų priėmimą Komisija, vykdydama parengiamuosius darbus, tinkamai konsultuotųsi, įskaitant konsultacijas ekspertų lygiu. Atlikdama parengiamuosius darbus ir rengdama deleguotuosius aktus, Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų laiku, vienu metu ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai; (44) pagal proporcingumo principą šio reglamento pagrindiniam tikslui pasiekti būtina ir tikslinga nustatyti prekybos tvarką, taikomą tam tikroms prekėms, gaunamoms perdirbant žemės ūkio produktus. Pagal Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnio 4 dalį šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti; (45) todėl Reglamentas (EB) Nr. 1216/2009 ir Reglamentas (EB) Nr. 614/2009 turėtų būti panaikinti; (46) siekiant užtikrinti šio reglamento suderinamumą su bendra žemės ūkio politika, jis turėtų būti taikomas nuo tos pačios dienos kaip Reglamentas (ES) Nr. …/… [KOM (2011)626 galutinis dėl BŽŪP reformos], PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I SKYRIUS DALYKAS, TAIKYMO SRITIS IR TERMINŲ APIBRĖŽTYS 1 straipsnis Dalykas ir taikymo sritis Šiuo reglamentu nustatoma prekybos tvarka, taikoma importuojamiems perdirbtiems žemės ūkio produktams ir eksportuojamoms į I priedą neįtrauktoms prekėms bei žemės ūkio produktams, esantiems tų į I priedą neįtrauktų prekių sudėtyje. Be to, šis reglamentas taikomas importuojamiems žemės ūkio produktams tais atvejais, kai pagal Sutarties 218 straipsnį sudarytame arba laikinai taikomame tarptautiniame susitarime numatyta, kad tokie produktai prilygintini perdirbtiems žemės ūkio produktams, kuriems taikoma lengvatinės prekybos tvarka. 2 straipsnis Terminų apibrėžtys Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys: a) žemės ūkio produktai – Reglamento (ES) Nr. .../... [KOM(2011)626 galutinis] 1 straipsnyje išvardyti produktai; b) perdirbti žemės ūkio produktai – šio reglamento I priede išvardyti produktai; c) į I priedą neįtrauktos prekės – Sutarties I priede neišvardyti produktai, išvardyti šio reglamento II priede; d) pagrindiniai produktai – šio reglamento III priede išvardyti žemės ūkio produktai; e) muito žemės ūkio sudedamoji dalis – perdirbtiems žemės ūkio produktams taikomo importo muito, atitinkančio žemės ūkio produktams taikomus importo muitus, dalis; f) papildomi cukraus ir miltų muitai – papildomas cukraus muitas (AD S/Z) ir papildomas miltų muitas (AD F/M), kaip nurodyta Reglamento (EEB) Nr. 2658/87 I priedo pirmos dalies I skirsnio B.6 punkte ir nustatyta to reglamento I priedo trečios dalies I skirsnio 1 priedo 2 lentelėje; g) ad valorem muitas – muitinės vertės procentine dalimi išreikšta importo muito dalis; h) ovalbuminas – produktai, kurių KN kodai 3502 11 90 ir 3502 19 90; i) laktalbuminas – produktai, kurių KN kodai 3502 20 91 ir 3502 20 99. II SKYRIUS PERDIRBTŲ ŽEMĖS ŪKIO PRODUKTŲ IMPORTAS I SKIRSNIS Bendrosios importo nuostatos I poskirsnis Perdirbtų žemės ūkio produktų importo muitai 3 straipsnis Importo muitų sudedamosios dalys 1. I priedo 1 lentelėje išvardytiems perdirbtiems žemės ūkio produktams taikomus Bendrojo muitų tarifo importo muitus sudaro žemės ūkio sudedamoji dalis, kuri nėra ad valorem muito dalis, ir ne žemės ūkio sudedamoji dalis, kuri yra ad valorem muitas. 2. I priedo 2 lentelėje išvardytiems perdirbtiems žemės ūkio produktams taikomus Bendrojo muitų tarifo importo muitus sudaro ad valorem muitas ir žemės ūkio sudedamoji dalis, kuri yra ad valorem muito dalis. 4 straipsnis Didžiausia importo muito norma 1. Kai turi būti taikoma didžiausia muito norma, šios normos apskaičiavimo metodas nustatomas Bendrajame muitų tarife pagal Sutarties 31 straipsnį. 2. Kai I priedo 1 lentelėje išvardytų perdirbtų žemės ūkio produktų didžiausia muito norma apima papildomą cukraus ir miltų muitą, šio papildomo muito apskaičiavimo metodas nustatomas Bendrajame muitų tarife pagal Sutarties 31 straipsnį. 5 straipsnis Papildomi importo muitai, kuriais siekiama užkirsti kelią Sąjungos rinkai daromam neigiamam poveikiui arba jį sumažinti 1. Komisija įgyvendinimo aktais gali nustatyti, kuriems IV priede išvardytiems perdirbtiems žemės ūkio produktams, kai jie importuojami taikant Bendrajame muitų tarife nustatytą muito normą, taikomas papildomas importo muitas, kad būtų užkirstas kelias neigiamam poveikiui, kurį Sąjungos rinkai gali daryti toks importas, arba tą poveikį sumažinti, jeigu: a) importuojama mažesne kaina nei kaina, kurią Sąjunga nurodė PPO (ribinė kaina), arba b) importo kiekis bet kuriais metais viršija tam tikrą lygį (ribinis kiekis). Tokie įgyvendinimo aktai priimami pagal 42 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. 2. Papildomi importo muitai pagal 1 dalį netaikomi, kai nemanoma, kad importas galėtų sutrikdyti Sąjungos rinką, arba kai jų poveikis būtų neproporcingas siekiamam tikslui. 3. Taikant 1 dalies a punktą importo kainos nustatomos remiantis konkrečios prekių siuntos CIF importo kainomis. CIF importo kainos palyginamos su tipinėmis to produkto kainomis pasaulinėje rinkoje arba to importuojamo produkto kaina Sąjungos rinkoje. Tipinės kainos nustatomos reguliariai ir remiantis duomenimis, surinktais taikant pagal Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 20 straipsnio 5 dalies b punktą nustatytą Bendrijos priežiūros sistemą. 4. Ribinis kiekis nustatomas remiantis patekimo į rinką galimybėmis, kurios apibrėžiamos kaip importo ir atitinkamo vidaus suvartojimo per paskutinius trejus metus santykis. 5. Komisija įgyvendinimo aktais gali priimti šiam straipsniui taikyti būtinas priemones, susijusias su importo kainos įrodymo terminais ir patvirtinamųjų dokumentų bei garantijos pateikimu. Tokie įgyvendinimo aktai priimami pagal 42 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. 6. Komisija įgyvendinimo aktais gali priimti priemones, kuriomis: a) dėl papildomų importo muitų taikymo nustatomos tipinės kainos ir ribiniai kiekiai; b) laikantis pagal Sutarties 218 straipsnį sudarytuose arba laikinai taikomuose tarptautiniuose susitarimuose nustatytų taisyklių ir pagal šio reglamento 13 straipsnio 1 dalį priimtų taisyklių, nustatomas papildomų importo muitų dydis. 7. Komisija 1 dalies a punkte nurodytas ribines kainas skelbia Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. II poskyris Ovalbumino ir laktalbumino importas 6 straipsnis Ovalbumino ir laktalbumino importo licencijos 1. Gali būti reikalaujama, kad importuojant į laisvą apyvartą išleisti skirtą ovalbuminą ir laktalbuminą būtų pateikta importo licencija, kai to reikia atitinkamoms rinkoms administruoti ir visų pirma prekybos šiais produktais stebėsenai vykdyti. 2. Valstybės narės išduoda 1 dalyje nurodytas importo licencijas kiekvienam Sąjungoje įsisteigusiam importo licencijos pareiškėjui, neatsižvelgdamos į jo įsisteigimo vietą ir nepažeisdamos priemonių, kurių imtasi pagal 14 straipsnį. 3. 1 dalyje nurodytos licencijos galioja visoje Sąjungoje. 4. Išduodant importo licencijas ir išleidžiant į laisvą apyvartą licencijose nurodytas prekes gali būti reikalaujama, kad 1 dalyje nurodyti produktai atitiktų kilmės šalies ir kilmės vietos reikalavimus ir kad būtų pateiktas trečiosios šalies ar subjekto išduotas dokumentas, patvirtinantis, inter alia, produktų kilmę, autentiškumą ir kokybės savybes. 7 straipsnis Dėl importo licencijų pateikiamos garantijos 1. 6 straipsnyje nurodytos importo licencijos išduodamos pateikus garantiją, kuria užtikrinama, kad ekonominės veiklos vykdytojas produktus importuos per importo licencijos galiojimo laikotarpį. 2. Jeigu per importo licencijos galiojimo laikotarpį produktai neimportuojami, negrąžinama visa garantija arba jos dalis. 3. Tačiau garantija grąžinama, jeigu produktai per tą laikotarpį nebuvo importuoti dėl force majeure arba jeigu per tą laikotarpį neimportuotas kiekis neviršija leistino nuokrypio. 8 straipsnis Deleguotieji įgaliojimai Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 40 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais: a) nustatomas reikalavimas, kad importuojant į laisvą apyvartą išleisti skirtą ovalbuminą ir laktalbuminą turi būti pateikta importo licencija; b) nustatomos su importo licencija susijusios teisės ir prievolės ir jos teisinis poveikis; c) nustatomas 7 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje nurodytas leistinas nuokrypis, atsižvelgiant į poreikį vykdyti prekybos tais produktais stebėseną; d) nustatomos kilmės šalies ir kilmės vietos nuorodos pateikimo, kai tokią nuorodą pateikti privaloma, taisyklės; e) nustatomas reikalavimas, pagal kurį importo licencijos išduodamos ir licencijoje nurodytos prekės į laisvą apyvartą išleidžiamos tik pateikus trečiosios šalies arba subjekto išduotą dokumentą, kuriuo, inter alia, patvirtinama produktų kilmė, autentiškumas ir kokybės savybės; f) nustatomos importo licencijų perleidimo taisyklės ir importo licencijų perleidimo apribojimai; g) nustatomos importo licencijų sistemos patikimumui ir veiksmingumui užtikrinti būtinos taisyklės ir nuostatos, pagal kurias valstybės narės teikia viena kitai specialią administracinę pagalbą, kai jos reikia siekiant išvengti sukčiavimo ir pažeidimų arba prieš juos kovoti; h) nustatomi atvejai, kai nereikalaujama pateikti importo licencijos; i) nustatomi atvejai, kai nereikalaujama pateikti garantijos pagal 7 straipsnį; j) nustatomos taisyklės, susijusios su horizontaliųjų taisyklių dėl žemės ūkio produktų importo licencijų, priimtų pagal Reglamento (ES) Nr. …/… [KOM(2011)626 galutinis] 118 straipsnį, taikymu ovalbumino ir laktalbumino importo licencijoms; k) nustatomos taisyklės, susijusios su horizontaliųjų taisyklių dėl garantijų, priimtų pagal Reglamento (ES) Nr. …/… [KOM(2011)628 galutinis] 67 straipsnį, taikymu ovalbumino ir laktalbumino importo licencijoms. 9 straipsnis Įgyvendinimo įgaliojimai 1. Komisija įgyvendinimo aktais priima būtinas priemones, susijusias su: a) importo licencijų paraiškų teikimu, importo licencijų išdavimu ir jų naudojimu; b) importo licencijų galiojimo laikotarpiu ir pateiktinos garantijos dydžiu; c) įrodymu, kad įvykdyti importo licencijų naudojimo reikalavimai; d) pakaitinių importo licencijų ir importo licencijų dublikatų išdavimu; e) importo licencijų tvarkymu valstybėse narėse; f) sistemai administruoti būtinu keitimusi informacija; g) horizontaliųjų nuostatų dėl žemės ūkio produktų importo licencijų, priimtų pagal Reglamento (ES) Nr. …/… [KOM(2011)626 galutinis] 119 straipsnį, taikymu ovalbumino ir laktalbumino importo licencijoms; h) horizontaliųjų nuostatų dėl garantijų, priimtų pagal Reglamento (ES) Nr. …/… [KOM(2011)628 galutinis] 67 straipsnio 4 dalį, taikymu ovalbumino ir laktalbumino importo licencijoms. Tokie įgyvendinimo aktai priimami pagal 42 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. 2. Kai prašoma didelių kiekių, Komisija, kad galėtų valdyti rinką, įgyvendinimo aktais gali apriboti kiekį, dėl kurio gali būti išduodamos importo licencijos, atmesti importo licencijų paraiškose prašomus kiekius ir sustabdyti importo licencijų paraiškų teikimą. II SKIRSNIS Lengvatinė prekyba I poskirsnis Importo muitų sumažinimas 10 straipsnis Muito žemės ūkio sudedamųjų dalių, ad valorem muitų ir papildomų muitų sumažinimas ir laipsniškas panaikinimas 1. Jeigu pagal Sutarties 218 straipsnį sudarytame arba laikinai taikomame tarptautiniame susitarime numatyta sumažinti arba mažinti ir laipsniškai panaikinti perdirbtų žemės ūkio produktų, kuriems taikoma lengvatinės prekybos tvarka, importo muitus, mažinami arba laipsniškai panaikinami: a) muito žemės ūkio sudedamoji dalis; b) papildomi cukraus ir miltų muitai; c) ad valorem muitas. 2. Jeigu pagal Sutarties 218 straipsnį sudarytame arba laikinai taikomame tarptautiniame susitarime numatyta sumažinti arba laipsniškai panaikinti šio reglamento I priedo 2 lentelėje išvardytų produktų muitų žemės ūkio sudedamąsias dalis, muitas, kurį sudaro žemės ūkio sudedamoji dalis, esanti ad valorem muito dalimi, pakeičiamas ne ad valorem žemės ūkio sudedamąja dalimi. 11 straipsnis Faktiškai sunaudoti arba laikomi sunaudotais kiekiai 1. Muito žemės ūkio sudedamosios dalys arba papildomi cukraus ir miltų muitai pagal 10 straipsnio 1 dalį mažinami arba laipsniškai panaikinami remiantis: a) V priede išvardytų žemės ūkio produktų kiekiu, faktiškai sunaudotu arba laikomu sunaudotu perdirbto žemės ūkio produkto gamyboje; b) muitais, taikomais a punkte nurodytiems žemės ūkio produktams ir naudojamais sumažintai muito žemės ūkio sudedamajai daliai ir papildomiems cukraus ir miltų muitams apskaičiuoti tam tikros lengvatinės prekybos tvarkos taikymo atveju. 2. Žemės ūkio produktai, laikytini panaudotais perdirbto žemės ūkio produkto gamyboje, atrenkami iš perdirbto žemės ūkio produkto gamyboje panaudotų produktų atsižvelgiant į jų svarbą tarptautinės prekybos požiūriu ir į jų kainų lygio tipiškumą visų kitų to perdirbto žemės ūkio produkto gamyboje panaudotų žemės ūkio produktų atžvilgiu. 3. V priede išvardytų ir faktiškai panaudotų žemės ūkio produktų kiekiai perskaičiuojami į lygiaverčius panaudotais laikomų konkrečių žemės ūkio produktų kiekius. 12 straipsnis Deleguotieji įgaliojimai Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 40 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais: a) sudaromas sąrašas, į kurį įtraukiami tie V priede išvardyti žemės ūkio produktai, kurie remiantis 11 straipsnio 2 dalyje nustatytais atrankos kriterijais turi būti laikomi panaudotais perdirbtų žemės ūkio produktų gamyboje; b) nustatomi lygiaverčiai kiekiai ir 11 straipsnio 3 dalyje numatyto perskaičiavimo taisyklės; c) nustatomi būtini sumažintos muito žemės ūkio sudedamosios dalies ir sumažintų papildomų muitų apskaičiavimo elementai ir nustatomi tokio apskaičiavimo metodai; d) nustatomi dokumentų reikalavimai; e) nustatomi nereikšmingi kiekiai, kuriems taikomos nulinės normos sumažintos muito žemės ūkio sudedamosios dalys ir papildomi cukraus ir miltų muitai. 13 straipsnis Įgyvendinimo įgaliojimai 1. Komisija, kai tinkama, įgyvendinimo aktais priima priemones, kuriomis įgyvendinamos pagal Sutarties 218 straipsnį sudarytų arba laikinai taikomų tarptautinių susitarimų nuostatos dėl perdirbtų žemės ūkio produktų importo muitų, mažintinų pagal šio reglamento 10 straipsnio 1 ir 2 dalis, nustatymo. Tokie įgyvendinimo aktai priimami pagal 42 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. 2. Komisija įgyvendinimo aktais gali priimti būtinas priemones, kuriomis nustatoma: a) nustatyti 12 straipsnio a punkte nurodytų žemės ūkio produktų kiekiai, laikomi sunaudotais perdirbtų žemės ūkio produktų gamyboje, kaip nurodyta 12 straipsnio a punkte; b) 12 straipsnio a punkte nurodytų žemės ūkio produktų kiekiai, laikomi sunaudotais perdirbtų žemės ūkio produktų gamyboje, atsižvelgiant į kiekvieną galimą tų perdirbtų žemės ūkio produktų, kurių atveju pagal a punktą negalima apskaičiuoti konkrečių žemės ūkio produktų nustatytų kiekių, sudėtį. Tokie įgyvendinimo aktai priimami pagal 42 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. II poskyris Tarifinės kvotos 14 straipsnis Leidimas pradėti naudoti importo tarifines kvotas ir jų administravimas 1. Perdirbtų žemės ūkio produktų ir 1 straipsnio antroje pastraipoje nurodytų žemės ūkio produktų importo tarifines kvotas, nustatytas pagal Sutarties 218 straipsnį sudarytuose arba laikinai taikomuose susitarimuose, leidžia pradėti naudoti ir administruoja Komisija. 2. 1 dalyje nurodytos tarifinės kvotos administruojamos taip, kad ekonominės veiklos vykdytojai nebūtų diskriminuojami vienas kito atžvilgiu ir kad būtų deramai atsižvelgiama į Sąjungos rinkos tiekimo poreikius ir į poreikį išsaugoti pusiausvyrą šioje rinkoje. 3. 1 dalyje nurodytos tarifinės kvotos administruojamos taikant vieną iš šių metodų: a) metodą, pagal kurį kvotos skirstomos chronologine paraiškų pateikimo tvarka (eiliškumo principas); b) kitą tinkamą skirstymo metodą. 4. Nukrypstant nuo 3 dalies, kai pagal 1 dalį administruotina tarifinė kvota yra susijusi su ovalbuminu ir laktalbuminu, ji administruojama taikant vieną iš šių metodų arba jų derinį: a) metodą, pagal kurį kvotos skirstomos proporcingai paraiškose nurodytiems kiekiams (vienalaikio nagrinėjimo metodas); b) skirstymo metodą, grindžiamą tradiciniais prekybos modeliais (tradicinių / naujų veiklos vykdytojų metodas); c) metodą, pagal kurį kvotos skirstomos chronologine paraiškų pateikimo tvarka (eiliškumo principas); 15 straipsnis Deleguotieji įgaliojimai Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 40 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatoma: a) sąlygos ir tinkamumo reikalavimai, kuriuos veiklos vykdytojas turi tenkinti, kad galėtų pateikti paraišką pagal tarptautiniame susitarime nustatytą tarifinę kvotą, kaip nurodyta 14 straipsnio 1 dalyje; b) tarptautiniame susitarime nustatytos tarifinės kvotos, kaip nurodyta 14 straipsnio 1 dalyje, administravimo nuostatos, susijusios su veiklos vykdytojų teisių tarpusavio perleidimu ir, kai reikia, tokio perleidimo apribojimais; c) nuostatos, kuriomis nustatomas reikalavimas, pagal kurį tarptautiniame susitarime nustatyta tarifine kvota, kaip nurodyta 14 straipsnio 1 dalyje, galima naudotis tik pateikus importo licenciją ir garantiją; d) būtinos patvirtinamųjų dokumentų, reikalavimų ar apribojimų nuostatos, taikomos tarptautiniame susitarime nustatytai tarifinei kvotai, kaip nurodyta 14 straipsnio 1 dalyje. 16 straipsnis Įgyvendinimo įgaliojimai 1. Komisija įgyvendinimo aktais priima būtinas priemones, kuriomis nustatoma: a) metinės tarifinės kvotos; b) metinių tarifinių kvotų administravimo būdas; c) tarptautiniame susitarime nustatytų specialių nuostatų taikymo tvarka, visų pirma nuostatų dėl: i) eksportuojančios šalies išduotų dokumentų pateikimo; ii) produktų paskirties ir naudojimo; d) pagal 15 straipsnio c punktą pateiktinų importo licencijų galiojimo laikotarpis; e) pagal 15 straipsnio c punktą pateiktinos garantijos suma; f) pagal 15 straipsnio c punktą pateiktinų importo licencijų naudojimo taisyklės ir specialios taisyklės, visų pirma susijusios su importo paraiškų teikimo pagal tarifinę kvotą ir atitinkamo leidimo suteikimo tvarka. Tokie įgyvendinimo aktai priimami pagal 42 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. 2. Komisija įgyvendinimo aktais priima priemones, kuriomis: a) užtikrinama, kad nebūtų viršyti pagal tarifinę kvotą nustatyti kiekiai, visų pirma kiekvienai paraiškai taikant paskirstymo koeficientą, kai išnaudojami esami kiekiai, atmetant dar nepatvirtintas paraiškas ir, kai reikia, sustabdant paraiškų teikimą; b) perskirstomi nepanaudoti tarifinės kvotos kiekiai. III SKIRSNIS Apsaugos priemonės 17 straipsnis Apsaugos priemonės 1. Komisija, laikydamasi šio straipsnio 3 dalies, įgyvendinimo aktais pagal Reglamentą (EB) Nr. 260/2009 ir Reglamentą (EB) Nr. 625/2009 imasi apsaugos priemonių, taikomų į Sąjungą importuojamiems perdirbtiems žemės ūkio produktams. Tokie įgyvendinimo aktai priimami pagal 42 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. 2. Išskyrus atvejus, kai pagal bet kurį kitą Europos Parlamento ir Tarybos aktą ir bet kurį kitą Tarybos aktą numatyta kitaip, Komisija priimdama įgyvendinimo aktus pagal šio straipsnio 3 dalį imasi pagal Sutarties 218 straipsnį sudarytuose arba laikinai taikomuose tarptautiniuose susitarimuose numatytų apsaugos priemonių, taikomų į Sąjungą importuojamiems perdirbtiems žemės ūkio produktams. Tokie įgyvendinimo aktai priimami pagal 42 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. 3. 1 ir 2 dalyse nurodytų priemonių Komisija gali imtis valstybės narės prašymu arba savo iniciatyva. Gavusi valstybės narės prašymą, sprendimą dėl jo Komisija priima per penkias darbo dienas po prašymo gavimo. 4. Skubos atvejais Komisija pagal 42 straipsnio 3 dalyje nurodytą procedūrą priima su 1 ir 2 dalyse numatytomis apsaugos priemonėmis susijusius nedelsiant taikytinus įgyvendinimo aktus. 5. Pagal 3 ir 4 dalis priimtas Sąjungos apsaugos priemones Komisija pagal 42 straipsnio 2 dalį atšaukia arba iš dalies pakeičia įgyvendinimo aktais. Skubos atvejais Komisija priima sprendimą pagal 42 straipsnio 3 dalį. IV SKIRSNIS Laikinasis įvežimas perdirbti 18 straipsnis Žemės ūkio produktų laikinasis įvežimas perdirbti neatliekant ekonominių sąlygų tyrimo 1. Kai į I priedą neįtrauktos prekės gaunamos iš žemės ūkio produktų taikant laikinojo įvežimo perdirbti tvarką, Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 117 straipsnio c punkte nurodytos ekonominės sąlygos laikomos patenkintomis, kai pateikiamas tų žemės ūkio produktų laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatas. 2. Žemės ūkio produktams, panaudotiems į I priedą neįtrauktų prekių gamyboje, laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatai išduodami neviršijant Komisijos nustatytų kiekių. Minėti kiekiai nustatomi užtikrinant pusiausvyrą tarp eksporto grąžinamosioms išmokoms už prekes, neįtrauktas į I priedą, taikomų privalomų biudžeto apribojimų ir numatomo išlaidų poreikio, susijusio su grąžinamosiomis išmokomis už prekes, neįtrauktas į I priedą, visų pirma atsižvelgiant į: a) numatomą į I priedą neįtrauktų susijusių prekių eksporto apimtį; b) jei tinkama, su atitinkamais pagrindiniai produktais susijusią padėtį Sąjungos rinkoje ir pasaulio rinkoje; c) ekonominius ir reglamentavimo veiksnius. Minėti kiekiai reguliariai persvarstomi, kad būtų atsižvelgta į ekonominių ir reglamentavimo veiksnių pokyčius. 3. Valstybės narės išduoda 1 dalyje nurodytus laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatus kiekvienam Sąjungoje įsisteigusiam pareiškėjui, nepriklausomai nuo jo įsisteigimo vietos. Laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatai galioja visoje Sąjungoje. 19 straipsnis Deleguotieji įgaliojimai Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 40 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos: a) sąrašas, į kurį įtraukiami tie III priede išvardyti ir į I priedą neįtrauktų prekių gamyboje panaudoti žemės ūkio produktai, dėl kurių gali būti išduoti laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatai; b) sąlygos ir tinkamumo reikalavimai, kuriuos turi patenkinti veiklos vykdytojas, kad galėtų pateikti laikinojo įvežimo perdirbti sertifikato paraišką; c) laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatu suteikiamos teisės ir jo teisinis poveikis; d) nuostatos, susijusios su teisių, kurias veiklos vykdytojai turi pagal laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatus, tarpusavio perleidimu, ir nuostatos dėl patvirtinamųjų dokumentų; e) taisyklės, būtinos laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų sistemos patikimumui ir veiksmingumui užtikrinti. 20 straipsnis Įgyvendinimo įgaliojimai 1. Komisija įgyvendinimo aktais priima būtinas priemones, susijusias su: a) pagal 18 straipsnio 2 dalį nustatytinu žemės ūkio produktų, dėl kurių gali būti išduoti laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatai, kiekiu; b) laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų paraiškų forma ir turiniu; c) laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų forma, turiniu ir galiojimo laikotarpiu; d) laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų paraiškų pateikimo ir sertifikatų išdavimo tvarka; e) laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų administravimu valstybėse narėse; f) procedūromis, susijusiomis su valstybių narių tarpusavio administracine pagalba. Tokie įgyvendinimo aktai priimami pagal 42 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. 2. Kai prašoma didelių kiekių, Komisija įgyvendinimo aktais gali apriboti kiekį, dėl kurio gali būti išduodami laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatai, atmesti laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų paraiškose prašomus kiekius ir sustabdyti laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų paraiškų teikimą. 21 straipsnis Laikinojo įvežimo perdirbti tvarkos taikymo ovalbuminui ir laktalbuminui sustabdymas 1. Jeigu Sąjungos rinka sutrikdoma arba gali būti sutrikdyta dėl laikinojo įvežimo perdirbti tvarkos taikymo, Komisija valstybės narės prašymu arba savo iniciatyva įgyvendinimo aktais gali visiškai arba iš dalies sustabdyti laikinojo įvežimo perdirbti tvarkos taikymą ovalbuminui ir laktalbuminui. Gavusi valstybės narės prašymą, sprendimą dėl jo Komisija įgyvendinimo aktais priima per penkias darbo dienas po prašymo gavimo. Tokie įgyvendinimo aktai priimami pagal 42 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. 2. Skubos atvejais Komisija pagal 42 straipsnio 3 dalyje nurodytą procedūrą priima su 1 dalyje nurodytu sustabdymu susijusius nedelsiant taikytinus įgyvendinimo aktus. III SKYRIUS EKSPORTAS I SKIRSNIS Eksporto grąžinamosios išmokos 22 straipsnis Reikalavimus atitinkančios prekės ir produktai 1. Kai eksportuojamos į I priedą neįtrauktos prekės, Reglamento (ES) Nr. …/… [KOM(2011)626 galutinis] 133 straipsnio 1 dalies a punkto i, ii, iii, v ir vii papunkčiuose išvardyti žemės ūkio produktai, panaudoti tų į I priedą neįtrauktų prekių gamyboje, atitinka eksporto grąžinamųjų išmokų skyrimo reikalavimus, kaip nurodyta šio reglamento II priede. Taikomas Reglamento (ES) Nr. …/… [KOM(2011)626 galutinis] 133 straipsnio 1 dalies b punktas ir 2 dalis. 2. 1 dalyje nurodytos eksporto grąžinamosios išmokos neskiriamos: a) už importuojamas į I priedą neįtrauktas prekes, kurios pagal Sutarties 29 straipsnį laikomos esančiomis laisvoje apyvartoje ir yra reeksportuojamos; b) už importuojamas į I priedą neįtrauktas prekes, kurios pagal Sutarties 29 straipsnį laikomos esančiomis laisvoje apyvartoje ir po perdirbimo yra eksportuojamos arba įtraukiamos į kitų į I priedą neįtrauktų prekių sudėtį; c) už importuojamus grūdus, ryžius, pieną ir pieno produktus arba kiaušinius, kurie pagal Sutarties 29 straipsnį laikomi esančiais laisvoje apyvartoje ir po perdirbimo yra eksportuojami arba įtraukiami į prekių, neįtrauktų į I priedą, sudėtį. 23 straipsnis Eksporto grąžinamųjų išmokų nustatymas 1. 22 straipsnyje nurodytos eksporto grąžinamosios išmokos nustatomos remiantis eksportuojamų prekių sudėtimi ir eksporto grąžinamųjų išmokų normomis, nustatytomis kiekvieno pagrindinio produkto, esančio eksportuojamų prekių sudėtyje, atžvilgiu. 2. Nustatant eksporto grąžinamąsias išmokas, šio reglamento III priede neišvardyti produktai, išvardyti Reglamento (ES) Nr. …/… [KOM(2011)626 galutinis] 133 straipsnio 1 dalies a punkto i, ii, iii, v ir vii papunkčiuose, prilyginami pagrindiniams produktams. 24 straipsnis Horizontaliosios taisyklės 1. Reglamento (ES) Nr. …/… [KOM(2011)626 galutinis] 136 straipsnio 4 dalyje nustatytos horizontaliosios taisyklės, susijusios su žemės ūkio produktų eksporto grąžinamosiomis išmokomis, taikomos į I priedą neįtrauktoms prekėms. 2. Reglamento (ES) Nr. …/… [KOM(2011)628 galutinis] 60, 61, 62 ir 65 straipsniuose, 67 straipsnio 1 ir 2 dalyse, 79–87 straipsniuose, 105 straipsnio 2 dalyje, 106 straipsnio 1 ir 2 dalyse ir 108 straipsnyje nustatytos horizontaliosios taisyklės, susijusios su garantijomis, patikromis, tikrinimu ir sankcijomis, taikomos į I priedą neįtrauktoms prekėms. 25 straipsnis Eksporto grąžinamųjų išmokų normos 1. Pagal Reglamento (ES) Nr. …/… [KOM(2011) 626 galutinis] 135 straipsnį ir Reglamento (ES) Nr. …/… [KOM(2011) 629 galutinis] 3 straipsnį imamasi priemonių pagrindinių produktų eksporto grąžinamųjų išmokų normoms nustatyti. 2. Apskaičiuojant eksporto grąžinamąsias išmokas, kiti žemės ūkio produktai, kurie yra išvardyti Reglamento (ES) Nr. …/… [KOM(2011)626 galutinis] 133 straipsnio 1 dalies a punkto i, ii, iii, v ir vii papunkčiuose, bet neišvardyti šio reglamento III priede, ir kurie pagal 23 straipsnio 2 dalį yra gauti iš pagrindinių produktų arba jiems prilyginami, perskaičiuojami į pagrindinius produktus. 26 straipsnis Konkrečių į I priedą neįtrauktų prekių eksportas į konkrečias paskirties vietas Jeigu reikalaujama pagal Sutarties 218 straipsnį Sąjungos sudarytame tarptautiniame susitarime, nacionalinės institucijos, suinteresuotosios šalies prašymu, išduoda sertifikatą, kuriame nurodo, ar už konkrečias į I priedą neįtrauktas prekes, eksportuotas į konkrečias paskirties vietas, buvo išmokėtos eksporto grąžinamosios išmokos. 27 straipsnis Deleguotieji įgaliojimai Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 40 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos: a) eksportuojamų į I priedą neįtrauktų prekių ir jų gamyboje panaudotų žemės ūkio produktų apibrėžimo ir savybių nustatymo taisyklės; b) Reglamento (ES) Nr. …/… [KOM(2011)626 galutinis] 133 straipsnio 1 dalies a punkto i, ii, iii, v ir vii papunkčiuose išvardytų žemės ūkio produktų, eksportuotų juos perdirbus į prekes, neįtrauktas į I priedą, eksporto grąžinamųjų išmokų apskaičiavimo taisyklės; c) eksportuotų į I priedą neįtrauktų prekių sudėties įrodymo taisyklės; d) supaprastinto prekių pristatymo į paskirties vietą įrodymo, kai eksporto grąžinamosios išmokos diferencijuojamos pagal paskirties vietą, taisyklės; e) tam tikrų importuojamų žemės ūkio produktų panaudojimo privalomo deklaravimo taisyklės; f) žemės ūkio produktų, išvardytų Reglamento (ES) Nr. …/… [KOM(2011)626 galutinis] 133 straipsnio 1 dalies a punkto i, ii, iii, v ir vii papunkčiuose, bet neišvardytų šio reglamento III priede, prilyginimo pagrindiniams produktams taisyklės ir kiekvieno pagrindinio produkto referencinio kiekio nustatymo taisyklės; g) 26 straipsnyje nurodytų sertifikatų paraiškų teikimo ir sertifikatų išdavimo taisyklės; h) horizontaliųjų taisyklių dėl žemės ūkio produktų eksporto grąžinamųjų išmokų, priimtų pagal Reglamento (ES) Nr. …/… [KOM(2011)626 galutinis] 139 straipsnį, taikymo į I priedą neįtrauktoms prekėms taisyklės; i) taisyklės, susijusios su horizontaliųjų taisyklių dėl garantijų, patikrų, tikrinimo ir sankcijų, priimtų pagal Reglamento (ES) Nr. …/… [KOM(2011)628 galutinis] 64 straipsnio 1 dalį, 66 straipsnio 1 dalį, 67 straipsnio 3 dalį ir 88 straipsnio 1 dalį, taikymu į I priedą neįtrauktoms prekėms. 28 straipsnis Įgyvendinimo įgaliojimai Komisija įgyvendinimo aktais priima būtinas priemones dėl: a) grąžinamųjų išmokų normų taikymo, kai c punkte nurodytų produktų ir į I priedą neįtrauktų prekių sudėtinių dalių savybės yra tokios, kad apskaičiuojant eksporto grąžinamąsias išmokas reikia į jas atsižvelgti; b) eksporto grąžinamųjų išmokų už: i) pagrindinius produktus; ii) ii) produktus, gautus perdirbus pagrindinius produktus, iii) produktus, prilyginamus i arba ii papunktyje nurodytiems produktams, apskaičiavimo; c) b punkto ii ir iii papunkčiuose nurodytų produktų, išvardytų Reglamento (ES) Nr. …/… [KOM(2011)626 galutinis] 133 straipsnio 1 dalies a punkto i, ii, iii, v ir vii papunkčiuose, bet neišvardytų šio reglamento III priede, prilyginimo pagrindiniams produktams; d) kiekvieno pagrindinio produkto referencinio kiekio, pagal kurį nustatomos eksporto grąžinamosios išmokos, apskaičiavimo pagal eksportuojamų prekių gamyboje faktiškai sunaudotą produkto kiekį arba nustatytą dydį, kaip nurodyta II priede; e) 26 straipsnyje nurodytų sertifikatų administravimo; f) tvarkos, taikomos produktų praradimo ir kiekio nuostolių gamybos procese atveju, ir šalutiniams produktams taikomos tvarkos; g) eksportuotų į I priedą neįtrauktų prekių sudėties deklaravimo ir įrodymo procedūrų, būtinų eksporto grąžinamųjų išmokų sistemai įgyvendinti; h) horizontaliųjų nuostatų dėl žemės ūkio produktų eksporto grąžinamųjų išmokų, priimtų pagal Reglamento (ES) Nr. …/… [KOM(2011)626 galutinis] 140 straipsnį, taikymo į I priedą neįtrauktų prekių eksporto grąžinamosioms išmokoms; i) horizontaliųjų nuostatų dėl garantijų, patikrų, tikrinimo ir sankcijų, priimtų pagal Reglamento (ES) Nr. …/… [KOM(2011)628 galutinis] 64 straipsnio 2 dalį, 66 straipsnio 2 dalį, 67 straipsnio 4 dalį ir 88 straipsnio 2 dalį, taikymo į I priedą neįtrauktų prekių eksporto grąžinamosioms išmokoms. Tokie įgyvendinimo aktai priimami pagal 42 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. II skirsnis Grąžinamųjų išmokų sertifikatai 29 straipsnis Grąžinamųjų išmokų sertifikatai 1. Eksporto grąžinamosios išmokos už žemės ūkio produktus, įtrauktus į prekių, neįtrauktų į I priedą, sudėtį, skiriamos, jei buvo pateikta eksporto grąžinamųjų išmokų paraiška ir pateikiamas juos eksportuojant galiojęs eksporto grąžinamųjų išmokų sertifikatas. Reikalavimas pateikti grąžinamųjų išmokų sertifikatą netaikomas mažiems eksportuotojams, kurie kreipiasi dėl nedidelių sumų, nekeliančių pavojaus, kad bus viršytas biudžetas. Nuo minėto reikalavimo atleidžiama neviršijant mažiems eksportuotojams skirtos bendros sumos. 2. Valstybės narės grąžinamųjų išmokų sertifikatus išduoda kiekvienam Sąjungoje įsisteigusiam grąžinamųjų išmokų sertifikato pareiškėjui, neatsižvelgdamos į jo įsisteigimo vietą. Grąžinamųjų išmokų sertifikatai galioja visoje Sąjungoje. 30 straipsnis Taikomos grąžinamųjų išmokų normos 1. Į I priedą neįtrauktų prekių eksporto grąžinamosios išmokos pagal 23 straipsnio 1 dalį apskaičiuojamos ir skiriamos remiantis pagrindinių produktų, įtrauktų į tų į I priedą neįtrauktų prekių sudėtį, grąžinamųjų išmokų normomis. 2. Taikytina grąžinamosios išmokos norma – tai į I priedą neįtrauktų prekių eksporto deklaracijos priėmimo muitinėje dieną taikoma norma, išskyrus atvejus, kai pagal 3 dalį pateikiamas prašymas iš anksto nustatyti grąžinamosios išmokos normą. 3. Prašymas iš anksto nustatyti grąžinamosios išmokos normą gali būti pateiktas tuo metu, kai pateikiama grąžinamosios išmokos sertifikato paraiška, grąžinamosios išmokos sertifikato išdavimo dieną arba bet kada vėliau, bet dar nepasibaigus grąžinamosios išmokos sertifikato galiojimo laikui. 4. Grąžinamosios išmokos norma iš anksto nustatoma remiantis prašymo iš anksto nustatyti grąžinamosios išmokos normą pateikimo dieną taikomu dydžiu. Nuo tos dienos iš anksto nustatytos grąžinamųjų išmokų normos taikomos visoms grąžinamųjų išmokų normoms, kurioms taikomas grąžinamųjų išmokų sertifikatas. 5. Į I priedą neįtrauktų prekių eksporto grąžinamosios išmokos skiriamos remiantis: a) pagal 1 dalį eksporto dieną galiojusiomis pagrindinių produktų, įtrauktų į tų į I priedą neįtrauktų prekių sudėtį, grąžinamųjų išmokų normomis, jeigu grąžinamosios išmokos nebuvo nustatytos iš anksto, arba b) pagal 4 dalį iš anksto nustatytomis pagrindinių produktų, įtrauktų į tų į I priedą neįtrauktų prekių sudėtį, grąžinamųjų išmokų normomis. 31 straipsnis Dėl grąžinamųjų išmokų sertifikatų pateikiama garantija 1. Grąžinamųjų išmokų sertifikatai išduodami pateikus garantiją, kurią užtikrinama, kad ekonominės veiklos vykdytojas nacionalinėms institucijoms pateiks į I priedą neįtrauktų prekių, eksportuotų per grąžinamųjų išmokų sertifikato galiojimo laikotarpį, eksporto grąžinamųjų išmokų paraišką. 2. Jeigu prekių, eksportuotų per grąžinamųjų išmokų sertifikato galiojimo laikotarpį, grąžinamųjų išmokų paraiška nebuvo pateikta arba pateikta tik dėl dalies grąžinamųjų išmokų, negrąžinama visa garantija arba jos dalis. Tačiau garantija grąžinama, jeigu prekės nebuvo eksportuotos ar buvo eksportuota tik dalis prekių arba grąžinamųjų išmokų paraiška nebuvo pateikta ar pateikta tik dėl dalies grąžinamųjų išmokų dėl force majeure arba jeigu eksporto grąžinamųjų išmokų, dėl kurių nepateikta paraiška, suma neviršija leistino nuokrypio. 32 straipsnis Deleguotieji įgaliojimai Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 40 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriuose nustatoma: a) su grąžinamųjų išmokų sertifikatu susijusios teisės ir prievolės, įskaitant užtikrintą teisę gauti eksporto grąžinamąsias išmokas ir prievolę pateikti žemės ūkio produktų, eksportuotų perdirbus juos į prekes, neįtrauktas į I priedą, eksporto grąžinamųjų išmokų paraišką; b) grąžinamųjų išmokų sertifikato perleidimo taisyklės; c) atvejai, kai, atsižvelgiant į susijusias sumas ir bendrą sumą, kuri gali būti skirta mažiems eksportuotojams, pagal 29 straipsnio 1 dalį nereikalaujama pateikti grąžinamųjų išmokų sertifikato; d) atvejai, kai pagal 31 straipsnį nereikalaujama pateikti garantijos; e) 31 straipsnio 2 dalyje nurodytas leistinas nuokrypis, atsižvelgiant į reikalavimą paisyti biudžeto suvaržymo; f) taisyklės, susijusios su horizontaliųjų taisyklių dėl žemės ūkio produktų eksporto licencijų, priimtų pagal Reglamento (ES) Nr. …/… [KOM(2011)626 galutinis] 118 straipsnį, taikymu grąžinamųjų išmokų sertifikatams; g) taisyklės, susijusios su horizontaliųjų taisyklių dėl garantijų, priimtų pagal Reglamento (ES) Nr. …/… [KOM(2011)628 galutinis] 67 straipsnio 3 dalį, taikymu grąžinamųjų išmokų sertifikatams. 33 straipsnis Įgyvendinimo įgaliojimai 1. Komisija įgyvendinimo aktais priima būtinas priemones, susijusias su: a) grąžinamųjų išmokų sertifikatų paraiškų forma ir turiniu; b) grąžinamųjų išmokų sertifikatų forma, turiniu ir galiojimo laikotarpiu; c) grąžinamųjų išmokų sertifikatų paraiškų teikimo ir sertifikatų išdavimo tvarka; d) pateiktinos garantijos dydžiu; e) įrodymo, kad įvykdytos su grąžinamųjų išmokų sertifikatais susijusios prievolės, būdais; f) grąžinamųjų išmokų sertifikatų administravimu valstybėse narėse; g) procedūromis, susijusiomis su valstybių narių tarpusavio administracine pagalba; h) mažiems eksportuotojams skirtos bendros sumos nustatymu ir individualios ribos, nuo kurios pagal 29 straipsnio 1 dalį atleidžiama nuo reikalavimo pateikti grąžinamųjų išmokų sertifikatą, nustatymu; i) horizontaliųjų nuostatų dėl žemės ūkio produktų eksporto licencijų, priimtų pagal Reglamento (ES) Nr. …/… [KOM(2011)626 galutinis] 119 straipsnį, taikymu grąžinamųjų išmokų sertifikatams; j) horizontaliųjų nuostatų dėl garantijų, priimtų pagal Reglamento (ES) Nr. …/… [KOM(2011)628 galutinis] 67 straipsnio 4 dalį, taikymu grąžinamųjų išmokų sertifikatams. Tokie įgyvendinimo aktai priimami pagal 42 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. 2. Jei prašoma didelių sumų, Komisija įgyvendinimo aktais gali apriboti sumas, dėl kurių gali būti išduodami grąžinamųjų išmokų sertifikatai, atmesti grąžinamųjų išmokų sertifikatų paraiškose prašomas sumas ir sustabdyti grąžinamųjų išmokų sertifikatų paraiškų teikimą. III skirsnis Kitos su eksportu susijusios priemonės 34 straipsnis Kitos su eksportu susijusios priemonės 1. Kai pagal Reglamentą (ES) Nr. …/… [KOM(2011) 626 galutinis] priemonės, taikomos eksportuojamam III priede nurodytam žemės ūkio produktui, yra priimamos nustatant rinkliavas ar kitus mokesčius, o į I priedą neįtrauktų prekių, kurių sudėtyje didelę dalį sudaro tas produktas, eksportas gali trukdyti pasiekti tų priemonių tikslą, Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 40 straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir juose toms I priedą neįtrauktoms prekėms numatyti lygiavertes priemones. Kai pirmoje pastraipoje nurodytais atvejais to reikia dėl ypatingos skubos, pagal šią dalį priimtiems deleguotiesiems aktams taikoma šio reglamento 41 straipsnyje numatyta tvarka. 2. Komisija įgyvendinimo aktais priima 1 daliai taikyti būtinas taisykles, procedūras ir techninius kriterijus. Tokie įgyvendinimo aktai priimami pagal 42 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. IV SKYRIUS PRIEMONĖS, TAIKOMOS IR IMPORTUOJAMIEMS, IR EKSPORTUOJAMIEMS PRODUKTAMS 35 straipsnis Tiesioginis kompensavimas ir lengvatinė prekyba 1. Jeigu taip numatyta pagal Sutarties 218 straipsnį sudarytame arba laikinai taikomame tarptautiniame susitarime, žemės ūkio produktų importo muitas gali būti pakeistas suma, nustatyta remiantis Sąjungos žemės ūkio produktų kainų ir šalies ar regiono, kuriam taikomas susitarimas, kainų skirtumu, arba kita suma, kompensuojančia susijusiai šaliai ar regionui bendrai nustatytą kainą. Šiuo atveju už produktus, eksportuojamus į šalį ar regioną, kuriam taikomas susitarimas, mokėtinos sumos nustatomos bendrai ir remiantis tuo pačiu pagrindu, kaip nustatant importo muito žemės ūkio sudedamąją dalį pagal susitarime nustatytas sąlygas. 2. Komisija įgyvendinimo aktais priima būtinas priemones, kuriomis: a) nustatomas 1 dalyje nurodytas taikytinas muitas ir susijusios sumos, mokėtinos už į šalį ar regioną, kuriam taikomas susitarimas, eksportuojamas prekes; b) užtikrinama, kad perdirbti žemės ūkio produktai, deklaruojami kaip eksportuoti lengvatinėmis sąlygomis skirti produktai, nebūtų eksportuojami nelengvatinėmis sąlygomis, ir atvirkščiai. Tokie įgyvendinimo aktai priimami pagal 42 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. 36 straipsnis Tyrimo metodai 1. Taikant šiame reglamente nustatytą prekybos tvarką perdirbtų žemės ūkio produktų ir į I priedą neįtrauktų prekių savybės ir sudėtis nustatomos ištyrus jų sudedamąsias dalis. 2. Komisija įgyvendinimo aktais priima būtinas priemones, susijusias su: a) perdirbtų žemės ūkio produktų ir į I priedą neįtrauktų prekių kokybinio ir kiekybinio tyrimo metodais; b) perdirbtiems žemės ūkio produktams ir į I priedą neįtrauktoms prekėms identifikuoti būtinomis techninėmis nuostatomis; c) perdirbtų žemės ūkio produktų ir į I priedą neįtrauktų prekių KN klasifikavimo tvarka. Tokie įgyvendinimo aktai priimami pagal 42 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. 37 straipsnis Šio reglamento pritaikymas Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 40 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriuose numatoma: a) priderinti I–V priedus prie tarptautinių susitarimų, sudarytų arba laikinai taikomų pagal Sutarties 218 straipsnį, be kita ko, išbraukiant tam tikrus perdirbtus žemės ūkio produktus ir į I priedą neįtrauktas prekes ir įtraukiant naujus perdirbtus žemės ūkio produktus ir į I priedą neįtrauktas prekes; b) priderinti 2 straipsnio h ir i punktus, 26 straipsnį ir I–V priedus prie Reglamento (EEB) Nr. 2658/87 I priedo pakeitimų. 38 straipsnis Keitimasis informacija 1. Kai reikia šiam reglamentui įgyvendinti, valstybės narės teikia Komisijai informaciją apie: a) perdirbtų žemės ūkio produktų importą; b) į I priedą neįtrauktų prekių eksportą; c) 18 straipsnyje nurodytų žemės ūkio produktų laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų paraiškas ir išduotus sertifikatus; d) 29 straipsnio 1 dalyje nurodytų grąžinamųjų išmokų sertifikatų paraiškas, išduotus sertifikatus ir jų naudojimą; e) eksporto grąžinamąsias išmokas, skirtas už į I priedą neįtrauktas prekes, nurodytas 22 straipsnio 1 dalyje; f) priimtas administracines įgyvendinimo priemones; g) kitą svarbią informaciją. Jeigu eksporto grąžinamųjų išmokų paraiška pateikiama kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje buvo pagamintos į I priedą neįtrauktos prekės, informacija apie e punkte nurodytų į I priedą neįtrauktų prekių gamybą ir sudėtį perduodama tai kitai valstybei narei, jei ji to prašo. 2. Komisija informaciją, kuri jai buvo pateikta pagal 1 dalies a–g punktus, gali pranešti visoms valstybėms narėms. 3. Komisija pagal 40 straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais nustato: a) pagal 1 dalį praneštinos informacijos pobūdį ir rūšį; b) informacijos perdavimo būdus; c) prieigos prie informacijos ar informacijos sistemų teisių taisykles; d) informacijos skelbimo sąlygas ir būdus. 4. Komisija įgyvendinimo aktais gali priimti būtinas priemones, susijusias su: a) 1 daliai taikyti būtina informacija ir jos perdavimu; b) pateiktinos informacijos turiniu, forma, pateikimo laiku, dažnumu ir terminais; c) informacijos ir dokumentų perdavimu arba galimybės susipažinti su jais sudarymu valstybėms narėms, trečiųjų šalių kompetentingoms institucijoms ar visuomenei. Tokie įgyvendinimo aktai priimami pagal 42 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. 39 straipsnis Nereikšmingos sumos Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 40 straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir juose numatyti ribas, nuo kurių valstybės narės gali atsisakyti taikyti pagal 3, 5, 10, 22 ir 35 straipsnius rinktinas ar skirtinas sumas. Nustatoma tokio dydžio riba, nuo kurios administracinės išlaidos būtų neproporcingos, palyginti su rinktinomis ar skirtinomis sumomis. V SKYRIUS DELEGUOTIEJI ĮGALIOJIMAI IR KOMITETO PROCEDŪRA 40 straipsnis Naudojimasis įgaliojimais 1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus suteikiami Komisijai šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis. 2. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, nurodytus 8, 12, 15, 19, 27, 32 straipsniuose, 34 straipsnio 1 dalyje, 37 straipsnyje, 38 straipsnio 3 dalyje ir 39 straipsnyje, Komisijai suteikiami neribotam laikotarpiui po šio reglamento įsigaliojimo dienos. 3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti deleguotuosius įgaliojimus, nurodytus 8, 12, 15, 19, 27, 32 straipsniuose, 34 straipsnio 1 dalyje, 37