EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2017 12 19 COM(2017) 795 final 2017/0353(COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatomos gaminiams taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų laikymosi ir vykdymo užtikrinimo taisyklės ir procedūros ir iš dalies keičiami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 305/2011, (ES) Nr. 528/2012, (ES) 2016/424, (ES) 2016/425, (ES) 2016/426 ir (ES) 2017/1369 ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/42/EB, 2009/48/EB, 2010/35/ES, 2013/29/ES, 2013/53/ES, 2014/28/ES, 2014/29/ES, 2014/30/ES, 2014/31/ES, 2014/32/ES, 2014/33/ES, 2014/34/ES, 2014/35/ES, 2014/53/ES, 2014/68/ES ir 2014/90/ES (Tekstas svarbus EEE) {SWD(2017) 466 final}

{SWD(2017) 467 final}

{SWD(2017) 468 final}

{SWD(2017) 469 final}

{SWD(2017) 470 final}



AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS 1.1.Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai Sukurti stipresnę ir teisingesnę bendrąją rinką, kuri būtų pagrįsta pranašumais ir kurioje visais aspektais būtų išnaudojamas visas potencialas, yra vienas svarbiausių Europos Komisijos politinių prioritetų. Vienas pagrindinių 2017 m. Komisijos darbo programos tikslų – imtis tolesnių veiksmų pagal 2015 m. Komisijos komunikatą „Bendrosios rinkos tobulinimas: daugiau galimybių piliečiams ir įmonėms“ ir jį įgyvendinti. Bendrojoje rinkoje laisvas prekių judėjimas yra labiausiai iš visų keturių pagrindinių laisvių išvystyta laisvė. Laisvam prekių judėjimui tenka apie 25 proc. ES BVP ir 75 proc. ES valstybių narių tarpusavio prekybos prekėmis. ES tenka maždaug vienas šeštadalis pasaulio prekybos prekėmis. 2015 m. ES valstybių narių tarpusavio prekybos prekėmis vertė buvo 3 063 mlrd. EUR. Tačiau dar daug reikia nuveikti, kad būtų užtikrinta stipri ir sąžininga Europos bendroji rinka. Vis didesnis nelegalių ir reikalavimų neatitinkančių gaminių skaičius rinkoje iškraipo konkurenciją ir kelia pavojų vartotojams. Nemažai ekonominės veiklos vykdytojų taisyklių nesilaiko dėl nežinojimo arba sąmoningai, kad įgytų konkurencinį pranašumą. Būtinos veiksmingesnės atgrasymo priemonės, tačiau rinkos priežiūros institucijos dažnai yra nepakankamai finansuojamos ir varžomos nacionalinių sienų. Įmonės dažnai veiklą vykdo ir ES, ir visame pasaulyje, o šiuolaikinės tiekimo grandinės sparčiai kinta. Ypatingai e. prekybos srityje rinkos priežiūros institucijoms labai sudėtinga atsekti reikalavimų neatitinkančius į Sąjungą importuotus gaminius ir savo jurisdikcijoje nustatyti atsakingą subjektą. 2017 m. darbo programoje Komisija paskelbė apie iniciatyvą, kuri yra prekes reglamentuojančių dokumentų rinkinio dalis, stiprinti gaminių atitiktį ir griežtinti gaminiams taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų vykdymo užtikrinimą. Šia iniciatyva siekiama spręsti vis didėjančio reikalavimų neatitinkančių gaminių skaičiaus Sąjungos rinkoje problemą kartu skatinant labiau laikytis teisės aktų reikalavimų ir užtikrinti sąžiningas ir vienodas sąlygas, teiksiančias naudos įmonėms ir piliečiams. Šia iniciatyva daugiausia siekiama suteikti įmonėms tinkamų paskatų, intensyvinti atitikties patikras ir skatinti glaudesnį vykdymo užtikrinimo institucijų tarpvalstybinį bendradarbiavimą. Ja bus: ·sutvirtinta esama rinkos priežiūros veiklos sistema; ·skatinami bendri kelių valstybių narių rinkos priežiūros institucijų veiksmai; ·tobulinamas keitimasis informacija ir skatinamas rinkos priežiūros programų koordinavimas; ·sukurta tvirtesnė į Sąjungos rinką patenkančių gaminių kontrolės sistema ir gerinamas rinkos priežiūros institucijų ir muitinės bendradarbiavimas. 1.2.Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis (a)Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 765/2008 ir Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 768/2008/EB Reglamentu (EB) Nr. 765/2008 nustatyta dabartinė gaminių rinkos priežiūros sistema ir papildomas Sprendimas Nr. 768/2008/EB. Sprendimu nustatytos Sąjungos teisės aktų orientacinės nuostatos, kuriomis siekiama suderinti gaminių pardavimo sąlygas, visų pirma įmonių pareigas tiekimo grandinėje. Siūloma Reglamento (EB) Nr. 765/2008 15–29 straipsnio nuostatų nebetaikyti teisės aktams, išvardytiems šio pasiūlymo dėl teisės akto priede. Sprendimu Nr. 768/2008/EB įtvirtintomis orientacinėmis nuostatomis toliau bus reglamentuojama bendra gamintojų, įgaliotųjų atstovų, importuotojų ir platintojų pareigų sistema. (b)Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl gaminių rinkos priežiūros, kuriuo iš dalies keičiamos Tarybos direktyvos 89/686/EEB ir 93/15/EEB, direktyvos 94/9/EB, 94/25/EB, 95/16/EB, 97/23/EB, 1999/5/EB, 2000/9/EB, 2000/14/EB, 2001/95/EB, 2004/108/EB, 2006/42/EB, 2006/95/EB, 2007/23/EB, 2008/57/EB, 2009/48/EB, 2009/105/EB, 2009/142/EB, 2011/65/ES, Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 305/2011, Reglamentas (EB) Nr. 764/2008 ir Reglamentas (EB) Nr. 765/2008, pasiūlymas Šis pasiūlymas dera su 2013 m. vasario mėn. Komisijos priimtu pasiūlymu dėl Reglamento dėl gaminių rinkos priežiūros [COM(2013) 75], kuris yra vartojimo gaminių saugos bei rinkos priežiūros srities dokumentų rinkinio dalis. Pagrindinis dokumento COM(2013) 75 tikslas – iš esmės supaprastinti Sąjungos ne maisto produktų rinkos priežiūros sistemą sumažinant teisės aktų, į kuriuos įtraukta rinkos priežiūros srities taisyklių, skaičių ir parengti vienos pakopos sistemą, kurioje visos tokios taisyklės būtų įtrauktos į vieną priemonę. COM(2013) 75 visų pirma parengtas siekiant peržiūrėti ir supaprastinti Bendros gaminių saugos direktyvoje 2001/95/EB, Reglamente (EB) Nr. 765/2008 ir įvairiuose konkretiems sektoriams taikomuose derinamuosiuose Sąjungos teisės aktuose įtvirtintas rinkos priežiūros taisykles ir jas įtraukti į vieną teisinę priemonę, kuri būtų horizontaliai taikoma visuose sektoriuose.

Europos Parlamentas priėmė poziciją dėl pasiūlymo per pirmąjį svarstymą 2014 m. balandžio 15 d. Tačiau 2015 m. diskusijos dėl teisės akto sustojo. Jeigu būtų atnaujintos diskusijos dėl dokumento COM(2013) 75, pagal Europos Parlamento, Europos Sąjungos Tarybos ir Europos Komisijos tarpinstitucinį susitarimą dėl geresnės teisėkūros, į teisėkūros institucijų jau padarytą darbą dėl pasiūlymo būtų galima įtraukti šiuo metu taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų analizę, atsižvelgiant į pokyčius nuo 2013 m., ir dabartinį pasiūlymą. Siekiant išvengti galimo dubliavimo pavojaus arba nuostatų, kuriomis būtų prieštaraujama pasiūlymui dėl rinkos priežiūros COM(2013) 75, į dabartinį pasiūlymą įtraukta lex generalis nuostatų. (c)Gaminiams taikomi derinamieji Sąjungos teisės aktai Gaminiams taikomuose derinamuosiuose Sąjungos teisės aktuose nustatyti bendri gaminių gamybos reikalavimai, įskaitant taisykles dėl savybių, dydžio ir sudėties. Juo siekiama ne tik pašalinti laisvo prekių judėjimo bendroje rinkoje kliūtis, bet ir užtikrinti, kad ES būtų parduodami tik saugūs ir reikalavimus atitinkantys gaminiai. Tokiu būdu sąžiningiems prekybininkams bus sudarytos vienodos sąlygos, bus apsaugoti vartotojai ir profesionalūs naudotojai ir skatinama konkurencinga bendroji rinka. Gaminiams taikomuose derinamuosiuose Sąjungos teisės aktuose, išvardytuose šio pasiūlymo dėl reglamento priede, nustatyta konkreti kiekvienos kategorijos gaminio prekybos sistema, vadinasi, ir kiekvienos įmonės tiekimo grandinėje pareigos. Sklandus gamintojų ir rinkos priežiūros institucijų bendradarbiavimas ir tinkamas ryšių palaikymas yra labai svarbūs siekiant užtikrinti, kad gaminiai atitiktų derinamuosius Sąjungos teisės aktus. Pagal šią iniciatyvą gaminys gali būti tiekiamas rinkai, tik jeigu yra Sąjungoje įsisteigęs asmuo, atsakingas už informaciją apie gaminio atitiktį, kuris galėtų palaikyti tiesioginius ryšius su rinkos priežiūros institucijomis. Šis asmuo gali būti gamintojas, importuotojas arba bet kuris kitas gamintojo įgaliotas ekonominės veiklos vykdytojas. (d)Direktyva 2001/95/EB dėl bendros gaminių saugos Direktyva užtikrinama, kad Sąjungos rinkai pateikti gaminiai būtų saugūs, visų pirma daugiausia dėmesio skiriant didelę riziką keliantiems gaminiams ir atvejams, kai valstybės narės institucijos ketina neleisti jų parduoti arba naudoti arba ketina uždrausti jų pardavimą arba naudojimą, kad būtų sumažintas pavojus vartotojų sveikatai ir saugai. (e)Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 952/2013 (Sąjungos muitinės kodeksas) Rinkos priežiūros institucijų ir muitinės bendradarbiavimas yra itin svarbus siekiant veiksmingo gaminiams taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų vykdymo užtikrinimo. Svarbu tai, kad reikalavimų neatitinkantys gaminiai visų pirma gali būti nustatomi prie ES išorės sienų, kur institucijos turi išsamios informacijos apie prekybos srautus. Be to, būtinas vienodesnis saugos taisyklių ir taisyklių dėl atitikties kontrolės taikymas. Šio tikslo galima pasiekti tik užtikrinant sisteminį rinkos priežiūros institucijų ir už gaminių patikrą prie ES išorės sienų atsakingų institucijų bendradarbiavimą. Veiksmingas ir efektyvus bendradarbiavimas taip pat yra svarbus tais atvejais, kai už tikrinimą, ar importuojamos prekės atitinka gaminių saugos taisykles, valstybėse narėse yra atsakinga daugiau nei viena institucija. Šios institucijos turi bendradarbiauti, visų pirma keisdamosi svarbia informacija. 1.3.Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis Komisija pripažino, kad vykdymo užtikrinimo tinklams tenka pagrindinis vaidmuo, ir yra pasiryžusi skatinti valstybes nares didinti Sąjungos teisės vykdymo užtikrinimo pajėgumus ir joms padėti tai daryti, taip pat užtikrinti, kad administracinės institucijos ar inspekcijos būtų tinkamai aprūpintos, kad galėtų vykdyti savo funkcijas. Siekdama stiprinti gaminiams taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų vykdymo užtikrinimą, Komisija atsižvelgė į pastaruoju metu atliktą darbą siekiant tobulinti vykdymo užtikrinimą kitose srityse. Viena iš tokių sričių – maistas ir pašarai; Reglamentu (ES) 2017/625 dėl oficialios kontrolės ir kitos oficialios veiklos, kuri vykdoma siekiant užtikrinti maisto ir pašarų srities teisės aktų bei gyvūnų sveikatos ir gerovės, augalų sveikatos ir augalų apsaugos produktų taisyklių taikymą, bus stiprinami valstybių narių gebėjimai užtikrinti rizikos žmonių, gyvūnų ir augalų sveikatai prevenciją, šią riziką panaikinti ar sumažinti. Komisija taip pat pateikė pasiūlymą pakeisti Reglamentą dėl bendradarbiavimo vartotojų apsaugos srityje dėl vykdymo užtikrinimo institucijų įgaliojimų ir jų bendradarbiavimo būdų. Komisija taip pat pasiūlė naujų taisyklių, kad valstybių narių konkurencijos institucijoms būtų suteikta daugiau įgaliojimų ir kad būtų užtikrinta, jog jos turėtų visas reikiamas priemones garantuoti veiksmingesnį ES antimonopolinių taisyklių vykdymo užtikrinimą. Didesni vykdymo užtikrinimo įgaliojimai taip pat yra vienas svarbiausių klausimų kitose pastarojo meto teisėkūros iniciatyvose, duomenų apsaugos teisės aktuose ir neseniai priimtame teisės akte dėl trąšų. Didėjanti importuojamų gaminių apimtis ir mažėjantys muitinėms skiriami ištekliai reiškia, kad muitų sąjungos valdymas turi būti tobulinamas siekiant spręsti dabartinius ir ateities uždavinius. Šio pasiūlymo nuostatomis atsižvelgiama į propaguojamą veiklos koordinavimą ir tarpžinybinio bendradarbiavimo mechanizmus, tinkamesnius rizikos vertinimus, įskaitant muitų sąjungos lygmeniu, kad kontrolė būtų veiksmingesnė ir efektyvesnė. Kalbant apie pasaulinę prekybą, Komisija dar kartą patvirtino atvirumu ir bendradarbiavimu pagrįstą politiką. Tačiau siekdama užkirsti kelią situacijoms, kai taisyklės nustatytos, bet jų nesilaikoma, ES turėtų turėti galimybių atkurti vienodas sąlygas ir šalių ar įmonių, kurios elgiasi nesąžiningai, atžvilgiu imtis ryžtingų veiksmų. Griežtas Sąjungos taisyklių vykdymo užtikrinimas taip pat garantuotų, kad baudos būtų skiriamos visoms Sąjungoje registruotoms arba joje veiklą vykdančioms įmonėms, kurios pažeidžia taisykles. Tai bus daroma bendradarbiaujant su valstybių narių institucijomis ir stiprinant Sąjungos muitinės rizikos valdymą, kad ne tik būtų padedama vykdyti teisėtą ES prekybą ir ji būtų stiprinama, bet ir neleidžiama pervežti padirbtų arba pavojingų prekių per ES sienas, taip užtikrinant savo piliečių saugą ir saugumą. 2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI 2.1.Teisinis pagrindas

Pasiūlymas grindžiamas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 33, 114 ir 207 straipsniais. 2.2.Subsidiarumo principas Rinkos priežiūros veikla ir visų pirma gaminiams taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų vykdymo užtikrinimas patenka į valstybių narių nacionalinių institucijų kompetencijos sritį. Tai nepasikeis. Tačiau tam, kad rinkos priežiūra būtų veiksminga, ji turi būti vienodai vykdoma visoje Sąjungoje. Jei rinkos priežiūra kai kuriose ES dalyse būtų ne tokia griežta, atsirastų spragų, dėl kurių kiltų grėsmė viešajam interesui, būtų sukurtos nesąžiningos prekybos sąlygos ir skatinama ieškoti palankesnio teisinio reglamentavimo. Į grėsmę įvairiems viešiesiems interesams, kuriuos siekiama ginti derinamaisiais Sąjungos teisės aktais, turėtų būti atsižvelgiama ir į Sąjungą importuojamų gaminių srityje. Todėl veiksminga rinkos priežiūra turi būti užtikrinama palei visas Sąjungos išorės sienas. Būtina stiprinti gaminiams taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų vykdymo užtikrinimą, ginti šios srities viešuosius interesus, visų pirma užtikrinti sveikatos apsaugą, ir užtikrinti vienodas sąlygas ES ir už ES ribų įsisteigusioms įmonėms. Rinkos priežiūros institucijoms turėtų būti suteikta įgaliojimų, kad jos galėtų veiksmingai užtikrinti gaminiams taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų vykdymą. Turėtų būti plečiamas jų tarpvalstybinis bendradarbiavimas ir bendradarbiavimas su muitine. Taip pat reikėtų stiprinti kontrolę prie Sąjungos išorės sienų. Galiausiai reikia sukurti rinkos priežiūros priemones ir mechanizmus, kad būtų galima lengviau pasiekti šių tikslų, visų pirma sukuriant Sąjungos gaminių atitikties tinklą, kurio pagrindinė užduotis bus koordinuoti vykdymo užtikrinimo visoje Sąjungoje veiklą. Sąjungos lygmeniu reikia spręsti ir finansavimo bei atskaitomybės klausimus. 2.3.Proporcingumo principas Šis pasiūlymas neturi poveikio valstybių narių kompetencijai vykdymo užtikrinimo srityje. Tačiau kai kurioms valstybėms narėms gali reikėti pritaikyti nacionalinius proceso teisės aktus, kad būtų užtikrinta, jog jų rinkos priežiūros institucijos galėtų veiksmingai naudotis savo vykdymo užtikrinimo įgaliojimais tarpvalstybiniu mastu, bendradarbiauti ir spręsti gaminių neatitikties ES problemą. Šiame pasiūlyme numatytos priemonės apima tik veiksmus, kurie yra būtini siekiant išspręsti nustatytas problemas ir pasiekti jo tikslus. Pasiūlymu numatoma visoms kompetentingoms valstybių narių institucijoms suteikti įgaliojimų, kurie padėtų stiprinti gaminiams taikomų Sąjungos derinamųjų teisės aktų taisyklių vykdymo užtikrinimą ir jų laikymąsi. Pasirinktas suderinimo lygis yra būtinas siekiant užtikrinti sklandų kompetentingų institucijų bendradarbiavimą ir keitimąsi įrodymais. Be to, būtina ištaisyti dabartinę padėtį, kai bendrojoje rinkoje negalima nuosekliai ir darniai užtikrinti gaminiams taikomų tam tikrų derinamųjų Sąjungos teisės aktų reikalavimų vykdymo, nes kai kurių valstybių narių kompetentingos institucijos neturi įgaliojimų, reikalingų neatitikties atvejams ištirti ir pašalinti. Pasiūlymu bus pagerintas bendradarbiavimas vykdymo užtikrinimo srityje neuždedant neproporcingos ar pernelyg didelės naštos valstybių narių institucijoms. Todėl pasiūlymu neviršijama to, kas būtina jo tikslams pasiekti. 2.4.Priemonės pasirinkimas Vienintelė tinkama priemonė pasiekti tikslo gerinti gaminiams taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų vykdymo užtikrinimą ir jų laikymąsi yra reglamentas. Direktyva nebūtų pasiekti tikslai, nes ją perkėlus į nacionalinę teisę toliau kiltų jurisdikcijos ribų problemos ir galimi jurisdikcijos konfliktai. 3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI 3.1.Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas Įgyvendinant 2017 m. Komisijos darbo programą atliktas dabartinės rinkos priežiūros teisinės sistemos, visų pirma Reglamento (EB) Nr. 765/2008 15–29 straipsnių, vertinimas. Vertinimo laikotarpis – nuo 2010 m. (Reglamento taikymo data) iki 2015 m. Veiksmingumas Atlikus Reglamento (EB) Nr. 765/2008 vertinimą paaiškėjo, kad jis tik iš dalies buvo veiksmingas siekiant jo konkrečių ir strateginių tikslų. Taip yra daugiausia todėl, kad veiksmų derinimas ir bendradarbiavimas vis dar nėra pakankamo lygio. Įdiegtos tokios tarpvalstybinio bendradarbiavimo rinkos priežiūros srityje priemonės, kaip Sąjungos skubių pranešimų apie pavojingus ne maisto produktus sistema (RAPEX) ir Rinkos priežiūros informacinė ir ryšių sistema (ICSMS), tačiau valstybės narės nepakankamai jas naudoja. Todėl rinkos priežiūros institucijos retai riboja gaminio prekybą, jei analogiškos kitos valstybės narės institucijos joms praneša apie su gaminiu susijusias priemones. Panašu, kad rinkos priežiūros institucijos ir muitinė retai pasinaudoja kitos valstybės narės analogiškų institucijų padarytomis išvadomis, įskaitant bandymų ataskaitas, kad išvengtų veiksmų dubliavimo. Be to, Reglamentas (EB) Nr. 765/2008 iki šiol netaikomas vienodai dėl didelių su jo įgyvendinimu valstybėse narėse susijusių skirtumų. Tai pasakytina apie rinkos priežiūros organizavimą nacionaliniu lygmeniu, turimus finansinius, žmogiškuosius ir techninius išteklius, rinkos priežiūros strategijas, tikrinimo ir sankcijų taikymo įgaliojimus ir stebėsenos ir atskaitomybės sistemas. Be to, panašu, kad importuojamų gaminių kontrolė prie sienos yra nepakankama. Rinkos priežiūros institucijoms pagrindinių sunkumų, visų pirma interneto prekybos srityje, kyla dėl to, kad jos neturi jurisdikcijos ne savo valstybėje narėje. Todėl galima drąsiai teigti, kad Reglamentu (EB) Nr. 765/2008 ne iki galo pasiekiama strateginių tikslų stiprinti viešųjų interesų apsaugą ir ekonominės veiklos vykdytojams užtikrinti sąžiningas prekybos sąlygas mažinant reikalavimų neatitinkančių gaminių skaičių bendrojoje rinkoje. Iš turimų duomenų matyti, kad reikalavimų neatitinkantys gaminiai ir toliau pateikiami rinkai ir jų skaičius galimai didėja. Efektyvumas Didžiąją dalį rinkos priežiūros sąnaudų, kurios valstybėse narėse smarkiai skiriasi, padengia valstybės narės ir jų rinkos priežiūros institucijos. Taip yra todėl, kad dėl skirtingų nacionalinių organizavimo modelių reikalingi skirtingi tiek žmogiškųjų, tiek finansinių išteklių lygiai; tai lemia ir skirtingas rinkos priežiūros institucijų požiūris į pranešamus naudotų finansinių išteklių ir atliktos veiklos duomenis. Ekonominės veiklos vykdytojų su informavimu pagal Reglamentą (EB) Nr. 765/2008 susijusios sąnaudos yra nereikšmingos. Tačiau įmonės atkreipia dėmesį į neigiamą poveikį, kurį jos patiria dėl bendro nevienodo valstybių narių požiūrio į rinkos priežiūrą, ir pabrėžia, kad dabartiniu vykdymo užtikrinimo mechanizmu įmonėms nesukuriamos vienodos sąlygos.

Kalbant apie Reglamento (EB) Nr. 765/2008 naudą, juo nebuvo, kaip tikėtasi, padidinta vartotojų ir kitų galutinių naudotojų sauga. Tolesnis reikalavimų neatitinkančių gaminių buvimas rinkoje ir jų skaičiaus didėjimas rodo, kad įmonėms taip pat nebuvo sukurtos sąžiningos prekybos sąlygos. Suderinamumas Atlikus vertinimą nustatyta, kad neužtikrintas nuoseklumas su Bendrąja gaminių saugos direktyva 2001/95/EB (BGSD), kurios apibrėžtys ne visada atitinka Reglamento apibrėžtis. Šiuo pasiūlymu aiškiau nustatytos BGSD ir Reglamento (EB) Nr. 765/2008 ribos. Reglamento (EB) Nr. 765/2008 nuoseklumas su sektorių direktyvomis pakankamai užtikrintas lex specialis nuostatomis. Tačiau tam tikrais atvejais dėl įvairų teisės aktų apibrėžčių ir terminologijos nenuoseklumo ir spragų nukenčia bendras rinkos priežiūros sistemos aiškumas, nedarant poveikio Reglamento (EB) Nr. 765/2008 įgyvendinimui. Aktualumas Atlikus Reglamento (EB) Nr. 765/2008 vertinimą paaiškėjo, kad kyla tam tikrų sunkumų suprantant jo taikymo sritį. Nors jo apibrėžtys apskritai yra aiškios ir tinkamos, jos nėra išsamios ir šiuolaikiškos, visų pirma kiek tai susiję su prekyba internetu. Reglamentas (EB) Nr. 765/2008 aktualus tada, kai siekiama atsižvelgti į tokius dabartinius suinteresuotųjų subjektų poreikius kaip bendradarbiavimas ir keitimasis informacija, taip pat kontrolė prie sienų, bet yra mažiau aktualus kai svarstomi su dabartinės rinkos dinamika susiję poreikiai (prekybos internetu didinimas, biudžeto ribojimai nacionaliniu lygmeniu), kurie reikalauja sparčių veiksmų. Tik peržiūrėta rinkos priežiūros sistema galėtų padėti užtikrinti viešųjų interesų apsaugos lygį, kokio tikimasi, ir sąžiningas prekybos sąlygas rinkos veikėjams. ES pridėtinė vertė Valstybės narės atsakingos už derinamųjų Sąjungos teisės aktų vykdymo užtikrinimą ir už veiksmingų priemonių prieš pavojų keliančius gaminius taikymą. Bendrojoje rinkoje be vidaus sienų valdžios institucijoms kyla sunkumų užtikrinti šių teisės aktų vykdymą, nes jas varžo jurisdikcijos ribos. Be to, dėl rinkos priežiūros organizavimo spragų vienoje valstybėje narėje atsiranda spragų visoje grandinėje. Siekiant nuoseklaus vykdymo užtikrinimo ir veiksmingai kovoti su kelias valstybes nares apimančiu neatitikties reiškiniu, būtina koordinuoti veiklą visoje Sąjungoje. Iš vertinimo rezultatų matyti, kad plačiai pripažįstama, jog užuot turėjus kelis nacionalinius teisės aktus, būtų naudinga turėti vieną Europos teisės aktą dėl rinkos priežiūros derinimo. Reglamento (EB) Nr. 765/2008 pagrindinė pridėtinė vertė yra jo nuostatos dėl bendrų informacijos sistemų, kuriomis bus skatinamas administracinis bendradarbiavimas ir stiprinamas rinkos priežiūros institucijų ir už gaminių patikrą prie ES išorės sienų atsakingų institucijų bendradarbiavimas. Visiškai pasinaudoti ES pridėtine verte kliudo tai, kad nėra optimaliai keičiamasi informacija ir bendradarbiaujama tarpvalstybiniu mastu, rinkos priežiūros sistema nacionaliniu lygmeniu įgyvendinama nenuosekliai ir trūksta išteklių. 3.2.Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Su rinkos priežiūros institucijomis konsultuotasi 2016 m. vasario 1 d., 2016 m. spalio 21 d. ir 2017 m. kovo 31 d. surengtuose susitikimuose su Ekspertų grupe gaminių vidaus rinkos klausimais. Paskutiniame susitikime daugiausia dėmesio skirta pasiūlymui dėl teisės akto ir jo pagrindiniams tikslams, visų pirma tam, kaip stiprinti valstybių narių tarpusavio bendradarbiavimą, sukurti vienodą ir pakankamą rinkos priežiūrą ir užtikrinti didesnę į Sąjungos rinką importuojamų gaminių kontrolę prie sienų. 2016 m. birželio 17 d. Komisija surengė suinteresuotųjų subjektų konferenciją, kurioje dalyvavo pramonės atstovai, vartotojai, valdžios institucijos ir t. t. Konferencijos tikslas buvo nustatyti pagrindinius klausimus, susijusius su gaminių atitiktimi bendrojoje rinkoje ir derinamųjų teisės aktų vykdymo užtikrinimo gerinimo būdais, taip pat nustatyti galimus būsimus veiksmus. Viešos konsultacijos visomis oficialiosiomis ES kalbomis buvo paskelbtos Europa portalo konsultacijų svetainėje. Konsultacijos vyko 2016 m. liepos 1 d. – spalio 31 d. Konsultacijų tikslas – gauti informacijos ir nuomonių apie tai, kokiais veiksmais stiprinti vykdymo užtikrinimą ir atitiktį bendrojoje prekių rinkoje. Europos įmonių tinklas skatino mažas ir vidutines įmones dalyvauti konsultacijose ir teikė joms paramą. Iš viso gauti 239 atsakymai (127 iš įmonių, 80 iš valdžios institucijų ir 32 iš piliečių). Iš konsultacijos rezultatų matyti, kad reikia imtis veiksmų didinti gaminių atitiktį bendrojoje rinkoje, nes neatitiktis daro neigiamą poveikį vartotojams ir kitiems galutiniams naudotojams, taip pat įmonių, kurios laikosi teisinių pareigų, pardavimo apimčiai ir (arba) rinkos dalims. Be to, respondentai nurodė, kad geriausi neatitikties mažinimo būdai būtų valdžios institucijų vykdomi veiksmai, susiję su informavimu, parama ir vykdymo užtikrinimu. Kalbant apie reikalavimų neatitinkančius gaminius, kuriais prekiauja ne ES šalyje esančios įmonės, iš konsultacijos rezultatų matyti, kad muitinė ir rinkos priežiūros institucijos turi tinkamiau koordinuoti į Sąjungos rinką patenkančių gaminių kontrolę. Taip pat nurodyta, kad reikia įpareigoti ne ES šalyse įsisteigusias įmones paskirti Sąjungoje esantį asmenį, kuris būtų atsakingas už informaciją apie atitiktį. 3.3.Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas 2012–2016 m. Komisija arba išorės rangovai atliko keletą apklausų, konsultacijų ir tyrimų. Valstybių narių taip pat paklausta, ar rinkos priežiūra veiksmingai veikia Sąjungoje. 2016 m. liepos mėn. – 2017 m. gegužės mėn. atliktas išorės vertinimas dėl Reglamento (EB) Nr. 765/2008 taikymo. Į šio vertinimo rezultatus atsižvelgta šiame pasiūlyme dėl teisės akto, kad būtų gerinamas gaminiams taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų vykdymo užtikrinimas.

3.4. Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas Iš dabartinės teisinės rinkos priežiūros sistemos vertinimo rezultatų (žr. 3.1 skirsnį) matyti, kad didžiąją dalį vykdymo užtikrinimo sąnaudų, susijusių su dabartinių rinkos priežiūros taisyklių taikymu, padengia valdžios institucijos, o įmonių sąnaudos yra susijusios tik su pareiga informuoti (atsakant į institucijų prašymus, teikiant informaciją apie nustatytus neatitikties atvejus) ir jų yra laikomos nereikšmingomis. Griežtesnis vykdymo užtikrinimo koordinavimas ir prioritetų nustatymas, prie kurių prisidėtų Sąjungos gaminių atitikties tinklas, taip pat tarpusavyje įvertintos vykdymo užtikrinimo strategijos padėtų sukurti vienodesnes sąlygas ir mažinti tam tikrą įmonėms daromą neigiamą poveikį, atsirandantį dėl nenuoseklaus bendro vykdymo užtikrinimo. Vis dėlto daugiausia galimybių supaprastinti ir mažinti naštą turi institucijos. Šio pasiūlymo poveikio vertinime išnagrinėtos su kiekvienu tikslu susijusios galimybės supaprastinti ir (arba) sumažinti administracinę naštą, pvz., tinkamesnis IT priemonių naudojimas paprasčiau ir greičiau keistis informacija apie planuojamą kontrolę, veiksmingesni savitarpio pagalbos prašymai, galimybė perduoti vykdymo užtikrinimui reikalingus įrodymus, kad būtų išvengta institucijų darbo dubliavimo, vienodi tyrimo ir vykdymo užtikrinimo įgaliojimai, lengvesnė rinkos priežiūros institucijų prieiga prie informacijos apie atitiktį turint galimybę kreiptis į asmenį, atsakingą už informaciją apie atitiktį. 3.5. Poveikio vertinimas Komisijos parengtoje poveikio vertinimo ataskaitoje aptariami visi svarbiausi šio pasiūlymo dėl teisės akto aspektai. Nagrinėtos įvairios galimybės: nuo status quo išlaikymo iki platesnių užmojų priemonių ir ES lygmens koordinavimo bei veiksmų, kaip nurodyta toliau: (1)bazinė padėtis; (2)dabartinių priemonių ir bendradarbiavimo mechanizmų tobulinimas; (3)2 galimybė derinama su didesniu vykdymo užtikrinimo priemonių atgrasymo poveikiu ir geresniu koordinavimu ES lygmeniu ir (4)tolesnis papildomas centralizuotas ES lygmens vykdymo užtikrinimas tam tikrais atvejais. Tinkamiausia galimybė – 3-ia galimybė, kuri visų pirma apima: (a)gaminių kontaktinių centrų konsultavimo funkcijos plėtrą, kad ją galėtų atlikti įmonės ir ad hoc viešojo ir privačiojo sektorių partnerystė; (b)skaitmeninių sistemų, per kurias gamintojai ar importuotojai vartotojams ir rinkos priežiūroms institucijoms pateiktų informaciją apie atitiktį, sukūrimą, gamintojų pareigą paskirti Sąjungoje įsisteigusį asmenį, atsakingą už informaciją apie atitiktį, ir bendro Europos portalo, kuriame būtų nurodytos savanoriškos priemonės, sukūrimą; (c)taisyklių, kaip skelbti apie sprendimus, kuriais ribojama gaminių prekyba, nustatymą, institucijų įgaliojimų (visų pirma susijusių su internetu parduodamais iš ES nepriklausančių šalių importuojamais gaminiais), nustatymą, gaminių, kurie nustatyti kaip neatitinkantys reikalavimų, kontrolės vykdymo sąnaudų susigrąžinimą ir (d)griežtesnes pareigas suteikti savitarpio pagalbą ir teisinės prielaidos, kad gaminiai, kurie nustatyti kaip neatitinkantys reikalavimų vienoje valstybėje narėje, laikomi neatitinkančiais reikalavimų visoje ES, laikymąsi. Be to, valstybių narių vykdymo užtikrinimo strategijose, kuriose nustatoma nacionalinė kontrolės veikla ir pajėgumų stiprinimas, reikalaujama sukurti Sąjungos gaminių atitikties tinklą. Šis tinklas teiktų administracinę pagalbą atliekant valstybių narių veiklos rezultatų tarpusavio vertinimą ir padėtų įgyvendinti bendrą valstybių narių vykdymo užtikrinimo veiklą. 2017 m. balandžio 7 d. dėl poveikio vertinimo pateikta neigiama nuomonė, o 2017 m. birželio 8 d. pateikta teigiama Reglamentavimo patikros valdybos nuomonė su išlygomis. Nuomonėse pateiktos rekomendacijos įtrauktos į ataskaitą. Iš dalies pakeistoje ataskaitoje išsamiau apibūdinta dabartinė rinkos priežiūros sistema, ryšys su 2013 m. vartojimo gaminių saugos bei rinkos priežiūros srities dokumentų rinkiniu ir vertinimo rezultatai. Performuluotos problemos, tikslai ir galimybės, įtraukti patvirtinamieji įrodymai ir išlaidų įverčiai. Kalbant apie Sąjungos gaminių atitikties tinklą, ataskaitoje aptarti tikėtini rezultatai ir sąnaudos pagal įvairius scenarijus, poveikis ir galimybės Sąjungos gaminių atitikties tinklo valdymo užduotį pavesti arba jau veikiančiai agentūrai, arba Komisijai. Atsižvelgiant į tai, kad sudėtinga iš dalies keisti jau veikiančių agentūrų steigimo reglamentus, šiuo pasiūlymu Komisijai pavedama užduotis remti tinklo sekretoriatą. Kalbant apie gamintojų pareigą paskirti Sąjungoje įsisteigusį asmenį, kuris būtų atsakingas už informaciją apie atitiktį, poveikio vertinimo ataskaitoje aptariami pagrindiniai prekybos ir įmonių modeliai, kuriems būtų daromas poveikis, visų pirma nuotoliniam pardavimui iš ES nepriklausančių šalių. Ataskaitoje išaiškinti asmens, atsakingo už informaciją apie atitiktį, įgaliojimai. Joje taip pat įvertintos su informacijos apie atitiktį teikimo lengvinimu susijusios išlaidos ir aptariamas poveikis trečiųjų šalių prekybininkams ir Sąjungoje veikiančių įmonių sąžiningoms rinkos sąlygoms. 3.6.Pagrindinės teisės Vertinant įvairių išnagrinėtų galimybių poveikį atsižvelgta į poveikį susijusioms pagrindinėms teisėms. Pasiūlymu dėl teisės akto gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, pripažintų visų pirma Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje. Todėl jis turėtų būti aiškinamas ir taikomas atsižvelgiant į tas teises ir principus. Rinkos priežiūros institucijos šiuo reglamentu suteiktais įgaliojimais naudotųsi vadovaudamosi proporcingumo ir būtinumo principais ir laikydamosi nacionalinių procedūrinių garantijų. Šiuo pasiūlymu dėl teisės akto užtikrinama derama pagrindinėmis teisėmis – teise į sveikatą, saugą, vartotojų apsaugą, aplinkos apsaugą, laisve verstis verslu ir informacijos laisve – garantuojamų interesų pusiausvyra.

4.POVEIKIS BIUDŽETUI Dėl pasiūlymo reikalingi žmogiškieji ir administraciniai ištekliai, veiklos asignavimai, kaip nurodyta finansinėje pažymoje. 5.KITI ELEMENTAI 5.1.Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka Komisija šio reglamento įgyvendinimo peržiūrą atliks praėjus 5 metams nuo jo taikymo pradžios ir vertinimo ataskaitą pateiks Europos Parlamentui ir Tarybai. Ataskaitoje bus vertinama, ar pasiekti šio reglamento tikslai, visų pirma – sumažinti reikalavimų neatitinkančių gaminių skaičių, užtikrinti efektyvų ir veiksmingą derinamųjų Sąjungos teisės aktų vykdymo užtikrinimą Sąjungoje, tobulinti kompetentingų institucijų bendradarbiavimą ir stiprinti į Sąjungos rinką patenkančių gaminių kontrolę, kartu atsižvelgiant į poveikį verslui, ypač mažosioms ir vidutinėms įmonėms. 5.2.Įsigaliojimas Pasiūlymu Reglamento įsigaliojimo data atidedama iki 2020 m. sausio 1 d., kad valstybės narės, rinkos priežiūros institucijos ir Komisija per Gaminių atitikties tinklą galėtų nustatyti būtiną praktinę tvarką ir teisės aktų pokyčius. 5.3.Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas Pasiūlymą sudaro 11 skyrių, kuriuose išdėstyti 64 straipsniai, ir vienas priedas. I skyrius. Bendrosios nuostatos Šiame skyriuje apibrėžiama taikymo sritis ir Reglamente vartojamos pagrindinės sąvokos. Juo atnaujinamos Reglamente (EB) Nr. 765/2008 vartojamos apibrėžtys, visų pirma atsižvelgiant į tiekimo grandinės dalyvių įvairovę ir būtinybę garantuoti, kad jiems visiems būtų privalomas gaminiams taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų vykdymo užtikrinimas. Siūloma „ekonominės veiklos vykdytojo“ apibrėžtis apima visus dalyvius, kuriems tiesiogiai taikomas šis teisės aktas. II skyrius. Informacija apie atitiktį Šiame skyriuje nustatyta sąvoka „Sąjungoje įsisteigęs asmuo, atsakingas už informaciją apie atitiktį“, kurio buvimas yra būtina sąlyga siekiant gaminius tiekti rinkai. Pagrindiniai tikslai yra užtikrinti gaminiams taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų vykdymą užtikrinant gerus gamintojų arba jų paskirtų atstovų ir rinkos priežiūros institucijų ryšius, taip pat sukurti sąžiningas prekybos sąlygas Sąjungos rinkoje. Asmuo, atsakingas už informaciją apie atitiktį, gali būti gamintojas, importuotojas arba bet kuris kitas gamintojo paskirtas ekonominės veiklos vykdytojas. Pagrindinės asmens, atsakingo už informaciją apie atitiktį, užduotys yra rinkos priežiūros institucijoms teikti informaciją apie gaminį ir bendradarbiauti su institucijomis. III skyrius. Pagalba ekonominės veiklos vykdytojams ir bendradarbiavimas su jais Šiame skyriuje nustatoma, kaip taikant šį reglamentą skiriamos kompetentingos institucijos ir bendros ryšių palaikymo tarnybos bei paaiškinamos pastarųjų funkcijos. Valstybės narės skatinamos užtikrinti sklandų vykdymo užtikrinimo tinklo narių bendradarbiavimą savo teritorijose. Skyriuje reikalaujama, kad valstybės narės užtikrintų, jog kitos nacionalinės institucijos remtų kompetentingų institucijų veiklą, visų pirma, kai pažeidimui nutraukti būtina imtis baudžiamųjų priemonių. IV skyrius. Rinkos priežiūros organizavimas ir bendrieji principai Reglamentu nustatomos valstybių narių pareigos, susijusios su rinkos priežiūros organizavimu jų teritorijoje. Juo taip pat nustatytos procedūros, skirtos imtis tolesnių veiksmų, kai pateikiamas skundas arba nustatoma su rizika susijusi problema; procedūros, skirtos vykdyti incidentų arba žalos galutinių naudotojų sveikatai ar saugai stebėseną; procedūros, skirtos tikrinti, ar ekonominės veiklos vykdytojai ėmėsi vykdytinų taisomųjų veiksmų; procedūros, skirtos imtis tolesnių veiksmų siekiant atsižvelgti į mokslines ir technines žinias saugos klausimais. Reglamente apibrėžiama, kaip valstybės narės turėtų skirti rinkos priežiūros institucijas ir bendras ryšių palaikymo tarnybas. Juo taip pat nustatomi rinkos priežiūros institucijų veiklos principai, visų pirma, kad priežiūra būtų veiksminga, kad priemonės būtų proporcingos atitikčiai, kad valdžios institucijos, atsižvelgdamos į nustatytus veiksnius, laikytųsi rizikos vertinimu pagrįsto požiūrio ir veiktų vadovaudamosi skaidrumo, nepriklausomumo ir nešališkumo principais.

Reglamentu taip pat reikalaujama, kad valstybės narės parengtų nacionalines rinkos strategijas, ir išvardijami būtini jų elementai. V skyrius. Rinkos priežiūros įgaliojimai ir priemonės Reglamentu nustatyti rinkos priežiūros institucijų įgaliojimai, kuriais siekiama užtikrinti, kad gaminiams taikomi derinamieji Sąjungos teisės aktai būtų efektyviai vykdomi tarpvalstybiniu mastu. Šie įgaliojimai apima įgaliojimą susipažinti su duomenimis arba dokumentais, susijusiais su neatitikties atveju, reikalauti ekonominės veiklos vykdytojų ir viešųjų subjektų pateikti visą informaciją, susijusia su neatitikties atveju; vykdyti patikrinimus vietoje; vykdyti bandomuosius pirkimus ir pirkti gaminius neatskleidžiant tapatybės; priimti laikinąsias priemones; pradėti tyrimus arba procedūras, kuriomis siekiama pašalinti neatitiktį; uždrausti tiekti gaminius arba juos pašalinti, atšaukti arba sunaikinti; skirti baudas ir atlikti pelno, gauto parduodant reikalavimų neatitinkančius gaminius, išieškojimą; skelbti sprendimus, įskaitant susijusio ekonominės veiklos vykdytojo tapatybę. Naudodamosi šiais įgaliojimais valstybės narės pasilieka galimybę nuspręsti, ar kompetentingos institucijos šiais mažiausiais įgaliojimais naudosis tiesiogiai pačios, ar šiais įgaliojimais bus naudojamasi kreipiantis į teismus pagal nacionalinę teisę. Reglamentu taip pat nustatomos rinkos priežiūros priemonės, tvarka ir principai, kurių reikia laikytis. Kalbant apie didelę riziką keliančius gaminius, dėl kurių reikia skubaus įsikišimo, skyriuje daroma nuoroda į Direktyvą 2001/95/EB ir į pagal ją sukurtą Sąjungos skubių pranešimų sistemą. Reglamentu nustatoma galimybė paskirti Sąjungos bandymų centrus ir nurodomos jų užduotys. Be principo dėl rinkos priežiūros finansavimo, šiame skyriuje numatoma galimybė rinkos priežiūros institucijoms susigrąžinti susijusias sąnaudas ekonominės veiklos vykdytojams nustatant mokesčius nustatytais neatitikties atvejais. VI skyrius. Bendradarbiavimas ir savitarpio pagalbos procedūra Savitarpio pagalbos galima prašyti dviem būdais: ·teikti prašymus pateikti informaciją, kad vienos valstybės narės rinkos priežiūros institucijos iš analogiškos kitos valstybės narės institucijos gautų informacijos ir įrodymų ir ·teikti prašymus dėl vykdymo užtikrinimo priemonių, kad vienos valstybės narės rinkos priežiūros institucijos analogiškos kitos valstybės narės institucijos galėtų prašyti taikyti vykdymo užtikrinimo priemones. Reglamentu nustatoma savitarpio pagalbos prašymų teikimo procedūra. Tokie standartinės formos prašymai per informacinę ir ryšių sistemą turi būti siunčiami ir prašomosios, ir prašančiosios institucijos valstybės narės bendrai ryšių palaikymo tarnybai. Reglamentu taip pat numatoma, kad vienoje valstybėje narėje gautus įrodymus ir tyrimo išvadas būtų galima naudoti kitoje valstybėje narėje. Pagrindinis principas yra tai, kad gaminius, kurie laikomi neatitinkančiais reikalavimų remiantis vienos valstybės narės rinkos priežiūros institucijos sprendimu, kitos valstybės narės rinkos priežiūros institucijos laiko neatitinkančiais reikalavimų, nebent susijęs ekonominės veiklos vykdytojai gali pateikti priešingų įrodymų. Savitarpio pagalbos priemonių tikslas – spręsti gaminio neatitikties atvejus tarpvalstybiniu mastu ir sudaryti sąlygas taikyti priemones, kad neatitiktis būtų pašalinta arba gaminys būtų uždraustas visose valstybėse narėse. Reglamentu taip pat siekiama, kad įrodymai ir tyrimo išvados, gauti rinkos priežiūros institucijoms naudojantis mažiausiais įgaliojimais, galėtų būti naudojami tarpvalstybiniu mastu. Reglamentu reikalaujama, kad prašomoji institucija į savitarpio pagalbos prašymą atsakytų per įgyvendinimo priemonėse nustatytą terminą. Reglamentu užtikrinama profesinių ir komercinių paslapčių apsauga garantuojant, kad rinkos priežiūros institucijoms pateikta informacija būtų naudojama tik siekiant laikytis derinamųjų Sąjungos teisės aktų. VII skyrius. Į Sąjungos rinką patenkantys gaminiai Reglamentu nustatoma griežtesnė į Sąjungos rinką patenkančių gaminių kontrolės sistema. Laikomasi prielaidos, kad veiksmingiausias būdas užtikrinti, kad nesaugūs arba reikalavimų neatitinkantys gaminiai nebūtų pateikiami Sąjungos rinkai, būtų atlikti deramas patikras prieš juos išleidžiant į laisvą apyvartą. Muitinė patikras atlieka remdamasi rizikos analize. Taip pat stiprinamas rinkos priežiūros institucijų ir muitinės keitimasis informacija, visų pirma vykdant gaminių išleidimo į laisvą apyvartą procedūras, sustabdant tokias procedūras arba atsisakant jas vykdyti. Jeigu nustatoma didesnė neatitikties rizika, rinkos priežiūros institucijų gali būti prašoma pateikti informaciją apie gaminius ir ekonominės veiklos vykdytojus. Muitinės reikalaujama laiku informuoti rinkos priežiūros institucijas apie į laisvą apyvartą išleidžiamus gaminius ir kontrolės rezultatus, kai tokia informacija yra svarbi gaminiams taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų vykdymo užtikrinimui. Išleidimas į laisvą apyvartą gali būti sustabdytas, jeigu: ·prie gaminio nepateikti reikalingi dokumentai, jis nepažymėtas ar nepaženklintas taip, kaip reikalaujama, ant jo nėra CE arba kito pagal tuos derinamuosius Sąjungos teisės aktus reikalaujamo ženklo;

·nėra galimybės nustatyti Sąjungoje įsisteigusio asmens, atsakingo už informaciją apie atitiktį arba ·yra priežasčių manyti, kad gaminys rinkai pateiktas nesilaikant derinamųjų Sąjungos teisės aktų reikalavimų. Reglamentu taip pat nustatyta, kad gaminiams, kuriuos išleidimui į laisvą apyvartą deklaruoja pagal Reglamentą (ES) Nr. 952/2013 specialų statusą turintys įgaliotieji ekonominės veiklos vykdytojai, turi būti taikomas palankus režimas. Taip pat nustatytos sąlygos, kuriomis toks palankus režimas sustabdomas, jeigu vykdant kontrolę nustatoma neatitiktis. Rinkos priežiūros institucijų ir muitinės keitimosi informacija apie įgaliotuosius ekonominės veiklos vykdytojus procedūrinės taisyklės bus nustatytos įgyvendinimo priemonėse. VIII skyrius. Koordinuotas vykdymo užtikrinimas ir tarptautinis bendradarbiavimas Reglamentu sukuriamas Komisijoje veiksiantis Sąjungos gaminių atitikties tinklas (toliau – tinklas). Tinklą sudaro valdyba, administracinio koordinavimo grupės ir sekretoriatas; jo užduotys nustatytos Reglamente. Tinklo funkcija bus koordinuoti vykdymo užtikrinimo užduotis ir taip stiprinti bendradarbiavimą rinkos priežiūros srityje ES lygmeniu. Be to, tinklas bus atsakingas už informacinės ir ryšių sistemos, kuri bus naudojama rinkti ir saugoti informaciją apie gaminiams taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų vykdymo užtikrinimą, priežiūrą. Prie sistemos galės prisijungti Komisija ir valstybių narių rinkos priežiūros institucijos, taip pat veiks viešoji sąsaja, kad būtų laikomasi pareigos informuoti visuomenę ir užtikrinti skaidrumą. Reglamentu nustatyta tarptautinio bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis ar tarptautinėmis organizacijomis sistema, kad būtų garantuojamas gaminiams taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų vykdymo užtikrinimas. Taip pat numatoma prieš eksportą vykdomų gaminių kontrolės sistema, kuria trečiosios šalys naudosis prieš eksportuodamos gaminius į Sąjungą. Išsami šios sistemos įgyvendinimo informacija bus pateikta įgyvendinimo aktuose. IX skyrius. Finansinės nuostatos Reglamentu numatoma, kad Komisija finansuos veiklą, susijusią su visais klausimais, patenkančiais į Sąjungos bendros rinkos priežiūros politikos sritį. Į Reglamentą įtrauktos bendrosios nuostatos dėl Sąjungos finansinių interesų apsaugos. X skyrius. Baigiamosios nuostatos Reglamente nustatyta, kad priede išvardytiems derinamiesiems Sąjungos teisės aktams nebus taikomi Reglamento (EB) Nr. 765/2008 15–29 straipsniai. Pakeistos 23 šio reglamento priede išdėstytos teisinės priemones, panaikinant nuorodas į Reglamento (EB) Nr. 765/2008 15–29 straipsnius. Reglamentu taip pat iš dalies keičiama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/42/EB. XI skyrius. Baudos, vertinimas, komiteto procedūra ir įsigaliojimas bei taikymas Nors pripažįstama, kad baudų nustatymas priklauso nacionalinei kompetencijai, šiame reglamente pateikti pagrindiniai baudų nustatymo principai. Reglamente taip pat pateiktos standartinės nuostatos dėl jo taikymo vertinimo ir dėl komiteto procedūra priimamų įgyvendinimo aktų. Priedas Priede išvardyti gaminiams taikomi derinamieji Sąjungos teisės aktai, taip nustatant Reglamento taikymo sritį.

2017/0353 (COD) Pasiūlymas

EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatomos gaminiams taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų laikymosi ir vykdymo užtikrinimo taisyklės ir procedūros ir iš dalies keičiami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 305/2011, (ES) Nr. 528/2012, (ES) 2016/424, (ES) 2016/425, (ES) 2016/426 ir (ES) 2017/1369 ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/42/EB, 2009/48/EB, 2010/35/ES, 2013/29/ES, 2013/53/ES, 2014/28/ES, 2014/29/ES, 2014/30/ES, 2014/31/ES, 2014/32/ES, 2014/33/ES, 2014/34/ES, 2014/35/ES, 2014/53/ES, 2014/68/ES ir 2014/90/ES (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 33, 114 ir 207 straipsnius, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: 1)siekiant garantuoti laisvą gaminių judėjimą Sąjungoje, būtina užtikrinti, kad jie atitiktų reikalavimus, kuriais užtikrinama aukšto lygio viešųjų interesų apsauga, kaip antai sveikata ir sauga apskritai, darbuotojų sauga ir sveikata, vartotojų apsauga, aplinkosauga ir viešasis saugumas. Griežtas šių reikalavimų vykdymo užtikrinimas yra svarbus siekiant tinkamai apsaugoti minėtus interesus ir užtikrinti sąžiningos konkurencijos Sąjungos prekių rinkoje sąlygas. Todėl būtinos vykdymo užtikrinimo visoje vidaus rinkoje taisyklės, taip pat taikomos iš trečiųjų šalių į Sąjungą patenkantiems gaminiams; 2)bendrosios prekių rinkos stiprinimas griežčiau užkertant kelią tam, kad reikalavimų neatitinkantys gaminiai būtų pateikiami Sąjungos rinkai, nustatytas kaip prioritetas Komisijos komunikate „Bendrosios rinkos tobulinimas: daugiau galimybių piliečiams ir įmonėms“. Šio tikslo turėtų būti siekiama griežtinant rinkos priežiūrą, suteikiant ekonominės veiklos vykdytojams tinkamų paskatų, intensyviau vykdant atitikties kontrolę ir skatinant glaudesnį vykdymo užtikrinimo institucijų tarpvalstybinį bendradarbiavimą, įskaitant bendradarbiavimą su muitinėmis; 3)turėtų būti sustiprinta rinkos priežiūros sistema, kad toliau būtų gerinamas gaminiams taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų laikymasis ir vykdymo užtikrinimas; 4)Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2001/95/EB nustatyti bendrieji visų vartotojų gaminių saugos reikalavimai ir konkrečios valstybių narių pareigos ir įgaliojimai, susiję su pavojingais gaminiais, taip pat numatytas su tuo susijęs keitimasis informacija naudojantis Sąjungos skubių pranešimų apie pavojingus ne maisto produktus sistema (RAPEX). Rinkos priežiūros institucijoms turėtų būti suteikta galimybė taikyti konkretesnes joms pagal tą direktyvą leidžiamas priemones. Siekiant didesnės vartotojų gaminių saugos, reikėtų papildyti Direktyvoje 2001/95/EB nustatytus ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 765/2008 sustiprintus informacijos mainus ir skubias intervencijos situacijas, kad jie būtų veiksmingesni; 5)šis reglamentas turėtų taikomas visiems gaminiams, kuriems taikomi priede išvardyti derinamieji Sąjungos teisės aktai. Priede išvardyti teisės aktai turėtų apimti visus derinamuosius Sąjungos teisės aktus, susijusius su pagamintais gaminiais, išskyrus maisto produktus, pašarus, žmonėms skirtus ir veterinarinius vaistus, gyvus augalus ir gyvūnus, žmogaus kilmės produktus, augalinės ir gyvūninės kilmės produktus, tiesiogiai susijusius su jų būsima reprodukcija. Taip bus užtikrinta vienoda šių gaminių rinkos priežiūros sistema Sąjungos lygmeniu. Todėl turi būti pakeistos tam tikros gaminiams taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų priemonės, visų pirma pašalintos nuorodos į tam tikras Reglamento (EB) Nr. 765/2008 nuostatas. Jeigu ateityje bus priimtas naujas derinamasis Sąjungos teisės aktas, jame turės būti nurodyta, ar jam taip pat taikomas šis reglamentas; 6)siekiant racionalizuoti ir supaprastinti bendrą teisės aktų sistemą, kartu siekiant geresnio reglamentavimo tikslo, reikėtų peržiūrėti ir į bendrą gaminių kontrolės prie išorės sienų teisės aktų sistemą įtraukti į Sąjungos rinką patenkančių gaminių kontrolės taisykles; 7)vartotojų sauga labiausiai priklauso nuo to, ar aktyviai užtikrinamas gaminiams taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų saugos reikalavimų vykdymas. Todėl būtina sustiprinti vykdymo užtikrinimo priemones. Šios priemonės turėtų būti nuolat tobulinamos ir didinamas jų veiksmingumas, kad būtų sprendžiami dabartiniai pasaulinės rinkos ir vis sudėtingesnių tiekimo grandinių uždaviniai; 8)šiuo reglamentu nustatoma sistema turėtų papildyti ir stiprinti esamas derinamųjų Sąjungos teisės aktų nuostatas, susijusias su informacijos apie gaminių atitiktį teikimu, bendradarbiavimo su ekonominės veiklos vykdytojais sistema, gaminių rinkos priežiūra ir į Sąjungos rinką patenkančių gaminių kontrole. Vis dėlto, remiantis lex specialis principu, šis reglamentas taikomas tik tais atvejais, kai kitose esamose arba būsimose derinamųjų Sąjungos teisės aktų taisyklėse nėra konkrečių nuostatų, kurios būtų to paties pobūdžio, darytų tokį patį poveikį ar kuriomis būtų siekiama to paties tikslo, kaip ir šiuo teisės aktu. Todėl atitinkamos šio reglamento nuostatos neturėtų būti taikomos srityse, kuriose taikomos tokios konkrečios nuostatos, pavyzdžiui, Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 273/2004 dėl narkotinių medžiagų pirmtakų (prekursorių), Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1223/2009 dėl kosmetikos gaminių, Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 2017/745 dėl medicinos priemonių ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 2017/746 dėl in vitro diagnostikos medicinos priemonių nuostatos; 9)atsakomybė už derinamųjų Sąjungos teisės aktų vykdymo užtikrinimą turėtų tekti valstybėms narėms, kurių rinkos priežiūros institucijų turėtų būti reikalaujama užtikrinti, kad būtų laikomasi visų teisės aktų nuostatų. Todėl valstybės narės turėtų laikytis sistemingo požiūrio, kad būtų garantuojamas rinkos priežiūros ir kitos vykdymo užtikrinimo veiklos veiksmingumas; 10)šiuo metu reglamente (EB) Nr. 765/2008 nustatytos tam tikros apibrėžtys turėtų būti suderintos su kituose Sąjungos teisės aktuose nustatytomis apibrėžtimis ir, jei taikytina, atspindėti šiuolaikinių tiekimo grandinių struktūrą;

11)visose tiekimo grandinės grandyse veikiantys ekonominės veiklos vykdytojai turėtų elgtis atsakingai ir visiškai laikytis teisinių reikalavimų, taikomų tiekiant arba pateikiant gaminius rinkai, kad būtų laikomasi gaminiams taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų. Šiuo reglamentu neturėtų būti pažeidžiamos pareigos, atitinkančios kiekvieno ekonominės veiklos vykdytojo funkciją tiekimo ir platinimo procese pagal konkrečias derinamųjų Sąjungos teisės aktų nuostatas, o galutinė atsakomybė už tai, kad gaminys atitiktų derinamųjų Sąjungos teisės aktų reikalavimus, turėtų tekti gamintojui; 12)šiuolaikinės tiekimo grandinės apima įvarius ekonominės veiklos vykdytojus ir jie visi turėtų laikytis derinamųjų Sąjungos teisės aktų, kartu tinkamai atsižvelgdami į savo atitinkamą funkciją tiekimo grandinėje ir tokiu mastu, kiek jie prisideda tiekdami Sąjungos rinkai gaminius. Todėl šį reglamentą būtina taikyti ekonominės veiklos vykdytojams, kuriems tiesiogiai taikomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 273/2004, Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1907/2006, Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1272/2008, Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1222/2009, Reglamentas (EB) Nr. 1223/2009, Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 2016/424, Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 2016/425, Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 2016/426, Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 2017/1369, Reglamentas (ES) Nr. 2017/745, Reglamentas (ES) 2017/746, Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/42/EB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/66/EB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/48/EB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/35/ES, Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/29/ES, Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/53/ES, Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/28/ES, Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/29/ES, Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/30/ES, Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/31/ES, Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/32/ES, Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/33/ES, Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/34/ES, Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/35/ES, Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/68/ES ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/90/ES; 13)elektroninės prekybos plėtrą didele dalimi taip pat lėmė tai, kad padaugėjo per platformas ir už atlygį veiklą vykdančių informacinės visuomenės paslaugų teikėjų, kurie teikia tarpininko paslaugas, t. y. saugo trečiosios šalies turinį, tačiau nevykdo jokios tokio turinio kontrolės, todėl neveikia ekonominės veiklos vykdytojo vardu. Šalinant turinį, susijusį su reikalavimų neatitinkančiais gaminiais, arba, kai tai neįmanoma, blokuojant prieigą prie reikalavimų neatitinkančių gaminių, kurių siūloma įsigyti teikiant tokias paslaugas, neturėtų būti pažeidžiamos Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/31/EB nustatytos taisyklės. Visų pirma paslaugų teikėjams neturėtų būti nustatyta jokios bendros prievolės stebėti informaciją, kurią jie perduoda arba saugo, nei bendros prievolės aktyviai domėtis faktais arba aplinkybėmis, rodančiomis nelegalią veiklą. Be to, prieglobos paslaugų teikėjai neturėtų būti laikomi atsakingais, jei jie neturi tikrų žinių apie neteisėtą veiklą arba informaciją ir nežino faktų ar aplinkybių, rodančių neteisėtą veiklą ar informaciją; 14)sąžiningesnėje bendrojoje rinkoje turėtų būti užtikrintos vienodos konkurencijos sąlygos visiems ekonominės veiklos vykdytojams ir apsauga nuo nesąžiningos konkurencijos. Tam būtinas griežtesnis gaminiams taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų vykdymo užtikrinimas. Tinkamas gamintojų ir rinkos priežiūros institucijų bendradarbiavimas yra vienas svarbiausių elementų, sudarančių sąlygas nedelsiant įsikišti ir imtis taisomųjų veiksmų, susijusių su gaminiu. Svarbu, kad Sąjungoje būtų kontaktinis asmuo, į kurį rinkos priežiūros institucijos galėtų kreiptis, jeigu kyla klausimų dėl gaminio atitikties derinamiesiems Sąjungos teisės aktams. Asmuo, atsakingas už tokios informacijos apie atitiktį teikimą, turėtų būti gamintojas arba importuotojas ar kitas gamintojo tuo tikslu paskirtas asmuo, pavyzdžiui, kitas ekonominės veiklos vykdytojas. Sąjungoje įsisteigusiam asmeniui, atsakingam už informaciją apie atitiktį, tenka labai svarbus vaidmuo – palaikyti ryšį su rinkos priežiūros institucijomis ir laiku atlikti konkrečias užduotis, kad dėl vartotojų, darbuotojų ir įmonių gerovės Sąjungoje būtų užtikrinta, jog gaminiai atitiktų derinamųjų Sąjungos teisės aktų reikalavimus. Šio reglamento nuostatos, kuriomis reikalaujama, kad būtų Sąjungoje įsisteigęs asmuo, atsakingas už informaciją apie atitiktį, neturėtų būti taikomos, jeigu tam tikruose gaminiams taikomuose teisės aktuose nustatyti konkretūs reikalavimai, kuriais pasiekiama tokio paties rezultato, t. y. Reglamento (EB) Nr. 1223/2009 4 straipsnio, Reglamento (ES) 2017/745 15 straipsnio ir Reglamento 2017/746 15 straipsnio nuostatos; 15)valstybės narės paramą ekonominės veiklos vykdytojams turėtų teikti arba naudodamosi Reglamentu (ES) [įterpti nuorodą į naująjį reglamentą dėl abipusio prekių pripažinimo] įsteigtais Gaminių kontaktiniais centrais, kurie teiktų informaciją apie taikytinus derinamuosius Sąjungos teisės aktus, arba tokią paramą teiktų rinkos priežiūros institucija, konsultuodama dėl taikytinų derinamųjų Sąjungos teisės aktų pagal partnerystės susitarimus dėl atitikties. Rinkos priežiūros institucijos turėtų turėti galimybę remtis esamu bendradarbiavimu su suinteresuotaisiais subjektais ir su jais sudaryti susitarimo memorandumus, kad būtų skatinama atitiktis arba būtų nustatomi neatitikties atvejai, susiję su tam tikrų kategorijų gaminiais konkrečioje geografinėje teritorijoje; 16)valstybės narės turėtų paskirti savo rinkos priežiūros institucijas. Siekdamos sudaryti palankesnes administracinės pagalbos teikimo ir bendradarbiavimo sąlygas, valstybės narės taip pat turėtų paskirti bendrą ryšių palaikymo tarnybą. Šios tarnybos turėtų užtikrinti vykdymo užtikrinimo ir rinkos priežiūros veiklos koordinavimą, taip pat palaikyti ryšius su kitų valstybių narių rinkos priežiūros institucijomis ir Komisija; 17)būtina sukurti Komisijos administruojamą Sąjungos gaminių atitikties tinklą, kuris koordinuotų ir lengvintų bendros valstybių narių vykdymo užtikrinimo veiklos, pavyzdžiui, bendrų tyrimų, įgyvendinimą. Ši administracinės paramos struktūra turėtų turėti galimybę sutelkti išteklius ir tvarkyti valstybių narių ir Komisijos tarpusavio ryšių palaikymo ir informacinę sistemą ir taip padėti stiprinti gaminiams taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų vykdymo užtikrinimą ir atgrasyti nuo pažeidimų; 18)rinkos priežiūros veikla turėtų būti nuosekli ir veiksminga, kad būtų užtikrinta, jog gaminiams taikomi derinamieji Sąjungos teisės aktai būtų taikomi teisingai. Kadangi kontrolė gali būti našta ekonominės veiklos vykdytojams, rinkos priežiūros institucijos tikrinimus turėtų organizuoti ir vykdyti atsižvelgdamos į ekonominės veiklos vykdytojų interesus ir mažindamos minėtą naštą iki tokio lygio, kuris yra būtinas efektyviai ir veiksmingai kontrolei vykdyti. Be to, rinkos priežiūros veiklą valstybių narių kompetentingos institucijos turėtų vykdyti vienodai nuodugniai, neatsižvelgdamos į tai, ar atitinkamo gaminio neatitiktis svarbi tik tos valstybės narės teritorijoje, ar ji gali turėti poveikio kitos valstybės narės rinkai; 19)siekiant teisingo gaminiams taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų vykdymo užtikrinimo, rinkos priežiūros institucijos turėtų turėti vienodus tyrimo ir vykdymo užtikrinimo įgaliojimus, kad būtų palaikomas glaudus rinkos priežiūros institucijų bendradarbiavimas ir veiksmingiau atgrasomi ekonominės veiklos vykdytojai, sąmoningai pažeidžiantys derinamuosius Sąjungos teisės aktus. Šie įgaliojimai turėtų būti pakankami, kad būtų sprendžiami derinamųjų Sąjungos teisės aktų vykdymo užtikrinimo uždaviniai, taip pat su elektronine prekyba ir skaitmenine aplinka susiję uždaviniai, ir kad ekonominės veiklos vykdytojai neturėtų galimybės naudotis vykdymo užtikrinimo sistemos spragomis persikeldami į valstybes nares, kurių rinkos priežiūros institucijos nėra pasirengusios kovoti su neteisėta praktika. Visų pirma tokiais įgaliojimais turėtų būti užtikrinta, kad kompetentingos institucijos galėtų keistis informacija ir įrodymais ir tokiu būdu visose valstybėse narėse būtų pasiektas vienodo lygio vykdymo užtikrinimas; 20)šiuo reglamentu neturėtų būti pažeidžiama valstybių narių laisvė pasirinkti joms tinkamą vykdymo užtikrinimo sistemą. Valstybės narės turėtų turėti galimybę pasirinkti, ar jų rinkos priežiūros institucijos tais tyrimo ir vykdymo užtikrinimo įgaliojimais naudosis tiesiogiai pačios ar kreipdamosi į kompetentingus teismus; 21)rinkos priežiūros institucijos turėtų turėti galimybę pradėti tyrimus savo iniciatyva, jeigu jos sužino apie rinkai pateiktus reikalavimų neatitinkančius gaminius; 22)rinkos priežiūros institucijoms turėtų būti leidžiama susipažinti su visais būtinais įrodymais, duomenimis ir informacija, susijusiais su tyrimo dalyku, kad jos galėtų nustatyti, ar buvo pažeisti taikytini derinamieji Sąjungos teisės aktai, visų pirma nustatyti už pažeidimą atsakingą ekonominės veiklos vykdytoją, nepriklausomai nuo to, kas turi aptariamus įrodymus, informaciją ar duomenis, ir neatsižvelgiant į jų formatą ar saugojimo vietą; rinkos priežiūros institucijoms turėtų būti suteikta galimybė tiesiogiai reikalauti, kad trečiosios šalys skaitmeninėje vertės grandinėje pateiktų visus reikiamus įrodymus, duomenis ir informaciją; 23)rinkos priežiūros institucijos turėtų turėti galimybę atlikti visus būtinus patikrinimus vietoje ir turėtų turėti įgaliojimus patekti į visas patalpas, teritorijas ar transporto priemones, kurias ekonominės veiklos vykdytojas naudoja su jo prekyba, verslu, amatu ar profesija susijusiems tikslams; 24)rinkos priežiūros institucijos turėtų turėti galimybę prašyti susijusio ekonominės veiklos vykdytojo bet kurio atstovo ar darbuotojo pateikti paaiškinimus arba faktus, informaciją arba dokumentus, susijusius su tikrinimo vietoje dalyku, ir turėtų galėti užfiksuoti to atstovo ar darbuotojo pateiktus atsakymus; 25)rinkos priežiūros institucijos turėtų turėti galimybę patikrinti rinkai patiektų gaminių atitiktį derinamiesiems Sąjungos teisės aktams ir gauti neatitikties įrodymų. Todėl jos turėtų turėti galimybę vykdyti bandomuosius pirkimus, o kai įrodymų neįmanoma gauti kitais būdais, pirkti gaminius neatskleisdamos tapatybės; 26)visų pirma skaitmeninėje aplinkoje rinkos priežiūros institucijos turėtų turėti galimybę greitai ir veiksmingai pašalinti neatitiktį, ypač tais atvejais, kai gaminius parduodantis ekonominės veiklos vykdytojas, siekdamas išvengti vykdymo užtikrinimo, slepia savo tapatybę arba persikelia į kitą Sąjungos vietą arba į trečiąją šalį. Tais atvejais, kai dėl neatitikties kyla pavojus, kad galutiniams naudotojams gali būti padaryta didelė ir nepataisoma žala, rinkos priežiūros institucijos turėtų turėti galimybę nustatyti laikinąsias priemones, kai nėra jokių kitų įmanomų būdų, kad tokios žalos būtų išvengta ar ji būtų sumažinta, įskaitant prireikus interneto svetainės, paskyros laikiną uždarymą arba paslaugos teikimo laikiną nutraukimą ar visapusiškai tinkamo domeno vardo sustabdymą tam tikram laikotarpiui, laikantis Direktyvoje 2000/31/EB nustatytų principų. Be to, rinkos priežiūros institucijoms turėtų būti suteikti įgaliojimai uždaryti arba reikalauti, kad trečiosios šalies paslaugų teikėjas uždarytų interneto svetainę, paskyrą, nutrauktų paslaugos teikimą arba jų dalį, arba panaikintų visiškai tinkamą domeno vardą; 27)rinkos priežiūros institucijos veikia vadovaudamosi ekonominės veiklos vykdytojų, galutinių naudotojų ir visuomenės interesais siekdamos užtikrinti, kad gaminiams taikomais derinamaisiais Sąjungos teisės aktais nustatyti viešieji interesai būtų nuosekliai ginami ir saugomi imantis atitinkamų vykdymo užtikrinimo veiksmų ir kad tokių teisės aktų būtų laikomasi vykdant deramą kontrolę visose tiekimo grandinės grandyse. Todėl rinkos priežiūros institucijos ekonominės veiklos vykdytojams, galutiniams naudotojams ir visuomenei turėtų paaiškinti apie vykdomos veiklos veiksmingumą ir efektyvumą. Jos turėtų suteikti galimybę susipažinti su informacija apie jų struktūrą ir vykdomą veiklą, įskaitant vykdomą kontrolę, ir reguliariai skelbti informaciją apie atliktą veiklą ir tokios veiklos rezultatus. Laikydamosi tam tikrų sąlygų, jos taip pat turėtų turėti teisę skelbti rinkos priežiūros kontrolės rezultatais pagrįstą informaciją apie tai, kaip atskiri ekonominės veiklos vykdytojai laikosi atitikties reikalavimų, arba suteikti galimybę susipažinti su šia informacija; 28)ekonominės veiklos vykdytojai turėtų visiškai bendradarbiauti su rinkos priežiūros institucijomis ir kitomis kompetentingomis institucijomis, kad rinkos priežiūros veikla būtų vykdoma sklandžiai ir kad institucijos galėtų atlikti joms pavestas užduotis; 29)šiuo reglamentu neturėtų būti daromas poveikis RAPEX veikimui pagal Direktyvą 2001/95/EB ir Reglamentą (EB) Nr. 765/2008; 30)šiuo reglamentu neturėtų būti daromas poveikis konkrečių sektorių derinamuosiuose Sąjungos teisės aktuose nustatytai apsaugos sąlygos procedūrai pagal Sutarties 114 straipsnio 10 dalį. Siekiant užtikrinti vienodą apsaugos lygį visoje Sąjungoje, valstybės narės turėtų turėti teisę gaminių, keliančių grėsmę sveikatai ar saugai ar kitu visuomenės interesų apsaugos aspektu, atžvilgiu taikyti ribojamąsias priemones. Valstybių narių taip pat turėtų būti reikalaujama pranešti apie tokias priemones kitoms valstybėms narėms ir Komisijai, kad pastaroji galėtų priimti poziciją dėl nacionalinių priemonių, kuriomis ribojamas laisvas gaminių judėjimas, siekiant užtikrinti vidaus rinkos veikimą;

31)rinkos priežiūros institucijoms keičiantis informacija, naudojant įrodymus bei tyrimų išvadas turėtų būti taikomos pačios griežčiausios konfidencialumo ir profesinės bei komercinės paslapties garantijos. Informacija turėtų būti tvarkoma pagal taikomus nacionalinius įstatymus, kad būtų užtikrinta, jog nebūtų pakenkta tyrimams ir ekonominės veiklos vykdytojų reputacijai; 32)kai taikant šį reglamentą būtina tvarkyti asmens duomenis, tai turėtų daroma laikantis Sąjungos teisės dėl asmens duomenų apsaugos. Taikant šį reglamentą visi asmens duomenys tvarkomi vadovaujantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2016/679 ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 45/2001, atsižvelgiant į konkretų atvejį; 33)siekdama užtikrinti, kad pagal rinkos priežiūros sistemą atliekami bandymai visoje Sąjungoje būtų patikimi ir nuoseklūs, Komisija turėtų paskirti Sąjungos bandymų centrus. Be to, turėtų būti parengta visapusiškesnė informacijos sistema, kuri padėtų dalytis bandymų rezultatais visoje Sąjungoje, kad būtų išvengta nereikalingo dubliavimo ir kad Sąjungos lygmeniu būtų užtikrintas didesnis nuoseklumas; 34)laboratorijos, kurias Komisija skiria kaip Sąjungos bandymų centrus, turėtų turėti ekspertinių žinių, įrangos, infrastruktūrą ir darbuotojų, kad galėtų atlikti savo užduotis laikydamosi aukščiausių standartų. Pagrįstiems ir patikimiems rezultatams užtikrinti Sąjungos bandymų laboratorijos turėtų būti akredituotos pagal atitinkamus Sąjungos darniuosius standartus. Akreditaciją turėtų suteikti nacionalinė akreditavimo įstaiga, veikianti pagal Reglamentą (EB) Nr. 765/2008; 35)valstybių narių turėtų būti reikalaujama užtikrinti, kad rinkos priežiūros institucijos visada turėtų deramų finansinių išteklių darbuotojams ir įrangai. Veiksmingai rinkos priežiūros veiklai reikalingi dideli ištekliai, todėl turėtų būti teikiami stabilūs ištekliai, visada atitinkantys vykdymo užtikrinimo poreikius. Todėl viešasis finansavimas turėtų būti papildytas mokesčiais, kuriais padengiamos rinkos priežiūros veiklos sąnaudos ir kurie renkami nustačius reikalavimų neatitinkančius gaminius ir tinkamai atsižvelgiant į tai, kaip ekonominės veiklos vykdytojas laikėsi reikalavimų praeityje; 36)rinkos priežiūros veiklos finansavimas iš ekonominės veiklos vykdytojų surenkamais mokesčiais turėtų būti visiškai skaidrus, kad piliečiai ir įmonės suprastų mokesčių nustatymo metodą ir duomenis, pagal kuriuos nustatomi mokesčiai, ir kad piliečiai ir įmonės būtų informuojami apie iš mokesčių gaunamų pajamų naudojimą; 37)tikslinga, kad valstybės narės paskirtų institucijas, atsakingas už muitų teisės aktų taikymą, ir bet kurias kitas institucijas, pagal nacionalinę teisę atsakingas už gaminių, patenkančių į Sąjungos rinką, kontrolę; 38)veiksmingas būdas užtikrinti, kad nesaugūs arba reikalavimų neatitinkantys gaminiai nebūtų pateikiami Sąjungos rinkai, būtų nustatyti tokius gaminius prieš juos išleidžiant į laisvą apyvartą. Muitinė, kaip už gaminių, patenkančių į Sąjungos muitų teritoriją, kontrolę atsakinga institucija, turi išsamios informacijos apie prekybos srautus per išorės sienas, todėl jos turėtų būti reikalaujama vykdyti rizikos vertinimu pagrįstą tinkamą kontrolę ir taip prisidėti prie saugesnės rinkos. Vienodas gaminiams taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų vykdymo užtikrinimas gali būti pasiektas tik tuomet, jei rinkos priežiūros institucijos ir muitinė sistemingai bendradarbiauja ir keičiasi informacija. Kai nustatyta didesnė neatitikties rizika, rinkos priežiūros institucijos muitinei turėtų iš anksto pateikti visą būtiną informaciją apie reikalavimų neatitinkančius gaminius ar ekonominės veiklos vykdytojus. Savo ruožtu muitinė turėtų laiku informuoti rinkos priežiūros institucijas apie į laisvą apyvartą išleidžiamus gaminius ir kontrolės rezultatus, kai tokia informacija yra svarbi siekiant gaminiams taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų vykdymo užtikrinimo. Be to, kai Komisija sužino apie ta, kad importuojamas gaminys kelia didelę riziką, ji apie tai turėtų pranešti valstybėms narėms, kad jos galėtų vykdyti koordinuotą ir veiksmingesnę atitikties ir vykdymo užtikrinimo kontrolę pirmajame įvežimo į Sąjungą punkte; 39)siekiant padėti muitinei ir rinkos priežiūros institucijoms vykdyti užduotis, susijusias su gaminių, patenkančių į Sąjungos teritoriją, kontrole, gaminiams, kuriuos įgaliotasis ekonominės veiklos vykdytojas deklaruoja išleidimui į laisvą apyvartą, kaip nustatyta Reglamento (ES) 952/2013 38 straipsnio 2 dalyje, turėtų būti taikomas palankus režimas, kol bus nustatyta procedūra, pagal kurią keičiamasi informacija apie įgaliotųjų ekonominės veiklos vykdytojų statusą ir apie tai, kaip jie laikosi su gaminių sauga susijusių reikalavimų. Laikantis tokio požiūrio turėtų būti galima taikyti tikslingesnę į laisvą apyvartą išleistų gaminių kontrolę, pagrįstą rizikos vertinimu; 40)Komisija turėtų turėti galimybę su trečiųjų šalių reguliavimo institucijomis arba tarptautinėmis organizacijomis keistis su rinkos priežiūra susijusia informacija, kad prieš eksportuojant tokių šalių gaminius į Sąjungos rinką būtų užtikrinta jų atitiktis; 41)šiomis aplinkybėmis būtina toliau naudoti ir plėtoti dabartinę Rinkos priežiūros informacinę ir ryšių sistemą (ICSMS). Siekiant rinkti su gaminiams taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų vykdymo užtikrinimu susijusią informaciją, ICSMS turėtų būti atnaujinta ir prieinama Komisijai, bendroms ryšių palaikymo tarnyboms ir rinkos priežiūros institucijoms, o visuomenė turėtų galėti prisijungti per viešąją sąsają. Be to, siekiant skatinti veiksmingą nacionalinių muitinių ir rinkos priežiūros institucijų keitimąsi informacija, turėtų būti parengta elektroninė sąsaja; 42)Komisija turėtų atlikti vertinimą, kaip siekiama šiuo reglamentu nustatytų tikslų. Remiantis 2016 m. balandžio 13 d. Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisėkūros 22 punktu, vertinimai, grindžiami veiksmingumu, efektyvumu, aktualumu, nuoseklumu ir pridėtine verte, turėtų būti tolesnių veiksmų pasirinkimo poveikio vertinimų pagrindas. 43)Sąjungos finansiniai interesai turėtų būti apsaugoti proporcingomis priemonėmis viso išlaidų ciklo metu, įskaitant pažeidimų prevenciją, nustatymą ir tyrimą, prarastų, nepagrįstai išmokėtų ar neteisingai panaudotų lėšų susigrąžinimą ir, jei taikytina, administracines ir finansines sankcijas; 44)sankcijų įvairovė Sąjungoje yra viena iš pagrindinių nepakankamo atgrasymo ir nevienodos apsaugos priežasčių. Sankcijų nustatymo taisyklės, įskaitant pinigines baudas, priklauso nacionalinei jurisdikcijai ir todėl turėtų būti nustatytos nacionalinėje teisėje. Tačiau reikėtų įtvirtinti bendrus kriterijus ir pagrindinius principus, susijusius su baudų lygio nustatymu, kad būtų užtikrintas vienodas ir veiksmingas atgrasymas visoje Sąjungoje. Svarbu nustatyti kriterijus, pagal kuriuos Sąjungoje būtų nustatomos veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios bausmės, visų pirma kiek tai susiję su ankstesniu ekonominės veiklos vykdytojų elgesiu, jų bendradarbiavimu su rinkos priežiūros institucijomis tyrimo metu ir padaryta žala, ir taip išvengti spragų, kurios paskatintų ieškoti palankesnio teisinio reglamentavimo; 45)siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai, susiję su Sąjungos bandymų centrų skyrimo procedūromis, informacijos prašymų pateikimo ir prašymų dėl vykdymo užtikrinimo priemonių procedūra, statistiniais duomenimis, apimančiais muitinės atliktą gaminių, kuriems taikomi derinamieji Sąjungos teisės aktai, kontrolę, duomenimis, kuriais keičiamasi, ir procedūra, pagal kurią muitinė su rinkos priežiūros institucija keičiasi informacija apie įgaliotojo ekonominės veiklos vykdytojo statusą, duomenimis apie informacinės ir ryšių sistemos įgyvendinimo susitarimus, muitinės perduodamais duomenimis, susijusiais su gaminių, kuriems taikoma muitinės išleidimo į laisvą apyvartą procedūra, pateikimu rinkai, ir su gaminiu susijusios prieš eksportą atliekamos kontrolės sistemos įgyvendinimu, įskaitant naudotinus atitikties sertifikatų ar patikros sertifikatų modelius. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011; 46)kadangi šio reglamento tikslo, t. y. užtikrinti, kad Sąjungos rinkai pateikti gaminiai atitiktų derinamųjų Sąjungos teisės aktų reikalavimus, valstybės narės negali deramai pasiekti, nes būtina užtikrinti labai aukštą visų valstybių narių visų kompetentingų institucijų bendradarbiavimo, bendravimo ir nuoseklių veiksmų lygį, o dėl jo masto ir poveikio to tikslo įmanoma geriau pasiekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti; 47)šiuo reglamentu paisoma pagrindinių teisių ir laikomasi principų, pripažintų visų pirma Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje. Todėl šis reglamentas turi būti aiškinamas ir taikomas atsižvelgiant į tas teises ir principus. Visų pirma šiuo reglamentu siekiama užtikrinti visišką vartotojų apsaugą, laisvę užsiimti verslu, saviraiškos laisvę ir informacijos laisvę, teisę į nuosavybę ir asmens duomenų apsaugą, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I skyrius Bendrosios nuostatos

1 straipsnis Dalykas Šiuo reglamentu nustatomos informacijos apie tam tikrų gaminių, kuriems taikomi Sąjungos teisės aktai, kuriais suderinamos tokių gaminių prekybos sąlygos, atitiktį teikimo taisyklės ir tvarka. Juo nustatomi su tokiais gaminiais susijusio bendradarbiavimo su ekonominės veiklos vykdytojais pagrindai. Juo taip pat nustatyta tokių gaminių rinkos priežiūros sistema siekiant užtikrinti, kad tie gaminiai atitiktų reikalavimus, kuriais užtikrinamas aukštas visuomenės interesų, kaip antai sveikatos ir saugos apskritai, darbuotojų saugos ir sveikatos, vartotojų apsaugos, aplinkos apsaugos ir saugumo, lygis. Šiuo reglamentu taip pat nustatoma tokių į Sąjungos rinką patenkančių gaminių kontrolės sistema. 2 straipsnis Taikymo sritis 1.Šis reglamentas taikomas visiems gaminiams, kuriems taikomi šio reglamento priede nurodyti derinamieji Sąjungos teisės aktai (toliau – derinamieji Sąjungos teisės aktai). 2.Visos šio reglamento nuostatos taikomos, jeigu derinamuosiuose Sąjungos teisės aktuose, kuriais konkrečiau reglamentuojami tam tikri rinkos priežiūros ir vykdymo užtikrinimo aspektai, nėra konkrečių nuostatų, kuriomis siekiama to paties tikslo. 3. Šis reglamentas taikomas nepažeidžiant rinkos priežiūros institucijų teisės taikyti konkretesnes priemones, kaip numatyta Direktyvoje 2001/95/EB. 4.Šiuo reglamentu nepažeidžiami Direktyvos 2000/31/EB 12, 13, 14 ir 15 straipsniai. 3 straipsnis Apibrėžtys Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys: 1)tiekimas rinkai – gaminio, skirto platinti, vartoti ar naudoti Sąjungos rinkoje, tiekimas vykdant komercinę veiklą už atlygį arba be jo; 2)pateikimas rinkai – gaminio tiekimas Sąjungos rinkai pirmą kartą; 3)rinkos priežiūra – rinkos priežiūros institucijų vykdoma veikla ir priemonės, kurių jos imasi siekdamos užtikrinti, kad gaminiai atitiktų atitinkamų derinamųjų Sąjungos teisės aktų reikalavimus ir nekeltų pavojaus sveikatai, saugai arba kitu visuomenės interesų apsaugos aspektu; 4)rinkos priežiūros institucija – valstybės narės pagal 11 straipsnį paskirta institucija, atsakinga už rinkos priežiūrą šios valstybės narės teritorijoje; 5)prašančioji institucija – savitarpio pagalbos prašanti rinkos priežiūros institucija; 6)prašomoji institucija – savitarpio pagalbos prašymą gavusi rinkos priežiūros institucija;

7)neatitiktis – bet kokio aptariamam gaminiui pagal taikomus derinamuosius Sąjungos teisės aktus nustatyto reikalavimo nesilaikymas; 8)gamintojas – fizinis arba juridinis asmuo, kuris gaminį gamina arba užsako jį suprojektuoti ar pagaminti ir jį parduoda savo vardu arba naudodamas savo prekių ženklą; 9)importuotojas – Sąjungoje įsisteigęs fizinis arba juridinis asmuo, pateikiantis Sąjungos rinkai gaminį iš trečiosios šalies; 10)platintojas – tiekimo grandinėje veikiantis fizinis arba juridinis asmuo, kuris tiekia gaminį rinkai ir nėra nei gamintojas, nei importuotojas; 11)įgaliotasis atstovas – Sąjungoje įsisteigęs fizinis arba juridinis asmuo, gavęs gamintojo rašytinį įgaliojimą veikti jo vardu ir atlikti nurodytas užduotis, susijusias su gamintojo pareigomis pagal atitinkamus derinamuosius Sąjungos teisės aktus; 12)ekonominės veiklos vykdytojas – gamintojas, įgaliotasis atstovas, importuotojas arba platintojas, įskaitant: (a)visus ekonominės veiklos vykdytojus, kaip nurodyta direktyvose 2006/66/EB, 2009/48/EB, 2010/35/ES, 2013/29/ES, 2013/53/ES, 2014/28/ES, 2014/29/ES, 2014/30/ES, 2014/31/ES, 2014/32/ES, 2014/33/ES, 2014/34/ES, 2014/35/ES, 2014/53/ES, 2014/68/ES, 2014/90/ES, reglamentuose (ES) 305/2011, (ES) 2016/424, (ES) 2016/425, (ES) 2016/426, (ES) 2017/745 ir (ES) 2017/746; (b)ūkio subjektus, kaip apibrėžta Reglamente (EB) Nr. 273/2004; (c)gaminio gamintojus ir tolesnius naudotojus, kaip apibrėžta atitinkamai Reglamente (EB) Nr. 1907/2006 ir Reglamente (EB) Nr. 1272/2008; (d)privačius importuotojus, kaip apibrėžta Direktyvoje 2013/53/ES; (e)lifto įrengėjus, kaip apibrėžta Direktyvose 2006/42/EB ir 2014/33/ES; (f)tiekėjus ir platintojus, kaip apibrėžta Reglamente (EB) Nr. 1222/2009; (g)prekiautojus, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 2017/1369; (h)visus kitus Sąjungoje įsisteigusius fizinius arba juridinius asmenis (išskyrus platintojus), kurie sandėliuoja, pakuoja ir į Sąjungos rinką arba joje veža gaminius; 13)taisomasis veiksmas – ekonominės veiklos vykdytojo veiksmas, kuriuo jis siekia neatitiktį pašalinti, įskaitant veiksmą, kuriuo ribojamas gaminio tiekimas rinkai arba sunaikinamas rinkoje esantis gaminys; 14)laikinoji priemonė – rinkos priežiūros institucijos taikoma laikina priemonė, kuria siekiama sustabdyti arba riboti gaminių tiekimą rinkai, kol bus atliktas galutinis neatitikties įvertinimas, nedarant poveikio bet kokiems paskesniems sprendimams; 15)didelė rizika – didelė rizika, įskaitant didelę vėlesnio poveikio pasireiškimo riziką, dėl kurios būtinas skubus rinkos priežiūros institucijų įsikišimas; 16)galutinis naudotojas – Sąjungoje nuolat gyvenantis fizinis asmuo ar Sąjungoje įsisteigęs juridinis asmuo, kuriam gaminys, nesusijęs su prekyba, jo amatu, verslu ar profesija, pateikiamas kaip vartotojui arba kaip profesionaliam pramoninę ar profesinę veiklą vykdančiam galutiniam naudotojui; 17)atšaukimas – priemonės, kuriomis siekiama, kad būtų grąžintas galutiniam naudotojui jau pateiktas gaminys; 18)pašalinimas – priemonės, kuriomis siekiama užkirsti kelią tiekimo grandinėje esantį gaminį tiekti rinkai;

19)muitinė – muitinė, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 952/2013 5 straipsnio 1 dalyje; 20)išleidimas į laisvą apyvartą – Reglamento (ES) Nr. 952/2013 201 straipsnyje nustatyta procedūra; 21)į Sąjungos rinką patenkantys gaminiai – trečiųjų šalių kilmės gaminiai, kuriuos ketinama pateikti Sąjungos rinkai arba kurie skirti privačiam naudojimui arba vartojimui Sąjungos muitų teritorijoje ir kuriems taikoma muitinės išleidimo į laisvą apyvartą procedūra; 22)įgaliotasis ekonominės veiklos vykdytojas – ekonominės veiklos vykdytojas, kuriam suteiktas Reglamento (ES) Nr. 952/2013 38 straipsnio 1 dalyje nustatytas statusas. II skyrius Informacija apie atitikį 4 straipsnis Asmuo, atsakingas už informaciją apie atitiktį 1. Gaminys gali būti tiekiamas rinkai tik jeigu tenkinamos toliau nurodytos sąlygos: (a)gamintojas yra įsisteigęs Sąjungoje arba yra bent vienas iš toliau nurodytų su gaminiu susijusių asmenų: i) importuotojas; ii) Sąjungoje įsisteigęs fizinis ar juridinis asmuo, turintis raštišką gamintojo įgaliojimą, kuriuo jis paskiriamas už 3 dalyje nurodytų užduočių atlikimą atsakingu asmeniu ir kuriuo jo prašoma tas užduotis atlikti gamintojo vardu; (b)gamintojo, importuotojo arba kito a punkto reikalavimus atitinkančio asmens tapatybė ir kontaktiniai duomenys skelbiami viešai pagal 4 dalį ir yra nurodyti arba gali būti nustatyti pagal 5 dalį. 2.Šiame straipsnyje sąvoka „asmuo, atsakingas už informaciją apie atitiktį“ reiškia su gaminiu susijusį asmenį – gamintoją, importuotoją ar kitą 1 dalies a punkto reikalavimus atitinkantį asmenį arba, jeigu yra daugiau nei vienas toks asmuo, bet kurį iš jų. 3.Asmuo, atsakingas už informaciją apie atitiktį, atlieka toliau nurodytas užduotis: (a)jeigu gaminiui taikomuose derinamuosiuose Sąjungos teisės aktuose numatyta ES atitikties deklaracija ir techniniai dokumentai, tuose teisės aktuose nustatytą laikotarpį saugo deklaraciją ir techninius dokumentus, kad juos galėtų pateikti rinkos priežiūros institucijai; (b)gavęs pagrįstą rinkos priežiūros institucijos prašymą, suteikia jai visą gaminio atitikčiai įrodyti reikalingą informaciją ir dokumentus, parengtus viena iš oficialiųjų Sąjungos kalbų, kurią nustato atitinkama valstybė narė; (c)rinkos priežiūros institucijų prašymu su jomis bendradarbiauja dėl bet kokio veiksmo gaminio keliamai rizikai pašalinti arba, jeigu tai neįmanoma, tokiai rizikai sumažinti. 4. Asmens, atsakingo už informaciją apie gaminio atitiktį, tapatybę ir kontaktinius duomenis gamintojas skelbia viešai savo interneto svetainėje arba, jeigu tokios svetainės nėra, bet kokiu kitu Sąjungos visuomenei lengvai ir nemokamai prieinamu būdu.

5.Asmens, atsakingo už informaciją apie gaminio atitiktį, tapatybė ir kontaktiniai duomenys nurodomi ant gaminio, gaminio pakuotės, siuntos arba lydimojo dokumento arba juos galima nustatyti pagal ten pateiktą informaciją. 6.Taikant 1 dalį: (a)gamintojai gali paskirti asmenį pagal 1 dalies a punkto ii papunktį, nepriklausomai nuo to, ar jie turi teisę arba pareigą paskirti įgaliotąjį atstovą pagal gaminiui taikomus derinamuosius Sąjungos teisės aktus; (b)jei gamintojas pagal derinamuosius Sąjungos teisės aktus turi tokią teisę arba pareigą, įgaliotojo atstovo paskyrimas pagal tokius teisės aktus gali būti laikomas paskyrimu taikant 1 dalies a punkto ii papunktį, jeigu paskyrimas atitinka tos dalies reikalavimus. 7.Šis straipsnis netaikomas gaminiams, kuriems taikomi Reglamentas (EB) Nr. 1223/2009 , Reglamentas (ES) 2017/745, Reglamentas 2017/746 arba Reglamentas 2017/1369. 5 straipsnis Atitikties deklaracija Kai derinamuosiuose Sąjungos teisės aktuose numatyta rengti ES atitikties deklaraciją, gamintojai deklaraciją skelbia viešai savo interneto svetainėje arba, jeigu tokios svetainės nėra, bet kokiu kitu Sąjungos visuomenei lengvai ir nemokamai prieinamu būdu. III skyrius Pagalba ekonominės veiklos vykdytojams ir bendradarbiavimas su jais 6 straipsnis Ekonominės veiklos vykdytojų informavimas [Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 764/2008 / ... Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) ...] nurodyti gaminių kontaktiniai centrai ekonominės veiklos vykdytojų prašymu jiems nemokamai teikia informaciją, susijusią su gaminiui taikytinais derinamaisiais Sąjungos teisės aktais. 7 straipsnis Partnerystės susitarimai dėl atitikties 1.Rinkos priežiūros institucija su jos teritorijoje įsisteigusiu ekonominės veiklos vykdytoju gali sudaryti partnerystės susitarimą, pagal kurį ji sutinka ekonominės veiklos vykdytojui teikti konsultacijas ir rekomendacijas dėl gaminiams, už kuriuos atsakingas ekonominės veiklos vykdytojas, taikytinų derinamųjų Sąjungos teisės aktų. Susitarimas neapima atitikties vertinimo veiklos, kurią pagal derinamuosius Sąjungos teisės aktus pavesta vykdyti notifikuotosioms įstaigoms. 2.Jeigu rinkos priežiūros institucija pagal 1 dalį sudaro partnerystės susitarimą, ji tokią informaciją įveda į 34 straipsnyje nurodytą sistemą ir joje nurodo susitarimo taikymo sritį, savo ir ekonominės veiklos vykdytojo pavadinimą ir adresą. 3.Jeigu rinkos priežiūros institucija pagal 1 dalį sudaro partnerystės susitarimą, kitos rinkos priežiūros institucijos jai praneša apie visas ekonominės veiklos vykdytojui jų nustatytas priemones ir visus taisomuosius veiksmus, kurių ekonominės veiklos vykdytojas ėmėsi siekdamas laikytis derinamųjų Sąjungos teisės aktų. 4.Pagal 1 dalį partnerystės susitarimą sudariusi rinkos priežiūros institucija ekonominės veiklos vykdytojui gali nustatyti mokesčius, kurie atitiktų jos pagrįstas 1 ir 2 dalyje nurodytų funkcijų vykdymo sąnaudas.

8 straipsnis Susitarimo memorandumas su suinteresuotaisiais subjektais 1. Rinkos priežiūros institucijos su įmonėmis arba įmonėms ar galutiniams naudotojams atstovaujančiomis organizacijomis gali sudaryti susitarimo memorandumus dėl bendros veiklos, kuria siekiama nustatyti neatitikties atvejus arba skatinti užtikrinti atitiktį konkrečiose geografinėse vietovėse arba konkrečių kategorijų gaminių atitiktį, vykdymo arba tokios veiklos finansavimo. Tokia rinkos priežiūros institucija memorandumą skelbia viešai ir informaciją apie jį įtraukia į 34 straipsnyje nurodytą sistemą. 2.Rinkos priežiūros institucija, atlikdama tyrimą dėl neatitikties, gali naudoti visą informaciją, kurią kitos susitarimo memorandumo, sudaryto pagal 1 dalį, šalys gauna vykdydamos veiklą arba ją finansuodamos, su sąlyga, kad tokia veikla vykdyta nepriklausomai, nešališkai ir objektyviai. 3.Laikoma, kad rinkos priežiūros institucijų ir 1 dalyje nurodytų įmonių arba organizacijų keitimusi informacija siekiant parengti arba įgyvendinti jų pagal tą dalį sudarytą susitarimo memorandumą nepažeidžiami profesinės paslapties reikalavimai. 9 straipsnis Savanoriškų priemonių skelbimas 1. Komisija sukuria ir tvarko interneto portalą, kuriame ekonominės veiklos vykdytojai gali skelbti informaciją apie priemones, kurių jie savanoriškai ėmėsi dėl gaminio, kaip apibrėžta Direktyvoje 2001/95/EB, arba dėl rinkai jų tiekto gaminio, kai toks gaminys kelia riziką už vienos valstybės narės teritorijos ribų. Prie tokio interneto portalo prieigą turi galutiniai naudotojai ir rinkos priežiūros institucijos. 2. Jeigu ekonominės veiklos vykdytojas nusprendžia skelbti informaciją 1 dalyje nurodytame portale, jis užtikrina, kad gaminį būtų galima tiksliai nustatyti pagal paskelbtą informaciją ir kad apie riziką būtų paaiškinta taip, kad galutiniai naudotojai galėtų įvertinti, kokių veiksmų reikėtų imtis atsižvelgiant į riziką. Informacija skelbiama visomis oficialiosiomis valstybių narių, kuriose gaminiai tiekti rinkai, kalbomis, o ekonominės veiklos vykdytojas atsako už informacijos teikimą ir jos tikslumą. 3.Skelbiant 1 dalyje nurodytą informaciją nepažeidžiamos ekonominės veiklos vykdytojų pareigos pagal taikytinus derinamuosius Sąjungos teisės aktus arba pagal Direktyvą 2001/95/EB. IV skyrius Rinkos priežiūros organizavimas ir bendrieji principai 10 straipsnis Rinkos priežiūros institucijų pareigos, susijusios su organizavimu 1. Rinkos priežiūros institucijos įdiegia deramus ryšių ir veiksmų koordinavimo su kitomis rinkos priežiūros institucijomis mechanizmus. 2. Rinkos priežiūros institucijos nustato tokias su gaminiais, kuriems taikomi priede nurodyti derinamieji Sąjungos teisės aktai, susijusias procedūras, skirtas: (a)imtis tolesnių veiksmų, kai pateikiamas skundas arba pranešama apie problemas, susijusias su rizika; (b)vykdyti incidentų arba žalos galutinių naudotojų sveikatai ar saugai, kurią, kaip įtariama, galėjo sukelti tokie gaminiai, stebėseną;

(c)tikrinti, ar ekonominės veiklos vykdytojai ėmėsi vykdytinų taisomųjų veiksmų; (d)rinkti ir tirti mokslinę ir techninę informaciją saugos klausimais. 11 straipsnis Rinkos priežiūros institucijos ir bendros ryšių palaikymo tarnybos 1. Kiekviena valstybė narė savo teritorijoje paskiria vieną ar daugiau rinkos priežiūros institucijų. Per tinklą, sukurtą pagal 31 straipsnį, naudodamasi 34 straipsnyje nurodyta informacine ir ryšių sistema, ji praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie paskirtas rinkos priežiūros institucijas ir kiekvienos jų kompetencijos sritis. 2.Kiekviena valstybė narė vieną iš rinkos priežiūros institucijų arba bet kurią kitą kompetentingą instituciją paskiria bendra ryšių palaikymo tarnyba. 3. Valstybės narės bendra ryšių palaikymo tarnyba atsako už tos valstybės narės paskirtų rinkos priežiūros institucijų vykdymo užtikrinimo ir rinkos priežiūros veiklos koordinavimą. 4. Valstybės narės užtikrina, kad jų rinkos priežiūros institucijos ir bendra ryšių palaikymo tarnyba turėtų reikalingų išteklių, įskaitant pakankamus finansinius ir kitus išteklius, ekspertinių žinių, taip pat kad būtų nustatytos procedūros ir kitos priemonės, kad jos galėtų tinkamai atlikti savo užduotis. 5. Kai valstybių narių teritorijose yra daugiau nei viena rinkos priežiūros institucija, valstybės narės užtikrina, kad atitinkamos tų institucijų užduotys būtų aiškiai apibrėžtos ir jos glaudžiai bendradarbiautų tam, kad kiekviena galėtų veiksmingai atlikti savo užduotis. 12 straipsnis Rinkos priežiūros institucijų veikla 1.Rinkos priežiūros institucijos veiklą vykdo: (a)siekdamos savo teritorijoje užtikrinti veiksmingą visų gaminių, kuriems taikomi priede nurodyti derinamieji Sąjungos teisės aktai, rinkos priežiūrą; (b)taikydamos tinkamas ir proporcingas laikinąsias priemones ir užtikrindamos, kad ekonominės veiklos vykdytojai imtųsi tinkamų ir proporcingų taisomųjų veiksmų, susijusių su minėtų teisės aktų ir šio reglamento laikymusi. 2.Vykdydamos 1 dalyje nurodytą veiklą, rinkos priežiūros institucijos, laikydamosi rizikos vertinimu pagrįsto požiūrio, vykdo kontrolę ir atsižvelgia bent į šiuos veiksnius: (a)nustatytą riziką, susijusią su: i) gaminiu, pvz., gaminių skaičius rinkoje ir visi su tuo gaminiu susiję pavojai; ii) ekonominės veiklos vykdytojo kontroliuojama veikla ir operacijomis; (b)atitinkamo veiklos vykdytojo reikalavimų laikymąsi praeityje, įskaitant įgaliotojo ekonominės veiklos vykdytojo rizikos pobūdžio nustatymą ir statusą; (c)bet kokią kitą informaciją, pagal kurią gali būti nustatyta konkretaus gaminio neatitiktis.

3.Rinkos priežiūros institucijos užtikrina, kad gaminys būtų pašalinamas arba atšaukiamas iš rinkos arba kad gaminio tiekimas rinkai būtų uždraustas arba ribojamas, jeigu tinkamai įrengtą ir prižiūrimą gaminį naudojant pagal numatytą paskirtį arba tokiomis sąlygomis, kurios gali būti pagrįstai numatytos, būtų tenkinama kuri nors iš toliau nurodytų sąlygų: (a)gaminys gali kelti grėsmę galutinių naudotojų sveikatai arba saugai; (b)gaminys neatitinka taikomų derinamųjų Sąjungos teisės aktų reikalavimų. Kai gaminiai pašalinami, atšaukiami, draudžiamas arba ribojamas jų pateikimas rinkai, rinkos priežiūros institucija užtikrina, kad per tinklą, sukurtą pagal 31 straipsnį, būtų pranešta Komisijai, taip pat atitinkamai kitoms valstybėms narėms ir galutiniams naudotojams. 4.Rinkos priežiūros institucijos savo veiklą vykdo užtikrindamos aukštą skaidrumo lygį ir visuomenei viešai skelbia visą informaciją, kurią mano esant svarbia. Jos taip pat užtikrina, kad į 34 straipsnyje nurodytą sistemą būtų įtraukta toliau nurodyta informacija: (a)jų atliktų patikrų rūšis, skaičius ir rezultatai; (b)jų nustatytų neatitikties atvejų rūšis ir skaičius; (c)ekonominės veiklos vykdytojams jų taikytų laikinųjų priemonių pobūdis ir ekonominės veiklos vykdytojų atlikti taisomieji veiksmai; (d)informacija apie neatitikties atvejus, kai jos skyrė baudas. 5. Rinkos priežiūros institucijos savo įgaliojimus vykdo ir užduotis atlieka nepriklausomai, objektyviai ir nešališkai. 13 straipsnis Nacionalinės rinkos priežiūros strategijos 1. Kiekviena valstybė narė bent kas 3 metus rengia nacionalinę rinkos priežiūros strategiją. Tokia strategija skatinama laikytis nuoseklaus, visapusiško ir integruoto požiūrio į rinkos priežiūrą ir derinamųjų Sąjungos teisės aktų vykdymo užtikrinimą valstybės narės teritorijoje; į ją įtraukiami visi sektoriai ir gaminio tiekimo grandinės etapai, įskaitant importą ir skaitmenines tiekimo grandines. 2. Į nacionalinę rinkos priežiūros strategiją įtraukiami bent šie elementai: (a)nustatytų reikalavimų neatitinkančių gaminių atvejų vertinimas, visų pirma atsižvelgiant į rizikos vertinimu grindžiamą kontrolę, nurodytą 12 straipsnio 2 dalyje ir 26 straipsnio 3 dalyje, taip pat rinkos tendencijos, galinčios turėti poveikio tam tikrų kategorijų gaminių neatitikties rodikliams; (b)prioritetinės derinamųjų Sąjungos teisės aktų vykdymo užtikrinimo sritys; (c)numatyti vykdymo užtikrinimo veiksmai, kuriais siekiama sumažinti neatitikties atvejų nustatytose prioritetinėse srityse, be kita ko, prireikus numatant mažiausią tam tikrų kategorijų gaminių, kuriems būdingi aukšti neatitikties lygiai, kontrolės lygį; (d)rinkos priežiūros veiklos veiksmingų rezultatų ir veiklos koordinavimo pagal šį reglamentą vertinimas ir prireikus pajėgumų stiprinimo poreikių ir priemonių nustatymas; (e)bendradarbiavimo su kitų valstybių narių rinkos priežiūros institucijomis ir prireikus bendrų veiksmų vertinimas; (f)stebėsenos programa, padedanti vertinti strategijos įgyvendinimo pažangą ir tikrinti, kaip laikomasi šio reglamento nuostatų.

3. Valstybės narės apie savo nacionalines rinkos priežiūros strategijas praneša naudodamosi 34 straipsnyje nurodyta sistema. V skyrius 14 straipsnis Rinkos priežiūros institucijų įgaliojimai ir užduotys 1. Valstybės narės suteikia savo rinkos priežiūros institucijoms rinkos priežiūros, tyrimo ir vykdymo užtikrinimo įgaliojimus, būtinus šiam reglamentui ir šio reglamento priede išdėstytiems derinamiesiems Sąjungos teisės aktams taikyti. 2.Suteikdamos 1 dalyje nurodytus įgaliojimus, įskaitant 3 dalyje nustatytą įgaliojimą, valstybės narės gali numatyti, kad jais atitinkamai naudojamasi vienu iš toliau nurodytų būdų: (a)jais tiesiogiai naudojasi pačios rinkos priežiūros institucijos; (b)kreipiantis į kitas valdžios institucijas; (c)kreipiantis į teismus, kompetentingus priimti būtiną sprendimą, kuriuo patvirtinamas tokio įgaliojimo naudojimas. 3.Rinkos priežiūros institucijoms pagal 1 dalį suteikiami bent šie įgaliojimai: (d)įgaliojimas reikalauti ekonominės veiklos vykdytojų pateikti informacijos, reikalingos, kad būtų galima nustatyti patikrų pagal 15 straipsnį dažnumą, įskaitant informaciją apie tų veiklos vykdytojų gaminių skaičių rinkoje ir jų veiklą; (e)įgaliojimas atlikti ekonominės veiklos vykdytojų organizacijų sistemos auditą, įskaitant auditą bet kokios procedūros, kurią jie taiko, kad užtikrintų atitiktį šiam reglamentui ir taikytiniems derinamiesiems Sąjungos teisės aktams; (f)įgaliojimas susipažinti su visais bet kokios formos ar formato ir bet kokioje laikmenoje ar vietoje laikomais svarbiais dokumentais, duomenimis arba informacija, susijusiais su neatitikties atveju; (g)įgaliojimas reikalauti bet kurios valdžios institucijos, įstaigos ar agentūros, esančios rinkos priežiūros institucijos valstybėje narėje, arba bet kurio fizinio ar juridinio asmens pateikti visą bet kokios formos ar formato ir bet kokioje laikmenoje ar vietoje laikomą informaciją, duomenis ar dokumentus, siekiant sudaryti sąlygas rinkos priežiūros institucijai tirti, ar buvo arba ar yra neatitiktis, ir nustatyti neatitikties detales, įskaitant pirmiausia informaciją, duomenis arba dokumentus, kurių reikia siekiant nustatyti arba atsekti finansinius ir duomenų srautus, nustatyti su finansiniais ir duomenų srautais susijusių asmenų tapatybę ir kontaktinius duomenis ir nustatyti banko sąskaitų informaciją ir interneto svetainių savininkus; (h)įgaliojimas rinkos priežiūros institucijos tyrimo reikmėms arba prašančiosios institucijos prašymu imtis bet kokių toliau išvardytų veiksmų arba prašyti kitos valdžios institucijos jų imtis: (1)atlikti patikrinimus vietoje, įskaitant įgaliojimą patekti į bet kokias patalpas, teritoriją ar transporto priemones, kurias ekonominės veiklos vykdytojas naudoja su jo prekyba, verslu, amatu ar profesija susijusiais tikslais, siekiant ištirti, konfiskuoti, paimti arba gauti bet kokioje laikmenoje ar vietoje laikomos informacijos, duomenų ar dokumentų kopijas (2)užantspauduoti bet kokias ekonominės veiklos vykdytojo patalpas arba konfiskuoti informaciją, duomenis ar dokumentus tokiam laikotarpiui ir tokiu mastu, kiek tai būtina tyrimui atlikti; (3) prašyti bet kurio susijusio ekonominės veiklos vykdytojo atstovo arba darbuotojo paaiškinti faktus, informaciją arba dokumentus, susijusius su tikrinimo dalyku, ir užfiksuoti atsakymus; (i)įgaliojimas nemokamai imti gaminių mėginius siekiant nustatyti neatitikties atvejus ir gauti įrodymų;

(j)įgaliojimas pirkti gaminius kaip bandomuosius pirkinius, taip pat neatskleidžiant savo tapatybės, siekiant nustatyti neatitikties atvejus ir gauti įrodymų; (k)įgaliojimas imtis laikinųjų priemonių, kai nėra kitų veiksmingų priemonių, kuriomis būti galima užkirsti kelią didelei rizikai, įskaitant pirmiausia laikinąsias priemones, kuriomis prieglobos paslaugų teikėjai būti įpareigojami pašalinti turinį arba panaikinti arba apriboti prieigą prie jo, arba nutraukti arba apriboti prieigą prie svetainės, paslaugos ar paskyros, arba laikinąsias priemones, kuriomis domenų registrų tarnybos ar registrų tvarkytojai būtų įpareigojami tam tikram laikotarpiui sustabdyti visiškai tinkamo domeno vardo naudojimą; (l)įgaliojimas savo iniciatyva pradėti tyrimus arba procedūras, kad atitinkamos valstybės narės teritorijoje būtų pašalintas neatitikties atvejis, ir kai tinkama per 34 straipsnyje nurodytą sistemą skelbti informaciją apie tyrimą; (m)įgaliojimas siekti gauti ekonominės veiklos vykdytojo įsipareigojimą pašalinti neatitikties atvejį; (n)įgaliojimas uždrausti tiekti gaminius rinkai arba pašalinti, atšaukti arba sunaikinti gaminius, kai ekonominės veiklos vykdytojai nepateikia rinkos priežiūros institucijos prašomos informacijos, kad ji patikrintų, ar tie gaminiai atitinka reikalavimus, ir tol, kol nepateikiama informacijos; (o)įgaliojimas ekonominės veiklos vykdytojui skirti baudas, įskaitant pinigines baudas arba periodines baudas, už neatitiktį arba bet kokio sprendimo, įsakymo arba laikinosios priemonės arba kitokios priemonės, kurios ėmėsi rinkos priežiūros institucija, nesilaikymą; (p)įgaliojimas nurodyti grąžinti pelną, gautą už reikalavimų neatitinkančius gaminius; (q)įgaliojimas skelbti bet kokius galutinius sprendimus, galutines priemones, ekonominės veiklos vykdytojo įsipareigojimus arba pagal šį reglamentą priimtus sprendimus, be kita ko, už neatitikį atsakingo ekonominės veiklos vykdytojo tapatybę. 4.Rinkos priežiūros institucijos skelbia ekonominės veiklos vykdytojų joms pateiktus įsipareigojimus, informaciją apie taisomuosius veiksmus, kurių ėmėsi ekonominės veiklos vykdytojai savo teritorijoje, ir informaciją apie bet kokias laikinąsias priemones, kurių pagal šį reglamentą ėmėsi atitinkamos rinkos priežiūros institucijos. 5.Rinkos priežiūros institucijos savo įgaliojimus vykdo laikydamosi proporcingumo principo. 15 straipsnis Rinkos priežiūros priemonės 1. Rinkos priežiūros institucijos tinkamu mastu atlieka reikiamas gaminio savybių patikras, tikrindamos dokumentus ir tam tikrais atvejais atlikdamos fizinį ir laboratorinį reprezentatyviojo ėminio tikrinimą. Spręsdamos, kokias patikras ir kokiu mastu jas atlikti, rinkos priežiūros institucijos visų pirma atsižvelgia į nustatytus rizikos vertinimo principus ir skundus. Jei ekonominės veiklos vykdytojai pateikia savo gaminių atitiktį derinamiesiems Sąjungos teisės aktams patvirtinančias bandymų ataskaitas arba sertifikatus, išduotus akredituotos atitikties vertinimo įstaigos, rinkos priežiūros institucijos tinkamai atsižvelgia į tokias ataskaitas ar sertifikatus. 2. Rinkos priežiūros institucijos nedelsdamos imasi reikiamų priemonių, kad savo teritorijose praneštų galutiniams naudotojams apie nustatytą su bet kokiu gaminiu susijusį pavojų, siekdamos sumažinti susižeidimų ar kitokios žalos riziką. Institucijos bendradarbiauja su ekonominės veiklos vykdytojais dėl veiksmų, kuriais galima užkirsti kelią šių ekonominės veiklos vykdytojų tiekiamų gaminių keliamai rizikai arba ją sumažinti. 3. Jei vienos valstybės narės rinkos priežiūros įstaigos nusprendžia pašalinti iš rinkos kitoje valstybėje narėje pagamintą gaminį, jos nedelsdamos apie tai praneša atitinkamam ekonominės veiklos vykdytojui. 16 straipsnis Informacijos naudojimas ir profesinės bei komercinės paslaptys

Kai būtina išsaugoti profesinę ir komercinę paslaptį arba apsaugoti asmens duomenis pagal nacionalinės teisės aktus, rinkos priežiūros institucijos laikosi konfidencialumo principo, atsižvelgdamos į reikalavimą skelbti informaciją, kuri turi būti kaip įmanoma išsamesnė siekiant apsaugoti Sąjungos galutinių naudotojų interesus. 17 straipsnis Ribojamosios priemonės 1. Bet kuri pagal derinamuosius Sąjungos teisės aktus ar šį reglamentą rinkos priežiūros institucijų priimta priemonė, sprendimas ar