EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2021 07 20 COM(2021) 423 final 2021/0250(COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA dėl mechanizmų, kuriuos turi įdiegti valstybės narės finansų sistemos naudojimo pinigų plovimui ar terorizmo finansavimui prevencijos tikslais, kuria panaikinama Direktyva (ES) 2015/849

(Tekstas svarbus EEE) {SWD(2021) 190, 191}

{SEC(2021) 391}



AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai Pinigų plovimas ir terorizmo finansavimas kelia didelę grėsmę ES ekonomikos ir finansinės sistemos vientisumui ir jos piliečių saugumui. Europolo vertinimu, apie 1 proc. ES metinio bendrojo vidaus produkto „naudojama įtartinoje finansinėje veikloje“. 2019 m. liepos mėn., po kelių plačiai nuskambėjusių įtariamo pinigų plovimo atvejų, susijusių su kredito įstaigomis Sąjungoje, Komisija priėmė dokumentų rinkinį, kuriame analizuojamas tuo metu galiojusio ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu režimo veiksmingumas ir daroma išvada, kad reformos yra būtinos. Atsižvelgiant į tai, 2020–2025 m. ES saugumo sąjungos strategijoje pabrėžta, kaip svarbu stiprinti ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemą, kad europiečiai būtų apsaugoti nuo terorizmo ir organizuoto nusikalstamumo. 2020 m. gegužės 7 d. Komisija pateikė Visapusiškos Sąjungos kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu politikos veiksmų planą. Tame veiksmų plane Komisija įsipareigojo imtis priemonių, kad sustiprintų ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu taisykles bei jų įgyvendinimą, ir nustatė šešis prioritetus arba ramsčius: 1) veiksmingo esamos ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemos įgyvendinimo užtikrinimas; 2) bendro ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu taisyklių sąvado nustatymas; 3) ES lygmens kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu priežiūros nustatymas; 4) finansinės žvalgybos padalinių (FŽP) veiklos rėmimo ir bendradarbiavimo mechanizmo sukūrimas; 5) ES lygmens baudžiamosios teisės nuostatų vykdymo užtikrinimas ir keitimasis informacija; 6) tarptautinio ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemos aspekto stiprinimas. Nors veiksmų plano 1, 5 ir 6 ramsčiai įgyvendinami, kitiems ramsčiams įgyvendinti reikia teisėkūros veiksmų. Šis pasiūlymas dėl reglamento patenka į keturių pasiūlymų dėl kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu teisės aktų rinkinį, kuris laikomas viena nuoseklia visuma įgyvendinant 2020 m. gegužės 7 d. Komisijos veiksmų planą ir kuriuo sukuriama nauja ir nuoseklesnė kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reguliavimo ir institucinė sistema ES. Dokumentų rinkinį sudaro: –pasiūlymas dėl reglamento dėl finansų sistemos naudojimo pinigų plovimui ar terorizmo finansavimui prevencijos; –šis pasiūlymas dėl direktyvos, kuria nustatomi mechanizmai, kuriuos valstybės narės turėtų nustatyti, kad užkirstų kelią finansų sistemos naudojimui pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo tikslais, ir panaikinama Direktyva (ES) 2015/849; –pasiūlymas dėl reglamento, kuriuo įsteigiama ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucija; ir –pasiūlymas dėl Reglamento (ES) 2015/847 naujos redakcijos, pagal kurią atsekamumo reikalavimai būtų taikomi ir kriptoturtui. Šiuo pasiūlymu dėl teisės akto, taip pat pasiūlymu dėl reglamento dėl kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu ir pasiūlymu dėl Reglamento (ES) 2015/847 naujos redakcijos siekiama sukurti bendrą ES taisyklių sąvadą (2 ramstis). Ir Europos Parlamentas, ir Taryba pritarė Komisijos 2020 m. gegužės mėn. veiksmų plane numatytiems veiksmams. 2020 m. liepos 10 d. rezoliucijoje Europos Parlamentas paragino sugriežtinti Sąjungos taisykles ir palankiai įvertino planus peržiūrėti ES kovos su pinigų plovimu ir teroristų finansavimu institucinę struktūrą. 2020 m. lapkričio 4 d. ECOFIN taryba patvirtino išvadas, kuriomis pritarta kiekvienam iš Komisijos veiksmų plano ramsčių.

2019 m. Komisijos paskelbtose ataskaitose pateikti įrodymai patvirtina tai, kad būtinas ir taisyklių suderinimas, priimant reglamentą dėl kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu, ir taisyklių dėl nacionalinių kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemų sugriežtinimas, priimant direktyvą dėl kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu. Šiose ataskaitose nustatyta, kad trūksta nuoseklių įpareigotųjų subjektų priežiūros metodų, ir tai lemia skirtingas pasekmes subjektams, teikiantiems paslaugas visoje vidaus rinkoje. Jose taip pat pabrėžiama, kad FŽP turi nevienodą prieigą prie informacijos, o tai riboja jų gebėjimą bendradarbiauti tarpusavyje ir kad FŽP trūksta bendrų priemonių. Visi šie aspektai ribojo kelias valstybes apimančių pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo atvejų nustatymą. Galiausiai dėl nepakankamo teisinio pagrindo iki šiol nebuvo įmanoma sujungti banko sąskaitų registrų ir duomenų paieškos sistemų, kurios yra pagrindinės FŽP ir kompetentingų institucijų priemonės. Siekiant išspręsti minėtus klausimus ir išvengti reguliavimo skirtumų, visos privačiajam sektoriui taikomos taisyklės buvo perkeltos į pasiūlymą dėl kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reglamento. Tačiau pripažįstant, kad šioje srityje valstybėms narėms reikia lankstumo, kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucinės sistemos organizavimo nacionaliniu lygmeniu klausimas paliktas spręsti pasiūlyme dėl direktyvos. Tačiau šiuo pasiūlymu ne tik perkeliamos nuostatos iš dabar galiojančios direktyvos į būsimą direktyvą; siekiant labiau suvienodinti priežiūros institucijų ir FŽP praktiką ir atsižvelgiant į kompetentingų institucijų bendradarbiavimą, atliekama keletas esminių pakeitimų: –kad FŽP administracinė struktūra neturėtų įtakos jų analitinėms funkcijoms ir gebėjimui bendradarbiauti su partneriais, patikslinami jų įgaliojimai ir užduotys, taip pat pateikiamas minimalus informacijos, prie kurios FŽP turi būti suteikta prieiga, sąrašas; –siekiant užtikrinti, kad FŽP galėtų veiksmingai bendradarbiauti, nustatoma bendros analizės sistema. Taip pat pateikiamas sistemos „FIU.net“ teisinis pagrindas; –siekiant informuoti įpareigotuosius subjektus apie riziką, nustatomos aiškios taisyklės dėl grįžtamosios informacijos, kurią turi teikti FŽP. Taip pat nustatomos aiškios grįžtamosios informacijos teikimo FŽP taisyklės, kuriomis siekiama užtikrinti, kad FŽP žinotų, kaip naudojama jų teikiama finansinė žvalgybos informacija; –išaiškinti priežiūros institucijų įgaliojimai ir užduotys, siekiant užtikrinti, kad visos priežiūros institucijos turėtų priemonių imtis tinkamų taisomųjų veiksmų. Nustatoma valdžios institucijos pareiga prižiūrėti savireguliavimo organus, kurie veikia kaip priežiūros institucijos, ir aiškiai apibrėžiamos šios valdžios institucijos užduotys; –rizikos vertinimu pagrįstos priežiūros metodas yra suderintas taikant bendrą rizikos klasifikavimo priemonę, kad panašiose situacijose rizika nebūtų vertinama skirtingai; –siekiant pagerinti priežiūros institucijų bendradarbiavimą, įsteigiamos kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu kolegijos ir sukuriami mechanizmai, kuriais užtikrinamas priežiūros institucijų bendradarbiavimas keliose valstybėse paslaugas teikiančių ūkio subjektų atžvilgiu; –bendradarbiavimas su kitomis institucijomis paaiškinamas numatant konkrečius atvejus, kai atsiranda pareiga bendradarbiauti, kad uždarumas nelemtų neveiksmingumo; –patikslinti tikrųjų savininkų registrų įgaliojimai, kad jie galėtų gauti naujausią, tinkamą ir tikslią informaciją; –siekiant ištaisyti dabartinius teisės aktų trūkumus, numatytas banko sąskaitų registrų sujungimas; –siekiant užtikrinti visišką suderinamumą su ES duomenų apsaugos taisyklėmis, nustatomi tam tikrų kategorijų asmens duomenų tvarkymo reikalavimai. Kita vertus, nuostatos dėl rizikos vertinimo ar statistinių duomenų rinkimo iš esmės nekeičiamos, o tik peržiūrimos siekiant įvertinti nustatytą neveiksmingumą, pavyzdžiui, pernelyg dažną viršvalstybinį rizikos vertinimą ir reikalavimą rinkti statistinius duomenis apie neteisėtą veiklą. •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis Šiuo pasiūlymu panaikinama ir pakeičiama galiojanti Direktyva (ES) 2015/849 su pakeitimais, padarytais Direktyva (ES) 2018/843. Kaip nurodyta, šis pasiūlymas patenka į kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu dokumentų rinkinį, apimantį pasiūlymą dėl reglamento dėl finansų sistemos naudojimo pinigų plovimui ir terorizmo finansavimui prevencijos, reglamento, kuriuo įsteigiama Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucija ir naujos Reglamento (ES) 2015/847 redakcijos. Šis keturių pasiūlymų dėl teisės aktų rinkinys laikomas viena nuoseklia visuma įgyvendinant 2020 m. gegužės 7 d. Komisijos kovos su pinigų plovimu ir teroristų finansavimu veiksmų planą, kuriuo sukuriama nauja ir nuoseklesnė kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reguliavimo ir institucinė sistema ES. Kartu su šio dokumentų rinkinio priėmimu Komisija taip pat siūlo iš dalies pakeisti Direktyvą (ES) 2019/1153, kad kompetentingoms institucijoms, atsakingoms už nusikalstamų veikų prevenciją, nustatymą, tyrimą ar baudžiamąjį persekiojimą už jas, būtų suteikta prieiga prie sistemos, jungiančios centralizuotus bankų sąskaitų registrus. Šis pasiūlymas, grindžiamas Direktyva (ES) 2015/849, atitinka Finansinių veiksmų darbo grupės (toliau – FATF) rekomendacijas. Palyginti su dabartine direktyva, pasiūlymu didinamas nuoseklumas, užtikrinant, kad tais atvejais, kai priežiūrą vykdo savireguliavimo organai, juos prižiūrėtų valdžios institucija. Be to, viršvalstybinio rizikos vertinimo dažnumas suderinamas su FATF pripažinta geriausia praktika (bus vykdomas kas ketverius metus). Į šį pasiūlymą taip pat įtraukti pakeitimai, padaryti neseniai persvarsčius FATF rekomendacijas, susijusias su tikslinių finansinių sankcijų vengimo rizikos vertinimu ir mažinimu. Veiksmingas vykdymo užtikrinimas yra labai svarbus siekiant užkirsti kelią pinigų plovimui ir terorizmo finansavimui. Komisija ir toliau naudosis visomis priemonėmis ir mechanizmais, kad galėtų patikrinti ne tik tai, ar teisingai perkelti Sąjungos reikalavimai į nacionalinę teisę, bet ir tai, ar valstybės narės juos veiksmingai įgyvendina kasdienėje praktikoje. •Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir teisės aktais Šis pasiūlymas atitinka politikos tikslus, kurių siekiama Sąjungos lygmeniu, visų pirma Direktyvą dėl kovos su pinigų plovimu baudžiamosios teisės priemonėmis, Direktyvą dėl kovos su terorizmu ir Direktyvą dėl galimybės susipažinti su finansine informacija, taip pat siūlomą jos pakeitimą, priimtą kartu su šiuo dokumentų rinkiniu. Mažinti pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo riziką vien tik ES teisės aktais dėl pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo nėra veiksminga; šie teisės aktai sąveikauja su daugeliu ES teisės aktų finansinių paslaugų ir baudžiamosios teisės srityse. Tai apima ES teisės aktus dėl mokėjimų ir lėšų pervedimų (Mokėjimo paslaugų direktyvą Mokėjimo sąskaitų direktyvą, Elektroninių pinigų direktyvą). Šiame pasiūlymų rinkinyje siekiama užtikrinti derėjimą su visomis tokiomis priemonėmis.

2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI •Teisinis pagrindas Šis pasiūlymas dėl direktyvos grindžiamas SESV 114 straipsniu, t. y. tuo pačiu teisiniu pagrindu kaip ir dabartinė ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu teisinė sistema. 114 straipsnis yra tinkamas pagrindas, atsižvelgiant į didelę pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo keliamą grėsmę vidaus rinkai, taip pat į ekonominius nuostolius ir tarpvalstybinio lygmens sutrikimus, kuriuos tai gali sukelti. •Subsidiarumo principas Vadovaujantis Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatytais subsidiarumo ir proporcingumo principais, valstybės narės negali deramai pasiekti pasiūlymo tikslų, dėl to jų geriau siekti Sąjungos lygmeniu. Pasiūlymu neviršijama to, kas būtina siekiant nustatytų tikslų. 2019 m. Komisijos kovos su pinigų plovimu dokumentų rinkinyje pabrėžta, kaip nusikaltėliai sugeba pasinaudoti valstybių narių kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimo režimų skirtumais. Neteisėtų pinigų ir terorizmo finansavimo srautai gali pakenkti Sąjungos finansų sistemos stabilumui ir reputacijai bei kelti grėsmę tinkamam vidaus rinkos veikimui. Vien nacionaliniu lygmeniu priimtos priemonės gali turėti neigiamą poveikį vidaus rinkai padidinti jos susiskaidymą. ES veiksmai yra pagrįsti siekiu išlaikyti vienodas veiklos sąlygas visoje ES ir subjektams visose valstybėse narėse taikyti nuoseklius pinigų plovimo prevencijos ir kovos su terorizmo finansavimu įpareigojimus. Kadangi daugelis pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo atvejų yra tarpvalstybinio pobūdžio, siekiant užkirsti kelią šiems nusikaltimams, būtinas geras nacionalinių priežiūros institucijų ir FŽP bendradarbiavimas. Daugelis subjektų, kuriems taikomi kovos su pinigų plovimu įpareigojimai, vykdo tarpvalstybinę veiklą, o skirtingi nacionalinių priežiūros institucijų ir FŽP požiūriai trukdo užtikrinti optimalią kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu praktiką grupės lygmeniu. •Proporcingumo principas Proporcingumas buvo neatsiejama prie pasiūlymo pridedamo poveikio vertinimo dalis, o visos siūlomos galimybės įvairiose reguliavimo srityse buvo įvertintos atsižvelgiant į proporcingumo tikslą. Dėl tarpvalstybinio pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo pobūdžio reikia nuoseklaus ir suderinto požiūrio visose valstybėse narėse, grindžiamo nuosekliu taisyklių rinkiniu – bendru taisyklių sąvadu. Tačiau šiame pasiūlyme nesilaikoma maksimalaus suderinimo požiūrio, nes tai nesuderinama su esminiu ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu režimo rizika pagrįstu pobūdžiu ir konkrečiomis nacionalinėmis taisyklėmis, kurios gali būti taikomos kompetentingoms institucijoms šioje srityje. Valstybėms narėms paliekama teisė nustatyti griežtesnes taisykles, nei nustatyta pasiūlymų rinkinyje, kurio dalis yra šis direktyvos projektas, tačiau tik tuo atveju, jei jos pagrįstos atsižvelgiant į rizikos įvertinimą. •Priemonės pasirinkimas Europos Parlamento ir Tarybos direktyva yra tinkama priemonė dabartinės Kovos su pinigų plovimu direktyvos nuostatoms, kurios negali būti tiesiogiai taikomos reglamento forma, pakartotinai parengti ir iš dalies pakeisti, visų pirma kiek tai susiję su kompetentingų institucijų įgaliojimais ir užduotimis bei tikrųjų savininkų ir banko sąskaitų registrų sukūrimu ir prieiga prie jų; kitos dabartinės Kovos su pinigų plovimu direktyvos nuostatos (atitinkamai iš dalies pakeistos) įtrauktos į pridedamą pasiūlymą dėl Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reglamento. 3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI •Galiojančių teisės aktų ex post vertinimai / tinkamumo patikros Išsamus dabartinio ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu režimo ex post vertinimas, atsižvelgiant į naujausius teisės aktų pokyčius, dar nėra atliktas. Ketvirtoji kovos su pinigų plovimu direktyva buvo priimta 2015 m. gegužės 20 d., o jos perkėlimo į nacionalinę teisę terminas valstybėms narėms buvo 2017 m. birželio 26 d. Penktoji kovos su pinigų plovimu direktyva buvo priimta 2018 m. gegužės 30 d., o perkėlimo į nacionalinę teisę terminas buvo 2020 m. sausio 10 d. Perkėlimo kontrolė tebevykdoma. Tačiau 2019 m. liepos mėn. Komisijos komunikatu ir prie jo pridėtomis ataskaitomis įvertintas tuo metu galiojusio ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu režimo veiksmingumas. •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Konsultacijų strategiją šiam pasiūlymui pagrįsti sudarė kelios dalys: –konsultacijos dėl gairių, rengiantis paskelbti Komisijos veiksmų planą. Konsultacijos Komisijos portale „Have Your Say“ vyko nuo 2020 m. vasario 11 d. iki kovo 12 d., per jas buvo gautos 42 įvairių suinteresuotųjų šalių pastabos; –viešos konsultacijos dėl veiksmų plane numatytų veiksmų, kuriose galėjo dalyvauti plačioji visuomenė ir visos suinteresuotųjų šalių grupės, vykusios nuo 2020 m. gegužės 7 d. iki rugpjūčio 26 d. Konsultacijų metu gautos 202 oficialios pastabos; –tikslinės konsultacijos su valstybėmis narėmis ir kompetentingomis kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucijomis. Valstybės narės turėjo galimybę pareikšti savo nuomonę įvairiuose Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu ekspertų grupės posėdžiuose, o ES finansinės žvalgybos padaliniai pateikė savo nuomonę FŽP platformos posėdžiuose ir rašytiniuose dokumentuose. Diskusijos buvo paremtos tikslinėmis konsultacijomis su valstybėmis narėmis ir kompetentingomis institucijomis, naudojant klausimynus; –2020 m. kovo mėn. Europos bankininkystės institucijai pateiktas prašymas patarti; EBI savo nuomonę pateikė rugsėjo 10 d.; –2020 m. liepos 23 d. EDAPP pateikė nuomonę dėl Komisijos veiksmų plano;

–2020 m. rugsėjo 30 d. Komisija surengė aukšto lygio konferenciją, kurioje dalyvavo nacionalinių ir ES valdžios institucijų atstovai, Europos Parlamento nariai, privačiojo sektoriaus, pilietinės visuomenės, akademinės bendruomenės atstovai. Suinteresuotųjų šalių nuomonė apie veiksmų planą buvo iš esmės teigiama. •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas Rengdama šį pasiūlymą Komisija rėmėsi iš pripažintų šaltinių surinktais kokybiniais ir kiekybiniais įrodymais, įskaitant Europos bankininkystės institucijos technines konsultacijas. Informacijos apie kovos su pinigų plovimu taisyklių vykdymą taip pat buvo gauta iš valstybių narių, panaudojus tikslinius klausimynus. •Poveikio vertinimas Prie šio pasiūlymo pridedamas poveikio vertinimas, kuris Reglamentavimo patikros valdybai (toliau – RPV) buvo pateiktas 2020 m. lapkričio 6 d. ir jos patvirtintas 2020 m. gruodžio 4 d. Toks pat poveikio vertinimas pridedamas ir prie kitų teisės aktų pasiūlymų, kurie pateikiami kartu su šiuo pasiūlymu. Savo teigiamoje nuomonėje RPV pasiūlė įvairius poveikio vertinimo pateikimo patobulinimus; jie buvo atlikti. Komisijos poveikio vertinime išnagrinėtos trys problemos: aiškių ir nuoseklių taisyklių trūkumas, nenuosekli priežiūra visoje vidaus rinkoje ir nepakankamas veiklos derinimas ir keitimasis informacija tarp FŽP. Pirmoji iš šių problemų yra susijusi su šiuo pasiūlymu; jai spręsti buvo apsvarstytos šios galimybės: –palikti esamas ES taisykles be jokių pakeitimų; –užtikrinti, kad įpareigotiesiems subjektams taikomos taisyklės butų labiau suderintos, ir palikti valstybėms narėms teisę pačioms išsamiai nustatyti kompetentingų institucijų įgaliojimus ir pareigas; –užtikrinti, kad būtų geriau suderintos taisyklės, taikomos subjektams, saistomiems kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu įpareigojimų, taip pat priežiūros institucijų bei FŽP įgaliojimai. Remiantis poveikio vertinimo rezultatais, pirmenybė teikiama 3 galimybei. Nustačius nuoseklų ir konkretesnį požiūrį į pirmiau minėtas taisykles ES lygmeniu, būtų galima pašalinti dabartinį susiskaidymą, susijusį tiek su įpareigotiesiems subjektams taikomais kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu įpareigojimais, tiek su kompetentingų institucijų veikla. Aiškesnės taisyklės dėl kompetentingų institucijų užduočių ir įgaliojimų pagerins pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo sistemos įgyvendinimo nuoseklumą visoje ES, palengvins integruoto ES priežiūros mechanizmo sukūrimą ir pagerins įtartinų srautų ir veiklos nustatymą. •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas Nors, kaip minėta pirmiau, dar nebuvo atliktas oficialus galiojančių ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu teisės aktų ex post vertinimas ar tinkamumo patikrinimas, galima pateikti keletą pastabų dėl siūlomo bendro priemonių rinkinio elementų, kurie padės siekti supaprastinimo ir didesnio veiksmingumo. Pirma, pakeitus tam tikras direktyvos taisykles labiau suderintomis ir tiesiogiai taikomomis reglamento taisyklėmis, valstybėms narėms nebereikės perkelti teisės aktų į nacionalinę teisę ir bus sudarytos palankesnės sąlygos tarpvalstybiniams subjektams vykdyti veiklą. Be to, prekiautojų prekėmis pašalinimas iš ES kovos su pinigų plovimu sistemos taikymo srities, susijęs su siūlomu draudimu atlikti 10 000 EUR viršijančias grynųjų pinigų operacijas, panaikins tokių asmenų administracinę prievolę teikti FŽP ataskaitas apie grynųjų pinigų operacijas, viršijančias 10 000 EUR. Galiausiai, geriau suderinus kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu taisykles tam tikrose konkrečiose srityse, priežiūros institucijų ir FŽP bendradarbiavimas taps paprastesnis, nes sumažės jų taisyklių ir praktikos skirtumų. Į šį direktyvos projektą įtrauktos tik tam tikros nuostatos, kurios turi būti perkeltos į nacionalinę teisę, todėl jis yra trumpesnis nei direktyva, kurią jis pakeičia; dauguma Direktyvoje (ES) 2015/849 nagrinėjamų klausimų dabar yra įtraukti į siūlomą reglamentą, pridedamą prie šios siūlomos direktyvos. •Pagrindinės teisės ES yra įsipareigojusi užtikrinti, kad būtų laikomasi pagrindinių teisių apsaugos aukštų standartų. Visų pirma visoms nacionalinio ir ES lygmens kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucijoms, taip pat finansinės žvalgybos padaliniams bus taikomas atitinkamas duomenų apsaugos reglamentas, jei jie turi teisę tvarkyti kokius nors asmens duomenis. 4.POVEIKIS BIUDŽETUI Šis direktyvos projektas neturi poveikio biudžetui. 5.KITI ELEMENTAI •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka Į pasiūlymą įtrauktas bendras poveikio konkretiems tikslams stebėsenos ir vertinimo planas, pagal kurį Komisija po penkerių metų ir praėjus bent trejiems metams nuo Direktyvos įsigaliojimo turi atlikti pirmąją peržiūrą ir pateikti pagrindinių išvadų ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai. Prie šio pasiūlymo pridedamame pasiūlyme dėl kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reglamento išdėstytos tos pačios vertinimo nuostatos, o abiejų priemonių vertinimą galima sujungti į vieną ataskaitą. Peržiūra turi būti atliekama vadovaujantis Komisijos geresnio reglamentavimo gairėmis.

•Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas Dalykas ir taikymo sritis Dauguma šiai direktyvai taikomų apibrėžčių yra pateiktos prie direktyvos pridėtame reglamento projekte (kai apibrėžtys susijusios su abiem dokumentais); tačiau tam tikros sąvokos apibrėžtos šiame direktyvos projekte, jei jos nėra susijusios su pridedamu reglamentu. Šiuo direktyvos projektu valstybėms narėms suteikiama galimybė taikyti pridedamo reglamento projekto reikalavimus ir kitiems sektoriams, nepatenkantiems į to reglamento taikymo sritį; tačiau jos turi pranešti ir paaiškinti savo ketinimą Komisijai, kuri per šešis mėnesius turės priimti nuomonę dėl planų (pasikonsultavusi su Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucija) ir vietoj to gali pasiūlyti ES lygmens teisės aktą. Papildomiems sektoriams, kuriems jau taikomi nacionaliniai kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu teisės aktai, bet ne ES teisės aktai, nustatomos pereinamojo laikotarpio nuostatos. Sektorių, kuriems valstybėse narėse taikomas įpareigotųjų subjektų sąrašas, suvestinį sąrašą Komisija paskelbs Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Šiame direktyvos projekte taip pat nustatomi konkretūs reguliavimo reikalavimai, kuriuos valstybės narės turi įgyvendinti nacionalinėje teisėje tam tikruose sektoriuose. Konkrečiai, valiutos keitykloms ir čekių gryninimo įstaigoms, taip pat patikos ar bendrovių paslaugų teikėjams turi būti taikomi licencijavimo arba registracijos reikalavimai; azartinių lošimų paslaugų teikėjai turi būti reguliuojami. Pagal šį direktyvos projektą valstybių narių, kuriose elektroninių pinigų išleidėjai, mokėjimo paslaugų teikėjai ir kriptoturto paslaugų teikėjai veikia naudodamiesi laisve teikti paslaugas, priežiūros institucijoms leidžiama paskirti tų valstybių narių kontaktinius punktus; Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucija parengia techninius reguliavimo standartus, kad paaiškintų, kada tai turėtų būti daroma. Šiuo direktyvos projektu patvirtinami tam tikrų įpareigotųjų subjektų vyresniesiems vadovams taikomi sąžiningumo reikalavimai, kaip ir dabartinėje sistemoje, papildant kituose Sąjungos teisės aktuose nustatytus tinkamus ir deramus reikalavimus, ir paaiškinama, kad tam tikri reikalavimai taip pat taikomi tų įpareigotųjų subjektų tikriesiems savininkams. Kitų įpareigotųjų subjektų atžvilgiu projektu patvirtinamas draudimas asmenims, nuteistiems už pinigų plovimą, susijusius pirminius nusikaltimus ar terorizmo finansavimą, juos eksploatuoti. Šiuo direktyvos projektu nacionalinėms priežiūros institucijoms suteikiami tam tikri įgaliojimai tam tikrų įpareigotųjų subjektų vyresniosios vadovybės atžvilgiu, visų pirma tuo atveju, kai jie nuteisiami už pinigų plovimą ar terorizmo finansavimą. Rizikos vertinimai Dabartinėje kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemoje numatytas reikalavimas Komisijai periodiškai atlikti pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo rizikos vertinimą ES lygmeniu išlieka, tačiau nustatoma, kad vertinimą reikia atlikti kas ketverius metus. Vertinimas bus grindžiamas Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucijos pateikta nuomone, ir kartu su juo valstybėms narėms bus pateiktos rekomendacijos dėl tinkamų priemonių nustatytai rizikai valdyti. Be to, Komisija kas ketverius metus teiks Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą apie veiksmus, kurių buvo imtasi reaguojant į vertinimo rezultatus. Valstybės narės ir toliau atliks nacionalinius rizikos vertinimus, tačiau ne rečiau kaip kartą per ketverius metus, atlikus tam tikrus tokių vertinimų tikslų ir sąlygų papildymus. Valstybės narės taip pat turi toliau kaupti išsamius statistinius duomenis apie kovą su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu ir kasmet juos perduoti Komisijai. Komisija gali priimti įgyvendinimo aktą dėl tokios statistikos metodikos. Tikrųjų savininkų, banko sąskaitų ir nekilnojamojo turto registrai ir mechanizmai Galiojančioje Kovos su pinigų plovimu direktyvoje nustatyta valstybių narių pareiga sukurti ir tvarkyti juridinių asmenų ir juridinių vienetų tikrųjų savininkų registrus išlieka. Tai apima nuostatas dėl prieigos prie tokių registrų, įskaitant viešą prieigą, ir galimas prieigos išimtis pagrįstais atvejais. Išlieka nuostata dėl tarpvalstybinio tokių registrų sujungimo per tikrųjų savininkų sujungimo sistemą. Šiame pasiūlyme pateikiamos šios naujos nuostatos, kurių dar nėra dabartinėje sistemoje: Komisijos įgyvendinimo aktas dėl informacijos apie tikruosius savininkus pateikimo registrams formos; nuostatos, taikomos tais atvejais, kai abejojama informacijos apie tikruosius savininkus tikslumu arba kai tikrojo savininko neįmanoma nustatyti; papildomos nuostatos dėl nustatytų informacijos neatitikimų; registrus tvarkančių subjektų įgaliojimai; reikalavimas valstybėms narėms pranešti Komisijai apie kompetentingas institucijas, kurioms suteikta prieiga, ir prieigos pobūdį; minimalus penkerių metų laikotarpis, kurį informacija turi būti saugoma registruose. Išlieka dabartinėje Kovos su pinigų plovimu direktyvoje nustatyta valstybių narių pareiga sukurti ir palaikyti mechanizmus, pavyzdžiui, centrinį registrą arba centrinę elektroninę duomenų paieškos sistemą, kad būtų galima nustatyti banko sąskaitų ir seifų turėtojus. Valstybės narės turi pranešti Komisijai ne tik apie tokių mechanizmų ypatybes, bet ir apie kriterijus, kuriais remiantis informacija įtraukiama į tokius registrus. Be to, pasiūlyme numatyta sukurti tarpvalstybinę tokių mechanizmų jungtį, taip pat numatyti Komisijos įgyvendinimo aktai dėl techninių specifikacijų ir procedūrų, skirtų tokių mechanizmų sujungimui į bendrą prieigos punktą, kurį įsteigs ir valdys Komisija. Valstybės narės turi užtikrinti, kad nacionaliniuose mechanizmuose esanti informacija būtų atnaujinama ir prieinama per tarpvalstybinę jungtį. FŽP turi turėti prieigą prie mechanizmų, įskaitant tuos, kurie yra prijungti iš kitų valstybių narių. Išlieka dabartinėje Kovos su pinigų plovimu direktyvoje nustatytas reikalavimas valstybėms narėms suteikti FŽP ir kitoms kompetentingoms institucijoms prieigą prie nacionalinių nekilnojamojo turto registrų turinio, ir apibrėžiama minimali tokios prieigos apimtis. Valstybės narės privalo pranešti Komisijai apie kompetentingas institucijas, kurioms suteikiama prieiga prie tokių registrų, ir tokios prieigos apimtį. Finansinės žvalgybos padaliniai Pasiūlymas grindžiamas dabartinės kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemos nuostatomis, pagal kurias reikalaujama, kad valstybės narės nacionaliniu lygmeniu įsteigtų nepriklausomai veikiančius FŽP, kurie iš įpareigotųjų subjektų gautų ir analizuotų pranešimus apie įtartinus sandorius ir pranešimus apie įtartiną veiklą; šios galiojančios nuostatos apima FŽP bendradarbiavimą ir keitimąsi informacija, informacijos, kuria keičiamasi, panaudojimą ir tolesnį informacijos, kuria keičiamasi, platinimą. Naujos nuostatos dėl FŽP yra susijusios su: paaiškinimais dėl FŽP finansinės analizės funkcijos, jų veiklos nepriklausomumo, išteklių ir saugumo; būtinos informacijos, prie kurios FŽP turi turėti prieigą, rūšių sąrašu; nuostatomis dėl FŽP ir kitų kompetentingų institucijų keitimosi informacija, įskaitant įpareigojimą teikti grįžtamąją informaciją apie tai, kaip informacija buvo panaudota; paaiškinimais dėl FŽP įgaliojimų sustabdyti sandorius, kurie turi būti sustabdyti per 48 valandas nuo pranešimo apie įtartinus sandorius (pranešimo apie įtartiną veiklą) gavimo, ir tokių įgaliojimų išplėtimo, kad pagrįstais atvejais būtų galima sustabdyti naudojimąsi banko sąskaitomis. Pateikta papildoma informacija apie FŽP keitimosi informacija tvarką; informacija turi būti keičiamasi per tinklą „FIU.net“; valstybės narės turi pranešti Komisijai apie kokias išimtis dėl informacijos, kuria gali būti keičiamasi. Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucija turi parengti techninių įgyvendinimo standartų, kuriais suderinami keitimosi informacija formatai, projektus; ji taip pat priims gaires dėl kriterijų, pagal kuriuos nustatoma, ar bet koks pranešimas apie įtartinus sandorius (pranešimas apie įtartiną veiklą) yra svarbus kitų valstybių narių FŽP. FŽP rengs metines savo veiklos ataskaitas ir teiks įpareigotiesiems subjektams grįžtamąją informaciją apie jų pranešimų apie įtartinus sandorius (pranešimų apie įtartiną veiklą) panaudojimą, taip pat grįžtamąją informaciją muitinėms apie FŽP pateiktą informaciją apie grynųjų pinigų sumas, fiziškai įvežamas į Sąjungą arba išvežamas iš jos. Dar vienoje naujoje nuostatoje paaiškinama FŽP atliekamų bendrų analizių sąvoka ir apibrėžiamos jų atlikimo procedūros. Pinigų plovimo prevencijos priežiūra Pasiūlymas grindžiamas dabartinės kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemos nuostatomis, pagal kurias reikalaujama, kad valstybės narės įsteigtų nacionalines kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu priežiūros institucijas, kurios prižiūrėtų įpareigotuosius subjektus, įskaitant tokių priežiūros institucijų užduotis, įgaliojimus ir atsakomybę ir jų bendradarbiavimą su FŽP ir su trečiųjų valstybių priežiūros institucijomis.

Naujosiose nuostatose pateikiami: paaiškinimai dėl priežiūros institucijų užduočių ir įgaliojimų; reikalavimas nacionalinėms priežiūros institucijoms teikti informaciją įpareigotiesiems subjektams; paaiškinimai dėl rizika grindžiamos priežiūros, įskaitant gaires dėl rizika grindžiamo požiūrio ypatybių, kurias turi parengti Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucija, ir techniniai reguliavimo standartai dėl įpareigotiesiems subjektams būdingos ir likutinės rizikos profilio vertinimo ir klasifikavimo metodikos ir dėl peržiūros dažnumo. Patikslinama priežiūros institucijų kompetencija, kai įpareigotieji subjektai vykdo veiklą naudodamiesi laisve teikti paslaugas, ir vykdant grupės priežiūrą; todėl Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucija parengs techninius reguliavimo standartus, kuriuose bus išsamiai aprašytos buveinės ir priimančiosios šalies priežiūros institucijų atitinkamos pareigos ir jų bendradarbiavimo sąlygos. Keliose valstybėse narėse veikiančioms tarpvalstybinėms kredito arba finansų įstaigoms turi būti suformuota pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo prevencijos priežiūros institucijų kolegija, jei laikomasi tam tikrų kriterijų; Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucija parengs techninius reguliavimo standartus dėl bendrųjų kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu priežiūros institucijos kolegijų veiklos sąlygų. Pateikiamos nuostatos dėl bendradarbiavimo su trečiųjų valstybių finansų priežiūros institucijomis. Savireguliavimo organai Įtraukiamas naujas skirsnis dėl savireguliavimo organų, kurio nėra dabartinėje kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemoje. Kai valstybė narė tam tikrų įpareigotųjų subjektų kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu priežiūrą paveda savireguliavimo organui, jį turi prižiūrėti valdžios institucija, siekdama užtikrinti, kad šis organas savo užduotis atliktų pagal aukščiausius standartus. Priežiūros institucija turi turėti atitinkamus įgaliojimus, įskaitant įgaliojimus gauti informaciją, ir ji skelbs metinę ataskaitą apie savo veiklą ir jos prižiūrimų savireguliavimo organų priežiūros veiklą. Administracinės priemonės ir sankcijos Nuostatos dėl sankcijų grindžiamos dabartine kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistema ir įpareigoja valstybes nares nustatyti administracines priemones ir sankcijas už įpareigotųjų subjektų daromus šiurkščius pakartotinius ar sistemingus pagrindinių sistemos reikalavimų pažeidimus, nurodant mažiausias ir didžiausias piniginių sankcijų sumas ir numatant taikomų sankcijų skelbimą, pranešėjų apsaugą ir keitimąsi informacija apie sankcijas. Naujosiose nuostatose pateikiami: administracinių priemonių, išskyrus sankcijas už mažiau šiurkščius pažeidimus, paaiškinimas ir reikalavimas, kad valstybės narės praneštų Komisijai ir Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucijai apie savo administracinių sankcijų ar priemonių taikymo tvarką. aplinkybės, į kurias reikia atsižvelgti nustatant administracinių sankcijų ar priemonių rūšį ir dydį. Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucija parengs techninius reguliavimo standartus, kuriuose bus apibrėžti pažeidimų sunkumo klasifikavimo rodikliai ir kriterijai, į kuriuos reikia atsižvelgti nustatant administracinių sankcijų dydį arba taikant administracines priemones. Bendradarbiavimas Nuostatos dėl priežiūros institucijų, FŽP ir kitų kompetentingų institucijų bendradarbiavimo grindžiamos dabartine kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistema, įskaitant valstybių narių kompetentingų institucijų bendradarbiavimą ir nuostatas dėl atvejų, kai institucijos privalo saugoti profesinę paslaptį. Naujose šio pasiūlymo nuostatose yra nuorodos į Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu instituciją ir įpareigojimas kitoms įstaigoms bendradarbiauti su ja. Esamos nuostatos, kuriomis siekiama užtikrinti gerą bendradarbiavimą su finansų įstaigų prudencinės priežiūros institucijomis, sustiprinamos papildomomis sąlygomis, taip pat ir dėl pertvarkymo institucijų ir už kredito įstaigų priežiūrą atsakingų institucijų, siekiant bendradarbiavimo pagal Mokėjimo sąskaitų direktyvą ir Antrąją mokėjimo paslaugų direktyvą. Finansų priežiūros institucijos ir FŽP kasmet pateiks Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucijai ataskaitą apie bendradarbiavimą su šiomis institucijomis. Įtraukiamos nuostatos dėl bendradarbiavimo su auditoriais, o Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucija paskelbs bendradarbiavimo gaires. Baigiamosios nuostatos Pagal šį pasiūlymą, kaip ir pagal dabartinę kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemą, tvarkant asmens duomens taikomas Reglamentas (ES) 2016/679 arba Reglamentas (ES) 2018/1725, jei tai atlieka Sąjungos institucijos, agentūros ar įstaigos. Komisijai padės komitetas, visų pirma rengiant įgyvendinimo aktus. Įtraukiamos nuostatos dėl tinklo „FIU.net“ prieglobos perkėlimo iš Komisijos į Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu instituciją. Direktyva (ES) 2015/849 su pakeitimais (dabartinė kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistema) panaikinama. Siūloma direktyva įsigalios dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Oficialiajame leidinyje; perkėlimo į nacionalinę teisę terminas – dveji metai nuo direktyvos įsigaliojimo. Pirmą kartą Komisija turi peržiūrėti ir įvertinti šią direktyvą per penkerius metus nuo jos taikymo pradžios, o vėliau – kas trejus metus. 2021/0250 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA dėl mechanizmų, kuriuos turi įdiegti valstybės narės finansų sistemos naudojimo pinigų plovimui ar terorizmo finansavimui prevencijos tikslais, kuria panaikinama Direktyva (ES) 2015/849

(Tekstas svarbus EEE)

EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos Centrinio Banko nuomonę, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (1)Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2015/849 yra pagrindinė teisinė priemonė, kuria užkertamas kelias Sąjungos finansų sistemos naudojimui pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo tikslais. Minėtoje direktyvoje nustatyta išsami teisinė sistema Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2018/843 dar labiau sustiprinta mažinant naują kylančią riziką ir didinant informacijos apie tikruosius savininkus skaidrumą. Patirtis parodė, kad, nepaisant pasiektų rezultatų, siekiant toliau tinkamai mažinti riziką ir veiksmingai išsiaiškinti nusikalstamus bandymus piktnaudžiauti Sąjungos finansų sistema nusikalstamais tikslais, Direktyvą (ES) 2015/849 reikėtų tobulinti toliau; (2)po Direktyvos (ES) 2015/849 įsigaliojimo buvo išskirta keletas sričių, kuriose būtų reikalingi pakeitimai siekiant užtikrinti būtiną Sąjungos finansų sistemos atsparumą ir pajėgumą užkirsti kelią pinigų plovimui ir terorizmo finansavimui; (3)įgyvendinant Direktyvą (ES) 2015/849 pastebėta, kad kompetentingų institucijų visoje Sąjungoje taikoma praktika ir metodika yra labai skirtingos, taip pat trūksta pakankamai veiksmingų tarpvalstybinio bendradarbiavimo mechanizmų. Todėl yra tikslinga nustatyti aiškesnius reikalavimus, kurie padėtų visoje Sąjungoje užtikrinti sklandų bendradarbiavimą, tačiau kartu valstybėms narėms leistų atsižvelgti į savo nacionalinių sistemų ypatumus; (4)šis naujas dokumentas yra įtrauktas į išsamų dokumentų, kuriais siekiama stiprinti Sąjungos kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemą, rinkinį. Šis dokumentas, Reglamentas [įrašyti nuorodą – pasiūlymas dėl Kovos su pinigų plovimu reglamento, COM/2021/420 final], Reglamentas [įrašyti nuorodą – pasiūlymas dėl Reglamento (ES) 2015/847 naujos redakcijos, COM/2021/420 final] ir Reglamentas [įrašyti nuorodą – pasiūlymas dėl Kovos su pinigų plovimu institucijos įsteigimo, COM/2021/421 final] sudarys teisinę sistemą, pagal kurią bus nustatyti įpareigotiesiems subjektams privalomi kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimai ir veiks institucinė kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistema, įskaitant Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucijos įsteigimą; (5)pinigų plovimas ir terorizmo finansavimas dažnai yra vykdomi tarptautiniu mastu. Priemonės, kurių būtų imamasi Sąjungos lygiu, neatsižvelgiant į tarptautinį koordinavimą ir bendradarbiavimą, turėtų labai ribotą poveikį. Todėl priemonės, kurių imasi Sąjunga, turėtų derėti su kitais veiksmais, kurių imamasi tarptautiniu lygiu, ir būti ne mažiau už juos griežtos. Vykdant Sąjungos veiksmus ir toliau reikėtų ypač atsižvelgti į Finansinių veiksmų darbo grupės (angl. Financial Action Task Force, toliau – FATF) rekomendacijas ir kitų tarptautinių organizacijų, kovojančių su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu, priemones. Siekiant padidinti kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu veiksmingumą, reikiamas atitinkamų Sąjungos teisės aktų nuostatas reikėtų suderinti su 2012 m. vasario mėn. FATF patvirtintais Tarptautiniais kovos su pinigų plovimu, terorizmo finansavimu ir ginklų platinimu standartais (toliau – peržiūrėtos FATF rekomendacijos) ir vėlesniais tų standartų pakeitimais; (6)konkrečios tam tikruose ekonomikos sektoriuose nacionaliniu lygiu kylančios pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo grėsmės, rizika ir šių sektorių pažeidžiamumas įvairiais būdais silpnina valstybių narių pajėgumą prisidėti prie Sąjungos finansų sistemos vientisumo ir patikimumo. Todėl, apibrėžus tokius sektorius ir konkrečią riziką, yra tikslinga leisti valstybėms narėms nuspręsti kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimus taikyti ir kitiems, ne tik į Reglamento [įrašyti nuorodą – pasiūlymas dėl Kovos su pinigų plovimu reglamento] taikymo sritį patenkantiems sektoriams. Siekdama išsaugoti vidaus rinkos ir Sąjungos kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemos veiksmingumą, Komisija turėtų turėti galimybę padedama Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucijos įvertinti, ar numatomi valstybių narių sprendimai taikyti kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimus ir kitiems sektoriams yra pagrįsti. Tais atvejais, kai tam tikruose sektoriuose Sąjungos interesų būtų siekiama Sąjungos lygiu, Komisija turėtų informuoti tą valstybę narę, kad ketina imtis veiksmų Sąjungos lygiu ir kad valstybė narė numatytų nacionalinių priemonių turėtų atsisakyti; (7)atsižvelgiant į konkrečias kovos su pinigų plovimu spragas, pastebėtas elektroninių pinigų išleidimo, mokėjimo paslaugų ir kriptoturto paslaugų teikimo sektoriuje, valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė reikalauti, kad paslaugų teikėjai, kurie jų teritorijoje įsteigti ne filialų forma ir kurių pagrindinė buveinė yra kitoje valstybėje narėje, paskirtų pagrindinį kontaktinį punktą. Veikdamas skiriančiosios įstaigos vardu toks pagrindinis kontaktinis punktas turėtų užtikrinti, kad įstaiga laikytųsi kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu taisyklių; (8)priežiūros institucijos turėtų užtikrinti, kad asmenys, faktiškai vadovaujantys valiutos keityklų, čekių išgryninimo, patikos, bendrovių paslaugų teikėjų ar lošimo paslaugų teikėjų veiklai, ir tikrieji tokių subjektų savininkai veiktų sąžiningai, teisingai, turėtų jų funkcijoms vykdyti būtinų žinių ir patirties. Kriterijai, pagal kuriuos nustatoma, ar asmuo laikosi tų reikalavimų, turėtų atspindėti bent poreikį apsaugoti tokius subjektus, kad jų vadovai ar tikrieji savininkai jais nesinaudotų nusikalstamais tikslais; (9)siekiant įvertinti asmenų, kurie įpareigotuosiuose subjektuose užima vadovaujamas pareigas ar kitaip juos kontroliuoja, tinkamumą informacija apie baudžiamosiose bylose priimtus nuosprendžius visais atvejais turėtų būti keičiamasi laikantis Tarybos pamatinio sprendimo 2009/315/TVR ir Tarybos sprendimo 2009/316/TVR; (10)Komisija turi geras galimybes konkrečioms tarpvalstybinėms grėsmėms, kurios galėtų paveikti vidaus rinką ir kurių pavienės valstybės narės negali nustatyti ir veiksmingai su jomis kovoti, apžvelgti. Todėl Komisijai turėtų būti pavesta koordinuoti su tarpvalstybine veikla susijusios rizikos vertinimą. Kad rizikos vertinimo procesas būtų veiksmingas, būtina įtraukti atitinkamus ekspertus, pavyzdžiui, Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu ekspertų grupę, FŽP atstovus, o prireikus – kitų Sąjungos institucijų atstovus. Nacionalinių rizikos vertinimų rezultatai ir patirtis taip pat yra svarbus šio proceso informacijos šaltinis. Komisijai vertinant tarpvalstybinę riziką, asmens duomenys neturėtų būti tvarkomi. Duomenys bet kuriuo atveju turėtų būti visiškai nuasmeninti. Nacionalinės ir Sąjungos duomenų apsaugos priežiūros valdžios institucijos turėtų būti įtraukiamos tik tais atvejais, kai pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo rizikos vertinimas turi įtakos asmenų privatumui ir duomenų apsaugai; (11)Sąjungos lygiu padarytos rizikos vertinimo išvados gali padėti kompetentingoms institucijoms ir įpareigotiesiems subjektams nustatyti, suprasti, valdyti ir mažinti pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo, taip pat tikslinių finansinių sankcijų netaikymo ir vengimo riziką. Todėl svarbu, kad rizikos vertinimo išvados būtų skelbiamos viešai; (12)geriausias pozicijas, leidžiančias nustatyti, įvertinti, suprasti tiesiogiai kylančią pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo riziką, ir nuspręsti, kaip ją mažinti, tebeužima valstybės narės. Todėl kiekviena valstybė narė turėtų imtis reikiamų veiksmų, kad tinkamai nustatytų, įvertintų ir suprastų savo patiriamą pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo, taip pat tikslinių finansinių sankcijų neįgyvendinimo ir vengimo riziką, ir apibrėžtų nuoseklią nacionalinę strategiją, pagal kurią būtų imamasi veiksmų tai rizikai mažinti. Toks nacionalinis rizikos vertinimas turėtų būti reguliariai atnaujinamas, į jį turėtų būti įtrauktas (tiek, kiek turima informacijos) valstybės narės kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucinės struktūros ir bendrų procedūrų bei skirtų žmogiškųjų ir finansinių išteklių aprašas;

(13)atitinkamais atvejais su rizikos vertinimo rezultatais turėtų būti leista laiku susipažinti įpareigotiesiems subjektams, kad jie galėtų nustatyti, suprasti, valdyti ir mažinti jiems patiems kylančią riziką; (14)be to, siekiant dar geriau nustatyti, suprasti, valdyti ir mažinti riziką Sąjungos lygiu, valstybės narės turėtų savo rizikos vertinimo rezultatus pateikti viena kitai, Komisijai ir Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucijai; (15)kad galėtų įvertinti savo kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemų veiksmingumą, valstybės narės turėtų kaupti atitinkamus statistinius duomenis bei gerinti jų kokybę. Kad Sąjungos lygiu surenkamų statistinių duomenų kokybė ir nuoseklumas dar pagerėtų, Komisija ir Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucija turėtų stebėti kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu padėtį Sąjungos lygiu ir reguliariai skelbti apžvalgas; (16)FATF parengė jurisdikcijoms skirtus standartus dėl rizikos, kad su ginklų platinimo finansavimu susijusios tikslinės finansinės sankcijos gali būti neįgyvendinamos arba jų gali būti vengiama, nustatymo, vertinimo ir veiksmų jai mažinti. Esami griežti reikalavimai, pagal kuriuos šalys turi įgyvendinti tikslines finansines sankcijas, kad būtų laikomasi atitinkamų Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos taisyklių dėl masinio naikinimo ginklų platinimo ir jo finansavimo prevencijos, mažinimo ir stabdymo, naujaisiais FATF standartais nepakeičiami ir nešvelninami. Esami įpareigojimai, Sąjungos lygiu įtvirtinti Tarybos sprendimuose 2010/413/BUSP ir (BUSP) 2016/849, taip pat Tarybos reglamentuose (ES) 267/2012 ir (ES)2017/1509, tebėra griežti, grindžiami taisyklėmis ir privalomi visiems Sąjungos fiziniams ir juridiniams asmenims; (17)siekiant atsižvelgti į naujausius tarptautiniu lygiu vykstančius procesus, į šią direktyvą įtrauktas reikalavimas Sąjungos ir valstybių narių lygiais nustatyti, suprasti, valdyti ir mažinti riziką, kad su ginklų platinimo finansavimu susijusios tikslinės finansinės sankcijos gali būti neįgyvendinamos arba jų gali būti vengiama; (18)centriniai informacijos apie tikruosius savininkus registrai yra labai svarbūs kovojant su piktnaudžiavimu juridiniais asmenimis. Siekiant užtikrinti, kad informacijos apie tikruosius savininkus registrai būtų lengvai prieinami ir juose būtų saugomi aukštos kokybės duomenys, reikėtų nustatyti nuoseklias šios informacijos rinkimo ir saugojimo taisykles; (19)siekdamos didinti skaidrumą ir taip kovoti su piktnaudžiavimu juridiniais asmenimis, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad informacija apie tikruosius savininkus būtų saugoma ne bendrovėje esančiame centriniame registre, visapusiškai laikantis Sąjungos teisės. Valstybės narės tam tikslui gali naudotis centrine duomenų baze, kurioje renkama informacija apie tikruosius savininkus, verslo registru arba kitu centriniu registru. Valstybės narės gali nuspręsti, kad įpareigotieji subjektai privalo teikti informaciją centriniam registrui. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad ta informacija visais atvejais būtų prieinama kompetentingoms institucijoms ir FŽP ir būtų pateikta įpareigotiesiems subjektams, kai jie taiko išsamaus klientų patikrinimo priemones; (20)informacija apie patikos fondų ir panašių juridinių vienetų tikruosius savininkus turėtų būti registruojama patikėtinių ir asmenų, einančių lygiavertes pareigas panašiuose juridiniuose vienetuose, įsisteigimo arba buvimo vietos valstybėje. Siekiant užtikrinti veiksmingą informacijos apie patikos fondų ir panašių juridinių vienetų tikruosius savininkus stebėseną ir registravimą, taip pat būtinas valstybių narių tarpusavio bendradarbiavimas. Sujungus valstybių narių registrus, kuriuose kaupiama informacija apie patikos fondų ir panašių juridinių vienetų tikruosius savininkus, ta informacija taptų prieinama ir taip būtų išvengta tų pačių patikos fondų ir panašių juridinių vienetų pakartotinės registracijos Sąjungoje; (21)galimybė laiku gauti informaciją apie tikruosius savininkus turėtų būti užtikrinta taip, kad nekiltų nusikalstamo informacijos nutekinimo suinteresuotajai įmonei pavojaus; (22)į tikrųjų savininkų registrus įtrauktų duomenų tikslumas yra labai svarbus visoms atitinkamoms institucijoms ir kitiems asmenims, kuriems suteikta prieiga prie tų duomenų, tai svarbu ir tam, kad remiantis šiais duomenimis priimami sprendimai būtų pagrįsti ir teisėti. Todėl tais atvejais, kai, registrų tvarkytojams atlikus kruopščią analizę, atsiranda pakankamai priežasčių abejoti registrų informacijos apie tikruosius savininkus tikslumu, atsižvelgiant į riziką turėtų būti reikalaujama, kad juridiniai asmenys ir juridiniai vienetai pateiktų papildomos informacijos. Taip pat svarbu, kad valstybės narės už registrų tvarkymą atsakingam subjektui suteiktų pakankamus įgaliojimus tikrinti tikruosius savininkus ir jam pateiktos informacijos teisingumą ir apie visus įtarimus pranešti savo FŽP. Šie įgaliojimai turėtų apimti ir įgaliojimus atlikti patikrinimus juridinių asmenų patalpose; (23)taip pat pažymėtina, kad informavimas apie neatitikimus tarp centriniuose registruose saugomos informacijos apie tikruosius savininkus ir tarp įpareigotųjų subjektų ir, atitinkamais atvejais, kompetentingų institucijų turimos informacijos apie tikruosius savininkus yra veiksmingas mechanizmas, padedantis tikrinti informacijos tikslumą. Visi tokie neatitikimai turėtų būti greitai išsiaiškinti, apie juos turėtų būti pranešta ir jie turėtų būti ištaisyti; (24)siekdamos užtikrinti, kad informavimo apie neatitikimus mechanizmas būtų proporcingas ir pirmiausia skirtas informacijos apie tikruosius savininkus neatitikimams išsiaiškinti, valstybės narės gali leisti įpareigotiesiems subjektams reikalauti, kad klientas ištaisytų techninio pobūdžio neatitikimus tiesiogiai bendraudamas su subjektu, kuris yra atsakingas už centrinius registrus. Tokia galimybė taikoma tik mažos rizikos klientams ir techninio pobūdžio klaidoms, pavyzdžiui, nedidelėms informacijos rašybos klaidoms, kai yra akivaizdu, kad jos netrukdo nustatyti tikrojo (-ų) savininko (-ų) ir dėl jų informacijos tikslumas nesumažėja; (25)jei FŽP ir kitų kompetentingų institucijų pranešimas apie neatitikimus pakenktų vykdomam baudžiamajam tyrimui, FŽP arba kitos kompetentingos institucijos turėtų atidėti pranešimą apie neatitikimą, kol išnyks pranešimo neteikimo priežastys. Be to, FŽP ir kompetentingos institucijos neturėtų pranešti apie neatitikimą, jei tai pažeistų nacionalinės teisės nuostatas dėl konfidencialumo arba jei taip būtų nusikalstamai nutekinta informacija; (26)kad tikrojo savininko sąvoka būtų taikoma vienodai, labai svarbu, kad juridiniams asmenims visoje Sąjungoje pranešimų teikimo kanalų ir priemonių vienodumas būtų naudingas. Todėl informacija apie tikruosius savininkus atitinkamiems nacionaliniams registrams turėtų būti teikiama vienodu formatu, taip užtikrinant skaidrumą ir teisinį tikrumą; (27)siekiant užtikrinti vienodas veiklos sąlygas įvairaus juridinio statuso subjektams, taip pat turėtų būti reikalaujama, kad patikėtiniai surinktų, saugotų informaciją apie tikruosius savininkus ir perduotų ją į centrinį registrą arba centrinę duomenų bazę; (28)vieša prieiga prie informacijos apie tikruosius savininkus taip pat gali suteikti galimybę pilietinei visuomenei, įskaitant žiniasklaidą ir pilietinės visuomenės organizacijas, nuodugniau tikrinti informaciją ir padeda išsaugoti pasitikėjimą finansų sistemos teisingumu. Tai gali padėti kovoti su netinkamu bendrovių ir kitų juridinių asmenų bei juridinių vienetų naudojimu pinigų plovimo arba terorizmo finansavimo tikslais (dėl pagalbos tyrimams ir dėl poveikio reputacijai), nes visi, galintys užmegzti verslo santykius, žino tikrųjų savininkų tapatybę. Be to, vieša prieiga gali suteikti įpareigotiesiems subjektams ir trečiųjų valstybių institucijoms, kovojančioms su tokiais nusikaltimais, daugiau galimybių laiku ir efektyviai gauti informaciją. Prieiga prie tos informacijos taip pat padėtų tirti pinigų plovimo, susijusių pirminių nusikaltimų ir terorizmo finansavimo atvejus; (29)investuotojų ir plačiosios visuomenės pasitikėjimas finansų rinkomis didele dalimi priklauso nuo to, ar yra nustatyta tiksli informacijos atskleidimo tvarka, užtikrinanti informacijos apie tikruosius savininkus ir bendrovių kontrolės struktūras skaidrumą. Tai ypač taikytina bendrovių valdymo sistemoms, kurioms, kaip Sąjungos atveju, būdinga nuosavybės koncentracija. Viena vertus, stambūs investuotojai, kuriems tenka daug balsavimo teisių ir teisių į grynųjų pinigų srautus, gali paskatinti ilgalaikį augimą ir veiklos stabilumą. Tačiau, antra vertus, kontroliuojantys tikrieji savininkai su dideliu balsuotojų bloku gali turėti paskatų įmonės turtą ir galimybes smulkiųjų investuotojų sąskaita nukreipti asmeninei naudai. Galimas pasitikėjimo finansų rinkomis padidėjimas turėtų būti laikomas teigiamu šalutiniu poveikiu, o ne skaidrumo didinimo tikslu – skaidrumo didinimo tikslas yra sukurti tokią aplinką, kad tikimybė, jog ji bus naudojama pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo tikslais, būtų mažesnė; (30)investuotojų ir plačiosios visuomenės pasitikėjimas finansų rinkomis didele dalimi priklauso nuo to, ar yra nustatyta tiksli informacijos atskleidimo tvarka, užtikrinanti informacijos apie bendrovių ir kitų juridinių asmenų bei tam tikrų rūšių patikos fondų ir panašių juridinių vienetų tikruosius savininkus ir kontrolės struktūras skaidrumą. Todėl valstybės narės turėtų leisti prieigą prie informacijos apie tikruosius savininkus pakankamai nuosekliai ir koordinuotai, nustatydamos patikimas viešos prieigos taisykles, kad trečiosios šalys galėtų visoje Sąjungoje išsiaiškinti, kas yra bendrovių ir kitų juridinių asmenų bei (jeigu tam turi teisėtą interesą) tam tikrų rūšių patikos fondų ir panašių juridinių vienetų tikrieji savininkai; (31)bendrovių ir kitų juridinių asmenų atžvilgiu reikėtų siekti teisingos pusiausvyros, ypač tarp bendrojo viešojo intereso užkirsti kelią pinigų plovimui bei terorizmo finansavimui ir duomenų subjektų pagrindinių teisių. Viešai skelbiami duomenys turi būti riboti, aiškiai ir išsamiai apibrėžti bei būti bendro pobūdžio, siekiant kuo labiau sumažinti galimą žalą tikriesiems savininkams. Kartu viešai skelbiama informacija neturėtų stipriai skirtis nuo tuo metu surinktų duomenų. Siekiant sumažinti poveikį teisei į pagarbą privačiam gyvenimui apskritai ir ypač teisei į asmens duomenų apsaugą, tą informaciją iš esmės turėtų sudaryti informacija apie bendrovių ir kitų juridinių asmenų tikrųjų savininkų statusą ir ji turėtų būti teikiama tik apie tikrųjų savininkų vykdomos ekonominės veiklos sritį. Tais atvejais, kai vyresnysis vadovas laikomas tikruoju savininku tik ex officio, o ne todėl, kad turi nuosavybės dalį arba kitomis priemonėmis vykdo kontrolę, registruose tai turėtų būti aiškiai nurodyta; (32)patikos fondų ir panašių juridinių vienetų atveju informacija turėtų būti prieinama bet kuriam plačiosios visuomenės nariui, jei jis gali įrodyti, kad turi į tai teisėtą interesą. Informacija taip pat turėtų būti prieinama, jeigu fizinis arba juridinis asmuo pateikia prašymą dėl patikos fondo ar panašaus juridinio vieneto, kuriam tiesiogiai arba netiesiogiai priklauso bet kurio už Sąjungos ribų įsteigto arba sukurto juridinio asmens kontrolinis akcijų paketas, įskaitant pareikštines akcijas arba kitais būdais vykdomą kontrolę. Aiškindamos teisėto intereso sąvoką valstybės narės prie teisėto intereso neturėtų priskirti vien to, kad yra vykdomos administracinės ar teisminės procedūros, ir turėtų turėti galimybę atsižvelgti į prevencinį nevyriausybinių organizacijų ir tiriamosios žurnalistikos atstovų darbą kovos su pinigų plovimu, susijusių pirminių nusikaltimų ir terorizmo finansavimu srityje. Nors patikos fondai ir kiti juridiniai vienetai sudėtingose įmonių struktūrose gali būti naudojami, jų pagrindiniu tikslu išlieka individualaus turto valdymas. Siekiant užtikrinti tinkamą pusiausvyrą tarp tikslo neleisti naudotis finansų sistema pinigų plovimo ar terorizmo finansavimo tikslais (tai padeda užtikrinti visuomenės kontrolė) ir tarp siekio apsaugoti pagrindines asmenų teises, ypač teisę į privatų gyvenimą ir asmens duomenų apsaugą, būtina nustatyti sąlygą, kad teisėtas interesas susipažinti su informacija apie patikos fondų ir kitų juridinių vienetų tikruosius savininkus turi būti įrodytas;

(33)siekiant užtikrinti, kad viešai prieinama informacija leistų teisingai nustatyti tikrąjį savininką, reikalingas viešai prieinamas minimalus duomenų rinkinys. Tokie duomenys turėtų suteikti galimybę vienareikšmiškai nustatyti tikrąjį savininką, tačiau kartu užtikrintų, kad viešai prieinamų asmens duomenų kiekis būtų kuo mažesnis. Jeigu informacijos apie tikrojo savininko vardą, pavardę, gimimo metus ir mėnesį, gyvenamąją šalį ir pilietybę nėra, vienareikšmiškai nustatyti, kas yra tikrasis savininkas, kai jis yra fizinis asmuo, neįmanoma. Taip pat jei nėra informacijos apie turimas naudos teises, neįmanoma nustatyti, kodėl tas asmuo turėtų būti laikomas tikruoju savininku. Todėl, siekiant išvengti klaidingo viešai prieinamos informacijos apie tikruosius savininkus aiškinimo ir visoje Sąjungoje nuosekliai užtikrinti, kad asmens duomenys būtų atskleidžiami proporcingai, tikslinga nustatyti, koks minimalus duomenų rinkinys gali būti prieinamas viešai; (34)sustiprinta vieša priežiūra gali padėti išvengti piktnaudžiavimo juridiniais asmenimis ir juridiniais vienetais, įskaitant mokesčių vengimą. Todėl labai svarbu, kad informacija apie tikruosius savininkus išliktų pasiekiama per nacionalinius registrus ir jungtinę tikrųjų savininkų registrų sistemą bent penkerius metus nuo tada, kai registruoti informaciją apie patikos fondo arba panašaus juridinio vieneto tikruosius savininkus nebelieka pagrindo. Tačiau valstybės narės turėtų turėti galimybę teisės aktais nustatyti informacijos apie tikruosius savininkus tvarkymą, įskaitant asmens duomenų tvarkymą kitiems tikslams, jei toks tvarkymas atitinka viešąjį interesą ir pagal siekiamą teisėtą tikslą yra demokratinėje visuomenėje būtina ir proporcinga priemonė; (35)be to, siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi proporcingos ir subalansuotos metodikos, ir garantuoti teises į privatų gyvenimą bei asmens duomenų apsaugą, valstybės narės turėtų turėti galimybę nustatyti išskirtinėmis aplinkybėmis taikomas registruose saugomos tikrųjų savininkų asmeninės informacijos atskleidimo ir prieigos prie tokios informacijos išimtis, jeigu dėl tos informacijos tikrasis savininkas patirtų neproporcingą sukčiavimo, pagrobimo, šantažo, turto prievartavimo, priekabiavimo, prievartos ar bauginimo riziką. Valstybės narės taip pat turėtų turėti galimybę reikalauti registracijos internetu, kad galėtų nustatyti bet kurio asmens, prašančio suteikti registre saugomos informacijos, tapatybę, taip pat reikalauti sumokėti už prieigą prie registre saugomos informacijos; (36)pagal Direktyvą (ES) 2018/843 valstybių narių centrinius registrus, kuriuose kaupiama informacija apie tikruosius savininkus, pavyko sujungti pasinaudojant Europos centrine platforma, sukurta Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2017/1132. Tolesnis valstybių narių dalyvavimas visos sistemos veikime turėtų būti užtikrinamas palaikant reguliarų Komisijos ir valstybių narių atstovų dialogą su sistemos veikimu ir tolesniu jos kūrimu susijusiais klausimais; (37)sujungus valstybių narių tikrųjų savininkų registrus, valstybės narės atitinkamo subjekto priimtu sprendimu, vadovaujantis teisėto intereso apibrėžtimi, prie kiekvienos valstybės narės registre saugomos informacijos apie juridinių vienetų tikruosius savininkus turėtų būti suteikiama tiek nacionalinė, tiek tarpvalstybinė prieiga. Siekiant išvengti tokių atvejų, kai nepagrįstų sprendimų apriboti prieigą prie informacijos apie tikruosius savininkus nebūtų galima peržiūrėti, turėtų būti nustatyti tokių sprendimų apskundimo mechanizmai. Siekdamos užtikrinti nuoseklų ir veiksmingą registravimą ir keitimąsi informacija, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad už registrą atsakingi jų subjektai bendradarbiautų su partneriais kitose valstybėse narėse keisdamiesi informacija apie vienos valstybės teisės aktais reglamentuojamus, tačiau kitoje valstybėje narėje administruojamus patikos fondus ir panašius juridinius vienetus; (38)tvarkant asmens duomenis šios direktyvos tikslais taikomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/679. Fiziniai asmenys, kurių asmens duomenys nacionaliniuose registruose laikomi kaip tikrųjų savininkų asmens duomenys, turėtų būti informuojami apie taikytinas duomenų apsaugos taisykles. Be to, prieiga turėtų būti suteikta tik prie tų asmens duomenų, kurie yra atnaujinti ir atitinka realius tikruosius savininkus, o savininkai turėtų būti informuoti apie jų teises pagal Sąjungos duomenų apsaugos teisės sistemą ir toms teisėms įgyvendinti taikomas procedūras. Siekdamos užkirsti kelią piktnaudžiavimui registruose saugoma informacija ir užtikrinti pusiausvyrą su tikrųjų savininkų teisėmis, valstybės narės taip pat gali nuspręsti, kad tikslinga apsvarstyti galimybę informuoti tikrąjį savininką apie prašymą pateikusį asmenį ir nurodyti prašymo teisinį pagrindą; (39)jeigu FŽP ir kitos kompetentingos institucijos informaciją apie banko ir mokėjimo sąskaitų bei banko seifų (ypač anoniminių) savininkų tapatybę gauna pavėluotai, tai kliudo aptikti su pinigų plovimo ir terorizmo finansavimu susijusius lėšų pervedimus. Nacionaliniai duomenys, leidžiantys identifikuoti vienam asmeniui priklausančias banko ir mokėjimų sąskaitas bei banko seifus, nėra apjungti, todėl FŽP ir kitos kompetentingos institucijos negali jų gauti laiku. Todėl itin svarbu visose valstybėse narėse sukurti centralizuotus automatizuotus mechanizmus, pavyzdžiui registrus ar duomenų paieškos sistemas, kurie veiksmingai padėtų laiku gauti informaciją apie banko ir mokėjimo sąskaitų bei banko seifų savininkus, jų įgaliotinius ir tikruosius savininkus. Taikant nuostatas dėl prieigos tikslinga naudoti anksčiau sukurtus mechanizmus, jei nacionaliniai FŽP gali gauti prašomus duomenis iš karto ir tie duomenys nėra filtruoti. Valstybės narės turėtų apsvarstyti galimybę į tokius mechanizmus įtraukti kitą informaciją, jei tai, jų manymu, būtina ir proporcinga siekiant veiksmingiau mažinti pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo riziką. FŽP ir kitos kompetentingos institucijos, išskyrus už baudžiamąjį persekiojimą atsakingas institucijas, turėtų užtikrinti visišką tokių tyrimų ir su jais susijusios informacijos prašymų konfidencialumą; (40)gerbiant privatumą ir saugant asmens duomenis, minimalūs duomenys, reikalingi kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimo tyrimams atlikti, turėtų būti laikomi banko ir mokėjimų sąskaitų centralizuotuose automatizuotuose mechanizmuose, pavyzdžiui, registruose ar duomenų paieškos sistemose. Valstybės narės, atsižvelgdamos į esamas sistemas ir teisės tradicijas, turėtų galėti nustatyti, kokius duomenis naudinga ir proporcinga rinkti, kad būtų galima tinkamai nustatyti tikruosius savininkus. Perkeldamos su tais mechanizmais susijusias nuostatas į nacionalinę teisę valstybės narės turėtų nustatyti saugojimo laikotarpius, atitinkančius laikotarpį, kurį turi būti saugomi dokumentai ir informacija, gauti taikant išsamaus klientų patikrinimo priemones. Valstybės narės turėtų turėti galimybę pratęsti saugojimo laikotarpį remdamosi bendrosiomis teisės nuostatomis, kad nereikėtų prašyti priimti sprendimų kiekvienu konkrečiu atveju. Papildomas saugojimo laikotarpis neturėtų viršyti papildomų penkerių metų. Tas laikotarpis neturėtų pažeisti nacionalinės teisės, kurioje nustatomi kiti duomenų saugojimo reikalavimai, ir turėtų leisti tam tikrais atvejais priimti sprendimus, palengvinančius baudžiamųjų ar administracinių bylų nagrinėjimą. Prieiga prie tų mechanizmų turėtų būti suteikiama tik būtinumo žinoti pagrindu; (41)valstybių narių centralizuotus automatizuotus mechanizmus sujungus, nacionaliniai FŽP galėtų greitai gauti tarpvalstybinę informaciją apie kitose valstybėse narėse esančių banko ir mokėjimo sąskaitų bei seifų savininkų tapatybę, o tai sustiprintų jų galimybes veiksmingai atlikti finansinę analizę ir bendradarbiauti su partneriais kitose valstybėse narėse. Tiesioginė tarpvalstybinė prieiga prie informacijos apie banko ir mokėjimo sąskaitas bei banko seifus suteiktų finansinės žvalgybos padaliniams galimybę per pakankamai trumpą laikotarpį atlikti finansinę analizę ir aptikti galimus pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo atvejus bei užtikrinti greitus teisėsaugos veiksmus; (42)siekiant užtikrinti pagarbą teisei į asmens duomenų apsaugą ir teisei į privatų gyvenimą bei apriboti tarpvalstybinės prieigos prie informacijos, saugomos nacionaliniuose centralizuotuose automatizuotuose mechanizmuose, poveikį, informacijos, prieinamos per banko sąskaitų registrų centrinį prieigos punktą, apimtis pagal duomenų kiekio mažinimo principą būtų apribota iki būtino minimumo, leidžiančio nustatyti visus fizinius ar juridinius asmenis, kuriems priklauso mokėjimo sąskaitos ir tarptautinį banko sąskaitos numerį (IBAN) turinčios banko sąskaitos bei seifai, arba kurie juos kontroliuoja. Be to, skubi ir neribota prieiga prie centrinio prieigos punkto turėtų būti suteikiama tik FŽP. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad FŽP darbuotojai laikytųsi aukštų profesinių konfidencialumo ir duomenų apsaugos standartų, būtų itin sąžiningi ir turėtų tinkamą kvalifikaciją. Valstybės narės taip pat turėtų įdiegti technines ir organizacines priemones, kuriomis būtų užtikrinama aukštus technologinius standartus atitinkanti duomenų apsauga; (43)tam, kad valstybių narių centralizuotus automatizuotus mechanizmus (centrinius registrus arba centrines elektronines duomenų paieškos sistemas), kuriuose saugoma informacija apie banko ir mokėjimo sąskaitas bei seifus, būtų galima sujungti per banko sąskaitų registrų bendrą prieigos punktą, skirtingais techniniais ypatumais pasižyminčias nacionalines sistemas būtina koordinuoti. Tam, atsižvelgiant į nacionalinių centralizuotų automatizuotų mechanizmų skirtumus, turėtų būti parengtos techninės priemonės ir specifikacijos; (44)nekilnojamasis turtas nusikaltėliams yra patraukli priemonė plauti iš neteisėtos veiklos gaunamas pajamas, nes taip galima nuslėpti tikrąjį lėšų šaltinį ir tikrojo savininko tapatybę. Tiek aiškinantis pinigų plovimo schemas, tiek įšaldant ir konfiskuojant turtą svarbu, kad FŽP ir kitos kompetentingos institucijos tinkamai ir laiku nustatytų, kuriam fiziniam arba juridiniam asmeniui priklauso nekilnojamasis turtas. Todėl svarbu, kad valstybės narės FŽP ir kompetentingoms institucijoms suteiktų prieigą prie informacijos, kuri leistų laiku nustatyti, kuriam fiziniam ar juridiniam asmeniui priklauso nekilnojamasis turtas, ir prie informacijos, kuri yra svarbi sandorio rizikai ir įtarimams dėl sandorio nustatyti; (45)visos valstybės narės yra įsteigusios arba turėtų įsteigti nepriklausomus ir savarankiškus FŽP, kurie kauptų ir analizuotų jų gaunamą informaciją siekdami nustatyti sąsajas tarp įtartinų sandorių ir atitinkamos nusikalstamos veiklos, kad pinigų plovimui bei terorizmo finansavimui būtų galima užkirsti kelią ir su jais kovoti. FŽP turėtų veikti kaip viena centrinė nacionalinė struktūra, atsakinga už pranešimų apie įtartinus sandorius, pranešimų apie tarpvalstybinį fizinį grynųjų pinigų judėjimą, tam tikrą ribą viršijančius mokėjimus grynaisiais pinigais ir kitos informacijos apie pinigų plovimą, susijusius pirminius nusikaltimus arba terorizmo finansavimą, kurią teikia įpareigotieji subjektai, priėmimą ir analizę. FŽP veiklos nepriklausomumas ir savarankiškumas turėtų būti užtikrinti suteikiant FŽP įgaliojimus ir užtikrinant jo pajėgumus laisvai vykdyti savo funkcijas, įskaitant galimybę priimti savarankiškus sprendimus analizuoti konkrečią informaciją, jos prašyti ir ją platinti. Visais atvejais FŽP turėtų turėti nepriklausomą teisę perduoti arba platinti informaciją kompetentingoms institucijoms. FŽP turėtų būti suteikta pakankamai finansinių, žmogiškųjų ir techninių išteklių ir šie ištekliai turėtų būti suteikiami taip, kad būtų užtikrintas FŽP savarankiškumas ir nepriklausomumas ir jam būtų sudarytos sąlygos veiksmingai vykdyti savo įgaliojimus. FŽP turėtų būti užtikrinta galimybė gauti ir panaudoti išteklius, kurių reikia jo funkcijoms vykdyti atskirais atvejais arba įprasta tvarka taip, kad jam nebūtų daroma nederama politinė, valdžios institucijų ar sektoriaus įtaka ar poveikis, kuris galėtų pakenkti FŽP veiklos nepriklausomumui; (46)FŽP atlieka svarbų vaidmenį nustatant terorizmo tinklų finansines operacijas (ypač tarpvalstybines) ir aiškinantis jų finansinius rėmėjus. Finansinė žvalgyba gali būti itin svarbi siekiant atskleisti pagalbą teroristiniams nusikaltimams ir teroristinių organizacijų tinklus bei sistemas. Savo funkcijomis, kompetencija ir įgaliojimais FŽP tebėra labai skirtingi. Tačiau dabartiniai skirtumai neturėtų paveikti FŽP veiklos, ypač gebėjimo rengti prevencines analizes remiant visas už žvalgybinę, tiriamąją ir teisminę veiklą atsakingas valdžios institucijas bei tarptautinį bendradarbiavimą. FŽP vykdant savo funkcijas išryškėjo poreikis apibrėžti minimalų duomenų rinkinį, prie kurio FŽP turėtų turėti greitą prieigą ir kuriuo nekliudomi galėtų keistis su partneriais kitose valstybėse narėse. Visais įtariamo pinigų plovimo, susijusių pirminių nusikaltimų atvejais ir ypač bylose dėl terorizmo finansavimo informacija turi būti teikiama tiesiogiai, greitai ir be nederamos gaišaties. Todėl labai svarbu aiškiau apibrėžti FŽP įgaliojimus ir tarpusavio bendradarbiavimą, taip toliau stiprinant FŽP veiksmingumą ir efektyvumą; (47)FŽP įgaliojimai apima teisę tiesiogiai arba netiesiogiai susipažinti su finansine, administracine ir teisėsaugos informacija, kurios jiems reikia kovos su pinigų plovimu, susijusiais pirminiais nusikaltimais ir terorizmo finansavimu tikslais. Kadangi tai, kokio pobūdžio informacija įeina į šias bendras kategorijas, neapibrėžta, FŽP suteikta prieiga prie labai įvairios informacijos rinkinių, o tai turi įtakos FŽP analitinėms funkcijoms ir pajėgumui veiksmingai bendradarbiauti su partneriais kitose valstybėse narėse. Todėl būtina apibrėžti, kokie minimalūs finansinės, administracinės ir teisėsaugos informacijos rinkiniai turėtų būti tiesiogiai ar netiesiogiai prieinama kiekvienam FŽP visoje Sąjungoje. Be to, FŽP turėtų turėti galimybę greitai iš bet kurio įpareigotojo subjekto gauti visą jų funkcijoms vykdyti reikalingą informaciją. FŽP taip pat turėtų turėti galimybę gauti tokią informaciją kito FŽP pateikto prašymo pagrindu ir keistis informacija su prašymą pateikusiu FŽP; (48)didžiajai daugumai FŽP yra suteikti įgaliojimai imtis skubių veiksmų ir sustabdyti sandorį arba neleisti jo vykdyti, kad tą sandorį būtų galima išanalizuoti, patikrinti įtarimą ir išplatinti analizės rezultatus kompetentingoms institucijoms. Tačiau skirtingose valstybėse narėse trukmė, kuriai įgaliota nustatyti atidėjimą, tam tikrais aspektais skiriasi, o tai turi įtakos ne tik tarpvalstybinio pobūdžio veiklos, kuri vykdoma FŽP bendradarbiaujant tarpusavyje, atidėjimui, bet ir asmenų pagrindinėms teisėms. Be to, siekiant užtikrinti, kad FŽP galėtų greitai suvaržyti nusikalstamas lėšas ar turtą ir užkirsti kelią jų plitimui, taip pat juos konfiskuoti, FŽP turėtų būti suteikti įgaliojimai sustabdyti naudojimąsi banko arba mokėjimo sąskaitomis, kad būtų galima išanalizuoti per tas sąskaitas vykdomas operacijas, patikrinti įtarimus ir išplatinti analizės rezultatus kompetentingoms institucijoms. Kadangi atidėjimo įgaliojimai turi įtakos teisei į nuosavybę, reikėtų garantuoti suinteresuotųjų asmenų pagrindinių teisių apsaugą; (49)siekdami didesnio skaidrumo ir atskaitomybės bei siekdami skleisti daugiau informacijos apie savo veiklą FŽP turėtų kasmet skelbti savo veiklos ataskaitas. Tose ataskaitose turėtų būti pateikiami bent statistiniai duomenys apie tai, kiek gauta pranešimų apie įtartinus sandorius, kiek kartų informacija teikta nacionalinėms kompetentingoms institucijoms, kiek kitiems FŽP pateikta ir iš jų gauta prašymų, taip pat turėtų būti pateikta informacija apie nustatytas tendencijas ir dėsningumus. Ši ataskaita turėtų būti skelbiama viešai, išskyrus tas jos dalis, kuriose pateikiama neskelbtina ir įslaptinta informacija. Bent kartą per metus FŽP turėtų teikti įpareigotiesiems subjektams grįžtamąją informaciją apie pranešimų apie įtartinus sandorius kokybę, jų savalaikiškumą, įtarimų aprašymą ir visus pateiktus papildomus dokumentus. Tokia grįžtamoji informacija gali būti teikiama atskiriems įpareigotiesiems subjektams arba įpareigotųjų subjektų grupėms ir ja turėtų būti siekiama toliau gerinti įpareigotųjų subjektų gebėjimą aptikti ir nustatyti įtartinus sandorius bei veiklą ir apskritai stiprinti pranešimo mechanizmus; (50)FŽP tikslas – rinkti ir analizuoti informaciją, kurią jie gauna siekdami kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu bei tokios veiklos prevencijos tikslais nustatyti ryšį tarp įtartinų sandorių ir atitinkamos nusikalstamos veiklos, taip pat pateikti savo analizės rezultatus ir papildomą informaciją kompetentingoms institucijoms, kai yra pagrindo įtarimams dėl pinigų plovimo, susijusių pirminių nusikaltimų arba terorizmo finansavimo. FŽP neturėtų susilaikyti nuo keitimosi informacija arba atsisakyti keistis informacija su kitu FŽP savo iniciatyva arba gavęs prašymą remdamasis tokiomis priežastimis kaip susijusio pirminio nusikaltimo nenurodymas, nacionalinės baudžiamosios teisės aktų ypatumai ir susijusių pirminių nusikaltimų apibrėžčių skirtumai ar nuorodos į konkrečius susijusius pirminius nusikaltimus nebuvimas. Kad būtų veiksmingai vykdomos informacijos platinimo funkcijos, FŽP atitinkamai turėtų suteikti savo išankstinį sutikimą kitam FŽP, kad informacija būtų perduodama kitoms kompetentingoms institucijoms, nepriklausomai nuo galimo susijusio pirminio nusikaltimo pobūdžio. FŽP pranešė apie keitimosi informacija sunkumus, kylančius dėl to, kad skiriasi nacionalinėje teisėje įtvirtintos tam tikrų pirminių nusikaltimų, pavyzdžiui, mokestinių nusikaltimų, apibrėžtys, kurios Sąjungos teisės normos nėra suderintos. Tokie skirtumai neturėtų tapti kliūtimi keistis informacija tarpusavyje, ją platinti kitoms kompetentingoms institucijoms ir naudoti. FŽP turėtų operatyviai, konstruktyviai ir veiksmingai kuo platesniu tarptautiniu mastu bendradarbiauti su trečiųjų valstybių FŽP pinigų plovimo, susijusių pirminių nusikaltimų ir terorizmo finansavimo klausimais, laikydamiesi duomenų perdavimui taikomų duomenų apsaugos taisyklių ir vadovaudamiesi FATF rekomendacijomis bei Egmonto grupės nustatytais informacijos keitimosi tarp finansinės žvalgybos padalinių principais; (51)bendradarbiaudami tarpusavyje ir keisdamiesi informacija FŽP turėtų naudotis saugiomis priemonėmis, įskaitant apsaugotus ryšio kanalus. Šiuo tikslu turėtų būti sukurta valstybių narių FŽP keitimosi informacija sistema (tinklas „FIU.net“). Šią sistemą turėtų valdyti ir jos prieglobą turėtų teikti Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucija. FŽP turėtų naudotis tinklu „FIU.net“ bendradarbiaudami ir keisdamiesi informacija vienas su kitu, taip pat, jei tai tikslinga, keisdamiesi informacija su trečiųjų valstybių FŽP ir su kitomis institucijomis bei Sąjungos įstaigomis. FŽP turėtų išnaudoti visas tinklo „FIU.net“ funkcijas. Tos funkcijos turėtų leisti FŽP anonimiškai palyginti savo duomenis su kitų FŽP duomenimis ir nustatyti FŽP dominančius kitose valstybėse narėse esančius subjektus, jų pajamas ir lėšas, kartu užtikrinant visišką asmens duomenų apsaugą; (52)svarbu, kad FŽP veiksmingai bendradarbiautų ir keistųsi informacija tarpusavyje. Šiuo atžvilgiu Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucija turėtų suteikti reikiamą pagalbą ne tik koordinuodama bendrą tarpvalstybinių pranešimų apie įtartinus sandorius analizę, bet ir rengdama techninių reguliavimo standartų projektus dėl to, kokiu formatu FŽP turi keistis informacija, taip pat ji turėtų rengti gaires dėl atitinkamų veiksnių, į kuriuos reikia atsižvelgti nustatant, ar pranešimas apie įtartiną sandorį yra susijęs su kita valstybe nare, dėl veiklos ir strateginės analizės pobūdžio, ypatumų ir tikslų;

(53)kad bendradarbiavimas būtų greitas, veiksmingas ir nuoseklus, būtina nustatyti FŽP keitimosi informacija terminus. Terminai turėtų būti nustatyti siekiant užtikrinti, kad informacija būtų keičiamasi veiksmingai, per pagrįstą laiką arba kad būtų paisoma procesinių apribojimų. Išimtiniais, pagrįstais ir skubiais atvejais, kai prašymą gavęs FŽP turi tiesioginę prieigą prie duomenų bazių, kuriose saugoma prašoma suteikti informacija, turėtų būti numatyti trumpesni terminai. Tais atvejais, kai prašymą gavęs FŽP negali pateikti informacijos per nustatytus terminus, jis turėtų apie tai atitinkamai informuoti FŽP partnerį; (54)neteisėti pinigų srautai kerta valstybių sienas ir gali paveikti įvairias valstybes nares. Dėl įpareigotųjų subjektų vykdomos tarpvalstybinės veiklos vis dažniau iškyla ir vis didesnės reikšmės įgyja tarpvalstybiniai su keliomis jurisdikcijomis susiję atvejai. Kad su keliomis valstybėmis narėmis susiję atvejai būtų tvarkomi veiksmingai, FŽP turėtų turėti galimybę ne tik keistis informacija, padedančia nustatyti ir išanalizuotų įtartinus sandorius ir veiklą, bet ir patys dalytis analizės rezultatais. FŽP iškėlė keletą svarbių problemų, kurios riboja FŽP galimybes atlikti bendrą analizę arba dėl kurių bendra analizė yra galima tam tikromis sąlygomis. Vykdydami bendrą įtartinų sandorių ir veiklos analizę FŽP galės išnaudoti galimą sąveiką, naudotis įvairių šaltinių informacija, susidaryti išsamų neįprastos veiklos vaizdą ir atlikti išsamesnę analizę. FŽP turėtų turėti galimybę atlikti bendrą įtartinų sandorių ir veiklos analizę ir, padedami Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucijos, konkretiems tikslams tam tikram laikotarpiui sudaryti jungtines analizės grupes ir dalyvauti jų darbe. Trečiųjų šalių dalyvavimas gali padėti užtikrinti sėkmingus bendros analizės rezultatus. Todėl FŽP gali kviesti trečiąsias šalis dalyvauti bendroje analizėje, jei tai patenka į toms trečiosioms šalims suteiktų įgaliojimų sritį; (55)veiksminga visų įpareigotųjų subjektų priežiūra yra labai svarbi siekiant apsaugoti Sąjungos finansų sistemos ir vidaus rinkos vientisumą. Šiuo tikslu valstybės narės turėtų vykdyti veiksmingą ir nešališką kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu priežiūrą ir nustatyti veiksmingo, savalaikio ir tvaraus priežiūros institucijų bendradarbiavimo sąlygas; (56)valstybės narės turėtų užtikrinti veiksmingą, nešališką ir rizika grindžiamą visų įpareigotųjų subjektų priežiūrą, kurią, pageidautina, turėtų atlikti valdžios institucijos per atskirą ir nepriklausomą nacionalinę priežiūros instituciją. Tam, kad nacionalinės priežiūros institucijos galėtų vykdyti veiksmingą visų įpareigotųjų subjektų priežiūrą, jos turėtų gebėti atlikti labai įvairias užduotis; (57)Sąjunga kai kuriais atvejais nevykdė griežtos priežiūros, kaip įpareigotieji subjektai vykdo savo pareigas kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu atžvilgiu. Todėl dabar itin svarbu, kad kompetentingos nacionalinės priežiūros institucijos, taikydamos šia direktyva ir Reglamentu [įrašyti nuorodą – pasiūlymas dėl Kovos su pinigų plovimu institucijos įsteigimo, COM/2021/421 final] sukurtą integruotą priežiūros mechanizmą, aiškiai suprastų atitinkamas savo teises ir pareigas; (58)siekiant veiksmingiau ir reguliariau vertinti ir stebėti riziką, kurią patiria įpareigotieji subjektai, ir būdą, kaip jie įgyvendina tikslines finansines sankcijas, būtina aiškiau nurodyti, kad nacionalinės priežiūros institucijos ir turi teisę, ir privalo atlikti visus būtinus nuotoliniu būdu atliekamus tyrimus, tyrimus vietoje, teminius tyrimus ir visus kitus tyrimus ir vertinimus, jei mano, kad tai būtina. Tai priežiūros institucijoms ne tik padės priimti sprendimus tais atvejais, kai konkreti sektoriui būdinga rizika yra aiški ir suprantama, bet ir suteiks joms reikiamų priemonių skleisti atitinkamą informaciją įpareigotiesiems subjektams ir juos informuoti, kad jie geriau suprastų pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo riziką; (59)informavimo veikla, įskaitant priežiūros institucijų vykdomą informacijos sklaidą jų prižiūrimiems įpareigotiesiems subjektams, yra labai svarbi siekiant užtikrinti, kad privatusis sektorius tinkamai suprastų savo patiriamos pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo rizikos pobūdį ir lygį; (60)priežiūros institucijos savo darbe turėtų laikytis rizika grindžiamo požiūrio, kuris turėtų suteikti joms galimybę sutelkti savo išteklius ten, kur rizika yra didžiausia, kartu užtikrinant, kad joks sektorius ar subjektas nebūtų paliktas atviras nusikalstamai pinigų plovimo ar terorizmo finansavimo veiklai. Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucija turėtų atlikti pagrindinį vaidmenį skatinant vienodą rizikos suvokimą, todėl jai turėtų būti pavesta suformuluoti įpareigotiesiems subjektams būdingos ir likutinės rizikos profilio lyginamuosius rodiklius, parengti šios rizikos vertinimo ir klasifikavimo metodiką ir nustatyti, kokiu dažnumu šis rizikos profilis turėtų būti peržiūrimas; (61)priežiūros institucijų FŽP atskleidžiami faktai, kurie gali būti susiję su pinigų plovimu arba terorizmo finansavimu, yra viena iš pagrindinių veiksmingos ir efektyvios pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo rizikos priežiūros priemonių. Todėl būtina, kad valstybės narės įdiegtų sistemą, kuri užtikrintų, kad FŽP būtų tinkamai ir greitai informuojami; (62)kad visoje Sąjungoje būtų užtikrintas priežiūros metodikos vienodumas, labai svarbu, kad nacionalinės priežiūros institucijos bendradarbiautų. Tam, kad šis bendradarbiavimas būtų veiksmingas, jis turi būti kuo glaudesnis ir nepriklausyti nuo atitinkamo priežiūros institucijų pobūdžio ar statuso. Be tradicinio bendradarbiavimo, pavyzdžiui, galimybės vykdyti tyrimus prašymą pateikusios priežiūros valdžios institucijos vardu, tikslinga suteikti įgaliojimus steigti kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu priežiūros kolegijas, kurios prižiūrėtų įpareigotuosius subjektus, besinaudojančius laisve teikti paslaugas arba įsisteigimo laisve, ir įpareigotuosius subjektus, kurie yra kurios nors grupės dalis; (63)jei įpareigotasis subjektas valdo kitoje valstybėje narėje esančius padalinius, be kita ko, pasitelkdamas atstovų tinklą, buveinės valstybės narės priežiūros institucija turėtų būti atsakinga už priežiūrą, kad įpareigotasis subjektas taikytų grupės kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu politiką ir procedūras. Šią priežiūrą gali sudaryti apsilankymai kitoje valstybėje narėje esančiuose padaliniuose. Buveinės valstybės narės priežiūros institucija turėtų glaudžiai bendradarbiauti su priimančiosios valstybės narės priežiūros institucija ir informuoti ją visais klausimais, kurie galėtų daryti poveikį atliekant vertinimą, kaip padalinys laikosi priimančiosios valstybės kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu taisyklių; (64)jei įpareigotasis subjektas valdo kitoje valstybėje narėje esančius padalinius, be kita ko, pasitelkdamas atstovų tinklą, priimančiosios valstybės narės priežiūros institucija privalo užtikrinti, kad padalinys laikytųsi kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu taisyklių, įskaitant pareigą atitinkamais atvejais vykdyti patikrinimus vietoje, stebėseną nuotoliniu būdu ir imtis tinkamų bei proporcingų priemonių, kad pašalintų šiurkščius tų reikalavimų pažeidimus. Priimančiosios valstybės narės priežiūros institucija turėtų glaudžiai bendradarbiauti su buveinės valstybės narės priežiūros institucija ir informuoti ją visais klausimais, kurie galėtų daryti poveikį jai atliekant vertinimą, kaip įpareigotasis subjektas taiko grupės kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu politiką ir procedūras. Kad šiurkštūs kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu taisyklių pažeidimai, dėl kurių nedelsiant reikia taikyti taisomąsias priemones, būtų pašalinti, priimančiosios valstybės narės priežiūros institucija turėtų turėti galimybę taikyti tinkamas ir proporcingas laikinas taisomąsias priemones, kurios panašiomis aplinkybėmis būtų taikomos jos kompetencijai priklausantiems įgaliotiesiems subjektams, kad būtų pašalinti tokie šiurkštūs pažeidimai; atitinkamais atvejais tai daroma su buveinės valstybės narės priežiūros institucijos pagalba ar su ja bendradarbiaujant; (65)siekiant užtikrinti geresnį veiksmų koordinavimą ir veiksmingai prisidėti prie integruoto priežiūros mechanizmo poreikių tenkinimo, reikėtų aiškiau apibrėžti atitinkamas su tais įpareigotaisiais subjektais susijusias priežiūros institucijų pareigas ir numatyti konkrečius, proporcingus bendradarbiavimo mechanizmus; (66)tarpvalstybinės grupės turi parengti plataus masto politiką ir procedūras. Siekiant užtikrinti, kad tarpvalstybines operacijas papildytų tinkama priežiūra, reikia nustatyti išsamias priežiūros taisykles, kurios sudarytų sąlygas buveinės valstybės narės ir priimančiosios valstybės narės priežiūros institucijoms kuo glaudžiau bendradarbiauti tarpusavyje, nepriklausomai nuo atitinkamo jų pobūdžio ar statuso, taip pat bendradarbiauti su Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucija, kad būtų galima įvertinti riziką ir stebėti procesus, galinčius daryti poveikį įvairiems subjektams, kurie priklauso kuriai nors grupei, ir koordinuoti priežiūros veiksmus. Atsižvelgiant į Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucijos koordinuojamąjį vaidmenį, šiai institucijai turėtų būti pavesta rengti techninių reguliavimo standartų projektus, kuriuose būtų išsamiai nustatytos atitinkamos buveinės ir priimančiosios valstybės grupių priežiūros institucijų pareigos ir jų bendradarbiavimo sąlygos. Priežiūra, ar veiksmingai įgyvendinama įmonių grupių kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu politika, turėtų būti atliekama vadovaujantis konsoliduotos priežiūros principais ir metodais, išdėstytais atitinkamuose ES sektorių teisės aktuose; (67)Direktyvoje (ES) 2015/849 nustatytas bendras reikalavimas, kad buveinės ir priimančiosios valstybių narių priežiūros institucijos turi bendradarbiauti. Vėliau šie reikalavimai buvo sugriežtinti siekiant užkirsti kelią tam, kad keitimasis informacija tarp priežiūros institucijų ir jų bendradarbiavimas nebūtų uždrausti arba nepagrįstai apriboti. Tačiau nesant aiškios teisinės sistemos, kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu priežiūros kolegijos buvo sudaromos remiantis teisiškai neprivalomomis gairėmis. Todėl, pripažįstant struktūruoto ryšio tarp Sąjungos priežiūros institucijų būtinybę, reikia nustatyti aiškias kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu kolegijų steigimo taisykles ir numatyti suderintą, teisiškai pagrįstą metodiką. Atsižvelgiant į koordinavimo ir priežiūros funkciją, kurią turi vykdyti Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucija, šiai institucijai turėtų būti pavesta rengti techninių reguliavimo standartų projektus, kuriuose būtų apibrėžiamos bendros sąlygos, leidžiančios kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu priežiūros kolegijoms tinkamai veikti; (68)kadangi pasaulinės finansų sistemos tampa vis labiau integruotos, labai svarbu, kad priežiūros institucijos keistųsi informacija ir bendradarbiautų. Viena vertus, Sąjungos priežiūros institucijos, įskaitant Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu instituciją, turėtų informuoti viena kitą apie atvejus, kai pagal trečiosios valstybės teisę neleidžiama įgyvendinti pagal Reglamentą [įrašyti nuorodą – pasiūlymas dėl Kovos su pinigų plovimu reglamento] reikalaujamos politikos ir procedūrų. Kita vertus, valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė leisti priežiūros institucijoms sudaryti bendradarbiavimo susitarimus dėl bendradarbiavimo ir keitimosi konfidencialia informacija su partnerėmis trečiosiose valstybėse, laikantis taikytinų asmens duomenų perdavimo taisyklių. Atsižvelgiant į priežiūros funkciją, kurią turi vykdyti Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucija, ši institucija turėtų teikti pagalbą, kurios gali prireikti siekiant įvertinti partnerei iš trečiosios valstybės taikomų profesinės paslapties reikalavimų lygiavertiškumą; (69)pagal Direktyvą (ES) 2015/849 valstybėms narėms leidžiama kai kurių įpareigotųjų subjektų priežiūrą patikėti savireguliavimo organams. Tačiau tokių savireguliavimo organų vykdomos priežiūros kokybė ir intensyvumas buvo nepakankami, o jos vieša priežiūra buvo nevykdoma arba beveik nevykdoma. Jeigu valstybė narė nusprendžia pavesti priežiūrą savireguliavimo organui, ji taip pat turėtų paskirti valdžios instituciją, kuri prižiūrėtų savireguliavimo organo veiklą ir taip būtų užtikrinama, kad minėtos veiklos vykdymas atitiktų šios direktyvos reikalavimus; (70)atsižvelgiant į kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu svarbą valstybės narės nacionalinėje teisėje turėtų nustatyti veiksmingas, proporcingas ir atgrasančias administracines sankcijas bei priemones už Reglamento [įrašyti nuorodą – pasiūlymas dėl Kovos su pinigų plovimu reglamento] nesilaikymą. Valstybės narės turėtų suteikti įgaliojimus nacionalinėms priežiūros institucijoms taikyti tas priemones įpareigotiesiems subjektams už padarytus pažeidimus padėčiai ištaisyti, o jei pažeidimas sudaro tam pakankamą pagrindą, – skirti pinigines sankcijas. Sankcijų ir priemonių įvairovė turėtų būti pakankamai plati, kad valstybės narės ir kompetentingos institucijos galėtų atsižvelgti į įpareigotųjų subjektų skirtumus, visų pirma kredito įstaigų bei finansų įstaigų ir kitų įpareigotųjų subjektų skirtumus, susijusius su jų dydžiu, ypatybėmis ir veiklos pobūdžiu; (71)šiuo metu valstybės narės už pagrindinių prevencinių nuostatų pažeidimus taiko skirtingas administracines sankcijas ir priemones ir laikosi nevienodos kovos su pinigų plovimu reikalavimų pažeidimų tyrimo ir sankcijų už pažeidimus skyrimo metodikos, priežiūros institucijos taip pat nevienodai aiškina, kas turėtų būti laikoma „sunkiu“ pažeidimu, ir kaip atskirti, kada turėtų būti skiriama administracinė sankcija. Tokie skirtumai kenkia pastangoms kovoti su pinigų plovimu bei terorizmo finansavimu, o Sąjungos atsakas yra nenuoseklus. Todėl reikėtų nustatyti bendrus kriterijus, pagal kuriuos būtų pasirenkamas tinkamiausias priežiūros institucijų atsakas į pažeidimus, taip pat reikėtų apibrėžti įvairias administracines priemones, kurias priežiūros institucijos galėtų taikyti, kai pažeidimai nėra pakankamai sunkūs, kad už juos būtų baudžiama administracine sankcija. Siekiant paskatinti įpareigotuosius subjektus laikytis Reglamento [įrašyti nuorodą – pasiūlymas dėl Kovos su pinigų plovimu reglamento] nuostatų, būtina stiprinti administracinių sankcijų atgrasomąjį pobūdį. Todėl maksimalios baudos, kurią galima skirti už sunkius Reglamento [įrašyti nuorodą – pasiūlymas dėl Kovos su pinigų plovimu reglamento] pažeidimus, minimalų dydį reikėtų padidinti. Perkeldamos šią direktyvą į nacionalinę teisę, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad administracinių sankcijų bei priemonių ir baudžiamųjų sankcijų pagal nacionalinę teisę taikymas nepažeistų principo ne bis in idem; (72)įpareigotieji subjektai gali naudotis laisve teikti paslaugas bei steigtis visoje vidaus rinkoje bei siūlyti savo produktus ir paslaugas visoje Sąjungoje. Kad priežiūros sistema būtų veiksminga, priežiūros institucijos turi žinoti apie įpareigotųjų subjektų atitikties kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu taisyklėms spragas. Todėl svarbu, kad priežiūros institucijos galėtų viena kitai pranešti apie įpareigotiesiems subjektams taikomas administracines sankcijas ir priemones, jeigu tokia informacija kitoms priežiūros institucijoms irgi būtų aktuali;

(73)skelbimas apie administracines sankcijas ar priemones už Reglamento [įrašyti nuorodą – pasiūlymas dėl Kovos su pinigų plovimu reglamento] pažeidimą gali daryti didelį atgrasomąjį poveikį, kad toks pažeidimas nepasikartotų. Tokiu būdu ir kiti subjektai yra informuojami apie pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo riziką, susijusią su įpareigotuoju subjektu, kuriam taikomos sankcijos, prieš jiems užmezgant verslo santykius, o kitų valstybių narių priežiūros institucijoms padedama valdyti su įpareigotuoju subjektu susijusią riziką, kai šis subjektas vykdo tarpvalstybinę veiklą jų valstybėje narėje. Dėl šių priežasčių reikėtų patvirtinti reikalavimą skelbti sprendimus dėl sankcijų, dėl kurių nevyksta apeliacinės procedūros. Tačiau visais atvejais skelbimas turėtų būti proporcingas ir, priimdamos sprendimą dėl paskelbimo apie administracinę sankciją ar priemonę, priežiūros institucijos turėtų atsižvelgti į pažeidimo sunkumą ir atgrasomąjį poveikį, kuris yra tikėtinas paskelbus apie administracinę sankciją arba priemonę; (74)yra pasitaikę atvejų, kad darbuotojams, pranešusiems apie įtariamą pinigų plovimą, buvo grasinama arba jie susidūrė su priešiškais veiksmais. Siekiant užtikrinti kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemos veiksmingumą šį klausimą labai svarbu išspręsti. Valstybės narės turėtų suprasti šią problemą ir imtis visų įmanomų priemonių, kad apsaugotų asmenis, įskaitant įpareigotojo subjekto darbuotojus ir atstovus, nuo tokių grasinimų ar priešiškų veiksmų, ir pagal nacionalinę teisę suteikti tokiems asmenims tinkamą apsaugą, ypač apsaugoti jų teisę į jų asmens duomenų apsaugą ir teises į veiksmingą teisminę apsaugą bei atstovavimą; (75)nauja visapusiškai integruota ir nuosekli Sąjungos lygiu vykdomos kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu politika, kurioje būtų nustatytos Sąjungos ir nacionalinių kompetentingų institucijų funkcijos ir kuria būtų siekiama užtikrinti sklandų ir nuolatinį šių institucijų bendradarbiavimą. Šiuo atžvilgiu visų nacionalinių ir Sąjungos kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucijų bendradarbiavimas yra itin svarbus, jį reikėtų aiškiau apibrėžti ir stiprinti. Valstybės narės savo viduje ir toliau turi nustatyti būtinas taisykles, pagal kurias būtų užtikrinama, kad politikos formuotojai, FŽP, priežiūros institucijos, įskaitant Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu instituciją, ir kitos kompetentingos institucijos, dalyvaujančios kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu veikloje, taip pat mokesčių ir teisėsaugos institucijos, veikdamos pagal šią direktyvą, turėtų veiksmingus mechanizmus, suteikiančius joms galimybes bendradarbiauti ir koordinuoti veiksmus, be kita ko, ribojant kompetentingų institucijų galimybes atsisakyti bendradarbiauti ir keistis informacija kitos kompetentingos institucijos prašymu; (76)siekiant palengvinti ir skatinti veiksmingą bendradarbiavimą, ypač keitimąsi informacija, turėtų būti reikalaujama, kad valstybės narės pateiktų Komisijai ir Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu savo kompetentingų institucijų sąrašą ir atitinkamus kontaktinius duomenis; (77)pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo riziką gali aptikti visos kredito įstaigas prižiūrinčios priežiūros institucijos. Prudencinio pobūdžio informacija apie kredito ir finansų įstaigas, pavyzdžiui, informacija apie direktorių ir akcininkų tinkamumą ir kompetenciją, vidaus kontrolės mechanizmus, vidaus valdymą arba atitiktį ir rizikos valdymą dažnai būna būtina tam, kad tose įstaigose būtų galima vykdyti tinkamą kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu priežiūrą. Informacija apie kovą su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu taip pat yra svarbi atliekant tokių įstaigų prudencinę priežiūrą. Todėl reikalavimas bendradarbiauti ir keistis informacija su kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu priežiūros institucijomis bei FŽP turėtų būti taikomas visoms kompetentingoms institucijoms, kurios yra atsakingos už tokių įpareigotųjų asmenų priežiūrą pagal kitus Sąjungos teisės aktus, pavyzdžiui, pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą (ES) 2013/36, Direktyvą (ES) 2014/49, Direktyvą (ES) 2014/59, Direktyvą (ES) 2014/92 ir Direktyvą (ES) 2015/2366 Kad šis bendradarbiavimas vyktų veiksmingai, valstybės narės turėtų kasmet informuoti Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu instituciją apie palaikomus ryšius; (78)bendradarbiavimas su kitomis institucijomis, kompetentingomis vykdyti kredito įstaigų priežiūrą pagal Direktyvą (ES) 2014/92 ir Direktyvą (ES) 2015/2366, gali padėti sumažinti nenumatytas kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu reikalavimų pasekmes. Kredito įstaigos gali pasirinkti nutraukti arba apriboti verslo santykius su klientais ar tam tikrų kategorijų klientais, ir taip rizikos išvengti, o ne ją valdyti. Tokia rizikos mažinimo praktika gali susilpninti kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu sistemą ir sumažinti galimybes aptikti įtartinus sandorius, nes ji skatina klientus savo finansinėms reikmėms naudotis mažesnio saugumo arba nereguliuojamais mokėjimo kanalais. Be to, jeigu rizikos mažinimo praktika plačiai paplis bankų sektoriuje, gali pasireikšti tam tikrų kategorijų mokėjimo subjektų ar vartotojų finansinė atskirtis. Finansų priežiūros institucijos turi geriausias galimybes nustatyti atvejus, kai kredito įstaiga atsisako užmegzti verslo santykius, nors galbūt pagal nacionalinės teisės aktus, kuriais įgyvendinama Direktyva (ES) 2014/92 arba Direktyva (ES) 2015/2366, privalo juos užmegzti, ir taip elgiasi be pagrindo, kuris būtų patvirtintas išsamaus klientų patikrinimo dokumentais. Tokiais atvejais finansų priežiūros institucijos turėtų įspėti institucijas, atsakingas už tai, kad finansų įstaiga laikytųsi Direktyvos (ES) 2014/92 arba Direktyvos (ES) 2015/2366 reikalavimų; (79)siekiant suderinti pagal šią direktyvą siekiamą tikslą užkirsti kelią pinigų plovimui ir pagal direktyvas 2014/49/ES ir 2014/59/ES siekiamą tikslą apsaugoti finansinį stabilumą bei indėlininkus, būtina, kad finansų priežiūros institucijos ir institucijos, atsakingos už kredito įstaigų ir investicinių įmonių krizių valdymą, pirmiausia indėlių garantijų sistemoje paskirtos institucijos ir pertvarkymo institucijos, bendradarbiautų. Jeigu nustatoma, kad kredito įstaiga žlunga ar gali žlugti, arba jeigu pripažįstama, kad indėlių grąžinti neįmanoma, finansų priežiūros institucijos turėtų prižiūrėti, kaip vykdomas išsamus klientų patikrinimas ir FŽP pranešama apie visus įtartinus sandorius. Finansų priežiūros institucijos turėtų informuoti institucijas, atsakingas už kredito įstaigų ir investicinių įmonių krizių valdymą, apie visus svarbius atlikto išsamaus klientų patikrinimo rezultatus ir apie visas sąskaitas, kurių naudojimą FŽP sustabdė; (80)siekdama palengvinti tokį su kredito įstaigomis susijusį bendradarbiavimą Kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu institucija, konsultuodamasi su Europos bankininkystės institucija, turėtų paskelbti gaires, kuriose būtų išdėstytos pagrindinės tokio bendradarbiavi