LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 75/129

Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė „ES ir Turkijos dvišalių prekybos santykių stiprinimas ir muitų sąjungos modernizavimas“

(2017/C 075/22)

Pranešėjas

Dimitris DIMITRIADIS

Konsultavimasis Europos Komisija, 2016 m. metinis raštas, 2016 4 20 Teisinis pagrindas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 304 straipsnis Atsakingas skyrius Išorės santykių skyrius Priimta skyriuje 2016 11 16 Priimta plenarinėje sesijoje 2016 12 14 Plenarinė sesija Nr. 521 Balsavimo rezultatai (už/prieš/susilaikė) 252/4/7

1. Išvados ir rekomendacijos

1.1. EESRK mano, kad dėl šiuo metu vykstančių pokyčių dabartinis muitų sąjungos susitarimas tapo nebeaktualus ir susitarimo šalys turės pradėti rimtas derybas dėl savo ekonominių ryšių stiprinimo ir sudaryti naujo tipo prekybos susitarimą, kuris atspindėtų dabartinius poreikius.

1.2. EESRK toliau laikosi nuomonės, kad Turkija tebėra labai svarbi partnerė ir esama pakankamai politinės valios didinti bendradarbiavimo lygį, su sąlyga, kad nuolat būtų laikomasi pagrindinių Europos vertybių ir užtikrinami demokratijos, teisinės valstybės ir žmogaus teisių principai.

1.3. EESRK mano, kad su muitų sąjunga susijusi procedūra gali būti vykdoma persvarstant Sprendimą Nr. 1/95, priimant naują Asociacijos tarybos sprendimą arba galiausiai pasirašant naują protokolą prie prisijungimo susitarimo.

1.4. EESRK smerkia liepos 15 d. perversmą, bet jis taip pat yra labai susirūpinęs dėl Turkijos Vyriausybės reakcijos ir vėlesnių politinių pokyčių Turkijoje, kurie pasireiškė ne tik asmenų patraukimu baudžiamojon atsakomybėn už valstybės perversmo organizavimą, kurie neatspindi priemonių, atitinkančių teisinės valstybės principą, ir prieštarauja demokratijos principams.

1.5. EESRK ragina Turkiją, kaip ES narystės siekiančią šalį, apsaugoti ir puoselėti visuotines žmogaus teises ir vadovautis demokratijos ir teisinės valstybės principais. EESRK ne tik apgailestauja dėl pasikėsinimo nuversti demokratiškai išrinktą Turkijos valdžią, bet ir reiškia susirūpinimą dėl Turkijos valdžios institucijų atsako, ir primygtinai ragina visapusiškai laikytis žmogaus teisių ir jas taikyti nediskriminuojant, ypač žodžio laisvę ir jos ypatingą išraišką – spaudos laisvę, ir visiškai atkurti teisinę valstybę.

1.6. EESRK nuomone, Turkija privalo iš tikrųjų parodyti, kad ji neatsisako narystės siekiančios valstybės statuso, kuris pagal įstatymą ir pagal Sutartis vis dar yra jai suteiktas, tęsdama derybas su ES, taip pat griežtai laikydamasi ES acquis ir visų iki šiol sutartų reikalavimų.

1.7. Pastaraisiais metais susiformavusios naujos pasaulio prekybos sąlygos paskatino ES pradėti naują derybų dėl pasaulinių prekybos susitarimų raundą, kur daug dėmesio skiriama įvairių sričių nuostatų tobulinimui, siekiant skatinti šiuolaikines prekybos formas bei taikyti ES principus ir ES acquis. Komisijos komunikatas „Prekyba visiems“ privalo būti ES ir Turkijos derybų pagrindas. Neseniai atlikti pataisymai ir geriausia praktika įgyvendinant įvairius prekybos susitarimus pakeitė modelius, pagal kuriuos užtikrinamas tvarumas, skaidrumas ir socialinių partnerių bei pilietinės visuomenės įtraukimas į tarptautinius prekybos susitarimus.

1.8. EESRK mano, kad būtina iš anksto atlikti tiek ex ante, tiek ex post derybų poveikio ir pagrįstumo vertinimus, siekiant nustatyti jų poveikį aplinkai, ekonomikai ir visuomenei. Šiame procese privalo dalyvauti socialiniai partneriai ir pilietinės visuomenės organizacijos. Be to, EESRK mano, kad Komisija turėtų toliau atidžiai stebėti socialinės ir ekonominės padėties raidą Turkijoje kiekvienu derybų etapu.

1.9. Reikėtų atsižvelgti į tai, kad per dvidešimt metų nuo muitų sąjungos įsigaliojimo ES acquis išsiplėtė ir dabar apima anksčiau nereglamentuotas sritis.

1.10. EESRK laikosi nuomonės, kad reikia naujo, modernaus susitarimo dėl muitų sąjungos, ir nepritaria minčiai išlaikyti status quo arba paversti ją regioniniu prekybos susitarimu, nes tai nerealu. Jis mano, kad į naująjį susitarimą reikėtų įtraukti naujus skyrius, kurie pirmiausia atspindėtų vis plečiamų ir peržiūrimų ES teisės aktų ir praktikos papildymus, ir atnaujinti nuostatas, susijusias su sritimis, kuriose kilo problemų įgyvendinant muitų sąjungą su Turkija ir pirminius reikalavimus.

1.11. EESRK taip pat mano, kad naujose derybose reikėtų itin daug dėmesio skirti tam, kad Turkijos teisės aktuose nedelsiant būtų atlikti būtini esminiai pakeitimai.

1.12. EESRK siūlo į naujo susitarimo reguliavimo sistemą įtraukti šias sritis: — žemės ūkis (su visais reikalavimais, kurie toliau išdėstomi šioje nuomonėje), — paslaugos, — viešieji pirkimai, — neperdirbti produktai ir žaliavos, — vartotojų apsauga, — aplinkos apsauga ir darnus vystymasis, — veterinarijos, sanitarijos ir fitosanitarijos priemonių ir maisto saugos politikos reguliavimo sistemų lygiavertiškumas, — veiksminga darbuotojų teisių ir deramų darbo vietų apsauga, — sveikatos apsauga ir sauga darbe, — e. prekybos skatinimas ir skaitmeninės darbotvarkės, nustatančios laisvą skaitmeninių duomenų judėjimą, sukūrimas, — energetikos politika ir energetinis saugumas, — inovacijų skatinimas ir intelektinės nuosavybės apsauga, — kova su korupcija ir pinigų plovimu, — didesnės paskatos MVĮ, — supaprastintos administracinės procedūros ir mažesnės administracinės išlaidos, — investicijos ir investicijų teisės aktų atnaujinimas, siekiant apsaugoti investuotojus, ir kartu nešališko ginčų sprendimo procedūros įvedimas, — procedūros, pagal kurią Europos teisės aktai perkeliami ir integruojami į Turkijos teisinę sistemą, tobulinimas, — griežtesnės nuostatos siekiant užtikrinti, kad peržiūrėto susitarimo turinys ir įgyvendinimo nuostatos atitiktų ES acquis.

1.13. EESRK manymu, kalbant apie asimetriją, kuri turi įtakos Turkijos prekybos santykiams su trečiosiomis šalimis, su kuriomis ES sudaro naujo tipo prekybos susitarimus, daugiausia, ką galima padaryti remiantis atitinkama nuostata, yra teikti politines paskatas ES šalims partnerėms, suteikiant papildomą galimybę Komisijai veiksmingai teikti tarpininkavimo paslaugas.

1.14. EESRK mano, kad į visus ES ir Turkijos prekybos susitarimo derybų ir įgyvendinimo etapus turėtų būti įtrauktos veiksmingos konsultacijos ir juose turėtų dalyvauti socialiniai partneriai (darbdaviai ir darbuotojai) bei pilietinės visuomenės organizacijos.

2. ES ir Turkijos prekybos santykiai

2.1. 1959 m. Turkija pateikė paraišką tapti tuometinės Europos ekonominės bendrijos (EEB), kuri vėliau tapo Europos Sąjunga (ES), asocijuota nare. 1963 m. buvo pasirašytas asociacijos susitarimas (1), kuriuo taip pat buvo numatyta sukurti EEB ir Turkijos muitų sąjungą.

2.2. Atitinkamai 1970 m. buvo parengtas papildomo protokolo projektas, kuriuo buvo panaikinti tarifai ir kvotos prekėms ir taip imtasi tolesnių veiksmų kuriant muitų sąjungą, kurios siekiant reikėjo panaikinti prekybos kliūtis ir kuri buvo visiškai įgyvendinta 1995 m. (2) Tais pačiais metais buvo pasirašytas laisvosios prekybos susitarimas (LPS) (3), apimantis prekybą anglimis ir plienu su tuometine EAPB.

2.3. Be to, Turkijos buvo paprašyta priimti ES bendrą išorės muitų tarifą (CET) (4) importui iš trečiųjų šalių ir priimti visus jau esamus ir būsimus susitarimus dėl lengvatinio prekybos režimo.

2.4. Muitų sąjunga savo laiku buvo drąsi ir originali idėja ir puiki galimybė sustiprinti dvišalius santykius, nes tai buvo vienas pirmųjų susitarimų, kuriame buvo numatytas teisės aktų suderinimas su šalimi, kuri nėra valstybė narė.

2.5. Po to, kai 1987 m. Turkija pateikė asociacijos paraišką, 1997 m. ES pradėjo lygiagretų procesą pagal Europos Sąjungos sutarties 2 ir 49 straipsnius.

2.6. 2005 m. buvo pradėtos stojimo derybos, kuriose buvo svarstomi 34 ES acquis skyriai ir vienas papildomas skyrius, taigi iš viso 35 skyriai.

2.7. Atsižvelgdamas į suinteresuotųjų subjektų raginimus, EESRK teigiamai vertina anglių ir plieno LPS, kuris turėtų likti toks pat, tačiau pabrėžia būtinybę pertvarkyti muitų sąjungą, kad būtų galima modernizuoti prekybos santykius;

3. Politinė padėtis Turkijoje po liepos 15 d.

3.1. Padėtis Turkijoje po liepos 15 d. mėginimo įvykdyti valstybės perversmą – kurį EESRK vienareikšmiškai smerkia – kelia didelį susirūpinimą. Valdžios elgesys su įtariamais perversmo dalyviais, taip pat su opozicijos ir pilietinės visuomenės veikėjais, nedalyvavusiais perversme, bei su spaudos ir žiniasklaidos kanalais, nepalaikančiais Vyriausybės, yra nesuderinamas su Europos standartais ir labai apsunkina ES ir Turkijos derybas.

3.2. Po liepos 15 d. įvykių pasikeitė oficiali Ankaros pozicija: Turkijos derybininkai reikalauja tiesioginių ES įsipareigojimų, o pastaroji dėl keleto klausimų kol kas rodo neryžtingumą ir politinės valios bei politinio tikslo trūkumą; savo ruožtu Turkija nesugeba parodyti geros valios, kurios reikia siekiant įgyvendinti priimtus dokumentus (pvz., susijusius su Ankaros susitarimo protokolu ir pan.), o tai dar labiau trukdo kurti reikalingą tarpusavio supratimą.

3.3. EESRK yra susirūpinęs ir toliau stebi įvykius po nepavykusio pučo ir pradedamas derybas dėl muitų sąjungos, siekiant stiprinti prekybos santykius, vertina kaip galimybę pradėti normalizuoti ES ir Turkijos santykius ir atgaivinti pažeistą Turkijos ekonomiką.

3.4. Todėl tokiomis sudėtingomis aplinkybėmis Turkijai būtų naudinga prisiimti ilgalaikius įsipareigojimus dėl reformų programos, kuri apimtų radikalias permainas ekonominėje ir politinėje srityse.

4. Turkijos ekonomika

4.1. 2015 m. Turkijos ekonomika pasiekė stulbinamą 1,576 trln. JAV dolerių (2015 m. vertinimu) bendrąjį vidaus produktą pagal perkamosios galios paritetą (BVP pagal PGP) ir pagal pasaulinį ekonomikos reitingą užėmė 18-ą vietą. Vertinant šalies ekonomikos augimą, 2015 m. jis sulėtėjo iki vis dar patenkinamų 3,8 % – pasaulio mastu šis rodiklis yra 102-oje vietoje. Turkijos valstybės skola sumažėjo iki nuosaikių 33,1 % BVP, o infliacijos lygis vis dar yra aukštas – 2015 m. jis siekė maždaug 7,7 % (5).

4.2. Per pastaruosius kelerius metus Turkijos ekonomika pakito – iš tradicinės žemės ūkio ekonomikos ji virto paslaugų ir turizmo ekonomika su į eksportą orientuotu gamybos sektoriumi. Šiuos pokyčius iš dalies lėmė muitų sąjunga, nes atsirado didelių galimybių, kuriomis buvo iškart pasinaudota priėmus teisinę sistemą ir įgyvendinus ES standartus.

4.3. Tačiau nuo 2012 m. dėl sumažėjusių tiesioginių užsienio investicijų ir politinių bei ekonominių įvykių, kurie dažnai stabdė ekonominį vystymąsi ir lėmė netikrumą, ekonomikos augimas sulėtėjo. 2013–2016 m. laikotarpiu pasitikėjimą pakirto politiniai neramumai, geopolitinės permainos, kaltinimai korupcija ir įtempti santykiai su kaimyninėmis valstybėmis, nes Turkija siekė reikšmingesnio politinio vaidmens šiame regione. Tai turėjo neigiamos įtakos ekonomikai ir nustelbė beprecedentę Turkijos ekonomikos pažangą, nes šios šalies ekonomikai dėl einamosios sąskaitos deficito buvo būdingi valiutų ir rinkos svyravimai, o dėl visų šių priežasčių sumažėjo ir susilpnėjo investicijų į šalį srautas. Po bandymo įvykdyti perversmą ekonomika patyrė naują smūgį, nes jos augimas dar labiau sulėtėjo ir smarkiai sumažėjo turizmo apimtys.

4.4. Nerimą keliantys politiniai įvykiai ir jų tiesioginiai padariniai stipriai pakenkė ekonomikai tiek dėl sumažėjusio pasitikėjimo rinkos stabilumu, tiek dėl Turkijos ekonominės ir investicinės aplinkos silpnumo (6), nes abejojama Turkijos Vyriausybės gebėjimu atgaivinti šalies ekonomikos augimą ir jos patikimumu, be to, smarkiai smuko Turkijos liros vertė (7).

5. Muitų sąjungos poveikis Turkijos ekonomikai, reguliavimo sistemos trūkumai ir įgyvendinimo problemos

5.1. Bendros prognozės dėl muitų sąjungos buvo gana pesimistiškos, tačiau rezultatai nustebino – prognozuota, kad Turkijos BVP neaugs daugiau kaip 1–1,5 %, ir nors tai buvo vertinama kaip reikšmingas rodiklis, jis neprilygsta realiems augimo rezultatams.

5.2. ES yra svarbiausia Turkijos importo ir eksporto partnerė, o Turkija pagal svarbą ES yra 7-oji importo ir 5-oji eksporto rinka. Turkija į ES daugiausia eksportuoja mašinas ir transporto įrangą bei pramonines prekes. ES į Turkiją daugiausia eksportuoja mašinas ir transporto įrangą, cheminius produktus ir pagamintas prekes.

5.3. Prekyba su ES 1995–2014 m. laikotarpiu padidėjo 22 %. Taip pat teigta, kad muitų sąjunga lėmė prekybos srauto perorientavimą (8), tačiau išnagrinėjus bendrą procentinę prekybos dalį, jis yra nereikšmingas (9).

5.4. Bet kuriuo atveju tai padėjo suvaldyti Turkijos taikomus tarifus pramoniniams produktams ir nebereikėjo įvesti prekių kilmės taisyklių dvišalei prekybai.

5.5. Kai kuriuos svarbiausius muitų sąjungos trūkumus galima apibendrinti taip: — pernelyg dažnai ir nereikalingai taikomos prekybos apsaugos priemonės, pavyzdžiui, kompensacinės, antidempingo, apsaugos ir priežiūros priemonės, kurios daro poveikį dvišalei prekybai (10), — nėra veiksmingo atitikties užtikrinimo mechanizmo ir ginčų sprendimo procedūros, be kurių neįmanoma veiksmingai išvengti pasirinktinio muitų sąjungos įgyvendinimo tam tikrais atvejais ir netiesioginių diskriminacinių priemonių, turinčių neigiamo poveikio ES produktams, priėmimo. Dabartinė ginčų sprendimo procedūra taikoma tik tam tikriems ginčams (t. y. jurisdikcija galioja tik tam laikotarpiui, kurį galioja protekcionistinės priemonės) (11), kuriuos gali nagrinėti Asociacijos taryba, kuri iš esmės yra politinė institucija, priimanti sprendimus bendru sutarimu, — muitų sąjungos taikymo sritis yra ribota ir apima tik pramonės produktus, įskaitant Sąjungoje arba Turkijoje pagamintus komponentus ir perdirbtus žemės ūkio produktus, taip pat prekes, visiškai arba iš dalies pagamintas iš produktų, kurių kilmės šalis – trečiosios šalys, tačiau laisvai platinamų Sąjungoje arba Turkijoje. Konkrečiai, žemės ūkio produktai sudaro 10 %, o paslaugos – 60 % Turkijos BVP, bet abiem šiems sektoriams muitų sąjungos susitarimai nėra taikomi, — problemų taip pat kelia derinimo su ES teise procesas ir informacijos apie šį procesą teikimo metodo veiksmingumas; atitinkamai verslo bendruomenė, importuodama ar eksportuodama tuos pačius produktus, susiduria su teisėkūros proceso svyravimais, dėl kurių nei patys verslininkai per savo oficialias atstovaujamąsias organizacijas (prekybos rūmus, darbdavių organizacijas ir t. t.), nei atitinkamos valdžios institucijos (muitinės, eksporto tarpininkai, rinkos priežiūros institucijos) nespėja prisiderinti prie naujausių pokyčių (12).

5.6. Be problemų, su kuriomis susiduriama muitų sąjungos reglamentavimo srityje, taip pat kyla klausimų dėl netinkamo muitų sąjungos įgyvendinimo arba Turkijos priimamų vienašališkų sprendimų muitų ir tarifų praktikos klausimais, kuriais akivaizdžiai pažeidžiamos susitarimo sąlygos. Taip pat kyla klausimų dėl Turkijos atsisakymo leisti vykdyti laisvą prekybą su ES valstybe nare Kipro Respublika, akivaizdžiai pažeidžiant Bendrijos teisę ir ES ir Turkijos prekybos susitarimus.

5.7. Dabartinis Turkijos prisitaikymas prie ES vidaus rinkos teisės tam tikrose srityse pagerėjo, pvz., laisvo prekių judėjimo, konkurencijos politikos ir valstybės pagalbos, ekonomikos ir pinigų politikos, įmonių ir pramonės politikos srityse, bet Europos Komisija pabrėžė, kad Turkija nuolat ignoruoja svarbius susitarimo aspektus įvairiose srityse taikydama protekcionistines priemones, kurios prieštarauja muitų sąjungos nuostatoms.

5.8. Tačiau Turkija tinkamai neįgyvendina teisės aktų dėl valstybės pagalbos ir stebėsenos programų nustatymo ir, regis, nėra linkusi sudaryti visas sąlygas laisvam prekių judėjimui ir panaikinti paslėptus apribojimus; galiausiai, ji nepriėmė ir neįgyvendino veiksmingų vykdymo užtikrinimo priemonių, kuriomis užkertamas kelias intelektinės nuosavybės teisių pažeidimams.

5.9. Vertinant bendrą muitų sąjungos naudą, kaip didžiausią jos indėlį galėtume nurodyti tai, kad ja buvo pasinaudota kaip ekonominių reformų priemonėmis, kurios padėjo Turkijai integruotis į pasaulines rinkas, ji taip pat padėjo atkurti Turkijos patikimumą ir galiausiai sustiprino priemones, kurių imtasi siekiant sustabdyti infliaciją ir stabilizuoti Turkijos liros vertę.

5.10. Buvo sparčiai modernizuota Turkijos prekyba ir pagerėjo Turkijos gamintojų ir pardavėjų, kurie per ES rinką pateko į daugiau galimybių ir iššūkių suteikiančią pasaulio prekybos aplinką, konkurencijos sąlygos.

6. Muitų sąjungos ir neseniai sudarytų laisvosios prekybos susitarimų (LPS) palyginimas

6.1. Keleri artimiausi metai taps naujos ekonominės eros pradžia, kurią žymės daug parengtų ir įgyvendintų tarptautinio lygmens reguliavimo iniciatyvų, turėsiančių įtakos ES ir Turkijos ekonominiams santykiams, ir dėl jų reikės atnaujinti muitų sąjungą. Tuo pat metu ES sutelkė dėmesį į išorinių ekonominių santykių su trečiosiomis šalimis stiprinimą, siekdama gerinti gyvenimo lygį ir didinti gerovę. Svarbiausios šiuo metu vykdomos iniciatyvos (13) yra transatlantinės prekybos ir investicijų partnerystės susitarimas (TPIP), ES ir Kanados išsamus ekonomikos ir prekybos susitarimas (IEPS), prekybos paslaugomis susitarimas (TISA) ir derybos dėl prekybos susitarimo su Japonija.

6.2. Susidarius naujoms sąlygoms, pasenusi muitų sąjungą dėl jai būdingos asimetrijos jau pastūmėjo Turkijos ekonomiką į nepalankią padėtį (14): būdama muitų sąjungoje, Turkija gali derėtis dėl prekybos susitarimų su trečiosiomis šalimis tik tada, kai ES su jomis susiderėjo ir pasirašė LPS, ir Turkijai nesuteikiama jokios galimybės įsikišti bet kuriuo derybų etapu. Kita vertus, „nuostata dėl Turkijos“ yra politikos gairė ir trečiųjų šalių neįpareigoja sutikti vesti derybas, jau nekalbant apie susitarimo pasirašymą. NET jeigu susitarti pavyksta, dėl uždelsto laiko Turkijos įmonės atsiduria nepalankioje konkurencinėje padėtyje.

6.3. Be to, Turkija privalėjo pradėti taikyti bendrąjį išorės muito tarifą (BIMT), pagal kurį ji turi prisitaikyti prie pokyčių (daugiausia sumažinimų), kuriuos ES įvedė pasirašiusi laisvosios prekybos susitarimus, nors tokių susitarimų nepasirašiusios Turkijos produktams tokia privilegija kitose rinkose netaikoma. Tai paskatino laipsnišką Turkijos muitų tarifų režimo liberalizavimą.

6.4. Minėti muitų sąjungos struktūros trūkumai šiuo metu, praėjus daugiau kaip dvidešimt metų po jos sudarymo, tampa daug ryškesni.

6.5. 2014 m. tik 17 iš 48 ES prekybos partnerių buvo sudarę susitarimus su Turkija, o iš naujos kartos laisvosios prekybos susitarimus sudariusių šalių tik Pietų Korėja sutiko sudaryti susitarimą su Turkija, priimdama kvietimą, suformuluotą į Korėjos ir ES susitarimą įtrauktoje nuostatoje dėl Turkijos.

7. Dvišalių prekybos santykių plėtra

7.1. ES ir Turkijos ekonominis ir politinis bendradarbiavimas yra būtinas ir padėtų siekti stabilumo šioje ypač neramioje pasaulio dalyje; muitų sąjungos atnaujinimas taptų aiškiu teigiamu bendradarbiavimo ir stabilumo ženklu.

7.2. Buvo išsamiai aptartos kitos ES ir Turkijos tarpusavio prekybos ir ekonominių santykių galimybės, įskaitant galimybę, pirma, išlaikyti esamą padėtį, antra, pakeisti arba papildyti muitų sąjungą regioninės prekybos susitarimu arba, trečia, muitų sąjungą atnaujinti. Iš visų šių galimybių, EESRK manymu, pastaroji alternatyva būtų naudingiausia dvišaliams santykiams remti ir stiprinti siekiant abipusės naudos.

7.3. Scenarijus „nedaryti nieko“ – taip pat atsižvelgiant į tolimoje ateityje numatytas derybas dėl narystės – nėra realistiškas alternatyvus sprendimas, nes laikoma, kad itin svarbu spręsti pirmiau nurodytas problemas ir nedelsiant išnaudoti turimą prekybos santykių potencialą.

8. Pagrindiniai persvarstymo elementai

8.1. Atsižvelgiant į 2015 m. Komisijos komunikatu „Prekyba visiems“ (15) pradėtą naują ES prekybos ir investicijų politiką, jau dabar aišku, kad ES įsipareigoja pasinaudoti savo kaip lyderės padėtimi prekybos srityje reaguodama į naujus globalizuotos rinkos iššūkius ir šiuolaikinės prekybos aplinkos poreikius, kad nustatydama reformų prioritetus paskatintų vystymąsi ir siektų institucinių permainų (16).

8.2. Akivaizdu, kad dedant šias pastangas nauja prekybos politika negali būti vienpusė – siekiant, kad ji būtų laikoma veiksminga ir naudinga platesniam ratui susijusių subjektų, pvz., darbuotojams, vartotojams ir MVĮ, ji turi būti įvairių lygmenų ir sudėtinga, apimanti įvairias veiklos sritis.

8.3. Konkrečiau kalbant, Europos vertybių įtraukimas į tą pačią principų sistemą yra svarbus įvairiais lygmenimis, nes dabar derybos dėl prekybos ir investicijų susitarimų yra ne tik ekonominio pobūdžio, bet jomis siekiama ir platesnių socialinių bei ekonominių tikslų – pradėti daugialypes ir daugiapakopes reformas.

8.4. Darnus vystymasis ir aplinkos apsauga dabar yra vienodai svarbūs ir neatsiejami nuo šių vertybių, ypač ES pasirašius Paryžiaus susitarimą (COP 21) ir JT Ekonomikos ir socialinių reikalų tarybai patvirtinus naujų darnaus vystymosi tikslus (DVT) (17).

8.5. Tai dar akivaizdžiau matoma, kai šalys, su kuriomis vykdomos derybos, dalyvauja pokalbiuose dėl stojimo, ir geriausias to pavyzdys yra Turkija.

8.6. Peržiūra taip pat turi būti grindžiama tarptautiniais standartais ir konvencijomis dėl darbuotojų teisių apsaugos (18).

8.7. Todėl ES nusprendė to siekti remdamasi trimis pagrindiniais principais. Šie principai yra: a) veiksmingumas: kad užtikrinant geriausią naujų prekybos projektų pritaikomumą būtų atsižvelgta ir į makroekonominius (pvz., krizę patiriančių ES šalių ekonominę padėtį), ir mikroekonominius (pvz., MVĮ) poreikius; b) skaidrumas: užtikrinant didesnį matomumą ir į derybas įtraukiant kiek įmanoma daugiau suinteresuotųjų subjektų; c) Europos vertybės ir modeliai: kintanti sąvoka, kuri dabar išplėsta, kad apimtų žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių (įskaitant darbuotojų) apsaugos, darnaus vystymosi, kovos su korupcija ir panašius klausimus.

8.8. Taigi, bandymai užtikrinti konvergenciją su prekybos partneriais turi apimti: 1. aukšto lygio tyrimus dėl esamų pasaulinių vertės grandinių ir pasaulinių tiekimo grandinių; 2. atnaujintas prekybos ir paslaugų skatinimo priemones, kad jos atspindėtų esamą pasaulinę padėtį, kuriai būdinga susiskaidžiusi gamyba, pagrįsta subranga (užsakomaisiais darbais), gamybos perkėlimu į užsienį ir padalinių (filialų) steigimu; 3. elektroninės prekybos ir judumo skatinimo priemones, ir žinoma, veiksmingą oficialaus bendradarbiavimo plėtrą tiek derybų etape, tiek ir vertinant bei prižiūrint susitarimų įgyvendinimą.

9. Naujo susitarimo sudarymo procesas ir turinys

9.1. Naujo susitarimo taikymo sritis turėtų būti išplėsta įtraukiant kitus sektorius, pavyzdžiui: a) žemės ūkį (griežtai taikant Europos standartus ir produktų atsekamumo principą, taip pat atlikus importo liberalizavimo poveikio Europos ūkininkams vertinimą), taip pat atsižvelgiant į laikinų protekcionistinių priemonių išsaugojimą ar nustatymą po tikslinimo laikotarpio, jeigu tai laikoma neabejotinai būtina Europos gaminiams apsaugoti; b) investicijas; c) viešųjų pirkimų reguliavimą; d) paslaugas; e) daugiau teminių sričių, pavyzdžiui, darnaus vystymosi, aplinkos apsaugos, energetikos ir pan., taip pat žaliavų, neperdirbtų produktų ir kt. f) autorių teisių ir patentų apsauga. Susitarime taip pat turėtų būti numatytos privalomos nuostatos dėl neatidėliotino ES teisės aktų perkėlimo ir įtraukimo į nacionalinę teisę, taip pat speciali nuostata dėl privalomo ginčų, susijusių su jo įgyvendinimu, sprendimo taikant mechanizmą, kuriam inicijuoti nereikia politinio sprendimo, skirtingai nei yra dabar, ir dėl to labai sunku veiksmingai ir skaidriai spręsti ginčus.

9.2. Taip pat manoma, kad itin svarbu įtvirtinti šias pastangas taikant persvarstytą ES požiūrį į prekybą, pagal kurį ES reikalautų, kad priimant sprendimus tiek tarptautiniu, tiek nacionaliniu lygmeniu turi būti neginčijamai užtikrinama demokratizacija ir skaidrumas, taip pat pabrėžiamas socialinių partnerių vaidmuo viešo dialogo ir derybų procesuose, siekiant užtikrinti veiksmingesnį ir labiau į žmones orientuotą peržiūrėto susitarimo įgyvendinimą.

9.3. Stipresni prekybos santykiai pagal naują susitarimą dėl muitų sąjungos gali turėti keletą privalumų, įskaitant šiuos: — liberalizavus naujai reguliuojamus sektorius bus gaunamos pajamos ir padidės tiesioginės užsienio investicijos, — dvišalis viešųjų pirkimų liberalizavimas panaikinant kliūtis kitų šalių piliečiams, pageidaujantiems dalyvauti viešuosiuose pirkimuose, bus naudingas Europos bendrovėms, nes jos sudaro 7 % šalies BVP, — bus atvertos galimybės mažoms ir vidutinėms įmonėms, taip Turkijoje keliant vidutinių pajamų lygį, kuriant naujas darbo vietas ir didinant našumą.

9.4. Susitarimo sudarymo procesas turi būti inicijuotas nedelsiant pradedant derybas ir į šį procesą įtraukiant socialinius partnerius ir pilietinės visuomenės organizacijas pagal skaidrias procedūras.

9.5. EESRK teigiamai vertina viešas konsultacijas ir rekomenduoja atlikti panašius tyrimus dėl socialinių ir gerovės rodiklių ir kitų sričių, pavyzdžiui, vartotojų ir darbuotojų teisių.

9.6. EESRK manymu, nuo pat pradžių turėtų būti aišku, kad šis procesas yra platesnių derybų dėl narystės dalis, o ne vien tik monolitinis ES ir Turkijos bendradarbiavimo tarpusavio prekybos srityje stiprinimas, ir kad siekiant sėkmingai užbaigti derybas reikės suderinti visus iki šiol sutartus aspektus.

9.7. Naujajame susitarime ne tik turi būti aptarti aktualiausi klausimai – jis turi būti išplėstas, kad apimtų specialų skyrių, skirtą aplinkos apsaugai, darniam vystymuisi ir energetiniam saugumui ir bendradarbiavimui (atsinaujinančiųjų ir tradicinių išteklių klausimais).

9.8. EESRK taip pat mano, kad būtina parengti naują programą dėl bendradarbiavimo investicijų srityje, kurioje būtų taikomi tvirtesni investuotojų apsaugos standartai ir nuostata dėl nešališko ginčų sprendimo mechanizmo – tai sustiprins rinkos pasitikėjimą ekonomikos galimybėmis atlaikyti būsimus politinius sukrėtimus. Kuriant tokią programą reikėtų atsižvelgti į abejones dėl investuotojų apsaugos (19).

9.9. Akivaizdu, kad naujajame susitarime turi būti griežtos nuostatos dėl protekcionistinių ir diskriminacinių priemonių taikymo užsienio produktams ir dėl papildomų arba slaptų tarifų, kuriuos draudžiama peržiūrėti pagal ES prekybos teisės aktus. Be to, reikės griežtesnių teisės aktų siekiant kovoti su pinigų plovimu, korupcija ir šešėline ekonomika, ir bus vykdomas glaudesnis institucinis bendradarbiavimas kovojant su tarpvalstybiniu nusikalstamumu.

2016 m. gruodžio 14 d., Briuselis Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkas Georges DASSIS

(1) 1963 m. rugsėjo 12 d. Europos ekonominės bendrijos ir Turkijos asociacijos susitarimas ir papildomas protokolas (OL C 217, 1964 12 29), http://ec.europa.eu/enlargement/pdf/turkey/association_agreement_1964_en.pdf.

(2) 1995 m. gruodžio 22 d. EB ir Turkijos asociacijos tarybos sprendimas Nr. 1/95 dėl galutinio muitų sąjungos įgyvendinimo etapo (96/142/EB).

(3) 96/528/EAPB, 1996 m. vasario 29 d. Komisijos sprendimas dėl Europos anglių ir plieno bendrijos ir Turkijos Respublikos susitarimo dėl prekybos produktais, kuriems taikoma Europos anglių ir plieno bendrijos steigimo sutartis (OL L 227, 1996 9 7) http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/HTML/?uri=CELEX:31996D0528&from=EN.

(4) Kombinuotoji nomenklatūra, bendrasis muitų tarifas ir Europos Sąjungos integruotasis tarifas (TARIC), 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (OL L 256, 1987 9 7) http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/HTML/?uri=URISERV:l11003&from=EN.

(5) Statistiniai duomenys iš „CIA Factbook“ ir Pasaulio banko atskirų šalių ataskaitų sujungti su statistiniais duomenimis, gautais iš Turkijos Respublikos Centrinio Banko.

(6) http://www.bloomberg.com/news/articles/2016-09-26/lira-drops-most-among-emerging-peers-after-turkey-cut-to-junk

http://www.bloomberg.com/news/articles/2016-07-21/turkish-assets-extend-selloff-after-s-p-cut-state-of-emergency

https://www.ft.com/content/779ef1f6-5b22-11e6-9f70-badea1b336d4

(7) https://www.ft.com/content/5bbbcce4-83b2-11e6-a29c-6e7d9515ad15

http://www.forbes.com/forbes/welcome/?toURL=http://www.forbes.com/sites/dominicdudley/2016/07/18/turkeys-economy-could-slump-in-aftermath-of-failed-coup/&refURL=https://www.google.gr/&referrer=https://www.google.gr/

(8) C.S.P. Magee, „Regioninių prekybos susitarimų įtaka prekybos sukūrimui, prekybos perorientavimui ir bendrai pusiausvyrai: Europos Bendrijos ir Turkijos muitų sąjungos tyrimas“ (angl. „Trade creation, trade diversion, and the general equilibrium effects of regional trade agreements: a study of the European Community–Turkey customs union“), „Review of World Economics“, 2016 m. gegužės mėn., 152 tomas, 2 leidimas, p. 383–399.

(9) Pasaulio bankas, „ES ir Turkijos muitų sąjungos įvertinimas“ (angl. Evaluation of the ES- Turkey Customs Union), ataskaita Nr. 85830-TR, 2014 m. kovo 28 d.: http://www.worldbank.org/content/dam/Worldbank/document/eca/turkey/tr-eu-customs-union-eng.pdf

(10) Nuo 2013 m. Turkijoje taikoma trylika prekybos apsaugos priemonių ES prekių atžvilgiu. Daugiau informacijos: http://ec.europa.eu/trade/policy/accessing-markets/trade-defence/actions-against-exports-from-the-eu/ (peržiūrėta 2016 5 30).

(11) Priešingai veikia Ankaros susitarimu numatytas ginčų sprendimo mechanizmas, apimantis platesnę ginčų sritį, bet reikalaujantis abiejų šalių vieningumo norint pradėti ginčų sprendimo procedūrą;

(12) „ES ir Turkijos muitų sąjungos įvertinimas“, ataskaita Nr. 85830-TR, 2014 m. kovo 28 d.: https://openknowledge.worldbank.org/handle/10986/20444?show=fullf

(13) Taip pat pasirašyti susitarimai su Rytų Afrikos valstybėmis, Ekvadoru, Singapūru, Vietnamu ir Vakarų Afrika. Nė vienas iš šių susitarimų nėra įgyvendintas, net jei jie yra užbaigti.

(14) „Global Economics Dynamics“ tyrimas Turkey’s ES integration at a crossroads. What Consequences does the new ES trade policy have for economic relations between Turkey and Europe, and how can these be addressed?, Bertelsmann Stiftung, 2016 m. balandžio mėn.

(15) http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2015/october/tradoc_153846.pdf

(16) EESRK nuomonė dėl Komisijos komunikato Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Prekyba visiems. Atsakingesnės prekybos ir investicijų politikos kūrimas“, COM(2015) 497 final (pranešėjas Jonathan Peel) (OL C 264, 2016 7 20, p. 123).

(17) Susiję įsipareigojimai, žinoma, apima Jungtinių Tautų bendrąją klimato kaitos konvenciją ir Kioto protokolą. Paryžiaus susitarimą žr. FCCC/CP/2015/L.9, 2015 m.

(18) TDO pagrindiniai darbo standartai, EBPO rekomendacijos daugiašalėms įmonėms, JT verslo ir žmogaus teisių pagrindiniai principai.

(19) Tokios abejonės iš dalies buvo apibendrintos EESRK nuomonės „EESRK pozicija svarbiausiais konkrečiais TPIP klausimais“ 8.8 punkte (OL C 487, 2016 12 28, p. 30).