Ši atnaujinta BKPMB iniciatyva ryškiausiai pastebima iš visų Komisijos numatytų projektų teisingesnio apmokestinimo srityje. Ją pristatyti visuomenei planuojama tą pačią dieną, kaip ir Direktyvos dėl pasinaudojimo mokestinės tvarkos neatitikimais, susijusiais su trečiosiomis šalimis, pasiūlymą (kuria bus iš dalies keičiama Kovos su mokesčių vengimu direktyva) ir Direktyva dėl ginčų sprendimo. Be to, pasiūlymas pagrįstas neseniai priimtais mokesčių projektais; be Kovos su mokesčių vengimu direktyvos, tai yra Patronuojančiųjų ir dukterinių bendrovių direktyvos persvarstymai (2014 ir 2015 m.) ir pasiūlymas dėl naujos Palūkanų ir autorinių atlyginimų direktyvos redakcijos (2011 m.). Patronuojančiųjų ir dukterinių bendrovių direktyvos iniciatyva ir kai kurie aptarti pakeitimai, susiję su Palūkanų ir autorinių atlyginimų direktyva, atspindi dabartinius politinius prioritetus – stiprinti ES mokesčių teisės aktus siekiant kovoti su agresyvaus mokesčių planavimo praktika.

Be to, į atnaujintą pasiūlymą dėl BKPMB būtų įtrauktos taisyklės siekiant vykdyti pagrindinius EBPO Veiksmų plano dėl mokesčių bazės erozijos ir pelno perkėlimo (BEPS) veiksmus. Šie elementai, kaip minimalūs standartai, jau įtraukti į neseniai priimtą Tarybos direktyvą 2016/1164/ES (taip pat vadinama Kovos su mokesčių vengimu direktyva). Iš tiesų, turėtų būti tikimasi, kad į BKPMB iniciatyvą būtų įtraukti Kovos su mokesčių vengimu direktyvos kovos su mokesčių vengimu elementai, tačiau atsižvelgiant į naujas teisines aplinkybes. Konkrečiai, normos turėtų būti bendros ES pelno apmokestinimo sistemos dalis ir pagal jas turėtų būti nustatytos besąlyginės taisyklės, o ne minimalūs standartai.

Pastaruoju metu tarptautinė bendruomenė suprato, kad dabartinės įmonių apmokestinimo taisyklės nebeatitinka šiuolaikinių aplinkybių. Paprastai įmonių pajamos apmokestinamos nacionaliniu lygmeniu, tačiau ekonominė aplinka tapo labiau globalizuota, mobili ir skaitmeninė. Verslo modeliai ir įmonių struktūros yra daug sudėtingesni, todėl lengviau yra perkelti pelną. Be to, dėl nacionalinių pelno mokesčio sistemų skirtumų pastarąjį dešimtmetį klestėjo agresyvus mokesčių planavimas. Taigi, kai nacionalinės taisyklės rengiamos neatsižvelgiant į tarpvalstybinį įmonių veiklos aspektą, tikėtina, kad dėl skirtingų nacionalinių pelno mokesčio režimų sąveikos atsiras mokestinės tvarkos neatitikimų. Dėl tokių neatitikimų kyla dvigubo apmokestinimo ir dvigubo neapmokestinimo rizika ir iškraipomas vidaus rinkos veikimas. Šiomis aplinkybėmis valstybėms narėms, imantis vienašališkų veiksmų, vis sunkiau kovoti su agresyvaus mokesčių planavimo praktika, kad apsaugotų nacionalinę mokesčių bazę nuo erozijos ir užkirstų kelią su pelno perkėlimui.

Kaip jau minėta, vidaus rinkos iškraipymus galima pašalinti tik nustačius privalomas teisės normas ir bendrą teisės aktų sistemą. Privalomos teisinės galios neturintys teisės aktai būtų rizikingas pasirinkimas, nes valstybės narės galėtų nuspręsti visai jų neįgyvendinti arba įgyvendintų juos fragmentiškai. Tokie rezultatai visiškai nepageidautini. Dėl to gali atsirasti teisinis netikrumas mokesčio mokėtojams, taip pat gali būti nepasiekti koordinuotos ir nuoseklios pelno mokesčio sistemos vidaus rinkoje tikslai. Be to, tikimasi, kad bendros pelno mokesčio bazės struktūra darys poveikį nacionaliniams biudžetams, visų pirma taikant proporcingo paskirstymo formulę, todėl labai svarbu, kad šią struktūrą sudarančios taisyklės būtų taikomos nuosekliai ir veiksmingai. Daug labiau tikėtina, kad tą galima pasiekti taikant privalomus teisės aktus.

Nors Komisija nuolat skatino poreikį koordinuoti nacionalinę mokesčių praktiką, akivaizdu, kad siekiant pašalinti su mokesčiu susijusius iškraipymus vidaus rinkoje vien tik koordinavimo nepakaktų. Iš patirties matyti, kad koordinavimas yra lėtas procesas, be to, ankstesnių pastangų rezultatai buvo palyginti kuklūs. Be to, mokestiniu koordinavimu paprastai sprendžiamos tik konkrečios tikslinės problemos, jį vykdant negalima rasti skirtingų problemų, su kuriomis susiduria įmonės vidaus rinkoje, sprendimo, kuris turi būti holistinis.

Numatytos priemonės yra tinkamos ir būtinos norimam tikslui pasiekti. Jomis tik suderinama pelno mokesčio bazė, o tai yra būtina sąlyga siekiant pašalinti nustatytas kliūtis, iškraipančias vidaus rinką. Be to, atnaujinta BKPMB iniciatyva neriboja valstybių narių suverenumo ir jos gali nustatyti savo norimą mokestinių pajamų sumą, kad pasiektų biudžeto politikos nustatytus rodiklius. Todėl nedaromas poveikis valstybių narių teisei nustatyti savo pelno mokesčio tarifus.

Daugumą pagrindinių BKPMB sistemos problemų būtų galima išspręsti tik vykdant kolektyvinius veiksmus. Pavyzdžiui, dėl subjektų arba mokėjimų teisinio vertinimo neatitikimų atsiranda dvigubas apmokestinimas arba dvigubas neapmokestinimas, kurį būtų galima pašalinti iš įmonių tarpusavio santykių taikant bendro pelno mokesčio taisykles. Atskiri valstybių narių veiksmai geriausiu atveju išspręstų šias problemas tik tarp dviejų valstybių. Iš esmės veiksmingiausiai išspręsti šią problemą galėtų tarpvalstybinė nuostolių užskaita, jeigu visos valstybės narės ją teiktų, nors nereikėtų atmesti ir dvišalio problemos sprendimo būdo, kaip kitos geros pasirinkimo galimybės. Be to, grupės vidaus restruktūrizavimo neapmokestinamą, sudėtingos grupės vidaus sandorių kainodaros panaikinimą, taip pat pajamų proporcingą paskirstymą taikant formules grupės lygmeniu yra remiami tarpvalstybiniu lygiu – šie klausimai galėtų būti įgyvendinami tik taikant bendrą reglamentavimą.

Be to, dabar mokesčių vengimo praktika pirmiausia taikoma tarpvalstybiniu mastu. Iš tiesų, dėl skirtingų mokesčių sistemų sąveikos atsiranda galimybių piktnaudžiauti nacionalinių pelno mokesčio taisyklių neatitikimais arba jais lengvai pasinaudoti. Be to, ES yra gerai integruota vidaus rinka, o tai reiškia aktyvią tarpvalstybinę veiklą, taigi pabrėžiamas susitarimų dėl koordinuotų sprendimų reikšmingumas.

Įgyvendinant pasirinktą galimybę tikimasi, kad dėl veiksmingai panaikintų agresyvaus mokesčių planavimo paskatų ES padidės mokesčio sistemų teisingumas ir bus sukurtos vienodos sąlygos. Tai padėtų užtikrinti, kad korporacijos mokėtų teisingą mokesčių dalį, ir pagerinti mokesčių mokėtojų nusiteikimą. Be to, ES būtų veiksmingai pašalintos tarpvalstybinės mokesčių kliūtys. Įmonių sprendimų dėl finansavimo iškraipymai mažinami taikant augimo ir investicijų skatinimo lengvatą, kuria sukuriamos vienodos nuosavo kapitalo ir skolos finansavimo sąlygos. MTTP mokesčio paskatos ne tik išlaikomos, bet ir padidinamos ir racionalizuojamos.

Nustatomos taisyklės, taikomos nerealizuotam kapitalo prieaugiui, susikaupusiam iš ilgalaikio turto, kai turtas yra perleidžiamas per trumpą laikotarpį tapus grupės nariu arba ją palikus. Valstybei narei (kai tampama grupės nariu) arba grupei (kai grupė paliekama) suteikiama teisė apmokestinti pagrindinio kapitalo prieaugį, jeigu jis buvo gautas teritorijoje, kurioje jos taiko mokestį. Be to, kapitalo prieaugio, gauto iš nuosavo nematerialiojo turto, apmokestinimo tvarka turi būti nustatyta remiantis specialiai pritaikytu metodou, pagal kurį jis būtų vertinamas remiantis tinkamu pakaitiniu rodikliu, t. y. mokslinių tyrimų ir plėtros, rinkodaros ir reklamos išlaidomis per tam tikrą laikotarpį.

Kai įmonė tampa grupės nare, iki konsolidavimo atsiradę sandorių nuostoliai bus perkeliami į būsimą laikotarpį, kad būtų įskaityti į proporcingai paskirstytą dalį. Kai įmonė palieka grupę, jai nebus priskiriami jokie nuostoliai, patirti per konsolidavimo laikotarpį. Šiame pasiūlyme pateikiama patobulinta 2011 m. taisyklė: jeigu atliekamas didesnis reorganizavimas ir nuostolingą grupę turi palikti daugiau negu viena įmonė, nustatoma viršutinė vertė siekiant nuspręsti, kokiomis sąlygomis įmonės nebegalės palikti grupių be nuostolių, o vietoj to nuostoliai bus paskirstomi visai konsoliduotajai grupei.

Grupės apibrėžtis. (Palyginti su 2011 m. pasiūlymu, nepakeista). Konsoliduotosios mokesčio grupės reikalavimų atitiktis bus nustatoma pagal dviejų dalių testą, kurį sudaro i) kontrolės (daugiau negu 50 % balsavimo teisių) testas ir ii) nuosavybės (daugiau negu 75 % nuosavo kapitalo) arba teisių į pelną (daugiau negu 75 % teisių, suteikiančių teisę į pelną) testas. Dvi kontrolės ir nuosavybės arba teisių į pelną ribinės vertės turi būti atitinkamos visus mokestinius metus; kitu atveju jų neatitinkanti įmonė turėtų iš karto palikti grupę. Be to, bus reikalaujama, kad grupės narystės trukmė būtų mažiausiai devyni mėnesiai iš eilės.

Taikymo sritis. Palyginti su 2011 m. pasiūlymu, kuriame buvo nustatyta ne visiems privaloma sistema, šis pasiūlymas bus privalomas įmonių grupėms, viršijančioms tam tikrą dydį. Kriterijus, pagal kurį nustatyta su dydžiu susijusi ribinė vertė, bus siejamas su grupės, kuri teikia konsoliduotąsias finansines ataskaitas ir kuriai priklauso įmonė, bendromis konsoliduotosiomis pajamomis. Be to, bendrosiomis taisyklėmis galės rinktis vadovautis daugiau grupių, kurios pagal dydį nesiekia ribinės vertės.

TARYBOS DIREKTYVA

dėl bendros konsoliduotosios pelno mokesčio bazės (BKPMB)

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 115 straipsnį,

atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,

atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę,

atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę,

laikydamasi specialios teisėkūros procedūros,

kadangi:

(1)įmonės, norinčios Sąjungoje vykdyti veiklą tarpvalstybiniu mastu, susiduria su didelėmis kliūtimis ir rinkos iškraipymais dėl esamų 28 skirtingų pelno mokesčio sistemų ir jų sąveikos. Be to, bėgant laikui mokesčių planavimo struktūros tampa vis sudėtingesnės, nes jos plėtojamos skirtingose jurisdikcijose ir jomis veiksmingai išnaudojamos mokesčių sistemos techninės subtilybės arba dviejų arba daugiau mokesčių sistemų mokestinės tvarkos neatitikimai, kad būtų sumažinti įmonių mokestiniai įsipareigojimai. Nors iš šių situacijų matyti, kad trūkumai yra visiškai skirtingo pobūdžio, dėl jų abiejų kyla kliūčių, trukdančių tinkamai veikti vidaus rinkai. Todėl šių problemų sprendimo veiksmų turėtų būti imamasi šalinant abiejų rūšių rinkos trūkumus;

(2)siekiant paremti tinkamą vidaus rinkos veikimą, Sąjungoje turėtų būti suformuotos pelno mokesčio sąlygos pagal principą, kad įmonės mokėtų teisingą mokesčių dalį jurisdikcijoje (-ose), kurioje (-iose) gauna pelną. Todėl būtina nustatyti mechanizmus, kurie įmonėms trukdytų naudotis nacionalinių mokesčių sistemų mokestinės tvarkos neatitikimais siekiant sumažinti savo mokestinius įsipareigojimus. Taip pat labai svarbu vidaus rinkoje skatinti augimą ir ekonominę plėtrą ir lengvinti tarpvalstybinę prekybą ir įmonių investicijas. Šiuo tikslu būtina šalinti dvigubo apmokestinimo ir dvigubo neapmokestinimo riziką Sąjungoje naikinant nacionalinių pelno mokesčių sistemų sąveikos skirtumus. Be to, įmonėms reikia lengvai taikomos mokesčių ir teisinės sistemos, kad galėtų plėtoti komercinę veiklą ir plėstis į kitas Sąjungos valstybes. Todėl likę diskriminacijos atvejai taip pat turėtų būti pašalinti;

(3)kaip nurodyta 2011 m. kovo 16 d. Tarybos direktyvos dėl bendros konsoliduotosios pelno mokesčio bazės (BKPMB) pasiūlyme, taikant pelno mokesčio sistemą, kuria remdamosi įmonės Sąjungą galėtų laikyti bendrąja rinka įmonių pelno mokesčio bazės apskaičiavimo tikslais, būtų palengvinta tarpvalstybinė veikla Sąjungoje įsisteigusioms įmonėms ir būtų skatinama siekti tikslo padaryti Sąjungą konkurencingesne vieta tarptautinėms investicijoms. 2011 m. BKPMB pasiūlyme daugiausia dėmesio skiriama tikslui palengvinti įmonių komercinės veiklos plėtrą Sąjungoje. Be šio tikslo, taip pat turėtų būti atsižvelgiama į tai, kad BKPMB gali būti labai veiksminga siekiant pagerinti vidaus rinkos veikimą kovojant su mokesčio vengimo schemomis. Atsižvelgiant į tai, BKPMB iniciatyva turėtų būti pradėta iš naujo siekiant vienodai spręsti tiek verslo palengvinimo, tiek iniciatyvos vaidmens kovojant su mokesčio vengimu klausimus. Toks metodas būtų tinkamiausias siekiant pašalinti vidaus rinkos veikimo iškraipymus;

(4)atsižvelgiant į poreikį veikti nedelsiant, kad būtų užtikrintas tinkamas vidaus rinkos veikimas ir ji taptų, viena vertus, palankesnė prekybai ir investicijoms, kita vertus, atsparesnė mokesčio vengimo schemoms, būtina padalyti plataus užmojo BKPMB iniciatyvą į du atskirus pasiūlymus. Pirmuoju etapu turėtų būti pasiektas susitarimas dėl bendros pelno mokesčio bazės taisyklės, ir tik antruoju etapu sprendžiamas konsolidavimo klausimas;

(5)daugeliui agresyvaus mokesčių planavimo struktūrų būdingas tarpvalstybinis mastas, todėl galima manyti, kad jose dalyvaujančios įmonių grupės turi labai mažai išteklių. Remiantis šia prielaida ir atsižvelgiant į proporcingumą, BKPMB taisyklės turėtų būti privalomos tik didelėms įmonių grupėms. Šiuo tikslu turėtų būti nustatyta su dydžiu susijusi viršutinė riba, atsižvelgiant į grupės, teikiančios konsoliduotąsias finansines ataskaitas, konsoliduotąsias pajamas. Be to, siekiant geriau pasitarnauti prekybos ir investicijų palengvinimo vidaus rinkoje tikslui, įmonės, kurios pagal dydį nesiekia ribinės vertės, turėtų turėti pasirinkimo galimybę taikyti BKPMB taisykles;

(6)Konsoliduotosios mokesčio grupės reikalavimų atitiktis turėtų būti nustatoma pagal dviejų dalių testą, kurį sudaro i) kontrolės (daugiau negu 50 % balsavimo teisių) testas ir ii) nuosavybės (daugiau negu 75 % nuosavo kapitalo) arba teisių į pelną (daugiau negu 75 % teisių, suteikiančių teisę į pelną) testas. Atlikus tokį testą būtų užtikrinamas aukštas grupės narių ekonominės integracijos lygis. Siekiant užtikrinti sistemos vientisumą, dvi viršutinės kontrolės ir nuosavybės arba teisių į pelną vertės turėtų būti atitinkamos visus mokestinius metus. Kitu atveju jų neatitinkanti įmonė turėtų iš karto palikti grupę. Siekiant užkirsti kelią manipuliavimui mokesčio rezultatais įmonėms tampant grupės narėmis ir ją paliekant per trumpą laikotarpį, turėtų būti nustatytas reikalavimas, kad grupės narystės trukmė būtų mažiausiai devyni mėnesiai iš eilės;

(7)veiklos reorganizavimo taisyklėmis turėtų būti užtikrinama, kad tokio reorganizavimo poveikis esamoms valstybių narių apmokestinimo teisėms būtų kuo mažesnis. Todėl kiekvieną kartą, kai įmonė tampa grupės nare, valstybės narės, kuriose kiti grupės nariai yra rezidentai mokesčio tikslais arba yra įsisteigę, neturėtų patirti papildomų išlaidų dėl nuostolių, kuriuos įmonė patyrė pagal kitos pelno mokesčio sistemos taisykles, taikomas tai įmonei prieš pradedant taikyti šios direktyvos taisykles. Grupės nare tampančios įmonės iki konsolidavimo atsiradę sandorių nuostoliai turėtų būti perkelti į būsimą laikotarpį, kad būtų įskaityti į įmonei proporcingai paskirstytą dalį. Atitinkamai grupės nario per konsolidavimo laikotarpį patirti nuostoliai neturėtų būti priskirti vien tik tam grupės nariui, bet paskirstomi visai grupei. Jeigu atliekamas didesnis reorganizavimas ir nuostolingą grupę turi palikti daugiau negu viena įmonė, labai svarbu nustatyti viršutinę vertę siekiant nuspręsti, pagal kokias sąlygas įmonės nebegalės palikti grupių be joms priskiriamų į būsimą laikotarpį perkeltinų nuostolių. Panašus patikslinimas turėtų būti daromas dėl kapitalo prieaugio, kai tam tikras turtas perleidžiamas per trumpą laikotarpį po to, kai tas turtas pateko į grupę arba grupė jo neteko, įmonei tapus grupės nare ar ją palikus. Šiais atvejais valstybei (-ėms) narei (-ėms), kurioje (-iose) šis prieaugis susikaupė, turėtų būti suteikta teisė jį apmokestinti, nepaisant to, kad šis turtas gali nebepriklausyti jos (jų) mokesčio jurisdikcijai. Kapitalo prieaugio, gauto iš nuosavo nematerialiojo turto, apmokestinimo tvarka turi būti nustatyta remiantis specialiai pritaikytu metodu, nes šis turtas dažnai neįtraukiamas į įmonės finansines ataskaitas ir, atrodo, nėra būdo, kaip tiksliai apskaičiuoti jo vertę. Todėl kapitalo prieaugis turėtų būti vertinamas remiantis tinkamu pakaitiniu rodikliu, t. y. mokslinių tyrimų ir plėtros, rinkodaros ir reklamos išlaidomis per tam tikrą laikotarpį;

(8)pajamos, gautos iš išskaičiuojamųjų mokesčių, taikomų palūkanoms ir autoriniams atlyginimams, turėtų būti paskirstomos pagal konsoliduotosios mokesčio bazės paskirstymo formulę tais metais, kai išskaičiuojamąjį mokestį reikia mokėti, siekiant kompensuoti tai, kad ankstesniu laikotarpiu dėl palūkanų ir autorinių atlyginimų būtų taikomas atskaitymas, o jo naudą būtų pasidaliję grupės nariai. Tačiau pajamos, gautos iš dividendams taikomų išskaičiuojamųjų mokesčių, neturėtų būti pasidalijamos. Kitaip negu palūkanos ir autoriniai atlyginimai, dividendai paskirstomi iš pelno, kuris jau buvo apmokestintas pelno mokesčiu, todėl dividendų paskirstymas grupės nariams neduoda naudos, susijusios su veiklos išlaidų atskaitymu;

(9)siekiant užkirsti kelią pasinaudojimui prieaugio, gauto perleidus akcijas, atleidimu nuo mokesčio, neturėtų būti leidžiama atleisti nuo šio mokesčio, jeigu šis perleidimas neteisėtai apima kito nei akcijos turto pardavimą. Taip atsitinka, jeigu vieno grupės nario turtas perkeliamas kitam grupės nariui (be mokestinių pasekmių) planuojant vėliau parduoti dalį to grupės nario akcijų ir į šį pardavimą įtraukti tą turtą. Tokiu atveju, prisidengiant akcijų pardavimu, būtų gauta nauda iš tam turtui pritaikyto atleidimo nuo mokesčio, teikiamo akcijų perleidimui. Atitinkamai būtina įtraukti nuostatas dėl grupės vidaus turto perkėlimų, kai turtas vėliau parduodamas ne grupės nariui per dvejų mokestinių metų laikotarpį. Konkrečiai, turėtų būti atliktas patikslinimas, kad turtas būtų laikomas nebepriklausančiu grupei toje valstybėje narėje, kurioje jis buvo iš pradžių, t. y. prieš grupės vidaus perkėlimą, ir taip atgrasyti nuo apsimestinių grupės vidaus turto (ne akcijų) perkėlimų į valstybes nares, kuriose kapitalo prieaugiui, gautam iš turto perleidimo, taikoma palankesnė mokesčio tvarka;

(10)konsoliduotosios mokesčio bazės proporcingo paskirstymo formulę turėtų sudaryti trys vienodi svertiniai veiksniai – darbas, turtas ir pardavimas pagal paskirties vietą. Šie vienodi svertiniai veiksniai turėtų atspindėti subalansuotą metodą, pagal kurį atitinkamoms valstybėms narėms paskirstomas apmokestinamas pelnas, ir užtikrinti, kad pelnas būtų apmokestinamas ten, kur jis iš tikrųjų uždirbamas. Todėl darbas ir turtas turėtų būti priskiriamas valstybei narei, kurioje darbas atliekamas, o turtas laikomas, taip suteikiant atitinkamą svertinį veiksnį kilmės valstybės narės interesams, o pardavimas turėtų būti priskiriamas prekių ir paslaugų paskirties valstybei narei. Kad būtų atsižvelgiama į atlyginimų lygio skirtumus Sąjungoje ir taip užtikrinamas teisingesnis konsoliduotosios mokesčio bazės paskirstymas, darbo veiksnį turėtų sudaryti darbo užmokestis ir darbuotojų skaičius (t. y. kiekvienam straipsniui tenka pusė). Kita vertus, turto veiksnį turėtų sudaryti visas ilgalaikis turtas, bet ne nematerialusis ir finansinis turtas dėl jų mobilumo ir rizikos, kad šios direktyvos taisyklės galėtų būti apeitos. Jeigu išskirtinėmis aplinkybėmis proporcingai paskirstyta dalis teisingai neparodo įmonės veiklos masto, apsaugos sąlygoje turėtų būti numatytas alternatyvus pajamų paskirstymo metodas;