Iš dalies pakeistas pasiūlymas Europos parlamento ir Tarybos direktyva dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo (nauja redakcija) (pateikė Komisija pagal EB sutarties 250 straipsnio 2 dalį) /* KOM/2005/0380 galutinis - COD 2004/0084 */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 25.8.2005 KOM(2005) 380 galutinis 2004/0084 (COD) Iš dalies pakeistas pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo (nauja redakcija) (pateikė Komisija pagal EB sutarties 250 straipsnio 2 dalį) 2004/0084 (COD) Iš dalies pakeistas pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo (nauja redakcija) 1. PAGRINDINIAI FAKTAI 2004 m. balandžio 21 d. Komisija priėmė Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos pasiūlymą dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo (nauja redakcija).[1] EB sutarties 141 straipsnio 3 dalis yra konkretus teisinis pagrindas, kuriuo reikalaujama bendra sprendimo procedūra. Pasiūlymu siekiama sustiprinti teisinį tikrumą ir aiškumą vienodo požiūrio į vyrus ir moteris užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinime, sujungiant į vieną tekstą pagrindines šios srities nuostatas bei tam tikrus Europos Teisingumo Teismo nustatytus precedentinės teisės atvejus. Taip supaprastinus ir racionalizavus Bendrijos acquis , bus lengviau naudotis ir suprasti Bendrijos teisės aktus tiek teisininkams, tiek visuomenei, taip pat bus padaryta pažanga, siekiant geresnio reglamentavimo. Pasiūlyme į vientisą dokumentą sujungiamos šios šešios galiojančios direktyvos dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris užimtumo srityje principo: - Direktyva 75/117 dėl vienodo darbo užmokesčio; - Direktyva 76/207 dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo taikymo įsidarbinimo, profesinio mokymo, pareigų paaukštinimo ir darbo sąlygų atžvilgiu, kuri iš dalies pakeista Direktyva 2002/73; - Direktyva 86/378 dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo įgyvendinimo profesinėse socialinės apsaugos sistemose, kuri iš dalies pakeista Direktyva 96/97; - Direktyva 97/80 dėl prievolės įrodyti lyčių diskriminacijos bylose. Šis pasiūlymas nėra vien tik suvestinė redakcija. Buvo padaryta reikšmingų pakeitimų. Šiais pakeitimais siekiama apdairiai atnaujinti ir pagal šių dienų reikalavimus modernizuoti Bendrijos teisę. Pavyzdžiui, tekste pateikiami kai kurie Europos Teisingumo Teismo nustatytos precedentinė teisės pavyzdžiai, siekiant paaiškinti pagrindines teisės aktų dėl vienodo požiūrio idėjas. Be to, kai kurių pačių naujausių direktyvų horizontaliųjų nuostatų, pavyzdžiui, dėl prievolės įrodyti, taikymo apimtis buvo akivaizdžiai išplėsta ir pradėta taikyti profesinėse socialinės apsaugos sistemose. Jas taikant Teismo praktikoje šios nuostatos jau įgavo pagrindinių profesinių sistemų bruožų. Todėl šiuo atžvilgiu šio pasiūlymo svarbiausias tikslas yra išaiškinti teisinę situaciją. 2004 m. gruodžio mėn. posėdyje Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas pateikė savo Nuomonę dėl pasiūlymo.[2] 2005 m. liepos 6 d. plenarinėje sesijoje Europos Parlamentas priėmė 98 Komisijos pasiūlymo pataisymus (iš viso pataisymų skaičius siekia 108, tačiau dešimt iš jų buvo panaikinti, jie buvo pakeisti kitais arba jų atsisakė Europos Parlamentas). 2. Pakeitimų analizė Komisija visiškai pritaria, siūlo performuluoti arba iš esmės pritaria šiems pakeitimams: 1, 2, 4, 6, 8, 9, 11, 14 – 23, 25 – 28, 31 – 35, 37 – 43, 45, 47 – 52, 54, 55 – 62, 64 – 66, 68 – 70, 74, 75, 77 – 80, 82, 83, 85, 87, 88 – 93, 101 ir 106 – 108. Komisija iš dalies pritaria šiems pakeitimams: 5, 24, 71 – 73, 76, 81, 84 ir 102 – 105. Ji negali sutikti su šiais pakeitimais: 3, 12, 13, 29, 30, 36, 53, 63, 67, 86 ir 100. 2.1. Pakeitimai, kuriems Komisija visiškai pritaria arba pritaria iš esmės 2.1.1 Pakeitimai 27, 28, 33, 37, 39, 41 – 43, 48 – 52, 57 – 60, 62, 64 – 66, 68, 74, 75, 78 – 80, 82, 85, 87, 89 – 93 Šiais pakeitimais atskiriems straipsniams suteikiamos antraštės ir keičiamas III-iosios antraštinės dalies 1 skyriaus pavadinimas, siekiant padaryti direktyvą lengviau suprantama. Tam visiškai pritariama ir tik kelias antraštes reikėtų performuluoti. Siekiant tikslumo, glaustumo ir nuoseklumo su Direktyvos formuluotėmis, 8 straipsnis vadinsis „Diskriminacijos pavyzdžiai“ , 9 straipsnis – „ Principo taikymas savarankiškai dirbantiems asmenims“ , o 10 straipsnio pavadinimas keičiamas į „Galimybė atidėti principo taikymą savarankiškai dirbantiems asmenims“ . Siekiant didesnio aiškumo, 15 straipsnis turėtų vadintis „Grįžimas į darbą po nėštumo ir gimdymo atostogų“, o 20 straipsnis – „Prievolės įrodyti taikymo sritis“ . Galiausiai turi būti naudojamos antraštės nuostatoms, kurias praleido Europos Pralamentas, t. y. 5a straipsniui ( „Taikymas asmenims“) , 28a ( „Ryšys su kitomis Bendrijos ir nacionalinėmis nuostatomis“ ) ir 30 („Informacijos sklaida“ ). 2.1.2 1 pakeitimas Šiuo pakeitimu siekiama išvengti galimo nesusipratimo, kad po naujos redakcijos jau yra numatyti tam tikri tolesni pakeitimai. Pakeitimui galima pritarti jį performulavus ir baigiant aiškinimą tame pačiame sakinyje žodžių junginį „reikia keisti dar kartą“ patikslinus į „dar keičiamos“ . 2.1.3 2 ir 32 pakeitimai Direktyvos 2002/73 4 konstatuojamosios dalies, kurioje cituojamos Sutarties nuostatos dėl lyčių lygybės, sugrąžinimui į 2 konstatuojamosios dalies pabaigą, kaip ir termino „vienodas požiūris į vyrus ir moteris“ pakeitimui į „ vyrų ir moterų lygybė “ bei nuorodai į Teisingumo Teismo precedentinę teisę galima pritarti be pakeitimų. Naujomis šios konstatuojamosios dalies paskutiniojo sakinio ir 2 straipsnio formuluotėmis siekiama aiškiai išdėstyti, kad šioje Direktyvoje aptariamas ir draudžiamas nepalankus elgesys dėl lyties keitimo. Komisija remia iniciatyvą, kuria siekiama atkreipti dėmesį į tai, jog pagal Teisingumo Teismo precedentinę teisę transseksualų diskriminacija yra Direktyvoje draudžiama diskriminacija dėl lyties. Tačiau vertėtų atkreipti dėmesį, kad skirtingai, nei kitais diskriminacijos dėl lyties atvejais, vienos lyties atstovai čia nėra lyginami su priešingos lyties atstovais. Tokios rūšies diskriminacija ne visada tiksliai atitinka bendrosios diskriminacijos dėl lyties pagrindus. Šioje srityje kyla ypatingų problemų, kurioms reikalingi ypatingi sprendimai. Visų pirma, abejojama, ar 2-ajame pakeitime formuluotė apie asmenis, „kuriems keičiama lytis“, būtų pakankama kovoti su specifine transseksualų diskriminacija. Tokiu būdu nebūtų atsižvelgiama į tai, kad kai kuriais atvejais gali nebūti jokios diskriminacijos, kol nėra patenkintos visos sąlygos naujai lyčiai pripažinti ir, kad kitais atvejais net nebūtina keisti lytį, ir priešiškas elgesys vien tik dėl tokių ketinimų turėtų būti laikomas diskriminacija dėl lyties. Todėl 32 pakeitime nėra taip, kaip kitose diskriminacijos dėl lyties rūšyse, aišku, kas iš tikrųjų sudaro diskriminaciją, ypač lyties pakeitimo pripažinimo atvejais. Dėl šių priežasčių, vietoje minėtų dviejų pakeitimų, kuriems Komisija gali iš esmės pritarti, būtų pageidautina įtraukti atskirą konstatuojamąją dalį, po dabartinės 2 konstatuojamosios dalies, kuri būtų specialiai skirta šiai problemai ir kurioje būtų paaiškinta, kad ši Direktyva taikoma ir transseksualų diskriminacijai. Tokiu būdu problemai suteikiama daugiau reikšmės, užuot pridėjus sakinį prie ilgos ir labai bendros konstatuojamosios dalies. Taip pat išvengiama pirmiau nurodyto pakeitimo ir straipsnio formuluočių dviprasmybės. Nauja konstatuojamoji dalis, kurioje cituojamas Teisingumo Teismo sprendimas P v S byloje (Bylos Nr. 13/94) skamba taip: „Teismas nusprendė, kad vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo taikymo sritis negali būti apsiriboti diskriminacijos dėl vienos ar kitos asmens lyties draudimu . Atsižvelgiant į jo tikslą ir teisių, kurias jis gina, pobūdį, jis taip pat taikomas diskriminacijai dėl asmens lyties pakeitimo“. 2.1.4 4 pakeitimas Šiuo pakeitimu siekiama paaiškinti tekstą ir ypatingai pabrėžti draudimą priekabiauti ir seksualiai priekabiauti, taip pat tokiais atvejais taikomas atgrasančias ir atitinkamas priemones. Jam galima pritarti pačiame konstatuojamosios dalies pabaigoje, išbraukus žodį „teisme“ , kadangi priemones nebūtinai skiria teismas; jas, pavyzdžiui, gali taikyti administracinės institucijos. 2.1.5 6 pakeitimas Šiuo pakeitimu siekiama priartinti konstatuojamąją dalį prie Direktyvos 2002/73 16 konstatuojamosios dalies, taip akcentuojant pagrindinį Teisingumo Teismo vaidmenį vienodo užmokesčio principo išaiškinime. Komisija gali pritarti pakeitimui, jei tekstas bus pakeistas ir labiau atitiks tikslą: „Vienodo užmokesčio už vienodą arba vienodos vertės darbą principas, nustatytas Sutarties 141 straipsnyje ir puoselėjamas Teisingumo Teismo praktikoje yra svarbus vienodo požiūrio į vyrus ir moteris aspektas bei esminė ir neatsiejama Bendrijos acquis, įskaitant ir Teismo precedentinę teisę dėl lyties diskriminacijos, dalis. Todėl tikslinga priimti tolesnes nuostatas jo įgyvendinimui“ . 2.1.6 8 pakeitimas Pakeitime tiksliai apibendrinama Teisingumo Teismo praktika dėl vienodos vertės darbo vertinimo kriterijų ir paaiškinama Direktyvos prasmė. Todėl Komisija pakeitimui pritaria. 2.1.7 9 ir 38 pakeitimai Šiuose pakeitimuose panaikinama „vieno šaltinio“ sąvoka, kuriai, kaip nustatė Teisingumo Teismas, galima priskirti užmokesčio skirtumus, remiantis tuo, kad nagrinėtos bylos buvo susiję su konkrečiomis aplinkybėmis, kurios negali būti apibendrinamos ir, kad Teisingumo Teismas, skirtingai, nei išdėstyta pasiūlymo tekste, naudojo šią sąvoką tik kaip neigiamą kriterijų, kad nebūtų taikomas vienodo užmokesčio principas, kai nėra vieno šaltinio. Komisija įsitikinusi, kad pirmajame pasiūlyme yra tiksliai apibendrinama nustatyta precedentinė teisė, tačiau ji gali pritarti abiems pakeitimams, kadangi juose numatoma, kad šiuo atžvilgiu Teisingumo Teismas ir toliau taikys bei ateityje tobulins precedentinę teisę, nepaisant to, ar šis aspektas yra atskirai paminėtas Direktyvoje. Naujojoje versijoje bendras terminas „diskriminacija“ pakeistas į tikslesnę formuluotę „tiesioginė ir netiesioginė“ diskriminacija taip pat priimtinas. 2.1.8 11 pakeitimas Pakeitimu siekiama konstatuojamoje dalyje išlaikyti pavyzdžius, liudijančius apie leistinas nevienodo dydžio išmokas sistemose su nustatyto dydžio įmokomis, finansuojamomis iš sukaupto kapitalo, kurie šiuo metu nustatyti Direktyvos 96/97 priede. Toks pakeitimas sudėtingos profesinės socialinės apsaugos srities teisės aktus daro skaidresniais ir labiau suprantamais, todėl jiems galima pritarti, jei bus visiškai aišku, kad čia kalbama apie pavyzdžius, pridedant prie konstatuojamosios dalies pradžios „pavyzdžiui“ („Pavyzdžiui, ...atveju“). 2.1.9 14 ir 15 pakeitimai Šiais pakeitimais siekiama iš naujo įterpti Direktyvos 96/97 5 konstatuojamąją dalį ir Direktyvos 2002/73 7 konstatuojamąją dalį. Tokie pakeitimai daro direktyvą aiškesne ir todėl Komisija jiems pritaria. 2.1.10 16 pakeitimas Šiam pakeitimui, kuriuo iš naujo įterpiama Direktyvos 2002/73 15 konstatuojamoji dalis galima iš esmės pritarti, tačiau siekiant priartinti formuluotę prie Direktyvos 2002/73 idėjos, turi būti padaryti du nedideli pataisymai. Žodžiai „valstybės narės“ turėtų būti išbraukti, o vietoje žodžio „tikslas“ turėtų būti naudojamas žodis „veiklos objektas“ . 2.1.11 17 pakeitimas Pirmojoje pakeitimo dalyje pateikiamos EB Sutarties 141 straipsnio 4 dalies ištraukos, kurioms galima pritarti su sąlyga, kad Sutartis bus cituojama tiksliai, minint visišką lygybę „per visą darbingą amžių“, o ne naudojant siauresnės prasmės terminą „darbo sąlygose“. Naujasis paskutinis sakinys yra pakartotinis Direktyvos 2002/73 14 konstatuojamosios dalies įterpimas ir jam galima pritarti be taisymų. 2.1.12 18 pakeitimas Pirmoji pakeitimo dalis, kurioje kalbama apie Teisingumo Teismo sprendimą, jog nėštumo ir motinystės apsaugos priemonėmis galima užtikrinti tikrąją lyčių lygybę, atitinka ETT precedentinę teisę ir todėl jam galima pritarti. Dėl likusio konstatuojamosios dalies teksto, kuriame kalbama apie vienodo požiūrio principą, aiškiai neišdėstant, kad Direktyvoje kalbama apie vienodą požiūrį į vyrus ir moteris, žodis „lyčių“ turėtų būti išbrauktas, paliekant tik „tikrąją lygybę“. Su pakeitimu paskutiniajame sakinyje negalima sutikti dėl pasiūlytos formuluotės, kadangi tėvystės atostogos nėra susijusios su biologinės moters būklės apsauga ir motinystės apsaugos priemonėmis, kurios pagal savo apibrėžimą gali būti taikomos tik moterims. Tėvystės atostogas taip pat gali turėti ir vyrai. Paaiškinimui, kad ši Direktyva neprieštarauja direktyvai dėl tėvystės atostogų, galima pritarti, tačiau jis turi būti pateikiamas atskirame naujame paskutiniame sakinyje: „Ši Direktyva neprieštarauja 1996 m. birželio 3 d. Tarybos direktyvai 96/34/EB dėl bendrojo susitarimo dėl tėvystės atostogų“. 2.1.13 19 pakeitimas Pakeitimu siekiama pakartotinai įterpti Direktyvos 2002/73 12 konstatuojamosios dalies pabaigą, kuria iš esmės kartojamas 15 straipsnio 2 dalies tekstas. Tokiu būdu Direktyvos tekstas tampa aiškesnis ir nuoseklesnis. Pakeitimui galima pritarti jo netaisant. 2.1.14 20 ir 21 pakeitimai 20 pakeitimu kartojama Direktyvos 2002/73 13 konstatuojamoji dalis, kurioje aiškinama teisinė situacija dėl tėvystės atostogų, o 21 pakeitimu įterpiama nauja konstatuojamoji dalis, kurioje iš esmės tęsiama ta pati mintis ir kalbama apie įvaikinimo atostogas. Komisija iš esmės gali pritarti abiems pakeitimams, kurie yra glaudžiai tarpusavyje susiję dėl to, kad tėvystės ir įvaikinimo atostogos yra bendrai aptariamos 16 straipsnyje. Siekiant išvengti nesklandaus kartojimosi, racionalizuoti tekstą ir padaryti jį aiškesniu, dvi konstatuojamosios dalys turi būti sujungtos, prie jų pridedant 19a konstatuojamos dalies pabaigoje tokį tekstą, o jos paskutinįjį sakinį išbraukiant: „Panašiai valstybės narės vyrams ir moterims suteikia asmeninę ir neperduodamą teisę gauti atostogų po įsivaikinimo . Čia svarbu pabrėžti, kad pačios valstybės narės sprendžia, ar suteikti teisę tėvystės ir (arba) įvaikinimo atostogoms, o taip pat nustato visas sąlygas, išskyrus atleidimą ir grįžimą į darbą, kurios nėra aptariamos šioje Direktyvoje.“ 2.1.15 22 pakeitimas Šiame pakeitime pateikiama papildoma aiškinamoji nuoroda „nacionalinė“ institucija, kuri nagrinėja bylas dėl tariamos, konstatuojamoje dalyje aptariamos, diskriminacijos, atsižvelgiant į jau minėtą žodį „ nacionalinės“ institucijos kitame sakinyje. Pakeitimas Komisijai priimtinas. 2.1.16 23 pakeitimas Šis pakeitimas iš naujo įterpia antrąjį Direktyvos 2002/73 17 konstatuojamosios dalies sakinį. Jame gerai paaiškinamas ne taip aiškiai išdėstytas 25 straipsnio tekstas, kad darbuotojas, ginantis ar pateikiantis įrodymus asmens, saugomo pagal šią direktyvą, vardu, turėtų turėti teisę į tokią pačią apsaugą. Pakeitimui galima pritarti jo netaisant. 2.1.17 25 pakeitimas Šiuo pakeitimu siekiama įtraukti naują konstatuojamąją dalį, kurioje taikliai pabrėžiama su lytimis susijusios informacijos rinkimo, analizės ir skelbimo svarba, siekiant geresnio vienodo požiūrio problemų supratimo. Todėl pataisymui pritariama be jokio formuluotės keitimo. 2.1.18 26 pakeitimas Naujojoje konstatuojamoje dalyje valstybės narės ir socialiniai partneriai kviečiami aktyviau informuoti visuomenę apie nevienodą darbo užmokestį ir keisti jos požiūrį, siekiant suteikti naują impulsą kovojant ne vien tik teisinėmis priemonėmis su skirtingu vyrų ir moterų darbo užmokesčiu. Komisija gali pritarti tokiam teiginiui ir priimti pakeitimą be pataisymų. 2.1.19 31 pakeitimas Šiuo pakeitimu siekiama paaiškinimą, kad mažiau palankios sąlygos moteriai dėl nėštumo arba gimdymo atostogų yra diskriminacija dėl lyties, iš 15 straipsnio perkelti ten, kur jis ir priklauso kaip diskriminacijos apibrėžimo dalis. Todėl toks pataisymas gali būti priimtas, jei bus atitinkamai išbraukta 15 straipsnio 1 dalis, kurią praleido Europos Parlamentas. 2.1.20 34 ir 40 pakeitimai Šie pakeitimai 3 straipsnio 1 dalį sugrąžina iš horizontalaus skyriaus į profesinės socialinės apsaugos sistemų skyriaus, kur ir buvo (Direktyva 96/97). Tokiam pakeitimui galima pritarti, kadangi šios nuostatos formuluotė tinka būtent konkrečiai profesinių sistemų sričiai ir nesuteikia jokios šalutinės prasmės. Kitose vienodo požiūrio direktyvose nėra taikymo asmenims nuostatos ir šios srities problemos nebuvo aptariamos, o tai įrodo, kad toks paaiškinimas, kitur nėra reikalingas. Naujajam 5a straipsniui, kaip ir kitoms nuostatoms, reikėtų naujos antraštės („Taikymas asmenims“) . Tačiau atsižvelgiant į 3 straipsnio 1 dalies išbraukimą, neverta likusioms 2 ir 3 dalims, tipiškiems teisinio atitikimo punktams, palikti tokios didelės reikšmės Direktyvoje ir turėtų būti perkeltos prie bendrų horizontaliųjų nuostatų Direktyvos pabaigoje, kur paprastai ir tikimasi rasti tokio pobūdžio punktus. Naujasis 28a straipsnis yra tinkama tokios nuostatos vieta (žr. 2.2.5 punktą toliau). 2.1.21 35 ir 56 pakeitimai Šiuose pakeitimuose perkeliamas pasiūlymo 14 straipsnio tekstas iš skyriaus apie įsidarbinimą ir pan. į horizontaliai taikomą naująjį 3a straipsnį pavadinimu „Pozityvieji veiksmai“. Išskyrus žodžio „laikosi“ panaudojimą vietoje „nekliudo laikytis“ , jie atitinka tiek EB Sutarties 141 straipsnio 4 dalį, kuri apskritai taikoma darbingam amžiui, tiek panašias vienodo požiūrio ir antidiskriminacijos direktyvas 2004/113, 2000/43 ir 2000/78, kuriose yra horizontalioji nuostata dėl pozityviųjų veiksmų. Todėl Komisija pritaria šiam pakeitimui, jei formuluotė „laikosi“ bus pakeista „nekliudo laikytis“. 2.1.22 45 ir 47 pakeitimai Šiais pakeitimais siekiama panaikinti nuorodas į i punktą 8 straipsnio 1 dalies d ir k punktuose. Taip ištaisoma pirmajame pasiūlyme padaryta techninė klaida. Po Direktyvos 96/97 6 straipsnio 1 dalies i punkto padalijimo į du naujosios redakcijos punktus – 8 straipsnio 1 dalies i ir j punktą – i punktas daugiau neleidžia nukrypti nuo vienodo požiūrio principo ir dėl to negali būti laikomas išimtimi 8 straipsnio 1 dalies d ir k punktuose. Todėl pakeitimai yra priimtini be pataisymų. 2.1.23 54 pakeitimas Galima iš esmės pritarti šiame pakeitime pridedamai nuorodai į Sutarties 141 straipsnį, kuria siekiama paaiškinti, kad šioje direktyvoje ir ES Sutartyje nėra skirtingų užmokesčio sąvokų ir dėl to naujojoje redakcijoje nebus kokių nors vienodo užmokesčio principo pakeitimų ar pripažinta negaliojančia Teismo precedentinė teisė arba jos dalis. Tačiau tokiu atveju papildoma nuoroda „šioje Direktyvoje“ tampa nebereikalinga ir klaidinanti, todėl ją reikėtų panaikinti. Tekstas turėtų būti pakeistas taip: „.. taip pat darbo užmokesčio, kaip numatyta Sutarties 141 straipsnyje.“ 2.1.24 55 pakeitimas Šiuo pakeitimu ir 88 pakeitimu (žr. toliau 2.1.29 punktą), siekiama perkelti dalį, kurioje valstybės narės įpareigojamos pranešti apie vienodo požiūrio į lytis principo išimčių vertinimą, kuris yra tikras ir apsprendžiantis profesinis reikalavimas, į 31 straipsnį. Toks pakeitimas yra pateisinamas, kadangi pastarojoje nuostatoje nustatomos reguliarios valstybių narių ataskaitos apie Direktyvos įgyvendinimą. Todėl pakeitimui galima visiškai pritarti. 2.1.25 61 pakeitimas Pakeitimu siekiama išbraukti informaciją apie galimybę kreiptis į kitas kompetentingas institucijas, neatlikus teisminių ir (arba) administracinių procedūrų. Toliau jame naujai įvedamos tarpininkavimo ir arbitražo sąvokos prie tekste jau esančios taikinimo, kaip kitos taikaus ginčų sprendimo formos, sąvokos. Komisijai gali iš esmės pritarti idėjai padaryti tekstą aiškesniu ir pašalinti pasikartojimus, jei tekstas bus performuluotas. Ištrinta dalis „ pasinaudojusiems galimybe kreiptis į kitas kompetentingas institucijas“ pradžioje buvo teisminės peržiūros galimybės garantijos dalis („ ... pateikti ieškinį teisme po to, kai jau yra pasinaudoję galimybe kreiptis į kitas kompetentingas institucijas.“) direktyvose 76/207, 79/7 ir 86/378. Ši nuoroda po to buvo pakeista bendresne formuluote direktyvose 2000/43, 2000/78, 2002/73 ir 2004/113, kurios garantuoja, kad „būtų prieinamos teismo ir (arba) administracinės procedūros, įskaitant, kai jie mano, kad tai būtina, taikinimo sistemą [...] šioje direktyvoje numatytoms pareigoms vykdyti.“ Šie du požiūriai kartojasi ir todėl vieną iš jų galima pagrįstai išbraukti. Tačiau nuoroda į teismines ir (arba) administracines priemones pateikiama, deja, klaidinančiai ir leidžia suprasti jog valstybės narės gali pasirinkti, suteikdamos galimybę naudotis pirmuoju ar antruoju, ar abejais variantais, ir taip gali apriboti teisminę peržiūrą dėl galimybės pradėti administracinio skundo procedūrą. Todėl ši dviprasmiška formuluotė turėtų būti ištrinta, o tikslesnis pataisytas variantas – paliktas. Be to, nėra jokios prasmės smulkiau aiškinti apie skirtingus taikaus sprendimo ieškojimo būdus. Taip atsirastų nereikalingas neatitikimas su kitomis šios srities direktyvomis. Todėl, pakeitus formuluotę, tekstas skambėtų taip: „ Valstybės narės užtikrina, kad po galimo kreipimosi į kompetentingas institucijas, įskaitant, kai jos mano, kad tai būtina, taikinimo sistemą, yra prieinamos teismo procedūros šioje direktyvoje numatytiems įsipareigojimams įgyvendinti...“ 2.1.26 69 ir 70 pakeitimai Šiais pakeitimais pateikiama daugiau informacijos apie darbą, įtraukiant klausimus, susijusius su užimtumu, profesiniu mokymu ir pareigų paaukštinimu. Pakeitime taip pat praplečiamas mokslinių tyrimų, grindžiamų specialiais duomenimis apie vyrus ir moteris, apibūdinimas. Pastarojoje dalyje dar kartą pabrėžiama palyginamų specialių duomenų apie vyrus ir moteris svarba, kadangi joje dabartinė mokslinių tyrimų sąvoka apibrėžiama kaip viena iš galimų socialinių partnerių veiklų, kurią turi skatinti valstybės narės. Pakeitimui galima pritarti be taisymų. Išplėsta informacija apie darbą priimtina, jei bus taip pataisyta neaiški sakinio struktūra: „..vykdant nusistovėjusių elgesio normų darbe, užimtumo, profesinio mokymo ir pareigų paaukštinimo stebėseną ...“ 2.1.27 77 pakeitimas Ketinimui sąvoką „sistemos“ padaryti aiškesne (kuri buvo pakankamai aiški Direktyvoje 96/97 atskirai kalbant apie profesines socialinės apsaugos sistemas, tačiau ne tokia aiški šioje platesnėje Direktyvoje) galima iš esmės pritarti, tačiau siūlomas tekstas yra ištęstas ir gali suklaidinti skaitytoją, kadangi „ profesinės sistemos“ ir „socialinės apsaugos sistemos“ turi vienodą prasmę šioje pastraipoje, kurioje kalbama tik apie profesines socialinės apsaugos sistemas. Tekstas turėtų būti pakeistas taip: „ profesinės socialinės apsaugos sistemos, į kurias įtrauktos...“. 2.1.28 83 pakeitimas Tekstas šiame pakeitime, kuriame įterpiamas standartinis punktas apie valstybių narių galimybę viršyti minimalius standartus, numatytus Direktyvoje, gali būti priimtas be pataisymų, tačiau dvi jo dalys turėtų būti sukeistos vietomis, kad išliktų nuoseklumas su visomis kitomis panašiomis vienodo požiūrio ir antidiskriminacinėmis direktyvomis. Tai reiškia, kad valstybės narės, pavyzdžiui, gali viršyti minimalius įrodinėjimo pareigos taisyklės standartus. 2.1.29 88 pakeitimas Galima pritarti pareigos pranešti apie vienodo požiūrio į lytis principo išimčių vertinimą, kuris yra tikrasis ir apsprendžiantis profesinės veiklos reikalavimas, perkėlimui iš 13 straipsnio į 31 straipsnį (žr. pirmiau 2.1.24 punktą). Taip pat iš esmės galima pritarti siūlymui naujai įvesti tą patį, kaip ir bendroje ataskaitos sistemoje, ritmą šiai atskirai peržiūros daliai pagal 31 straipsnio 2 dalį. Kad toks prijungimas būtų aiškesnis ir, siekiant išvengti pasikartojimų, paskutiniai 31 straipsnio 2a dalies sakiniai turėtų būti pakeisti taip: „ Jos praneša Komisijai apie šio vertinimo rezultatus savo ataskaitose pagal 2 dalyje nustatytą tvarką.“ Komisija įtraukia šį aspektą į priimamas ir skelbiamas ataskaitas pagal 2 dalyje nustatytą tvarką.“ 2.1.30 101 pakeitimas Šiame pakeitime siūlomas politinis kreipimasis į valstybes nares ir socialinius partnerius, kuris atitinka kvietimus suteikti naują stimulą vienodo užmokesčio, tėvystės atostogų ir palankių priežiūros sąlygų galimybės problemoms. Komisija gali pritarti tokiai iniciatyvai ir priimti pakeitimą be pataisymų. 2.1.31 106 pakeitimas Šiuo pakeitimu įterpiama nauja dalis, kad būtų aišku, jog kiekvienoje naujoje redakcijoje, perkėlimo į nacionalinę teisę pareiga apima tas nuostatas, kuriomis siekiama daryti esminius pakeitimus, lyginant su ankstesnėmis direktyvomis. Komisija gali pritrati šiam paaiškinimui, jei formuluotė bus pakeista pagal 29 konstatuojamąją dalį. 2.1.32 107 pakeitimas Šiame pakeitime siūloma nauja konstatuojamoji dalis ir 33 straipsnio 1 dalies nuorodų į koreliacinę lentelę panaikinimas (žr. toliau 2.2.6 ), tiksliai atspindi teisinę situaciją pagal Tarpinstitucinį susitarimą dėl geresnės teisėkūros, pagal kurį valstybės narės yra kviečiamos pateikti koreliacijos ir perkėlimo į nacionalinę teisę priemonių lenteles, jų teisiškai neįpareigojant. Todėl Komisija su pakeitimu sutinka. 2.1.33 108 pakeitimas Pakeitime apribojamas šios dalies tekstas, kuriuo siekiama susieti ETT precedentinę teisę su kriterijumi, naudojamu kaip vienintelis lemiantis faktorius Teisingumo Teisme, priimant visus šios srities sprendimus. Ištrintasis tekstas toliau buvo naudojamas sprendžiamose bylose, tačiau manoma, kad kai kuriais atžvilgiais jis per daug riboja, ypač pensijų skaičiavime pagal paskutiniąją algą. Pakeitime išlaikoma Teismo praktikos esmė nustatant, kad išmokos mokamos dėl darbo santykių, tačiau, jei reikia, Teisingumo Teismui paliekama pakankamai laisvės toliau tobulinti kriterijus. Pakeitimui galima pritarti jo netaisant. 2.2. Pakeitimai, kuriems Komisija pritaria iš dalies 2.2.1 5 pakeitimas Paaiškinimas konstatuojamosios dalies pabaigoje, kad priekabiavimo atvejų taip pat pasitaiko užimtumo, profesinio mokymo ir pareigų paaukštinimo srityse, atitinka kitus pakeitimus, kuriems Komisija pritarė (pvz., 2.1.26 punktas). Tačiau negalima pritarti pasiūlyme pabrėžiamai daliai apie tautinių mažumų moteris, kaip ypač pažeidžiamą grupę. Nors tai, be jokių abejonių, galimas sudėtinės diskriminacijos modelis, nuoroda į šią grupę nesuteikia daugiau reikšmės ir kelia klausimą, kodėl neminimos kitos sudėtinės diskriminacijos problemos. 2.2.2 24 pakeitimas Naujajam paskutiniajam sakiniui apie išskirtinę galimybę iš anksto nustatyti viršutinės kompensacijos ribą yra priimtina, kadangi konstatuojamosios dalies tekstas siejamas su 18 straipsniu ir Teisingumo Teismo precedentine teise. Naujam tekstui apie kompensacijos ir nuobaudų santykį nepritariama. Tokiame pasiūlyme kompensacija (skiriama aukai asmeniškai) painiojama su nuobaudomis (valstybių narių priemonės, skirtos diskriminacijos stabdymui ir draudimui). Apie šiuos du atskirus klausimus kalbama dvejose atskirose nuostatose (18 ir 26 straipsniuose). Būtų klaidinga duoti suprasti (kaip tai daroma pakeitime), kad pati kompensacija nėra privaloma ir kad valstybė narė gali pasirinkti, ar ji nori, ar ne, garantuoti kompensaciją už patirtą žalą. 18 straipsnyje nėra numatytos tokios pasirinkimo galimybės. 2.2.3 71, 72, 73, 81, 102 pakeitimai Šiais pakeitimais bendrai siekiama pakeisti valstybių narių pareigą skatinti į pareigą užtikrinti , kad socialiniai partneriai arba darbdaviai įgyvendintų tam tikras priemones (skatinti lygybę tarp vyrų ir moterų, sudaryti susitarimus, kuriuose nustatomos antidiskriminacinės taisyklės – pirmųjų atveju, ir planuoti bei sistemingai skatinti lygybę, atlikti diskriminacijos prevenciją – antruoju atveju). Tokiam pakeitimui negalima pritarti, kadangi dėl jo reikėtų daryti didelius pakeitimus, kurie viršytų naujosios redakcijos galimybes. Be to, visos aptariamos nuostatos buvo naujai pristatytos Direktyvoje 2002/73, kuri bus pradėta taikyti tik 2005 m. spalio mėn. ir, tikėtina, kad bus taikoma praktikoje iki naujos tvarkos. Kalbant apie socialinius partnerius, šie pakeitimai yra sunkiai suderinami su pagrindiniu socialinių partnerių autonomijos principu. Todėl negalima pritarti 71, 72 ir 81 pakeitimuose siūlomai formuluotei „užtikrina“ ir 73 pakeitime žodžiui „privalo“. kalbant tik apie 73 pakeitimą, galima iš dalies pritarti šiam konkrečiam pakeitimui, jei tekstas skambėtų panašiai, kaip ir kitos šalia esančios dalys. Todėl 22 straipsnio 4 dalis turėtų skambėti taip: „Tuo tikslu darbdaviai skatinami... Tai [informacija] turėtų būti..“ Likusiai 73 pakeitime siūlomai naujo teksto daliai 22 straipsnio 4 dalies antrojoje pastraipoje galima pritarti; juo patikslinama informacija, kuri pageidaujama, bet nėra privaloma. Kalbant apie 71 pakeitimą, galima pritarti pridedamai informacijai apie lanksčių darbo susitarimų skatinimą, kadangi tai yra svarbi sritis, kurioje socialiniai partneriai kviečiami imtis veiksmų. Galima iš esmės pritarti 72 pakeitime siūlomai papildomai informacijai apie darbą, tačiau formuluotė turėtų skambėti taip pat, kaip ir analogiškuose atvejuose (žr. pvz., 2.1.26, 2.2.1 punktus), t. y. „darbo, užimtumo, profesinio mokymo ir pareigų paaukštinimo srityse“. Paskutinis naujasis sakinys, kuriuo siūloma valstybes nares įpareigoti rengti visuomenės informavimo kampanijas yra nepriimtinas, kadangi tokia nauja pareiga viršija naujosios redakcijos taikymo sritį, o be to jis neatitinka šios nuostatos konteksto. Iš 81 ir 102 pakeitimų galima pritarti žodžio „efektyvių“ įterpimui ir papildomai informacijai apie darbą. Pastarąjį vėlgi reikėtų performuluoti, kaip nurodyta pirmiau 72 pakeitime („ darbo, užimtumo, profesinio mokymo ir paaukštinimo pareigose srityse“). 2.2.4 76 pakeitimas Naujame teksto skirsnyje naudojami žodžiai „individualaus ir kolektyvinio“ yra priimtini, kadangi jie paaiškina ir supaprastina formuluotes. Papildoma informacija apie individualias ir kolektyvines sutartis bei susitarimus kartoja kituose pirmojo teksto punktuose pateiktą informaciją, kuri yra aiškiai aptarta ir todėl gali būti išbraukta. Nuoroda į „visos arba ne visos darbo dienos“ ir „pareigų“ diskriminaciją galinčių sąlygoti teisinių dokumentų sąraše yra perteklinė ir todėl nepriimtina. Žodžių „arba galėtų būti“ išbraukimui 24 straipsnio b dalyje nepritariama. Siūloma formuluotė neatitinka pirmosiose ar panašiose direktyvose (2002/73, 2000/43, 2000/78) nustatytos terminologijos. Skirtumas tarp „būtų“ ir „galėtų būti“ yra toks, kad kai kurios nuostatos gali būti paskelbtos negaliojančiomis ex officio , o kitoms reikalinga pareiškėjo iniciatyva. Į individualių sutarčių nuostatas, kuriomis pažeidžiamas vienodo požiūrio principas, teismai ir kitos institucijos neatsižvelgs, jei diskriminacijos auka nepateiks skundo arba nepateiks ieškinio civilinei bylai.Pakanka (ir iš tikrųjų tai būtų vienintelis realus scenarijus) suteikti gyventojams galimybę („galėtų būti“ ), kad tokios nuostatos būtų paskelbtos negaliojančiomis. Pakeitime būtų siekiama įvesti pareigą, kurios neįmanoma vykdyti, valstybėms narėms nustatyti ir paskelbti visas diskriminacines nuostatas negaliojančiomis, įskaitant ir visose savo iniciatyva sudarytose individualiose sutartyse. Atsižvelgiant, į tai, kas išdėstyta, 24 straipsnio b dalis turėtų skambėti taip: „individualių bei kolektyvinių darbo sutarčių arba susitarimų, įmonių vidaus taisyklių arba taisyklių, reglamentuojančių savarankišką verslą ir profesijas bei darbuotojų ir darbdavių organizacijas arba kitokių susitarimų nuostatos, prieštaraujančios vienodo požiūrio principui, būtų arba galėtų būti paskelbtos negaliojančiomis arba iš dalies pakeistos." 2.2.5 84 pakeitimas Komisija negali pritarti naujam Direktyvos dėl tėvystės atostogų peržiūros straipsniui 2-ojoje dalyje. Dėl tokio pakeitimo reikėtų iš esmės keisti tėvystės atostogų direktyvą, o tai neįmanoma daryti naujoje redakcijoje, kurioje yra atskira nuostata dėl jos peržiūrėjimo. Kiltų problemų ir dėl konkretaus socialinių partnerių vaidmens peržiūrėjimo procedūroje pagal Sutarties 138 ir 139 straipsnius. Šios naujos nuostatos 1 dalis iš dalies perkelia pasiūlymo 3 straipsnio 3 dalį į horizontalias nuostatas Direktyvos pabaigoje, kur paprastai ir tikimasi teisinio atitikimo punkto. Komisija iš esmės gali pritarti tokiam perkėlimui, tačiau pratęsia šį aiškinimą ir likusiose 3 straipsnio 2 ir 3 dalyse, kurioms jau nebereikia skirti tokios svarbos Direktyvoje, išbraukus 3 straipsnio 1 dalį (žr. pirmiau 2.1.20 punktą). Todėl 28a straipsnis turėtų skambėti taip: „Ryšys su Bendrija ir nacionalinėmis nuostatomis 1. Ši direktyva nepažeidžia nuostatų, reglamentuojančių moterų apsaugą, ypač nėštumo ir motinystės atžvilgiu. 2. Ši Direktyva nepažeidžia Direktyvos 96/34/EB ir Direktyvos 92/85/EEB nuostatų.“ 2.2.6 103, 104, 105 pakeitimai Šiuose pakeitimuose nustatomi galutiniai perkėlimo į nacionalinę teisę ir valstybių narių pranešimų Komisijai, kad ši galėtų parengti ataskaitą bei apžvelgti Direktyvos galiojimą, terminai. Šie galutiniai terminai turi būti aptariami bendrai, kadangi jie yra glaudžiai tarpusavyje susiję ir sudaro atskirus perkėlimo ir peržiūros mechanizmo etapus. Galima sutikti su 2 metų perkėlimo laikotarpiu (105 pakeitimas), jei bus daroma tik ribotas pakeitimų, kurie turi būti atlikti dėl šios redakcijos, skaičius. Tačiau po to valstybėms narėms nepakanka skirti tik vienerius metus ataskaitai apie Direktyvos taikymą. Per tokį trumpą laikotarpį nebus įmanoma surinkti pakankamai praktinės patirties, kad būtų galima parengti prasmingą ataskaitą; ataskaitų rengimui reikėtų skirti dar vienerius metus. Todėl 31 straipsnio 1 dalis (103 pakeitimas) turėtų skambėti taip: „... per ketverius metus po šios Direktyvos įsigaliojimo datos...“ , o laikotarpis iki peržiūros pagal 32 straipsnį (104 pakeitimas) turi būti pakeistas taip: „...per šešerius metus nuo šios Direktyvos įsigaliojimo datos...“. Kalbant apie minėtų nuostatų formuluotes, reikėtų atsižvelgti į tai, kad bus įrašytos konkrečios datos po oficialaus Direktyvos priėmimo. Kad būtų aišku, straipsnių tekstuose reikėtų palikti tuščias vietas datoms įrašyti (pvz., 103 pakeitime: „Iki ... valstybės narės pateikia...“ ) ir atitinkamai pridėti išnašą „per dvejus (ketverius arba šešerius) metus nuo šios Direktyvos įsigaliojimo datos.“ Europos Parlamento priimtame tekste 105 pakeitime ištrinama nuoroda į 33 straipsnio 1 dalyje minimas koreliacijos lenteles, to nepaaiškinus tekste, nes pirmojo pasiūlymo tekstas nėra pakankamai tikslus. Komisija gali pritarti šiam pakeitimui, jei bus pridėta nauja 31–oji konstatuojamoji dalis (žr. pirmiau 2.1.32 punktą). 2.3. Pakeitimai, kuriems Komisija nepritaria 2.3.1 3 pakeitimas Šiuo pakeitimu siekiama pridėti teisę į tėvystės atostogas prie konstatuojamosios dalies, primenančios Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos nuostatas apie lyčių lygybę ( 21 ir 23 straipsniai). Nepaisant to, kad siūlomame papildomame tekste kalbama apie tai, kas šioje Direktyvoje nenagrinėjama, jis netinka šioje konstatuojamoje dalyje, kurioje iš esmės perfrazuojamos svarbiausios Pagrindinių teisų chartijos nuostatos. Šiuose straipsniuose tėvystės atostogos neminimos, todėl nederėtų sukurti tokio klaidingo įspūdžio. Taigi šiam pakeitimui nepritariama. 2.3.2 12, 13, 100 pakeitimai 12 ir 13 konstatuojamose dalyse aiškiai siekiama suderinti taisykles, kuriomis nustatoma informacija apie aktuarinių veiksnių pagal lytį profesinėse socialinės apsaugos sistemose naudojimą, su privačių draudimo sutarčių taisyklėmis, kurios priimtos Direktyvoje 2004/113. Tačiau teisinė situacija, kurioje leidžiama naudoti tokius veiksnius, nėra vienoda šiose dviejose srityse. Skirtingai, nei Direktyvoje 2004/113 (kurioje leidžiama naudoti tik aktuarinius veiksnius pagal lytį, jei yra atitinkami ir tikslūs statistikos duomenys, kurie turi būti surenkami, skelbiami ir reguliariai atnaujinami) nėra įsipareigojimų, atitinkančių šias konstatuojamąsias dalis pagrindinėse nuostatose. Europos Parlamentas atmetė pakeitimus, kuriais siekiama nustatyti tą pačią tvarką arba netgi atvirai uždrausti naudoti aktuarinius veiksnius pagal lytį. Dėl to, minimos konstatuojamosios dalys čia yra nereikalingos. Tą patį galima pasakyti apie 100 pakeitimą, kuriame pripažįstamos Direktyvos 2004/113 taisyklės dėl duomenų naudojimo, tačiau ji nėra susijusi su šios Direktyvos turiniu. Todėl tokiems pakeitimams negalima pritarti. 2.3.3 29 pakeitimas Negalima pritarti aiškinimui, kuriuo pateisinamas nuorodos į neverbalų elgesį seksualinio priekabiavimo apibrėžime panaikinimas, tuo, kad nėra jokio skirtumo tarp neverbaliojo ir fizinio elgesio. Fizinis elgesys, pavyzdžiui, gali būti aiškinamas kaip fizinis kontaktas be gestų. Pastarasis apibrėžimas buvo padarytas po derybų su EP dėl Direktyvos 2002/73 ir atitinka direktyvą 2004/113, todėl reikėtų jo laikytis. 2.3.4 30 pakeitimas Pakeitimas, kuriuo siekiama iš naujo įvesti terminą „pareigų paaukštinimas“ nėra priimtinas. Šį terminą visada buvo lengva suprasti. Jis yra perteklinis, todėl nėra prasmės apibrėžti sąvokas, kurios yra savaime aiškios, kaip, pavyzdžiui, ši ir kitos sritys, kurioms taikoma Direktyva 76/207 ir kurios neturi apibrėžimo arba nebuvo jo pasiūlyta („ galimybė įsidarbinti“, „profesinis mokymas“ ir „darbo sąlygos“ ). 2.3.5 36 pakeitimas Pakeitimu siekiama galimybę imtis teigiamų veiksmų, kaip nustatyta EB Sutarties 141 straipsnio 4 dalyje pakeisti į valstybių narių pareigą ir pridedami konkrečių sričių, kur tokios priemonės turėtų būti naudojamos, pavyzdžiai, taip pat siūloma nauja formuluotė, kuria pakeičiamas terminas „darbinis amžius“. EB Sutarties 141 straipsnio 4 dalyje aiškiai nurodoma, kad teigiamos priemonės yra priimtinos, bet neprivalomos. Tais atvejais, kai pirminėje teisėje numatoma diskrecinė valstybių narių valdžia, antrinė teisė, pagrįsta tuo pačiu straipsniu, negali nustatyti pareigų, kurios neatitiktų Sutarties. Toks toli siekiantis ir esminis pakeitimas taip pat viršytų naujosios redakcijos galimybes. Kalbant apie nuorodas į vaikų priežiūrą, šios Direktyvos taikymo apimtis, apribota iki užimtumo ir profesinės veiklos, neapima vaikų priežiūros, išskyrus tik keletą atvejų, kai darbdavys siūlo palankias sąlygas vaikų priežiūrai. Netgi tais atvejais galimos vaikų ir kitų išlaikytinių priežiūros skatinimas negali būti laikomas teigiama priemone pagal 141 straipsnio 4 dalį, kol nebus suteikiamos lengvatos konkrečios lyties atstovams. Todėl toks pakeitimas gali įnešti painiavos į teigiamų veiksmų prasmę. Kalbant apie naująją formuluotę pabaigoje, nepatartina įvesti naujos terminologijos straipsnyje, kuriame minima Sutartis, tik kitais žodžiais. Skirtingai, nei terminas „darbas“ , kuris buvo keliose Direktyvos vietose papildytas (žr. 2.1.26, 2.2.1 punktus), nuoroda į 141 straipsnio 4 dalies „darbingą amžių“ yra pakankamai išsami ir jai nereikalinga papildoma terminologija. Todėl pirmojo pasiūlymo 14 straipsnio tekstas turėtų būti perkeltas į naująjį 3a straipsnį (žr. pirmiau 2.1.21 punktą) be jokių pakeitimų formuluotėje. 2.3.6 53 pakeitimas Pakeitime pridedamas naujas tekstas, kuriuo siekiama patikslinti vienodo požiūrio principo įdarbinant ir paaukštinant pareigose taikymo apimties aprašymą. Nauja terminologija neturi naujos prasmės; šios dalies tekstas kartotųsi ir būtų gremėzdiškas bei sudėtingas. Todėl Komisija nesutinka su pakeitimu. 2.3.7 63 pakeitimas Pakeitime naujai įvedamas terminas „teisminė priemonė“ nuostatoje apie kompensacijas ir nuostolių atlyginimą bei prie šių teisminių priemonių taikymo prideda nuorodą „šioje Direktyvoje numatytų pareigų nesilaikymo atveju“. Naujame tekste nėra paminėta nieko naujo, todėl jis yra neaiškus ir pasikartojantis. Nuoroda į šią taisyklę, kuri taikoma pažeidus Direktyvą yra nereikalinga, kadangi tekste jau minima kompensacija už „diskriminacijos dėl lyties“ patirtus nuostolius ir žalą . Termino „teisminės priemonės“ naudojimas ir kompensacijos bei žalos atlyginimo kaip tokių teisminių priemonių paminėjimas toliau sudarytų klaidingą įspūdį, kad valstybės narės gali naudoti kitas teismines priemones, nei kompensacija ar žalos atlyginimas, nors pastarosios yra nepakeičiamos. Problema panaši į 24 pakeitime nuodugniai aprašytą problemą (žr. pirmiau 2.2.2 punktą). 2.3.8 67 pakeitimas Šiuo pakeitimu siekiama pridėti pasikeitimą duomenimis su Europos institucijomis, tokiomis kaip Europos lyčių lygybės institutas ir specializuotomis lygių teisių institucijomis. Nepatartina minėti Europos lyčių lygybės instituto, vienintelės įsivaizduojamos tokios srities institucijos, kadangi ši institucija dar neegzistuoja, o jos galutinis pavidalas ir forma kol kas nėra aiški. 2.3.9 86 pakeitimas Nuorodos „darbo vietoje“ išplėtimui, kuriam galima pritarti keliuose kituose pakeitimuose (žr. pvz., 2.1.26, 2.2.1 punktus) negalima pritarti 30 straipsnyje. Šiame konkrečiame kontekste darbo vieta minima kaip vieta, kurioje darbuotojai galėtų susipažinti su nacionalinėje teisėje perkeltomis Direktyvos nuostatomis ir būtų informuoti apie savo teises. Galimybė įsidarbinti ir įgyti profesiją bei pareigų paaukštinimas negali būti apriboti erdvėje, informacija ten negali būti skleidžiama. 3. Išvada Remiantis EB sutarties 250 straipsnio 2 dalimi, Komisija iš dalies keičia savo pasiūlymą, kaip nurodyta pirmiau. [1] KOM (2004) 279 galutinis. [2] OL C 157, 2005 6 28, p. 83.