1.Įvadas

Patvarieji organiniai teršalai (POT) – tai cheminės medžiagos, kurios kelia visuotinį susirūpinimą dėl to, kad yra patvarios, bioakumuliacinės ir toksiškos ir gali būti pernešamos dideliais atstumais, todėl nusėda ir kaupiasi toli nuo gamybos ir naudojimo vietos. Dėl POT pasirašytos dvi tarptautinės sutartys, kuriomis siekiama apsaugoti žmonių sveikatą ir aplinką nuo šių medžiagų neigiamo poveikio, visiškai nutraukiant jų gamybą, naudojimą ir išleidimą į aplinką arba sumažinant gaminamų, naudojamų ir į aplinką išleidžiamų tokių medžiagų kiekį. 1998 m., įgyvendinant Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos (UNECE) Tolimų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų konvenciją, buvo priimtas Orhuso protokolas dėl patvariųjų organinių teršalų, o 2004 m. įsigaliojo 2001 m. priimta Stokholmo konvencija dėl patvariųjų organinių teršalų.

2004 m. balandžio 29 d. Europos Sąjunga, kuri yra Orhuso protokolo ir Stokholmo konvencijos šalis, siekdama įgyvendinti šią konvenciją, priėmė Reglamentą (EB) Nr. 850/2004 dėl patvariųjų organinių teršalų ir iš dalies keičiantį Direktyvą 79/117/EEB (toliau – POT reglamentas). Reglamentas (EB) Nr. 850/2004 buvo panaikintas ir pakeistas Reglamentu (ES) 2019/1021 dėl patvariųjų organinių teršalų.

POT reglamentas nuolat atnaujinamas, kad į ES teisę būtų perkelti Stokholmo konvencijos ir Orhuso protokolo pakeitimai (daugiausia tai yra atitinkamų priedų papildymas naujomis medžiagomis), ir juo nustatomi visoms ES valstybėms narėms taikomi konkretūs įpareigojimai. Šie įpareigojimai apima išsamias nuostatas dėl POT, kurie įtraukti į tris priedus (I priedas – uždrausti POT, II priedas – ribojami POT, III priedas – netyčia išleidžiami POT), gamybos, pateikimo rinkai ir naudojimo. Be to, šis reglamentas apima tų medžiagų atsargų tvarkymą, išleidimą į aplinką ir jų koncentracijos aplinkoje stebėseną, taip pat nuostatas dėl atliekų tvarkymo. POT reglamentu, be kita ko, nustatytas reikalavimas valstybėms narėms parengti nacionalinius įgyvendinimo planus ir veiksmų planus, pagal kuriuos būtų nustatomi ir valdomi jų teritorijoje esantys POT šaltiniai.

Reglamentu (EB) Nr. 850/2004 valstybėms narėms ir Europos Komisijai nustatyti ataskaitų teikimo reikalavimai išdėstyti 12 straipsnyje. Valstybėms narėms nustatytas reikalavimas kasmet teikti statistinius duomenis apie I ir II prieduose nurodytų medžiagų gamybą ir pateikimą rinkai. Valstybėms narėms taip pat nustatytas reikalavimas kas trejus metus Komisijai teikti POT reglamento nuostatų įgyvendinimo ataskaitas. Komisija buvo įpareigota kas trejus metus rengti apibendrinamąją ataskaitą, kurioje būtų apibendrinama valstybių narių pateikiama informacija, taip pat patvirtinamoji informacija, pateikiama Europos išleidžiamų ir perduodamų teršalų registrui (E-IPTR) ir rengiant pagrindinius į atmosferą išmetamų teršalų inventorius (angl. CORe INventory AIR emissions, CORINAIR), kurie sudaromi įgyvendinant Europos stebėsenos ir bendradarbiavimo programą (angl. santrumpa EMEP) (Bendradarbiavimo programą tolimų oro teršalų pernašų Europoje monitoringo ir vertinimo srityje, angl. Cooperative Programme for Monitoring and Evaluation of the Long-Range Transmission of Air Pollutants in Europe). Taip pat Komisija įpareigota persiųsti tos apibendrinamosios ataskaitos santrauką Europos Parlamentui ir Tarybai.

Lig šiol paskelbtos dvi apibendrinamosios ataskaitos, kuriose aptariama Sąjungos ir jos valstybių narių veikla įgyvendinant Reglamentą (EB) Nr. 850/2004. Pirmoji apibendrinamoji ataskaita apima laikotarpį nuo 2004 m., kai įsigaliojo POT reglamentas, iki 2006 m., ji paskelbta 2009 m. 2011 m. paskelbta antroji apibendrinamoji ataskaita apima 2007–2009 m. Šioje Komisijos ataskaitoje apibendrinama trečioji apibendrinamoji ataskaita, apimanti 2010–2013 m.

2.Valdymas ir kontrolės priemonės

2.1Apžvalga

POT medžiagų valdymas apima daug medžiagos gyvavimo ciklo elementų. Konkrečiai tai apimtų cheminių medžiagų gamybą, pateikimą rinkai ir naudojimą, taip pat pasenusių prekių atsargas, atliekų tvarkymo klausimus ir paties reglamento vykdymo užtikrinimą.

2.2Gamyba, pateikimas rinkai, naudojimas, eksportas ir reglamento vykdymo užtikrinimas

Remiantis valstybių narių pateiktomis ataskaitomis, už POT reglamento vykdymo užtikrinimą yra atsakingos aplinkos agentūros arba inspekcijos, kurios šią funkciją atlieka laikydamosi tam tikros tikrinimo ir ataskaitų teikimo tvarkos. Dvi valstybės narės savo ataskaitose nurodė, kad, taikant POT reglamente numatytas konkrečias išimtis arba atsižvelgiant į priimtinas tokių medžiagų paskirtis, 2010–2013 m. jų šalyse buvo gaminamos I arba II priede nurodytos medžiagos. Vokietija nurodė, kad per metus šioje šalyje buvo pagaminamos maždaug 9 tonos perfluoroktansulfonrūgšties ir jos darinių (PFOS). Tačiau 2013 m. didžioji šio kiekio dalis (5,8 tonos per metus) buvo eksportuota už ES ribų, daugiausia į JAV (2 tonos), taip pat į Rytų ir Pietryčių Azijos valstybes ir teritorijas (Honkongą, Pietų Korėją, Singapūrą ir Taivaną). Kroatija taip pat savo ataskaitoje nurodė, kad 2010, 2011 ir 2012 m. šioje šalyje buvo gaminami trumposios grandinės chlorintieji parafinai (SCCP).

Kalbant apie medžiagų, kurios laikomos POT (toliau – POT medžiagos), pateikimą rinkai, pažymėtina, kad kelios valstybės narės pasinaudojo 4 straipsnio nuostatomis, kad galėtų naudoti šias medžiagas mokslinių tyrimų ir plėtros tikslais. Taip pat keletas valstybių narių pasinaudojo galimybe pateikti PFOS rinkai taikant II priede numatytas išimtis. Dauguma atvejų šios medžiagos buvo naudojamos kaip rūko slopikliai chromavimo pramonėje.

Keturios valstybės narės (Austrija, Jungtinė Karalystė, Prancūzija, Vokietija), nurodė tam tikrą POT medžiagų kiekį eksportavusios už ES ribų – šioje srityje dominavo Vokietija, per metus į 12 šalių eksportavusi 5 800 kg PFOS. Iš Jungtinės Karalystės į Pietų Korėją buvo eksportuojamas lindanas. Be to, kai kurios cheminės medžiagos buvo eksportuojamos siekiant jas naudoti kaip laboratorinę etaloninę medžiagą: iš Austrijos į Šiaurės Makedoniją eksportuotas aldrinas, į Belizą – aldrinas, DDT, dieldrinas ir lindanas, o iš Prancūzijos į JAV – DDT.

Penkios valstybės narės (Bulgarija, Jungtinė Karalystė, Lietuva, Nyderlandai, Švedija) pradėjo pažeidimo tyrimo procedūrą dėl neteisėto POT medžiagų pardavimo. Be kita ko, tai buvo susiję su fejerverkuose rastu heksachlorbenzenu (HCB) ir vaikų žaisluose rastais SCCP.

2.3Atsargos

POT medžiagų atsargos daugiausia buvo susijusios su trijų rūšių prekėmis, būtent polichlorintaisiais bifenilais (PCB) arba PCB užteršta dielektrine įranga, pasenusiais pesticidais ir prekių, kurių nuo 2009 m. laipsniškai atsisakoma, atitinkamomis medžiagomis vis papildant POT reglamentą, atsargomis. Daugelis valstybių narių jau praeityje ėmėsi svarbių žingsnių, kad nustatytų PCB užterštą įrangą ir kad tokia įranga nebebūtų naudojama, bet šis procesas dar neužbaigtas ir šešios valstybės narės (Airija, Jungtinė Karalystė, Prancūzija, Rumunija, Slovėnija, Vokietija) nurodė, kad 2010–2013 m. įranga su PCB vis dar buvo naudojama jų šalyse. Kalbant apie pasenusius pesticidus, pažymėtina, kad keletas valstybių narių nurodė arba niekada negaminusios ir nenaudojusios pesticidinių POT medžiagų, arba ankstyvame etape pradėjusios laipsniškai jų atsisakyti, t. y. kad iki 2010 m. jų šalyse šių medžiagų atsargų nebeliko.

Kitos valstybės narės atkreipė dėmesį į tai, kad nors jų šalyse vis dar yra dideli kiekiai pasenusių pesticidų, patvirtintos atitinkamos valdymo arba sunaikinimo programos, pagal kurias šie pesticidai bus sutvarkyti. Galutiniame pasenusių pesticidų šalinimo proceso etape tokie pesticidai arba sudeginami pačioje valstybėje narėje, arba išvežami sudeginti kaimyninių valstybių narių deginimo įrenginiuose. Didelį pasenusių pesticidų kiekį Bulgarija išvežė į Vokietiją, kur jie buvo galutinai sunaikinti deginimo įrenginiuose. Kita galimybė – pasikliauti ilgalaikiu saugojimu. Visų pirma Bulgarijoje šiuo tikslu buvo naudojami vadinamieji B-B kubai – gelžbetonio konteineriai, kuriuose saugomos itin toksiškos atliekos, taip užtikrinant, kad šios medžiagos nepatektų į aplinką.

Vokietija, Airija ir Jungtinė Karalystė nurodė galutinio sunaikinimo tikslais sukaupusios prekių, turinčių PFOS ir polibromintųjų difenileterių (PBDE), atsargų. Vokietijos nacionaliniame įgyvendinimo plane taip pat pateiktos pastabos dėl PBDE, kurių veikiausiai bus randama netinkamose eksploatuoti transporto priemonėse, kiekio ir būtinybės tinkamai pašalinti šias prekes ir neperdirbant sunaikinti jų atliekas.

2.4Atliekų tvarkymas ir saugojimas

Valstybių narių pateiktoje informacijoje išryškėja užterštos žemės klausimas. Nors didelė dalis valstybių narių pradėjo vykdyti pasenusių pesticidų surinkimo, atsargų kaupimo ir sunaikinimo programas, taip pat kyla klausimų dėl užterštos žemės, būtent žemės, esančios šalia vietų, kuriose anksčiau vykdyta tokių medžiagų gamyba. Iš Nyderlandų ir Suomijos pateiktų duomenų matyti, kad gali būti daug tokių galimai užterštų vietų. Paprastai tokios vietos valomos iškasant žemę, dėl to susikaupia didelis kiekis užteršto dirvožemio, kurį reikia tvarkyti kaip pavojingąsias atliekas.