LT    LT  EUROPOS BENDRIJ Ų KOMISIJA 
Briuselis, 12.07.2004 
KOM(2004)472 galutinis 
  
KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI, EUROPOS PARLAMENTUI, 
EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINI Ų REIKAL Ų KOMITETUI IR 
REGION Ų KOMITETUI 
 
Potvynių rizikos valdymas 
 
Potvynių prevencija, apsauga ir mažinimas 
 
 
LT 2   LT 1. ĮŽANGA  
1998–2002 m. Europa nukent ėjo nuo daugiau nei 100 dideli ų, daug žalos padariusi ų potvynių, 
tarp kurių buvo ir 2002 m. katast rofiški Dunojaus ir Elb ės upių potvyniai. Nuo 1998 m. 
nusinešę daugiau nei 700 gyvybi ų, potvyniai privert ė persikelti apie pus ę milijono žmoni ų ir 
pridarė draudimini ų ekonomini ų nuostolių ne mažiau kaip už 12 milijard ų eurų1.  
Potvyniai gali kelti gr ėsmę daugybei turto. Pavyzdžiui, palei Rein ą esančioje ypač didelių 
potvynių rizikos zonoje gyvena daugiau nei 10 milijon ų žmonių, o galima potvyni ų žala 
siektų 165 milijardus eur ų. Pakrančių zonoms taip pat gresia potvyniai. Turto, esan čio iki 500 
metrų nuo Europos j ūros kranto linijos, įskaitant papl ūdimius, žem ės ūkio naudmenas ir 
pramonės įrenginius, bendroji ekonomin ė vertė dabar yra 500–1000 milijard ų eurų2. 
Be ekonomin ės ir socialin ės žalos, potvyniai gali tur ėti svarbių pasekmi ų aplinkosaugai, 
pavyzdžiui, kai užliejami nuotek ų valymo įrenginiai arba daug nuoding ų medžiagų turinčios 
gamyklos. Potvyniai gali sunaikin ti pelkes ir sumažinti biologin ę įvairovę. 
Potvyniai – tai gamtos reiškiniai, kuri ų neįmanoma išvengti. Ta čiau žmogaus veikla prisideda 
prie to, kad sumaž ėja didžiuli ų potvynių tikimybė ir pasekm ės. Daugelis valstybi ų narių jau 
ėmėsi priemoni ų prieš potvynius, ta čiau bendri ir suderinti ve iksmai ES lygiu padidint ų 
pridėtinę vertę ir pagerint ų bendrą apsaugos nuo potvyni ų lygį. Atsižvelgiant į galimą riziką 
žmogaus gyvybei, turtui ir aplinkai, negalime nieko neveikti. Jeigu nesiimsime atitinkam ų 
priemonių, Europos įsipareigojimas tvariam vystymuisi gal ėtų būti rimtai sukompromituotas. 
2. P OTVYNI Ų PROBLEMOS SPRENDIMAS  
2.1. Problemos nustatymas  
Upių potvyniai gali kilti, kai nat ūralios ir dirbtin ės sausinimo sistemos negali sulaikyti krituli ų 
kiekio, atsiradusio d ėl lietaus, arba kai nepade da jokia apsauga nuo potvyni ų. Patirtis parod ė, 
kad vietin ės apsaugos nuo potvyni ų priemon ės, kurių imamasi vienoje vietoje, tur ės 
netiesiogin į poveikį aukštupio arba žemupio sri čiai. Pavyzdžiui, jeigu vi enoje vietoje diegiami 
inžineriniai sprendimai, kaip kuo grei čiau pašalinti vanden į iš tam tikros up ės dalies, tai 
paprasčiausiai reiškia, kad vanduo grei čiau pasiekia žemupio kaimynus. Tod ėl būtina 
apsaugos nuo potvyni ų problemą bendru ir koordinuotu b ūdu spręsti palei vis ą upės vagą . 
Upių potvynių dydis ir trukm ė labai skiriasi. Toki ų didelių upių kaip Dunojus, Reinas ir Elb ė 
potvyniai gali kilti pra ėjus nemažai laiko po lietaus ir t ęstis keletą dienų, savaičių ar net 
mėnesių. Kita vertus, staigius potvynius dažnia usiai sukelia labai lokalizuoti ir intensyv ūs 
lietūs. Staigūs potvyniai gali pada ryti daug žalos, ypa č kai kyla tuo pa čiu metu, kaip ir kiti 
gamtos reiškiniai, pavyzdžiui, žem ės arba molio nuošliaužos. Tokie potvyniai gana dažni 
Viduržemio j ūros ir kalnuotose vietov ėse; jie ypa č pavojingi žmon ėms, nes prasideda staigiai 
ir yra beveik nenusp ėjami. 
                                                 
1 Europos aplinkos agent ūra, Aplinkos leidinio ataskaita Nr. 35, 2003. 
2 EUrosion: http://www.eurosion.org  
 
LT 3   LT Pajūrio zonos gali b ūti užtvindytos d ėl audrų jūroje ir v ėjų, nešančių aukšto potvynio 
vandenis į sausumą. Daugeliui viet ų dėl pajūrio erozijos ėmė labiau gr ėsti potvyniai. Jeigu 
jūros audros sutampa su aukštu vandens lygiu up ės žiotyse, tik ėtina didelė žala. 
Pagrindin ė potvynių (lietaus vandens ir j ūros lygio) prieža stis yra iš esm ės nekontroliuojami 
gamtos reiškiniai. Ta čiau nepriklausomai nuo to, ar lyja, kyla audra ar didelis j ūros potvynis, 
potvynių žala labai priklauso nuo žmogaus veiklos: mišk ų kirtimo viršutiniuose upi ų 
baseinuose, upi ų vagų tiesinimo, nat ūralių salpų mažinimo, netinkamos sausinimo praktikos ir 
ypač nuo daugyb ės statybų didelės rizikos ir potvyni ų zonose.  
Dvi tendencijos rodo potvyni ų rizikos did ėjimą Europoje. Pirma, ateityje didesni ir dažnesni 
potvyniai tik ėtini dėl klimato kaitos (dažnesni liet ūs ir kylantys j ūros lygiai)3. Antra, gerokai 
padaugėjo potvynio rizikos zonose esan čių žmonių ir turto. 
Pradedama suvokti, kad upi ų potvyniai veikia ir fizin ę, ir psichin ę žmogaus sveikat ą. 
Nemažas poveikis sveikatai gali b ūti padarytas, pavyzdžiui, kai potvynio vandenys atplukdo 
teršalus arba kai jie yra susimaiš ę su užterštu kanalizacijos vamzdži ų ar žemės ūkio naudmen ų 
vandeniu. Bus pasekmi ų ir psichikos sveikatai: be  to, kad teks išgyventi nemenk ą stresą dėl 
didelės žalos, d ėl pakartotini ų potvynių grėsmės, kai kada ir galimyb ės netekti draudimo 
išmokos, gali b ūti neįmanoma parduoti nuosavyb ės.  
Potvynių rizika Europos S ąjungoje išliks, o per ateinan čius dešimtme čius ji gal net labai 
padidės. Kviečiama dabar numatyti šiuos poky čius ir apsaugoti visuomen ę bei aplink ą nuo 
neigiamo potvyni ų poveikio. 
2.2. Potvyni ų rizikos valdymas  
Potvynių rizikos valdymo tiksl as – sumažinti potvyni ų tikimybę ir (arba) j ų poveikį. Patirtis 
rodo, kad veiksmingiausia b ūtų rengti potvyni ų rizikos programas, į jas įtraukiant šiuos 
elementus: 
– prevencija: potvynių daromos žalos prevencija vengiant statyti namus ir pl ėsti pramon ę 
dabartinėse ir būsimose galim ų potvynių srityse; pritaikant ateities pl ėtrą potvynių rizikai; 
skatinant tinkam ą žemėnaudą, žemės ir miškų ūkio praktik ą; 
– apsauga:  struktūrinių ir nestrukt ūrinių priemoni ų taikymas potvyni ų tikimybei ir (arba) j ų 
poveikiui sumažinti ta m tikroje vietoje; 
– pasirengimas : gyventoj ų informavimas apie potvyni ų riziką ir apie tai, kaip elgtis kilus 
potvyniui; 
– atsakas nelaim ės atveju : pagalbos teikimo kilus potvyniui plan ų parengimas; 
– grįžimas prie buvusios pad ėties ir išmoktos pamokos : kuo greitesnis gr įžimas prie 
normalių sąlygų ir socialini ų bei ekonomini ų padarini ų poveikio gyventojams 
sumažinimas. 
                                                 
3 TKKG (2001): Klimato kaita: mokslinis pagrindas. I darbo grup ės indėlis į Trečiąją tarpvyriausybin ės 
klimato kaitos grup ės vertinimo ataskait ą. Redagavo J.T. Houghton et al. 
 
LT 4   LT 3. K AS DAROMA DABAR , ATEITIES INICIATYVOS IR PERSPEKTYVOS  
3.1. Europos lygiu 
3.1.1. Europos mokslini ų tyrimų politika 
Europos Komisija nuo XX a. 9-ojo dešimtme čio potvyni ų tyrimus remia per nuoseklias 
mokslo tyrim ų ir technologij ų plėtros pagrind ų programas4. Europoje atlikti tyrimai pad ėjo 
mums geriau suprasti potvynius bei j ų pasekmes ir apskai čiuoti potvyni ų tikimybę bei mastą. 
Tyrimų rezultatai taip pat rodo potvyni ų prevencijos technini ų metodų ribas ir tai, kad reikia 
sudaryti galimybes atkurti ir apsaugo ti labai vertingas ekosistemas.  
Kartu buvo sukurti tinkami b ūdai bei priemon ės potvyniams ir su jais susijusiems nuostoliams 
nuspėti bei valdyti. Kai kurios priemon ės ir technikos jau naudojamos baseinuose visoje 
Europoje. K ą tik prad ėtas vykdyti naujas 10 milijon ų eurų vertės tyrimų projektas 
„FLOODsite“ padeda gerinti ir integruot ą potvyni ų rizikos analiz ę, ir valdymo 
metodologijas5. 
Potvynių prognozavimas6, potvynių rizikos žem ėlapių ir valdymo plan ų sudarymas – svarbus 
numatomas Jungtini ų tyrimų centro ind ėlis į potvynių tyrimą. Būsimieji tyrimai bus derinami 
su klimato kaitos poveikio analize, maži nimo ir pritaikymo strategijomis.  
Poreikis t ęsti tyrimus, susijusius su apsauga nuo potvyni ų, išlieka. Reikia ne atskirai svarstyti 
potvynių valdymą upių baseinuose, o apsaug ą nuo potvyni ų laikyti bendro ir plataus poži ūrio 
į upės baseino valdym ą dalimi. Ateityje aplinkos tyrimai7 inter alia apims ir tokius klausimus 
kaip aplinkos poky čių (pvz., klimato) numaty mas ir prognozavimas, vis ų jų poveikių 
vertinimas ir vertinimo pagrindimas, pramonin ės ir gamtin ės rizikos prevencija ir mažinimas. 
Šiame kontekste apsauga nuo potvyni ų tikrai bus labai svarbi.  
3.1.2. Region ų politika ir potvyniai 
Struktūriniai fondai8, ypač Europos regionin ės plėtros fondas9 ir Sanglaudos fondas, gali 
finansuoti prevencines (infrastrukt ūrines) investicijas, įskaitant apsaugai nuo potvyni ų skirtas 
investicijas. Europos regionin ės plėtros fondas gali prisid ėti prie su infrastrukt ūra susijusi ų 
tyrimų ir technologij ų plėtros finansavimo. 
Europos regionin ės plėtros fondo iniciatyva INTERREG par ėmė glaudesn į pasienio 
bendradarbiavim ą apsisaugant nuo potvyni ų. Projektas IRMA („IN ERREG Reino ir Maso 
veikla“) – s ėkmingas pasienio bendradarb iavimo ir integruoto poži ūrio kovojant su potvyniais 
pavyzdys. 1993 ir 1995 m. Reino ir Maso upi ų potvynių sukeltos nelaim ės paskatino prad ėti 
Nyderland ų, Belgijos, Pranc ūzijos, Liuksemburgo, Vokietijos ir Šveicarijos tarpvalstybin ę 
prevencijos program ą. Bendras IRMA biudžetas yra 419 milijon ų eurų, trečdalis jų – iš 
INTERREG.  
                                                 
4 http://www.eu-medin.org/floods-rtd-projects.php  
5 http://www.floodsite.net  
6 http://natural-hazards.jrc .it/floods/Preparedness/  
7 KOM(2004) 101 galutinis. 
8 OL L 161, 1999 6 26. 
9 OL L 213,1999 8 13. 
 
LT 5   LT SCALDIT projektas, kita INTERREG iniciatyva, prad ėtas 2003 m. ir yra skirtas Šeld ės 
(Esko) up ės baseinui. Projekte dalyvauja Pranc ūzija, Nyderlandai, Belgija; juo sprendžiami 
upės baseino planavimo ir apsaugos nuo potvyni ų klausimai. 
Neseniai išspausdintoje Komisijos tre čiojoje ekonomin ės ir socialin ės sanglaudos ataskaitoje 
Komisija si ūlo sanglaudos politikos remiamus veiksmus sutelkti ties investicijomis į keletą 
sričių, atspindint Lisabonos ir Geteborgo darbot varkes, kur Komisijos intervencija gali 
suteikti pranašumo ir padidinti prid ėtinę vertę. Tema „aplinka ir rizikos prevencija“ – viena 
pagrindini ų būsimuose sanglaudos politikos veiksmuose. Ateities tikslas „Europos teritorinis 
bendradarbiavimas“ išsaugos ir sustiprins reikalaujam ą tarpvalstybinio bendradarbiavimo 
veiklą ir pagausins INTERREG pasiekimus šioje srityje. 
3.1.3. Europos S ąjungos solidarumo fondas 
Po 2002 m. potvyni ų Vidurio Europoje ES įsteigė Europos S ąjungos solidarumo fond ą10 
(ESSF) kaip speciali ą finansinę priemon ę skubiai finansinei paramai teikti ištikus didelei 
nelaimei (kuri apibr ėžiama kaip tiesiogin ė žala, viršijanti 3 milijardus eur ų, arba 0,6 % 
bendrųjų nacionalini ų pajamų), kuris pad ėtų potvynio paveiktoms sritims gr įžti prie kiek 
įmanoma normalesnio gyvenimo.  
ESSF gali įsikišti tik atliekant skubia s operacijas. Šis fondas buvo įsteigtas ne siekiant 
padengti visas išlaidas, susijusias su gaivalin ėmis nelaim ėmis, ir jis neatlygina asmenini ų 
nuostolių ar draudimo atlyginamos žalos. Ilgalaik iai veiksmai – rekonstrukcija, ekonominis 
atkūrimas, prevencija – gali b ūti priskiriami prie pagal kitas priemones, ypa č struktūrinius 
fondus, skiriamos pagalbos. 
3.1.4. Žem ės ūkio politika ir potvyniai   
Žemės ir miškų ūkio plotų naudojimo b ūdai yra svarb ūs potvyni ų prevencijai ir apsaugai; jie 
lemia dirvos ir augal ų gebėjimą sulaikyti vanden į. 2003 m. bendros žem ės ūkio politikos 
(BŽŪP) reforma teigiamai atsilieps apsaugai nuo potvyni ų per atsiejimo nuo gamybos 
apimčių ir kompleksinio paramos susiej imo mechanizmus, pavyzdžiui, r ūpinantis dirvos 
apsauga ir nuolatini ų ganyklų priežiūra ir taip gerinant dirvos vandens sulaikym ą.  
Reformuota bendra žem ės ūkio politika, spr ęsdama klimato kaitos problem ą, taip pat gali 
padėti sumažinti potvyni ų tikimyb ę. Tokios priemon ės kaip, pavyzdžiui, energetini ų 
plantacijų biomasės didinimas arba šiltnamio efekt ą sukeliančių dujų emisijų mažinimas ir 
mažesnės ganyklų apkrovos skatinim as, duos tiesiogin ės naudos apsisaugant nuo potvyni ų. 
2007 m. BŽ ŪP reforma numato skirti papildomus 1,2 milijardo eur ų kaimo pl ėtrai. Be to, kad 
šios priemon ės padės geriau naudotis žemdirbyst ės ir miškininkyst ės plotais, jos taip pat gali 
padėti sumažinti potvynius, pad ėdamos atkurti gamtini ų nelaimių (įskaitant potvynius) 
sugadintą žemės ir miškų ūkio produkcij ą ir diegti atitinkamas prevencijos priemones. 
3.1.5. Aplinkos politika ir potvyniai  
Priimdama Bendr ąją vandens politikos direktyv ą (BVPD) ES iš esm ės restrukt ūrizavo savo 
vandens apsaugos politik ą. Pagal direktyv ą reikalaujama kiekvienam up ės baseinui parengti 
                                                 
10 OL L 311, 2002 11 14. 
 
LT 6   LT integruotus valdymo planus, kad b ūtų pasiekta gera ekologin ė ir chemin ė būklė. Nors BVPD 
sumažins potvyni ų poveikį, tai nėra pagrindinis direktyvos tikslas. 
Siekiant skatinti nuosekl ų BVPD įgyvendinim ą visoje ES, vandens reikal ų direktoriai iš vis ų 
25 valstybi ų narių11 ir Europos Komisijos reguliariai susitinka, kad spr ęstų dėl bendros 
įgyvendinimo strategijos kylan čius klausimus. Reaguodami į 2002 m. vasaros ir rudens 
potvynius vandens reikal ų direktoriai kartu su Komisija ėmėsi veiksm ų apsaugai nuo 
potvynių, o tai paskatino parašyti geriausios praktikos vadov ą, dėl kurio buvo sutarta 2003 m. 
birželio m ėn. Vandens reikal ų direktori ų grupė išreiškė norą toliau dirbti sprendžiant 
apsaugos nuo potvyni ų problemas.  
Tam, kad nacionalin ės civilinės saugos institucijo s geriau pasirengt ų nelaimėms, Komisija 
parengė keletą stebėsenos priemoni ų, kurios numato potvyni ų prognozavim ą ir stebėseną 
visos Europos lygiu. Kilus potvyniu i rezultatai bus perduoti nacionalin ėms kompetentingoms 
institucijoms bei civilin ės saugos tarnyboms ir Komisijos Steb ėsenos ir informacijos 
centrui12,13. Šis centras koordinuoja savitarpio pagal bos intervencijas, kai tokios pagalbos 
prašoma. Be to, Komisija organizuoja nacionalini ų intervencijos komand ų ir pagrindini ų 
veiksmų rengimo kursus. 
Komisija ir toliau skatins suderinti poži ūrius į rizikos, susijusios su tokiomis katastrofomis 
kaip potvyniai, gaisrai bei dideli  nelaimingi atsitikimai pramon ėje, mažinim ą. Viena iš dažn ų 
šių problemų sprendimo priemoni ų bus rizikos žem ėlapių rengimas. Rizikos žem ėlapiai ne tik 
suteikia visuomenei svarbiausi ą informacij ą, bet ir yra svarbi planuojan čiųjų institucij ų ir 
draudimo pramon ės priemon ė. Rizikos žem ėlapių sudarymas bus glaudžiai siejamas su 
atitinkamomis ES aplinkos duomen ų rinkimo, saugojimo ir main ų iniciatyvomis14. 
3.2. Valstybi ų narių veiksmai 
Potvynių pobūdis ir jų rizikos laipsnis Europoje skiriasi. Tokiose valstyb ėse narėse kaip 
Vengrija, Austrija, Čekija ir Slovakija potvyniai kyla vien d ėl upių. Kitos valstyb ės narės, 
kaip antai Jungtin ė Karalyst ė, Vokietija ir Nyderlanda i, susiduria ir su upi ų, ir su jūrų 
sukeltais potvyniais.  
Kad galėtų mažinti potvyni ų keliamą riziką, kelios valstyb ės narės, pvz., Austrija, Suomija, 
Ispanija, Airija ir Nyderlandai, apsaugos nuo potvyni ų lygius apibr ėžė oficialiose gair ėse ar 
teisės aktuose. Apskritai apsaugo s lygis priklauso nuo gyventoj ų skaičiaus ir ekonomini ų bei 
kultūros vertybi ų potvynio rizikos srityse. Kitose valstyb ėse narėse už apsaug ą nuo potvyni ų 
atsakingos institucijos turi pakankamai teisi ų imtis potvyni ų valdymui reikaling ų darbų. 
Tačiau teisės aktai nenustato teis ės į tam tikro lygio apsaug ą. 
Neseniai įvykę potvyniai paskatino valstybes nares rengti apsaugos nuo potvyni ų planus ir 
strategijas. Jungtin ėje Karalyst ėje rengiami planai , kurie paskatint ų nustatyti nuosekl ų ir 
darnų požiūrį į potvynių rizikos valdym ą. Jungtinėje Karalyst ėje apsaugos sistem ų statymo 
bei prieži ūros ir potvyni ų pavojaus signalizacijos sistem ų gerinimui šiuo metu skiriama apie 
                                                 
11 Bulgarija, Rumunija, Islandija, Lichtenšteinas, Norvegija ir Šveicarija taip pat dalyvauja vandens 
reikalų direktorių susitikimuose. 
12 Įsteigtas Tarybos sprendimu 2001/792/EK. 
13 OL L 297, 2001 11 15, p. 7. 
14 Visuotinis aplinkosaugos ir saugumo monitoringas (GMES), Erdvin ės informacijos infrastrukt ūra 
Europoje (INSPIRE) ir GALILEO.  
 
LT 7   LT 500 milijon ų svarų sterlingų per metus: manoma, kad basein ų potvynių valdymo plan ų 
parengimas JK kainuos apie 45–55 milijonus eur ų. Vengrija neseniai prad ėjo vykdyti Tisos 
slėniui skirtą subalansuoto potvyni ų valdymo ir regionin ės plėtros program ą.  
Be to, daugelis valstybi ų narių parengė arba rengia potvyni ų rizikos žem ėlapius. Ši ų 
žemėlapių tikslai ir strukt ūra arba pob ūdis skiriasi, ta čiau apskritai jie skirti informavimui apie 
rizikingas vietoves ir erdv iniam planavimui. Pranc ūzijoje 1995 m. pakeitus įstatymą, rengiant 
„prevencinius nusp ėjamos rizikos planus“ buvo pageri nti zonavimo rizikos poveikio 
žemėlapiai.  
Pirmiau pateikti pavyzdžiai n ėra išsamūs, bet jie rodo iniciatyv ų, kurių dabar imamasi 
nacionaliniu lygiu, įvairovę. 
3.3. Tarptautinis bendradarbiavimas ir tarpvalstybin ės upės 
Anksčiau apsaugos nuo potvyni ų problema dažniausiai buvo sp rendžiama vietiniu lygiu, 
nekoordinuojant aukštupio ir žemupi o, dažnai tik perkeliant problem ą iš vienos vietos į kitą. 
Tačiau tokių upių kaip Reinas, Oderis , Masas, Dunojus, Saras, Mozelis ir Elb ė baseinuose 
prie šių upių esančios šalys įsteigė institucijas, užtikrinsian čias koordinuot ą požiūrį į upės 
baseino valdym ą. Daugeliui ši ų upių baseinų buvo parengti arba yr a rengiami apsaugos nuo 
potvynių planai.  
Kalbant apie Reino potvynio apsaugos veiksm ų planą pažymėtina, jog yra apskai čiuota, kad 
1998–2020 m. bendrosios investicijos į potvynių apsaugos priemones sieks 12,3 milijardo 
eurų. Norint atkreipti Reino sl ėnio gyventoj ų dėmesį į potvynių riziką buvo sudarytas Reino 
atlasas. Atlase pateikiami potvynio pavoj ų vaizduojantys žem ėlapiai (pagrindiniai žem ėlapiai) 
bei įsivaizduojamas potvynio pavojus žm ogui ir materialiosioms vertyb ėms kilus didžiuliams 
potvyniams. Šiam atlasui sudaryti prireik ė apie 270 000 eur ų.  
4. B ENDRŲ ES POTVYNI Ų APSAUGOS VEIKSM Ų PROGRAMA  
4.1. ES veiksm ų programa 
Potvyniai gali trukdyti ES siekti  tvaraus vystymosi. Be to, tik ėtina, kad ateityje d ėl klimato 
atšilimo dideli ų potvynių labai padažn ės ir jie taps smarkesni. Visapusiškai išspr ęsti problem ą 
galima tik bendrais kiekviename up ės baseine ar paj ūrio zonoje veiksmais. Daugelis 
svarbiausi ų Europos upi ų teka per kelias valstybes, tod ėl bendradarbiavimas ES lygiu gali 
suteikti prid ėtinės vertės atskiros valstyb ės narės pastangoms. 
Todėl siūloma, kad valstyb ės narės ir Komisija kartu rengt ų ir įgyvendint ų koordinuot ą 
potvynių apsaugos, prevencijos ir mažinimo veiksm ų programą. 
Programą sudarytų šie pagrindiniai elementai: 
a) bendradarbiavimo ir koordina vimo gerinimas rengiant ir įgyvendinant potvyni ų 
rizikos valdymo planus kiekvienam up ės baseinui ir paj ūrio zonai, kur potvyniai gali 
neigiamai paveikti žmogaus sveikat ą, aplinką, ekonomin ę veiklą ar gyvenimo 
kokybę; 
b) potvyni ų rizikos žem ėlapių, kaip planavimo ir bendradarbiavimo priemon ės, 
rengimas ir taikymas;  
 
LT 8   LT c) informacijos main ų, dalijimosi patirtimi, koordinuotos pl ėtros gerinimas ir geriausios 
praktikos skatinimas; 
d) tvirtesni ų ryšių tarp tyrim ų bendruomen ės ir už vandens valdym ą ir potvyni ų apsaugą 
atsakingų institucijų užmezgimas; 
e) atitinkam ų Bendrijos politikos kryp čių koordinavimo gerinimas;  
f) žini ų apie potvyni ų riziką kaupimas ple čiant trečiųjų valstybi ų dalyvavim ą ir 
bendravimo veiksmingum ą.  
4.2. Kaip valstyb ės narės, Komisija ir kitos tre čiosios valstyb ės gali dirbti kartu 
Norint parengti ir įgyvendinti toki ą veiksmų programą, reikės veikti skirtingais lygiais: 
Valstybės narės, spręsdamos atitinkamo up ės baseino problemas ir dirbdamos su 
nacionalin ėmis, regionin ėmis ir vietin ėmis institucijomis, bus atsakingos už potvyni ų rizikos 
valdymo planus ir potvyni ų rizikos žem ėlapių rengimą. Pagrindin ės šių planų ir žemėlapių 
ypatybės išdėstytos priede.  
Komisija  sudarys s ąlygas informacijos apie apsaug ą nuo potvyni ų mainams ir skatins skleisti 
geriausią praktiką. Ji taip pat užtikrins, kad visos at itinkamos ES politikos kryptys tinkamai 
prisidėtų prie apsaugos nuo potvyni ų. Pagal Mokslo tyrim ų, technologij ų plėtros ir 
demonstracijos pagrind ų programas Komisija atliks su pot vyniais susijusius tiesioginius ir 
netiesioginius tyrimus. 
Valstybės narės ir Komisija kartu per vandens reikal ų direktori ų ir Komisijos atstov ų 
susitikimus bus atsakingos už bendr ą veiksmų programos koordinavim ą.  
Kitos tre čiosios valstyb ės visiškai įsitrauks į potvynių rizikos valdymo plan ų rengimą bei 
įgyvendinim ą ir dalyvaus bet kokiose Komisijos or ganizuojamose diskusijose techniniais 
klausimais.  
4.3. Bendr ų ES veiksm ų išlaidos ir tik ėtina nauda  
Sunku pateikti šiame komunikate si ūlomų suderint ų veiksmų pridėtinės vertės arba 
papildomos naudos pinigin ę išraišką. Kokybės požiūriu ES veiksm ų pridėtinę vertę sudarys:  
a) ekonomiškai veiksmingesn ės ir darnesn ės potvyni ų rizikos valdymo priemon ės 
geriau koordinuojant veiksmus visoje ES;  
b) visapusiškas poži ūris į rizikos, susijusios su potvyni ų žala Europos tvariam 
vystymuisi, mažinim ą; 
c) geresnis apsaugos lygis, atsirandantis d ėl dalijimosi patirtimi ir informacija bei 
bendro geriausios praktikos k ūrimo; 
d) geresnis susitelkimas ties tyrim ų veiksmais ir tvirtesn ė tyrimų bendruomen ės ir 
politikos k ūrėjų sąveika; 
e) nuoseklus poži ūris į potvynių rizikos valdymo plan ų parengim ą ir jų susiejimas su 
ES finansavimo programomis; 
 
LT 9   LT f) geresn ės visuomen ės žinios ir dalyvavimas sprendžiant potvyni ų apsaugos 
klausimus. 
5. IŠVADOS  
Komisija ragina valstybes nares: 
a) paremti Komisijos atlikt ą apsaugos nuo potvyni ų svarbos vertinim ą; 
b) atkreipti d ėmesį į atliekamus arba planuojamus at likti veiksmus ES nacionaliniu, 
regioniniu ir tarp tautiniu lygiu; 
c) remti bendr ų ES veiksm ų, skirtų potvynių prevencijai, apsaugai ir mažinimui, 
poreikį; 
d) pritarti esminiams Komisijos pateiktiem s bendro ES veiksmo ypatumams ir sutarti 
dėl priemoni ų, kurių reikėtų imtis, kad b ūtų parengtas ir įgyvendintas toks bendras 
veiksmas.  
 
LT 10   LT PRIEDAS  
Rekomendacijos d ėl potvyni ų rizikos valdymo plan ų ir potvyni ų rizikos žem ėlapių 
rengimo bei įgyvendinimo  
A. PRINCIPAI 
1. Potvyni ų rizikos valdymo planai tur ėtų būti parengti remiantis šiais principais: 
a) per kelias valstybes tekan čios upės: valstyb ė narė turėtų sutikti bendradarbiauti 
rengiant ir įgyvendinant šiuos planus. Upi ų baseinams, priklausantiems ir ne 
ES valstyb ėms, bus naudojami dabartiniai koord inavimo mechanizmai arba bus 
parengti nauji,  
b) potvyni ų rizikos valdymo planai: kad up ės būtų visiškai integruotos į upių 
baseino valdymo planus ir priemoni ų programas, parengtas pagal Bendr ąją 
vandens politikos direktyv ą. Pajūrio potvyni ų valdymo planai tur ėtų būti 
parengti tuo pa čiu metu, 
c) ilgalaikis strateginis poži ūris: turėtų būti įtraukta ir pl ėtra, kurios tikimasi 
vėliau (po 50–100 met ų), 
d) sritis siejantis poži ūris: visus susijusius vandens  valdymo, fizinio planavimo, 
žemėnaudos, žem ės ūkio, transporto ir urbanistin ės plėtros, gamtos 
išsaugojimo aspektus apsvarstyti visais  lygiais (nacionalini u, regioniniu ir 
vietiniu), 
e) solidarumo principas: potvyni ų apsaugos priemon ės neturėtų kompromituoti 
kitų aukštupio arba žemupio region ų arba valstybi ų narių gebėjimo pasiekti 
tokį apsaugos lyg į, kurį šie regionai arba valstyb ės narės mano esant tinkam ą. 
Atitinkam ą strategij ą sudaro trij ų lygių požiūris: išlaikymas, saugojimas ir 
sausinimas, 
f) Reikia atsižvelgti į visus potvyni ų rizikos valdymo: žr. 2.2 skyri ų. 
B. TIKSLAI 
1. Bendrieji potvyni ų rizikos valdymo plan ų tikslai bus šie:  
– sumažinti neigiam ą potvynių poveikį ir potvyni ų tikimybę,  
– skatinti darnias potvyni ų rizikos valdymo priemones, 
– ieškoti galimybi ų dirbti su nat ūraliais procesais ir gauti, jeigu tai įmanoma, daugkartin ės 
naudos iš potvyni ų rizikos valdymo,  
– informuoti visuomen ę ir kompetentingas instit ucijas apie potvynio rizik ą ir apie tai, kaip su 
ja kovoti. 
 
LT 11   LT C. PAGRINDIN ĖS IŠDAVOS 
1. Pagrindin ės potvynių rizikos valdymo plano išdavos tur ėtų būti šios: 
– dabartinių potvynių dydžio, pob ūdžio ir pasiskirstymo supratimas bei įžvalga ir b ūsimųjų 
potvynių scenarijus,  
– potvynio proceso ir jo paprasto kintamumo supratimas, 
– ekonomiškai veiksming ų potvynio rizikos valdymo priemoni ų, kurių bus imamasi, s ąrašas, 
– potvynių rizikos žem ėlapiai (žr. D skyri ų), 
– ilgalaikė potvynių rizikos valdymo politika,  atitinkanti konkretaus up ės baseino tikslus, 
– tolesnių prioritetini ų veiksmų arba tyrim ų grupė, prireikus sudaryta konkre čiam upės 
baseinui. 
D. POTVYNI Ų RIZIKOS ŽEM ĖLAPIAI 
1. Vienas iš pagrindini ų potvynio rizikos plan ų sudarymo padarini ų bus potvyni ų 
rizikos žem ėlapiai upės baseino lygiu. 
2. Potvynio rizikos žem ėlapio tikslas yra: 
– didinti visuomen ės žinias apie sritis, kurioms gresia potvynis,  
– pateikiant informacij ą apie rizikos vietas apibr ėžti potvynio rizikos zonas ir taip paskatinti 
erdvinį planavim ą,  
– remti investicij ų eiliškumo, pateisinimo ir nukreipimo proces ą, kad būtų valdoma ir 
mažinama rizika žmon ėms, nuosavybei ir aplinkai. 
3. Potvyni ų rizikos žem ėlapiai turėtų: 
– būti sukurti koordinuojant up ės baseino lygiu, 
– įtraukti ir upi ų, ir staigius potvynius, o prireikus – ir paj ūrio potvynius, 
– pateikti patikim ą, pakankam ą ir lengvai suprantam ą informacij ą, 
– išskirti ne mažiau kaip  tris rizikos lygius: 
A. Sritis su dažnais potvyniais,  
B. Sritis su retesniais potvyniais,  
C. Labai reti potvyniai, prireikus įskaitant užtvank ų avarijas, 
 
LT 12   LT – apimti ir vandens arba potvynio gyl į, ir galimą žalą,  
– apimti ir dabartin ę padėtį, ir būsimų potvynių scenarijus, ir 
– atsižvelgti į kitus upės baseinui keliamus tikslus.