Geresnio reglamentavimo priemonės taikomos‑ besikeičiančiame pasaulyje, kuriame nuolat kinta politikos uždaviniai ir prioritetai. Mūsų klimato politikos ir JT darnaus vystymosi tikslų įgyvendinimas aktualesnis negu kada nors anksčiau. Be to, spartėja technologiniai pokyčiai. Sudėtingėjančiame nūdienos pasaulyje vis svarbiau suprasti, koks poveikis daromas įvairiems sektoriams, ir nustatyti sąveikos galimybes, kad per visą politikos ciklą – nuo vertinimo iki įgyvendinimo ‒ būtų galima kurti ir įgyvendinti tinkamas politikos priemones. Pavyzdžiui, svarbu taikyti tokį reglamentavimą, kuris ne tik skatintų inovacijas, bet ir leistų jomis pasinaudoti aplinkos, ekonomikos ir ES piliečių labui. Taip pat svarbu toliau plėtoti skaitmeninį mūsų teisės aktų aspektą. Tai tik kelios permainos, dėl kurių turėsime persvarstyti politikos formavimo būdą ir savo pasiūlymus grįsti atliekant pagrindinius ir poveikio vertinimus nustatytais faktais.

Poveikio vertinimai visų pirma padeda Komisijai priimti informacija grindžiamus politinius sprendimus: pagrįsti Sąjungos veiksmų būtinybę bei vertę, pateikti informaciją apie tai, kam ir kaip Sąjungos veiksmai bus taikomi, užtikrinant, kad būtų sykiu atsižvelgiama į ekonominį bei socialinį poveikį ir poveikį aplinkai. Poveikio vertinimus jau sistemingai aptaria, svarstydami Komisijos pasiūlymus, Europos Parlamentas ir Taryba. Geresnis faktų ir poveikio, kuriais grindžiami politiniai pasirinkimai, supratimas palengvina teisėkūros procedūrą. Be to, poveikio vertinimai yra svarbi komunikacijos priemonė, padedanti parodyti ES veiksmų teisėtumą, nes juose paaiškinamas Komisijos pasiūlymų turinys ir tai, kaip ji įvertino faktus, kuriais pagrindė priimtus sprendimus.

Galiausiai padėties vertinimo rezultatai dar kartą patvirtino, kad geresnio reglamentavimo sėkmė priklauso nuo bendrų pastangų. Tobulėjant Komisijos įdiegtoms priemonėms ir procesams, tolesnė pažanga vis labiau priklausys nuo patobulinimų, kuriuos Komisija gali palengvinti, tačiau negali jų iki galo įgyvendinti pati viena. Pavyzdžiui, iš šio padėties vertinimo akivaizdu, kad vertinimo kokybė priklauso nuo bendro Komisijos, teisėkūros institucijų ir valstybių narių supratimo, kada vertinimą geriausia atlikti, kokius rodiklius ir metodus taikyti vertinant veiklos rezultatus ir kaip veiksmingai surinkti reikiamą stebėsenos informaciją. Poveikio vertinimų nauda ir aktualumas taip pat priklauso nuo to, ar vertinamas ir Komisijos pasiūlymų esminių pakeitimų poveikis (teisėkūros institucijos įsipareigojo tinkamais ir būtinais atvejais atlikti tokius vertinimus). Ar Komisijos pasiūlymuose atsispindinčios supaprastinimo pastangos bus vaisingos, priklauso nuo to, ar teisėkūros‑ institucijos išlaiko atitinkamas nuostatas, ir nuo valstybių narių pasirinktų įgyvendinimo priemonių. Viešų konsultacijų mastas priklauso nuo aktyvaus kitų institucijų ir nacionalinės, regioninės bei vietos valdžios dalyvavimo. Visose šiose srityse būtina dėti daugiau bendradarbiavimo pastangų.

Padėties vertinimas rodo, kad Komisijos pastangos supaprastinti taisykles ir sumažinti nereikalingą naštą yra vertinamos ir duoda rezultatų. Vis dėlto apie tuos rezultatus nebuvo tinkamai pranešama, be to, jie apskritai laikomi nepakankamais.

Antra, nors laikomasi principo „pirmiausia – vertinimas“, pagrindiniais vertinimais ne visada pasinaudojama geriausiai. Komisija pagrindiniais vertinimais galėtų geriau pasinaudoti, kai poveikio vertinimuose turi apibrėžti problemas. Europos Parlamentas ir Taryba savo darbe pagrindiniais vertinimais dažniausiai nesinaudoja. Pagrindinius ir poveikio vertinimus reikėtų geriau susieti, kad vienų vertinimų išvados būtų veiksmingiau panaudojamos kituose. Tuomet padidės pasitikėjimas politikos formuotojų atliekamais vertinimais ir padaugės paskatų atlikti kokybiškus ir naudingus vertinimus. Vertinimų kokybė labai priklauso nuo jų pradinės struktūros ir turimos kokybiškos informacijos apie tai, kaip veikia teisės aktai, nuo to, kiek keliami klausimai yra aktualūs realiam politikos formavimui ir kokia išsami yra atlikta analizė. Jei analizė per siaura, galima nepastebėti svarbių veiksnių. Atliekant vertinimus visuomet turėtų būti atsižvelgiama į visus atitinkamus teisės aktus (įskaitant deleguotuosius ir įgyvendinimo aktus), taip pat į Sąjungos teisės įgyvendinimą nacionaliniu lygmeniu, nes tai taip pat gali kelti problemų. Atsižvelgiant į darbo grupės rekomendacijas reikėtų apsvarstyti, kaip geriau įtraukti asmenis, tiesiogiai susijusius su Sąjungos teisės aktų taikymu vietos ir regionų lygmenimis, kad būtų galima pasinaudoti jų tiesiogine patirtimi.

Pirma, poveikio vertinimuose pateikiami subsidiarumo vertinimai dažnai yra gana bendro pobūdžio, pernelyg teisiniai ir formalūs. Be to, jie skiriasi nuo įvairių politikos galimybių proporcingumo vertinimo. Konstruktyviai atsiliepėme į darbo grupės rekomendacijas, kaip spręsti šį klausimą, ir visų pirma įsipareigojome į savo poveikio vertinimus, aiškinamuosius memorandumus ir geresnio reglamentavimo gaires įtraukti darbo grupės pasiūlytą bendrą subsidiarumo ir proporcingumo vertinimo lentelę.

Platforma yra pajėgi kaupti ir skleisti žinias apie praktinį ES teisės aktų įgyvendinimą ir poveikį. Tačiau reikia dėti daugiau pastangų, kad šis potencialas būtų visiškai išnaudotas ir tai būtų daroma veiksmingiau ir efektyviau. Platformos veiklai palaikyti reikia nemažo jos narių ir Komisijos įdirbio. Todėl tie, kurie tęs šią veiklą, turėtų racionalizuoti savo darbo metodus, apie savo veiklą geriau informuoti plačiąją visuomenę ir laiku teikti grįžtamąją informaciją. Be dabartinio dėmesio supaprastinimui, reikėtų daugiau dėmesio skirti tokiems klausimams kaip subsidiarumas, proporcingumas ir teisės aktų gausa. Šiuo tikslu būtų galima nagrinėti, kaip padidinti kompetencijos aprėptį ir paskatinti aktyviau dalyvauti už daugelio Sąjungos teisės aktų įgyvendinimą atsakingas vietos bei regionų valdžios institucijas.

Platformos darbą galėtų skatinti Regionų komiteto ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto veikla. Pasinaudodami savo ryšiais su valstybėse narėse veikiančiais tinklais, platformos nariai galėtų patys pradėti darbą, susijusį su planuojamais teisės aktų vertinimais. Puikia pradžia galėtų būti nuomonių perdavimas darbo grupei.

3.4.Geresnis reglamentavimas – tai bendros pastangos

2016 m. Tarpinstituciniame susitarime dėl geresnės teisėkūros įtvirtinta bendra Europos Parlamento, Tarybos ir Europos Komisijos pareiga rengti kokybiškus Sąjungos teisės aktus, grindžiamus geresnio reglamentavimo, skaidrumo ir bendradarbiavimo per visą teisėkūros ciklą principais. Nors šis susitarimas gana naujas, tačiau jau davė tam tikrų itin sėkmingų rezultatų. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos pirmininkų pasirašytoje metinėje bendroje deklaracijoje išvardijami pasiūlymai, kuriems teisėkūros procese turėtų būti teikiama pirmenybė. Deleguotųjų ir įgyvendinimo aktų srityje padaryta pažanga senas procedūras keičiant numatytomis Lisabonos sutartyje, tariantis dėl kriterijų, pagal kuriuos sprendžiama, kada pasirenkami deleguotieji arba įgyvendinimo aktai, ir siekiant atviresnio deleguotųjų aktų rengimo proceso. Šiuo metu Komisija atlieka su Sąjungos teisės aktų supaprastinimu susijusį metinį naštos tyrimą.

Kitose šio susitarimo srityse pažanga nevienoda. Pavyzdžiui, Europos Parlamento tyrimų tarnyba reguliariai atlieka pirminį Europos Komisijos poveikio vertinimų kokybės vertinimą ir atliko 40 Europos Parlamento siūlomų esminių pakeitimų poveikio vertinimų. Taryba nusprendė savarankiškai vertinti esminius savo siūlomus pakeitimus, tačiau to dar nepadarė.

Kaip minėta pirmiau, reikia aktyviau bendradarbiauti, kad būtų nustatytas geresnio Sąjungos teisės aktų įvertinimo pagrindas ir teikiami tam reikalingi duomenys. Be to, valstybės narės vis dar neteikia skaidrių ataskaitų apie atvejus, kai nacionalinės priemonės, kurių imtasi ES teisės aktams įgyvendinti, viršija tai, ko reikalaujama pagal ES teisės aktus (perteklinis reglamentavimas). Komisija investavo į IT platformą, padėsiančią šioje srityje užtikrinti didesnį skaidrumą, tačiau per pastaruosius trejus metus apie tokias nuostatas pranešė tik dvi valstybės narės. Svarbu, kad valstybės narės, perkeldamos nuostatas į nacionalinę teisę ir jas įgyvendindamos, nepagrįstai nedidintų jų sudėtingumo.

Yra galimybių pagerinti ES ir nacionalinio lygmens geresnio reglamentavimo procedūrų sąveiką. Kaip neseniai pažymėjo EBPO, įvairios valstybės narės galėtų geriau informuoti savo suinteresuotuosius subjektus apie Komisijos konsultacijų ir atsiliepimų teikimo mechanizmų teikiamas galimybes arba rengdamos teisės aktus teikti patikimesnius faktus ir informaciją, kad papildytų esamą Europos Komisijos praktiką.

4.Išvados

Formuodama politiką ši Komisija ypač daug dėmesio skyrė geresniam reglamentavimui. Taip, orientuodamiesi į dešimt mūsų kadencijos pradžioje nustatytų politinių prioritetų, pasiekėme geresnių rezultatų.

Ateityje poreikis formuoti faktais grindžiamą politiką, orientuotą į ES politinius prioritetus, bus dar didesnis. Geresnis reglamentavimas tampa vis svarbesne Komisijos institucinės kultūros dalimi ir jam pritaria dauguma suinteresuotųjų subjektų, norinčių dar aktyviau ir prasmingiau dalyvauti mūsų politikos formavimo procese. Tačiau dar yra galimybių patobulinti geresnio reglamentavimo procesus. Dėdami daugiau bendrų pastangų, visų pirma įgyvendindami Tarpinstitucinį susitarimą dėl geresnės teisėkūros, toliau gerinsime Sąjungos teisės aktų kokybę.

Todėl šiame komunikate nustatyti tam tikri visuotiniai principai, kurių reikia paisyti, ir išdėstoma, kaip ateityje galėsime toliau laikytis įsipareigojimo užtikrinti geresnį reglamentavimą.