LT    LT LT 
 
LT    LT  EUROPOS KOMISIJA 
Briuselis, 12.7.2010 
SEK(2010) 835 galutinis 
  
KOMISIJOS TARNYB Ų DARBINIS DOKUMENTAS 
POVEIKIO VERTINIMO SANTRAUKA 
  
pridedama prie dokument ų 
  
Pasiūlymas 
 
EUROPOS PARLAMENTO IR T ARYBOS DIREKTYVA …/…/ES 
 
dėl indėlių garantijų sistemų [nauja redakcija] 
  
ir  
  
KOMISIJOS ATASKAITA 
EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI 
 
Direktyvos 94/19/EB d ėl indėlių garantijų sistemų persvarstymas 
  
COM(2010) 368 
COM(2010) 369 
SEK(2010) 834 
 
LT 2   LT KOMISIJOS TARNYB Ų DARBINIS DOKUMENTAS 
POVEIKIO VERTINIMO SANTRAUKA  
 
 
pridedama prie dokument ų 
  
Pasiūlymas 
 
EUROPOS PARLAMENTO IR T ARYBOS DIREKTYVA …/…/ES 
 
dėl indėlių garantijų sistemų [nauja redakcija] 
  
ir  
  
KOMISIJOS ATASKAITA 
EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI 
 
Direktyvos 94/19/EB d ėl indėlių garantijų sistemų persvarstymas 
 
 
LT 3   LT 1. ĮVADAS 
Nė vienas patikimas arba sunkum ų patiriantis bankas netu ri pakankamai likvidži ų lėšų, kad 
galėtų grąžinti iš karto visus savo ind ėlius arba didel ę jų dalį. Todėl, jei indėlininkai mano, 
kad jų indėliai yra nesaug ūs, ir bando juos visus atsiimti iš karto, bankai susiduria su 
vadinamosios bank ų apgulties pavojumi. Nuo 1994 m. Direktyva 94/19/EB d ėl indėlių 
garantijų sistemų (IGS) užtikrinama, kad visos ES valstyb ės narės taikytų indėlininkų 
apsaugos sistem ą. Uždarius bank ą, indėlininkams pagal IGS išmokamos tam tikro lygio 
kompensacijos. Dabartin ė IGS sistema n ėra nuosekli: Europos S ąjungoje taikoma maždaug 40 
IGS, pagal kurias mokamos įvairaus lygio kompensacijos įvairioms ind ėlininkų ir indėlių 
grupėms, ir bankams nustaty ti skirtingi finansiniai įpareigojimai. Be to, finansini ų sunkumų 
laikais paaišk ėjo, kad šios sistemos nepakankamai finansuojamos. 
Atsižvelgdami į šios nenuoseklios sistemos tr ūkumus, Europos Parlamentas ir Taryba nutar ė 
paraginti nuodugniai perži ūrėti IGS direktyv ą. Ši perži ūra įtraukta į finansų sektoriaus 
kompensavimo sistem ų paketą, kurį sudaro IGS, draudimo garantij ų sistemos ir investuotoj ų 
kompensavimo sistemos. 
2. PROBLEMOS  APIBŪDINIMAS 
2.1. Kompensacijos lygio ir masto skirtumai 
Taikant Direktyvoje 94/19/EB įtvirtintą minimalaus suderinimo poži ūrį, ES atsirado labai 
didelių kompensacij ų lygių skirtum ų (nuo 50  000 EUR kai kuriose valstyb ėse iki 
103  291 EUR Italijoje). Viena vert us, per neseniai ištikusi ą finansų krizę dėl nesuderinto 
kompensacij ų lygių didinimo ES lygmeniu ind ėlininkai spar čiai perkėlė pinigus į tų šalių 
bankus, kuriuose nustatytos didesn ės indėlių garantijos, ir nepalank iu laikotarpiu sumažino 
bankų likvidum ą. Kita vertus, ir stabiliu lai kotarpiu nenuoseklio je rinkoje ind ėlininkai gali 
pasirinkti ne geriausi ą produktą, bet didžiausi ą indėlių apsaugą, ir taip gali b ūti iškraipyta 
konkurencija vidaus rinkoje. 
Šiuo metu valstyb ės narės gali netaikyti apsaugos daugelio r ūšių indėlininkams . Tai itin 
svarbu 20 mln. maž ųjų ir vidutini ų įmonių (MVĮ), sudaran čių 99,8 proc. vis ų ES įmonių, 
kurių pasitikėjimas be galo svarbus finansiniam stabilumui. Be to, labai skiriasi pagal IGS 
kompensuojam ų indėlių mastas (pvz., d ėl indėlių ne ES valiuta, strukt ūrizuotų produktų ir 
skolos sertifikat ų). Kompensacij ų išmokėjimas gali užsit ęsti ir dėl ilgai trunkan čio tinkamumo 
tikrinimo. 
2.2. Netinkamos kompensacij ų išmokėjimo proced ūros ir informacija ind ėlininkams 
Šiuo metu kompensacijos ind ėlininkams turi b ūti išmokėtos per tris m ėnesius nuo banko 
veiklos sutrikimo. 2010 m. pabaigoje šis terminas turi b ūti sutrumpintas iki keturi ų–
šešių savaičių. Dėl tokio termino vis tiek gali kilti bank ų apgultis, nes daugelis ind ėlininkų 
neturėtų pakankamai l ėšų ilgiau nei kelias dienas įprastinėms išlaidoms (maisto, s ąskaitų 
apmokėjimo ir pan.) padengti. 
Bet kokie sunkumai prieš kompensacij ų išmokėjimo proces ą ir per jį (įskaitant informacijos 
indėlininkams nebuvim ą) mažina ind ėlininkų pasitikėjimą. Be to, ind ėlininkai gali nesiryžti 
 
LT 4   LT padėti pinigus kitose valstyb ėse narėse, nežinodami, kaip veikia kitos IGS ar kaip pagal jas 
išmokamos kompensacijos. 
Kita problema – galimyb ė įskaityti ind ėlius, derinant su ne įvykdytais ind ėlininko 
įsipareigojimais (pvz., hipotekos įmokomis), tame pa čiame banke arba pateikti priešin į ieškinį 
indėlininkui (pvz., d ėl visos hipotekin ės paskolos); šiuo metu tai leidžiama 22 valstyb ėse 
narėse. Dėl to bet kokios kompensacijos iš IGS gali sumaž ėti arba kraštutiniais atvejais b ūti 
panaikintos. Tod ėl indėlininkai gali sukelti savo bank ų apgultį, kad atgaut ų visą savo indėlių 
sumą. Be to, įsipareigojim ų nustatymas ir j ų palyginimas su ind ėliais ilgai trunka, tod ėl 
kompensacij ų išmokėjimas gali užsit ęsti. 
2.3. Netinkamas IGS finansavimas 
Šiuo metu 21 valstyb ėje narėje bankų įnašai mokami reguliariai iš anksto ( ex ante ), bet 
šešiose valstyb ėse narėse bankai moka įnašus tik sutrikus kurio nors banko veiklai ( ex post ). 
Didžiausios IGS esan čios lėšos yra nuo 27 mln. EUR iki 8,1 mlrd. EUR, o Europos S ąjungoje 
garantuojam ų indėlių suma sudaro maždaug 5,7 trln. EUR. Taigi, kai kurios IGS 
nepakankamai finansuojamos ir j ų išteklių gali nepakakti net vidutin io banko žlugimo atveju. 
Jei IGS neturi pakankamai l ėšų, kompensacijos ind ėlininkams gali b ūti išmokėtos po ilgo 
delsimo arba visai neišmok ėtos. 
Vien ex post  finansavimas yra labai procikliškas, nes bank ų likvidumas maž ėja nepalankiu 
laikotarpiu ir tai gali tur ėti neigiam ų pasekmi ų ekonomikai (bankai gali suteikti mažiau 
kreditų). Be to, bankai, kurie nemoka ex ante  įnašų, gali gauti peln ą iš šių lėšų, todėl jie įgyja 
konkurencin į pranašum ą prieš savo valstybi ų narių konkurentus, kurie IGS finansuoja ex ante  
lėšomis. 
Be to, apskai čiuojant įnašus, neatsižvelgiama į bankams kylan čią riziką. Tai rizikos 
vengiantiems bankams gali at rodyti kaip konkurencinis tr ūkumas ir atgrasyti juos nuo 
patikimo rizikos valdymo. D ėl to taip pat gali b ūti padidintas finans ų sistemų pažeidžiamumas 
ir paskatintas neigiamas pasirinkimas. 
2.4. Ribotas tarpvalstybinis IGS bendradarbiavimas 
Dėl nenuoseklumo Europos S ąjungoje nevienodai pasiskirsto rizika, tod ėl, sutrikus banko 
veiklai, IGS, kuriose yra mažiau ištekli ų, nukentėtų labiau nei IGS, kuriose j ų yra daugiau; 
padėtį sunkina tai, kad tr ūksta sistem ų tarpusavio solidarumo. Taigi, jei IGS neb ūtų 
pakankamai finansini ų išteklių, reikėtų naudoti mokes čių mokėtojų pinigus. 
Paprastai bank ų priežiūros institucijos sprendžia, ar gelb ėti banką, ar taikyti IGS. Taigi, 
taikant nenuoseklias IGS, prieži ūros institucijos neskatin amos priimti visiems bank ų grupės 
indėlininkams palankaus sprendimo ir atsižvelgti į galimą poveikį finansiniam vis ų susijusių 
valstybių narių stabilumui. 
2.5. Riboti IGS įgaliojimai 
Bankų krizių valdymo įgaliojimai padalyti įvairioms nacionalin ėms institucijoms (prieži ūros 
institucijoms, centriniams bankams, vyriausyb ėms, teismin ėms institucijoms ir – 11-oje 
valstybių narių – IGS) ir skiriasi atsižvelgiant į nacionalines sistemas. Tod ėl tarpvalstybinis 
bankų problem ų sprendimas yra neveiksmingas. Ind ėlių garantijų sistemų, kurios įgaliotos 
spręsti bankų problemas, kompensacij ų mokėjimo fondai n ėra izoliuoti, kad j ų nebūtų galima 
 
LT 5   LT naudoti bank ų problemoms spr ęsti. Tai gal ėtų pakenkti svarbiausiai j ų funkcijai greitai 
kompensuoti ind ėlius sutrikus banko veiklai. 
Šiuo metu ši direktyva netaikoma savitarp io ir savanoriškoms IGS. Dažnai ind ėlininkai 
neteikia reikalavim ų tokioms sistemoms, tod ėl jie gali tapti pažeidžiami, jei tokios sistemos 
nepakankamos banko įsipareigojim ų nevykdymo atveju ir įsipareigojim ų nevykdantis bankas 
nėra šia direktyva reglamentuojamos IGS narys. 
3. SUBSIDIARUMAS 
Tik ES priemon ėmis galima užtikrinti, kad daugiau nei vienoje valstyb ėje narėje veikiantiems 
bankams b ūtų taikomi panaš ūs reikalavimai d ėl IGS, kartu užtikrinant vienodas s ąlygas, 
išvengiant nepagr įstų tarpvalstybin ės veiklos atitikties s ąnaudų ir skatinant tolesn ę bendrosios 
rinkos integracij ą. Daugelio sri čių (pvz., draudimo apsaugos, kompensacij ų išmokėjimo, 
finansavimo) valstyb ės narės negali suderinti vienos pa čios, nes reikia suderinti daug įvairių 
nacionalin ėse teisinėse sistemose taikom ų taisyklių, todėl jas geriau derinti ES lygmeniu. Tai 
pripažinta IGS direktyvose1. 
4. TIKSLAI 
Direktyvoje nustatytais bendraisiais tikslais siekiama išlaikyti finansin į stabilum ą užkertant 
kelią bankų apgulčiai ir siekiant apsaugoti ind ėlininkų turtą. Be to, b ūtina laikytis vidaus 
rinkos princip ų, pvz., užtikrinti vienodas ES bank ų veiklos s ąlygas, ir nesuvaržyti bank ų 
laisvės spręsti, ar veikti tiesiogiai kitoje valstyb ėje narėje, ar įsteigti filial ų arba 
patronuojam ųjų įmonių. 
5. SI ŪLOMOS  POLITIKOS  GALIMYB ĖS IR NUMATOMAS  JŲ POVEIKIS 
Minimalaus suderinimo poži ūris pasirod ė esantis neveiksmingas kaip ind ėlininkų turto 
apsaugos b ūdas ir nesuderinamas su Suta rties tikslu užtikrinti tinkam ą vidaus rinkos veikim ą, 
todėl, siekiant sudaryti vienodas s ąlygas visoms valstyb ėms narėms, pasirinktas maksimalaus 
suderinimo poži ūris. 
5.1. Kompensacijos lygis ir mastas 
Išlaikant dabartin į požiūrį, t. y. kad nuo 2010 m. pabaigos visose valstyb ėse narėse reikėtų 
taikyti nustatyt ąjį 100  000 EUR kompensacijos lyg į, kitaip nei mažina nt arba didinant 
kompensacijos lyg į, būtų galima daug geriau apsaugoti ind ėlius ir neb ūtų neproporcingai 
padidintos bank ų ir indėlininkų sąnaudos. Palyginti su laikotarpiu iki kriz ės, garantuojam ų 
indėlių suma  padidėtų nuo 61 proc. iki 72 proc. tinkam ų indėlių, o visiškai garantuojam ų 
indėlių skaičius – nuo 89 proc. iki 95 proc. tinkam ų indėlių. Atrodo, kad 100  000 EUR lygis 
yra geriausias sprendimas; nusta čius didesn į nei 100  000 EUR lyg į, ekonomiškumo poži ūriu 
nauda būtų labai nedidel ė. 
                                                 
1 Direktyvos 2009/14/EB 17 konstatuojamoji dalis ir Direktyvos 94/19/EB konstatuojamosios dalys 
(nesunumeruotos). 
 
LT 6   LT Tačiau turint omenyje tinkam ą apsaugą tam tikrais gyvenimo įvykiais ir dabartines b ūsto 
kainas, gali b ūti pagrindo svarstyti galimyb ę didinti kompensacijos lyg į laikinai dideliems 
indėliams, susijusiems su ypatingais gyvenimo įvykiais ir nekilnojamojo turto sandoriais. Vis 
dėlto panaikinus nustatyto kompensacijos lygio išimtis, išmok ėjimo procesas gali tapti ne toks 
sklandus ir greitas. Be to, gali b ūti daroma įtaka vidaus rinkai, jei ind ėlininkai rinkt ųsi banką, 
kuris geriausiai apsaugotas pagal ind ėlių garantijų sistemas, o ne tinkamiausi ą produktą. Ši 
rizika galėtų būti sumažinta, jei tokie ind ėliai būtų garantuojami tam tikr ą laikotarp į. 
Indėlininkų tinkamumo atžvilgiu visapusis kompensacij ų masto suderinimas pasirod ė esantis 
veiksmingiausias b ūdas sudaryti vienodas s ąlygas. Pašalinant finans ų įstaigas b ūtų 
atsižvelgiama į joms kompensuojamos  sumos nereikšmingum ą. Ekonomiška pašalinti 
valdžios institucijas, nes jos turi geresnes galimybes naudotis kitais finansiniais ištekliais. Apdraudus vis ų įmonių
 (t. y. ne tik dabar apdraust ų mažųjų ir labai maž ų įmonių, kurios 
sudaro 98,7 proc. vis ų ES įmonių, bet ir likusi ų 1,3 proc. įmonių) indėlius, būtų galima 
sutaupyti daug ištekli ų ir laiko, kurio reikia įmonių dydžiui tikrinti kompensacij ų išmokėjimo 
procedūrų metu. Taigi, b ūtų galima labai pagreitinti kompensacij ų išmokėjimą ir padidinti 
indėlininkų pasitikėjimą indėlių garantijų sistemomis. 
IGS reikėtų taikyti ind ėliams ne ES valiutomis – kitaip nei ne visiškai gr ąžinamiems skolos 
sertifikatams ir strukt ūrizuotiems produktams. Taip obligacijas išleidžiantiems bankams 
nebūtų teikiama pirmenyb ė prieš ne bank ų emitentus. Be to, b ūtų sutrumpinti kompensacij ų 
mokėjimo terminai, sumažintos administracin ės tinkamumo tikrinimo s ąnaudos, bet tik labai 
nedaug padidinti bank ų įnašai į IGS. 
5.2. Kompensacijos išmok ėjimo terminas, s ąlygos ir informacija ind ėlininkams 
Siekiant išsaugoti ind ėlininkų pasitikėjimą ir išvengti bank ų apgulties, reikia labai sutrumpinti 
kompensacij ų išmokėjimo terminus – geriausia iki septyni ų kalendorini ų dienų (po 
pereinamojo laikotarpio). Nustatyti tok į trumpą kompensacij ų išmokėjimo termin ą įmanoma 
tik įvykdžius kelet ą sąlygų, t. y. nusta čius tam tikrus įpareigojimus prieži ūros institucijoms 
(ankstyvame etape įtraukti IGS ir privalomai informuoti j ų valdytojus apie galim ą banko 
veiklos sutrikim ą), IGS (išmok ėti kompensacijas iš IGS savo iniciatyva, nelaukiant, kol 
indėlininkai paragins paraiškomis) ir bankams (žym ėti tinkamus ind ėlius, keli ų šaltinių 
informacij ą apie atskirus klientus matyti vienoje vietoje). Bankams nustatyti reikalavimai 
nulemtų vienkartines administracines s ąnaudas, kurios ES lygmeniu sudaryt ų po 
1,2 mlrd. EUR kasmet penkerius metus. Šias s ąnaudas visiškai atsvert ų įgytas ind ėlininkų 
pasitikėjimas, tod ėl sumažėtų galimos bank ų apgulties pavojus ir padid ėtų finansinis 
stabilumas. Supaprastinus tinkamumo kriterijus, b ūtų galima labai sumažinti šias s ąnaudas. 
Kalbant apie kompensacijos išmok ėjimo sąlygas, panaikinus ta rpusavio reikalavim ų 
įskaitymo teis ę, didelių įsipareigojim ų turintys ind ėlininkai b ūtų įtikinti nesukelti savo bank ų 
apgulties. Tai b ūtų veiksminga ir kompensacij ų išmokėjimo termino atžvilgiu. 
Tik tinkamai apie pagrindinius ind ėlių apsaugos aspektus (kompensacijos lyg į ir taikymo srit į, 
kompensacijos išmok ėjimo termin ą, kontaktinius IGS duomeni s ir pan.) informuoti 
indėlininkai gali pasitik ėti indėlių garantijų sistemomis. Tai b ūtų užtikrinama standartin ės 
formos dokumentu, kur į indėlininkas tur ėtų pasirašyti prieš pad ėdamas pinigus į banką, ir 
reikalavimu IGS s ąskaitos išrašuose ir reklamoje b ūtinai nurodyti, jei produktas apdraustas. 
Manoma, kad toki ų operacijų sąnaudos būtų nedidelės. 
 
LT 7   LT Reguliariai teikdami informacij ą (pvz., apie ex ante  lėšas, ex post  pajėgumą, reguliaraus 
testavimo nepalankiausiomis s ąlygomis rezultatus) IGS valdytojai užtikrint ų skaidrum ą ir 
patikimum ą nedidelėmis sąnaudomis. 
5.3. Finansavimo mechanizmai ir lygiai 
Ex ante  finansavimas yra daug veiksmingesnis d ėl anticiklinio pob ūdžio (pagal j į dauguma 
bankų sąnaudų patiriama palankiu  laikotarpiu), tod ėl jį reikėtų taikyti daugiausia (pvz., ¾ viso 
fondo) ir remti ex post  lėšomis, kurias prireikus reik ėtų surinkti (pvz., ¼ fondo). IGS 
valdytojams reik ėtų leisti skolintis, bet neb ūtinai derinti. 
Nustačius tikslin į IGS fond ų lygį, būtų užtikrintos patikimos sistemos, kurias taikant b ūtų 
galima spr ęsti vidutinio dydžio bank ų veiklos sutrikimo problemas. Ekonomiškiausias 
tikslinis vis ų IGS lėšų lygis būtų 2 proc. tinkam ų indėlių – jį reikėtų pasiekti per 10 met ų. 
Praėjus šiam laikotarpiui, Europos S ąjungos IGS b ūtų daug geriau finans uotos nei dabar. Jos 
surinktų apie 150 mlrd. EUR iš ex ante  įnašų ir prireikus gal ėtų reikalauti 50 mlrd. EUR 
ex post  įnašų (palyginti su iš viso 23 mlrd. EUR ex ante  ir ex post  lėšų 2008 m.). Reik ėtų, kad 
bankai į IGS mok ėtų maždaug keturis ar penkis kartus didesnius įnašus nei dabar ir įprastomis 
sąlygomis bank ų pelnas sumaž ėtų maždaug 2,5 proc. Ind ėlininkų santaupų palūkanų norma 
daugiausia sumaž ėtų mažiau nei 0,1 proc . arba dabartiniai s ąskaitos mokes čiai padid ėtų 
mažiau nei 7 EUR per metus už s ąskaitą. Šis scenarijus b ūtų ekonomiškesnis už kitus 
išnagrinėtus scenarijus, nes nusta čius daug didesn į tikslinį lygį (kurio pakakt ų, kad būtų 
galima kompensuoti vieno iš 10 didžiausi ų valstybių narių bankų įsipareigojim ų nevykdym ą) 
tikriausiai iki 30 proc. sumaž ėtų bankų pelningumas (arba net daugiau nei 40 proc. ištikus 
krizei). Tai b ūtų ir veiksmingesnis sprendimas, nes, nusta čius mažesn į tikslinį lygį (pagrįsta 
IGS kompensacij ų vidurkiu), pagal sistemas neb ūtų įmanoma kompensuoti vidutinio dydžio 
banko įsipareigojim ų nevykdymo. 
Be to, taikant labiau suderint ą rizika pagr įstą požiūrį į bankų įnašus, būtų galima geriau 
atsižvelgti į pavienių bankų rizikos profilius ir skatinti taikyti mažiau riziking ą verslo model į. 
Parengus pagrindini ų visoms valstyb ėms narėms privalom ų rodiklių rinkinį ir dar vien ą 
pasirenkam ų papildom ų rodiklių rinkinį, suderinimas vykt ų laipsniškai ir b ūtų išvengta staigi ų 
prisitaikymo s ąnaudų. 
5.4. IGS įgaliojimai 
Siekiant veiksmingai ir ekonom iškai užtikrinti, kad IGS l ėšų nebūtų galima naudoti bank ų 
problemoms spr ęsti neapdraust ų kreditori ų labui, reik ėtų, kad iš IGS l ėšų daugiausia b ūtų 
mokamos kompensacijos ind ėlininkams. Ta čiau, siekiant neatimti iš ind ėlininkų galimybės 
gauti naudos iš banko problem ų sprendimo priemoni ų (pvz., ind ėlių perkėlimo į patikimai 
veikiantį banką), būtų veiksminga problemoms spr ęsti naudoti tik tiek IGS l ėšų, kiek būtinai 
reikėtų garantuojamiems ind ėliams išmok ėti. Valstyb ės narės iki tam tikros ribos gal ėtų leisti 
IGS naudoti savo finansinius išteklius siekiant išvengti banko žlugimo ir neapsiriboti vien 
indėlių perkėlimo finansavimu. Jei IGS tur ėtų dar didesnius įgaliojimus, t. y. įskaitant ne tik 
bankų problemų sprendim ą, bet ir ankstyvos intervencijo s priemones (pvz., kapitalo atk ūrimą, 
likvidumo užtikrinimo param ą, garantijas ir kt.), jos tur ėtų turėti pakankam ą finansavim ą, nes 
bankų problem ų sprendimas yra kompensacij ų išmokėjimo alternatyva, o ankstyva 
intervencija ne visada  išvengiama kompensacij ų išmokėjimo vėliau. Vis d ėlto siekiant 
išvengti situacij ų, kai IGS l ėšos galėtų būti panaudojamos ankstyva i intervencijai, kuri 
kitomis s ąlygomis b ūtų sudėtinga, jos gal ėtų būti taip naudojamos taikant tam tikrus 
apribojimus. 
 
LT 8   LT Dar veiksmingiau b ūtų izoliuoti IGS nuo bet kokio nau dojimo kitais nei kompensacij ų 
išmokėjimo tikslais ir reikalauti, kad visos IGS tur ėtų pakakamai l ėšų šiam įsipareigojimui 
įvykdyti. Ta čiau toks sprendimas b ūtų neekonomiškas. Tai bankams kainuot ų 121–
352 mlrd. EUR, ir neaišku, ar už tai b ūtų atlyginta ind ėlininkų pasitikėjimu ir finansiniu 
stabilumu. Be to, šis sprendimas neder ėtų su Komisijos vykdoma bank ų problemų sprendimo 
veikla, kuria siekiama nustatyti privalom ą bankų problemų sprendimo įgaliojimą visoms IGS. 
Įtraukus savitarpio ir  savanoriškas garantij ų sistemas į IGS, būtų veiksmingai užtikrinama, 
kad prie tokios sistemos prisijungiantys ind ėlininkai tur ėtų tas pačias teises ir tok į pat 
pasitikėjimą, kaip kiti ind ėlininkai. Manoma, kad bank ų sąnaudos b ūtų kompensuotos 
didesniu ind ėlininkų pasitikėjimu. 
5.5. Tarpvalstybinis IGS ir visos ES IGS bendradarbiavimas 
Siekdamos palengvinti tarpvalstybin į kompensacij ų išmokėjimą, priiman čiosios šalies IGS 
turėtų veikti kaip vieninte lis kontaktinis punktas ind ėlininkams kit ų valstybių narių filialuose. 
Jos teiktų indėlininkams informacij ą priimančiosios šalies kalba. Priiman čiosios šalies IGS 
turėtų veikti kaip pašto d ėžutė ir buvein ės šalies IGS mok ėjimų agentas. Administracin ės 
priimančiosios šalies IGS s ąnaudos b ūtų labai nedidel ės, palyginti su įgytu indėlininkų 
pasitikėjimu. 
Kitas būdas gerinti tarpvalstybin į IGS bendradarbiavim ą – įsteigti tinkl ą (Europos S ąjungos 
IGS sistem ą) ir numatyti savitarpio skolin imosi priemones. Tada, sumaž ėjus finansiniam 
vienos IGS paj ėgumui, jos valdytojai gal ėtų skolintis pinig ų iš kitų sistemų. Kad skolinimosi 
sistemai b ūtų galima taikyti papildom ą 0,5 proc. tinkam ų indėlių priemon ę (kuri atitikt ų 
5.3 skyriuje nurodytus ex post  įnašus – vien ą ketvirtadal į nuo 2 proc.), visos IGS tur ėtų 
skolinti tik iki 0,08 proc . reikalavimus atitinkan čių indėlių, t. y. maždaug 1/25 savo tikslinio 
lygio lėšų. Tai veiksminga ir ekonomiška. 
Tai būtų galima laikyti pirm uoju etapu kuriant bendr ą visos Europos S ąjungos IGS ateityje, 
kurią taikant per metus b ūtų galima sutaupyti maždaug 40 mln. EUR administracini ų sąnaudų. 
Šis sumanymas yra ekonomiškiausias b ūdas šalinti IGS rinkos nenuoseklumo problem ą, bet 
dar reikia išnagrin ėti kelis teisinius klausimus. Su manymas steigti visos ES ind ėlių garantijų 
sistemą yra ilgalaikis projektas ir tur ėtų derėti su poky čiais ir pažanga, susijusia su nauj ąja ES 
priežiūros sistema, ir poky čiais sprendžiant bank ų problemas. 
5.6. Bendras poveikis suinteresuotosioms šalims 
Pagrindin ė minėtų politikos galimybi ų nauda yra tai, kad tikriausiai labai padid ėtų indėlininkų 
pasitikėjimas, nes b ūtų nustatytas didesnis kompens acijos lygis, kompensacijos b ūtų greičiau 
išmokamos, IGS b ūtų tinkamai finansuojamos ir pan. Ind ėlininkai b ūtų įsitikinę, kad jų 
indėliai saugūs ir kad net jei sutrikt ų jų banko veikla, jie atgaut ų iki 100  000 EUR. Taikant ši ą 
politiką, neišvengiamai padid ėtų banko įnašai, dėl kurių sumažėtų bankų veiklos pelnas, bet 
tai pagrindin ė sąlyga siekiant užtikrinti pakankam ą IGS finansavim ą. Bendras si ūlomų 
kompensacijos lygio ir  masto, suderinto poži ūrio į IGS finansavim ą ir greitesnio 
kompensacij ų išmokėjimo politikos galimybi ų poveikis bankams b ūtų toks: per pirmuosius 
penkerius metus bank ų veiklos pelnas ES lygmeniu sumaž ėtų vidutiniškai 4 proc., o per kitus 
penkerius metus – 2,5 proc. (arba atitinkamai 7,5 ir 6 proc. kriz ės atveju, jei b ūtų surinkti ir 
ex post  įnašai). Kai kurie bank ai gali bandyti šias s ąnaudas perkelti ind ėlininkams, bet net 
blogiausiu atveju (jei visos bank ų sąnaudos b ūtų perkeltos ind ėlininkams, nors 
konkurencingoje aplinkoje tai mažai tik ėtina), bendras poveikis  per šiuos dešimt met ų 
 
LT 9   LT neturėtų būti didesnis už taupom ųjų sąskaitų palūkanų normos sumaž ėjimą 0,1 proc. arba 
dabartinėms sąskaitoms taikom ų banko mokes čių padidėjimą maždaug 7 EUR per metus už 
sąskaitą (arba 10–12 EUR ištikus krizei). Ind ėlininkams b ūtų naudinga konkurencija, kuri 
padidėtų sudarius vienodas veiklos s ąlygas, ir visoms suinteresuotosioms šalims b ūtų 
naudingas bendras finansinis stabilumas, kur į tikimasi padidinti pasi ūlyta IGS reforma. 
6. STEB ĖSENA  IR VERTINIMAS 
Bet koks naujo ES teis ės akto perk ėlimas į nacionalin ę teisę bus stebimas pagal Sutart į. Bankų 
veiklos sutrikimai nenusp ėjami, todėl neįmanoma reguliariai tikrinti IGS veikimo, remiantis 
tuo, kaip šalinami tikri banko veiklos sutrikimai. Vis d ėlto, reguliariai vykdant IGS testavimus 
nepalankiausiomis s ąlygomis paaišk ėtų, ar jos (bent jau pagal testavimo scenarij ų) galėtų 
atitikti teis ės aktų reikalavimus. Tai gal ėtų padaryti Europos ind ėlių draudikų forumas (EIDF) 
ir pasiūlyta Europos bankininkyst ės institucija (EBI)2, atlikdami tarpusavio vertinim ą. 
                                                 
2 Žr. COM(2009) 501.