Komisijos komunikatas Europos parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui dėl vaizdo žaidimų naudotojų, ypač nepilnamečių, apsaugos /* KOM/2008/0207 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, xxx COM(2008) yyy galutinis KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI dėl vaizdo žaidimų naudotojų, ypač nepilnamečių, apsaugos KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI dėl vaizdo žaidimų naudotojų, ypač nepilnamečių, apsaugos ĮVADAS 2002 m. Tarybos rezoliucijoje dėl vartotojų apsaugos ženklinant tam tikrus vaizdo ir kompiuterinius žaidimus[1] pabrėžiama būtinybė teikti aiškią informaciją apie turinio įvertinimą ir klasifikavimą pagal amžiaus grupę. Aiškios ir paprastos klasifikavimo sistemos turi būti diegiamos visose valstybėse narėse siekiant užtikrinti didesnį skaidrumą ir laisvą vaizdo žaidimų judėjimą. Taryba taip pat pabrėžė visų suinteresuotųjų šalių bendradarbiavimo svarbą. Nutarimu Komisijai siūloma peržiūrėti įvairius vaizdo bei kompiuterinių žaidimų turinio vertinimo ir jų klasifikavimo bei ženklinimo metodus ir pateikti ataskaitą Tarybai. Vaizdo žaidimai yra vienas mėgstamiausių įvairaus amžiaus ir socialinės padėties europiečių laisvalaikio leidimo būdų[2]. Nors žaidimai perkami pramogai, geriausi jų duoda ir kitokios teigiamos naudos, pvz., skatina analitinį ir strateginį mąstymą, pratina jaunuolius prie darbo su informacinėmis technologijomis. Europoje taip pat yra perspektyvių galimybių vystyti stiprią europietišką interaktyvių žaidimų pramonę, galinčią skatinti kultūrinę įvairovę. Didėjantis internetinių vaizdo žaidimų populiarumas taip pat skatina plačiajuosčių telekomunikacijų tinklų ir trečiosios kartos mobiliųjų telefonų plėtrą. 2006 m. bendrosios Europos vaizdo žaidimų, įskaitant žaidimus žaidimų kompiuteriais ir nešiojamaisiais įrenginiais, kompiuterinius žaidimus ir internetinius žaidimus, įskaitant žaidimus naudojantis belaidžiu ryšiu, rinkos pajamos viršijo 6,3 mlrd. EUR, o 2008 m. šis skaičius turėtų išaugti iki 7,3 mlrd. EUR. Šioje rinkoje gaunamos pajamos jau prilygstai pusei visos Europos muzikos rinkos pajamų[3] ir jau viršija pajamas, gautas už parduodamus kino bilietus. Tai sparčiausiai augantis ir dinamiškiausias Europos turinio pramonės sektorius, kuris auga sparčiau nei atitinkamas sektorius JAV[4] . Dabar vis dažniau internete skelbiamos nemokamos populiarių daugiausiai iš reklamos finansuojamų vaizdo žaidimų versijos. Kaip ir kitų terpių atveju, politikams labiausiai turėtų rūpėti žaidimų kūrėjų ir žaidėjų žodžio laisvė. Kartu reikia atsižvelgti ir į rinkos pokyčius. Iš tiesų vaizdo žaidimai vis labiau plinta tarp įvairių amžiaus grupių, juos kartu žaidžia vaikai su tėvais, ir jau nebe vaikų kambaryje, o svetainėje[5]. Vidutinis Europos žaidėjų amžius padidėjo, ir dabar daugiau suaugusiųjų žaidžia suaugusiesiems skirtus vaizdo žaidimus. Kartu politikai turi rūpintis žaidėjų sveikata ir nustatyti aukštus nepilnamečių apsaugos standartus. Dėl didelio vaizdo žaidimų psichologinio poveikio nepilnamečiams svarbu užtikrinti, kad jie žaistų saugiai. Todėl, pavyzdžiui, reikėtų klasifikuoti nepilnamečiams ir suaugusiesiems skirtus vaizdo žaidimus. 2003 m. balandžio mėn. po labai išsamių konsultacijų su pramonės įmonėmis, pilietine visuomene (pvz., tėvų ir vartotojų asociacijomis) ir religinėmis grupėmis buvo sukurta savitvarkos principais grindžiama Europos žaidimų informacijos klasifikavimo pagal amžių sistema ( angl. PEGI)[6]. PEGI – tai savanoriška savitvarkos sistema, kurios tikslas yra užtikrinti, kad nepilnamečiai nežaistų jų amžiaus grupei netinkamų žaidimų. PEGI pakeitė daugelį anksčiau sukurtų nacionalinių klasifikavimo pagal amžių sistemų viena bendra Europos sistema. 2003 m. Komisijos užsakymu buvo atlikta nepriklausomas tyrimas dėl garso ir vaizdo kūrinių klasifikavimo praktikos Europos Sąjungoje[7]. Joje nustatyta, kad dėl technologinių ir visuomeninių priežasčių vis labiau norima sukurti bendrą klasifikavimo praktiką, grindžiamą bendrais klasifikavimo kriterijais. Padaryta dar viena išvada, kad pastovus keitimasis gerąją patirtimi, susijusia su įvairių terpių platformomis, yra pirmas žingsnis, padėsiantis vienodinti įvairių terpių klasifikavimą. Teisės aktų pasiūlymais ir kitais veiksmais Europos Sąjunga stengiasi užtikrinti, kad laikantis subsidiarumo principo būtų užtikrinta kuo geresnė vaikų apsauga – Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacijoje dėl nepilnamečių ir žmogaus orumo apsaugos ir dėl atsakymo teisės, atsižvelgiant į Europos audiovizualinių ir internetinių informacinių paslaugų pramonės konkurencingumą (2006/952/EB)[8], kalbama apie veiksmus, kurių reikia imtis kovojant su nelegalia nepilnamečiams žalinga veikla internete, ir apie klasifikavimo srityje veikiančių įstaigų bendradarbiavimą. INSAFE tinklo, kuris iš dalies finansuojamas pagal Saugesnio interneto programą[9] ir kurį valdo Komisija, tikslas – geriau informuoti visuomenę apie vaikų naudojamas naujas terpes, įskaitant vaizdo žaidimus. Internete yra naujų terpių naudojimo formų ir naujų kultūrinės įvairovės galimybių, įskaitant vaizdo žaidimus, bet internetas gali būti naudojamas ir nelegaliam bei žalingam (ypač nepilnamečiams) turiniui platinti. Todėl kyla specifinių uždavinių, susijusių su jaunimo apsauga. Nuo 2007 m. birželio mėn. veikianti PEGI On-line [10], kuri iš dalies finansuojama pagal Saugesnio interneto programą, logiškai papildo PEGI sistemą, sukurtą siekiant geriau apsaugoti jaunus žmones nuo netinkamo žaidimų turinio ir padėti tėvams suvokti šioje aplinkoje egzistuojančią riziką ir galimą žalą . 2007 m. gruodžio mėn. Komisija paskelbė komunikatą[11] dėl europinio požiūrio į žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumą skaitmeninėje aplinkoje. Audiovizualinį raštingumą galima apibrėžti kaip sugebėjimą naudoti, suprasti, vertinti ir kurti audiovizualinį turinį. Tai susiję su visomis terpėmis, įskaitant vaizdo žaidimus. Komunikate pabrėžiama jaunimo audiovizualinio raštingumo, ypač susijusio su interneto turiniu, svarba. Be to, vaizdo žaidimai vis dažniau naudojami mokyklos programose[12] . KONSULTACIJOS IR IšVADOS Visoms valstybėms narėms buvo išsiųstas klausimynas, kuriuo siekiama surinkti informacijos ir duomenų išsamiai ataskaitai apie tendencijas, vyraujančias vartotojų apsaugos vaizdo ir kompiuterinių žaidimų srityje priėmus pirmiau minėtą Tarybos rezoliuciją. Klausimyne buvo klausimų apie klasifikavimo pagal amžių ir (arba) pagal turinį sistemas, vaizdo žaidimų pardavimą parduotuvėse, vaizdo žaidimų draudimą, esamų nepilnamečių apsaugos priemonių veiksmingumą, internetinius vaizdo žaidimus ir įvairioms platformoms taikoma Europos klasifikavimo sistemą. Atsakymus pateikė visos 27 valstybės narės. Klasifikavimo pagal amžių ir (arba) turinį sistemos Pagrindiniai žaidimų kompiuterių gamintojai remia sistemą PEGI[13]. Šią sistemą naudoja dauguma ES valstybių narių[14], nepaisant to, kad su tuo susijusi teisinė bazė nustatyta ne visose šiose šalyse. Sistemą PEGI taiko ir specialius teisės aktus[15] dėl klasifikavimo pagal amžių yra priėmusios arba parengusios šios valstybės narės: Graikija, Jungtinė Karalystė, Italija, Latvija, Lenkija, Nyderlandai, Portugalija, Slovakija ir Suomija . Nyderlanduose ir Lenkijoje numatytos ir baudžiamosios sankcijos. Jungtinėje Karalystėje kompiuterinių žaidimų pramonė PEGI taiko daugumai vaizdo žaidimų. Seksualinio pobūdžio ar žiauraus smurto scenas vaizduojančius vaizdo žaidimus turi patvirtinti Britanijos filmų klasifikavimo valdyba (BBFC), kuri po to taiko tam tikrą klasifikaciją pagal amžių (ne PEGI). Prancūzijoje vaizdo žaidimams klasifikuoti ir ženklinti naudojama PEGI. Pagal 2007 m. Prancūzijos baudžiamojo kodekso pataisas[16] numatytas vaizdo žaidimų klasifikavimas ir ženklinimas pagal amžiaus grupes. Belgijoje, Bulgarijoje, Danijoje, Estijoje, Vengrijoje, Airijoje, Ispanijoje ir Švedijoje naudojama PEGI, bet nėra su tuo susijusios teisinės bazės. Nors Čekijoje oficialiai nėra konkrečios sistemos, visi didžiausi leidėjai naudoja PEGI, bet ne visiems platinamiems vaizdo žaidimams. Vokietijoje ir Lietuvoje priimti specialūs įpareigojamieji teisės aktai. Vokietijoje PEGI savitvarkos sistema nenaudojama. Vokietijos jaunimo apsaugos įstatyme[17] nustatytos konkrečios vaizdo žaidimų klasifikavimo pagal amžių ir ženklinimo priemonės, už kurias atsakingos 16 federacinių žemių ( Bundesländer ). Kartu su šios pramonės Savanoriškos pramogų programinės įrangos stebėsenos organizacija ( vok. Unterhaltungssoftware Selbstkontrolle, USK) sukurta klasifikavimo sistema, kurios tikslas – suvienodinti klasifikavimą pagal amžių visose federacinėse žemėse . Tam federacinės žemės turi bendrą atstovą, kurio sprendimas dėl ženklinimo yra privalomas. Austrijoje už nepilnamečių apsaugą atsako kiekviena federacinė žemė. Todėl jaunimo apsaugos įstatymai ir jų įgyvendinimas labai skiriasi. Maltoje , kur PEGI nenaudojama, vaizdo žaidimams taikomi bendri įstatymai. Kipras, Liuksemburgas, Rumunija ir Slovėnija pranešė, kad netaiko jokios klasifikavimo pagal amžių ar turinį sistemos ir su tuo susijusių įstatymų. Komisijos nuomone, dar yra daug galimybių tobulinti PEGI klasifikavimo sistemos diegimą ES valstybėse narėse, o taikomas nacionalines nuostatas geriau derinti su PEGI. Vaizdo žaidimų pardavimas mažmeninės prekybos vietose Komisija yra susirūpinusi dėl to, kad nepilnamečiai žaidžia vis daugiau žiaurių vaizdo žaidimų. Svarbu išnagrinėti, kaip tokie žaidimai gaunami. Pusėje valstybių narių[18] taikomos tam tikros civilinės ir baudžiamosios teisės nuostatos dėl fizinio nepilnamečiams žalingo turinio vaizdo žaidimų pardavimo, ir vykdant tas nuostatas skiriamos įvairios baudos[19]. Platinamus, tiekiamus ir reklamuojamus produktus pagal amžių ir (arba) turinį nori klasifikuoti arba jau klasifikuoja šios valstybės narės: Estija, Graikija, Italija (šiuo metu vykdoma įstatymo tvirtinimo procedūra), Jungtinė Karalystė, Latvija, Lietuva [20] , Slovakija ir Vokietija . Nyderlanduose, Prancūzijoje ir Švedijoje tam tikri žiaurūs vaizdo žaidimai draudžiami pagal Baudžiamąjį kodeksą (Švedijoje – ir pagal konstitucinės teisės nuostatas). Parduodamiems legaliems žaidimams Švedijos mažmenininkai sutiko taikyti PEGI klasifikavimo pagal amžių sistemą. Jie turi teisę atitinkamą prekę parduoti tik su tėvų sutikimu. Belgijoje ir Maltoje galioja tam tikros teisės nuostatos dėl vaizdo žaidimų pardavimo, pvz., rasizmo ir ksenofobijos, prekybos bei vartotojų apsaugos ir viešosios tvarkos įstatymai. Bulgarijoje[21], Čekijoje[22], Danijoje[23], Kipre, Lenkijoje, Liuksemburge, Rumunijoje ir Vengrijoje negalioja jokie konkretūs teisės aktai dėl vaizdo žaidimų pardavimo. Šiuo atveju kitas logiškas žingsnis būtų vaizdo žaidimų mažmenininkų etikos kodeksas. Jungtinėse Amerikos Valstijose tėvus ir kitus vartotojus klasifikavimo klausimais konsultuoja Pramogų programinės įrangos klasifikavimo valdyba ( angl. ESRB) ir nacionaliniai mažmenininkai, kuriuos vienija ESRB mažmeninės prekybos taryba ( angl. ERC). Jų Informavimo apie klasifikavimą ir klasifikavimo įgyvendinimo kodekso tikslas[24] – informuoti mažmenininkus ir užtikrinti, kad jie vykdytų klasifikavimą, pvz., informuodami ir mokydami parduotuvių darbuotojus. Vartotojai apie pažeidimus gali pranešti mažmenininkams ir ESRB interneto svetainei. ESRB skundą persiunčia atsakingam ERC nariui, kuris, skubiai išnagrinėjęs, kodeksą pažeidžiančius narius gali išbraukti iš ERC. Vaizdo žaidimų draudimai Iki šiol tam tikri vaizdo žaidimai uždrausti tik keturiose valstybėse narėse – Airijoje, Italijoje , Jungtinėje Karalystėje ir Vokietijoje – kuriose nustatyti oficialūs draudimai arba taikomos draudimui prilygstančios priemonės, kaip antai: konfiskavimas, atsisakymas suteikti klasifikaciją arba prekybos apribojimai. Airijoje Airijos filmų cenzūros biuras (IFCO) gali uždrausti vaizdo žaidimus, kurie laikomi netinkamais dėl jų smurtinio pobūdžio. 2007 m. birželio mėn. taip uždraustas vaizdo žaidimas „Manhunt 2“[25]. Pirmasis vaizdo žaidimas, kuriam buvo atsisakyta suteikti BBFC klasifikaciją Jungtinėje Karalystėje , buvo „Carmageddon“ 1997 m. Tačiau vėliau pakeistai jo versijai klasifikacijos pažymėjimas buvo suteiktas. 2007 m. birželio mėn. BBFC atmetė „Manhunt 2“. Šį sprendimą panaikino Vaizdo apeliacijų komitetas 2007 m. gruodžio mėn. BBFC užprotestavo šį sprendimą, pareikalavusi, kad bylą nagrinėtų Aukščiausiasis teismas; šis bylą grąžino Vaizdo apeliacijų komitetui, kuris 2008 m. kovo mėn. paliko galioti savo ankstesnį sprendimą. Tuo remdamasi BBFC išdavė „18“ pažymėjimą[26]. Tačiau patvirtinta versija buvo ne originali, o su pakeitimais. Bausmė už neklasifikuoto vaizdo žaidimo tiekimą gali būti įkalinimas iki dvejų metų ir (ar) neriboto dydžio baudos. Italijoje „Manhunt 2“ platinimą 2007 m. birželio mėn. sustabdė ryšių ministras[27]. 2004 m. liepos mėn. Vokietijoje Miuncheno apygardos teismas nutarė konfiskuoti[28] visas „Manhunt“ versijas dėl to, kad buvo pažeista baudžiamosios teisės nuostata, draudžianti vaizduoti ir garbinti smurtą. Taip pat buvo kitų atvejų, pvz., 2007 m. birželio mėn[29] Hamburgo apygardos teismo sprendimu buvo įtrauktas į rodyklę ir konfiskuotas vaizdo žaidimas „Dead Rising“. Komisijos nuomone, tokie draudimai ir toliau turėtų būti išimtis; be to, jie turi būti proporcingi ir todėl taikomi tik svarbiais žmogaus orumo pažeidimo atvejais. Turimų nepilnamečių apsaugos priemonių veiksmingumas Pusė valstybių narių [30] mano, kad turimos priemonės iš esmės yra veiksmingos. Graikijoje, Italijoje, Latvijoje, Lenkijoje, Lietuvoje, Prancūzijoje ir Vokietijoje nacionalinės teisės aktai neseniai patobulinti arba šiuo metu tobulinami. Manoma, kad šie pakeitimai bus pakankami juos suderinus su savitvarka. Pavyzdžiui, Prancūzijos baudžiamasis kodeksas buvo pakeistas 2007 m. Į jį įtraukti trys principai: savitvarkos sistema, už kurią atsakingas pats sektorius, nauji vidaus reikalų ministerijos įgaliojimai ir baudžiamosios sankcijos. Nyderlanduose manoma, kad pakanka PEGI ir teisės nuostatų dėl vaizdo žaidimų pardavimo. Airijoje, Ispanijoje, Suomijoje ir Vokietijoje laikoma, kad turimos taisyklės yra veiksmingos ir plačiai pripažįstamos, nors dabar jos papildomos audiovizualinio raštingumo, tėvų informavimo ir teisinės peržiūros priemonėmis. Švedijoje naudojama PEGI ir laikomasi nuomonės, kad tėvų informavimo, sektoriaus savitvarkos skatinimo ir valstybės bei sektoriaus bendradarbiavimo stiprinimo priemonės yra veiksmingos. Vokietijoje[31] ir Jungtinėje Karalystėje [32] vykdomos teisės aktų veiksmingumo ir vaikams kylančio pavojaus studijos. Latvija, Lenkija ir Slovakija nežino, ar PEGI taikoma sėkmingai, nes kol kas vertinimų neatlikta. Daugumos kompetentingų regioninių Austrijos valdžios įstaigų nuomone, turimos sistemos nepakanka, neatsižvelgiant į tai, ar PEGI naudojama, ar ne. Vienos žemė ( Bundesland ) planuoja pakeisti įstatymus. Austrijos nuomone, nacionalinės sistemos nepakaktų norint spręsti su interneto naudojimu ar kaimyninių šalių artumu susijusias problemas; kaip problema vertinamas ir informuotumo, policijos priežiūros ir mažmeninkų veiklą lengvinančio sertifikavimo trūkumas. Belgijoje ir Vengrijoje PEGI jau taikoma, bet ji nėra teisiškai privaloma, ir todėl abi šalys mano, kad nepilnamečių apsauga neveiksminga. Belgija norėtų, kad teisės aktai būtų priimti Europos lygmeniu. Nors PEGI ženklą galima pamatyti ant daugumos vaizdo žaidimų, Vengrija laikoma, kad PEGI sistema neveiksminga, nes tėvų suvokimas yra nepakankamas. Bulgarijoje per pastaruosius dvejus metus vaikų apsaugos įstatymai[33] papildyti savitvarkos būdų skatinimo priemonėmis. Vaizdo žaidimai internete Žaisdami internetinius vaizdo žaidimus žaidėjai gali bendrauti internete. Daugumoje valstybių narių[34] šis klausimas konkrečiais teisės aktais nereglamentuojamas. Tačiau kai kur[35] naudojama PEGI On-line sistema, o kai kuriose šalyse bendrieji įstatymai (įskaitant baudžiamuosius) ir konkretūs teisės aktai dėl vaizdo žaidimų ne internete taikomi pagal analogiją. Taikomi ne tik pirmiau minėta savitvarka ir bendras reguliavimas – Vokietijoje federacinių žemių įsteigta jaunimo apsaugos internete agentūra „jugendschutz.net“ tikrina pasiūlymus internete ir dalyvauja derybose su gamintojais bei tiekėjais ir reguliavimo procesuose. Italijoje vaizdo žaidimus naudojančių nepilnamečių apsaugos įstatymas taikomas ir internetiniams žaidimams. Siūlomame savitvarkos principais grindžiamame Žiniasklaidos ir nepilnamečių kodekse reikalaujama aiškioje ir matomoje vietoje žymėti internetinius vaizdo žaidimus PEGI On-line klasifikacijos ženklais, kartu taikant tėvų kontrolės atrankos priemones. Pagal Airijos įstatymus neinternetiniams ir internetiniams vaizdo žaidimams taikomos tokios pat teisės nuostatos. Interneto paslaugų teikėjai susitarė, kad pagal Airijos įstatymus nelegali medžiaga ir paslaugos negali būti teikiamos Airijos tarnybinėse stotyse arba turi būti iš jų pašalintos. Sukurta pagalbos telefono linija, kuria galima pranešti apie neteisėtą ar žalingą medžiagą internete. Taip pat numatytas bendradarbiavimas su policija. Latvijoje taikomos specialios nuostatos dėl galimybės kompiuterinius žaidimus žaisti internetu. Jų platinimas gali būti uždraustas, pavyzdžiui, jei neįmanoma nustatyti vartotojų grupės arba jeigu gavėjui nepranešama apie amžiaus apribojimus. Interneto paslaugų teikėjai taip pat privalo informuoti vartotojus apie galimybę įsidiegti turinio filtrą. Apskritai, atsižvelgiant į internetinių vaizdo žaidimų ypatumus, Komisijos nuomone būtinos papildomos pastangos – reikalingas spartus ir veiksmingas būdas patikrinti vartotojų amžių; ypatingas dėmesys turėtų būti skirtas pokalbių svetainėms. Šiuo atveju būtų naudingas visų Europos suinteresuotųjų šalių dialogas. Pradėti būtų galima nuo ES politikos, kurios tikslas – stiprinti viešojo ir privačiojo sektoriaus bendradarbiavimą kovojant su kompiuteriniais nusikaltimais, ypač su neteisėtu ir žalingu interneto turiniu. Įvairioms platformoms taikoma Europos klasifikavimo sistema Dauguma valstybių narių[36] pritaria minčiai sukurti įvairioms platformoms taikoma Europos amžiaus klasifikavimo sistemą, kuri leistų užtikrintų sklandų vidaus rinkos veikimą ir neleistų klaidinti vartotojų. PEGI laikoma naudinga ir patikima. Be to, ją dar galima plėsti. Lenkija ir Čekija yra nusiteikusios skeptiškai, bet iš dalies remtų suvienodinimą ir bendradarbiautų. Tik Prancūzija, Vengrija ir Portugalija mano, kad įvairioms platformoms taikoma klasifikavimo sistema yra neįmanoma. Jos nurodo, kad skirtingoms terpėms taikytinos skirtingos platinimo ir naudojimo sąlygos. Šie tipai susiję su konkrečiais naudojimo būdais, kurie turi būti klasifikuojami ir reguliuojami skirtingai. Be to, jų nuomone, bendrai klasifikavimo sistemai trukdo įvairūs kultūriniai ir moraliniai aspektai. Vokietija mano, kad jos sistema yra patenkinama. Belgija nurodė, kad ji pritartų ES reglamentui, kurį priėmus būtų išspręsta nepakankamos ženklinimo kontrolės ir sankcijų už netinkamą ženklinimą taikymo problema. Dauguma valstybių narių pritaria savitvarkos ir bendro reguliavimo sistemoms. Padėtis Jungtinėje Karalystėje šiuo metu vertinama. IšVADOS Šiandien dauguma ES valstybių narių neinternetiniams vaizdo žaidimams taiko 2003 m. sukurtą savitvarkos klasifikavimo sistemą PEGI. Daugumoje šių valstybių priimta su šia sritimi susijusių teisės aktų, daugelis savo įstatymus neseniai patobulino ar tobulina šiuo metu. Kai kuriose valstybėse narėse tokie teisės aktai net parengti remiantis PEGI. Padėtis su internetiniais žaidimais kitokia. Dėl interneto kyla daug naujų sunkumų, nes juo lengva naudotis ir jis aprėpia visą pasaulį. Daugumoje valstybių narių konkrečių teisės aktų dėl internetinių vaizdo žaidimų nėra. Tačiau kai kurios valstybės narės mano, kad teisės aktai dėl neinternetinių vaizdo žaidimų taikytini pagal analogiją. Be to, kai kuriose valstybėse narėse naudojama PEGI On-line , kuri pradėta taikyti 2007 m. birželio mėn. Pagaliau taikant PEGI pasiekta gerų rezultatų, o PEGI On-line taip pat yra perspektyvi iniciatyva, todėl PEGI yra geras savitvarkos taikymo pavyzdys, atitinkantis geresnio reglamentavimo darbotvarkę. Taigi, valstybės narės, sektorius ir kitos suinteresuotosios šalys, įskaitant tėvus, turėtų ir toliau dėti pastangas, kad padidintų pasitikėjimą vaizdo žaidimais ir sustiprintų nepilnamečių apsaugą. Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta pirmiau, ir turėdama omeny vaizdo žaidimų vertę skatinant kultūrinę įvairovę, Komisija: - Ragina valstybes nares pripažinti, kad vaizdo žaidimų terpė tapo vienu iš pagrindinių terpių, ir užtikrinti, kad būtų taikomi ir vieni kitus papildytų aukšti žodžio laisvės standartai ir veiksmingos bei proporcingos nepilnamečių apsaugos priemonės. - Ragina valstybes nares į savo nacionalines sistemas integruoti PEGI ir PEGI On-line iniciatyvų pagrindu sukurtą informavimo ir klasifikavimo sistemą. - Ragina vaizdo žaidimų ir žaidimų kompiuterių gamintojus toliau tobulinti PEGI ir PEGI On-line sistemas, visų pirma reguliariai atnaujinti klasifikavimo pagal amžių ir ženklinimo kriterijus, aktyviau reklamuoti PEGI ir papildyti ją naudojančių šalių sąrašą. - Pripažįsta, kad dėl internetinių vaizdo žaidimų atsiranda naujų uždavinių, tokių kaip veiksmingų amžiaus patikrinimo sistemų sukūrimas, ir pavojų, kurių gali kilti jauniems pokalbių svetainių, susijusių su šiais žaidimais, lankytojams, ir ragina valstybes nares bei suinteresuotąsias šalis bendradarbiauti kuriant naujoviškus sprendimus. - Ragina valstybes nares ir suinteresuotąsias šalis įvertinti galimą neigiamą ir teigiamą vaizdo žaidimų poveikį, visų pirma sveikatai. - Ragina visas suinteresuotąsias šalis, užsiimančias vaizdo žaidimų pardavimu mažmeninės prekybos vietose, per dvejus metus susitarti dėl visos Europos etikos kodekso dėl žaidimų pardavimo nepilnamečiams ir dėl įsipareigojimų informuoti tėvus bei vaikus apie PEGI sistemą ir užtikrinti pakankamus šio kodekso nuostatų įgyvendinimo išteklius. - Skatina valstybes nares ir visas suinteresuotąsias šalis pagal 2007 m. gruodžio 20 d. Komisijos komunikatą imtis iniciatyvos didinti vaizdo žaidimų išmanymą. - Sveikina ir remia tolesnes pastangas įgyvendinti savitvarkos arba bendro reguliavimo principais grindžiamą įvairioms terpėms taikomą Europos klasifikavimo pagal amžių sistemą. Pavyzdžiui, Komisija ketina organizuoti klasifikavimo įstaigų susitikimus, kurių tikslas – keistis gerąja patirtimi šioje srityje. - Ketina pasitelkti egzistuojančius vartotojų organizacijų tinklus bei platformas, siekdama plačiau informuoti visuomenę apie PEGI ir apie šiame komunikate pateiktas rekomendacijas. [1] Tarybos nutarimas dėl vartotojų, ypač jaunų žmonių, apsaugos ženklinant tam tikrus vaizdo ir kompiuterių žaidimus pagal amžiaus grupę, 2002 m. kovo 1 d. (2002/C65/02), OL C65, 2002 3 14, p. 2. [2] Nielsen ataskaita „Vaizdo žaidimai Europoje 2007“, p. 12–15 (http://www.isfe-eu.org/index.php?PHPSESSID=lf6urj9ke66pqp2preebf0rb13&oidit=T001:662b16536388a7260921599321365911) [3] Interaktyvusis turinys ir konvergencija: pasekmės informacinei visuomenei. Tyrimas Europos Komisijos užsakymu (Informacinės visuomenės ir žiniasklaidos generalinis direktoratas), atlikta „Screen Digest Ltd“, „CMS Hasche Sigle“, „Goldmedia Gmbh“, „Rightscom Ltd“, p. 34, 45, 96 –http://ec.europa.eu/information_society/eeurope/i2010/docs/studies/interactive_content_ec2006.pdf [4] „PricewaterhouseCoopers“, 2007–2011 m. pasaulio pramogų ir žiniasklaidos apžvalga, p. 38. [5] Frankfurter Allgemeine Sonntagszeitung, 2007 5 13, p. 28: „Computerspiele erobern das Wohnzimmer“ (FAZ.NET: http://www.faz.net/s/RubE2C6E0BCC2F04DD787CDC274993E94C1/Doc~EB0EA103E1BD44C65A4DB322974B1AC06~ATpl~Ecommon~Scontent.html) [6] http://www.pegi.info [7] http://ec.europa.eu/avpolicy/docs/library/studies/finalised/studpdf/rating_final_report2.pdf. [8] OL L 378, 2006 12 27, p. 72–77. [9] http://ec.europa.eu/information_society/activities/sip/programme [10] www.pegionline.eu. [11] COM (2007) 833 galutinis [12] Pavyzdžiui, Europos interaktyviosios programinės įrangos federacija dirba su Europos mokyklų tinklu Schoolnet, vertindama edukacinių žaidimų naudojimą mokykloje ir padedama skleisti gerąją patirtį. [13] Pvz., Nintendo , PlayStation , Xbox . [14] Airija, Austrija (iš dalies), Belgija, Bulgarija, Čekija, Danija, Estija, Graikija, Ispanija, Italija, Jungtinė Karalystė, Latvija (teisės aktai dėl PEGI), Lenkija, Nyderlandai, Portugalija (teisės aktai dėl PEGI), Prancūzija, Slovakija, Suomija, Švedija, Vengrija. [15] Pvz., Garso ir vaizdo programų klasifikavimo įstatymas, Vaizdo įrašų įstatymas, Vartotojų apsaugos įstatymas, Viešosios informacijos įstatymas. [16] Loi Nr. 98-468 su pakeitimais, padarytais Loi Nr. 2007-297. [17] Jugendschutzgesetz; paskelbta 2002 m. liepos 23 d. (BGBl I Nr. 51, S. 2730), su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2007 m. liepos 20 d. įstatymu (BGBl. I S. 1595). [18] Austrija, Belgija, Estija, Graikija, Ispanija, Italija, Jungtinė Karalystė, Latvija, Lietuva, Nyderlandai, Prancūzija, Slovakija, Suomija, Švedija ir Vokietija. [19] Tokiuose teisės aktuose kaip Vaikų apsaugos įstatymas, Garso ir vaizdo programų klasifikavimo įstatymas, Vartotojų apsaugos įstatymas, Kompiuterių žaidimų platinimo reglamentas, Jaunimo apsaugos įstatymas ir Baudžiamasis kodeksas. [20] Lietuvoje ir Slovakijoje galioja tik suaugusiesiems skirtų vaizdo žaidimų pardavimo taisyklės. [21] Mažmenininkai privalo ženklinti produktą ir suteikti informacijos apie gamintoją, produkto pobūdį ir savybes pagal Vartotojų apsaugos įstatymo bendrąsias nuostatas (Valstybės žinios, Nr. 99, 2005 m. gruodžio 9 d.). [22] Vaizdo žaidimai turi atitikti bendrus reklamai prekybos vietoje taikomus apribojimus. [23] Atsakydama į klausimyno klausimus Danija nurodė, kad „žiaurių vaizdo žaidimų platinimas vaikams gali būti baudžiamas pagal Baudžiamąjį kodeksą“. [24] ESRB: http://www.esrb.org/retailers/index.jsp: Kodeksas: http://www.esrb.org/retailers/downloads/erc_code.pdf. [25] http://www.ifco.ie/IFCO/ifcoweb.nsf/web/news?opendocument&news=yes&type=graphic. [26] 2007 m. gruodžio 10 d. Vaizdo apeliacijų komiteto sprendimas; BBFC prašo Aukščiausiojo teismo nagrinėjimą 2007 m. gruodžio 17 d.; 2008 m. sausio 24 d. Aukščiausiojo teismo sprendimas (p. Justice Mittins sprendimas CO/11296/2007): netinkamas įstatymų taikymas, perduota atgal Vaizdo apeliacijų komitetui, kuris paliko galioti savo ankstesnį sprendimą (http://www.bbfc.co.uk/news/pressnews.php) [27] http://www.comunicazioni.it/news. [28] 2004 m. liepos 19 d. Teismo sprendimas (Aktenzeichen 853 Gs 261/04). [29] 2007 m. birželio 11 d. Teismo sprendimas (Aktenzeichen 167 Gs 551/07). [30] Airija, Čekija, Estija, Danija, Graikija, Ispanija, Italija, Lietuva, Nyderlandai, Portugalija, Prancūzija, Suomija, Švedija, Vokietija. [31] Federalinės šeimos reikalų ministerijos studija, vykdoma kartu su Bundesländer http://www.hans-bredow-institut.de/forschung/recht/jugendmedienschutz.htm [32] 2008 m. kovo 27 d. paskelbta nepriklausoma ataskaita „Byron Review“ „Saugesni vaikai skaitmeniniame pasaulyje“. Žr. http://www.dfes.gov.uk/byronreview. [33] Vaikų apsaugos įstatymas (Valstybės žinios, Nr. 48, 2000 m. birželio 13 d.), Vartotojų apsaugos įstatymas (Valstybės žinios, Nr. 99, 2005 m. gruodžio 9 d.). [34] Austrija, Belgija, Bulgarija, Čekija, Danija, Estija, Graikija, Ispanija, Jungtinė Karalystė, Kipras, Lenkija, Lietuva, Liuksemburgas, Malta, Nyderlandai, Portugalija, Prancūzija, Rumunija, Slovakija, Slovėnija, Suomija, Švedija ir Vengrija. [35] Danija, Italija, Jungtinė Karalystė, Nyderlandai, Slovakija, Suomija ir Švedija. [36] Airija, Austrija, Belgija, Bulgarija, Čekija (iš dalies), Danija, Estija, Graikija, Ispanija, Italija, Kipras, Latvija, Lietuva, Malta, Nyderlandai, Rumunija, Slovakija, Slovėnija, Suomija ir Švedija.