KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI Civilinės saugos mechanizmo ir Civilinės saugos finansinės priemonės taikymo 2007–2009 m. vertinimo ataskaita /* KOM/2011/0696 galutinis */





ĮVADAS 1. Už humanitarinę pagalbą ir civilinę saugą atsakingas Komisijos generalinis direktoratas (GD ECHO) įvertino toliau nurodytus 2007–2009 m. civilinės saugos srities veiksmus: 2. 2007 m. kovo 5 d. Tarybos sprendimas 2007/162/EB, Euratomas, nustatantis Civilinės saugos finansinę priemonę (toliau – finansinė priemonė[1]); 3. 2007 m. lapkričio 8 d. Tarybos sprendimas 2007/779/EB, Euratomas, nustatantis Bendrijos civilinės saugos mechanizmą (nauja redakcija) (toliau – Civilinės saugos mechanizmas arba Mechanizmo sprendimas arba nauja redakcija išdėstytas Mechanizmo sprendimas[2]); 4. parengiamieji veiksmai, atsižvelgiant į Finansinio reglamento[3] 49 straipsnio 6 dalies b punktą, susiję su ES greito reagavimo pajėgumais, numatyti 2008, 2009 ir 2010 m. biudžetuose; 5. bandomieji projektai, atsižvelgiant į Finansinio reglamento 49 straipsnio 6 dalies a punktą, susiję su tarpvalstybiniu bendradarbiavimu kovojant su gaivalinėmis nelaimėmis ir miškų gaisrais, numatyti atitinkamai 2006 ir 2008 m. biudžetuose. 6. Civilinės saugos mechanizmu siekiama palengvinti sustiprintą bendradarbiavimą teikiant civilinės saugos pagalbą didelio masto ekstremaliųjų situacijų atvejais arba iškilus neišvengiamai jų grėsmei. Mechanizmu apsauga pirmiausia turi būti užtikrinta žmonėms, taip pat aplinkai ir turtui, įskaitant kultūros paveldą, ištikus gaivalinėms ir žmogaus veiklos sukeltoms nelaimėms, įvykus teroro aktams ir technologinėms, radiologinėms arba ekologinėms avarijoms, įskaitant atsitiktinę jūrų taršą ES ar už jos ribų, be kita ko, atsižvelgiant į specialius izoliuotų, atokiausių ir kitų ES regionų ar salų poreikius. 7. Šiuo metu Civilinės saugos mechanizme dalyvauja 31 valstybė (kurios, be kita ko, gali gauti finansinę paramą pagal finansinę priemonę): 27 ES valstybės narės, Norvegija, Islandija, Lichtenšteinas ir Kroatija (toliau – dalyvaujančios valstybės)[4]. 8. Mechanizmo sprendimo 14 straipsnyje nustatyta, kad Komisija sprendimo taikymą turi įvertinti iki 2010 m. pabaigos ir šio vertinimo išvadas perduoti Europos Parlamentui ir Tarybai. 9. Pagal Civilinės saugos mechanizmą finansinė parama skiriama: 10. veiksmams pagal mechanizmą; 11. nelaimių padarinių prevencijos ar mažinimo priemonėms ir 12. veiksmams, kuriais didinamas Bendrijos pasirengimas reaguoti į ekstremalias situacijas, įskaitant veiksmus, ugdančius ES piliečių sąmoningumą. 13. Be to, Civilinės saugos finansinėje priemonėje įtvirtintos specialios nuostatos dėl tam tikrų transporto išteklių finansavimo didelio masto ekstremaliosios situacijos atveju, siekiant sudaryti sąlygas greitai ir veiksmingai į ją reaguoti. 14. Civilinės saugos finansinės priemonės 15 straipsnio 2 dalies b punkte nustatyta, kad turi būti atliktas tarpinis pasiektų rezultatų ir šios Civilinės saugos finansinės priemonės kokybinių ir kiekybinių aspektų vertinimas[5]. 15. 2008 m. pradėtais vykdyti parengiamaisiais veiksmais, susijusiais su ES greito reagavimo pajėgumais, siekta gerinti bendrus ES pajėgumus reaguoti į nelaimes ES ir už jos ribų, užtikrinant, kad būtų galima naudotis dalyvaujančių valstybių ištekliais, kurie turi būti parengti dislokuoti vykdant ES civilinės saugos operacijas. Komisijai ir Stebėsenos ir informavimo centrui pavesta šiais dislokuoti parengtais ištekliais naudotis, kai vykdomos konkrečios užduotys vietoje. 16. Be to, 2008 m. pradėtas bandomasis dalyvaujančių valstybių glaudesnio bendradarbiavimo kovojant su miškų gaisrais projektas, kuriuo siekiama gerinti operacijų išteklių ir neatidėliotinos pagalbos mobilizavimą, siekiant padėti dalyvaujančiai valstybei gesinti miškų gaisrus, kurie yra pernelyg dideli ir intensyvūs, kad ji galėtų juos užgesinti naudodama savo logistinius pajėgumus ir darbo jėgą. Bandomojo projekto tikslai buvo įtraukti į parengiamuosius veiksmus, susijusius su ES greito reagavimo pajėgumais, kurie yra 2009 m. kvietimo teikti paraiškas dalis. Šia forma parengiamieji veiksmai buvo tęsiami 2010 m., t. y. trečiaisiais ir paskutiniaisiais metais (kai kurių projektų įgyvendinimas vyks iki 2012 m. vidurio). 17. Galiausiai, pagal bandomąjį projektą dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo kovojant su gaivalinėmis nelaimėmis, paskirtos dotacijos bendradarbiavimo ir glaudesnio su civilinės saugos priemonėmis susijusio bendradarbiavimo veiksmams remti, siekiant didinti sąmoningumą ir skatinti gaivalinių nelaimių prevenciją ar jų padarinių mažinimą, kuriant tarpvalstybines išankstinio perspėjimo, koordinavimo ir logistines priemones. 18. Finansinio reglamento įgyvendinimo taisyklių[6] 21 straipsnio 2 dalyje nustatytas reikalavimas atlikti parengiamųjų veiksmų ir bandomųjų projektų vertinimus pagal skiriamus žmogiškuosius bei finansinius išteklius ir pasiektus rezultatus, siekiant patikrinti, ar jie atitinka nustatytus tikslus. VERTINIMO TIKSLAI IR METODIKA 19. Vertinimo rezultatuose Komisijai ir kitiems suinteresuotiesiems subjektams nurodomi svarbiausi nustatyti faktai ir tai, kokias išvadas galima daryti įvertinus patirtį, įgytą civilinės saugos srityje įgyvendinant minėtus veiksmus. Tai padės Komisijai toliau veiksmingai įgyvendinti mechanizmą ir finansinę priemonę. 20. Be to, vertinimo rezultatais bus galima pasinaudoti 2011 m. rengiant išsamų politikos priemonių rinkinį, kai bus peržiūrimas ES bendradarbiavimas ekstremaliųjų situacijų valdymo srityje, pirmiausia kalbant apie šias dvi svarbias temas: 1) visų dalyvių atsakomybę imtis tinkamų prevencinių bei apsaugos priemonių ir 2) ES ir dalyvaujančių valstybių solidarumo bei pagalbos užtikrinimą, kai to prireikia. 21. Galiausiai vertinimu bus remiamasi rengiant Komunikatą dėl Finansinės priemonės pratęsimo, kuris turi būti pateiktas ne vėliau kaip 2011 m. gruodžio 31 d. (pagal Civilinės saugos finansinės priemonės 15 straipsnio 2 dalies c punktą); šis komunikatas praktiškai bus pasiūlymas dėl naujosios Civilinės saugos finansinės priemonės. 22. Komisijos tarnybos, remdamosi turima informacija ir patirtimi, parengė preliminarius vidaus peržiūros dokumentus. Vėliau išorės konsultantams (įmonei COWI A/S, bendradarbiaujančiai su „Aguaconsult“) buvo pavesta atlikti nepriklausomą Europos Komisijos veiksmų civilinės saugos srityje vertinimą ir vykdyti plataus masto išsamias konsultacijas su suinteresuotaisiais subjektais[7], be kita ko, rengti pokalbius ir naudojantis interneto sistema atlikti elektroninę apklausą. Konsultantai parengė vertinimo ataskaitos projektą, kuriame, be kita ko, atsižvelgiama į preliminarių vidaus peržiūros dokumentų išvadas. Ataskaita skelbiama Komisijos portale[8]. Visi Komisijos departamentai, kuriems aktualus vertinimas, dalyvavo šiame procese ir specialios iniciatyvinės grupės darbe. Be to, Komisijos tarnybos konsultavosi su dalyvaujančiomis valstybėmis, taip pat dalyvavo nacionalinių civilinės saugos institucijų generalinių direktorių susitikime, siekdamos sužinoti jų nuomonę apie mechanizmo, finansinės priemonės ir parengiamųjų veiksmų bei bandomųjų projektų veikimą. 23. Išorės konsultantai turėjo atlikti nepriklausomą 2007–2009 m.[9] (imtinai) Europos Komisijos civilinės saugos srities veiksmų įgyvendinimo vertinimą ir pirmiausia įvertinti: 24. Stebėsenos ir informavimo centro, kuris numatytas Mechanizmo sprendimo 2 straipsnio 5 dalyje, veikimą ir teikiamas paslaugas; 25. Civilinės saugos finansinės priemonės transporto nuostatų veikimą (4 straipsnio 2 dalies b ir c punktai ir 3 dalis); 26. vadinamojo modulių metodo ir priemonių, išbandytų vykdant bandomuosius projektus ir parengiamuosius veiksmus, kuriais siekiama didinti atsako priemonių prieinamumą, įgyvendinimą; 27. Mechanizmo sprendimo 5 straipsnio 5 dalyje nurodytą mokymo programą (įskaitant pratybų programą ir ekspertų mainų programą). VERTINIMO IšVADOS Stebėsenos ir informavimo centras 28. Stebėsenos ir informavimo centras yra pagrindinis ES civilinės saugos mechanizmo centras, kuris siekia sudaryti sąlygas glaudesniam ES ir valstybių narių bendradarbiavimui teikiant civilinės saugos pagalbą didelio masto ekstremaliųjų situacijų atveju. 29. Iš 2007–2009 m. veiklos vertinimo išvadų aiškiai matyti, kad Stebėsenos ir informavimo centras įvykdė tikslą dirbti valstybėms narėms, Komisijai ir bendrai ES, be to, jis vis aktyviau dalyvauja su civiline sauga susijusioje veikloje Europoje ir visame pasaulyje. Stebėsenos ir informavimo centras buvo prieinamas ir galėjo nedelsdamas reaguoti visą parą, kaip numatyta nauja redakcija išdėstyto Mechanizmo sprendimo 2 straipsnio 5 dalyje. Stebėsenos ir informavimo centro nauda plačiai pripažįstama – jis teikia naudingas paslaugas, svarbias dalyvaujančioms valstybėms, kai jos teikia civilinės saugos pagalbą ES arba už jos ribų; šios paslaugos apima konsultacijas dėl konkrečių poreikių, sąlygų glaudesniam dalyvaujančių valstybių bendradarbiavimui sudarymą ir išteklių telkimą. Stebėsenos ir informavimo centro skiriamasis požymis, atsižvelgiant į minėtas aplinkybes, yra tai, kad jis veikia pagal vieno langelio principą. Tai padeda taupyti brangų laiką ir toms valstybėms, kurios priverstos prašyti tarptautinės pagalbos, ir ją teikiančioms dalyvaujančioms valstybėms. Teikiant pagalbą už ES ribų, Stebėsenos ir informavimo centras atliko operacijų koordinavimo ir Europos reagavimo veiksmų integravimo į bendras JT pastangas funkcijas. Kiekvienais metais naudojimosi mechanizmu atvejų nuosekliai daugėja, o tai patvirtina jo papildomą naudą. 30. Išorės vertinime pažymėta ir labai gerai įvertinta tai, kad Stebėsenos ir informavimo centras glaudžiau bendradarbiauja su tarptautiniais pagalbos teikėjais, visų pirma JT agentūromis, tačiau reikėtų dėti daugiau pastangų kitų subjektų, pavyzdžiui, humanitarinę pagalbą teikiančios NVO bendruomenės ir karinių subjektų (pvz., NATO), jeigu pastarųjų dalyvavimas pateisinamas vadovaujantis atitinkamomis JT (Oslo ir civilinių gynybos išteklių naudojimo) gairėmis, atžvilgiu. 31. Europos Parlamentui ir Tarybai skirtame 2008 m. Komunikate[10] dėl ES pajėgumo reaguoti į nelaimes didinimo Komisija nurodė keletą tobulintinų dalykų, t. y. reikėtų: 32. gerinti jos priemonių veiksmingumą bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis, tarptautiniais, nacionaliniais ir vietos suinteresuotaisiais subjektais, visų pirma užtikrinant sąsają ir geresnį mokymų, poreikių vertinimo, planavimo ir operacijų koordinavimą; 33. labiau supaprastinti horizontalųjį koordinavimą – tiek Briuselyje, tiek vietos lygmeniu – su Komisija, Sąjungai pirmininkaujančia valstybe nare, valstybėmis narėmis ir vyriausiuoju įgaliotiniu, visų pirma didelio masto gaivalinių nelaimių atveju, kai reaguojama ir pagal Civilinės saugos mechanizmą, ir pagal BUSP priemones; 34. gerinti vertikalųjį koordinavimą tarp ES ir valstybių narių. Tokį koordinavimą reikėtų optimizuoti, nes atskirų valstybių narių ir humanitarinių tarnybų ir (arba) agentūrų įgaliojimų skirtumai turi poveikio Komisijos reagavimo veiksmams. Remdamasi šiomis išvadomis, Komisija ėmėsi nagrinėti, kaip būtų galima pagerinti Stebėsenos ir informavimo centro veiklą. Komunikate dėl Sąjungos pajėgumo reaguoti į nelaimes didinimo[11] raginama: stiprinti Stebėsenos ir informavimo centrą, kad jis galėtų atlikti Europos civilinės saugos intervencijų operacinio centro vaidmenį. Siekiant šio tikslo reikia kokybiniu požiūriu pereiti nuo keitimosi informacija ir (arba) reagavimo į ekstremaliąsias situacijas prie aktyvaus ekstremaliųjų situacijų numatymo ir (arba) jų stebėjimo realiuoju laiku, taip pat prie dalyvavimo operacijose ir jų koordinavimo. Tai, be kita ko, apima išankstinio perspėjimo sistemas, poreikių vertinimus, tinkamų išteklių nustatymą ir techninių konsultacijų dėl reagavimo išteklių teikimą valstybėms narėms; galimų scenarijų rengimą, įprastas veiklos procedūras ir įgytos patirties vertinimus; Komisijos kompetencijos sutelkti turimą transportą ir teikti bendrą finansavimą transportui įgyvendinimą; dažnesnius mokymus ir pratybas, skirtus valstybėms narėms ir kitiems ekspertams; taip pat valstybėms narėms teikiamą pagalbą bendriems ištekliams parengti. Remdamasi šiais vidinės peržiūros elementais, išorės vertinimu ir suinteresuotųjų subjektų pareiškimais, Komisija daro išvadą, kad Stebėsenos ir informavimo centras sėkmingai, aktyviai ir veiksmingai atliko savo užduotį ir yra Civilinės saugos mechanizmo pagrindas. Europos subjektų bendradarbiavimas nuolatos gerėja, kaip galima spręsti pagal, pavyzdžiui, Europos Žemės stebėjimo programą ir jos greitojo reagavimo tarnybą, taip pat sąsajas su visomis Komisijos priemonėmis sveikatos srityje, tačiau tebereikia užtikrinti, kad visi veiksmai būtų nuoseklūs ir gerai koordinuoti su kitomis intervencijomis bei veiksmais, vykdomais naudojant ES ir tarptautinius (visų pirma finansuojamus JT) reagavimo į nelaimes valdymo pajėgumus (įskaitant humanitarinės pagalbos, taip pat pagalbos vystymuisi ilguoju laikotarpiu pajėgumus), taip pat su dalyvaujančių valstybių intervencijomis, ir juos papildytų. Vis dėlto atrodo, kad Europos mastu bendradarbiaujant ir koordinuojant civilinės saugos srityje pasinaudota ne visomis galimybėmis, kurias dėl būsimo Stebėsenos ir informavimo mechanizmo būtų galima išnaudoti dar geriau. 35. Be to, Europos Parlamentui ir Tarybai skirtame komunikate „Geresnis Europos reagavimas į nelaimes. Civilinės saugos ir humanitarinės pagalbos vaidmuo“[12] Komisija išvardijo tolesnius veiksmus, kurie padėtų užtikrinti veiksmingesnius, naudingesnius, nuoseklesnius ir matomesnius Europos reagavimo veiksmus. Komunikate Stebėsenos ir informavimo centro bei GD ECHO krizių centro sujungimas, siekiant sukurti tikrą ištisą parą be poilsio dienų veiksiantį Europos reagavimo į nelaimes centrą , įvardijamas kaip vienas iš jos vizijos kertinių akmenų. Šis centras turėtų virsti platforma, teikiančia visapusišką pagalbą dalyvaujančioms valstybėms, kitoms ES tarnyboms ir tarptautinėms organizacijoms, kai vykdomos reagavimo į nelaimes operacijos, taip pat jis turėtų atlikti pagrindinį vaidmenį planuojant ES operacijas (įskaitant galimų scenarijų rengimą ir nenumatytų operacijų planavimą) ir koordinuojant Europos reagavimo veiksmams suteikiamus išteklius. Mokymo programa 36. Vidaus dokumentų tyrimo išvadose, suinteresuotųjų subjektų pareiškimuose ir išorės vertinime nurodyta, kad mokymo programa yra labai vertingas bendradarbiavimo ES civilinės saugos srityje elementas; tokią išvadą galima daryti ir iš patirties, kurią Komisija įgijo mokymuose. Mokymo kursai labai naudingi nacionalinius civilinės saugos ekspertus rengiant dalyvauti civilinės saugos pagalbos teikimo intervencijose, be to, dėl jų labai pagerėjo ES civilinės saugos sistemos reagavimo pajėgumai. Komisija daro išvadą, kad mokymo programa turėtų išlikti svarbiu pasirengimo elementu bendradarbiaujant ES civilinės saugos srityje. 37. Iš vertinimų aišku, kad kursų turinys laikomas visapusiškai papildančiu kitus nacionaliniu bei tarptautiniu lygmenimis rengiamus mokymus. Komisija daro išvadą, kad būtina toliau tobulinti ES mokymo sistemą, siekiant užtikrinti įvairių programų, rengiamų skirtingais lygiais, nuoseklumą; tuo tikslu visi mokymų rengėjai turėtų nuolatos arba stipriau koordinuoti savo veiklą, visų pirma jei ateityje būtų numatyta dar labiau integruoti programas. 38. 2009 m. suburta mokymo politikos grupė, kurios pirmasis posėdis įvyko 2009 m. rugsėjo mėn. Tai pirmas žingsnis siekiant sukurti europinio mokymo nelaimių valdymo srityje priemones. Be to, kursų vadovai susitinka iki septynių kartų per ciklą; trys iš šių susitikimų skiriami vertinimui. Kiekvienų metų pabaigoje rengiamas metinis mokymo koordinatorių susitikimas. Pagal šią sistemą diskusijose taip pat aptarti nacionalinių mokymo programų palyginamumo aspektai, valdymo bei kokybės klausimai ir galimybės parengti mokymus, susijusius su prevencijos ir pasirengimo klausimais. 39. Pastaraisiais metais mokymo programos neatsiliko nuo pokyčių, susijusių su sustiprintu Civilinės saugos mechanizmu, kurio veikla ir kompetencija ilgainiui apėmė vis daugiau sričių. Vertinime aiškiai pabrėžiama, kad didėja mokymo veiklos apimtis, be kita ko, rengiama daugiau ir naujų rūšių kursų. Atsižvelgiant į šiuos pokyčius ir į sumažėjusias galimybes teikti viešąjį finansavimą, reikia svarstyti klausimą, kaip parengti veiksmingesnę civilinės saugos mokymo programą, nes ateityje gali būti mažiau galimybių mokymus organizuoti centralizuotai ir juos koordinuoti tarptautiniu mastu. 40. Mokymo kursuose dalyvaujančių valstybių civilinės saugos ekspertams ir kitiems partneriams, pavyzdžiui, UNDAC (Jungtinių Tautų nelaimių įvertinimo ir veiklos koordinavimo) grupių nariams ir kitoms Komisijos tarnyboms, sudarytos puikios sąlygos dalytis patirtimi ir užmegzti ryšius. Paprastai sunku remiantis objektyviais rodikliais įvertinti tokių oficialių ir neoficialių ryšių išlaidas bei naudą. Komisija mano, kad didelio masto ekstremaliosios situacijos atveju tokie ryšiai ir tinklai gali būti nepaprastai svarbūs pasirenkant geriausią galimą pagalbos teikimo būdą, o ne mažiau optimalų scenarijų, kai dėl neveiksmingo koordinavimo ir neveiksmingų organizacinių veiksmų prarandama itin brangaus laiko. Akivaizdu, kad keitimasis patirtimi ir tinklų kūrimas susijęs su tam tikromis sistemos sąnaudomis. Vis dėlto tokio tinklo poveikis gali tapti šalutiniu poveikiu, siekiant minėtų pagrindinių mokymo tikslų. 41. Šiomis aplinkybėmis Komisija taip pat svarsto, kaip geriau organizuoti keitimąsi patirtimi, susijusia su šia sritimi, pratybomis ir mokymais, ir dalytis patirtimi, kurios įsisavinimas turėtų būti labiau struktūrizuotas[13]. 42. Šiuos skirtingus aspektus plačiau aptarti bus galima 2011 m. atliekant civilinės saugos teisės aktų peržiūrą. Taip pat bus svarstoma, ar yra galimybių mokymo veiklai skirti didesnį finansavimą pagal naująją finansinę priemonę, ir, ar reikės ieškoti kitų būdų, siekiant didinti glaudesnio ES bendradarbiavimo pasirengimo nelaimėms srityje naudą. Pratybų programa 43. Sprendžiant iš Komisijos vidaus peržiūros išvadų, išorės vertintojų nustatytų faktų bei išvadų ir dalyvaujančių valstybių bei kitų suinteresuotųjų subjektų nuomonių, pratybos yra veiksminga priemonė gerinti Europos pasirengimą reaguoti į gaivalines ir žmogaus sukeltas nelaimes. Pratybos padėjo patobulinti procedūras ir praktines priemones, kurios turi būti nustatytos, siekiant vykdyti civilinės saugos operacijas ir bendradarbiavimą, įskaitant galimybę pradėti pratybas naudojant priimančiosios šalies paramos priemones. Visų pirma akivaizdu, kad pasiekti mechanizmo įgyvendinimo sprendimo[14] 24 straipsnyje nurodyti tikslai, t. y. pagerėjo reagavimo pajėgumai, komandoms sudarytos sąlygos atlikti būtiną praktiką, patobulintos ir patikrintos procedūros, nustatyta bendra pagalbos operacijų civilinės saugos srityje koordinavimo kalba, sutrumpintas reagavimo laikas didelio masto ekstremaliųjų situacijų atveju, sustiprintas dalyvaujančių valstybių civilinės saugos tarnybų operatyvinis bendradarbiavimas ir dalytasi įgyta patirtimi. 44. Komisija daro išvadą, kad realiomis sąlygomis rengtos pratybos civilinio saugos mechanizmo, kuris bendrai finansuojamas ES, taikymo srityje buvo svarbiausia priemonė gerinant visų Civilinės saugos mechanizmo komponentų pasirengimo lygį. 45. Apskritai per šį laikotarpį vykdytomis pratybomis sudarytos labai palankios sąlygos siekti nustatytų tikslų, tačiau pačioms pratyboms neigiamą poveikį turėjo tai, kad jos nebuvo integruotos į išsamesnę pratybų programą ir paprastai yra rengiamos atsižvelgus į dalyvaujančių valstybių pateiktus pasiūlymus. Tokį vertinimą nurodė daug suinteresuotųjų subjektų, paprašytų bendrai įvertinti pratybų programos veiksmingumą, nuoseklumą, papildomumą ir bendradarbiavimo lygį ją vykdant. Kai kurie respondentai nurodė, kad ES turėtų parengti gaires, kad būtų užtikrintas panašus pratybų lygis ir procedūros, pavyzdžiui, minimalūs standartai. 46. Komisija daro išvadą, kad pratybų programa jau taip išplėtota, kad pats laikas peržiūrėti konkrečius politikos prioritetus ir tikslus, siekiant gerinti ES pasirengimą, visų pirma įvertinti minimalius ES finansavimo reikalavimus, dėl kurių šiuo metu susitarta, ir nustatyti patobulintus reikalavimus. 47. Pratybos realiomis sąlygomis rengiamos koordinuojant nacionaliniu ir Europos lygmenimis. Dėl šios ypatybės visuose pratybų ciklo etapuose kyla didelių sunkumų, kuriuos, be kita ko, lemia tai, kad skirtingos dalyvaujančios valstybės yra užtikrinusios nevienodą civilinės saugos sistemos lygį ir tai, kad skiriasi jų požiūris į pratybų planavimą, vedimą ir vertinimą. Dėl to kyla klausimas, ar naudinga glaudžiau bendradarbiauti vykdant Europos pratybų programą ir nacionalines pratybų programas. Glaudžiau bendradarbiaujant galima padidinti pratybų programos veiksmingumą, nuoseklumą, užtikrinti geresnį bendradarbiavimą, papildomumą ir našumą, tačiau kartu tai gali reikšti, kad reikės skirti papildomų lėšų planavimui ir koordinavimui, taip pat ES pratybų sistemos kūrimui. 48. Remdamasi nurodytais faktais, Komisija pripažįsta, kad siekiant geriau įgyvendinti pagrindinį tikslą – tobulinti operacijas gerinant pasirengimą – reikia svarstyti galimybę parengti integruotą ir išsamią pratybų programą ir (arba) sistemą. Tam reikėtų kelių veiksmų visų pirma parengti bendrą pratybų metodologijos glosarijų ir nustatyti suderintus minimalius reikalavimus (dėl vertinimo ir tobulinimo planų programos, pratybų kontrolės, bendrųjų saugos taisyklių ir kt.), taip pat parengti iš anksto numatytų nelaimių scenarijų, kuriuos imituojant būtų rengiamos pratybos, viziją. Daugiausia dėmesio turėtų būti skiriama dalyvaujančių valstybių parengtų rizikos vertinimų rezultatų ir galimų scenarijų naudojimui, taip pat scenarijų, kurie ES lygmeniu turi būti parengti artimiausiais metais, peržiūrai. Be to, tokioje pratybų politikos sistemoje taip pat galėtų būti numatyta galimybė parengti svarbius dislokavimo vykdant pagalbos operacijas už ES ribų scenarijus. 49. Dėl ES pratybų programos Komisija daro išvadą, kad nors apskritai ji yra sėkminga, bet gali prireikti parengti sustiprintą pratybų sistemą, siekiant dar padidinti pasirengimo ir Europos šalių bendradarbiavimo lygį ir užtikrinti kuo didesnę naudą visoms dalyvaujančioms valstybėms. Ekspertų mainų programa 50. Vykdant ES civilinės saugos veiklą Europos ir tarptautiniu lygmenimis labai naudinga tiesiogiai susipažinti su partnerių, pavyzdžiui, kitų valstybių narių susijusių valdžios institucijų ir subjektų, darbo metodais ir procedūromis. 51. Komisija daro išvadą, kad vykdant ekspertų mainų programą pasiekti mechanizmo įgyvendinimo sprendimo[15] 25 straipsnyje nustatyti tikslai, t. y. ekspertams sudarytos sąlygos: 1) įgyti patirties kitose srityse; 2) susipažinti su įvairiais naudojamais metodais ir veiklos procedūromis; ir 3) nagrinėti, kokius metodus taiko kitos pagalbos teikimo operacijose dalyvaujančios tarnybos ir institucijos. Apskritai susitikimuose su kitose valstybėse narėse dirbančiais kolegomis aptariant bendrus klausimus galima supaprastinti ir palengvinti bendravimą ekstremaliųjų situacijų atveju, kai laikas itin svarbus. 52. Sprendžiant pagal tai, kad iki šiol apmokyta tik labai nedaug ekspertų ir kad vis dar jaučiamas mokymo poreikis, šią sistemą būtų naudinga taikyti toliau, taip pat būtų naudinga svarstyti apie didesnį jos viešinimą. 53. Komisija pažymi, kad programa visų pirma rengiama kaip galimybė mokytis į užsienį komandiruotiems ekspertams. Siekiant didinti dalyvaujančių valstybių bendradarbiavimą, verta svarstyti galimybę mainus rengti taip, kad tam tikros srities ekspertai galėtų vykti į kitas dalyvaujančias valstybes, jei to būtų paprašyta. Moduliai 54. Šiuo metu Europos civilinės saugos srityje modulių metodas plačiai naudojamas kaip priemonė sąveikai didinti, dislokavimui pagreitinti, atsako nuspėjamumui gerinti, taip pat reikalingai paramai, kurią teikia nukentėjusi valstybė (kad būtų galima vykdyti moduliui skirtas užduotis), bendrai Europos civilinės saugos intervencijos kokybei ir veiksmingumui didinti. Be to, nustačius modulius ir sukūrus jų duomenų bazę CECIS[16], tapo lengviau prašyti pagalbos ir ją teikti ES, nes taip buvo pagerintas tiek pagalbą teikiančių, tiek jos prašančių valstybių planavimas (t. y. potvynių atveju, kai prašoma tam tikro skaičiaus didelio pajėgumo siurblinių modulių, aiškiai nurodomas modulio pajėgumas, vieta, kurioje jį būtų galima naudoti, reikalinga susijusi pagalba ir kt.). Komisija mano, kad modulių metodo papildoma nauda buvo aiškiai įrodyta. 55. Sprendžiant iš Komisijos vidaus peržiūros, išorės vertintojų nustatytų faktų bei išvadų ir dalyvaujančių valstybių ir kitų suinteresuotųjų subjektų nuomonių civilinės saugos moduliai apskritai laikomi veiksminga priemone gerinant Europos pasirengimą reaguoti į gaivalines ir žmogaus sukeltas nelaimes. 56. Modulių koncepciją reikia toliau stiprinti užtikrinant modulių naudojimą specialiose pratybose. Šia kryptimi pradėta dirbti 2010 m., kai buvo pradėtas pirmasis pratybų, kuriose naudojami šeši moduliai, ciklas. Modulių pratybos – tai pratybos konkrečioje srityje, kuriomis siekiama gerinti skirtingų modulių bei ES civilinės saugos koordinavimo komandos bendradarbiavimą ir koordinavimą ekstremaliosios situacijos metu. Nors modulių pratybos į šią vertinimo ataskaitą neįtrauktos (dėl to, kad pažanga pradėta justi tik 2010 m. pabaigoje), pirminiai dalyvaujančių valstybių atsiliepimai apie šį komponentą labai teigiami. 57. Be to, pasistūmėta rengiant standartines modulių veikimo procedūras, kuriomis siekiama dar labiau gerinti sąveiką ir koordinavimą vietoje, taip pat su būstinėmis. Taip pat rengiamos gairės dėl priimančiosios valstybės paramos. Abi iniciatyvas koordinuoja Komisija, o dalyvaujančios valstybės dirba modulių darbo grupėje. Bandomieji projektai ir parengiamieji veiksmai 58. Vykdydama bandomuosius projektus bei parengiamuosius veiksmus ES bendrai finansavo keletą projektų, kuriais siekta užtikrinti reagavimo išteklių prieinamumą. Šiais projektais siekta išbandyti inovacines valdymo priemones, susijusias su dalyvaujančių valstybių išteklių (daugiausia modulių), kurie parengti dislokuoti vykdant ES operacijas pagal bendrą Komisijos ir atitinkamų dalyvaujančių valstybių susitarimą, taip pat papildomų ES lygmens išteklių ir (arba) paslaugų valdymą. 59. Teikiant pagalbą konkrečių ekstremaliųjų situacijų atveju pasinaudota daugeliu dalyvaujančių valstybių dislokuoti parengtais ištekliais, taip pat papildomais pajėgumais ir (arba) paslaugomis ir pasiekta teigiamų rezultatų, kurie įtraukti į parengiamuosius veiksmus bei bandomuosius projektus ir kuriais įrodyta, kad išbandyti moduliai yra tinkami. Nors išorės vertinime daroma išvada, kad dėl riboto dislokavimų skaičiaus dar anksti daryti galutines išvadas dėl to, ar ES reagavimas į nelaimes tapo veiksmingesnis, tačiau pripažįstama, kad dėl šių priemonių ES tinkamiau reagavo į nelaimes. 60. Vykdydama parengiamuosius veiksmus, susijusius su ES greito reagavimo pajėgumais, Komisija bendrai finansavo apie 20 projektų, kuriuose dalyvavo daugiau kaip pusė iš visų dalyvaujančių valstybių ir kuriais siekta parengti svarbiausias dislokuoti parengtų išteklių priemones. Vykdydamos šiuos projektus dalyvaujančios valstybės tam tikrus išteklius (daugiausia modulius, įskaitant paieškos ir gelbėjimo, vandens gryninimo, medikų komandų, miško gaisrų gesinimo[17], ChBRB medžiagų aptikimo ir nukenksminimo, laikino apgyvendinimo, techninės pagalbos ir paramos grupių (TAST)) parengė dislokuoti ES civilinės saugos operacijų atveju. Šie ištekliai išbandyti pratybose ir naudoti realiuoju laiku vykdytose operacijose (pavyzdžiui, reaguojant į žemės drebėjimą Haityje ir potvynius Lenkijoje), taip veiksmingai prisidedant prie bendrų ES reagavimo veiksmų. Komisijai ir (arba) Stebėsenos ir informavimo centrui paprašius šie moduliai buvo sklandžiai mobilizuoti ir dislokuoti. Kai kurie projektai tebevykdomi ir bus tęsiami iki 2012 m. vidurio. 61. Didžiausia galima dislokuoti parengtų išteklių nauda būtų gaunama parengus nuoseklią sistemą, pagal kurią būtų numatytas tinkamas įvairių rūšių išteklių kiekis ir išankstinis strateginis planavimas (įskaitant standartinius scenarijus ir nenumatytų atvejų planus). Tai visų pirma būtų galima padaryti kuriant Europos reagavimo į nelaimes pajėgumus, sudarytus iš valstybių narių išteklių, kuriuos jos savanoriškai pasiūlo dislokuoti per ES vykdomas operacijas ekstremaliųjų situacijų atveju, kaip nurodyta 2010 m. spalio mėn. Komisijos komunikate (COM(2010) 600 galutinis). 62. 2008 m. pradėtas bandomasis projektas, susijęs su glaudesniu dalyvaujančių valstybių bendradarbiavimu gesinant miškų gaisrus (ES kovos su miškų gaisrais taktinės rezervo pajėgos (EUFFTR)), kurio tikslas – gerinti operacijų išteklių ir paramos ekstremaliųjų situacijų atveju mobilizavimą, siekiant padėti dalyvaujančiai valstybei gesinti miškų gaisrus, kurie yra pernelyg dideli ir intensyvūs, kad juos būtų galima užgesinti naudojant jos nacionalinius logistinius pajėgumus ir darbo jėgą. Pagal EUFFTR projektą gaisrams gesinti skirti du lėktuvai ( Canadair CL-215), kurie buvo išsinuomoti iš komercinės rinkos; 2009 m. liepos 1 d. – rugsėjo 30 d. laikotarpiu kiekvieną iš jų skrydžiams buvo galima naudoti 150 val. Lėktuvai papildė Europos išteklius, kuriais sustiprinami bendri ES gaisrų gesinimo pajėgumai. Jie galėjo būti naudojami teikiant pagalbą ES valstybėms narėms, kurios pagal Civilinės saugos mechanizmą prašo padėti gesinti gaisrus vykdant operacijas iš oro. 63. Sprendimą dėl EUFFTR dislokavimo Komisija priėmė pasikonsultavusi su visomis pietinėmis valstybėmis narėmis dėl padėties, susidariusios dėl miškų gaisrų. Priėmus sprendimą Prancūzijos vidaus reikalų ministerija (pagal projektą teikiamos paramos gavėja) užtikrino, kad būtų dislokuoti Bastjoje (Korsika) laikomi lėktuvai. Nuo mechanizmo taikymo pradžios 2009 m. EUFFTR dalyvavo šešiose iš devynių miškų gaisrų gesinimo operacijose: po du kartus Prancūzijoje (Korsikoje) ir Portugalijoje, po kartą Italijoje ir Graikijoje. Kitus tris kartus, kai buvo naudojamasi mechanizmu (Albanijoje, Graikijoje ir Portugalijoje), valstybės narės laiku suteikė tinkamą pagalbą, todėl EUFFTR išteklių dislokuoti neprireikė. 64. Išorės vertinime taip pat pažymėta, kad sudėtinga įvertinti veiksmų papildomumą. Ar kai kuriuos veiksmus būtų buvę galima atlikti be bendro finansavimo ES lygmeniu? Iš elektroninės apklausos rezultatų pakankamai aišku, kad papildomumo tikslas buvo visiškai pasiektas (80 proc. prieš 10 proc. respondentų, žr. pirmiau). Tačiau reikia pažymėti, kad kai kurie rezultatai galėjo būti ne visai objektyvūs, nes didelę respondentų dalį sudarė subjektai, pagalbą gaunantys pagal bendrai finansuojamus projektus. Vertintojai nurodė susirūpinimą, kad bandomųjų projektų arba parengiamųjų veiksmų finansavimas nevisiškai atitinka papildomumo principą, nes tiesiog užpildo šalies ar regiono prevencijos ir (arba) pasirengimo veiklos spragas. Be to, respondentai nurodė susirūpinimą, kad egzistuoja netyčinio atgrasymo galimybė, nes kai kurios valstybės narės gali nedaryti investicijų tikėdamosi gauti paramą pagal mechanizmą (pavyzdžiui, prevencijos priemonėms). Objektyvus vertinimas turėtų būti atliekamas taikant palyginamąjį metodą, pagal kurį būtų aprašyta, kokia padėtis susidarytų, jeigu ES bendras finansavimas nebūtų skiriamas. Dėl konkrečių kiekvienos dalyvaujančios valstybės aplinkybių tokią analizę atlikti sunku ir jos rezultatai nebūtų labai tikslūs. 65. Atsižvelgdama į šiuos sunkumus, Komisija nėra pasirengusi visapusiškai patvirtinti papildomumo ar jo trūkumo buvimą. Dėl galimo nacionalinių prevencijos priemonių „išstūmimo“ arba pakeitimo – tokią išvadą reikėtų pagrįsti numanomais minimaliais tinkamo prevencijos lygio standartais. 66. Vertinime galima aptarti, ar kuriuos nors rezultatus, visų pirma didesnius greito reagavimo pajėgumus, buvo galima pasiekti mažesnėmis sąnaudomis. Pagal šiuo metu turimus duomenis Komisija negali daryti galutinių išvadų dėl šio metodo ekonomiškumo. Vis dėlto, nemažai elektroninės apklausos ir išorės vertinimo respondentų nurodė, kad kontrolė ir vertinimas turėtų būti griežtesni. 67. Komisija daro išvadą, kad civilinės saugos modulių, parengiamųjų veiksmų ir bandomųjų projektų koncepcijos plėtojimas padėjo Europai pasiekti aukštesnį pasirengimo lygį. Bet kurios didelio masto nelaimės atveju bus naudojamasi didesniais greito reagavimo pajėgumais, taip išsaugant gyvybes, apsaugant turtą ir aplinką tiek Europoje, tiek už jos ribų. Tačiau akivaizdu, kad šio geresnio pasirengimo nauda turi būti išsaugota ir vidutiniuoju bei ilguoju laikotarpiais, todėl reikia išlaikyti šiuo metu operacijose naudojamus modulius ir juos tobulinti. Šiuo klausimu Komisija pažymi, kad vertintojai nurodė, jog beveik visi respondentai labai norėtų, kad parengiamųjų veiksmų sistema būti išlaikyta ir po to, kai 2010 m. pasibaigs jos galiojimas (tam pritarė 20 respondentų iš 25). Pagalbos transportu nuostatos 68. Transporto nuostatos galioja nuo 2007 m. ir jos buvo įgyvendintos, siekiant spręsti su transporto trūkumu susijusias problemas. Komisija prisideda: 1) dalyvaujančioms valstybėms teikdama tiesiogines dotacijas (pagalba gali būti teikiama visoms transporto priemonėms: reikiamam civiliniam ar kariniam transportui, jeigu visapusiškai laikomasi susijusių tarptautinių ir (arba) JT gairių[18]), arba 2) naudodamasi transporto rangovo (brokerio), kuris išnuomoja transporto priemones, paslaugomis. Pagal Civilinės saugos finansinę priemonę 2007–2013 m. transportui gali būti panaudota ne daugiau kaip 90 mln. EUR. Finansinės paramos prašanti dalyvaujanti valstybė narė per 6 mėn. nuo operacijos privalo grąžinti bent 50 proc. iš ES gautų lėšų. 69. Dalyvaujančios valstybės ne iš karto galėjo visapusiškai naudotis transporto nuostatomis. Nuo transporto nuostatų įsigaliojimo iki 2010 m. pabaigos pagal Civilinės saugos finansinę priemonę bendras finansavimas iš viso siekė apie 7,5 mln. EUR, 2010 ir 2011 m. labai padaugėjo prašymų mobilizuoti išteklius ir suteikti finansinę paramą[19]. 70. Vertinimo išvadose nustatyta, kad dėl transporto nuostatų bendrai pagerėjo pagalbos teikimas ir buvo veiksmingiau reaguojama nelaimių atveju. Transporto nuostatos taip pat labai naudingos dėl to, kad jomis visoms dalyvaujančioms valstybėms suteikiama galimybė teikti pagalbą ir būti matomoms reaguojant į tarptautinio masto nelaimes. Apskritai su transportu susijusios priemonės buvo naudingos tiek teikiant pagalbą dalyvaujančioms valstybėms, kai mobilizuojami transporto ištekliai ir jais dalijamasi, tiek sudarant sąlygas teikti papildomus pasiūlymus, kai reikia spręsti transporto trūkumo problemą (naudojantis brokerių teikiamomis transporto paslaugomis arba teikiant finansinę paramą). 40 proc. elektroninės apklausos respondentų nurodė, kad transporto nuostatos daro lemiamą poveikį, kai sprendžiama, ar siūlyti pagalbą. 71. Taikomos finansinės paramos, teikiamos per tiesiogines dalyvaujančioms valstybėms skiriamas dotacijas, valdymo procedūros yra naudingos, nes padeda užpildyti dideles spragas. Vis dėlto vienbalsiai pripažįstama, kad šios procedūros yra sudėtingos bei keblios ir jas reikėtų supaprastinti, be to, jos turėtų būti lankstesnės. 72. Remiantis vertinime nurodytais svarbiais aspektais, reikia toliau nagrinėti skirtingus bendro transporto operacijų finansavimo lygmenis, atsižvelgiant į tam tikrų pagalbos išteklių suteikimo skubą ir prioritetus, taip pat sudaryti geresnes sąlygas naudotis transporto ištekliais ir (arba) su jais susijusiomis galimybėmis. Bendradarbiavimo projektai 73. Šios srities vertinimą Komisija atliko pati, nesikreipdama į išorės vertintojus. Konsultantams nereikėjo vertinti bendradarbiavimo projektų, susijusių su prevencija ir pasirengimu, pirmiausia dėl to, kad elektroninės apklausos ir pokalbių metodas nebūtų tinkama priemonė šiam tikslui pasiekti, nes platesnė asmenų grupė neturi informacijos apie konkrečius atskirų projektų rezultatus. 74. Panašu, kad pasiekti numatyti bendradarbiavimo projektų, kurie pagal Civilinės saugos finansinę priemonę yra bendrai finansuojami ir vykdomi prevencijos bei pasirengimo srityje, tikslai. Vykdant pagal 2007 m. kvietimą teikti paraiškas pradėtus projektus, kurie jau užbaigti, parengta įdomių gairių, surengta konferencijų ir paskelbtos ataskaitos. Siekiant skaidrumo paskelbtos galutinės ataskaitos, be to, kiekvieno projekto vertingumą Komisija pripažino patvirtindama galutines ataskaitas. Taip pat galima pažymėti, kad ilgainiui daugėjo pasiūlymų ir projektų, kuriems suteikiama parama, – iš to galima spręsti apie jos poreikį. Nors daugelio projektų negalima vertinti tik pagal paprastus finansinius rodiklius, kaip ir, pavyzdžiui, mokslinių tyrimų ir plėtros projektų, kiekvienas projektas laikomas naudingu gerinant Europos prevencijos ir pasirengimo veiksmus, nes didelio masto ekstremaliosios situacijos atveju gali tekti skubiai pasinaudoti jau parengtais projektais. 75. Komisija daro išvadą, kad prevencijos ir pasirengimo projektai labai padėjo patobulinti tam tikrus ES civilinės saugos ir nelaimių valdymo sistemos aspektus, todėl ateityje reikėtų išsaugoti galimybę teikti finansavimą. 76. Tačiau kyla klausimas, ar papildomų individualių ad hoc projektų, kurių konkretūs tikslai, numatyti pagalbos gavėjai ir rezultatai labai skiriasi, nauda siekiant svarbiausių politikos tikslų gali būti didelė, jei nėra bendros politikos sistemos, kurią būtų galima naudoti tikslams nustatyti. Finansinės paramos teikimas keliems nesusijusiems projektams, dėl kurių kiekvienais metais skelbiami kvietimai teikti paraiškas, be abejonės negali prilygti politikos sistemai. 77. Pasirengimo srityje padėtis šiek tiek kitokia, nes šiam klausimui pagal mechanizmą skiriama daug dėmesio. Tačiau bendros politikos sistemos klausimas vis dar aktualus, nes mechanizmas taikomas tik civilinės saugos subjektams, o pasirengimo srityje pagal Civilinės saugos finansinę priemonę numatyti ir kiti galimi pagalbos gavėjai, pavyzdžiui, plačioji visuomenė, pagalba taip pat gali būti skiriama bendrojo pasirengimo ir informuotumo didinimo veiksmams. Panašu, kad reikia svarstyti didesnio projektų papildomumo, kuo mažesnio projektų rezultatų dubliavimo ir didesnio jų tvarumo klausimus. 78. Nors tai nepatenka į šio vertinimo sritį, daugiau dėmesio galėtų būti skiriama ES programų bei politikos ir priemonių, kurios gali būti naudingos tam tikriems prevencijos ir pasirengimo veiklos aspektams, sąveikai. IšVADOS 79. Komisija pažymi, kad bendrai išorės vertintojų pateiktos išvados yra teigiamos, nes jie pripažįsta ir pabrėžia ES civilinės saugos veiklos naudingumą ir tinkamumą nagrinėtu laikotarpiu. Visų pirma plačiai pripažįstama, kad stebėsenos ir informavimo centras teikia naudingas paslaugas, kurių reikia dalyvaujančioms valstybėms, kai teikiant pagalbą ES arba už jos ribų dislokuojami civilinės saugos ištekliai. 80. Komisija taip pat pažymėjo, kad suinteresuotieji subjektai vertintojams nurodė klausimus, kurie kelia susirūpinimą, ir pateikė idėjų dėl galimų patobulinimų. 2011 m. rengiant teisės aktų pasiūlymus reikia pasinaudoti galimybe atsižvelgti į visus susijusius klausimus. Be to, civilinės saugos skyrius prijungus prie Už humanitarinę pagalbą ir civilinę saugą atsakingo generalinio direktorato (GD ECHO), kaip nuspręsta 2010 m. pradžioje, ir įsteigus naują Humanitarinės pagalbos ir civilinės saugos generalinį direktoratą[20], bus sukurtos naujos sąsajos ir užtikrintas didesnis papildomumas, visų pirma vykdant pagalbos teikimo operacijas trečiosiose šalyse. 81. Be to, Komisija pažymėjo, kad šiuo metu ES reagavimo į nelaimes operacijos vykdomos ad hoc principu, todėl reikėtų pereiti prie sistemos, kuri grindžiama išankstiniu planavimu ir pagal kurią būtų sudarytos sąlygos nedelsiant dislokuoti pagrindinius išteklius. ES civilinės saugos operacijų planavimas bus gerinamas kuriant standartinius scenarijus, nustatant valstybių narių išteklius, rengiant nenumatytų atvejų planus, sudarant valstybių narių išteklių, iš anksto savanoriškai skiriamų ES operacijoms, rezervą, supaprastinant ir stiprinant pagalbos transportu nuostatas, taip pat kitomis priemonėmis, nurodytomis 2010 m. spalio mėn. Komunikate dėl reagavimo į nelaimes. 82. Patvirtinta, kad mokymai buvo labai naudingi nacionalinius ekspertus rengiant civilinės saugos pagalbos teikimo operacijoms, todėl jie padėjo gerinti bendrus mechanizmo reagavimo pajėgumus. Vis dėlto iš vertinimo taip pat matyti, kad tolesnis mokymo priemonių plėtojimas ribotas, nes nėra bendros politikos sistemos. Panašios išvados padarytos ir dėl pratybų programos, kuri iš esmės įvertinta teigiamai, bet kuriai neigiamą poveikį daro tai, kad nėra bendros politikos sistemos. Kad rezultatai įgyvendinant pagrindinį šių priemonių tikslą, t. y. gerinti operacijas, būtų geresni, reikės svarstyti galimybę sukurti integruotą mokymo bei pratybų politiką. 83. Panašu, kad mechanizme jau įtvirtintos pagalbos transportu nuostatos, o pastaruosius dvejus metus pastebima, kad vis dažniau naudojamasi svarbiomis mobilizavimo ir bendro finansavimo priemonėmis, kartu pateikta pasiūlymų procedūras supaprastinti ir į šiuos pasiūlymus tinkamai atsižvelgta. Remiantis vertinime nurodytais svarbiais aspektais reikia ne tik labiau supaprastinti taisykles ir administracines procedūras, bet ir toliau nagrinėti skirtingus bendro finansavimo lygmenis, atsižvelgiant į tam tikrų pagalbos išteklių suteikimo skubą ir prioritetus, taip pat sudaryti geresnes sąlygas naudotis transporto ištekliais ir (arba) su jais susijusiomis galimybėmis. 84. Dalyvaujančias valstybes labai sudomino modulių metodas, kurį jos įvertino teigiamai, todėl šį metodą reikėtų plėtoti toliau, be kita ko, rengiant specialias pratybas ir nustatant standartines veikimo procedūras. 85. Inovacinės priemonės, kuriomis siekiama gerinti svarbiausių pagalbos operacijų išteklių prieinamumą ir kurios išbandytos vykdant bandomuosius projektus ir parengiamuosius veiksmus, įvertintos kaip tinkamos ir turėtų būti plėtojamos. Vis dėlto svarbu pažymėti, kad bandomieji projektai ir parengiamieji veiksmai dėl jų pobūdžio vykdomi ribotą laiką ir negali pakeisti nuolatinės politikos ir reguliavimo sistemos. Rengiantis 2011 m. teisės aktų peržiūrai atsižvelgiama į patirtį, įgytą kuriant ir įgyvendinant šiuos projektus. 86. Komisija daro išvadą, kad padaryta didelė pažanga vykdant Europos bendradarbiavimą ir koordinavimą civilinės saugos srityje, tačiau išnaudotos dar ne visos galimybės. Nelaimių prevencijos ir valdymo politika yra svarbi sritis, kuriai skiriama vis daugiau dėmesio ir kuri vis labiau pripažįstama. Sustiprinus ES prevencijos politiką būtų galima spręsti klausimus, susijusius su įvairiais skirtingų ES politikos sričių prevencijos aspektais (aplinka, saugumu, sveikata ir regionine politika), taip pat būtų galima sudaryti geresnes sąlygas dalyvaujančioms valstybėms bendradarbiauti. 87. Komisija ragina Europos Parlamentą ir Tarybą atsižvelgti į šias vertinimo išvadas. [1] OL L 71, 2007 3 10, p. 9. [2] OL L 314, 2007 12 1, p. 9. [3] 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (OL L 248, 2002 9 16, p. 1) su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2007 m. gruodžio 17 d. Reglamentu (EB) Nr. 1525/2007 (OL L 343, 2007 12 27, p. 9). [4] Kitos šalys (ne dalyvaujančios valstybės) gali prašyti suteikti civilinės saugos pagalbą pagal mechanizmą, net jei jos neturi teisės gauti finansinę paramą pagal finansinę priemonę. [5] Šis vertinimas apims visą Civilinės saugos finansinę priemonę, įskaitant su transportu susijusias nuostatas. Pirmąjį transporto nuostatų vertinimą įgaliota atlikti pagal Civilinės saugos finansinės priemonės 15 straipsnio 2 dalies a punktą, tačiau iki nustatyto termino (2008 m. gruodžio 31 d.) nebuvo įgyta naudingos patirties, kurios pakaktų reikšmingam vertinimui atlikti. [6] 2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento įgyvendinimo taisykles (OL L 357, 2002 12 31, p. 1). Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2007 m. balandžio 23 d. Reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 478/2007 (OL L 111, 2007 4 28, p. 13). [7] Išorės konsultantų darbo įgaliojimai pridedami prie jų ataskaitos. [8] Žr. http://ec.europa.eu/echo/policies/evaluation/thematic_en.htm. [9] Kai tinkama, atsižvelgiama į su 2010 m. susijusią informaciją. [10] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2008:0130:FIN:LT:PDF. [11] Briuselis, 2008 3 5, COM(2008) 130 galutinis, p. 6, 7; pateikiamas adresu http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2008:0130:FIN:LT:PDF. [12] COM(2010) 600 galutinis. [13] Siekiant supaprastinti keitimąsi patirtimi ateityje bus surengtas metinis susitikimas. [14] 2003 m. gruodžio 29 d. Komisijos sprendimas, nustatantis Tarybos sprendimo 2001/792/EB, Euratomas, nustatančio Bendrijos mechanizmą, įgyvendinimo taisykles (2004/277/EB, Euratomas). [15] 2003 m. gruodžio 29 d. Komisijos sprendimas, nustatantis Tarybos sprendimo 2001/792/EB, Euratomas, nustatančio Bendrijos mechanizmą, įgyvendinimo taisykles; (2004/277/EB, Euratomas). [16] CECIS – bendra ekstremalių situacijų ryšių ir informacijos sistema, prie kurios prisijungusios visų dalyvaujančių valstybių nacionalinės civilinės saugos institucijos ir Stebėsenos ir informavimo centras. [17] Kalbant apie miško gaisrų gesinimą ir susijusią veiklą, kurią remia EB, pagal Reglamento (EB) Nr. 614/2007 dėl aplinkos finansinio instrumento (LIFE+) 4 straipsnį nustatyti programos LIFE+ komponento „LIFE+ informacija ir ryšiai“ konkretūs tikslai apima veiklą, kuria skatinama miško gaisrų prevencija ir mokymas miško gaisrų prevencijos tema. Šiuo metu vykdomi trys projektai, dėl kurių paraiškas kviesta teikti 2008 m. FORESTFIRE (PL) siekiama sumažinti miškų gaisrų, kylančių dėl žmogaus veiklos, pavojų, užtikrinant geresnį informuotumą apie miškų gaisrų prevenciją. EEFOREST (PT) tikimasi sumažinti miškų gaisrų Tavyros savivaldybėje skaičių, rengiant veiksmingesnes miškų gaisrams skirtas kampanijas. FFPE (EE) projekte daugiausia dėmesio skiriama geresniam miškų gaisrų prevencijos priemonių įgyvendinimui ir geresniam informuotumui apie miškų gaisrų prevenciją nacionaliniu lygmeniu. [18] Visų pirma vadinamųjų Oslo ir civilinių gynybos išteklių naudojimo gairėmis. [19] 2007 m. pateiktas vienas prašymas dėl transporto finansavimo, kurio bendra vertė buvo apie 0,03 mln. EUR; 2008 ir 2009 m. bendro transportui skiriamo finansavimo metinė suma iš viso buvo apie 0,4 mln. EUR; 2010 m. ši suma pasiekė 6,6 mln. EUR (55 prašymai), o 2011 m. jau skirta 10,8 mln. EUR (35 prašymai). [20] http://ec.europa.eu/echo/index_en.htm.