EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2019 06 05 COM(2019) 531 final KOMISIJOS ATASKAITA Belgija



Pranešimas, parengtas pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 126 straipsnio 3 dalį



KOMISIJOS ATASKAITA Belgija



Pranešimas, parengtas pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 126 straipsnio 3 dalį 1. Įvadas Perviršinio deficito procedūra (PDP) nustatyta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV, arba Sutartis) 126 straipsnyje. Ta procedūra plačiau išdėstyta Reglamente (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo , kuris yra Stabilumo ir augimo pakto (SAP) sudedamoji dalis. Konkrečios nuostatos euro zonos valstybėms narėms pagal perviršinio deficito procedūrą nustatytos Reglamente (ES) Nr. 473/2013 . Pagal SESV 126 straipsnio 2 dalį Komisija turi stebėti, kaip laikomasi biudžetinės drausmės pagal šiuos du kriterijus: a) ar planuojamo arba faktinio valdžios sektoriaus deficito santykis su bendruoju vidaus produktu (BVP) viršija 3 % pamatinę vertę ir b) ar valstybės skolos santykis su BVP viršija 60 % pamatinę vertę, išskyrus atvejus, kai jis pakankamai mažėja ir patenkinamai sparčiai artėja prie pamatinės vertės. SESV 126 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad, jei valstybė narė neatitinka reikalavimų pagal vieną ar abu tuos kriterijus, Komisija turi parengti pranešimą. Tame pranešime taip pat turi būti „atsižvelgiama, ar bendrojo šalies biudžeto deficitas yra didesnis už valstybės investicijų išlaidas, be to, įvertinami ir kiti svarbūs veiksniai, įskaitant valstybės narės vidutinės trukmės ekonomikos ir biudžeto būklę“. Šiame pranešime, kuris laikomas pirmuoju PDP etapu, analizuojama, ar Belgija atitinka Sutartyje nustatytus deficito ir skolos kriterijus, deramai atsižvelgiant į ekonomines aplinkybes ir kitus svarbius veiksnius. Remiantis 2019 m. kovo 29 d. Belgijos valdžios institucijų pateiktais ir vėliau Eurostato patvirtintais duomenimis, 2018 m. Belgijos valdžios sektoriaus deficitas pasiekė 0,7 % BVP, o skola – 102,0 % BVP, t. y. viršijo 60 % BVP pamatinę vertę. Biudžeto plano projekte numatoma, kad 2019 m. deficitas bus 1,0 % BVP, o skolos santykis – 100,2 % BVP. Tačiau Belgijos 2019 m. stabilumo programoje, kurią Komisija gavo 2019 m. balandžio 26 d., numatoma, kad deficitas bus 0,8 % BVP, o skolos santykis – 100,6 % BVP. Pateikti duomenys rodo, kad 2018 m. Belgija nesilaikė skolos mažinimo kriterijaus (žr. 1 lentelę), nes iki kriterijaus susidarė 1,1 procentinio punkto BVP atotrūkis. Be to, taip pat prognozuojama, kad 2019 ir 2020 m. Belgija nesilaikys skolos mažinimo kriterijaus, nes, remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, numatoma, kad 2019 m. skolos santykis su BVP išliks 1,7 procentinio punkto BVP didesnis už grindžiamą praeities rezultatais skolos mažinimo kriterijų, o 2020 m. – 1,9 procentinio punkto BVP didesnis už grindžiamą ateities perspektyvomis skolos mažinimo kriterijų. Pagal 2019 m. stabilumo programoje pateiktą scenarijų numatoma, kad nuo 2019 m. skolos kriterijaus bus laikomasi 2019 m. ateities perspektyvomis grindžiamą skolos mažinimo kriterijų viršijant 0,2 procentinio punkto, o 2020 m. – 0,6 procentinio punkto. Tai, kad Belgija 2018 m. nesilaikė skolos mažinimo kriterijaus, yra prima facie įrodymas, kad yra susidaręs perviršinis deficitas, kaip apibrėžta Stabilumo ir augimo pakte, tačiau dar prieš atsižvelgiant į visus toliau išdėstomus veiksnius. Todėl Komisija parengė šį pranešimą, kad visapusiškai įvertintų nukrypimą nuo skolos mažinimo kriterijaus ir Sutartyje nustatytos pamatinės vertės viršijimą, siekdama išnagrinėti, ar įvertinus visus svarbius veiksnius yra pagrindo pradėti perviršinio deficito procedūrą. Pranešimo 2 skirsnyje nagrinėjamas deficito kriterijus. 3 skirsnyje nagrinėjamas skolos kriterijus. 4 skirsnyje aprašomos viešosios investicijos ir kiti svarbūs veiksniai, taip pat įvertinama, kaip laikomasi reikalaujamo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio tikslo. Pranešime atsižvelgiama į 2019 m. gegužės 7 d. paskelbtą Komisijos 2019 m. pavasario prognozę ir Komisijos atliktą vėlesnių makroekonominių ir fiskalinių pokyčių vertinimą. 1 lentelė. Valdžios sektoriaus deficitas ir skola (% BVP) 2.Deficito kriterijus Belgijos valdžios sektoriaus deficitas sumažėjo nuo 0,8 % BVP 2017 m. iki 0,7 % 2018 m. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, 2019 m. deficitas padidės iki 1,3 %, bet vis dar neviršys Sutartyje nustatytos 3 % BVP pamatinės vertės. 2020 m., remiantis Komisijos prognoze ir darant prielaidą, kad politika nesikeis, deficitas dar padidės iki 1,5 % BVP. Pagal daugiametę perspektyvą, įtrauktą į 2019 m. stabilumo programą, numatoma, kad deficitas stabilizuosis ir 2019 m. bus 0,8 %, o 2020 m. sumažės iki 0,2 %. 2018 m. gruodžio 18 d. atsistatydino Belgijos ministras pirmininkas. Nuo tada biudžetus, parengtus remiantis prielaida, kad politika nesikeis, priimdavo laikinoji vyriausybė. Todėl teikdama stabilumo programą vyriausybė neturėjo visų biudžeto galių pagal nacionalines konstitucines normas ir (arba) konvencijas. Nesant tokių galių stabilumo programoje pateikta biudžeto perspektyva nėra pagrįsta priimtomis arba pakankamai išsamiomis priemonėmis, kad būtų galima 2021 m. pasiekti vidutinio laikotarpio tikslą – struktūriniu požiūriu subalansuotą biudžetą. 2019 m. Komisijos prognozės ir stabilumo programos skirtumas atsiranda dėl kelių priemonių, kurios nebuvo įtrauktos į Komisijos prognozę, nes nėra priimtos ar pakankamai sukonkretintos arba laikomos laikinomis (jų taikymas pasibaigia 2018 m. ir 2019 m. jos nebetaikomos). 2020 m. skirtumas daugiausia priklauso nuo išlaidų sumažėjimo (−0,6 procentinio punkto BVP) ir pajamų padidėjimo (+0,2 procentinio punkto BVP), kurie nepagrįsti konkrečiomis papildomomis priemonėmis. Taigi Belgija atitinka deficito kriterijų, kaip apibrėžta Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/97. 3.Skolos kriterijus 2014 m. valstybės skola pasiekė aukščiausią lygį – 107,5 % BVP, o 2017 m. sumažėjo iki 103,4 %. 2018 m. skola toliau mažėjo iki 102,0 % BVP, daugiausia dėl pirminio pertekliaus ir mažėjančio neigiamo sniego gniūžtės efekto (mažesnių palūkanų mokėjimų ir didesnio nominaliojo BVP augimo), ir mažėjimą tik iš dalies atsvėrė didėjantis atsargų ir srautų koregavimas. Skolos dinamika išsamiau aptariama 4.2 skirsnyje.

Komisijos prognozėje numatoma, kad ateinančiais metais skola šiek tiek sumažės: 2019 m. iki 101,3 % BVP, o 2020 m. iki 100,7 %. Prognozuojama, kad vidutinį 1,3 procentinio punkto BVP metinį mažinimo poveikį, kurį daro pirminis perteklius ir sniego gniūžtės efektas, iš dalies atsvers didėjantis atsargų ir srautų koregavimas 2019–2020 m. Į šias projekcijas neįtrauktas galimas finansų sektoriaus turto pardavimo poveikis. Pagal Belgijos 2019 m. stabilumo programą numatoma, kad 2019 m. pabaigoje skolos santykis sumažės iki 100,6 % BVP, o 2020 m. – iki 98,5 % BVP. Ši projekcija nuo Komisijos projekcijos, kuri buvo pagrįsta prielaida, kad politika nesikeis, skiriasi daugiausia dėl stabilumo programoje numatyto mažesnio, negu planuota, nominaliojo deficito, darant iš esmės panašias nominaliojo augimo prielaidas, ir šiek tiek mažesnio atsargų ir srautų koregavimo. 2014 m. birželio mėn. panaikinus perviršinio deficito procedūrą, Belgijai taikytas trejų metų pereinamasis laikotarpis, per kurį šalis turėjo atitikti skolos mažinimo kriterijų. Tas pereinamasis laikotarpis prasidėjo 2014 m. ir baigėsi 2016 m. Pasibaigus pereinamajam laikotarpiui, nuo 2017 m. taikomas standartinis skolos mažinimo kriterijus. Pateikti duomenys rodo, kad 2018 m. Belgija nesilaikė skolos mažinimo kriterijaus (žr. 1 lentelę), nes iki kriterijaus susidarė 1,1 % BVP atotrūkis. Prognozuojama, kad 2019 ir 2020 m. Belgija nesilaikys skolos mažinimo kriterijaus, nes, remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, numatoma, kad 2019 m. ir 2020 m. skolos santykis su BVP toliau atitinkamai 1,7 % ir 1,9 % BVP viršys skolos mažinimo kriterijų. Pagal 2019 m. stabilumo programoje pateiktą scenarijų numatoma, kad nuo 2019 m. skolos kriterijaus būtų užtikrintai laikomasi, nes 2019 m. Belgija (ateities perspektyvomis grindžiamą) skolos mažinimo kriterijų viršytų 0,7 % BVP, o 2020 m. jo tiksliai laikytųsi (0,0 %). 2018 m. stabilumo programoje buvo numatyta, kad skolos kriterijaus bus laikomasi nuo 2018 m. Prognozė skiriasi nuo Komisijos prognozės dėl deficito sumažėjimo, t. y. 0,5 % daugiau 2019 m. ir 1,3 % daugiau 2020 m., atsižvelgiant į tai, kad Komisijos prognozė grindžiama prielaida, kad politika nesikeis, o stabilumo programoje atspindimos planuojamos Belgijos pastangos 2021 m. pasiekti vidutinio laikotarpio tikslą (0,0 % BVP struktūrinį balansą), tačiau jos nėra pagrįstos pakankamai išsamiomis priemonėmis. Be to, skirtumas iš dalies atsiranda dėl to, kad 2019 m. numatomas didesnis atsargų ir srautų koregavimas, kurio neatsveria mažesnis koregavimas 2020 m. Taigi atlikus analizę galima manyti, kad pagal 2018 m. galutinius duomenis, 2019 m. Komisijos pavasario prognozę ir 2019 m. stabilumo programą Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/97 nustatyto skolos kriterijaus prima facie nesilaikoma, kol neatsižvelgta į visus toliau nurodytus svarbius veiksnius. 2 lentelė. Skolos dinamika 4. Svarbūs veiksniai SESV 126 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad Komisijos pranešime „taip pat atsižvelgiama, ar bendrojo šalies biudžeto deficitas yra didesnis už valstybės investicijų išlaidas, be to, įvertinami ir kiti svarbūs veiksniai, įskaitant valstybės narės vidutinės trukmės ekonomikos ir biudžeto būklę“. Tie veiksniai išsamiau paaiškinti Reglamento (EB) Nr. 1467/97 2 straipsnio 3 dalyje, kurioje taip pat nustatyta, kad būtina tinkamai atsižvelgti „į visus kitus veiksnius, kurie, atitinkamos valstybės narės nuomone, yra svarbūs siekiant visapusiškai įvertinti, ar laikomasi deficito ir skolos kriterijų, ir kuriuos valstybė narė nurodė Tarybai ir Komisijai“. Kai skolos kriterijaus akivaizdžiai nesilaikoma, svarbių veiksnių analizė yra ypač reikalinga, turint omenyje tai, kad veiksniai, kurių vyriausybė negali kontroliuoti, skolos dinamiką paveikia labiau nei deficitą. Tai pripažįstama Reglamento (EB) Nr. 1467/97 2 straipsnio 4 dalyje, kurioje nustatyta, kad vertinant, kaip laikomasi skolos kriterijaus, atsižvelgiama į svarbius veiksnius, nepriklausomai nuo nesilaikymo masto. Tuo atžvilgiu, vertinant, kaip laikomasi skolos kriterijaus, reikia atsižvelgti bent į šiuos tris pagrindinius aspektus (ir į juos buvo atsižvelgta anksčiau), turint omenyje jų poveikį skolos dinamikai ir tvarumui: 1. vidutinio laikotarpio tikslo arba koregavimo plano jo siekiant laikymąsi, kuris turėtų užtikrinti tvarumą arba sparčią pažangą siekiant tvarumo įprastomis makroekonominėmis aplinkybėmis. Kadangi nustatant kiekvienos šalies vidutinio laikotarpio tikslą būtinai atsižvelgiama į skolos lygį ir numanomus įsipareigojimus, laikantis vidutinio laikotarpio tikslo arba koregavimo plano jo siekiant turėtų būti užtikrinta, kad skolos santykis priartėtų prie apdairaus lygio bent per vidutinį laikotarpį; 2. jau įgyvendintas arba struktūrinių reformų plane išsamiai apibūdintas struktūrines reformas, kurios dėl savo poveikio ekonomikos augimui turėtų padidinti tvarumą vidutiniu laikotarpiu ir taip padėti pakankamai mažinti skolos santykį su BVP. Apskritai, laikantis vidutinio laikotarpio tikslo (arba koregavimo plano jo siekiant) ir įgyvendinant struktūrines reformas (per Europos semestrą) įprastomis ekonominėmis sąlygomis tikimasi per bendrą poveikį pačiam skolos lygiui (įgyvendinant vidutinio laikotarpio tikslą pasiekus patikimą biudžeto būklę) ir ekonomikos augimui (vykdant reformas) pasiekti tvarią skolos dinamiką; 3.nepalankias makroekonomines sąlygas ir, visų pirma, mažą infliaciją, kurios gali trukdyti mažinti skolos santykį su BVP ir ypač apsunkinti SAP nuostatų laikymąsi. Dėl mažo infliacijos lygio valstybei narei sunkiau laikytis skolos mažinimo kriterijaus. Tokiomis sąlygomis, vertinant atitiktį skolos kriterijui pagrindinis svarbus veiksnys yra vidutinio laikotarpio tikslo arba koregavimo plano jo siekiant laikymasis. Atsižvelgiant į šias nuostatas, tolesniuose poskirsniuose nagrinėjama: 1) vidutinio laikotarpio biudžeto būklė, įskaitant reikalaujamo koregavimo, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio tikslo, laikymosi ir viešųjų investicijų pokyčių vertinimą; 2) vidutinio laikotarpio valstybės skolos pozicijos pokyčiai, dinamika ir tvarumas; 3) vidutinio laikotarpio ekonominė būklė, įskaitant struktūrinių reformų įgyvendinimo pažangą; 4) kiti veiksniai, kuriuos Komisija laiko svarbiais, ir 5) kiti valstybės narės nurodyti veiksniai. 4.1. Vidutinio laikotarpio biudžeto būklė Atliktas ex post vertinimas, kaip Belgija laikosi prevencinės dalies, parodė, kad nėra pakankamai tvirtų įrodymų, kad būtų galima daryti išvadą, jog 2018 m., taip pat 2017 ir 2018 m. (vertinant kartu) buvo smarkiai nukrypta nuo Belgijos koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio tikslo. Dėl fiskalinio koregavimo 2019 m., taip pat 2018 ir 2019 m. (vertinant kartu) kyla rizika, kad bus labai nukrypta nuo Belgijai taikomų prevencinės dalies reikalavimų. Nominalusis, struktūrinis balansas ir koregavimas siekiant vidutinio laikotarpio tikslo Nominalusis balansas

Belgijos nominalusis deficitas sumažėjo nuo 0,8 % BVP 2017 m. iki 0,7 % 2018 m. Tiek pajamų, tiek išlaidų ir BVP santykis padidėjo atitinkamai 0,4 ir 0,2 procentinio punkto BVP. Vidutinio laikotarpio tikslas ir struktūrinis balansas 2019 m. stabilumo programoje Belgijos valdžios institucijos patvirtino savo vidutinio laikotarpio tikslą – struktūriniu požiūriu subalansuotą biudžetą. Vidutinio laikotarpio tikslas, regis, yra pakankamai griežtas iš pažiūros įprastomis ekonominėmis sąlygomis siekiant užtikrinti skolos taisyklių laikymąsi vidutiniu ir ilguoju laikotarpiais. 2019 m. stabilumo programoje Belgija nukėlė planus jį pasiekti iš 2020 į 2021 m. Remiantis stabilumo programa, kad vidutinio laikotarpio tikslas būtų pasiektas, reikėtų pastangų, kurios sudarytų 0,9 % BVP. Pagal Komisijos 2019 m. pavasario prognozę reikėtų didesnių pastangų (1,4 % BVP) dėl skirtingo (didesnio) apskaičiuoto 2018 m. struktūrinio deficito. Be to, Komisijos prognozėje numatoma, kad 2019 m. struktūrinis balansas nesikeis, o 2020 m., t. y. paskutiniais Komisijos projekcijų metais, sumažės 0,3 procentinio punkto BVP, jei politika nesikeis. Vyriausiosios finansų tarybos duomenimis, jei politika nesikeis, 2021 m. balansas pablogės dar 0,4 % BVP . Todėl, norint pasiekti vidutinio laikotarpio tikslą 2021 m., po 2019 m. gegužės mėn. rinkimų kita vyriausybė turės imtis esminių papildomų priemonių. Rekomenduojamo koregavimo siekiant vidutinio laikotarpio tikslo laikymasis 2017 m. liepos 11 d. Taryba rekomendavo Belgijai 2018 m. toliau dėti dideles fiskalines pastangas pagal Stabilumo ir augimo pakto prevencinės dalies reikalavimus, atsižvelgiant į poreikį stiprinti vykstantį atsigavimą ir užtikrinti Belgijos viešųjų finansų tvarumą. Pagal bendrai sutartą koregavimo matricą taikant Stabilumo ir augimo paktą, tas koregavimas reiškė reikalavimą užtikrinti, kad grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalusis augimas 2018 m. neviršytų 1,6 %. Tai atitiktų bent 0,6 % BVP struktūrinį koregavimą. Be to, Taryba konstatavo, kad, vertinant 2018 m. biudžeto plano projektą, o vėliau – 2018 m. biudžeto rezultatus, reikėtų tinkamai atsižvelgti į tikslą siekti fiskalinės krypties, kuri padėtų stiprinti vykstantį atsigavimą ir užtikrinti viešųjų finansų tvarumą. Remdamasi Komisijos atliktu Belgijos ekonomikos atsigavimo tvirtumo vertinimu, padarytu rengiant nuomonę dėl Belgijos 2018 m. biudžeto plano projekto, ir kartu deramai atsižvelgdama į jos tvarumo uždavinius, 2018 m. liepos 13 d. Taryba pažymėjo, kad tuo klausimu nereikia atsižvelgti į jokius papildomus elementus. 2018 m., remiantis galutiniais duomenimis ir Komisijos prognoze, pirminių valdžios sektoriaus išlaidų, atėmus diskrecines pajamų priemones ir vienkartines priemones, augimas viršijo išlaidų kriterijų ir lėmė 0,7 % BVP atotrūkį, rodantį didelį nukrypimą. Apskaičiuota, kad 2018 m. struktūrinis balansas išliko lygus nuliui ir, palyginti su rekomenduojamomis pastangomis, susidarė 0,6 % BVP atotrūkis, taip pat rodantis didelį nukrypimą. Nors matoma mažėjimo tendencija, vis dar neaišku, kaip vertinti labai padidėjusias (maždaug ½ % BVP kiekvienais metais) avansines įmonių pelno mokesčio įmokas, surinktas 2017 ir 2018 m. Šios pajamos akivaizdžiai padidėjo dėl dviem etapais (2017 ir 2018 m.) įvestų daug didesnių priemokų už nesumokėtas avansines mokesčio įmokas. Dėl šios priemonės visam laikui keičiasi periodinių pajamų surinkimo laikas: bent iš dalies mokesčių surinkimo sistema pereina nuo ex post mokestinių įpareigojimų vykdymo prie avansinių mokesčio įmokų, todėl 2017 ir 2018 m. mokestinių pajamų surinkimas išimtinai ir laikinai rekordiškai išaugo. Remdamasi 2019 m. pavasario prognozės pagrindiniu scenarijumi ir taikydama tą pačią metodiką kaip ir pernai, Komisija laikėsi nuomonės, kad bet koks mokesčių surinkimas, viršijant tendenciją, turėjo būti laikomas vienkartinėmis, laikinomis pajamomis, kurias ilgainiui nuo 2019 m. atsvers mažesnės mokestinės pajamos. Kitose analizėse, pvz., Belgijos nacionalinio banko analizėje, 2017 ir 2018 m. pajamų iš pelno mokesčio dalies padidėjimas laikomas laikinu, o vyriausybė susidariusį padidėjimą laiko struktūriniu. Vis dėlto, net atsižvelgus į tuos neaiškumus ir į tai, kad tiek 2017 m., tiek 2018 m. visas padidėjimas buvo struktūrinis, regis, 2017 ir 2018 m. (vertinant kartu) buvo didelis nukrypimas. Kartu, atsižvelgus į tuos neaiškumus, 0,25 % BVP ribos viršijimas atrodo labai mažas, kad nukrypimas būtų laikomas dideliu. Atsižvelgdama į neaiškumą, susijusį su šiais skaičiais, Komisija pripažįsta, kad negalima atmesti nei pagerėjimo, nei pablogėjimo rizikos ir kad stabilų ilgalaikio poveikio vertinimą bus galima pateikti tik po kurio laiko, o galutiniai 2019 m. įmonių pelno mokesčio duomenys bus pirmas aiškus poveikio masto rodiklis. Kartu vertinant 2017 ir 2018 m., dėl skirtingų 2017 m. rodiklių skirtingai vertinami išlaidų kriterijaus ir struktūrinio balanso duomenys. Kalbant apie išlaidų kriterijų, stebimas 0,6 % BVP atotrūkis, rodantis didelį nukrypimą. Kalbant apie pastangas, susijusias su struktūriniu balansu, stebimas 0,1 % BVP atotrūkis, rodantis tam tikrą nukrypimą. Sprendimas vertinti 2017 ir 2018 m. kartu pagrįstas atskirais 2018 ir 2017 m. vertinimais. 2018 m. rodiklių vertinimas jau aptartas pirmiau. 2017 m. pirminių valdžios sektoriaus išlaidų, atėmus diskrecines pajamų priemones ir vienkartines priemones, augimas Belgijoje viršijo išlaidų kriterijų maždaug 0,5 % BVP. Kita vertus, Belgijos struktūrinis balansas pagerėjo daugiau kaip 0,8 % BVP ir viršijo tiems metams Tarybos rekomenduotą struktūrinį koregavimą (patikslintą siekiant atsižvelgti į neįprastų įvykių poveikį) bent 0,58 % BVP. Taigi, remiantis struktūrinio balanso kriterijumi, susidarė teigiamas maždaug 0,3 % BVP nukrypimas. Siekiant 2017 m. užtikrinti maždaug 0,7 % BVP skirtumą tarp abiejų prevencinės dalies kriterijų, reikia atlikti bendrą vertinimą, kuriame būtų atsižvelgiama į šiuos veiksnius: ·teigiamą mažesnių palūkanų išlaidų pokyčių poveikį struktūriniam balansui (0,3 procentinio punkto BVP), dėl kurio pagerėja fiskalinių pastangų, grindžiamų struktūriniu balansu, tačiau neturinčių poveikio išlaidų kriterijaus laikymuisi, vertinimas. Laikoma, kad pastarasis tinkamiau atspindi pagrindines fiskalines pastangas; ·neigiamą didesnės infliacijos poveikį (1,9 % BVP defliatorius), palyginti su numatyta infliacija (1,5 % BVP defliatoriaus prognozė), išlaidų kriterijui, palyginti su struktūriniu balansu (0,1 procentinio punkto BVP). Socialinės išmokos ir viešojo sektoriaus darbo užmokestis yra indeksuojami pagal faktinę, o ne numatomą infliaciją. Tačiau didesnė infliacija taip pat teigiamai veikia mokestines pajamas. Išlaidų kriterijus apima tik ankstesnį poveikį, todėl nepakankamai įvertinama bendra fiskalinė būklė; ·nenumatytas pajamas, kurios naudingos struktūriniam balansui, bet ne išlaidų kriterijui. Tuo atžvilgiu 2017 m. Belgijoje buvo pasiektas aukščiausias verslo ciklo taškas. Todėl atsirado nenumatytų pajamų (atitinkančių maždaug 0,1 % BVP), daugiausia dėl tiesioginių ir netiesioginių mokesčių pajamų augimo, viršijančio standartinį elastingumą; ·galiausiai vis dar išliekantį neaiškumą, kaip vertinti labai padidėjusias 2017 ir 2018 m. surinktas įmonių pelno mokesčio įmokas (maždaug 0,5 % 2017 m. ir 0,7 % BVP 2018 m.). 2017 m. pradėtos taikyti didesnės priemokos už nesumokėtas avansines mokesčio įmokas. Dėl jų visam laikui keičiasi periodinių pajamų surinkimo laikas: bent iš dalies mokesčių surinkimo sistema pereina nuo ex post mokestinių įpareigojimų vykdymo prie avansinių mokesčio įmokų, todėl mokestinės pajamos išimtinai ir laikinai rekordiškai išauga. Šiuo klausimu Komisija 2018 m. gegužės mėn. ataskaitoje pagal 126 straipsnio 3 dalį pareiškė išlygą dėl stebimo pelno mokesčių padidėjimo pobūdžio. 2019 m. pavasario prognozėje Komisija laikėsi nuomonės, kad 2017 ir 2018 m. buvo vienkartinis 0,5 % BVP pajamų padidėjimas, kurį ilgainiui vėlesniais metais atsvers mažesnės mokestinės pajamos. Nuo 2018 m. mokesčių surinkimas struktūriškai padidėjo dar 0,2 % BVP. Šiuo atveju 2019 m. stabilumo programoje pelno mokesčio dalies padidėjimas laikomas struktūriniu. Komisija pripažįsta, kad tokia galimybė vis dar yra. Priemonės nuolatinio poveikio ex post padidinimas pagerintų pagrindinės biudžeto būklės vertinimą. Todėl Komisijos 2019 m. pavasario prognozėje pateikta palyginti konservatyvi pozicija yra svarbus veiksnys, kurį reikia turėti omenyje atliekant bendrą vertinimą, atsižvelgiant į papildomų pajamų dydį (apie 0,5 % BVP 2017 m. ir 0,7 % BVP 2018 m.), taip pat į didelį jų neapibrėžtumą. Esant tokiam neapibrėžtumui, taip pat remiantis pernykšte analize, dėl tokio bendram vertinimui svarbaus veiksnio (atsižvelgiant tiek į papildomų pajamų dydį, tiek į didelį neapibrėžtumą, susijusį su jų laikinumo mastu) rengiant šį pranešimą sunku nuspręsti, kokio dydžio yra nukrypimas nuo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio tikslo 2018 m., taip pat 2017 ir 2018 m. (vertinant kartu). Su Belgijos 2019 m. biudžeto plano projektu buvo pateiktas oficialus prašymas dėl lankstumo pagal prevencinę dalį taikymo pagal Bendrai sutartą poziciją dėl lankstumo taikant Stabilumo ir augimo paktą, kurią 2016 m. vasario mėn. patvirtino ECOFIN taryba. Belgija paprašė leisti laikinai nukrypti nuo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio tikslo, atsižvelgiant į įgyvendinamas dideles struktūrines reformas, turėsiančias teigiamą poveikį ilgalaikiam viešųjų finansų tvarumui. Visos svarbios dalys jau įtvirtintos teisės aktais, o 2019 m. stabilumo programoje išsamiai išdėstytas įtikinamas įgyvendinimo tvarkaraštis. Prašyme dėl lankstumo, susijusio su struktūrinėmis reformomis, nurodyta pensijų reforma, mokesčių perkėlimas, pelno apmokestinimo reforma, darbo rinkos reforma ir viešojo administravimo reforma. Prašymas dėl laikino nukrypimo turėtų būti pateiktas metais, einančiais prieš metus, nuo kurių pradedama taikyti išlyga, todėl Komisija įvertino atitiktį tinkamumo kriterijams, kad išlygą dėl struktūrinių reformų būtų galima taikyti nuo 2019 m. Komisijos 2019 m. pavasario prognozėje nurodyta, kad Belgija 2019 m. toliau laikysis minimalaus kriterijaus, užtikrinančio patikimumo ribą iki 3 % BVP deficito ribos. Tuo pagrindu Komisija mano, kad Belgija atitinka reikalavimus, kad dėl struktūrinių reformų jai būtų galima leisti 2019 m. laikinai nukrypti 0,5 % BVP. Atsižvelgiant į tą lankstumą, numatoma, kad Belgija užtikrins metinį struktūrinį koregavimą siekiant vidutinio laikotarpio tikslo – 0,1 % BVP 2019 m., kuris atitinka grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalųjį augimą, neviršijantį 2,8 %. Komisijos pavasario prognozėje numatoma, kad 2019 m. išlaidų augimas 0,4 % BVP viršys kriterijų, o tai rodo tam tikrą nukrypimą. Savo ruožtu struktūrinis balansas turėtų išlikti stabilus, o tai rodo tam tikrą nukrypimą (−0,1 % BVP) nuo rekomenduojamo struktūrinio koregavimo. 2018 ir 2019 m. (vertinant kartu) išlaidų kriterijus rodo didelio nukrypimo riziką – vidutiniškai 0,6 % BVP nukrypimą. Remiantis Komisijos prognoze, numatomas vidutinis struktūrinio balanso nukrypimas per tą patį laikotarpį siekia −0,3 % BVP, – tai taip pat rodo didelio nukrypimo riziką. Taigi bendras vertinimas patvirtina, kad 2018 ir 2019 m. (vertinant kartu) yra didelė nukrypimo rizika. 2020 m. reikalaujama, kad Belgija užtikrintų, kad metinis struktūrinis koregavimas siekiant vidutinio laikotarpio tikslo taptų grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominaliuoju augimu, neviršijančiu 1,6 % ir atitinkančiu 0,6 % BVP struktūrinį koregavimą. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, numatoma, kad nominaliųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų, atėmus diskrecines pajamų priemones ir vienkartines priemones, augimas 2020 m. viršys taikytiną 1,3 % BVP išlaidų kriterijų, o tai rodo didelio nukrypimo riziką. Numatoma, kad 2020 m. struktūrinis balansas pablogės 0,3 procentinio punkto BVP, o tai taip pat rodo didelio 0,9 % BVP nukrypimo riziką. Pagal bendrą vertinimą šiuo metu 2019 ir 2020 m. numatomas didelis nukrypimas nuo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio tikslo, todėl kyla rizika, kad bus nesilaikoma pakto prevencinės dalies reikalavimų. 1 langelis. Lankstumas pagal prevencinę dalį Atsižvelgdama į pastaraisiais metais Komisijos vykdytą fiskalinę priežiūrą, Belgija pasinaudojo pagal Stabilumo ir augimo paktą (SAP) numatytomis lankstumo sąlygomis ir leistinomis ribomis. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 nuostatas papildomos išlaidos yra priimtinos, jeigu tai yra neįprastas įvykis, viešiesiems finansams daromas didelis poveikis, o leidžiant laikinai nukrypti nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio tikslo, tvarumui nebūtų pakenkta. Tuo remdamasi, 2015–2017 m. Belgija pasinaudojo bendra beveik 763 mln. EUR, arba 0,18 % BVP, leistina riba. Belgijai suteiktas lankstumas buvo svarbus veiksnys siekiant užtikrinti, kad SAP prevencinės dalies (iš esmės) būtų laikomasi, remiantis galutiniais duomenimis, ypač 2015, 2016 ir 2017 m. Ar laikomasi prevencinės dalies reikalavimų, taip pat įvertino Komisija, nes tai yra pagrindinis švelninamasis veiksnys, leidžiantis nepradėti perviršinio deficito procedūros, nors prima facie nesilaikoma skolos mažinimo kriterijaus. 2015 m. Belgijai buvo suteiktas 0,03 % BVP lankstumas papildomoms išlaidoms, susijusioms su išskirtiniu pabėgėlių srautu, padengti. 2016 m. Belgijai buvo suteiktas 0,13 % BVP lankstumas: 0,08 % BVP reikalavimus atitinkančioms papildomoms išlaidoms, susijusioms su išskirtiniu pabėgėlių srautu, padengti ir 0,05 % BVP su saugumu susijusioms priemonėms dėl didelės terorizmo grėsmės. 2017 m. Belgijai buvo suteiktas 0,02 % BVP lankstumas dėl su saugumu susijusių priemonių. Komisija įvertino, kad 2019 m. Belgijai galima leisti 0,5 % BVP laikinai nukrypti nuo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio tikslo dėl įgyvendinamų didelių struktūrinių reformų, turėsiančių teigiamą poveikį ilgalaikiam viešųjų finansų tvarumui (struktūrinių reformų išlyga).

Viešosios investicijos Prognozės laikotarpiu numatoma, kad viešosios investicijos išliks stabilios ir sudarys 2,4 % BVP. Nuo 2009 iki 2016 m. viešosios investicijos buvo mažesnės nei valdžios sektoriaus deficitas. 2017 m. valdžios sektoriaus deficitas buvo mažesnis už investicijų santykį ir nuo tada toks išliko. Federalinė vyriausybė vykdo Nacionalinį strateginių investicijų paktą, pagal kurį numatoma gerokai padidinti investicijas į infrastruktūrą. Juo siekiama nustatyti kliūtis privačioms investicijoms ir paspartinti investavimą į pagrindines sritis sutelkiant privačiąsias (55 %) ir viešąsias (45 %) lėšas. Prie iniciatyvos gali prisijungti regionai ir bendruomenės. 4.2. Vidutinio laikotarpio valstybės skolos pozicija Skolos dinamika 1997–2007 m. Belgijos valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP sumažėjo 36 procentinių punktų dėl didelio (tačiau palaipsniui mažėjančio) pirminio pertekliaus. Tokią ilgalaikę skolos mažinimo tendenciją sustabdė 2008 m. finansų ir ekonomikos krizė. 2007 m. pabaigoje Belgijos valdžios sektoriaus skola buvo 87 % BVP. 2014 m. ji padidėjo iki 107 % BVP – 20 procentinių punktų, palyginti su 27 procentinių punktų padidėjimu euro zonoje. Pagrindiniais padidėjimo veiksniais nebelikus ankstesnio pirminio pertekliaus 2007–2014 m. buvo skolą didinantis sniego gniūžtės efektas (+10,5 procentinio punkto) ir atsargų ir srautų koregavimas (+9,4 procentinio punkto) (žr. 1 diagramą). Sniego gniūžtės efektas parodo, kaip nuo 2008 m. palūkanų išlaidos paprastai viršydavo nominalųjį augimą. Tačiau 2008–2015 m. šios dinamikos metinis didinimo poveikis buvo vidutiniškai 1,4 procentinio punkto, panašiai kaip ir 1997–2007 m., nes mažesnio nominaliojo augimo vardiklio poveikį atsvėrė skaitiklio poveikis, atsirandantis dėl mažesnių palūkanų išlaidų, palyginti su BVP. Pastarasis santykis po 2007 m. toliau mažėjo, nes nuolat mažėjančiomis palūkanų normomis buvo atsvertas didėjantis skolos santykis. Dėl tolesnio palūkanų išlaidų mažėjimo 2016 m. pirmą kartą nuo 2011 m. šiek tiek sumažėjo sniego gniūžtės efektas. 1 diagrama. Veiksniai, lemiantys sniego gniūžtės efektą valstybės skolai Dėl atsargų ir srautų koregavimo 2008 ir 2011 m., kai Belgijos valstybė turėjo įsikišti į finansų sistemą, labai padidėjo skola. 2008 m. valdžios institucijos teikė paramą „Fortis“, KBC, „Dexia“ ir „Ethias“. 2011 m. Belgijos valstybė įsigijo „Dexia Belgium“, dabar – bankas „Belfius“. Susigrąžinus finansų sektoriaus gelbėjimo valstybės lėšomis dalį 3,9 % BVP sumažėjo atsargų ir srautų koregavimas 2012–2017 m. Likusios dalys – 7,8 % „BNP Paribas“, 100 % „Belfius“, 100 % draudimo įmonės „Ethias“ (įskaitant regionų ir vietos valdžios institucijų dalis) ir 51,4 % banko „Dexia“ akcijų. 2018 m. finansų įstaigų mokami dividendai sudarė maždaug 0,2 % BVP. Nuo 2017 m. sparčiau kaupęsis teigiamas pirminis perteklius tapo pagrindiniu skolos santykio mažėjimo veiksniu. Tai rodo, kad, siekiant užtikrintai mažinti skolą ir laikytis skolos mažinimo kriterijaus, būtina grįžti prie didelio pirminio pertekliaus. 2018 m. skolą didinantis 0,5 % BVP atsargų ir srautų koregavimas iš esmės atitinka sukauptų ir sumokėtų palūkanų skirtumą. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, skolos santykis su BVP 2019 m. sumažėtų 0,7 procentinio punkto iki 101,3 % BVP. Dėl BVP defliatoriaus padidėjimo ir palūkanų išlaidų sumažėjimo 0,8 % BVP pirminį perteklių ir mažėjantį 0,6 % BVP neigiamą sniego gniūžtės efektą iš dalies atsveria didėjantis atsargų ir srautų koregavimas. Panaši tendencija numatoma 2020 m. – tais metais skola sumažėtų iki 100,7 % BVP, jei politika nesikeis. Palūkanų išlaidos Belgijos skolos priemonių palūkanų normos yra kaip niekada mažos ir atitinka bendrą tendenciją euro zonoje. Dešimties metų termino obligacijų pelningumas per pirmąjį 2019 m. ketvirtį vidutiniškai buvo 0,57 %. Belgijos ir Vokietijos obligacijų skirtumas keletą metų iš esmės liko nepakitęs. 2016, 2017, 2018 m. ir 2019 m. pirmą ketvirtį jo vidurkis atitinkamai buvo 37, 41, 35 ir 53 baziniai punktai, palyginti su didžiausiu rodikliu – 366 baziniais punktais – 2011 m. lapkričio mėn. pabaigoje. Negrąžintos skolos daliai taikoma numanoma palūkanų norma pastaraisiais metais nuolat mažėjo: nuo 4,6 % 2007 m. iki 2,4 % 2018 m. Numatoma, kad ji toliau mažės iki 2,2 % 2020 m. Skolos tvarumas Belgijos valdžios institucijos pasinaudojo palankiomis rinkos sąlygomis ir refinansavo negrąžintą skolą daug žemesnėmis palūkanomis gerokai ilgesniam terminui. 2018 m. vidutinis ilgalaikių skolos vertybinių popierių emisijos terminas išliko ilgas – 14,8 m. (15,0 metų 2017 m. ir 17,5 metų 2016 m.), o vidutinis svertinis pelningumas buvo 0,95 % (0,9 % 2017 m. ir 0,8 % 2016 m.). Todėl vidutinis viso federalinio skolos portfelio terminas 2018 m. pabaigoje pailgėjo iki 9,6 metų . Tai rekordiško ilgumo terminas, palyginti su maždaug 6 metų terminu iki 2009 m. ir 8 metų terminu 2015 m. pabaigoje . Rizika , kad bus peržiūrėta 12 mėnesių ir 60 mėnesių norma, taikoma federalinei skolai, smarkiai sumažėjo nuo atitinkamai 20,3 % ir 56,8 % 2012 m. pabaigoje iki atitinkamai 16,0 ir 40,1 % 2018 m. . Dabar atrodo, kad trumpuoju laikotarpiu Belgijai nekyla finansiškai nepalankių sąlygų rizika. Jei palūkanų normos pradėtų kilti, didelis įsiskolinimo lygis reikštų, kad ilgainiui palūkanų išlaidos smarkiai išaugtų, nors dėl didelio vidutinio termino tas smarkus augimas būtų tik laipsniškas. 2 diagrama. Skolos projekcijos tolesnėse stabilumo programose (% BVP) Neatsparumas galimiems nominaliojo augimo ir palūkanų normų sukrėtimams, taip pat nepalankus atskaitos taškas vidutiniu laikotarpiu kelia didelį pavojų tvarumui. Jei politika nesikeis, numatoma, kad skolos lygis 2029 m. padidės ir pasieks aukščiausią tašką – 103,4 % BVP , taigi liks gerokai didesnis už Sutartyje nustatytą 60 % BVP ribą. Visiškai įgyvendinus stabilumo programą, skola iki 2029 m. imtų mažėti, tačiau 2029 m. viršys 60 % BVP pamatinę vertę. Vis dėlto vidutinio laikotarpio tikslui pasiekti reikia didelių fiskalinių pastangų, atsižvelgiant į tai, kad nesikeičiant politikai 2019 m. struktūrinis deficitas turėtų siekti 1,4 % BVP.

Galiausiai valstybės skolos tvarumą taip pat lemia ir ekonomikos augimo potencialas. Kaip aprašyta pirmiau, augimo potencialas sumažėjo nuo praėjusio amžiaus dešimtojo dešimtmečio pradžios laipsniškai mažėjant bendram gamybos veiksnių našumo augimui. Tai parodo struktūrinių reformų įgyvendinimo svarbą siekiant paskatinti potencialų augimą. Reformų įgyvendinimo pažanga aptariama 4.3 skirsnyje. 4.3. Vidutinio laikotarpio ekonominė būklė Nepaisant pastaruoju metu sulėtėjusio ekonomikos augimo, makroekonominės sąlygos vis dar yra palankios ir nėra laikytinos pagrindiniu švelninamuoju veiksniu, kuriuo būtų paaiškinamas Belgijoje susidaręs atotrūkis nuo skolos mažinimo kriterijaus. Iš tiesų, numatoma, kad nominalusis ekonomikos augimas išliks stabilus per visą prognozės laikotarpį. Belgijos pažanga vykdant 2018 m. šaliai skirtas rekomendacijas nedidelė, tačiau žvelgiant iš daugiametės perspektyvos pastaraisiais metais šalis ėmėsi svarbių struktūrinių reformų, kad padidintų pensijų sistemos tvarumą ir pertvarkytų mokesčių sistemą ir darbo rinką, be kita ko, darbo užmokesčio indeksavimą, ir taip paremtų konkurencingumą. Ciklinės sąlygos, potencialus augimas ir infliacija Po pasaulinio ekonomikos nuosmukio 2009 m. Belgijos ekonomika pasirodė esanti gana atspari. BVP greitai pasiekė prieš krizę buvusį lygį. Tačiau po 2010 ir 2011 m. ekonomikos atsigavimo sekė sąstingis – 2012 ir 2013 m. BVP augimas buvo lygus nuliui. 2014 ir 2015 m. stebėtas staigus augimas, siekęs atitinkamai 1,4 % ir 1,7 %, 2016 m. šiek tiek sumažėjo iki 1,5 % dėl silpnesnės išorės aplinkos ir neigiamo, nors ir laikino saugumo padėties poveikio, susijusio su 2016 m. kovo mėn. teroristiniais išpuoliais. Todėl 2017 m. augimas atsigavo ir pasiekė 1,7 %. Tačiau 2018 m. jis vėl sumažėjo iki 1,4 %, o 2019 ir 2020 m. turėtų dar sumažėti iki 1,2 %, nes didelę vidaus paklausą 2019 ir 2020 m. atitinkamai atsvers mažėjantis ir neigiamas grynasis eksportas. Apskaičiuota, kad potencialus Belgijos augimas 2016–2019 m. vidutiniškai bus 1,3 %. Šis sulėtėjimas, palyginti su padėtimi iki 2009 m., yra plataus masto, nes patvirtina, kad ilgalaikė bendro gamybos veiksnių našumo (kuris, kaip apskaičiuota, pastaraisiais metais stabilizavosi ir išlieka nedidelis) mažėjimo tendencija išlieka, mažėja darbo jėgos indėlis į potencialų augimą (dėl lėtesnio darbingo amžiaus gyventojų skaičiaus didėjimo) ir sukaupiama šiek tiek mažiau kapitalo. Apskaičiuota, kad 2017 m. neigiamas gamybos apimties atotrūkis mažėjo, palyginti su −1,6 % žemiausia riba 2013 m. Numatoma, kad 2019–2020 m. jis išliks teigiamas ir stabilus – 0,2 % BVP. Palyginti nedidelis nominaliojo BVP augimas iki 2015 m. turėjo svarų poveikį tų metų skolos santykio su BVP raidai, didindamas struktūrinį koregavimą, reikalingą siekiant užtikrinti, kad skolos santykis ir toliau stabiliai mažėtų, kaip reikalaujama pagal skolos kriterijų. Be to, pirminį balansą taip pat paveikė tos ciklinės sąlygos, kurios veikė valstybės skolą. 3 lentelė. Makroekonominiai ir biudžeto pokyčiaia Tačiau nuo 2016 m. makroekonominės sąlygos gerėja, todėl nebegali būti toliau laikomos pagrindiniu švelninamuoju veiksniu aiškinant atotrūkį nuo skolos kriterijaus (1,1 % BVP 2018 m., atsižvelgiant į grindžiamą praeities rezultatais konfigūraciją). Po užsitęsusio mažo vidaus kainų augimo laikotarpio iki 2015 m., infliacija Belgijoje ėmė augti: 2017 m. siekė 2,2 %, o 2018 m. – 2,3 %. Numatoma, kad BVP defliatoriaus augimas paspartės nuo 1,2 % 2018 m. iki 1,5 % 2019 m. ir 1,6 % 2020 m., bet nesieks 2016 ir 2017 m. lygio (atitinkamai 1,8 % ir 1,7 %). Numatoma, kad nominaliojo BVP augimas šiek tiek padidės nuo 2,6 % 2018 m. iki 2,8 % 2019 ir 2020 m. ir išliks mažesnis nei 2016 m. (3,1 %) ir 2017 m. (3,4 %). Mažėjančios palūkanų normos sudarė palankias sąlygas biudžeto konsolidavimui. Belgijos valstybės skolos numanoma nominalioji palūkanų norma pastaruosius du dešimtmečius nuolat mažėjo ir pastaraisiais metais ši tendencija spartėjo. Todėl valdžios sektoriaus palūkanų išlaidos kaip BVP dalis toliau mažėjo. 2008–2018 m. palūkanų išlaidos sumažėjo maždaug 1,6 procentinio punkto BVP ir tas mažėjimas siekė 0,4 procentinio punkto BVP 2017 m. ir 0,1 procentinio punkto BVP 2018 m. Mažėjant palūkanų išlaidoms 2018–2019 m. struktūrinis balansas buvo stabilus, o struktūrinis pirminis balansas 2018 ir 2019 m. blogėjo (atitinkamai −0,1 ir −0,2 procentinio punkto). 2019 m. stabilumo programoje pateikta jautrumo analizė rodo, kad linijinis pelningumo kreivės padidėjimas 100 bazinių punktų reikštų 0,03 % BVP didesnes išlaidas 2019 m., kurios 2022 m. pakiltų iki 0,25 % BVP , tačiau su sąlyga, kad palūkanų mokėjimai pagal pagrindinį scenarijų mažės. Tai parodo riziką, būdingą konsolidavimo strategijai, kurioje pernelyg kliaunamasi nenumatytomis pajamomis, atsirandančiomis dėl mažesnių palūkanų išlaidų. Struktūrinės reformos 2015 m. sausio 13 d. komunikate Komisija, laikydamasi SAP nustatytų taisyklių, pabrėžė veiksmingo struktūrinių reformų įgyvendinimo, investicijų ir fiskalinės atsakomybės ryšį remiant darbo vietų kūrimą ir augimą. 2019 m. šalies ataskaitoje padaryta išvada, kad Belgija padarė nedidelę pažangą laikydamasi 2018 m. šaliai skirtų rekomendacijų. Nedidelė pažanga padaryta paskirstant fiskalinius tikslus tarp įvairių valdžios lygmenų taip, kad būtų galima užtikrinti jų vykdymą, ir gerinant viešųjų išlaidų struktūrą. Priešingai nei 2018 m., kai visais valdžios lygmenimis susitarta pasiekti vidutinio laikotarpio tikslą iki 2020 m., šiemet Derinimo komitetas atsižvelgė tik į bendrą stabilumo programos kryptį siekiant vidutinio laikotarpio tikslo iki 2021 m. (t. y. jis oficialiai programos nepatvirtino). Be to, kaip ir anksčiau, nepasiektas joks oficialus įsipareigojimas dėl metinių fiskalinių tikslų, kuriuos pasiskirstytų įvairūs kiekvieno subjekto padaliniai. Taip pat atsižvelgdamas į tai, kad nuo 2018 m. gruodžio mėn. pagal nacionalines konstitucines normas ir (arba) konvencijas Belgijos vyriausybė neturi visų biudžeto galių, komitetas nusprendė stabilumo programoje nurodytus fiskalinius tikslus vadinti orientaciniais. Kalbant apie išlaidų peržiūras, Flandrijos regionas vykdo bandomąją programą, kuria siekiama jas įtraukti į biudžeto sistemą kaip struktūrinį elementą. Federalinė vyriausybė rengia strateginį planą, kad įtrauktų išlaidų peržiūras į savo biudžeto procesą. Tačiau iki šiol federaliniu lygmeniu išlaidų peržiūra nebuvo atlikta, nepaisant to, kad labai reikia perskirstyti išlaidų prioritetus. Tuo tarpu Nacionaliniame strateginių investicijų pakte prognozuojama, kad iki 2030 m. investicijos į infrastruktūrą padidės 150 mlrd. EUR, iš jų 82,5 mlrd. EUR būtų privačiojo sektoriaus lėšos. Nors bendruomenės pradeda laipsniškai vykdyti plataus masto švietimo reformas (pvz., kurios apima kelis Flandrijos bendruomenės ir prancūzų bendruomenės „Pacte d'Excellence“ sektorius), pažanga profesinio mokymo srityje ir remiant teisingumą yra nedidelė. Nedidelė pažanga padaryta skatinant investicijas į žiniomis pagrįstą kapitalą, net jei priemonių taikymo mastas regionų, bendruomenių ir federaliniu lygmenimis skiriasi. Sektorių reglamentavimo pažanga, įskaitant mažmeninės prekybos sektoriaus veikimo gerinimą, apskritai buvo nedidelė. Tam tikri profesinių paslaugų reglamentavimo apribojimai toliau trukdo konkurencijai. Šalies ataskaitoje taip pat pabrėžiamos priemonės, kuriomis remiamos naujausios darbo vietų kūrimą užtikrinančio ekonomikos augimo priemonės, pasitelkiant didesnį konkurencingumą, įskaitant mokesčių perkėlimą; susijusi darbo rinkos reforma, kuria, be kita ko, remiama darbo užmokesčio augimo mažinimo politika, taip pat įmonių pelno mokesčio reforma. Priimti teisės aktai dėl laipsniško gyventojų pajamų apmokestinimo ir darbdavių socialinio draudimo įmokų mažinimo, pagal kuriuos mažinimas mažesnį darbo užmokestį gaunantiems asmenims yra daugiau nei proporcingas. Toks mažinimas mažą darbo užmokestį gaunantiems asmenims yra palankus jauniems ir žemos kvalifikacijos darbuotojams, kurių darbo užmokestis paprastai yra mažesnis, o užimtumo rodiklis taip pat yra žemiausias; taigi taip remiamas kai kurių pažeidžiamiausių grupių aktyvumo skatinimas. Tačiau Belgijoje darbo jėga kaip gamybos veiksnys ir toliau labai apmokestinama. Nors dėl mokesčių perkėlimo sumažėjo labai mažas pajamas gaunančių asmenų mokesčių pleištas (pajamų mokestis ir darbdavio bei darbuotojo įmokos, sudarantys 50 proc. vidutinio darbo užmokesčio), jis tebėra didžiausias ES vidutinį darbo užmokestį gaunantiems asmenims. Kalbant apie darbo jėgai tenkančią didelę pajamų mokesčio naštą, ją lemia ribotas gyventojų pajamų mokesčių laiptelis ir, nors mokesčių perkėlimas padidino 40 % mokesčių laiptelio bazę, net ir vidutines pajamas gaunantys asmenys yra apmokestinami pagal didžiausią pajamų mokesčio tarifą. Mokesčių bazės išplėtimas mažinant mokesčių išlaidas galėtų suteikti reikiamų pajamų mokesčių laipteliams padidinti, nes plačiai naudojant mokestines lėšas mažėja Belgijos mokesčių sistemos veiksmingumas. Dėl to dabartinė įmonių pelno mokesčio reforma, kuria siekiama pereiti prie mažesnių teisės aktais nustatytų tarifų sistemos ir mažesnio skaičiaus atleidimo nuo mokesčių lengvatų, padės supaprastinti mokesčių sistemą ir padidinti Belgijos ekonomikos patrauklumą. Pastaraisiais metais Belgija modernizavo savo valstybinę pensijų sistemą. 2015 m. priimtas pirmasis pensijų reformų dokumentų rinkinys. Reformomis sumažintos ankstyvo išėjimo į pensiją galimybės: dar labiau sugriežtinti tiek ankstyvo išėjimo į pensiją, tiek priešpensiniai reikalavimai ir pailgintas teisės aktais nustatytas pensinis amžius nuo 65 iki 66 metų 2025 m. ir iki 67 metų – iki 2030 m. Dėl šių reformų ir atsižvelgiant į naujas Visuomenės senėjimo darbo grupės parengtas Belgijos 2018 m. demografines projekcijas dabar numatoma, kad viešosios išlaidos pensijoms iki 2070 m. padidės 2,9 procentinio punkto BVP, labiausiai per artimiausius du dešimtmečius, palyginti su 3,3 procentinio punkto, planuotais iki jų priėmimo (2013–2060 m. laikotarpiu). Tačiau numatoma, kad tikėtina gyvenimo trukmė pailgės greičiau nei faktinis pensinis amžius. Visų pirma, įvedus ryšį tarp ankstyvo ir teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus ir ilgesnės tikėtinos gyvenimo trukmės, po 2030 m. būtų galima sumažinti su visuomenės senėjimu susijusias išlaidas. Be to, kelioms didelėms valstybės tarnautojų grupėms taikomos ankstyvo išėjimo į pensiją sąlygos tebėra palankesnės už standartines sąlygas. Prognozuojama, kad iki 2070 m. viešosios ilgalaikės priežiūros išlaidos padidės 1,7 procentinio punkto BVP, o tai yra daugiau nei vidutiniškai, nes jos jau dabar yra vienos iš didžiausių ES. Vis dėlto, paskelbus 2019 m. šalies ataskaitą, parlamentas priėmė keletą papildomų priemonių. Tarp jų – susitarimą dėl darbo vietų, kurį sudaro 28 darbo rinkos priemonės, padalytos į du ramsčius: fiskalinį ir socialinį. Priemonės apima naujas paskatas, kuriomis remiamas darbo vietų kūrimas ir užimtumas, skatinamas darbinis mokymas ir įgūdžių tobulinimas, didinamas vyresnio amžiaus darbuotojų dalyvavimas ir suteikiama daugiau judumo galimybių darbuotojams, neapsiribojant jau esamomis judumo išmokos (angl. cash for car) galimybėmis. Galiausiai vykdoma viešojo administravimo reforma, tačiau programoje nepateikiama kiekybinės informacijos apie jos poveikį. 4.4. Kiti veiksniai, kuriuos Komisija laiko svarbiais Tarp kitų veiksnių, kuriuos Komisija laiko svarbiais, ypatingas dėmesys skiriamas finansiniams įnašams tarptautiniam solidarumui skatinti ir Sąjungos politikos tikslams pasiekti, susidariusiai skolai dvišalės ir daugiašalės paramos tarp valstybių narių forma finansinio stabilumo užtikrinimo sąlygomis ir skolai, susijusiai su finansų stabilizavimo veiksmais didelių finansinių sunkumų laikotarpiu (Reglamento (EB) Nr. 1467/97 2 straipsnio 3 dalis).