[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 12.12.2006 KOM(2006) 816 galutinisI DALIS KOMISIJOS KOMUNIKATAS PAVASARIO EUROPOS VADOVŲ TARYBAI ATNAUJINTOS LISABONOS STRATEGIJOS EKONOMIKOS AUGIMUI IR DARBO VIETŲ KŪRIMUI ĮGYVENDINIMAS „Rezultatų pateikimo metai“ TURINYS Šis komunikatas yra padalytas į dvi dalis: I DALIS – „Rezultatų pateikimo metai“ b1. Ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategijos įgyvendinimas 5 b2. Veiksmų keturiose prioritetinėse srityse įgyvendinimas 10 b3. Tolesni veiksmai 15 II DALIS – Atskirų valstybių narių ir euro zonos pasiektos pažangos įvertinimas („šalims skirti skyriai“) kartu su politikos išvadomis Kartu su šiuo komunikatu pateikiama: - rekomendacija Tarybai dėl rekomendacijų pagal Sutarties 99 ir 128 straipsnius ir remiantis Integruotosiomis gairėmis (2005–2008), - priedas (pagrįstas nacionalinėmis pažangos ataskaitomis ir Komisijos atlikta ekonomine analize), kuriame išsamiau išplėtojami pagrindiniame ataskaitos tekste išdėstyti argumentai ir pateikiama daugiau ją pagrindžiančių faktinių duomenų. Užimtumui skirta šio priedo dalis taip pat yra jungtinės užimtumo ataskaitos projektas. ATNAUJINTOS LISABONOS STRATEGIJOS EKONOMIKOS AUGIMUI IR DARBO VIETŲ KŪRIMUI ĮGYVENDINIMAS „Rezultatų pateikimo metai“ Paskelbusi atnaujintą Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui, Europa užsibrėžė įvykdyti ambicingą uždavinį. Norint reformuoti Europos ekonomiką, reikalingi plataus masto pokyčiai, apimantys visas Europos sritis. Darbuotojų, įmonių ir vartotojų dalyvavimas čia yra ne mažiau svarbus už politikų ir politikos formuotojų dalyvavimą. Iškeltas uždavinys yra atsakyti į globalizacijos ir senėjančios visuomenės problemas, nusistatant bendrą reformų darbotvarkę. Naujausioje Komisijos ataskaitoje paraginau valstybių ir vyriausybių vadovus dirbti sparčiau, ir 2006 m. buvo pasiekta didelė pažanga. Ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategija yra vidutinės trukmės ir ilgalaikė darbotvarkė. Norint įgyvendinti visas reikiamas priemones, būtinas didelis politikos tęstinumas, įgyvendinimo nuoseklumas ir nuolatinės pastangos, daugeliu atveju trunkančios ilgiau už vieną bet kokios vyriausybės kadenciją. Per pastaruosius dvylika mėnesių gauta svarbių duomenų apie tai, ką reikia daryti toliau. Atnaujinta Lisabonos strategija ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui remiasi dviem tvirtais pagrindais. Pirmasis iš jų – tai partnerystė, sukurta siekiant užtikrinti, kad šią strategiją iš tiesų perimtų visi lygmenys Europoje. Antrasis – tai politikos programa, skirta modernizuoti Europos ekonomiką ir sukurti reikiamas socialines sistemas, norint spręsti globalizacijos sukeltas problemas. Pernai abiejose veiklos srityse pamatėme pirmuosius strategijos rezultatus. Veiksmingas reikiamų priemonių veikimas yra būtina partnerystės sąlyga – kiekvienas jos narys turi atlikti savo darbą. Nacionalinėse reformų programose buvo sėkmingai sulieti nacionalinės bei europinės politikos prioritetai ir sujungtos makroekonomikos, mikroekonomikos bei užimtumo reformos. Išaugo strategijos reikšmė nacionalinėse politinėse diskusijose; reikiamos energijos bei kryptingumo šiam procesui suteikia nacionaliniai Lisabonos strategijos koordinatoriai. Valstybės narės vis aktyviau dalijasi patirtimi ir geromis idėjomis. Tvirtesnį pagrindą įgyja nacionalinės finansų sistemos. Bendrijos Lisabonos programa suteikia veiksmų kryptį Europos lygmeniu. Pateikdama šią ataskaitą, Komisija atlieka vieną iš apibrėžtų savo užduočių: apžvelgia įgyvendinant nacionalines reformų programas pasiektą pažangą ir pateikia kiekvienai šaliai skirtų rekomendacijų, kuriomis valstybėms narėms patariama vadovautis. Europos Vadovų Taryba išryškino naujovių diegimo svarbą, o ateinantį kovo mėn. savo dėmesį skirs reglamentavimo gerinimui, energetikai ir klimato kaitai. Trumpai tariant, skirtingi Lisabonos programos dalyviai deramai atlieka savo vaidmenis. Per pastaruosius 12 mėnesių akivaizdžiai buvo labiau stengiamasi, kad politikos priemonės duotų apčiuopiamų rezultatų, kad būtų gerinama verslo aplinka, skatinanti įmones investuoti, ir kuriamos naujos darbo vietos. 2006 m. pavasario Europos Vadovų Taryba apibrėžė keturis prioritetus, ir visose keturiose prioritetinėse srityse buvo pasiekta realių pokyčių. Pradėjome naują Europos mokslinių tyrimų etapą, o naujovių diegimas dabar labiau negu bet kada pripažįstamas politiniu prioritetu. Pastangos palengvinti įmonių steigimą ir šalinti kliūtis įmonėms augti jau pradeda duoti naudos daugelio valstybių narių mažoms ir vidutinėms įmonėms. Vis svarbesni tampa švietimas ir mokymas, didėja investicijos į žmogiškuosius išteklius. Vis dažniau pripažįstama, kad socialinė atskirtis nepalanki ne tik konkrečiam asmeniui, bet ir visuomenei. Bendrosios Europos energetikos politikos teikiama nauda bus pradėta realizuoti tada, kai parodysime, jog konkurencinga, saugi ir tvari Europos energetika gali būti suderinama su svarbiausiu tikslu – išspręsti klimato kaitos problemą. Be to, partnerystė šiame procese suvaidino labai svarbų vaidmenį. Taip Bendrijos pastangos suteikti naujų galimybių verslui (ypač paslaugų ir finansinių paslaugų sektoriuose) papildo valstybių narių pastangas remti verslą ir taikyti „vieno langelio“ principą. Tiek valstybių narių, tiek Bendrijos lygmeniu kuriama nauja reglamentavimo kultūra mažina išlaidas ir atveria naujų galimybių. Ar Europos energetikos politika bus veiksminga, labai priklauso nuo nacionalinių operatorių bendradarbiavimo bei tarpusavio atvirumo ir aiškaus atsakomybės pasidalijimo. Taigi vykdomos reformos pradeda daryti poveikį ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui. Daugėja apčiuopiamų rezultatų. Europos ekonomika šiuo metu auga sparčiau negu prieš daugelį metų. Per trejus metus iki 2008 m. Europoje bus sukurta 7 mln. naujų darbo vietų. Iš dalies tai yra cikliško pobūdžio pokyčiai, tačiau iš dalies papildomą ekonomikos augimą bei naujų darbo vietų kūrimą lemia Lisabonos strategijos reformos. Mums taip pat buvo naudingas naujas ES plėtros paskatintas dinamiškumas. Kadangi valstybių narių ekonomikos vis glaudžiau siejasi tarpusavyje, vienos (ypač didesnę ekonomiką turinčios) valstybės narės reformos, kuriomis siekiama stiprinti ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą, teigiamai veikia ir kitas valstybes nares. ES mastu įgyvendinamos struktūrinės reformos yra naudingesnės už atskiras nesuderintas reformas. Taigi mes žengiame teisinga linkme. Tačiau dabar ne laikas atsikvėpti. Turėtume pasinaudoti ligšioline pažanga, kad būsimos reformos būtų spartesnės ir nuodugnesnės. Politiniai lyderiai turėtų pabrėžti didžiulę modernizacijos svarbą ir jos naudą piliečiams. Per ateinančius dvylika mėnesių rinka turėtų tapti atviresnė, siekiant paskatinti diegti naujoves ir suteikti daugiau naudos mūsų vartotojams; tolesnis impulsas atverti rinkas visame pasaulyje ir suteikti naujų galimybių Europos verslui; geresnė pusiausvyra tarp lankstumo ir užimtumo garantijų darbo rinkose; taip pat didesnė švietimo sistemų kokybės gerinimo pažanga. Pagerėjusią ekonominę padėtį turėtume vertinti kaip progą nuveikti daugiau, o ne pretekstą nuveikti mažiau. Tikiu, kad 2007 metais Europos ekonomika iš tikrųjų taps dinamiška ir bus sudarytas veiksmingas pagrindas numatomam Lisabonos strategijos vidurio laikotarpio persvarstymui 2008 m. Išsiplėtusi Europa, palaikanti ryšius su visu pasauliu, turi teisę kelti ambicingus tikslus. Šie ambicingi tikslai turi būti grindžiami ryžtu. Man teikia drąsos tai, ko mes pasiekėme 2006 m., ir tikiuosi, kad 2007 m. pažanga bus dar spartesnė. Esu tikras, kad Europos siūlomais sprendimo būdais yra tinkamas išspręsti XXI amžiaus problemas. Rinkos dinamiškumas, socialinė sanglauda ir atsakingas požiūris į aplinką yra unikalus derinys. Patikimiausias būdas siekti ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo Europoje yra atskleisti visas šio derinio teikiamas galimybes. Turime padvigubinti savo pastangas ir dirbti kartu siekdami, kad 2007 metai atneštų mums apčiuopiamų rezultatų. José Manuel Durão Barroso Ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategijos įgyvendinimas Ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategija yra bendra ES reformų darbotvarkė. Ji atspindi didėjančią mūsų šalių ekonomikų tarpusavio priklausomybę ir supratimą, jog būtina glaudžiai bendradarbiauti Bendrijos ir valstybių narių lygmenimis, siekiant, kad dinamiškos, konkurencingos, žinioms imlios ir užtikrintai į ateitį žvelgiančios Europos Sąjungos vizija virstų tikrove. Jei kuri nors valstybė narė įvykdys sėkmingą reformą, sustiprinančią jos ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą, teigiamą poveikį pajus ir kitos valstybės narės. Taigi, jei visos valstybės narės kartu įgyvendintų reformas, atitinkamai padidėtų ir šių reformų poveikis. Euro zonos valstybių ekonomikos yra dar glaudžiau susijusios tarpusavyje. Todėl visos jos narės turi prisiimti bendrus įsipareigojimus greitai įgyvendinti reformas, kurių reikia sėkmingam bendros valiutos veikimui. Bendrijos lygmeniu vykdomos reformos yra esminis Lisabonos strategijos elementas. Jos sustiprina ir papildo nacionalines reformas, suteikdamos ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui tvirtą europinį pagrindą. 2005 m. Komisija Bendrijos Lisabonos programoje pateikė veiksmus, kuriuos būtina atlikti. Atnaujinta ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategija jau pradeda duoti rezultatų. Visos valstybės narės pradėjo vykdyti nacionalines reformų programas ir šiuo metu jas persvarsto, siekdamos į jas įtraukti Bendrijos lygmeniu nustatytus prioritetus ir kitų valstybių narių idėjas, tapusias gerąja patirtimi. Valstybių narių politikoje labiau orientuojamasi į mokslinius tyrimus ir naujovių diegimą, efektyvų išteklių ir energijos naudojimą, MVĮ galimybių atskleidimą, verslumą ir švietimą, investicijas į žmogiškąjį kapitalą bei darbo rinkų modernizavimą, kartu užtikrinant aukšto lygio socialinės apsaugos finansavimą ateityje. Aiškiau suvokiama, kad modernizuojant socialinę apsaugą ir aprėptį, taip pat būtina atsižvelgti į adekvatumo ir finansų tvarumo klausimus. Šiuo metu atsiranda įrodymų, kad anksčiau įvykdytos reformos pradeda duoti apčiuopiamos naudos, o visos Ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategijos įgyvendinimas tiek ES, tiek valstybių narių lygmenimis teikia perspektyvą, kad ateityje bus gauta potencialiai didelės naudos, susijusios su darbo vietų kūrimu ir ekonomikos augimu. Apskritai, dabartinės ekonomikos augimo sąlygos yra palankesnės reformų darbotvarkėms vykdyti negu prieš daugelį metų, ir mūsų uždavinys yra pasinaudoti šia proga, siekiant ambicingų reformų tikslų. Taip pat aiškėja, kad naujoji partnerystė ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui skatinti yra veiksminga valdymo struktūra, kurios paskirtis – administruoti Europos ekonomines reformas. Nors akivaizdu, kad vis dar reikia stiprinti dalyvavimą ir žinias apie šią struktūrą, tačiau pati naujoji valdymo struktūra yra svarbus įnašas, padedantis vykdyti Europos ekonomines reformas. Šiame skirsnyje analizuojama pasiekta pažanga tiek Bendrijos, tiek valstybių narių lygmenimis. Taip pat įvertinamos šių lygmenų bei makroekonominės, mikroekonominės ir užimtumo politikos sąveikos. 2 skirsnyje susitelkiama ties keturiomis prioritetinių veiksmų sritimis, kurias iškėlė 2006 m. pavasario Europos Vadovų Taryba, o 3 skirsnyje pateikiama pasiūlymų dėl veiksmų, kurie padėtų toliau įgyvendinti Ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją. Bendrijos plotmė Įgyvendinant Bendrijos Lisabonos programą (BLP) pasiekta pažanga yra pakankama. Kom isija jau įvykdė daugiau nei 75 % visų veiksmų, apie kuriuos buvo pranešta BLP[1]. Yra įvairių su tuo susijusių „sėkmės pavyzdžių“: priimta paslaugų direktyva; žengti svarbūs žingsniai finansinių paslaugų sektoriuje; patvirtinta nauja valstybės pagalbos, skirtos MTTV ir naujovių diegimui, programa, taip pat gairės dėl mokesčių paskatų MTTV; susitarimas dėl Septintosios bendrosios mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros programos, kuria remiantis nuo 2007 m. iki 2013 m. išlaidos MTTV padidės 75 % ir bus suteikta parama pagrindinėms viešojo bei privačiojo sektorių partnerystėms; galutinis politinis susitarimas dėl bendros įmonės SESAR steigimo; parama MVĮ pagal Konkurencingumo ir inovacijų programą. Tačiau Parlamentas ir Taryba vis dar turi priimti kai kuriuos pasiūlytus svarbius ES teisės aktus; šiuo metu abu teisės aktų leidėjai turi nedelsdami sutelkti savo pastangas tam, kad būtų susitarta dėl atskirų „neužbaigtos darbotvarkės“ punktų. Šie ypač svarbūs pasiūlymai padidintų pensijų perkeliamumą ir šitaip palengvintų darbuotojų judumą vidaus rinkoje; pagerintų ES transporto ir energijos rinkų veikimą; suteiktų Europai veiksmingą ir ekonomišką intelektinės nuosavybės sistemą; sukurtų vaizdo bei garso paslaugų ir mokėjimo paslaugų sistemas, supaprastintų bei atnaujintų svarbius ES mokesčių ir muitinės veiklos taisyklių elementus. Jei šie pasiūlymai būtų įgyvendinti, jie suteiktų stiprių impulsų ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui Europoje. Patvirtinus Bendrijos Lisabonos programą, Komisija pateikė svarbių naujų pasiūlymų dėl ekonominių reformų, kuriomis siekiama papildyti bei sustiprinti veiksmus valstybių narių lygmeniu. Komisija pasiūlė įsteigti Europos technologijos institutą; taip pat buvo pritarta jos pasiūlymui dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo. Be to, Komisija įgyvendina savo išorės konkurencingumo darbotvarkę, kuri apima prekybos ir kitą išorės politiką ir kuria siekiama kurti galimybes globalizuotoje ekonomikoje. Šiuo metu įsibėgėja Europos geresnio reglamentavimo darbotvarkės vykdymas. Komisija[2] išdėstė nuoseklų požiūrį į visus politikos ciklo etapus ir pateikė ambicingą supaprastinimo darbotvarkę. Taryba ir Europos Parlamentas turi greičiau priimti sprendimus dėl pateiktų supaprastinimo pasiūlymų, pvz., Komisijos pasiūlymų dėl „vieno langelio“ principo taikymo PVM ir dėl muitinių aplinkos modernizavimo siekiant supaprastinti procedūras. Šie pasiūlymai, kuriuos papildo nauji 2 skirsnyje išdėstyti veiksmai, sudaro Bendrijos lygmens ekonominių reformų darbo programą. Nacionalinių reformų programų (NRP) įgyvendinimas Valstybės narės pateikė savo pirmąsias nacionalinių reformų programų įgyvendinimo ataskaitas. Jas išsamiai įvertino Komisija, atsižvelgdama į Tarybos atliekamą darbą. Matyti, kad valstybės narės iš tiesų stengiasi vykdyti reformas. Dauguma jų sustiprino savo parlamentų ir suinteresuotųjų šalių dalyvavimą. Visos valstybės narės paskyrė Lisabonos strategijos koordinatorius, daugelį iš jų – ministerijų lygmeniu. Be to, dėl skirtingos padėties valstybėse narėse, šioms pradėjus vykdyti savo reformas, labai skiriasi jų įgyvendinimo tempai, intensyvumas ir ryžtas jas vykdyti. Taip pat nevienodos pažangos pasiekta įvairiose politikos srityse. Makroekonominė plotmė - Dabartiniai ES ekonominės veiklos rezultatai ir prognozės yra optimistiškesni negu per kelerius paskutiniuosius metus. Numatoma, kad ekonomikos augimas šiais metais pasieks 2,8 %, palyginti su 1,7 % 2005 m.[3], ir prognozuojama, jog dar dvejus artimiausius metus jis išliks maždaug 2,5 %. Ekonominį pakilimą iš dalies lemia palankūs cikliški pokyčiai, tačiau yra įrodymų, kad jį taip pat iš dalies paskatino ankstesnės struktūrinės reformos. Prie šio pakilimo taip pat prisideda biudžeto konsolidavimas ir didesnis dėmesys poreikiui užtikrinti valstybės finansų tvarumą senėjančios visuomenės sąlygomis; šį procesą sustiprino persvarstytas Stabilumo ir augimo paktas[4]. Neseniai įvykusi ES plėtra taip pat prisidėjo prie didesnio ES ekonomikos dinamiškumo. - Geras prognozes leidžia daryti ir stabilios makroekonominės sąlygos. Nepaisant išaugusių energijos kainų, infliacija ES stabilizavosi, 2006 m. pasiekusi tik šiek tiek daugiau nei 2 %. Darbo užmokesčio didinimo ribojimas ir toliau padeda išlaikyti kainų stabilumą. ES-25 einamoji sąskaita išlieka iš esmės subalansuota, nepaisant didelių energijos kainų, spartesnio ekonomikos augimo ir euro pabrangimo kitų didžiųjų valiutų atžvilgiu. Tačiau kelių valstybių narių išorės balansas pasiekė tokį lygį, kurį būtina atidžiai kontroliuoti. - Daug šalių (taip pat ir turinčių didžiausią biudžeto deficitą) stengiasi konsoliduoti biudžetą, todėl pirmą kartą nuo 2002 m. ES-25 skolos ir BVP santykis vienu metu buvo nustojęs didėti. Kelios šalys taip pat pradėjo vykdyti arba paskelbė ketinančios vykdyti pensijų ir sveikatos priežiūros sistemų reformas. Vis dėlto kai kurios valstybės narės turi nuveikti dar daug daugiau. Jei ir toliau bus vykdoma dabartinė politika, daugiau nei pusės jų viešiesiems finansams iškils vidutinė arba didelė rizika. Jeigu sveikų gyvenimo metų skaičius padidėtų proporcingai gyvenimo trukmei, tai padėtų pristabdyti sveikatos priežiūros išlaidų didėjimą. Dabartinis fiskalinis konsolidavimas suteiks investicijų galimybę, pastarosios padidins ekonomikos augimo ateityje potencialą, šitaip padėdamos ilgesniam laikui suteikti patikimesnį pagrindą valstybės finansams. - Bendros valiutos kuriama glaudesnė ekonominė ir finansinė tarpusavio priklausomybė reiškia, kad euro zonos šalys turi ne tik sudaryti tinkamas sąlygas ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui kiekvienoje valstybėje narėje, tačiau taip pat pagerinti euro zonos prisitaikymo galimybes. Kadangi euro zonos valstybių narių ekonominė ir finansinė tarpusavio priklausomybė yra didesnė, jos turi griežčiau konsoliduoti biudžetą, užtikrinti stipresnę našumą didinančią konkurenciją, kontroliuoti infliacijos spaudimą ir rūpintis didesniu darbo rinkų lankstumu. Norint to pasiekti, bus reikalingas glaudesnis politikos koordinavimas ir geresnis valdymas, remiantis Ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategija ir atsižvelgiant į Eurogrupę[5]. Mikroekonominė plotmė - Visos valstybės narės yra nusistačiusios nacionalinius investicijų į MTTV tikslus. Jeigu visi šie tikslai bus įvykdyti, tuomet MTTV lygis Europos Sąjungoje 2010 m. pasieks 2,6 % BVP (palyginti su 1,9 % 2005 m.). Tai būtų didelis laimėjimas netgi tuo atveju, jeigu pagrindinis ES tikslas – 3 % BVP – būtų pasiektas tik vėliau. Didesnės išlaidos MTTV teikia didelės naudos: jei bus pasiekti nacionaliniai tikslai, tuomet Europos Sąjungos BVP 2025 m. bus 2,6 % – 4,4 % didesnis negu tada, jei šie tikslai nebus pasiekti. Šiuo atveju svarbiausia yra padidinti privačiojo sektoriaus investicijas. Taigi reikia stiprinti mokslo ir pramonės ryšius, skatinant konkurencingų grupių kūrimąsi tarptautiniu lygmeniu, gerinti galimybes gauti finansavimą ir modernizuoti naujovių diegimą skatinančias paslaugas (pvz., plačiajuostį ryšį ir e. vyriausybę). - Daug valstybių narių pradėjo įgyvendinti veiksmus, dėl kurių susitarta 2006 m. pavasario Europos Vadovų Taryboje ir kuriais siekiama „atverti verslo, ypač MVĮ, galimybes“. Pavyzdžiui, visos valstybės narės, anksčiau netaikiusios „vieno langelio“ principo, kurio tikslas yra padėti būsimiesiems verslininkams, dabar pradeda jį taikyti. Tačiau dauguma valstybių narių vis dar nepadarė pakankamos pažangos, kad būtų galima užtikrinti „vienos savaitės tikslo“[6] įgyvendinimą iki 2007 m. pabaigos. - Vis dėlto sėkmė daugelyje politikos sričių priklauso nuo veiksmingos konkurencijos ir ES teisės aktų įgyvendinimo tokiuose sektoriuose: energetika, transportas, telekomunikacijos, finansinės bei profesinės paslaugos ir viešieji pirkimai, taip pat nuo geresnio darbo rinkų prisitaikymo. Būtina atnaujinti pastangas šiose srityse. Bendras valstybės pagalbos lygis 2001–2005 m. nelabai tesumažėjo. Tačiau valstybės narės dabar daugiau negu 90 % savo pagalbos skiria horizontaliesiems tikslams. Nors aplinkosaugai ir energijos efektyvumui skiriamos pagalbos dalis padidėjo iki 28 %, tačiau pagalba kitoms Lisabonos strategijos sritims, pavyzdžiui, MTTV ir darbuotojų mokymui, išliko palyginti stabili. - Reglamentavimo gerinimo padėtis yra iš esmės gera. Buvo pasiekta didelės pažangos nustatant bei mažinant administracinę naštą ir vertinant poveikį. Be to, daugelis valstybių narių pradeda taikyti ad hoc supaprastinimo priemones. Tačiau tik mažiau nei dešimt iš jų vykdo privalomas konsultacijas dėl numatomų įvesti naujų taisyklių. - Daugelis valstybių narių dabar pripažįsta potencialią aplinkos apsaugos politikos ir ekonomikos augimo sąveiką. Jos taip pat pripažįsta tokias pasaulines problemas kaip klimato kaita ir būtinybė išsaugoti biologinę įvairovę. Tačiau daugiau nei pusė iš jų turėtų taikyti papildomas priemones, kad įvykdytų savo elektros energijos gamybos iš atsinaujinančių energijos šaltinių tikslus. Septynioms iš jų nesiseka vykdyti savo Kioto įsipareigojimų dėl klimato kaitos, taigi jos privalės taikyti papildomas dujų išmetimo į aplinką mažinimo priemones. Tam tikros pažangos pasiekta skatinant ekologiškų technologijų naudojimą. Tačiau aplinkos apsaugos skirtų išlaidų įskaičiavimo srityje pasiekta pažanga tebėra nedidelė. Užimtumo plotmė - Užimtumo lygis ES tolygiai didėja – iš dalies dėl to, kad į darbo rinką įsijungia vis daugiau moterų ir vyresnio amžiaus žmonių. Tikimasi, kad ES 2006–2008 m. sukurs 7 mln. naujų darbo vietų. Tai padės padidinti užimtumo lygį nuo 64 % 2005 m. iki 66 % 2008 m., kartu mažės nedarbas – nuo daugiau nei 9 % 2004 m., kai jis buvo pasiekęs aukščiausią lygį, iki 7,3 % 2008 m. Intensyviai augant užimtumui ir kartu akivaizdžiai sumažėjus nedarbui 2006 m., galima manyti, kad šiek tiek pagerėjo struktūrinis darbo rinkų veikimas. Be to, kelios valstybės narės sušvelnino pereinamojo laikotarpio apribojimus, taikomus laisvam darbuotojų judėjimui. - Nepaisant šios didelės pažangos, tik kelios valstybės narės ėmė taikyti visapusiškai integruotą požiūrį į užimtumą kaip į „visą gyvenimą trunkantį ciklą“. Pavyzdžiui, reikia dėti daugiau pastangų norint pasiekti pernai užsibrėžtą tikslą, kad kiekvienam mokyklą arba universitetą baigusiam jaunam žmogui būtų pasiūlytas darbas, gamybinė praktika, mokymas arba panaudota kokia nors kita įdarbinimo priemonė per šešis mėnesius nuo jo nedarbo pradžios. Užimtumo skirtumai pagal lytį tebėra dideli; tai reiškia, kad reikia didesnių įsipareigojimų vykdyti Lyčių lygybės paktą. Daugelio valstybių narių problema yra įperkamų vaikų priežiūros paslaugų trūkumas, dėl kurio daug sunkiau suderinti darbą su asmeniniu gyvenimu. Daugelyje valstybių narių tam tikrų gyventojų grupių (t. y. jaunimo, vyresnio amžiaus darbuotojų, mažumų ir trečiųjų šalių piliečių) nedarbas yra kur kas didesnis negu kitų grupių. Ypač didelė problema yra per anksti mokyklą palikę imigrantų ir mažumų vaikai. Valstybės narės stengiasi padidinti vyresnių darbuotojų dalyvavimą darbo rinkoje, tačiau reikia nuveikti daugiau, norint jiems suteikti realių įsidarbinimo galimybių. Be to, nors visos valstybės narės stengiasi sumažinti vaikų skurdą (to pareikalavo 2006 m. pavasario Europos Vadovų Taryba), jis tebėra didelė problema. - Valstybės narės reiškia didelį susidomėjimą lankstumu ir užimtumo garantijomis, tačiau dauguma jų iki šiol įgyvendina tik kai kuriuos šios koncepcijos elementus, pvz., darbo apmokestinimo naštos mažinimo priemones ir darbo jėgos paklausos didinimo priemones. Nedidelės pažangos pasiekta įgyvendinant ir kitus elementus: modernizuojant socialinės apsaugos bei išmokų sistemas ir diegiant nuoseklias mokymosi visą gyvenimą strategijas. Taip pat nepakankamai valstybių narių modernizuoja užimtumo apsaugos teisės aktus, išskyrus kai kurias jų dalis (didesnių galimybių suteikimas naujiems darbo rinkos dalyviams arba laikiniesiems dalinio užimtumo darbuotojams (angl. marginal workers )). Siekiant įveikti kai kurių valstybių narių darbo rinkų dvilypumą (pasidalijimą į „savuosius“ ir „svetimus“), didesnes garantijas ir galimybes laikiniesiems dalinio užimtumo darbuotojams įsidarbinti reikės derinti su didesniu lankstumu, taikomu neterminuotas darbo sutartis sudariusiems darbuotojams. *** Apskritai galima teigti, kad valstybių narių nacionalinių reformų programų įgyvendinimo pradžia yra daug žadanti. Vis dėlto kai kurios valstybės narės turi imtis ryžtingesnių veiksmų tokiose srityse: ilgalaikio valstybės finansų tvarumo, darbo rinkos reformos, MTTV, klimato bei energetikos politikos, naujovių diegimo ir konkurencijos, ypač tinklų pramonės šakose ir paslaugų sektoriuje. Spartesnė pažanga šiose srityse sureguliuotų bendrą įgyvendinimo tempą, sukurtų didesnę politikos sričių sąveiką ir padėtų kiek įmanoma padidinti reformų teikiamą naudą. Remdamasi savo atliktu vertinimu, Komisija nusprendė pasiūlyti valstybėms narėms tam tikras gaires, kurias pateikia kaip išvadas ir kiekvienai šaliai skirtas rekomendacijas pagal Sutarties 99 ir 128 straipsnius. Rekomendacijos kiekvienai šaliai buvo pasiūlytos vadovaujantis jos nacionalinės reformų programos įgyvendinimo pažanga. Rekomendacijos visų pirma skiriamos tiems klausimams, į kuriuos Komisija atkreipė ypatingą valstybių narių dėmesį savo pranešime 2006 m. pavasario Europos Vadovų Tarybai. Valstybėms narėms, kurios įgyvendindamos reformų programas pasiekė didelę pažangą, rekomendacijų nepateikiama. Atnaujinta Lisabonos strategija ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui yra vidutinės trukmės ir ilgalaikė darbotvarkė. Ne visus politikos uždavinius įmanoma sėkmingai įvykdyti per vienerius metus, todėl Komisija atsižvelgė į valstybių narių, kurioms tenka spręsti sudėtingas problemas, poreikį vieniems veiksmams teikti pirmenybę prieš kitus. Komisija taip pat išskiria kai kuriuos svarbiausius uždavinius kiekvienai valstybei narei, su kurių vykdymu susijusią pažangą reikėtų ypač atidžiai stebėti 2007 m. Taip pat reikės toliau stebėti padėtį keturiose prioritetinių veiksmų srityse (žr. 3 skirsnį), kuriose Europos Vadovų Tarybos susitarimu rezultatų turėtų būti pasiekta iki 2007 m. pabaigos. Investavimas į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą: svarbiausias prioritetas naujose sanglaudos programose Didelis pernai metų laimėjimas buvo tas, kad sanglaudos politikai suteikta nauja kryptis. Naujojoje struktūrinių fondų 2007–2013 m. reguliavimo programoje yra nustatyta, kad mažiausiai išsivysčiusiuose regionuose bent 60 % turimų išteklių privaloma skirti Lisabonos strategijos įgyvendinimo išlaidoms. Kituose regionuose šios išlaidos turi siekti bent 75 %. Nors šis „priskyrimas“ nėra privalomas valstybėms narėms, įstojusioms į ES 2004 m., tačiau jį vykdyti sutiko visos valstybės narės. Tai reiškia, kad Lisabonos strategijai tenka 200 mlrd. EUR struktūrinių fondų lėšų investicija (ir, be to, valstybių narių bendro finansavimo lėšos). Komisija toliau aktyviai bendradarbiaus su valstybėmis narėmis, stengdamasi užtikrinti, kad iki 2007 m. vidurio būtų galima priimti sprendimus dėl daugumos iš 360 naujųjų programų, šitaip suteikiant galimybę kaip galima greičiau gauti labai reikalingas investicijas. Visose šiose programose pagrindinis dėmesys skiriamas reformų prioritetams, pavyzdžiui, naujovių diegimui ir žinių ekonomikai. Naujosios kaimo plėtros programos taip pat suteiks naujų investavimo galimybių, sustiprindamos darbo vietų kūrimą ne miesto vietovėse. Šiuo metu vyksta daug glaudesnis bendradarbiavimas tarp struktūrų, atsakingų už nacionalinių reformų programų įgyvendinimą, ir struktūrų, rengiančių struktūrinių fondų veiklos programas. Be to, kuriant bei įgyvendinant daugumą programų bendradarbiaujama su regionais ir kitais vietos lygmens dalyviais, todėl jos padeda decentralizuoti ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją, perkeliant ją į regioninį bei vietos lygmenis, ir padidinti vietos lygmens atsakomybę. VEIKSMų KETURIOSE PRIORITETINėSE SRITYSE įGYVENDINIMAS 2006 m. pavasario Europos Vadovų Taryboje valstybių ir vyriausybių vadovai susitarė dėl keturių prioritetinių sričių, skirtų ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui skatinti. Europos Vadovų Taryba susitarė dėl konkrečių šiose srityse taikytinų priemonių, kurias būtina įgyvendinti iki 2007 m. pabaigos, t. y. prieš prasidedant antrajam ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategijos ciklui (2008 m.). Šie keturi prioritetai turėtų atsispindėti nacionalinėse reformų programose ir Bendrijos Lisabonos programoje, tačiau šiame skirsnyje jie išskiriami dėl to, kad dėl savo pobūdžio apima daugelį politikos sričių. Komisijos atliktas įvertinimas parodė, jog dauguma valstybių narių turės sustiprinti savo pastangas, kad laiku įvykdytų numatytus veiksmus. Valstybių narių keturių prioritetinių veiksmų sričių įgyvendinimo ataskaitų teikimas turėtų būti neatsiejama metinių įgyvendinimo ataskaitų dalis. Didesnės investicijos į žinias ir naujoves Mokslinių tyrimų ir naujovių diegimo tobulinimas yra sprendimas, teikiantis daugiausia vilčių, jog ateityje bus rasti daugelio pagrindinių problemų, pvz., klimato kaitos ir demografinių pokyčių, sprendimai. Norint ateityje pasiekti didesnį ekonomikos augimą, ypač svarbu Europoje sukurti naujovėms palankesnes sąlygas. Tam nepakanka vien skirti didesnes investicijas MTTV. Iš tiesų svarbu, kad investicijos į MTTV paskatintų kurti naujus produktus ir paslaugas. Ar tai bus pasiekta, didele dalimi priklauso nuo to, ar bus sukurtos tinkamos pagrindinės sąlygos, skatinančios diegti naujoves, tarp jų – modernizuota aukštojo mokslo sistema ir glaudesnės „žinių trikampio“ (verslo, universitetų ir mokslinių tyrimų centrų) sąsajos, taip pat konkurencingos rinkos ir nedidelės kliūtys į jas patekti. Komisija pradės diskusiją dėl Europos mokslinių tyrimų erdvės ateities, siekdama užtikrinti, kad ši erdvė atliks pagrindinį vaidmenį sprendžiant pasaulines problemas. Be to, kai kurių naujų strateginių technologijų kūrimą (ir jų vėlesnę svarbą pasaulio rinkose) gali paskatinti bendras sektorinis Europos požiūris (pvz., į anglies dioksido surinkimą bei saugojimą ir į spektro valdymą[7]). 2006 m. rugsėjo mėn. Komisija paskelbė plataus masto naujovių diegimo strategiją, su kuria kartu pateikė 10 punktų planą[8]. Vėliau valstybių ir vyriausybių vadovai susitikime Lahtyje susitarė, kad ES (kaip ir jos pagrindiniai konkurentai) turėtų laikytis strateginio požiūrio į naujovių diegimą, susitelkdami ties aiškiai apibrėžtais glaudžiai susijusiais klausimais[9], todėl Taryba šiuo pagrindu vėliau priėmė naujovių diegimo darbo programą, kuri turi būti vykdoma Bendrijos lygmeniu. Tolesni veiksmai: Bendros technologijų iniciatyvos (BTI) – viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės, kuriomis siekiama užtikrinti vadovaujantį Europos vaidmenį strateginėse technologijų srityse. 2007 m. pradžioje Komisija pateiks kai kurių BTI steigimo pasiūlymų. Europos technologijos institutas (ETI) ateityje bus aukščiausios kompetencijos naujovių diegimo, mokslinių tyrimų ir aukštojo mokslo srityse pavyzdys. Komisijos pasiūlymas turėtų būti priimtas pačiu laiku, kad ETI galėtų pradėti veikti 2008 m., o pirmoji ETI žinių ir naujovių bendrija turėtų būti įkurta iki 2010 m. Valstybės narės taip pat turėtų reformuoti aukštojo mokslo ir mokslinių tyrimų organizacijas. Europa turi skubiai nusistatyti aiškią ir darnią intelektinės nuosavybės apsaugos sistemą, kurios pagrindas būtų aukšta kokybė, įperkamumas, konvergencija ir pusiausvyra tarp naudotojų bei teisių savininkų, siekiant, kad idėjos galėtų lengvai sklisti dinamiškoje informacinėje visuomenėje. Šioje srityje Komisija pateiks savo pasiūlymų. Būtina paspartinti europinių standartų, ypač skirtų sparčiai besikeičiančioms rinkoms, nustatymą ir kartu užtikrinti jų sąveikumą. Europos standartizacijos organizacijos turi ir toliau gerinti savo veiklą, nusistatydamos savo darbo metodus bei struktūras ir gerindamos vidaus sprendimų priėmimą. Komisija kartu su standartizacijos organizacijomis, pramonės atstovais bei suinteresuotosiomis šalimis dalyvaus persvarstyme ir 2007 m. spalio mėn. paskelbs veiksmų planą. Europa turi turėti pagrindinių rinkų strategiją, t. y. valdžios institucijos turi stengtis užtikrinti, kad rinkos būtų kiek įmanoma geriau pasirengusios priimti naujas technologijas ir verslo modelius, taip padėdamos Europos įmonėms tapti atitinkamų sektorių pasaulinėmis lyderėmis. Gerai apgalvota viešųjų pirkimų praktika gali paskatinti pažangių sprendimų paklausą ir kurti naujas verslo galimybes (visų pirma paslaugų sektoriuje). Viešasis sektorius turi imtis šio uždavinio. | Verslo , ypač MVĮ, galimybių atvėrimas - 2006 m. pavasario Europos Vadovų Taryba, pripažindama, kad ateityje MVĮ bus pagrindinis Europos darbo vietų kūrimo šaltinis, susitarė gerinti reglamentavimą, kad vienoje bendroje rinkoje būtų kur kas lengviau steigti, valdyti ir perleisti įmones. Dabar, kai jau visos valstybės narės taiko „vieno langelio“ principą arba imasi priemonių jam taikyti, reikia supaprastinti administracines procedūras, kuriomis grindžiamas šis principas (taikant elektronines priemones). Apskaičiuota, kad įmonių išlaidos, kurias šios patiria vykdydamos administracinius reikalavimus tiek pagal ES, tiek pagal nacionalines taisykles, ES-25 siekia maždaug 3,5 % BVP. Didelė šių išlaidų dalis yra susijusi su pagrindiniais ataskaitų teikimo reikalavimais, atitinkančiais visuomenės interesus. Tačiau taip pat yra nemaža galimybių sumažinti su administravimu susijusią naštą, kad verslininkai ir įmonių darbuotojai galėtų skirti daugiau savo laiko produktyviai veiklai. Apskaičiuota, kad sumažinus šias išlaidas 25 %, Europos Sąjungos BVP ilgainiui padidėtų iki 1,5 % (t. y. 150 mlrd. EUR). Tolesni veiksmai: Europos Vadovų Taryba raginama: iškelti bendrą tikslą 25 % sumažinti administracinę naštą kaip politikos uždavinį, kurį ES ir valstybės narės turės bendromis pastangomis įvykdyti iki 2012 m.; patvirtinti Komisijos apibrėžtas prioritetines sritis, kuriose, norint sumažinti administracinę naštą, reikėtų pasiekti didelės pažangos, ir ypač šias sritis: mokesčių (įskaitant PVM) teisė; statistika; žemės ūkis bei žemės ūkio subsidijos; maisto produktų ženklinimas; transporto ir žuvininkystės teisės aktai; patvirtinti konkrečių pasiūlymų, kurių tikslas – sumažinti administracines išlaidas ir iš to gauti greitos bei didelės naudos, paketą; patvirtinti siūlomą išlaidų apskaičiavimo metodiką. Nacionalinių įgyvendinimo ataskaitų vertinimas parodė, kad naujovių diegimui ir našumo didėjimui kliudantis konkurencijos trūkumas tebėra rimta problema. Komisija ketina atlikti svarbiausių produktų ir paslaugų rinkų analizę, siekdama nustatyti konkrečias kliūtis. Europos Vadovų Taryba raginama skatinti valstybes nares kaip svarbiausią prioritetą greitai bei veiksmingai įgyvendinti Paslaugų direktyvą ir glaudžiai bendradarbiauti su Europos Komisija, siekiant palengvinti ir koordinuoti šį įgyvendinimo procesą. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad: naujos įmonės steigimas truktų ne ilgiau kaip vieną savaitę[10]; steigimo mokesčiai būtų maži ir apimtų tik administracines išlaidas; įmonių steigimui taikomas „vieno langelio“ principas suteiktų bendrovėms galimybę įvykdyti privalomus įsipareigojimus (taip pat ir prisiregistruoti PVM mokėtojais) vienoje institucijoje ir (arba) elektroninėmis priemonėmis; su pirmojo darbuotojo įdarbinimu susijusius administracinius reikalavimus būtų galima atlikti vienoje institucijoje; verslumo ugdymas būtų įtrauktas į mokyklų mokymo programas. | Didesnis darbo rinkų gebėjimas prisitaikyti, grindžiamas lankstumu ir užimtumo garantijomis - Šiuo metu visuotinai pripažįstama, jog Europos darbo rinkos turi būti modernizuojamos, kad galėtų prisitaikyti prie pokyčių, atsirandančių dėl didėjančios pasaulinės konkurencijos, senėjančios visuomenės ir gyvenimo būdo pasirinkimo galimybių. Lankstumas ir užimtumo garantijos yra vienas perspektyviausių būdų šiam tikslui pasiekti. Užuot saugojus esamas darbo vietas, siekiama apsaugoti darbuotojus, padėti jiems prisitaikyti prie sparčios kaitos ir taip užtikrinti užimtumo garantijas. Šitai jau buvo įgyvendinta kai kuriose valstybėse narėse, kuriose buvo įsitikinta tokio požiūrio veiksmingumu. Dabartinis uždavinys yra toliau dirbti, remiantis tuo, kas jau sėkmingai pasiekta. Tolesni veiksmai: Komisija, pasikonsultavusi su socialiniais partneriais, iki 2007 m. vasaros pateiks komunikatą dėl lankstumo ir užimtumo garantijų, tapsiantį pagrindu susitarimui dėl bendrųjų principų, kurį numatoma sudaryti iki 2007 m. pabaigos. Kadangi padėtis valstybėse narėse prieš pradedant taikyti šį principą skiriasi, Komisija, taip pat siekdama palengvinti įgyvendinimą, nustatys politikos kryptis, skirtas siekti didesnio lankstumo ir užimtumo garantijų, atsižvelgdama į jų institucinę sistemą, ekonominę padėtį ir finansinius išteklius. Valstybės narės iki 2007 m. pabaigos turėtų: užtikrinti, kad kiekvienam baigusiam mokyklą jaunam žmogui būtų pasiūlytas darbas, gamybinė praktika, mokymas arba pritaikyta kokia kita įdarbinimo priemonė per šešis mėnesius nuo jo nedarbo pradžios (iki 2010 m. šį laikotarpį sumažinant iki keturių mėnesių); padidinti kokybiškų vaikų priežiūros paslaugų prieinamumą ir įperkamumą, remiantis valstybių narių nacionaliniais tikslais; suteikti darbuotojams kryptingų paskatų prailginti darbinį gyvenimą ir padidinti vyresnių nei 45 m. darbuotojų dalyvavimą kvalifikacijos kėlimo programose. | Energetika ir klimato kaita - Šiandien faktai apie klimato kaitą nenuginčijami: mūsų planeta dabar greičiau negu bet kada šyla dėl mūsų žmogiškosios veiklos padarinių. Jei norime, kad pasaulinis vidutinės temperatūros pakilimas neviršytų 2 laipsnių Celsijaus[11], privalome nedelsdami imtis ryžtingų veiksmų pasauliniu mastu. Jeigu nesiimsime jokių priemonių, mūsų neveiklumo kaina bus kur kas didesnė už reikalingas išlaidas. Investicijos į naujas ekologiškos technologijas, jų gamyba ir platinimas taip pat teikia didelių ekonomikos augimo bei užimtumo galimybių. Europa sprendžia klimato kaitos problemą. Ji turėtų užimti vadovaujantį vaidmenį šioje srityje ir taip paskatinti platesnio masto kovą su klimato kaita bei sustiprinti konkurencingumą. Šiuo metu rengiant naująją Europos energetikos politiką, privalu atsižvelgti į šias aplinkybes. Europai reikia integruotos energetikos politikos, kuri suvienytų veiksmus Europos bei valstybių narių lygmenimis ir kartu skatintų aplinkos tvarumą, tiekimo patikimumą ir konkurencingumą: - ateityje bus labai svarbu nuosekliai siekti įgyvendinti energijos, kurią naudojant išskiriama mažai anglies dioksido, modelį, šitaip įrodant vadovaujantį Europos vaidmenį kovoje su klimato kaita ir kartu skatinant ES konkurencingumą. Norint sumažinti pasaulinį dujų išmetimą, būtinas trečiųjų šalių dalyvavimas. Tam taip pat reikia didelių viešojo ir privačiojo sektorių pastangų vykdant mokslinius tyrimus ir taikomąją veiklą, ypač naujų energijos technologijų srityje; - aktyvi politika, skatinanti energijos efektyvumą ir atsinaujinančius energijos šaltinius, taip pat gali labai prisidėti prie dujų išmetimo į aplinką mažinimo, padidinti tiekimo patikimumą ir sustiprinti konkurencingumą, paversdama Europą pažangiųjų pramonės šakų lydere; - ES turėtų skatinti taikyti ekonomiškas priemones, kurios atvers galimybes skubiai sumažinti dujų išmetimą ir kartu paskatins naujovių diegimą. Bus sustiprinta ir išplėsta ES šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimo leidimų prekybos sistema (ITPS). 2007 m. bus persvarstyta ITPS direktyva; - visapusiškai integruota vidaus rinka mažins neveiksmingumą, skatins investicijas ir stiprins ES konkurencingumą, be to, didins saugumą ir tvarumą. Įgyvendinant rinkos atvėrimo direktyvas, taip pat reikės pasiekti didesnę pažangą, susijusią su atsiejimu, reguliuotojų vaidmens stiprinimu ir glaudesnėmis sąsajomis tarp valstybių narių. Tolesni veiksmai: Komisija 2007 m. sausio mėn. pasiūlys dvi pagrindines iniciatyvas: Strateginę energetikos apžvalgą, kurioje pateiks ilgalaikį ES kovos su klimato kaita tikslą atitinkantį energetikos scenarijų ir kartu skatins konkurencingumą bei saugumą; taip pat komunikatą dėl tolesnių veiksmų, siekiant išspręsti klimato kaitos problemą. Šie pasiūlymai apims konkrečias priemones, dėl kurių vėliau nuspręs pavasario Europos Vadovų Taryba, kuri turėtų didžiąją savo diskusijų dalį skirti šiems klausimams. | TOLESNI VEIKSMAI PAGRINDINIAI BENDRIJOS LYGMENS EKON ominių reformų prioritetai 2007 m.: Bendrijos Lisabonos programos atnaujinimas - Valstybės narės turės atlikti daugelį veiksmų prioritetinėse srityse. Tačiau Bendrijos plotmė taip pat yra svarbi. Šie veiksmai kartu su neužbaigta Bendrijos Lisabonos programos teisėkūros darbotvarke (žr. 1.1 skirsnį) sudaro Bendrijos lygmens ekonominių reformų 2007 m. programą. Pasiekta pažanga šioje srityje turės lemtingą poveikį, papildydama ir stiprindama valstybių narių veiksmus. Atsakomybės didinimas Rengdamasi antrojo ciklo pradžiai 2008 m., Komisija ragina Europos Vadovų Tarybą skatinti valstybes nares: - politiniu lygmeniu paskirti nacionalinius Lisabonos strategijos koordinatorius (jei jos iki šiol to nepadarė). Komisija europiniu lygmeniu ir toliau sieks didinti nacionalinių Lisabonos strategijos koordinatorių vaidmenį; - sustiprinti pastangas patikimai įdiegti pilietinėje visuomenėje Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui, pvz., valstybių narių įgyvendinimo ataskaitas aptariant kartu su jų parlamentais, konsultuojantis su suinteresuotosiomis šalimis ir nustatant glaudesnį ryšį tarp nacionalinių reformų programų bei nacionalinių diskusijų dėl biudžeto. Šiuo atžvilgiu Komisija pritaria Europos Parlamento užmegztiems dialogams su valstybių narių parlamentais; - toliau mokytis iš kitų valstybių narių patirties, dalijantis geros politikos idėjomis (šiuos mainus vykdyti padės Komisija). Tęsdama darbą po sėkmingo naujovėms skirto seminaro, įvykusio Lisabonoje spalio mėn. pradžioje, Komisija organizuos tolesnius „dalijimuisi sėkme“ skirtus seminarus, kuriuose dalyvaus nacionaliniai Lisabonos strategijos koordinatoriai. Komisija taip pat kurs regionų ir miestų tinklus, siekdama sustiprinti dalijimąsi gerąja naujovių diegimo patirtimi, kaip nustatyta Regionų ekonominių pokyčių iniciatyvoje. Partnerystės plėtra 2007 m. sausio 1 d. į Europos Sąjungą įstos Bulgarija ir Rumunija. Komisija ragina jas iki 2007 m. pavasario Europos Vadovų Tarybos pristatyti savo nacionalines reformų programas (NRP), parengtas pagal Integruotąsias gaires ir atsižvelgiant į naujausias stebėsenos ataskaitas. Dėmesys rezultatams Komisija ragina Europos Vadovų Tarybą iš esmės pritarti šios ataskaitos turiniui ir ypač: - paremti politikos gaires dėl reformų pažangos, įskaitant pasiūlymą dėl išvadų ir kiekvienai šaliai skirtų rekomendacijų, ir Integruotomis gairėmis paremtą jų turinį, išdėstytą II dalyje, siekiant, kad jas vėliau patvirtintų Taryba; - paraginti visas valstybes nares įgyvendinti savo nacionalines reformų programas, visų pirma atsižvelgiant į keturias prioritetines sritis, į kiekvienai šaliai pateiktas rekomendacijas, kurias turi patvirtinti Taryba, ir į Komisijos išvadas; savo įgyvendinimo ataskaitas pateikti iki 2007 m. spalio 15 d.; - paraginti valstybes nares prireikus sustiprinti pastangas, siekiant Europos Vadovų Tarybos 2006 m. nustatytus prioritetinius veiksmus įvykdyti iki 2007 m. pabaigos. Europos Vadovų Taryba raginama pritarti papildomiems 2 skirsnyje išdėstytiems veiksmams; - pateikti nurodymų Tarybai ir paraginti Parlamentą suteikti prioritetą likusių neįvykdytų teisėkūros veiksmų, numatytų Bendrijos Lisabonos programoje, užbaigimui ir patvirtinti pateiktą 2007 m. Bendrijos lygmens darbo programą (1.1 ir 2 skirsniai). [1] „Bendrijos Lisabonos programa: 2006 m. techninio įgyvendinimo ataskaita“ - SEK(2006) 1379. [2] „Geresnio reglamentavimo Europos Sąjungoje strateginė apžvalga“ - KOM(2006) 689. [3] Komisijos rudens ekonominės prognozės 2006–2008 m., Europos ekonomika Nr. 5/2006. [4] „Viešieji finansai EPS 2006 m. – Pirmieji persvarstyto Stabilumo ir augimo pakto metai“ - KOM(2006) 304. [5] „Euro zonos stiprinimas: pagrindiniai politiniai prioritetai“ - KOM(2006) 714. [6] Apibūdinimas, į ką reikia atsižvelgti vertinant naujų įmonių steigimui skirtą laiką, išlaidas ir „vieno langelio“ principą, vadovaujantis Lisabonos tikslais, pateikiamas adresu http://ec.europa.eu/enterprise/entrepreneurship/support_measures/start-ups/index.htm . [7] Komisija pateiks pasiūlymus dėl spektro valdymo 2007 m. pradžioje kartu su elektroninių ryšių reguliavimo sistemos persvarstymu. [8] „Žinių taikymas praktikoje: įvairialypė ES naujovių strategija“ - KOM(2006) 502, 2006 m. rugsėjo 13 d. [9] Žr. Komisijos komunikatą Europos Vadovų Tarybai (Neformalus susitikimas Lahtyje) „Naujovėms atvira, šiuolaikiška Europa“ - KOM(2006) 589, 2006 m. spalio 12 d. [10] Komisija pateiks gaires dėl atitinkamų apibrėžimų. [11] Šį tikslą yra nustačiusi Europos Vadovų Taryba.