LT    LT LT 
 
LT    LT  EUROPOS BENDRIJ Ų KOMISIJA 
Briuselis, 3.10.2008 
SEK(2008) 2595 
  
KOMISIJOS TARNYB Ų DARBINIS DOKUMENTAS 
pridedamas prie 
Europos Parlamento ir Tarybos di rektyvos, kuria iš dalies kei čiama Tarybos direktyva 
92/85/EEB d ėl priemoni ų, skirtų skatinti, kad b ūtų užtikrinta geresn ė nėščių ir neseniai 
pagimdžiusi ų arba maitinan čių krūtimi darbuotoj ų sauga ir sveikata, nustatymo 
(dešimtoji atskira direktyva, kaip numat yta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 
1 dalyje), pasi ūlymo projekto 
Poveikio vertinimo santrauka  
 
 
{COM(2008) 637} 
{SEC(2008) 2596} 
 
LT 2   LT  
1. ĮVADAS 
Lyčių lygybė yra vienas pagrindini ų Europos S ąjungos tiksl ų, kurio siekiama pasitelkiant 
visas Sąjungos politikos sritis1; 2006–2010 m. Komisijos moter ų ir vyrų lygybės gairėse2 
pabrėžiama, kad moterys ir vyrai tur ėtų būti lygiaver čiais darbo rinkos dalyviais. 1997 m. 
lapkričio mėn. priimtoje Europos užimtumo strategijoje  taip pat nurodytas ly čių lygybės 
tikslas. Profesinio, asmeninio ir šeimos gyvenimo suderinim ą (kurio svarba šiuo metu pla čiai 
pripažįstama) skatinanti pol itika tapo ekonomine b ūtinybe, kadangi d ėl demografinio ir 
konkurencinio spaudimo vis labiau did ėja optimalaus dalyvavimo darbo rinkoje poreikis. Be 
to, gimstamumo rodikliai ir dalyvavi mas darbo rinkoje yra teigiamai susij ę: valstybėse narėse, 
kuriose gimstamumo rodiklia i yra didesni, dirba didesn ė dalis moter ų. 
2006–2010 m. moter ų ir vyrų lygybės gairėse nustatytos šešios prioritetin ės veiksmų sritys, 
kurių pirmoji – siekti vienodos moter ų ir vyrų ekonomin ės nepriklausomyb ės. Šią sritį 
tiesiogiai papildo kita prioritetin ė sritis – darbo, asmeninio ir šeimos gyvenimo suderinimas.  
Europos Parlamentas  nuolat ragino gerinti galiojan čius teisės aktus, susijusius su motinyst ės 
ir vaiko prieži ūros atostogomis3: 2008 m. geguž ės mėn. pasiūlymuose iš dalies pakeisti 
Užimtumo gaires, jis si ūlė nustatyti vaiko prieži ūros ir kitų atostogų programas4.  
Derinant taip pat svarbus Europos socialini ų partneri ų vaidmuo. 2005 m. kovo m ėn. jie 
priėmė lyčių lygybės veiksmų program ą, kurioje numatytas prioritetinis veiksmas – geriau 
derinti darb ą ir gyvenim ą.  
Komisija pareng ė šį poveikio vertinim ą pagal 2007 m. antros pakopos konsultacij ų su 
Europos socialiniais partneriais dokumente5 numatytas teisines geresnio suderinimo 
galimybes. 2008 m. liepos m ėn. socialiniai partneriai patvirtino ketinimus inicijuoti EB 
sutarties 139 straipsnyje nurodyt ą derybų procedūrą dėl vaiko prieži ūros atostog ų direktyvos 
persvarstymo. Kadangi socialiniai partneriai patvirtino, kad jie neke tina derybose svarstyti 
motinystės atostogų klausimo, Komisija  susiaurino šio pasi ūlymo taikymo srit į, kad ji apimt ų 
tik motinyst ės atostogas. Ta čiau poveikio vertinimas apima visa s galimybes, ne tik susijusias 
su motinyst ės atostogų sąlygų daliniu pakeitimu. 
2. ĮRODYMAI IR KONSULTACIJOS  
2006 ir 2007 m. dviej ų pakopų konsultacijose Komisija konsu ltavosi su Europos socialiniais 
partneriais. Po antr os pakopos konsultacij ų keturi socia liniai partneriai6 nusprend ė sudaryti 
bendrą darbo grup ę (atsižvelgdami į Europos socialin į dialogą) ir persvarstyti prie Direktyvos 
96/34/EB prid ėtą pagrindų susitarim ą dėl vaiko prieži ūros atostog ų. 2008 m. liepos m ėn. jie 
nusprendė pradėti oficialias derybas pagal EB sutarties 138 straipsn į dėl vaiko prieži ūros 
atostogų. 
                                                 
1 EB sutarties 2 straipsnis ir 3 straipsnio 2 dalis. 
2 COM (2006) 92. 
3 Pavyzd ˛iui, Rezoliucija 2003/2129 (INI), P5_TA(2004)0152), 26 dalis. 
4 http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc .do?pubRef=-//EP// TEXT+TA+P6-TA-2008-
0207+0+DOC+XML+V 0//EN&language=EN . 
5 http://ec.europa.eu/employment_social/social_dialogue/docs/reconciliation2_en.pdf . 
6 ETUC, BUSINESSEUROPE, CEEP ir UEAPME. 
 
LT 3   LT 2007 m. gruodžio m ėn. Komisija papraš ė valstybių narių informacijos apie visus atostogas d ėl 
šeiminių priežasčių reglamentuojan čius teisės aktus ir išsiaiškino j ų požiūrį į galimybes juos 
iš dalies pakeisti. 
2008 m. liepos 3 d. rašytine proced ūra7 Moterų ir vyrų lygių galimybi ų patariamasis 
komitetas8 priėmė nuomonę dėl naujų atostogų rūšių (tėvystės atostogų, įvaikinimo atostog ų 
ir šeimos nari ų priežiūros atostog ų) nustatymo. Komisija taip pat nusiunt ė klausimynus 
keletui Europos nevyriausybini ų organizacij ų ir konsultavosi su jomis d ėl galimybi ų 
atsižvelgiant į suderinim ą iš dalies pakeisti arba papildyti galiojan čius teisės aktus d ėl 
atostogų.  
2007 m. gruodžio m ėn. Komisija papraš ė ECORYS grup ės9 atlikti nepriklausom ą tyrimą dėl 
galimybių tobulinti darbo, asmeninio ir šeimos gyve nimo suderinimo nuostatas. Nacionalini ų 
lyčių lygybės srities teis ės ekspert ų tinklas taip pat pateik ė ataskaitą dėl nacionalini ų 
priemonių, susijusių su nėštumo, motinyst ės, vaiko prieži ūros ir tėvystės teisėmis valstyb ėse 
narėse bei išsami ą ataskaitą apie nacionalines priemones, susijusias su darbo pob ūdžio 
lankstumu10.  
3. G ALIOJANTI TEISIN Ė SISTEMA  
Dvi direktyvos yra susijusios su atostogomis d ėl šeiminių priežasčių ir susijusi ų teisių, t. y. 
Direktyva 92/85/EEB11 (toliau – Motinyst ės atostog ų direktyva) ir Direktyva 96/34/EB12 
(toliau – Vaiko prieži ūros atostog ų direktyva); šios direktyvos  atitinkamai priimtos 1992 ir 
1996 m. Jose numatytos minimalios 14 savai čių motinyst ės atostogos, per kurias mokamos 
pašalpos dydis atitinka be nt jau ligos pašalpos dyd į, ir trijų mėnesių vaiko prieži ūros 
atostogos kiekvienam iš t ėvų, kurias daugelyje valstybi ų narių galima perkelti kitam iš t ėvų. 
Šiose galiojan čiose nuostatose n ėra numatytos nei įvaikinimo atostog ų trukmė arba 
konkrečios sąlygos, nei teis ė gauti tėvystės atostogas arba šeimos nari ų priežiūros atostogas. 
Valstybių narių politika, kuria siekiama skatinti suderinim ą, labai skiriasi. Nustatyta 
motinystės atostog ų trukmė – nuo 14 iki 52 savai čių, o pašalpa – nuo 55 % (taikant 
maksimal ų dydį) iki 100 % (netaikant maksimalaus dydžio). Vaiko prieži ūros atostog ų 
nuostatose numatyta atostog ų trukmė – nuo trij ų mėnesių iki trejų metų. Pašalpos (jei jos 
skiriamos) mokamos už 15 d. – dvej ų metų laikotarp į. Suteikiam ų įvaikinimo atostog ų trukmė 
– nuo 10 dien ų iki tokio paties laikotarpio kaip ir vaiko prieži ūros atostogos. Kai kuriose 
valstybėse narėse šiuo atveju pašalpa n ėra skiriama, kitose mokama  panašaus dydžio pašalpa 
kaip ir vaiko prieži ūros atostog ų atveju. Kai kuriose valstyb ėse narėse tėvystės pašalpa n ėra 
skiriama. Jei tokia pašalpa skiriama, ji mokama tik už 1–10 dien ų laikotarp į. Kai kuriose 
valstybėse narėse dalis vaiko prieži ūros atostog ų skiriama t ėvams. Kai kuriose valstyb ėse 
narėse pašalpa n ėra skiriama, kitose skiriama fiksuot o dydžio pašalpa, at itinkanti iki 100 % 
atlyginimo dydžio. Kai kuriose valstyb ėse narėse šeimos nari ų priežiūros atostogos n ėra 
                                                 
7 http://ec.europa.eu/employment_social/gender_equality/docs/2008/opinion_newforms_en.pdf . 
8 Jo nariai – valstybi ų narių, lygių galimybi ų institucij ų, socialini ų partneri ų ir nevyriausybini ų 
organizacij ų atstovai. 
9 http://ec.europa.eu/employment_social/gender_equality/legislation/new_legislation_en.html . 
10 Išsamesn ė informacija pateikiama adresu: 
http://ec.europa.eu/employment_social/gender_equality/legislation/bulletin_en.html . 
11 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyva 92/85/EEB d ėl priemoni ų, skirtų skatinti, kad b ūtų užtikrinta 
geresnė nėščių ir neseniai pagimdžiusi ų arba maitinan čių krūtimi darbuotoj ų sauga ir sveikata, 
nustatymo (OL L 348, 1992 11 28, p. 1.). 
12 1996 m. birželio 3 d. Tarybos direktyva 96/34/EB d ėl bendrojo susitarimo d ėl tėvystės atostog ų 
sudaryto tarp UNICE, CEEP ir ETUC (OL L 145, 1996 6 19, p. 4). 
 
LT 4   LT suteikiamos. J ų trukmė skiriasi nuo 2 iki 10 dien ų (jei vaikas ne įgalus arba serga). Kai kuriais 
atvejais jos suteikiamos kit ų giminaičių priežiūrai. Kai kuriose valstyb ėse narėse ši pašalpa 
mokama vienkartine išmoka, kurios dydis atitinka ligos pašalpos arba kit ą dydį. 
3. P ROBLEMOS APIBR ĖŽIMAS  
ES lygmeniu pripaž įstamas suderinimo politikos poreikis, siekiant užtikrinti, kad moterys ir 
vyrai neb ūtų priversti rinktis arba visavert į asmeninį, šeimos arba profesin į gyvenim ą. Šia 
politika moterims ir vyrams b ūtų suteikiama teis ė rinktis šioje srityje; d ėl to gali padid ėti 
užimtumo lygis ir sumaž ėti nedirban čių moterų. Dėl šios priežasties gali sumaž ėti lyčių 
atskirtis darbo rinkoje bei moter ų ir vyrų darbo užmokes čio skirtumas. Ta čiau, net ir tais 
atvejais, kuomet si ūlomos įvairios suderinim ą skatinan čios priemon ės, dėl ekonomini ų 
priežasčių (ne dėl pasirinkimo) jomis daug dažnia u naudojasi moterys nei vyrai.  
Nepaisant aktyvesnio moter ų dalyvavimo darbo rinkoje, darbo užmokes čio skirtumas  2003–
2007 m. išliko pastovus (15 %) ir nuo 2000 m. sumaž ėjo tik vienu punktu13. Šis darbo 
užmokesčio skirtumas iš dalies yra susij ęs su problemomis, su kuriomis susiduria moterys, 
derindamos profesinius ir asmeninius įsipareigojimus. Vienas svarbus veiksnys, darantis įtaką 
moterų dalyvavimui darbo rinkoje yra galimyb ė naudotis vaik ų priežiūros paslaugomis. 
Valstybių narių vaikų priežiūros įstaigų skaičius yra nepakankamas ir jos ne visuomet 
pritaikytos šeimos poreikiams14. Tik Danijoje ir Portugalijo je daugiau nei 30 % jaunesni ų nei 
trejų metų amžiaus vaik ų gali lankyti oficialias vaik ų priežiūros įstaigas daugiau nei 
30 valand ų per savait ę. Moterims taip pat daugiausiai tenka pareiga prižiūrėti pagyvenusius 
asmenis .  
Sprendimas tur ėti vaiką yra labai svarbus moters dalyvavimui darbo rinkoje . Dėl šios 
priežasties moter ų, turinčių priklausom ų vaikų, užimtumo lygis 2007 m. buvo tik 65,5 % 
palyginti su 91,7 % vyr ų užimtumo lygiu (skirtumas – daugiau nei 26 punktai). 2007 m. 20–
49 m. amžiaus moter ų, kurios susilauk ė vaikų, užimtumas sumaž ėjo maždaug 12 procentini ų 
punktų, o vyrų – padidėjo maždaug septyniais punktais. D ėl šeimos įsipareigojim ų moterys 
dažniau pasirenka darb ą ne visą darbo dien ą palyginti su vyrais. D ėl šios priežasties 
sumažėja jų karjeros perspektyvos ir atlyginimas. Be to, mažame čių vaikų turintys motinos (ir 
tėvai) yra diskriminuojami darbo rinkoje , o tėvai retai pasirenka t ėvystės atostogas . Bet 
jei ir toliau motinos (o ne t ėvai), susilauk ę vaikų nebedalyvaus darbo ri nkoje ir naudosis vaiko 
priežiūros atostogomis, darbdaviai ir toliau laikys moteris mažiau atsidavusiomis savo karjerai 
palyginti su vyrais ir bus mažiau link ę investuoti į moterų karjeros galimybes.  
4. P AGRINDINIS SCENARIJUS  
Jei nebus imamasi joki ų ES lygmens veiksm ų, bus toliau taikomos galiojan čios EB 
direktyvos, o programos ir tikslai išliks tie pa tys. Kai kuriose (bet  ne visose) valstyb ėse narėse 
būtų numatytos nacionalin ės teisės aktų nuostatos d ėl geresnio suderinimo priemoni ų. 
Lisabonos strategijos tikslai bus įvertinti 2010 m., o naujos gair ės ir nauji tikslai bus nustatyti 
pagal Europos užimtumo strategij ą. Moterų ir vyrų lygybės gairės nustos galioti 2010 m., bet 
Europos socialiniai partneriai veiks toliau. 
                                                 
13 Eurostato taikomos apibr ėžtys: „Moter ų ir vyrų darbo užmokes čio skirtumas – vidutini ų valandos bruto 
pajamų, mokam ų vyrams ir moterims, skirtumas, skai čiuojant procentine dalimi pagal vidutines 
valandos bruto pajamas, mokamas vyrams.“ 
14 Žr. 2008 m. Platenga ir Remery ataskait ą „Vaikų priežiūros įstaigų paslaugų nuostatos“ . 
 
LT 5   LT Didelis moter ų, turinčių vaikų, ir vyrų, turinčių vaikų, dalyvavimo darbo rinkoje skirtumas 
tebeišlieka. Nor ėdamos išspr ęsti senėjančios visuomen ės problemas ir tapti 
konkurencingesn ėmis pasauliniu mastu, valstyb ės narės turės skatinti moteris dalyvauti darbo 
rinkoje. Tod ėl aktyvesnis moter ų dalyvavimas yra labai svarbus. Valstyb ėms narėms, 
siekiančioms įveikti demografin į iššūkį, taip pat svarbus pastovus gimstamumo lygis. 
Valstybės, kuriose moter ų užimtumo lygis yra didelis (kaip antai Suomijoje, Švedijoje, 
Danijoje, Nyderlanduose ir Jungtin ėje Karalyst ėje) gimstamumo rodikliai taip pat didesni už 
vidutinius15. Daugumos ši ų valstybių narių suderinimo politika yra pati veiksmingiausia. 
5. G ALIMOS ES POLITIKOS KRYPTYS  
Sudarant galimybes rinktis, ge rinant galimybes eiti atostog ų dėl šeiminių priežasčių ir teikiant 
finansinę paramą per atostogas d ėl šeiminių priežasčių, siekiama padidinti moter ų, turinčių 
vaikų, užimtumo rodiklius ir sumažinti ly čių nelygybę bei diskriminacij ą.  
Apsvarsčius keletą galimybi ų nuspręsta, kad negalima nesiimti joki ų veiksmų, kadangi 
Komisija geresnio suderinimo priemones nustat ė kaip vien ą iš Moter ų ir vyrų lygybės gairių 
prioritetų, o pagrindin ės suinteresuotosios šalys j ą ragino imtis šios srities veiksm ų. Neteisin ės 
priemonės (pvz., keitimasis ger ąja patirtimi ir socialini ų partnerių iniciatyvos) bet kokiu 
atveju bus toliau taikomos, kaip ir kitos priemon ės, kuriomis skatinamas moter ų užimtumas. 
ES turi imtis tolesni ų veiksmų skatindama moter ų užimtum ą ir sudarydama joms galimybes 
panaudoti visas galimybes ir geb ėjimus. Kadangi realus ir si ekiamas užimtumo lygis labai 
skiriasi, akivaizdu, kad bendru atveju  moterys nori daugiau dirbti. Tod ėl yra dideli ų galimybi ų 
padidinti moter ų dalyvavim ą darbo rinkoje. 
Tai įvertinus pateikiamos tokios galimyb ės: nesiimti joki ų ES lygmens veiksm ų, skleisti 
gerąją patirtį, iš dalies pakeisti motinyst ės atostogų taisykles (Direktyva 92/85/EEB), iš dalies 
pakeisti vaiko prieži ūros atostog ų taisykles (Direktyva 96/34/EB), nustatyti konkre čią 
nuostatą dėl įvaikinimo atostog ų ir dviejų naujų atostogų rūšių (tėvystės ir šeimos nari ų 
priežiūros atostog ų) .  
6. G ALIMYBI Ų VERTINIMAS  
Kiekviena galimyb ė įvertinta atsižvelgiant į tai, kiek ji atitiko tikslus ir palyginus su 
pagrindiniu scenarijumi. Paaišk ėjo, kad įgyvendinant galimyb ę „jokių naujų veiksmų“ nebūtų 
išspręstos nurodytos problemos. „Gerosios patirties sklaidos galimyb ė“ būtų naudinga 
siekiant geriau derinti darb ą ir gyvenim ą. 
Dėl motinyst ės atostogų, 100 % buvusio atlyginimo dydžio pašalpa ir keturiomis savait ėmis 
ilgesnės atostogos b ūtų prasminga ir veiksminga priemon ė siekiant geresnio suderinimo. T ą 
patį galima pasakyti apie nuostat ą, kuria numatoma suteikti teis ę po motinyst ės atostog ų 
kreiptis d ėl lankstaus darbo gr afiko. Tai atitikt ų siekiamus tikslus, išskyrus tiksl ą mažinti 
moterų ir vyrų, pasirenkan čių atostogas d ėl šeiminių priežasčių, skirtumą. 
Dėl vaiko prieži ūros atostog ų, vienu m ėnesiu ilgesn ės vaiko prieži ūros atostogos ir 66 % 
buvusio atlyginimo dydžio pašalpa buvo įvertinti kaip pakankama parama siekiant 
suderinimo, jei abu t ėvai eina bent vieno m ėnesio vaiko prieži ūros atostog ų. Kadangi vaiko 
priežiūros atostogos b ūtų mokamos, t ėvai būtų skatinami eiti bent vieno m ėnesio vaiko 
                                                 
15 Ten pat, 18 p. 
 
LT 6   LT priežiūros atostog ų, kadangi kitu atveju jie netekt ų galimyb ės jomis pasinaudoti. Tokio 
pobūdžio nuostatos labai veiksmingos Šiaur ės šalyse. 
Dėl įvaikinimo atostog ų, nuostatų pakeitimas (pagal atitinkamas vaiko prieži ūros atostog ų 
nuostatas) buvo įvertintas palankiai d ėl tų pačių priežasčių kaip ir vaiko prieži ūros atostog ų 
nuostatų pakeitimas. 
Nustatytos 10 dien ų trukmės tėvystės atostogos  įvertintos ypa č teigiamai siekiant paskatinti 
daugiau t ėvų pasirinkti vaiko prieži ūros atostogas. Remiantis kit ų valstybių narių patirtimi, 
tėvai renkasi atostogas d ėl šeiminių priežasčių tik tais atvejais, jei t ėvystės pašalpa yra 
glaudžiai susijusi su j ų atlyginimo dydžiu. Tod ėl pagal ši ą galimybę numatyta bent 66 % 
atlyginimo dydžio pašalpa. 
Vieno mėnesio šeimos nari ų priežiūros atostogos , per kurias priži ūrimas priklausomas šeimos 
narys (įskaitant vyresnius nei 8 met ų amžiaus vaikus), b ūtų naudingos ir suteikt ų galimybę 
moterims (arba vyrams) likti darbo vietoje ir r ūpintis priklausomu šeimos nariu. 
7. IŠVADA  
Poveikio vertinimo ataskaitos išvada – teisiškai privalomos Bendrijos lygmens priemon ės 
būtų geriausia priemon ė siekti numatyt ų tikslų. Įvertinti motinyst ės atostog ų ir vaiko 
priežiūros atostog ų nuostatų pokyčiai bei numatytos naujos arba kitos atostog ų rūšys būtų 
labai naudingi siekiant geresnio suderinimo. Vis d ėlto, kadangi socialiniai partneriai der ėsis 
dėl vaiko prieži ūros atostog ų, Komisija tur ėtų susilaikyti ir neteikti pasi ūlymų dėl vaiko 
priežiūros atostog ų ir turėti omenyje, kad socialini ų partnerių derybose gali b ūti numatytos 
naujos nuostatos d ėl atostogų. Esant šioms aplinkyb ėms, vienintel ė šiuo metu tinkama 
priemonė – pasiūlymas iš dalies pakeisti motinyst ės atostogų nuostatas.