[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 21.1.2009 KOM(2009) 11 galutinis 2009/0005 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA dėl į Bendrijos valstybių narių uostus įplaukiantiems ir (arba) iš jų išplaukiantiems laivams taikomų pranešimo formalumų ir Direktyvos 2002/6/EB panaikinimo {SEK(2009) 46}{SEK2008) 47} AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. Pasiūlymo aplinkybės | 110 | Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Šiuo direktyvos dėl į Bendrijos valstybių narių uostus įplaukiantiems ir (arba) iš jų išplaukiantiems laivams taikomų pranešimo formalumų pasiūlymu padedama įgyvendinti Europos jūrų transporto erdvės be kliūčių koncepciją, aprašytą kartu su šiuo pasiūlymu priimtame Komisijos komunikate COM(2009) 10. Šios koncepcijos tikslas – panaikinti arba supaprastinti tarp dviejų Europos Sąjungos teritorijoje esančių uostų plaukiančių laivų ir prekių dokumentų bei fizinį patikrinimą. Šiuo pasiūlymu siekiama pakeisti 2002 m. vasario 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/6/EB[1], kad būtų patenkinti išvardyti poreikiai: 1. FAL Konvencijos persvarstymas ir suderinimas su kitais Bendrijos teisės aktais Taikant tarptautinės jūrų organizacijos (TJO) FAL konvenciją pasaulio lygmeniu padedama supaprastinti ir suderinti į uostus įplaukiantiems ir iš jų išplaukiantiems laivams taikomus administracinius formalumus. Ši konvencija pasirašyta 1965 m. balandžio 9 d., o įsigaliojo 1967 m. kovo 5 d. Ją pasirašė ir ratifikavo nemažai Europos Sąjungos valstybių narių. 2002 m. vasario 18 d. Europos Sąjungoje priimta Direktyva 2002/6/EB, kurioje valstybėms narėms nurodyta naudoti standartines FAL konvencijos formas. Nuo 2002 m. Bendrijos teisė buvo papildyta naujais saugumo ir saugos sričių teisės aktais. T. y., atitinkamoje srityje pagal pagrindines direktyvas arba direktyvų dalinius pakeitimus – 1995 m. birželio 19 d. Tarybos direktyvą 95/21/EB („uosto valstybės atliekama kontrolė“), 2002 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/59/EB, įdiegiančią Bendrijos laivų eismo stebėsenos ir informacijos sistemą, 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 725/2004 dėl laivų ir uostų įrenginių apsaugos stiprinimo bei Reglamentą (EB) Nr. 562/2006 (Šengeno sienų kodeksas) – privalomais formalumais. O pati FAL konvencija persvarstyta per 2005 m. liepos mėnesį įvykusią 32 –ąją FAL komiteto sesiją, kad būtų galima išplėsti įtrauktų formalumų sąrašą. 2005 m. liepos mėn. persvarstant FAL konvenciją į bendrąją deklaraciją (1 formą) įtrauktas punktas dėl atliekų tvarkymo. Pagal 2000 m. lapkričio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/59/EB dėl uosto priėmimo įrenginių, skirtų laivuose susidarančioms atliekoms ir krovinių likučiams, reikalavimus laive esančias atliekas ir likučius Europos uostuose deklaruoti privaloma. Todėl būtina patikslinti šių dviejų teisės aktų ryšį. Dėl Bendrijos teisės aktų ir FAL konvencijos pakeitimų jūrų transporto administracinės procedūros tapo sudėtingesnės ir jas reikia supaprastinti, kartu dedant pastangas, kad nesumažėtų jūrų transporto saugumas, jo sauga ir nebūtų kenkiama aplinkai. Europos Sąjungos valstybių narių atstovai per FAL Komiteto posėdžius vis tiek turės stengtis tarpusavyje suderinti FAL konvencijos nustatytas formas ir pagal galiojančias ES teisės nuostatas reikalaujamas formas. 2005 m. liepos mėnesį persvarstant FAL konvenciją buvo iš dalies pakeista TJO bendroji deklaracija, laivo atsargų deklaracija, įgulos daiktų ir prekių deklaracija, įgulos sąrašas, keleivių sąrašas, taip pat atitinkami susiję standartai ir rekomenduojama praktika. Europos Komisijos nuomone, iki šiai direktyvai įsigaliojant uostų valdžios institucijoms leidžiama naudoti formas, kurias TJO parengė remdamasi 2005 m. liepą iš dalies pakeista TJO Konvencija. Tai atitinka galiojančias Direktyvos 2002/6/EB nuostatas. 2. Nauja informavimo apie saugą prieš įplaukiant į valstybės narės uostą forma Kai laivas praneša apie ketinimą įplaukti į valstybės narės teritorijoje esantį uostą, kompetentinga tos valstybės narės saugios laivybos institucija 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 725/2004 dėl laivų ir uostų įrenginių apsaugos stiprinimo įpareigojama pareikalauti, kad būtų pateikta informacija. Europos Komisija pagal reglamentą įsteigtam jūrų saugos komitetui („Marsec komitetui“) pateikė formos, skirtos suderinti prašymus pateikti informaciją, projektą. Komitetas šį suderintą informavimo formos modelį patvirtino per penktąjį posėdį 2005 m. kovo 20 d. ir pažymėjo, kad valstybės narės kiekvienu konkrečiu atveju galės paprašyti pateikti papildomos informacijos arba jos paprašyti mažiau. Kadangi Komisija mano, kad informacija apie saugą turėtų būti pateikiama pagal tarptautiniu lygmeniu TJO FAL komiteto priimtą suderintą formą, todėl Komisija ėmėsi veiksmų, kad šis komitetas, kuriame dėl ilgų pertraukų tarp posėdžių diskusijos techniniais klausimais tebesitęsia, šią formą patvirtintų. Kol tokia forma bus patvirtinta tarptautiniu lygmeniu, Komisija pereinamuoju laikotarpiu siūlo naudoti Marsec komiteto patvirtintą formą, pateikiamą šio pasiūlymo III priede. Kai tik FAL komitetas ją patvirtins, remdamasi direktyvos pasiūlymo 9 straipsnyje numatyta priedų dalinio keitimo procedūra, Komisija, padedama Marsec komiteto, tarptautinę suderintą formą galės pateikti kaip pagrindinį valstybių narių reikalaujamos informacijos apie saugą dokumentą. 3. Nepakankamas kompiuterizavimas ir uostų administravimo institucijų įvairovė Dar ir šiandien keičiantis informacija daugiau nei pusėje uostų naudojamasi fakso aparatais, o elektroninės duomenų perdavimo sistemos, kuriomis galėtų naudotis visi uosto subjektai, naudojamos tik nedaugelyje iš valstybių narių didžiųjų uostų. Todėl padaugėja pasikartojančių užduočių, dėl kurių padidėja tikimybė padaryti klaidų ir sulėtėja darbas. To įmanoma išvengti plačiau naudojant elektronines duomenų perdavimo priemones. Europos Parlamentas ir Taryba sprendimu Nr. 70/2008/EB dėl nepopierinės muitinės ir verslo aplinkos nustatė tolesnes priemones ir muitinės operacijoms būtinų duomenų perdavimo tvarkaraštį. Svarbu, kad kuo greičiau atsirastų ūkio subjektams prieinamos su muitine nesusijusių pranešimo formalumų sistemos, kurios būtų suderintos su muitinės sistemomis. 4. Direktyvos 2002/6/EB taikymo skirtumai Be to, Europos jūrų saugumo agentūros keturiasdešimtyje uostų atliktas tyrimas parodė, kad nors Direktyva 2002/6/EB valstybėse narėse iš esmės įgyvendinta tinkamai, tačiau joje nustatytas tikslas supaprastinti procedūras pasiektas ne visais atvejais. Kai kuriais atvejais formas užpildyti prašo kelios skirtingos valdžios institucijos, arba informacija, kurią anksčiau prašyta pateikti, iš formų nepašalinta. Todėl Direktyva 2002/6/EB vietoj reikalavimų, kurie turėtų būti pakeisti, nustatyti papildomi reikalavimai. Be to, kai kuriuose uostuose ir toliau naudojamos spausdintinės formos valstybine kalba, kuriose kartais būna papildomų dalių. | 120 | Bendrosios aplinkybės Komisija, susipažinusi su valstybių narių ir laivybos sektoriaus nuomone, 2006 m. liepos 13 d. Komunikate Tarybai, Europos Parlamentui, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui dėl trumpųjų nuotolių laivybos skatinimo programos vidurio laikotarpio apžvalgos, patvirtino, kad FAL formų naudojimas – svarbi priemonė, padedanti skatinti vežimą jūrų transportu mažais atstumais, ir paskelbė, jog Komisija, siekdama užtikrinti, kad minėta direktyva atitiktų naujausius TJO sprendimus, atnaujins Direktyvą 2002/6. | 130 | Pasiūlymo srityje galiojančios nuostatos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/6/EB dėl pranešimo formalumų, nustatytų į Bendrijos valstybių narių uostus įplaukiantiems ir (arba) iš jų išplaukiantiems laivams, tikslas – administracinius formalumus ir dokumentus supaprastinti ir juos suderinti nustatant vienodas dokumentacijos procedūras, paremtas Tarptautinės jūrų organizacijos FAL konvencijos formomis. | 140 | Suderinamumas su kitomis Bendrijos politikos kryptimis Šis pasiūlymas padeda įgyvendinti Lisabonos darbotvarkės tikslus, nes juo supaprastinamos administracinės procedūros ir įdiegiamas informacinių technologijų naudojimas siekiant didesnio veiksmingumo. | 2. Konsultacijos su suinteresuotomis šalimis ir poveikio vertinimas | Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis | 211 | Su suinteresuotomis šalimis konsultuotasi internetu, forumuose ir nacionalinių ekspertų grupėms pateikiant parengiamuosius darbus, surengus du specializuotus seminarus. | 212 | Konsultuojantis įvairios viešojo ir privataus sektoriaus suinteresuotosios šalys pateikė nuomones, iš kurių paaiškėjo, kad pakankamai sutariama dėl tolesnių supaprastinamo tikslų. Rengiant dviejų teisės aktų technines nuostatas į daug konkrečių pastabų atsižvelgta. | Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas | 221 | Siekdama įvertinti su pasiūlymu susijusias sąnaudas ir pasiūlymo veiksmingumą, Komisija pasitelkė nepriklausomą ekspertą. | 222 | Konsultantas atliko bibliografinių duomenų tyrimą ir apklausė tipiškų Europos uostų atstovus – taip jis įvertino įmanomų galimybių pasiekti administracinių procedūrų supaprastinamo sąnaudas ir privalumus. | 223 | Pagrindinės organizacijos, su kuriomis konsultuotasi, buvo Europos uostų asociacijos (EPSO), Europos Bendrijos laivų savininkų asociacijos (ECSA) nariai, taip pat konsultuotasi su atitinkamas viešąsias funkcijas atliekančių institucijų (muitinės, uostų administracijų) atstovais. | 225 | Iš konsultacijų, kad pasiūlymas galėtų kelti pavojų, nenustatyta. | 226 | Konsultacijos atsakymų santrauka pateikiama Komisijos interneto svetainėje „Europa“. | 230 | Poveikio vertinimas Atliekant poveikio vertinimą apsvarstytos tokios galimybės: A variantas: priemonių Bendrijos mastu nesiimama. B variantas: kadangi vidaus rinkoje vežamoms prekėms taikomos įvairiuose teisės aktuose nustatytos kontrolės priemonės, paprastinamas kiekvienas konkretus teisės aktas. C variantas: siekiant pašalinti administracines arba panašaus pobūdžio laisvo Bendrijos prekių judėjimo tarp ES uostų kliūtis, priimamos kelios suderintos priemonės. | 231 | Poveikio vertinimas yra viešas, Komisijos interneto svetainėje „Europa“ pateikiamas dokumentas. | 3. Teisiniai pasiūlymo aspektai | 305 | Siūlomų veiksmų santrauka Siekiant minėtų tikslų, šiuo direktyvos pasiūlymu norima sumažinti įvairioms uosto tarnyboms pakartotinai teiktinos informacijos kiekį. Todėl pasiūlyme teigiama, kad pateikiant direktyvų 95/21/EB, 2002/59/EB, 2000/59/EB, Reglamento (EB) Nr. 725/2004 ir, kai tai būtina, Tarptautinio pavojingų krovinių vežimo jūra kodekso nuostatose numatytus duomenis, valdžios institucijoms pateikiama įplaukiant į uostą arba išplaukiant iš jo būtina navigacijos informacija. Tam tikra informacija jau pateikiama elektroniniu būdu naudojant Bendrijos keitimosi informacija laivybos klausimais sistemą SafeSeaNet. Tarptautinės reguliavimo institucijos, pavyzdžiui, Tarptautinė jūrų organizacija arba Pasaulio muitinių organizacija, parengė elektroninio FAL formų perdavimo formatus. Šiose formose uosto administracijai pateikiama pakankamai informacijos apie laivus iš trečiųjų šalių. Reikalavimas pateikti FAL formas laivams iš ES uostų netaikomas. Visa pagal šią direktyvą privaloma pateikti informacija elektroniniu būdu turės būti kuo greičiau ir ne vėliau kaip 2013 m. vasario 15 d. – tą dieną įsigalios Sprendimo Nr. 70/2008/EB dėl nepopierinės muitinės ir verslo aplinkos nuostatos – perduodama vienintelei valstybės narės paskirtai kompetentingai institucijai naudojant SafeSeaNet sistemą. Šiame pasiūlyme taip pat pateikiama FAL formos ir pagal minėtus teisės aktus privalomos pateikti informacijos atitikties lentelė, taip pat nauja jūrų saugos forma. Direktyvos pasiūlyme numatoma, kad valstybės narės turės ją perkelti į vidaus teisę per vienerius metus. | 310 | Teisinis pagrindas EB sutarties 80 straipsnio 2 dalis | 329 | Subsidiarumo principas Siekiant panaikinti kliūtis laisvam jūra vežamų prekių judėjimui, būtina keisti įgyvendinant Bendrijos teisės aktus nustatytas procedūras, dėl kurių keliami dviejų rūšių reikalavimai: susiję su laivais ir laivo veikimui būtinais daiktais bei susiję su vežamomis prekėmis. Vežamos prekės aptariamos kitų teisės aktų pasiūlymuose. | 331 | Proporcingumo principas Siūlomoje priemonėje valstybėms narėms nustatomi privalomi veiklos uždaviniai, tačiau nepatikslinami metodai, kaip to pasiekti – taip paliekama tam tikra veiksmų laisvė. | 332 | Bendras pasirinkto varianto sąnaudų ir veiksmingumo santykis suinteresuotoms šalims yra geriausias. | Pasirinkta priemonė | 342 | Pasirinkta priemonė – direktyvos, kuria siekiama pakeisti dabar galiojančią Direktyvą 2002/6/EB, pasiūlymas. | 4. Poveikis biudžetui | 409 | Šis pasiūlymas poveikio biudžetui neturi. | 5. Papildoma informacija | 510 | Supaprastinimas | 513 | Nacionalinėms valdžios institucijoms kontrolės darbo sumažės. Naudojant kompiuterines ryšių priemones bus galima geriau suorganizuoti pasiūlyme nenumatytus patikrinimus ir pagerinti jų veiksmingumą. | 514 | Priėmus pasiūlymus gerokai sutrumpės tarpinio sustojimo laikas ir sumažės jo kaina, jūrų transportas taps patrauklesnis ir įvairių rūšių transportu bus naudojamasi tolygiau. | 570 | Išsamus pasiūlymo straipsnių aiškinimas Direktyvos pasiūlymo straipsnių ir priedų tikslai yra šie: 1 straipsnis: nurodyti direktyvos dalyką, į kurį įtraukiamas administracinių formalumų standartizavimas, administracinių procedūrų supaprastinamas ir dokumentų perdavimas elektroniniu būdu; 2 straipsnis: patikslinti direktyvos dėl į ES uostus įplaukiantiems ir (arba) iš jų išplaukiantiems laivams nustatytų administracinių formalumų taikymo sritį. 3 straipsnis: pateikti pagrindinių direktyvos terminų apibrėžtis; 4 straipsnis: nustatyti 24 val. terminą pagal administracines procedūras privalomai informacijai pateikti, suderintą su Direktyvoje 2002/59/EB ir Reglamente (EB) Nr. 725/2004 nustatytais terminais; 5 straipsnis: reikalauti, kad pagal Bendrijos direktyvas privaloma pateikti informacija, prireikus, būtų perduota, remiantis minėtų direktyvų nuostatomis. Jei netaikoma jokia direktyva, informacija laikoma priimtina, jei ji pateikta remiantis FAL konvencijos nuostatomis; 6 straipsnis: nustatyti, kad valstybės narės paskirtų vieną nacionaliniu lygmeniu už įplaukiant į ES uostus ir (arba) išplaukiant iš jų privalomų pateikti duomenų surinkimą atsakingą instituciją, kuriai būtų pavesta įdiegti SafeSeaNet sistemą; 7 straipsnis: elektronines perdavimo priemones imti naudoti kuo plačiau ir kaip įmanoma greičiau, ir ne vėliau kaip 2013 m. vasario 13 d. (Sprendime Nr. 70/2008/EB dėl nepopierinės muitinės ir verslo aplinkos nurodyta data); 8 straipsnis: tarp Europos bendrijos muitų teritorijai priklausančių uostų plaukiojančius laivus atleisti nuo prievolės pateikti FAL formą, kadangi daroma prielaida, kad prekės turi Bendrijos statusą; 9 ir 10 straipsniai: įtraukti galiojančias komitologijos procedūros nuostatas; 11 straipsnis: nustatyti valstybių narių direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę tvarką – valstybės narės tai privalės atlikti per metus nuo direktyvos paskelbimo; 12 straipsnis: praėjus metams po direktyvos paskelbimo panaikinti Direktyvą 2002/6/EB; 13 straipsnis: nustatyti, kad direktyva įsigalios praėjus dvidešimčiai dienų nuo jos paskelbimo; 14 straipsnis: nustatyti, kad direktyva bus skirta valstybėms narėms; I priedas: nurodyti Tarptautinės jūrų organizacijos priimtų FAL formų sąrašą; II priedas: pateikti svarbiausių FAL konvencijos sąvokų apibrėžtis ir nustatyti FAL formų ir taikant galiojančius Bendrijos teisės aktus išduotų formų atitiktį; III priedas: kol Tarptautinė jūrų organizacija nepatvirtins atitinkamos formos, nustatyti naują jūrų saugos formą. | 2009/0005 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA dėl į Bendrijos valstybių narių uostus įplaukiantiems ir (arba) iš jų išplaukiantiems laivams taikomų pranešimo formalumų ir Direktyvos 2002/6/EB panaikinimo (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 80 straipsnio 2 dalį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[2], atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[3], atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę[4], laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos[5], kadangi: (1) Direktyvoje 2002/6/EB[6] yra nustatyta, kad valstybės narės turi priimti tam tikras jūrinės laivybos formalumus supaprastinančias standartizuotąsias formas, kurias Tarptautinė jūrų organizacija įdiegė Jūrinės laivybos formalumų supaprastinimo konvencija (toliau – TJO FAL konvencija). (2) Pagal 1995 m. birželio 19 d. Tarybos direktyvą 95/21/EB dėl laivo saugumo, taršos prevencijos ir darbo bei gyvenimo sąlygų laivuose tarptautinių standartų taikymo laivams, atplaukiantiems į Bendrijos uostus ir plaukiojantiems valstybių narių jurisdikcijai priklausančiuose vandenyse[7], 2000 m. lapkričio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/59/EB dėl uosto priėmimo įrenginių, skirtų laivuose susidarančioms atliekoms ir krovinių likučiams[8], 2002 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/59/EB, įdiegiančią Bendrijos laivų eismo stebėsenos ir informacijos sistemą ir panaikinančią Tarybos direktyvą 93/75/EEB[9], 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 725/2004 dėl laivų ir uostų įrenginių apsaugos stiprinimo[10], 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 562/2006, nustatantį taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas)[11] ir, prireikus, pagal 1960 m. TJO priimtą Tarptautinį pavojingų krovinių vežimo jūra kodeksą su patvirtintais ir įsigaliojusiais pakeitimais, įplaukiant ir (arba) išplaukiant iš uosto privaloma pateikti informacija yra FAL formose prašomi pateikti duomenys. Jei ši informacija jau žinoma, šios formos neprivalomos. (3) Visiems pranešimo formalumams atlikti kuo greičiau, ir ne vėliau kaip nuo 2013 m., turėtų būti pradėtos naudoti elektroninės duomenų perdavimo priemonės. (4) Nacionaliniu ir Bendrijos lygmeniu įdiegus SafeSeaNet sistemas, supaprastėtų informacijos gavimas, mainai ir sklaida naudojant valstybių narių jūrų sektoriaus informacijos sistemas. (5) FAL formose privaloma pateikti informacija nuolat atnaujinama. Todėl šioje direktyvoje turėtų būti daroma nuoroda į tokias galiojančias formas. Tačiau tais atvejais, kai įgyvendinant ES teisės aktus tokios formos yra priimtos, jos turėtų būti naudojamos pirmiausia, kol FAL konvencijos formos pagal prie konvencijos dalyvių ES narių pateiktus pasiūlymus bus iš dalies pakeistos, įtraukiant atitinkamą informaciją. (6) Laivai, plaukiojantys tarp Europos bendrijos muitų teritorijai priklausančių uostų, atleidžiami nuo pareigos pateikti FAL formas dėl prekių, kai laivai plaukia ne iš šioje teritorijoje arba I kontrolės tipui pagal muitinės teisę priskiriamoje laisvojoje zonoje esančio uosto, arba į tokį uostą, taip pat jame nedaro tarpinio sustojimo arba į jį neplaukia. Šią išimtį bus galima taikyti, kai bus daroma prielaida, kad šiais laivais vežamos prekės turi Bendrijos statusą pagal 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamentą (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantį Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas[12]. (7) Siekiant suderinti pagal Reglamentą (EB) Nr. 725/2004 prieš laivui atvykstant pateiktinoje apsaugos informacijos deklaracijoje privalomus pateikti duomenis, reikėtų nustatyti naują formą. (8) Turėtų būti priimtos šiai direktyvai įgyvendinti būtinos priemonės vadovaujantis 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimu 1999/468/EB, nustatančiu Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką[13]. (9) Reikėtų Komisijai suteikti įgaliojimus iš dalies pakeisti šios direktyvos priedus, kai tokiais daliniais pakeitimais šios direktyvos taikymo laukas nėra išplečiamas. Kadangi šios priemonės yra bendro pobūdžio ir yra skirtos iš dalies pakeisti neesmines šios direktyvos nuostatas ir papildyti šią direktyvą įrašant naujas neesmines nuostatas, jos turi būti patvirtintos taikant Sprendimo Nr. 1999/468/EB 5a straipsnyje numatytą reguliavimo procedūrą su tikrinimu. (10) Kadangi valstybės narės pakankamai gerai įgyvendinti šios siūlomos priemonės tikslų, t. y. supaprastinti vežimą jūra negali, ir dėl tos priemonės masto ar veiksmingumo Bendrijos lygmeniu ją būtų galima įgyvendinti sėkmingiau, Bendrija gali imtis priemonių pagal Sutarties 5 straipsnyje nustatytą subsidiarumo principą. Remiantis minėtame straipsnyje nustatytu proporcingumo principu, šioje direktyvoje nenumatoma daugiau, negu reikia šiems tikslams pasiekti. (11) Šioje direktyvoje nustatytos priemonės padės pasiekti Lisabonos darbotvarkės tikslų. (12) Siekiant aiškumo ši direktyva turėtų pakeisti Direktyvą 2002/6/EB. PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis Dalykas Šios direktyvos tikslas – supaprastinti į Bendrijos valstybių narių uostus įplaukiančiam ir (arba) iš jų išplaukiančiam jūrų transportui taikomas administracines procedūras imant plačiai naudoti elektroninį informacijos perdavimą ir optimizuojant pranešimo formalumus. 2 straipsnis Taikymo sritis Ši direktyva taikoma į Bendrijos valstybių narių uostus įplaukiantiems ir (arba) iš jų išplaukiantiems laivams taikomiems pranešimo formalumams. 3 straipsnis Apibrėžtys Šioje direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys: (a) „pranešimo formalumai“ – tai informacija, kurią administraciniais ir procedūriniais tikslais reikia pateikti valstybei narei, kai laivas įplaukia ar išplaukia iš uosto; (b) „FAL konvencija“ – tai 1965 m. balandžio 9 d. priimta TJO Konvencija dėl tarptautinės jūrų laivybos sąlygų lengvinimo su pakeitimais; (c) „FAL formos“ – FAL konvencijoje numatytos standartizuotos formos, aprašytos šios direktyvos I priede. (d) „laivas“ – tai bet kokio tipo jūrų laivas, eksploatuojamas jūroje; (e) „SafeSeaNet“ – Bendrijos keitimosi laivybos informacija sistema, Komisijos sukurta bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis Bendrijos teisės aktų įgyvendinimui užtikrinti. 4 straipsnis Pranešimas prieš įplaukiant į valstybių narių uostus Kapitonas arba kitas tinkamai laivo operatoriaus įgaliotas asmuo, prieš laivui įplaukiant į valstybės narės uostą, šios valstybės narės paskirtai kompetentingai institucijai privalo pateikti pagal pranešimo formalumus nustatytą informaciją: a) ne vėliau kaip prieš dvidešimt keturias valandas arba b) ne vėliau kaip išplaukus iš ankstesnio uosto, jeigu reiso trukmė trumpesnė kaip 24 valandos, arba c) jei paskirties uostas nežinomas arba pasikeičia reiso metu – iškart gavus informaciją. Kol tarptautiniu lygmeniu bus patvirtinta suderinta forma, pagal Reglamento (EB) Nr. 725/2004 6 straipsnį privaloma pateikti informacija perduodama naudojant šios direktyvos III priede pateikiamą formą. 5 straipsnis FAL formų priėmimas Jei FAL formomis perduodama Bendrijos teisės aktais reikalaujama pateikti informacija, valstybės narės pagal šį aktą pateiktą informaciją pripažįsta pakankama. Jei FAL formoms skirtos perduoti informaciją, kurią pateikti pagal Bendrijos teisės aktus neprivaloma, valstybės narės pripažįsta, kad 2 straipsnyje nustatyti pranešimo formalumai įgyvendinti tinkamai, jei minėta informacija atitinka galiojančias FAL konvencijos nuostatas. Informacija laikoma tinkama, jei ji atitinka FAL konvencijos apibrėžtis, pateiktas ir šios direktyvos II priede, ir jei ji pateikiama I priede nurodytose FAL formose pagal FAL konvencijoje nurodytą tvarką. FAL formas privaloma pateikti remiantis Tarptautinės jūrų organizacijos nustatytomis kalbos taisyklėmis. 6 straipsnis Kompetentinga institucija Valstybės narės užtikrina, kad remiantis šia direktyva gauta informacija būtų pateikiama nacionalinėse valstybių narių SafeSeaNet sistemose ir kitoms valstybėms narėms prieinama per SafeSeaNet sistemą, už kurią atsakinga valstybės narės pagal Direktyvą 2002/59/EB paskirta kompetentinga institucija. 7 straipsnis Elektroninis dokumentų perdavimas Valstybės narės ne vėliau kaip įsigaliojus šiai direktyvai imasi tyrimų ir kitų su šia sritimi susijusių darbų, kad kuo greičiau, bet ne vėliau kaip nuo 2013 m. vasario 15 d., administraciniams formalumams būtini duomenys būtų perduodami naudojant elektronines priemones. Šios priemonės turi būti sąveikios, prieinamos ir suderinamos su pagal Direktyvą 2002/59/EB įdiegta SafeSeaNet sistema, taip pat su kitomis Sprendime Nr. 70/2008/EB[14] numatytomis informacinėmis sistemomis, tokiu būdu, kad informacija būtų koduojama tik vieną kartą. Valstybės narės konsultuojasi su ekonominės veiklos vykdytojais ir Komisijai praneša apie pagal taikant šiame sprendime nurodytus metodus pasiektą pažangą. 8 straipsnis Išimtys Laivai, kuriems taikomos Direktyvos 2002/59/EB nuostatos, plaukiojantys tarp Europos bendrijos muitų teritorijai priklausančių uostų, plaukiantys ne iš šioje teritorijoje arba I kontrolės tipui pagal muitinės teisę priskiriamoje laisvojoje zonoje esančio uosto, arba į tokį uostą, taip pat jame nedarantys tarpinio sustojimo arba neplaukiantys į jį, nuo prievolės perduoti FAL formose pateikiamą informaciją atleidžiami, nepažeidžiant atitinkamų Bendrijos teisės aktų. 9 straipsnis Dalinio pakeitimo tvarka Komisija gali iš dalies pakeisti šios direktyvos priedus, kai tokiais daliniais pakeitimais šios direktyvos taikymo sritis nėra išplečiama. Šios priemonės, skirtos neesminėms šios direktyvos nuostatoms iš dalies keisti, priimamos laikantis 10 straipsnio 2 dalyje nustatytos reguliavimo procedūros su tikrinimu. 10 straipsnis Komitetas 1. Komisijai priimant jūrų saugos priemones ir priemones, kuriomis iš dalies keičiami šios direktyvos priedai, jai padeda pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 2099/2002[15] 3 straipsnį įsteigtas Jūrų saugumo ir teršimo iš laivų prevencijos komitetas (COSS). Komisijai priimant jūrų saugos priemones ir priemones, kuriomis iš dalies keičiamas III priedas, jai padeda pagal Reglamento (EB) Nr. 725/2004 11 straipsnį įsteigtas Jūrų saugos komitetas (MARSEC). 2. Jei daroma nuoroda į šią dalį, taikomos Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnio 1–4 dalys ir 7 straipsnis, atsižvelgiant į jo 8 straipsnio nuostatas. 11 straipsnis Perkėlimas i nacionalinę teisę 1. Valstybės narės priima ir paskelbia įstatymus bei kitus teisės aktus, kuriais, įsigaliojusiais ne vėliau kaip iki [ per dvylika mėnesių nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos ], įgyvendinama ši direktyva. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstus ir tų nuostatų bei šios direktyvos atitikties lentelę. Valstybės narės taiko šias nuostatas nuo [ dvylika mėnesių nuo šios direktyvos įsigaliojimo datos ]. Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, jose daro nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Valstybės narės nustato tokios nuorodos darymo tvarką. 2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus. 12 straipsnis Direktyva 2002/6/EB panaikinama [ dvylika mėnesių nuo šios direktyvos įsigaliojimo datos ]. Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą. 13 straipsnis Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. 14 straipsnis Ši direktyva skirta valstybėms narėms. Priimta Briuselyje Europos Parlamento vardu Tarybos vardu Pirmininkas Pirmininkas I PRIEDAS 2 straipsnyje nurodytų, į Bendrijos uostus įplaukiantiems ir (arba) iš jų išplaukiantiems laivams taikomų pranešimo formalumų, sąrašas 1. FAL forma Nr. 1 – bendroji deklaracija Bendroji deklaracija – tai pagrindinis įplaukiant ar išplaukiant pateikiamas dokumentas, kuriame nurodoma informacija apie laivą, kurios reikalauja valstybės narės valdžios institucijos. 2. FAL forma Nr. 2 – krovinio deklaracija Krovinio deklaracija – tai pagrindinis dokumentas, kuriame nurodomi duomenys apie krovinį, kuriuos įplaukiant ir išplaukiant privaloma pateikti valstybės institucijoms. Tačiau informacijos apie pavojingus krovinius gali būti paprašyta atskirai. 3. FAL forma Nr. 3 – laivo atsargų deklaracija Laivo atsargų deklaracija – tai pagrindinis dokumentas, pateikiamas įplaukiant ar išplaukiant. Jame nurodoma informacija apie laivo atsargas, kurios reikalauja valstybės narės valdžios institucijos. 4. FAL forma Nr. 4 – įgulos daiktų ir prekių deklaracija Įgulos daiktų ir prekių deklaracija – tai pagrindinis dokumentas, kuriame nurodoma valstybės narės valdžios institucijoms privaloma pateikti informacija apie įgulos daiktus ir prekes. Išplaukiant jos pateikti nereikia. 5. FAL forma Nr. 5 – įgulos sąrašas Įgulos sąrašas – tai pagrindinis dokumentas, kurio reikalauja valstybės narės valdžios institucijos ir kuriame pateikiama informacija apie įgulos narių skaičių ir sudėtį laivui įplaukiant ar išplaukiant. Tuo atveju, kai valdžios institucijos informacijos apie laivo įgulą reikalauja laivui išplaukiant iš uosto, viena įgulos sąrašo, kuris buvo pateiktas įplaukiant į uostą, kopija turi būti priimama laivui išplaukiant, jeigu kopija dar kartą yra pasirašyta laivo kapitono arba jo tinkamai įgalioto laivo pareigūno ir jeigu joje yra raštiškai patvirtintas bet koks įgulos narių skaičiaus ar sudėties pasikeitimas arba nurodoma, kad laivui stovint uoste nepasikeitė nei laivo įgulos skaičius, nei jos sudėtis. 6. FAL forma Nr. 6 – keleivių sąrašas Jei tai laivai, sertifikuoti vežti 12 arba mažiau keleivių, keleivių sąrašas turi būti pagrindinis valstybės narės valdžios institucijų reikalaujamas dokumentas, kuriame nurodomi duomenys apie keleivius laivui įplaukiant ir išplaukiant. 7. FAL forma Nr. 7 – pavojingo krovinio manifestas Pavojingo krovinio manifestas – pagrindinis dokumentas, kuriame valstybės narės vadžios institucijoms pateikiama informacija apie pavojingą krovinį. Jei krovinys vežamas multimodaliai, vietoj šio dokumento gali būti pateikiama IMDG kodekso Pavojingų krovinių multimodalaus vežimo dokumento forma, pateikta TJO FAL konvencijos priede. 8. Informavimo apie saugą prieš įplaukiant į valstybės narės uostą forma Informavimo apie saugą prieš įplaukiant į valstybės narės uostą forma – pagrindinis dokumentas, kuriuo už saugą atsakingoms valdžios institucijoms pateikiama informacija apie saugos planą ir kuris atitinka SOLAS XI-2/9 ir Reglamente (EB) Nr. 725/2004 nustatytus reikalavimus. 9. Jūrinė sanitarinė deklaracija Jūrinė sanitarinė deklaracija – pagrindinis valstybės narės valdžios institucijoms privalomas pateikti dokumentas, kuriame pateikiami duomenys apie sanitarinę padėtį laive kelionės ir laivo atvykimo į uostą metu. Toliau pateikiamoje atitikties lentelėje parodomas FAL konvencijos ir ES šios srities direktyvose nustatytų formalumų, kai tokių yra, atitikimas: Atitikties lentelė TJO FAL konvencijos formos | Bendrijos arba specialūs tarptautiniai teisės aktai, kuriuose pateikiami atitinkami duomenys | TJO bendroji deklaracija (FAL forma Nr. 1) | Pranešimas prieš laivui įplaukiant į valstybės narės uostą (Direktyvos 2002/59/EB 4 straipsnis) | TJO įgulos sąrašas (FAL forma Nr. 5) ir TJO keleivių sąrašas (FAL forma Nr. 6) | Asmenų patikrinimas kertant sienas (Reglamento (EB) Nr. 562/2006 7 straipsnis) | TJO pavojingo krovinio manifestas (FAL forma Nr. 7) IMDG kodekso Pavojingų krovinių multimodalaus vežimo dokumento forma | Pranešimas apie vežamus pavojingus arba aplinką teršiančius krovinius (Direktyvos 2002/59/EB 13 straipsnis) Pavojingo krovinio deklaracija pagal IMDG kodo 5 skyriaus 4 skirsnį | III priede aprašyta saugumo deklaracija, naudojama, kol FAL komitetas priims saugos formą. | Pranešimas apie saugą prieš įplaukiant į valstybės narės uostą (Reglamento (EB) Nr. 725/2004 6 straipsnis) | Atitinkamas TJO bendrosios deklaracijos priedas | Jūrinė sanitarinė deklaracija | Atitinkama TJO bendrosios deklaracijos skiltis | Pranešimas apie atliekas (Direktyvos 2000/59/EB 6 straipsnis). | II PRIEDAS Šioje direktyvoje vartojamų pranešimo formalumų sąvokų apibrėžtys 1. „krovinys“ – visi laive vežami daiktai, prekės, reikmenys ir gaminiai, išskyrus paštą, laivo atsargas, atsargines dalis, tekelažas ir įranga, įgulos nariams priklausantys daiktai ir prekės bei keleivių bagažas; 2. „laivo atsargos“ – tai prekės naudoti laive, įskaitant plataus vartojimo prekes, prekes, skirtas parduoti keleiviams ir įgulos nariams, degalus ir tepalus, išskyrus laivo įrangą ir atsargines dalis; 3. „laivo įranga“ – tai laive esantys ir laive naudoti skirti kilnojamieji daiktai, išskyrus laivo atsargines dalis ar vartojimo reikmenis, įskaitant priedus, pavyzdžiui, gelbėjimosi valtis, gelbėjimosi įrenginius, baldus, laivo įrenginius ir panašius daiktus; 4. „laivo atsarginės dalys“ – tai remontuoti ar pakeisti skirtos dalys, montuojamos laive, kuriuo vežamos; 5. „įgulos asmeniniai daiktai“ – tai drabužiai, kasdienio naudojimo ir kiti daiktai, prie kurių gali būti priskiriama įgulai priklausanti ir laive vežama valiuta; 6. „įgulos narys“ – tai asmuo, kelionės metu faktiškai įdarbintas laivo eksploatavimo ar priežiūros tarnybose ir įtrauktas į įgulos sąrašą; 7. „keleivis“ – tai laive esantis asmuo, išskyrus įgulos narius ir jaunesnius kaip vienerių metų vaikus. [1] 2002 m. vasario 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/6/EB dėl pranešimo formalumų, nustatytų į Bendrijos valstybių narių uostus įplaukiantiems ir (arba) iš jų išplaukiantiems laivams (OL L 67, 2002 3 9, p. 31). [2] OL C […], […], p. […]. [3] OL C […], […], p. […]. [4] OL C […], […], p. […]. [5] OL C […], […], p. […]. [6] OL L 67, 2002 3 9, p. 31. [7] OL L 157, 1995 7 7, p. 1. [8] OL L 332, 2000 12 28, p. 81. [9] OL L 208, 2002 8 5, p. 10. [10] OL L 129, 2004 4 29, p. 6. [11] OL L 105, 2006 4 13, p. 1. [12] OL L 253, 1993 10 11, p. 1. [13] OL L 184, 1999 7 17, p. 23. [14] OL L 23, 2008 1 26, p. 21. [15] OL L 324, 2002 11 29, p. 1.