1.PAGRINDINIAI FAKTAI

Pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (toliau – PVM direktyva) 395 straipsnį Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, gali vieningai nuspręsti leisti bet kuriai valstybei narei imtis specialių priemonių, kuriomis nukrypstama nuo tos direktyvos nuostatų, kad būtų supaprastinta PVM rinkimo procedūra arba užkirstas kelias tam tikrų formų mokesčių slėpimui ar vengimui. Kadangi pagal šią procedūrą nustatomos nuo bendrų PVM principų nukrypti leidžiančios nuostatos, laikantis nusistovėjusios Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktikos tokios nukrypti leidžiančios nuostatos turėtų būti proporcingos ir ribotos taikymo srities.

Raštu (jį Komisija užregistravo 2016 m. liepos 19 d.) Italija paprašė leisti taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo PVM direktyvos 193 straipsnio ir kuria Italijai leidžiama taikyti atvirkštinio apmokestinimo mechanizmą prekėms ir paslaugoms, kurias konsorciumams tiekia (teikia) jų nariai. Kadangi Italijos pateiktos informacijos nepakako prašymui įvertinti, Komisija Italijai išsiuntė kelis raštus, kuriuose prašė pateikti papildomų paaiškinimų. Dėl prašymo Italija ir Komisija taip pat kelis kartus bendravo žodžiu. Vadovaudamasi PVM direktyvos 395 straipsnio 2 dalimi, 2018 m. kovo 28 d. raštu Komisija pranešė kitoms valstybėms narėms apie Italijos prašymą. 2018 m. balandžio 3 d. raštu Komisija pranešė Italijai turinti visą informaciją, kuri, Komisijos nuomone, yra būtina prašymui įvertinti.

Paprastai pagal PVM direktyvos 193 straipsnį prievolė mokesčių administratoriui sumokėti PVM tenka prekes tiekiančiam apmokestinamajam asmeniui. Nukrypti leidžiančios nuostatos, kurios prašė Italija, tikslas – nustatyti šią prievolę apmokestinamiesiems asmenims (šiuo atveju konsorciumams), kuriems prekes tiekia ir paslaugas teikia jų nariai (taikyti vadinamąjį atvirkštinio apmokestinimo mechanizmą). Nukrypti leidžiančios nuostatos, kurią paprašyta leisti taikyti, paskirtis – kova su mokesčių slėpimu.

2.ATVIRKŠTINIS APMOKESTINIMAS

Pagal PVM direktyvos 193 straipsnį asmuo, kuriam tenka prievolė sumokėti PVM, yra prekes tiekiantis arba paslaugas teikiantis apmokestinamasis asmuo. Atvirkštinio apmokestinimo mechanizmo paskirtis – perkelti šią prievolę apmokestinamajam asmeniui, kuriam tiekiamos prekės arba teikiamos paslaugos.

Nustačius, kad prievolė sumokėti PVM tenka asmeniui, kuriam tiekiamos prekės arba teikiamos paslaugos, tiekėjas neapskaičiuoja ir negauna PVM iš kliento. Todėl tiekėjas negali dingti nesumokėjęs PVM sumos į iždą. Šiuo atžvilgiu nustatyta, kad atvirkštinio apmokestinimo mechanizmas yra veiksminga laikina kovos su sukčiavimu priemonė.

3.PRAŠYMAS

Italija prašė specialios priemonės, kuria nukrypstama nuo PVM direktyvos 193 straipsnio, pagal kurią atvirkštinio apmokestinimo mechanizmas būtų taikomas prekėms ir paslaugoms, kurias konsorciumams tiekia (teikia) jų nariai.

Savo prašyme Italija tvirtina, kad, pradėjus taikyti atvirkštinį apmokestinimą prekėms ir paslaugoms, kurias konsorciumams tiekia (teikia) jų nariai, būtų iš karto pažabotos mokesčių slėpimo schemos, pagal kurias, pvz., konsorciumų nariai nedeklaruoja PVM ir (arba) nemoka jo valstybei. Be to, būtų atgrasomi galimi sukčiautojai ir būtų galima veiksmingiau vykdyti mokesčių kontrolę, nes tereikėtų audituoti nedidelį skaičių konsorciumų.

4.KOMISIJOS NUOMONĖ

Kai Komisija gauna prašymus pagal 395 straipsnį, ji juos išnagrinėja, siekdama užtikrinti, kad būtų įvykdytos pagrindinės tokių prašymų patenkinimo sąlygos, t. y. ji nustato, ar dėl siūlomos specialios priemonės apmokestinimo tvarka taps paprastesnė apmokestinamiesiems asmenims ir (arba) mokesčių administratoriui arba ar pasiūlymu užkertamas kelias tam tikrų rūšių mokesčių slėpimui ar vengimui. Šiuo atžvilgiu Komisija visada laikėsi ribojančio, atsargaus požiūrio, siekdama užtikrinti, kad nukrypti leidžiančiomis nuostatomis nebūtų trikdomas bendros PVM sistemos veikimas, kad jų taikymo sritis būtų ribota, jos būtų būtinos ir proporcingos.

Todėl nuo mokėjimo dalimis sistemos nukrypti leidžianti nuostata gali būti tik kraštutinė ir nepaprastoji priemonė; taip pat turi būti teikiamos garantijos dėl nustatytos nukrypti leidžiančios nuostatos būtinumo ir išimtinio pobūdžio.

Nepaisydama kelių Komisijos prašymų, Italija neįrodė nei su konsorciumais ir jų nariais susijusio galimo sukčiavimo problemų pobūdžio, nei jų masto.

Sunku suprasti, kaip iš tikrųjų gali kilti su konsorciumų ir jų narių tarpusavio santykiais susijusių sukčiavimo PVM problemų; konsorciumai turi veikti savo narių vardu. Be to, atsižvelgiant į šiuos konkrečius santykius, Italijai turėtų būti įmanoma kovoti su sukčiavimu tinkamomis kontrolės priemonėmis. Bet kuriuo atveju Komisija yra pasirengusi, jei to bus prašoma, suteikti Italijai būtiną paramą kovojant su sukčiavimo PVM problemomis.

Taigi, kadangi Italija neįrodė, kad nukrypti leidžiančios priemonės prašoma siekiant kovoti su sukčiavimu arba supaprastinti apmokestinamiesiems asmenims ir (arba) mokesčių administratoriams taikomą tvarką, kaip reikalaujama PVM direktyvos 395 straipsnyje, prašymas neatitinka šiame straipsnyje nustatytų sąlygų.

5.IŠVADA

Remdamasi išdėstytais argumentais, Komisija Italijos prašymui nepritaria.