Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl Jungtinių Tautų konvencijos dėl sutartimis grindžiamo investuotojų ir valstybių arbitražo skaidrumo sudarymo Europos Sąjungos vardu /* COM/2015/020 final - 2015/0012 (NLE) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS Tradiciškai investuotojų ir valstybių ginčai sprendžiami remiantis komercinio arbitražo taisyklėmis, kuriose nėra nuostatų dėl skaidrumo. Siekti, kad investuotojų ir valstybių ginčai būtų sprendžiami kuo skaidriau, yra svarbu, nes didesnis skaidrumas leidžia visuomenei kuo išsamiau susipažinti su dokumentais ir dalyvauti posėdžiuose, o suinteresuotosioms trečiosioms šalims suteikia galimybę teikti pastabas. Tai svarbu, nes sprendžiant investuotojų ir valstybių ginčus gali būti nagrinėjami viešosios politikos klausimai arba daromas poveikis viešiesiems finansams. Nuo 2010 m. Komisija daug dėmesio skyrė tam, kad būtų didinamas investuotojų ir valstybių ginčų sprendimo skaidrumas[1]. Siekti šio tikslo aiškiai paragino Europos Parlamentas savo rezoliucijoje dėl Europos investicijų politikos ateities[2]. Komisija ne tik pasirūpino, kad į būsimus ES susitarimus būtų įtrauktos didelį skaidrumą užtikrinančios nuostatos, bet ir dėjo pastangų, kad Jungtinių Tautų Tarptautinės prekybos teisės komisijoje (UNCITRAL) būtų parengtos visuotinės skaidrumo sprendžiant investuotojų ir valstybių ginčus taisyklės ir nustatyta šių patobulintų skaidrumo taisyklių taikymo esamoms investicijų sutartims, kurių šiuo metu yra 3 000, tvarka. Šiuo pasiūlymu įgyvendinami 2010 m. iškelti politikos tikslai ir 2011 m. Europos Parlamento išreikštas raginimas, patvirtinamas Komisijos pasiryžimas pertvarkyti ir pagerinti visą investuotojų ir valstybių ginčų sprendimo sistemą, be to, jis yra patikimas bendros ES išorės investicijų politikos teikiamos naudos įrodymas, nes tikimybė pasiekti tokio rezultato be bendros ES išorės investicijų politikos būtų itin menka. 2013 m. liepos 10 d. UNCITRAL priėmė taisykles dėl skaidrumo sprendžiant investuotojų ir valstybių ginčus (toliau – skaidrumo taisyklės), o 2013 m. gruodžio 16 d. jas patvirtino Jungtinių Tautų Generalinė Asamblėja[3]. Šiose taisyklėse numatyta, kad visi dokumentai (tiek teismo sprendimai, tiek šalių pastabos) skelbiami viešai, kad visuomenė gali dalyvauti posėdžiuose, o suinteresuotosios šalys (pilietinė visuomenė) – teismui teikti pastabas. Įtrauktos ir deramos konfidencialios informacijos apsaugos nuostatos, bet ne griežtesnės nei panašios vidaus teisminių institucijų taikomos nuostatos. Sąjunga šiomis taisyklėmis remsis rengdama nuostatas dėl investuotojų ir valstybių ginčų sprendimo skaidrumo, kurias įtrauks į visus susitarimus, dėl kurių šiuo metu deramasi, be to, šios arba joms lygiavertės ir net iš tiesų griežtesnės taisyklės jau įtrauktos į Išsamaus ekonomikos ir prekybos susitarimo su Kanada ir į ES ir Singapūro laisvosios prekybos susitarimo projektus. Šios taisyklės įsigaliojo 2014 m. balandžio 1 d. Jos automatiškai taikomos sprendžiant investuotojų ir valstybių ginčus, kylančius iš sutarčių, sudarytų po 2014 m. balandžio 1 d., jei jose yra nuoroda į UNCITRAL arbitražo procedūros reglamentą. Tačiau iki minėtos datos sudarytoms sutartims skaidrumo taisyklės netaikomos. Atsižvelgiant į tai, kad iki 2014 m. balandžio 1 d. sudarytų investicijų susitarimų yra labai daug, svarbu užtikrinti skaidrumo taisyklių taikymą šiems susitarimams. Europos Sąjunga yra vieno iš tokių susitarimų – Energetikos chartijos sutarties – šalis, o Europos Sąjungos valstybės narės su trečiosiomis šalimis yra sudariusios maždaug 1 400 tokių susitarimų. Todėl Sąjunga, drauge su kitomis UNCITRAL narėmis, aktyviai siekė, kad būtų susitarta dėl daugiašalės konvencijos, kuri palengvintų UNCITRAL skaidrumo taisyklių taikymą esamoms investicijų sutartims. 2014 m. vasario 10 d. Taryba įgaliojo Komisiją derėtis dėl tokios UNCITRAL remiamos konvencijos (toliau – Konvencija), ir Sąjunga, atstovaujama Komisijos, aktyviai dalyvavo tose derybose. Derybos baigtos 2014 m. liepos 9 d., o 2014 m. gruodžio 10 d. Konvenciją priėmė Jungtinių Tautų Generalinė Asamblėja[4]. Konvenciją bus galima pasirašyti 2015 m. kovo 17 d. Port Luise (Mauricijus), vėliau – Jungtinių Tautų centrinėje būstinėje Niujorke. Konvencija taikoma iki 2014 m. balandžio 1 d. sudarytoms investicijų sutartims ir joje nustatoma tvarka, suteikianti šalims ir regioninėms ekonominės integracijos organizacijoms galimybę susitarti, kad sprendžiant ginčus, kuriems taikomos investicijų sutartys, kurių šalys jos yra, bus taikomos UNCITRAL skaidrumo taisyklės. Ir Sąjunga, ir valstybės narės turi galimybę prisijungti prie Konvencijos ir taikyti skaidrumo taisykles savo esamoms investicijų sutartims. Pasirašydama Konvenciją Europos Sąjunga galėtų tapti Konvencijos šalimi dėl Energetikos chartijos sutarties, o valstybės narės – dėl savo esamų susitarimų. Konvencijoje numatytas neigiamu sąrašu grindžiamas principas, t. y. skaidrumo taisyklės bus taikomos visais atvejais, išskyrus kai Konvenciją pasirašanti šalis pagal 3 straipsnį pateiks išlygą nurodydama konkrečius susitarimus, kuriems Konvencija netaikoma. Dėl Energetikos chartijos sutarties Europos Sąjunga Konvencijos šalimi taptų norėdama išplėsti skaidrumo taisyklių taikymo aprėptį investuotojų ir valstybių ginčams, kylantiems iš Energetikos chartijos sutarties, kai atsakovas yra Sąjunga, o ieškovas – ES nepriklausanti valstybė, nepateikusi išlygos dėl Konvencijos netaikymo ginčams, kylantiems iš Energetikos chartijos sutarties. Atsižvelgiant į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV), ypač į jos 207 ir 63–66 straipsnius kartu su 3 straipsnio 2 dalimi, užsienio investicijų srities tarptautinių susitarimų sudarymas, įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai. Komisija laikosi nuomonės, kad išimtinė Sąjungos kompetencija priimti teisiškai privalomus aktus užsienio investicijų srityje apima visus su užsienio investicijomis (tiesioginėmis užsienio investicijomis ir portfelinėmis investicijomis) susijusius klausimus, įskaitant klausimus dėl investicijų srities ginčų sprendimo. Todėl buvo leista pagal 2012 m. gruodžio 12 d. Reglamento (ES) Nr. 1219/2012[5] 3 straipsnį palikti galioti dvišales investicijų sutartis, kurias valstybės narės su trečiosiomis šalimis pasirašė iki 2009 m. gruodžio 1 d., o dėl dvišalių valstybių narių ir trečiųjų šalių investicijų sutarčių sudarymo ir pasirašymo po 2009 m. gruodžio 1 d. turi būti gautas leidimas pagal Reglamento (ES) Nr. 1219/2012 11 arba 12 straipsnį. Konvencijos pasirašymas ir sudarymas taip pat priklauso išimtinei Europos Sąjungos kompetencijai, ir pagal SESV 2 straipsnio 1 dalį valstybės narės gali priimti teisiškai privalomus šios srities aktus tik gavusios Sąjungos įgaliojimą. Todėl Sąjunga turėtų įgalioti valstybes nares tapti Konvencijos šalimis, kad jos galėtų išplėsti skaidrumo taisyklių taikymą iki 2014 m. balandžio 1 d. su ES nepriklausančiomis šalimis sudarytiems dvišaliams investicijų susitarimams, paliktiems galioti pagal Reglamento (ES) Nr. 1219/2012 3 straipsnį. Šis įgaliojimų suteikimas valstybėms narėms taip pat taikomas, kai jos yra atsakovės pagal Energetikos chartijos sutartį ES nepriklausančių šalių investuotojų inicijuotose bylose[6]. Komisija, siekdama didinti investuotojų ir valstybių ginčų sprendimo sistemos skaidrumą, mano, kad valstybės narės turėtų nustatyti, kad skaidrumo taisyklės būtų taikomos visoms pirmiau minėtoms sutartims, t. y. jos turėtų ratifikuoti Konvenciją nedarydamos išlygų dėl jos taikymo visoms toms sutartims. Galiausiai reikėtų pažymėti, kad Komisija numato skirti lėšų svetainei, kurioje bus galima susipažinti su visais dokumentais, kuriems taikomos skaidrumo taisyklės. Komisija teikia Tarybos sprendimo dėl Konvencijos sudarymo Europos Sąjungos vardu ir dėl valstybių narių įgaliojimo individualiai prisijungti prie Konvencijos pasiūlymą. 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI UNCITRAL konvencija dėl sutartimis grindžiamo investuotojų ir valstybių arbitražo skaidrumo leidžia išplėsti UNCITRAL skaidrumo taisyklių taikymą. Derybose dėl Konvencijos dalyvavo stebėtojai ir pilietinė visuomenė. Jie turėjo galimybę pareikšti savo nuomonę. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI Atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą kartu su 218 straipsnio 6 dalies a punktu, Komisija Tarybai teikia sprendimo dėl Jungtinių Tautų Tarptautinės prekybos teisės komisijos konvencijos dėl sutartimis grindžiamo investuotojų ir valstybių arbitražo skaidrumo sudarymo Europos Sąjungos vardu pasiūlymą. Be to, atsižvelgiant į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 2 straipsnio 1 dalį, į pasiūlymą įtrauktos nuostatos dėl įgaliojimų suteikimo valstybėms narėms sudaryti Jungtinių Tautų Tarptautinės prekybos teisės komisijos konvenciją dėl sutartimis grindžiamo investuotojų ir valstybių arbitražo skaidrumo. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Poveikio biudžetui nėra. 2015/0012 (NLE) Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl Jungtinių Tautų konvencijos dėl sutartimis grindžiamo investuotojų ir valstybių arbitražo skaidrumo sudarymo Europos Sąjungos vardu EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą kartu su 218 straipsnio 6 dalies a punktu, atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą, atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą, kadangi: (1) įsigaliojus Lisabonos sutarčiai tiesioginės užsienio investicijos įtrauktos į bendrai prekybos politikai priskiriamų sričių sąrašą. Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 3 straipsnio 1 dalies e punktą Europos Sąjunga turi išimtinę kompetenciją bendros prekybos politikos srityje. Todėl tik Sąjunga gali leisti ir priimti tos srities teisiškai privalomus aktus. Valstybės narės pačios tai daryti gali tik Sąjungai jas įgaliojus pagal SESV 2 straipsnio 1 dalį; (2) be to, SESV trečiosios dalies IV antraštinės dalies 4 skyriuje nustatytos bendros kapitalo judėjimo tarp valstybių narių ir trečiųjų šalių taisyklės, įskaitant su investicijomis susijusio kapitalo judėjimo taisykles. Toms taisyklėms įtakos gali turėti valstybių narių su trečiosiomis šalimis sudaryti tarptautiniai susitarimai dėl užsienio investicijų; (3) pagal [...] Tarybos sprendimą [XXX] Jungtinių Tautų Tarptautinės prekybos teisės komisijos konvencija dėl sutartimis grindžiamo investuotojų ir valstybių arbitražo skaidrumo buvo pasirašyta […] su sąlyga, kad bus sudaryta vėliau; (4) pageidautina, kad skaidrumo taisyklės sprendžiant investuotojų ir valstybių ginčus būtų taikomos kuo plačiau. Europos Sąjunga skaidrumo taisykles turėtų taikyti Energetikos chartijos sutarčiai. Pageidautina, kad valstybės narės sudarytų Konvenciją ir ją taikytų esamoms su trečiosiomis šalimis sudarytoms dvišalėms investicijų sutartims; (5) susitarimas turėtų būti patvirtintas Europos Sąjungos vardu, valstybės narės turėtų būti įgaliotos sudaryti Konvenciją ir ją taikyti esamoms dvišalėms investicijų sutartims su trečiosiomis šalimis, taip pat į Energetikos chartijos sutarties taikymo sritį patenkantiems ginčams su trečiųjų šalių investuotojais, PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: 1 straipsnis Sąjungos vardu patvirtinama Konvencija dėl sutartimis grindžiamo investuotojų ir valstybių arbitražo skaidrumo, parengta remiant Jungtinių Tautų Tarptautinės prekybos teisės komisijai. Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo. 2 straipsnis Valstybės narės įgaliojamos sudaryti Konvenciją individualiai dėl jų ir trečiųjų šalių dvišalių investicijų susitarimų, leistų taikyti pagal 2012 m. gruodžio 12 d. Reglamentą (ES) Nr. 1219/2012, ir dėl galimo Energetikos chartijos sutarties taikymo sprendžiant valstybių narių ir trečiųjų šalių investuotojų ginčus, kaip numatyta Energetikos chartijos sutarties nuostatose[7]. 3 straipsnis Tarybos pirmininkas paskiria asmenį, kuris įgaliojamas Europos Sąjungos vardu deponuoti susitarimo 7 straipsnyje numatytą patvirtinimo dokumentą ir taip pareikšti Europos Sąjungos sutikimą laikytis susitarimo. 4 straipsnis Šis sprendimas įsigalioja [...]. Priimta Briuselyje Tarybos vardu Pirmininkas [1] Komisijos komunikatas „Visapusiškos Europos tarptautinės investicijų politikos kūrimas“ (KOM (2010)343 galutinis); dėl Komisijos įsipareigojimo didinti skaidrumą žr. 10 psl. [2] Pranešimas dėl būsimosios Europos tarptautinės investicijų politikos (A7-0070/2011), 31 punktas. [3] 2013 m. gruodžio 16 d. JT Generalinės Asamblėjos šešiasdešimt aštuntojoje sesijoje priimta rezoliucija. [4] Rezoliucija A/RES/69/116. [5] 2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1219/2012, kuriuo nustatoma valstybių narių ir trečiųjų šalių dvišaliams investicijų susitarimams skirta pereinamojo laikotarpio tvarka (OL L 351, 2012 12 20, p. 40). [6] Žr. pareiškimą, kurį Europos Bendrijos pateikė Energetikos chartijos sekretoriatui pagal Energetikos chartijos sutarties 26 straipsnio 3 dalies b punkto ii papunktį (OL L 69, 1998 3 9, p. 115). [7] Žr. pareiškimą, kurį Europos Bendrijos pateikė Energetikos chartijos sekretoriatui pagal Energetikos chartijos sutarties 26 straipsnio 3 dalies b punkto ii papunktį (OL L 69, 1998 3 9, p. 115). PRIEDAS Konvencija dėl sutartimis grindžiamo investuotojų ir valstybių arbitražo skaidrumo Preambulė Šios Konvencijos Šalys, pripažindamos arbitražo, kaip ginčų, galinčių kilti plėtojant tarptautinius santykius, sprendimo būdo, vertę ir tai, kad arbitražas dažnai ir plačiai naudojamas investuotojų ir valstybių ginčams spręsti, taip pat pripažindamos, kad sprendžiant iš sutarčių kylančius investuotojų ir valstybių ginčus būtinos nuostatos dėl skaidrumo, nes reikia atsižvelgti į su tokiu arbitražu susijusį viešąjį interesą, manydamos, kad Jungtinių Tautų Tarptautinės prekybos teisės komisijos 2013 m. liepos 11 d. priimtos ir 2014 m. balandžio 1 d. įsigaliojusios Taisyklės dėl skaidrumo sprendžiant sutartimis grindžiamus investuotojų ir valstybių ginčus (toliau – UNCITRAL skaidrumo taisyklės) labai padėtų kurti suderintą sąžiningo ir veiksmingo tarptautinių investicijų srities ginčų sprendimo teisinę sistemą, atkreipdamos dėmesį į tai, kad jau galioja daug sutarčių, kuriose numatoma investicijų ar investuotojų apsauga, ir į tai, kad svarbu, jog pagal tas jau sudarytas investicijų sutartis vykstančiam arbitražui būtų skatinama taikyti UNCITRAL skaidrumo taisykles, taip pat atkreipdamos dėmesį į UNCITRAL skaidrumo taisyklių 1 straipsnio 2 ir 9 dalis, susitarė: Taikymo sritis 1 straipsnis 1. Konvencija taikoma investuotojo ir valstybės arba regioninės ekonominės integracijos organizacijos arbitražui, kuris vykdomas remiantis iki 2014 m. balandžio 1 d. sudaryta investicijų sutartimi (toliau – investuotojų ir valstybių arbitražas). 2. Terminas „investicijų sutartis“ reiškia bet kurią dvišalę ar daugiašalę sutartį (įskaitant visas sutartis, kurios paprastai vadinamos laisvosios prekybos susitarimais, ekonominės integracijos susitarimais, prekybos ir investicijų pagrindų ar bendradarbiavimo susitarimais) arba dvišalę investicijų sutartį, kurioje yra nuostatų dėl investicijų ar investuotojų apsaugos ir investuotojų teisės kreiptis į arbitražą, kad būtų išspręstas jų ir tos investicijų sutarties susitariančiųjų šalių ginčas. UNCITRAL skaidrumo taisyklių taikymas 2 straipsnis Dvišalis arba daugiašalis taikymas 1. UNCITRAL skaidrumo taisyklės taikomos kiekvienam investuotojų ir valstybių arbitražui (nesvarbu, ar jis pradedamas pagal UNCITRAL arbitražo procedūros reglamentą, ar ne), kuriame atsakovas yra atitinkamos išlygos pagal 3 straipsnio 1 dalies a arba b punktą nepateikusi Šalis, o ieškovas – valstybė, kuri yra atitinkamos išlygos pagal 3 straipsnio 1 dalies a punktą nepateikusi Šalis. Vienašališkas taikymo pasiūlymas 2. Kai UNCITRAL skaidrumo taisyklės pagal 1 dalį netaikomos, jos investuotojų ir valstybių arbitražui (nesvarbu, ar jis pradedamas pagal UNCITRAL arbitražo procedūros reglamentą, ar ne) taikomos, kai atsakovas yra Šalis, kuri pagal 3 straipsnio 1 dalį nepateikė su tuo arbitražu susijusios išlygos, o ieškovas sutinka, kad UNCITRAL skaidrumo taisyklės būtų taikomos. Taikytina UNCITRAL skaidrumo taisyklių redakcija 3. Kai UNCITRAL skaidrumo taisyklės taikomos pagal 1 arba 2 dalį, taikoma naujausia minėtų taisyklių redakcija, dėl kurios atsakovas nepateikė išlygos pagal 3 straipsnio 2 dalį. UNCITRAL skaidrumo taisyklių 1 straipsnio 7 dalis 4. 1 dalyje nurodytam investuotojų ir valstybių arbitražui netaikomas UNCITRAL skaidrumo taisyklių 1 straipsnio 7 dalies paskutinis sakinys. Nuostata dėl didžiausio palankumo statuso suteikimo investicijų sutartyje 5. Konvencijos Šalys susitaria, kad ieškovas negali naudoti nuostatos dėl didžiausio palankumo statuso suteikimo siekdamas pagal Konvenciją taikyti UNCITRAL skaidrumo taisykles arba išvengti jų taikymo. Išlygos 3 straipsnis 1. Šalis gali pareikšti, kad: a) Konvencijos netaikys investuotojų ir valstybių arbitražui, vykstančiam pagal tam tikrą investicijų sutartį, ir nurodo tos investicijų sutarties pavadinimą bei susitariančiąsias šalis; b) 2 straipsnio 1 ir 2 dalys netaikomos investuotojų ir valstybių arbitražui, kuris vykdomas ne pagal UNCITRAL arbitražo procedūros reglamentą, o pagal specifines arbitražo taisykles ar procedūras, ir kuriame ji yra atsakovė; c) 2 straipsnio 2 dalis netaikoma investuotojų ir valstybių arbitražui, kuriame ji yra atsakovė. 2. Jeigu UNCITRAL skaidrumo taisyklės iš dalies keičiamos, Šalis per šešis mėnesius nuo pakeistos redakcijos taisyklių priėmimo gali pareikšti, kad ji tos pakeistos redakcijos taisyklių netaikys. 3. Viename dokumente Šalys gali pateikti keletą išlygų. Tokiame dokumente kiekvienas pareiškimas, kuris padaromas: a) dėl konkrečios investicijų sutarties pagal 1 dalies a punktą, b) dėl konkrečių arbitražo taisyklių ar procedūrų pagal 1 dalies b punktą, c) pagal 1 dalies c punktą arba d) pagal 2 dalį, yra atskira išlyga, kurią galima atskirai atšaukti pagal 4 straipsnio 6 dalį. 4. Kitų išlygų, nei aiškiai leidžiamos šiame straipsnyje, teikti negalima. Išlygų teikimas 4 straipsnis 1. Šalis gali teikti išlygas bet kuriuo metu, išskyrus pagal 3 straipsnio 2 dalį teikiamas išlygas. 2. Pasirašant teikiamos išlygos turi būti patvirtintos ratifikuojant, priimant ar patvirtinant. Tokios išlygos įsigalioja tuo pačiu metu, kai jas pateikusiai Šaliai įsigalioja Konvencija. 3. Išlygos, teikiamos ratifikuojant, priimant, tvirtinant Konvenciją ar prie jos prisijungiant, įsigalioja tuo pačiu metu, kai Konvencija įsigalioja jas pateikusiai Šaliai. 4. Išskyrus pagal 3 straipsnio 2 dalį Šalies pateiktas išlygas, kurios įsigalioja iš karto, kai yra deponuojamos, po Konvencijos įsigaliojimo tai Šaliai teikiamos išlygos įsigalioja po dvylikos mėnesių nuo jų deponavimo dienos. 5. Išlygos ir jų patvirtinimai deponuojami depozitarui. 6. Išlygą pagal Konvenciją pateikusi Šalis gali bet kada ją atšaukti. Toks atšaukimas deponuojamas depozitarui ir įsigalioja tada, kai yra deponuojamas. Taikymas investuotojų ir valstybių arbitražui 5 straipsnis Konvencija ir bet kuri išlyga ar išlygos atšaukimas taikomi tik tam investuotojų ir valstybių arbitražui, kuris pradedamas po dienos, kurią Konvencija, išlyga ar išlygos atšaukimas įsigalioja kiekvienai susijusiai Šaliai. Depozitaras 6 straipsnis Konvencijos depozitaru skiriamas Jungtinių Tautų generalinis sekretorius. Pasirašymas, ratifikavimas, priėmimas, patvirtinimas, prisijungimas 7 straipsnis 1. Konvenciją galima pasirašyti 2015 m. kovo 17 d. Port Luise (Mauricijus), vėliau – Jungtinių Tautų centrinėje būstinėje Niujorke; ją gali pasirašyti bet kuri a) valstybė arba b) regioninė ekonominės integracijos organizacija, kurios narės yra valstybės ir kuri yra investicijų sutarties susitariančioji šalis. 2. Konvenciją pasirašiusios Šalys turi ją ratifikuoti, priimti arba patvirtinti. 3. Nuo Konvencijos pateikimo pasirašyti dienos prie jos gali prisijungti visos jos nepasirašiusios 1 dalyje nurodytos valstybės arba regioninės ekonominės integracijos organizacijos. 4. Ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumentai turi būti deponuoti depozitarui. Regioninių ekonominės integracijos organizacijų dalyvavimas 8 straipsnis 1. Deponuodama ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumentą regioninė ekonominės integracijos organizacija informuoja depozitarą apie kiekvieną konkrečią investicijų sutartį, kurios susitariančioji šalis ji yra, ir nurodo tos investicijų sutarties pavadinimą bei susitariančiąsias šalis. 2. Kai svarbus Konvencijos Šalių skaičius, skaičiuojamos regioninę ekonominės integracijos organizaciją sudarančios valstybės narės, kurios yra Šalys, o regioninė ekonominės integracijos organizacija kaip Šalis į tą skaičių neįtraukiama. Įsigaliojimas 9 straipsnis 1. Konvencija įsigalioja po šešių mėnesių nuo dienos, kurią deponuojamas trečiasis ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumentas. 2. Kiekvienai valstybei ar regioninei ekonominės integracijos organizacijai, kuri Konvenciją ratifikuoja, priima, patvirtina ar prie jos prisijungia po to, kai deponuojamas trečiasis ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumentas, Konvencija įsigalioja po šešių mėnesių nuo tos dienos, kurią ta valstybė ar regioninė ekonominės integracijos organizacija deponavo savo ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo arba prisijungimo dokumentą. Pakeitimai 10 straipsnis 1. Bet kuri Šalis gali siūlyti iš dalies keisti Konvenciją, siūlomą pakeitimą pateikdama Jungtinių Tautų generaliniam sekretoriui. Gavęs pasiūlymą, generalinis sekretorius perduoda siūlomą pakeitimą Konvencijos Šalims ir prašo pranešti, ar jos pritaria tam, kad būtų sušaukta Šalių konferencija tokiam pasiūlymui apsvarstyti ir sprendimui dėl jo priimti. Jeigu per keturis mėnesius nuo tokio pranešimo dienos bent trečdalis Šalių pareiškia pritariančios tokiai konferencijai, generalinis sekretorius sušaukia Jungtinių Tautų globojamą konferenciją. 2. Per konferenciją Šalys deda visas pastangas, kad dėl kiekvieno pakeitimo būtų pasiektas sutarimas. Jei dedamos visos pastangos, tačiau sutarimo pasiekit nepavyksta, kaip kraštutinė priemonė organizuojamas balsavimas, per kurį pakeitimui priimti būtina dviejų trečdalių konferencijoje dalyvaujančių ir balsuojančių Šalių balsų dauguma. 3. Priimtą pakeitimą Jungtinių Tautų generalinis sekretorius perduoda visoms Šalims, kad šios jį ratifikuotų, priimtų arba patvirtintų. 4. Priimtas pakeitimas įsigalioja po šešių mėnesių nuo dienos, kurią deponuojamas trečiasis ratifikavimo, priėmimo ar patvirtinimo dokumentas. Įsigaliojęs pakeitimas yra privalomas toms Šalims, kurios pranešė sutinkančios pagal jį įsipareigoti. 5. Kiekvienai valstybei ar regioninei ekonominės integracijos organizacijai, kuri ratifikuoja, priima ar patvirtina jau įsigaliojusį pakeitimą, tas pakeitimas įsigalioja po šešių mėnesių nuo tos dienos, kurią ta valstybė ar regioninė ekonominės integracijos organizacija deponavo savo ratifikavimo, priėmimo ar patvirtinimo dokumentą. 6. Kiekviena valstybė ar regioninė ekonominės integracijos organizacija, kuri Konvencijos Šalimi tampa po pakeitimo įsigaliojimo, laikoma Konvencijos su pakeitimu Šalimi. Konvencijos denonsavimas 11 straipsnis 1. Šalis Konvenciją gali bet kada denonsuoti depozitarui pateikdama oficialų pranešimą. Denonsavimas įsigalioja po dvylikos mėnesių nuo tada, kai depozitaras gauna pranešimą. 2. Konvencija toliau taikoma investuotojų ir valstybių arbitražui, pradėtam iki denonsavimo įsigaliojimo. PRIIMTA vienu originalo egzemplioriumi, kurio tekstas autentiškas anglų, arabų, ispanų, kinų, prancūzų ir rusų kalbomis. TAI PATVIRTINDAMI Konvenciją pasirašė toliau nurodyti tinkamai savo Vyriausybių įgalioti asmenys.