Siūlomas reglamentas bus taikomas visų rūšių nutarimams įšaldyti ir konfiskuoti, kuriems taikoma ši direktyva, tarpusavio pripažinimui. Be to, jis taip pat bus taikomas nutarimams dėl ne apkaltinamuoju nuosprendžiu pagrįsto konfiskavimo, kurie priimami baudžiamajame procese: asmens mirties, imuniteto ir senaties atvejais, tais atvejais, kai nusikaltimo vykdytojo negalima nustatyti, arba kitais atvejais, kai baudžiamasis teismas turtą gali konfiskuoti nepriimdamas apkaltinamojo nuosprendžio, jeigu tas teismas nusprendė, kad toks turtas yra pajamos iš nusikaltimų. Tokiu atveju teismas turi nustatyti, kad iš nusikalstamos veikos buvo gauta naudos. Kad būtų įtraukti į šio reglamento taikymo sritį, šių rūšių nutarimai konfiskuoti turi būti priimami baudžiamajame procese, taigi priimančiojoje valstybėje turės būti užtikrintos visos tokiam procesui taikytinos garantijos.

2013 m. buvo atliktas lyginamasis teisės tyrimas dėl nutarimų įšaldyti ir konfiskuoti abipusio pripažinimo įgyvendinimo ES ir buvo padaryta išvada, kad būtų galima numatyti priimti vieną nuoseklią tarpusavio pripažinimo priemonę. Be to, per kelerius pastaruosius metus buvo surengti keli ekspertų susitikimai ir konferencijos nutarimų įšaldyti ir konfiskuoti tarpusavio pripažinimo ir visų pirma ne apkaltinamuoju nuosprendžiu pagrįsto konfiskavimo klausimu.

Pasikonsultuota su visomis atitinkamomis suinteresuotosiomis šalimis. Kadangi šį klausimą nagrinėja gana nedaug ekspertų, užuot rengus viešas konsultacijas, kurių pridėtinė vertė dėl temos sudėtingumo būtų buvusi labai nedidelė, buvo organizuotos tikslinės konsultacijos. Šiam klausimui apsvarstyti buvo surengti ekspertų susitikimai ir konferencijos. Apskritai plačiai sutariama, kad nutarimų įšaldyti ir konfiskuoti tarpusavio pripažinimą reikia gerinti priimant naują teisėkūros procedūra priimamą priemonę. Ne kartą buvo pabrėžta, kad konfiskavimas yra labai efektyvi kovos su organizuotu nusikalstamumu ir terorizmu priemonė, ir buvo pripažinta, kad veiksmingesnio tarpvalstybinio bendradarbiavimo Europos Sąjungoje ir tarptautiniu lygmeniu poreikis yra padidėjęs. Ekspertai ne kartą išreiškė nepasitenkinimą dėl nepakankamo konfiskavimo priemonės naudojimo tarpvalstybiniais atvejais. Jie pabrėžė, kad dabartinė sistema neveikia ir kad pamatiniai sprendimai dėl tarpusavio pripažinimo nėra taikomi. Pavyzdžiui, buvo paminėta, kad dėl nepakankamo tarpvalstybinio bendradarbiavimo teismų lygmeniu nebuvo įmanoma konfiskuoti pajamų iš neteisėtos prekybos narkotikais, kurias narkotikų prekeiviai investavo keliose valstybėse narėse.

Valstybės narės taip pat pripažino, kad nutarimų įšaldyti ir konfiskuoti tarpusavio pripažinimą reikia gerinti priimant naują teisėkūros procedūra priimamą priemonę.

•Poveikio vertinimas

Buvo atliktas ir prie šio pasiūlymo pridedamas poveikio vertinimas, o Reglamentavimo patikros valdyba pateikė teigiamą nuomonę su išlygomis. Vadovaujantis šia nuomone, poveikio vertinimas buvo iš dalies pakeistas, siekiant geriau paaiškinti politines šios iniciatyvos aplinkybes ir politinę būtinybę veikti nedelsiant. Buvo pateiktos sistemiškesnės nuorodos į atitinkamas politikos strategijas. Buvo pakeista skirsnio, kuriame apibūdinamos problemos, struktūra, siekiant išaiškinti įvairių problemų svarbą ir aiškiau parodyti, kad dabartinės teisinės sistemos trūkumus visų pirma lemia jos ribotumas. Buvo paaiškinta restitucijos taikymo nukentėjusiesiems ir nukentėjusiųjų žalos atlyginimo klausimo sąveika su kitomis problemomis. Buvo dar labiau patobulintas pagrindinis scenarijus, kuris tikroviškiau atspindi dabartines nutarimų konfiskuoti ir įšaldyti naudojimo tendencijas. Ataskaitoje paaiškinama, kaip viena politikos galimybė skiriasi nuo kitos (pvz., taikymo sritimi) arba iš dalies viena su kita sutampa (viena kitą apima) (pavyzdžiui, procedūrų optimizavimas ir liudijimų supaprastinimas). Buvo įtrauktos prieš tai atsisakytos galimybės. Be to, ataskaita buvo iš dalies pakeista, siekiant tiksliau apibrėžti įvairių galimybių poveikį. 2016 m. lapkričio 17 d. įvykusio ekspertų susitikimo diskusijos ir išvados buvo įtrauktos į ataskaitą ir visoje ataskaitoje buvo apskritai sistemiškiau pateiktos suinteresuotųjų šalių nuomonės. Galiausiai, remiantis lyginamuoju galimybių vertinimu, jų poveikiu, 2016 m. lapkričio 16 d. įvykusio ekspertų susitikimo išvadomis ir politinėmis galimybėmis įgyvendinti įvairias politikos galimybes, buvo įtraukta tinkamiausia galimybė.

Apsvarstytos keturios pagrindinės politikos galimybės: status quo išlaikymas (1 galimybė), neįpareigojančios teisės galimybė (2 galimybė) ir dvi su reguliavimu susijusios politikos galimybės (3 ir 4 galimybės). Išlaikant status quo, nebūtų imamasi jokių ES lygmens veiksmų, o pasirinkus tris kitas alternatyvias politikos galimybes, būtų nevienodu mastu sustiprinti gebėjimai tarpvalstybiniu pagrindu areštuoti ir konfiskuoti pajamas iš nusikaltimų. Pagal 2 galimybę (su teisėkūra nesusijusių veiksmų / neįpareigojančios teisės) nutarimų įšaldyti ir konfiskuoti tarpusavio pripažinimas būtų remiamas, pavyzdžiui, rengiant mokymus ir skleidžiant geriausią patirtį, taip pat skatinant naudoti tarptautines priemones tarpvalstybiniam areštui ir konfiskavimui remti. Tačiau jos tikėtinas poveikis būtų gana nedidelis, o kai kurios ES valstybės narės ir toliau neturėtų galimybės imtis veiksmų dėl tam tikrų kitų valstybių narių prašymų. Pagal 3 ir 4 galimybes (būtiniausių arba išsamiausių su teisėkūra susijusių veiksmų) būtų nustatyti įpareigojimai pripažinti tam tikrus nutarimus įšaldyti ir konfiskuoti nusikalstamu būdu įgytą turtą ir juos vykdyti. Pagal 3 galimybę būtų reikalaujama pripažinti tik tuos nutarimus įšaldyti ir konfiskuoti, kurie nustatyti Direktyvoje 2014/42/ES. Pagal 4 galimybę galimi du variantai: 4a galimybė apimtų visų rūšių nutarimus įšaldyti ir konfiskuoti, kurie priimami vykstant baudžiamajam procesui, įskaitant ir ne apkaltinamuoju nuosprendžiu pagrįstą konfiskavimą. Pagal 4b galimybę būtų reikalaujama pripažinti visus nutarimus konfiskuoti, įskaitant nutarimus, priimamus vykstant civiliniam ir administraciniam procesams, jeigu įrodoma, kad turtas yra pajamos iš nusikalstamos veikos.

Valstybės narės pritaria politikos galimybei, pagal kurią būtų priimtas naujas teisės aktas (3, 4a arba 4b galimybė). Tačiau valstybių narių nuomonės apie tai, kokių rūšių priemones tas teisės aktas turėtų reglamentuoti, yra nevienodos. Dėl 3 galimybės valstybėse narėse nekiltų didelio susirūpinimo, tačiau valstybės narės, kuriose taikoma daugiau konfiskavimo formų, jos nelaikytų pakankama.

Europos Parlamentas pritaria pasiūlymui dėl teisėkūros procedūra priimamo akto, pagal kurį būtų sustiprintas nutarimų įšaldyti ir konfiskuoti tarpusavio pripažinimas.

Komisijos nuomone, tinkamiausia būtų tarpusavio pripažinimo priemonė, kurios taikymo sritis būtų išplėsta, o nuostatos – patobulintos ir pagal jas Europos Sąjungoje būtų užtikrintas platesnis vykstant baudžiamajam procesui priimamų nutarimų įšaldyti ir konfiskuoti judėjimas (4a galimybė). Ši galimybė leistų išspręsti daugumą nustatytų problemų ir ji taip pat yra teisiškai pagrįsta. Taip pat atrodo, kad ji valstybėms narėms yra labiau priimtina negu priemonė, apimanti administracinį ir civilinį konfiskavimą. Ji taip pat atitinka proporcingumo principą, nes jos taikymo sritis apribota ir ja neviršijama to, kas kas būtina Europos lygmeniu siekiant nustatytų tikslų.

Ekonominis ir socialinis tinkamiausios galimybės poveikis apskritai turėtų būti teigiamas. Nustačius reikalavimą pripažinti įvairesnių rūšių nutarimus įšaldyti ir konfiskuoti, kitose valstybėse narėse turėtų būti įšaldoma ir konfiskuojama daugiau nusikalstamu būdu įgyto turto. Taigi organizuotų nusikaltėlių pelnas dėl to galiausiai turėtų sumažėti ir iš nusikaltėlių būtų atimta galimybė reinvestuoti savo pelną būsimiems nusikaltimams finansuoti. Didėjant konfiskavimo tikimybei, taip pat didėja atgrasomasis poveikis nusikalstamumui. Dėl to taip pat turėtų sumažėti valstybių narių prarandamos pajamos. Socialinis poveikis apskritai būtų labai teigiamas, nes konfiskuotas nusikalstamu būdu įgytas turtas gali būti grąžintas nukentėjusiesiems, iš kurių jis buvo pavogtas, arba pakartotinai panaudotas viešaisiais arba socialiniais tikslais.

Dėl reikalavimo pripažinti įvairesnių rūšių nutarimus įšaldyti ir konfiskuoti ir juos vykdyti šiek tiek padidės teisėsaugos ir teisminių institucijų išlaidos. Tačiau tai turėtų su kaupu kompensuoti sustiprinti gebėjimai susigrąžinti pajamas iš nusikaltimų ir atitinkamais atvejais pakartotinai jas panaudoti.

Šis pasiūlymas nepadarys jokio tiesioginio poveikio verslui, mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ), taip pat labai mažoms įmonėms. Tačiau konfiskuojant nusikalstamu būdu įgytą turtą nusikalstamam verslui yra sunkiau veikti, taigi ilgainiui tai turėtų padėti teisėtam verslui, nes sumažėtų konkurencija su neteisėtos veiklos vykdytojais.

•Pagrindinės teisės

Įšaldymo ir konfiskavimo priemonėmis gali būti daromas poveikis ES pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) ir Europos žmogaus teisių konvencijos (EŽTK) ginamoms pagrindinėms teisėms.

Visų pirma, kalbant apie ne apkaltinamuoju nuosprendžiu pagrįstą konfiskavimą, Europos Žmogaus Teisių Teismas ne kartą buvo nusprendęs, kad ne apkaltinamuoju nuosprendžiu pagrįstas konfiskavimas, įskaitant civilinį ir administracinį konfiskavimą, ir išplėstinis konfiskavimas atitinka EŽTK 6 straipsnį ir 1 protokolo 1 straipsnį, jeigu laikomasi veiksmingų procesinių garantijų.

EŽTT nustatė, kad perkeliant pareigą įrodyti turto įsigijimo teisėtumą pagrindinės teisės nėra pažeidžiamos, jeigu konkrečiu atveju taikant tokį perkėlimą užtikrinamos tinkamos garantijos ir taip suinteresuotajam asmeniui leidžiama užginčyti šias nuginčijamąsias prezumpcijas.

Į siūlomą reglamentą įtrauktos tam tikros svarbios garantijos: turi būti paisoma proporcingumo principo, numatyti atsisakymo pripažinti ir vykdyti pagrindai, pagrįsti ne bis in idem principo nepaisymu, ir in absentia procedūros taisyklės. Be to, turi būti paisoma bona fide trečiųjų asmenų teisių, numatyta pareiga suinteresuotosioms šalims pranešti apie nutarimo įšaldyti įvykdymą, įskaitant priežastis, dėl kurių tas nutarimas priimtas, ir teisių gynimo priemones, kuriomis gali būti pasinaudota, ir numatyta valstybių narių pareiga pasirūpinti teisių gynimo priemonėmis vykdančiojoje valstybėje.

Be to, Direktyvos 2014/42/ES 8 straipsnyje išvardytos garantijos, kurias valstybės narės turi užtikrinti dėl nutarimų, patenkančių į tos direktyvos taikymo sritį.

Galiausiai taikytinos visos baudžiamosios teisės procesinės garantijos. Visų pirma tai yra teisė į teisingą bylos nagrinėjimą, įtvirtinta EŽTK 6 straipsnyje ir Chartijos 47 bei 48 straipsniuose. Taip pat įtraukiami atitinkami ES lygmens teisės aktai, kuriais reglamentuojamos procesinės teisės baudžiamajame procese: Direktyva 2010/64/ES dėl teisės į vertimo žodžiu ir raštu paslaugas baudžiamajame procese, Direktyva 2012/13/ES dėl teisės į informaciją apie teises ir kaltinimus ir dėl galimybės susipažinti su bylos medžiaga, Direktyva 2013/48/ES dėl teisės turėti advokatą ir teisės susisiekti su giminaičiais suėmimo ir sulaikymo metu, Direktyva 2016/343 dėl tam tikrų nekaltumo prezumpcijos ir teisės dalyvauti nagrinėjant bylą teisme aspektų užtikrinimo, Direktyva 2016/800 dėl procesinių garantijų vaikams ir Direktyva 2016/1919 dėl teisinės pagalbos įtariamiesiems ir kaltinamiesiems vykstant baudžiamajam procesui ir prašomiems perduoti asmenims vykstant Europos arešto orderio vykdymo procedūroms.