Pasiūlymas TARYBOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS kuriuo iš dalies keičiamas Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1138/2011, kuriuo tam tikrų rūšių importuojamam Indijos, Indonezijos ir Malaizijos kilmės riebalų alkoholiui ir jo mišiniams nustatomas galutinis antidempingo muitas ir laikinojo muito galutinis surinkimas /* COM/2012/0690 final - 2012/0325 (NLE) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Šis pasiūlymas susijęs su 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (toliau – pagrindinis reglamentas) taikymu atliekant antidempingo tyrimą dėl tam tikrų rūšių importuojamo Indijos, Indonezijos ir Malaizijos kilmės riebalų alkoholio ir jo mišinių. Bendrosios aplinkybės Šis pasiūlymas teikiamas atsižvelgiant į pagrindinio reglamento įgyvendinimą ir yra parengtas remiantis tyrimu, atliktu laikantis pagrindiniame reglamente nustatytų esminių ir procedūrinių reikalavimų. Pasiūlymo srityje galiojančios nuostatos Galutinės priemonės nustatytos Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1138/2011 (OL L 293, 2011 11 11, p. 1). Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Netaikoma. 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Atliekant tyrimą su tyrimu susijusios suinteresuotosios šalys turėjo galimybę ginti savo interesus pagal pagrindinio reglamento nuostatas. Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas Nepriklausomo tyrimo neprireikė. Poveikio vertinimas Šis pasiūlymas parengtas įgyvendinant pagrindinį reglamentą. Pagrindiniame reglamente nėra nuostatų dėl bendro poveikio vertinimo, tačiau jame pateiktas išsamus būtinų įvertinti sąlygų sąrašas. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI Siūlomų veiksmų santrauka Pridedamas Tarybos reglamento pasiūlymas teikiamas atsižvelgiant į neseniai priimtą Teisingumo Teismo sprendimą dėl Tarybos apeliacinio skundo, kuriuo patikslinamas tam tikro teisės klausimo aiškinimas. Todėl manoma, kad būtų protinga perskaičiuoti dempingo skirtumą, nustatytą vienai Indonezijos bendrovei, kuri pateikė ieškinį dėl to paties teisės klausimo ir kurios faktinės aplinkybės yra panašios į ankstesnėje teismo byloje svarstytos bendrovės aplinkybes. Teisinis pagrindas 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių. Subsidiarumo principas Pasiūlymas priklauso išimtinei Europos Sąjungos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas. Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl toliau nurodytų priežasčių. Veiksmų pobūdis aprašytas minėtame pagrindiniame reglamente, nesuteikiant galimybės taikyti nacionalinį sprendimą. Nuoroda apie Sąjungai, šalių vyriausybėms, regionų ir vietos valdžios institucijoms, ekonominės veiklos vykdytojams ir piliečiams tenkančios finansinės bei administracinės naštos mažinimą ir jos proporcingumą pasiūlymo tikslui netaikoma. Pasirinkta priemonė Siūloma priemonė – reglamentas. Kitos priemonės būtų netinkamos dėl šios priežasties – kitos priemonės būtų netinkamos, nes pagrindiniame reglamente alternatyvių galimybių nenumatyta. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Pasiūlymas neturi poveikio Sąjungos biudžetui. 2012/0325 (NLE) Pasiūlymas TARYBOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS kuriuo iš dalies keičiamas Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1138/2011, kuriuo tam tikrų rūšių importuojamam Indijos, Indonezijos ir Malaizijos kilmės riebalų alkoholiui ir jo mišiniams nustatomas galutinis antidempingo muitas ir laikinojo muito galutinis surinkimas EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, atsižvelgdama į 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių[1] (toliau – pagrindinis reglamentas), ypač į jo 9 straipsnio 4 dalį, atsižvelgdama į Europos Komisijos (toliau – Komisija) pasiūlymą, pateiktą pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu, kadangi: (1) 2010 m. rugpjūčio 13 d. paskelbtu pranešimu apie inicijavimą[2] Komisija 2010 m. rugpjūčio mėn. inicijavo tyrimą dėl tam tikrų rūšių importuojamo Indijos, Indonezijos ir Malaizijos (toliau – nagrinėjamosios šalys) kilmės riebalų alkoholio ir jo mišinių (toliau – FOH). (2) Reglamentu (ES) Nr. 446/2011[3] (toliau – laikinasis reglamentas) 2011 m. gegužės mėn. Komisija nustatė laikinąjį antidempingo muitą importuojamiems Indijos, Indonezijos ir Malaizijos kilmės FOH, o 2011 m. lapkričio mėn. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1138/2011[4] (toliau – galutinis reglamentas) tiems patiems importuojamiems produktams nustatytas galutinis antidempingo muitas. (3) 2012 m. sausio 21 d. bendrovė „PT Ecogreen Oleochemicals“ (Indonezijos eksportuojantis FOH gamintojas), „Ecogreen Oleochemicals (Singapore) Pte. Ltd“ ir „Ecogreen Oleochemicals GmbH“ (toliau kartu – „Ecogreen“) pateikė prašymą (byla T-28/12) Bendrajam Teismui panaikinti galutinio reglamento nuostatas, susijusias su „Ecogreen“ taikomu antidempingo muitu. „Ecogreen“ užginčijo jos eksporto kainos koregavimą, atliktą pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą, siekiant palyginti tą eksporto kainą su bendrovės normaliąja verte. (4) 2012 m. vasario 16 d. Teisingumo Teismas priėmė sprendimą sujungtose bylose C-191/09 P ir C-200/09 P, Europos Sąjungos Taryba ir Europos Komisija prieš Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) ir Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT). Teisingumo Teismas atmetė apeliacinius skundus ir priešpriešinius apeliacinius skundus dėl Bendrojo Teismo sprendimo byloje T-249/06, Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) ir Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) prieš Europos Bendrijų Tarybą. Bendrasis Teismas panaikino Reglamento (EB) Nr. 954/2006 1 straipsnį tiek, kiek jis susijęs su „Interpipe NTRP VAT“ dėl, inter alia, akivaizdžios vertinimo klaidos, padarytos pakoregavus pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą, ir tiek, kiek jis susijęs su „Interpipe Niko Tube ZAT“ dėl kitų priežasčių. (5) Atsižvelgiant į tai, kad pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą atlikto koregavimo atžvilgiu „Ecogreen“ faktinės aplinkybės yra panašios į „Interpipe NTRP VAT“ aplinkybes, ir ypač atsižvelgiant į šiuos veiksnius: tiesioginio pardavimo trečiosioms šalims apimtis sudaro mažiau kaip 8 proc. [1–5 proc.] viso pardavimo eksportui; esama prekiautojo ir eksportuojančio gamintojo bendros nuosavybės ir (arba) kontrolės; prekiautojo ir eksportuojančio gamintojo funkcijų pobūdis, manoma, kad būtų tinkama perskaičiuoti „Ecogreen“ nustatytą dempingo skirtumą nekoreguojant pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą ir atitinkamai iš dalies pakeisti galutinį reglamentą. B. NAUJAS NUSTATYTŲ FAKTŲ VERTINIMAS, REMIANTIS BENDROJO TEISMO SPRENDIMU (6) Panaikinus pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą atliktą koregavimą „Ecogreen“ nustatytas CIF importo kainos Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą procentine dalimi išreikštas dempingo skirtumas yra mažesnis nei 2 proc., todėl jis laikomas de minimis pagal pagrindinio reglamento 9 straipsnio 3 dalį. Atsižvelgiant į tai, „Ecogreen“ tyrimas turėtų būti nutrauktas nenustatant priemonių. (7) Visoms Indonezijos bendrovėms, išskyrus kitą eksportuojantį gamintoją, kuriam nustatytas individualus dempingo skirtumas, nustatytas dempingo skirtumas, kuris buvo pagrįstas bendradarbiaujančiam eksportuojančiam Indonezijos gamintojui nustatytu didžiausiu dempingo skirtumu, turėtų būti peržiūrėtas siekiant atsižvelgti į perskaičiuotą „Ecogreen“ nustatytą dempingo skirtumą. C. ATSKLEIDIMAI (8) Apie pasiūlymą peržiūrėti antidempingo muito normas suinteresuotosioms šalims pranešta dviem atskleidimo pranešimais – vienas išsiųstas 2012 m. birželio 13 d., o kitas – rugsėjo 25 d. Vadovaujantis pagrindinio reglamento nuostatomis visoms šalims buvo nustatytas laikas pareikšti pastaboms dėl abiejuose pranešimuose atskleistų faktų. (9) Pastabų dėl birželio 13 d. išsiųstame pranešime atskleistų faktų pateikė bendrovė „P.T. Musim Mas“ (toliau – PTMM) (antras Indonezijos eksportuojantis gamintojas), vienas Sąjungos gamintojas ir vienas Malaizijos eksportuojantis gamintojas. PTMM taip pat paprašė būti išklausyta Komisijos tarnybų ir tokia galimybė jai buvo suteikta. (10) PTMM, kuriai taip pat atliktas koregavimas pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą, teigė, kad dėl Teismo sprendimo sujungtose bylose C-191/09 P ir C-200/09 P jai, taip pat kaip „Ecogreen“, turėtų būti perskaičiuotas nustatytas dempingo skirtumas, nekoreguojant pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą, kadangi eksportuojančiam gamintojui ir prekiautojui sudarius vieną ūkio subjektą koreguoti pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą nebegalima. Bendrovė taip pat teigė, kad prievolė įrodyti, kad koregavimą reikėtų atlikti, tenka institucijoms, o PTMM atveju jos to neįrodė. Be to, pasak bendrovės, jos aplinkybės buvo lygiai tokios pačios kaip „Ecogreen“, todėl bet koks nevienodas požiūris prilygtų diskriminacijai. (11) Dėl PTMM pastabų reikėtų paminėti, kad iš Teismo sprendimo sujungtose bylose C-191/09 P ir C-200/09 P negalima daryti išvados, kad sudarius vieną ūkio subjektą koreguoti pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą nebegalima. PTMM atveju koregavimas pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą laikomas pagrįstu, kaip paaiškinta galutiniame reglamente bei raštuose bendrovei ir kaip išdėstyta toliau. (12) Šių dviejų Indonezijos eksportuojančių gamintojų aplinkybės skiriasi dėl daugelio priežasčių, ypač šių: gamintojo vykdomo tiesioginio pardavimo eksportui lygio; prekiautojo veiklos ir funkcijų, susijusių su produktais, gautais iš nesusijusių bendrovių, svarbos; prekiautojo ir gamintojo sudarytos sutarties, kurioje nustatyta, kad prekiautojas už pardavimą eksportui turėjo gauti komisinius. Dėl skirtingų šių dviejų bendrovių aplinkybių teiginį dėl diskriminacijos reikia atmesti. (13) Pažymima, kad PTMM taip pat pateikė prašymą (byla T-26/12) Bendrajam Teismui panaikinti galutinio reglamento nuostatas, susijusias su PTMM taikomu antidempingo muitu. (14) Vienas Malaizijos eksportuojantis gamintojas teigė, kad „Ecogreen“ nustatyto skirtumo perskaičiavimas nekoreguojant pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą nebuvo pagrįstas sprendimu sujungtose bylose C-191/09 P ir C-200/09 P ar jose išdėstytais faktais. Jis nurodė, kad Bendrasis Teismas byloje T-249/06 nustatė akivaizdžią vertinimo klaidą taikant pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą tiek, tiek Taryba pakoregavo „Sepco“ taikytą eksporto kainą sandoriuose, susijusiuose su „Interpipe NTRP VAT“ gaminamais vamzdeliais, bet ne su „Interpipe Niko Tube ZAT“ gaminamais vamzdeliais. Taigi „Ecogreen“ faktinės aplinkybės negalėjo būti panašios į „Interpipe NTRP VAT“ ir „Interpipe Niko Tube ZAT“ aplinkybes, nes šių dviejų bendrovių padėtis buvo skirtinga. (15) Šis argumentas priimtas. Iš tiesų, „Ecogreen“ padėtis yra panaši į „Interpipe NTRP VAT“ padėtį. Šia išvada pagrindžiama būtinybė imtis atitinkamų veiksmų siekiant perskaičiuoti „Ecogreen“ nustatytą dempingo skirtumą nekoreguojant pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą. (16) Malaizijos eksportuojantis gamintojas taip pat teigė, kad „Ecogreen“ padėtis, kaip aprašyta galutiniame reglamente, net nepanaši į „Interpipe NTRP VAT“ padėtį. Pakartotinai įvertinus tikslias faktines „Ecogreen“ aplinkybes vis dėlto laikoma, kad jos yra pakankamai panašios į „Interpipe NTRP VAT“ aplinkybes, kadangi „Ecogreen“ atveju nustatyta tokia pati kontrolė, kokią Bendrasis Teismas nustatė „Interpipe NTRP VAT“ atveju, siekdamas įvertinti, ar pardavimo veiklą vykdanti bendrovė yra kontroliuojama eksportuojančio gamintojo ir ar vykdoma bendra kontrolė; dėl šios prielaidos bei keleto kitų veiksnių, išvardytų 4 konstatuojamojoje dalyje, galima daryti išvadą, kad koreguoti pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą nereikėjo. (17) Be argumento dėl „Ecogreen“ padėties ir bylos T-249/06 panašumų, tas pats Malaizijos eksportuojantis gamintojas papildomai teigė, kad birželio 13 d. išsiųstame pranešime atskleisti faktai buvo nepakankami, ir kad esminiai faktai ir aplinkybės, kuriais grindžiamas „Ecogreen“ nustatyto dempingo skirtumo perskaičiavimas, turėtų būti atskleisti papildomai. Vienas Sąjungos gamintojas taip pat pateikė pastabą, kad abu 8 konstatuojamojoje dalyje nurodyti faktų atskleidimai buvo nepakankami, ir teigė, kad jis neturėjo galimybės pasinaudoti savo teise į gynybą. (18) Šiuo atžvilgiu primenama, kad tam tikra su konkrečiomis bendrovėmis susijusi informacija yra konfidenciali ir negali būti atskleista trečiosioms šalims. Tačiau „Ecogreen“ faktinių aplinkybių, kurios, kaip nurodyta 5 konstatuojamojoje dalyje, yra panašios į „Interpipe NTRP VAT“ aplinkybes, pobūdis buvo atskleistas suinteresuotosioms šalims birželio 13 d. ir rugsėjo 25 d.; vadovaujantis pagrindinio reglamento nuostatomis, joms buvo nustatytas laikas pareikšti pastaboms dėl abiejuose pranešimuose atskleistų faktų. (19) Atsakydamos į antrąjį atskleidimo pranešimą, išsiųstą rugsėjo 25 d., šalys iš esmės pakartojo savo teiginius, kurie buvo pateikti atsakant į pirmąjį atskleidimo pranešimą, išsiųstą birželio 13 d. (20) PTMM išdėstė savo pastabas remdamasi savo pagrindiniu teiginiu, jog tai, kad PTMM ir jo prekiautojas sudaro vieną ūkio subjektą, reiškia, kad pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą koreguoti negalima, ir institucijos perkelia teismų išdėstytą vieno ūkio subjekto doktriną į funkcinį metodą, kuriuo remiantis reikėtų išnagrinėti susijusio prekybininko funkcijas. (21) Pažymima, kad šis klausimas yra susijęs su teisės klausimu, kuris yra nagrinėjamos bylos dalykas. (22) PTMM taip pat teigė, kad 12 konstatuojamojoje dalyje išdėstyti argumentai nėra įtikinami ir jų nepakanka, kad būtų galima nustatyti „Ecogreen“ ir PTMM aplinkybių skirtumą. (23) Šiuo atžvilgiu pakanka pažymėti, kad pagal nusistovėjusią teismo praktiką skirtingo požiūrio taikymas bendrovėms, kurių padėtis nėra lygiai tokia pati, neprilygsta diskriminacijai[5]. Šiomis aplinkybėmis kiekvienas konkretus atvejis įvertintas atsižvelgiant į jo esmę ir remiantis sprendimų byloje T-249/09 ir sujungtose bylose C 191/09 P ir C 200/09 P išvadomis. (24) Pirmasis argumentas: gamintojo vykdomo tiesioginio pardavimo eksportui lygis. PTMM tvirtino neturinti rinkodaros ir pardavimo padalinio ir teigė, kad visą pardavimą tiesiogiai vykdė Indonezijos gamintojas (o ne susijęs prekiautojas) tik siekiant laikytis teisinių reikalavimų. Rinkodaros ir pardavimo funkcijas atliko bendrovės prekiautojas Singapūre. Todėl PTMM teigė, kad šiuo argumentu negalima pagrįsti nei koregavimo pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą, nei PTMM ir „Interpipe NTRP VAT“ skirtumo. (25) Pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalyje nustatyta, kad eksporto kaina ir normalioji vertė palyginamos teisingu būdu, tuo pačiu prekybos lygiu, atsižvelgiant į skirtumus, turinčius įtakos kainų palyginamumui. Jeigu nustatytos normalioji vertė ir eksporto kaina nėra vienodo palyginamojo pagrindo, jos turi būti koreguojamos kiekvienu atveju individualiai, atsižvelgiant į besiskiriančius veiksnius, kurie, kaip tvirtinama arba įrodyta, turi įtakos kainoms ir kainų palyginamumui. (26) Remiantis šiuo pagrindu ir tuo, kas išdėstyta laikinojo reglamento 38 konstatuojamojoje dalyje, koregavimai atsižvelgiant į, inter alia, pardavimo eksportui kainų ir pardavimo vidaus rinkoje kainų komisinių skirtumus, pradinių tyrimų metu laikyti pagrįstais dėl pardavimo eksportui į Europos Sąjungą ir pardavimo vidaus rinkoje prekybos kanalų skirtumų. (27) PTMM pateikti argumentai neprieštarauja pirmajam argumentui, būtent, kad PTMM vykdomo tiesioginio pardavimo eksportui lygis yra aukštesnis nei „Interpipe NTRP“, todėl PTMM padėtis skiriasi nuo „Ecogreen“ padėties. Iš tiesų, atsižvelgiant į tiesioginio pardavimo eksportui lygį galima daryti išvadą, kad PTMM pardavimą eksportui vykdo ne tik šios bendrovės susijęs prekiautojas Singapūre, bet ir Indonezijoje. (28) Antrasis argumentas: prekiautojo veiklos ir funkcijų, susijusių su produktais, gautais iš nesusijusių bendrovių, svarba. Nors PTMM ir neneigė, kad jos susijusio prekiautojo veikla siejosi su įvairiais iš palmių aliejaus pagamintais produktais, ji tvirtino, kad šis argumentas buvo klaidingas, kadangi jis buvo pagrįstas veikla, kuri nebuvo įtraukta į pradinį tyrimą. (29) Siekiant įvertinti ar prekiautojo funkcijos nėra vidaus pardavimo skyriaus funkcijos, tačiau panašios į komisinių pagrindu dirbančio agento funkcijas, kaip apibrėžta Bendrojo Teismo sprendime byloje T-249/06, prekiautojo veikla turi būti įvertinta remiantis ekonomine tikrove. Nagrinėjamojo produkto ir kitų prekiaujamų produktų atžvilgiu prekiautojo funkcijų panašumų yra. Tai patvirtina faktas, kad, kaip aptariama 30 ir 31 konstatuojamosiose dalyse, PTMM ir jos susijusio prekiautojo santykiai, įskaitant pastarojo funkcijas, daugumos, jei ne visų, produktų (taip pat ir nagrinėjamojo produkto) atžvilgiu reglamentuojami viena bendra sutartimi, neskiriant produktų. Reikėtų pastebėti, kad visa prekiautojo veikla iš esmės buvo grindžiama nesusijusių bendrovių tiekiamomis prekėmis. Todėl prekiautojo funkcijos yra panašios į komisinių pagrindu dirbančio agento funkcijas. (30) Trečiasis argumentas: prekiautojo ir gamintojo sudaryta sutartis, kurioje nustatyta, kad prekiautojas už pardavimą eksportui turėjo gauti komisinius. PTMM teigė, kad ši sutartis sudaryta kaip pagrindinis susitarimas, kuriuo reglamentuojamos susijusių bendrovių sandorių kainos, siekiant laikytis taikytinų Indonezijos ir (arba) Singapūro mokesčių gairių ir tarptautiniu mastu pripažintų sandorių kainodaros gairių. (31) Tai, kad šis susitarimas taip pat gali būti naudojamas apskaičiuoti kainas įprastomis rinkos sąlygomis pagal taikytinas mokesčių gaires, neprieštarauja išvadai, kad pagal susitarimą prekiautojas gavo komisinius fiksuoto antkainio pavidalu tik už savo tarptautinę rinkodaros ir pardavimo veiklą. Iš tiesų, pats susitarimo pavadinimas ir jo sąlygos pagrindžia išvadą, kad sutartis buvo skirta reglamentuoti PTMM bei prekiautojo santykius ir neapsiribojo sandorių kainodaros ar mokesčių klausimais. Taigi ši sutartis yra netiesioginis įrodymas, kad prekiautojo funkcijos yra panašios į komisinių pagrindu dirbančio agento funkcijas. (32) Atsižvelgiant į išdėstytus argumentus institucijos laikėsi nusistovėjusioje teismo praktikoje reikalaujamo įrodinėjimo standarto[6]– jos pagrindė savo išvadas tiesioginiais ar bent netiesioginiais įrodymais. PTMM atžvilgiu ir dėl minėtų priežasčių eksporto kainų koregavimas pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą yra pagrįstas, todėl reikėtų išlaikyti dabartinį antidempingo muito dydį. D. IŠVADA (33) Remiantis tuo, kas išdėstyta, „Ecogreen“ ir visoms kitoms Indonezijos bendrovėms (išskyrus „P.T. Musim Mas“) taikomos muito normos turėtų būti iš dalies pakeistos. Pakeistos normos turėtų būti taikomos atgaline data nuo Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1138/2011 įsigaliojimo dienos, įskaitant importuotus produktus, kuriems nuo 2011 m. gegužės 12 d. iki 2011 m. lapkričio 11 d. buvo taikomi laikinieji muitai. Todėl galutinis antidempingo muitas, sumokėtas ar įtrauktas į sąskaitas vadovaujantis Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1138/2011 pradinės redakcijos 1 straipsniu, ir laikinieji antidempingo muitai, galutinai surinkti vadovaujantis to paties reglamento pradinės redakcijos 2 straipsniu, viršijantys Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1138/2011 su pakeitimais, padarytais šiuo reglamentu, 1 straipsnio 2 dalyje nustatytą muito normą turėtų būti grąžinti arba turėtų būti atsisakoma juos išieškoti. Dėl grąžinimo ar atsisakymo išieškoti reikėtų kreiptis į nacionalines muitines pagal galiojančius muitų teisės aktus, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: Article 1 Indonezijai skirtas įrašas Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1138/2011 1 straipsnio 2 dalies lentelėje pakeičiamas taip: „Šalis || Bendrovė || Galutinis antidempingo muitas (EUR už neto toną) || Papildomas TARIC kodas Indonezija || „P.T. Ecogreen Oleochemicals“ Batamas, Kabilas, Batamas „P.T. Musim Mas“, Tanjung Mulia, Medanas, Šiaurės Sumatra || 0,00 45,63 || B111 B112 Visos kitos bendrovės || 45,63 || B999“ 2 straipsnis Muitų sumos, sumokėtos ar įtrauktos į sąskaitas vadovaujantis Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1138/2011 pradinės redakcijos 1 straipsniu, ir laikinųjų muitų sumos, galutinai surinktos vadovaujantis to paties reglamento pradinės redakcijos 2 straipsniu, viršijančios šio reglamento 1 straipsnyje nustatytas muito normas, grąžinamos arba atsisakoma jas išieškoti. Dėl grąžinimo ar atsisakymo išieškoti būtina kreiptis į nacionalines muitines pagal galiojančius muitų teisės aktus. 3 straipsnis Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Jis taikomas nuo 2011 m. lapkričio 12 d. Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje Tarybos vardu Pirmininkas […] [1] OL L 343, 2009 12 22, p. 51. [2] OL C 219, 2010 8 13, p. 12. [3] OL L 122, 2011 5 11, p. 47. [4] OL L 293, 2011 11 11, p. 1. [5] Case C-248/04, Koninklijke Cooperatie Cosun [2006] ECR I-10211, para 72, and case C-303/05 Advocaten voor de Wereld [2007] ECR I-3633, para 56. Case C-372/06 Asda Stores Ltd v Commissioners of Her Majesty’s Revenue and Customs, [2007] ECR I-11223, point 62. [6] 2009 m. kovo 10 d. Sprendimo T 249/06 180 ir 181 punktai.