Komisijos ataskaita Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui 1998 m. birželio 29 d. Tarybos direktyvos 98/49/EB dėl pagal darbo sutartį dirbančių asmenų ir savarankiškai dirbančių asmenų, judančių Bendrijoje, teisių į papildomą pensiją išsaugojimo įgyvendinimo Bulgarijoje ir Rumunijoje ataskaita Padėtis 2008 m. rugsėjo 1 d. {SEC(2009) 813} /* KOM/2009/0283 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 26.6.2009 KOM(2009) 283 galutinis KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI 1998 m. birželio 29 d. Tarybos direktyvos 98/49/EB dėl pagal darbo sutartį dirbančių asmenų ir savarankiškai dirbančių asmenų, judančių Bendrijoje, teisių į papildomą pensiją išsaugojimo įgyvendinimo Bulgarijoje ir Rumunijoje ataskaita Padėtis 2008 m. rugsėjo 1 d. {SEC(2009) 813} KOMISIJOS ATASKAITAEUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI 1998 m. birželio 29 d. Tarybos direktyvos 98/49/EB dėl pagal darbo sutartį dirbančių asmenų ir savarankiškai dirbančių asmenų, judančių Bendrijoje, teisių į papildomą pensiją išsaugojimo įgyvendinimo Bulgarijoje ir Rumunijoje ataskaita Padėtis 2008 m. rugsėjo 1 d. (Tekstas svarbus EEE) 1. ĮVADAS 1998 m. birželio 29 d. Taryba priėmė Direktyvą 98/49/EB dėl pagal darbo sutartį dirbančių asmenų ir savarankiškai dirbančių asmenų, judančių Bendrijoje, teisių į papildomą pensiją išsaugojimo. Šią direktyvą nuo 2001 m. liepos 25 d. įgyvendino 15 valstybių narių, nuo 2004 m. gegužės 1 d. – dešimt naujų į Europos Sąjungą įstojusių valstybių narių, nuo 2007 m. sausio 1 d. – Bulgarija ir Rumunija. Vadovaujantis šios direktyvos 10 straipsnio 3 dalimi, Komisija pateikė direktyvos įgyvendinimo ataskaitą[1] . Šioje ataskaitoje pateikiama direktyvos taikymo Bulgarijoje ir Rumunijoje, kurios Europos Sąjungos narėmis tapo 2007 m. sausio 1 d., apžvalga. Siekdama sužinoti, kaip Bulgarijai ir Rumunijai sekasi perkelti šią direktyvą į nacionalinę teisę, Komisija šių dviejų valstybių narių vyriausybėms išsiuntė klausimynus. Iš gautų atsakymų matyti, kaip valstybėse narėse įgyvendinamos konkrečios priemonės, susijusios su Direktyvos 98/49/EB perkėlimu į nacionalinę teisę. Šiuo tikslu Bulgarija 2006 m. liepos 11 d. priėmė įstatymą, iš dalies keičiantį socialinio draudimo kodeksą. Rumunija savo ruožtu laikydamasi šios direktyvos nuostatų 2006 m. gegužės 22 d. priėmė įstatymą Nr. 204 dėl savanoriško pensijų kaupimo. 2. TAIKYMO SRITIS Kaip apibrėžta direktyvoje, papildomų pensijų sistema – tai bet kokia pagal nacionalinės teisės aktus ir nacionalinę praktiką sukurta profesinių pensijų sistema arba bet kokios kolektyvinės ar kitos panašios priemonės, skirtos pagal darbo sutartis dirbančių asmenų arba savarankiškai dirbančių asmenų papildomoms pensijoms užtikrinti, neatsižvelgiant į tai, ar tokios sistemos yra privalomos, ar savanoriškos. Direktyva netaikoma sistemoms, kurioms taikomi Reglamento EEB Nr. 1408/71 1 straipsnio j punkto pirmoje pastraipoje sąvoka „teisės aktai“, arba dėl kurių valstybė narė pagal šį straipsnį skelbia deklaraciją. Bulgarijos ir Rumunijos pateiktuose klausimyno atsakymuose apžvelgiamas dviejose valstybėse narėse, kurioms taikoma direktyva, papildomų pensijų sistemų naudojimas. Tokiu būdu Bulgarijoje ir Rumunijoje į nacionalinę teisę perkeliama Direktyva 98/49/EB papildoma pensijų sistema, taikoma tik neprivalomoms papildomų pensijų sistemoms. 3. BENDRIJOJE JUDANČIŲ DARBUOTOJŲ TEISIŲ Į PENSIJĄ IŠSAUGOJIMO PRIEMONĖS 3.1. Vienodų sąlygų dėl teisių į pensiją išsaugojimo taikymas Direktyvos 4 straipsnyje nustatoma, kad jei darbuotojas, kuris vienoje valstybėje narėje pagal atitinkamą papildomų pensijų sistemą įgijo teisę gauti pensiją, persikelia į kitą valstybę narę, jo teisė gauti pensiją turi būti išsaugota bent ta pačia apimtimi, kurią turi darbuotojai, kurie išėjo iš darbo, bet liko toje pačioje valstybėje narėje. Šiuo straipsniu siekiama užtikrinti, kad asmenys, persikeliantys į kitą valstybę narę, neatsidurtų prastesnėje padėtyje už tuos, kurie išeina iš darbo, bet lieka toje pačioje valstybėje narėje. Laikantis šio principo 4 straipsniu užtikrinamas minimalus standartinis vienodų sąlygų taikymas nacionaliniais ir tarpvalstybiniais atvejais išsaugant įgytas teises. Pagal Bulgarijos socialinio draudimo kodekso 248a straipsnio 1 ir 2 dalis ir pagal Rumunijos įstatymo Nr. 204/2006 51 straipsnį iš vienos valstybės į kitą valstybę narę garantuojamas teisių į pensiją išsaugojimas. 3.2. Tarptautinių mokėjimų užtikrinimas Pagal direktyvos 5 straipsnį valstybės narės užtikrina, kad papildomų pensijų sistemų nariams ir buvusiems nariams bei kitiems asmenims, turintiems teisę gauti išmokas pagal tokias sistemas, visose valstybėse narėse išmokos mokamos atskaičius visus galimus pervedimo mokesčius ir rinkliavas. Išmokų mokėjimas visoje Europoje yra esminė laisvo darbuotojų ir kapitalo judėjimo principų įgyvendinimo sąlyga. Pagal Bulgarijos socialinio draudimo kodekso 248b straipsnį, kuriame pateikiama nuoroda į to kodekso 256 ir 257 straipsnius bei pagal Rumunijos įstatymo Nr. 204/2006 77 straipsnio 5 dalį garantuojami tarptautiniai mokėjimai. 3.3. Į užsienį siunčiamų dirbti darbuotojų tarptautinė narystė 6 straipsnis yra skirtas į užsienį siunčiamiems dirbti darbuotojams, kaip apibrėžta Reglamente EEB Nr. 1408/71. Į užsienį siunčiamas dirbti darbuotojas – tai darbdavio laikinai į kitą valstybę narę nei ta, kurioje darbuotojas paprastai dirba išsiųstas darbuotojas. Ilgiausias siuntimo į užsienį dirbti laikotarpis yra 12 mėnesių, išimtiniais atvejais jis gali būti pratęstas iki 24 mėnesių. Per visą siuntimo dirbti į užsienį laiką siunčianti bendrovė ir siunčiamas darbuotojas yra tiesiogiai susiję. Todėl 6 straipsniu leidžiama tarptautinė narystė, suteikianti galimybę darbdaviams ir siunčiamiems į užsienį dirbti darbuotojams toliau mokėti įmokas į pradinėje valstybėje narėje sukurtą papildomų pensijų sistemą per darbo kitoje valstybėje narėje laikotarpį. Jei įmokos ir toliau mokamos, valstybė narė turi užtikrinti, kad siunčiami į užsienį dirbti darbuotojai ir darbdaviai būtų atleidžiami nuo pareigos mokėti įmokas kitoje valstybėje narėje. Bulgarija ir Rumunija šios direktyvos 6 straipsnio nuostatas tinkamai perkėlė į nacionalinę teisę. Šios dvi valstybės narės pagal Bulgarijos socialinio draudimo kodekso 230 straipsnio 8 ir 9 dalis ir pagal Rumunijos įstatymo Nr. 204/2006 77 straipsnio 2 dalį užtikrina į užsienį siunčiamų dirbti darbuotojų tarptautinę narystę. 3.4. Informacija sistemos nariams Pagal direktyvos 7 straipsnį, valstybės narės imasi priemonių užtikrinti, kad darbdaviai, patikėtiniai ar kiti už papildomų pensijų sistemų tvarkymą atsakingi asmenys judiems darbuotojams suteiktų atitinkamą informaciją apie jų teises gauti pensiją ir pasirinkimo galimybes persikeliant į kitą valstybę narę. Tokia informacija turi bent jau prilygti tai informacijai, kurią gauna įmokų į valstybės narės sistemą nebemokantys, bet iš jos neišvykstantys nariai. Pagal Bulgarijos socialinio draudimo kodekso 123h straipsnio 2 pastraipą ir pagal Rumunijos įstatymo Nr. 204/2006 103 straipsnį Bulgarija ir Rumunija užtikrina, kad papildomas pensijas gaunantys asmenys gaus atitinkamą informaciją. 4. IŠVADA Direktyva 98/49/EB yra Bendrijos acquis , kurį valstybės narės iki įstojimo į Europos Sąjungą turi perkelti į nacionalinę teisę, dalis. Iš Bulgarijos ir Rumunijos Europos Komisijai pateiktų atsakymų matyti, kad abi valstybės narės iki jų įstojimo į Europos Sąjungą tinkamai įgyvendino šią direktyvą. Tokiu būdu įstatymu, iš dalies keičiančiu Bulgarijos 2006 m. liepos 11 d. priimtą socialinio draudimo įstatymą, ir Rumunijos 2006 m gegužės 22 d. priimtu įstatymu Nr. 204 užtikrinama, kad bus panaikintos migruojantiems darbuotojams kylančios kliūtys dėl teisių į papildomą pensiją išsaugojimo. Kiti aspektai taip pat svarbūs gerinant sąlygas darbuotojams naudotis laisvo judėjimo teise. 2001 m. gruodžio 19 d. Reglamentas (EB) Nr. 2560/2001 dėl tarptautinių mokėjimų eurais padeda sumažinti tokius mokesčius. 2003 m. birželio 3 d. Direktyvos 2003/41/EB dėl įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, veiklos ir priežiūros (toliau – ĮPPS direktyva, dar vadinama Pensijų fondų direktyva), yra dar vienas svarbus žingsnis ES lygiu tarptautinės narystės srityje. Direktyva įtvirtintas abipusis už profesinių pensijų skyrimą (ĮPPS) atsakingų įstaigų priežiūros pripažinimas buvo esminė šių įstaigų tarptautinės veiklos sąlyga, dėl kurios atsirado tarptautinės narystės galimybė. Be to, 2005 m. spalio 20 d. direktyvos dėl teisių į papildomą pensiją perkėlimo[2] pasiūlymas yra dar vienas žingsnis, kuriuo siekiama pagerinti judžių darbuotojų padėtį, t.y. užtikrinti jų teises papildomose sistemose. Europos Sąjungos Taryba ir Europos Parlamentas šio pasiūlymo dar nepatvirtino, nes dėl jo nebuvo surinkta balsų visuma. [1] Komisijos Tarybai, Europos Parlamentui, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui pateikta apie 1998 m. birželio 29 d. Tarybos direktyvos 98/49/EB dėl pagal darbo sutartį dirbančių asmenų ir savarankiškai dirbančių asmenų, judančių Bendrijoje, teisių į papildomą pensiją išsaugojimo įgyvendinimo ataskaita, COM(2006) 22 galutinis, 2006 1 26. [2] Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl teisių į papildomą pensiją perkėlimo gerinimo pasiūlymas (COM(2005)507 galutinis, 2005 10 20) ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl darbuotojų judumo didinimo būtiniausių reikalavimų gerinant teisių į papildomą pensiją įgijimą ir išsaugojimą iš dalies pakeistas pasiūlymas (COM(2007) 603 galutinis, 2007 10 9).