Danijos valdžios institucijos informavo Komisiją, kad, jų įvertinimu, dėl mokesčio lengvatos metinės mokesčių išlaidos sudarys apytiksliai 15 mln. DKK (2 mln. EUR). Ši prielaida grindžiama apskaičiuotu elektros kiekiu, kurį 2008 m. Danijos uostuose suvartotojo kruiziniai ir krovininiai laivai, t. y. apytiksliai 33 000 MWh (17 000 MWh suvartojo kruiziniai laivai). Skaičiuojant daryta prielaida, kad šis suvartojamas kiekis iki šiol nepakito ir kad ateityje iš kranto tiekiamą elektrą naudos ne visi laivai. Danijos valdžios institucijos nurodo, kad minėtas skaičius turėtų būti vertinamas atsargiai, nes ši sistema Danijoje nauja ir jos negalima palyginti su panašiomis sistemomis. Šiuo metu Danijos uostuose nėra elektros tiekimo iš kranto infrastruktūros. Be to, laivai galės pasirinkti, ar pirkti elektrą iš kranto.

Dėl laivų operatorių konkurencijos, visų pirma reikia paminėti, kad šiuo metu labai nedaug laivų iš kranto tiekiamą elektrą naudoja komerciniais tikslais. Todėl didelis konkurencijos iškreipimas gali atsirasti tik tarp tų laivų, kurie pasinaudos prašoma priemone ir pasirinks iš kranto tiekiamą elektrą, ir tų, kurie toliau naudos savo gaminamą elektrą. Nors sąnaudų prognozės tikslumas labai priklauso nuo naftos kainų pokyčių ir todėl jas apskaičiuoti labai sudėtinga, naujausi turimi vertinimai rodo, kad iš esmės daugeliu atvejų net visiškai panaikinus mokestį elektros tiekimo iš kranto sąnaudos nebūtų mažesnės už elektros gamybos laivuose sąnaudas, todėl bet kokiu atveju iš kranto tiekiamą elektrą naudojantys laivų operatoriai neturėtų didelio konkurencinio pranašumo, palyginti su tais, kurie naudoja laivuose gaminamą elektrą. Šiuo atveju didelis minėto pobūdžio iškreipimas dar mažiau tikėtinas, nes Danija nepažeis Direktyvoje 2003/96/EB nustatyto mokesčio už verslui naudojamą elektrą minimalaus tarifo. Be to, Danija ketina taikyti mokesčio lengvatą tik tiems laivams, kurių bendroji talpa ne mažesnė kaip 400 tonų, ir tik iš kranto tiekiamai ne mažesnės kaip 380 voltų įtampos elektrai. Taigi priemonė bus skirta laivams, kuriuose gaminama daug elektros, ir bus ribojamas bendras naudos gavėjų skaičius. Nustatytos ribinės vertės yra palyginti žemos. Kita vertus, galima daryti pagrįstą prielaidą, kad dėl ribinių verčių į mokesčio lengvatos taikymo sritį greičiausiai nepatektų nacionaliniai laivai, o ne kitų ES šalių laivai, todėl bet kuriuo atveju dėl minėtų verčių nacionaliniams ekonominės veiklos vykdytojams nebus taikoma palankesnė apmokestinimo tvarka nei jų konkurentams iš kitų ES valstybių narių.

Čia reikia prisiminti, kad viena svarbi priežastis, dėl kurios iš kranto tiekiamos elektros konkurencinė padėtis nepalanki, yra tai, kad alternatyva, t. y. jūrų uostuose prisišvartavusiuose laivuose gaminama elektra, šiuo metu yra visiškai neapmokestinama: neapmokestinamas ne tik elektrai gaminti deginamas bunkerinis kuras (tai atitinka Direktyvos 2003/96/EB 14 straipsnio 1 dalies a punktą), bet ir pati laivuose gaminama elektra (žr. Direktyvos 2003/96/EB 14 straipsnio 1 dalies c punktą). Nors pastarasis atleidimas nuo mokesčio galėtų būti laikomas sunkiai suderinamu su Sąjungos aplinkos apsaugos tikslais, tačiau jis grindžiamas praktiniais interesais. Siekiant apmokestinti laivuose gaminamą elektrą, laivo savininkas, kuris dažnai yra įsikūręs trečiojoje šalyje, arba operatorius turėtų deklaruoti, kiek elektros suvartota. Be to, deklaruojant elektros kiekį reikėtų apskaičiuoti, kiek jos suvartota valstybės narės, kurioje mokėtinas mokestis, teritoriniuose vandenyse. Reikalavimas tokias deklaracijas pateikti kiekvienoje valstybėje narėje, kurios teritoriniuose vandenyse plaukiojama, užkrautų didžiulę administracinę naštą laivų savininkams. Šiomis aplinkybėmis sprendimas rinktis mažiau taršią alternatyvą – elektros tiekimą iš kranto, leidžiant Danijai taikyti lengvatinį mokesčio tarifą, gali būti laikomas pagrįstu.

Prašoma priemonė daugiausiai susijusi su ES aplinkos politika. Priemone bus faktiškai prisidėta prie tikslo gerinti vietos oro kokybę tiek, kiek dėl jos sumažės bunkerinio kuro deginimas uostuose prisišvartavusiuose laivuose. Be to, priemonė gali padėti sumažinti išmetamą CO2 kiekį tiek, kiek sausumos elektros tinklais tiekiamos energijos šaltinių keliamos taršos anglies dioksidu intensyvumas dėl didesnio tinklų efektyvumo ir kitokio elektrai gaminti naudojamo kuro yra mažesnis, palyginti su elektros gamybos laivuose deginant bunkerinį kurą taršos intensyvumu. Šiomis aplinkybėmis galima pažymėti, kad atitinkamo rinkos segmento vidutinis elektros šaltinių keliamos taršos anglies dioksidu intensyvumas yra daug mažesnis nei ES vidurkis. Nors papildomai tiekiamos elektros sąlygojamos taršos anglies dioksidu intensyvumas paprastai yra didesnis nei įprastų elektros šaltinių ir labai padidėja tuo paros metu, kuriuo atsiranda papildomas poreikis, CO2 kiekio sumažėjimas dėl šios priemonės taikymo turėtų būti palyginti žymus.

Pati netiesioginio apmokestinimo sritis, kuriai taikomas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 113 straipsnis, nepriklauso išimtinei Europos Sąjungos kompetencijai, kaip apibrėžta tos sutarties 3 straipsnyje. Tačiau pagal Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnį Tarybai pagal antrinę teisę yra suteikta išimtinė kompetencija remiantis minėta nuostata leisti valstybei narei toliau atleisti nuo mokesčių ar juos sumažinti. Taigi pačios valstybės narės be Tarybos to padaryti negali. Todėl subsidiarumo principas šiam įgyvendinimo sprendimui netaikomas. Bet kuriuo atveju, kadangi šis aktas nėra teisėkūros procedūra priimamo akto projektas, jo pagal Sutarčių Protokolą Nr. 2 nereikia persiųsti nacionaliniams parlamentams peržiūrėti, ar jis dera su subsidiarumo principu.

TARYBOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS

kuriuo, vadovaujantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsniu, Danijai leidžiama taikyti lengvatinį mokesčio už uoste prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamą elektrą tarifą

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyvą 2003/96/EB, pakeičiančią Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą, ypač į jos 19 straipsnį,

atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

kadangi:

(1)2014 m. liepos 2 d. raštu Danija siekė gauti leidimą uoste prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamai elektrai (toliau – iš kranto tiekiama elektra) remiantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnio 1 dalimi taikyti lengvatinį elektros mokesčio tarifą. Komisijai paprašius, 2014 m. lapkričio 13 d. ir 2015 m. vasario 23 d. Danija pateikė papildomos informacijos;

(2)mokesčių lengvata ji siekia skatinti plačiau vartoti iš kranto tiekiamą elektrą. Tokios elektros naudojimas laikomas aplinkai mažiau kenksmingu būdu aprūpinti elektra uostuose prisišvartavusius laivus, nei bunkerinio kuro deginimas laivuose;

(3)naudojant iš kranto tiekiamą elektrą į orą nepatenka teršalai, išmetami deginant bunkerinį kurą prisišvartavusiuose laivuose, dėl to gerėja oro kokybė uostamiesčiuose. Be to, tikimasi, kad dėl specifinių elektros gamybos struktūros aplinkybių, būdingų atitinkama regionui, t. y. Šiaurės šalių, įskaitant Daniją, Suomiją, Švediją ir Norvegiją, elektros rinkai, ir dėl to, kad vietoj elektros, gaminamos deginant bunkerinį kurą laivuose, bus vartojama sausumos elektros tinklais tiekiama elektra, bus sumažintas išmetamas CO2 kiekis. Todėl manoma, kad priemone bus prisidėta prie Sąjungos aplinkos, sveikatos ir kovos su klimato kaita politikos uždavinių įgyvendinimo;

(4)Danija savo prašyme aiškiai nurodė, kad mokesčių lengvata nebus taikoma elektrą tiesiogiai tiekiant uoste prisišvartavusiems privatiems pramoginiams laivams;

(5)leidžiant Danijai taikyti lengvatinį iš kranto tiekiamos elektros mokesčio tarifą neviršijama to, kas būtina iš kranto tiekiamos elektros vartojimui padidinti, kadangi daugeliu atvejų elektros gamyba laivuose išliks kaip konkurencingesnė alternatyva. Dėl tos pačios priežasties ir dėl to, kad šiuo metu ši technologija Danijoje netaikoma, vargu, ar šios priemonės taikymo metu bus labai iškreipta konkurencija, tad priemonė neturės neigiamo poveikio tinkamam vidaus rinkos veikimui;

(6)remiantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnio 2 dalimi, kiekvieno pagal tą nuostatą suteikiamo leidimo galiojimo laikotarpis turi būti tiksliai apribotas. Siekiant užtikrinti, kad leidimo galiojimo laikotarpis būtų pakankamai ilgas, kad uosto operatorių neatgrasytų nuo reikiamų investicijų, prašomą leidimą reikėtų suteikti šešeriems metams, jeigu iki numatytos jo galiojimo pabaigos nebus pradėtos taikyti pagal SESV 113 straipsnį priimtos šią sritį reglamentuojančios bendrosios nuostatos;

(7)šis sprendimas neturi poveikio Sąjungos taisyklių, susijusių su valstybės pagalba, taikymui,

PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

1 straipsnis

Danijai suteikiamas leidimas taikyti lengvatinį elektros mokesčio už uoste prisišvartavusiems laivams, išskyrus privačius pramoginius laivus, tiesiogiai tiekiamą elektrą, tarifą, jeigu, remiantis Direktyvos 2003/96/EB 10 straipsniu, laikomasi minimalaus mokesčio tarifo..

2 straipsnis

Šis sprendimas taikomas nuo dvidešimtos dienos po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Jis nustoja galioti po šešerių metų nuo tos datos.