P9_TA(2021)0249

ES taisyklių poveikis laisvam darbuotojų ir paslaugų judėjimui: darbo jėgos judumas ES viduje kaip priemonė darbo rinkos poreikiams ir įgūdžiams suderinti

2021 m. gegužės 20 d. Europos Parlamento rezoliucija „ES taisyklių poveikis laisvam darbuotojų ir paslaugų judėjimui: darbo jėgos judumas ES viduje kaip priemonė darbo rinkos poreikiams ir įgūdžiams suderinti“ (2020/2007(INI))

(2022/C 15/12)

Europos Parlamentas,

— atsižvelgdamas į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV),

— atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutarties (ES sutartis) 5 straipsnį,

— atsižvelgdamas į SESV 45, 56, 153, 154 ir 174 straipsnius,

— atsižvelgdamas į 2017 m. lapkričio mėn. Europos Vadovų Tarybos, Europos Parlamento ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį,

— atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų neįgaliųjų teisių konvenciją (angl. UNCRPD),

— atsižvelgdamas į Tarptautinės darbo organizacijos (TDO) nustatytus pagrindinius darbo standartus ir jos konvencijas bei rekomendacijas dėl darbo administravimo ir darbo inspekcijų,

— atsižvelgdamas į išsamų Sąjungos teisės acquis darbuotojų saugos ir sveikatos srityje, ypač į 1989 m. birželio 12 d. Tarybos direktyvą 89/391/EEB dėl priemonių darbuotojų saugai ir sveikatos apsaugai darbe gerinti nustatymo (1) ir jos atskiras bei susijusias direktyvas,

— atsižvelgdamas į 2020 m. birželio 8 d. Tarybos išvadas dėl perkvalifikavimo ir įgūdžių tobulinimo kaip tvarumo didinimo ir įsidarbinamumo gerinimo pagrindo ekonomikos gaivinimo ir socialinės sanglaudos kontekste,

— atsižvelgdamas į kitos kadencijos Europos Komisijos (2019–2024 m.) politines gaires „Daugiau siekianti Sąjunga. Mano Europos darbotvarkė“, kurias pristatė kandidatė į Komisijos pirmininko pareigas Ursula von der Leyen,

— atsižvelgdamas į 2019 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2019/1149, kuriuo įsteigiama Europos darbo institucija, iš dalies keičiami reglamentai (EB) Nr. 883/2004, (ES) Nr. 492/2011 ir (ES) 2016/589 ir panaikinamas Sprendimas (ES) 2016/344 (2),

— atsižvelgdamas į 2011 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 492/2011 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Sąjungoje (3),

— atsižvelgdamas į 2016 m. balandžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2016/589 dėl Europos užimtumo tarnybų tinklo (EURES) darbuotojų galimybių naudotis judumo skatinimo paslaugomis ir geresnės darbo rinkų integracijos ir kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 492/2011 ir (ES) Nr. 1296/2013 (4),

— atsižvelgdamas į 2018 m. vasario 2 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą (ES) 2018/170 dėl duomenų rinkimo ir analizės, reikalingų stebint ir vertinant, kaip veikia EURES tinklas, vienodų išsamių specifikacijų,

— atsižvelgdamas į 2019 m. balandžio 2 d. Komisijos ataskaitą dėl EURES veiklos 2016 m. sausio mėn. – 2019 m. balandžio mėn.,

— atsižvelgdamas į 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo (5),

— atsižvelgdamas į 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 987/2009, nustatantį Reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo įgyvendinimo tvarką (6),

— atsižvelgdamas į 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1071/2009, nustatantį bendrąsias profesinės vežimo kelių transportu veiklos sąlygų taisykles ir panaikinantį Tarybos direktyvą 96/26/EB (7),

— atsižvelgdamas į 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1072/2009 dėl bendrųjų patekimo į tarptautinio krovinių vežimo kelių transportu rinką taisyklių (8),

— atsižvelgdamas į 2008 m. rugsėjo 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1008/2008 dėl oro susisiekimo paslaugų teikimo Bendrijoje bendrųjų taisyklių (9),

— atsižvelgdamas į 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 561/2006 dėl tam tikrų su kelių transportu susijusių socialinių teisės aktų suderinimo ir iš dalies keičiantis Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 3821/85 ir (EB) Nr. 2135/98 bei panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 3820/85 (10),

— atsižvelgdamas į 1992 m. gruodžio 7 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 3577/92, taikantį laisvės teikti paslaugas jūrų transportui principą valstybėse narėse (jūrų kabotažas) (11),

— atsižvelgdamas į 2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2014/54/ES dėl priemonių, kad darbuotojai galėtų lengviau naudotis laisvo darbuotojų judėjimo teisėmis (12),

— atsižvelgdamas į 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo (13),

— atsižvelgdamas į 2002 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/15/EB dėl asmenų, kurie verčiasi mobiliąja kelių transporto veikla, darbo laiko organizavimo (14),

— atsižvelgdamas į 1999 m. birželio 21 d. Tarybos direktyvą 1999/63/EB dėl Europos bendrijos laivų savininkų asociacijos (ECSA) ir Europos Sąjungos transporto darbuotojų profesinių sąjungų federacijos (FST) susitarimo dėl jūreivių darbo laiko organizavimo (15), iš dalies pakeistą 2009 m. vasario 16 d. Tarybos direktyva 2009/13/EB, įgyvendinančia Europos bendrijos laivų savininkų asociacijų (ECSA) ir Europos transporto darbuotojų federacijos (ETF) sudarytą susitarimą dėl 2006 m. Konvencijos dėl darbo jūrų laivyboje (16),

— atsižvelgdamas į 1996 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje (17),

— atsižvelgdamas į 2018 m. birželio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą (ES) 2018/957, kuria iš dalies keičiama Direktyva 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje (18),

— atsižvelgdamas į 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2014/67/ES dėl Direktyvos 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje vykdymo užtikrinimo ir kuria iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1024/2012 dėl administracinio bendradarbiavimo per Vidaus rinkos informacinę sistemą (IMI reglamentas) (19),

— atsižvelgdamas į 2020 m. liepos 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą (ES) 2020/1057, kuria nustatomos konkrečios su Direktyva 96/71/EB ir Direktyva 2014/67/ES susijusios kelių transporto vairuotojų komandiravimo taisyklės ir iš dalies keičiamos Direktyvos 2006/22/EB nuostatos dėl vykdymo užtikrinimo reikalavimų ir Reglamentas (ES) Nr. 1024/2012 (20),

— atsižvelgdamas į 2019 m. liepos 8 d. Tarybos sprendimą (ES) 2019/1181 dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (21),

— atsižvelgdamas į 2016 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą (ES) 2016/344 dėl Europos platformos, skirtos bendradarbiavimui sprendžiant nedeklaruojamo darbo problemą gerinti, sukūrimo (22),

— atsižvelgdamas į 2017 m. gegužės 22 d. Tarybos rekomendaciją dėl Europos mokymosi visą gyvenimą kvalifikacijų sandaros, kuria panaikinama 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacija dėl Europos mokymosi visą gyvenimą kvalifikacijų sąrangos kūrimo (23),

— atsižvelgdamas į savo 2020 m. birželio 19 d. rezoliuciją dėl tarpvalstybinių ir sezoninių darbuotojų apsaugos Europoje COVID-19 krizės metu (24),

— atsižvelgdamas į savo 2017 m. rugsėjo 14 d. rezoliuciją dėl naujos Europos įgūdžių darbotvarkės (25),

— atsižvelgdamas į 2014 m. sausio 14 d. rezoliuciją dėl veiksmingų darbo inspekcijų kaip darbo sąlygų gerinimo Europoje strategijos (26),

— atsižvelgdamas į 2020 m. liepos 15 d. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę „Europos ekonomikos gaivinimo planas ir 2021–2027 m. daugiametė finansinė programa“,

— atsižvelgdamas į 2020 m. gegužės 5 d. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę dėl tvaraus visą gyvenimą trunkančio mokymosi ir įgūdžių ugdymo finansavimo atsižvelgiant į kvalifikuotos darbo jėgos trūkumą (tiriamoji nuomonė ES Tarybai pirmininkaujančios Kroatijos prašymu),

— atsižvelgdamas į Europos regionų komiteto nuomonę „Protų nutekėjimas ES. Problemos sprendimas visais lygmenimis“ (C 141/34),

— atsižvelgdamas į 2020 m. liepos 1 d. Komisijos komunikatą „Europos įgūdžių darbotvarkė, kuria siekiama tvaraus konkurencingumo, socialinio teisingumo ir atsparumo“ (COM(2020)0274) ir į prie jo pridedamus Komisijos tarnybų darbinius dokumentus (SWD(2020)0121) ir (SWD(2020)0122),

— atsižvelgdamas į 2020 m. sausio 14 d. Komisijos komunikatą „Tvirta socialinė Europa teisingai pertvarkai užtikrinti“ (COM(2020)0014),

— atsižvelgdamas į 2019 m. gruodžio 17 d. Komisijos komunikatą „2020 m. metinės tvaraus augimo strategijos“ (COM(2019)0650),

— atsižvelgdamas į 2016 m. birželio 10 d. Komisijos komunikatą „Nauja Europos įgūdžių darbotvarkė“ (COM(2016)0381),

— atsižvelgdamas į 2019 m. gruodžio 17 d. pasiūlymą dėl Komisijos ir Tarybos bendros užimtumo ataskaitos, pridedamą prie komunikato „2020 m. metinė tvaraus augimo strategija“,

— atsižvelgdamas į 2019 m. gruodžio 11 d. Komisijos komunikatą „Europos žaliasis kursas“ (COM(2019)0640),

— atsižvelgdamas į 2019 m. rugsėjo 25 d. Komisijos pranešimą dėl 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/67/ES dėl Direktyvos 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje vykdymo užtikrinimo ir kuria iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1024/2012 dėl administracinio bendradarbiavimo per Vidaus rinkos informacinę sistemą (IMI reglamentas) (COM(2019)0426), taikymo ir įgyvendinimo,

— atsižvelgdamas į Komisijos 2019 m. metinę ataskaitą dėl darbo jėgos judumo ES viduje,

— atsižvelgdamas į CEDEFOP ataskaitą „Įgūdžių poreikių prognozė. Tendencijos ir iššūkiai iki 2030 m.,

— atsižvelgdamas į 2010 m. Europos gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimo fondo (Eurofound) ataskaitą „Komandiruoti darbuotojai Europos Sąjungoje“ (27) ir nacionalines ataskaitas,

— atsižvelgdamas į 2020 m. gegužės 6 d. Komisijos paskelbtą 2020 m. pavasario Europos ekonominę prognozę,

— atsižvelgdamas į Europos darbuotojų saugos ir sveikatos agentūros (EU-OSHA) 2020 m. balandžio 24 d. gaires „COVID-19. Grįžimas į darbo vietą. Darbo vietų pritaikymas ir darbuotojų apsauga“,

— atsižvelgdamas į 2015 m. Europos Parlamento tyrimą „ES socialinės ir darbo teisės ir ES vidaus rinkos teisė“,

— atsižvelgdamas į 2020 m. liepos 17 d. Komisijos gaires dėl sezoninių darbuotojų darbo ES atsižvelgiant į COVID-19 protrūkį,

— atsižvelgdamas į 2020 m. spalio 9 d. Tarybos išvadas dėl sezoninių ir kitų mobiliųjų darbuotojų darbo ir gyvenimo sąlygų gerinimo,

— atsižvelgdamas į 2020 m. spalio 13 d. Tarybos rekomendaciją dėl suderinto požiūrio į laisvo judėjimo apribojimą reaguojant į COVID-19 pandemiją,

— atsižvelgdamas į 2015 m. Komisijos tyrimą „Darbo užmokesčio nustatymo sistemos ir minimalios užmokesčio normos, taikytinos komandiruotiems darbuotojams pagal Direktyvą 96/71/EB, pasirinktose valstybėse narėse ir sektoriuose“,

— atsižvelgdamas į 2020 m. kovo 30 d. Komisijos parengtas Darbuotojų naudojimosi laisvo judėjimo teise COVID-19 protrūkio metu gaires,

— atsižvelgdamas į 2020 m. gegužės 15 d. Komisijos komunikatą „Laipsniško ir koordinuoto judėjimo laisvės atkūrimo ir vidaus sienų kontrolės atšaukimo metodas – COVID-19“ (2020/C 169/03),

— atsižvelgdamas į Eurofound (2015 m.) tyrimą „Socialinis judumo ES viduje mobilumo aspektas: poveikis viešosioms paslaugoms“,

— atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 54 straipsnį,

— atsižvelgdamas į Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komiteto ir Žemės ūkio ir kaimo plėtros komiteto nuomones,

— atsižvelgdamas į Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto pranešimą (A9-0066/2021),

A. kadangi nediskriminavimas yra pagrindinis Sutartyse įtvirtintas principas; kadangi laisvas darbuotojų judėjimas yra vienas iš pagrindinių Sąjungos principų; kadangi pagal vienodo požiūrio principą, įtvirtintą SESV 45 straipsnyje, nustatyta, kad dėl laisvo darbuotojų judėjimo draudžiama bet kokia darbuotojų iš valstybių narių diskriminacija dėl pilietybės užimtumo, atlyginimo ir kitais darbo ir užimtumo sąlygų klausimais;

B. kadangi ES sutarties 3 straipsnio 3 dalyje teigiama, kad „Sąjunga skatina socialinį teisingumą ir apsaugą“; kadangi SESV 9 straipsnyje nurodyta, kad Sąjunga, nustatydama ir įgyvendindama savo politikos kryptis ir veiksmus, atsižvelgia į reikalavimus, susijusius su didelio užimtumo skatinimu, tinkamos socialinės apsaugos užtikrinimu, kova su socialine atskirtimi, aukšto lygio švietimu, mokymu ir žmonių sveikatos apsauga,

C. kadangi laisvas darbuotojų judėjimas, įsisteigimo laisvė ir laisvė teikti paslaugas yra esminiai vidaus rinkos principai;

D. kadangi laisvas darbuotojų ir paslaugų judėjimas turėtų atitikti Europos socialinių teisių ramstyje įtvirtintus principus; kadangi Sąjungos įsipareigojimas įgyvendinti JT darbotvarkę iki 2030 m. ir darnaus vystymosi tikslus, Europos žaliąjį kursą ir lyčių lygybės strategiją, įskaitant teisingo darbo užmokesčio apsaugą ir skatinimą, lyčių lygybę ir deramas darbo bei užimtumo sąlygas, turi būti integruotas į visas vidaus rinkos politikos sritis, tuo pat metu tinkamai atsižvelgiant į socialinius ir aplinkos aspektus;

E. kadangi laisvas darbuotojų, įskaitant sezoninius darbuotojus, judėjimas yra labai svarbus Europos integracijai; kadangi toks judėjimas gali teikti abipusę naudą tiek siunčiančiosioms, tiek priimančiosioms valstybėms narėms ir padeda siekti ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos tikslų; kadangi Sąjunga ir valstybės narės turi visapusiškai pasinaudoti judumo ES viduje galimybėmis, veiksmingai užtikrindamos, kad būtų laikomasi taikomų darbo jėgos judumo taisyklių;

F. kadangi laisvas darbuotojų ir paslaugų judėjimas padeda užtikrinti ekonomikos augimą ir sanglaudą Sąjungoje ir dėl jo atsiranda užimtumo galimybių; kadangi bendroji rinka gali būti tvari ir dėl jos gerovė gali didėti tik tuo atveju, jeigu ji grindžiama sąžiningomis, bendromis ir vienodo požiūrio principu pagrįstomis taisyklėmis, visų pirma susijusiomis su laisvu darbuotojų ir paslaugų judėjimu;

G. kadangi Sąjunga ir toliau turėtų atlikti svarbų vaidmenį remiant keitimąsi gerąja praktika visais valdžios lygmenimis bei rengiant gaires ir rekomendacijas, bendradarbiaudama su socialiniais partneriais ir siekdama visiems, įskaitant pažeidžiamų darbuotojų grupes, užtikrinti deramas darbo ir įdarbinimo sąlygas;

H. kadangi laisvo paslaugų judėjimo socialinės pasekmės gali turėti teigiamos ir (arba) neigiamos įtakos kilmės regionams ir regionams, į kuriuos vyksta mobilieji darbuotojai; kadangi darbo jėgos trūkumas ir protų nutekėjimo lygis, atsiradęs dėl dabartinio Sąjungos regionų ekonominio ir socialinio disbalanso, ypač po finansų krizės, kai kuriose valstybėse narėse pasiekė kritinį lygį ir dėl to kilo papildomų problemų, pvz., demografinių skirtumų, priežiūros paslaugų ir medicinos darbuotojų trūkumo, taip pat apskritai dėl to padidėjo regionų nelygybė; kadangi šie reiškiniai turi itin didelį poveikį kaimo ir atokioms vietovėms; kadangi reikalingos tvari pramonės politika ir tvirta sanglaudos politika, kuriomis būtų siekiama išsaugoti ir kurti kokybiškas darbo vietas pertvarkomuose sektoriuose ir regionuose, siekiant užkirsti kelią protų nutekėjimui ir judumui ne savo noru;

I. kadangi konkurencija darbo sąnaudų srityje yra žalinga valstybių narių sanglaudai; kadangi siekiant išvengti nesąžiningos konkurencijos darbo sąnaudų srityje ir skatinti didėjančią visų asmenų socialinę konvergenciją reikalingas Sąjungos lygmeniu suderintas metodas; kadangi siekiant užtikrinti deramas darbo ir įdarbinimo sąlygas, kokybiškas paslaugas ir sąžiningą konkurenciją būtinas veiksmingas reglamentavimas ir kolektyvinės sutartys;

J. kadangi pasienio darbuotojai kuria tam tikrų regionų socialinių ir ekonominių sluoksnių gerovę;

K. kadangi siekiant apsaugoti mobiliųjų darbuotojų teises, stiprinti taikomų taisyklių laikymąsi ir skatinti sudaryti vienodas sąlygas ir sąžiningą visų bendrovių konkurenciją, itin svarbu gerinti, suderinti ir koordinuoti tarpvalstybinį darbo jėgos judumo srities Sąjungos taisyklių vykdymo užtikrinimą ir spręsti piktnaudžiavimo atvejus, įskaitant nedeklaruojamą darbą;

L. kadangi dauguma darbuotojų Sąjungoje dirba labai mažose, mažosiose ir vidutinio dydžio įmonėse (MVĮ); kadangi labai mažos, mažosios ir vidutinės įmonės ir savarankiškai dirbantys asmenys yra labiausiai pažeidžiami Sąjungos teisės aktų pažeidimų atveju; kadangi vidaus rinkoje labai mažoms, mažosioms ir vidutinėms įmonėms, savarankiškai dirbantiems asmenims ir bona fide įmonėms dėl prieštaraujančių nacionalinės teisės aktų, nereikalingos administracinės naštos ir nesąžiningos konkurencijos kyla didžiausi sunkumai; kadangi labai mažoms, mažosioms ir vidutinėms įmonėms ir pradedančiosioms įmonėms skirtos iniciatyvos turėtų padėti įmonėms laikytis dabartinių taisyklių ir neturėtų sukelti nereikalingos administracinės naštos, dvigubų standartų taikymo ar prastesnės darbuotojų apsaugos;

M. kadangi skaitmeninimas suteikia precedento neturinčią galimybę sudaryti palankesnes sąlygas judumui ir kartu padeda tikrinti, ar griežtai laikomasi Sąjungos darbo jėgos judumui taikomų taisyklių;

N. kadangi Europos darbo institucija (EDI) buvo įsteigta siekiant padėti didinti teisingumą ir pasitikėjimą vidaus rinka, darbuotojų judėjimo laisvę, darbuotojų komandiravimą ir labai judžias paslaugas, stebėti, kaip laikomasi Sąjungos darbo jėgos judumo ir socialinės apsaugos koordinavimo taisyklių, taip pat stiprinti valstybių narių ir socialinių partnerių bendradarbiavimą ir keitimąsi geriausia praktika, užtikrinant sąžiningą darbo jėgos judumą ir kovojant su nedeklaruojamu darbu; kadangi teisingo darbo užmokesčio skatinimas, taip pat deramos darbo ir įdarbinimo sąlygos, yra labai svarbūs kuriant gerai veikiančią, teisingą ir tvarią bendrąją rinką;

O. kadangi tikimais, kad naujai įkurta Europos darbo institucija iki 2024 m. pradės dirbti visu pajėgumu;

P. kadangi darbuotojų komandiravimas, darbas per laikinojo įdarbinimo įmones ir sezoninis darbas yra laikini dėl jų pobūdžio ir teisinės apibrėžties;

Q. kadangi tinkamos teisinės apsaugos ir darbuotojų galimybių naudotis socialinės apsaugos sistemomis stoka dažnai atsiranda dėl piktnaudžiavimo netipinio užimtumo formomis, dirbtiniais susitarimais, pavyzdžiui, fiktyviu savarankišku darbu, neatlyginamu ir (arba) tik menkai atlyginamu darbu pagal iškvietimą, pvz., nenustatytos apimties darbo sutartimis, piktnaudžiavimu laikino darbo sutartimis ir stažuotėmis, jomis pakeičiant įprastas darbo sutartis, įskaitant viešojo sektoriaus įmones, ir naudojimusi priedangos įmonėmis; kadangi būtina spręsti aukščiau išvardytas problemas; kadangi vis dažniau naudojant įvairius subrangos susitarimus taip pat gali būti piktnaudžiavimo atvejų, o tam būtina taikyti atsakomąsias priemones; kadangi darbo jėgos judumas ES viduje, tiesiogiai grindžiamas SESV 45 straipsniu, gali natūraliai padėti patenkinti ilgalaikius darbo jėgos poreikius taikant standartines darbo formas, kuriomis gali naudotis Sąjungos piliečiai nepatirdami diskriminacijos dėl pilietybės;

R. kadangi socialinė sanglauda yra vienas iš pagrindinių Sąjungos principų; kadangi vis dėlto Sąjungoje vis dar išlieka didelių gyvenimo ir darbo sąlygų skirtumų; kadangi didesnis darbo užmokestis ir BVP, tvirta socialinė apsauga, lengvesnės galimybės patekti į darbo rinką ir didesnis užimtumo lygis yra vieni svarbiausių judumo ES viduje traukos veiksnių (28); kadangi, kita vertus, skurdas, socialinė atskirtis, prastos gyvenimo ir darbo sąlygos ir socialinės paramos trūkumas stūmos veiksnys, skatinantis judumą ES viduje; kadangi nuolatinį darbo jėgos trūkumą tam tikrų valstybių narių kai kuriuose itin svarbiuose sektoriuose taip pat galima iš esmės paaiškinti prastomis darbo sąlygomis ir mažu darbo užmokesčiu; kadangi šie trūkumai turėtų būti ištaisyti gerinant darbo sąlygas šiuose sektoriuose, ypač vykdant socialinį dialogą ir kolektyvines derybas, o ne paliekant prastos kokybės darbą migruojantiems darbuotojams ir mobiliems darbuotojams, įskaitant tarpvalstybinius ir pasienio darbuotojus, ir (arba) nedeklaruojamiems darbuotojams;

S. kadangi pasirinkimas pasinaudoti teise į judėjimo laisvę visada turėtų būti savanoriškas, o ne priverstinis dėl galimybių gyvenamosios vietos valstybėje narėje stokos; kadangi sąžiningas judumas, pagrįstas tvirtomis socialinėmis ir darbo teisėmis, yra būtina tvarios Europos integracijos, socialinės sanglaudos ir teisingos pertvarkos sąlyga;

T. kadangi piktnaudžiavimas, pvz., socialinis ir aplinkosauginis dempingas, silpnina visuomenės paramą Sąjungai ir tolesnei Europos integracijai, kenkia vidaus rinkos veikimui ir įmonių konkurencingumui, ypač labai mažų, mažųjų ir vidutinių įmonių ir savarankiškai dirbančių asmenų konkurencingumui, ir silpnina darbuotojų teises; kadangi dėl to turi būti sustiprinta atitikties taikomiems teisės aktams stebėsena; rengiant pasiūlymus dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų turėtų būti tinkamai atsižvelgiama į technologinio neutralumo principą „visų pirma galvokime apie mažuosius“; kadangi reikėtų vengti viena kitai prieštaraujančių nacionalinių teisės aktų nuostatų, nes jos sukuria kliūtis labai mažoms, mažosioms ir vidutinėms įmonėms;

U. kadangi vienodo požiūrio principas yra būtina socialinės rinkos ekonomikos ir aukštynkryptės socialinės konvergencijos sąlyga, pagal kurią reikalaujama laikytis paskirties šalies taikomų teisės aktų ir kolektyvinių sutarčių atitikties ir taip užtikrinti vienodas sąlygas vietos ir mobiliesiems darbuotojams, taip pat vietos ir užsienio paslaugų teikėjams;

V. kadangi daugiau kaip 8 proc. mobiliųjų darbuotojų dirba sveikatos priežiūros ir socialinio darbo sektoriuje, daugiau kaip 7 proc. – transporto paslaugų sektoriuje ir daugiau kaip 10 proc. – apgyvendinimo ir maitinimo sektoriuose; kadangi mobilieji ir sezoniniai darbuotojai dažnai yra būtini valstybėms narėms, pvz., sveikatos priežiūros, pagyvenusių žmonių arba neįgaliųjų priežiūros sektoriuose arba statybose;

W. kadangi ES bent 80 mln. darbuotojų neatitinka kvalifikacijos ir daugiau kaip 5 iš 10 sunkiai užpildomų darbo vietų yra aukštos kvalifikacijos profesijų srityje (29);

X. kadangi COVID-19 pandemija dar kartą įrodė, kad labai judūs darbuotojai, kurie dažnai juda Sąjungoje, yra patys svarbiausi; kadangi pandemija taip pat parodė, kad sezoniniai, komandiruoti, migruojantys ir mobilieji darbuotojai, įskaitant tarpvalstybinius ir pasienio darbuotojus, labai prisidėjo prie Sąjungos ekonomikos išlikimo ir Sąjungos tarptautinės prekybos pandemijos metu; kadangi minėti darbuotojai, kaip ir pirminės grandies specialistai, dirbo, patirdami didžiulį pavojų jų pačių ir jų šeimų sveikatai; kadangi sezoniniai darbuotojai pasirodė esą labai svarbūs siekiant išlaikyti daugelio Europos ūkių veiklą; kadangi labai judūs darbuotojai taip pat tebėra pažeidžiamiausi ir mažiausiai apsaugoti; kadangi per pirmąjį COVID-19 pandemijos etapą šie darbuotojai buvo vieni iš tų, kuriuos nekoordinuotos sienų valdymo priemonės paveikė labiausiai;

Y. kadangi COVID-19 pandemijos metu sezoniniams ir komandiruotiems darbuotojams dažnai trūko pagrindinių sveikatos priežiūros paslaugų, tinkamo būsto, asmeninių apsaugos priemonių ir pakankamos informacijos; kadangi jie dažnai neturėjo tinkamų arba jokių galimybių priimančiosiose valstybėse narėse naudotis socialinės apsaugos sistemomis, įskaitant nedarbo išmokomis dėl ligos ir trumpalaikio nedarbo sistemomis; kadangi kai kuriais atvejais jie netgi buvo išsiųsti atgal; kadangi darbuotojų judumas labai priklauso nuo turimų transporto priemonių, o tai ypač paliečia darbuotojus iš salų ir atokiausių Sąjungos regionų; kadangi sienų uždarymas taip pat paveikė tarpvalstybinius ir pasienio darbuotojus, nes jiems tapo sunkiau vykti į savo darbo vietas ir grįžti į namo, taip pat buvo ribojamos jų galimybės naudotis socialinėmis ir sveikatos priežiūros paslaugomis; kadangi, kai kuriais atvejais mobilieji darbuotojai kentėjo dėl diskriminacijos ir prastų gyvenimo ir darbo sąlygų ir dėl to kilo COVID-19 infekcijos protrūkiai;

Z. kadangi COVID-19 protrūkis atskleidė ir pablogino šimtų tūkstančių ES sezoninių darbuotojų, kurių didžioji dauguma yra mobilieji darbuotojai, ir daugiau kaip milijono komandiruotų darbuotojų sunkias ir dažnai apverktinas darbo ir gyvenimo sąlygas; kadangi šios jau buvę mažų garantijų sąlygos buvo dar pablogintos struktūrine diskriminacija darbo rinkoje ir nepakankamu tinkamų taikomų teisės aktų ir reglamentų vykdymo užtikrinimu;

AA. kadangi COVID-19 pandemija atskleidė daug struktūrinių Europos ir nacionalinių reguliavimo sistemų trūkumų; kadangi daugelis šių trūkumų buvo susiję ne tik su pandemija; kadangi šie trūkumai turėtų būti skubiai šalinami Sąjungos ir valstybių narių lygmenimis, siekiant užtikrinti sąžiningą konkurenciją ir vienodą vertinimą vidaus rinkoje; kadangi COVID-19 pandemija turi esminį ir ilgalaikį poveikį Europos darbo rinkoms;

AB. kadangi dėl darbo jėgos judumo ir ypač darbuotojų komandiravimo neturi atsirasti konkurencija, pagrįsta mažų garantijų darbo sąlygomis ir darbdavių vengimu vykdyti įsipareigojimus ir (arba) taikomų nacionalinių teisės aktų ir kolektyvinių sutarčių apėjimu priimančiosiose valstybėse narėse, kadangi dėl tokios piktnaudžiavimo praktikos tik atsiranda įtampa tarp valstybių narių, nesąžininga konkurencija tarp įmonių ir darbuotojų nepasitikėjimas; kadangi šis neigiamas poveikis, įskaitant protų nutekėjimą ir nesąžiningą konkurenciją, taip pat gali atsirasti dėl to, kad trūksta aukštynkryptės socialinės konvergencijos; kadangi darbo jėgos judumą reikėtų vertinti kaip galimybę padėti dalytis įgūdžiais ir profesine patirtimi ir skatinti aukštynkryptę socialinę konvergenciją; kadangi darbo jėgos judumo ir darbuotojų komandiravimo taisyklės neturėtų sudaryti neproporcingos administracinės naštos; kadangi komandiravimo taisyklės taip pat taikomos iš vienos valstybės narės į kitą komandiruotiems piliečiams, kurie yra ypač pažeidžiami išnaudojimo požiūriu ir todėl jiems ypatingą dėmesį turi skirti nacionalinės darbo inspekcijos ir Europos darbo institucija;

AC. kadangi įgūdžių paklausos ir pasiūlos neatitiktis ir įgūdžių trūkumas kelia didelių iššūkių Sąjungos darbo rinkai ir švietimo bei mokymo sistemoms; kadangi tai parodo, kad labai reikia tobulinti švietimo ir profesinio mokymo sistemas, kad jos taptų perspektyvesnės ir labiau orientuotos į ateitį, taip pat tobulinti darbuotojų perkvalifikavimo ir kvalifikacijos kėlimo sistemą; kadangi vis dar nėra oficialių statistinių duomenų ar rodiklių, pagal kuriuos būtų galima įvertinti įgūdžių paklausos ir pasiūlos neatitiktį;

AD. kadangi tikimasi, kad darbo vietų poliarizacija toliau didės ir kad bus daugiau darbo vietų aukštesnėje ir žemesnėje įgūdžių spektro dalyse;

AE. kadangi miesto ir kaimo skaitmeninė takoskyra ir socialinių ir ekonominių veiksnių poveikis skaitmeninei takoskyrai ir toliau yra didelės problemos, kurias reikia nedelsiant spręsti; kadangi darbo jėgai labai trūksta skaitmeninių ir žaliųjų įgūdžių, o šią problemą reikėtų spręsti, be kita ko, mokymusi visą gyvenimą;

AF. kadangi įmonių investicijos į mokymą ir švietimą bei darbo ir užimtumo sąlygas yra svarbi priemonė kvalifikuotiems darbuotojams pritraukti; kadangi kvalifikacijų tarpusavio pripažinimas ir skaidrumas atlieka pagrindinį vaidmenį siekiant profesijų konvergencijos, laisvės teikti paslaugas ir sąžiningo darbuotojų judumo;

AG. kadangi šiomis aplinkybėmis turėtų būti atsižvelgiama į neformaliai įgytų žinių ir įgūdžių, pvz., neformaliųjų slaugytojų atveju, pripažinimo sistemos tobulinimą; kadangi atsižvelgiant į dabartines demografines problemas ir tendencijas, susijusias su senėjančiomis valstybių narių visuomenes šis tobulinimas yra labai svarbus;

AH. kadangi veiksmingas trišalis ir socialinis dialogas gali sėkmingai papildyti vyriausybės ir institucijų pastangas įveikti esamą įtampą ir susiskaldymą ES; kadangi socialinių partnerių dalyvavimas gali pagerinti politikos formavimą, įgyvendinimą ir vykdymo užtikrinimą ir jį reikia toliau stiprinti visais politiniais lygmenimis;

AI. kadangi ES mastu nėra sistemingai renkami duomenys, kuriais būtų siekiama teikti tinkamus duomenis apie mobiliuosius darbuotojus arba suteikti jiems galimybes nustatyti savo socialinės apsaugos statusą ir naudotis įgyta teise į įvairias išmokas; kadangi galimybė gauti informaciją apie taikomas taisykles, taip pat veiksmingas jų laikymasis, stebėsena ir vykdymo užtikrinimas yra būtinos sąlygos sąžiningam judumui ir kovai su piktnaudžiavimu sistema; kadangi laikantis duomenų apsaugos taisyklių reikėtų skatinti ir naudoti skaitmenines technologijas, kuriomis būtų galima sudaryti palankias sąlygas teisės aktų, kuriais užtikrinamos mobiliųjų darbuotojų teisės, priežiūrai ir vykdymui;

1. pažymi, kad paskirties šalies nuostata yra tas principas, kuriuo yra grindžiama Paslaugų direktyva, ir mano, kad šios nuostatos nereikėtų keisti; pabrėžia, kad laisvas paslaugų judėjimas privalo būti pasiektas nesumenkinant darbuotojų teisių ir socialinių teisių; primena, kad vienodo požiūrio ir laisvo judėjimo principai yra taikomi ne tik paslaugų teikėjams, bet taip pat ir darbuotojams; mano, kad laisvas paslaugų judėjimas yra neatsiejamas nuo laisvo ir sąžiningo šias paslaugas teikiančių darbuotojų judumo ir, kad vidaus rinkai yra palanku, kai laikomasi taisyklių dėl mobiliųjų darbuotojų darbo sąlygų bei saugoma jų sveikata ir sauga; kadangi Europos socialinių teisių ramstyje įtvirtintų principų, kaip minimalaus standarto, įgyvendinimas galėtų padėti stiprinti Europos darbuotojų teises ir apsaugą;

2. pabrėžia, kad Sąjungos teisės aktai, susiję su laisvu paslaugų judėjimu, jokiu būdu neturi daryti poveikio valstybėse narėse ir Sąjungos lygmeniu pripažįstamų pagrindinių teisių naudojimui, įskaitant teisę streikuoti arba imtis kitų veiksmų, numatytų konkrečiose valstybių narių darbo santykių sistemose, laikantis nacionalinių įstatymų ir (arba) metodų; jie taip pat negali daryti poveikio teisei derėtis, sudaryti ir vykdyti kolektyvines sutartis arba imtis kolektyvinių veiksmų laikantis nacionalinių įstatymų ir (arba) metodų; pabrėžia, kad kokybiški teisės aktai ir veiksmingas jų įgyvendinimas yra ilgalaikė investicija;

3. primena, kad mobiliųjų darbuotojų darbo ir gyvenimo sąlygų apsauga, grindžiama vienodo požiūrio principu, turi apimti laisvą darbuotojų judėjimą ir laisvę teikti paslaugas; yra susirūpinęs dėl vis dar pasitaikančių mobiliųjų darbuotojų, įskaitant tarpvalstybinius ir pasienio darbuotojus, apsaugos trūkumų, kuriuos išryškino COVID-19 pandemija; pabrėžia, kad joks darbuotojas neturi patirti sunkumų dėl to, kad pasinaudojo savo teise laisvai judėti arba dėl Sąjungos taisyklių dėl laisvo paslaugų teikimo; pabrėžia, kad būtina nepagrįstai nedelsiant šalinti bet kokius reglamentavimo trūkumus Sąjungos ir nacionaliniu lygmenimis; be to, pabrėžia, kad laisvo darbuotojų judėjimo ir laisvo paslaugų judėjimo atžvilgiu turi būti laikomasi taikomų teisės aktų, susijusių su galimybe naudotis socialinėmis teisėmis ir socialine apsauga, įskaitant jų perkeliamumą, diplomų, kvalifikacijų ir įgūdžių pripažinimą ir galimybes mokytis; primena, kad taikant bet kokius sienų kirtimo ES apribojimus, net jei jie buvo priimti reaguojant į didelę visuomenės sveikatos krizę, turėtų būti atsižvelgiama į jų poveikį mobiliesiems darbuotojams ir reaguojama į jų ypatingą padėtį;

4. yra susirūpinęs dėl to, kad valstybėms narėms šiuo metu stinga suderinto ES teisės aiškinimo, pvz., kalbant apie neseniai persvarstytą Darbuotojų komandiravimo direktyvą ( 30 ) ir dėl to įvairiose valstybėse narėse paslaugas teikiančioms įmonėms trūksta teisinio aiškumo ir užkraunama biurokratinė našta; ragina Komisiją tiesiogiai padėti valstybėms narėms per visą perkėlimo į nacionalinę teisę procesą, kad būtų užtikrintas vienodas Europos teisės aiškinimas;

5. šiuo klausimu pabrėžia, kad ypatingą dėmesį reikia skirti darbuotojams, gyvenantiems Europos Sąjungos atokiausiuose regionuose, ir kad būtina remti šių darbuotojų judumą – keliones į žemyną ir atgal, taip pat iš vieno atokiausio regiono į kitą;

6. apgailestauja, kad 2019 m. tik 4,2 proc. darbingo amžiaus ES piliečių gyveno kitoje šalyje nei jų pilietybės šalis ( 31 ) ; ragina Komisiją ir valstybes nares dėti daugiau pastangų siekiant sumažinti darbuotojų ir įmonių judumo kliūtis;

7. primena, kad laisvas darbuotojų judėjimas turi būti užtikrinamas siekiant išsaugoti darbo vietas, apsaugoti tam tikrų regionų ekonomiką ir užtikrinti, kad būtų išlaikyta tam tikra veikla, pavyzdžiui, žemės ūkio veikla;

8. ragina valstybes nares tinkamai ir laiku įgyvendinti ir stebėti persvarstytą Darbuotojų komandiravimo direktyvą siekiant apsaugoti komandiruotus darbuotojus ir jų laisvę teikti paslaugas komandiruotės metu, nustatant privalomas nuostatas dėl darbo sąlygų ir darbuotojų sveikatos ir saugos;

9. ragina valstybes nares visiškai išnaudoti galimybę taikyti į visas kolektyvines sutartis įtrauktas nuostatas dėl atlyginimų ir darbo sąlygų ES komandiruojamiems darbuotojams, ir darbuotojams užtikrinti vienodą užmokestį už vienodą darbą toje pačioje darbo vietoje ir vienodas sąlygas įmonėms įgyvendinant peržiūrėtą Darbuotojų komandiravimo direktyvą;

10. ragina Komisiją atlikti išsamų tendencijų, darančių poveikį komandiruotų trečiųjų šalių piliečių darbo sąlygoms, tyrimą; pabrėžia, kad remiantis šių mokslinių tyrimų rezultatais gali reikėti priimti Sąjungos arba nacionalinio lygmens politikos priemones; yra labai susirūpinęs dėl to, kad šiuo metu didėja trečiųjų šalių piliečių dalis sektoriuose, kurie garsėja mažų garantijų darbo sąlygomis ir piktnaudžiavimo atvejais; pabrėžia, kad trečiųjų šalių piliečiai dažnai yra pažeidžiamesni išnaudojimo požiūriu, todėl juos būtina apsaugoti; pažymi, kad išnaudojimas apima tokią piktnaudžiaujamojo pobūdžio veiklą kaip fiktyvios komandiruotės, fiktyvi savarankiška veikla, apgaule paremta subranga ir įdarbinimo agentūros, priedangos bendrovės ir nedeklaruojamas darbas; pabrėžia, kad trečiųjų šalių piliečiai gali dirbti ES su darbo leidimais, su išankstine sąlyga, kad visomis apsaugos priemonėmis, numatytomis nacionalinėje ir Sąjungos darbo teisėje, bus veiksmingai užtikrinta apsauga ir deramos darbo sąlygos ir trečiųjų šalių piliečiams ir kad dėl to nebus iškreipta darbo rinka; ragina Komisiją ir valstybes nares užtikrinti, kad dirbant su trečiųjų šalių piliečiais būtų laikomasi galiojančių teisės aktų ir taisyklių dėl įdarbinimo sąlygų, siekiant panaikinti piktnaudžiavimą; ragina valstybes nares įgyvendinti Direktyvoje 2009/52/EB numatytas apsaugos nuostatas, užtikrinant prieinamus ir veiksmingus skundų pateikimo mechanizmus ir sudarant galimybę veiksmingai reikalauti grąžinti mokėtiną darbo užmokestį ir socialinio draudimo įmokas;

11. primena Europos masto tiekimo grandinių pobūdį strateginiuose pramonės sektoriuose, kurie yra pagrindinis mobiliųjų darbuotojų ir paslaugų įmonių užimtumo ir veiklos šaltinis ir kuriems didelį poveikį daro nekoordinuojamos priemonės, pvz., įvairios taisyklės, susijusios su COVID-19 testais ir karantinais, kuriuos taiko valstybės narės, kovodamos su pandemija; ragina Komisiją saugių sąlygų darbuotojams užtikrinimą laikyti tokiu pat svarbiu aspektu kaip ir laisvo judėjimo bei prekių judėjimo atkūrimas;

12. primena, kad tai, jog nėra suderintų karantino laikotarpių, testavimo reikalavimų ir kelionių taisyklių ES, yra didelis iššūkis daugeliui įmonių ir daugeliui mobiliųjų ir pasienio darbuotojų bei jų šeimoms, ypač didelio judumo sektoriuose; ragina valstybes nares koordinuoti pastangas siekiant išplėsti socialinio draudimo aprėptį, galimybes gauti nedarbingumo išmokas ir laikino nedarbo sistemas, taip pat apsaugoti pasienio, tarpvalstybinius ir mobiliuosius darbuotojus, ypač tuos, kuriuos paveikė krizė ir kurie dėl to kenčia dėl skurdo, nedarbo, socialinės atskirties ir prastų gyvenimo sąlygų;

13. pakartoja, jog žmonių kasdieniam gyvenimui labai svarbu, kad būtinosios prekės, pvz., maisto produktai, medicinos reikmenys ar apsaugos priemonės, būtų visada tiekiamos visoje ES; ragina Komisiją užtikrinti nuolatinį laisvą būtinųjų prekių ir paslaugų judėjimą vidaus rinkoje krizių atvejais, pvz., per pandemiją;

14. primygtinai ragina Komisiją ir valstybes nares strateginės gamybos tiekimo grandinių, pvz., medicininės įrangos ir kitų, mobiliuosius darbuotojus pripažinti būtinais arba ypatingos svarbos ir todėl persvarstyti jiems taikomus karantino reikalavimus pagal Tarybos rekomendaciją dėl suderinto požiūrio į laisvo judėjimo apribojimą reaguojant į COVID-19 pandemiją, jeigu nekyla rizika visuomenės sveikatai ir saugumui ir jeigu tai įrodoma atlikus atitinkamus tyrimus;

15. ragina Komisiją išnagrinėti apsaugos spragas siekiant mobiliesiems darbuotojams užtikrinti deramas darbo ir gyvenimo sąlygas ir užkirsti kelią piktnaudžiavimui bei tinkamai užtikrinti Sąjungos teisės aktų dėl subrangos vykdymą; ragina Komisiją užtikrinti bendrąją ir individualiąją atsakomybę visoje subrangos grandinėje, kad būtų apsaugotos darbuotojų teisės; pabrėžia, kad tokia iniciatyva turėtų padidinti skaidrumą ir sustiprinti pagrindinių rangovų atsakomybę subrangos grandinėse, teisiškai užtikrinant visų socialinio draudimo įmokų ir darbuotojams priklausančių išmokų mokėjimą ir raginant nacionalines valdžios institucijas prireikus veiksmingai taikyti atgrasomąsias sankcijas; ragina Komisiją skatinti, o valstybes nares užtikrinti profesinių sąjungų prieigą prie visų darbo vietų, įskaitant darbo vietas ne toje šalyje, kurioje darbuotojai įdarbinti; ragina Komisiją ir valstybes nares imtis veiksmų siekiant stiprinti ir skatinti socialinį dialogą ir socialinių partnerių autonomiją bei raginti darbuotojus organizuotis, nes tai labai svarbi priemonė pasiekti aukštus užimtumo standartus;

16. ragina Komisiją išnagrinėti su darbuotojų judumu susijusius neigiamus pokyčius, visų pirma protų nutekėjimo tam tikruose sektoriuose ir tam tikruose regionuose reiškinį; pabrėžia, kad kova su protų nutekėjimu turi būti neatsiejama nuo pastangų skatinti aukštynkryptę socialinę konvergenciją; tvirtina, kad, nepaisant COVID-19 pandemijos ir siekiant užtikrinti vienodas sąlygas vietos ir mobiliesiems darbuotojams, valstybės narės turėtų leisti ir sudaryti palankesnes galimybes kirsti sienas dėl profesinių priežasčių, jei priimančiojoje valstybėje narėje profesinė veikla atitinkamuose sektoriuose leidžiama; prašo Komisijos nustatyti aiškius kiekybinius ir kokybinius rodiklius, skirtus Europos semestrui įgyvendinti ir konkrečioms šalims skirtoms rekomendacijoms skelbti, kad būtų galima stebėti, kaip įgyvendinamos su laisvu darbuotojų judėjimu susijusios taisyklės ir kaip jų laikomasi; ragina Komisiją pateikti rekomendacijų siekiant užtikrinti sąžiningas, teisingas ir deramas mobiliųjų darbuotojų gyvenimo ir darbo sąlygas;

17. pabrėžia, kad Europos socialinių teisių ramsčio tikslai, JT darnaus vystymosi tikslai, Europos žaliasis kursas ir Lyčių lygybės strategija taip pat turi atsispindėti požiūryje į bendrąją rinką skatinant aukštus socialinius ir aplinkos standartus kaip būtinąją našumo didinimo sąlygą; pabrėžia viešųjų pirkimų svarbą siekiant šių tikslų;

18. ragina Komisiją užtikrinti, kad EDI skubiai pradėtų visapusiškai veikti ir stebėtų bei skatintų Sąjungos teisės, susijusios su darbo jėgos judumu ir socialinės apsaugos koordinavimu, taikymą ir vykdymo užtikrinimą; ragina Komisiją remti ir stiprinti kompetentingų nacionalinių institucijų, taip pat socialinių partnerių, pajėgumus ir bendradarbiavimą siekiant užtikrinti sąžiningą teisėmis grindžiamą judumą, tinkamą darbuotojų ir darbdavių informavimą apie jų teises ir pareigas ir veiksmingą tarpvalstybinį darbuotojų teisių, įskaitant teisių ir išmokų perkeliamumą, įgyvendinimą, taip pat veiksmingai kovoti su sukčiavimu ir piktnaudžiavimu socialinės apsaugos srityje; mano, kad EDI turėtų sutelkti dėmesį į geresnį galiojančių ES teisės aktų vykdymo užtikrinimą ir įgyvendinimą, kad konkurencija bendrojoje rinkoje būtų sąžininga ir teisinga; pabrėžia, jog siekiant, kad EDI veiksmingai kovotų su neteisėta praktika, pirmenybę ji turėtų teikti tikralaikės duomenų bazės, kuri padėtų patvirtinti užsienio paslaugų teikėjų informaciją, kūrimui; pabrėžia, kad EDI turi turėti pakankamai išteklių savo užduotims tinkamai atlikti; pabrėžia, kad daliniu EURES tinklo integravimu į EDI turėtų būti sustiprintas judėjimo laisvės skatinimo ir informacijos teikimo bei atitinkamos teisės aktų sistemos, kuria apsaugomi mobilieji darbuotojai ir piliečiai, nuostatų laikymosi ryšys;

19. ragina Komisiją pateikti pasiūlymą dėl ES kovos su nesąžininga konkurencija darbo sąnaudų srityje bendrųjų nuostatų, siekiant užtikrinti, kad būtų visiškai paisoma vienodo požiūrio principo ir to paties užmokesčio už tą patį darbą toje pačioje darbo vietoje, patiriant vienodas darbo sąnaudas, principo;

20. primena, kad Parlamentas ne kartą prašė Komisijos atsiimti savo pasiūlymus dėl Europos paslaugų e. kortelės ir dėl pranešimo apie paslaugas procedūros persvarstymo; palankiai vertina tai, kad tai galiausiai padaryta 2021 m. Komisijos darbo programoje;

21. pabrėžia, kad įdiegus skaitmeninę valstybių narių keitimosi duomenimis sistemą būtų galima palengvinti teisingą ir sąžiningą laisvą darbuotojų judėjimą, taip pat atitinkamų Sąjungos taisyklių įgyvendinimo užtikrinimą; ragina Komisiją, atlikus poveikio vertinimą, nepagrįstai nedelsiant pateikti pasiūlymą dėl skaitmeninio Europos socialinio draudimo numerio (ESDN) (kartu užtikrinant, kad šiam numeriui būtų taikomos griežtos duomenų apsaugos taisyklės), kuris būtinas siekiant užtikrinti teisinį tikrumą darbuotojams ir įmonėms, sąžiningą judumą ir veiksmingą darbuotojų teisių apsaugą, perkeliamumą, atsekamumą bei jų įgyvendinimą, taip pat remti sąžiningą konkurenciją, užtikrinant vienodas sąlygas įmonėms; mano, kad, siekiant pagerinti koordinavimą ir informacijos mainus tarp kompetentingų nacionalinių valdžios institucijų, ESDN turėtų papildyti nacionalinius socialinio draudimo numerius bei nuostatus ir palengvinti elektroninius socialinės apsaugos informacijos mainus (EESSI); pažymi, kad EESSI turėtų sudaryti sąlygas greitai ir tiksliai patikrinti socialinį draustumą, taip suteikiant asmenims ir valdžios institucijoms kontrolės mechanizmą, kuris padėtų lengvai patikrinti draudimą ir įmokų mokėjimą;

22. pabrėžia, kad reikia toliau derinti ir koordinuoti darbo jėgos judumo reglamentus ir stebėsenos procedūras, įskaitant bendrus kontrolės standartus, bendrai atliekamus patikrinimus ir keitimąsi informacija vadovaujant EDI ir bendradarbiaujant su nacionalinėmis kompetentingomis institucijomis; ragina valstybes nares sustiprinti geriausios praktikos mainus tarp kompetentingų nacionalinių institucijų; ragina užtikrinti, kad Europos darbo institucija, bendradarbiaudama su kompetentingomis nacionalinėmis institucijomis, turėtų tikrus darbo inspekcijos įgaliojimus tarpvalstybiniais atvejais; ragina Europos darbo instituciją pagerinti duomenų rinkimą ir sukurti tikralaikes darbo jėgos judumo duomenų bazes analizės ir rizikos vertinimo tikslais, taip pat parengti informavimo kampanijas ir tikslinius patikrinimus; primena, kad TDO rekomenduoja nustatyti 10 000 darbuotojų vienam darbo inspektoriui lyginamąjį rodiklį;

23. pabrėžia, kad Sąjungos finansavimu ir dotacijomis turėtų būti prisidedama prie deramo darbo, siekiant skatinti darnųjį vystymąsi ir socialinę pažangą;

24. primena socialinio dialogo svarbą ir šiuo atžvilgiu ragina į Sąjungos agentūrų, valdžios institucijų, komitetų ir institucijų veiklą aktyviau įtraukti socialinius partnerius, kad būtų užtikrintos į praktiką orientuotos iniciatyvos ir teisės aktai, kuriais būtų atsižvelgiama į įvairius Europos darbo rinkos modelius; primena, kaip svarbu stiprinti ES lygmens trišalį dialogą rengiant ir įgyvendinant reglamentus dėl paslaugų teikimo ir darbuotojų judumo, taip pat užtikrinant abipusį profesijų, diplomų, kvalifikacijų ir įgūdžių pripažinimą, laikantis Europos socialinių teisių ramstyje įtvirtintų principų; ragina Komisiją, valstybes nares ir vietos valdžios institucijas, dirbant kartu su socialiniais partneriais, parengti ir įgyvendinti būtinas paramos struktūras darbuotojų kvalifikacijos kėlimo ir perkvalifikavimo, atitinkamos viešosios politikos įgyvendinimo ir kokybiškų darbo vietų teikimo srityse;

25. pabrėžia, kad šios srities Sąjungos teisės aktuose darbuotojų apsaugai ir socialinių partnerių dalyvavimui turėtų būti skiriamas pagrindinis dėmesys, siekiant užtikrinti demokratinį veikimą, ekonomikos augimą ir aukštus socialinius ir aplinkos standartus;

26. ragina Komisiją kuo greičiau pristatyti naują Darbuotojų saugos ir sveikatos strateginę programą po 2020 m. ir įsipareigoti užtikrinti, kad iki 2030 m. nebeliktų su darbu susijusių mirčių atvejų; primygtinai ragina Komisiją pateikti pasiūlymus dėl direktyvos dėl su darbu susijusio streso ir raumenų ir kaulų sistemos sutrikimų ir dėl direktyvos dėl psichinės gerovės darbo vietoje, taip pat ES psichinės sveikatos strategiją, siekiant apsaugoti visus darbuotojus darbo vietoje; be to, ragina Komisiją atlikti platesnio užmojo Kancerogenų ir mutagenų direktyvos peržiūrą ir į direktyvą dėl kancerogenų ir mutagenų poveikio darbe įtraukti ne mažiau kaip 50 medžiagų ribines vertes; ragina į direktyvą įtraukti medžiagas, darančias žalingą poveikį reprodukcinei sistemai;

27. ragina Komisiją ir valstybes nares atkreipti dėmesį į poreikį samdomiems ir savarankiškai dirbantiems darbuotojams užtikrinti saugias ir sveikas darbo sąlygas, be kita ko, ypatingą dėmesį skiriant laisvam darbuotojų judėjimui, taip pat užtikrinti deramas jų darbo ir gyvenimo sąlygas, visų pirma atliekant būsimą ES darbuotojų saugos ir sveikatos strateginės programos peržiūrą; ragina valstybes nares spręsti nedeklaruojamo darbo problemą, įskaitant nedeklaruojamą sezoninį darbą, vykdant glaudesnį bendradarbiavimą su Europos kovos su nedeklaruojamu darbu platformą ir, be kita ko, didinant darbuotojų ir darbdavių informuotumą apie jų teises ir pareigas; ragina valstybes nares priemones nustatyti vienodu pagrindu ir nediskriminuojant;

28. primygtinai ragina Komisiją ir EDI ištirti tuos daugybę atvejų, kai buvo draudžiama patekti į darbo rinką, taip pat ištirti su darbo sąlygomis susijusio piktnaudžiavimo ir diskriminacijos dėl pilietybės atvejus, kurie tapo labai akivaizdūs per COVID-19 krizę; ragina EDI užtikrinti, kad nacionaliniams socialiniams partneriams teikiant ieškinius EDI būtų taikomos prieinamos, skaidrios ir nediskriminacinės procedūros, ir būtų patikinama, jog į juos bus veiksmingai reaguojama laikantis Reglamento (ES) 2019/1149 nuostatų;

29. ragina valstybes nares taikyti visas Komisijos rekomendacijas dėl priemonių, susijusių su COVID-19 pandemija, priėmimo, koordinavimo ir panaikinimo; be to, ragina valstybes nares sukurti bendrą sveikatos priežiūros protokolą mobiliesiems darbuotojams, įskaitant tarpvalstybinius ir pasienio darbuotojus, atsižvelgiant į Europos ligų prevencijos centro (ECDC) gaires; pabrėžia, kad pagrindiniai principai, taikomi bet kokiai priemonei, kurios imamasi krizės atveju, ir kelias į atsigavimą turėtų būti visų darbuotojų sveikata ir sauga, pagarba pagrindinėms teisėms, įskaitant vienodą požiūrį į vietos ir mobiliuosius darbuotojus ir darbuotojus migrantus, tuo pat metu pripažįstant itin pažeidžiamą pasienio, komandiruojamų, sezoninių, tarpvalstybinių ir kitų mobiliųjų darbuotojų padėtį COVID-19 pandemijos metu ir po jos; primena apie valstybių narių pagrindinę teisę viršyti Europos Sąjungos direktyvose nustatytus minimalius reikalavimus vykdant savo nacionalinius demokratinius teisėkūros procesus, kad būtų pasiekti politikos tikslai, pvz., užtikrintos kokybiškos viešosios paslaugos ir darbuotojų, vartotojų ir aplinkos aukšto lygio apsauga;

30. pabrėžia, kad judėjimo laisvei labai pakenkė tai, jog COVID-19 pandemijos metu valstybės narės visiškai ar iš dalies uždarė sienas; apgailestauja, kad dėl skuboto ir nekoordinuoto staigaus sienų uždarymo ir papildomų priemonių taikymo įstrigo tranzitu vykę asmenys ir smarkiai nukentėjo pasienio regionuose gyvenantys asmenys, nes buvo apribotos jų galimybės kirsti sieną darbo tikslais, norint teikti ir gauti paslaugas arba lankyti draugus ar šeimos narius; pabrėžia itin neigiamą vidaus ir išorės sienų uždarymo poveikį tarptautinio verslo, mokslo ir turizmo sektoriams; pabrėžia, kad, užuot įvedusios sienų kontrolę, valstybės narės turėtų stengtis taikyti būtinas priemones, suteikiančias galimybę žmonėms kirsti sienas, kartu užtikrinant kuo didesnę saugą ir sveikatos apsaugą;

31. pripažįsta labai svarbų slaugytojų ir prižiūrėtojų vaidmenį, ypač pandemijos metu; ragina užtikrinti jų nepertraukiamą judumą, siekiant patenkinti įvairių valstybių narių ir regionų poreikius, atsižvelgiant į demografines problemas ir galimus su pandemijomis arba sveikata susijusius iššūkius ateityje; ragina Komisiją, glaudžiai bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis ir vietos valdžios institucijomis, pagal įprastą teisėkūros procedūrą pradėti taikyti bendrą Sąjungos masto moksliškai pagrįstą protokolą dėl judėjimo laisvės sveikatos krizių ir kitų krizinių situacijų metu ir atidžiai apsvarstyti EDI vaidmenį šioje srityje; ragina valstybes nares, kurios dar nėra ratifikavusios TDO konvencijos Nr. 189 dėl namų ūkio darbuotojų, ją nedelsiant ratifikuoti ir įgyvendinti; ragina valstybes nares sukurti teisines sistemas, kuriomis būtų sudarytos geresnės sąlygos teisėtam namų ūkio darbuotojų ir neformaliųjų slaugytojų darbui;

32. pabrėžia, kad reikia toliau naudoti derinimo ir abipusio pripažinimo priemones, skirtas profesinių diplomų, įgūdžių ir kvalifikacijų pripažinimui visoje Sąjungoje, vengiant biurokratijos ir sudarant palankesnes sąlygas prekybai ir transportui, laikantis pagrindinio vienodų sąlygų sudarymo principo ir nemažinant valstybių narių švietimo standartų ir patvirtinimo mechanizmų lygio; todėl ragina Komisiją ir valstybes nares remti ir stiprinti esamus abipusio pripažinimo mechanizmus ir skaidrų mobilumą palengvinančius bei skatinančius darbo mobilumo portalus, kaip antai Europos darbo mobilumo portalą EURES, interneto platformą „Europass“ ir Europos įgūdžių, gebėjimų, kvalifikacijos ir profesijų klasifikavimo sistemą (ESCO); visų pirma ragina valstybes nares megzti tarpvalstybinės partnerystės ryšius siekiant padėti mobiliesiems darbuotojams pasienio regionuose; ragina valstybes nares sudaryti palankesnes sąlygas laisvam neįgaliųjų judėjimui Sąjungos viduje ir primygtinai ragina jas užtikrinti, kad būtų patvirtinta bendra Europos neįgalumo statuso apibrėžtis pagal JT neįgaliųjų teisių konvenciją, ir užtikrinti abipusį neįgaliųjų statuso pripažinimą valstybėse narėse;

33. mano, kad nacionalinės nuostatos, praktika ir taisyklės dėl patekimo į tam tikrų profesijų rinką ir vertimosi tokia profesine veikla bei patekimo į paslaugų teikimo rinką ir vertimosi paslaugų teikimu, siekiant apsaugoti bendrus interesus ir darbuotojus ir (arba) vartotojus, netrukdo stiprinti bendrosios rinkos;

34. ragina valstybes nares užtikrinti, kad mobilieji darbuotojai turėtų galimybių mokytis ir persikvalifikuoti, siekiant reaguoti į darbo jėgos trūkumą tam tikruose sektoriuose ir padėti vykdyti skaitmenines pertvarkas ir priemones, kuriomis siekiama pereiti prie neutralaus poveikio klimatui ekonomikos;

35. primena apie valstybių narių pagrindinę teisę viršyti Europos Sąjungos direktyvose nustatytus minimalius reikalavimų lygius, nesukuriant nepagrįstų ir neproporcingų kliūčių;

36. susirūpinęs pažymi, kad mobiliesiems darbuotojams, ypač tarpvalstybiniams ir pasienio darbuotojams, kyla sunkumų ir nepakanka galimybių tinkamai naudotis socialinės apsaugos sistemomis; pabrėžia koordinuotų Sąjungos lygmens veiksmų svarbą, tačiau pripažįsta ir palankiai vertina valstybių narių pasirašytus sėkmingus dvišalius susitarimus, kuriais siekiama visiems darbuotojams užtikrinti socialinės apsaugos teises, kaip nustatyta Tarybos rekomendacijoje dėl darbuotojų ir savarankiškai dirbančių asmenų socialinės apsaugos galimybių; ragina Komisiją ir valstybes nares užtikrinti mobiliųjų darbuotojų socialines teises sveikatos krizės ar kitų krizių atvejais;

37. primena, kad geros darbo ir įdarbinimo sąlygos yra įmonių konkurencinis pranašumas, padedantis pritraukti kvalifikuotus darbuotojus; pabrėžia įmonių investicijų į formalųjį mokymą, savišvietą ir mokymąsi visą gyvenimą svarbą, siekiant remti teisingą perėjimą prie skaitmeninės ir žiedinės ekonomikos; pabrėžia, jog dirbtinį intelektą, robotiką ir susijusias technologijas diegiančios įmonės yra atsakingos už deramą visų susijusių darbuotojų perkvalifikavimą ir kvalifikacijos kėlimą, kad jie išmoktų naudotis skaitmeninėmis priemonėmis ir galėtų dirbti su robotais, kurių veikimas grindžiamas bendradarbiavimu (angl. „co-bot“), taip pat kitomis naujomis technologijomis ir taip prisitaikę prie kintančių darbo rinkos poreikių išsaugotų darbo vietą; atsižvelgdamas į tai pabrėžia Europos socialinių partnerių pagrindų susitarimo dėl skaitmeninimo svarbą; primena, kad minėtame susitarime nustatyta, jog darbdaviai yra atsakingi už darbuotojų kvalifikacijos kėlimo ir perkvalifikavimo užtikrinimą, ypač atsižvelgiant į darbo vietų skaitmeninimą;

38. pabrėžia, kad reikia visiškai skaitmeninti procedūras, susijusias su darbo jėgos judumu ir darbuotojų komandiravimu, siekiant pagerinti keitimąsi informacija tarp nacionalinių valdžios institucijų ir suteikti veiksmingo vykdymo užtikrinimo galimybę, be kita ko, įsteigiant vieno langelio principu veikiančią pagalbos darbuotojams ir būsimiems darbdaviams tarnybą, konsultuojančią taikytinų Sąjungos taisyklių klausimais ir tiek skaitmeniniu, tiek fiziniu požiūriu įsikūrusią Europos darbo institucijoje; primygtinai ragina valstybes nares visapusiškai remti viešųjų paslaugų skaitmeninimą, visų pirma socialinės apsaugos institucijose, kad būtų galima lengviau įgyvendinti Europos darbuotojų judumo procedūras, kartu užtikrinant teisių perkeliamumą ir su laisvu judėjimu susijusių pareigų vykdymą; pabrėžia, kad reikia sukurti geresnes statistines priemones, kuriomis būtų galima įvertinti įgūdžių paklausos ir pasiūlos neatitikimą Europos darbo rinkose ir įvertinti darbo rinkų poreikius ir jų skirtumus; pabrėžia EURES svarbą ir visų pirma atkreipia dėmesį į EURES veiklos susiejimą su darbo rinkos poreikiais, siekiant patenkinti prioritetinius sektorių ir įgūdžių poreikius ir paremti darbo ieškantiems žmonėms rasti naują darbą;

39. ragina Komisiją per pagrįstą laikotarpį įvertinti EDI įgaliojimus, kai ši institucija pradės veikti ir bus veikusi visu pajėgumu ne mažiau kaip dvejus metus; ragina Komisiją įtraukti įvairius darbo rinkos modelius gerai išmanančius suinteresuotuosius subjektus į EDI veiklą ir vertinimus;

40. ragina Komisiją pasiūlyti teisės aktų sistemą, kuria būtų reglamentuojamos nuotolinio darbo sąlygos visoje ES ir užtikrinti tinkamas darbo ir įdarbinimo sąlygas;

41. ragina Komisiją, valstybes nares bei vietos valdžios institucijas, dirbant kartu su socialiniais partneriais ir EDI, parengti konkrečias sektorių strategijas, kuriomis būtų siekiama ne tik skatinti ir lengvinti savanorišką darbuotojų judumą, bet ir kurti bei įgyvendinti reikalingas paramos struktūras, skirtas darbuotojų kvalifikacijai kelti ir jiems perkvalifikuoti, atitinkamai viešajai politikai įgyvendinti ir kokybiškoms darbo galimybėms, atitinkančioms darbuotojų įgūdžius, kurti; pabrėžia abipusio įgūdžių ir kvalifikacijų suderinamumo pripažinimo, grindžiamo esamais pripažinimo mechanizmais, pvz., EURES darbo mobilumo portalu, interneto platforma „Europass“ ir ESCO klasifikavimo sistema, pridėtinę vertę;

42. yra susirūpinęs dėl to, kad darbuotojų ir darbdavių galimybės gauti informaciją apie darbo jėgos judumą ir paslaugas tebėra problema; pažymi, kad bendrose oficialiose nacionalinėse svetainėse teikiama informacija apie įdarbinimo sąlygas ir kolektyvines sutartis labai dažnai pagal pobūdį yra ribota ir pateikiama vos keliomis kalbomis; todėl ragina Komisiją ir valstybes nares pagerinti galimybes gauti informaciją, sukuriant oficialioms nacionalinėms svetainėms bendrą šabloną;

43. primygtinai ragina valstybes nares užtikrinti tinkamą socialinės apsaugos koordinavimą, be kita ko, peržiūrint Reglamentą (EB) Nr. 883/2004 ir stiprinant teisių perkeliamumą, ypatingą dėmesį skiriant neįgaliųjų socialinio draudimo išmokų perkeliamumui; pabrėžia, kad skaitmeninimas suteikia beprecedentę galimybę palengvinti labai mažų, mažųjų ir vidutinių įmonių tarpvalstybiniu mastu vykdomą veiklą, kartu užtikrinant, kad būtų griežtai laikomasi sąžiningo judumo taisyklių; pabrėžia išankstinio pranešimo ir A1 pažymėjimų taikymo prieš darbuotojo tarpvalstybinio paskyrimo pradžią svarbą;

44. pabrėžia, kad siekiant užtikrinti Sąjungos taisyklių dėl darbo jėgos judumo vykdymą turi būti laikomasi vienodo požiūrio principo, nediskriminavimo ir darbuotojų apsaugos principo ir turi būti sumažinta nereikalinga administracinė našta;

45. ragina Komisiją nustatyti apsaugos spragas ir apsvarstyti, ar reikia persvarstyti Direktyvą 2008/104/EB dėl darbo per laikinojo įdarbinimo įmones, siekiant užtikrinti deramas laikinųjų darbuotojų darbo ir įdarbinimo sąlygas;

46. pabrėžia, kad neįgalūs darbuotojai ir toliau susiduria su daugeliu kliūčių, dėl kurių jiems sunku arba neįmanoma visapusiškai pasinaudoti laisvu paslaugų judėjimu; ragina valstybes nares nedelsiant įgyvendinti Direktyvą (ES) 2019/882 (Europos prieinamumo aktą), kad būtų veiksmingai šalinamos kliūtys neįgaliems darbuotojams ir užtikrinta galimybė naudotis prieinamomis paslaugomis, taip pat paslaugų teikimo sąlygų tinkamumas; pabrėžia, kad itin svarbu sukurti visiškai prieinamą bendrąją rinką, kurioje būtų užtikrinamas vienodas požiūris ir ekonominė bei socialinė neįgalių darbuotojų integracija;

47. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai ir Komisijai.

(1) OL L 183, 1989 6 29, p. 1.

(2) OL L 186, 2019 7 11, p. 21.

(3) OL L 141, 2011 5 27, p. 1.

(4) OL L 107, 2016 4 22, p. 1.

(5) OL L 166, 2004 4 30, p. 1.

(6) OL L 284, 2009 10 30, p. 1.

(7) OL L 300, 2009 11 14, p. 51.

(8) OL L 300, 2009 11 14, p. 72.

(9) OL L 293, 2008 10 31, p. 3.

(10) OL L 102, 2006 4 11, p. 1.

(11) OL L 364, 1992 12 12, p. 7.

(12) OL L 128, 2014 4 30, p. 8.

(13) OL L 255, 2005 9 30, p. 22.

(14) OL L 80, 2002 3 23, p. 35.

(15) OL L 167, 1999 7 2, p. 33.

(16) OL L 124, 2009 5 20, p. 30.

(17) OL L 18, 1997 1 21, p. 1.

(18) OL L 173, 2018 7 9, p. 16.

(19) OL L 159, 2014 5 28, p. 11.

(20) OL L 249, 2020 7 31, p. 49.

(21) OL L 185, 2019 7 11, p. 44.

(22) OL L 65, 2016 3 11, p. 12.

(23) OL C 189, 2017 6 15, p. 15.

(24) Priimti tekstai, P9_TA(2020)0176.

(25) OL C 337, 2018 9 20, p. 135.

(26) OL C 482, 2016 12 23, p. 31.

(27) http://www.eurofound.europa.eu/publications/report/2010/working-conditions-industrial-relations/posted-workers-in-the-european-union

(28) Europos Komisijos Užimtumo, socialinių reikalų ir įtraukties direktoratas, 2017 m. metinė ataskaita dėl darbo jėgos judumo ES viduje, galutinė ataskaita, 2018 m. Europos Komisija, Study on the movement of skilled labour, Final report (written by ICF), 2018; Malmström, Cecilia, Foreword to Rethinking the attractiveness of EU Labour Immigration Policies: Comparative perspectives on the EU, the US, Canada and beyond, edited by S. Carrera, E. Guild and K. Eisele, CEPS, 2018.

(29) EBPO darbo vietoms reikalingų įgūdžių duomenų bazė, https://www.oecdskillsforjobsdatabase.org/#FR/_.

(30) 2018 m. birželio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2018/957, kuria iš dalies keičiama Direktyva 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje (OL L 173, 2018 7 9, p. 16).

(31) Europos Komisija, 2019 m. metinė ataskaita dėl darbuotojų judumo ES viduje, 2020 m. sausio mėn.