Tačiau Reglamento (EB) Nr. 1099/2009 priėmimo proceso metu buvo išsakyta pastaba, kad Europoje naudojami sukamieji įtaisai dabar iš esmės skiriasi nuo 1990 m. leidinyje aprašyto modelio. Be to, kai kurios religinės bendruomenės išreiškė susirūpinimą, kad stovima padėtis gali būti nesuderinama su jų religinių apeigų reikalavimais.

Atliekant tyrimą BOREST stengtasi surinkti informaciją iš įvairių religijų atstovų.

Žydų bendruomenių atstovai pirmenybę visada teikė apverstai padėčiai.

Musulmonų bendruomenių atstovai taip pat dažnai pirmenybę teikė sukamiesiems įtaisams, tačiau taip pat buvo priimtina stovima padėtis, jei ji tinkamai pritaikyta ir jei sistemą naudojantys darbuotojai yra įgudę.

Abiejų bendruomenių manymu, nepriklausomai nuo galvijų padėties, susirūpinimą dėl gyvūno gerovės, kraujo nuleidimo veiksmingumo ir taikomų metodų kelia galvos suvaržymas.

Kalbant apie darbo sąlygas, dviejų suvaržymo sistemų nebuvo įmanoma palyginti, nes mažai respondentų dirbo su gyvūnų suvaržymo stovimoje padėtyje sistema. Pagrindiniai su darbo sauga susiję pavojai siejami su galimais netikėtais gyvūnų judesiais išlaisvinus juos nuo suvaržymo įtaiso ir juos keliant.

5.Prekyba

Oficialios informacijos apie prekybą chalaline ir košerine mėsa nėra.

Remiantis 2013–2009 m. Eurostato duomenimis, jautienos eksportas, palyginti su bendru eksportu iš ES į trečiąsias šalis (iki 400 000 tonų per metus), eksportas į musulmoniškas Viduržemio jūros regiono šalis ir į Izraelį buvo labai nedidelis (mažiau nei 15 000 tonų pagal skerdenos svorio ekvivalentą). Be to, metai iš metų jo mastas labai skiriasi. ES eksportas į Artimuosius Rytus per šiuos paskutiniuosius metus labai padidėjo, tačiau jis vis dar yra nedidelis.

6.Išvados

Galvijų, skerdžiamų neapsvaiginus, suvaržymo sistemas skerdyklos renkasi taip, kad atitiktų susijusių bendruomenių religinius reikalavimus. Be to, darbuotojams reikia tokios sistemos, kuri užtikrintų greitą gyvūno sąmonės netekimą, darbo saugą ir būtų ekonomiškai perspektyvi.

ES naudojamos dvi pagrindinės suvaržymo sistemos:

a)Stovimoji sistema, kurią taikant gyvūnams kraujas nuleidžiamas stovimoje padėtyje (taip pat naudojama gyvūnams apsvaiginti su strypiniu prietaisu);

b)sukamoji sistema, kai gyvūnams kraujas nuleidžiamas juos pasukus ant nugaros ar ant šono (leidžiama taikyti tik tais atvejais, kai gyvūnas skerdžiamas jo prieš tai neapsvaiginus).

Abi sistemos turi ir privalumų, ir trūkumų. Stovimoji sistema praeityje laikyta tinkamesne gyvūnų gerovės požiūriu, nes pagal ją gyvūnas nėra pastatomas į nenatūralią padėtį. Duomenys, surinkti daugiau kaip tūkstančio gyvūnų atveju ES, rodo, kad gyvūnų gerovės atžvilgiu galutinių išvadų, leidžiančių spręsti, kad viena sistema pranašesnė už kitą, nėra. Dėl skirtingos skerdyklose nustatytos padėties, gyvūnų gerovė labiau priklauso nuo įtaisų konstrukcijos ir naudojimo būdo nei nuo gyvūno pozicijos (stovimos ar apverstos).

Tą patį galima pasakyti apie operatorių saugą ar skerdimo linijos našumą.

Investicijos į sukamąsias suvaržymo sistemas ir jų eksploatavimo sąnaudos yra gerokai didesnės nei stovimųjų sistemų atveju. Vis dėlto pirmosios sistemos ES yra plačiai paplitusios (80 proc. galvijų, paskerstų neapsvaiginus).

Didžioji ES naudojamų sukamųjų suvaržymo sistemų dalis yra naujos konstrukcijos.

Informacija apie geriausią patirtį ir mokymas apie tinkamą tokių suvaržymo sistemų naudojimą prisideda prie didesnės gyvūnų gerovės, nepriklausomai nuo to, kokia sistema yra naudojama. Tyrime BOREST pateikiama apžvalga šiais klausimais.