Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė dėl Energijos rinkų vystymosi poveikio Europos pramonės vertės grandinėms

(2009/C 77/22)

Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas, vadovaudamasis Darbo tvarkos taisyklių 29 straipsnio 2 dalimi, 2008 m. sausio 17 d. nusprendė parengti nuomonę savo iniciatyva dėl

Energijos rinkų vystymosi poveikio Europos pramonės vertės grandinėms.

Pramonės permainų konsultacinė komisija, kuri buvo atsakinga už Komiteto darbo šiuo klausimu organizavimą, 2008 m. birželio 24 d. priėmė savo nuomonę. Pranešėjas J. Zbořil, bendrapranešėjis H. J. Kerkhoff.

447-ojoje plenarinėje sesijoje, įvykusioje 2008 m. rugsėjo 17–18 d. (2008 m. rugsėjo 17 d. posėdis), Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas priėmė šią nuomonę 62 nariams balsavus už, 5 — prieš ir 5 susilaikius.

1. Išvados ir rekomendacijos

Komitetas primena, kad statinių energijos poreikiai sudaro apie 40 proc. galutinės energijos paklausos Europos Sąjungoje, taigi šis sektorius yra didžiausias energijos vartotojas. Statinių sektoriuje būtų galima užtikrinti net iki 50 proc. energijos naudojimo efektyvumo padidinimo ir netgi nepadidinus ekonominių sąnaudų. Vien šiame sektoriuje sutaupyta energija padėtų įvykdyti ES įsipareigojimus pagal Kioto protokolą. Be to, sutaupyti tiek energijos galima pasitelkiant šiuo metu jau turimas technologijas. Pastatų energijos naudojimo efektyvumo didinimas turėtų tik teigiamą poveikį: didesnį užimtumą, mažesnes eksploatavimo išlaidas, didesnį komfortą ir švaresnę aplinką. Tai turėtų būti svarbiausias ES prioritetas. Komitetas taip pat pripažįsta, jog svarbu kurti naujas ir vystyti turimas pagrindines medžiagas, naudojamas buities ir biuro įrangai gaminti, bei kituose sektoriuose, pavyzdžiui, energetikoje ir transporte.

2. Energija — gamybos veiksnys ir jos poveikis pramonės vertės grandinėms Europoje

3. Padėtis įvairiose energijos (anglies, naftos, dujų ir elektros) rinkose ir jų poveikis energijai imlioms pramonės šakoms (4)

Statinis gamtinių dujų atsargų kiekis yra didesnis negu naftos — jo turėtų užtekti maždaug 60 metų. Gamtinės dujos yra sparčiausiai plintantis pirminės energijos šaltinis Europoje. ES priklausomybė nuo gamtinių dujų importo didėja dar greičiau negu vartojimas. Atskiri naftos ir dujų telkiniai kai kuriose Europos šalyse pavyzdžiui, Nyderlanduose, Norvegijoje ir Jungtinėje Karalystėje, laipsniškai senka, bet didėja dujų importas — dažniausiai iš Rusijos, kuri yra vienintelis šaltinis. Ilgainiui galima tikėtis dujų kainų didėjimo, be to, tokia priklausomybė nuo vieno šaltinio gali didinti politinės Rusijos įtakos ES galimybę. Tokio poslinkio galimybę didina gamtiniu požiūriu nedideli strateginiai dujų rezervai ES.

Anglies, kurią galima gauti ekonomiškai naudingomis sąlygomis, rezervai gerokai viršija naftos ir dujų atsargas. Manoma, kad šiandienos sąlygomis statinio anglies atsargų kiekio pakaktų 150 metų. Be to, šie rezervai yra plačiau pasiskirstę įvairiuose žemynuose ir iš esmės yra politiniu požiūriu stabiliose šalyse, tokiose kaip JAV arba Australija. Kaip ir kitų energijos šaltinių atveju, anglies kaina pastaraisiais metais pastebimai augo.

4. Besikeičianti energijos rinkų aplinka

Šiuo metu Europos Sąjungoje 50 proc. sunaudojamos pirminės energijos yra importuoti, manoma, kad importo dalis artimiausiu metu (2030 m.) pasieks 70 proc. Todėl ES yra priklausoma nuo naftos ir dujų importo, ypač iš kai kurių šalių (pavyzdžiui, OPEC valstybių ir Rusijos), kurios turi didelę įtaką rinkoje. Kadangi šios šalys ir regionai dažnai pasižymi politiniu ir ekonominiu nestabilumu, stabilus tiekimas iš jų nėra garantuotas. Pastarasis naftos kainų augimas atskleidė ES ekonominį pažeidžiamumą. Todėl ES svarbu ieškoti savų išteklių ir tvariai vystyti turimas atsargas. Priklausomybė nuo energijos importo labai neigiamai veikia visų energijos formų tiekimo saugumą. Tai netaikytina angliai, nes pastaroji perkama iš įvairesnių valstybių, kurios dar ir laikomos stabiliomis. Be to, Europa turi savo anglies išteklių, kurie laikomi ekonomiškai perspektyviais: palyginti nebrangiai ES galima kasti lignitą.

Be to, dujų kainos ir kitos pirminės energijos kainos, kurios sudaro didžiąją dalį elektros gamybos išlaidų (žr. 3.5 punktą pirmiau), keletą pastarųjų metų smarkiai augo. Galiausiai, nebėra elektros gamybos pajėgumų pertekliaus ir elektros pramonėje šiuo metu daug investuojama. Nors padėtis nuolat gerėja (pavyzdžiui, laipsniškai integruojamas Vidurio Vakarų regionas, apimantis Belgiją, Prancūziją, Vokietiją, Liuksemburgą ir Nyderlandus), dėl visų minėtų veiksnių kainos kyla. Ir už ES ribų galima rasti energijos gamybos ir skirstymo koncentracijos pavyzdžių, nors ir nėra sąsajos tarp tokios koncentracijos ir dujų ar elektros kainų lygio.

Pakankamo energijos tiekimo užtikrinimas ES tapo ir sunkiu uždaviniu, nes reikia įsigyti tinkamas ir prieinamas technologijas, ir lenktynėmis su laiku. Anksčiau keletas ES valstybių narių nusprendė atsisakyti branduolinės energijos ir atitinkamai apriboti elektros gamybos būdų įvairovę. Be to, gyventojai pasipriešino anglimi kūrenamų elektrinių statybai ir energijos perdavimui reikalingos infrastruktūros vystymui. Todėl vis dažniau gali tekti atsisakyti anglimi kūrenamų elektrinių statybos projektų, pavyzdžiui, dėl piliečių organizacijų veiklos taip jau įvyko Ensdorfe (Vokietijoje). Vis dar priešinamasi net ir tam tikros atsinaujinančios energijos gamybos rūšims, pavyzdžiui, vėjo malūnams. Įtikinti visuomenę, kad priimtina yra visų rūšių energija, o ne vien branduolinė energija, tapo rimta problema, kurią reikėtų tikrai rimtai spręsti, jeigu norima, kad energijos gamyba taptų priimtina ES piliečiams ir būtų suderinta su ūkio poreikiais.

5. Pramonės prisitaikymo strategijos

6. Energijos politikos poveikis pramonės vertės grandinėms

Nors tam tikri sektoriai, pavyzdžiui, kai kurios mašinų gamybos šakos, gali gauti naudos iš atsinaujinančios energijos rinkų, tą naudą reikėtų palyginti su neigiamu poveikiu pagrindinių medžiagų pramonei. Be to, jei pagrindinių medžiagų gamyba žlugtų dėl papildomų išlaidų, susijusių su atsinaujinančios energijos subsidijavimu, gali būti pažeista pagrindinių medžiagų pramonės tiekimo grandinė ir, atitinkamai, konkurencingumas (7) . To galima išvengti bent jau apribojant išlaidas toms pramonės šakoms. Nors atsinaujinančios energijos rinkos vystymas suteikia galimybių eksportuoti technologijas, pavyzdžiui, vėjo energiją, į tuos regionus, kur jas galima pelningai panaudoti, reikėtų prisiminti, kad subsidijuojama rinka Europoje naudinga ne tik Europos bendrovėms, bet ir visos Europos ekonomikai — šiuo metu didelė dalis fotoelektros medžiagų į Europą atvežamos iš Japonijos.

7. Pasaulinė aplinka

Perkėlus energijai imlias pramonės šakas sumažėtų užimtumas ir ekonomikos augimas. Pagrindinių medžiagų gamybos grandies praradimas taip pat sumažintų veiklos vietos patrauklumą kitoms gamybos grandims — imtų nykti visos vertės grandinės dalys. Tačiau Europos ekonomikai reikalingas jos pramoninis pagrindas. Vien tik paslaugomis pagrįsta ekonomika nėra tvari: daugelis vertę kuriančių paslaugų yra susijusios su pramone, taigi joms taip pat iškiltų pavojus prarasti savo pramoninį pagrindą. Be to, jeigu norime pirmauti technologijų ir inovacijų srityje (tiek dėl aplinkos, tiek dėl kitų dalykų), Europos Sąjungoje reikalinga pagrindinių medžiagų gamybos pramonė.

(1) Pasaulio branduolinės energetikos asociacija, „World Nuclear Power Reactors 2006-2008 and Uranium requirements“ („Pasaulio branduoliniai reaktoriai 2006-2008 m. ir reikalavimai dėl urano“),

http://www.world-nuclear.org/info/reactors.html.

(2) SET planas: COM(2007) 723 galutinis.

(3) Vokietijos statistikos tarnybos Destatis duomenys.

(4) Pavyzdžiui, BP Statistical Review of World Energy, 2007 m. birželio mėn.

(5) Nuomonė TEN/312 „Bendrosios energijos politikos link“, CESE 236/2008 fin.

(6) Pranešimai, CCMI viešas klausymas 052, 2008 m. gegužės 7 d.

Susipažinti galima CCMI puslapyje: http://eesc.europa.eu/sections/ccmi/index_en.asp.

(7) Žr., pavyzdžiui, Pfaffenberger, Nguyen, Gabriel: Ermittlung der Arbeitsplätze und Beschäftigungswirkungen im Bereich Eneuerbarer Energine (2003 m. gruodžio mėn.).

(8) Pavyzdžiui, hidroenergija, kaip Skandinavijoje. ši energija galima tik kelete šalių, kuriose yra palankios gamtinės sąlygos.

Perkėlus energijai imlias pramonės šakas sumažėtų užimtumas ir ekonomikos augimas. Pagrindinių medžiagų gamybos grandies praradimas taip pat sumažintų veiklos vietos patrauklumą kitoms gamybos grandims — imtų nykti visos vertės grandinės dalys. Tačiau Europos ekonomikai reikalingas jos pramoninis pagrindas. Vien tik paslaugomis pagrįsta ekonomika nėra tvari: daugelis vertę kuriančių paslaugų yra susijusios su pramone, taigi joms taip pat iškiltų pavojus prarasti savo pramoninį pagrindą. Be to, jeigu norime pirmauti technologijų ir inovacijų srityje (tiek dėl aplinkos, tiek dėl kitų dalykų), Europos Sąjungoje reikalinga pagrindinių medžiagų gamybos pramonė.“

2 PRIEDAS

Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonės

Toliau pateikiamos CCMI nuomonės nuostatos buvo atmestos dėl asamblėjos priimtų pakeitimų, tačiau joms pritarta ne mažiau kaip vienu ketvirtadaliu balsų:

1. 4.9 punktas

Tam tikrų technologijų naudojimo keliamas pavojus gerokai perdedamas, tuo tarpu jų ekonominė nauda nepakankamai vertinama. Pavyzdžiui, Vokietijos energetikos agentūra mano, kad priklausomai nuo paklausos raidos 2020 m. Vokietijoje turėtų trūkti 11,700–15,800 MW užtikrintos pagaminamos energijos (1). Tai reiškia, jog visoje ES ims ryškėti energijos gamybos pajėgumų nepakankamumas: neveiklumo kaina bus didžiulė. Kitose studijose teigiama, kad trūkumą įmanoma sumažinti didinant energijos naudojimo efektyvumą ir energijos gamyboje naudojant atsinaujinančius šaltinius. Tačiau norint trūkumo išvengti, į energijos rūšių derinį reikės įtraukti visus energijos šaltinius, todėl suinteresuoti subjektai turėtų aiškiai ir atvirai apie tokią būtinybę informuoti piliečius.

Balsavimo rezultatai

Už 36 Prieš 20 Susilaikė 5

2. 6.3 punktas

To galima išvengti apribojant išlaidas energijai imlioms pramonės šakoms, suderinant atsinaujinančios energijos rėmimą ir pagrindinių medžiagų gamintojų tarptautinį konkurencingumą. Be to, jeigu nebus atsinaujinančios energijos rėmimo pusiausvyros, kils grėsmė medžiagų tiekimo grandinėms tam tikrose pramonės, pavyzdžiui, susijusios su mišku, šakose (2). Tai kelia pavojų, kad bus pakenkta ES būdingoms tradicinėms gamybos šakoms, pavyzdžiui, celiuliozės ir popieriaus pramonei.

Balsavimo rezultatai

Už 37 Prieš 20 Susilaikė 4

(1) DENA, Kurzanalyse der Kraftwerks- und Netzplanung in Deutschland, 2008 m. kovo mėn.

(2) Bio-energy and the European Pulp and Paper Industry — An Impact Assessment (Bioenergija ir Europos celiuliozės ir popieriaus pramonė: poveikio įvertinimas), McKinsey, Pöyry, CEPI, 2007 m. rugpjūčio mėn.