Be to, siekiama pagerinti acquis įgyvendinimą, jei įmanoma, supaprastinant ir išaiškinant acquis.

Daug Minamatos konvencijos nuostatų jau įtraukta į Sąjungos teisės aktus. Reglamentu (EB) Nr. 1102/2008 nustatytas draudimas eksportuoti gyvsidabrį ir kelis gyvsidabrio junginius, gyvsidabris iš kai kurių šaltinių priskirtas atliekoms ir nustatytos taisyklės dėl gyvsidabrio saugojimo. Kitos ES priemonės apima ad hoc nuostatas dėl gyvsidabrio ir gyvsidabrio junginių, įkaitant Reglamentą (ES) Nr. 649/2012, kuriuo nustatyta pranešimų sistema, taikoma, inter alia, gyvsidabrio importui, ir Reglamentai (EB) 396/2005, 1907/2006, 1223/2009 bei Direktyvos 2006/66/EB ir 2011/65/ES, kuriais reglamentuojamas produktų, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, pateikimas į Sąjungos rinką, ir nustatomas didžiausias gyvsidabrio kiekis. Be to, Direktyvomis 2010/75/ES, 2012/18/ES, 2008/98/EB ir 1999/31/EB siekiama kontroliuoti, mažinti ir, jei prieinamos alternatyvos be gyvsidabrio, nutraukti gyvsidabrio, gyvsidabrio junginių ir gyvsidabrio atliekų išmetimą į aplinką iš sutelktosios ir pasklidosios taršos šaltinių.

2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

Su valstybių narių valdžios institucijomis ir suinteresuotosiomis šalimis buvo konsultuotasi per du Komisijos atliktus tyrimus, ir 2014 m. liepos 7 d. Briuselyje įvykusiame seminare, po kurio taip pat buvo paskelbtas prašymas pateikti papildomos informacijos dėl konkrečių klausimų. Visi raštu pateikti atsakymai buvo paskelbti Komisijos interneto svetainėje. Plataus masto viešoji konsultacija internetu taip pat vyko nuo 2014 m. rugpjūčio 14 d. iki 2014 m. lapkričio 14 d. ir paskelbta kaip klausimynas tinklalapyje „Jūsų balsas Europoje“. Šios apklausos tikslas yra geriau suprasti viešųjų suinteresuotųjų šalių ir valstybių narių nuomonę dėl Konvencijos ratifikavimo ir konkrečių klausimų, susijusių su Konvencijos perkėlimu į nacionalinę teisę ir įgyvendinimu, visų pirma srityse, kuriose Sąjungos teisės aktai turi būti suderinti su Konvencija. Tikslines grupes sudarė piliečiai, valdžios institucijos, mokslinių tyrimų organizacijos, mokslo bendruomenė, ne pelno nevyriausybinės organizacijos, konsultacinės ir privačios įmonės ir jiems atstovaujančios organizacijos. Pasiektas platus suinteresuotųjų subjektų ir plačiosios visuomenės sutarimas, kad Sąjunga turėtų ratifikuoti Minamatos konvenciją. Rengiant šį pasiūlymą buvo atsižvelgta į konkrečius klausimus, kuriuos iškėlė suinteresuotosios šalys.

Poveikio vertinimo rezultatai

Poveikio vertinime buvo padaryta išvada, kad Minamatos konvencijos ratifikavimas ir įgyvendinimas bus labai naudingas ES aplinkai ir žmonių sveikatai, daugiausia dėl numatomo gyvsidabrio išmetimo kitose pasaulio dalyse sumažėjimo. Visų pirma:

numatoma, kad dėl svarbių Konvencijos nuostatų, susijusių su, be kita ko, geriausių prieinamų gamybos būdų (toliau – GPGB) taikymu, siekiant sumažinti didelių pramoninių įrenginių išmetamų teršalų kiekį, laipsnišku vykdomos pirminės gavybos nutraukimu, kartu draudžiant naują pirminę gavybą, arba apribojimų AMAAG nustatymu, įgyvendinimo bus padarytas didelis teigiamas poveikis aplinkai tiek visame pasaulyje, tiek Sąjungoje. Tokia veikla ES iš esmės neegzistuoja arba ji jau yra reguliuojama. Tai leis Sąjungai pasiekti savo aplinkos ir žmonių sveikatos apsaugos tikslus, kaip išdėstyta 2005 m. Bendrijos strategijoje dėl gyvsidabrio (toliau – strategija).

įgyvendindamos Konvenciją trečiosios šalys taikys standartus, atitinkančius daugeliui pramonės veiklos rūšių Sąjungoje taikomus standartus. Tai padės spręsti galimo konkurencinio pranašumo ES nepriklausančių valstybių įmonėms, kurioms taikomi ne tokie griežti aplinkosaugos standartai (arba jų nėra išvis), problemą ir galbūt atvers naujų rinkų aplinkosaugos technologijų srityje besispecializuojančioms Sąjungos įmonėms. Pavyzdžiui, Konvencijos nuostatomis dėl gyvsidabrio išmetimo vykdant tam tikrą pramonės veiklą daug pramonės įrenginių, išmetančių gyvsidabrį pasaulio mastu, bus įpareigoti taikyti GPGB, kurie jau yra taikomi Sąjungos pramonei;

poveikio vertinime nagrinėtos įvairios politikos pasirinktys, kuriomis siekiama spręsti pirmiau išvardytas šešias reguliavimo spragas, darančias poveikį ES teisės aktams: pagrindinio scenarijaus pasirinktis, pagal kurią nesiimama jokių ES lygmens veiksmų, ir bent dvi skirtingos pasirinktys kiekvienoje iš atitinkamų politikos sričių, t. y. perkelti Konvencijoje nustatytus įpareigojimus kaip viena pasirinktis ir nustatyti griežtesnius reikalavimus, nei reikalaujami Konvencijoje, kaip kita pasirinktis.

Dėl dantų amalgamos naudojimo poveikio vertinime įvertintas poreikis imtis priemonių ir galimas jų poveikis:

Komisijos sprendime 2000/532/EB amalgamos atliekos iš dantų gydymo apibūdinamos kaip pavojingos atliekos, todėl joms taikomos Pagrindų direktyvos dėl atliekų nuostatos. Gyvsidabrio teršalams iš odontologų kabinetų taip pat taikomi Sąjungos vandens teisės aktai. Pagal Vandens pagrindų direktyvos X priedą gyvsidabris priskiriamas prioritetinėms kenksmingoms medžiagoms, todėl turi būti smarkiai sumažintas į vandenį išleidžiamas jo kiekis. Kadangi antra pagal apimtį gyvsidabrio naudojimo Sąjungoje sritis yra amalgamoms (jos taršos potencialas siekia apie 75 tonų gyvsidabrio per metus, o ilgalaikės taršos potencialas – daugiau kaip 1 000 tonų), būtina dėl šio šaltinio imtis konkrečių priemonių;

Poveikio vertinime daroma išvada, jog atsižvelgiant į turimą mokslinę informaciją, draudimas naudoti dantų amalgamas nebūtų proporcingas, nes dantų amalgamų keliamas pavojus sveikatai nėra aiškiai įrodytas, o draudimo išlaidos būtų didelės. Be to, iš vertinimo matyti, kad dvi priemonės, įtrauktos į Konvencijoje pasiūlytų priemonių sąrašą, iš kurio šalys turėtų pasirinkti ne mažiau kaip dvi ( t. y. leisti naudoti tik dantų amalgamą kapsulėse ir skatinti odontologijos įstaigose taikyti geriausią aplinkosaugos praktiką) duotų naudos aplinkos ir sveikatos srityse mažomis sąnaudomis. Tokios priemonės dera su Gyvsidabrio strategijos, kuri 2010 m. persvarstant strategiją buvo patvirtinta kaip prioritetinė sritis imantis tolesnių veiksmų, 4 veiksmu. Jas taikant būtų sumažintas išmetamo gyvsidabrio poveikis odontologams ir pacientams ir būtų užtikrinta, kad būtų smarkiai sumažintas gyvsidabrio išmetimas į kanalizaciją ir į aplinką per miestų nuotekų valymo įrenginius. Be to, numatoma, kad būtų sukurta naujų darbo vietų amalgamos separatorių gamybos, įrengimo ir eksploatavimo įmonėse bei atliekų, kuriose yra gyvsidabrio, surinkimo ir apdorojimo įmonėse;

nors dauguma įmonių, kurioms priemonės darytų poveikį, būtų labai mažos įmonės, jų siūlomos priemonės neproporcingai nepaveiktų, nes 1) atsižvelgiant į veiklos rūšį, jos nenukentėtų nuo konkurencijos su stambesnėmis įmonėmis, 2) priemonės įgyvendinimo sąnaudos yra nedidelės ir jai reikėtų tik nedaug investicijų ir 3) odontologijos sektoriuje neturėtų būti prarasta darbo vietų. Be to, šios priemonės yra Europos odontologų tarybos skatinama geroji praktika ir dauguma įmonių jas jau įgyvendino. Vis dėlto, kadangi tokioms įmonėms reikės laiko prisitaikyti prie šiame reglamente nustatytų įpareigojimų, pasiūlyta, kad šios priemonės turi būti įgyvendintos metais vėliau nei kitos priemonės, kurioms taikomas šis reglamentas. Galiausiai, reikalavimas naudoti amalgamą kapsulėse nesukeltų jokios papildomos naštos odontologams, kurie pasirinko nenaudoti dantų amalgamos.

Kalbant apie kitas spragas, atlikus analizę poveikio vertinime padarytos tokios išvados:

dėl gyvsidabrio importo apribojimų. Nebūtų pagrįsta nustatyti griežtesnius, nei reikalaujama Konvencija, prekybos apribojimus, t. y. nustatyti besąlygišką gyvsidabrio importo draudimą (užuot leidus importuoti gyvsidabrį tam tikromis sąlygomis, susijusiomis su kilmės vieta ir importuojamo gyvsidabrio šaltiniu), nes tai daugiau kainuotų Sąjungos pramonei ir neturėtų didelio teigiamo poveikio aplinkai;

dėl tam tikrų produktų, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, eksporto apribojimų. Nebūtų pagrįsta nustatyti griežtesnius, nei reikalaujama Konvencija, prekybos apribojimus, t. y. drausti eksportuoti produktus, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, taikant griežtesnes Sąjungos taisykles dėl gyvsidabrio kiekio, nei nustatytos Konvencijoje (užuot tik draudus eksportuoti Konvencijos reikalavimų neatitinkančius produktus, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio), nes gyvsidabrio sąnaudos ir išmetimas į aplinką iš esmės liktų nepakitęs ir dėl tokio draudimo išmetamo gyvsidabrio kiekis galėtų padidėti trečiosiose šalyse;

dėl draudimo naudoti gyvsidabrį tam tikruose gamybos procesuose. Nebūtų pagrįsta visiškai drausti naudoti gyvsidabrį gaminant natrio ar kalio etanoliatą ar metanoliatą (užuot nustačius reikalavimus riboti gyvsidabrio naudojimą ir išmetamą kiekį, kaip numatyta Konvencijoje), atsižvelgiant į poreikį aprūpinti pramonę tam tikromis cheminėmis medžiagomis, kai nėra įrodymų, kad joms pagaminti egzistuoja gamybos procesai, kuriuose nenaudojamas gyvsidabris;

dėl gyvsidabrio naudojimo naujuose gamybos procesuose ir produktuose ribojimo. Konvencijoje nustatyta tik tai, kad šalys turi imtis priemonių, kuriomis būtų neskatinama kurti naujus gamybos procesus, kuriuose naudojamas gyvsidabris, ir gaminti bei pateikti į rinką naujus produktus, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio. Geriausias aplinkosauginis ir ekonominis rezultatas būtų pasiektas šiems procesams ir produktams taikant draudimą su nustatytomis tam tikromis sąlygomis, nes taip būtų perduotas stiprus signalas ir sumažinta rizika, kad ekonominės veiklos vykdytojai imsis kurti daug kainuojančių produktų ar procesų, kurie vėliau galėtų būti uždrausti;

dėl gyvsidabrio naudojimo AMAAG ribojimo. Vienintelė valstybė narė, kuriai tai aktualu, yra Prancūzija ir ji jau ėmėsi priemonių uždrausti gyvsidabrio naudojimą AMAAG, todėl pakanka, kad Sąjunga tiesiog perkeltų į ES teisę įpareigojimą parengti ir peržiūrėti nacionalinį veiksmų planą pagal Konvenciją.

Ekonominiu požiūriu bendros pirmiau nurodytų pasirinkčių, kurios buvo išskirtos poveikio įvertinime kaip tinkamiausios, sąnaudos siekia 13–135 mln. EUR per metus; tai daugiausia yra sąnaudos, susijusios su gyvsidabrio naudojimu gamybos procesuose ir dantų amalgamose.

3.TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI