KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI dėl finansinių išteklių, skirtų branduolinių įrenginių eksploatavimui nutraukti, panaudotam kurui ir radioaktyviosioms atliekoms tvarkyti, naudojimo /* COM/2013/0121 final */





KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI dėl finansinių išteklių, skirtų branduolinių įrenginių eksploatavimui nutraukti, panaudotam kurui ir radioaktyviosioms atliekoms tvarkyti, naudojimo TURINYS 1........... ĮVADAS........................................................................................................................ 4 1.1........ BENDROJI INFORMACIJA........................................................................................ 4 1.2........ METODIKA................................................................................................................. 4 2........... DABARTINĖ FINANSAVIMO PRAKTIKA ATSIŽVELGIANT Į KOMISIJOS REKOMENDACIJĄ 6 2.1........ BRANDUOLINIŲ ĮRENGINIŲ EKSPLOATAVIMO NUTRAUKIMAS................... 6 2.1.1..... Eksploatavimo nutraukimas ir atliekų tvarkymas............................................................... 6 2.1.2..... Principas „teršėjas moka“............................................................................................... 6 2.1.3..... Finansinių išteklių visuma (įsk. atliekų tvarkymą).............................................................. 6 2.2........ INSTITUCINIAI IR PROCEDŪRINIAI ASPEKTAI................................................... 7 2.2.1..... Euratomo sutarties 41 straipsnis. Eksploatavimo nutraukimo finansavimo režimo pasiūlymas 7 2.2.2..... Nacionalinė institucija...................................................................................................... 7 2.3........ EKSPLOATAVIMO NUTRAUKIMO FONDAI......................................................... 8 2.3.1..... Fondų pakankamumas ir kilmė........................................................................................ 8 2.3.2..... Fondo tipas, jo naudojimo kontrolė ir peržiūra................................................................. 8 2.3.3..... Nauji branduoliniai įrenginiai............................................................................................ 9 2.4........ EKSPLOATAVIMO NUTRAUKIMO IŠLAIDŲ ĮVERTINIMAS............................... 9 2.4.1..... Techninio eksploatavimo nutraukimo ir atliekų tvarkymo išlaidų atskiras įvertinimas........... 9 2.4.2..... Išlaidų įvertinimas ir jų pakankamumas............................................................................ 9 2.4.3..... Konkretaus objekto išlaidų įvertinimas........................................................................... 10 2.5........ EKSPLOATAVIMO NUTRAUKIMO FONDŲ NAUDOJIMAS.............................. 10 2.5.1..... Naudojimas numatytam tikslui ir skaidrumas.................................................................. 10 2.5.2..... Rizikos ribojimas.......................................................................................................... 10 2.5.3..... Nepakankamai veiksmingas fondo valdymas................................................................. 11 2.5.4..... Nekomerciniai branduoliniai įrenginiai............................................................................ 11 3........... IŠVADOS IR PERSPEKTYVOS................................................................................ 12 1. ĮVADAS 1.1. BENDROJI INFORMACIJA 2004 m. spalio mėn. Komisija Europos Parlamentui pateikė pirmąją atominių elektrinių eksploatavimo nutraukimui skirtų finansinių išteklių naudojimo ataskaitą[1]. Kadangi 2004 m. ataskaita iš esmės priimta palankiai, Europos Parlamentas parengė pranešimą savo iniciatyva[2]. Tame pranešime pripažinta, kad eksploatavimo nutraukimas yra sudėtinga problema ir kad norint suprasti atskirų valstybių narių finansavimo mechanizmus reikalingi išsamesni svarstymai. Po išsamaus dialogo su valstybių narių ekspertais Komisija, pasinaudodama savo patirtimi šioje srityje, 2006 m. priėmė rekomendaciją[3] dėl eksploatavimo nutraukimo fondų. 2007 m. gruodžio mėn. ji Europos Parlamentui ir Tarybai pateikė antrąją ataskaitą[4], kurioje ES branduolinių elektrinių operatorių ir valstybių narių finansavimo praktiką palygino su Komisijos rekomendacijoje išdėstytais kriterijais. Viena iš antrosios ataskaitos išvadų buvo ta, kad iš valstybių narių reikia gauti išsamesnės ir geriau struktūrizuotos informacijos. Šio proceso rezultatas – gairės ir klausimynas, kurie sudaro šios ataskaitos pagrindą, kaip aprašyta kitame skyriuje. Šioje ataskaitoje dar neanalizuojamos 2011 m. liepos 19 d. Tarybos direktyvos 2011/70/Euratomas, kuria nustatoma panaudoto branduolinio kuro ir radioaktyviųjų atliekų atsakingo ir saugaus tvarkymo Bendrijos sistema[5], pasekmės, tačiau kaip ir praeityje, ji grindžiama nuolatiniu darbu, kurį vykdo valstybės narės ir Komisija, įgyvendindamos šią rekomendaciją, visų pirma eksploatavimo nutraukimo finansavimo darbo grupėje. Joje siekiama pateikti išsamią situacijos valstybėse narėse apžvalgą. Visų pirma, apžvelgiama, kokia padaryta pažanga nacionalinius eksploatavimo nutraukimo ir atliekų tvarkymo finansavimo režimus derinant su Komisijos rekomendacija. 1.2. METODIKA 2004 m. Komisija sudarė ad hoc ekspertų grupę – eksploatavimo nutraukimo finansavimo darbo grupę (ENFDG). 2006 m. rekomendacijoje oficialiai pristatytos ENFDG užduotis – padėti Europos Komisijai: · skatinti aiškų branduolinių įrenginių eksploatavimo nutraukimo politikos ir strategijų, taip pat su tuo susijusių užduočių ir veiklos supratimą; · pateikti naujausias žinias apie eksploatavimo nutraukimo išlaidų sąmatas ir atidėjinių ir (arba) skirtų lėšų administravimą; · nagrinėti tolesnio bendradarbiavimo ir derinimo Europoje galimybes. ENFDG yra vienintelis ES subjektas, kuris sutelkia valstybes nares ir Komisiją bendrai apmąstyti ir apsvarstyti eksploatavimo nutraukimo finansavimo klausimus. Todėl nei ENSREG (Europos branduolinės saugos reguliavimo institucijų grupė), nei ENEF (Europos branduolinės energetikos forumas) neturi pogrupių, kurie užsiimtų vien eksploatavimo nutraukimo finansavimo klausimais. Antrosios ataskaitos išvadose pabrėžta, kodėl naudinga analizuoti suderintus eksploatavimo nutraukimo finansavimo metodus ES, atsižvelgiant į valstybių narių strategijų skirtumus. ENFDG nacionaliniai ekspertai drauge su Komisija parengė gaires, kuriose išsamiai nagrinėjami įvairus eksploatavimo nutraukimo finansavimo aspektai, siekiant bendro supratimo apie 2006 m. Komisijos rekomendaciją3 dėl eksploatavimo nutraukimo finansavimo. Šių gairių pagrindu ENFDG ir Komisija parengė klausimyną valstybėms narėms. 2010 m. rugsėjo mėn. klausimynai buvo išsiųsti visoms valstybėms narėms ir dauguma valstybių narių atsakymus atsiuntė per pirmus 2011 m. mėnesius. Pirmasis rezultatų aptarimas įvyko per 2011 m. kovo 16 d. ENFDG 2011 m. susitikimą. Atsakymai buvo toliau renkami 2011 m. Kai kurių valstybių narių taip pat buvo atskirai paprašyta paaiškinti tam tikrus duomenis, kurie buvo neaiškūs, arba pateikti trūkstamus duomenis. Per 2012 m. kovo 12 d. ENFDG susitikimą buvo išsamiai aptartas pirmasis Komisijos tarnybų darbinio dokumento projektas. Dauguma susitikime dalyvavusių šalių pateikė dokumento projekto (visų pirma skyriaus, kuriame aprašomos atitinkamos jose įdiegtos eksploatavimo nutraukimo finansavimo sistemos) atnaujinimų, pataisymų ir papildymų. Kitame skirsnyje 2006 m. rekomendacijos ir gairių ištraukos palyginamos su eksploatavimo nutraukimo finansavimo būkle valstybėse narėse; tai atsispindi klausimyno atsakymuose ir vėlesnėje informacijoje. Sunumeruoti straipsniai išdėstyti 2006 m. rekomendacijos seka ir juose apibendrinama per apklausą iš valstybių narių gauta informacija dėl pagrindinių rekomendacijos nuostatų. 2. DABARTINĖ FINANSAVIMO PRAKTIKA ATSIŽVELGIANT Į KOMISIJOS REKOMENDACIJĄ 2.1. BRANDUOLINIŲ ĮRENGINIŲ EKSPLOATAVIMO NUTRAUKIMAS 2.1.1. Eksploatavimo nutraukimas ir atliekų tvarkymas Visos valstybės narės iš esmės sutinka, kad po galutinio branduolinių įrenginių sustabdymo jų eksploatavimas turėtų būti nutrauktas, o atliekų tvarkymo klausimas – tinkamai išspręstas. Tačiau jos pasirinko skirtingus kelius, kaip to pasiekti. Kai kurios valstybės narės renkasi eksploatavimo nutraukimą nedelsiant, o kitos – atidėtą eksploatavimo nutraukimą po pradinio saugaus izoliavimo laikotarpio. Kai kurios siekia, kad galutinė teritorijos būklė būtų plynas laukas (angl. greenfield), kitos – kad tai būtų apleistas plotas (angl. brownfield). Kadangi pasiekti plyno lauko statusą kainuoja brangiau, jėgainės eksploatavimo laikotarpiu reikia surinkti daugiau lėšų. Pagal 2006 m. Komisijos rekomendaciją kiekvienam branduoliniam įrenginiui turėtų būti taikoma eksploatavimo nutraukimo strategija, suderinta su eksploatavimo nutraukimo politika. Daugumoje valstybių narių egzistuoja ir viena, ir kita. Kai kuriose valstybėse narėse strategija ir planas yra iš esmės nustatyti, tačiau konkrečias detales dar reikia tikslinti. Tik detaliai suplanavus galima užtikrinti, kad bus surinkta pakankamai lėšų. 2.1.2. Principas „teršėjas moka“ Visos valstybės narės pritaria principui „teršėjas moka“. Valstybėse narėse, kuriose branduolinė veikla vykdoma komerciniais tikslais, yra sukurtos išsamios sistemos, kuriomis licencijos turėtojas įpareigojamas iki branduolinių įrenginių eksploatavimo pabaigos sukaupti pakankamai finansinių lėšų, kad jų turėtų, kai prireiks įrenginių eksploatavimui nutraukti. Turi būti aiškiai nustatyti individualūs kiekvieno branduolinio objekto įpareigojimai. Visose valstybėse narėse yra aišku, kad atsakingas – licencijos turėtojas, o taip pat tai, kas yra tas licencijos turėtojas. Nuo paskutinės eksploatavimo nutraukimo finansavimo ataskaitos buvo padaryta nemaža pažanga įgyvendinant šią rekomendaciją. Šiuo metu yra pasiektas bendras susitarimas dėl tikslų; tai suteiks galimybes Komisijai ateityje skirti daugiau dėmesio finansavimo režimams. Toliau pateikiami naujausi gerosios praktikos pavyzdžiai. · Nyderlanduose nuo 2011 m. balandžio mėn. įsigaliojusia naujausia Branduolinės energijos įstatymo redakcija nustatytas aiškus teisinis įpareigojimas sudaryti eksploatavimo nutraukimo fondą, siekiant visiškai padengti eksploatavimo nutraukimo išlaidas. Nors praeityje buvo aišku, kad taikomas principas „teršėjas moka“ ir savanorišku pagrindu kuriami fondai, dabar toks įpareigojimas aiškiai įteisintas. · Prancūzijoje, kur toks teisės aktas buvo priimtas 2006 m., dabar esama konkrečių planų taip pat sudaryti valstybės finansuojamų tyrimo įrenginių eksploatavimo nutraukimo fondą. · Ispanijoje pastaruoju metu priėmus teisės aktų pakeitimus, vis didesnė eksploatavimo nutraukimo dalis bus finansuojama iš licencijų turėtojų įnašų, o ne iš bendrų mokesčių. 2.1.3. Finansinių išteklių visuma (įsk. atliekų tvarkymą) Atliekų tvarkymo išlaidos taip pat turi būti laikomos eksploatavimo nutraukimo dalimi. Galima sakyti, kad šį klausimą sprendžia visos valstybės narės ir kad visoje ES atliekami atskiri skaičiavimai. Valstybėse narėse, kurios vykdo plačias komercinės branduolinės veiklos programas, egzistuoja patikimi išlaidų skaičiavimo metodai, kurie apima visus eksploatavimo nutraukimo veiklos aspektus. Iš principo tą patį galima pasakyti apie branduolinių atliekų tvarkymo išlaidas, nors ir ne taip tvirtai, atsižvelgiant į tai, kad dauguma šalių tik neseniai pradėjo pasirengimą galutiniam atliekų šalinimui. Kai kurios valstybės narės nustatė atskirus eksploatacijos nutraukimo ir atliekų valdymo finansavimo režimus. 2.2. INSTITUCINIAI IR PROCEDŪRINIAI ASPEKTAI 2.2.1. Euratomo sutarties 41 straipsnis. Eksploatavimo nutraukimo finansavimo režimo pasiūlymas Teikiant pranešimus Komisijai pastaruoju metu iš esmės buvo laikomasi pranešimo apie eksploatavimo nutraukimo finansavimo režimą pagal Euratomo sutarties 41 straipsnyje nustatytą pranešimo procedūrą principo. Tačiau pranešimuose ne visada buvo nurodomas į teisės aktus įtrauktas visiškai užbaigtas eksploatavimo nutraukimo finansavimo režimas. Tam reikėtų investicinių projektų ir numatomo eksploatavimo nutraukimo finansavimo režimo aprašymo (suma, lėšų skyrimo fondui planas, informacija apie fondo valdymą…). Visuose būsimuose pranešimuose pagal 41 straipsnį turėtų būti toks išsamus aprašymas, bent jau teisės akto projekto forma. Tai suteiktų galimybę dėl projekto tartis su ENFDG. Šioje rekomendacijoje aiškiai nurodoma ENFDG ir nustatomas jos vaidmuo. Ja grindžiama grupės veikla. Techninė užduotis ir kriterijai, apie kuriuos ENFDG turėtų pateikti savo nuomonę, bus parengti pačioje ENFDG remiantis Komisijos pasiūlymu. 2.2.2. Nacionalinė institucija Nacionalinė institucija turėtų turėti tiek techninės, tiek finansinės patirties savo funkcijoms atlikti. Ekspertų patirties sukaupusios nacionalinės institucijos egzistuoja daugumoje valstybių narių. Sudėtingiausiais atvejais buvo sukurta specialiai tam skirta organizacija, kuriai patikėta nepriklausomos fondo kontrolės užduotis. Kitose valstybėse narėse nacionalinės institucijos funkcijas atlieka kompetentinga ministerija arba labai specializuoti nepriklausomi auditoriai. Kai kuriais atvejais dar yra erdvės tobulėti, aiškiai nustatant nepriklausomumo nuo operatoriaus lygį ir sprendžiant, kas iš tikrųjų nepriklausomai nuo fondo vykdo kontrolės funkcijas. Apskritai, nacionalinės institucijos nepriklausomumo klausimas turėtų būti plačiau gvildenamas būsimoje ENFDG veikloje ir būsimose ataskaitose. Visos nacionalinės institucijos yra įgaliotos užtikrinti taisomųjų priemonių taikymą, visų pirma tuo atveju, jei pritrūktų išteklių. Licencijų turėtojai apskritai privalo užpildyti bet kokias nacionalinių institucijų nustatytas išteklių spragas. Visos nacionalinės institucijos periodiškai tikrina eksploatavimo nutraukimo išlaidų įvertinimus. Patikrinimai vykdomi ne rečiau kaip kas penkerius metus, nors dažnai kontrolė vykdoma ir dažniau. Nacionalinė institucija atlieka svarbų vaidmenį peržiūrint fondo pakankamumo ir eksploatavimo nutraukimo įpareigojimų lygį. Jei eksploatavimo nutraukimo išlaidos per įrenginio eksploatavimo laiką išaugtų, operatorius yra atsakingas už šias išaugusias išlaidas ir turėtų atitinkamai padidinti fondą. Valstybės narės į tai žiūri labai rimtai. Siekiant didesnio pasitikėjimo, rekomenduojama, kad nacionalinėms institucijoms šioje srityje tektų dar svarbesnis vaidmuo (pvz., dažniau vykdytų peržiūras arba greičiau įgyvendintų taisomąsias priemones). 2.3. EKSPLOATAVIMO NUTRAUKIMO FONDAI 2.3.1. Fondų pakankamumas ir kilmė Visose valstybėse narėse, kuriose vykdoma komercinė branduolinė veikla, sistemos yra grindžiamos tuo, kad sukuriami pakankami eksploatavimo nutraukimo fondai, kurių pagrindą sudaro per visą eksploatavimo laiką iš jų veiklos gautos pajamos. Apskritai, iki šiol lėšos buvo kaupiamos pakankamai sparčiai. Dauguma valstybių narių, kuriose vykdomos komercinės branduolinės programos, sukaupė pakankamai išteklių, o kai kurios netgi artėja prie numatytos būtinos sumos. Kai sumos, kaip būtinos bendros sumos dalis, yra mažesnės nei numatyta šiam įrenginių eksploatavimo laikotarpio etapui, tai gali būti susiję su vykdomomis derybomis dėl eksploatavimo laiko pratęsimo. Tačiau tikintis, kad eksploatavimo laikas bus pratęstas, lėšų surinkimo veikla neturėtų būti lėtinama. Paprastai lėšos kaupiamos visą tikėtiną eksploatavimo laiką. Trumpesni laikotarpiai taip pat galimi; tai galėtų būti būdas apsisaugoti nuo tokių nenumatytų atvejų kaip ankstyvas uždarymas. Apskritai, ankstyvo uždarymo dėl politinių priežasčių atvejais lėšų trūkumą fonde turėtų kompensuoti atsakinga vyriausybė. Avarijų atvejais taikomas tarptautinės atsakomybės režimas, grindžiamas atitinkamomis tarptautinėmis konvencijomis. Kai kuriose valstybėse narėse dėl istorinių priežasčių taikomos išimtys taisyklei, kad lėšos turi būti surinktos iš branduolinės veiklos pajamų. Tai gali būti padaryta dėl ankstyvo uždarymo (referendumas po Černobylio avarijos), fondų nebuvimo iki įstojimo į ES arba operatoriaus bankroto. Net kai Europos Sąjunga yra sukūrusi fondų, iš kurių remiamas atitinkamų įrenginių eksploatavimo nutraukimas, sistemą, galutinė atsakomybė už eksploatavimo nutraukimui ir atliekų tvarkymui skirtų lėšų surinkimą tenka licencijos turėtojui ir atitinkamai valstybei. Kai lėšų nepakanka visoms eksploatavimo nutraukimo išlaidoms padengti, reikalingos papildomos pastangos. Be pirmiau minėtų atvejų, visų branduolinių įrenginių [eksploatavimo nutraukimo] finansavimo režimas turi visiškai atitikti rekomendaciją ir Direktyvą 2011/70/Euratomas dėl atliekų tvarkymo. Apie branduolinių įrenginių (Jungtinio tyrimų centro branduoliniai įrenginiai), pagal Euratomo sutartį priklausančių Europos Komisijai, eksploatavimo nutraukimo programą reguliariai informuojama specialiuose pranešimuose Parlamentui ir Tarybai. Pagal biudžeto valdymo institucijos patvirtintą daugiametį tvarkaraštį eksploatavimo nutraukimo fondus valdo Jungtinių tyrimų centras. Gerosios patirties pavyzdys · Suomiją ir Švediją galima paminėti kaip pavyzdžius, kai pakankamai lėšų iki šiol surinkta atskirame fonde. 2.3.2. Fondo tipas, jo naudojimo kontrolė ir peržiūra Valstybės narės nustatė šių pagrindinių tipų modelius: · Įrenginių operatoriaus valdomas atskiras vidinis fondas, priklausantis atskiram biudžetui, kuris gali būti naudojamas tik eksploatavimo nutraukimo ir atliekų tvarkymo tikslais ir kurį kontroliuoja nacionalinė institucija. Šio tipo fondai egzistuoja, pavyzdžiui, Prancūzijoje, Belgijoje ir Čekijoje. · Atskiras išorinis (įrenginio operatoriaus atžvilgiu) fondas egzistuoja Suomijoje ir Švedijoje, kur jis atskirtas ir nuo valstybės biudžeto, taip pat Vengrijoje, Rumunijoje, Slovakijoje ir Bulgarijoje. Tačiau tose valstybėse narėse fondai tam tikra prasme priklauso valstybės biudžetui. · Neatskiri vidiniai fondai egzistuoja Vokietijoje, kur pagal komercinę teisę atominių elektrinių operatoriai privalo sukaupti savo balanse pakankamus rezervus būsimo eksploatavimo nutraukimo ir atliekų tvarkymo išlaidoms padengti. Nors rekomenduojami atskiri fondai, saugi sistema gali būti sukurta ir taikant gerai kontroliuojamus neatskirus fondus. Kai atskirų fondų surinktos finansinės priemonės yra vėl paskolinamos licencijų turėtojams, nepriklausomos institucijos kontrolė turi būti sustiprinta. Kad galėtų atlikti peržiūrą, nacionalinė institucija privalo būti visiškai nepriklausoma nuo operatoriaus ir turėti reikiamus įgaliojimus užtikrinti, kad visi siūlomi koreguojamieji veiksmai būtų įgyvendinti. Tokie įgaliojimai gali tapti abejotini, jei licencijos turėtojo atstovai turi teisę skirti atstovus į nacionalinės institucijos valdybą, kaip yra kai kuriose valstybėse narėse. 2.3.3. Nauji branduoliniai įrenginiai Valstybės narės, kuriose nėra visapusiškai veikiančio finansavimo režimo ir kurios planuoja statyti naujus branduolinius įrenginius, visų pirma, naujas atomines elektrines, prieš priimdamos sprendimą investuoti turėtų priimti įstatymus, kuriais numatomas patikimas eksploatavimo nutraukimo finansavimo režimas. Naujausi naujų finansavimo režimų pavyzdžiai: · Jungtinėje Karalystėje bus sudarytas išorinis atskiras fondas būsimai naujai elektrinei. · Lietuva nusprendė statyti naują atominė elektrinę netoli buvusios atominės elektrinės vietos ir šiuo metu rengia finansavimo režimą. · Lenkija neseniai priėmė teisės aktą dėl eksploatavimo nutraukimo finansavimo režimo – gerokai prieš priimdama sprendimą dėl numatomos atominės elektrinės statybos. 2.4. EKSPLOATAVIMO NUTRAUKIMO IŠLAIDŲ ĮVERTINIMAS 2.4.1. Techninio eksploatavimo nutraukimo ir atliekų tvarkymo išlaidų atskiras įvertinimas Techninio įrenginio eksploatavimo nutraukimo ir atliekų tvarkymo išlaidų atskiro įvertinimo principas yra priimtas visose valstybėse narėse; kai kurios iš jų yra sudariusios bendro pobūdžio atskirus fondus atskirai eksploatacijos nutraukimui ir atliekų tvarkymui. Atsižvelgiant į ankstyvą galutinių saugyklų planavimo etapą, atliekų tvarkymo išlaidų įvertinimas paprastai būna ne toks tikslus kaip eksploatavimo nutraukimo išlaidų. Į nacionalinę teisę perkėlus 2011 m. liepos 19 d. Tarybos direktyvą 2011/70/Euratomas, kuria nustatoma panaudoto branduolinio kuro ir radioaktyviųjų atliekų atsakingo ir saugaus tvarkymo Bendrijos sistema[6], bus pasiekta didelė pažanga planuojant atliekų tvarkymo išlaidas. 2.4.2. Išlaidų įvertinimas ir jų pakankamumas Kaip minėta pirmiau, Komisija, siekdama padėti įvertinti išlaidas, kartu su Branduolinės energijos agentūra (NEA) parengė ir pasiūlė Geltonosios knygos metodiką eksploatavimo nutraukimo išlaidoms apskaičiuoti. Nors primygtinai rekomenduojama išlaidų skaičiavimui ir tikslų nustatymui, tai nėra privaloma procedūra, bet ji galėtų padėti paaiškinti ir sustiprinti kai kuriose šalyse naudojamas metodikas. Neseniai dokumentu „Tarptautine eksploatavimo nutraukimo išlaidų struktūra“ (ISDC), kurį 2012 m. paskelbė EBPO ir Branduolinės energijos agentūra (NEA, Nr. 7088), Geltonoji knyga atnaujinta ir pakeista. Kol kas nėra branduolinių atliekų tvarkymo išlaidų įvertinimo ekvivalento. Ne visose valstybėse narėse yra aišku, ar nacionalinė institucija peržiūri visus išlaidų įvertinimus, nors ji turėtų tai daryti. Komisija toliau stebės situaciją. 2.4.3. Konkretaus objekto išlaidų įvertinimas Kalbant apie konkretaus objekto išlaidas ir siekiant tikslumo bei skaidrumo, kelis branduolinius reaktorius turinčių jėgainių išlaidos turėtų būti išskaidytos pagal reaktorius. Kai tinka, išlaidas galima vertinti remiantis „serijos metodu“. Valstybėse narėse vyrauja tendencija pereiti nuo bendrų išlaidų prie konkretaus objekto išlaidų vertinimo. Dauguma valstybių narių jau visiškai atitinka šį kriterijų ir tai yra labai teigiamas poslinkis. 2.5. EKSPLOATAVIMO NUTRAUKIMO FONDŲ NAUDOJIMAS 2.5.1. Naudojimas numatytam tikslui ir skaidrumas Eksploatavimo nutraukimo fondai turėtų būti naudojami tik konkrečiam tikslui, kuriam jie buvo sudaryti, kaip apibrėžta galutiniame eksploatavimo nutraukimo plane, ir jokiam kitam tikslui. Nacionalinė institucija eksploatavimo nutraukimo etape išlaiko svarbią funkciją – stebėti ir peržiūrėti, ar fondai naudojami teisingai. Šiuo požiūriu atsakymai tiek į klausimyno klausimus, tiek į vėlesnius prašymus pateikti informaciją vis dar nėra pakankamai išsamūs. Tai galėtų būti dėl to, kad daugumos fondų atveju dar nepasiekta išmokėjimo stadija. Ateityje reikėtų įdėmiai stebėti, kas vyksta šioje srityje. Šiuo atžvilgiu pateikiami tokie gerosios praktikos pavyzdžiai: · Švedijoje, kur nacionalinis fondas savo svetainėje skelbia labai išsamią ataskaitą, kurioje kasmet pateikiama visa svarbi informacija švedų ir anglų kalbomis: http://www.karnavfallsfonden.se/. · Jungtinės Karalystės NDA svetainėje http://www.nda.gov.uk/ taip pat pateikiama panaši informacija. 2.5.2. Rizikos ribojimas Siekiant mažinti riziką, pirmenybę reikėtų teikti mažos rizikos turtui, neatmetant ir rizikingo turto, tačiau laikantis rizikos ribų. Reikėtų siekti, kad valdymo strategija atitiktų visas eksploatavimo nutraukimo išlaidas ir garantuoti, kad, užtikrinant nacionalinių institucijų vykdomą kontrolę, fondais būtų galima pasinaudoti tada, kai jų reikia. Pakankama kapitalo grąža turėti būti gaunama pernelyg nerizikuojant. Kai kuriose valstybėse narėse fondas gali ne daugiau kaip 75 % kapitalo vėl paskolinti operatoriui, kuris turi mokėti vyriausybės nustatytas palūkanas. Kitose valstybėse narėse fondas visada turi padengti diskontuotus atidėjinius, o turtas, kurį galima skolinti, nustatomas įsakymu, tačiau operatoriai šiuo pagrindu gali apsispręsti patys. Vienu atveju fondas taip pat laikosi apribojimų dėl tam tikro turto tinkamumo skolinti ir turi siekti tomis sąlygomis įmanomos didžiausios grąžos. Keliose valstybėse narėse fondas yra valdomas arba įsteigtas valstybės iždo. Iš atsakymų į klausimyno klausimus nėra visiškai aišku, kaip tokiais atvejais kapitalas investuojamas. Daugelis valstybių narių reikalauja didžiąją dalį fondų lėšų investuoti į vyriausybės obligacijas. Dėl pastarojo meto įvykių finansų rinkose kilus rimtų abejonių dėl absoliutaus vyriausybės obligacijų saugumo, gali būti verta šiuo požiūriu peržiūrėti nuostatas, kuriomis grindžiami esami teisės aktai. Kaip galimą fondų investavimo gerosios praktikos pavyzdį galima būtų paminėti Prancūziją, kur egzistuoja labai išsamios taisyklės, kokios turto rūšis yra tinkamos investuoti ir kada vykdoma peržiūra. 2.5.3. Nepakankamai veiksmingas fondo valdymas Nustačius neatitikimą tarp fondo vertės ir eksploatavimo nutraukimo įsipareigojimų, reikėtų nedelsiant nustatyti taisomąsias priemones, kurios turėtų būti įgyvendintos per trumpą laiką. Šiuo požiūriu labai svarbi metinė sukauptų fondų peržiūra, taip pat nacionalinės institucijos vykdoma išlaidų įvertinimo peržiūra. Šis principas yra gerai įgyvendintas visose valstybėse narėse, kurios pasirinko vidinio fondo režimą. Visais atvejais nacionalinė institucija periodiškai kontroliuoja, kaip laikomasi šio esminio reikalavimo. 2.5.4. Nekomerciniai branduoliniai įrenginiai Čia kalbama apie tokius paprastai valstybei priklausančius paslaugų objektus kaip medicinos centrai, tyrimų centrai, izotopų gamybos įrenginiai ir dalelių greitintuvai. Kadangi paprastai už juos yra atsakinga valstybė, jų eksploatavimo nutraukimo išlaidos dengiamos iš valstybės biudžeto. Nepaisant to, turėtų būti parengtas galutinis eksploatavimo nutraukimo planas, kuriame išdėstytas įsipareigojimų mastas ir su jais susijusios išlaidos. Visos valstybės narės, turinčios tokių įrenginių, yra parengusios eksploatavimo nutraukimo planus arba šiuo metu juos rengia. 3. IŠVADOS IR PERSPEKTYVOS Nuo antros eksploatavimo nutraukimo ataskaitos pristatymo 2007 m. teisinė aplinka eksploatavimo nutraukimo ir atliekų tvarkymo srityje gerokai pasikeitė priėmus 2011 m. liepos 19 d. Tarybos direktyvą 2011/70/Euratomas, kuria nustatoma panaudoto branduolinio kuro ir radioaktyviųjų atliekų atsakingo ir saugaus tvarkymo Bendrijos sistema[7]. Direktyvos, kuri turi būti perkelta į valstybių narių nacionalinę teisę iki 2013 m. rugpjūčio 23 d., 9 straipsnyje numatyta: „Deramai atsižvelgdamos į subjektų, dėl kurių veiklos susidarė panaudotas branduolinis kuras ir radioaktyviosios atliekos, atsakomybę, valstybės narės užtikrina, kad taikant nacionalinę sistemą būtų reikalaujama nacionalinių programų, nurodytų 11 straipsnyje, įgyvendinimui, visų pirma panaudoto branduolinio kuro ir radioaktyviųjų atliekų tvarkymui, prireikus skirti pakankamai finansinių išteklių“. Šis principas, nurodytas ir rekomendacijoje, šiuo metu yra privalomo teisės akto, kurį visos valstybės narės turi perkelti į nacionalinę teisę, dalis. Į nacionalines panaudoto branduolinio kuro ir radioaktyviųjų atliekų programas turės būti įtrauktos visos atliekų rūšys ir visi jų valdymo etapai nuo generavimo iki dėjimo į atliekyną, taip pat pakankamai išsamus ilgalaikių išlaidų įvertinimo pagrindas, reikalingas siekiant sukaupti pakankamus atliekų tvarkymo fondus. Įpareigojimas įtraukti visus valdymo etapus nuo pat atliekų generavimo reiškia, kad bus įtraukta ir didelė dalis eksploatavimo nutraukimo veiklos. Nacionalinėse programose turėtų būti pateiktas išsamus visų atliekų tvarkymo etapų iki dėjimo į atliekyną (įskaitant tokią su tuo susijusią veiklą kaip moksliniai tyrimai ir plėtra) išlaidų įvertinimas. Jose taip pat turi būti pateikta informacija apie finansavimą. Jei nacionalinėje programoje būtų numatytas tik ilgalaikis tarpinis atliekų saugojimas, bet ne jų dėjimas į atliekyną, yra esama pavojaus, kad dėl sutaupytos pinigų sumos operatorius gali sustiprinti savo rinkos poziciją palyginti su konkurentais tose valstybėse narėse, kur atliekyno finansavimas yra privalomas. Tokia situacija galėtų būti vertinama kaip akivaizdus konkurencijos iškraipymas. Kai kuriais vertinimais potencialus su sąnaudomis susijęs pranašumas sudaro apie 3,5–4,0 procentus numanomų visų generavimo sąnaudų[8]. Direktyvoje taip pat nustatytos privalomos taisyklės, susijusios su finansavimo schemomis ir skaidrumu; tai taip pat atspindi kai kuriuos pagrindinius rekomendacijos principus. 10 straipsniu dėl skaidrumo užtikrinamas visuomenės informavimas ir teisė turėti galimybę veiksmingai dalyvauti sprendimų priėmimo procese. Į 12 straipsnį dėl nacionalinių programų įtrauktas įpareigojimas į jas įtraukti programos sąnaudų vertinimą ir galiojančias nacionalines finansavimo schemas, taip pat skaidrumo politiką arba procesą. Įvedus įpareigojimą valstybėms narėms nuolat peržiūrėti ir atnaujinti nacionalines programas, Direktyva padidinamas panaudoto branduolinio kuro ir radioaktyviųjų atliekų tvarkymo ir eksploatavimo nutraukimo finansavimo mechanizmų skaidrumas ir kokybė. Branduolinio saugumo direktyva 2009/71/Euratomas[9] yra svarbi eksploatavimo nutraukimui, nes į jos taikymo sritį įtraukti visi civiliniai branduoliniai įrenginiai, veikiantys pagal licenciją, įskaitant licencijas nutraukti branduolinio įrenginio eksploatavimą. Ji yra tolesnis ryžtingas žingsnis siekiant nustatyti branduolinių įrenginių eksploatavimo nutraukimo ir atliekų tvarkymo pakankamų finansinių išteklių kaupimo privalomas taisykles. Šios taisyklės yra tvirtas bendros teisinės sistemos ir tvirtos saugos principų Europos Sąjungoje pagrindas. Kartu su Komisijos 2006 m. rekomendacija jos sudarys sistemą, skirtą tęsti darbą toliau gerinant padėtį visose valstybėse narėse, kad būtų užtikrintas finansinių išteklių, skirtų eksploatavimo nutraukimui ir atliekų tvarkymui, pakankamumas, prieinamumas ir saugumas. Netgi visiškai perkėlus į nacionalinę teisę Branduolinių atliekų direktyvą, ENFDG tęs darbą kartu su Komisija, siekdama aiškaus eksploatavimo nutraukimo politikos ir strategijos supratimo, ir tuo tikslu pateiks naujausias žinias apie eksploatavimo nutraukimo išlaidų įvertinimus bei fondų valdymą ir analizuos galimus tolesnio bendradarbiavimo ir netgi derinimo būdus. ENFDG susitikime 2012 m. kovo mėn. buvo svarstomi kai kurie galimi tolesni klausimai. Reikėtų suderinti ataskaitų teikimą pagal rekomendaciją ir Branduolinių atliekų direktyvą. Pateikus pirmą ataskaitą pagal Branduolinių atliekų direktyvą, reikės apsvarstyti ataskaitos teikimą pagal rekomendaciją. Kitas svarbus klausimas šiame kontekste bus ENFDG santykio su Branduolinių atliekų direktyva svarstymas, taip pat atsižvelgiant į perkėlimo į nacionalinę teisę procesą ir sąsajas su ENSREG ir ENEF. ENFDG ir Komisija turėtų drauge parengti išsamiau apibrėžtą persvarstytą ENFDG mandatą. Būtų galima drauge apsvarstyti ir tokį svarbų klausimą kaip pastarojo meto bankų ir valstybės skolos krizių pamokos. Visose valstybėse narėse būtina reaguoti į pastarųjų kelerių metų sumaištį finansų rinkose, o bendradarbiavimas ENFD grupėje galėtų padėti užtikrinti, kad finansuoti eksploatavimo nutraukimą ateityje bus pasirengta geriau. [1] Atominių elektrinių išmontavimui skirtų finansinių išteklių naudojimo ataskaita, COM(2004) 719 final, 2004 10 26. [2] Europos Parlamento rezoliucija dėl atominių elektrinių išmontavimui skirtų finansinių išteklių naudojimo (2005/2027(INI)), P6_TA-PROV (2005) 0432. [3] OL L 330, 2006 11 28. [4] COM(2007) 794 final, 2007 12 12, http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2007:0794:FIN:LT:PDF. [5] OL L 199, 2011 8 2, p. 48, toliau vadinama Branduolinių atliekų direktyva. [6] OL L 199, 2011 8 2, p. 48. [7] OL L 199, 2011 8 2, p. 48. [8] Komisijos tarnybų darbinis dokumentas, pridedamas prie Tarybos direktyvos (Euratomas) dėl panaudoto branduolinio kuro ir radioaktyviųjų atliekų tvarkymo peržiūrėto pasiūlymo, Poveikio vertinimas COM(2010) 618, 2.3.3 skyrius. [9] OL L 172, 2011 8 2, p. 218.