Komisija iki galo išnaudojo išimtinėms aplinkybėms skirtą valstybės pagalbos taisyklių lankstumą – priėmė laikinąją valstybės pagalbos sistemą, kad valstybės narės įgytų priemonių rinkinį, specialiai pritaikytą ekonomikai remti šiais sudėtingais laikais. Per pastaruosius 18 mėnesių Komisija toliau pritaikė taisykles prie kintančių valstybių narių ir įmonių poreikių – penkiskart iš dalies pakeitė sistemą, kad valstybės narės galėtų imtis įvairių paramos priemonių. Iki šiol Komisija yra priėmusi daugiau kaip 670 sprendimų, kuriais patvirtinta daugiau kaip 3 trln. EUR įvairių tipų valstybės pagalbos įvairiuose visų 27 valstybių narių ekonomikos sektoriuose, įskaitant MVĮ skirtą paramą. Šie sprendimai buvo priimti per rekordiškai trumpą laiką, nes taikytos specialios priėmimo procedūros, ir Komisija ir valstybės narės glaudžiai bendradarbiavo.

Siekiant šių tikslų, Europai reikia stiprios ir atsparios bendrosios rinkos, kuri būtų palanki verslo veiklai visuose jos etapuose, sudarytų sąlygas visų dydžių įmonėms kuo labiau pasinaudoti Europos dydžiu ir pačioms išaugti taip, kad galėtų geriau konkuruoti globalizuotoje ekonomikoje. Jai reikalingos konkurencinės rinkos, siunčiančios teisingus kainų signalus, kad būtų skatinamos investicijos, sudarančios sąlygas kurti ir diegti su žalesniais produktais, paslaugomis ir vertės grandinėmis susijusias proveržio inovacijas, pažangesnę skaitmeninę infrastruktūrą ir priemones (pvz., debesiją, mikroprocesorius, dirbtinį intelektą) ir mažiau taršias bei veiksmingesnes gamybos technologijas. Europai reikia teisingos darbo rinkos ir konkrečių veiksmų, kuriais būtų šalinami esami ir nauji darbo jėgos įgūdžių trūkumai ir nelygybė. Jai reikia produktų ir paslaugų rinkimosi galimybės, kuri padėtų didinti tiekimo grandinių patikimumą ir įvairovę ir laiku patenkinti Europos įmonių ir vartotojų poreikius. Be to, jai reikia, kad ši galimybė turi būti įperkama visiems, visų pirma namų ūkiams ir MVĮ. Europai taip pat reikia išsaugoti sanglaudą, kad stiprinant bendrąją rinką nedidėtų ekonominiai, socialiniai ir teritoriniai skirtumai.

COVID-19 pandemija dar kartą parodė, kaip Europos ekonomika, būdama atspari ir pajėgi kurti inovacijas, gali išsiveržti į priekį: Europos pramonė skubinosi kurti veiksmingas vakcinas nuo COVID-19, per rekordiškai trumpą laiką pateikė jas rinkai ir tiekė jas pasauliui. Ji sugebėjo prisitaikyti prie krizės meto poreikių: gamybos linijas pertvarkė taip, kad jose būtų gaminamos visiems europiečiams reikalingos kaukės ir asmeninės apsaugos priemonės. Europos įmonės greitai pakeitė verslo modelius ir daugelis staigiai persiorientavo prie e. prekybos. To nebūtų buvę įmanoma pasiekti be lankstumo, noro imtis inovacijų ir paskatų veržtis į sėkmę, kurie, dešimtmečiais reguliuojant konkurenciją ir užtikrinant jos teisės aktų vykdymą, yra tapę Europos ekonomikos ypatybe.

Šiuo metu atliekama valstybės pagalbos taisyklių peržiūra taip pat siekiama užtikrinti derėjimą su įsigalėjusiais ir naujais Europos žaliajam kursui svarbiais reguliavimo principais, pavyzdžiui, principu „teršėjas moka“. Be to, šiose taisyklėse aptariant teigiamo ir neigiamo poveikio vertinimą daug dėmesio skiriama reikšmingos žalos nedarymo principui. Todėl Valstybės pagalbos klimatui, aplinkos apsaugai ir energetikai gairių projekte numatyta parama laipsniškam iškastinio kuro atsisakymui, patikslinant, kad valstybės parama projektams, susijusiems su tokiu kuru, ypač pačiu taršiausiu, pavyzdžiui, nafta, anglimi ir lignitu, veikiausiai nebus laikoma suderinama su valstybės pagalbos taisyklėmis. Apskritai Komisija, vertindama neigiamą pagalbos poveikį konkurencijai ir prekybai, prireikus gali atsižvelgti į neigiamą išorinį poveikį.

Peržiūrėtų Valstybės pagalbos aplinkos apsaugai ir energetikai gairių, dar vadinamų Valstybės pagalbos klimatui, aplinkos apsaugai ir energetikai gairėmis (jas numatyta taikyti nuo 2022 m.), ir susijusių Bendrojo bendrosios išimties reglamento (BBIR) skirsnių peržiūros tikslas – užtikrinti nuoseklią, perspektyvią ir lanksčią sistemą, kuri sudarytų sąlygas valstybėms narėms teikti reikiamą Žaliojo kurso įgyvendinimo paramą. Šiuo tikslu Komisija numato, kad naujosios Valstybės pagalbos klimatui, aplinkos apsaugai ir energetikai gairės padės remti, pavyzdžiui, bet kuria žaliajai pertvarkai palankia technologija grindžiamas pramonės pastangas mažinti priklausomybę nuo iškastinio kuro, taikant tokias priemones kaip anglies dioksido kainų skirtumo sandoriai dėl, pavyzdžiui, mažo anglies dioksido pėdsako vandenilio tiekimo. Be to, ji siūlo, pavyzdžiui, remti priemones, kurias taikant netaršūs ar mažataršiai gamybos procesai tampa ekonomiškai perspektyvūs (be kita ko, pertvarkant esamus įrenginius, kai reikalinga didesnė elektrifikacija). Siekdama atsižvelgti į įvairialypius poreikius, Komisija taip pat numato sudaryti palankesnes paramos sąlygas ir tokiose srityse kaip žiedinė ekonomika ir biologinė įvairovė, taip pat švarus arba netaršus judumas ir pastatų energijos vartojimo efektyvumas.

Valstybės pagalbos taisyklių vertė jau aiškiai įrodyta: antai, Valstybės pagalbos aplinkos apsaugai ir energetikai gairės padėjo įgyvendinti gerai parengtas viešosios paramos programas, kuriomis siekiama 2020 m. klimato srities tikslų, – į ekonomiką įlieta daugiau kaip 202 mlrd. EUR, be kita ko, siekiant didinti atsinaujinančiųjų energijos išteklių naudojimą tais atvejais, kuriais nepakako privačiųjų investicijų. Jos taip pat padėjo veiksmingai naudoti ribotus viešuosius išteklius: kadangi pagal valstybės pagalbos taisykles dėl pagalbos didelėms atsinaujinančiųjų išteklių elektrinėms pradėta reikalauti konkurencinių konkursų, kai kuriais atvejais tos pagalbos kaina sumažėjo daugiau nei perpus, o kai kurie jūros vėjo energijos projektai Europoje šiuo metu vykdomi be jokių subsidijų.

Konkurencijos politika gali papildyti reguliavimo sistemą – užtikrinti, kad rinkos būtų stiprios ir konkurencinės ir siųstų tinkamus kainų signalus dėl būtinų investicijų į reikiamas pertvarkos technologijas, kartu neleisdama didėti mokesčių mokėtojams tenkančių išlaidų. Ji gali padėti duoti įmonėms tinkamas paskatas efektyviai naudoti išteklius, išvengti situacijos, kai turtu nebeįmanoma pasinaudoti, ir atnaujinti gamybos procesus siekiant didesnio tvarumo. Be to, ji gali remti teisingą pertvarką, kuri sušvelnina socialines, ekonomines ir regionines perėjimo prie neutralaus poveikio klimatui ekonomikos pasekmes.

Konkrečias bylas Komisija svarstys nuolat tobulindama turimas analizės priemones, kad vertindama konkurenciją antimonopolinėse ir susijungimų bylose atsižvelgtų į galimas būsimas rinkos tendencijas ir pokyčius, susijusius, be kita ko, su verslo modeliais, technologijomis ir prekybos modeliais galimos konkurencijos aspektu, taip pat į konkurentų, be kita ko, iš ES nepriklausančių šalių, patekimo į rinką ir (arba) plėtros tikimybę. Galiausiai, ES konkurencijos politika ir vykdymo užtikrinimas atliepia dabartines ir numatomas rinkos sąlygas.

Atliekant peržiūrą svarstomos ir horizontaliosios konkurencijos priemonės, kurios aktualios įvairiems sektoriams ir teisinėms priemonėms. Visų pirma Komisija atnaujins 1997 m. pranešimą dėl rinkos apibrėžties, atsižvelgdama į reikšmingus pastarųjų dvidešimties metų pokyčius, konkrečiai į skaitmenizaciją ir naujus prekių ir paslaugų siūlymo būdus, ir į vis labiau persipynusį ir globalizuotą komercinių mainų pobūdį . Šiomis aplinkybėmis rinkos apibrėžtis yra svarbi priemonė Komisijai atliekant vertinimą susijungimų ir antimonopolinėse bylose, padėsianti suprasti konkurencinę įmonių veiklos aplinką tiek konkrečiu momentu, tiek iš dinamiškesnės perspektyvos. Kadangi rinkos nėra statiškos, ši analizė turi būti kartojama kiekvieną kartą, kad būtų atsižvelgta į gamybos procesų pokyčius, vartotojų pageidavimus ir kitus rinkos ypatumus, pvz., inovacijų ciklus, tiekimo grandines, skaitmeninių rinkų ir susijusių verslo modelių ypatumus ir prieigos prie naujų tiekėjų paprastumą, arba atsižvelgiama į reguliavimo pokyčius. Be to, kiekvieną kartą iš naujo taip pat turi būti vertinama rinkos geografinė aprėptis, todėl rinkos gali būti apibrėžtos tiek kaip vietos, tiek kaip pasaulinės, priklausomai nuo to, kaip jos iš tikrųjų veikia praktiškai, ypač vartotojų ir verslo klientų požiūriu. Komisija nesprendžia, kaip rinkos turėtų atrodyti. Komisija pagal rinkos dalyvių pateiktus faktus nagrinėja, kaip tam tikra rinka veikia praktiškai, ir tuo remdamasi vertina konkurenciją.

Tai rodo, kad konkurencijos politika nuolat padeda veiksmingai reaguoti į naujus rinkos pokyčius ir kintančius Sąjungos politikos tikslus. Konkurencijos taisyklės nesunkiai pritaikomos konkretiems atvejams pagal įmonių ir rinkų ypatumus vertinimo metu, remiantis naujausia rinkos ekonomikos dalyvių pateikta informacija apie esamas sąlygas ir numatomus rinkos pokyčius. Patirtis, sukaupta nagrinėjant bylas, padeda nuolat peržiūrėti konkurencijos taisykles. Per daugelį metų po tokių peržiūrų konkurencijos taisyklės buvo keliskart pritaikytos, kai to reikėdavo, taip pat buvo sukurta naujų priemonių. Šie pakeitimai užtikrino, kad konkurencijos politika ir toliau skatintų inovacijas ir be Sutarčių pažeidimų išsaugotų labai konkurencingą socialinę rinkos ekonomiką, kuri galiausiai naudinga ES piliečiams.

Be to, Komisija stengėsi prisitaikyti prie sparčiai kintančių skaitmeninių rinkų pobūdžio ir ypatumų. Pavyzdžiui, Komisija, taikydama laikinąsias priemones, pareikalavo, kad bendrovė „Broadcom“ nustotų savo verslo klientams taikyti su modemais ir televizorių priedėlių lustais susijusias išimtinumo sąlygas, ir toliau naudosis šia priemone, kad veiksmingai pašalintų bet kokią rimtos ir nepataisomos žalos konkurencijai riziką. Apskritai Komisija nuolat peržiūrės antimonopolinių procedūrinių ir analizės priemonių veiksmingumą, siekdama užtikrinti, kad jos atitiktų skaitmeninio amžiaus iššūkius.

Duomenys yra pagrindinės įmonių inovacinio potencialo sudedamoji dalis, todėl konkurencijos taisyklių vykdymo užtikrinimas papildo Komisijos reguliavimo veiksmus, kuriais skatinamas dalijimasis duomenimis ir vienodinamos prieigos valdytojų ir mažesnių įmonių veiklos sąlygos. Galimybė gauti duomenų arba juos kaupti buvo svarbus kelių naujausių susijungimo bylų klausimas ir yra esminis žalos teorijų elementas keliose pirmiau nurodytose nagrinėjamose antimonopolinėse bylose. Be to, Komisija, užtikrindama vykdymą, praktiškai pripažino privatumo, kaip konkurencijos parametro, svarbą ir priėmė įsipareigojimus garantuoti, kad greta kitų būtų išsaugota šis konkurencijos aspektas.

Valstybės pagalbos politika atlieka svarbią funkciją sudarant sąlygas siekti skaitmeninio dešimtmečio tikslų taip, kad būtų mažinama skaitmeninė atskirtis – ji užtikrina didesnę plačiajuosčio ryšio aprėptį, ypač kaimo ir atokiose vietovėse, ir skverbtį, taip pat paramą teikiant kokybiškesnes ir įperkamesnes paslaugas. Valstybės pagalbos plačiajuosčiam ryšiui gairės ir BBIR taisyklės palengvina tikslingą ir tvarų saugių ir veiksmingų tinklų diegimą tais atvejais, kai mažai tikėtina, kad privatūs paslaugų teikėjai investuos arba užtikrins sparčiai kintantiems verslo klientų poreikiams tenkinti tinkamą infrastruktūros lygį. Šiuo metu atliekant gairių peržiūrą siekiama dar labiau palengvinti plačiajuosčio ryšio tinklo diegimą ir plėtrą, taip spartinant skaitmeninę pertvarką ir didinant junglumą. Pavyzdžiui, Komisija naujosiomis gairėmis siekia gerokai išplėsti sąrašą kriterijų, kada investicijos į junglumą paprastai laikomos būtinomis norint reaguoti į kintančius poreikius, kartu palikdama valstybėms narėms laisvę konstatuoti didesnius poreikius. Be to, Komisija numato, kad į gairių taikymo sritį būtų įtrauktos investicijos į mobiliojo ryšio infrastruktūrą ir diegimo priemonės, pvz., junglumo ir socialiniai kuponai, taip derinantis prie technologijų pokyčių ir Sąjungos skaitmenizacijos bei socialinių tikslų.

COVID-19 krizė labai paspartino Europos ekonomikos skaitmeninę transformaciją. Darbas ir mokymasis nuotoliniu būdu beregint tapo norma, įmonės beprecedenčiu mastu perėjo prie e. prekybos, o viešojo administravimo institucijos įdiegė skaitmenines programėles viešosioms paslaugoms teikti. Tai rodo, kad Europa yra nepaprastai pajėgi prisitaikyti ir diegti inovacijas. Tačiau tai neturėtų būti dingstis nustoti stengtis, nes daugelio Europos ekonomikos sferų ir kai kurių regionų, visų pirma mažiausiai išsivysčiusių regionų, skaitmeninė transformacija atsilieka: trūksta kvalifikuotos darbo jėgos, įrengiama per mažai pažangios infrastruktūros ir pajėgumų, įmonės per mažai diegia našumą didinančių skaitmeninių priemonių. Komunikate „2030 m. skaitmeninės politikos kelrodis: Europos skaitmeninio dešimtmečio kelias“ nustatyti ES skaitmeninės transformacijos iki 2030 m. tikslai ir uždaviniai, kaip Sąjungos piliečiams ir įmonėms atverti skaitmeninę ateitį, kuri būtų orientuota į žmogų, tvari ir klestinti. 2021 m. rugsėjo 15 d. Komisijos pateiktame pasiūlyme dėl bendro teisėkūros institucijų sprendimo, kuriuo nustatoma politikos programa „Skaitmeninio dešimtmečio kelias“, yra iškelti skaitmenizacijos uždaviniai ir tikslai ir nurodytos konkrečios priemonės jiems pasiekti bendradarbiaujant Komisijai ir valstybėms narėms. Bent 20 proc. lėšų, numatytų valstybėms narėms pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, turi būti panaudota priemonėms, kurios padeda vykdyti skaitmeninę pertvarką.

Komisija yra pasirengusi reaguoti į įmonių prašymus dėl gairių, kurios užtikrintų teisinį tikrumą, be kita ko, tais atvejais, kai jos ketina sudaryti susitarimus dėl tvarumo tikslų įgyvendinimo. Be to, atlikdama horizontaliųjų bendrosios išimties reglamentų ir gairių peržiūrą, ji konsultuojasi dėl sąlygų, kuriomis konkurentų bendradarbiavimas gali padėti didinti produktų ar gamybos procesų tvarumą.

Be to, siekiant padėti Europos ūkininkams spręsti taršos, klimato kaitos ir kitus tvarumo uždavinius, reformuojant bendrą žemės ūkio politiką numatyta nauja nukrypti nuo antimonopolinių taisyklių leidžianti nuostata, taikoma susitarimams dėl tvaraus ūkininkavimo. Komisija parengs gaires, kurios padės suinteresuotiesiems subjektams įgyvendinti naują nukrypti leidžiančią nuostatą.

Vykdymo užtikrinimo konkurencijos bylose patirtimi Komisija pasinaudojo rengdama pasiūlymą dėl teisėkūros procedūra priimamo Skaitmeninių rinkų akto – naujos reguliavimo priemonės, kuria nustatomos taisyklės didelėms skaitmeninėms platformoms, atliekančioms prieigos prie skaitmeninių rinkų valdytojo funkciją. Po priėmimo Skaitmeninių rinkų aktas ir konkurencijos teisės aktų vykdymo užtikrinimas veiks kaip vienas mechanizmas: Skaitmeninių rinkų akte bus nustatytos ex ante taisyklės, taikytinos paskirtiesiems prieigos valdytojams siekiant užtikrinti, kad skaitmeninės rinkos būtų konkurencingos ir sąžiningos, o konkurencijos taisyklės ir toliau bus įgyvendinamos ex post kiekvienu konkrečiu atveju.

Skaitmeninių rinkų ypatumus atspindinčios konkurencijos taisyklės

Siekdama sustiprinti savo gebėjimą reaguoti į bet kokį galimą antikonkurencinį įsigijimą, Komisija paskelbė Susijungimų reglamento 22 straipsnio taikymo gaires, kad paskatintų valstybes nares, kai tinka, kreiptis dėl galimai problemiškų sandorių peržiūros, net jei jie neatitinka nacionalinių pranešimo ribų. Visų pirma tai galėtų būti daroma tam tikro novatoriškų skaitmeninių įmonių, kurių konkurencijos potencialas didesnis nei tai, ką rodo jų apyvarta, įsigijimo atveju. Komisijos pasiūlyme dėl Skaitmeninių rinkų akto yra nuostata, pagal kurią Komisijai būtų leista iš skaitmeninės prieigos valdytojų gauti informaciją apie skaitmenines paslaugas teikiančių įmonių įsigijimus ir taip praplėsti savo žinias apie šiuos sandorius ir juos grindžiančius verslo argumentus, taigi pagerinti turimas analizės priemones ir gebėjimą nustatyti įsigijimus, kurie gali daryti neigiamą poveikį konkurencijai.

Šioje naujoje verslo aplinkoje, kurioje varomąja inovacijų ir augimo jėga tapo duomenys, įmonės turi žinoti, kada ir kokio tipo duomenimis jos gali dalytis su konkurentais, tiekėjais ar verslo klientais. Kad būtų galima intensyviau dalytis duomenimis, kaip skatinama Komisijos iniciatyvomis dėl duomenų, pavyzdžiui, Duomenų valdymo aktu ir būsimu Duomenų aktu, ypač svarbus su konkurencijos taisyklių laikymusi susijęs nuspėjamumas. Atsiliepiant į šį poreikį, šiuo metu peržiūrimose Horizontaliųjų susitarimų gairėse atsiras atnaujintų rekomendacijų dėl dalijimosi duomenimis, siekiant užtikrinti, kad įmonės galėtų kuo geriau pasinaudoti duomenimis be žalos konkurencijai ir šioje srityje būtų visapusiškai išnaudotas Duomenų valdymo akto ir Duomenų akto potencialas. Be to, plečiantis internetinei prekybai ir augant interneto platformoms, įmonės turi žinoti, kokius apribojimus galima teisėtai įtraukti į sutartis su tiekėjais ar internetiniais platintojais. Kad būtų atsiliepta į šį raginimą, peržiūrint Vertikaliųjų susitarimų bendrosios išimties reglamentą ir gaires įmonėms bus pateiktos naujausios rekomendacijos, be kita ko, dėl naujų tiekimo ir platinimo modelių.

Įmonėms, norinčioms rinkai pateikti naujoviškų, veiksmingesnių skaitmeninę pertvarką įgyvendinančių sprendimų, gali reikėti bendradarbiauti. Atsižvelgdama į sparčiai kintantį skaitmeninių rinkų pobūdį ir ypatumus, Komisija yra pasirengusi, kai tinka, teikti rekomendacijas, kurios padėtų rengti konkurencijai palankius susitarimus, kurių galimą žalą verslo klientams nusvertų nauda, kuri be tų susitarimų nebūtų įmanoma. Pavyzdžiui, Komisija neseniai išsiuntė raštą „Gaia-X“ – organizacijai, kurios tikslas yra skatinti ir palengvinti atvirojo kodo programinės įrangos ir dalijimosi duomenimis infrastruktūros ir sietinės debesijos paslaugų kūrimą Europoje – su atsakymu, kaip vertinti, ar laikomasi su organizacijos naryste ir darbo taisyklėmis susijusių antimonopolinių taisyklių.

Skaitmeninių platformų plėtra padidino darbo rinkų lankstumą ir prieinamumą, tačiau kai kuriais atvejais platformų ekonomikoje ir už jos ribų darbo sąlygos tapo sunkios. Be teisėkūros iniciatyvos dėl darbo sąlygų gerinimo platformų ekonomikoje, Komisija pradėjo iniciatyvą, kuria siekiama išaiškinti aplinkybes, kada konkurencijos taisyklės netrukdo silpnose pozicijose esantiems savarankišką veiklą vykdantiems asmenims sudaryti kolektyvines sutartis, kurios pagerintų jų darbo sąlygas.

3.3Bendrosios rinkos atsparumo didinimas

Pastarieji keli mėnesiai mums taip pat priminė, kad bendroji rinka labai prisideda prie augimo, konkurencingumo ir užimtumo Sąjungoje, ir jos vaidmuo stiprinant ekonomiką ir didinant joje pusiausvyrą bei teisingumą yra reikšmingas. COVID-19 krizė aiškiai parodė, kad, siekiant atlaikyti krizes, bendroji rinka turi būti atspari ir dinamiška, kad galėtų greitai prisitaikyti prie kintančių aplinkybių. Ši krizė taip pat atskleidė grėsmes bendrajai rinkai, kurias kelia laisvo asmenų, prekių, paslaugų ir kapitalo judėjimo apribojimai, tiekimo grandinių sutrikimai ir būtiniausių prekių trūkumas.

Siekdama užtikrinti geresnį pasirengimą būsimoms krizėms, Komisija taip pat paskelbė ketinanti pasiūlyti bendrosios rinkos veikimo užtikrinimo ekstremaliose situacijose priemonę – struktūrinį sprendimą siekiant užtikrinti atsparumą, vienodas sąlygas ir sklandų bendrosios rinkos bei jos tiekimo grandinių veikimą galimų ateities krizių sąlygomis. Siūloma bendrosios rinkos veikimo užtikrinimo ekstremaliose situacijose priemonė, kaip reagavimo į krizes priemonė, priklauso nuo nuolatinių pastangų išsaugoti ir toliau stiprinti bendrąją rinką.

Daugeliu atvejų pats sektorius verslo sprendimais geriau nei kas kitas gali padidinti atsparumą ir sumažinti bet kokią priklausomybę, dėl kurios gali atsirasti pažeidžiamumas, be kita ko, įvairindamas tiekėjus, dažniau naudodamas antrines žaliavas ir pakeisdamas žaliavas kitais ištekliais. Jei tai neįmanoma, o gamybos arba tiekimo koncentracija riboja alternatyvių tiekėjų prieinamumą, Komisija atnaujintame naujos pramonės strategijos dokumente pasiūlė politikos priemonių rinkinį, kuris padėtų pramonei vaduotis iš tokios priklausomybės ir pagal poreikius plėtoti strateginius pajėgumus: siūloma įvairinti pasiūlą ir paklausą, remtis, kai įmanoma, skirtingais prekybos partneriais, taip pat kaupti atsargas ir prireikus veikti nepriklausomai nuo kitų.

Konkurencijos politika ir vykdymo užtikrinimas, kaip svarbūs bendrosios rinkos atsparumo veiksniai, papildo šiuos tikslus, nes užtikrina, kad rinkos išliktų atviros ir dinamiškos. Jie suteikia įmonių sėkmei reikalingas nuspėjamas rinkos sąlygas (ypač atsižvelgiama į MVĮ ir startuolius), padeda pagrindą stiprioms ir diversifikuotoms tiekimo grandinėms ir stabdo elgseną, kuri sukelia bendrosios rinkos susiskaidymą, pavyzdžiui, susitarimus, kurie trukdo laisvam tarpvalstybiniam prekių judėjimui. Kita vertus, Europos įmonių konkurencingumui ir mūsų bendram atsparumui įtaką daro konkurencijos sąlygos ir iškraipymai už Sąjungos ribų, įskaitant vyriausybių veiksmus.

Išvengti priklausomybės padeda ir ES ekonomikos atsparumą didina konkrečiai Europos susijungimų kontrolės priemonės, kuriomis užtikrinama tiekimo grandinių įvairovė. Jos leidžia įmonėms augti iki konkurencijai reikalingo masto, jei tik rinkoje pakanka konkurencijos ir pasirinkimo, kurie skatina nuolatines inovacijas ir investicijas. Panašiai, jei susijungia įvairiuose tiekimo grandinės lygmenyse veikiančios įmonės, susijungimo kontrolė užtikrina, kad konkurencijos sąlygomis visos bendrojoje rinkoje veikiančios įmonės ir toliau galėtų naudotis galutinės grandies konkurentams būtinais ištekliais arba kad tiekėjų konkurentams nebūtų trukdoma pasiekti pakankamą tolesnės grandies verslo klientų skaičių. Vertindama susijungimus Komisija atsižvelgia į daugelį veiksnių, pavyzdžiui, kainą, kokybę, pasirinkimą ir inovacijas. Gali skirtis verslo klientų vertinami kokybės parametrai, tokie kaip tiekimo patikimumas arba nuspėjama trukmė.

Be to, konkurencijos politika sudaro sąlygas ES įmonėms suvienyti jėgas, kad galėtų sparčiau vykdyti mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą, kurti, gaminti ir komercializuoti produktus ar paslaugas, kurių joms gali reikėti savo veiklai. Tai gali padėti mažinti priklausomybę ir didinti ekonomikos atsparumą. Pavyzdžiui, pagal laikinąją antimonopolinių klausimų sistemą įmonėms leista bendradarbiauti siekiant išvengti COVID-19 pacientų gydymui ligoninėje reikalingų ypatingos svarbos vaistų trūkumo arba pašalinti vakcinų gamybos kliūtis. Įmonės gali sudaryti bendros gamybos susitarimus, jei bendradarbiaudamos jos gali jungti savo pajėgumus, kad galėtų pateikti naują produktą ar paslaugą. Be to, įmonės gali sudaryti mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros susitarimus, pavyzdžiui, dėl vienas kitą papildančių įgūdžių ir turto, ir taip galbūt patobulinti produktus arba sukurti naujus ir plėtoti bei rinkoje platinti technologijas greičiau nei be bendradarbiavimo, taip užtikrinant ES ekonomikos atsparumą.

Dabar peržiūrint horizontaliųjų ir vertikaliųjų susitarimų bendrosios išimties reglamentus ir gaires antimonopolinės priemonės bus atnaujintos taip, kad tokie konkurenciją skatinantys susitarimai būtų remiami. Komisija taip pat parengė konkurencijos taisyklių laikymosi programą, kuria būtų galima naudotis kuriant pramonės aljansus strategiškai svarbiose srityse, tokiose kaip baterijos, puslaidininkiai, debesija ir tinklo paribio kompiuterija. Tai palengvins atvirą ir skaidrų visų suinteresuotųjų partnerių bendradarbiavimą ir bendrus veiksmus, nepakenkiant veiksmingai konkurencijai ir atsižvelgiant į galimą pasaulinį aspektą.

Norint pasiekti pakankamą didelio masto mokslinių tyrimų ir infrastruktūros projektų finansavimo mastą, reikia derinti viešojo ir privačiojo sektorių pastangas. Viena iš turimų priemonių yra BEISP sistema, kuri skatina derinti nacionalines lėšas su ES arba privačiojo sektoriaus finansavimu. Pavyzdžiui, Komisija yra pasirengusi sudaryti sąlygas ES lėšomis bendrai finansuoti galimą sveikatos srities BEISP, kuris gali padėti siekti ES sveikatos ir atsparumo tikslų – kurti naujos kartos medicinines atsako priemones arba su gamyba susijusias proveržio technologijas.

Be to, ES valstybės pagalbos taisyklėse taip pat numatyta įvairių priemonių, kurių paskirtis – užtikrinti, kad gamybos pajėgumai būtų parengti galimoms būsimoms sveikatos krizėms ir reagavimui į jas. Pavyzdžiui, valstybės narės galėtų užtikrinti vakcinų tiekimo saugumą, koordinuodamos savo pastangas, kad per krizę trūkumo rizika būtų mažesnė, ir laikydamosi visuotinės ekonominės svarbos paslaugų (VESP) sistemos sąlygų, kurios valstybėms narėms suteikia didelę veiksmų laisvę apibrėžiant VESP tikslus. Tokie projektai galėtų būti patikėti įmonėms pagal atvirą visoje Europoje surengto konkursą ir papildytų ES pastangas įsteigti Europos reagavimo į ekstremaliąsias sveikatos situacijas instituciją (HERA).

Valstybės pagalbos taisyklės taip pat suteikia įvairių galimybių didinti ES mikroprocesorių sektoriaus atsparumą. Pavyzdžiui, pasimokiusi iš sėkmingo pirmojo mikroelektronikos srities BEISP, kuriuo siekta remti novatoriškų mikroelektronikos technologijų ir komponentų kūrimą ir jų pirmąjį pramoninį diegimą, Komisija aktyviai remia dabartines valstybių narių pastangas sukurti antrą BEISP. Be to, neseniai iš dalies pakeitusi BBIR, Komisija supaprastino valstybės pagalbos taisykles, taikomas nacionaliniam projektų ar finansinių priemonių, susijusių su pagrindine ES mokslinių tyrimų ir inovacijų finansavimo programa „Europos horizontas“ ir su programa „InvestEU“, kurios paskirtis – ES politikos tikslais telkti viešąsias ir privačiąsias investicijas, finansavimui. Taip didinama nacionalinės ir ES finansavimo politikos sinergija, siekiant, kad ES ateityje būtų konkurencingesnė, be kita ko, puslaidininkių srityje.

Be to, buvo paskelbta apie Europos lustų aktą, kai pasaulyje atsiradęs puslaidininkių trūkumas parodė ypatingą šio sektoriaus reikšmę įvairiausioms Europos pramonės sritims (nuo automobilių iki sveikatos priežiūros). Ši reikšmė ateityje vis didės, nes spartėjant dvejopai pertvarkai auga junglumo, kibernetinio saugumo ir energijos vartojimo efektyvumo poreikiai. Norint pasiekti Europos Vadovų Tarybos patvirtintus skaitmeninio dešimtmečio ir su juo siejamus 2030 m. tikslus, būtina užtikrinti atsparų ir saugų puslaidininkių tiekimą Europos pramonei. Trūkumas taip pat atskleidė Europos priklausomybę nuo tiekimo iš riboto skaičiaus įmonių ir vietų, taip pat jos pažeidžiamumą eksporto iš trečiųjų šalių apribojimų ir kitokio sutrikimo dabartiniame geopolitiniame kontekste atveju. Be to, šią priklausomybę dar labiau didina itin didelės patekimo į rinką kliūtys ir sektoriaus kapitalo intensyvumas, taip pat ypatingas jo aktualumas esamoms ir būsimoms saugumo ir gynybos prietaikoms. Įvertinusi visus veiksnius ir remdamasi SESV 107 straipsnio 3 dalimi, Komisija gali numatyti patvirtinti viešąją paramą, kuria būtų šalinamos galimo puslaidininkių ekosistemos (konkrečiai, unikalių europinių gamyklų) finansavimo spragos Sąjungoje. Tokiai pagalbai turėtų būti taikomos griežtos apsaugos priemonės, siekiant užtikrinti, kad pagalba būtų būtina, tinkama bei proporcinga ir kad būtų kuo labiau išvengta nederamų konkurencijos iškraipymų, o nauda pasiskirstytų plačiai ir be diskriminacijos visoje Europos ekonomikoje. Visi atvejai, susiję su tokio itin svarbaus produkto tiekimu, turi būti kruopščiai išnagrinėti atsižvelgiant į kiekvieno jų pranašumus.

Globalizuotame pasaulyje, kuriame vertės grandinės yra tarptautinės, Europos atsparumas neįmanomas be gerai veikiančių daugiašalių ir dvišalių prekybos režimų. Bendrosios rinkos atvirumas prekybai ir investicijoms yra Sąjungos, kaip didžiausios importuotojos ir eksportuotojos, stiprioji pusė ir augimo bei atsparumo veiksnys. Tačiau norint užtikrinti Europos įmonių konkurencingumą bendrosios rinkos suteikiamo masto ir vienodų sąlygų gali nepakakti, jei sąžininga konkurencija nebus garantuota ir pasaulinėje arenoje. Atvirumas neįmanomas be teisingumo – tiek užsienyje, tiek viduje. 2021 m. gegužės 5 d. Komisija pasiūlė naują reglamentą, kuriuo siekiama kovoti su užsienio subsidijų iškreipiamuoju poveikiu bendrojoje rinkoje. Juo siekiama pašalinti reglamentavimo spragą papildant įvairias turimas bendrosios rinkos bei konkurencijos priemones (taip prisidedant prie to, kad Europos rinkos taptų teisingesnės ir konkurencingesnės) ir esamas prekybos politikos priemones.

4.Išvada