Solidarity with Responsibility

Dėl to Sąjungos civilinės saugos mechanizmas dažnai neduoda rezultato, kurio iš jo galima tikėtis. Pavyzdžiui, kai šiais metais kilus miškų gaisrams paprašyta pagalbos, reali pagalba suteikta tik 10 atvejų iš 17. Kartais reaguota pernelyg lėtai. Tam labai didelę įtaką turėjo tai, kad nemažoje dalyje nelaimių ištiktų šalių trūko gaisrų gesinimo lėktuvų ir oro laivyno išteklių (tiek skaičiaus, tiek jų eksploatavimo laikotarpio požiūriu). Gaisrų gesinimo lėktuvų trūkumą dar labiau užaštrino tokių lėktuvų specifinis pobūdis ir didelės jų gamybos sąnaudos, o tai reiškia, kad rinkoje jų nėra paprasta gauti. Šios aplinkybės labai stipriai paveikė atitinkamų Europos koordinuotam atsakui iš anksto įsipareigotų skirti išteklių veiksmingumą ir atskleidė išteklių stygių ES lygmeniu. Tai taip pat rodo, kad šiandien nebeužtenka paskatų kurti stiprius ES civilinės apsaugos pajėgumus ir būti pasirengtus juos panaudoti teikiant pagalbą kitose valstybėse narėse ištikus nelaimei. Trumpai tariant, didelės šių metų nelaimės parodė, kad mes jau pasiekėme Sąjungos civilinės saugos mechanizmo (su dabartine jo struktūra ir veikimo modeliu) galimybių ribas.

Kartu ir paskatų valstybėms narėms teikti pagalbą per Sąjungos civilinės saugos mechanizmą yra labai nedaug, nes iš ES biudžeto finansuojama tik transporto išlaidų dalis. Tačiau daugumos operacijų atveju iš taško A į tašką B nuvykti nėra brangu – veiklos išlaidos gerokai viršija transporto išlaidas. Pavyzdžiui, didelės lauko ligoninės transportavimas sudaro tik nedidelę dalį jos veiklos išlaidų, kurios siekia maždaug 6 mln. EUR per mėnesį. Atskraidinti lėktuvą iš Prancūzijos į Portugaliją irgi yra pigu, palyginti su jo kelių dienų veiklos išlaidomis vietoje. Iš ES biudžeto šių išteklių veiklos išlaidos nefinansuojamos.

Valstybės narės ir trečiosios šalys Europos Sąjungos civilinės saugos mechanizmu gali pasinaudoti tada, kai ištikus nelaimei savų išteklių nebepakanka. Mechanizmas veikia savanorišku pagrindu – valstybė narė ar trečioji šalis per Europos Komisijos Reagavimo į nelaimes koordinavimo centrą pateikia pagalbos prašymą, o kita valstybė narė gali nuspręsti siūlyti pagalbą arba ne. Siekiant užtikrinti tam tikrą nuspėjamumą, nuspręsta sukurti vadinamąjį savanorišką išteklių telkinį. Valstybės narės skiria išteklių, kurių Komisija gali paprašyti, tačiau teikti pagalbą jos neprivalo. Dažnai valstybės narės nėra pajėgios to padaryti, ypač tais atvejais, kai kelias valstybes nares tos pačios nelaimės ištinka vienu metu.

Europa yra ne viena. Incidentai visame pasaulyje rodo panašias prastėjančias tendencijas: šiais metais Kaliforniją užgriuvo vienas po kito sekę stiprūs miškų gaisrai, kurie išdegino daugiau kaip 200 tūkst. ha miškų – dvigubai daugiau nei vidutiniškai per penkerius metus ; Brazilija dėl miškų gaisrų 2017 m. gali laikyti prasčiausiais metais ; daugiau kaip pusę milijono hektarų miškų suniokojo gaisrai Čilėje, siautėję nuo 2016 m. liepos mėn. iki 2017 m. vasario mėn., su kuriais aktyviai kovoti padėjo Europa . 2017 m. Afrikoje ir Azijoje būta nemažai pražūtingų potvynių ir visame pasaulyje – niokojančių žemės drebėjimų: rugsėjo mėnesį Meksiką sukrėtė žemės drebėjimas, kuris nusinešė daugiau kaip 270 žmonių gyvybę, sugriovė daug pastatų, suniokojo šimtus istorinę vertę turinčių statinių. Žemės drebėjimas, kuris sudrebino Irako ir Irano pasienio regioną šių metų lapkričio 12 d., nusinešė ne mažiau kaip 420 žmonių gyvybę; per jį sužeista daugiau kaip 7 000 žmonių, apgadinta tūkstančiai namų ir kultūros paveldo objektų, rimtai sutrikdytas pagrindinių aprūpinimo vandeniu ir energija paslaugų tiekimas. Čilė ir Turkija šiais metais taip pat patyrė žemės drebėjimų.

Be šių ekologinių katastrofų, Europą taip pat sukrėtė teroro išpuoliai, pareikalavę nemažai aukų, be kita ko, po šių išpuolių daug žmonių buvo būtina nedelsiant gydyti dėl sudėtingų nudegimų. Ebolos ir Zika virusai taip pat priminė apie gresiantį epidemijų ir ekstremalių sveikatai situacijų pavojų.

Be to, 2017 m. nuvilnijo ne viena niokojančių miškų gaisrų banga. Sunaikinta daugiau kaip milijonas hektarų miškų (tai beveik tris kartus viršija ES penkerių metų vidurkį), iš jų pusė – vien Portugalijoje. Tai teritorija, keturis kartus didesnė už Liuksemburgą ar daugiau kaip dešimt kartų didesnė už Berlyną. Tragiškai žuvo daugybė žmonių. Nuo birželio iki spalio mėn. vien Portugalijoje žuvo per 100 žmonių. Dėl gaisrų sunaikinta daug turto, padaryta daug ekonominės žalos, be kita ko, infrastruktūros tinklams, verslui (prekybos ir gamybos srityse), žemės ūkio ir miškininkystės veiklai. Vien Portugalijoje tiesioginė ekonominė miškų gaisrų žala birželio – rugsėjo mėn. vertinama beveik 600 mln. EUR, o tai sudaro 0,34 proc. Portugalijos bendrųjų nacionalinių pajamų. Miškų gaisrai tampa realybe ir naujose vietose – 2017 m. jie siautė Airijos ir Grenlandijos teritorijose.

Tiek Europoje, tiek visame pasaulyje, didėja klimato kaitos sukeltų ekstremalių klimato reiškinių poveikis . Pagrindinės tendencijos rodo, kaip klimato kaita prisideda prie didesnio miškų gaisrų intensyvumo ir ilgesnės miškų gaisrų sezono trukmės Pietų Europoje, gaisringų teritorijų išsiplėtimo į šiaurę, taip pat dažnesnės audrų ir potvynių rizikos . Neskaičiuojant nusineštų gyvybių, nuo 1980 m. ES valstybės narės dėl oro sąlygų ir ekstremalių klimato reiškinių patyrė per 360 mlrd. EUR nuostolių . Kartu dėl padidėjusio išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio klimato kaitą spartina ir tokie ekstremalūs reiškiniai kaip miškų gaisrai .

Europoje vis dažnesni itin intensyvūs ir sunkiai nuspėjami ekstremalūs klimato reiškiniai bei žemės drebėjimai, dėl kurių žūva žmonės, suniokojamas turtas ir kultūrinis paveldas. Jie nusineša daug gyvybių ir katastrofiškai paveikia pragyvenimo sąlygas. Europos tautos nusprendė sukurti Europos Sąjungą (ES), kad galėtų drauge skatinti bendrą gerovę, kartu šalinti sunkumus ir per vienybę bei solidarumą tapti stipresnės. Būtent sauganti Europa turi galimybių pateikti ryžtingą atsaką.

Tad Europos Sąjunga turės civilinės saugos mechanizmą, kuris bus grindžiamas dviem ramsčiais: patikimu dalijimusi valstybių narių ištekliais per Europos civilinės saugos rezervą ir „rescEU“, kuris būtų nedelsiant mobilizuojamas ir kraštutiniu atveju pasitelkiamas išteklius. Tai būtų paprastesnės sistemos su mažiau biurokratizmo ir, svarbiausia, leidžiančios greitai ir tinkamai reaguoti, pagrindas. Civilinės saugos mechanizmas suteiktų papildomą saugos laidą, padedantį apsaugoti mūsų piliečius ištikus nelaimei.

Į pasiūlymą taip pat įtrauktos nuostatos, skirtos užtikrinti tinkamą ES lėšų išmokėjimo per Sąjungos civilinės saugos mechanizmą matomumą Sąjungoje.

Sauganti Europa taip pat privalo gebėti į nelaimes reaguoti skubiai, išvengiant ilgos biurokratinių procedūrų grandinės. „rescEU“ šią problemą spręs per tvirtus ir patikimus reagavimo išteklius, kuriuos galima panaudoti gavus valstybių, negalinčių savo jėgomis susidoroti su nelaime ir gaunančių nepakankamą išorės pagalbą, prašymą. „rescEU“ bus galima pasinaudoti tada, kai nacionalinių išteklių nebepakanka. Vis dėlto jis nepakeis pastangų nacionaliniu, regionų ir vietos lygmeniu – su rizika susijusi padėtis nuolat kinta, tad pasirengimą būtina stiprinti visais lygmenimis.

Kartu pagal Sąjungos civilinės saugos mechanizmą turėtų būti nustota bendrai finansuoti išteklių, kurie suteikiami ad hoc pagrindu ir be jokios galimybės numatyti faktines galimybes jais pasinaudoti ištikus nelaimei, naudojimą.

Pirma, tam, kad pasiūlytų prasmingą ir nuoseklų ES reagavimą į nelaimes ir įveiktų esamos savanoriškos sistemos pagal Sąjungos civilinės saugos mechanizmą trūkumus, Komisija skubiai sutelks atitinkamų ES išteklių rezervą – „rescEU“. „rescEU“ sudarys ištekliai, kuries leis ES reaguoti į nelaimes, per pastaruosius kelerius metus dažniausiai veikusias Europos socialinę struktūrą. Jiems priskiriami miškų gaisrų gesinimo lėktuvai, didelio galingumo siurbimo įranga, paieškos ir gelbėjimo operacijų miestuose įranga ir kovos su rizika visuomenės sveikatai pajėgumų, pvz., lauko ligoninių ir greitosios medicinos pagalbos komandų, kūrimas. Jei bus nustatytas naujas patvirtintas išteklių trūkumas, Komisija deleguotuoju aktu nustatys papildomus išteklius, kurie galėtų tapti „rescEU“ dalimi.

Bendras ES požiūris reiškia didesnes galimybes būti pasirengusiems suteikti pagalbą bet kuriuo metu. Turint tai omenyje, pasiūlyme numatytos dvi kryptys dėl to, kaip užpildyti išteklių spragas, kad sustiprėtų Sąjungos gebėjimas geriau drauge reaguoti į ištikusias nelaimes.

c) užtikrinti, kad Sąjungos civilinės saugos mechanizmo administracinės procedūros, susijusios su parama skubios pagalbos veiksmams, būtų lanksčios ir veiksmingos.

b) daugiau dėmesio teikti prevenciniams veiksmams, kurie būtų nelaimių rizikos valdymo ciklo dalis, taip pat padidinti nuoseklumą su kitomis pagrindinėmis ES politikos sritimis, kurios, be kita ko, vykdo veiklą prisitaikymo prie klimato kaitos, nelaimių prevencijos ir reagavimo į jas srityse;

a) sustiprinti bendrą ES ir valstybių narių gebėjimą reaguoti į nelaimes ir spręsti pasikartojančio bei atsirandančio išteklių trūkumo problemą, sukuriant dvejopą reagavimo išteklių sistemą: atitinkamą reagavimo išteklių rezervą, kuris būtų valdomas Sąjungos lygmeniu, vadinamąjį „rescEU“, ir veiksmingesnį bei dinamiškesnį valstybių narių įnašą per Europos civilinės saugos rezervą;

Komisija skatins diskusijas su pramonės atstovais dėl to, kaip paspartinti išteklių, kurių iš karto neįmanoma gauti rinkoje (pvz., gaisrų gesinimo lėktuvų), gamybą.

Pasiūlymu siekiama supaprastinti administracines procedūras, kad sutrumpėtų laikas, per kurį suteikiama pagalba. Juo dabartinė sistema supaprastinama taip:

Pasiūlymu taip pat atveriamos galimybės kurti atitinkamą Europos civilinės saugos žinių tinklą, tarpusavyje bendradarbiaujant tokioms iniciatyvoms kaip Nelaimių rizikos valdymo žinių centras; šis tinklas turėtų sustiprinti Sąjungos civilinės saugos mechanizmo mokymo dalį, tarpusavyje glaudžiai bendradarbiaujant atitinkamos srities nacionalinėms struktūroms. Žinių tinklo paskirtis būtų didinti bendro ES nelaimių valdymo veiksmingumą. Jis turėtų būti sukurtas kaip visos Europos specializuotų mokymo ir pratybų centrų tinklas, per kurį būtų skleidžiama geriausia Europos ir tarptautinė patirtis, tobulinama sąveika, stiprinamos priimančiosios šalies paramos priemonės ir vykdomos bendros ES pratybos. Galiausiai šis Europos civilinės saugos žinių tinklas padės skatinti bendradarbiavimą, tarpusavio supratimą ir kurti bendrą Sąjungos pasirengimo nelaimėms kultūrą. Glaudesnis bendradarbiavimas, bendras mokymas ir scenarijais grindžiamos pratybos leis padidinti bendro ES pasirengimo nelaimėms ir reagavimo į jas veiksmingumą.

4. Papildomumas su kitomis ES nelaimių valdymo srities politikos priemonėmis

Norint, kad rizika ilguoju laikotarpiu būtų mažesnė, aukšto lygio solidarumą ir atsakomybę, susijusius su reagavimu ir pasirengimu, turi lydėti būtinos prevencijos priemonės. Tai neišvengiamai reikš ne tik didesnį ES politikos priemonių, bet ir nacionalinio lygmens priemonių koordinavimą, į kurį bus įtraukti regionų ir vietos subjektai, bei įvairių valstybių narių turimų priemonių koordinavimą.

Nelaimių rizikos valdymo aspektai vis dažniau įtraukiami į įvairias ES politikos priemones. Pavyzdžiui, pagal ES prisitaikymo prie klimato kaitos strategiją remiami atsparumą klimato kaitai didinantys ES veiksmai, skatinant pagrindinių sektorių prisitaikymą ir užtikrinant sąveiką su nelaimių rizikos valdymu. Šie aspektai taip pat įtraukti į finansines priemones, tarp kurių – Europos struktūriniai ir investicijų fondai, Solidarumo fondas, aplinkos apsaugos teisės aktai (pvz., potvynių valdymo planai ir ekosistemomis grindžiami sprendimai), moksliniai tyrimai ir inovacijos, prisitaikymo prie klimato kaitos strategija, politikos priemonės, kuriomis siekiama šalinti rimtas tarpvalstybinio pobūdžio grėsmes sveikatai ir kt. . Be to, didesnė investicijų ES apsauga nuo nelaimių prisideda prie tvirtesnio atsparumo ir tvaraus ekonomikos augimo.

Didžioji dalis nelaimių prevencijai ir valdymui paremti skirtų ES lėšų šiuo metu planuojama per Europos struktūrinius ir investicijų fondus:

×2014–2020 m. laikotarpiu 20 valstybių narių prisitaikymui prie klimato kaitos ir nelaimių prevencijai ir valdymui skirta beveik 8 mlrd. EUR iš sanglaudos politikos fondų, tad šie fondai tapo didžiausiu ES šios srities finansavimo šaltiniu .

×Viena iš Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) prioritetinių sričių kaimo plėtros srityje yra „ūkių rizikos prevencijos ir valdymo rėmimas“. Šis fondas taip pat remia miškininkystės priemones, tarp jų – konkrečias miškų gaisrų prevencijos ir miškų atkūrimo priemones. 2014–2020 m. laikotarpiu šiam konkrečiam tikslui numatyta skirti maždaug 2,3 mlrd. EUR. Didžiąją dalį suplanuotų priemonių, skirtų investicijoms į prevencijos veiksmus gaivalinių nelaimių ir katastrofinių įvykių pasekmėms mažinti, taip pat žemės ūkio paskirties žemės ir gamybos potencialo atkūrimui per šį programavimo laikotarpį vis dar reikia įsisavinti.

Be to, nuo to laiko, kai 2002 m. buvo įsteigtas ES solidarumo fondas kaip (re)finansavimo priemonė vykdant skubios pagalbos ir atkūrimo veiksmus po didelių gaivalinių nelaimių, Komisija intervencijoms po gaivalinių nelaimų skyrė daugiau kaip 5 mlrd. EUR finansinės paramos.

Siekiant užtikrinti, kad lėšos būtų leidžiamos veiksmingai ir efektyviai, norint gauti finansavimą iš Europos struktūrinių ir investicijų fondų, nustatytos išankstinės sąlygos, susijusios su nelaimių rizikos prevencija ir valdymu ir prisitaikymu prie klimato kaitos – investicijoms į rizikos prevenciją, įskaitant prisitaikymą prie klimato kaitos ir valdymą, būtinas nacionalinis ar regioninis rizikos vertinimas. Ši sąlyga valstybėms narėms suteikė paskatą įgyvendinti struktūrinius savo nelaimių rizikos valdymo sistemų pokyčius, padidinti savo administracinius pajėgumus ir pagerinti savo investicijų kokybę.

Prevencijos ES didinimas taip pat grindžiamas tvirtu žinių pagrindu, kurį teikia mokslinė parama, taip pat veiksminga išsamių įrodymų sklaida, įgyta patirtimi, gerosios praktikos pavyzdžiais ir projektų rezultatais. Išankstinė sąlyga siekiant informuotumo apie riziką ir norint ES kurti rizikos prevencijos kultūrą – suprasti, kokia yra nelaimių rizika.

Nemažai kitų ES politikos priemonių ir fondų gali paremti reagavimo ir atkūrimo pastangas; paramą, be kita ko, galima gauti pagal Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai atkūrimo veiksmus, pasinaudojant iš sanglaudos politikos fondų finansuojamų programų lankstumu ir aktyvavus ES solidarumo fondą. Be to, Europos solidarumo korpusas jauniems žmonėms suteikia galimybę pagelbėti bendruomenėms, dedančioms pastangas užkirti kelią nelaimėms, ar padėti joms atsikurti – tai yra tvirtas ES solidarumo ženklas.

Apskritai atnaujinant atitinkamas ES acquis sritis taip pat reikėtų atsižvelgti į tai, kad svarbu prisidėti prie nelaimių prevencijos ir reagavimo į jas.