(6)Savo paraiškoje Portugalijos institucijos išsamiai apibūdina nelaimės pobūdį ir poveikį. Nuo rugsėjo 26 d. Azorų regiono civilinės saugos ir priešgaisrinės apsaugos tarnyba rengėsi atslenkančiam uraganui. Tada didžiausia žala buvo padaryta vietovėse, kuriose labiausiai justi vėjo ir bangų poveikis, visų pirma uostuose. Be to, buvo nutrūkusi vandentiekio, energetikos ir ryšių tinklų veikla. Padaryta žala keliams, oro uostams, mokykloms ir ligoninėms, taip pat kitiems viešiesiems objektams. Dėl to nuostolių patyrė privatūs asmenys, įmonės, žuvininkystė, žemės ūkis ir turizmas. Smarkiai nukentėjus pakrančių apsaugos infrastruktūrai išaugo grėsmė gyventojams.

(2)Tai – gaivalinė nelaimė, todėl ji patenka į Europos Sąjungos solidarumo fondo taikymo sritį.

(3)Nelaimės padarytą bendrą tiesioginę žalą Ispanijos valdžios institucijos įvertino 2 269,7 mln. EUR. Paraiška pateikta remiantis regioninių nelaimių kriterijais, išdėstytais reglamento 2 straipsnio 3 dalyje, kurioje terminas „regioninė nelaimė“ apibrėžtas kaip bet kuri gaivalinė nelaimė, dėl kurios reikalavimus atitinkančios valstybės NUTS 2 lygmens regione padaryta tiesioginė žala viršija 1,5 % to regiono BVP. Kadangi nelaimė ištiko kelis regionus, atsižvelgiama į BVP vidurkį, apskaičiuotą pagal žalos dalį kiekviename regione. Todėl žalos, apie kurią pranešė Ispanija, suma sudaro 2,65 % svertinio regioninio BVP.

(4)Bendra tiesioginė žala yra Fondo finansinio įnašo sumos apskaičiavimo pagrindas. Kaip apibrėžta reglamento 3 straipsnyje, finansinis įnašas gali būti naudojamas tik svarbiausioms gelbėjimo ir atstatymo operacijoms finansuoti.

(5)Savo paraiškoje Ispanija paprašė sumokėti avansą, kaip nustatyta reglamento 4a straipsnyje. 2020 m. vasario 13 d. Komisija priėmė Įgyvendinimo sprendimą C(2020) 905 skirti 5 674 336 EUR avansą (t. y. 10 % nuo numatomo Fondo finansinio įnašo) ir po to Ispanijai jį visą išmokėjo.

(6)Savo paraiškoje Ispanijos institucijos išsamiai apibūdino nelaimės pobūdį ir poveikį. Ekstremalus kritulių kiekis buvo didžiausias per pastaruosius 140 stebėjimo metų, jo sukelti dideli potvyniai nusinešė 8 žmonių gyvybes. Tūkstančiai žmonių turėjo būti evakuoti iš namų ir apgyvendinti laikinuose būstuose. Nukentėjusių vietovių gyventojų gyvenimo sąlygos dėl DANA labai pablogėjo, privačiajam ir viešajam turtui padaryta didelė fizinė žala. Buvo apgadinta kelių, geležinkelių ir oro uostų infrastruktūra, teko nutraukti susisiekimą. Erozija padarė žalos vandentiekio tinklams, apsauginei infrastruktūrai ir aplinkai. Taip pat nuniokoti paplūdimiai ir sugadinta pakrančių infrastruktūra.

(7)Ispanija apskaičiavo, kad gelbėjimo ir atstatymo operacijų, kurios atitinka reglamento 3 straipsnio 2 dalies reikalavimus, išlaidos sudaro 650,6 mln. EUR. Šios išlaidos suskirstytos pagal operacijų tipą. Didžiausia reikalavimus atitinkančių išlaidų dalis (daugiau kaip 385 mln. EUR) yra valymo operacijų išlaidos. Antra pagal dydį išlaidų dalis (247 mln. EUR) tenka infrastruktūros taisymui.

(8)Ispanijos prašymu „Copernicus“ pateikė palydovines nuotraukas reagavimo priemonėms pagrįsti.

(9)Ispanijos valdžios institucijos patvirtino, kad reikalavimus atitinkančių išlaidų draudimas nedengia.

(10)Valensijos savivaldybė yra labiau išsivystęs regionas pagal Europos struktūrinius ir investicijų fondus (2014–2020 m.), o kiti trys regionai yra vadinamieji pereinamojo laikotarpio regionai. Ispanijos valdžios institucijos pranešė Komisijai neketinančios perskirstyti ESI fondų programų finansavimo ir skirti lėšų atkūrimo priemonėms.

(11)Kalbant apie Sąjungos teisės aktų dėl nelaimių rizikos prevencijos ir valdymo įgyvendinimą, Ispanija informavo, kad ji perkėlė ES Potvynių direktyvą į Ispanijos teisę ir ką tik užbaigė pirmąjį etapą – atliko rizikos vertinimą ir sudarė rizikos kartogramas. Rezultatai buvo peržiūrėti per antrąjį etapą. Šios peržiūros rezultatus patvirtino Nacionalinė civilinės saugos taryba. Naujieji planai turi būti parengti 2022 m. gruodžio mėn. Be to, siekiant apsisaugoti nuo potvynių rizikos parengti tiek valstybės, tiek autonominių sričių civilinės saugos planai.

2.3.Italija. Ekstremalios oro sąlygos 2019 m. rudenį

2019 m. spalio mėn. pabaigoje ir lapkričio mėn. didžioji dalis Italijos teritorijos nuo šiaurės iki pietų nukentėjo nuo tarpusavyje susijusių didelius nuostolius nešančių ekstremalių meteorologinių reiškinių: susidarė nuošliaužos, kilo potvyniai, kurių ryškiausias – Venecijoje.

1) Italija pateikė paraišką dėl finansinio įnašo iš Europos Sąjungos solidarumo fondo 2020 m. sausio 10 d., nepasibaigus 12 savaičių terminui po pirmosios žalos, kuri buvo užfiksuota 2019 m. spalio 20 d.

2) Tai – gaivalinė nelaimė, kuri patenka į Europos Sąjungos solidarumo fondo taikymo sritį.

3) Paraiška pateikta remiantis didelės gaivalinės nelaimės kriterijumi, nustatytu reglamento 2 straipsnio 2 dalyje. Dėl nelaimės patirtą bendrą tiesioginę žalą Italijos institucijos įvertino 5 619,878 mln. EUR (atnaujinta suma). Ši suma sudaro daugiau kaip 157 % ribos, taikomos Italijai ESSF lėšų mobilizavimo atveju (žala viršija 3 mlrd. EUR 2011 m. kainomis). Todėl Italijos paraiška atitinka reikalavimus ES solidarumo fondo paramai gauti.

4) Italija neprašė avanso.

5) Paraiškoje Italijos institucijos išsamiai aprašo ekstremalių oro sąlygų padarytos žalos pobūdį ir mastą. Nelaimės poveikis skirtingoms Italijos teritorijoms buvo įvairaus intensyvumo, žalos gyventojams, ekonomikai ir aplinkai mastas priklausė nuo vietovės. Iš viso nukentėjo 17 regionų, iš jų labiausiai Veneto, Pjemonto, Ligūrijos, Sicilijos ir Emilijos-Romanijos regionai. Beveik trečdalį (1,8 mlrd. EUR) visų nuostolių patyrė vien Venetas, ypač dėl didelių potvynių Venecijos mieste. Abrucų, Bazilikatos, Kalabrijos, Kampanijos, Friulio-Venecijos-Džulijos, Lacijaus, Apulijos, Toskanos ir Bolcano autonominės provincijos gyventojai nukentėjo mažiau. Mažiausiai nukentėjo Markė, Aostos Slėnis ir Trento autonominė provincija.

Nelaimė visų pirma labai sutrikdė valstybės, regionų, provincijų ir savivaldybių kelių tinklo funkcionavimą, nes dėl nuošliaužų ir nuvirtusių medžių buvo atkirsta daug izoliuotų kalnų ir pakrančių savivaldybių. Daugumoje regionų sutriko upių tinklo funkcionavimas, nuslinko šlaitai, atsirado nuošliaužų ir patvino vandenys. Sutriko mokyklų ir kitų viešųjų įstaigų veikla. Vėjo gūsiai (iki 200 km/h) sukėlė daug nuostolių miškuose (apie 8,5 mln. kubinių metrų medienos) ir labai paveikė su mediena susijusią ekonomiką ir turizmą. Ypač nukentėjo Veneto regionas – žalą patyrė apie 130 „Natura 2000“ saugomų teritorijų, užimančių daugiau kaip 414 000 hektarų žemės. Beveik visuose regionuose pranešta apie užtvindytus viešuosius ir privačiuosius pastatus. Didelių nuostolių patyrė žemės ūkis, tiesiogiai nukentėjo žemės ūkio struktūros (šiltnamiai, žemės ūkio technika). Nustojo veikti kanalizacijos sistemų valymo įrenginiai. Nutrūko elektros energijos tiekimas ir dujų tinklų veikla.

Venete potvynis padarė milžinišką žalą viešajam ir privačiajam turtui, komercinei ir ekonominei pramoninei veiklai ir tretiniam sektoriui (paslaugų teikimo veiklai). Per potvynį vandeniui pasiekus aukščiausią ribą (daugiau kaip 187 cm virš jūros lygio) užtvindyta daugiau kaip 85 % Venecijos miesto. Potvynio bangos padarė didelę žalą Venecijos istorinio centro meniniam ir kultūriniam paveldui ir daugybei pastatų pagrindinėse lagūnos salose, be kita ko, nukentėjo meno objektai ir padaryta didelė žala iš popieriaus pagamintam turtui, pavyzdžiui, knygoms, rankraščiams ir archyvams. Užtvindytoms maždaug 75 istorinėms bažnyčioms padaryta struktūrinė žala, nukentėjo baldai ir daug archyvų paveldo objektų. Be to, nukentėjo Venecijos vandens transporto sistema: padaryta žala daugeliui iškrovimo ir išlaipinimo konstrukcijų, keltų ir greitaeigių laivų. Taip pat sugadinta elektros ir elektroninė įranga.

Per nelaimę nukentėjo daugiau kaip 800 Pjemonto savivaldybių. Ligūrijoje kilo potvyniai, vyko nusėdimo procesai ir susidarė nuošliaužos, o tai ypač pakenkė kelių sistemai. Sicilijoje dėl to labai nukentėjo paslaugų teikimas ir patirta ekonominių nuostolių, susijusių su žemės ūkio ir gamybos veiklos nutraukimu. Emilijoje-Romanijoje upių tinklo potvyniai sukėlė krantų eroziją, potvynius, užtvindė griovius ir kanalus, o tai padarė žalos gyvenamiesiems rajonams, gamybai, upių krantų apsaugai ir hidrauliniams įrenginiams. Audros taip pat padarė didelę žalą pakrančių apsaugos objektams, beveik visiškai sunaikino pakrantę saugojusią dirbtinę kopą. Kalvotose ir kalnuotose vietovėse vyko žemės erozija ir susidarė nuošliaužos, o nuo jų labai nukentėjo kelių tinklas.