Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl Ispanijos 2012 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2015 m. Ispanijos stabilumo programos /* COM/2012/0310 final - 2012/ () */





Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl Ispanijos 2012 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2015 m. Ispanijos stabilumo programos EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį, atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1], ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį, atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo[2], ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį, atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendacijas[3], atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas, atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę, pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, kadangi: (1) 2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Europos Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonomikos politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas; (2) 2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių[4], kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonomikos ir užimtumo politiką; (3) 2011 m. liepos 12 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl Ispanijos 2011 m. nacionalinės reformų programos ir pateikė savo nuomonę dėl atnaujintos 2011–2014 m. Ispanijos stabilumo programos; (4) 2011 m. lapkričio 23 d. Komisija patvirtino antrąją metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas antras ex ante ir integruoto politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“. 2012 m. vasario 14 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą[5], kurioje nurodė, kad Ispanija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą; (5) 2012 m. kovo 2 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą, šalinti krizės sukeltas socialines pasekmes ir modernizuoti viešąjį administravimą; (6) 2012 m. kovo 2 d. Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias prie pakto „Euro plius“, numatyti papildomų įsipareigojimų, pirmiausia susijusių su keliomis esminėmis, laiku daromomis ir išmatuojamomis reformomis, kurias vykdant būtų pasiekti pakto tikslai; (7) 2012 m. balandžio 30 d. Ispanija pateikė savo 2012–2015 m. stabilumo programą ir savo 2012 m. nacionalinę reformų programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu. Atlikdama nuodugnią apžvalgą pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį Komisija taip pat įvertino, ar Ispanijoje esama makroekonominio disbalanso. Nuodugnioje apžvalgoje[6] Komisija padarė išvadą, kad Ispanijoje susidaręs labai didelis disbalansas, kuris nėra perviršinis, bet jį reikia nedelsiant ištaisyti; (8) remdamasi stabilumo programos vertinimu pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalį, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiama programa, yra iš esmės tikėtinas 2012 m. ir optimistinis vėlesniais metais. Komisijos 2012 m. pavasario prognozėje projektuojamas 2012 m. BVP augimas – −1,8 %, 2013 m. – −0,3 %, palyginti su programoje nurodytu atitinkamai −1,7 % ir 0,2 % augimu. Laikantis perviršinio deficito procedūros, programoje išdėstytas biudžeto strategijos tikslas – iki 2013 m. valdžios sektoriaus deficitą sumažinti, kad jis būtų mažesnis kaip 3 % BVP pamatinė vertė, daugiausiai išlaidų ribojimo, bet taip pat ir tam tikromis pajamų didinimo priemonėmis. Remiantis (perskaičiuotu) struktūriniu balansu[7], programoje planuojamas vidutinis metinis struktūrinio balanso pagerėjimas 2,6 % BVP 2011–2013 m. – jis yra didesnis negu pagal perviršinio deficito procedūrą rekomenduotas (daugiau negu 1,5 % BVP) vidutinis 2010–2013 m. fiskalinių priemonių dydis. Ištaisius perviršinį deficitą, progoje patvirtinamas vidutinės trukmės tikslas – struktūriškai subalansuota biudžeto pozicija, kuri būtų beveik pasiekta iki 2015 m., kai struktūrinis biudžeto deficitas sudarytų 0,2 % BVP. Vidutinės trukmės laikotarpio tikslas deramai atspindi Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus. Numatytas struktūrinis koregavimo tempas 2012–2013 m. yra pakankamas siekiant vidutinės trukmės tikslo ir valdžios sektoriaus išlaidų didėjimo rodiklio, atsižvelgiant į diskrecines pajamų priemones, ir suderinamas su Stabilumo ir augimo pakte nustatytu išlaidų rodikliu. Pagal programos projekcijas valdžios sektoriaus skolos santykis 2013 m. itin padidės, o vėlesniais metais pradės mažėti. 2014 ir 2015 m. Ispanijai bus pereinamasis laikotarpis, o programoje pateikti planai užtikrintų pakankamą pažangą siekiant laikytis Stabilumo ir augimo pakte nustatyto skolos mažinimo kriterijaus. Deficito ir skolos koregavimo planams kyla didelė neigiama rizika. Makroekonominiai pokyčiai galėtų būti nepalankesni už tikėtinus. Be to, nepakankamai patikslintos priemonės po 2013 m. Pavojų biudžeto strategijai kelia tai, kaip regioninė valdžia laikosi biudžeto, turint omenyje naujausius neigiamus duomenis, didesnis pajamų nestabilumas vykdant struktūrinį koregavimą, neaiškus fiskalinės amnestijos poveikis pajamoms ir galimos papildomos finansinės pagalbos operacijos. Regioniniu lygmeniu griežtai įgyvendinant Biudžeto stabilumo įstatymą ir priėmus griežtas fiskalines priemones, nuokrypio rizika regioniniu lygmeniu sumažėtų. Atsižvelgiant į tai, kad Ispanijos viešieji finansai decentralizuoti, labai svarbu turėti tvirtą fiskalinę ir institucinę sistemą. Taryba teigiamai vertina Komisijos ketinimą per ateinančias savaites pateikti išsamų Tarybos rekomendacijos dėl perviršinio deficito ištaisymo įgyvendinimo vertinimą, taip pat atsižvelgiant į paskelbtą 2013–2014 m. daugiamečio biudžeto projektą; (9) 2011 m. Ispanija patvirtino pensijų reformą, kuri yra svarbus žingsnis stiprinant ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą. Tačiau dėl prastėjančių Ispanijos ekonomikos perspektyvų ribojamas reformos poveikis planuojamoms su amžiumi susijusioms viešosioms išlaidoms. Be to, reformą reikia papildyti konkrečiomis priemonėmis, siekiant paremti 2012–2014 m. visuotinę vyresnio amžiaus darbuotojų užimtumo strategiją; (10) nors Ispanijos mokesčių ir BVP santykis yra vienas mažiausių ES, mokesčių sistemos veiksmingumą galima būtų pagerinti didinant augimui palankesnių netiesioginių mokesčių dalį. Visų pirma būtų galima išplėsti PVM bazę, peržiūrint plačiai taikomą atleidimą nuo mokesčio ir sumažintus tarifus. Dėl hipotekos palūkanų atskaitymo Ispanijos mokesčių sistema taip pat palankesnė įsiskolinusiems ir perkantiems būstą, nei jį nuomojantiems; (11) Ispanija padarė didelę pažangą restruktūrizuodama savo finansų sektorių. Restruktūrizavimą reikia tęsti, siekiant užtikrinti, kad negyvybingi bankai būtų restruktūrizuoti, o gyvybingi bankai tvariai ir nederamai neiškraipydami konkurencijos galėtų vykdyti savo funkcijas kaip kreditų teikėjai realiajai ekonomikai. Atsižvelgiant į prastėjančias makroekonomines perspektyvas, gali prireikti toliau stiprinti bankų kapitalo bazę; (12) 2012 m. vasario mėn. Ispanijos vyriausybė patvirtino visapusišką užimtumo apsaugos ir kolektyvinių derybų nustatymo sistemos reformą, kad išspręstų didelio nedarbo ir didelės darbo rinkos segmentacijos problemą. Poveikį reikia stebėti, ypač darbo užmokesčio pokyčius ir segmentacijos mažinimą. Siekiant problemą spręsti visapusiškai, taip pat padidinti galimybes įsidarbinti ir rasti tinkamą darbą, šią reformą turi papildyti išsamesnė aktyvios darbo rinkos politikos peržiūra; (13) sprendžiant didelio Ispanijos jaunimo nedarbo problemą, turėtų būti nedelsiant įgyvendinamas Jaunimo veiksmų planas, įskaitant gamybinę praktiką ir mokymo sutartis. Nors Ispanija ėmėsi kovos su mokyklos nebaigimu priemonių, šis rodiklis išlieka didelis ir slepia didelius regioninius skirtumus; (14) skurdas padidėjo: 2010 m. buvo 1,1 mln. daugiau tokią riziką patiriančių žmonių, nerimą kelia vaikų skurdas – 26,2 %. Dirbančių laikinųjų darbuotojų skurdo lygis daugiau negu du kartus didesnis už nuolatinių darbuotojų; (15) Ispanijoje ir toliau nėra laisvųjų profesijų konkurencijos. Laisvųjų profesijų reforma galėtų padidinti potencialų BVP, atsižvelgiant į tai, kad laisvųjų profesijų indėlis į kitus ekonomikos sektorius yra didžiausias. Ypač daug dėmesio reikėtų skirti kai kurioms itin reguliuojamoms profesijoms (pvz., notarams, turto registro agentams, teismų pareigūnams) sudarytų nepagrįstų ir neproporcingų kliūčių šalinimui. Be to, Ispanijoje gauti verslo liudijimą užtrunka ilgiausiai ES. Trūkstant vietos, regionų ir nacionalinės administracijos tarpusavio koordinavimo, priimta gausybė teisės aktų, kurie kartais iš dalies sutampa, ir suskaidyta Ispanijos vidaus rinka. Norint pakoreguoti didelį išorės disbalansą, reikia lengvinti eksporto veiklą. Ispanija taip pat susiduria su daugialypiais, sudėtingais uždaviniais energetikos sektoriuje, kurie yra rimta veiksmingo produktų ir paslaugų rinkos funkcionavimo kliūtis; (16) Ispanija prisiėmė tam tikrų įsipareigojimų pagal paktą „Euro plius“. Šie įsipareigojimai, taip pat 2011 m. prisiimti ir įgyvendinami įsipareigojimai yra susiję su konkurencingumo gerinimu, užimtumo didinimu, viešųjų finansų tvarumo didinimu ir finansinio stabilumo stiprinimu. Komisija įvertino, kaip įgyvendinami pagal paktą „Euro plius“ prisiimti įsipareigojimai, bendras įgyvendinimas – dalinis. Į šio vertinimo rezultatus buvo atsižvelgta rengiant rekomendacijas; (17) atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Ispanijos ekonominės politikos analizę. Ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą ir pateikė nuodugnią apžvalgą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Ispanijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos rekomendacijų 1–8 punktuose toliau; (18) atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo Ispanijos stabilumo programą ir savo nuomonę[8] visų pirma pateikė 1 rekomendacijoje; (19) atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo Ispanijos nacionalinę reformų programą ir Ispanijos stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos rekomendacijų 1, 3, 4, 5 ir 7 punktuose toliau, REKOMENDUOJA Ispanijai 2012–2013 m. imtis šių veiksmų: 1. Įgyvendinant 2012 m. biudžete priimtas priemones ir iki liepos mėn. pabaigos priimant paskelbtą 2013–2014 m. daugiamečio biudžeto projektą, užtikrinti, kad vidutinė metinė struktūrinių fiskalinių priemonių vertė būtų didesnė negu 1,5 % BVP per 2010–2013 m., kaip reikalaujama rekomendacijoje pagal perviršinio deficito procedūrą. Priimti ir įgyvendinti regioninio lygmens priemones pagal patvirtintus subalansavimo planus ir griežtai taikyti naująsias Biudžeto stabilumo įstatymo nuostatas dėl skaidrumo ir biudžeto vykdymo kontrolės. Sukurti nepriklausomą fiskalinę instituciją, kuri teiktų analizes, konsultacijas ir stebėtų fiskalinę politiką, taip pat vertintų siūlomų teisės aktų poveikį biudžetui. 2. Sparčiau ilginti teisės aktais nustatomą pensinį amžių ir įvesti tvarumo veiksnius, numatytus pagal naujausią pensijų reformą, o Visuotinę vyresnio amžiaus darbuotojų užimtumo strategiją grįsti konkrečiomis priemonėmis, kuriomis siekiama toliau plėtoti mokymosi visą gyvenimą sistemą, gerinti darbo sąlygas ir skatinti šios grupės reintegraciją į darbo rinką. 3. Įdiegti mokesčių sistemą, suderintą su fiskalinio konsolidavimo pastangomis ir labiau remiančią augimą, įskaitant perėjimą nuo darbo prie vartojimo ir aplinkos mokesčių. Visų pirma spręsti nedidelio PVM pajamų santykio klausimą, plečiant PVM bazę. Užtikrinti, kad mokesčių skirtumai būtų mažiau palankūs skolininkams ir būsto savininkams (priešingai nei nuomininkams). 4. Įgyvendinti finansų sektoriaus reformą, visų pirma vykdomą bankų sektoriaus restruktūrizavimą papildyti sprendimais dėl likusių silpnų institucijų padėties, pateikti išsamią strategiją, kuria remiantis būtų veiksmingai sprendžiamas seniai įsigyto turto bankų balansuose klausimas, ir aiškiai apibrėžti poziciją dėl finansavimo ir paramos priemonių naudojimo. 5. Įgyvendinti darbo rinkos reformą ir imtis papildomų priemonių aktyvios darbo rinkos politikos veiksmingumui padidinti šiais būdais: tikslingesne politika, dažnesniu naudojimusi mokymo, konsultavimo ir tinkamo darbo paieškos paslaugomis, didinant jų ryšį su pasyviomis politikos priemonėmis, didesniu nacionalinių ir regioninių viešųjų įdarbinimo tarnybų veiklos koordinavimu, taip pat keičiantis informacija apie neužimtas darbo vietas. 6. Peržiūrėti išlaidų prioritetus ir perskirstyti lėšas, kad MVĮ, mokslinių tyrimų ir inovacijų sektoriai bei jaunimas galėtų gauti finansavimą. Įgyvendinti Jaunimo veiksmų planą, visų pirma, kiek tai susiję su profesinio rengimo ir mokymo kokybe ir aktualumu darbo rinkai, ir toliau labiau stengtis mažinti mokyklos nebaigusių asmenų skaičių ir, pasitelkus prevencijos, intervencijos ir kompensavimo priemones, didinti profesinio rengimo ir mokymo dalyvių skaičių. 7. Imtis konkrečių kovos su skurdu priemonių: didinti paramos vaikams veiksmingumą ir pagerinti galimybes pažeidžiamų grupių asmenims įsidarbinti. 8. Imtis papildomų priemonių siekiant atverti laisvųjų profesijų, įskaitant itin reguliuojamų profesijų, rinką, trumpinti verslo liudijimų gavimo trukmę ir šalinti verslo kliūtis, kurios atsiranda dėl iš dalies sutampančių ir gausių skirtingų valdžios lygmenų teisės aktų. Užbaigti elektros ir dujų jungtis su kaimyninėmis šalimis ir visapusiškai spręsti elektros energijos tarifo deficito problemą, visų pirma gerinant elektros energijos tiekimo grandinės išlaidų efektyvumą. Priimta Briuselyje Tarybos vardu Pirmininkas [1] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. [2] OL L 306, 2011 11 23, p. 25. [3] COM(2012) 310 final. [4] 2012 m. balandžio 26 d. Tarybos sprendimas 2012/238/ES. [5] COM(2012) 68 final. [6] SWD(2012) 159 final. [7] Pagal ciklą pakoreguotas balansas (atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones), Komisijos tarnybų perskaičiuotas remiantis programoje pateikta informacija ir taikant bendrai sutartą metodiką. [8] Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.