/* KOM/2011/0593 galutinis - 2011/0254 (NLE) */ Pasiūlymas TARYBOS DIREKTYVA kuria nustatomi pagrindiniai saugos standartai siekiant užtikrinti apsaugą nuo jonizuojančiosios spinduliuotės apšvitos keliamų pavojų





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. Kontekstas 1.1. Pasiūlymo aplinkybės ir tikslai Apšvita jonizuojančiąja spinduliuote pablogina sveikatos būklę. Įprastomis aplinkybėmis dozės vertės yra labai mažos, todėl kliniškai matomų audinio pakenkimų nenustatoma, tačiau neatmestina vėlesnio poveikio galimybė, visų pirma onkologiniai susirgimai. Daroma prielaida, kad tokią apšvitą sukelianti ribinė dozės vertė nėra nustatyta: kad ir kokia nedidelė būtų apšvita, ji gali sukelti onkologines ligas vėliau. Be to, daroma prielaida, kad vėlesnio poveikio tikimybė yra proporcinga apšvitos dozės vertei. Todėl privaloma laikytis specialaus radiacinės saugos požiūrio, pagrįsto trimis principais, t. y. pagrindimo, optimizavimo ir dozės ribojimo, kurie yra Tarptautinės radiologinės saugos komisijos (toliau – TRSK) prieš daugelį dešimtmečių nustatytos saugos sistemos esminiai elementai. Rengiant Euratomo teisės aktus visada atsižvelgiama į TRSK rekomendacijas. Ši labai autoritetinga mokslinė organizacija neseniai paskelbė naujas radiacinės saugos sistemos gaires (Leidinys Nr. 103, 2007 m.). Išlaikydama tris pagrindinius sistemos elementus TRSK išsamiau išdėsto šių principų taikymą susiklosčius bet kuriai apšvitos situacijai, neatsižvelgiant į tai, ar jonizuojančiosios spinduliuotės šaltinis yra dirbtinis ar gamtinis. Radiacinė sauga iš tikrųjų aprėpia ne tik naudojant jonizuojančiosios spinduliuotės šaltinius (planuojamosios apšvitos situacijos) sukuriamą apšvitą, tačiau taip pat avarinės apšvitos situacijas, pvz., susidarančias įvykus branduolinei avarijai, ir tam tikras kitas situacijas, visų pirma susijusias su gamtinių spinduliuotės šaltinių sukuriama apšvita (vadinamosios „esamosios apšvitos situacijos“). Atsižvelgdama į naujausią mokslinę informaciją TRSK taip pat atnaujino efektinės dozės įvertinimo ir dozės ribų taikymo metodiką. Gamtinių radioaktyviųjų medžiagų (toliau – GRM) apdirbimo sektoriuose dirbančių didelės dalies darbuotojų gaunamos apšvitos dozės viršija kitų gyventojų gaunamos dozės ribą, tačiau tokiems darbuotojams netaikomos profesinę apšvitą patiriančių darbuotojų saugos priemonės. Toks neatitikimas yra nenuoseklus, todėl TRSK paskelbtose naujose rekomendacijose gamtinius spinduliuotės šaltinius siekiama įtraukti į bendrą sistemą. Jau 1996 m. į Euratomo teisės aktą[1] įtraukti darbo veiklos, jeigu naudojami gamtiniai spinduliuotės šaltiniai, reikalavimai. Pastarieji įtraukti į atskirą antraštinę dalį, o ne pateikti kartu su bendra saugos nuo jonizuojančiosios spinduliuotės sistema. Be to, valstybėms narėms buvo suteikta daug sprendimo laisvės, pvz., kuris iš GRM sektorių joms kelia susirūpinimą. Todėl buvo parengtos labai skirtingos GRM sektorių kontrolės ir šių sektorių darbuotojų saugos priemonės. Tokia padėtis yra nesuderinama su Euratomo vaidmeniu nustatyti vienodus standartus. Patalpose esančio radono, į būstus iš grunto patenkančių gamtinių radioaktyviųjų inertinių dujų, sukelta apšvita yra kur kas didesnė nei bet kurio kito jonizuojančiosios spinduliuotės šaltinio. Pastaruoju metu atliktais epidemiologiniais tyrimais patvirtinta, kad plaučių vėžį gali sukelti radono skleidžiama apšvita ir PSO[2] šią apšvitą laiko labai svarbiu pavojumi sveikatai[3]. Būstuose esančio radono sukelta apšvita aptarta 1990 m. Komisijos rekomendacijoje. Patvirtinus, kad radono skleidžiama apšvita sukelia plaučių vėžį, iškilo poreikis veiksmingiau vykdyti radono kiekio mažinimo politiką Europoje ir šiuo tikslu nustatyti privalomuosius reikalavimus. Statybinių medžiagų radioaktyvumas aptartas Statybos produktų direktyvoje[4], tačiau Europos standartizacijos komitetas (toliau – CEN) kol kas nėra priėmęs nė vieno atitinkamo standarto. Peržiūrint Pagrindinių saugos standartų (toliau – PSS) direktyvą bus reglamentuojamas ne tik GRM sektorių atliekų grąžinamasis perdirbimas į statybines medžiagas, tačiau taip pat užtikrinama nuosekli bei darni apsauga nuo kitų padidintų radioaktyvumo lygių statybinių medžiagų. Be žmonių sveikatos apsaugos, TRSK radiacinės saugos sistema dabar pritaikyta floros ir faunos rūšims apsaugoti nuo jonizuojančiosios spinduliuotės apšvitos. Nors apskritai daroma prielaida, kad dėl florą ir fauną veikiančios apšvitos nereikia imtis papildomų priemonių, šią prielaidą dabar reikia įrodyti atitiktimi kriterijams ir naudojant metodiką, dėl kurios buvo susitarta. Priimta daug Euratomo teisės aktų, kuriuose nagrinėjami įvairūs radiacinės saugos klausimai, Euratomo sutartyje apibrėžti kaip pagrindiniai saugos standartai. Kadangi šie klausimai buvo sprendžiami ilgą laiką, neišvengiamai atsirado skirtingų teisės aktų nenuoseklumo ir neaktualių nuorodų dėl teisės aktų atnaujinimo. Tokį nenuoseklumą reikia pašalinti pagal Komisijos vykdomą Europos teisės aktų paprastinimo strategiją. Problemą trumpai galima išdėstyti taip: - galiojančiuose teisės aktuose nėra tinkamai atsižvelgta į mokslo pažangą; - galiojančiuose teisės aktuose pasitaiko nenuoseklumo; - galiojančių teisės aktų taikymo sritis ne visiškai aprėpia gamtinius spinduliuotės šaltinius ar aplinkos apsaugą. Privaloma siekti keturių konkrečių tikslų: - reikiamai pakeisti reglamentuojamą dalyką siekiant atsižvelgti į naujausius mokslinius duomenis ir veiklos patirtį; - aiškiau išdėstyti reikalavimus ir užtikrinti visų Europos teisės aktų darną; - užtikrinti darną su tarptautinėmis rekomendacijomis; - aprėpti visą apšvitos situacijų ir apšvitos kategorijų spektrą. 1.2. Subsidiarumas Pagal Euratomo sutarties 2 straipsnio b dalį „...Bendrija kaip numatyta šioje Sutartyje ...nustato vienodus saugos standartus, kad būtų apsaugota darbuotojų ir plačiosios visuomenės sveikata, ir užtikrina jų taikymą“. Atitinkamai Sutarties preambulėje valstybės narės skelbia esančios „pasiryžusios sukurti reikiamas sąlygas stiprios branduolinės pramonės plėtrai“ ir taip pat „norinčios sukurti reikiamas saugos sąlygas, kad būtų pašalinta visuomenės gyvybei ir sveikatai kylanti grėsmė“. Euratomui suteikti įgaliojimai „nustatyti vienodus saugos standartus, kad būtų apsaugota darbuotojų ir plačiosios visuomenės sveikata, ir užtikrinti jų taikymą“. Taigi Euratomo sutartyje aiškiai pripažįstama Euratomo kompetencija užtikrinant gyventojų sveikatos apsaugą nuo jonizuojančiosios spinduliuotės ir šiuo tikslu taikant reguliavimo priemones. Atsižvelgiant į Euratomo teisės aktų leidybos įgaliojimų išskirtinį pobūdį pagal Euratomo sutarties 30 ir 31 straipsnius, iš esmės neprivaloma taikyti subsidiarumo principo. Teikdama teisėkūros pasiūlymus Komisija šiuose straipsniuose įpareigojama konsultuotis su Euratomo mokslo ir technikos komiteto paskirta ekspertų grupe. 1.3. Galiojantys teisės aktai Įsigaliojus Euratomo sutarčiai ir remiantis jos 31 straipsniu priimtas pagrindinius saugos standartus nustatančių teisės aktų išsamus rinkinys. Pagrindinis šių teisės aktų elementas yra Tarybos direktyva 96/29/Euratomas, nustatanti pagrindinius darbuotojų ir gyventojų sveikatos apsaugos nuo jonizuojančiosios spinduliuotės saugos standartus (Euratomo PSS direktyva). Kiti Euratomo sutarties 31 straipsniu grindžiami teisės aktai: - 1987 m. gruodžio 14 d. Tarybos sprendimas 87/600/Euratomas dėl Bendrijoje nustatomos skubaus pasikeitimo informacija radiacinės avarijos atveju tvarkos; - 1987 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas 3954/87/Euratomas, nustatantis didžiausius leistinus maisto produktų ir pašarų radiacinės taršos lygius po branduolinės avarijos ar kokio nors kito radiacinės avarijos atvejo, 1989 m. balandžio 12 d. Komisijos reglamentas 944/89/Euratomas, nustatantis didžiausius leistinus mažais kiekiais vartojamų maisto produktų radiacinės taršos lygius po branduolinės avarijos ar kokio nors kito radiacinės avarijos atvejo ir 1990 m. kovo 29 d. Komisijos reglamentas 770/90/Euratomas, nustatantis didžiausius leidžiamus pašarų radioaktyviojo užterštumo lygius įvykus branduolinei avarijai arba kokiai nors kitai radiacinei avarijai[5]; - 1989 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyva 89/618/Euratomas dėl plačiosios visuomenės informavimo apie sveikatos apsaugai taikytinas priemones ir atliktinus veiksmus nepaprastosios radiologinės padėties atveju (Visuomenės informavimo direktyva); - 1990 m. vasario 21 d. Komisijos rekomendacija 90/143/Euratomas dėl visuomenės apsaugos nuo radono apšvitos patalpose; - 1990 m. gruodžio 4 d. Tarybos direktyva 90/641/Euratomas dėl komandiruotų darbuotojų, dirbančių kontroliuojamose zonose, kuriose jie gali būti veikiami jonizuojančiosios spinduliuotės apšvitos, apsaugos darbo metu (Komandiruotų darbuotojų direktyva); - 1993 m. birželio 8 d. Tarybos reglamentas 1493/93/Euratomas dėl radioaktyviųjų medžiagų vežimo tarp valstybių narių; - 1997 m. birželio 30 d. Tarybos direktyva 97/43/Euratomas dėl sveikatos apsaugos nuo jonizuojančios spinduliuotės pavojaus, susijusio su asmenų medicinine apšvita, panaikinanti 1984 m. rugsėjo 3 d. Direktyvą 84/466/Euratomas (Medicinos direktyva); - 2001 m. gruodžio 20 d. Komisijos rekomendacija 2001/928/Euratomas dėl visuomenės apsaugos nuo radono apšvitos tiekiant geriamąjį vandenį; - 2003 m. gruodžio 22 d. Tarybos direktyva 2003/122/Euratomas dėl didelio aktyvumo uždarųjų radioaktyviųjų šaltinių ir paliktųjų šaltinių kontrolės (HASS direktyva); - 2006 m. lapkričio 20 d. Tarybos direktyva 2006/117 dėl radioaktyviųjų atliekų ir panaudoto branduolinio kuro vežimo priežiūros ir kontrolės; - 2009 m. birželio 25 d. Tarybos direktyva 2009/71/Euratomas, kuria nustatoma Bendrijos branduolinių įrenginių branduolinės saugos sistema. Atsižvelgiant į mokslinių žinių apie jonizuojančiosios spinduliuotės sukeltus reiškinius padarytą pažangą ir remiantis TRSK rekomendacijomis bei veiklos patirtimi PSS direktyva reguliariai atnaujinta 1962, 1966, 1976, 1980, 1984 ir 1996 metais. Medicininės apšvitos klausimai atskirais teisės aktais reglamentuojami nuo 1984 m. Konkrečios probleminės sritys reglamentuojamos trijose susijusiose direktyvose – Didelio aktyvumo uždarųjų radioaktyviųjų šaltinių (toliau – DAURŠ) direktyvoje, Komandiruotų darbuotojų direktyvoje ir Visuomenės informavimo direktyvoje. Atlikus pagal Euratomo Sutarties 31 straipsnį priimtų teisės aktų analizę paaiškėja, kad Medicinos direktyva, DAURŠ direktyva, Komandiruotų darbuotojų direktyva ir Visuomenės informavimo direktyva yra glaudžiai susijusios su PSS direktyva 96/29, nes jose toliau plėtojami PSS direktyvos reikalavimai arba jose remiamasi skirtingomis PSS direktyvos nuostatomis. Todėl naujos pagrindinio saugos standarto direktyvos pasiūlymas apims minėtų direktyvų dalyką ir taikymo sritį. Komisija numato atskirai pateikti direktyvos, kuria nustatomi plačiosios visuomenės sveikatos apsaugos reikalavimai, susiję su žmonėms vartoti skirtame vandenyje esančiomis radioaktyviosiomis medžiagomis (COM(2011)385) pasiūlymą. Tokia Euratomo direktyva dėl taikymo radioaktyviosioms medžiagoms bus pakeista galiojanti Direktyva 98/83/EB ir ji bus papildyta imčių ėmimo dažnio, analizės metodų ir aptikimo lygių techniniais priedais. Atsižvelgiant į šios direktyvos turinį, tinkamu laiku ją būtų galima įtraukti į nauja redakcija išdėstomus pagrindinius saugos standartus. Tačiau šiame etape, kadangi direktyva siekiama tik perkelti galiojančius reikalavimus pagal EB sutartį, siekiant išvengti aiškinimų dėl turinio galimo pasikeitimo, laikoma kur kas tikslingiau šiame etape jos neįtraukti į peržiūrėtos Pagrindinių saugos standartų direktyvos pasiūlymą. Be to, tuo metu, kai 31 straipsnio ekspertų grupė pateikė nuomonę apie persvarstytą Pagrindinių saugos standartų direktyvą, tebebuvo sprendžiama, ar direktyva dėl radioaktyviųjų medžiagų žmonėms vartoti skirtame vandenyje turėtų būti grindžiama Euratomo ar EB sutartimi. Šiomis aplinkybėmis buvo nuspręsta toliau rengti persvarstytos Pagrindinių saugos standartų direktyvos pasiūlymą, kaip kad 2010 m. vasario mėn. sutarė 31 straipsnio ekspertų grupė. Kaip aptarta poveikio vertinimo ataskaitoje, kituose Euratomo sutarties 31 straipsniu grindžiamuose teisės aktuose arba naudojamos kitos priemonės, arba taikymo sritis iš esmės nėra susijusi su radiacine sauga, arba teisės aktai yra susiję tik su tam tikrų tipų įrenginiais. 1.4. Paprastinimas Atsižvelgdama į Europos Parlemento ir Tarybos raginimą paprastinti ES teisės aktus ir gerinti jų kokybę 2005 m. Europos Komisija paskelbė dokumentą „Įgyvendinant Bendrijos Lisabonos programą: reglamentavimo aplinkos supaprastinimo strategija“ (COM/2005/535 galutinis). Remiantis šia iniciatyva mėginama konsoliduoti penkias minėtas direktyvas. Šias direktyvas išdėstyti nauja redakcija kartu su kitais teisės aktais pagal Euratomo sutarties II antraštinės dalies 3 skyrių yra neįmanoma ir netikslinga. 1.5. Tarptautinis kontekstas Tarptautiniai pagrindiniai saugos standartai priimti tarptautiniu konsensusu ir pastaruosius taikant užtikrinamas aukštas saugos lygis žmones ir aplinką saugant nuo žalingų jonizuojančiosios spinduliuotės sukeltų reiškinių. Juos patvirtino TATENA Valdytojų taryba ir savo pobūdžiu jie neturi teisinės galios. Pagrindinis radiacinės saugos dokumentas yra saugos standartas Nr. 115 „Tarptautiniai pagrindiniai saugos standartai dėl apsaugos nuo jonizuojančios spinduliuotės ir dėl spinduliuotės šaltinių saugos“, TATENA, 1996 m. 2006 m. TATENA kartu su kitomis tarptautinėmis organizacijomis (JT Maisto ir žemės ūkio organizacija (toliau – FAO), Tarptautine darbo organizacija (toliau – TDO), Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos Branduolinės energijos agentūra (NEA/OECD) ir Pasaulio sveikatos organizacija (PSO) ėmėsi persvarstyti Saugos standartus Nr. 115. Šią toliau vykdomą veiklą taip pat skatinama tęsti 2007 m. leidinyje Nr. 103 paskelbtomis TRSK rekomendacijomis. Persvarstydama Tarptautinius pagrindinius saugos standartus Europos Komisija glaudžiai bendradarbiauja su TATENA ir kitomis tarptautinėmis organizacijomis. Tačiau pabrėžtina, kad Euratomo Pagrindinių saugos standartų direktyva nėra tarptautiniams reikalavimams teisiškai privalomo statuso suteikimo priemonė. Tarptautiniais pagrindiniais saugos standartais nėra galimybės remtis ar jų neįmanoma įtraukti į Europos teisės aktus dėl dviejų pagrindinių priežasčių. Pirma, tarptautinių Pagrindinių saugos standartų kalba neatitinka ES teisės aktų rengimo taisyklių. Tarptautiniai reikalavimai taip pat kartais būna pernelyg išsamūs ir tik iš dalies atitinka Euratomo Sutartyje vartojamą „pagrindinių“ standartų sąvoką. Euratomo Pagrindinių saugos standartų reikalavimai taip pat turi būti suderinti su vidaus rinkos taisyklėmis. Antra, tarptautiniuose Pagrindiniuose saugos standartuose numatyta, kad skirtingo lygio reglamentavimo ir technologijos infrastruktūrą taikančiai bet kuriai pasaulio valstybei turi būti suteikta galimybė vykdyti šių standartų reikalavimus. Europos teisės aktai yra platesnio užmojo. Euratomas Sutartimi yra įpareigotas parengti vienodus pagrindinius saugos standartus. Vadinasi, tarptautinius Pagrindinius saugos standartus įtraukti į Europos teisės aktus būtų ne tik sunku, bet šis veiksmas taip pat neatitiktų pagrindinės Euratomo veiklos nuo 1959 m. ir didelės jau priimtų teisės aktų dalies. Vis dėlto Komisija siekia užtikrinti didžiausią galimą Euratomo standartų darnumą su tarptautiniais standartais ir numato galimybę pastariesiems skirti lėšų Euratomo vardu. 2. Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis ir poveikio įvertinimas 2.1. Suinteresuotosios šalys Komisija (Energetikos ir transporto generalinis direktoratas – toliau „DG ENER“) pasiūlė keletą konkretiems radiacinės saugos klausimams skirtų projektų ir tyrimų bei suteikė jiems paramą; jų rezultatai paskelbti Europos Komisijos[6] Radiacinės saugos leidinyje. Įvairiuose projektuose, tyrimuose ir konferencijose nagrinėjami einamųjų radiacinės saugos teisės aktų įgyvendinimo uždaviniai ir probleminės sritys, kurioms tinkamai netaikoma dabartinė radiacinės saugos sistema. 2009 m. Komisija pradėjo konsultacijas „nauji reikalavimai dėl gamtinių spinduliuotės šaltinių Pagrindinių saugos standartų direktyvoje“. 31 straipsnio ekspertų grupės darbo grupė „Gamtiniai šaltiniai“ pasiūlė išsamų GRM sektorių, radono ir statybinių medžiagų reglamentavimo požiūrį. Šis dokumentas buvo paskelbtas Komisijos svetainėje ir taip pat buvo išskirtas EANNORM svetainėje[7]. Konsultacijos vyko nuo 2009 m. vasario 2 d. iki 2009 m. balandžio 20 d. Persvarstant Euratomo pagrindinius saugos standartus nuolatos naudingai bendradarbiauta su pagrindinėms suinteresuotosioms šalims atstovaujančiomis organizacijomis, t. y. Europos kompetentingų radiacinės saugos institucijų vadovų organizacija (toliau – EKRSIVO) ir Tarptautine radiacinės saugos asociacija (toliau – TRSA). 2008 m. ir 2009 m. gruodžio mėn. bei 2010 m. birželio mėn. posėdžiuose EKRSIVO pateikti PSS pervarstymo metmenys. Radiacinės saugos institucijų atsakas buvo teigiamas ir EKRSIVO nepateikė jokių svarbių prieštaravimų, kuriais siekta iš dalies keisti požiūrį. Persvarstymas pateiktas Tarptautiniame TRSA kongrese (Buenos Airės, 2008 m.) ir TRSA organizuotuose Europos kongresuose (Brasovas, 2006 m.; Helsinkis, 2010 m.) bei kasmetiniuose Europos TRSA organizacijų posėdžiuose. TRSA Europos filialas įsteigė darbo grupę, renkančią su vykstančiu tarptautinių PSS ir Euratomo PSS persvarstymu susijusius jos skyrių pateikiamus pasiūlymus. Taip pat nuolatos bendrauta su Europos atominės energetikos forumu (toliau – FORTATOM), atstovaujančiu branduolinės pramonės suinteresuotosioms šalims. Bendrauti su suinteresuotosiomis šalimis dažniausiai būdavo pasitelkiama 31 straipsnio ekspertų grupė, t. y. ekspertų, su kuriais privaloma konsultuotis pagal Euratomo Sutarties 31 straipsnį. 2010 m. vasario mėn. ekspertų grupė pateikė nuomonę dėl galimo Europos teisės akto persvarstymo ir jį atliekant direktyvos projekto parengimo. Šis tekstas yra įtemptos ekspertų grupės darbo grupių veiklos rezultatas; jį rengiant atsižvelgta į Komisijos atliktus tyrimus ir kitus informacijos šaltinius (konferencijos, tinklai). Komisijos pasiūlytas projektas iš esmės yra tas pats projektas, į kurį atsižvelgdama 31 straipsnio ekspertų grupė pateikė nuomonę. Įtrauktos kelios redakcinio pobūdžio pataisos ir viena kita sąvokos apibrėžtis. Ekspertai suteikė Komisijai galimybę spręsti, ar DAURŠ apibrėžtis turėtų atitikti pateiktąją Direktyvoje 2003/122/Euratomas ar apibrėžtį būtina derinti su TATENA elgesio kodeksu, susijusiu su radioaktyviųjų šaltinių sauga ir saugumu. Komisija pasirinko pastarąją galimybę. Be to, savo nuomonėje 31 straipsnio ekspertų grupė pateikė pasiūlymą išlaikyti Direktyvos 96/29/Euratomas 54 straipsnio tekstą ir valstybėms narėms taip suteikti galimybę rinktis iš vienodų pagrindinių saugos standartų bei įvesti griežtesnes dozės ribas siekiant atsižvelgti į galimus naujus, jau priėmus direktyvą pateiktus mokslinių tyrimų rezultatus. Taip būtų prieštaraujama Euratomo Sutarties įgyvendinimui, nes joje nustatytas reikalavimas taikyti vienodus standartus. Todėl į pasiūlytą direktyvos tekstą minėtas straipsnis neįtrauktas. 1992 m. lapkričio 25 d. nutartyje, kuri priimta byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę (Byla C–376/90)[8], Teismas nurodė, kad „jeigu teisės aktuose aiškiai nenustatyta kitaip, direktyva turi būti aiškinama kaip leidžianti valstybėms narėms nustatyti, …, griežtesnes dozės ribas“. Šiuo atžvilgiu į siūlomą persvarstytos Pagrindinių saugos standartų direktyvos tekstą įtrauktas aiškus teiginys apie standartų vienodumą. 2.2. Poveikio vertinimas Atliktas išsamus poveikio vertinimas siekiant nustatyti galimas tikslų siekimo pasirinktis: 1. užtikrinti darbuotojų, gyventojų ir pacientų sveikatos apsaugos atitiktį naujausiems moksliniams duomenims ir veiklos patirčiai, 2. paprastinti galiojančius radiacinės saugos ES teisės aktus, 3. užtikrinti darnumą su tarptautiniais standartais ir rekomendacijomis, 4. aprėpti visas apšvitos situacijas, įskaitant gamtinių spinduliuotės šaltinių sukeliamą apšvitą namuose, ir aplinkos apsaugą. Atsižvelgiant į šiuos tikslus įvairios pasirinktys poveikio vertinimo ataskaitoje nagrinėjamos konsolidacijos su kitais teisės aktais masto atžvilgiu ir įtrauktų teisės aktų taikymo srities bei jų turinio atžvilgiu. 1 pasirinktis: Galiojančių teisės aktų esamos padėties išlaikymas. 2 pasirinktis: Pagrindinių saugos standartų ir Medicinos direktyvos persvarstymas. Pagal šią pasirinktį dvi direktyvos iš dalies būtų keičiamos siekiant jas suderinti su naujausiomis TRSK rekomendacijomis ir mokslinių žinių pažanga. 3 pasirinktis: Pagrindinių saugos standartų ir Medicinos direktyvos persvarstymas bei konsolidacija ir Komandiruotų darbuotojų direktyvos, Visuomenės informavimo direktyvos ir Didelio aktyvumo uždarųjų radioaktyviųjų šaltinių direktyvos integravimas. Ne teisėkūros priemonės skiriamos su gamtine jonizuojančiąja spinduliuote susijusiems klausimams ir floros bei faunos rūšių apsaugai. Pagal šią pasirinktį Pagrindinių saugos standartų direktyva būtų persvarstoma reikalavimų taikymą išplečiant medicininei apšvitai, visuomenės informavimui, komandiruotų darbuotojų apšvitai ir didelio aktyvumo uždariesiems radioaktyviesiems šaltiniams. Pagal šias pasirenkamas politikos galimybes PSS Direktyva 96/29 sujungiama su susijusiais teisės aktais (Medicinos Direktyva 97/43/Euratomas, Komandiruotų darbuotojų Direktyva 90/641/Euratomas, DAURŠ Direktyva 2003/122/Euratomas, Visuomenės informavimo Direktyva 89/618/Euratomas, Komisijos rekomendacija 90/143/Euratomas) ir PSS direktyvos bei Medicinos direktyvos reikalavimai tuo pačiu metu atnaujinami atsižvelgiant į naujausias mokslines žinias ir reglamentavimo patirtį. 4 pasirinktis: Pagrindinių saugos standartų direktyvos persvarstymas ir taikymo srities išplėtimas siekiant aprėpti gamtinių jonizuojančiosios spinduliuotės šaltinių sukeliamą apšvitą namuose. Pasirinkus šią politikos galimybę į Euratomo PSS bendrųjų reikalavimų rinkinį būtų įtrauktas gamtinių jonizuojančiosios spinduliuotės šaltinių sukeliamos apšvitos valdymo išsamusis požiūris. Reikalavimais būtų apibūdinamas planuojamųjų ir esamųjų apšvitos situacijų skirtumas, kaip kad padaryta TRKS leidinyje Nr. 103. Kadangi gamtinių jonizuojančiosios spinduliuotės šaltinių sukelta profesinė apšvita (bei GRM sektorių atliekų arba nuotekų sukelta gyventojų apšvita) jau aptarta 1–3 pasirinktyse, gamtinių jonizuojančiosios spinduliuotės šaltinių sukeltos apšvitos, kurios, be jokios abejonės, būtų įtrauktos, susijusios su gyventojų apšvita namų sąlygomis. 5 pasirinktis: Pagrindinių saugos standartų direktyvos persvarstymas ir taikymo srities išplėtimas siekiant užtikrinti floros ir faunos rūšių apsaugą. PSS Direktyvos 96/29/Euratomas turinys ir bendrasis tikslas – gyventojų ir darbuotojų sveikatos apsauga nuo jonizuojančiosios spinduliuotės pavojų. Ši direktyva taikoma užtikrinant žmogaus aplinkos apsaugą, tačiau tik kaip priemonė nuo aplinkos šaltinių pereinant prie žmonių apšvitos klausimų. Atsižvelgiant į naujas TRSK rekomendacijas, direktyva papildoma konkrečia nuostata dėl floros ir faunos, kuriuos laikomos aplinkos dalimi, apšvitos. Siekiama valstybių narių prašyti atsižvelgti į tinkamą floros ir faunos rūšių apsaugą šių valstybių narių radiacinės saugos teisės aktuose. 6 pasirinktis: Pagrindinių saugos standartų direktyvos ir Medicinos direktyvos persvarstymas bei konsolidacija ir Komandiruotų darbuotojų direktyvos, Visuomenės informavimo direktyvos ir Didelio aktyvumo uždarųjų radioaktyviųjų šaltinių direktyvos integravimas bei taikymo srities išplėtimas siekiant aprėpti gamtinės jonizuojančiosios spinduliuotės sukeliamą gyventojų apšvitą ir floros bei faunos rūšių apsaugą. Ši pasirinktis aprėpia visus 3 pasirinkties elementus (Pagrindinių saugos standartų direktyvos persvarstymas ir kitų keturių direktyvų integravimas). Pagrindinių saugos standartų persvarstymas aprėpia visus nurodytus klausimus ir taikymo srities išplėtimą siekiant įtraukti visas apšvitos situacijas, įskaitant gyventojų apsaugą pastatuose nuo radono sukeltos apšvitos ir statybinių medžiagų poveikio bei žmonių ir floros bei faunos visų kategorijų apšvitą. Pasiūlytų pasirinkčių veiksmingumas vertinamas atsižvelgiant į tikslus, papildomų reikalavimų naudingumą, jeigu pastarasis vertinamas jų poveikio sveikatai ir aplinkai atžvilgiu, ekonominę naudą, administracines išlaidas ir direktyvos derėjimą su visais Euratomo ir ES teisės aktais. Daliniai Pagrindinių saugos standartų ir Medicinos direktyvos pakeitimai turėtų didelį poveikį šioms sritims: – Socialinis poveikis ir poveikis sveikatai: Socialinis poveikis siejamas su atitinkamos apsaugos užtikrinimu GRM sektorių darbuotojams. Poveikis sveikatai geriausiai pastebimas jį vertinant medicininės apšvitos atžvilgiu, visų pirma išvengiant pacientams nereikalingai dažnų ar su didele doze susijusių ir onkologinių susirgimų tikimybę ateityje didinančių radiologinių tyrimų (pvz., kompiuterinės tomografijos tyrimų). Konkrečioms specialistų grupėms (pvz., kardiologams) būtų sumažinama akies lęšiuko dozės riba ir taip būtų išvengiama jonizuojančiosios spinduliuotės sukeliamos kataraktos. – Ekonominis poveikis: Nors šiame etape nėra galimybių ekonominio poveikio įvertinti kiekybinėmis priemonėmis, tačiau valstybių narių reikalavimų suderinimas GRM sektoriams būtų naudingas. – Administracinės išlaidos: Nors apsaugos optimizavimo principas, pagal kurį privaloma atsižvelgti į socialinio ir ekonominio pobūdžio veiksnius, o dozė turi būti „sumažinta tiek, kiek praktiškai įmanoma“ (ALARA), yra pagrindinis siekiant tinkamos sąnaudų ir naudos pusiausvyros, kai užtikrinama radiacinė sauga darbo metu, naujoji „proporcingo požiūrio“ koncepcija išplečia šį principą siekiant didinti teisės aktais nustatytos priežiūros veiksmingumą ir sumažinti sektoriams tenkančias administracines išlaidas. Į kitas tris direktyvas įtraukti šie papildomi daliniai pakeitimai: – didelio aktyvumo uždarųjų radioaktyviųjų šaltinių (DAURŠ) apibrėžties suderinimas su tarptautiniais standartais; – konkretūs komandiruotų darbuotojų apsaugos reikalavimai su nurodyta aiškia darbuotojų darbdavių atsakomybės ir įmonių, vykdančių veiklą, kurioje dalyvaujantys darbuotojai veikiami apšvita, apibrėžtimi; – gyventojų informavimo prieš ekstremaliąją situaciją ir jos laikotarpiu reikalavimai atsižvelgiant į persvarstytą bendrąją taikymo sritį valdant avarines apšvitos situacijas. Penkių direktyvų sujungimas yra esminis laimėjimas vertinant Euratomo teisės aktų nuoseklumo atžvilgiu. Atlikus struktūrinį pertvarkymą, būtiną siekiant priderinti šią platesnę PSS direktyvos taikymo sritį, aiškiau išdėstomas tekstas ir užtikrinamas geresnis praktinis įgyvendinimas. Naujos direktyvos platesnė taikymo sritis aprėpia kelis esminius pakeitimus: „Esamųjų apšvitos situacijų“ atžvilgiu nustatomi patalpose radono koncentracijoms ir statybinių medžiagų sukeliamai išorinei apšvitai taikomi atskaitos lygiai. Valstybėms narėms keliamas reikalavimas parengti su nacionaliniais poreikiais ir geologinėmis skirtingų regionų ypatybėmis suderintą išsamų ir skaidrų radono veiksmų planą. Suderinus statybinių medžiagų reikalavimus įmanoma atlikti tolesnį standartizavimą pagal Statybos produktų direktyvą (Tarybos direktyva 89/106/EEB). Vartotojams ir statybų verslui medžiagų stebėsena ir jų ženklinimas būtų naudingas, o administracinė sektoriaus našta būtų nedidelė pasirenkant tinkamus atskaitos lygius ir susirūpinimą keliančių medžiagų tipų sąrašą. Atitinkami Euratomo PSS reikalavimai dėl floros ir faunos rūšių apsaugos valstybėms narėms suteiktų galimybę juos įtraukti į savo nacionalinę aplinkos politiką taip, kad jie atitiktų taikomus sveikatos apsaugos nuo jonizuojančiosios spinduliuotės požiūrius. Šių naujų reikalavimų poveikio aplinkai vertinimas iš esmės yra susijęs su žalos aplinkai prevencija avarijos atveju. Eksploatuojant objektą normaliomis sąlygomis turėtų būti įrodoma, kad poveikio aplinkai nėra. 3. Teisiniai pasiūlymo aspektai Penkias direktyvas išdėsčius nauja redakcija parengta didelės apimties direktyva, sudaryta iš daugiau nei 100 straipsnių ir keliolikos priedų. Atsižvelgiant į keitimų apimtį ir sudėtingumą oficiali išdėstymo nauja redakcija procedūra netaikyta. Neįmanoma nurodyti pasiūlymo visų elementų. Toliau pateiktuose skirsniuose išdėstomas trumpas kiekvieno skyriaus pagrindinių ypatybių aprašymas. 3.1. I skyrius: Dalykas ir taikymo sritis Šiame skyriuje apibrėžiama naujos direktyvos taikymo sritis (bendrasis direktyvos tikslas skirtingų apšvitos kategorijų, įvairių apšvitos situacijų atžvilgiu ir su didelio aktyvumo uždaraisiais radioaktyviaisiais šaltiniais, gyventojų informavimu susiję konkretūs tikslai ir nekontroliuojamosios apšvitos neįtraukimas). Taikymo sritis išplečiama siekiant įtraukti kosminio erdvėlaivio įgulos apšvitą kosmine spinduliuote, patalpų ore esančių radono dujų sukeltą buitinę apšvitą, statybinių medžiagų gama spinduliuotės sukeliamą išorinę apšvitą ir aplinkos apsaugą nuo apšvitos patekimo į aplinką trasų, dėl kurių sukuriama žmonių apšvita 3.2. II skyrius: Sąvokų apibrėžtys Šiame skyriuje pateikiamos visos ankstesnėse direktyvose naudotos sąvokų apibrėžtys; jos iš dalies keistos siekiant pašalinti nesuderintus dalykus ir prisitaikyti prie TRSK leidinyje Nr. 103 bei Tarptautiniuose pagrindiniuose saugos standartuose taikomos naujos terminijos. 3.3. III skyrius: Radiacinės saugos sistema Šioje antraštinėje dalyje išdėstyti bendrieji radiacinės saugos principai: pagrindimas, optimizavimas ir dozės ribojimas. Joje apibūdinama dozės ribojimo ir atskaitos lygių kur kas didesnė svarba optimizavimo procesui, o I priede išdėstyti TRSK pasiūlyti esamosioms ir avarinėms apšvitos situacijoms taikomi atskaitos lygių intervalai. Dozės ribos nėra modifikuojamos, išskyrus metinę profesinę dozę (5 metų vidurkis netaikomas) ir ašies lęšiukui TRSK rekomenduotą žemutinę organo dozės ribą. Į naują direktyvą nebeįtraukti apibrėžiant efektinę dozę atliktini techniniai matavimai ir kiti vertinant dozes naudotini veiksniai bei šiuo tikslu remiamasi TRSK leidiniu Nr. 103. Be to, į direktyvą neįtraukti su radionuklidais susijusių dozių koeficientų (dėl praryto ar įkvėpto vieneto patiriamos dozės) ilgi sąrašai, tačiau remiamasi būsimu konsoliduotu TRSK leidiniu, kurį galima atsisiųsti nemokamai. 3.4. IV skyrius: Su radiacine sauga susijusio švietimo, mokymo ir informavimo reikalavimai Šiame skyriuje išdėstomi įvairūs skirtingose direktyvose nustatyti švietimo ir mokymo reikalavimai ir nurodomos suteikiant „Radiacinės saugos specialisto“ bei „Medicinos fizikos specialisto“ patvirtinimą taikomos nuostatos. 3.5. V skyrius: Veiklos pagrindimas ir teisės aktais nustatytos kontrolės taikymas šiai veiklai Pagrindimo principo taikymas lieka priskirtas nacionalinei kompetencijai. Specialus dėmesys teikiamas pagrindžiant tų rūšių veiklą, kuri susijusi su numatytąja žmonių apšvita, kai ji naudojama ne diagnostiniam vizualizavimui (pvz., atliekant tikrinimą oro uostuose). Teisės aktais nustatytos kontrolės tvarka dabar sudaryta iš trijų etapų (pranešimas, registravimas, licencijų išdavimas) ir pastaroji pakeičia ankstesniąją sistemą, sudarytą iš pranešimų teikimo ir „išankstinio leidimo“ etapų. Pateikiamas išsamesni veiksmų, kuriems taikomas registravimas arba licencijavimas, tipų sąrašas. Tam tikrų veiklos rūšių atžvilgiu nacionaliniu lygiu numatoma leisti taikyti specialią išimtį (išimtis dėl pranešimo ir leidimo) ir ši nuostata yra teisės aktais numatytai kontrolei taikomo „proporcingo požiūrio“ koncepcijos dalis. Numatytosios vertės, į kurias atsižvelgiama suteikiant išimtį remiantis tūriniu aktyvumu, dabar imamos iš TATENOS Saugos vadovo RS–G–1.7. Tos pačios numatytosios vertės galioja suteikiant išimtį netaikyti teisės aktais numatytos kontrolės (nekontroliuojami aktyvumo lygiai), tačiau leidžia taikyti specialias vertes Europos gairėse. Galiojančiuose nacionaliniuose teisės aktuose valstybėms narėms leidžiama išlaikyti numatytuosius nekontroliuojamus aktyvumo lygius ir nedidelių medžiagos kiekių atžvilgiu leisti taikyti galiojančius nebekontroliuojamojo veikmens lygius. Išimties taikymo kriterijų, nebekontroliuojamojo veikmens lygių ir nekontroliuojamo aktyvumo lygių išsami informacija pateikta VI priede. Šiame skyriuje taip pat išdėstyti tikslesni su licencijos paraiška pateiktinos informacijos reikalavimai (leidimų išmesti radioaktyviąsias ore sklindančias išlakas arba radioaktyviąsias nuotekas išdavimas aptartas VIII skyriuje). 3.6. VI skyrius: Darbuotojų, praktikantų ir studentų sauga Šioje antraštinėje dalyje išdėstytos tik iš dalies pakeistos Direktyvoje 96/29/Euratomas nustatytos profesinės apšvitos nuostatos. Į ją taip pat įtraukti specialūs Komandiruotų darbuotojų direktyvos reikalavimai ir aiškiai apibrėžiamas atsakomybės paskirstymas tarp darbdavio ir įmonės, kurioje atliekama praktika. Atsižvelgiant į EKRSIVO rekomendacijas atnaujinta apšvitos veikiamų darbuotojų individualiosios dozimetrinės kontrolės duomenų sistema ir apie komandiruotus darbuotojus praneštinų būtiniausių duomenų rinkinys. GRM sektoriuose patiriamos profesinės apšvitos valdymas nėra kaip nors skiriamas nuo vykdant kitų rūšių veiklą patiriamos apšvitos valdymo, tačiau atsižvelgiant į vyraujančias apšvitas ir jų galimybes ilgainiui didėti pastarojo atžvilgiu būtų taikomas proporcingas reguliavimo metodas. Šiame skyriuje dabar aptariama profesinė apšvita visose apšvitos situacijose, siekiant užtikrinti geresnę ekstremaliąsias situacijas likviduojančių darbuotojų ir darbo vietos patalpose esančio radono sukeltus aukštus apšvitos lygius patiriančių visų darbuotojų apsaugą. 3.7. VII skyrius: Pacientų ir kitų medicininę apšvitą patiriančių asmenų sauga Į šį skyrių įtraukti atitinkami Medicinos direktyvos reikalavimai, tik jie sugriežtinami, visų pirma šiais atžvilgiais: – pagrindimo principo taikymas; – informacija pacientams apie kylančią riziką sveikatai ir naudą jai; – informacija apie dozes; – diagnostiniai atskaitos lygiai; – medicinos fizikos specialisto dalyvavimas; – atsitiktinės ir nenumatytos medicininės apšvitos prevencija. 3.8. VIII skyrius: Gyventojų sauga Į šį skyrių įtraukti Direktyvoje 96/29/Euratomas nustatyti gyventojų apšvitos reikalavimai, tačiau kartu aiškiau išnagrinėjamas leidimų išmesti radioaktyviąsias nuotekas išdavimas (taip pat remiamasi Komisijos rekomendacija 2004/2/Euratomas). Į avarinės apšvitos situacijų skirsnį įtraukti Visuomenės informavimo direktyvos reikalavimai. Esamųjų apšvitos situacijų skirsnyje aptariama gyventojų apsauga pastatuose nuo radono sukeltos apšvitos ir jame naudojamas šiek tiek žemesnis aukščiausias atskaitos lygis esamų namų atžvilgiu nei kad Komisijos rekomendacijoje 90/143/Euratomas (atsižvelgiama į TRSK ir PSO rekomendacijas). Į jį taip pat įtraukti statybinių medžiagų klasifikavimo reikalavimai remiantis radioaktyvumo rodikliu ir metinės dozės, kuri patiriama gyvenant iš šių medžiagų pastatytuose namuose, vienodas atskaitos lygis. 3.9. IX skyrius: Aplinkos apsauga Šiame skyriuje, atitinkančiame platesnę direktyvos taikymo sritį nei Tarptautinių pagrindinių saugos standartų, siekiama pateikti atitikties aplinkos kriterijams įrodymo priemones. TRSK yra paskelbusi faunos ir floros rūšių patiriamos dozės vertinimo metodiką, tačiau kol kas laukiama kriterijų taikymo paskelbimo. Laukiant šių kitų gairių nacionalinės institucijos įvertina reprezentacinių gyvūnų ir augalų patiriamas dozes siekiant užtikrinti ekologinės sistemos apsaugą. Be to, privaloma imtis būtinų techninių priemonių siekiant išvengti atsitiktinio išmetimo poveikio aplinkai ir stebėti aplinkoje esančius radioaktyvumo lygius ir taip užtikrinti aplinkos ir visuomenės sveikatos apsaugą. 3.10. X skyrius: Teisės aktais numatytos kontrolės reikalavimai Šiame skyriuje aprašytos reguliavimo institucijų visos pareigos susiklosčius bet kuriai apšvitos situacijai. Aiški struktūra išdėstyta naudojant šiuos skirsnius: – Institucijų infrastruktūra; – Uždarųjų radioaktyviųjų šaltinių kontrolė (su skirtingus Didelio aktyvumo uždarųjų radioaktyviųjų šaltinių direktyvos aspektus apimančiais II, XII, XIII, XIV, XV priedais); – Paliktieji šaltiniai (metalų taršai nustatyti nauji reikalavimai); – Avarinės apšvitos situacijos (avarinės valdymo sistemos sukūrimas ir tarptautinis bendradarbiavimas, o darbuotojų ir gyventojų saugos reikalavimai susiklosčius avarinei apšvitos situacijai aptarti atitinkamai V ir VIII skyriuose); – Esamosios apšvitos situacijos (užterštų teritorijų valdymo bendrosios nuostatos, su radonu susijęs veiksmų planas); – Vykdymo užtikrinimo sistema (kontrolės programa ir pažeidimų šalinimas). Pirmame „institucijų infrastruktūros“ skirsnyje pabrėžiama būtinybė aiškiai nusakyti skirtingų institucijų pareigas. Komisija turi reguliariai gauti atnaujintą informaciją ir skelbti ją Oficialiajame leidinyje. Šiame skirsnyje taip pat apibrėžiamos „Radiacinės saugos specialisto“, „Radiacinės saugos pareigūno“ (dabartiniuose PSS šios koncepcijos sujungtos su „Kvalifikuoto specialisto“ sąvoka) ir „Medicinos fizikos specialisto“ pareigos. 3.11. XI skyrius: Baigiamosios nuostatos Naują direktyvą perkeliant į nacionalinę teisę netektų imtis išsamių teisėkūros veiksmų, todėl galutinis 2 metų perkėlimo į nacionalinę teisę terminas atrodo esąs pakankamas. Konkrečias nuostatas, pvz., susijusias su aplinkos apsauga, į nacionalinę teisę galima perkelti vėliau. Pagal Euratomo Sutartį pagrindiniai standartai valstybėse narėse turi būti taikomi vienodai, nors nepažeidžiant tų reikalavimų, kurių lankstumas yra akivaizdus atsižvelgiant į teksto redakciją. Tačiau dozės ribos, numatytieji nebekontroliuojamojo veikmens lygiai, statybinėms medžiagoms taikomas atskaitos lygis ir t. t. į nacionalinę teisę perkeliami ir taikomi vienodai. 4. Poveikis biudžetui Poveikio ES biudžetui nėra. 2011/0254 (NLE) Pasiūlymas TARYBOS DIREKTYVA kuria nustatomi pagrindiniai saugos standartai siekiant užtikrinti apsaugą nuo jonizuojančiosios spinduliuotės apšvitos keliamų pavojų pagal Euratomo Sutarties 31 straipsnį projektas pateikiamas Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui, kad jis pareikštų nuomonę EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 31 ir 32 straipsnius, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, parengtą gavus asmenų grupės, kuriuos paskyrė Mokslo ir technikos komitetas iš valstybių narių mokslinių ekspertų, nuomonę ir pasitarusi su Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu, atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę, kadangi: 5. Sutarties 2 straipsnio b dalyje numatyta parengti vienodus darbuotojų ir gyventojų sveikatos apsaugos standartus, o Sutarties 30 straipsnyje apibrėžti darbuotojų ir gyventojų sveikatos apsaugos nuo jonizuojančiosios spinduliuotės keliamų pavojų pagrindiniai standartai; 6. siekdama atlikti šią užduotį, Bendrija pagrindinius standartus pirmą kartą parengė 1959 m. pagal Sutarties 218 straipsnį 1959 m. vasario 2 d. priimdama direktyvą, nustatančią darbuotojų ir gyventojų sveikatos apsaugos nuo jonizuojančiosios spinduliuotės keliamų pavojų pagrindinius standartus[9]. Direktyva keletą kartų persvarstyta, paskutinį kartą 1996 m. priėmus 1996 m. gegužės 13 d. Tarybos direktyvą 96/29/Euratomas, nustatančią pagrindinius darbuotojų ir gyventojų sveikatos apsaugos nuo jonizuojančiosios spinduliuotės saugos standartus[10], kuria panaikintos ankstesnės direktyvos; 7. Direktyvoje 96/29/Euratomas nustatyti pagrindiniai saugos standartai. Šios direktyvos nuostatos taikomos įprastoms ir ekstremaliosioms situacijoms; ją papildo kiti konkretūs teisės aktai; 8. 1997 m. birželio 30 d. Tarybos direktyva 97/43/Euratomas dėl sveikatos apsaugos nuo jonizuojančiosios spinduliuotės pavojaus, susijusio su asmenų medicinine apšvita, ir panaikinanti Direktyvą 84/466/Euratomas[11], 1989 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyva 89/618/Euratomas dėl plačiosios visuomenės informavimo apie sveikatos apsaugai taikytinas priemones ir atliktinus veiksmus nepaprastosios radiologinės padėties atveju[12], 1990 m. gruodžio 4 d. Tarybos direktyva 90/641/Euratomas dėl komandiruotų darbuotojų, dirbančių kontroliuojamose zonose, kuriose jie gali būti veikiami jonizuojančiosios spinduliuotės apšvitos, apsaugos darbo metu[13] ir 2003 m. gruodžio 22 d. Tarybos direktyva 2003/122/Euratomas dėl didelio aktyvumo uždarųjų radioaktyviųjų šaltinių ir paliktųjų šaltinių kontrolės[14] aprėpia skirtingus konkrečius Direktyvą 96/29/Euratomas papildančius aspektus; 9. ilgainiui šiuose teisės aktuose naudotos sąvokų apibrėžtys buvo plėtojamos ir pritaikytos konkrečiai taikymo sričiai; nors daugelis juose nustatytų reikalavimų atitiko pirminį kontekstą priimant šiuos teisės aktus, jų negalima pritaikyti Direktyvoje 96/29/Euratomas; 10. Mokslo ir technikos komiteto paskirta ekspertų grupė rekomendavo taikant pagal Euratomo sutarties 30 ir 31 straipsnius parengtus pagrindinius saugos standartus atsižvelgti į Tarptautinės radiologinės saugos komisijos (TRSK) naujas rekomendacijas, visų pirma pateiktąsias Leidinyje Nr. 103 (2007 m.), ir juos persvarstant atsižvelgti į naujus mokslinius įrodymus ir veiklos patirtį[15]; 11. šios direktyvos nuostatos turėtų atitikti TRSK Leidinyje Nr. 103 nustatyta situacija pagrįstą požiūrį ir būti pritaikytos esamosioms, planuojamoms ir ekstremaliosioms apšvitos situacijoms. Atsižvelgiant į šią naują sistemą direktyva turėtų aprėpti visas apšvitos situacijas ir visas apšvitos kategorijas, t. y. profesinę, gyventojų ir medicininę apšvitą; 12. šioje direktyvoje taip pat turėtų būti atsižvelgiama į naują TRSK nustatytą dozės apskaičiavimo metodiką remiantis naujausiomis žiniomis apie apšvitos pavojų; 13. profesinės ir gyventojų apšvitos dabartinės metinės dozės ribos paliekamos tokios, kokios yra. Tačiau neturėtų atsirasti tolesnio poreikio nustatyti 5 metų vidurkį, išskyrus nacionaliniuose teisės aktuose apibrėžtas konkrečias aplinkybes; 14. atsižvelgiant į naują mokslinę informaciją apie poveikį audiniams, organo dozėms, jeigu reikia, tenka taikyti optimizavimo principą siekiant, kad dozės būtų kiek praktiškai įmanoma mažesnės. Direktyvoje taip pat turėtų būti atsižvelgiama į naują TRSK rekomendaciją dėl profesinės apšvitos veikiamam akies lęšiukui taikomos organo dozės ribos; 15. gamtines iš žemės gelmių iškasamas radioaktyviąsias medžiagas perdirbančių sektorių sukuriama radiacinė apšvita veikia darbuotojus ir, jeigu medžiagos išleidžiamos į aplinką, gyventojus; 16. apsauga nuo gamtinių spinduliuotės šaltinių neturėtų būti atskirai aptariama konkrečioje antraštinėje dalyje, nes ji veikiau turėtų būti visiškai įtraukta į bendruosius reikalavimus. Visų pirma medžiagas su gamtiniais radionuklidais perdirbantiems sektoriams turėtų būti taikoma ta pati teisinio reguliavimo sistema, kuri galioja kitoms veiklos rūšims; 17. nauji reikalavimai dėl radioaktyvumo statybinėse medžiagose neturėtų trukdyti laisvos statybinių medžiagų apyvartos; 18. pastaruoju metu atliktų gyvenamųjų namų tyrimų epidemiologiniais duomenimis įrodyta plaučių vėžio rizika, kurią sukelia maždaug 100 Bq m-3 apšvitą sukuriantis patalpose esantis radonas. Remiantis nauja apšvitos situacijų koncepcija Komisijos rekomendacijos 90/143/Euratomas dėl visuomenės apsaugos nuo radono apšvitos patalpose[16] nuostatas galima įtraukti į privalomus pagrindinių saugos standartų reikalavimus, tačiau kartu paliekant pakankamai lankstumo dėl įgyvendinimo; 19. orlaivių įgulų apšvita kosmine spinduliuote turėtų būti nagrinėjama kaip numatytoji apšvitos situacija. Eksploatuojant erdvėlaivius turėtų būti taikomos šios direktyvos nuostatos ir toks eksploatavimas turėtų būti valdomas kaip specialiu leidimu leista apšvita; 20. visuomenės sveikatos apsaugos reikalavimais nedraudžiamas radioaktyviųjų medžiagų buvimas aplinkoje. Be tiesioginių apšvitos patekimo į aplinką trasų, turėtų būti apskritai nagrinėjama aplinkos kaip visumos apsauga, įskaitant floros ir faunos rūšių apšvitą ir atsižvelgiant į išsamią ir nuoseklią bendrąją sistemą. Kadangi žmonės yra aplinkos dalis, ši politika prisideda užtikrinant ilgalaikę sveikatos apsaugą; 21. svarbios technologinės ir mokslinės permainos medicinos srityje lėmė gerokai padidėjusią pacientų apšvitą. Šiuo atžvilgiu direktyvoje turėtų būti pabrėžiama būtinybė pagrįsti medicininę apšvitą, įskaitant besimptomių asmenų apšvitą, ir joje turėtų būti sugriežtinti pacientams pateiktinos informacijos reikalavimai, sugriežtinamas atliekant medicinos procedūras patiriamų dozių registravimas ir pranešimas apie jas, diagnostikų atskaitos lygių naudojimas ir pagerintas dozimetrų prieinamumas; 22. nuolatinį rūpestį kelia atsitiktinė ir nenumatyta medicininė apšvita. Nustačius atsitiktinę ir nenumatytą medicininę apšvitą jų atžvilgiu turi būti imamasi prevenciją užtikrinančių ir tolesnių veiksmų. Siekiant išvengti minėtų incidentų šiuo atžvilgiu turėtų būti pabrėžiama kokybės užtikrinimo programų naudojimo svarba, įskaitant su spinduline terapija susijusios rizikos vertinimą, ir šiais atvejais gali tekti atlikti registravimą, analizę, teikti ataskaitas ir imtis taisomųjų priemonių; 23. Direktyvoje 97/43/Euratomas nustatytos vadinamosios „medicininės juridinės“ procedūros dabar, be jokios abejonės, laikomos ne medicinos tikslams skirta planine asmenų apšvita arba „apšvitos naudojimu ne diagnostiniam vizualizavimui“. Šių rūšių veiklai turi būti taikoma atitinkama teisės aktais nustatyta kontrolė, ir ji turėtų būti pagrindžiama taip pat, kaip medicininė apšvita. Tačiau vienokia strategija taikytina medicinos darbuotojų atliekamų procedūrų naudojant medicinos įrangą atžvilgiu, o kitoks – ne medicinos darbuotojų atliekamų procedūrų naudojant ne medicinos įrangą atžvilgiu. Apskritai turėtų būti taikomos metinės dozės ribos ir atitinkami gyventojų apšvitos reikalavimai; 24. valstybės narės turėtų būti prašomos į teisės aktais nustatytą kontrolės sistemą įtraukti tam tikras jonizuojančiosios spinduliuotės pavojų keliančias veiklos rūšis ar uždrausti tam tikrų rūšių veiklą. Valstybėms narėms turėtų būti naudingas proporcingo požiūrio taikymas teisės aktais nustatytos kontrolės atžvilgiu, turinčios atitikti vykdant veiklą sukeliamos apšvitos dydį ir jos tikimybę bei atitikti poveikį, kurį teisės aktais nustatyta kontrolė gali daryti mažinant šią apšvitą ar gerinant įrenginių saugą; 25. tikslinga tokias pačias tūrinio aktyvumo vertes vykdomai veiklai taikyti suteikiant išimtį jai netaikyti teisės aktais nustatytos kontrolės ir leidžiant medžiagoms netaikyti reguliuojamosios veiklos reikalavimų. Atlikus išsamų tyrimą TATENOS dokumente RS–G–1.7[17] rekomenduojamas vertes nuspręsta taikyti toliau kaip nustatytuosius nebekontroliuojamojo veikmens lygius, pakeičiančius Direktyvos 96/29/Euratomas I priede nustatytas tūrinio aktyvumo vertes, ir kaip bendruosius nekontroliuojamus aktyvumo lygius, pakeičiančius Komisijos Radiacinės saugos leidinyje Nr. 122[18] rekomenduotas vertes; 26. valstybės narės konkrečiu atveju gali suteikti išimtį, pagal kurią leidžiama neturint leidimo vykdyti tam tikrų rūšių veiklą, apimančią veiklą, kurią vykdant viršijami nebekontroliuojamojo veikmens lygiai; 27. numatytuosius nebekontroliuojamojo veikmens lygius ir kontrolės reikalavimų netaikymo vertes viršijantys konkretūs nebekontroliuojamojo aktyvumo lygiai bei Komisijos atitinkamos gairės[19] toliau lieka svarbiomis priemonėmis tvarkant didelius išmontuojant licencijuotus objektus susidarančių medžiagų kiekius; 28. valstybės narės turėtų užtikrinti tokią pačią komandiruotų darbuotojų saugą kaip apšvitos veikiamų darbuotojų, kuriuos įdarbina visų rūšių veiklą su jonizuojančiosios spinduliuotės šaltiniais vykdančios įmonės. Direktyvoje 90/641/Euratomas nustatytas konkrečias komandiruotiems darbuotojams taikomas priemones reikia praplėsti, kad jas taip pat būtų galima taikyti kontroliuojamose zonose atliekamiems darbams; 29. avarinės apšvitos situacijų valdymo srityje dabartinis intervencijos lygiais pagrįstas požiūris keistinas išsamesne sistema, aprėpiančia grėsmių analizę, bendrąją ekstremaliųjų situacijų valdymo sistemą, su nustatytomis grėsmėmis susijusių ekstremaliųjų situacijų likvidavimo planus ir iš anksto numatytas kiekvieno tikėtinojo įvykio valdymo planus; 30. ekstremaliosiose situacijose ir esamose apšvitos situacijose taikant atskaitos lygius galima apsaugoti asmenis bei į kitus visuomeninius kriterijus atsižvelgti taip pat, kaip į dozės ribas ir ribotąsias dozes, taikomas numatytose apšvitos situacijose; 31. siekiant veiksmingai valdyti tarpvalstybinius padarinius sukeliančią branduolinę avariją, privaloma gerinti valstybių narių bendradarbiavimą rengiant pasirengimo ekstremaliosioms situacijoms planus ir atsakomąsias priemones; 32. atsižvelgdama į naują TRSK Leidinį Nr. 103 Tarptautinė atominės energijos agentūra kartu su Pasaulio sveikatos organizacija, Maisto ir žemės ūkio organizacija, Tarptautine darbo organizacija, Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos Branduolinės energijos agentūra bei Amerikos sveikatos organizacija persvarsto Tarptautinius bendruosius saugos standartus; 33. turi būti aiškiai apibrėžtos nacionalinių tarnybų ir specialistų, dalyvaujančių užtikrinant radiacinės saugos techninių ir praktinių aspektų tvarkymą laikantis aukštų kompetencijos reikalavimų, vaidmuo ir pareigos; 34. turėtų būti nustatyti tikslesni išmetimo leidimų išdavimo ir išmetamų medžiagų stebėsenos reikalavimai. 2003 m. gruodžio 18 d. Komisijos rekomendacijoje 2004/2/Euratomas dėl standartinės informacijos apie iš įprastu režimu veikiančių branduolinių energetinių reaktorių ir panaudoto branduolinio kuro perdirbimo gamyklų į aplinką išleidžiamų radioaktyviųjų oru sklindančių ir skystų medžiagų[20] buvo nustatyta standartinė informacija, kurią reikia nurodyti teikiant duomenis apie iš atominių elektrinių ir panaudoto branduolinio kuro perdirbimo gamyklų išleidžiamas medžiagas; 35. paskutinės didelio aktyvumo uždarųjų radioaktyviųjų šaltinių ir paliktųjų šaltinių kontrolės direktyvos (2003/122/Euratomas) nėra jokio reikalo iš esmės keisti, išskyrus būtinybę išplėsti tam tikrų reikalavimų taikymo sritį siekiant įtraukti visus uždaruosius radioaktyviuosius šaltinius. Tačiau kol kas nėra išspręstas paliktųjų šaltinių klausimas ir yra pasitaikęs ne vienas pavojingas atvejis, kai iš trečiųjų šalių būdavo importuojami užteršti metalai. Atitinkamai turėtų būti nustatytas pranešimo apie incidentus, susijusius su paliktaisiais šaltiniais, arba užterštą metalą reikalavimas. Siekiant užtikrinti tarptautinį saugumą taip pat svarbu suderinti lygius, kuriuos viršijus šaltinis, palyginti su nustatytaisiais TATENOS, laikomas didelio aktyvumo uždaruoju radioaktyviuoju šaltiniu; 36. Euratomo sutartyje nustatytus pagrindinius saugos standartus numatyta taikyti vienodai; 37. Direktyva 96/29/Euratomas ir papildomosios Direktyvos 89/618/Euratomas, 90/641/Euratomas, 96/29 Euratomas, 97/43/Euratomas ir 2003/122/Euratomas turėtų būti panaikintos, PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: I SKYRIUS DALYKAS IR TAIKYMO SRITIS 1 straipsnis Dalykas 38. Šioje direktyvoje nustatyti darbuotojų, gyventojų, pacientų ir kitų medicininę apšvitą patiriančių asmenų sveikatos apsaugos nuo jonizuojančiosios spinduliuotės keliamų pavojų bendrieji saugos standartai siekiant juos vienodai įgyvendinti valstybėse narėse. 39. Ši direktyva taikoma aplinkos, per kurią apšvita iš jonizuojančiosios spinduliuotės šaltinių pasiekia žmones, apsaugai, kuri prireikus papildoma konkrečiomis floros ir faunos rūšių apsaugos nuo apšvitos aplinkoje esančia jonizuojančiąja spinduliuote nuostatomis. 40. Šioje direktyvoje nustatoma radioaktyviųjų šaltinių saugos ir saugumo kontrolės reikalavimai bei tinkamo informavimo susiklosčius avarinei apšvitos situacijai nuostatos. 41. Šioje direktyvoje nustatomi darbuotojų ir gyventojų saugos nuo apšvitos, kurią sukelia paliktųjų šaltinių ir netinkamai kontroliuojamų didelio aktyvumo uždarųjų radioaktyviųjų šaltinių skleidžiama jonizuojančioji spinduliuotė, reikalavimai ir valstybėse narėse taikomų kontrolės priemonių suderinimo reikalavimai šiuo tikslu apibrėžiant konkrečius reikalavimus, kuriais užtikrinama kiekvieno tokio šaltinio kontrolė. 42. Šioje direktyvoje Bendrijos lygmeniu nustatomi su visuomenės informavimo priemonėmis ir procedūromis susiję bendri tikslai siekiant pagerinti susiklosčius ekstremaliai situacijai taikomas neatidėliotinas sveikatos apsaugos priemones. 2 straipsnis Taikymo sritis 43. Ši direktyva taikoma bet kuriai planuojamai, esamajai ar avarinei apšvitos situacijai, keliančiai apšvitos jonizuojančiąja spinduliuote riziką, kurios radiacinės saugos atžvilgiu negalima nepaisyti siekiant užtikrinti darbuotojų, gyventojų ar pacientų ir kitų medicininę apšvitą patiriančių asmenų sveikatos apsaugą arba aplinkos apsaugą. 44. Ši direktyva taikoma visoms veiklos, susijusios su jonizuojančiosios spinduliuotės šaltiniais, rūšims, t. y.: 45. radioaktyviųjų medžiagų gamybai, perdirbimui, tvarkymui, naudojimui, saugojimui, laikymui, transportavimui, siuntimui, importui į Bendriją ir eksportui iš Bendrijos bei šalinimui; 46. jonizuojančiąją spinduliuotę skleidžiančios elektros įrangos naudojimui ir bet kurios elektros įrangos, jeigu jos potencialo skirtumo vertė viršija 5 kV, naudojimui; 47. veiklos, kurią vykdant gamtiniai jonizuojančiosios spinduliuotės šaltiniai ypač padidina darbuotojų ar gyventojų apšvitą, rūšims, visų pirma: i) orlaivių ir erdvėlaivių eksploatavimui; ii) radono sukeltai apšvitai darbo vietose; iii) sektorių, kuriuose perdirbamos medžiagos su gamtiniais radionuklidais, veiklai ar su tokiu perdirbimu susijusiai veiklai. 48. bet kokiai kitai valstybės narės nurodytai veiklai. 49. Ši direktyva taikoma valdant esamąsias apšvitos situacijas, visų pirma patalpose esančio radono sukeltą gyventojų apšvitą, išorinę statybinių medžiagų sukeltą apšvitą ir ilgalaikę apšvitą, kurią sukelia ekstremalios situacijos ar praėjusios veiklos padariniai. 50. Ši direktyva avarinėms apšvitos situacijoms taikoma tiek, kiek jos laikomos situacijomis, į kurias atsižvelgiant turi būti imamasi apsaugos priemonių siekiant apsaugoti gyventojų ar darbuotojų sveikatą ar aplinką; galimoji apšvita ir avarinė parengtis bei planavimas yra planuojamų apšvitos situacijų dalis. 3 straipsnis Taikymo srities išimtis Ši direktyva netaikoma nuo žmogaus gimimo jo kūne esantiems radionuklidams, prie žemės paviršiaus vyraujančiai kosminei spinduliuotei ir apšvitai virš žemės paviršiaus, kurią sukuria nepažeistoje žemės plutoje esantys radionuklidai. II SKYRIUS SĄVOKŲ APIBRĖŽTYS 4 straipsnis Šioje direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys: 51. Medicininė apšvita – pacientų ar besimptomių asmenų patirta apšvita per jų pačių medicininį ar stomatologinį tyrimą arba gydymą, kuriuo siekta pagerinti jų sveikatą ar savijautą, taip pat slaugytojų ir globėjų bei savanorių per biologinius medicininius tyrimus patirta apšvita; 52. Jonizuojančioji spinduliuotė – tiesiogiai ar netiesiogiai sukurti jonus galinčios energijos skleidimas dalelėmis arba ne ilgesnėmis kaip 100 nanometrų (ne mažesnio kaip 3x1015 Herco dažnio) elektromagnetinėmis bangomis; 53. Ekstremalioji situacija – neįprasta situacija ar įvykis, dėl kurio tenka imtis neatidėliotinų veiksmų, visų pirma siekiant sumažinti pavojų ar nepataisomus padarinių žmonių sveikatai ir saugai, gyvenimo kokybei, turtui ar aplinkai galimybę. Šiuo atveju omenyje turimos branduolinės ir radiologinės ekstremaliosios situacijos; 54. Avarinė apšvitos situacija – bet kurio netikėto įvykio sukurta apšvitos situacija, dėl kurios reikia neatidėliotinų sprendimų, kad ją galima būtų kontroliuoti; įvykį gali sukelti avarija (numatyta ar nenumatyta kaip galimoji apšvita) ar piktybiškas veiksmas; 55. Apšvita – apšvitinimo jonizuojančiąja spinduliuote veiksmas ar apšvitos gavimo būsena, kai kūnas apšvitą patiria iš išorės (išorinė apšvita) arba iš vidaus (vidinė apšvita); 56. Apšvitos situacija – situacija, dėl kurios atsiranda apšvita, įskaitant jonizuojančiosios spinduliuotės šaltinius ir veiklą ar veiksmus, kuriais gali būti daromas poveikis šių jonizuojančiosios spinduliuotės šaltinių sukuriamai apšvitai; 57. Gyventojai – apšvitos veikiami asmenys; 58. Spinduliuotės šaltinis – radioaktyviąją apšvitą galintis sukelti objektas, pvz., spinduliuojantis jonizuojančiąją spinduliuotę ar išmetantis radioaktyviąsias medžiagas, kurį apsaugos ir saugos tikslais galima laikyti vienu objektu; 59. Radioaktyvusis šaltinis – radioaktyviųjų medžiagų turintis jonizuojančiosios spinduliuotės šaltinis, kurio radioaktyvumas yra panaudojamas; 60. Radioaktyvioji medžiaga – radioaktyviųjų izotopų turinti medžiaga; 61. Paliktasis šaltinis – uždarasis šaltinis, kuriam nei suteikta išimtis, nei taikoma teisės aktais nustatyta kontrolė, pvz., todėl, kad jam niekada netaikyta teisės aktais nustatyta kontrolė arba kad jis buvo paliktas, pamestas, netinkamai padėtas, pavogtas ar kitaip perkeltas negavus tinkamo leidimo; 62. Statybinė medžiaga – pastate nuolatinai sumontuoti skirtas statybos produktas; 63. Radioaktyviųjų atliekų šalinimas – radioaktyviųjų atliekų arba panaudoto kuro dėjimas į patvirtintą objektą, neketinant jų iš ten išimti; 64. Esamoji apšvitos situacija – prieš priimant privalomą sprendimą kontroliuoti apšvitos situaciją jau susiklosčiusi apšvitos situacija, dėl kurios būtina ar jau nebūtina imtis neatidėliotinų priemonių; 65. Gamtinis jonizuojančiosios spinduliuotės šaltinis – bet koks natūralus foninis ar kosminės kilmės jonizuojančiosios spinduliuotės šaltinis; 66. Planuojamoji apšvitos situacija – vykdant suplanuotą operaciją ar naudojant jonizuojančiosios spinduliuotės šaltinį arba vykdant apšvitos trasas keičiančią veiklą sukuriama apšvitos situacija, kuria siekiama sukelti žmonių ar aplinkos apšvitą ar galimąją apšvitą. Planuojamoji apšvitos situacija gali aprėpti įprastą apšvitą ir galimąją apšvitą; 67. Galimoji apšvita – tik iš dalies tikėtina apšvita, kurią gali sukelti tikimybinio pobūdžio įvykis ar jų seka, įskaitant įrangos triktis ir eksploatavimo klaidas; 68. Radiacinė sauga – žmonių apsauga nuo jonizuojančiosios spinduliuotės žalingos apšvitos ir šios apsaugos užtikrinimo priemonės; 69. Veikla – bet kokia veikla naudojant ar taikant jonizuojančiosios spinduliuotės šaltinius arba kuria keičiamos apšvitos trasos ir kuri valdoma kaip planuojamoji apšvitos situacija; 70. Radonas – izotopas Rn-222 ir jo skilimo produktai, jeigu taikoma (radono sukelta apšvita reiškia radono skilimo produktų sukeltą apšvitą); 71. Laikymas – radioaktyviųjų šaltinių ar radioaktyviųjų atliekų laikymas objekte, iš kurio spinduliuotė negali pasklisti, numatant ateityje juos išimti; 72. Optimizavimas – progresinis kartotinis tinkamų apsaugos priemonių nustatymo atsižvelgiant į pagrindines aplinkybes, prieinamas pasirinktis ir apšvitos situacijos pobūdį procesas, kuriuo siekiama kuo mažesnio galimo užtikrinti apšvitos masto bei tikėtinumo ir kuo mažesnio apšvitintų žmonių skaičiaus; 73. Gyventojų apšvita – asmenų apšvita, išskyrus bet kurią profesinę ar medicininę apšvitą; 74. Profesinė apšvita – savo darbą dirbančių darbuotojų patirta apšvita; 75. Žala sveikatai – apšvitos paveiktų gyventojų gyvenimo trukmės trumpėjimo ir jo kokybės blogėjimo rizikos įvertinimas. Rizikos įvertinimas aprėpia poveikio audiniams reiškinius, onkologines ligas ir sunkius genetinius sutrikimus; 76. Efektinė dozė (E) – visų audinių ir organų išorinės bei vidinės apšvitos nulemtų svertinių lygiaverčių dozių suma. Ji apibrėžiama šia formule: [pic] kur: DT,R – audinio arba organo T dėl jonizuojančiosios spinduliuotės R vidutinė sugertoji dozė, wR – svorinis jonizuojančiosios spinduliuotės daugiklis ir wT – svorinis audinio arba organo T daugiklis. Atitinkamos wT ir wR vertės nurodytos Tarptautinės radiologinės saugos komisijos leidinyje Nr. 103. Efektinės dozės vienetas yra sivertas. 77. Dozės riba – asmens efektinės dozės ar lygiavertės dozės vertė, kurios nustatytu laikotarpiu neleidžiama viršyti. Dozės riba taikoma suminei apšvitai, patiriamai vykdant bet kokią leidžiamą veiklą; 78. Dozės ribojimas – kaip viršutinė numatoma individualiosios dozės riba nustatomas ribojimas, taikomas apibrėžiant galimas pasirinktis, nagrinėjamas optimizuojant tam tikro jonizuojančiosios spinduliuotės šaltinio naudojimą planuojamoje apšvitos situacijoje; 79. Lygiavertė dozė (HT) – audinio ar organo T sugertoji spinduliuotės dozė, padauginta iš svertinio koeficiento atsižvelgiant į spinduliuotės R tipą ir kokybę; [pic] kur: – DT,R – audinio arba organo T dėl jonizuojančiosios spinduliuotės R vidutinė sugertoji spinduliuotės dozė, wR – svertinis jonizuojančiosios spinduliuotės daugiklis. Jeigu spinduliuotės lauką sudaro tipai ir energijos, kurių yra skirtingos wR vertės, tada bendra lygiavertė dozė HT nustatoma pagal šia formulę: [pic] Atitinkamos wR vertės nurodytos Tarptautinės radiologinės saugos komisijos leidinyje Nr. 103. Efektinės dozės vienetas yra sivertas. 80. Komandiruotasis darbuotojas – visi apšvitos veikiami A kategorijos darbuotojai, kurių nėra nusamdžiusi už stebimąsias ar kontroliuojamąsias zonas atsakinga įmonė, tačiau kurie atlieka veiklą šiose zonose, įskaitant stažuotojus, praktikantus ir studentus; 81. Įmonė – už veiklos vykdymą ar jonizuojančiosios spinduliuotės šaltinį (įskaitant atvejus, kai radioaktyviosios spinduliuotės šaltinio savininkas ar turėtojas nevykdo susijusios veiklos) teisiškai atsakingas juridinis ar fizinis asmuo; 82. Rizikos ribojimas – jonizuojančiosios spinduliuotės šaltinio keliamos pavienės rizikos ribų nustatymas (rizika – galimosios apšvitos tikėtina žala sveikatai, kuri yra dėl nenumatyto atvejo gautos apšvitos dozės ir su šia dozes siejamos sveikatai padarytos žalos tikėtinumo dozės funkcija); 83. Slaugytojai ir globėjai – medicininę apšvitą patiriantiems ar ją patyrusiems asmenims padedantys ir juos raminantys asmenys ir todėl sąmoningai bei savanoriškai jonizuojančiosios spinduliuotės apšvitą patiriantys asmenys (ši veikla nėra slaugytojų ir globėjų darbo dalis); 84. Atskaitos lygis – dozės ar rizikos lygis ekstremaliojoje apšvitos situacijoje ar esamojoje apšvitos situacijoje, kurį viršijus laikoma esant neleistina toliau tęsti apšvitą ir kurio neviršijus turėtų būti tęsiamas apsaugos užtikrinimo optimizavimas; 85. Apšvitos veikiamas darbuotojas – savisamdis ar darbdavio nusamdytas dirbantis asmuo, kuris dirbdamas vykdo šios direktyvos nuostatomis reguliuojamą veiklą ir kuris taip dirbdamas gali gauti gyventojų apšvitai nustatytas ribas viršijančią vieną ar kitą dozę; 86. Sivertas (Sv) – specialus lygiavertės ar efektinės dozės matavimo vieneto pavadinimas. Vienas sivertas atitinka vieną džaulį kilogramui: 1 Sv = 1 J kg-1; 87. Radionuklidų patekimas – radionuklidų patekimo iš aplinkos į žmogaus kūną procesas; 88. Praktikantas – įmonėje mokomas ir lavinamas asmuo siekiant jam suteikti konkrečią kvalifikaciją; 89. Kaupiamoji efektinė dozė (E(()) –organo arba audinio sukauptų į žmogaus kūną patenkančių radionuklidų lygiaverčių dozių HT(() suma; kiekviena suma dauginama iš audinio atitinkamo svorinio daugiklio wT. Ji apibrėžiama pagal šią formulę: [pic] Pateikiant E((), ( vertė reiškia metų skaičių, į kurį atsižvelgta atliekant integravimą. Siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi šioje direktyvoje nurodytų dozės ribų, ( suaugusiems taikomas 50 metų trukmės laikotarpis nuo radionuklidų patekimo į žmogaus kūną, o vaikams taikomas ne trumpesnis laikotarpis, kol jie sulaukia 70 metų amžiaus. Kaupiamosios efektinė dozės matavimo vienetas yra sivertas; 90. Medicinos fizikos specialistas – asmuo, turintis reikiamų žinių, išsilavinimą ir patirties, kad galėtų imtis veiksmų ar teikti rekomendacijas su spinduliuotės fizika, taikoma užtikrinant medicininę apšvitą, susijusiais klausimais, kurio kompetenciją veikti yra pripažinusios kompetentingos institucijos; 91. Darbuotojų sveikatos tarnyba – medicinos specialistas ar institucija, kurie turi gebėjimų atlikti apšvitos veikiamų darbuotojų medicininę priežiūrą, ir kurių kompetenciją veikti šioje srityje yra pripažinusios kompetentingos institucijos; 92. Radiacinės saugos specialistas – asmuo, turintis reikiamų žinių, išsilavinimą ir patirties, kad galėtų teikti su radiacine sauga susijusias rekomendacijas, siekiant užtikrinti veiksmingą žmonių apsaugą, kurio kompetenciją yra pripažinusios kompetentingos institucijos; 93. Didelio aktyvumo uždarasis šaltinis – uždarasis šaltinis, kuriame esantis radioaktyviosios medžiagos kiekis viršija II priede nustatytąsias vertes; 94. Ekstremaliosios situacijos likvidavimo planas – tinkamų veiksmų su konkrečiu objektu ar veikla susijusioje avarinėje apšvitos situacijoje plano, parengto remiantis tikėtinais įvykiais ir susijusiais scenarijais, priemonės; 95. Ekstremaliąją situaciją likviduojantis darbuotojas – bet kuris nustatytus veiksmus ekstremaliojoje situacijoje atliekantis asmuo, kuris ją likviduodamas gali patirti apšvitą; 96. Dozimetrijos tarnyba – institucija ar asmuo, kurie turi gebėjimų kalibruoti asmeninius dozimetrus, nuskaityti ir aiškinti jų duomenis, matuoti žmogaus kūno bei biologinių ėminių radioaktyvumą ir vertinti dozes, ir kurių kompetenciją šioje srityje yra pripažinusios kompetentingos institucijos; 97. Ekstremaliosios situacijos valdymo sistema – su avarine parengtimi ir ekstremaliosios situacijos likvidavimo priemonėmis bei sprendimų priėmimo avarinėje apšvitos situacijoje priemonėmis susijusias pareigas nustatanti teisinė ir administracinė sistema; 98. Medicininės radiologijos – kas susiję su spindulinės diagnostikos bei terapijos procedūromis ir intervencine radiologija ar kita planuojamosios ir valdomosios radiologijos veikla, kuriai naudojama jonizuojančioji spinduliuotė; 99. Praktiniai medicininės apšvitos procedūros aspektai – fizinis medicininės apšvitos ir bet kurio papildomojo aspekto taikymas, įskaitant medicininės radiologinės įrangos tvarkymą ir naudojimą, taip pat techninių ir fizinių parametrų vertinimas, įskaitant radiacijos dozes, įrangos kalibravimą bei techninę priežiūrą, radiofarmakologinių preparatų gamybą ir jų skyrimą bei vaizdų apdorojimą, kurį, be kitų, atlieka branduolinės medicinos ir spindulinės terapijos rentgenologai ir technikai; 100. Praktikuojantis gydytojas – gydytojas, odontologas ar kitas sveikatos priežiūros specialistas, kuriam pagal nacionalinius reikalavimus suteikta klinikinė atsakomybė už individualiąją medicininę apšvitą; 101. Diagnostiniai atskaitos lygiai – medicininės spindulinės diagnostikos ar intervencinės radiologijos veiklos dozių lygiai arba, radiofarmakologinių preparatų atžvilgiu, aktyvumo lygiai, nustatomi išsamiai apibrėžtų tipų įranga atliekant tipinius įprasto dydžio pacientų ar tokio paties dydžio fantomų tyrimus; 102. Aktyvinimas – stabilios būsenos nuklido pavertimo radionuklidu procesas, švitinant dalelėmis ar medžiagos, kurioje jis yra, aukštos energijos fotonais; 103. Radioaktyvioji medžiaga – medžiaga, kurios sudėtyje yra vienas ar daugiau radionuklidų, į kurių tūrinį aktyvumą privaloma atsižvelgti nagrinėjant radiacinės saugos klausimus; 104. Apšvitos naudojimas ne diagnostiniam vizualizavimui – bet koks tikslingas žmonių apšvitinimas siekiant gauti vaizdą, jeigu pirminė apšvitinimo priežastis nėra susijusi su apšvita veikiamo asmens sveikata ar savijauta; 105. Pranešimas – dokumento įteikimas kompetentingai institucijai siekiant pranešti apie ketinimą vykdyti šios direktyvos taikymo sričiai priklausančią veiklą; 106. Registracija – kompetentingos institucijos dokumentu ar pagal nacionalinį teisės aktą suteiktas leidimas vykdyti veiklą nacionaliniuose teisės aktuose nustatytomis sąlygomis; 107. Vartojimo prekė – prietaisas ar gaminys, į kurį sąmoningai įterpta radionuklidų ar kuriame radionuklidai yra aktyvinti arba kuris skleidžia jonizuojančiąją spinduliuotę, kurį galima parduoti arba pardavus padaryti prieinamą gyventojams netaikant specialios priežiūros arba teisės aktais nustatytos kontrolės; 108. Greitintuvas – didesnės nei 1 megaelektronvolto (MeV) energijos jonizuojančiąją spinduliuotę skleidžiantis ir dalelėms didesnę kinetinę energiją suteikiantis aparatas ar įrenginys; 109. Panaudotas uždarasis šaltinis – uždarasis šaltinis, kuris jau nenaudojamas ir neketinamas naudoti veiklai, kuriai suteiktas leidimas; 110. Patikrinimas – bet kurios kompetentingos institucijos tyrimas siekiant įvertinti atitiktį nacionalinėms nuostatoms; 111. Spinduliuotės generatorius – jonizuojančiosios spinduliuotės, pvz., rentgeno spinduliuotės, neutronų, elektronų ar kitų elektrintųjų dalelių spinduliuotės, generavimo prietaisas, kurį galima naudoti mokslo, pramonės ar medicinos tikslais; 112. Radioaktyviosios atliekos – radioaktyviosios medžiagos, kurių daugiau neketinama naudoti jokiais kitais tikslais; 113. Kokybės užtikrinimas – visi planuojami ir sistemingi veiksmai, kuriais siekiama tinkamai užtikrinti, kad struktūros, sistemos, komponento ar procedūros taikymo parametrai atitiktų nustatytuosius darniuosiuose standartuose. Kokybės kontrolė yra sudedamoji kokybės užtikrinimo dalis; 114. Licencija – kompetentingos institucijos pagal paraišką išduota licencija vykdyti veiklą konkrečiame licencijos dokumente nustatytomis sąlygomis; 115. Nekontroliuojami aktyvumo lygiai – kompetentingos institucijos ar nacionaliniuose teisės aktuose nustatytos tūrinio aktyvumo dydžiu išreiškiamos vertės, kurias atitinkančioms ar žemesnių verčių medžiagoms, gautoms vykdant bet kokią praneštiną ar leidimo reikalingą veiklą, galima netaikyti šios direktyvos reikalavimų; 116. Stebimoji zona – siekiant užtikrinti apsaugą nuo jonizuojančiosios spinduliuotės stebima zona; 117. Kontroliuojamoji zona – zona, kurioje taikomos specialios taisyklės siekiant užtikrinti apsaugą nuo jonizuojančiosios spinduliuotės ar užkirsti kelią plisti radioaktyviajai taršai ir prieiga į kurią yra kontroliuojama; 118. Atsitiktinė apšvita – asmenų, išskyrus ekstremaliąją situaciją likviduojančius darbuotojus, apšvita įvykus avarijai; 119. Profesinė avarinė apšvita – ekstremaliosios situacijos padarinius mažinančių asmenų patirta profesinė apšvita avarinėje apšvitos situacijoje; 120. Sveikatos patikrinimas – ankstyvasis rizikingų grupių gyventojų diagnozavimas taikant procedūrą, kuriai naudojami radiologiniai medicinos įrenginiai; 121. Radono keliamo pavojaus zona – geografinė teritorija ar administracinis regionas, apibrėžtas remiantis tyrimais, kuriais įrodyta, kad būstų, kuriuose manoma būsiant viršijamą nacionalinį atskaitos lygį, procentinė dalis yra gerokai aukštesnė nei kitose šalies dalyse; 122. Radiologinė medicinos procedūra – bet kuri medicininę apšvitą sukurianti procedūra; 123. Gydytojas konsultantas – medicinos gydytojas, odontologas ar kitas sveikatos priežiūros specialistas, kuriam pagal nacionalinius reikalavimus suteikti įgaliojimai nukreipti asmenis pas praktikuojantį gydytoją atlikti radiologines medicinos procedūras; 124. Individualioji žala – kliniškai matomi pakenkimai, pasireiškiantys asmenims arba jų palikuonims ir išryškėjantys nedelsiant arba po kurio laiko, pastaruoju atveju labiau tikėtini negu akivaizdūs; 125. Intervencinė radiologija – vaizdo gavimo naudojant rentgeno spindulius metodas, kartu su ultragarso ar magnetinio rezonanso tomografija ar kitais metodais nenaudojant jonizuojančiosios spinduliuotės, siekiant į kūną įvesti įtaisus ir keisti jų padėtį diagnostikos ar gydymo tikslais; 126. Spindulinės diagnostikos – kas susiję su in vivo diagnostine branduoline medicina, jonizuojančiąją spinduliuotę naudojančia medicinos diagnostine radiologija ir odontologine radiologija; 127. Spindulinės terapijos – kas susiję su spinduline terapija, įskaitant terapijos tikslais naudojamą branduolinę mediciną; 128. Klinikinė atsakomybė – praktikuojančio gydytojo atsakomybė už individualiąją medicininę apšvitą, t. y.: pagrindimas; optimizavimas; klinikinis rezultatų įvertinimas; jei reikia, bendradarbiavimas su kitais specialistais ir darbuotojais dėl praktinių medicininės apšvitos procedūros aspektų; jei reikia, ankstesnių tyrimų informacijos gavimas; turimos medicininės radiologinės informacijos ir (arba) įrašų pateikimas prašantiems kitiems praktikuojantiems gydytojams ir (arba) gydytojams konsultantams; ir, jei reikia, pacientų bei kitų asmenų informavimas apie jonizuojančiosios spinduliuotės keliamą riziką; 129. Klinikinis auditas — sistemingas medicininių radiologinių procedūrų tikrinimas arba peržiūra, kuriais siekiama gerinti pacientų priežiūros kokybę ir rezultatus, kai medicininė radiologinė veikla, procedūros ir rezultatai lyginami su suderintais geros medicininės radiologijos procedūrų standartais, kartu veikla, jei nurodyta, modifikuojama ir, jeigu būtina, taikomi nauji standartai; 130. Medicininis radiologinis įrenginys – objektas, kuriame sumontuota radiologinė medicinos įranga; 131. Nenumatytoji apšvita – medicininė apšvita, kuri gerokai skiriasi nuo numatytam tikslui skirtos medicininės apšvitos; 132. Reprezentatyvusis asmuo – asmuo, kurio gaunama apšvitos dozė yra tipiška didesnę dozę gaunančių gyventojų dozė; 133. Radiacinės saugos pareigūnas – su tam tikro tipo vykdoma veikla susijusiais radiacinės saugos klausimais techniniu atžvilgiu kompetentingas asmuo, įmonės paskirtas prižiūrėti radiacinės saugos priemonių įgyvendinimą įmonėje 134. Taisomosios priemonės – šaltinio pašalinimas arba jo masto (aktyvumo arba kiekio atžvilgiu) sumažinimas siekiant sumažinti dozes, kurios antraip būtų gautos esamosios apšvitos situacijoje, arba tų dozių išvengti; 135. Apsaugos priemonės – dozių, kurios antraip galėtų būti gaunamos susiklosčius avarinei apšvitos situacijai ar esamajai apšvitos situacijai, išvengimo ar sumažinimo priemonės, išskyrus taisomuosius veiksmus; 136. Leidimas – įmonei kompetentingos institucijos išduotas rašytinis leidimas (registracija ar licencija) vykdyti nurodytą veiklą, kuriai taikoma teisės aktais nustatyta kontrolė; 137. Uždarasis šaltinis – radioaktyvusis šaltinis, kuriame kietos būsenos radioaktyvioji medžiaga nuolatinai hermetizuota kapsulėje ar apvalkale; 138. Tiekėjas – uždarąjį šaltinį tiekiantis ar pristatantis bet kuris juridinis ar fizinis asmuo; 139. Šaltinio talpykla – uždarojo šaltinio talpykla, kuri nėra sudedamoji šaltinio dalis, tačiau skirta naudojamam, gabenamam, tvarkomam ir t. t. šaltiniui ekranuoti; 140. Toronas – izotopas Rn-220; 141. Liekamoji dozė – dozė, kurią manoma gausiant visomis apšvitos trasomis, po to kai bus panaudotos visos apsaugos priemonės arba bus nuspręsta netaikyti jokių apsaugos priemonių; 142. Sugertoji dozė (D) – sugertoji spinduliuotės energija masės vienetui [pic][pic] kur: – [pic] yra tūriniame elemente esančiai medžiagai jonizuojančiosios spinduliuotės perduota energija, – dm yra šiame tūriniame elemente esančios medžiagos masė. Šioje direktyvoje sugertoji dozė reiškia audinio ar organo gautos dozės vidurkį. Sugertosios dozės matavimo vienetas yra grėjus. 143. Grėjus (Gy) yra sugertosios dozės matavimo vienetas. Vienas grėjus atitinka vieną džaulį kilogramui: 1Gy = 1 J kg-1; 144. Aktyvumas (A) – tam tikros energinės būsenos radionuklidų kiekio aktyvumas (A) nustatytu laiku yra d N dalmuo iš d t ; kur d N yra numatytoji savaiminių branduolinių virsmų iš šios energinės būsenos vertė per trukmę d t : [pic] Aktyvumo matavimo vienetas yra bekerelis; 145. Bekerelis (Bq) yra specialus aktyvumo matavimo vienetas. Vienas bekerelis yra lygus vienam branduoliniam virsmui per sekundę: 1 Bq = 1 s-1; 146. Kaupiamoji lygiavertė dozė (H(()) – lygiavertės dozės galios (audinyje ar organe T), kurią gauna asmuo radionuklidams patenkant į jo kūną, integralas per laiką ((). Ji nustatoma pagal šią formulę: [pic] kai radionuklidai patenka į kūną laiku t0, kur [pic]yra lygiavertės dozės galia (organe ar audinyje T) laiku t, ( yra integravimo atlikimo trukmė. Nurodant HT((), ( pateikiamas kaip metų skaičius. Jeigu ( nėra nurodytas, tada suaugusiems nustatomas 50 metų laikotarpis, o vaikams taikomas ne trumpesnis laikotarpis, kol jie sulaukia 70 metų amžiaus. Kaupiamosios lygiavertės dozės matavimo vienetas yra sivertas; 147. Įprasta apšvita – tikėtina apšvita įprastomis objekto eksploatavimo ar veiklos (įskaitant techninę priežiūrą, kontrolę, eksploatacijos nutraukimą) sąlygomis, įskaitant nedideles triktis, kurias įmanoma kontroliuoti, t. y. įprastomis eksploatavimo sąlygomis ir atsitikus numatytiesiems įvykiams; 148. Numatomoji dozė – tikėtinai patirsima dozė, jeigu nebūtų taikomos apsaugos priemonės; 149. Kokybės kontrolė – kokybės išlaikymo ar gerinimo operacijų (programavimas, koordinavimas, įgyvendinimas) rinkinys. Ji aprėpia įmanomų apibrėžti, išmatuoti ir kontroliuoti įrangos eksploatacinių charakteristikų stebėseną, vertinimą ir techninę priežiūrą privalomu lygiu; 150. Atsako strategija – skirtingų apsaugos priemonių, kurių imamasi atsitikus tikėtiniems ar tikriesiems įvykiams, rinkinys, kad pagal iškeltus tikslus būtų galima valdyti avarinę apšvitos situaciją. Ekstremaliųjų situacijų likvidavimo plane parengiamos kiekvienam tikėtinam įvykiui ar scenarijui skirtos atsako strategijos. III SKYRIUS RADIACINĖS SAUGOS SISTEMA 5 straipsnis Bendrieji principai Valstybės narės parengia teisinius reikalavimus ir atitinkamą teisės aktais nustatytos kontrolės tvarką, kurie atitiktų visoms apšvitos situacijoms taikomą radiacinės saugos sistemą, grindžiamą pagrindimo, optimizavimo ir dozės ribojimo principais: 151. Pagrindimas. Sprendimai naudoti ar keisti jonizuojančiosios spinduliuotės šaltinį, apšvitos trasą arba faktines apšvitas yra pagrįsti, jei šie sprendimai priimami siekiant užtikrinti, kad nauda asmenims ar gyventojams juos priėmus yra didesnė už žalą, kuri galėtų būti padaryta priėmus tokius sprendimus. 152. Optimizavimas. Susiklosčius bet kuriai apšvitos situacijai radiacinė sauga optimizuojama siekiant apšvitos mastą, jos tikimybę ir apšvitos veikiamų asmenų skaičių sumažinti tiek, kiek praktiškai įmanoma atsižvelgiant į ekonominius ir visuomeninius veiksnius, o medicininę apšvitą patiriančių asmenų apsaugos optimizavimas turi atitikti medicininį apšvitos tikslą, kaip aprašyta 55 straipsnyje. Šis principas efektinės dozės ir organo dozių atžvilgiu taikomas kaip atsargumo priemonė siekiant užtikrinti, kad su žala sveikatai susijusios neapibrėžtys neviršytų nulemtųjų jonizuojančiosios spinduliuotės sukeltų reiškinių ribinės vertės. 153. Dozės ribojimas. Planuojamose apšvitos situacijose asmeniui iš visų reguliuojamųjų jonizuojančiosios spinduliuotės šaltinių patiriamų dozių suma neturi viršyti profesinei apšvitai ar gyventojų apšvitai nustatytų dozės ribų. Dozės ribos netaikomos medicininei apšvitai. 1 SKIRSNIS OPTIMIZAVIMO PRIEMONėS 6 straipsnis Profesinei ir gyventojų apšvitai taikomi dozės ribojimai 154. Profesinės apšvitos dozės ribojimas yra veiklos priemonė, kuria naudojasi įmonė, kurios bendrąją priežiūrą atlieka kompetentingos institucijos, apšvitai optimizuoti. Nustatant komandiruotų darbuotojų gaunamos dozės ribojimą darbdavys bendradarbiauja su įmone. 155. Gyventojų apšvitos dozės ribojimas yra individualiosios dozės, kurią gyventojai patiria numatytu būdu naudojant nustatytą jonizuojančiosios spinduliuotės šaltinį, ribojimas. Kompetentingos institucijos nustato ribojimą siekdamos užtikrinti atitiktį dozės ribai, kuri yra visų dozių, kurias tas pats asmuo patiria iš visų leidžiamų veiklos rūšių, suma. 156. Optimizuojant galimąsias apšvitas turi būti tinkamai naudojamas šaltinių ir įrenginių saugos bei saugumo valdymas. Jeigu reikia, galima nustatyti rizikos ribojimus. 157. Dozės ribojimai nustatomi kaip individualiųjų efektinių ar lygiaverčių dozių ribojimai, galiojantys metus ar bet kurį kitą tinkamą trumpesnį laikotarpį. 158. Jeigu dozės ribojimai nustatomi siekiant riboti bet kurią ilgalaikę suminę apšvitą, pastarieji nustatomi naudojant organo sugeriamas metines efektines dozes ar lygiavertes dozes. 7 straipsnis Medicininės apšvitos dozės ribojimai Atliekant pacientų medicininę apšvitą dozės ribojimai netaikomi. Slaugytojų ir globėjų bei medicinos ir biomedicinos moksliniuose tyrimuose dalyvaujančių savanorių (nenumatyta, kad medicininiu atžvilgiu jie gautų kokios nors tiesioginės naudos) apribotoji dozė nustatoma kaip individualioji dozė, kuri neturėtų būti viršijama tyrimo, gydymo ar atitinkamo mokslinių tyrimų projekto laikotarpiu. 8 straipsnis Atskaitos lygiai Avarinėse ir esamosiose apšvitos situacijose atskaitos lygiai nustatomi kaip efektinės dozės ar organo dozės lygis, kuris laikomas neleistinu viršyti avarinėse ar esamosiose apšvitos situacijose. Parengiamos ir įdiegiamos optimalios apsauginės strategijos siekiant individualiųjų dozių vertes sumažinti tiek, kad jos būtų mažesnės nei atskaitos lygiai. Renkantis atskaitos lygių vertes atsižvelgiama į apšvitos situacijos tipą. Optimizuojant apsaugą pirmenybė teikiama atskaitos lygį viršijančioms apšvitoms. Renkantis atskaitos lygius atsižvelgiama į radiacinės saugos reikalavimus ir visuomeninio pobūdžio kriterijus. Renkantis efektinei dozei taikomus atskaitos lygius atsižvelgiama į I priedo 1 punkte nustatytus tris atskaitos lygių intervalus. 2 SKIRSNIS DOZėS RIBOJIMAS 9 straipsnis Apšvitos veikiamų darbuotojų amžiaus ribojimas Laikantis 12 straipsnio 2 dalies, jaunesnių nei 18 metų amžiaus asmenų neleidžiama skirti jokiam darbui, jeigu šį darbą dirbančius asmenis veikia apšvita. 10 straipsnis Profesinei apšvitai taikomi dozės ribojimai 159. Profesinės apšvitos efektinės dozės riba kiekvienais metais yra 20 mSv. Tačiau susiklosčius ypatingoms aplinkybėms ar nacionaliniuose teisės aktuose nurodytoms tam tikroms apšvitos situacijoms, vieneriems metams leidžiama nustatyti didesnę efektinę, tačiau ne didesnę nei 50 mSv metinę dozę, jeigu vidutinė penkerių metų iš eilės vidutinė metinė dozė neviršija 20 mSv. Ekstremaliąją situaciją likviduojantiems darbuotojams pagal 52 straipsnį leidžiama nustatyti didesnę efektinę dozę. 160. Be pirmoje dalyje nustatytųjų efektinės dozės ribų, leidžiama taikyti šias lygiavertės dozės ribas: 161. akies lęšiukui nustatoma metinė 20 mSv lygiavertės dozės riba arba, jeigu taikoma, ta pati kaip efektinei dozei nustatytoji ribos vertė; 162. odai nustatoma lygiavertės dozės 500 mSv metinė riba; ši riba taikoma bet kurio 1 cm2 ploto vidutinei dozei neatsižvelgiant į apšvitos veikiamą plotą; 163. plaštakoms, dilbiams, kojoms ir kulkšnims nustatoma 500 mSv metinė lygiavertės dozės riba. 11 straipsnis Nėščiųjų apsauga 164. Kai nėščioji apie savo padėtį praneša įmonei, negimusiam kūdikiui pagal nacionalinius teisės aktus ar nacionalinę praktiką taikoma su užtikrinamąja gyventojų apsauga lygintina apsauga. Todėl nėščiosios įdarbinimo sąlygos turi būti tokios, kad negimusio kūdikio gaunama lygiavertė dozė būtų sumažinta tiek, kiek praktiškai įmanoma, ir bent likusį nėštumo laikotarpį ji neturėtų viršyti 1 mSv. 165. Kai žindyvė įmonei praneša apie savo padėtį, ji neturi būti skiriama dirbti su didele radionuklidų patekimo į jos kūną rizika susijusių darbų. 12 straipsnis Praktik antų ir studentų dozės ribojimai 166. 18 metų ar vyresnio amžiaus praktikantams ir 18 metų arba vyresnio amžiaus studentams, kurie jiems mokantis yra įpareigojami dirbti su spinduliuotės šaltiniais, nustatytos dozės ribos turi būti tokios pačios kaip 10 straipsnyje nustatytosios profesinės apšvitos dozės ribos. 167. 16–18 metų praktikantams ir 16–18 metų studentams, kurie jiems mokantis yra įpareigojami dirbti su spinduliuotės šaltiniais, efektinės dozės riba turi būti 6 mSv per metus. Be pirmoje dalyje nustatytųjų efektinės dozės ribų, taikomos šios lygiavertės dozės ribos: 168. akies lęšiukui nustatoma metinė 20 mSv lygiavertės dozės riba; 169. odai nustatoma lygiavertės dozės 150 mSv metinė riba; ši riba taikoma bet kurio 1 cm2 ploto vidutinei dozei neatsižvelgiant į apšvitos veikiamą plotą; 170. plaštakoms, dilbiams, kojoms ir kulkšnims nustatoma 150 mSv metinė lygiavertės dozės riba. 171. Praktikantams ir studentams, kuriems netaikomos 1 ir 2 dalies nuostatos, nustatomos tokios pačios dozės ribos kaip 13 straipsnyje nustatytosios gyventojams taikomos dozės ribos. 13 straipsnis Gyventojų apšvitai taikomi dozės ribojimai Metinės gyventojų apšvitos efektinės dozės riba yra 1 mSv. Be pirmoje dalyje nurodytosios dozės ribos, taikomos šios lygiavertės dozės ribos: 172. akies lęšiukui nustatoma metinė 15 mSv lygiavertės dozės riba; 173. odai nustatoma lygiavertės dozės 50 mSv metinė riba; ši riba taikoma bet kurio 1 cm2 ploto vidutinei dozei neatsižvelgiant į apšvitos veikiamą plotą. 14 straipsnis Efektinės ir lygiavertės dozės įvertinimas Siekiant įvertinti efektines ir lygiavertes dozes, naudojamos šios vertės ir santykiai: 174. Išorinis spinduliavimas: siekiant įvertinti efektines ir lygiavertes dozes naudojamos Tarptautinės radiologinės saugos komisijos Leidinyje Nr. 103 nustatytosios vertės ir santykiai. 175. Radionuklidų ar radionuklidų mišinio sukelta vidinė apšvita: siekiant įvertinti kaupiamąją efektinę dozę naudojamos Tarptautinės radiologinės saugos komisijos Leidinyje Nr. 103 nustatytosios vertės ir santykiai bei Tarptautinės radiologinės saugos komisijos Leidinyje Nr. 72 nustatyti nurijimo ir įkvėpimo dozės koeficientai. IV SKYRIUS SU RADIACINE SAUGA SUSIJUSIO ŠVIETIMO, MOKYMO IR INFORMAVIMO REIKALAVIMAI 15 straipsnis Bendrosios su švietimu, mokymu ir informavimu susijusios pareigos Siekdamos užtikrinti visų asmenų, kurių atliekamoms užduotims būtina speciali radiacinės saugos kompetencija, švietimą, mokymą ir informavimą apie radiacinę saugą valstybės narės sukuria atitinkamą teisinę ir administracinę sistemą. Atitinkamų asmenų mokymas, perkvalifikavimas ir informavimas turi būti kartojamas atitinkamais intervalais ir pagrindžiamas dokumentais. Siekdamos užtikrinti radiacinės saugos specialistų, medicinos fizikos specialistų, darbuotojų sveikatos tarnybų ir dozimetrijos tarnybų pripažinimą valstybės narės organizuoja švietimą, mokymą ir perkvalifikavimą. 16 straipsnis Apšvitos veikiamų darbuotojų, praktik antų ir studentų mokymas bei jų informavimas 176. Valstybės narės reikalauja, kad įmonės ar darbdaviai apšvitos veikiamus darbuotojus, praktikantus ir studentus, kurie patiria profesinę apšvitą, informuotų apie: 177. su jų darbu susijusią riziką sveikatai; 178. taikytinas bendrąsias radiacinės saugos procedūras ir atsargumo priemones, visų pirma susijusias su bendrosiomis veiklos vykdymo ir darbo sąlygomis bei kiekvieno tipo darbo vieta, į kurią jie gali būti paskirti, ar darbu, kuris gali būti jiems priskirtas; 179. ekstremaliosios situacijos likvidavimo planus ir procedūras; 180. techninių, medicininių ir administracinių reikalavimų vykdymo svarbą. 181. Valstybės narės reikalauja, kad įmonės ar darbdaviai informuotų moteris apie ankstyvo pranešimo apie nėštumą svarbą atsižvelgiant į negimusiam kūdikiui kylančią apšvitos riziką ir taršos radionuklidais riziką žindomam kūdikiui. 182. Valstybės narės reikalauja, kad įmonės ar darbdaviai savo darbuotojams užtikrintų tinkamą radiacinės saugos mokymą ir organizuotų informavimo programas. 183. Už didelio aktyvumo uždaruosius radioaktyviuosius šaltinius atsakinga įmonė, be 1, 2 ir 3 dalyse nurodyto radiacinės saugos mokymo ir informavimo, užtikrina, kad į šį mokymą būtų įtraukti specialūs didelio aktyvumo uždarųjų radioaktyviųjų šaltinių saugaus tvarkymo ir saugos reikalavimai siekiant atitinkamus darbuotojus reikiamai parengti bet kuriems jų saugai įtakos turintiems įvykiams arba kitų asmenų radiacinei saugai. Informuojant ir mokant ypatingas dėmesys kreiptinas į būtinuosius saugos reikalavimus ir organizuojant šiuos procesus turi būti įtraukiama speciali informacija apie galimus padarinius, jeigu būtų prarasta galimybė tinkamai kontroliuoti didelio aktyvumo uždaruosius radioaktyviuosius šaltinius. 17 straipsnis Paliktųjų šaltinių galimosios apšvitos veikiamų darbuotojų informavimas ir mokymas Valstybės narės užtikrina, kad įrenginių (pvz., didelių metalo laužo aikštelių ir metalo laužo perdirbimo gamyklų), kuriuose didelė paliktųjų šaltinių radimo ar jų perdirbimo tikimybė, ir stambių pervežimo punktų vadovybė bei darbuotojai būtų: 184. informuojami apie šaltinio aptikimo galimybę; 185. informuojami ir mokomi, kaip vizualiai nustatyti šaltinius ir jų talpyklas; 186. informuojami apie jonizuojančiosios spinduliuotės pagrindus ir jos sukeliamus reiškinius; 187. informuojami apie aptikimo sistemas; 188. informuojami apie veiksmus ir mokomi veiksmų, kurių privaloma imtis vietoje, jeigu aptinkamas šaltinis arba įtariamas šaltinio aptikimas. 18 straipsnis Ekstremaliąsias situacijas likviduojančių darbuotojų informavimas ir mokymas 189. Valstybės narės užtikrina, kad ekstremaliąsias situacijas likviduojantys darbuotojai ir bet kurie kiti asmenys, kurie susiklosčius ekstremaliajai situacijai gali būti įtraukti teikiant ekstremaliosios situacijos likvidavimo pagalbą, būtų tinkamai informuojami jiems pateikiant reguliariai atnaujinamą informaciją apie galimą su intervencija susijusią riziką jų sveikatai ir apie taikytinas atsargumo priemones. Informacija teikiama apie įvairias galimas ekstremaliąsias situacijas. 190. Susiklosčius ekstremaliajai situacijai 1 dalyje nurodyta informacija atitinkamai papildoma atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes. 191. Valstybės narės užtikrina, kad ekstremaliąsias situacijas likviduojantys darbuotojai būtų reguliariai mokomi pagal 97 straipsnyje nustatytos ekstremaliųjų situacijų valdymo sistemos nuostatas. Jeigu reikia, atliekant šį mokymą turi būti organizuojamos pratybos. 192. Valstybės narės užtikrina, kad, be šio straipsnio 3 dalyje nurodyto ekstremaliųjų situacijų likvidavimo mokymo, už 30 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytus ekstremaliąsias situacijas likviduojančius darbuotojus atsakinga organizacija šiuos darbuotojus tinkamai informuotų apie radiacinės saugos metodus ir išmokytų juos taikyti. 19 straipsnis Su medicinine apšvita susijęs švietimas, informavimas ir mokymas 193. Valstybės narės užtikrina, kad su medicininės apšvitos procedūrų praktiniais aspektais susiję praktikuojantys gydytojai ir asmenys, vykdantys medicininės radiologijos veiklą, būtų įgiję atitinkamą išsilavinimą, būtų reikamai informuoti, išklausę teorinį kursą ir įvykdę praktinio mokymo programą. Šiuo tikslu valstybės narės pasirūpina parengti atitinkamą mokymo programą ir pripažįsta atitinkamus diplomus, pažymėjimus ar oficialias kvalifikacijas patvirtinančius dokumentus. 194. Atitinkamose mokymo programose dalyvaujantiems asmenims leidžiama dalyvauti vykdant su medicinine apšvita susijusias veiklos procedūras kaip nustatyta 56 straipsnio 4 dalyje. 195. Valstybės narės užtikrina, kad būtų organizuojamas tęstinis švietimas ir mokymas po kvalifikacijos įsigijimo bei, jeigu konkrečiu atveju medicinos reikmėms imami naudoti nauji metodai, būtų teikiamas mokymas apie šiuos naujus metodus ir susijusius radiacinės saugos reikalavimus. 196. Valstybės narės užtikrina, kad būtų sukurta savalaikės informacijos apie medicininės apšvitos radiacinę saugą atsižvelgiant į patirtį, sukauptą iš svarbių įvykių, platinimo sistema. 197. Valstybės narės užtikrina, kad į medicinos ir odontologijos mokyklų pagrindines mokymo programas būtų įtrauktas radiacinės saugos kursas. V SKYRIUS VEIKLOS PAGRINDIMAS IR TEISĖS AKTAIS NUSTATYTA ŠIOS VEIKLOS KONTROLĖ 20 straipsnis Veiklos pagrindimas 198. Valstybės narės užtikrina, kad su apšvita jonizuojančiąja spinduliuote susijusi nauja veikla prieš ją patvirtinant būtų pagrindžiama. 199. Patvirtintas veiklos rūšis valstybės narės įtraukia į teisės aktus ar administracinius aktus. 200. Taikomų veiklos rūšių pagrindimas persvarstomas kiekvieną kartą gavus naujų ir svarbių šių veiklos tipų veiksmingumo ar galimų jų padarinių įrodymų. 21 straipsnis Veiklos, kuriai naudojami jonizuojančiąją spinduliuotę skleidžiantys aparatai ar produktai, pagrindimas 201. Valstybės narės reikalauja, kad bet kuri ketinanti gaminti, importuoti ar eksportuoti jonizuojančiąją spinduliuotę skleidžiantį naujo tipo aparatą ar produktą įmonė kompetentingoms institucijoms pateiktų atitinkamą informaciją, pvz., išvardytąją III priedo A skirsnyje, siekiant institucijoms suteikti galimybę įvertinus III priedo B skirsnyje nustatytą informaciją nuspręsti, ar numatomą aparato ar produkto naudojimą galima pagrįsti. 202. Kompetentinga institucija pagal 1 dalį gauta informacija dalijasi su kitų valstybių narių kompetentingomis institucijomis siekiant suteikti joms galimybę priimti savarankišką sprendimą dėl numatomo aparatų ar produkto naudojimo pagrindimo. 203. Valstybių narių kompetentingų institucijų sprendimai įmonei pranešami per 6 mėnesius. 22 straipsnis Draudimas vykdyti veiklą Valstybės narės draudžia radioaktyviųjų medžiagų apgalvotai dėti į maisto produktus, žaislus, asmeninius papuošalus ir kosmetikos produktus bei draudžia šių produktų importą ar eksportą. Nepažeidžiant Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 1999/2/EB[21] nuostatų, tų rūšių veikla, kurią vykdant aktyvinama medžiaga ir todėl didėja susijusių produktų aktyvumas, laikoma nepagrįsta. 23 straipsnis Su apgalvotu žmonių veikimu apšvita ne medicinos tikslais susijusi veikl a 204. Valstybės narės patikrinimais ar kitomis tinkamomis priemonėmis užtikrina, kad būtų nustatoma tokia veikla, kurią vykdant apšvita naudojama ne diagnostiniam vizualizavimui. 205. Valstybės narės užtikrina, kad ypatingas dėmesys būtų skiriamas veiklos, kurią vykdant apšvita naudojama ne diagnostiniam vizualizavimui, pagrindimui, visų pirma: 206. IV priede išvardyta visų rūšių veikla, kurią vykdant apšvita naudojama ne diagnostiniam vizualizavimui, pagrindžiama iš anksto, kol ji nėra visuotinai priimta; 207. kiekvienas konkretus visuotinai priimtos veiklos tipo taikymas pagrindžiamas iš anksto; 208. kiekviena IV priedo A skirsnyje išvardytų apšvitos naudojimo ne diagnostiniam vizualizavimui procedūrų, kurias medicinos darbuotojai taiko pasitelkdami radiologinę įrangą, pagrindžiama iš anksto atsižvelgiant į konkrečius procedūros tikslus ir asmens, kuriam jos daromos, ypatybes; 209. veiklos, kurią vykdant apšvita naudojama ne diagnostiniam vizualizavimui, bendrąjį ir konkretųjį pagrindimą, nurodytą a ir b punktuose, periodiškai persvarsto kompetentinga institucija. 210. Jeigu valstybė narė nustato, kad konkreti veikla, kurią vykdant apšvita naudojama ne diagnostiniam vizualizavimui, yra pagrįsta, ji užtikrina, kad: 211. kiekvienai veiklai būtų privaloma gauti licenciją; 212. bendradarbiaudama su kitomis atitinkamomis agentūromis ir profesinėmis įstaigomis kompetentinga institucija nustatytų veiklos reikalavimus, įskaitant konkretaus atlikimo kriterijus; 213. kiekvienos rūšies veiklai būtų nustatyti dozės apribojimai. Tokie apribojimai turi būti gerokai mažesni už gyventojams taikomą dozės ribą, įskaitant, jeigu tai praktiškai įmanoma padaryti, medicinos darbuotojų atliekamas procedūras naudojant medicinos įrangą (IV priedo A skirsnis); kitos veiklos dozės apribojimai nustatyti IV priedo B skirsnyje; dozės apribojimai turi atitikti 6 straipsnio 2 dalies reikalavimus; 214. procedūros, kurias medicinos darbuotojai atlieka naudodami medicininę radiologinę įrangą, atitiktų atitinkamus VII skyriaus reikalavimus, įskaitant įrangos, optimizavimo, pareigų ir specialiosios nėščiųjų apsaugos reikalavimus; 215. būtų privaloma gauti visus padarinius žinančio asmens, kuris turi būti veikiamas apšvita, sutikimas siekiant leisti taikyti atvejus, kai teisėtvarkos institucijos gali imtis teisinių procesinių veiksmų be sutikimo pagal nacionalinės teisės aktus; 216. jeigu apšvita taikoma įprastai saugumo tikslais, tikrinamiems asmenims būtų sudaryta galimybė pasirinkti alternatyvų metodą, kurį taikant nenaudojama jonizuojančioji spinduliuotė. 24 straipsnis Veiklos, kuriai naudojamos gamtinės radioaktyviosios medžiagos, nustatymas Valstybės narės užtikrina , kad būtų nustatoma veikla, kuriai naudojamos gamtinės radioaktyviosios medžiagos, sukeliančios darbuotojų ar gyventojų apšvitą, kurios negalima nepaisyti radiacinės saugos atžvilgiu. Tokia veikla nustatoma patikrinimais ar kitomis atitinkamomis priemonėmis ir atsižvelgiant į V priede išvardytus pramonės sektorius. 25 straipsnis Pranešimas 217. Valstybės narės reikalauja pranešti apie bet kurios rūšies veiklą, įskaitant pagal 23 straipsnį nustatytą veiklą, išskyrus pagrįstą veiklą, kuriai naudojama: 218. radioaktyvių medžiagų turinčios medžiagos, jeigu veiklai naudojamas kiekis neviršija VI priede nustatytų bendrųjų nebekontroliuojamųjų veikmens lygių ar kompetentingų institucijų leistų konkrečioms taikymo sritims nustatytų didesnių verčių ir atitinkančių VI priede nustatytus bendruosius išimties suteikimo bei kontrolės reikalavimų netaikymo kriterijus; arba 219. radioaktyvių medžiagų turinčios medžiagos, jeigu masės vieneto tūrinio aktyvumo vertės neviršija VI priedo A lentelėje nustatytų nebekontroliuojamojo veikmens lygių ar kompetentingų institucijų leistų konkrečioms taikymo sritims nustatytų didesnių verčių ir atitinkančių VI priede nustatytus bendruosius išimties suteikimo bei kontrolės reikalavimų netaikymo kriterijus; arba 220. bet koks vaizdui atkurti skirtas elektroninis vamzdis ar kitas elektrinis aparatas, kurio potencialo skirtumas neviršija 30 kV, arba bet koks kitas aparatas ar produktas, kurio tipą yra patvirtinusios valstybės narės kompetentingos institucijos, jeigu: i) įprastomis eksploatavimo sąlygomis jo sukuriamos dozės galia 0,1 m atstumu nuo bet kurio prieinamo aparato paviršiaus neviršija 1 µSv(h–1; ir ii) tuo atveju, jeigu jame yra radioaktyviųjų medžiagų, jos sudėtos į kapsulę ar pritvirtintos prie tvirto laikiklio; ir iii) kompetentingos institucijos yra nustačiusios šalinimo sąlygas. 221. Valstybės narės gali padaryti išimtį ir leisti kitų veiklos rūšių atžvilgiu netaikyti pranešimo reikalavimo, jeigu laikomasi VI priedo 3 punkte nustatytų bendrųjų išimties suteikimo kriterijų, arba tais atvejais, jeigu įvertinus saugos optimizavimą nustatoma, kad išimtis yra geriausia pasirinktis. 222. Apie veiklos rūšis, kurioms naudojamos pagal 24 straipsnį nustatytos gamtinės radioaktyviosios medžiagos ir kurias vykdant pagaminamos ar perdirbamos liekanos, apie kurias žinoma, kad iš jų grąžinamuoju perdirbimu gaminamos žinomos statybinės medžiagos, privaloma pranešti, jeigu VII priede apibrėžtas pagamintų statybinių medžiagų tūrinio aktyvumo rodiklis gali viršyti 1. Įmonė liekanų naudotoją šiuo atveju taip pat informuoja apie liekanų tūrinį aktyvumą. 223. Valstybių narių nustatytų situacijų atvejais, jeigu kyla susirūpinimas, kad vykdant pagal 24 straipsnį nustatytą veiklą gamtinių radionuklidų gali patekti į vandenį ir taip gali būti daromas toks poveikis tiekiamo geriamojo vandens kokybei arba kitoms apšvitos trasoms, kad kyla susirūpinimas radiacinės saugos atžvilgiu, kompetentinga institucija gali pareikalauti veiklai taikyti pranešimo reikalavimą nepaisant 1 dalies b punkto reikalavimų. 224. Valstybės narės nurodo, kokia informacija apie praneštinos veiklos rūšis turi būti pateikiama, kad kompetentinga institucija galėtų parengti reikiamas teisės aktais nustatytos kontrolės priemones. 225. Suteikdamos išimtis pagal 1 dalies c punktą valstybės narės keičiasi informacija apie patvirtintus tipus ir apie pagrindinius dokumentus bei vertinimą. Priimdamos sprendimus, ar atitinkamų rūšių veiklai suteikti išimtis, kompetentingos institucijos atsižvelgia į šią gautą informaciją ir į taikomus Europos bei tarptautinius standartus. 26 straipsnis Teisės aktais nustatyta kontrolė 226. Valstybės narės reikalauja, kad veiklai, apie kurią reikia pranešti, būtų taikoma teisės aktais nustatyta kontrolė, kuri yra proporcinga vykdant šią veiklą sukeltos apšvitos dydžiui, apšvitos tikimybei ir taip pat proporcinga tos teisės aktais nustatytos kontrolės poveikiui mažinant minėtą apšvitą ar gerinant įrenginių saugą. 227. Veiklai, apie kurią pranešta, galima netaikyti licencijos įsigijimo reikalavimo. 228. Valstybių narių nustatytam nedideliam medžiagos kiekiui suteikiant išimtį leidžiama naudoti VI priedo B lentelės 2 skiltyje nustatytas tūrinio aktyvumo vertes. 229. Veiklą, apie kurią pranešta ir kuriai išimtis netaikoma, privaloma registruoti arba gauti licenciją ją vykdyti. 27 straipsnis L icencija