ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

2017 m. liepos 10 d. pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 139/2004 (1) 4 straipsnį Europos Komisija gavo pranešimą apie siūlomą koncentraciją: įmonė „Hubei Aviation Precision Machinery Technology Co., Ltd.“ (HAPM, Kinija), kurios galutinė kontrolė priklauso įmonei „Aviation Industry Corporation of China, Beijing“ (AVIC, Kinija), ir „Magna International Inc.“ („Magna“, Kanada), pirkdamos įsteigtos naujos bendrosios įmonės akcijas įgyja, kaip apibrėžta Susijungimų reglamento 3 straipsnio 4 dalyje, bendrą įmonės „Hubei HAPM MAGNA Seating Systems Co., Ltd.“ (bendroji įmonė, Kinija) kontrolę.
Pagrindinė problema yra ta, kad šie duomenys – viešojo sektoriaus informacija – nėra naudojami pakartotinai ar bent jau ne tiek, kad būtų išnaudotas jų socialinis ir ekonominis potencialas. Tam trukdo dvejopos kliūtys. Pirma, dėl mokesčių už pakartotinį naudojimą taikymo atsiranda sunkumų patekti į rinką. Antros rūšies kliūtys – nepakankamas sąveikumas (nederančios licencijavimo sąlygos, menka techninė ir (arba) semantinė duomenų standartizacija) ir menkos galimybės skaityti duomenis kompiuteriu (be kita ko, naudojantis prieiga per programų sąsajas (API)).

Tik kelios valstybės narės ėmėsi nacionalinių priemonių svarbiausioms duomenų kategorijoms nustatyti ir šiems duomenims atverti (pvz., Danijoje ir Čekijoje nustatyti baziniai duomenys, Prancūzijoje – viešojo intereso duomenys). Tačiau tomis priemonėmis nesiekiama palengvinti duomenų naudojimo visoje ES. Be to, iš Europos duomenų portale pateikiamo atvirųjų duomenų parengtumo indekso matyti, kad viešojo sektoriaus informacijos pakartotinio naudojimo mastas ES šalyse tebesiskiria ir kad šiuos skirtumus geriausia mažinti ES lygmens veiksmais.

Sprendimo aprėptis iš esmės yra nustatyta Atvirųjų duomenų direktyvos 14 straipsnyje: duomenys turi priklausyti vienai iš šešių teminių kategorijų, jie turi būti nemokami, skaitomi kompiuterio ir prieinami per programų sąsajas. Todėl svarstydama galimybes Komisija dėmesį sutelkė į du kitus aspektus: nustatytų duomenų rinkinių apimtį ir jų skelbimo bei pakartotinio naudojimo reikalavimus.

C. Tinkamiausios galimybės poveikis
Remiantis Komisijos ataskaitos išvadomis ir suinteresuotųjų šalių atsiliepimais, gautais per viešas konsultacijas dėl AIFVD veikimo, direktyva iš esmės turėjo teigiamą poveikį kuriant AIF vidaus rinką, sudarant sąlygas veiksmingesnei fondų veiklos priežiūrai ir skaidrumui ir taip gerinant investuotojų apsaugą. Be to, ataskaita ir konsultacijos atskleidė keletą sričių, kuriose būtų galima atlikti tikslinius patobulinimus siekiant dar labiau pagerinti direktyvos veiksmingumą ir atkreipti dėmesį į sritis, kuriose priežiūros institucijos skirtingai aiškina teisinį tekstą. Būtų galima pagerinti rizikos finansiniam stabilumui stebėseną ir valdymą, visų pirma atsižvelgiant į naujus pokyčius Europos AIF rinkoje arba kai kuriais atvejais nepakankamą jos plėtrą, įskaitant investicinių fondų vykdomą tiesioginį skolinimą. Galiausiai, kai investicijų valdytojai perduoda savo funkcijas trečiosioms šalims, skiriasi AIFVD ir KIPVPSD taisyklių dėl perdavimo aiškinimas ir taikymas nacionaliniu lygmeniu, todėl kyla susirūpinimas dėl investuotojų apsaugos Europos Sąjungoje. Dėl šių spragų gali kilti šalutinio poveikio visai finansų sistemai rizika, taip pat gali būti apribotos priežiūros institucijų galimybės nustatyti ir sumažinti finansų sistemai kylančią riziką.
Apsvarstytos keturios politikos galimybės: ·1 galimybė. Nieko nekeisti. Tai yra atskaitos scenarijus, kai dabartinė padėtis nesikeičia. ·2 galimybė. Savireguliacija. Komisija suteikė pramonei galimybę plėtoti savireguliaciją, tačiau nebuvo pateikta jokių pasiūlymų. ·3 galimybė. Energijos vartojimo efektyvumo ženklinimas. Paprastai tokia galimybė kartu su ekologiniu projektavimu siūloma, kai kalbama apie įmonių vartotojams skirtus (B2C) produktus, siekiant užtikrinti geriausių produktų matomumą ir konkurenciją. Tačiau tai sunku padaryti, kadangi nėra energijos vartojimo efektyvumo duomenų bazės, kuri būtų plačiai naudojama taikant nusistovėjusius matavimo metodus. ·4a galimybė. „Mažiausia gyvavimo ciklo kaina“. Privalomos energijos tiekimo efektyvumo ribos, maksimaliai padidinančios galutinio naudotojo investicijas per gaminio gyvavimo ciklą, turi būti pasiektos 2028 m., o tarpinis žingsnis bus žengtas 2023 m. ·4b galimybė. Ambicinga mažiausios gyvavimo ciklo kainos galimybė. Tokie pat griežti ekologinio projektavimo reikalavimai kaip pagal 4a galimybę, pagrįsti mažiausia gyvavimo ciklo kaina, tačiau turi būti pasiekti anksčiau (2025 m.), be tarpinių etapų. ·5 galimybė. Informavimas. Privaloma pateikti ekologinio projektavimo informaciją apie energijos ir medžiagų vartojimo efektyvumą, tačiau nėra jokių kiekybinių reikalavimų dėl veiksmingumo. Be to, pagal 4a ir 4b galimybes numatoma: -skaičiavimo metodų tobulinimas standartizacijos priemonėmis; -Informacijos apie medžiagų ir energijos vartojimą teikimas ir -informacijos apie žiedinės ekonomikos aspektus teikimas (siekiant gerinti taisymo ir perdirbimo galimybes). Informacijos teikimo reikalavimai bus taikomi nuo 2021 m. sausio 1 d. 4a galimybė yra tinkamiausia galimybė ekonominiu ir ekologiniu požiūriu dėl energijos ir medžiagų sutaupymo ir suinteresuotųjų subjektų paramos. Pagal ją taip būtų įvykdytas Ekologinio projektavimo direktyvos reikalavimas pasiūlyti konkrečiam gaminiui tinkamą įgyvendinimo priemonę.
Nors muitinėms suteikta išimtinė kompetencija, o jų srities ES teisės aktai yra labiausiai suderinti, už jų veiklą atsako valstybės narės, taigi muitų sąjunga stipri tik tiek, kiek stipri jos silpniausia grandis. ES ar valstybės narės pavieniui negali efektyviai ir darniai spręsti pasaulinio masto ar transeuropinių uždavinių. Reikalingas nacionalinių muitinių bendradarbiavimas ir veiklos integracija. Daugiausia pridėtinės vertės kuriama IT srityje, kurioje programa leidžia kurti ir tvarkyti keletą bendrai nustatytų Europos elektroninių sistemų pigiau nei tuo atveju, jei šios sistemos būtų kuriamos nacionaliniu lygmeniu.

Apsvarstytos įvairios politikos galimybės – jos daugiausiai priklauso nuo programos politinio užmojo masto. Pagrindinės galimybės yra „2 galimybė. Kritinė masė“ ir „3 galimybė. Tęstinumas +“ (tinkamiausia galimybė): -2 galimybė. Kritinė masė: šia galimybe siekiama finansuoti visas SMK ir kai kurias naujas (ne SMK) elektronines sistemas, užtikrinant ES muitinių operacijų tęstinumą ir laikantis pagal ES muitų teisės aktus prisiimtų naujų įsipareigojimų. Vienintelis šio scenarijaus užmojis – įgyvendinti SMK ir jau pasiūlytus teisės aktus; dėl jo prireiktų iš esmės persvarstyti ES užmojus muitinių srityje. -3 galimybė. „Tęstinumas +“ : šia galimybe siūloma efektyviai spręsti dabartinius ir būsimus su muitų sąjunga susijusius iššūkius. Ja siekiama sudaryti sąlygas veiksmams, reikalingiems gerinti ES muitinių veiklą. Konkrečiai, stiprinant IT pajėgumus, būtų užtikrintas naujų (ne SMK) muitinių IT projektų vykdymas ir sudaromos sąlygos inovacijoms. Būtų padidintas ir pagerintas bendradarbiavimas, siekiant stiprinti muitinių gebėjimus bendrauti su kitomis institucijomis, užtikrinti reikalavimų laikymąsi, kovoti su sukčiavimu bei padidinti saugumą, daugiau dirbti teminėse grupėse arba geografiniu pagrindu sudarytose grupėse ir prisidėti įgyvendinant gilesnę naujos IT aplinkos sukurtą integraciją. Naudojantis ribotais papildomais ištekliais, ši galimybė gerokai padidintų bendrą ES pridėtinę vertę.
Iš ES biudžeto teikiant kompensacines paskolas reikia garantijų iš ES biudžeto ir galiausiai iš valstybių narių. Nors dėl to padidėja valstybių narių atidėjinių poreikis, su tokiais atidėjiniais susijusios sąnaudos yra labai nedidelės. Be to, numatomos palūkanų subsidijų sąnaudos makroekonominiu požiūriu būtų ribotos.
TEN-T tinklui taikytinos politikos galimybės (1–3 politikos galimybės) ir TEN-T tinklui nepriklausančių kelių tinklui taikytinos politikos galimybės (A–C politikos galimybės) buvo vertinamos atskirai. TEN-T tinklui taikytinos politikos galimybės - 1 politikos galimybė susijusi su neįpareigojančiomis priemonėmis, kuriomis siekiama skatinti dalijimąsi žiniomis, ir teisėkūros procedūra priimamomis priemonėmis, kuriomis siekiama padidinti procedūrų skaidrumą ir nustatyti reikalavimus siekiant sutelkti dėmesį į pažeidžiamų kelių eismo dalyvių saugumą ir palengvinti naujų technologijų naudojimą. Be to, pagal ją glaudžiau susiejamos Kelių infrastruktūros saugumo valdymo (KISV) direktyva ir Tunelių saugumo direktyva. - 2 politikos galimybė grindžiama 1 politikos galimybe ir pagal ją papildomai numatomos privalomos tolesnės priemonės, kurių turi būti imamasi po patikrinimų, kaip antai rizika grindžiami prioritetinių veiksmų planai, viso tinklo kelių saugumo patikrinimai ir bendrieji kelių ženklinimo ir kelio ženklų eksploataciniai reikalavimai. - 3 politikos galimybė grindžiama 2 politikos galimybe ir numatomas minimalus saugumo lygis, kurį reikia pasiekti TEN-T keliuose, taip pat nustatomi papildomi būtinieji kelio įrenginių (motociklininkams pritaikytų avarinių atitvarų) eksploataciniai reikalavimai. Ne TEN-T tinklui taikytinos politikos galimybės - Pagal A politikos galimybę bet kokiam nacionalinio kelių tinklo projektui, visiškai arba iš dalies finansuojamam ES lėšomis, taikomos KISV direktyvoje nustatytos procedūros. - Pagal B politikos galimybę galiojančioje KISV direktyvoje nustatytos procedūros tampa privalomos TEN-T tinklui nepriklausantiems nacionaliniams (pagrindiniams) keliams. - C politikos galimybė grindžiama B politikos galimybe ir pagal ją 2 politikos galimybės priemonių taikymo sritis išplečiama taip, kad jos būtų taikomos TEN-T tinklui nepriklausantiems nacionaliniams (pagrindiniams) keliams. Tinkamiausios politikos galimybės atitinkamai yra 2 politikos galimybė ir C politikos galimybė. Šias 2 politikos galimybes galima sujungti.
Apsvarstyta su teisėkūra nesusijusi politikos galimybė „O“ ir 13 su teisėkūra susijusių politikos galimybių. Jos suskirstytos į šias grupes: • A grupė. „KODĖL“ kompetentingos institucijos turėtų turėti prieigą prie finansinės informacijos arba ja keistis? A.1 GALIMYBĖ: susijusi tik su pinigų plovimo, susijusių pirminių nusikaltimų ir teroristų finansavimo prevencija ir kova su tuo. A.2 GALIMYBĖ: susijusi tik su SESV 83 straipsnio 1 dalyje nustatytais „euronusikaltimais“. A.3 GALIMYBĖ: susijusi tik su Europolo reglamento I priede nustatytų formų nusikaltimais. • B grupė. „KAIP“ valdžios institucijos turėtų turėti prieigą prie finansinės informacijos ir ja keistis? B.1 GALIMYBĖ: suteikti kompetentingoms institucijoms prieigą prie nacionalinių centralizuotų banko sąskaitų registrų pagal 1) B.1 galimybės a variantą: tiesioginė prieiga arba 2) B.1 galimybės b variantą: netiesioginė prieiga. B.2 GALIMYBĖ: suteikti kompetentingoms institucijoms prieigą prie visos kitos finansinės informacijos pagal 1) B.2 galimybės a variantą: tiesioginė prieiga arba 2) B.2 galimybės b variantą: per FŽP. B.3 GALIMYBĖ: suteikti priemones finansinės žvalgybos padaliniams tarpusavyje keistis informacija ir jiems leisti susipažinti su informacija, kurią turi kompetentingos institucijos, ir ja keistis pagal 1) B.3 galimybės a variantą: tiesioginis FŽP tarpusavio bendradarbiavimas arba 2) B.3 galimybės b variantą: centrinio FŽP įsteigimas. • C grupė. „KAS“? Kurioms valdžios institucijoms taikomos sąlygos? C.1 GALIMYBĖ: valdžios institucijoms, atsakingoms už nusikalstamų veikų prevenciją, tyrimą ar baudžiamąjį persekiojimą už jas. C.2 GALIMYBĖ: pagal C.1 galimybę išvardytoms valdžios institucijoms ir 1) C.2 galimybės a variantas: turto susigrąžinimo tarnyboms, 2) C.2 galimybės b variantas: Europolui, 3) C.2 galimybės c variantas: Europos kovos su sukčiavimu tarnybai (OLAF). Kiek tai susiję su kompetentingų institucijų prieiga prie informacijos, laikomos banko sąskaitų registruose, tinkamiausia politikos galimybė yra A.3, B.1.a, C.2.a ir C.2.b. galimybių derinys. Kiek tai susiję su kompetentingų institucijų prieiga prie papildomos finansinės informacijos, tinkamiausia politikos galimybė yra A.3, B.2.b ir C.2.b. galimybių derinys. Siekiant pašalinti tarpvalstybinio FŽP bendradarbiavimo kliūtis ir FŽP kylančius sunkumus bendradarbiaujant su vietos teisėsaugos agentūromis partnerėmis, tinkamiausia politikos galimybė yra A.1, B.2.b, B.3.a ir C.2.b. galimybių derinys.
Vykdant demersinių išteklių žvejybą ES priklausančiuose vakarų vandenyse dažniausiai per vieną žvejybos operaciją sužvejojamas iš karto kelių rūšių laimikis. Problema kyla dėl to, kad pagal dabartines taisykles žvejybos galimybės numatomos remiantis prielaida, kad atskirų rūšių žuvys sužvejojamos atskirai. Tačiau iš tiesų kelių rūšių žuvys yra sužvejojamos drauge ir žuvų išteklių, kurių kvota mažesnė, biologinė būklė priklauso nuo išteklių, kurių kvota didesnė, nes jie sužvejojami vykdant tą pačią mišriąją žvejybą. Dėl šios aplinkybės mažesnes kvotas išnaudoję žvejai toliau žvejoja didesnių kvotų žuvis. Taigi net ir išnaudoję kvotas savo tinkluose jie toliau aptinka nebegalimas žvejoti žuvis ir meta jas į jūrą. Tai jie gali daryti iki 2019 m., kuriais visiškai įsigalios įpareigojimas iškrauti visą laimikį. Dėl šios padėties tie žuvų ištekliai, kurių kvotos mažesnės, yra per daug eikvojami, todėl tvariai žvejojamų išteklių skaičius negali būti didinamas. Nuo 2019 m. dėl šios valdymo sistemos, pagal kurią kvotos nėra derinamos tarpusavyje, teks anksti nutraukti žvejybą, nors dar bus likę neišnaudotų kvotų. Dėl šių aplinkybių pramonei gali nebeapsimokėti palaikyti šios žvejybos valdymo.
Remiantis naująja ES prekybos politika, išdėstyta Komisijos komunikate „Prekyba visiems“, ES požiūris į šią politikos sritį bus labiau orientuotas į realius ekonominius rezultatus, skaidresnis ir propaguojantis ne tik interesus, bet ir vertybes. Šie bendrieji tikslai aprėpia prekybą ir darnų vystymąsi, ES vertybių ir standartų (pvz., susijusių su žmogaus ir darbuotojų teisėmis, aplinkos, sveikatos ir vartotojų apsauga) įtvirtinimą, palankesnes prekybos ir investicijų sąlygas MVĮ. Norint pasinaudoti visomis prekybos galimybėmis reikia plataus užmojo daugiašalių ir dvišalių derybų programos. Šiais argumentais pagrįsta iniciatyva pradėti derybas dėl laisvosios prekybos susitarimų (LPS) su Australija ir Naująja Zelandija, kaip nurodyta ir komunikate „Prekyba visiems“. ES įmonės, palyginti su ES nepriklausančių šalių, su Australija ir Naująja Zelandija sudariusių LPS, įmonėmis, į pastarųjų rinkas patenka mažiau palankiomis sąlygomis. Apskritai Australijos ir Naujosios Zelandijos importo muitai yra maži, tačiau kai kuriems produktams taikomi gana dideli muitų tarifai ir sudaromos kitos, netarifinės kliūtys, pvz., taikomos įvairios taisyklės. Be to, tiek su Australija, tiek su Naująja Zelandija sudaryta labai nedaug sektorių lygmens susitarimų, todėl šių šalių atžvilgiu neįmanoma pasiekti ES bendrųjų su prekyba susijusių tikslų – dvišalėse prekybos ir investicijų sistemose per mažai tikslinių ir įgyvendinamų dvišalių taisyklių ir visai nėra bendrųjų vykdymo užtikrinimo priemonių.
1 politikos priemonių rinkinys. Teisinės sistemos išaiškinimas ir bendradarbiavimo pagerinimas – priemonės, kuriomis panaikinamos dviprasmiškos nuostatos nedarant esminių taisyklių pakeitimų ir pagerinamas vykdymo užtikrinimo institucijų bendradarbiavimas be didelio poveikio sąnaudoms. 2 politikos priemonių rinkinys. Vykdymo užtikrinimo sugriežtinimas ir įsipareigojimų pakeitimai – rinkinį sudaro ne tik PP1 priemonės, bet ir priemonės, kuriomis iš dalies pakeičiamos tam tikros taisyklės ir sugriežtinamas vykdymo užtikrinimas – tai gali pareikalauti tam tikrų reguliavimo sąnaudų. 3 politikos priemonių rinkinys. Socialinės teisės aktų tikslinė peržiūra – esminiai dabartinių nuostatų pakeitimai ir nukrypti nuo teisės aktų taikymo srities leidžiančių nuostatų dėl konkrečios veiklos priėmimas. 2 politikos priemonių rinkinys yra tinkamiausia galimybė siekiant sugriežtinti vykdymo užtikrinimą ir išaiškinti ES teisinę sistemą. 4 politikos priemonių rinkinio poveikis yra horizontalus: jame numatytos konkretiems sektoriams taikomos taisyklės dėl darbuotojų komandiravimo transportu ir jį sudaro švelnesnių administravimo bei kontrolės reikalavimų priemonės ir keturi variantai pagal 4 skirtingas ribas: 3 dienos per mėnesį (PP4a), 5 dienos (PP4b), 7 dienos (PP4c) ir 9 dienos (PP4d) per visą bendrą veiklos, atliekamos priimančiosiose šalyse, laikotarpį. Nepasiekus tų ribų Darbuotojų komandiravimo direktyva vairuotojams nebūtų taikoma visapusiškai. Nepaisant to, kokia būtų riba, administracinė našta yra gerokai sumažinama. Kuo aukštesnė riba, tuo operatorių reikalavimų laikymosi išlaidos yra mažesnės. Trumpesnio laikotarpio ribos darbuotojams turi didesnį teigiamą poveikį vairuotojų socialinių ir darbo sąlygų gerinimui ir darbo patrauklumo didinimui. Atsižvelgiant į tai, kad kiekvienos galimybės poveikis yra skirtingas, ir į tai, kad jas palyginti yra sunku, galimybės pasirinkimas yra politinis sprendimas.
Dėl rinkos modelio pritaikymo: 0 – jokių ES veiksmų; 0+ – su reglamentavimu nesusijusi galimybė; 1 – rinkos lankstumo didinimas nustatant teisiškai privalomą sistemą ir paliekant nacionalinio įgyvendinimo laisvės. Pagal šią galimybę nustatomi skirtingi rinkų integravimo užmojai, nuo mažiausio (a) iki didžiausio (c); 2 – visiška ES rinkos integracija. Pirmenybė teikiama 1 galimybės c variantui.

Įvairios galimybės ir idėjos nagrinėtos pasveriant galimybes ir visų susijusių suinteresuotųjų šalių argumentus, visų pirma išsakytus per viešas konsultacijas. Manome, kad siūlomos iniciatyvos yra sąžiningi ir proporcingi kompromisai. Manome, kad jas įgyvendinus trumpuoju ir vidutiniu laikotarpiu rinkos taps patikimesnės, efektyvesnės ir konkurencingesnės, kartu bus užtikrinta, kad elektros energija būtų gaminama tvariai ir išliktų įperkama. Siūlomos iniciatyvos užtikrina, kad nebus pakenkta elektros energijos vidaus rinkai.

C. Tinkamiausios galimybės poveikis
Pastatų energinio naudingumo didinimo klausimą sprendžiant ES lygmeniu, koordinuotais veiksmais bus sustiprinta vidaus rinka, kuri didina statybos sektoriaus konkurencingumą ir tvarumą, išnaudoja sinergiją su klimato politika, įgalina ES piliečius savo pirkimo ar nuomos sprendimus grįsti informacija ir atitinkamai padeda gerinti pastatų, kuriuose gyvenama ir dirbama, kokybę. Sprendimo dėl pastangų pasidalijimo (COM(2016) 482 final) pasiūlymą pagrindžiantis poveikio vertinimas parodė, kad norint ES įgyvendinti ekonomiškai efektyvaus šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo scenarijų visos valstybės narės energijos vartojimo efektyvumą turi didinti vienodai. Jei pastatų sektoriui nebūtų taikoma ES teisėkūros priemonė, ne visos valstybės narės imtųsi veiksmų šiame sektoriuje (pvz., kai kurios iš jų savo pastangų pasidalijimo tikslus gali pasiekti be papildomų veiksmų). Jei viena ar daugiau valstybių narių nesiimtų veiksmų pastatų srityje, bendros ES sąnaudos, patiriamos mažinant šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, būtų didesnės. ES lygmens priemonė skatina visoje ES atnaujinti nacionalines pastatų sektoriaus nuostatas. Prieš priimant 2002 m. direktyvą daugelio valstybių narių nuostatose nebuvo nustatyta energijos vartojimo efektyvumo reikalavimų, o iki 2010 m. direktyvos priėmimo valstybės narės į būtinuosius naudingumo reikalavimus nebuvo įtraukusios optimalumo išlaidų atžvilgiu kriterijaus. Statybos pramonė yra labai svarbi Europos ekonomikai. Jai priklauso trys milijonai įmonių, jos metinė produkcija viršija 1 211 mlrd. EUR, jos indėlis į ES BVP sudaro apie 10 proc., o bendras tiesioginio darbo vietų skaičius yra 14 mln. (statybos produktai ir paslaugos, šildymo, oro kondicionavimo ir apšvietimo įranga, pastate įdiegtos atsinaujinančių išteklių energijos sistemos, išmanusis valdymas, pastatų automatizavimo sistemos, išmanieji skaitikliai ir kt.). Be to, pastatų energinio naudingumo gerinimas ne tik padeda švelninti klimato kaitą ir skatinti augimą bei užimtumą, bet ir duoda daug kitos naudos, kuri padeda siekti aplinkos ir socialinės politikos tikslų.
C. Tinkamiausios galimybės poveikis

Pasirinkus 3 galimybę (žemesnės ES lygmens didmeninių tarptinklinio ryšio paslaugų kainų viršutinės ribos), būtų nustatytos tokios ES lygmens didmeninių tarptinklinio ryšio paslaugų kainų viršutinės ribos: 4 euro centai už minutę, 1 euro centas už SMS žinutę ir 0,85 euro cento už megabaitą. Tai sudarytų sąlygas, be kita ko, operatoriams, kurių derybinė galia mažesnė, tvariai teikti TRSŠK Europos Sąjungoje, kartu užtikrinant, kad lankomos šalies operatoriai galėtų padengti numatomas didmeninių tarptinklinio ryšio paslaugų teikimo sąnaudas, ir išlaikant paskatas investuoti lankomų šalių rinkose. Be to, viršutinės ribos, kurios būtų nustatytos pasirinkus 3 galimybę, palieka galimybių konkuruoti žemiau viršutinės ribos ir visų pirma sudaro sąlygas pasinaudoti masto ekonomijos pranašumais bei susijusia galimybe išsiderėti mažesnius tarifus. Analizės rezultatai taip pat rodo, kad leidimas lankomos šalies ir lankytojo šalies operatoriams susitarti netaikyti reguliuojamų viršutinių ribų ir vietoj to sudaryti nereguliuojamą, pavyzdžiui, pajėgumu grindžiamos kainodaros ar bet kokios kitos formos, sutartį, teigiamai paveiktų didmeninę tarptinklinio ryšio rinką, todėl tai siūloma kaip papildoma priemonė. Pasirinkus 3 galimybę, būtų sudarytos sąlygos nuo 2017 m. birželio mėn. teikti TRSŠK, taigi būtų padarytas labai teigiamas poveikis – ES teritorijoje keliaujantiems vartotojams taikomos tarptinklinio ryšio paslaugų kainos būtų sulygintos su šalių vidaus rinkose taikomomis kainomis, kaip 2015 m. nusprendė teisėkūros institucijos.
Ši iniciatyva leistų konsoliduoti ES teisinę sistemą jūrų žvejybos sektoriuje, suderinti ją su tarptautiniais standartais, kurie apima elementus, kol kas nesureguliuotus ES lygmeniu, pavyzdžiui, nuostatas dėl žvejų medicinos pažymos ar teisės į gydymą laive. Ji grindžiama galiojančiais tarptautiniais ir ES standartais ir ES sutarčių taikymu. Bendra ES sistema visose ES valstybėse narės užtikrintų vienodas veiklos sąlygas jūrų žvejybos sektoriuje. Susitarimas paspartins tarptautinių sutarčių ratifikavimo procesą. Be to, jis sustiprins vadovaujamą ES vaidmenį santykiuose su ne ES šalimis ir tarptautinėmis organizacijomis gerinant atitiktį tarptautinės teisės priemonėms, įskaitant pagarbą žmogaus teisėms ir jūrų gyvųjų išteklių išsaugojimą ir valdymą.

Susitarimą sudarė ES jūrų žvejybos sektoriaus socialiniai partneriai. Europos transporto darbuotojų federacija (ETF): atstovauja jūrų žvejybos sektoriaus darbuotojams, 11 valstybių narių (BE, BG, DE, DK, ES, FR, IT, NL, PL, PT ir UK). „Europêche“: vienija šio sektoriaus darbdavius, tiek mėgėjus, tiek stambias įmones, 11 valstybių narių (BE, DE, DK, ES, FR, EL, IT, NL, PL, SE ir UK) ir dvi nares, turinčias stebėtojų statusą (LV ir LT). COGECA: atstovauja bendriesiems ir specialiesiems Europos žemės ūkio, miškininkystės, žuvininkystės ir žemės ūkio kooperatyvų interesams, jos narės yra 11 nacionalinių organizacijų (CY, DE, EE, ES, FR, EL, IE, IT, MT, NL ir SI). Iš viso atstovaujama 16 valstybių narių, vykdančių jūrų žvejybą. Be to, Europos socialinio dialogo komitete atstovaujama 8 valstybėms narėms (ES, IT, PT, EL, FR, NL, PL ir UK), kurios sudaro 84 proc. viso šio sektoriaus užimtumo, o pagal etato ekvivalentų skaičių – 87 proc. sektoriaus. Todėl galima teigti, kad susitarimą pasirašę socialiniai partneriai atstovauja sektoriui ir todėl pagrįstai gali paprašyti Komisijos priimti teisės aktą dėl Susitarimo įgyvendinimo pagal SESV 155 straipsnį. 2007 m. visos ES valstybės narės balsavo už TDO konvencijos Nr. 188 priėmimą. Kol kas Konvenciją ratifikavo tik viena ES valstybė narė – Prancūzija. Kelios ES valstybės narės (UK, NL, DK ir EE) pradėjo pasirengimą Konvencijos ratifikavimui.