Bendrojo dokumento, iš dalies pakeisto patvirtinus nereikšmingą pakeitimą pagal Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 53 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą, paskelbimas

(2021/C 39/11)

Europos Komisija patvirtino šį nereikšmingą pakeitimą pagal Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 664/2014 (1) 6 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą.

Su šia nereikšmingo pakeitimo paraiška galima susipažinti Komisijos duomenų bazėje eAmbrosia.

BENDRASIS DOKUMENTAS

„CRUDO DI CUNEO“

ES Nr. PDO-IT-0490-AM02 – 2020 9 14

SKVN (X ) SGN ( )

1. Pavadinimas (-ai)

„Crudo di Cuneo“

2. Valstybė narė arba trečioji šalis

Italija

3. Žemės ūkio produkto arba maisto produkto aprašymas

3.1. Produkto rūšis

1.2 klasė. Mėsos produktai (virti, sūdyti, rūkyti ir kt.)

3.2. Produkto, kurio pavadinimas nurodytas 1 punkte, aprašymas

Kumpis „Crudo di Cuneo“ gali būti gaminamas tik iš šviežių nurodytoje gamybos vietovėje atvestų, augintų ir paskerstų kiaulių šlaunų. Vartotojams pateikiamas kumpis „Crudo di Cuneo“ turi būti brandintas ne trumpiau kaip 10 mėnesių, skaičiuojant nuo mėsos apdorojimo pradžios; subrandinto kumpio svoris – 8,5–12 kg; prapjauto kumpio spalva tolygiai raudona; išorinės ir vidinės liesųjų dalių konsistencija yra minkšta, tanki, neglebi; matomi išoriniai riebalai – balkšvai gelsvi, kieti, neglitūs; prapjovus jaučiamas aromatingas, brandintas, saldus skonis ir kvapas; vidiniai balti riebalai nedideliais kiekiais pasiskirstę pagrindiniame raumeniniame sluoksnyje; neturi būti jokio pašalinio kvapo. Įpjovus riebalus, neturi jaustis pernelyg gaižaus kvapo, taip pat pieno, žuvies ar kitų pašalinių kvapų. Šlaunies dvigalvio raumens liesosios mėsos dalis turi atitikti šiuos didžiausius ir mažiausius cheminės sudėties reikalavimus: druskos kiekis – 4,5–6,9; drėgnis – 57–63 proc.; proteolizė – 22–31 proc. Neturi būti išorinių defektų: oda ir kaulai turi būti vientisi, ant paviršiaus neturi būti aiškių besiformuojančios plutos ir minkštėjimo požymių. Spalva perpjovus turi būti vientisa, be dėmių ar dryžių.

3.3. Pašarai (taikoma tik gyvūniniams produktams) ir žaliavos (taikoma tik perdirbtiems produktams)

Pašarai

Analitinė suvartojamų pašarų sudėtis nustatoma atsižvelgiant į kiaulių poreikius

trimis atskirais etapais: ankstyvojo augimo, penėjimo pradžios ir penėjimo.

1. ANKSTYVASIS AUGIMO ETAPAS (iki 30 kg gyvojo svorio)

Suvartojamų pašarų ypatybės:

— žali baltymai – nuo 16 proc. iki 22 proc.,

— apykaitinė energija per parą – nuo 3 230 iki 3 900,

— lizinas (g/kg) – nuo 10 iki 16,

— žalia ląsteliena – nuo 3 proc. iki 5 proc.

Paros racionas (raciono sudėtis išreikšta skirtingų sudedamųjų dalių procentais; sudaro 4 proc. gyvojo svorio):

— kukurūzai – nuo 35 iki 40;

— sojos (miltai) – nuo 16 iki 20;

— kviečiai – nuo 12 iki 15,

— miežiai – nuo 13 iki 17,

— sojų aliejus – nuo 1 iki 3,

— paprastųjų kviečių sėlenos – nuo 8 iki 12,

— vitaminų ir mineralų papildai – nuo 3 iki 5.

Šiuo etapu galima vartoti:

— purškimu išdžiovintą kiaulių plazmą,

— šviežio ir koncentruoto pieno darinius ir šalutinius produktus.

2. PENĖJIMO PRADŽIOS ETAPAS (30–80 kg gyvojo svorio)

Suvartojamų pašarų ypatybės:

— žali baltymai – nuo 15,5 proc. iki 18 proc.;

— apykaitinė energija per parą – nuo 3 200 iki 3 600,

— lizinas (g/kg) – nuo 7 iki 16,

— žalia ląsteliena – nuo 3,5 proc. iki 5 proc.

Paros racionas (raciono sudėtis išreikšta skirtingų sudedamųjų dalių procentais; sudaro 3 proc. gyvojo svorio):

— kukurūzai – nuo 45 iki 49;

— sojos (miltai) – nuo 14 iki 18;

— kviečiai – nuo 10 iki 13,

— miežiai – nuo 9 iki 12,

— riebalai– nuo 1,5 iki 2,

— paprastųjų kviečių sėlenos – nuo 10 iki 14,

— vitaminų ir mineralų papildai – nuo 3 iki 5.

3. PENĖJIMO ETAPAS (galutinis gyvasis svoris – 80–156 kg)

Suvartojamų pašarų ypatybės:

— žali baltymai – nuo 13,5 proc. iki 17,5 proc.;

— apykaitinė energija per parą – nuo 3 100 iki 3 400,

— lizinas (g/kg) – nuo 6 iki 9,

— žalia ląsteliena – nuo 3,5 proc. iki 5,5 proc.

Paros racionas (raciono sudėtis išreikšta skirtingų sudedamųjų dalių procentais; sudaro 2,3 proc. gyvojo svorio):

— kukurūzai – nuo 49 iki 53;

— sojos (miltai) – nuo 12 iki 16;

— kviečiai – nuo 9 iki 12,

— miežiai – nuo 8 iki 11,

— riebalai– nuo 1 iki 1,5,

— paprastųjų kviečių sėlenos – nuo 10 iki 14,

— vitaminų ir mineralų papildai – nuo 3 iki 5.

Šiuo etapu draudžiama vartoti virtuvės atliekas, žuvų aliejų (gyvuliams, kurių gyvasis svoris didesnis kaip 40 kg); pašarinius briketus, kuriose yra daugiau kaip 4 % riebalų (daugiau nei 120 kg sveriantiems gyvuliams), sausainius, duonos lazdeles, užkandžius (gyvuliams, kurių gyvasis svoris didesnis kaip 60 kg, iki pat skerdimo), skerdimo atliekas, gyvūninės kilmės miltus ir šalutinius ryžių produktus.

Reikalavimai kiekvienu etapu gali skirtis atsižvelgiant į gyvulių augimo tempą arba neįprastas oro sąlygas, susidariusias dėl ypač karštų vasarų. Pašarams daugiausia naudojamos tos vietovės, kurioje gaminamas kumpis „Crudo di Cuneo“, žaliavos, o javai daugiausia auginami tuose pačiuose ūkiuose, kuriuose auginamos kiaulės. Kumpį „Crudo de Cuneo“ leidžiama gaminti iš tradicinių pagerintų itališkų veislių ar genotipų ‘Large White’ ir ‘Landrace’, įtrauktų į Italijos genealogijos knygą, kiaulių mėsos arba šių veislių kuilių palikuonių, į Italijos genealogijos knygą įtrauktos pagerintos itališkos veislės ‘Duroc’ kuilių palikuonių ir kitų veislių arba mišrių veislių kuilių palikuonių mėsos, jei tie palikuonys išvesti pagal selekcijos ar kryžminimo programas, kurių tikslai suderinami su minėtos genealogijos knygos tikslais sunkiosioms kiaulėms išvesti. Kumpio „Crudo di Cuneo“ gamybai draudžiama naudoti užšaldytas kiaulių šlaunis. Negalima naudoti kuilių ir paršavedžių mėsos. Gaminant kumpį turi būti naudojamos ne mažiau kaip prieš 24 valandas ir ne daugiau kaip prieš 120 valandų paskerstų gyvulių šlaunys.

3.4. Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje

Gaminant SKVN žymimą kumpį „Crudo di Cuneo“ naudojama tik šviežia gyvulių, atvestų ir išaugintų išlaikant aukštus jų gerovės standartus, šlaunų mėsa. Tokie standartai išlaikomi tada, jei gyvuliai atjunkymo, penėjimo pradžios ir penėjimo etapais, juos pervežant arba perkeliant į kitą tvartą, nepatiria streso. Be to, ūkyje, kuriame auginami gyvuliai, turi būti užtikrinta, kad penėjimo etape būtų pasiekti galutinio produkto savybių reikalavimus atitinkantys rezultatai. Kumpio „Crudo di Cuneo“ išskirtinis bruožas – reikiamas išorinių riebalų kiekis. Dėl šios priežasties gyvuliai turi būti atvedami ir auginami gamybos vietovėje. Be to, gyvuliai taip pat turi būti skerdžiami gamybos vietovėje: ne tik dėl to, kad būtų laikomasi skerdimo ir mėsos apdorojimo etapus skiriančio laiko tarpo, bet ir dėl to, kad ilgą atstumą vežama mėsa gali būti sumušta, joje gali susidaryti kraujosruvų ir dryžių, o tai neatitiktų šlaunų apdorojimui keliamų reikalavimų. Šlaunų apdorojimas ir brandinimas glaudžiai susiję su gamybos vietovėje veikiančiais žmogiškaisiais ir gamtiniais veiksniais, todėl reikalaujama, kad, gaminant kumpį „Crudo di Cuneo“, apdorojimas ir brandinimas būtų atliekami toje geografinėje vietovėje.

3.5. Specialios produkto registruotu pavadinimu pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės

Kumpis „Crudo di Cuneo“ gali būti parduodamas ne tik visas su kaulu, bet ir be kaulo, supakuotas vakuume, dalimis ar griežinėliais. Pjaustant kumpį „Crudo di Cuneo“ dalimis, turi būti užtikrinta, kad ant kiekvieno gabalo mėsos odos būtų kumpių cechuose uždėtas ženklas.

3.6. Specialios produkto registruotu pavadinimu ženklinimo taisyklės

Pateikiamas vartotojams SKVN žymimas „Crudo di Cuneo“ turi būti paženklintas produkto kilmę ir atpažinimą užtikrinančiu skiriamuoju ženklu, sudarytu iš logotipo, išdeginamo ant dviejų plačiausių šlaunies šonų. Ženklinimas turi būti atliekamas kumpių cechuose. Ant SKVN žymimo kumpio „Crudo di Cuneo“ pakuotės arba etikečių ar dėžių, žiedų ir prie jo pritvirtintų žymenų turi būti aiškūs, nenusitrinantys ir nuo kitos informacijos lengvai atskiriami šie simboliai: konkretus nedviprasmiškas grafinis stilizuoto logotipo simbolis, Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1151/2012 12 straipsnyje nurodytas Sąjungos simbolis ir kiekvienam gamintojui pagal tikrinimo sistemą suteiktas identifikacinis numeris. SKVN žymimo kumpio logotipą sudaro du produktui atpažinti svarbiausi elementai: stilizuota kumpio forma ir trikampis arba pleištas (it. cuneo), primenantis ryšį su provincijos centro Kuneo pirminio plano forma – pleištu.

4. Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas

Vietovė, kurioje gaminamas SKVN žymimas kumpis „Crudo di Cuneo“, apima Ligūrijos Alpes nuo Kadibonos perėjos iki Navos perėjos, Pajūrio Alpes iki Tendos perėjos masyvo ir Kotijaus Alpes. Šios kalnų vietovės sudaro U formos žiedu apsuptą aukštą lygumą, kurią iš šiaurės į pietus kerta Tanaro ir Po upės ir jų intakai. Ši vietovė apima Kuneo, Asčio provincijas ir šias Turino provincijos savivaldybes: Airaskos, Andedzeno, Arinjano, Baldisero Torinezės, Bibjanos, Brikerazijaus, Burjasko, Kambjano, Kampiljone Fenilės, Kandiolo, Kantalupos, Karinjano, Karmanjolos, Kastanjole Pjemontės, Kavūro, Čerčenasko, Kjerio, Kumianos, Frosasko, Gardziljanos, Izolabelos, Lombriasko, Luzerna San Džovanio, Luzernetos, Mačelo, Marentino, Mombelo di Torino, Montaldo Torinezės, Moriondo Torinezės, Nonės, Ozasko, Ozazijaus, Pankaljerio, Pavarolo, Pečeto Torinezės, Pinerolo, Pino Torinezės, Pjobezi Torinezės, Pjosasko, Pišinos, Poirino, Pralormo, Prarostino, Rivos, Roleto, Roros, San Sekondo di Pinerolo, Santenos, Skalengės, Trofarelo, Vigonės, Vilafranka Pjemontės, Vilastelonės ir Vinovo. Dėl pučiančių brizų šioje geografinėje zonoje vidutinės temperatūros žiemą būna ne per daug žemos, o vasarą ne per daug aukštos ir išlieka pastovus drėgmės lygis (50–70 proc.), o tai sudaro sąlygas kumpiui „Crudo di Cuneo“ tolygiai bręsti, vykstant jam būdingai proteolizei, ir išsiskirti mažu drėgmės kiekiu.

5. Ryšys su geografine vietove

SKVN žymimo kumpio „Crudo di Cuneo“ gamybos vietovė nuo seniausių laikų susijusi su kiaulių auginimu, mėsos apdorojimu ir kumpio brandinimu. Dėl ypatingų dirvožemio ir klimato sąlygų ši vietovė išsiskiria iš kitų, o joje pagamintas produktas turi būdingas kokybines savybes, kurias gerai atpažįsta galutinis vartotojas.

Nuo kalnų brizų daromo poveikio priklauso su druskos kiekiu kiekiu glaudžiai susijęs kumpio „Crudo di Cuneo“ drėgmės kiekis. Šie nuo geografinės vietovės kalnų ateinantys ir priešingomis kryptimis rytais ir vakarais pučiantys brizai sudaro žemos drėgmės atmosferos sąlygas, kuriomis užtikrinamas idealus kumpio brendimas, o tai turi įtakos brandinimo laikui, mažam drėgmės kiekiui ir kumpiui „Crudo di Cuneo“ būdingai proteolizei. Glaudų aplinkos ir produkto ryšį, be kita ko, lemia žaliavos. Iš tiesų nuo žaliavų savybių priklauso kumpio proteolizė. Kuneo kiaulės auginamos vidutiniškai 350 metrų aukštyje virš jūros lygio, kur sąlygos idealios gyvulių sveikatai: žiemą nėra rūkų, o vasarą – kaitrų. Be sveikatai palankaus oro ir gryno vandens, greitesniam mėsos brendimui lemiamą reikšmę turi sveika ir natūrali tradicinė mityba (kiaulės šeriamos daugiausia vietoje išaugintais javais). Proteolizė yra susijusi su mikroorganizmų atsiradimu mėsos paviršiuje: kumpio gaminimo meistrų subtiliai atliekamas sūdymas leidžia užtikrinti, kad kiaulės kumpių mėsoje likusi drėgmė išgaruotų į paviršių per kapiliarus. Taip liesojoje paviršinėje kumpio dalyje susidaro šiek tiek drėgnesnio mikroklimato sąlygos, tai paskatina pelėsių ir grybelių susidarymą, o šie, suardydami liesoje mėsoje esančius baltymus, išlaisvina peptidus, kurie gali turėti lemiamos įtakos kumpio „Crudo di Cuneo“ skoniui ir kvapui.

Per daugelį šimtmečių žmogus, tobulindamas gamybos technologijas, kurios buvo perduodamos iš kartos į kartą, daug prisidėjo prie SKVN žymimo produkto kokybės ir jo gero vardo puoselėjimo. Apie šį subtilų meną liudijama dar 1618 m. išleistoje Guglielmino Prato knygoje „Clypeo del gentilhuomo“, kurioje autorius išsamiai aprašo Pjemonto kumpį gaminančių meistrų darbą.

Kumpio „Crudo di Cuneo“ vartojimas atsispindi dokumentuose, kuriuose daug istorinių įrašų apie kumpius, kuriuos užsakydavo toje vietovėje gyvenantys kilmingieji, vienuolynai ir abatijos. Būtent auganti kumpių paklausa paskatino daugelį perdirbėjų imtis šio amato.

SKVN žymimas kumpis „Crudo di Cuneo“ – tai kelių žmogaus ir gamtos veiksnių, per laiką turėjusių poveikio galutiniam produktui ir prisidėjusių prie jo kokybinių savybių, rezultatas.

Nuoroda į paskelbtą specifikaciją

(Šio reglamento 6 straipsnio 1 dalies antra pastraipa)

Visą produkto specifikacijos tekstą galima rasti interneto svetainėje

http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335”

arba

tiesiogiai Žemės ūkio, maisto produktų, miškų ūkio ir turizmo politikos ministerijos interneto svetainėje (www.politicheagricole.it), ekrano viduryje viršuje spustelėjus nuorodą „Qualità“ (kokybė), paskui ekrano kairėje – „Prodotti DOP IGP STG“ (SKVN, SGN, GTG nuorodomis žymimi produktai) ir galiausiai – „Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE“ (ES nagrinėjamos produktų specifikacijos).

(1) OL L 179, 2014 6 19, p. 17.