11)

11 straipsnis pakeičiamas taip: „11 straipsnis Darbo teisės Kad būtų užtikrinta, jog 2 straipsnyje nurodytos darbuotojos galėtų pasinaudoti sveikatos apsaugos ir saugos teisėmis, kurios pripažįstamos pagal šį straipsnį: 1. 5, 6 ir 7 straipsniuose nurodytais atvejais 2 straipsnyje nurodytoms darbuotojoms turi būti užtikrintos, remiantis nacionalinės teisės aktais ir (arba) praktika, su darbo sutartimi susijusios darbo teisės, įskaitant atlyginimo išsaugojimą ir (arba) teisę į tokio paties dydžio pašalpą; 2. 2 straipsnyje nurodyta darbuotoja , kurią darbdavys atleido iš darbo, laikydamas ją netinkama darbui be darbuotojos pateiktos informacijos apie sveikatos būklę, gali savo iniciatyva pasikonsultuoti su gydytoju. Jei gydytojas patvirtina, kad moteris yra tinkama dirbti, darbdavys privalo jas įdarbinti į ankstesnį darbą arba sumokėti viso ankstesnio atlyginimo dydžio atlyginimą iki 8 straipsnio 3 dalyje nurodytų motinystės atostogų pradžios; 3. valstybės narės imasi tinkamų priemonių, skirtų užtikrinti nėščių darbuotojų sveikatą ir saugą, ypač susijusių su ergonominėmis sąlygomis, darbo laiku (įskaitant naktinį darbą ir darbo vietos keitimą) ir darbo intensyvumu, bei padidinti apsaugą nuo tam tikrų infekcinių ligų sukėlėjų ir jonizuojančiosios spinduliuotės; 4. 8 straipsnyje nurodytu atveju turi būti užtikrinta: a) 2 straipsnyje nurodytų darbuotojų moterų teisės, susijusios su darbo sutartimi, išskyrus toliau esančiame b punkte nurodytas teises; b) 2 straipsnyje nurodytų darbuotojų moterų atlyginimo išsaugojimas ir (arba) teisė į tokio paties dydžio pašalpą; c) jei taikytina, motinystės atostogų išėjusių darbuotojų teisė automatiškai gauti padidintą atlyginimą, neprivalant laikinai nutraukti motinystės atostogų, siekiant gauti padidintą atlyginimą; d) 2 straipsnyje nurodytų darbuotojų moterų teisė grįžti į savo darbą arba į lygiavertes pareigas joms ne mažiau palankiomis sąlygomis, gaunant tokį patį atlyginimą, profesinę kategoriją ir vykdant tas pačias pareigas, kurias jos vykdė iki motinystės atostogų, bei pasinaudoti visomis geresnėmis darbo sąlygomis, į kurias jos būtų turėjusios teisę, kol nedirbo; o išimtiniais gamybos proceso restruktūrizavimo ar esminės reorganizacijos atvejais darbuotoja gali aptarti su darbdaviu šių pokyčių padarinius jos profesinei ir, netiesiogiai, asmeninei padėčiai; e) 2 straipsnyje numatytų karjeros vystymo galimybių, panaudojant švietimo ir tolesnio profesinio bei papildomo mokymo priemones siekiant užtikrinti jų karjeros perspektyvą, darbuotojoms išsaugojimas; f) kad motinystės atostogų laikotarpis neturėtų pakenkti darbuotojos teisėms gauti pensiją; pensijos tikslais jis turi būti skaičiuojamos kaip darbo laikotarpis ir neturi būti sumažintos darbuotojų, pasinaudojusių motinystės atostogomis, teisės gauti pensiją; 5. 4 dalies b punkte nurodyta pašalpa laikoma lygiaverte , jei atitinka pajamas, prilygstančias paskutiniam mėnesio atlyginimui arba vidutiniam mėnesio atlyginimui. Motinystės atostogų metu moterims turi būti mokamas visas atlyginimas, o pašalpa turi būti 100 % paskutinio mėnesio atlyginimo ar vidutinio mėnesio atlyginimo dydžio. Valstybės narės gali nustatyti laikotarpį, pagal kurį skaičiuojamas vidutinis mėnesio atlyginimas; 6. ši 2 straipsnyje nurodytų darbuotojų moterų gaunama pašalpa negali būti mažesnė už pašalpą, kurią 2 straipsnyje nurodytos darbuotojos gautų nutraukusios savo darbo veiklą dėl sveikatos būklės; 7. valstybės narės užtikrina, kad motinystės atostogose esančios darbuotojos turėtų teisę automatiškai gauti padidintą atlyginimą, jei taikytina, neprivalėdamos laikinai nutraukti motinystės atostogų, siekiant gauti padidintą atlyginimą; 8. valstybės narės imasi priemonių, būtinų užtikrinti, kad 2 straipsnyje nurodytos darbuotojos per motinystės atostogas arba grįždamos po 8 straipsnyje numatytų motinystės atostogų, galėtų prašyti pakeisti darbo laiką ir pobūdį, o darbdaviai privalėtų svarstyti tokius prašymus, atsižvelgdami į darbdavių ir darbuotojų poreikius; 9. valstybės narės imasi priemonių, būtinų raginti darbdavius ir skatinti socialinių partnerių dialogą, siekdamos užtikrinti pakartotinę integraciją ir mokymo paramą darbuotojoms, grįžtančioms į darbą po motinystės atostogų, kai tai būtina ir (arba) kai to prašo darbuotoja, laikydamasi nacionalinės teisės aktų; 10. darbdavys užtikrina, kad nustatant nėščių darbuotojų darbo laiką būtų atsižvelgiama į jų reguliarių ir neeilinių medicininių patikrinimų poreikį; 11. valstybės narės skatina darbdavius steigti vaikų priežiūros įstaigas jaunesniems kaip trejų metų darbuotojų vaikams.“;