EUROPOS KOMISIJA 
Briuselis, 2011.10.6 
SEK(2011) 1142 galutinis 
  
KOMISIJOS TARNYB Ų DARBINIS DOKUMENTAS 
POVEIKIO VERTINIMO SANTRAUKA 
pridedamas prie dokumento 
Pasiūlymas 
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS 
kuriuo nustatomos Europos regionin ės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, 
Sanglaudos fondui, Europos žem ės ūkio fondui kaimo pl ėtrai ir Europos jūros reikal ų ir 
žuvininkyst ės fondui, kuri ų veiklos gair ės pateiktos Bendroje strategin ėje programoje, 
bendros nuostatos ir Europos regionin ės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui ir 
Sanglaudos fondui taikytinos bendrosios nuostatos, ir panaikinamas Reglamentas (EB) 
Nr. 1083/2006 
 
{KOM(2011) 615 galutinis} 
{SEK(2011) 1141 galutinis}  
 
2/9 1. SANTRAUKA  
Šis poveikio vertinimas susij ęs su Reglamento, kuriuo nustatomos Europos regionin ės plėtros 
fondui, Europos socialiniam fondui , Sanglaudos fondui, Europos žem ės ūkio fondui kaimo pl ėtrai ir 
Europos j ūros reikal ų ir žuvininkyst ės fondui, kuri ų veiklos gair ės pateiktos Bendroje strategin ėje 
programoje, bendros nuostatos ir Europos regionin ės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui ir 
Sanglaudos fondui taikytinos bendrosios nuosta tos, ir panaikinamas Reglamentas (EB) 
Nr. 1083/2006 (toliau – Bendr ų nuostatų reglamentas), pasi ūlymu. Jame aptariami su Europos 
regioninės plėtros fondu (ERPF), Europos socialiniu  fondu (ESF) ir Sanglaudos fondu susij ę 
klausimai d ėl po 2013 m. prasid ėsiančio kito programavimo laikotarpio. J į papildo Europos žem ės 
ūkio fondo kaimo pl ėtrai ir Europos j ūros reikal ų ir žuvininkyst ės fondo poveikio vertinimai. Šis 
poveikio vertinimas yra poveikio vertinim ų paketo, prie kurio taip pat priskiriami ERPF, 
Sanglaudos fondo ir ETB reglament ų poveikio vertinimai ir ESF re glamento poveikio vertinimas, 
dalis.  
Vyko išsamios viešos konsultac ijos, pvz., Aukšto lygio grup ėje būsimos sanglaudos politikos 
klausimais, S ąlygų darbo grup ėje, be to, 2010 m. lapkri čio 12 d.–2011 m. sausio 31 d. vyko viešos 
konsultacijos d ėl Penktosios sanglaudos ataskaitos išvad ų1.  
Penktojoje sanglaudos  ataskaitoje ir įvairių 2000–2006 m. program ų ex post  vertinimuose pateikta 
įrodymų, kad sanglaudos pol itika labai prisid ėjo prie augimo ir gerov ės plėtros visoje S ąjungoje, 
padėjo įgyvendinti Europos politikos pr ioritetus ir kartu sumažinti ekonominius, socialinius ir 
teritorinius skirtumus2. Vis dėlto yra tam tikr ų spręstinų problemų.  
1.1. Su gebėjimu užtikrinti papildom ą Europos naud ą susijusi problema 
a) Geografinis paramos paskirstymas  
Ši problema susijusi su tinkamiausi a sanglaudos politikos geografine apr ėptimi. Kai kurie tikina, 
kad būtina išlaikyti vis ą aprėptį tam, kad visuose regionuose b ūtų remiama strategija „Europa 2020“ 
ir visos S ąjungos mastu maž ėtų skirtumai. Kiti teigia, kad vis did ėjant spaudimui valstyb ės 
finansams b ūtų galima geriau išnaudoti turtingesniems regionams skirtus išteklius.  
b) Paramos sutelkimas į tam tikrus prioritetus, la ikantis strategijos „Europa 
2020“ 
Būtų tikslinga sutelkti  sanglaudos politik ą į ES prioritetus . Strategijoje „Europa 2020“ nustatyti 
tiek aiškūs bendri tikslai, taip pat pagr indiniai tikslai ir pavyzdin ės iniciatyvos, tiek aišk ūs principai 
finansavimo prioritetams nustatyti.  Tod ėl tiesiogiai susiejus sanglaudos politik ą ir strategij ą 
„Europa 2020“ galima toliau pad ėti skurdesniems ES regionams vytis kitus ir toliau pl ėtoti 
sanglaudos politik ą, kad ši tapt ų svarbiu visos ES ekonomikos augimo veiksniu. Šiam tikslui 
pasiekti reikia išspr ęsti keletą problemų. 
a) Nepakankamas susitelkimas į strateginius tikslus.  Keliuose tyrimuose ir ex post  
vertinimuose nustatyta problem ų, susijusi ų su nepakankamu susitelkimu į strateginius 
                                                 
1  Viešų konsultacij ų dėl penktosios ekonomin ės, socialin ės ir teritorin ės sanglaudos ataskaitos išvad ų rezultatai, 
Briuselis, Komisijos tarnyb ų darbinis dokumentas, SEC(2011) 590 galutinis, 2011 5 13. 
2  5-oji ekonomin ės, socialin ės ir teritorin ės sanglaudos ataskaita, 2010 m. lapkri čio mėn. Apibendrinamoji ataskaita 
„2000–2006 m. sanglaudos politikos program ų, kurios buvo bendrai finansuojamos ERPF, baigiamasis vertinimas 
(pirmasis ir antrasis tikslai)“, parengta „Applica“, „Ismeri“, Vienos tarptautini ų ekonomikos studij ų institutas, 2010 m. 
balandžio m ėn.  Apie sanglaudos politikos pasiekimus ir tr ūkumus mažinant skirtumus išsa miau rašoma 2.5 skirsnyje. 
 
3/9 tikslus ir veiklos rezultatus bei paskat ų skatinti sutelkti veikl ą į rezultatus tr ūkumu. Didesnio 
susitelkimo į strateginius prioritetus ir tikslus klausim ą mėginta spr ęsti 2007–2013 m. 
laikotarpiu , ta čiau nepakankamai s ėkmingai.  
b) Nepakankamai nusp ėjamas ESF finansavimo dydis.  Nepaisant to, kad įgyvendinant 
strategiją „Europa 2020“ darbo vietos ir įgūdžiai yra svarb ūs, per pastaruosius keturis 
programavimo laikotarpius ESF asignavim ų dalis (palyginti su bendromis ESF, ERPF ir SF 
lėšomis) nuolat maž ėjo – nuo 40 proc. 1989–1993 m. iki 22 proc. dabartiniu programavimo 
laikotarpiu. 
c) Nepakankamas koordinavimas.  Su abiem pirmiau min ėtomis problemomis yra susijusi 
nepakankamo skirting ų fondų (ESF, ERPF ir SF) ir kit ų ES politikos sri čių bei finansini ų 
priemonių ir valstybi ų narių nacionalini ų reformų programų koordinavimo ir papildomumo 
problema. Kalbant apie koordinavim ą – suinteresuotieji subj ektai dažnai skundžiasi 
sudėtingumu, kur į sukelia besidubliuojan čios programos arba nepakankamas koordinavimas 
strateginiu lygmeniu.  
1.2. Su politikos pasiekimais susijusios problemos 
Sanglaudos politikai, kuri yr a grindžiama pasidalijamuoju valdymu, dažnai buvo sud ėtinga – viena 
vertus, siekti kuo geresni ų rezultatų, kita vertus – iš anksto numatyti param ą 7 metų laikotarpiui, 
kurios naudojimas griežtai apribotas laiko poži ūriu. 
Politinės, reglamentavimo ir institucin ės sistemos s ąlygos 
Struktūrinių fondų veiksmingumas priklauso nuo patikimos makroekonomin ės politikos, palankaus 
mikroekonominio klimato ir stabilios institucin ės sistemos.  
Makrofiskalin ės sąlygos 
Pagal dabartin ę reglamentavimo sistem ą numatoma, kad kartu su Sanglaudos fondui taikomomis 
makrofiskalin ėmis sąlygomis bus skatinamas stabilumo ir konvergencijos program ų įgyvendinimas 
ir bus siekiama išvengti perv iršinio deficito. Yra galimybi ų peržiūrėti galiojan čias taisykles ir 
suderinti jas su naujomis Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo užtikrinimo priemon ėmis, kurios 
bus priimtos su Šeštuoju ekonomin ės valdysenos paketu. 
Rezultatai, vertinant pasiektus su derintus tikslus ir uždavinius 
Nors remiantis 2000–2006 m. ex post  vertinimais matyti, kad sanglaudos politika padar ė nemažą 
betarpišką poveikį šalių vidaus politikai, ypa č strateginio planavimo, vertinimo kult ūros ir 
nacionalini ų strategijų veiklos orientavimo srityse, vis dar yra tam tikr ų su stebėsena ir vertinimu 
susijusių problemų, dėl kurių veiklą įvertinti sud ėtinga.  
1.3. Su politikos įgyvendinimu susijusios problemos 
Norint patikimai, veiksmingai ir efektyviai valdyti sanglaudos politikos išteklius, reikia tinkam ų, 
veiksming ų ir skaidri ų nacionalini ų ir regionini ų administracij ų sistemų. 
1.4. ES veiksm ų pagrindimas 
ES veiksmai pagr įsti ir Sutarties 174 straips nyje nustatytais tikslais, ir  subsidiarumo principu. Teis ė 
imtis veiksm ų nustatyta Europos S ąjungos sutarties 3 straipsnyje, kuriame nurodyta, kad „[S ąjunga] 
 
4/9 skatina ekonomin ę, socialinę ir teritorin ę sanglaud ą bei valstybi ų narių solidarum ą“, Sutarties d ėl 
Europos S ąjungos veikimo 175 straipsnyje, kuriame aiškiai nurodoma, kad S ąjunga šią politiką 
įgyvendina naudodama strukt ūrinius fondus, ir 177 stra ipsnyje, kuriame apibr ėžiamas Sanglaudos 
fondo vaidmuo. Europos socialinio  fondo (ESF), Europos regionin ės plėtros fondo (ERPF) ir 
Sanglaudos fondo tikslai nurodyti 16 2, 176 ir 177 straipsniuose. 
2. TIKSLAI  
Bendrasis tikslas  yra Sutartyje nustatytas siekis skatinti subalansuot ą ir darnų valstybių narių ir 
regionų vystymąsi ir mažinti įvairių regionų išsivystymo lygio skirtu mus ir nepalankiausias s ąlygas 
turinčių regionų trūkumus.  
Konkretūs tikslai  yra padėti valstyb ėms narėms ir regionams sprendžiant konkre čias problemas 
skatinti pažang ų, tvarų ir integracin į augimą pagal strategij ą „Europa 2020“. Atsižvelgiant į šio 
poveikio vertinimo srit į, konkrečiais tikslais siekiama užtikrinti, kad strukt ūrinių fondų ir 
Sanglaudos fondo l ėšos yra panaudojamos: 
• sukuriant kuo daugiau papildomos Europos naudos , 
• veiksmingai , t. y. lėšos panaudojamos taip, kad j ų poveikis b ūtų kuo didesnis, 
• našiai , t. y. panaikinant neracionalius administracinius reikalavimus arba itin sud ėtingas 
procedūras ir skatinant našiai naudoti išteklius.  
Pagal šiuos bendrus siekius nus tatomi toliau nurodyti politin ės veiklos tikslai: 
• siekiant kuo didesn ės papildomos Europos naudos, sangl audos politikos išteklius reikia 
sutelkti  į tvariam vystymuisi ir augimui b ūtinų esminių sąlygų sudarymą, 
• reglamentais nustatyti toki ą tvarką, kuri būtų tinkama visiškai darniai įgyvendinti 
strategiją „Europa 2020, jos tikslus ir pagrindinius uždavinius ; 
• užtikrinti optimalų pačių fondų ir finansini ų priemoni ų tarpusavio koordinavim ą; 
• nustatyti aiškius ir išmatuojamus tikslus , 
• nustatyti tinkam ą nedidelių administracini ų išlaidų (nedidel ės administracin ės 
naštos)  vadovaujan čiosioms institucijoms ir paramos gav ėjams pusiausvyr ą ir tuo pat 
metu mažinti rizik ą ES biudžetui .  
3. VARIANTAI , ANALIZ Ė IR PALYGINIMAS  
2011 m. birželio 29 d. Komisija pri ėmė kitos 2014–2020 m. daugiamet ės finansin ės programos 
pasiūlymą, kuriuo raginama didinti sanglaudos politikos priemoni ų išlaidų veiksmingum ą. Yra 
keletas šio pasi ūlymo įgyvendinimo variant ų.  
3.1. Papildomos Europos naudos k ūrimas 
Aptariant geografinio paramos sutelkimo  aspektą, pagal 1 variant ą numatoma nieko nekeisti ir 
skirti param ą mažiau išsivys čiusiems regionams, o dabartiniams konvergencijos tikslo regionams, 
kuriuose viršijama 75 proc. riba, parama b ūtų laipsniškai mažinama. 2 variantas yra panašus, ta čiau 
 
5/9 pagrindinis jo skirtumas yra tas, kad b ūtų sukurta nauja pereinamoj o laikotarpio kategorija, 
pakeičianti dabartin ę laipsniško paramos nutraukimo ir laipsniško įvedimo, remiantis statistika, 
sistemą. Pagal 3 variant ą siūlomas radikalesnis metodas, kuri uo vadovaujantis sangl audos politikos 
priemonių parama b ūtų skiriama tik toms valstyb ėms narėms, kurių vienam gyventojui tenkan čios 
bendrosios nacionalin ės pajamos (BNP) sudaro mažiau kaip 90 proc. S ąjungos vidurkio. Pagal 3 
variantą laipsniško paramos nutraukimo ir statistinio laipsniško įvedimo regionai bei 
konkurencingumo tikslo regionai neatitikt ų sanglaudos politikos paramos skyrimo reikalavim ų.  
1 lentelė. Biudžeto paskirstymas pagal kiekvien ą variantą  
 1 variantas 2 variantas 3 variantas 
Mažiau išsivyst ę regionai 70,3 % 67,9 % 100 % 
Pereinamojo laikotarpio 
regionai 8,4 % 13,5 % 0 % 
Labiau išsivyst ę regionai 21,3 % 18,6 % 0 % 
Iš viso 100 % 100 % 100 % 
Pagal 1 ir 2 variantus daugiau ar mažiau l ėšų būtų skiriama visiems ES gyventojams. Taigi, 
sanglaudos politikos parama b ūtų skiriama visiems ES regiona ms. Tuo tarpu pagal 3 variant ą  būtų 
užtikrinama, kad sanglaudos politikos ištekliai b ūtų skiriami tik mažiau išsivys čiusioms valstyb ėms 
narėms. Tik pagal 2 variant ą apimamas didesnis gyventoj ų skaičius įvedus tarpin ę regionų 
kategoriją, pagal šį variantą pasiekiamas didžiausias BVP au gimas ir tuo pat metu didel ė pagalba 
skiriama mažiau išsivys čiusiems regionams.  
Kalbant apie dėmesio sutelkim ą į ES prioritetus , pagal 1 variant ą numatoma skirti tam tikr ą sumą 
strategijos „Europa  2020“ tikslams įgyvendinti vadovaujantis Bendrijos strategin ėmis gairėmis ES 
lygmeniu. Pagal 2 variant ą žengiama dar toliau – jis apima su  strategija „Europa 2020“ tiesiogiai 
susijusius teminius tikslus ir nustato fondams investavimo prioritetus. Didesn į dėmesį skirti ES 
prioritetams skatina tai, kad tam tikroms po litikos sritims yra nustatyta mažiausia strukt ūrinių fondų 
lėšų dalis. Dėl ribotos geografin ės aprėpties pagal 3 variant ą, dėmesio sutelkimas į ES prioritetus 
aktualus tik mažiau išsivys čiusiose valstyb ėse narėse. 
Pagal 1 variant ą valstybėms narėms siūlomas lankstesnis metodas d ėl lėšų skyrimo nuostat ų, tuo 
tarpu 2 variante yra daugiau s ąsajų su pagrindiniais strategijos „Europa 2020“ tikslais ir 
integruotosiomis gair ėmis. 3 variante visas d ėmesys skiriamas ES prioritet ų įgyvendinimui mažiau 
išsivysčiusiose šalyse. Tod ėl 2 variantas geriausiai atitinka pa grindinius uždavinius, o pasirinkus 1 
variantą būtų suskaidytos sanglaudos politikos paramos priemon ės.  
Dėl ESF finansavimo matomumo ir nusp ėjamumo  – tik pagal 2 ir 3 variantus b ūtų užtikrintos 
mažiausios ESF l ėšų dalys, o pagal 1 variant ą valstybės narės galėtų derėtis dėl ESF asignavimo 
dydžio priklausomai nuo j ų poreikių.  
Dėl koordinavimo su kitomis ES politikos sritimis ir finansin ėmis priemon ėmis – pagal 1 ir 2 
variantus numatomas laipsniškas strateginis derini mas su strategija „Europa 2020“. Pagal 1 variant ą 
numatytas bendras derinimas remiantis neprivalomomis Bendrijos strategin ėmis gairėmis, pagal 2 
variantą – visapusiškesnis derinimas su strateg ijos „Europa 2020“ tikslais remiantis Bendra 
strategine programa ir partneryst ės sutartimi, pagal 3 variant ą – derinama tik tiek, kiek oficialiai 
reikalaujama. Daugiausi ai prie pagrindini ų strategijos „Europa 2020“ tiksl ų prisidedama pagal 2 
variantą dėl griežtesn ės strategin ės programos, mažiau pagal 1 variant ą ir mažiausiai pagal 3 
variantą dėl savo neįpareigojan čio pobūdžio ir mažesn ės geografin ės aprėpties.  
 
6/9 Pagal 2 variant ą sukuriama didžiausia papildoma Europos nauda – pradedant geografiniu sutelkimu 
ir baigiant koordinavimu su kitomis ES politikos sritimis ir finansin ėmis priemon ėmis.  
3.2. Politikos įgyvendinimo rezultat ų gerinimas 
3.2.1.  1 variantas. Status quo 
Pasirinkus variant ą nekeisti politin ės strategijos, išlikt ų šios sąlygos : 
− makrofiskalin ė sąlyga pagal Sanglaudos fond ą (nors ji iki šiol taikyta nebuvo), 
− procedūrinių reikalavim ų laikymasis, 
− ES sektorini ų teisės aktų, tiesiogiai taikom ų investavimui, ir tam tikr ų su strategine 
programa susijusi ų teminių sąlygų laikymasis. 
Didžiausias šio varianto privalumas – joki ų naujų reikalavim ų vadovaujan čiosioms institucijoms. 
Didžiausias jo tr ūkumas – neb ūtų pašalintos problemos, susijusios su nepakankamais instituciniais 
pajėgumais, nepakankama atiktimi ES teis ės aktams, netinkama fiskaline politika ir strategine 
programa. Sanglaudos fondo makrofiskalin ė sąlyga ir toliau b ūtų taikoma savo nuoži ūra. 
Sanglaudos politikos veiksmingum ą ir našum ą riboja atlygio už rezultat us ir skatinimo sistemos 
nebuvimas. 
3.2.2.  2 variantas. Ex ante s ąlygos 
Ex ante  sąlyga yra susijusi su tam tikr ų išankstini ų sąlygų, susijusių su strategine, reglamentavimo 
ir institucine sistema, įvykdymu bei su politikos įgyvendinimu pagal ES politikos gaires. 
Išankstinės sąlygos dažnai jau b ūna nustatytos iki priimant naujos kartos programas. Vis d ėlto, tam 
tikrais atvejais reikalingi kiti pakeitim ai ar derinimai, kuriuos per tam tikr ą nustatytą laiką atlieka 
valstybės narės ir regionai. Bus stebimas faktinis įsipareigojim ų įgyvendinimas.  
Didžiausias šio varianto pr ivalumas yra tas, kad j į pasirinkus b ūtų veiksmingiau panaudojamos 
sanglaudos politikos l ėšos, kadangi b ūtų nustatytos veiksmingesn į investavim ą lemiančios 
reglamentavimo, strategin ės ir institucin ės sąlygos. Pagrindinis šio varianto tr ūkumas susij ęs su 
rizika pav ėluoti prad ėti programas ir su didesn e administracine našta. 
3.2.3.  3 variantas. Veiklos rezultat ų planas ir veiklos l ėšų rezervas 
Pasirinkus š į variantą būtų sudarytas veiklos rezultat ų planas, kuriame b ūtų nurodyta, kaip b ūtų 
siekiama programos laikot arpio pradžioje suderint ų tikslų – būtų nustatyti tam tikri tarpiniai tikslai, 
vadinamieji orientyrai. Jie b ūtų susiję su įsipareigojimais, našumu ir, jei taikoma, su išlaidomis ir 
rezultatais. Veiklos rezultat ų planas b ūtų įtvirtintas partneryst ės sutartyse ir programose. Veiklos 
lėšų rezervas  būtų skiriamas valstyb ėms narėms, pagal kuri ų programas ir prioritetines kryptis 
įgyvendinti orientaciniai tikslai.  
Pagrindinis šio varianto priv alumas yra tai, kad pagal j į numatoma tvarka, kuria skatinama 
panaudoti fond ų lėšas Europai naudingiems tik slams ir uždaviniams įgyvendinti bei steb ėti 
pasiektus tikslus ir pateikti ataskaitas apie rezultatus. Pagrindinis šio varianto tr ūkumas – didesn ė 
administracin ė našta, griežtesn ės vertinimo metodikos poreikis bei sustabdžius programas kylan čios 
problemos. 
  
 
7/9 3.2.4.  4 variantas. Sustiprinta makrofiskalin ė sąlyga 
Makrofiskalin ę sanglaudos politikos s ąlygą galima sustiprinti dviem etapais: 
i) Veiksming ą Sanglaudos fondo s ąlygos taikym ą galima b ūtų užtikrinti perži ūrėjus dabartines 
įgyvendinimo nuostatas, pavyzdžiui, d ėl potenciali ų pirmųjų perviršinio biudžeto deficito 
ženklų, dėl laipsniško vis ų arba dalies įsipareigojim ų vykdymo sustabdymo pakartotinai 
pažeidus Stabilumo ir augimo pakt ą atsižvelgiant į tikslus ir į skaidrias ex ante  nuostatas.  
(ii) Šios perži ūrėtos makrofiskalin ės Sanglaudos fondo s ąlygos taisykl ės galėtų būti taikomos 
struktūriniams fondams, nes j ų veiksmingumas taip pat priklauso nuo patikimos augim ą 
skatinančios makroekonomin ės ir fiskalin ės politikos. 
3.2.5.  5 variantas. 2, 3 ir 4 variant ų derinimas 
Pasirinkus š į variantą derinami 2, 3 ir 4 variant ų elementai bei i) ex ante  sąlyga; ii) veiklos rezultat ų 
planas ir veiklos l ėšų rezervas ir iii) su stiprinta makrofiskalin ė sąlyga, įskaitant jos taikym ą taip pat 
struktūriniams fondams. 
Didžiausias šio varianto privalumas b ūtų tas, kad j į pasirinkus b ūtų sprendžiamos visos su veikla 
susijusios sanglaudos politikos problemos. J į pasirinkus b ūtų užtikrintos tinkamos strategin ės, 
reglamentavimo ir institucin ės sąlygos bei patikima makrofiskalin ė politika. Siekiant tiksl ų ir 
suderintų uždavini ų būtų skatinama ir stebima program ų faktinė veikla. Didžiausias šio varianto 
trūkumas – didesn ė administracin ė našta, atsiradusi d ėl būtinybės tenkinti reikiamas s ąlygas ir 
sudaryto veiklos rezultat ų plano.  
3.2.6.  Su veikla susijusi ų variantų palyginimas 
Variantai buvo vertinami pagal j ų indėlį sprendžiant problemas, susijusias su i) išankstin ėmis 
strateginėmis, reglamentavimo ir institucin ėmis sąlygomis, ii) makrofiskalin ėmis sąlygomis ir iii) 
įgyvendinimu, turint omenyje tiksl ų ir uždavini ų siekimą. Siekiant investavimui palankesni ų sąlygų, 
variantai buvo vertinami vadovaujan tis Pasaulio banko principais d ėl sąlygų3.  
Pagal 1 variant ą nedaug prisidedama prie veik smingam finansavimui reikaling ų išankstini ų sąlygų 
nustatymo ir prie program ų veiklos skatinimo; pagal 2 variant ą dėmesys atkreipiamas tik į 
veiksmingam finansavimui re ikalingas išankstines s ąlygas, o program ų faktinės veiklos skatinimas 
nustumiamas į antrą planą; tuo tarpu pagal 3 variant ą didžiausias d ėmesys skiriamas b ūtent 
pastarajam aspektui. Tod ėl tinkamiausias variantas yra 2, 3 ir 4 variant ų derinys, kur į pasirinkus 
galima būtų spręsti visas su veikla susijusias problemas.  
 
                                                 
3  Pasaulio bankas (2005 m.), Pasaulio banko s ąlygų peržiūra, veiksm ų politika ir paslaugos šalims (angl. Review of 
World Bank Conditionality, Operations Policy and Country Services) , Pasaulio bankas , Vašingtonas, Kolumbijos 
apygarda, rugs ėjo mėn.. 
 
8/9 3.3. Įgyvendinimo proceso racionalizavimas ir klaid ų rizikos mažinimas  
3.3.1.  Supaprastinimas –  administracini ų išlaidų ir klaidų rizikos mažinimas 
3.3.1.1.  1 variantas. Politika nekei čiama. 
− Kompensuojama faktini ų išlaidų pagrindu; keletas supaprastint ų išlaidų metodų variantų 
− Jokių svarbių gairių dėl sanglaudos politikos įgyvendinimo ES lygmeniu e. valdysenos4 
− Nacionalinis valdymo ir kontrol ės sistemų akreditavimas Komisijai atliekant 100 proc. 
peržiūrą 
 
3.3.1.2.  2 variantas. Lankstus metodas  
− Lankstaus mok ėjimo variantai priklausomai nuo veiksmo, sprendim ą priima paramos gav ėjai 
− Gairėmis pagrįsta e. valdysena 
− Valstybės narės atsako už valdymo ir kontrol ės sistemų ex ante  peržiūrą (išimtinai 
nacionalinis akreditavimas) 
 
3.3.1.3.  3 variantas. Norminis metodas  
− Mokėjimai priklauso nuo projekto rezultat ų 
− Privaloma e. valdysena ES lygmeniu 
− Komisija perži ūri valdymo ir kontrol ės sistemas 
  
3.3.1.4.  4 variantas. Proporcinis metodas  
− Mokėjimai pagr įsti faktinėmis išlaidomis arba supaprastintu išlaid ų metodu 
− Privaloma e. valdysena valstybi ų narių arba region ų lygmeniu 
− Proporcinio metodo taikymas valdymo ir kontrol ės sistemų ex ante  peržiūrai 
Svarbiausi ši ų variantų skirtumai yra susij ę su Komisijos dalyvavimo vertinant valdymo ir kontrol ės 
sistemas lygiu,  galimybe taikyti išlaid ų atlyginimo pagal rezultat us variantus ir priemon ėmis, 
skirtomis sanglaudos politi koje skatinti e. valdysen ą. 
Priimtiniausias yra 4 variantas (proporcinis metodas), nes j į pasirinkus galima gerokai sumažinti 
kontrolės sąnaudas ir sumažinti darbo kr ūvį; palyginti su variantu, pagal kur į veiksmų nesiimama, 
                                                 
4  E. valdysena sanglaudos politikoje užtikrint ų, kad paramos gav ėjų nebūtų prašoma pateikti t ą pačią informacij ą 
keletą kartų, kad ta informacija b ūtų prieinama elektronine forma ir kad j ą tokiu būdu būtų galima perduoti.  
 
9/9 taikant proporcin į metodą administracij ų darbo kr ūvis sumaž ėtų maždaug 4 proc. Taigi jis geriau 
atitinka subsidiarumo princip ą. Be to, supaprastinus nacionalin es taisykles ir ES reglament ų 
įgyvendinimo tvark ą bei vengiant nacionalinio patobulinimo (vadinamojo auksinimo, kai prie ES 
taisyklių pridedami nacionaliniai reikalavimai), b ūtų galima sutaupyti dar 5–10 proc. 
3.3.2.  Sanglaudos politikos priemoni ų koordinavimas 
3.3.2.1.  1 variantas. Politika nekei čiama 
ERPF ir ESF programos tampa vieno fondo programomis. Fond ų atskyrimas pirmiausia yra svarbus 
dėl investicij ų rūšies. Veiklos lygmeniu d ėl lankstumo s ąlygos galimas tam tikr ų investicij ų 
kryžminis finansavimas.  
3.3.2.2.  2 variantas. Integruoto pr ogramavimo supaprastinimas 
Pasirinkus š į variantą valstybės narės būtų raginamos naudotis iš kelių fondų finansuojamomis 
programomis , kurioms taikoma bendra rengimo, deryb ų, valdymo ir įgyvendinimo tvarka. Jei 
reikia, būtų išrinktas pagrindinis fondas, susij ęs su programos politikos sritimi (-is). Siekiant, kad 
pagal sanglaudos politik ą būtų darniai remiami skirtingi temini ai tikslai, pagrindinio fondo 
finansinė parama b ūtų papildoma kit ų struktūrinių fondų parama.  
3.3.2.3.  3 variantas. Viena politin ė strategija – vienas fondas 
Pasirinkus š į variantą ERPF ir ESF programavimas gal ėtų įgyti vieno fondo program ų arba iš 
kelių fondų finansuojam ų program ų pavidalą ir būtų nustatyta aiški fond ų atskyrimo riba.  
2 variantui b ūdingas didžiausias veiksmingumas ir didž iausias lankstumas. 1 variantas susij ęs su 
papildoma administracine našta (d ėl kryžminio finansavimo nuostat ų), o pasirinkus 3 variant ą būtų 
sukurta griežta riba.  
4. STEBĖSENA IR VERTINIMAS  
Šiame poveikio vertinime apžvelgus skirtingus variantus paaišk ėja, kaip priklausomai nuo ši ų trijų 
aspektų kistų sanglaudos politikos  tikslai ir strukt ūra. Šiuo atžvilgiu lavai svarbus vaidmuo tenka 
stebėsenai ir vertinimui. Pal yginti su dabartine pad ėtimi, stebėsenos ir vertinimo sistemos sustipr ėja 
pasirinkus bet kur į pokyčių variantą. Dėl siūlomų stebėsenos ir vertinimo sistemos pakeitim ų būtų 
labiau orientuojamasi į rezultatus ir padid ėtų darna su strategija „Europa 2020“.  
• Visos programos bus grindžiamos aiškia  intervencijos logika, aiškiai apibr ėžiant, kaip 
panaudojant išteklius (priemon ės) tam tikroms intervencijoms (veiklos našumas) 
prisidedama prie rezultat ų. 
Jei reikia, visoms programoms bus naudojami bendri rodikliai, suderinti su ES 2020 tikslais. Šie 
rodikliai daugiausia bus susij ę su veiklos našumu, ta čiau tam tikrais atvejais apims ir tarpinius 
rezultatus.