17 straipsnio 8 dalyje numatyta, kad 17 straipsnio taikymas nelemia jokio bendro stebėjimo įpareigojimo. Be to, 17 straipsnio 9 dalyje numatyta, kad ši direktyva nedaro jokio poveikio teisėtam naudojimui, kaip antai naudojimui pagal Sąjungos teisėje nustatytas išimtis arba apribojimus, ir ją taikant neturi būti nurodoma pavienių naudotojų tapatybė ar tvarkomi asmens duomenys, išskyrus atvejus, kai laikomasi Direktyvos 2002/58/EB ir Reglamento (ES) 2016/679. 85 konstatuojamojoje dalyje papildomai nurodyta, kad tvarkant bet kokius asmens duomenis turėtų būti užtikrinamos pagrindinės teisės, įskaitant teisę į privatų ir šeimos gyvenimą ir teisę į asmens duomenų apsaugą ir jie turi būti tvarkomi laikantis Direktyvos 2002/58/EB ir Reglamento (ES) 2016/679. Įgyvendindamos 17 straipsnį valstybės narės turi laikytis Sąjungos duomenų apsaugos acquis, visų pirma atsižvelgdamos į galimas technologines priemones, kurių imasi paslaugų teikėjai bendradarbiaudami su teisių turėtojais pagal 17 straipsnio 4 dalį, ir į naudotojams skirtą skundų nagrinėjimo ir teisių gynimo mechanizmą, nurodytą 17 straipsnio 9 dalyje. Perkeldamos 17 straipsnį į nacionalinę teisę valstybės narės turėtų užtikrinti tinkamą šių taisyklių taikymą.

Galiausiai, tam, kad atitiktų šią apibrėžtį, informacinės visuomenės paslaugos teikėjas turinį, kurį įkėlė naudotojai, privalo tvarkyti ir reklamuoti pelno tikslais“. 63 konstatuojamojoje dalyje nurodyta, kad pelną iš įkelto turinio galima gauti tiesiogiai ar netiesiogiai jį tvarkant ir reklamuojant, siekiant pritraukti didesnę auditoriją, be kita ko, nustatant jo kategorijas ir naudojant tikslinę reklamą. Tikslo gauti pelno nederėtų laikyti savaime suprantamu dalyku dėl to, kad paslaugos teikėjas yra ekonominės veiklos vykdytojas, arba remiantis jo teisine forma. Tikslą gauti pelno reikia sieti su pelnu, gaunamu tvarkant ir reklamuojant naudotojų įkeltą turinį, siekiant pritraukti platesnę auditoriją, pavyzdžiui, bet ne tik, greta naudotojų įkelto turinio patalpinant reklaminį skelbimą. Paprasto naudotojų mokesčio jų turinio prieglobos veiklos išlaidoms padengti gavimo fakto ar aukų iš visuomenės rinkimo nereikėtų laikyti tikslo gauti pelno požymiu. Kaip paaiškinta 62 konstatuojamojoje dalyje, ši apibrėžtis netaikoma paslaugų teikėjams, kurių pagrindinis tikslas nėra suteikti naudotojams galimybę įkelti didelį autorių teisių saugomo turinio kiekį ir juo dalytis, siekiant gauti pelno iš tos veiklos. Jei informacinės visuomenės paslaugų teikėjas teikia daugiau kaip vieną paslaugą, reikėtų atidžiai vertinti kiekvieną paslaugą atskirai, siekiant nustatyti, kuriems paslaugų teikėjams taikomas 17 straipsnis, o kuriems – ne.

Be to, siekiant palengvinti aiškinimą, valstybėms narėms rekomenduojama perkelti į nacionalinę teisę ir taikyti skirtingus apibrėžties elementus atsižvelgiant į 61, 62 ir 63 konstatuojamąsias dalis, kuriose pateikiami svarbūs patikslinimai dėl paslaugų teikėjų, kuriems šis straipsnis taikomas arba netaikomas, rūšių. Kaip paaiškinta 62 konstatuojamojoje dalyje, 17 straipsnis skirtas tiems internetinių paslaugų teikėjams, kurie atlieka svarbų vaidmenį interneto turinio rinkoje konkuruodami su kitais tai pačiai auditorijai teikiamų internetinių turinio paslaugų teikėjais, tokiais kaip internetinių garso ir vaizdo tiesioginio transliavimo paslaugų teikėjai. 62 konstatuojamojoje dalyje taip pat nustatyta, kad paslaugų teikėjai, kurių pagrindinis tikslas yra dalyvauti vykdant arba palengvinti autorių teisės saugomo objekto piratavimo veiklą, neturėtų gauti naudos iš 17 straipsnyje numatyto atleidimo nuo atsakomybės mechanizmo.

Paslaugų teikėjui susisiekus su teisių turėtoju, bet šiam atsisakius pradėti derybas dėl leidimo, susijusio su jo turiniu, suteikimo ar atmetus pagrįstus sąžiningai pateiktus pasiūlymus, reikėtų laikyti, kad paslaugų teikėjas įvykdė įpareigojimą dėti visas pastangas pagal 17 straipsnio 4 dalies a punkte nustatytus reikalavimus. Tačiau paslaugų teikėjas vis tiek turėtų įrodyti, kad dėjo visas pastangas 17 straipsnio 4 dalies b ir c punktų tikslais, tam, kad nebūtų atsakingas tuo atveju, jei jo paslaugos virtualioje erdvėje yra be leidimo įkelto turinio.

Vertinti, ar turinio dalijimosi internetu paslaugų teikėjas dėjo „visas pastangas“ pagal b punkto nuostatas, kai tai susiję su konkrečiu saugomu turiniu, dėl kurio iš anksto buvo suteikta aktuali ir reikalinga informacija, reikėtų kiekvienu konkrečiu atveju atsižvelgiant į 17 straipsnio 5 dalyje nustatytą proporcingumo principą ir laikantis 17 straipsnio 7–9 dalių nuostatų. Praktikoje tai reiškia, kad nereikėtų tikėtis, kad turinio dalijimosi internetu paslaugų teikėjai taikys brangiausius ar sudėtingiausius sprendimus, jei tai būtų neproporcinga atsižvelgiant į jų konkretų atvejį. Tai taikoma ir tais atvejais, kai atitinkami teisių turėtojai nurodo, kad konkretaus turinio prieinamumas jiems sukeltų didelę žalą, kaip paaiškinta VI skirsnyje. Be to, kaip paaiškinta 66 konstatuojamojoje dalyje, neatmetama galimybė, kad kai kuriais atvejais neteisėto turinio naudojimo galima išvengti tik gavus teisių turėtojų pranešimą. Tai, pavyzdžiui, galėtų būti proporcinga, kai rinkoje nėra lengvai prieinamos turiniui tinkančios technologijos arba ji atitinkamu metu nėra įdiegta.

Suinteresuotųjų šalių dialoge buvo minimos ir kitos technologijos, leidžiančios nustatyti be leidimo įkeltą turinį. Jos apima maišą, žymėjimą vandens ženklais, metaduomenų naudojimą, reikšminių žodžių paiešką ar skirtingų technologijų derinį. Kai kurie paslaugų teikėjai sukūrė vidaus sprendimų, o kiti įsigyja trečiųjų šalių paslaugas. Dėl to daugeliu atvejų tikimasi, kad paslaugų teikėjai, siekdami įvykdyti savo pareigą pagal 17 straipsnio 4 dalies b punkte nustatytus reikalavimus, rinksis skirtingas technologines priemones (ar jomis tenkinsis toliau).

Laikantis 17 straipsnio 4 dalies b punkte nustatytų reikalavimų, visas pastangas reikia dėti tik siekiant užtikrinti konkrečių kūrinių ir kitų objektų, dėl kurių teisių turėtojai paslaugų teikėjams suteikė „aktualios ir reikalingos informacijos“, neprieinamumą. 66 konstatuojamojoje dalyje nurodyta, kad teisių turėtojams nepateikus tokios informacijos, atitinkančios 17 straipsnio 4 dalyje išdėstytų reikalavimų, turinio dalijimosi internetu paslaugų teikėjai už be leidimo įkeltą turinį neatsako. Nepateikus šios informacijos turinio dalijimosi internetu paslaugų teikėjai veiksmų atlikti negali. Dėl to, siekiant užtikrinti 17 straipsnio 4 dalies b punkte išdėstytų reikalavimų veiksmingumą, būtinas turinio dalijimosi internetu paslaugų teikėjų ir teisių turėtojų bendradarbiavimas.

-Reikėtų apsvarstyti ir tinkamų bei veiksmingų priemonių prieinamumą ir susijusias išlaidas, pavyzdžiui, kai paslaugų teikėjai perka sprendimus iš trečiųjų šalių ir (arba) technologijų teikėjų ir kai jie kuriami naudojant vidaus išteklius, taip pat išlaidas, susijusias su žmogaus atliekama peržiūra ginčų atveju (žr. IV skirsnį). Reikėtų apsvarstyti ir bendrą skirtingų sprendimų, kuriuos paslaugų teikėjui gali tekti įdiegti, kainą bei nuo turinio tipo priklausančius technologijų apribojimus. Pavyzdžiui, esant skirtingų tipų turiniui gali būti reikalingi skirtingi sprendimai (pvz., muzikos turinio atpažinimo technologija gali skirtis nuo nejudamo vaizdo atpažinimo technologijos ir ją gali kurti įvairūs technologijų teikėjai). Bendrą kainą reikėtų apsvarstyti ir tada, kai teisių turėtojai patys sukuria skirtingus apsaugos sprendimus, dėl kurių paslaugų teikėjai turi naudoti skirtingą programinę įrangą (pvz., skirtingų žymėjimo vandens ženklais sprendimų atveju).

-Naudotojų įkelto turinio tipas: paslaugų teikėjui paviešinus skirtingų tipų turinį, veiksmai, kurių reikia imtis, gali skirtis priklausomai nuo to, ar jo interneto svetainėje toks turinys dominuoja, ar pasitaiko rečiau, jeigu laikomasi įpareigojimo dėti visas pastangas. Galima tikėtis, kad, palyginti su pastaruoju atveju, pirmuoju atveju paslaugų teikėjai diegs sudėtingesnius sprendimus.

Galiausiai, turinio dalijimosi internetu paslaugų teikėjai galėtų nuspręsti teikti skirtingas priemones skirtingiems teisių turėtojams, atsižvelgdami į jų paslaugų virtualioje erdvėje esamo turinio apimtį, jei tie sprendimai atitinka jų pareigą dėti visas pastangas 17 straipsnio 4 dalies b punkto tikslu.

Kad turinio dalijimosi internetu paslaugų teikėjas galėtų imtis veiksmų, atitinkama informacija turi būti tiksli. Tai, kas gali sudaryti aktualią informaciją, skirsis priklausomai nuo atitinkamų kūrinių ir nuo aplinkybių, susijusių su konkrečiais kūriniais ar kitais objektais. Bent jau informacija apie konkretaus kūrinio ar nagrinėjamo objekto nuosavybės teises turėtų būti tiksli. Tai, kas sudaro reikalingą informaciją, skirtųsi priklausomai nuo paslaugų teikėjų įdiegtų sprendimų. Ji turėtų sudaryti sąlygas paslaugų teikėjams veiksmingiau taikyti savo technologinius sprendimus, kai jie yra naudojami. Pavyzdžiui, kai naudojamos identifikacinės žymos, teisių turėtojų gali būti paprašyta pateikti konkretaus kūrinio ir (arba) objekto identifikacinę žymą arba failą, kurį pats paslaugų teikėjas pažymės identifikacine žyma, kartu su informacija apie nuosavybės teises. Kai naudojami metaduomenimis pagrįsti sprendimai, pateiktą informaciją gali, pavyzdžiui, sudaryti pavadinimas, autoriaus ir (arba) prodiuserio pavadinimas, trukmė, data ar kita informacija, kuri yra aktuali ir reikalinga, kad turinio dalijimosi internetu paslaugų teikėjai imtųsi veiksmų. Šiomis aplinkybėmis svarbu, kad teisių turėtojų pateikti metaduomenys nebūtų vėliau pašalinti.

Taip pat atsižvelgiant į tai, kad svarbiausias dalykas yra bendradarbiavimas, „reikalingos ir aktualios informacijos“ sąvoka suponuoja, kad paslaugų teikėjai atsižvelgia į informacijos, kurią teisių turėtojai iš tikrųjų gali pateikti, pobūdį ir kokybę. Tuo atžvilgiu teisių turėtojai ir turinio dalijimosi internetu paslaugų teikėjai turėtų būti skatinami bendradarbiauti dėl geriausio būdo atpažinti kūrinius.

Teikdami aktualią ir reikalingą informaciją paslaugų teikėjams, teisių turėtojai gali nuspręsti nurodyti konkretų turinį, kuris saugomas autorių teisėmis ir gretutinėmis teisėmis ir kurio neteisėtas prieinamumas internete galėtų jiems padaryti didelės ekonominės žalos. Vertinant, ar turinio dalijimosi internetu paslaugų teikėjai dėjo visas pastangas šio konkretaus turinio neprieinamumui užtikrinti ir ar jie tai darė laikydamiesi teisėto naudojimo apsaugos priemonių pagal 17 straipsnio 7 dalį, kaip paaiškinta VI skirsnyje, gali reikėti atsižvelgti į tai, ar teisių turėtojai tokį turinį nurodė iš anksto.

3. „PRANEŠIMAS IR PAŠALINIMAS“ IR „PRANEŠIMAS IR GALUTINIS PAŠALINIMAS“ (17 STRAIPSNIO 4 DALIES C PUNKTAS)

Trečia 17 straipsnio 4 dalies c punkte nustatyta sąlyga – turinio dalijimosi internetu paslaugų teikėjai turėtų atsakyti už neteisėtus viešo paskelbimo veiksmus, įskaitant padarymą viešai prieinamu, nebent jie įrodo, kad gavę pakankamai pagrįstą teisių turėtojų pranešimą, operatyviai veikė, kad savo interneto svetainėse panaikintų prieigą prie kūrinių ar kitų objektų, apie kuriuos pranešta, arba pašalintų juos iš savo interneto svetainių, ir dėjo visas pastangas, kad užkirstų kelią jų įkėlimui ateityje pagal 17 straipsnio 4 dalies b punktą.

Ši pranešimo ir pašalinimo bei pranešimo ir galutinio pašalinimo sistema taikoma, kai neteisėtas turinys paviešinamas turinio dalijimosi internetu paslaugų teikėjų interneto svetainėse. Praktikoje pagrindiniai scenarijai, kai gali būti be leidimo paviešinamas |turinys ir reikia imtis veiksmų pagal 17 straipsnio 4 dalies c punktą, yra šie:

(I)teisių turėtojai turinio dalijimosi internetu paslaugų teikėjams iš anksto nepateikia „aktualios ir reikalingos“ informacijos pagal 17 straipsnio 4 dalies b punktą, kad būtų išvengta turinio paviešinimo be leidimo. Jie veikia ex post, kai atitinkamas turinys paviešinamas, kad prašytų jį pašalinti ir galutinai pašalinti remiantis reikalinga ir aktualia teisių turėtojų suteikta informacija, arba

(II)turinio dalijimosi internetu paslaugų teikėjai dėjo „visas pastangas“, kad turinys nebūtų paskelbtas be leidimo pagal 17 straipsnio 4 dalies b punktą, bet nepaisant šių pastangų turinys tampa be leidimo prieinamas dėl objektyvių priežasčių, pavyzdžiui, kai kažkurio turinio negalima atpažinti dėl technologijai būdingų apribojimų, arba

(III)tam tikrais konkrečiais atvejais galima tikėtis, kad turinio dalijimosi internetu paslaugų teikėjai imsis veiksmų tik teisių turėtojams pranešus, kaip paaiškinta 66 konstatuojamojoje dalyje.

„Visos pastangos“, kurias paslaugų teikėjai turėtų dėti, kad užkirstų kelią kūrinių, apie kuriuos pranešta, įkėlimui ateityje, turėtų būti vertinamos taip pat, kaip ir pagal 17 straipsnio 4 dalies b punktą, kaip paaiškinta 2 poskirsnyje. Vertinti, ar paslaugų teikėjai dėjo visas pastangas, reikia kiekvienu konkrečiu atveju atskirai ir atsižvelgiant į 17 straipsnio 5 dalyje numatytą proporcingumo principą.

Valstybės narės turėtų atsižvelgti į tai, kad 17 straipsnio taikymas neturėtų lemti jokios bendros stebėjimo prievolės, kaip nustatyta 8 dalyje, ir kad reikia apsaugoti teisėtą naudojimą, kaip numatyta 7 ir 9 dalyse, kaip toliau paaiškinta VI skirsnyje. Tai ypač aktualu antros c punkto dalies taikymo atveju, kai paslaugų teikėjai turi dėti visas pastangas, kad užkirstų kelią kūrinių, apie kuriuos pranešta, įkėlimui ateityje.

Kaip ir 17 straipsnio 4 dalies b punkto atveju, norėdami, kad turinio dalijimosi internetu paslaugų gavėjas imtųsi veiksmų, teisių turėtojai turi pateikti tam tikrą informaciją.

Įgyvendindamos 17 straipsnio 4 dalies c punkto nuostatas, valstybės narės turi aiškiai atskirti informacijos, kurią teisių turėtojai teikia „pakankamai pagrįstame pranešime“ dėl turinio pašalinimo, tipą (c punkte minimas „pašalinimas“) nuo „aktualios ir reikalingos informacijos“, kurią jie teikia, kad būtų užkirstas kelias kūrinių, apie kuriuos pranešta, įkėlimui ateityje (c punkte minimas „galutinis pašalinimas“, susijęs su b punktu).

Dėl informacijos, kurią būtina pateikti, kad būtų įgyvendintas įpareigojimas pašalinti pagal 4 dalies c punktą, ir ypač elementų, kuriuos reikia įtraukti į „pakankamai pagrįstą pranešimą“, Komisija rekomenduoja valstybėms narėms įgyvendinimo metu laikytis Komisijos rekomendacijos dėl veiksmingų kovos su neteisėtu turiniu internete priemonių. Rekomendacijos 6–8 punktuose vardijami elementai, kuriuos būtų galima įtraukti į pranešimus. Pranešimai turėtų būti pakankamai tikslūs ir tinkamai pagrįsti, kad paslaugų teikėjai galėtų priimti informacija pagrįstą ir nuodugniai apsvarstytą sprendimą dėl turinio, su kuriuo susijęs pranešimas, visų pirma dėl to, ar tas turinys laikytinas neteisėtu ir dėl to turėtų būti pašalintas arba panaikinta prieiga prie jo. Visų pirma pranešimuose turėtų būti išdėstytos priežastys, dėl kurių pranešimo teikėjas laiko tą turinį neteisėtu, ir aiškiai nurodyta to turinio vieta. Pagal 17 straipsnio 4 dalies b punktą šios konkrečios informacijos gali ir neprireikti, bet jos iš esmės prireiktų pagal 17 straipsnio 4 dalies c punkto pirmą sakinio dalį. Rekomendacijoje taip pat numatyta pranešimų teikėjams skiriama galimybė jiems pageidaujant į pranešimą įtraukti savo kontaktinius duomenis.

Vadinamojo įpareigojimo „galutinai pašalinti“ atžvilgiu, pagal 17 straipsnio 4 dalies c punkto antrą dalį paslaugų teikėjai turi dėti visas pastangas, kad užkirstų kelią kūrinių ar kitų objektų, apie kuriuos pranešė teisių turėtojai, įkėlimui ateityje. Ši nuostata yra susijusi su tos pačios dalies b punktu, kuriame nurodyta, kad paslaugų teikėjams norint dėti visas pastangas, kad užkirstų kelią įkėlimui ateityje remiantis šia nuostata, teisių turėtojai turi jiems pateikti to paties „aktualios ir reikalingos“ tipo informacijos kaip ir taikant b punktą. Tai reiškia, pavyzdžiui, kad paslaugų teikėjui naudojant identifikacinės žymos technologijas siekiant išvengti kūrinių, apie kuriuos pranešta, įkėlimui ateityje, nepakaktų gauti tik pranešime nurodytos informacijos. Šiuo atveju teisių turėtojai turėtų paslaugų teikėjams suteikti identifikacines žymas ar turinio failus, kad paslaugų teikėjai galėtų išvengti kūrinių, apie kuriuos pranešta, įkėlimo ateityje.