KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS CENTRINIAM BANKUI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI, REGIONŲ KOMITETUI IR EUROPOS INVESTICIJŲ BANKUI BENDROSIOS RINKOS INTEGRACIJOS BŪKLĖ 2013 M. Indėlis į 2013 m. metinę augimo apžvalgą /* COM/2012/0752 final */





ĮŽANGA Integruota bendroji rinka – svarbus ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo veiksnys, be to, ji suteikia daugiau galimybių Europos piliečiams. Todėl jai tenka pagrindinis vaidmuo siekiant strategijoje „Europa 2020“ nustatytų tikslų. Kaip skelbta 2012 m. birželio mėn. Komisijos komunikate dėl geresnės bendrosios rinkos valdysenos[1], šia ataskaita siekiama pagal Europos semestro taisykles stebėti bendrosios rinkos veikimą. Ataskaitoje vertinama bendrosios rinkos integracijos būklė pagrindinėse srityse, kuriose augimo galimybės didžiausios, t. y. paslaugų, tinklų ir skaitmeninės ekonomikos[2]. Šios ataskaitos tikslas – atsižvelgiant į 2013 m. metinę augimo apžvalgą nustatyti prioritetines politikos kryptis, kurias valstybėms narėms įgyvendinus galėtų būti geriau išnaudotos visos bendrosios rinkos augimo galimybės ir pašalintos likusios glaudesnės integracijos kliūtys. Šioje ataskaitoje taip pat raginama aktyviau imtis veiksmų užtikrinti, kad būtų geriau įgyvendinamos jau galiojančios taisyklės ir užtikrinamas jų vykdymas. 1. Bendrosios rinkos integracijos vertinimas Pašalindama laisvo asmenų, prekių, paslaugų ir kapitalo judėjimo kliūtis, bendroji rinka sudaro sąlygas įmonėms vykdyti veiklą didesniu mastu – taip įmonės turi daugiau galimybių diegti naujoves, investuoti, tapti našesnėmis ir kurti darbo vietas. Kaip nurodyta vartotojų rinkų rezultatų suvestinėse, didesnė konkurencija, kurią sąlygoja integracijos procesas, skatina siūlyti Europos piliečiams daugiau įvairių pigesnių ir kokybiškesnių gaminių. Darbo jėgos judumas yra būtina sąlyga siekiant sukurti veiksmingą Europos darbo rinką, kurioje būtų suderinti darbdavių poreikiai ir darbo ieškančių asmenų įgūdžiai; jis leistų padidinti ES bendrovių našumą, o kartu užtikrinti didesnį augimą ir užimtumą, taip pat padėtų išvengti tokios padėties, kai atskirose srityse laikosi didelis nedarbas, o sparčiau augančiuose ES regionuose darbo jėgos trūksta. 1.1. Keturios laisvės 1.1.1. Prekės · Nors procesas lėtesnis, 20 metų po to, kai pradėta kurti bendroji rinka, vis dar vyksta prekių rinkos integravimas: 1999 m. ES vidaus prekyba sudarė apie 17 %, o 2011 m. – beveik 22 % ES BVP. ES išorės eksportas augo dinamiškiau, tačiau jo vertė siekia tik apie 12 % ES BVP. Tai rodo, kad Europos bendrovėms vidaus rinka vis dar labai svarbi ir kad siekiant skatinti ES vidaus prekybos augimą padėtį dar galima pagerinti. · Nors bendroji integracijos tendencija yra teigiama, atskirose ES valstybėse narėse esama gana didelių skirtumų. Kaip rodo ES vidaus importo bei eksporto santykio su BVP pokyčiai 1999–2011 m. laikotarpiu, kai kuriose valstybėse narėse (CZ, DE, HU, LT, LV, NL, PL, SI ir SK) prekių rinkos integracijos tendencijos yra teigiamos, tačiau kitose (EL, ES, FI, FR, IE, LU ir UK) stebimos tam tikros neigiamos tendencijos ar sąstingis. Daugumos pirmojoje grupėje nurodytų valstybių atveju didesnė integracija buvo atotrūkio mažinimo proceso dalis, nes iš pradžių šios valstybės buvo mažai atviros, jų galimybės buvo neišnaudotos. Atsižvelgiant į pasiektą integracijos lygį (remiantis ES vidaus prekybos prekėmis ir BVP santykiu), natūralu, kad mažesnės ES valstybės narės yra atviresnės, išskyrus palyginti uždaras EL ir CY, taip pat po jų einančias PT ir Šiaurės šalis. · Kalbant apie tos grupės, kuriai būdinga vis didesnė integracija į bendrąją rinką, valstybes, nuo XX a. devintojo dešimtmečio pabaigos daugumos valstybių (PL ir iš dalies CZ, SI, DE, SK ir NL) kainų konkurencingumas išaugo[3]. LT ir LV ypač sėkmingai orientavosi į rinkas, kuriose tuo laikotarpiu labiau augo BVP. HU ypač išnaudojo su kainomis nesusijusį konkurencingumą[4]. Beveik visų šių valstybių atveju dėl didesnės integracijos vidaus rinkoje taip pat pagerėjo jų prekybos su ES partnerėmis balansas. 1 diagrama. ES vidaus prekybos prekėmis raida Duomenų šaltinis – Eurostatas. · Kalbant apie grupę valstybių, kurioms būdinga vis mažesnė ar inertiška integracija (remiantis ES vidaus importo bei eksporto ir BVP santykiu), ES ir LU susidūrė su problemomis ne tik dėl palyginti mažo paklausos augimo partnerėse valstybėse, bet ir dėl sumažėjusio sąnaudų konkurencingumo. EL taip pat sumažėjo sąnaudų konkurencingumas. FI ir UK susidūrė su problemomis dėl su sąnaudomis nesusijusio konkurencingumo. Šiais veiksniais paaiškinama su eksportu susijusi integracijos raida, tačiau importui didelį poveikį daro eksportas[5]. Vis dėlto daugelyje šių valstybių neigiama integracijos tendencija siejama su prastėjančiu prekybos su ES partnerėmis balansu[6]. · Šiuo metu Europos Sąjungos integracija su trečiosiomis šalimis yra spartesnė nei vidinė – tai atspindi globalizacijos procesą ir spartesnį paklausos augimą daugelyje besiformuojančių rinkų. Tai nebūtinai neigiamas požymis, kadangi ES vidaus prekyba ir pasaulinė prekyba nėra vykdomos viena kitos sąskaita. Valstybėms narėms, kurios labiau integravosi į pasaulinę ekonomiką, taip pat būdinga ir didžiausia integracijos Europos Sąjungoje dinamika[7]. 2 diagrama. ES vidaus ir išorės prekybos prekėmis palyginimas Duomenų šaltinis – Eurostatas. 1.1.2. Paslaugos · ES vidaus prekyba paslaugomis iš esmės kito panašiai kaip ir prekyba prekėmis (3 diagrama). Tačiau integracijos lygis šiame sektoriuje, kuris sudaro daugiau kaip 70 % ekonomikos, tebėra gerokai mažesnis nei prekių rinkoje. Ir šiuo metu jokių požymių, kad atotrūkis mažėtų, nėra. Tačiau kainų dispersijos didėjimo tendencijos iš dalies rodo, kad gali būti išlikusios kliūtys prekybai paslaugomis ES viduje. Nors dispersijos lygio skirtumai iš esmės suprantami ir juos lemia gerokai mažesnės galimybės paslaugas perkelti, teikti kitur[8] ir paslaugų rūšių įvairovė, tačiau skirtumai tarp paslaugų ir prekių, kurių dispersijos lygis sumažėjo, tendencijų gali reikšti nepakankamą konkurenciją tame sektoriuje (4 diagrama). Reikšmingesnės kainų dispersijos tendencijos stebimos senosiose ES valstybėse narėse. 3 diagrama. ES vidaus prekybos paslaugomis raida Duomenų šaltinis – Eurostatas. 4 diagrama. Kainų dispersija ES valstybėse narėse Duomenų šaltinis – Eurostatas. · Kadangi, kaip minėta, galimybės parduoti paslaugas kitoje vietoje yra ribotos, paslaugų rinka integruojama daugiausia steigiant bendroves. Užsienio subjektų kontroliuojamų įmonių duomenys[9] rodo, kad paslaugų sektorius beveik visose valstybėse narėse buvo mažiau integruotas nei kiti sektoriai (5 diagrama). Kaip ir pagal prekybos atvirumo rodiklius, mažesnės ekonomikos valstybės buvo atviresnės, išskyrus CY, SI ir PT, kurios, nepaisant jų dydžio, yra labiausiai uždaros. Vertinant pagal užsienio subjektų kontroliuojamų įmonių duomenis, iš didžiųjų valstybių mažiausiai integruota yra IT. 5 diagrama. Įsisteigimo ES viduje rodikliai paslaugų ir kituose sektoriuose Duomenų šaltinis – Eurostatas. · Komisijos metinėse vartotojų rinkų rezultatų suvestinėse nurodoma, kad Europos vartotojai paprastai geriau įvertina labiau integruotų rinkų veikimą[10]. Iš toliau pateiktos diagramos matyti, kad beveik visose valstybėse narėse vartotojai prasčiau vertina mažiau integruotų paslaugų rinkų veikimą negu prekių rinkų. 6 diagrama. Prekių ir paslaugų rinkų veikimas, remiantis vartotojų vertinimo duomenimis Šaltinis – 2012 m. Rinkos stebėsenos tyrimas (Komisija, SANCO GD). 1.1.3. Kapitalas · ES vidaus investicijos yra svarbus integracijos veiksnys – investuodamos bendrovės pradeda vykdyti veiklą kitose valstybėse narėse. Tarpvalstybinės investicijos taip pat yra vienas iš pagrindinių inovacijų sklaidos būdų visoje bendrojoje rinkoje. · Ilgą laiką augusios, tarpvalstybinės investicijos kilus finansų krizėms gerokai sumažėjo ir, skirtingai nei tarpvalstybinė prekyba, dar iki galo neatsigavo. 7 diagrama. ES vidaus tiesioginių užsienio investicijų (TUI) raida Duomenų šaltinis – Eurostatas. · Panaši neigiama integracijos dinamika stebima finansų rinkose. Dėl krizės smarkiai padidėjo rinkos nepastovumas; tą nepastovumą finansinės integracijos rodikliai rodo nuo 2007 m. Kelios valstybės pradėjo finansų sistemos, visų pirma bankininkystės sektoriaus, restruktūrizavimą. Negalima atmesti, kad kai kurios valstybės gali pasirinkti sprendimus, dėl kurių bankų veikla užsienyje vėl būtų apribota. Tačiau dėl to sumenktų reikšminga Europos finansinės integracijos nauda ir kiltų grėsmė ekonominei integracijai apskritai. Galima nemažai pasiekti, jei pokyčiai būtų tinkamai koordinuojami ir įtraukti į ES lygmeniu kuriamas naujas priežiūros ir reguliavimo sistemas. 1.1.4. Darbo jėga · Kitoje valstybėje narėje dirbančių ES piliečių skaičius auga, tačiau darbo jėgos judumas Europoje yra pernelyg mažas, palyginti su ES potencialu, ir neatitinka to, ko būtų galima tikėtis veiksmingoje bendrojoje darbo rinkoje. Kitoje ES valstybėje ekonomiškai aktyvūs ES piliečiai sudaro tik 3,1 % visos ES darbo jėgos, ir per metus šis skaičius padidėja tik apie 0,1 %. · Tarptautiniai lyginamieji duomenys[11] taip pat rodo, kad tarpvalstybinis judumas tarp ES valstybių narių yra ribotas, palyginti su kitais regionais (pvz., Jungtinėmis Amerikos Valstijomis, Kanada ar Australija). Nors iš dalies tai galima paaiškinti labai didele kalbų įvairove ir skirtingomis institucinėmis struktūromis, vis dėlto šie lyginamieji duomenys rodo, kad esama daugiau aktyvesnio geografinio darbo jėgos judumo ES galimybių. · Eurobarometro tyrimo duomenimis[12], 28 % darbingo amžiaus ES piliečių svarstytų galimybę dirbti kitoje ES valstybėje, o 15 % tokios galimybės nesvarstytų, nes esama pernelyg daug kliūčių. Daugiau kaip pusė Europos gyventojų kalbos barjerą ir šeimines aplinkybes nurodė kaip pagrindines Europos piliečių judumo kliūtis. Administracinės kliūtys, kaip antai biurokratinės procedūros, kvalifikacijų pripažinimas ir socialinis draudimas, taip pat nurodomos kaip priežastys, dėl kurių žmonės nusprendžia nedirbti kitoje ES valstybėje narėje. Be to, darbo jėgos judumas gali būti apribotas dėl tam tikrų papildomų pensijų sistemos taisyklių, mokestinių kliūčių persikėlus į kitas valstybes nares (pvz., sunkumų gauti išmokas, mokesčių lengvatas, dvigubo apmokestinimo arba ne rezidentams taikomų didesnių progresinių mokesčių tarifų) ir nepakankamos daugelio judžių darbuotojų žinios apie jų teises ir pareigas. · Neseniai paskelbtoje Komisijos ataskaitoje[13] taip pat pabrėžiama makroekonominių judumo veiksnių (pvz., santykinių pajamų skirtumų) svarba – tai patvirtina faktas, kad daugiausia gyventojų (grynąja verte) išvyko iš neturtingiausių valstybių narių; tikimasi, kad mažėjant atotrūkiui šis veiksnys bus vis mažiau svarbus. Dar vienas makroekonominis veiksnys, nors ir ne toks akivaizdus, yra ilgalaikiai nedarbo lygio skirtumai. Be to, ataskaitoje išskirti socialiniai ir kultūriniai veiksniai, pvz., migrantų bendruomenių tinklų poveikis migracijos srautams. 2. Ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo skatinimo veiksniai bendrojoje rinkoje · 2012 m. birželio mėn. priimtame Komunikate dėl geresnės bendrosios rinkos valdysenos[14] Komisija rekomenduoja imtis veiksmų, kad būtų išnaudotos bendrosios rinkos galimybės srityse, kuriose tokių galimybių daugiausia. Remiantis tam tikrais ekonominiais rodikliais, paslaugos, finansinės paslaugos[15], transportas, skaitmeninė rinka ir energetika nurodytos kaip pagrindinės sritys, kuriose reikia imtis prioritetinių politikos priemonių ir kuo geriau įgyvendinti bendrąją rinką[16]. · Kartu svarbu gerinti pramonės produktų vidaus rinkos veikimą, be kita ko, nustatant trūkumus ir kliūtis, vis dar ribojančius laisvą produktų judėjimą, ir didinant produktus reglamentuojančių teisės aktų kokybę ir veiksmingumą. Be to, reikia atidžiai stebėti, kaip bendrojoje prekių rinkoje taikomas abipusis pripažinimas[17]. · Birželio mėn. priimtame Komunikate dėl geresnės bendrosios rinkos valdysenos nurodoma, kad, siekiant išnaudoti visas rinkos teikiamas galimybes, būtina tinkamai perkelti bendrosios rinkos taisykles, jas įgyvendinti ir užtikrinti jų vykdymą. Todėl jame nustatyti plataus užmojo tikslai, susiję su ES teisės aktų perkėlimu į nacionalinę teisę ir jų laikymusi, visų pirma minėtose pagrindinėse srityse, bet ne tik jose. Naujausios vidaus rinkos rezultatų suvestinės duomenimis, tam tikra pažanga padaryta visų pirma mažinant nacionalinės ir ES teisės neatitikties atvejų skaičių[18]. Tačiau išaugo direktyvų, kurias vėluojama perkelti dvejus ar daugiau metų, skaičius. · Pagrindinėse srityse birželio mėn. komunikate raginama visiškai nesitaikstyti su įsipareigojimų perkelti ir įgyvendinti taisykles nevykdymu. Jame ketinama taikyti paspartintas pažeidimų nagrinėjimo procedūras, jei problemos neišsprendžiamos. Kaip matyti iš priede pateiktos lentelės, tie tikslai dar nepasiekti. Tik viena valstybė narė (DK) jau laikosi visų 2012 m. birželio mėn. komunikate nustatytų tikslinių rodiklių, o daugiau kaip pusė valstybių narių yra pasiekusios ne daugiau kaip tris tikslinius rodiklius. Daugiausia vėluojama perkelti energetikos srities direktyvas, o transporto srityje tikslinių rodiklių beveik sistemingai nepasiekia dauguma valstybių narių. · Valstybės narės turėtų dėti daugiau pastangų, kad asmenys ir įmonės galėtų veiksmingai pasinaudoti savo teisėmis bendrojoje rinkoje, tuo tikslu užtikrindamos, kad nacionaliniai teismai veiksmingai taikytų bendrosios rinkos teisės aktus ir užtikrintų jų vykdymą, taip pat teikdamos kokybišką informaciją, numatydamos e. valdžios priemones bei procedūras ir investuodamos į spartaus problemų sprendimo mechanizmus. Šioje srityje dar daug reikia nuveikti[19]. Pavyzdžiui, SOLVIT, kaip svarbios problemų sprendimo priemonės, galimybės tebėra neišnaudotos (apie 1300 skundų per metus), iš dalies dėl nepakankamo darbuotojų skaičiaus įvairiuose SOLVIT centruose. · Birželio mėn. priimtame komunikate taip pat raginama sparčiai įgyvendinti Bendrosios rinkos akte[20] numatytus pagrindinius veiksmus, kuriais siekiama spartinti augimą ir didinti pasitikėjimą. 1.2. Paslaugų rinkos Rinkos veikimas ir ES integracijos kliūtys · Paslaugų direktyva yra bendrosios rinkos integracijos paslaugų srityje pamatas. Neseniai atliktu tyrimu[21] nustatyta, kad taikant Paslaugų direktyvą būtų galima gauti didesnę naudą, jei įgyvendinant Paslaugų direktyvą valstybių narių tikslai būtų platesnio užmojo. Vadovaujantis plataus užmojo scenarijumi, pagal kurį visos valstybės narės priartėtų prie penkių valstybių[22], kuriose nustatyta mažiausiai kliūčių konkrečiame sektoriuje, vidurkio (t. y. kad būtų beveik visiškai panaikinti visi Paslaugų direktyvoje aptarti apribojimai), ekonominis poveikis galėtų siekti 2,6 % BVP prieaugio[23]. Kad iki 2015 m. būtų išnaudotos Paslaugų direktyvos teikiamos augimo galimybės, šių metų birželio mėn. Komisija pateikė veiksmų planą[24]. Paslaugų direktyvoje nustatyta tam tikrų svarbių aiškių įpareigojimų[25], kurių beveik pusė valstybių narių vis dar nevykdo. Pavyzdžiui, kai kuriose valstybėse vis dar taikomi apribojimai dėl paslaugų teikėjo pilietybės ar gyvenamosios vietos (pvz., MT ir SE – patentų agentams, IT, CY ir PL – kai kurioms turizmo sektoriaus paslaugoms). Taikydamos Paslaugų direktyvoje nustatytą laisvės teikti paslaugas sąlygą, valstybės narės dažniausiai laikosi konservatyvaus požiūrio ir tarpvalstybinių paslaugų teikėjams toliau taiko tokias pat sąlygas kaip ir įsteigtiems paslaugų teikėjams, todėl jie susiduria su nepagrįstu dvigubu reguliavimu, t. y. jiems reikia laikytis savo valstybės ir valstybės, kurioje teikiamos paslaugos, taisyklių, pvz., profesinio draudimo srityje. Be to, keliose valstybėse narėse neaišku, kokios taisyklės taikomos paslaugų teikėjams, ketinantiems laikinai teikti tarpvalstybines paslaugas, palyginti su įsisteigti ketinančiais paslaugų teikėjais (pvz., BG, FI, IE, IT, LV, PL, RO, SI, SE). Dėl tokio neapibrėžtumo laikinas paslaugų teikimas gali būti traktuojamas kaip įsisteigimas, todėl teikėjams tektų dviguba reguliavimo našta, o kartu būtų trukdomas tarpvalstybinis paslaugų teikimas. · Paslaugų sektoriuose daug profesijų yra reglamentuojamos nacionaliniu lygiu. Tokios taisyklės gali būti teisės vykdyti veiklą įgijimo kliūtys (pvz., reikalavimai, dėl kurių tam tikrą veiklą gali vykdyti tik tam tikrą kvalifikaciją turintys subjektai) ir (arba) veiklos kliūtys (t. y. profesinės veiklos vykdymo apribojimai, kaip antai reikalavimai dėl bendrovių teisinės formos ir kapitalo valdymo). Kai kuriose valstybėse narėse (BG, CY, DE, PL, SK, SI, SE) vis dar taikomi reikalavimai, kuriais tam tikroms profesijoms (pvz., inžinieriams, architektams, apskaitininkams, mokesčių konsultantams, patentų agentams ar veterinarams) nustatyti tarifai. Nors profesijų reglamentavimas gali būti pateisinamas visuomenės interesais, padėtis atskirose ES valstybėse narėse smarkiai skiriasi: reglamentuojamų profesijų skaičius valstybėse narėse svyruoja nuo 47 iki 368. Be to, esama reikšmingų skirtumų, susijusių su veiklos, kuria gali verstis tik tam tikri subjektai[26], rūšimis ir reikalaujamu kvalifikacijos lygiu. Šioje srityje 2012 m. aštuonioms valstybėms narėms (AT, CY, FR, DE, IT, PL, SI, ES) jau pateiktos konkrečiai šaliai skirtos rekomendacijos dėl būtinybės mažinti profesinių paslaugų reglamentavimu sukuriamas kliūtis. Kai kurios valstybės narės (PL, PT, IT, ES, CZ) ėmėsi įgyvendinti reformas šioje srityje, siekdamos skatinti konkurenciją, supaprastinti verslo aplinką ar mažinti nedarbą, ypač jaunimo. · Veiksmingos valdymo priemonės yra labai svarbios, kad būtų visapusiškai išnaudotos bendrosios rinkos teisės aktų apskritai, o ypač Paslaugų direktyvos teikiamos integracijos galimybės. Tokios svarbios priemonės, be kita ko, yra kontaktiniai centrai ir Vidaus rinkos informacinė (VRI) sistema. Kalbant apie kontaktinius centrus, padėtis valstybėse narėse smarkiai skiriasi. Kontaktiniai centrai labiausiai išplėtoti DK, EE, ES, LU, NL, SE, UK ir LT, o kitose valstybėse (BG, EL, IE, RO ir SI) jų plėtra stipriai atsilieka. Visų pirma, kontaktiniuose centruose labai nevienodai pateikiama informacija apie pagrindiniams paslaugų sektoriams taikomas nacionalines taisykles. Be to, daugelio administracinių procedūrų vis dar negalima atlikti internete arba jų negali atlikti tarpvalstybiniai naudotojai. Bendras su paslaugomis susijusių užklausų VRI sistemoje skaičius tebėra mažas. Beveik pusę visų užklausų pateikė DE, be to, paslaugoms skirtoje VRI sistemos dalyje užsiregistravo daugiausiai jos institucijų. 2012 m. jokių užklausų dar nėra pateikusios BE, DK, EE, FI, IE, NL, RO ir UK. Daugiausiai užklausų yra gavusios PL, HU ir UK. · Paslaugų sektoriai, kurių ekonominis poveikis (išreikštas kaip BVP ir užimtumo dalis) didžiausias, o augimo potencialas didesnis nei vidutinis, yra verslo paslaugų (11,7 % ES pridėtinės vertės 2009 m.), mažmeninės ir didmeninės prekybos (11,1 %) ir statybos (6,3 %). · Daugelyje valstybių narių verslo paslaugų sektorius vis dar smarkiai reglamentuojamas. Pavyzdžiui, reikalavimai, kuriais ribojamos galimybės pasirinkti bendrovės formą ir nustatomas tam tikras kapitalo nuosavybės būdas, gali trukdyti plėtoti tarpvalstybines profesines paslaugas. Įsigaliojus Paslaugų direktyvai, kai kuriose valstybėse narėse (PL, DE, FR, CY ir IT) kai kurie reikalavimai buvo sušvelninti, tačiau kitose padėtis nepakito (AT, BE, BG, CZ, DK, FR, DE, IT, MT, PL, PT, RO, SK, SI ir UK, kuriose, atrodo, teisininko profesijai nustatyta daugiausiai apribojimų). · Europos mažmeninės ir didmeninės prekybos sektoriams būdingas nevienodas daugelio rinkų ekonominis išsivystymas ir prisotinimas. Mažmeninės prekybos konkurencijai trukdo likusios kliūtys, kaip antai pernelyg sudėtingi teisės aktai, kurie gali būti protekcionistinio pobūdžio, ar neproporcingi apribojimai dėl parduotuvių modelio. 2012 m. konkrečiai šaliai skirtose rekomendacijose pabrėžtas poreikis panaikinti mažmeninės prekybos sektoriuje taikomus apribojimus (BE, FR, HU, ES). Kai kurios valstybės narės (ES) jau pradėjo įgyvendinti reformas šioje srityje. 2012 m. konkrečiai šaliai skirtose rekomendacijose nurodyta, kad apskritai reikia stiprinti konkurenciją mažmeninės prekybos sektoriuje (BE, DK, FI). Kai kuriose valstybėse narėse reikalaujama, kad įmonės atitiktų ekonominių poreikių analizę. Leidimas suteikiamas tik analizuojant 1) nustačius ekonominį poreikį ar rinkos paklausą, 2) įvertinus galimą ar esamą ekonominį veiklos poveikį (pvz., įsisteigusiems teikėjams) arba 3) įvertinus veiklos tinkamumą atsižvelgiant į kompetentingos institucijos kaip būtiną įsisteigimo sąlygą nustatytus planavimo tikslus. Atliekant tokias analizes gali būti priimami savavališki sprendimai, nustatomi nepagrįsti apribojimai, o įmonės gali patirti didelių išlaidų. Tokie reikalavimai pagal Paslaugų direktyvą draudžiami, tačiau jie vis tiek taikomi RO, AT, EL, NL, HU ir tam tikruose DE bei ES regionuose. Mažmeninės prekybos veiklos rezultatams įtakos gali turėti ir tarpvalstybinio prekių tiekimo kliūtys. Mažmenininkai ne visada gali laisvai apsirūpinti prekėmis už geriausią kainą visoje Europoje. Panašu, kad esama teritorinių tiekimo suvaržymų, užkertančių kelią mažesnėms kainoms kai kuriose nacionalinėse rinkose (LU ir BE), ypač prekės ženklu pažymėtų produktų atveju. · Dinamiško statybos sektoriaus plėtrą ES viduje stabdo kliūtys, su kuriomis susiduria įmonės ir specialistai, kadangi nėra leidimų išdavimo sistemų ar specializuotas paslaugas (pvz., ekologinio pastatų sertifikavimo srityje) teikiančių ekspertų sertifikavimo tarpusavio pripažinimo. Pavyzdžiui, panašu, kad dėl energijos vartojimo efektyvumo sertifikavimo paslaugų teikėjams taikomų leidimų išdavimo procedūrų tarpvalstybinis paslaugų teikimas negalimas BE, CY, LV, LT ir MT. · Viešasis pirkimas yra svarbi paslaugų pramonės rinka – 2010 m. verslo galimybės ES taisyklių reglamentuojamo pirkimo srityje siekė apie 447 mlrd. EUR[27] (3,7 % ES BVP), iš kurių apie 42 % sudarė viešojo paslaugų pirkimo sutartys. Tačiau į kitą šalį paskirtos ES ribines vertes viršijančios pirkimo sutartys sudarė tik 3,5 %[28] (paslaugų pirkimo srityje ši dalis dar mažesnė, t. y. 2 %), ir vis dar esama integruotos viešojo pirkimo rinkos kliūčių. Valstybėms narėms geriau įgyvendinus pirkimo taisykles, galėtų smarkiai pagerėti veiksmingumas. 2012 m. konkrečiai šaliai skirtos rekomendacijos buvo pateiktos 5 valstybėms narėms (BG, CZ, DK, HU ir SK). · Atsižvelgiant į viešojo pirkimo svarbą, didelį susirūpinimą kelia tai, kad viešosios valdžios institucijos tebėra prasčiausi mokėtojai Europos Sąjungoje. 2012 m. Europoje nurašytų skolų suma išaugo iki 2,8 % visų gautinų sumų ir pasiekė beprecedentį dydį, t. y. 340 mlrd. EUR. Skirtumai tarp šiaurinių ir pietinių valstybių narių smarkiai stabdo ES bendrosios rinkos integraciją[29]. Tinkamai įgyvendinus 2011 m. Pavėluoto mokėjimo direktyvą[30], pagal kurią viešosios valdžios institucijos privalo atsiskaityti per 30 dienų, per metus būtų galima pasinaudoti 180 mlrd. EUR; dėl to smarkiai pagerėtų įmonių pinigų srautų būklė ir joms būtų lengviau įveikti ekonomikos krizę. · Vartotojų nuomone, padėtis mažmeninės bankininkystės paslaugų sektoriuje tebėra prasčiausia, visų pirma dėl mokesčių ir siūlomų sąlygų palyginamumo, galimybės pasirinkti geriausias sąlygas ar pakeisti paslaugos teikėją[31]. Patikima ES sistema[32], kuri užtikrintų vartotojų informavimą, jų teises, teisių gynimo priemones ir sudarytų geresnes sąlygas naudotis pagrindinėmis bankininkystės paslaugomis, visiems vartotojams, ypač pažeidžiamiems, suteiktų galimybę daugiau naudotis mažmeninės bankininkystės sektoriaus paslaugomis. Politikos prioritetai · Valstybės narės daugiausia dėmesio turėtų skirti šiems pagrindiniams prioritetams: o Užtikrinti, kad jų teisės aktai visiškai atitiktų Paslaugų direktyvą, visų pirma laikydamosi visų direktyvoje nustatytų aiškių įpareigojimų. o Laikytis platesnio užmojo modelio įgyvendinant Paslaugų direktyvą, tuo tikslu: - peržiūrint likusių reikalavimų būtinybę ir proporcingumą, ypač tų, kuriais tam tikroms profesijoms nustatomi tarifai, ir tų, kuriais ribojama bendrovių struktūra ir kapitalo nuosavybė; - peržiūrint laisvės teikti paslaugas sąlygos taikymą pagrindiniuose sektoriuose, t. y. statybos, verslo paslaugų ir turizmo. Tokia peržiūra turėtų būti atliekama kaip sistemingas tarpusavio vertinimas (padedant Komisijai), siekiant panaikinti nereikalingus, nepagrįstus ir neproporcingus apribojimus. o Įvertinti reikalavimų, kuriais ribojamos galimybės verstis reglamentuojamomis profesijomis (t. y. teisės vykdyti veiklą įgijimo ir veiklos vykdymo), pagrįstumą, įskaitant profesinių organizacijų vaidmenį, o jei tokie reikalavimai nepagrįsti, juos panaikinti arba sušvelninti. Atliekant tokį vertinimą taip pat reikėtų peržiūrėti naujų reglamentuojamų profesijų nustatymo kriterijus. o Didinti mažmeninės prekybos sektoriaus konkurenciją, šalinant kliūtis ir veiklos apribojimus. Visų pirma sistemingai turėtų būti atsisakoma vis dar atliekamos ekonominių poreikių analizės. o Patobulinti kontaktinius centrus, kad jie taptų visavertėmis e. valdžios priemonėmis, atitinkančiomis paslaugų teikėjų ir gavėjų poreikius. Kad kontaktinių centrų paslaugomis būtų patogiau naudotis, pirmiausia turėtų būti siekiama, kad juose būtų galima atlikti visas verslo gyvavimo ciklo procedūras ir kad jie būtų daugiakalbiai. o Kuo greičiau Pavėluoto mokėjimo direktyvą perkelti į nacionalinę teisę (valstybėms narėms nustatytas perkėlimo terminas – 2013 m. kovo 16 d.). 1.3. Energijos rinkos Rinkos veikimas ir ES integracijos kliūtys · Nuo 2000 m. ES energetikos sektoriui tenkanti BVP dalis didėjo ir pastaraisiais metais viršijo 2½ %[33]. Tačiau šis rodiklis nevisai atskleidžia ekonominę šio sektoriaus svarbą – šis sektorius svarbiausiais gamybos ištekliais aprūpina visus kitus sektorius ir taip gerokai prisideda prie jų sąnaudų konkurencingumo. · Energijos vidaus rinka lėtai, bet užtikrintai pradeda duoti rezultatų[34]. ES didmeninės elektros kainos padidėjo mažiau nei pasaulinės pirminės energijos kainos ir infliacija. Didmeninės dujų kainos gerokai mažesnės tose valstybėse narėse, kuriose rinkos veikia geriau. Tais atvejais, kai dujas eksportuojančios valstybės laikinai sumažina tiekiamus dujų kiekius, dėl lankstesnės infrastruktūros ir aiškių kainų signalų ES viduje mažmeniniai vartotojai trūkumą pajunta mažiau. · Tačiau tikslai dar nepasiekti. Naujausioje vartotojų rinkų rezultatų suvestinėje energijos paslaugos (dujų ir elektros energijos) vertinamos prasčiau nei vidutiniškai, o elektros tiekimo sektorius yra vienas iš 5 prasčiausiai įvertintų (iš 30)[35]. Be to, energijos rinkos apskritai laikomos neskaidriomis arba nepakankamai atviromis naujiems dalyviams[36]. · Nepakankamą energijos rinkos integraciją taip pat patvirtina tai, kad mažmeninės elektros ir dujų kainos visoje ES nevienodos: brangiausioje valstybėje narėje mokama kelis kartus didesnė kaina nei toje, kurioje kainos mažiausios. Tai lemia kelios priežastys: kainų reguliavimas keliose valstybėse narėse (BG, CY, DK, EE, FR, EL, HU, LT, MT, PL, PT, RO, SK, ES), nepakankama tiekimo įvairovė, ribotos tarpvalstybinės jungtys, skirtingos tinklų sąnaudos, mokesčiai ir darbo sąnaudos. Reguliuojamomis kainomis nesukuriamos konkurencingos sąlygos, kurios užtikrintų tinkamas investicijas. Investuotojai reguliuojamas kainas vertina kaip investicijas stabdančio politinio kišimosi požymį. Be to, nustačius už rinkos kainą žemesnes kainas, tarifai tiekėjams bus ekonomiškai netvarūs ir dėl to galiausiai nukentės visi vartotojai. Be to, reguliuojamos kainos neskatina efektyvesnio energijos vartojimo. Valstybėms narėms būdinga skirtingo lygio mažmeninės rinkos konkurencija; EL, PT, EE, LT, LV, IT ir FR pagrindinis rinkos koncentracijos rodiklis (HHI[37]) yra labai aukštas (virš 5000). Pietų ir Rytų Europos valstybėse tiekėjai keičiami labai retai. Apskritai vartotojai elektros energijos rinkas vertina prastai net ir tose valstybėse narėse, kurių energijos rinkos yra pakankamai liberalizuotos, nes junta skaidrumo stoką ir nėra patenkinti jiems teikiamomis paslaugomis[38]. · Didmeninėse rinkose kainos yra panašesnės nei mažmeninėse rinkose. Pastaraisiais metais padidėjo elektros energijos rinkos likvidumas, ir tai turi teigiamos įtakos Europos didmeninės elektros energijos rinkos veikimui ir konkurencijai. Prie rinkos integracijos prisidėjo ir vis didesnis rinkų susiejimas[39] (sistema veikia 17 valstybių narių). Kai rinkos nesusietos, kainos negali tapti veiksmingais signalais, nukreipiančiais elektros energijos srautus iš vienos rinkos į kitą. Tokia didesne integracija būtų galima paaiškinti, kodėl pastaraisiais metais smarkiai išaugus iškastinio kuro kainoms didmeninės elektros kainos ES nepakilo. · Vis dar reikia didelių investicijų į energetikos infrastruktūrą, pvz., dujotiekius ir elektros energijos tinklus, saugojimo įrenginius ir suskystintų gamtinių dujų projektus, kad būtų sukurtos dujų ir elektros energijos vidaus rinkos ir kad būtų užtikrintas tiekimo saugumas. Tuo tikslu 2012 m. konkrečiai šaliai skirtose rekomendacijose 11 valstybių narių (BG, DE, EE, ES, FR, HU, IT, LT, LV, MT ir PL) buvo nurodyta, kad būtina stiprinti elektros energijos ir (arba) dujų tarpusavio jungtis. Elektros energijos sektoriuje investuoti į gamybą reikia dėl didėjančios elektros energijos paklausos ir privalomų su atsinaujinančiaisiais energijos ištekliais susijusių tikslų, kuriuos reikia pasiekti iki 2020 m. Siekiant optimaliai naudoti atsinaujinančiuosius energijos išteklius, reikia pakankamų tarpusavio jungčių ir pažangesnių elektros energijos tinklų, įskaitant saugojimo pajėgumus ir atsarginę gamybos infrastruktūrą. Investicijoms trukdančios kliūtys yra susijusios su valstybėse narėse taikomomis leidimų išdavimo procedūromis, finansavimo ir reguliavimo sistema. Lapkričio mėn. Komisija pradėjo viešąsias konsultacijas dėl elektros energijos tiekimo saugumo ir gamybos adekvatumo. · Trečiasis energetikos teisės aktų rinkinys[40] yra dujų ir elektros energijos rinkos integracijos pamatas. Tačiau šiuos teisės aktus perkelti į nacionalinę teisę ir užtikrinti jų vykdymą vėluojama. 2012 m. spalio 25 d. kelios valstybės narės dar nebuvo pranešusios apie visišką vienos ar abiejų trečiojo energetikos teisės aktų rinkinio direktyvų perkėlimą į nacionalinę teisę. Be to, įvertintos tų valstybių narių priemonės, apie kurias pranešta, kad jomis perkeltos visos direktyvų nuostatos; nustačius, kad perkeltos ne visos direktyvos nuostatos, bus imtasi veiksmų. Daugiau informacijos pateikiama priede. Kyla sunkumų sklandžiai įgyvendinti teisės aktus, susijusius su keliomis svarbiomis sritimis, t. y.:, i) perdavimo sistemų atskyrimu, ii) vartotojų apsauga (įskaitant veiksmingą pažeidžiamų vartotojų apsaugą) ir iii) nacionalinių reguliavimo institucijų nepriklausomumu ir įgaliojimais, atsižvelgiant į tai, kad direktyvose nustatyti griežti nepriklausomumo reikalavimai. · Siekiant ateityje užtikrinti saugų ir įperkamą energijos tiekimą, ypatingai svarbu sparčiai priimti ir įgyvendinti energetikos infrastruktūros teisės aktų rinkinį[41] ir priimti pirmą visos Sąjungos bendro intereso energetikos infrastruktūros projektų sąrašą. · Energijos vartojimo efektyvumo srityje didžiausios energijos taupymo galimybės siejamos su pastatais, kuriuose suvartojama 40 % visos Europos Sąjungos energijos. Todėl suvartojamos energijos kiekio mažinimas šiame sektoriuje yra prioritetas, grindžiamas „20/20/20“ klimato ir energetikos tikslais, susijusiais su energijos vartojimo efektyvumu, taip pat Efektyvaus išteklių naudojimo Europos plane[42] statybos sektoriui nustatytu tarpiniu tikslu. Kad šie tikslai būtų pasiekti, svarbu laiku ir tinkamai perkelti ir sparčiai įgyvendinti pagrindinius šios srities teisės aktus. Siekiant šių tikslų statybos sektoriui taip pat tenka svarbus vaidmuo. Naujos technologijos suteikia daug galimybių, kuriomis galima pasinaudoti ne tik statant naujus namus, bet ir renovuojant milijonus dabartinių pastatų, kad pagerėtų jų energinis naudingumas. Politikos prioritetai · Kad būtų sukurtos integruotos ir gerai veikiančios energijos rinkos, valstybės narės daugiausia dėmesio turėtų skirti šiems pagrindiniams prioritetams: o Jei valstybės narės to dar nepadariusios, laiku ir visiškai perkelti trečiojo energetikos teisės aktų rinkinio direktyvas ir tinkamai taikyti to rinkinio nuostatas, kad Europos vartotojai ir įmonės pajustų visapusišką naudą. Perkelti ir įgyvendinti pagrindinius teisės aktus energijos naudojimo efektyvumo srityje, visų pirma Energijos vartojimo efektyvumo direktyvą. o Išanalizuoti, ar trūksta investicijų į gamybą ir kodėl iš esmės keičiasi gamybos ir vartojimo pobūdis. Prieš planuodamos įsikišti valstybės narės turėtų visoms problemoms ieškoti tarpvalstybinių sprendimų, kad būtų išvengta energijos vidaus rinkos susiskaidymo. o Suteikti galių vartotojams, tuo tikslu sudarant jiems sąlygas priimti informacija pagrįstus sprendimus ir didinant paskatas energiją naudoti tausiai. o Palaipsniui panaikinti kainų reguliavimą, kartu užtikrinant tvirtą konkurenciją ir stiprinant pažeidžiamų vartotojų apsaugą. Panaikinus kainų reguliavimą būtų duoti tinkami kainų signalai, kurių reikia siekiant užtikrinti pakankamai investicijų ir didinti energijos vartojimo efektyvumą. Ilgainiui vartotojams atsivertų daugiau pasirinkimo galimybių ir būtų užtikrintos tvarios rinkos kainos. o Konkretaus sektoriaus teisės aktus ir reguliavimą reikia papildyti nuolatiniu konkurencijos taisyklių vykdymo užtikrinimu, kad būtų sukurtos konkurencingesnės ir veiksmingesnės energijos rinkos. 1.4. Transporto rinkos Rinkos veikimas ir ES integracijos kliūtys · Transporto sektorius yra augimui ir konkurencingumui svarbi sritis – tai lemia ne tik jo dydis (apie 5 % visos ES pridėtinės vertės), bet ir tai, kad jis teikia paslaugas kitiems ekonomikos sektoriams. Veiksmingos ir tvarios transporto paslaugos, tinkama infrastruktūra ir šiuolaikinės technologijos yra būtina gerai veikiančios vidaus rinkos sąlyga, be to, jos svarbios, kad būtų išnaudotos visų regionų galimybės. · Kadangi vėluojama imtis veiksmų, transporto paslaugos, ypač tam tikros transporto rūšys, atsilieka nuo kitų sektorių rinkos atvėrimo ir bendrų veiklos rezultatų aspektais. Ne tik skiriasi atskirų transporto rūšių (oro, geležinkelių, kelių ir jūros) rinkos atvėrimo mastas, bet dar nesukurta tikra transporto paslaugų vidaus rinka ir nepatenkinama didėjanti paklausa. · Nepakankamą integraciją iš dalies lemia sunkumai tinkamai ir laiku perkelti ir įgyvendinti pagrindinius teisės aktus (žr. priedą), ypač kelių bei geležinkelių transporto ir saugios laivybos srityse. Taip pat daug dėmesio skiriama vidaus rinkos principų taikymui uostų sektoriuje, visų pirma uostuose taikomiems steigimosi laisvės apribojimams. Aviacijos srityje keliose valstybėse narėse vis dar keblu patekti į antžeminių paslaugų rinką. Pažeidimai pirmiausia susiję su patekimo į rinką kliūtimis naujiems dalyviams ir paslaugų teikėjų atrankos konkurso procedūromis, kurios laikomos neatitinkančiomis ES teisės. Todėl ES vartotojai paslaugas vertina skirtingai[43]: pagal 2012 m. paslaugų rinkų vertinimą oro transporto paslaugos užima 5 vietą (iš 30), o geležinkelių paslaugos – tik 27 vietą. · Į nevienodas rinkos atvėrimo ir konkurencijos sąlygas atsižvelgiama 2012 m. konkrečiai šaliai skirtose rekomendacijose, t. y. rekomendacijos skatinti konkurenciją ir sudaryti palankesnes sąlygas naujiems operatoriams patekti į rinką pateiktos valstybėms narėms, kurios yra pagrindinės ES transporto sistemos dalyvės (AT, BE, FR, DE ir IT), o rekomendacijos stiprinti transporto sektoriaus administracinius gebėjimus ir rinkos reguliavimą pateiktos BG ir PL. Apskritai keliose valstybėse narėse transporto rinkose vis dar esama kliūčių patekti į rinką ir reguliavimo naštos, ypač didelėse ir (arba) tranzitinėse valstybėse (DE, FR, IT, ES ir AT), o tai stabdo visos ES ekonomikos augimą. · Sritis, kurioje kliūtys vis dar akivaizdžiausios, – geležinkelių paslaugų vidaus rinka. Nors krovinių vežimo geležinkeliais paslaugų rinkos konkurencijai visiškai atvertos nuo 2007 m., o tarptautinio keleivių vežimo paslaugų rinkos – nuo 2010 m., vidaus keleivių vežimo rinkoje konkurencijos iš esmės vis dar nėra. Be to, konkurencijos su rinkoje įsitvirtinusiais operatoriais, kurie dažnai de facto turi monopoliją, stoka yra viena iš priežasčių, kuria galima paaiškinti prastą geležinkelių paslaugų kokybę ir veiksmingumą; tai patvirtina ir labai prasta vartotojų nuomonė apie rinką. · Nors ES teisės aktais sudaromos sąlygos patekti į krovinių vežimo geležinkeliais ir tarptautinio keleivių vežimo paslaugų rinkas, naujiems operatoriams toliau kyla sunkumų patekti į rinką, ypač FR ir IT, o DE institucinė struktūra negarantuoja veiksmingos konkurencijos. Rinkos labiausiai atvertos DK, SE, UK, ir visose šiose valstybėse padidėjo geležinkelių paslaugų užimama rinkos dalis. Be to, SE, UK ir DE yra vienintelės valstybės narės, kuriose visos viešojo paslaugų pirkimo sutartys sudaromos konkurso tvarka. · Uostų paslaugų teikimas vis dar suskaidytas. ES bendrovių patiriamos uostų ir terminalų paslaugų išlaidos gali sudaryti iki 25 % visų logistikos „nuo durų iki durų“ išlaidų. Kai kuriose valstybėse, pvz., DE, NL, FI ar DK, uostai labai padeda pagerinti bendrą valstybės poziciją logistikos srityje laiko, sąnaudų ir patikimumo atžvilgiu[44]. Kita vertus, prastas susisiekimas, biurokratizmas ir privačiojo sektoriaus patekimo į rinką kliūtys – technines laivybos ir krovinių tvarkymo paslaugas dažnai gali teikti tik monopolijos arba keli įsitvirtinę operatoriai – sudaro prekybos kliūčių kituose Europos uostuose, ypač Viduržemio, Juodosios ir Baltijos jūrų regionuose. · Priešingai nei kitų transporto rūšių atveju, dažnai tebelaikoma, kad trumpųjų nuotolių jūrų transporto tarp valstybių narių uostų paslaugos peržengia vidaus rinkos išorės sienas, todėl joms turi būti taikomos sudėtingos administracinės procedūros. Be to, sąžiningai uostų konkurencijai užtikrinti reikia vienodų sąlygų: skaidri turėtų būti informacija apie viešosios valdžios institucijų bet kokiam uostui skiriamas lėšas ir sąlygos, kuriomis uostų direkcijos paslaugų teikėjams leidžia patekti į rinką. · Kol kas rinkos atvėrimas buvo labai sėkmingas aviacijos sektoriuje – XX a. dešimtajame dešimtmetyje liberalizavus rinką, neregėtai smarkiai išaugo ES viduje skridusių keleivių skaičius ir aptarnautų maršrutų skaičius, o kartu žymiai sumažėjo lėktuvo bilietų kainos. Tačiau Europos oro erdvė tebėra susiskaidžiusi, todėl ir oro transporto bendrovės, ir vartotojai patiria papildomų išlaidų, trūksta ekonominio veiksmingumo. Todėl bendro Europos dangaus sukūrimas yra vienas iš pagrindinių veiksnių siekiant sukurti bendrą Europos transporto erdvę. Visų pirma, sukūrus veiksmingus funkcinius oro erdvės blokus, sumažėtų Europos oro erdvė susiskaidymas, būtų gerokai racionalizuotas oro navigacijos paslaugų teikimas. Be to, tiekimo konsolidavimas visapusiškai laikantis konkurencijos taisyklių ir principų, taikomų susijungimams ir aljansams, gali padėti padidinti oro transporto sektoriaus ekonominį veiksmingumą. · Rinkos atvėrimas buvo labai sėkmingas tarptautinio kelių transporto sektoriuje. 2000–2010 m. tarptautinis krovinių vežimas kelių transportu išaugo 35 % (palyginti su 8 % augimu nacionalinėje krovinių vežimo rinkoje). Tačiau išlieka keletas reikšmingų kabotažo[45] apribojimų, dėl kurių negalima optimaliai suderinti transporto pasiūlos ir paklausos. · Vidaus vandens kelių transporto rinka liberalizuota XX a. dešimtajame dešimtmetyje. Vidaus vandens kelių srityje konkurencija sustiprėjo, o krovinių vežimo kainos sumažėjo. Tačiau tebėra kliūčių imtis šio verslo. Politikos prioritetai · Kad būtų pašalintos kliūtys, trukdančios sukurti tikrą transporto vidaus rinką, valstybės narės daugiausia dėmesio turėtų skirti šiems pagrindiniams prioritetams: o Užtikrinti, kad transporto acquis būtų laiku ir kokybiškai perkelta į nacionalinę teisę, visų pirma kelių transporto, geležinkelių ir saugios laivybos srityse. o Konkurencijai atverti vidaus keleivių vežimo geležinkeliais paslaugas ir užtikrinti, kad institucinė struktūra sudarytų sąlygas veiksmingai konkurencijai geležinkelių transporto rinkose, suteikiant vienodas galimybes naudotis infrastruktūra. o Šalinti biurokratizmą ir kliūtis patekti į rinką uostų paslaugų sektoriuje (ypač Viduržemio, Juodosios ir Baltijos jūrų regionuose). o Paspartinti bendro Europos dangaus įgyvendinimą (pvz., sparčiau įgyvendinant funkcinius oro erdvės blokus), siekiant gerinti aviacijos saugą, pajėgumus, našumą ir poveikį aplinkai. o Suteikti daugiau kabotažo galimybių užsienio krovinių vežėjams keliais. 2.4 Skaitmeninės rinkos Rinkos veikimas ir ES integracijos kliūtys · Internetas, ir ypač plačiajuostis internetas, sudaro sąlygas išnaudoti dideles tokių prietaikų, kaip elektroninė prekyba ir nuotolinė („debesų“) kompiuterija, galimybes: planuojama, kad 10 procentinių punktų padidėjus sparčiojo interneto naudojimui, BVP vienam gyventojui per metus padidėtų maždaug 1–1,5 procentinio punkto[46]. · Nuolatinį plačiajuosčio ryšio sektoriaus augimą daugiausia lėmė didėjanti konkurencija, užtikrinta įgyvendinus ES elektroninių ryšių reguliavimo sistemą, ir atitinkamai sumažėjusios mažmeninės paslaugų kainos. 2011 m. nauji operatoriai pardavė du trečdalius visų naujų fiksuotojo ryšio linijų. Tačiau nemąžtantys kainų tarp valstybių narių skirtumai rodo, kad vidaus rinka šiame sektoriuje dar nesukurta. · Kitas svarbus skaitmeninės ekonomikos plėtros veiksnys – plačiajuosčio interneto ryšio infrastruktūros prieinamumas. Atotrūkis diegiant plačiajuostį ryšį, t. y. skvarbos ir įsisavinimo skirtumų tarp ES valstybių narių mastas, toliau mažėjo. Kaimo vietovių aprėptis tebėra problemiška, ypač PL, BG, DE[47] ir SI. Nors plačiajuosčio ryšio jungčių bendro skaičiaus augimas lėtėja, aiškiai matomos didesnės spartos tendencijos – sparta gerokai padidėjo. · Svarbu, kad valstybės narės ne tik siektų užtikrinti visišką aprėptį, bet ir toliau skatintų veiksmingas investicijas į spartaus ir itin spartaus plačiajuosčio ryšio tinklus, atsižvelgdamos į skaitmeninėje darbotvarkėje nustatytus veiklos rezultatų tikslus. Tam reikia numatyti tinkamas paskatas investuoti, visų pirma užtikrinti prognozuojamą ir veiksmingą reguliavimo sistemą, grindžiamą stipriomis ir nepriklausomomis reguliavimo institucijomis, ir prireikus tikslinę valstybės pagalbą. · Judriojo ryšio sektorius yra konkurencingiausias visos telekomunikacijų rinkos segmentas. Judriojo plačiajuosčio ryšio diegimas smarkiai išaugo 2011 m., o jo skvarba padidėjo nuo 26,8 % gyventojų 2011 m. sausio mėn. iki 43 % gyventojų 2012 m. sausio mėn. Tačiau esama didelių skirtumų tarp valstybių narių[48]. Pagrindinio ir antrojo pagal dydį operatorių rinkos dalys šiek tiek mažėja. Tačiau didelė koncentracija išlikusi CY (tik du operatoriai), taip pat LU ir SI. Be to, tam tikri judriojo ryšio rinkos segmentai (pvz., tarptinklinio ryšio) iš esmės neįsileidžia konkurencijos, todėl tam, kad būtų vykdomos struktūrinės reformos, reikia imtis teisėkūros priemonių. · Tačiau numatomas eksponentinis augimas bus įmanomas tik tuo atveju, jei būtų suteikta pakankamai dažnių spektro. Atsižvelgiant į dabartinius paslaugų (kartu ir spektro naudojimo) augimo rodiklius, valstybės narės turi suteikti visą suderintą dažnių spektrą ir užtikrinti veiksmingą jo naudojimą. Kalbant apie 800 MHz juostą, tai pasakytina apie BE, BG, CZ, EE, EL, ES, CY, LV, LT, HU, MT, AT, PL, RO, SI, SK, FI ir UK. Dalis šių valstybių narių paprašė, kad joms būtų taikomos išimtys, tačiau reikia dėti visas pastangas, kad juostos dažniai būtų kuo greičiau atlaisvinti ir suteikti naudoti belaidžio plačiajuosčio ryšio paslaugoms. · Nors tikimasi, kad interneto ekonomika ES‑27 išaugs nuo 3,8 % BVP 2010 m. iki 5,7 % BVP 2016 m.[49], pažanga tarpvalstybinės elektroninės prekybos srityje tebėra labai nedidelė. 2011 m. tik 10 % visų ES gyventojų užsisakė prekių ar paslaugų iš prekiautojų kitose ES valstybėse[50]. Be to, labiau išsivysčiusiose valstybėse tarpvalstybinė elektroninė prekyba auga daug sparčiau nei mažiau išsivysčiusiose, todėl susidaro dar didesnis atotrūkis. · Menką asmenų naudojimąsi tarpvalstybinės elektroninės prekybos paslaugomis atitinka ribotas įmonių, kurios vykdo tarpvalstybinę prekybą elektroniniu būdu, skaičius. 2010 m. tik 6 % įmonių, besiverčiančių elektronine prekyba, pardavė į kitas ES valstybes, įskaitant valstybes, kuriose daugiausiai įmonių verčiasi elektronine prekyba. ES vis dar neišnaudotos didelės elektroninės prekybos teikiamos galimybės[51]. Todėl kiekvienais metais dėl neįvykusios potencialios tarpvalstybinės prekybos negaunama 26 mlrd. EUR. Atitinkamai, pasiekus didesnę elektroninės prekybos integraciją ES, dėl mažesnių kainų ir didesnio pasirinkimo internete galėtų smarkiai pagerėti Europos vartotojų gerovė. · Nors vartotojai vertina patogumą apsipirkti bet kada ir bet kur naudojantis elektroninės prekybos paslaugomis, galimybes gauti informaciją ir didesnį pasirinkimą, tačiau ne visi naudotojai, internete sužinoję apie esamas prekes ar paslaugas, tas prekes ar paslaugas galiausiai perka internete. Priežastys, be kita ko, yra pasitikėjimo ir informacijos stoka, nerimas dėl privatumo ir (arba) saugumo ir abejonės, susijusios su žalos atlyginimu, jei kiltų problemų[52].Komisija ėmėsi kelių iniciatyvų šiems klausimams išspręsti. Pavyzdžiui, nauja Vartotojų teisių direktyva[53], kuri bus taikoma ne vėliau kaip 2014 m. birželio 13 d., užtikrinamos geresnės vartotojų teisės perkant internete, o kartu skatinama teisėta elektroninė prekyba. Teisės aktų dėl ginčų sprendimo[54] pasiūlymais siekiama užtikrinti, kad būtų veiksmingai nustatytos ir taikomos kokybiškos alternatyvaus ginčų sprendimo priemonės ir kad būtų sukurta visos ES elektroninė platforma, per kurią būtų pateikiami tarpvalstybinės elektroninės prekybos skundai. Siekiant suteikti prekiautojams galimybę savo produktus parduoti kitų valstybių narių piliečiams vadovaujantis vienodomis sutarčių teisės normomis, kuriomis užtikrinamas aukštas vartotojų apsaugos lygis, buvo pateiktas Reglamento dėl bendrosios Europos pirkimo–pardavimo sutarčių teisės pasiūlymas[55]. · Kita svarbi tarpvalstybinės elektroninės prekybos kliūtis – pristatymas. Šis klausimas yra labai svarbus užtikrinant pardavėjų ir pirkėjų tarpusavio pasitikėjimą. Kad ši kliūtis būtų pašalinta, Žaliąja knyga dėl integruotos siuntų pristatymo rinkos bus pradėtos plačios konsultacijos, vėliau bus numatyti veiksmai, kuriais bus siekiama remti elektroninės prekybos augimą ES. · Šiuo griežto taupymo laikotarpiu e. valdžia gali smarkiai pagerinti viešųjų paslaugų teikimą ir leisti gerokai sutaupyti viešųjų lėšų, taip pat sumažinti verslui tenkančias išlaidas. ES visiškai perėjus prie elektroninio viešojo pirkimo, būtų galima sutaupyti iki 100 mlrd. EUR viešųjų lėšų[56]. Dėl elektroninio viešojo pirkimo gali išaugti tarpvalstybinio viešojo pirkimo mastas. Tačiau tik nuo 5 iki 10 % viešojo pirkimo vykdoma naudojantis elektroninėmis procedūromis[57]. Kai kurios valstybės narės vis dėlto padarė didelę pažangą artėdamos prie visiškai elektroninio viešojo pirkimo – tai PT (dauguma procedūrų turi būti atliekamos elektroniniu būdu) ir LT (75 % 2011 m.). Tuo tarpu BG ir SI elektroninis pasiūlymų teikimas šiuo metu nėra įgyvendintas. Apskritai e. valdžios srityje smarkiai pažengusios AT, DK, EE, SE, o kitos (SI, BG, RO, IT, PL HU) šioje srityje atsilieka. · IRT įgūdžiai įmonėms ir piliečiams būtini norint visapusiškai išnaudoti skaitmeninės ekonomikos teikiamas augimo ir užimtumo galimybes. Europos Sąjungoje IRT specialistų trūksta[58]: apskaičiuota, kad iki 2015 m. ES bus iki 700 000 laisvų IRT specialistų vietų. Nepaisant ekonomikos nuosmukio, per metus IRT specialistų paklausa išauga 3 %. Be to, IRT įgūdžių reikia visose ekonomikos srityse, nuo jų priklauso verslo rezultatai ir įsidarbinimo galimybės. Ši problema sėkmingai sprendžiama SE, LV, DK, LU ir FI. Politikos prioritetai · Valstybės narės daugiausia dėmesio turėtų skirti šiems pagrindiniams prioritetams: o Dėti daugiau pastangų diegiant fiksuotąjį ir belaidį plačiajuostį ryšį ir gerinant jo kokybę. Tokioms investicijoms reikia numatyti tinkamų paskatų, t. y. užtikrinti veiksmingą reguliavimą ir prireikus tikslinę valstybės pagalbą (pvz., per struktūrinius fondus ir Europos infrastruktūros tinklų priemonę pagal būsimą daugiametę finansinę programą), užtikrinant, kad belaidžio plačiajuosčio ryšio paslaugoms skirtas radijo spektras būtų išplėstas iki 1200 MHz juostos, ir veiksmingai skiriant licencijas jau suderinto spektro juostoms, įskaitant 800 MHz juostą. o Užtikrinti teisingą Elektroninės prekybos direktyvos taikymą. Taikant suderintas taisykles, susijusias su skaidrumu, informavimo reikalavimais ir elektroninėmis sutartimis, įmonėms ir vartotojams vėl būtų užtikrintas teisinis aiškumas. o Užtikrinti, kad Vartotojų teisių direktyva būtų laiku ir teisingai perkelta į nacionalinę teisę (iki 2013 m. gruodžio 13 d.) ir atitinkamai įgyvendinta[59], siekiant sustiprinti vartotojų apsaugą, o kartu pasitikėjimą elektroninės prekybos priemonėmis. o Užtikrinti daugiau vartotojams patogių internetu teikiamų viešųjų paslaugų, be kita ko, naudojant tarptautines jungtis ir infrastruktūrą (naudojant ir paramą pagal Europos infrastruktūros tinklų priemonę[60]), užtikrinant, kad elektroninis viešasis pirkimas būtų sąveikus ir privalomas, taip pat aktyviau diegiant e. sveikatą, kad viešosios sveikatos priežiūros sistemos būtų veiksmingesnės. o Investuoti į IRT mokymą, pasinaudojant ir ESF, ir priimti elektroninės kompetencijos sistemą, kad būtų užtikrintos šiuolaikiniam verslui pakankama darbo jėgos kvalifikacija. Priedas [1] Europos Komisijos komunikatas „Geresnė bendrosios rinkos valdysena“, COM(2012) 259 final. [2] Be to, naujausioje Europos vartotojų darbotvarkėje nurodoma, kad šie sektoriai yra vieni problemiškiausių vartotojams ir turi didžiausią poveikį šeimų ūkių biudžetams. [3] Rodiklis apskaičiuojamas kaip realiojo efektyviojo valiutos kurso, pagrįsto vienetui tenkančių darbo sąnaudų gamybos sektoriuje defliatoriumi, sumažėjimas. Žr. http://ec.europa.eu/economy_finance/db_indicators/competitiveness/data_section_en.htm. [4] Kadangi nei kainų konkurencingumu, nei užsienio paklausa jos prekybos raidos negalima tinkamai paaiškinti, net jei su kainomis nesusijusį konkurencingumą ir sunkiausia įvertinti. [5] Eksportas leidžia finansuoti importą, be to, eksportas apima didelę importo dalį, ypač kai sparčiai didėja tarptautinių gamybos grandinių reikšmė. [6] Integracija ir konkurencingumas, atrodo, papildo vienas kitą ir susidaro tarpusavio sąveikos ciklas, pvz., dėl didesnio konkurencinio spaudimo ir galimybės naudotis geresniais ar pigesniais gamybos veiksniais. [7] Iš tikrųjų valstybėse narėse matoma didelė tiesioginė koreliacija (0,8) tarp ES prekybos ir ES išorės prekybos (apskaičiuojama kaip metinis vidutinis BVP procentinių punktų pokytis), [8] Tačiau dėl sparčios informacinių ir ryšių technologijų (IRT) plėtros prekybos paslaugomis galimybės didėja. [9] Eurostato su užsieniu susijusių įmonių statistika. Šiuo metu turimi duomenys iki 2009 m. [10] 8‑oji vartotojų rinkų rezultatų suvestinė, Komisija, SANCO GD. Šį vertinimą patvirtina didelė atvirkštinė koreliacija tarp ES vidutinio vartotojų rinkos veikimo vertinimo lygio ir šio rodiklio dispersijos visoje vidaus rinkoje. Dispersija yra pakaitinis integracijos rodiklis, nes tikėtina, kad labiau integruotas rinkas vartotojai įvertins panašiau. Apskaičiuojamas kelių prekių ir paslaugų sektorių (t. y. skirtingose valstybėse narėse) vidutinis lygis ir dispersija (nuokrypis). Atskiruose sektoriuose stebima atvirkštinė koreliacija tarp dispersijos ir vidutinio lygio. [11] Žr., pavyzdžiui, 2012 m. EBPO ES ekonomikos apžvalgą (angl. Economic survey of the EU). [12] Specialus Eurobarometro tyrimas Nr. 363, Žr. http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_363_en.pdf. [13] 2011 m. gruodžio mėn. Europos Komisijos (EMPL GD) ataskaita „2011 m. Europos užimtumo ir socialinės tendencijos“, žr. http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=738&langId=en&pubId=6176&type=2&furtherPubs=no. [14] Europos Komisijos komunikatas „Geresnė bendrosios rinkos valdysena“, COM(2012) 259 final. [15] Šioje ataskaitoje finansinių paslaugų sektorius neaptariamas. Tačiau į dalį birželio mėn. komunikate nurodytų aktualių šio sektoriaus teisės aktų atsižvelgiama priede. [16] Pagrindinėms sritims nustatyti taikoma metodika ir kriterijai pateikti Komisijos komunikato „Geresnė bendrosios rinkos valdysena“ (COM(2012) 259 final) priede. [17] Pirmoji ataskaita dėl Abipusio pripažinimo reglamento taikymo, žr. http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/economic_paper/2012/ecp456_en.htm. [18] Neperkeltų teisės aktų skaičius (vidaus rinkos direktyvų, apie kurias Komisijai nepranešta, procentinė dalis iš bendro direktyvų, apie kurias iki atitinkamo termino turėjo būti pranešta, skaičiaus) sumažėjo nuo 1,2 % 2011 m. lapkričio mėn. iki 0,9 % 2012 m. gegužės mėn.; nacionalinės ir ES teisės neatitikties atvejų (perkeltų direktyvų, dėl kurių Komisija pradėjo pažeidimo nagrinėjimo procedūrą dėl neatitikties, skaičius) sumažėjo nuo 0,8 % 2011 m. lapkričio mėn. iki 0,7 % 2012 m. gegužės mėn. (šaltinis – 2012 m. rugsėjo mėn. Vidaus rinkos rezultatų suvestinė Nr. 25, žr. http://ec.europa.eu/internal_market/score/docs/score25_en.pdf). [19] 2011 m. metinis valdymo vertinimas „Bendrosios rinkos veikimo užtikrinimas“, 2012 m. vasario mėn., žr. http://ec.europa.eu/internal_market/score/docs/relateddocs/single_market_governance_report_2011_en.pdf. [20] Europos Komisijos komunikatas „Bendrosios rinkos aktas. Dvylika svertų augimui skatinti ir pasitikėjimui stiprinti. „Bendros pastangos skatinti naująjį augimą“, COM(2011) 206 galutinis. [21] http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/economic_paper/2012/ecp456_en.htm [22] Dažniausiai į vertinamų konkrečiame sektoriuje geriausius rodiklius turinčių valstybių penketus patenka šios valstybės: Slovakija, UK, DK, IE, FI ir ES. [23] Apskaičiuojamas kaip papildomas 1,8 % BVP prieaugis, pridedamas prie jau įgyvendintų kliūčių mažinimo priemonių poveikio, kurio vertė – 0,8 % BVP. [24] Europos Komisijos komunikatas dėl Paslaugų direktyvos įgyvendinimo „Partnerystė siekiant augimo paslaugų sektoriuje 2012–2015 m.“, COM(2012) 261 final. [25] Šie aiškūs įpareigojimai išvardyti Europos Komisijos komunikate dėl Paslaugų direktyvos įgyvendinimo „Partnerystė siekiant augimo paslaugų sektoriuje 2012–2015 m.“, COM(2012) 261 final. [26] Rezervuotoji veikla – tai ekonominė veikla, kuria gali verstis tik tam tikras profesines kvalifikacijas turintys subjektai, kurie naudojasi išimtinėmis teisėmis vykdyti tokią veiklą ir teikti susijusias paslaugas. [27] http://ec.europa.eu/internal_market/publicprocurement/docs/indicators2010_en.pdf [28] Tyrimas „Tarpvalstybinis viešasis pirkimas, viršijantis ES ribines vertes“, Žr. http://ec.europa.eu/internal_market/publicprocurement/docs/modernising_rules/cross-border-procurement_en.pdf. [29] Pietiniame regione mokėjimas pagal įmonių tarpusavio sandorius vidutiniškai atliekamas per 91 dieną, tuo tarpu šiauriniame regione – vidutiniškai per 31 dieną. [30] 2011 m. vasario 16 d. direktyva dėl kovos su pavėluotu mokėjimu, atliekamu pagal komercinius sandorius. [31] 8‑oji vartotojų rinkų rezultatų suvestinė, Komisija, SANCO GD. [32] Tai apima tinkamą 2008 m. Vartojimo kreditų direktyvos įgyvendinimą ir būsimą teisėkūros iniciatyvą dėl banko sąskaitų tvarkymo mokesčių skaidumo ir palyginamumo, banko sąskaitų perkėlimo į kitą banką ir galimybės naudotis pagrindine mokėjimo sąskaita. [33] Sektorius atitinka NACE 1 red. „E. Elektros, dujų ir vandens tiekimas“. [34] 2012 m. lapkričio 15 d. Europos Komisija pateikė komunikatą, kuriame vertinama energijos vidaus rinkos būklė „Postūmis energijos vidaus rinkai“, COM(2012) 663. [35]8‑oji vartotojų rinkų rezultatų suvestinė, Europos Komisija, SANCO GD. [36] Europos Komisijos komunikatas „Postūmis energijos vidaus rinkai“, COM(2012) 663. [37] HHI (Herfindalio–Hiršmano indeksas) yra visuotinai priimtas rinkos koncentracijos rodiklis. Jis apskaičiuojamas kaip rinkos dalyvių užimamų rinkos dalių kvadratų suma (kuo didesnis indeksas, tuo didesnė rinkos koncentracija). Vidutinė koncentracija – 750–1800; didelė koncentracija – 1800–5000; labai didelė koncentracija – virš 5000. Daugiau informacijos pateikiama Komisijos tarnybų darbiniame dokumente „Energijos rinkos Europos Sąjungoje 2011 m.“, SWD(2012) 368, 2 dalis. [38] 2010 m. Europos Komisijos (SANCO GD) užsakymu atliktas tyrimas „Europos Sąjungos mažmeninėse elektros energijos rinkose vartotojams sudaromos sąlygos“. [39] Susiejus rinkas optimizuojami jungčių pajėgumai ir užtikrinama, kad automatiškai siejant pasiūlą ir paklausą skirtingose sienos pusėse energija būtų tiekiama iš teritorijų, kur ji pigi, į teritorijas, kur ji brangi. [40] Direktyvos 2009/72/EB ir 2009/73/EB. [41] Reglamento dėl transeuropinės energetikos infrastruktūros gairių pasiūlymas (COM(2011) 658) ir Reglamento dėl Europos infrastruktūros tinklų priemonės, skirtos energetikos, transporto ir telekomunikacijų infrastruktūros projektams (2014–2020 m.), pasiūlymas (COM(2011) 665). [42] Europos Komisijos komunikatas „Efektyvaus išteklių naudojimo Europos planas“, COM(2011) 571 galutinis. [43] 8‑oji vartotojų rinkų rezultatų suvestinė (2012 m.), Komisija, SANCO GD. Šiuos rezultatus taip pat patvirtina Pasaulio banko logistikos veiklos indeksas. [44] Pasaulio banko logistikos veiklos indeksas (2012 m. Connecting to Compete). [45] Prekių ir keleivių vežimas tarp dviejų tos pačios valstybės vietų kitoje valstybėje registruota transporto priemone. [46] Czernich, N., Falck, O., Kretschmer, T., and Woessman, L. (2009) „Broadband infrastructure and economic growth“ (CESinfo darbinis dokumentas Nr. 2861). Šis dydis apskaičiuotas remiantis 1996–2007 m. EBPO valstybių ekspertų ataskaita. [47] Nors Vokietijoje fiksuotojo plačiajuosčio ryšio aprėptis kaimo vietovėse yra nedidelė, joje pasiekta didžiausia ketvirtosios kartos judriojo plačiajuosčio ryšio aprėptis kaimo vietovėse – 41 % 2011 m. gruodžio mėn. Be to, pagal ilgalaikės raidos spektro licencijų įsipareigojimus siekiama 90 % gyventojų aprėpties „baltosiose“ srityse (t. y. vietovėse, kuriose plačiajuosčio ryšio paslaugų sparta nesiekia 1 Mb/s). [48] Judrusis plačiajuostis ryšys populiariausias Šiaurės valstybėse, kuriose jo skvarba viršija 80 %. Keturiose valstybėse narėse (RO, BU, HU, BE) judriojo plačiajuosčio ryšio skvarba nesiekia 20 %. [49]https://www.bcgperspectives.com/content/articles/media_entertainment_strategic_planning_4_2_trillion_opportunity_internet_economy_g20/ [50] Preliminariais neseniai atliktų apklausų duomenimis, pastaruoju metu padėtis šioje srityje smarkiai pagerėjo. [51] „Civic Consulting“ (2011 m.). [52] Eurobarometras (299/2011). [53] 2011 m. spalio 25 d. Direktyva 2011/83/ES dėl vartotojų teisių, kuria iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 93/13/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/44/EB bei panaikinamos Tarybos direktyva 85/577/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/7/EB. [54] 2011 m. lapkričio 29 d. Direktyvos dėl vartotojų ginčų alternatyvaus sprendimo pasiūlymas, COM(2011) 793 galutinis; 2011 m. lapkričio 29 d. Reglamento dėl vartotojų ginčų elektroninio sprendimo pasiūlymas, COM(2011) 794 galutinis. [55] Reglamento dėl bendrosios Europos pirkimo–pardavimo sutarčių teisės pasiūlymas, COM(2011) 635 galutinis. [56] Europos Komisijos komunikatas „Elektroninių viešųjų pirkimų strategija“, COM(2012) 179 final. [57] Europos Komisijos komunikatas „Elektroninių viešųjų pirkimų strategija“, COM(2012) 179 final. [58] Europos Komisijai pateikta ataskaita „Anticipating the Evolution of the Supply and Demand of e-Skills in Europe (2010-2015)“, Empirica and IDC Europe, 2009 m. gruodžio mėn. [59] Europos Komisijos komunikatas „Europos vartotojų darbotvarkė pasitikėjimui ir ekonomikos augimui skatinti“, COM(2012) 225 final. [60] Reglamento, kuriuo sukuriama Europos infrastruktūros tinklų priemonė, pasiūlymas, COM(2011) 665 final.