EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2021 07 14 COM(2021) 560 final KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI EMPTY Strateginis įrengimo planas, kuriame pateikiamas papildomų veiksmų alternatyviųjų degalų infrastruktūros diegimui paspartinti kompleksas



1. Įvadas Remiantis Europos Komisijos darnaus ir išmanaus judumo strategija bus galima įgyvendinti ES transporto sistemos žaliąją ir skaitmeninę pertvarką ir padaryti šią sistemą atsparesnę būsimoms krizėms. Kaip nurodyta Europos žaliojo kurso komunikate, iki 2050 m. transporto išmetamas šiltnamio efektą sukeliančių dujų (ŠESD) kiekis turėtų sumažėti 90 proc., laikantis reikalavimo iki 2050 m. neutralizuoti ES poveikį klimatui. Todėl svarbus darnaus ir išmanaus judumo strategijos prioritetas yra išpopuliarinti mažataršes ir netaršias transporto priemones ir atsinaujinančiųjų išteklių bei mažo anglies dioksido kiekio degalus ir plėsti susijusią visų rūšių transportui skirtą infrastruktūrą. Šiame kontekste būtina užtikrinti, kad joks ES regionas ar teritorija neliktų nuošalyje ir kad būtų deramai atsižvelgta į nevienodą alternatyviųjų degalų infrastruktūros diegimą regionuose, visų pirma mažiau išsivysčiusiuose regionuose ar regionuose, turinčiuose specifinių poreikių ir susiduriančiuose su specifinėmis aplinkybėmis. Skatinant naudoti atsinaujinančiųjų išteklių ir mažo anglies dioksido degalus kartu būtina kurti visa apimantį įkrovimo ir degalų papildymo infrastruktūros tinklą, kuris leistų masiškai pereiti prie visų rūšių mažataršių ir netaršių transporto priemonių. Darnaus ir išmanaus judumo strategijoje buvo nustatytas didesnis užmojis negu pavyzdinėje Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės Europos iniciatyvoje „Recharge and refuel“: iki 2025 m. keliuose turi būti įrengta bent 1 mln. iš beveik 3 mln. viešai pasiekiamų įkrovimo punktų ir 500 iš 1 000 vandenilio degalų papildymo punktų, kurių prireiks iki 2030 m. Joje taip pat nurodytas siekis remti uostų ir oro uostų pastangas pereiti prie netaršių ir mažataršių transporto priemonių ir daugiarūšio transporto, taip pat remti transporto mazgus ir skatinti naudoti atsinaujinančiuosius ir mažo anglies dioksido kiekio degalus. Pagrindinė politikos iniciatyva siekiant Darnaus ir išmanaus judumo strategijoje nustatyto tikslo yra Komisijos pasiūlymas dėl naujojo Reglamento dėl alternatyviųjų degalų infrastruktūros diegimo. Šiame kartu su pasiūlymu dėl teisėkūros procedūra priimamo akto skelbiamame plane nurodomi papildomi veiksmai, kuriais bus remiamas spartus alternatyviųjų degalų infrastruktūros įrengimas. Įrengimą išties galima paspartinti tobulinant geresnes planavimo ir leidimų išdavimo procedūras, teikiant tikslinę viešąją paramą ir greitai išsprendžiant likusias technines problemas, kurios verčia būgštauti dėl investicijų. Tokios infrastruktūros įrengimo reikmėms Komisija paankstino finansinę paramą iš ES biudžeto. Pažanga įgyvendinant Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę turėtų labai padėti plėtoti rinką ir kartu prisidėti prie ekonomikos gaivinimo po COVID-19 krizės. Veiksmingas planavimas ir leidimų išdavimas taip pat turės įtakos nacionaliniu ir vietos lygmenimis. Šiuo komunikatu raginama gerinti bendradarbiavimą tarp nacionalinių ir vietos valdžios institucijų bei daugelio suinteresuotųjų subjektų, kad gerąją patirtį būtų galima sparčiai diegti visoje ES. Komisija jau pradėjo remti šią bendradarbiavimo veiklą: rengdama šį planą, Komisija pasinaudojo ekspertinėmis žiniomis, kurias suteikė Tvaraus transporto forumas (TTF), vienijantis svarbiausius viešojo ir privačiojo sektorių rinkos dalyvius. 2. Kur esame šiandien? Komisijos ataskaitoje dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/94/ES dėl alternatyviųjų degalų infrastruktūros diegimo taikymo pateikiamas išsamus alternatyviųjų degalų infrastruktūros diegimo ES padėties vertinimas. Vertinimas rodo, kad rinkos brandumas labai skiriasi, priklausomai nuo transporto rūšies. Nors kai kurios valstybės narės nusprendė siekti platesnio užmojo tikslų, ES vis dar trūksta visa apimančio ir išbaigto visų rūšių transportui skirtos patogios infrastruktūros tinklo. Savo naujausioje specialiojoje ataskaitoje dėl elektra varomų transporto priemonių įkrovimo infrastruktūros Europos Audito Rūmai taip pat pabrėžė reikšmingus skirtumus tarp valstybių narių diegiant įkrovimo infrastruktūrą ir paragino jas veikti sparčiau. Kelių transporto srityje elektra varomos transporto priemonių rinka dabar yra ant bangos. 2020 m. daugelyje ES rinkų naujų elektra varomų transporto priemonių registruota vis daugiau, nes išsiplėtė modelių asortimentas, pratęstas pirkimo paramos taikymas ir įvestas reikalavimas gamintojams laikytis lengvųjų automobilių ir mikroautobusų išmetamo CO2 standartų. 2020 m. pabaigoje valstybėse narėse buvo 2,24 mln. elektrinių transporto priemonių su baterijomis ir prie elektros tinklo jungiamų hibridinių elektrinių transporto priemonių. Autobusai ir sunkvežimiai sudarė atitinkamai 0,3 proc. ir 0,03 proc. viso elektra varomų transporto priemonių parko. Vis dėlto transporto priemonių gausėja iš esmės tik keliose rinkose. Atskirose valstybėse narėse planuojama ir siekiama, kad iki 2030 m. elektromobiliai sudarytų nuo mažiau nei 1 proc. iki daugiau nei 40 proc. viso automobilių parko. Kaip ir elektra varomų transporto priemonių naudojimas, viešai pasiekiamų įkrovimo stotelių plėtra taip pat labai koncentruota. 2020 m. pabaigoje visose valstybėse narėse buvo daugiau nei 226 000 viešai pasiekiamų įkrovimo punktų, iš kurių 89 proc. – paprasti įkrovimo punktai (kuriuose galia ne didesnė kaip 22 kW) ir 11 proc. – didelės galios įkrovimo punktai (galia didesnė nei 22 kW). Tačiau 70 proc. šios infrastruktūros įrengta trijose valstybėse narėse: Nyderlanduose, Prancūzijoje ir Vokietijoje. Kai kurios valstybės narės siekia platesnio užmojo tikslų, tačiau planuotas infrastruktūros įrengimas visoje ES vis dar labai skiriasi. Manoma, kad SGD (suslėgtomis gamtinėmis dujomis) varomų transporto priemonių, kurios yra brandi technologija, parkas, kurį dabar sudaro 1,2 mln. transporto priemonių, artimiausiais metais reikšmingai nepadidės. Dabartinės infrastruktūros, kurią 2020 m. sudarė maždaug 3 642 degalų papildymo punktai, atrodo, visiškai pakanka būsimiems poreikiams patenkinti. Tas pats pasakytina apie SND (suskystintųjų naftos dujų) infrastruktūrą: valstybėse narėse iki 2030 m. nenumatomas pastebimas automobilių parko padidėjimas. 2020 m. ES buvo maždaug 332 SkGD (suskystintų gamtinių dujų) degalų papildymo punktai, kurie aptarnauja pagrindinius transeuropinio transporto tinklo transporto koridorius, ir iki 6 000 SkGD sunkvežimių parkas. Nors yra tam tikrų trūkumų, degalų papildymo infrastruktūra jau užtikrina pažangų tinklo junglumą. Vis dar sudėtinga dekarbonizuoti gamtines dujas. Vandeniliu varomos transporto priemonės išlieka nišinė rinka dėl vis dar didelių transporto priemonių ir degalų sąnaudų ir nepakankamo bendro transporto priemonių efektyvumo. Nors daugelis valstybių narių nustatė plataus užmojo įrengimo siekius, daugelyje jų trūksta įrengimo strategijos. 2020 m. veikė 125 vandenilio stotelės, iš esmės keliose valstybėse narėse, o visą parką sudarė apie 2 000 transporto priemonių. Kai kurie gamintojai paskelbė apie serijinę sunkvežimių su vandenilio elementais gamybą antrojoje šio dešimtmečio pusėje. Tik kelios valstybės narės turi specialią, biodegalams (e85, ED95), kurie naudojami dvirūšių degalų vienalaikio naudojimo transporto priemonėse, skirtą infrastruktūrą. Tokių transporto priemonių registracijų skaičius stabilus – labai mažas. Kalbant apie vandens transportą, duomenų apie biodegalų naudojimą, tvariais alternatyviaisiais degalais varomus laivus ir elektros tiekimą nuo kranto prisišvartavusiems laivams nėra daug. 2019 m. visame pasaulyje iš viso buvo užsakyta pagaminti maždaug 300 SkGD varomų laivų. Buvo eksploatuojama tik pusė tokių laivų; likusieji laivai dar nepastatyti. Elektra varomų laivų (įskaitant hibridinius) pasaulyje eksploatuojama taip pat mažai; 2019 m. buvo eksploatuojama 160 laivų, o kiti 104 buvo rekonstruojami, bet rinkos susidomėjimas auga. Elektros tiekimo nuo kranto sistemos tebėra menkai diegiamos ir naudojamos. 2021 m. pradžioje maždaug 50 ES vidaus vandenų ir jūrų uostų buvo įrengtas bent vienas elektros tiekimo nuo kranto prijungimo taškas. Pagrindinis būsimos iniciatyvos „FuelEU Maritime“ tikslas – skatinti alternatyviųjų degalų paklausą laivyboje įgyvendinant priemonių rinkinį, kuriuo siekiama, kad sektorius atitiktų ES užmojį iki 2050 m. neutralizuoti poveikį klimatui. Todėl tikimasi, kad artimiausiais metais augimo tendencijos, susijusios su alternatyviųjų degalų naudojimu ir netaršių arba mažataršių laivų naudojimu, stiprės. Kalbant apie alternatyviųjų degalų naudojimą geležinkeliuose, apie 60 proc. tinklo, aptarnaujančio 80 proc. viso eismo, yra elektrifikuotas, ir geležinkelių infrastruktūros elektrifikavimas vyksta toliau. Be to, neseniai keliose valstybėse narėse buvo pateikti pirmieji rinkoje traukinių su vandenilio kuro elementais užsakymai. Kalbant apie alternatyviųjų degalų naudojimą aviacijoje, tvarius alternatyvius degalus (pažangų biokurą ir atsinaujinančiuosius sintetinius degalus) jau šiandien galima iki 50 proc. maišyti su žibalu ir jiems galima naudoti esamą degalų papildymo sistemą. Vykdomi mokslinių tyrimų ir inovacijų darbai galėtų padėti dar labiau padidinti didžiausią galimą maišyti dalį. Tačiau dėl finansinių kliūčių jų gaminama ir naudojama vis dar labai mažai, 0,05 proc. visų suvartojamų reaktyvinių degalų. Būsimos iniciatyvos „ReFuelEU Aviation“ tikslas – imtis šios problemos. ES oro transporto bendrovių ir oro uostų sektorius remia tvarių aviacinių degalų naudojimo didinimą ir atitinkamai atsinaujinančiosios energijos tiekimą ir į tai investuoja. Siekdami sumažinti oro uosto lygmens aviacijos poveikį, oro uostai jau ėmėsi įgyvendinti daugelį iniciatyvų (elektros tiekimas orlaiviams, stovintiems prie vartų ir nutolusiose orlaivių stovėjimo aikštelėse). Aviacijos sektorius taip pat daug investuoja į naujas elektros, hibridines ir vandenilio orlaivių technologijas. Pirmąjį visiškai elektrinį orlaivį Europos aviacijos saugos agentūra (EASA) sertifikavo 2020 m., o artimiausiais metais tikimasi sertifikuoti trumpo nuotolio komercinių skrydžių orlaivius, kurie visiškai neišmeta CO2. Be šių pokyčių, atsiranda naujų savivaldžių orlaivių (bepiločių orlaivių) koncepcijų, kurios atveria naujus sprendimus, skirtus krovinių, bet galimai ir keleivių transportui. Diegiant tokius orlaivius, reikės pakankamo atsinaujinančiosios energijos tiekimo ir investicijų į degalų papildymo ir įkrovimo infrastruktūrą oro uostuose. To ypač reikia gaminant ir tiekiant vandenilį. Investicijų poreikiai Europos žaliojo kurso komunikate numatoma, kad iki 2025 m. elektros įkrovimo infrastruktūrą reikės padidinti daugiau nei keturis kartus, kad būtų galima aptarnauti numatomą didėjantį elektra varomų transporto priemonių parką. Tai rodo, su kokiu iššūkiu susidurs ES artimiausiais metais įrengdama įkrovimo punktus, ir kad reikia investuoti į tinklo junglumą.

Kalbant apie kelių transportą, bendri investicijų kaštai 2021–2030 m. pagal pasiūlymą dėl naujojo Reglamento dėl alternatyviųjų degalų infrastruktūros diegimo sieks maždaug 1,5 mlrd. EUR kasmet. Kalbant apie jūrų uostus, apskaičiuota, kad elektros tiekimo nuo kranto infrastruktūros sąnaudos sieks nuo 1,2 mlrd. EUR iki 6,5 mlrd. EUR, palyginti su pradinėmis sąnaudomis 2025–2050 m. laikotarpiui, o 3,4 mlrd. EUR turėtų būti skiriama SkGD bunkeriavimui jūrų transporto sektoriuje (jei naudojama laivas laivui technologija). Kalbant apie vidaus vandenų uostus, apskaičiuota, kad bendri infrastruktūros kaštai, susiję su elektros tiekimo nuo kranto įrenginiais, pradinius kaštus viršys nuo 65 mln. EUR iki 412 mln. EUR. Prie pasiūlymo dėl naujojo Reglamento dėl alternatyviųjų degalų infrastruktūros diegimo pridedamame poveikio vertinime pateiktas išsamus kaštų ir investicinių poreikių vertinimas. 3. Alternatyviųjų degalų infrastruktūros įrengimo spartinimas Įrengimą galima paspartinti gerinant bendrą tokios infrastruktūros planavimo, leidimų išdavimo ir viešųjų pirkimų sistemą ES ir tiek didinant, tiek kryptingiau skiriant viešąją paramą. Be to, siekiant stiprinti rinkos veikimą labai svarbios bendros transporto priemonių, infrastruktūros ir infrastruktūros naudojimo paslaugų techninės specifikacijos, nes jos didina tikrumą dėl rinkos investicijų. Palankesnės sąlygos tokiai veiklai atsiras anksti pasiekus bendrą supratimą, kaip pašalinti likusius standartizacijos trūkumus. Šiame plane teigiama, kad ėmusis papildomų priemonių atsivers daug galimybių įgyvendinti pasiūlymą dėl naujojo Reglamento dėl alternatyviųjų degalų infrastruktūros diegimo. 3.1. Geresnis planavimas, leidimų išdavimas ir viešieji pirkimai Įkrovimo punktai ir degalų papildymo punktai, kurie iš tiesų yra komerciškai perspektyvūs, visoje ES pasiskirstę nevienodai. Valdžios institucijos visais lygmenimis atlieka svarbų vaidmenį plėtojant šią rinką. Tobulindamos koncesijų ar licencijų suteikimo procedūras, viešųjų pirkimų procedūras ar dotacijų skyrimo procedūras, jos gali prisidėti prie rinkos pokyčių šioje srityje: ·Daugeliu atvejų viešoji parama įkrovimo ir degalų papildymo punktams įrengti vis dar būtina. Institucijos turės tinkamai suplanuoti šiuos darbus, taip pat nustatyti tinkamus minimaliuosius reikalavimus ir paslaugų standartus, kurie leistų konkuruoti rinkoje, užtikrintų teigiamą naudotojų patirtį ir leistų išvengti apsiribojimo specifiniais technologiniais sprendimais. ·Kiti svarbūs veiksniai, darantys įtaką bendram įrengimo tempui ir mastui – planavimas ir leidimų išdavimas: jau šiandien įkrovimo punktų operatoriams kai kuriais atvejais sunku rasti tinkamų vietų. Laikotarpis iki leidimų, susijusių su infrastruktūros įrengimu, gavimo gali labai skirtis priklausomai nuo vietos, ypač jungiantis prie tinklo. Ten, kur įrengimas naudojant privačias investicijas nevyksta dėl rinkos nepakankamumo, valstybės pagalbos taisyklės leidžia valstybėms narėms padengti kai kurias būtinąsias leidimų gavimo išlaidas. ·Suvaržymų gali atsirasti ir dėl koncesijos procedūrų. Tvaraus transporto forumo konsultacijose buvo pabrėžta, kad įkrovimo stočių licencijavimo, koncesijų ir viešųjų pirkimų procesuose dažnai pirmenybė teikiama didesniems subjektams (kai investicijos ir (arba) koncesijos didelės apimties) ar regioniniams dalyviams (kai investicijos vietinio masto). Tai ypač pasakytina apie koncesijų praktiką (ypač greitkeliuose, bet taip pat miestų teritorijose), kurioje aktualiausiomis problemomis laikomi skaidrumo ir konkurencijos trūkumas suteikimo procedūroje bei netinkama koncesijų trukmė. ·Valdžios institucijos taip pat privalo apsvarstyti, kaip optimaliai paskirstyti plotą, kurio vis labiau trūksta, atsižvelgdama į konkuruojančius poreikius (pvz., eiti pėsčiomis ar važiuoti dviračiu, vietą skirti rekreacijai ar transporto priemonių įkrovimui). Įkrovimo ir degalų papildymo infrastruktūros diegimas turi būti laikomas bendro darnaus judumo mieste planavimo dalimi. Jei šios procedūros atliekamos deramai, valdžios institucijos gali labai paskatinti ir paspartinti ateities iššūkiams parengtų, pažangių, ekonomiškai efektyvių, energiją taupančių, tinklui naudingų, visiškai sąveikių ir patogių sprendimų su aukštais aptarnavimo kokybės standartais diegimą. Šiomis aplinkybėmis svarbu mokytis iš srities lyderių patirties, vengti klaidų ir pasinaudoti sėkmingai taikyta praktika. Reaguodamas į šį poreikį, Tvaraus transporto forumas jau parengė valdžios institucijoms skirtų rekomendacijų dėl viešojo pirkimo, koncesijų, licencijų suteikimo ir (arba) paramos teikimo lengvųjų automobilių ir mikroautobusų elektros įkrovimo infrastruktūros srityje rinkinį (2020 m. TTF rekomendacijos dėl įkrovimo punktų konkursų) ir sutrumpintą žinyną. Rekomendacijos parengtos kaip praktinės gairės valdžios institucijoms, kurios arba nori vykdyti įkrovimo infrastruktūros viešąjį pirkimą, arba suteikti jos įrengimo ir (arba) eksploatavimo koncesijas, galbūt susietas su vyriausybės teikiama parama. Rekomendacijose pateikti praktiškai išbandyti gerosios patirties pavyzdžiai, kuriuos nacionalinės, regioninės ir vietos valdžios institucijos gali iš karto taikyti. 2021 m. pradžioje buvo įsteigtas specialus TTF pogrupis, kuris veiks kaip valdžios institucijų platforma diskusijoms visais klausimais ir taip padės skatinti ir sklandžiau vykdyti labai kokybiškos įkrovimo infrastruktūros plėtrą. Šis įkrovimo infrastruktūros įrengimui remti skirtas valdžios institucijų dalijimosi gerąja patirtimi pogrupis, be kita ko, reguliariai atnaujina rekomendacijas ir sutrumpintą žinyną bei aptaria galimus leidimų išdavimo ir tinklų sujungimo procedūrų derinimo ir supaprastinimo metodus. Jis taip pat siūlo papildomas rekomendacijas, pavyzdžiui, dėl įkrovimo infrastruktūros naudojimo specializuotiems ir uždariesiems transporto priemonių parkams, ir rengia Europos priemonių rinkinį, kuriame geroji patirtis būtų grupuojama pagal temas. Pirmųjų dokumentų tikimasi sulaukti 2022 m. ir su jais bus galima susipažinti naujoje tam skirtoje Žinių valdžios institucijoms platformoje, kuri bus Europos alternatyviųjų degalų stebėjimo centro (EAFO) dalis. Geroji patirtis valstybėse narėse planavimo, leidimų išdavimo ir pirkimo srityse Nyderlanduose „Metropolitan Region Amsterdam-Electric“ („MRA-Electric“) padeda savivaldybėms Šiaurės Olandijos, Flevolando ir Utrechto provincijose plėtoti ir įgyvendinti elektra varomų transporto priemonių politiką. Savivaldybės dalijasi patirtimi ir žiniomis, plėtoja parodomuosius projektus, rengia standartinius dokumentus ir (arba) šablonus, kuriais galėtų naudotis visi, ir bendrai įsigyja ir (arba) valdo įkrovimo infrastruktūrą. Bendradarbiaujant sukurtas sąveikus įkrovimo tinklas pagrindiniuose miestuose ir juos supančiose savivaldybėse (apylinkėse). 2020 m. pradžioje „MRA-Electric“ paskelbė išrinkusi didžiausio iki šiol ES konkurso dėl įkrovimo infrastruktūros koncesininką: dėl 20 000 naujų įkrovimo punktų! Daugiau informacijos žr. https://www.mra-e.nl/ Belgijoje Flandrijos regione per skirstymo sistemos operatorių kasmet organizuojamas konkursas suinteresuotoms savivaldybėms ir jų vardu. Regioninė koncesija užtikrina, kad infrastruktūra atitiktų tuos pačius reikalavimus ir būtų išvengta mažesnių uždarų tinklų (sąveikumas). Dalyvavimas yra savanoriškas: didesni miestai, kaip antai Levenas, Gentas ir Antverpenas, pasirinko organizuoti savo konkursus. Vokietijoje federalinė vyriausybė sukūrė internetinę įkrovimo infrastruktūros planavimo priemonę „StandortTool“, kuri didele erdvine raiška (zonomis) parodo, ar papildomos įkrovimo infrastruktūros poreikis mažas, ar didelis. Priemonė sujungia duomenis apie esamą transporto priemonių parką, esamos įkrovimo infrastruktūros objektus ir Vokietijos vairuotojų kelionių modelius. „StandortTool“ taip pat pateikia informaciją, kaip kiekvienoje zonoje prisijungti prie vidutinės įtampos tinklo. Tokiu būdu potencialūs investuotojai gali įgyti pirminių žinių apie galimas išlaidas, susijusias su įkrovimo stoties prijungimu prie tinklo bet kurioje vietoje. Naudojantis „StandortTool“, taip pat galima numatyti būsimus poreikius laikotarpiu nuo 2022 m. iki 2030 m. Europos Komisija ragina valstybes nares toliau bendradarbiauti šiais klausimais ir ragina jas pasinaudoti TTF rekomendacijomis. Prireikus valstybės narės raginamos patobulinti esamą politikos norminę bazę, kad būtų užtikrintas geresnis planavimas, leidimų išdavimas ir viešasis pirkimas. 3.2. Geriausiai išnaudoti nacionalinį Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planavimą 2021 m. Metinėje augimo strategijoje (MAS) investicijos į tvarų transportą nurodomos kaip svarbus nacionalinių ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planų (EGADP), reformų rinkinių ir investicijų, kurias valstybės narės parengs Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę kontekste, prioritetas. Joje visų pirma raginama į ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planus įtraukti reformas ir investicijas, kurios skatintų netaršių ir mažataršių transporto priemonių paklausą ir spartintų įkrovimo ir degalų papildymo infrastruktūros įrengimą siekiant prisidėti prie žaliosios pertvarkos. 2021 m. MAS taip pat siūloma pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę sukurti pavyzdinę Europos iniciatyvą „Recharge and refuel“, kurios tikslas – skatinti perspektyvias švarias technologijas, kad būtų paspartintas tvaraus, pasiekiamo ir išmanaus transporto, įkrovimo stotelių ir degalinių naudojimas ir išplėtotas viešasis transportas. Be to, pavyzdinė iniciatyva „Power up“ kloja pagrindą pirmaujančioms vandenilio rinkoms Europoje ir susijusiai infrastruktūrai, o tai irgi prisidės prie tvaraus judumo.

Į tai reaguodamos, daugelis valstybių narių į savo nacionalinių Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planų transporto ir energetikos dalį planuoja įtraukti investicijas ir reformas, padedančias siekti šių prioritetų. Šiomis aplinkybėmis ypač svarbios priemonės, kuriomis siekiama paspartinti viešojo ir privačiojo transporto parkų atnaujinimą netaršiomis ir mažataršėmis transporto priemonėmis, riedmenimis ir laivais ir remti alternatyviųjų degalų įkrovimo ir degalų papildymo infrastruktūros diegimą keliuose ir uostuose. Be to, rengiant Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planus atsiveria galimybė įtraukti specialius reikalavimus racionalizuoti leidimų išdavimo įkrovimo ir vandenilio degalų papildymo infrastruktūrai tvarką, taip prisidedant prie administracinių kliūčių šalinimo. Tarp valstybių narių jau pateiktų Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planų galima rasti daug gerų pavyzdžių, kuriuose atsiskleidžia investicijų pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planus pridėtinė vertė pereinant prie darnaus ir pažangaus judumo sistemos. Daugumoje valstybių narių šios priemonės turi būti įgyvendintos bendradarbiaujant su regionų ir vietos valdžios institucijomis ir (arba) su privačiais operatoriais, kad būtų kuo labiau padidintas sverto poveikis. Visos valstybės narės buvo skatinamos visapusiškai pasinaudoti joms skirtu finansavimu – tiek negrąžinama parama, tiek paskolomis. Kaip su elektros energija susijusių projektų atveju, skatinamos tarpvalstybinės sąsajos tarp alternatyviųjų degalų infrastruktūros projektų. Planavimo ir įgyvendinimo procesuose užmegzti kontaktai gali labai padėti didinti pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę remiamų investicijų naudą. Šį keitimosi geriausia patirtimi procesą galima remti pagal Komisijos techninės paramos priemonę (TPP), kurios biudžetą 2021–2027 m. sudaro 864 mln. EUR. Pagal šią priemonę valstybės narės gali prašyti techninės paramos, be kita ko, savo nacionaliniams Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planams įgyvendinti, taip pat ir su žaliąja pertvarka susijusioms reikmėms. Be to, atsižvelgiant į TPP finansavimo ciklą 2022 m., valstybės narės gali prašyti paramos pagal siūlomą iniciatyvos „Recharge and Refuel“ pavyzdinį techninės paramos projektą, kuriame daugiausia dėmesio skiriama priemonėms, kuriomis skatinamas alternatyviųjų degalų infrastruktūros įrengimas, be kita ko, siekiant tvaraus judumo mieste. Aiškiai apibrėžus prioritetus bei tikslus ir gerai suplanavus investicijų ir reformų projektus atsiranda reikiamo aiškumo ir užtikrinamas didelis poveikis bei pridėtinė vertė. Vertindama, ar Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planai padeda siekti žaliosios pertvarkos, Komisija atsižvelgs į tai, kiek juose numatyta remti alternatyviųjų degalų infrastruktūros plėtrą, nes tai vienas EGADP reglamente nustatytų vertinimo kriterijų. Valstybės pagalbos taisyklės taip pat taikomos priemonės lėšomis finansuojamiems projektams, kai dėl rinkos nepakankamumo pati rinka neskiria investicijų, kurių reikia norint užtikrinti perėjimą prie švaraus judumo. Komisija priėmė atskiras gaires dėl valstybės pagalbos kelių transporto priemonių įkrovimo ir degalų papildymo infrastruktūrai, ir į jas turi būti tinkamai atsižvelgta. Valstybės pagalbos taisyklės taikomos investicijoms į įrengiamą infrastruktūrą, kuria elektros energija, vandenilis arba, kai būtinas pereinamojo laikotarpio sprendimas, dujos tiekiami į transporto priemones, įskaitant elektrinius dviračius, automobilius, mikroautobusus, sunkvežimius, autobusus ar laivus (įkrovimo ar degalų papildymo infrastruktūrą), nepriklausomai nuo to, ar infrastruktūra naudojasi pats naudos gavėjas, ar ji pusiau vieša arba viešai pasiekiama. Priklausomai nuo svarstomo projekto, valstybės narės gali pasinaudoti keliomis valstybės pagalbos priemonėmis. Bendrasis bendrosios išimties reglamentas turėtų būti laiku iš dalies pakeistas, kad būtų leidžiama tam tikra parama įkrovimo ir degalų papildymo infrastruktūrai ir tokių projektų įgyvendinimas taptų paprastesnis. Taip pat peržiūrimos pagalbos energetikai ir aplinkos apsaugai gairės, kad būtų įtrauktos taisyklės, konkrečiai taikytinos vertinant įkrovimo ir degalų papildymo infrastruktūrai skirtos pagalbos programas. 3.3. Stiprinti ir kryptingiau naudoti ES lygmens finansavimą, pritraukti privačių investicijų ir didinti pajėgumus ES netiesiogiai ir tiesiogiai jau telkia papildomas viešąsias investicijas, kurios padėtų pritraukti privačių lėšų į alternatyviųjų degalų infrastruktūros diegimą. Per šį 2014–2020 m. DFP finansavimo laikotarpį naudojant Europos infrastruktūros tinklų priemonę (EITP) buvo įrengta 20 450 įkrovimo ir degalų papildymo punktų: 19 236 elektra varomų transporto priemonių įkrovimo punktai, 130 vandenilio degalų papildymo punktų, 1 050 kelių suslėgtų arba suskystintų dujų papildymo punktų (809 suslėgtų gamtinių dujų ir 241 suskystintų gamtinių dujų) ir suskystintų gamtinių dujų arba (ir) elektros tiekimo nuo kranto punktai 7-iuose vidaus vandenų uostuose ir 27-iuose jūrų uostuose. ES 2021–2027 m. daugiamečiame biudžete alternatyviųjų degalų infrastruktūros įrengimo parama gerokai padidinta. Valstybės narės ir kiti suinteresuotieji subjektai gali pasinaudoti įvairiomis papildomomis lėšomis ir finansinėmis priemonėmis. Visapusiškai laikantis Europos žaliojo kurso, 2021–2027 m. Europos infrastruktūros tinklų priemonės programa (EITP II) bus naudojama klimato kaitos problemoms spręsti, o 60 proc. viso jos biudžeto teks bendrai finansuojamoms iniciatyvoms, kuriomis remiami klimato srities tikslai ir spartinamas perėjimas prie netaršaus judumo. Šiuo tikslu EITP II programoje bus sukurta Alternatyviųjų degalų priemonė (ADP). Ja bus finansuojama alternatyviųjų degalų infrastruktūra, skirta atsinaujinantiesiems ir mažai anglies dioksido išskiriantiems degalams, derinant EITP dotacijas su finansų įstaigų finansavimu, kad būtų pasiektas didesnis investicijų poveikis. Europos investicijų bankas (EIB) bus ne vienintelis įgyvendinimo partneris; kiti nacionaliniai skatinamąjį finansavimą teikiantys bankai taip pat gali palengvinti derinimo operaciją. Naująja priemone ketinama prisitaikyti prie rinkos pokyčių, atspindinčių konkrečius poreikius, susijusius su sunkiųjų transporto priemonių įkrovimo ir degalų papildymo infrastruktūra. Šiuo atžvilgiu Komisija taip pat ketina apibrėžti tinkamą fiksuotą bendro finansavimo normą visų rūšių transportui skirtiems elektros energijos ir vandenilio alternatyviųjų degalų infrastruktūros projektams, taikytiną naudojant ir EITP bendrąjį finansinį paketą, ir Sanglaudos finansinį paketą (bendro finansavimo norma bus proporcingai suderinta). Komisija rems tik tuos įkrovimo punktus, kurių galia yra ne mažesnė kaip 150 kW, visų pirma tose transeuropinio kelių transporto tinklo dalyse, kuriose infrastruktūros aprėptis dar nėra pakankama. Siekdama supaprastinti priemonės valdymą ir įgyvendinimą, itin spartaus greito įkrovimo punktams finansuoti Komisija taikys supaprastintą finansavimo formą – įnašai bus grindžiami vienetais, be kita ko, sujungimo su tinklu kaštais. Transeuropinio kelių transporto tinkle nepakanka itin spartaus įkrovimo punktų ir tai yra viena svarbiausių problemų užtikrinant keliavimą tarpvalstybiniais keliais ilgesniais atstumais. Tik keliose tinklo dalyse yra bent vienas spartaus įkrovimo punktas kas 60 km. Vandenilio degalinės kelių tinkle taip pat išdėstytos fragmentiškai. Kitas svarbus prioritetas tebėra vidaus vandenų ir jūrų uostų aprūpinimas pakankama tvarių alternatyviųjų degalų infrastruktūra. Siekdama sudaryti sąlygas geografine prasme taikliai diegti itin spartaus įkrovimo punktus, Komisija pateiks alternatyviųjų degalų infrastruktūros trūkumų analizę, pagrįstą TEN-Tec žemėlapiais. Ateityje šios analizės dalimi bus maršrutų parinkimas ir buvusiais eismo srautais grindžiamų didžiausios koncentracijos vietų ir (arba) sezoninių pikų nustatymas. Daugeliu atvejų tikimasi, kad dėl didelės galimų naudotojų santalkos miestų teritorijos gali pritraukti daugiau privačių investicijų nei kitos vietovės. Todėl pagrindinis viešojo finansavimo, kuris padeda miestuose populiarinti netaršius autobusus, prioritetas yra viešojo transporto parkui skirta įkrovimo infrastruktūra. Jai priskirtina, pavyzdžiui, įkrovimo infrastruktūra bazėse, sustojimo vietose įrengti įkrovimo įrenginiai ir susijusios energijos kaupimo sistemos. Siekdama maksimaliai padidinti privačių investicijų poveikį, Komisija aktyviai sieks sinergijos su programos „Europos horizontas“ partnerystėmis ir misijomis, visų pirma, misija „Neutralaus poveikio klimatui ir pažangieji miestai“, kurios tikslas – pasiekti, kad, įgyvendinant Europos žaliąjį kursą, iki 2030 m. 100 miestų taptų neutralaus poveikio klimatui miestais. Pagrindinis misijos aspektas bus skatinti tvarų miestų transportą ir tvarų judumą mieste. Įgyvendinant misiją bus atverta galimybių miestams, norintiems investuoti į netaršų viešąjį transportą ir susijusią infrastruktūrą. Investicijos pagal šią misiją gali būti naudingos įrengiant įkrovimo infrastruktūrą miestuose. Šio proceso metu būtų tiek įrengiami viešai pasiekiami įkrovimo punktai, tiek klojami loveliai ir įrengiama instaliacija pastatuose bei automobilių stovėjimo aikštelėse, kad būtų galima įkrauti privačiąsias transporto priemones. Panašiai, programos „Europos horizontas“ partnerystės su pramone ir valstybėmis narėmis, įgyvendinant „Perėjimo prie švarios energetikos“ partnerystę, atveria finansavimo galimybių moksliniams tyrimams ir plėtrai šiose srityse. Partnerystėmis „2Zero“ ir „Baterijos“ bei bendrojoje įmonėje „Clean Hydrogen“ ypatingas dėmesys skiriamas įkrovimo ir degalų papildymo infrastruktūros plėtrai tokiose srityse, kaip technologija V2G ir didelio tankio įkrovimo infrastruktūra keliuose arba protokolai sparčiam sunkvežimių įkrovimui ir vandenilio degalų papildymui užtikrinti. Komisija taip pat pradėjo pavyzdinę iniciatyvą dėl baterijų – baterijoms kurti ir naujovėms remti Europoje papildomai numatyta 200 mln. EUR („Battery 2030+“). Inovacijų fondas rems novatoriškas ir mažo anglies dioksido kiekio technologijas ir padės įmonėms teikti rinkai pramoninius sprendimus, padedančiais neutralizuoti poveikį klimatui. Sanglaudos politika bus labai svarbi padedant visiems regionams pereiti prie žalesnės, neutralaus poveikio klimatui Europos ir užtikrinant, kad nė vienas regionas nebūtų paliktas nuošalyje. Europos regioninės plėtros fondas ir Sanglaudos fondas siūlo paramą investicijoms į mokslinius tyrimus, inovacijas ir diegimą, ypač mažiau išsivysčiusiose valstybėse narėse ir regionuose. Įgyvendinant sanglaudos politiką bus teikiama parama, skirta visų rūšių transportui ir visiems transporto sistemos lygmenims, nuo TEN-T iki vietos judumo, laikantis konkrečių nacionalinėse ir regioninės programose nustatytų reikalavimų ir prioritetų. Įgyvendinant programą „InvestEU“, visų pirma jos tvarios infrastruktūros politikos liniją, galima paskatinti perspektyvias investicijas visoje Europos Sąjungoje, padėti sutelkti privačias investicijas ir teikti konsultavimo paslaugas projektų rengėjams ir operatoriams, dirbantiems tvarios infrastruktūros ir mobiliojo turto srityse. „InvestEU“ garantija gali padėti finansuoti rizikingesnius projektų rengėjus, kaip antai MVĮ ir novatoriškas įmones išmanaus ir tvaraus transporto srityse. Pagal programos „InvestEU“ politikos liniją „Socialinės investicijos ir įgūdžiai“ taip pat galima remti priemones įgūdžiams, švietimui, mokymams ir susijusioms paslaugoms skatinti. Be to, bus galima derinti EITP dotacijas su „InvestEU“ dotacijų ir paskolų derinimo operacijos garantija. Pastaraisiais metais EIB grupė taip pat padidino savo paramą, kad sparčiau populiarėtų naujesnės technologijos, tokios kaip elektromobilumas ir skaitmeninimas, tam naudodama Mažiau taršaus transporto priemonę. EIB grupė toliau taikys įvairiopos struktūros finansavimą, kad padėtų spartinti mažiau taršaus mobiliojo turto naudojimą. Galiausiai, Komisija ėmėsi svarbių veiksmų, kad finansų sistema taptų tvaresnė, konkrečiai, 2020 m. priėmė Taksonomijos reglamentą, kuriuo sukurta tvarios ekonominės veiklos klasifikavimo sistema. Taip bus sudarytos palankesnės sąlygos intensyviau naudoti žaliuosius finansinius produktus, kaip antai žaliąsias obligacijas ir žaliuosius vertybinius popierius, tinkamus investicijoms į visų transporto rūšių alternatyviųjų degalų infrastruktūros diegimą skatinti. 3.4. Nustatyti neįveiktus technologinius sunkumus ir paspartinti standartizaciją Standartizacija yra pagrindinis būdas sukurti masto ekonomiją ir brandžią šio sektoriaus vidaus rinką. Pagal Direktyvą 2014/94/ES dėl alternatyviųjų degalų infrastruktūros diegimo buvo priimti pagrindiniai bendrų techninių specifikacijų, skirtų elektros, vandenilio ir gamtinių dujų tiekimui kelių, jūrų ir vidaus vandenų transportui, rinkiniai. Tai Europos standartizacijos organizacijų atlikto darbo rezultatas po to, kai 2015 m. Komisija pateikė standartizacijos prašymą (533-ąjį įgaliojimą) . Nepaisant pasiektos pažangos ir paramos rinkos augimui, daug poreikių tebėra nepatenkinti, visų pirma tie, kurie atsiranda keičiantis technologijoms ir didėjant skaitmeniniams ir ryšių reikalavimams visų rūšių transporte.

Svarbu, kad nuo šiandienos ES alternatyvių degalų infrastruktūros tinklas būtų orientuojamas į ateitį. Siekiant užtikrinti, kad įkrovimo ir degalų papildymo infrastruktūros diegimas vyktų nuosekliai, labai svarbu turėti bendrą supratimą apie specifinius technologinius poreikius, kuriuos reikia patenkinti atsižvelgiant į skirtingus kiekvienos rūšies transporto degalus. Šiuo klausimu būtina skubiai apsispręsti dėl technologinio metodo, taikytino diegiant sunkiųjų transporto priemonių vandenilio degalų papildymo infrastruktūrą, visų pirma dėl galutinės standartinės degalų formos (jie suskystinti ar suslėgti, ir koks slėgio lygis). Todėl bendrosios rinkos krypties dėl alternatyviųjų degalų infrastruktūros įrengimo apibrėžimas, atsižvelgiant į transporto priemonių, infrastruktūros ir gamybos ir (arba) paskirstymo aspektus, lems tai, ar infrastruktūra bus įrengta kompleksiškai ir laiku. Alternatyviųjų degalų infrastruktūros pritaikymas neįgaliųjų poreikiams – taip pat svarbus darbotvarkės klausimas. Prieinamumo akte jau nustatyti minimalieji reikalavimai ES lygmeniu, tačiau juos reikia deramai vykdyti. Tarp šių reikalavimų yra reikalavimai dėl mokėjimo terminalų, tam tikrų transporto paslaugų ir infrastruktūros, įskaitant įkrovimo stoteles. Kartu su Tvaraus transporto forumu Komisija parengs gaires ir dalysis gerąja patirtimi, kad skatintų atsižvelgti į šiuos reikalavimus įrenginėjant alternatyvių degalų infrastruktūrą. Kalbant apie kelių transportą, vykdant standartizacijos veiklą didžiausias dėmesys buvo skiriamas elektrotechnikos klausimams, tokiems kaip kištukų, lizdų ir elektros saugos specifikacijos. Norint pasiekti visišką visų elektromobilių įkrovimo ekosistemos dalių sąveikumą, dabar skubiai reikia toliau standartizuoti ryšių sąsajas ir plėtoti naujus duomenų modelius, kad elektromobilius būtų galima integruoti į tinklą, įskaitant pastatų energijos valdymo sistemas, ir skatinti e. tarptinklinio ryšio tinklų plėtrą ES mastu. Ypač svarbus standartizacijos prioritetas yra elektros įkrovimo ir vandenilio degalų papildymo punktai, skirti sunkiosioms transporto priemonėms. Komisija dirbs su Europos standartizacijos organizacijomis ir institucijomis, kad priimtų naują standartizacijos prašymą siekdama: ·užtikrinti visišką elektromobilių įkrovimo ekosistemos sąveikumą, be kita ko, apimantį visų šios ekosistemos dalyvių (transporto priemonių gamintojų, įkrovimo punktų operatorių, judumo paslaugų teikėjų, e. tarptinklinio ryšio platformų ir paskirstymo sistemų operatorių) tarpusavio ryšius; ·padėti pateikti rinkai naujas technologijas, pavyzdžiui, išmaniojo įkrovimo ir transporto priemonių energetinės integracijos į elektros tinklą (technologija V2G) paslaugas, kurioms bus skirti mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir parodomieji projektai pagal naująją programą „Europos horizontas“ (įskaitant priimtą Europos Komisijos Jungtinio tyrimų centro darbo programą) ir misiją „Neutralaus poveikio klimatui ir pažangieji miestai“; ·suformuoti konkrečius reikalavimus, susijusius su sunkiųjų transporto priemonių įkrovimu, be kita ko, dėl didelio srovės stiprumo kištukų, lizdų, vėsinimo technologijų, ir ryšių sąsajų, grindžiamų Europos techninėmis specifikacijomis, kurios jau suformuotos lengvosioms transporto priemonėms; atsižvelgiant į ikinormatyvinių mokslinių tyrimų ir testavimo metodikos pokyčius, reikės dėti ypač daug pastangų siekiant šių technologijų srityje didinti ES mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir pramonės konkurencingumą ir patikimumą; ·įgyvendinti elektrinių kelių sistemų, suprojektuotų taip, kad elektros energija būtų perduodama judančioms transporto priemonėms, standartų kūrimą; ·sudaryti palankesnes sąlygas diegti tiek statinio, tiek dinaminio belaidžio įkrovimo technologiją, kuri leistų perduoti pakankamai energijos, kad būtų patenkinti skirtingų transporto priemonių ir naudotojų poreikiai; reikės skirti ypatingą dėmesį užtikrinant, kad šios technologijos būtų pakankamai suderinamos su esamomis ryšio juostomis pagrįstai ir realistiškai apibrėžtomis sąlygomis; ·suformuluoti vandenilio degalų papildymo punktų, kuriuose pilamas suskystintas ir suslėgtas vandenilis, skirtas sunkiosioms transporto priemonėms, technines specifikacijas. Šiomis aplinkybėmis svarbu, kad gausūs įkrovimo ekosistemos dalyvaujantys suinteresuotieji subjektai susitartų, koks turi būti būsimas transporto priemonių energetinei integracijai į elektros tinklą (V2G) skirtų ryšių valdymo sistemos modelis. Sistema turėtų būti grindžiama atvirais ir skaidriais principais ir tapti pagrindu Europos ekosistemai, kuria lengvai galėtų naudotis visi subjektai. Komisija koordinuos šios sistemos rengimo procesą, siekdama užtikrinti, kad jis būtų veiksmingas ir skaidrus. Kalbant apie geležinkelių sektorių, Europos Sąjungos geležinkelių agentūra vadovauja rengiant techninius reikalavimus ir specifikacijas, bendradarbiaudama su operatoriais, riedmenų gamintojais ir kuro elementų gamintojais. Norint tai pasiekti, labai svarbu numatyti saugų įrengimą ir eksploatacinius bandymus. Atsižvelgdama į šiuos techninius reikalavimus, Agentūra išduoda leidimus pradėti eksploatuoti geležinkelių transporto priemones ir palengvina geležinkelių transporto priemonių ir traukinių komercializaciją valstybėse narėse. Artimiausiais metais reikia įveikti tris konkrečias technologines kliūtis, kad traukiniams skirta vandenilio kuro elementų technologija galėtų būti laikoma komerciškai perspektyvia. Šios kliūtys – tai: ·sukomplektuotų riedmenų traukinių parkų didelio masto demonstravimas; ·manevrinių lokomotyvų ar pagrindinių geležinkelio linijų lokomotyvų plėtra, konstravimas ir prototipų eksploatavimas; ·optimizuoto vandenilio talpyklų sistemų, skirtų vandenilio kuro elementams taikyti geležinkeliuose, technologijų plėtra. Šioms trims prioritetinėms temoms bus skiriamas didžiausias dėmesys vykdant mokslinių tyrimų ir inovacijų veiklą, galbūt sustiprinant būsimos Europos partnerystės, skirtos Europos geležinkelių sistemai pertvarkyti, ir Europos partnerystės, skirtos švariam vandeniliui, koordinavimą. Dauguma likusių technologinių kliūčių susijusios su optimizavimo potencialu, kurio reikia, kad vandenilio kuro elementų technologija galėtų geriau konkuruoti su dyzeliniais ar elektriniais traukiniais. Praktiškai optimizavimo potencialas tiesiogiai priklauso nuo paties vandenilio kuro elementais varomo traukinio, tačiau atitinkamoje vandenilio degalų papildymo infrastruktūroje, taip pat aptarnavimo ir techninės priežiūros sistemose daug ką reikia tobulinti ir plėtoti. Be to, technologinė plėtra geležinkelių sektoriuje vyksta suskaidytoje reglamentavimo aplinkoje kalbant tiek apie Europos (techninius sąveikumo reikalavimus), tiek apie nacionalinius (paskelbtas nacionalines technines taisykles) techninius reikalavimus. Tai daro didelį poveikį, ypač dėl to, kad, norint aprėpti visą Europos rinką, reikia kelių tipų traukinių. Delsiant parengti Europos techninius reikalavimus ir specifinius standartus, vandenilio kuro elementais varomi traukiniai gali atsidurti suskaidytoje rinkoje, kurioje fiksuotos išlaidos yra didesnės, o pirmūnai nukenčia, jei naujoji reglamentavimo aplinka bus parengta atsižvelgiant į visus naudojimo tipus. Naujomis idėjomis galima pasiekti, kad elektromobilių įkrovimo infrastruktūra ir pažangios geležinkelių technologijos būtų diegiamos užtikrinant sinergiją. Pavyzdžiui, ateityje atviruose automobilių transportavimo vagonuose gali reikėti specifinių srovės keitimo komponentų, pritaikytų prie, pirma, elektrinių traukinių skirtingos ir iš dalies kintamos įtampos ir dažnių ir, antra, prie standartizuotos elektromobilių įkrovimo technologijos, taip pat saugaus kabelių išdėstymo sprendimų, atitinkančių geležinkelių saugos standartus. Kalbant apie jūrų transportą ir vidaus vandenų transportą, labai svarbu parengti standartus, siekiant pereiti nuo aukšto lygio veiksmų, pavyzdžiui, darbo pagal Tarptautinės jūrų organizacijos konvencijas ir (arba) kodeksus, prie eksploatacinio ar techninio įgyvendinimo. Tarptautinių standartų vandens uostuose, ypač laivų ir kranto sąsajų tarptautiniuose jūrų uostuose, svarba yra tiesiogiai susijusi su saugumo ir pasitikėjimo stiprinimu kuriant tvarius alternatyvius degalus (alkoholius, amoniaką, vandenilį, kitus) arba elektrifikavimo sprendimus (kaip antai elektros tiekimą nuo kranto ir baterijų įkrovimą). Taip pat svarbu skatinti prieinamumą vietoje, dėl kurio galėtų atsirasti papildomų saugojimo, paskirstymo ir todėl ribotų tokių pačių infrastruktūros poreikių (pvz., susijusių su pažangiaisiais biodegalais), ypač aktualių, kai naudojant hibridinius variklius kartu bus taikomi keli degalų sprendimai. Šiomis aplinkybėmis, kaip Komisijos 2015 m. standartizacijos prašymo (533-ojo įgaliojimo) dalis, buvo parengti jūrų ir vidaus vandenų transporto sąveikumo standartai, konkrečiai skirti sausumos kištukams. Europos jūrų saugumo agentūra (EMSA), bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis ir pramone, parengė „Gaires uostų tarnyboms ir administracijai dėl suskystintų gamtinių dujų bunkeriavimo“. Panašiai, EMSA šiuo metu rengia elektros tiekimo nuo kranto gaires. Ir vienos, ir kitos gairės papildo esamus standartus, gaires ir geriausią pramonės patirtį. Jų paskirtis – pateikti geriausios patirties rekomendacijų.

Būsimi vandens transportui nustatyti standartizacijos poreikiai gali būti skirstomi į dvi kryptis: 1)toliau plėtoti elektros energijos tiekimo specifikacijas, skirtas, be kita ko, krante esantiems baterijų įkrovimo punktams, uostų energetinės integracijos į elektros tinklą ryšių sąsajai, naudojamai automatizavus elektros tiekimą nuo kranto ir skirtai kiekvienai techninei laivų kategorijai, ir baterijų keitimui bei įkrovimui vidaus vandens kelių laivams skirtose kranto stotyse; 2)kurti naujus tvaraus vandenilio, amoniako ir metanolio kuro bunkeriavimo standartus jūrų ir vidaus vandens kelių laivams. Tai vidutinės trukmės ir ilgalaikė technologinė plėtra, kuri atitinka šiltnamio efektą sukeliančių dujų mažinimo tikslus ir, tikimasi, bus baigta iki šio amžiaus trečiojo dešimtmečio vidurio. Kalbant apie oro transportą, vykdant standartizacijos veiklą didžiausias dėmesys skiriamas naujiesiems Europos standartams, kuriais būtų remiama elektros energijos tiekimo sąveiki infrastruktūra, pritaikyta bendrajai aviacijai ir orlaiviams su specifinėmis funkcijomis, kaip antai elektriniams vertikalaus kilimo ir tūpimo lėktuvams (eVTOL). Šiuos standartus tikimasi priimti atitinkamai iki 2021 m. pabaigos ir 2022 m. pabaigos. Apkritai naujieji standartai turėtų būti grindžiami turimomis ekspertinėmis žiniomis ir technologine pažanga, kurios naujausia apraiška yra neseniai atliktas mažų elektrinių orlaivių tipo sertifikavimas. Kalbant apie vandenilį, šiuo metu dar nevykdoma degalų papildymo punktų standartizavimo veikla, nes vandeniliu varomų orlaivių sertifikavimo projektai kol kas yra dar labai ankstyvuose etapuose. EASA prisideda prie šio proceso su ES ir už ES ribų esančiomis standartizavimo institucijomis ir kitomis specializuotomis institucijomis. Elektrinių vertikalaus kilimo ir tūpimo lėktuvų ir bendrosios aviacijos standartai rengiami bendradarbiaujant su pramonės atstovais ir tarptautinėmis aviacijos organizacijomis, kad būtų užtikrinamas jungčių, esančių oro uostuose už Europos Sąjungos ribų, sąveikumas. Didelių lėktuvų standartizavimo veikla nevykdoma, nes, skirtingai nei elektrinių vertikalaus kilimo ir tūpimo lėktuvų ir bendrosios aviacijos atvejais, kol kas dar nevykdomi jokie didelių elektrinių ar hibridinių lėktuvų sertifikavimo projektai. 3.5. Duomenų ir valdymo sistemos kūrimas siekiant efektyvaus elektromobilumo ekosistemos veikimo Norint diegti naujas paslaugas ir produktų savybes, be kurių negalimas masinis naudojimas rinkoje, svarbu, ypač elektromobilumo srityje, kad būtų aukštos kokybės duomenų ir kad jie būtų pasiekiami. Rinkoje, kuri apima milijonus transporto priemonių ir įkrovimo punktų, būtina veiksmingai sujungti naudotojus ir infrastruktūrą, teikiant vientisus prie naudotojų pritaikytus sprendimus. Komisija kartu su valstybėmis narėmis teikia pagalbą įgyvendinant duomenų apie alternatyviųjų degalų įkrovimo ir (arba) papildymo punktus ir unikalių identifikavimo kodų, susijusių su elektromobilumo dalyviais, rinkimo pagalbinį veiksmą (PSA IDACS), siekdama pagerinti duomenų apie alternatyviųjų degalų infrastruktūrą rinkimą, nustatyti kitus galimus poreikius ir patobulinti naujų skaitmeninių paslaugų kūrimą sudarant palankesnes sąlygas verslui dalytis duomenimis su valdžios sektoriumi (B2G), verslu (B2B) ir vartotojais (B2C). Dabar pagrindiniais duomenimis apie alternatyviųjų degalų infrastruktūrą, pvz., apie jų vietą ar prieinamumą, dažnai nesidalijama arba jie nepasiekiami. Šie duomenys turi būti pagal poreikį kuriami ir lengvai bei nemokamai pasiekiami naudojant bendrą duomenų architektūrą. Todėl įkrovimo ir degalų papildymo infrastruktūra turi būti pajėgi apdoroti būtinuosius duomenų reikalavimus per sąveikią duomenų infrastruktūrą, sudarančią sąlygas dalytis duomenimis viešojo intereso labui. Šiuo pagrindu vartotojams gali būti teikiamos pažangios skaitmeninės paslaugos, taip atveriant naujas verslo galimybes ir tuo pačiu sudarant sąlygas gerėti naudotojų patirtims. Tai akivaizdu kalbant apie kainų duomenis: elektra varomų automobilių naudotojai prieš fiziškai atvykdami į bet kurį įkrovimo punktą, turėtų žinoti, kiek jiems teks mokėti, kad galėtų priimti pagrįstą sprendimą, atitinkantį jų poreikius. Be to, skaidrus dalijimasis duomenimis apie kainas leis palaikyti sąžiningas e. tarptinklinio ryšio kainas visoje ES. Naujų paslaugų, kurias teikiant pagerės bendra alternatyvių degalų infrastruktūros kokybė ir patogumas, sukūrimas labai priklausys nuo to, kiek atviri bus visoje ekosistemoje sugeneruoti duomenys (pvz., kiek prieinami transporto priemonėje esantys duomenys), ir nuo galimo junglumo su duomenimis iš kitų sektorių, tokių kaip elektroninė prekyba, draudimas, bankininkystė ar telekomunikacijos. Europos alternatyviųjų degalų stebėjimo centras (EAFO) jau dabar internetu teikia svarbius duomenis apie alternatyviųjų degalų infrastruktūrą, be kita ko, rodydamas juos interaktyviame žemėlapyje, ir daug dėmesio skiria politikos stebėsenai. Ateityje jo funkcionalumas bus tobulinamas, be kita ko, įtraukiant naująją Žinių valdžios institucijoms platformą (žr. 3.2 skirsnį) ir vartotojų informacijos skiltį. Be to, EAFO gali tapti bendru Europos prieigos punktu, kuriame būtų teikiami ir pakartotinai panaudojami tikralaikiai duomenys, susiję su alternatyviųjų degalų infrastruktūra. Svarbu tai, kad elektromobilumo duomenų ekosistema taip pat apima privačią įkrovimo infrastruktūrą, būtent įkrovimo punktus gyvenamosios paskirties ir biurų pastatuose, oro uostuose ar autobusų parkuose. Labai svarbu įdiegti tinkamas duomenų stebėjimo sistemas ir jais keistis tarp viešosios ir privačiosios įkrovimo infrastruktūros ir elektros tinklo, kad būtų sukurta nuosekli technologinė sistema, visų pirma siekiant sudaryti išmanaus ir dvikrypčio įkrovimo (V2G) galimybę, kuri itin svarbi į tinklą integruojant elektromobilius. Todėl būtina skubiai užtikrinti, kad, naudojant naująją alternatyviųjų degalų infrastruktūrą Europoje, būtų galima perduoti tikralaikę informaciją ir taip sudaryti palankesnes sąlygas naujoms skaitmeninėms paslaugoms ir elektromobilių integracijai į tinklą. Todėl reikia sudaryti vienodas sąlygas Europos mastu, remiantis bendromis technologinėmis ypatybėmis ir rinkos valdymo taisyklėmis, kurios būtų pagrindas lanksčiai ir atspariai duomenimis pagrįstai ekosistemai. Pagrindiniai išmanios duomenų ekosistemos kūrimo ir jos valdymo sistemos elementai yra šie: ·skaitmeniniu būdu sujungta įkrovimo infrastruktūra, kurią įdiegus galima naudotis išmaniomis ir dvikryptėmis (V2G) įkrovimo paslaugomis ir kuri tuo tikslu gali būti lengvai atnaujinama; ·įkrovimo infrastruktūra, aprūpinta reikiamu aparatinės ir programinės įrangos komponentu, atitinkanti aktualius standartus ir užtikrinanti sąveikios informacijos srautą į galines struktūras ir kitiems rinkos dalyviams; ·galimybė naudotis esminiais, apibrėžtų tipų duomenimis, leidžianti kurti naujas paslaugas (be kita ko, tiksliosios lokalizacijos, užsakymo, mokėjimo ir sąžiningo sąskaitų pateikimo procesus), kuriomis, tikimasi, bus patenkinti skirtingų tipų transporto priemonių (pvz., tiek lengvųjų transporto priemonių, tiek sunkiųjų transporto priemonių) naudotojų poreikiai; ·suderintų ir patogių mokėjimo sprendimų, įskaitant ad hoc ir sutartimis grindžiamus mokėjimo modelius, įgyvendinimas atsižvelgiant į tai, ko konkrečiai reikia elektromobilumo paslaugų teikėjams, kurių pastangomis veikia kasdienius naudotojų poreikius tenkinantys elektroniniai tarptinklinio ryšio tinklai,; ·reikalingų duomenų aspektų (agregavimo, kokybės, bendrinimo, pakartotinio naudojimo ir kt.) apibrėžimas, kad būtų galima kurti pažangias skaitmenines paslaugas, taip pat įvairių ekosistemoje veikiančių rinkos dalyvių vaidmenų ir atsakomybės žemėlapis.