Pasiūlymas Tarybos direktyva kuria valstybės narės įpareigojamos išlaikyti privalomąsias žalios naftos ir (arba) naftos produktų atsargas {SEC(2008) 2858} {SEC(2008) 2859} /* KOM/2008/0775 galutinis - CNS 2008/0220 */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 26.2.2009 KOM(2008) 775 galutinis/2 2008/0220 (CNS) CORRIGENDUMAnnule et remplace le document COM(2008)775 final du 13.11.2008.Concerne toutes les versions linguistiques. Pasiūlymas TARYBOS DIREKTYVA kuria valstybės narės įpareigojamos išlaikyti privalomąsias žalios naftos ir (arba) naftos produktų atsargas (pateikta Komisijos) {SEC(2008) 2858}{SEC(2008) 2859} AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS PASIūLYMO APLINKYBėS Pasiūlymo pagrindas ir tikslai 2007 m. kovo mėnesį vykusiame Europos Vadovų Tarybos posėdyje buvo pabrėžta, kad reikia užtikrinti patikimą visos Europos Sąjungos ir kiekvienos valstybės narės aprūpinimą naftos produktais, sukuriant mechanizmą, leidžiantį veiksmingai reaguoti į krizes. Taryba pabrėžė, kad dabartinėmis aplinkybėmis būtina iš naujo apsvarstyti Bendrijos naftos atsargų saugojimo mechanizmus, ir daugiau dėmesio skyrė naftos atsargų krizės atveju klausimui ir pabrėžė suderinimo su Tarptautinės energijos agentūros krizės mechanizmu svarbą. Europos Vadovų Tarybos nurodytos gairės atitinka Komisijos poziciją, pagal kurią dabartinės sistemos trūkumus reikia ištaisyti. Nors iki šiol visų valstybių narių sistemos krizių atveju sugebėjo tiekti reikiamą naftos kiekį ir Europos Teisingumo Teismas nė vienos tų sistemų neįvertino kaip netinkamos, dėl konkrečiais atvejais nustatytų pažeidimų skaičiaus ir pobūdžio kyla abejonių dėl dabartinės praktikos tinkamumo, ypač, jei atsižvelgiama į netiesioginius dabartinės sistemos neveiksmingumo įrodymus, gautus, pavyzdžiui, Tarptautinei energetikos agentūrai ir (arba) Komisijai atlikus įvertinimus. Dabartinės sistemos analizė parodė, dėl kokių jos trūkumų tinkamas sistemos veikimas galėtų sutrikti tiekimui nutrūkus. Tikėtina, kad skubiais atvejais reikiamo atsargų kiekio dabartinės sistemos sutelkti ir tiekti nesugebėtų. Europos Sąjunga taip pat nėra parengusi koordinuotos veiksmų tvarkos, todėl realiai sprendimus ir veiksmingas priemones, kurios krizės atveju yra esminės, greitai priimti labai sunku. Taip pat pageidautina, kad būtų geriau prisiderinta prie tarptautiniu mastu pripažįstamų TEA taisyklių, nes tai leistų Bendrijos turimas atsargas geriau panaudoti TEA veiklai. Minėti trūkumai krizės atveju sistemai neleistų pasiekti laukiamų rezultatų, o tai sukeltų didelių ekonominių nuostolių. Kadangi nafta ekonomikai ir šiuolaikinei visuomenei labai svarbi, tokie nuostoliai, kaip matoma iš poveikio įvertinimo, būtų milžiniški. Todėl esant tokiai padėčiai laukti, kad tai patvirtintų realūs faktai, būtų neatsakinga. Be to, dabartinė sistema yra ydinga, nes mažiau patikimas sistemas turinčios valstybės narės naudojasi patvaresnes sutartis turinčiomis valstybėmis. Visgi dėl šios priežasties pasirengimas skubiems atvejams visos Europos Sąjungos mastu tampa neveiksmingas. Bendras teisės aktų persvarstymo tikslas – optimizavus valstybių narių administracines prievoles sustiprinti sistemą. Reagavimo susidarius ekstremalioms situacijoms sistema turi geriau atitikti Europos Sąjungos poreikius, būti pajėgesnė veiksmingiau ir visiškai koordinuotai reaguoti nutrūkus naftos tiekimui. Bendrosios aplinkybės Nafta yra svarbiausias Europos Sąjungos energetinis išteklius. Ekonomika labai smarkiai priklauso nuo jos tiekimo tęstinumo, patikimumo ir kainos. Kadangi nuo naftos tiekimo jau dabar labai priklauso importas ir ta priklausomybė didėja, patikimas jos tiekimas yra nepaprastai svarbus. Europos Sąjunga turi gebėti neutralizuoti arba bent sumažinti neigiamas galimų tiekimo sutrikimų pasekmes. Iš patirties žinoma, kad lengviausias ir greičiausias būdas į naftos produktų stokojančią rinką pateikti didelį papildomą naftos ir jos produktų kiekį yra naftos produktų atsargų panaudojimas, leidžiantis sumažinti naftos trūkumą ir neigiamą poveikį ekonomikai. Aprūpinimo nafta sutrikimų pavojus pastaraisiais metais padidėjo dėl kelių priežasčių. Dėl dabartinių pasaulinių tendencijų ir vidinių pokyčių Europos Sąjungoje (keliais etapais prisijungė naujų valstybių narių, užbaigtas vidaus rinkos kūrimas, ėmė mažėti vidaus gamyba ir pan.) Bendrijos teisės aktus dėl atsargų, kurie buvo priimti prieš 40 metų, reikia atnaujinti. 2002 m. Komisija pateikė direktyvos pasiūlymą, kuriuo buvo siūloma valstybių saugomų atsargų kiekį padidinti iki 120 dienoms reikalingo kiekio, ir leisti Europos Sąjungai priimti sprendimus dėl tų atsargų paskirstymo ne tik krizės atveju, bet ir kilus tikėtinam pavojui, kad rinkos padėtis gali pavojingai pasikeisti. Komisijos pasiūlymas sulaukė stipraus Europos Parlamento ir Tarybos pasipriešinimo, todėl Komisija jį atsiėmė. Galiojančios pasiūlymo srities nuostatos - 2006 m. liepos 24 d. Tarybos direktyva 2006/67/EB, įpareigojanti valstybes nares išlaikyti privalomąsias žalios naftos ir (arba) naftos produktų atsargas, OL L 217, 2006 8 8, p.8. - 1968 m. gruodžio 20 d Tarybos Sprendimas 68/416/EEB dėl atskirų tarpvyriausybinių susitarimų, susijusių su valstybių narių įsipareigojimu išlaikyti privalomąsias žalios naftos ir (arba) naftos produktų atsargas, sudarymo ir įgyvendinimo, OL L 308, 1968 12 23, p. 19. - 1973 m. liepos 24 d. Tarybos Direktyva dėl priemonių žalios naftos ir naftos produktų tiekimo sunkumų padariniams sušvelninti, OL L 228, 1973 8 16, p.1. - Siūloma direktyva trys paminėti teisės aktai būtų pakeisti. Direktyva 2006/67/EB, parengta kaip kodifikuota redakcija, kuria buvo pakeista Tarybos direktyva 68/414/EEB ir ją iš dalies keičianti Direktyva 98/93/EB. Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Šis pasiūlymas visiškai dera su Europos Sąjungos tikslais, ypač su vidaus rinkos sukūrimo tikslais, valstybių narių solidarumo principu ir su harmoningu ekonomikos augimu bei kainų stabilumu pagrįsta tvaria Europos plėtra. Jis taip pat dera su klimato ir energetikos politika, kurios viena pagrindinių dalių pagrįsta patikimu energijos tiekimu. KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMAS Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Konsultacijų metodai, pagrindiniai tiksliniai sektoriai ir bendras respondentų apibūdinimas 2008 m. balandžio ir birželio mėnesiais buvo organizuotos viešosios konsultacijos, siekiant sužinoti visų suinteresuotųjų šalių nuomonę dėl teisės aktų, reglamentuojančių apsirūpinimą naftos produktų atsargomis, persvarstymo galimybės. Konsultacijos buvo organizuotos remiantis dokumentu, kuriame išdėstytos pagrindinės Komisijos manymu spręstinos dabartinės sistemos problemos, ir kuriame pateikti pasiūlymai, kaip būtų galima iš dalies pakeisti galiojančius teisės aktus. Be keleto sektoriaus įmonių ir asociacijų, nuomonę taip pat pateikė 17 valstybių narių. Be viešųjų konsultacijų internetu taip pat buvo surengtos suinteresuotųjų šalių diskusijos Aprūpinimo naftos produktais grupėje ir Iškastinio kuro forume (Berlyno forumas). Su valstybėmis narėmis, suinteresuotosiomis šalimis ir išorės ekspertais, be šių organizuotų diskusijų, taip pat konsultuotasi neformaliuose susitikimuose. Daug vertingos informacijos ir išorės ekspertų vertinimų taip pat sulaukta iš TEA. Atsakymų santrauka ir kaip į juos atsižvelgta Dauguma suinteresuotųjų šalių konsultacijoms pateiktame dokumente išdėstytiems teisės aktų persvarstymo tikslams pritarė. Tikslams sumažinti administracinę naštą, nustatyti nuoseklią veiksmų skubiais atvejais tvarką, papildančią TEA nustatytą tvarką, bei sustiprinus patikrinimus ir kontrolę užtikrinti, kad būtų geriau laikomasi teisės aktų, pritarė visi. Tačiau dėl pasiūlymų pagerinti atsargų prieinamumą suinteresuotųjų šalių – valstybių narių ir verslo – nuomonės išsiskyrė. Kai kurios suinteresuotosios šalys primygtinai tvirtino, kad visas atsargas turėtų saugoti valstybė, kad tų atsargų prieinamumas būtų optimalus, kitų šalių nuomone, valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė pačioms reguliuoti savo sistemą pagal savo specifinius poreikius. Dauguma suinteresuotųjų šalių nepritarė griežtam fiziniam privalomųjų ir komercinių atsargų naftos atsargų atskyrimui, ir teigiamai vertino mišrų atsargų saugojimą (privalomųjų ir komercinių naftos atsargų laikymą tuose pačiuose įrenginiuose arba net tose pačiose cisternose), siekiant optimizuoti išlaidas ir geografinį pasiskirstymą. Tačiau buvo pabrėžta atskiros apskaitos ir griežtos kontrolės svarba, siekiant užtikrinti, kad privalomosios naftos atsargos, laikomos su kitomis atsargomis, nebūtų naudojamos komerciniais tikslais. Ekspertų žinių kaupimas ir pritaikymas Atliekant poveikio įvertinimą ir rengiant teisės akto projektą buvo pasitekti ekspertai, su kuriais 2007 ir 2008 m. buvo bendradarbiaujama formaliose ir neformaliose konsultacijose ir susitikimuose. Aprūpinimo naftos produktais grupės nariai atsakė į tikslinių klausimynų klausimus: vienas klausimynas buvo skirtas privalomųjų naftos atsargų sudėties ir prieinamumo klausimams, kitas – išteklių, naudojamų išlaikyti privalomąsias naftos atsargas laikantis galiojančių teisės aktų, klausimams. Rengiant poveikio įvertinimą ir teisės akto pasiūlymą išorės rangovų paslaugomis nesinaudota. Poveikio vertinimas Prie šio pasiūlymo pridedamame poveikio įvertinime pateikti keturi apsvarstyti variantai. Išvados yra tokios: 0 variantas. Veiksmų nesiimama Pasirinkus šį variantą tinkamas Europos Sąjungos pasirengimas veikti ekstremaliomis situacijomis nebūtų užtikrintas, o tai būtų pavojinga, nes tikėtina, kad ateityje tiekimo trukdžiai gali tapti dažnesni ir rimtesni. 1 variantas. Dabartinės kontrolės ir koordinavimo sistemos mechanizmo stiprinimas Pasirinkus šį variantą galiojančios nuostatos dėl atsargų nebūtų keičiamos, tačiau būtų sustiprinta valstybės atliekama privalomųjų atsargų prieinamumo ir ekstremalių situacijų mechanizmų kontrolė. Tam tikras patobulinimas būtų pasiektas, tačiau tai neleistų pašalinti visų dabartinių trūkumų ir sukurti patvarios ir nuoseklios sistemos visoje Europos Sąjungoje. Sustiprinus kontrolę būtų įmanoma lengviau nustatyti neatitikimo reikalavimams atvejus, bet nebūtų sudaryta sąlygų esminėms atsargų nepakankamumo problemoms spręsti 2 variantas. Centralizuotos Bendrijos sistemos sukūrimas ir reikalavimo, kad privalomosios naftos atsargos būtų valstybės nuosavybė, nustatymas Pasirinkus šį variantą 90 dienų poreikius atitinkančios privalomosios naftos atsargos priklausytų valstybei, jas administruotų Europos Sąjungos kontroliuojama agentūra, o komercinės atsargos būtų atskirtos. Susidarius ekstremalioms situacijoms atsargomis naudotis būtų įmanoma, tačiau kai kuriais mišrių atsargų saugojimo privalumais (automatišku atsargų rotavimu, nedideliu atstumu tarp saugomu atsargų ir vartotojų ) pasinaudoti nebebūtų įmanoma. Pasirinkus šį variantą dabartinės daugumos valstybių narių sistemos būtų iš esmės pakeistos ir tam prireiktų daug valstybės lėšų. Toks metodas būtų nepateisinamas, atsižvelgiant į ankstesnes krizes, ir nesuderinamas su proporcingumo bei subsidiarumo principu. 3 variantas. Specialiųjų Europos Sąjungos privalomųjų naftos atsargų sutelkimas, pasinaudojant dabartine sistema, ją pertvarkius Pareikalavus valstybių narių išlaikyti privalomąsias atsargas, kurių dalis priklausytų vyriausybei arba agentūrai (specialiosios atsargos), būtų sutelkta daugiau atsargų krizės atvejams. Net daug mažiau nei 90 dienų poreikius atitinkančių atsargų pakaktų tokio masto, kaip jau buvo kilusios, krizėms įveikti. Pasirūpinti sukaupti likusią privalomųjų naftos atsargų dalį būtų palikta laisvai valstybių narių nuožiūrai. Toks variantas būtų artimas daugumos valstybių narių dabar taikomam variantui. Taip užtikrinama pakankama apsauga nutrūkus naftos tiekimui, o kartu pagal proporcingumo principą valstybėms paliekama laisvė priimti sprendimus. TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAI Siūlomų veiksmų santrauka Nors akivaizdu, kad Komisija palankiausiai vertina 3 variantą, pasikonsultavus su suinteresuotosiomis šalimis ir atlikus poveikio vertinimą, matyti, kad nustatyti prievolės telkti specialiąsias atsargas ji kol kas negali. Todėl jos pasiūlymas parengtas minėto varianto pagrindu, tačiau specialiųjų atsargų telkimas kol kas paliekamas valstybių narių nuožiūrai. Pateiktas kontrolės stiprinimo taisyklių pasiūlymas, o atsargoms keliamų kriterijų nesilaikymo atvejais bus parengta metinė ataskaita, kurioje bus nustatyta jų patalpinimo vieta ir savininkas, siekiant užtikrinti visišką atsargų prieinamumą. Nustatyta persvarstymo sąlyga Komisijai leis praėjus tam tikram laikotarpiui nustatyti, ar specialiųjų atsargų nesutelkusios valstybės narės, taiko kitus pakankamai patikimus metodus. Kad iš specialiųjų produktų sudarytos privalomosios naftos atsargos būtų sukurtos ir tvarkomos vyriausybės arba agentūros – labai pageidautina, ypač siekiant šiuo pasiūlymu valstybių narių privalomųjų atsargų kaupimo įpareigojimus kuo labiau priderinti prie TEA nustatytų įpareigojimų. Atlikus tokį priderinimą, Bendrijos naftos atsargų sistema taps nuoseklesnė ir leis geriau bendradarbiauti su TEA. Be to, valstybėms narėms bus lengviau laikytis įpareigojimų ir bus galima sumažinti administracinę naštą, kuri dėl valstybių narių įsipareigojimų Europos Sąjungai ir TEA yra dvigubai didesnė. Tačiau priderinimas galimas ir nustatant lankstesnius specialiuosius atsargų saugojimo praktikos reikalavimus. Siekiant išlaikyti tinkamą pusiausvyrą, privalomąsias naftos atsargas bent iš dalies turėtų saugoti ir tvarkyti valstybė, kaip tai daro JAV, Japonija ir Korėja. Be to, remiantis siūlomu teisės aktu valstybėms narėms bus leista veikti lanksčiau nustatant privalomųjų atsargų įpareigojimų įgyvendinimo tvarką. Joms bus suteikta galimybė kitą valstybę narę įgalioti įgyvendinti kai kurias privalomųjų atsargų saugojimo užduotis. Beje, jei valstybės narės nuspręs įpareigoti įmones saugoti privalomąsias atsargas, tos įmonės galės šią užduotį patikėti centrinei saugyklai. Tokiu atveju bus užkirstas kelias galimai diskriminacijai tarp skirtingoms kategorijos priklausančių ūkinės veiklos vykdytojų ir išspręsti įsipareigojimų perleidimo sutarčių bei ribojančių dvišalių susitarimų problemą. Projekte nustatomos TEA veiksmų atveju taikytinos taisyklės ir tvarka, bei esant ekstremalioms situacijoms, kai tokie veiksmai nenumatyti, taikytinos taisyklės ir tvarka. Europos Sąjunga galės veiksmingiau dalyvauti TEA veiksmuose. TEA priklausančios valstybės narės galės dalyvauti, neprašydamos Komisijos leidimo, o Komisija koordinuos TEA nepriklausančių valstybių narių dalyvavimą. Be to, remiantis siūlomomis taisyklėmis Komisijai bus leista atlikti privalomųjų naftos atsargų auditus ir patikrinimus arba juos užsakyti. Teisinis pagrindas Teisinis pasiūlymo pagrindas – Europos bendrijos steigimo sutarties 100 straipsnis. Subsidiarumo principas Bendrijos veiksmais pasiūlymo tikslus geriau pasiekti bus galima dėl šių priežasčių. Energija yra visuomenės turtas: atsižvelgiant į tai, kad sukurta vidaus rinka, galimybė naudotis krizės atveju suteikiamomis atsargomis negali būti apribota vienos atskiros šalies naudai. Vidaus rinkos sukūrimu užtikrinama, kad joje esančias atsargas būtų galima laisvai įsigyti visoje Europos Sąjungoje. Atsargų pateikimo naudoti nauda skiriama visai Europos Sąjungai, o ne vienai atskirai valstybei. Todėl, valstybėms narėms priėmus labai skirtingus ekstremalių situacijų valdymo mechanizmus, užtikrinančius nevienodą pasirengimo ir patikimumo lygį, kyla pavojus, kad tie mechanizmai bus nepakankamai veiksmingi ir kils problemų dėl parazitiško elgesio. Kadangi naftos produktų rinka yra tarptautinio masto, bet koks naftos tiekimo sutrikimas, kilęs vienoje valstybėje narėje, keliose valstybėse narėse ar trečiojoje šalyje, daro poveikį visoms valstybėms narėms. Be to, kadangi vidaus rinkoje visų valstybių ūkiai yra labai susiję, kiekvienos valstybės narės pasirengimo ekstremalioms situacijoms lygis darys poveikį bendram Europos Sąjungos pasirengimo lygiui. Mažiausius reikalavimus nustačius visos Europos Sąjungos mastu, būtų lengviau imtis prevencinių veiksmų ir atsilaikyti prieš krizes. Reikėtų taip pat priminti, kad TEA, kuri įgaliota imtis priemonių pasaulinės krizės atveju, priklauso ne visos valstybės narės. Komisija Agentūros darbe dalyvauja, tačiau visa Europos Sąjunga TEA veikloje galėtų dalyvauti tik pasitelkus Bendrijos mechanizmą, kuriam priklausytų ir TEA nepriklausančios valstybės narės. Todėl koordinavimas yra tinkamiausias būdas aukštam Europos Sąjungos aprūpinimo nafta patikimumo lygiui išlaikyti. Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl toliau nurodytos (-ų) priežasties (-čių). Šiuo pasiūlymu neviršijama tai, kas būtina šiems tikslams pasiekti. Valstybėms narėms ir toliau bus leidžiama laisvai nustatyti privalomųjų atsargų įpareigojimų įgyvendinimo tvarką ir atsargų sudėtį, atsižvelgiant į geografinę jų padėtį, naftos perdirbimo pajėgumus ir kitus svarbius rodiklius. Pasiūlymu nenustatomas reikalavimas valstybėms narėms pateikti išsamias su atsargų saugojimu susijusias nuostatas. Jame apsiribojama privalomosioms naftos atsargoms taikomų kriterijų nustatymu. Tam tikromis pasiūlymo nuostatomis valstybėms narėms ir ūkinės veiklos vykdytojams tenkančią administracinę naštą siekiama palengvinti. Pasirinkta priemonė Siūloma(-os) priemonė(-ės): direktyva. Siūloma priemonė – direktyva, kurią privalo įgyvendinti valstybės narės. Direktyva yra tinkama priemonė, nes joje aiškiai apibrėžiami siektini tikslai; kartu valstybėms narėms leidžiama pakankamai laisvai įgyvendinti direktyvą, kuo geriau atsižvelgiant į konkrečias savo aplinkybes. POVEIKIS BIUDžETUI Pasiūlymu Bendrijos biudžetui daromas poveikis bus ribotas. Tai bus išlaidos už informacinių technologijų priemones ir, jei Komisija nuspręs, privalomųjų naftos atsargų auditų arba patikrinimų išlaidos. Pasiūlymu esminio tiesioginio ir neišvengiamo poveikio valstybių narių biudžetui neturėtų būti padaryta. PAPILDOMA INFORMACIJA Supaprastinimas ES privalomųjų naftos atsargų ir jų panaudojimų taisyklių teisinis pagrindas paremtas trimis atskirais teisės aktais. Jie, priėmus šį pasiūlymą, būtų pakeisti vienu bendru teisės aktu. Šiuo pasiūlymu atsargų saugojimo reikalavimai labiau priderinami prie TEA nustatytų reikalavimų ir taip kartu supaprastinamos valstybių narių administracinės procedūros. Peržiūros nuostata Praėjus trejiems metams Komisija gali pasiūlyti, kad dalis visų valstybių narių privalomųjų atsargų privaloma tvarka priklausytų vyriausybei arba agentūrai. 2008/0220 (CNS) Pasiūlymas TARYBOS DIREKTYVA kuria valstybės narės įpareigojamos išlaikyti privalomąsias žalios naftos ir (arba) naftos produktų atsargas EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100 straipsnį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[1], atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[2] atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[3], pasikonsultavusi su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu[4], kadangi: (1) Aprūpinimas žalia nafta ir naftos produktais Bendrijai išlieka labai svarbus, ypač transporto ir chemijos pramonės sektoriams. (2) Dėl didėjančios gamybos koncentracijos, naftos išteklių mažėjimo ir didėjančio naftos produktų vartojimo pasaulyje aprūpinimo nafta sutrikimų pavojus didėja. (3) Europos Vadovų Tarybos pabrėžė, kad reikia geriau užtikrinti patikimą visos Europos Sąjungos ir kiekvienos valstybės narės aprūpinimą naftos produktais, įskaitant Bendrijos naftos atsargų saugojimo mechanizmų persvarstymą, ypač klausimų, susijusių su tiekimu krizės atvejais[5]. (4) Siekiant šio tikslo taip pat būtina labiau suderinti Bendrijos sistemą ir Tarptautinės energetikos agentūros (toliau – TEA) parengtą sistemą. (5) Pagal 2006 m. liepos 24 d. Tarybos direktyvą 2006/67/EB, įpareigojančią valstybes nares išlaikyti privalomąsias žalios naftos ir (arba) naftos produktų atsargas[6], atsargų kiekis apskaičiuojamas pagal vidutinį kasdieninį suvartojimą šalyje per praeitus kalendorinius metus. Kita vertus 1974 m. lapkričio 18 d. Susitarimu dėl tarptautinės energetikos programos (toliau – TEA susitarimas) reikalaujamos atsargos apskaičiuojamos pagal grynąjį importuotos naftos ir naftos produktų kiekį. Dėl šios priežasties ir kitų skaičiavimo metodikos skirtumų, būtina privalomųjų atsargų skaičiavimo bei Bendrijos privalomųjų atsargų kiekio nustatymo metodiką, siekiant ją kuo labiau priderinti prie TEA susitarimo įgyvendinimo metodikos. (6) Naftos gavyba šalyje gali savaime padidinti tiekimo patikimumą ir pateisinti mažesnes už kitų valstybių narių privalomąsias naftos atsargas. Tokia nukrypti leidžianti nuostata visgi negali iš esmės pakeisti Direktyvoje 2006/67/EB nustatytų privalomųjų atsargų saugojimo įpareigojimų. Atsižvelgiant į tai, kai kurių valstybių narių privalomųjų atsargų saugojimo įpareigojimai turėtų būti nustatyti pagal šalies sunaudojamą naftos kiekį, o ne pagal importuotą kiekį. (7) 2007 m. kovo 8–9 d. Briuselyje vykusiai Europos Vadovų Tarybai pirmininkavusios valstybės narės išvadose pabrėžiama, kad poreikis nustatyti integruotą energetikos politiką, suderinant Europos ir valstybių narių mastu taikomas priemones, Bendrijai tampa vis svarbesnis ir skubesnis[7]. Todėl labai svarbu kuo labiau suderinti skirtingose valstybėse narėse naudojamus atsargų saugojimo mechanizmus. (8) Naftos atsargų prieinamumas ir energijos tiekimo patikimumas valstybių narių ir Bendrijos saugumui labai svarbūs. Centralizuotų atsargas saugančių įstaigų ar tarnybų įsteigimas Bendrijoje leidžia iš dalies pasiekti šių tikslų. Siekiant, kad konkrečios valstybės narės galėtų kuo geriau pasinaudoti savo šalies teisės aktais, nustatydamos savo centrinių saugyklų statusą ir kartu apribodamos dėl šios veiklos galutiniams vartotojams tenkančias išlaidas, dabartinėmis sąlygomis, kai naftos atsargos gali būti saugomos bet kurioje Bendrijos vietoje ir jas gali saugoti bet kokia tuo tikslu įsteigta centralizuota įstaiga ar tarnyba, tereikia, kad pelno siekimo paskirtis būtų draudžiama. (9) Atsižvelgiant į Bendrijos teisės aktais dėl naftos atsargų siekiamus tikslus, atsiradusį kai kurių valstybių narių susirūpinimą dėl saugumo ir siekį padidinti valstybių narių solidarumo mechanizmo tikslumą ir skaidrumą, centrinių saugyklų, veikiančių be tarpininkų, veiklos vietą reikėtų apriboti vienos valstybės teritorija. (10) Naftos atsargas turėtų būti leidžiama laikyti bet kurioje Bendrijos teritorijos vietoje. Todėl ūkinės veiklos vykdytojams, įpareigotiems saugoti atsargas, turi būti leista šios užduoties patiems neatlikti, o ją perduoti kuriai nors centrinei saugyklai. Be to, jei toks liberalizavimas būtų atliktas už saugojimo paslaugas mokamą atlygį apribojant iki laisvai Bendrijos teritorijoje pasirinktos centrinės saugyklos suteiktų paslaugų sąnaudų dydžio, diskriminacinės praktikos pavojus nacionaliniu lygmeniu būtų sumažintas. (11) Valstybės narės turėtų užtikrinti visišką visų atsargų, už kurių saugojimą jos atsakingos pagal Bendrijos teisės aktus, prieinamumą. Siekiant užtikrinti tokį prieinamumą, atsargų nuosavybės teisė neturėtų būti kaip nors suvaržyta ar apribota. Įmonių, kurioms gresia su jų kapitalu susijusios vykdomosios procedūros, naftos produktų atsargos neturėtų būti įtraukiamos. Nustačius įpareigojimas saugoti atsargas ūkinės veiklos vykdytojui, įmonei taikoma likvidavimo procedūra arba sudarytas susitarimas su kreditoriais, gali būti įvertinta kaip minėta grėsmė. (12) Dėl ekstremalių situacijų politikos įgyvendinimo bei nacionalinių atsargų saugojimo mechanizmų suderinimo poreikių ir būtinybės remtis tikslesniais duomenimis apie atsargų kiekį krizės atveju, valstybėms narėms ir Bendrijai būtinos stipresnės šių atsargų kontrolės priemonės. (13) Jei didelė dalis atsargų priklausytų valstybėms narėms arba nacionalinių valdžios institucijų įsteigtoms centrinėms saugykloms, būtų galima padidinti bent jau minėtos atsargų dalies kontrolės ir skaidrumo lygį. (14) Siekiant sustiprinti naftos tiekimo patikimumą Bendrijoje, valstybių narių ar centrinių saugyklų įsigytų atsargų, vadinamų specialiosiomis atsargomis, sukauptų valstybėms narėms priėmus sprendimus, kiekis turėtų atitikti realius poreikius krizės atveju. Be to, turėtų būti nustatytas specialus tokių atsargų juridinis statusas, kad tos atsargos krizės atveju būtų prieinamos be apribojimų. Tuo tikslu susijusios valstybės narės turėtų priimti priemones, reikalingas minėtoms atsargoms besąlygiškai apsaugoti nuo priverstinių priemonių. (15) Kiekį, kuris turėtų priklausyti centrinėms saugykloms arba valstybėms narėms, tuo etapu nepriklausomai savo nuožiūra turėtų nustatyti kiekviena susijusi valstybė narė. (16) Kadangi reikia padidinti kontrolės ir skaidrumo lygį, būtina valstybių narių pareikalauti prisiimti didesnius privalomųjų atsargų, kurios nelaikomos specialiosiomis atsargomis, priežiūros įsipareigojimus ir kai kuriais atvejais sugriežtinti įsipareigojimus informuoti apie priemones, kuriomis užtikrinamas privalomųjų atsargų prieinamumas, ir apie nuostatų dėl atsargų išlaikymo raidą. (17) Direktyvoje 2006/67/EB iš esmės buvo suteikta galimybė sutelkti ir tvarkyti naftos atsargas kiekvienos valstybės narės lygmeniu, tačiau joje nenustatytas reikalavimas atskirai tvarkyti atsargų apskaitą, kai tos atsargos laikomos kartu su į prekybai skirtomis atsargomis arba kai tai pagrįsta veiklos poreikiais. Tokiais atvejais reikėtų padidinti atsargų tvarkymo skaidrumą. (18) Suvestinių apie atsargas teikimo dažnis ir terminas, per kurį jos turi būti pateiktos, kaip nustatyta Direktyvoje 2006/67/EB, skiriasi nuo naudojamų kitose pasaulio šalyse esančiose įvairiose naftos atsargų sistemose. Europos Parlamentas rezoliucijoje dėl energetikos poveikio makroekonomikai[8] pareiškė palaikąs pasiūlymą informaciją teikti dažniau. (19) Siekiant, kad valstybėms narėms nereikėtų teikti labai daug įvairių rūšių informacijos, šioje direktyvoje apibrėžtoms naftos produktų kategorijoms turėtų būti taikomas ************* Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. ****** dėl energetikos statistikos. (20) Siekiant užtikrinti patikimesnį naftos tiekimą, išsamiau informuoti rinkas, suteikti vartotojams daugiau pasitikėjimo dėl naftos atsargų ir optimaliai panaudoti informacijos perdavimo priemones, reikia numatyti, kad nuostatas dėl statistinių duomenų rinkimo ir jų pateikimo vėliau būtų galima iš dalies pakeisti ar patikslinti. (21) Tais pačiais tikslais būtina parengti ir teikti statistines suvestines ne tik apie privalomąsias bei specialiąsias, bet ir kitas atsargas, bei nustatyti, kad tokios suvestinės būtų teikiamos kiekvieną savaitę. (22) Dažnai į naftos produktus įdedama biokuro ir kai kurių kitų priedų. Šie priedai, apskaičiuojant privalomąsias atsargas ir turimas atsargas, taip pat turėtų įtraukiami į apskaitą. (23) Komisijai teikiamose suvestinėse gali pasitaikyti klaidų ar neatitikimų. Komisijos tarnybų darbuotojams ar įgaliotiesiems asmenims turi būti sudarytos sąlygos patikrinti faktinį atsargų kiekį ir valstybių narių turimus dokumentus. (24) Surinkti ir sukaupti duomenys turėtų būti apdoroti pasitelkiant sudėtingus kompiuterinius ir statistinius metodus, kuriems naudoti reikalingos integruotos procedūros ir priemonės. Todėl Komisija turi būti įgaliota imtis visų tinkamų priemonių, ypač naujų kompiuterinių sistemų sukūrimo. (25) Asmenų apsauga valstybėms narėms tvarkant asmens duomenis reglamentuojama 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/ EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir tokių duomenų laisvo judėjimo[9], o asmenų apsauga Komisijai tvarkant asmens duomenis reglamentuojama 2000 m. gruodžio mėn. 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo[10]. Šiuose teisės aktuose keliamas reikalavimas, kad asmens duomenų tvarkymas būtų teisiškai pagrįstas ir atsitiktinai gauti asmens duomenys būtų sunaikinti nedelsiant. (26) Pageidautina susijusioms valstybėms narėms sudaryti galimybę laikytis įpareigojimų, galinčių kilti pagal taikant TEA susitarimą priimtus sprendimus dėl atsargų pateikimą naudoti arba pagal to susitarimo įgyvendinimo priemones. (27) 1973 m. liepos 24 d. Tarybos direktyvos 73/238/EEB dėl priemonių žalios naftos ir naftos produktų tiekimo sunkumų padariniams sušvelninti[11] nuostatos skirtos sušvelninti naftos ir naftos produktų tiekimo sutrikimų, įskaitant trumpalaikių, pasekmes, dėl kurių naftos ir jos produktų tiekimas galėtų labai sumažėti ir dėl to galėtų kilti didelių sunkumų Bendrijos ekonominei veiklai vykdyti. Panašios priemonės turėtų būti nustatytos šioje direktyvoje. (28) Be to, Direktyva 73/238/EEB siekiama įsteigti konsultacinę tarnybą valstybių narių šioje srityje taikomų ar pasiūlytų priemonių koordinavimui palengvinti. Tokia tarnyba tyrėtų būti numatyta šioje direktyvoje. Reikia, kad visos valstybės narės parengtų planą, taikytiną kilus naftos ir jos produktų tiekimo sutrikimams. Taip pat tikslinga, kad visos valstybės narės parengtų tinkamas krizės atveju taikytinas organizacines priemones. (29) Atsižvelgiant į tai, kad Bendrijos lygmeniu nenustatytas vienodas mažiausias privalomas specialiųjų atsargų kiekis, ir kad šia direktyva nustatoma nemažai naujų mechanizmų, direktyvos taikymas po jos įsigaliojimo turėtų būti įvertintas gana greitai. (30) Šia direktyva reglamentuojami arba pakeičiami visi 1968 m. gruodžio 20 d Tarybos sprendime 68/416/EEB dėl atskirų tarpvyriausybinių susitarimų, susijusių su valstybių narių įsipareigojimu išlaikyti privalomąsias žalios naftos ir (arba) naftos produktų atsargas, sudarymo ir įgyvendinimo[12] nagrinėjami aspektai. Tas sprendimas netenka prasmės. (31) Atsižvelgiant į tai, kad planuojamų veiksmų tikslo – užtikrinti aukštą Bendrijos aprūpinimo nafta patikimumo lygį, pasitelkiant patikimus ir skaidrius mechanizmus, pagrįstus valstybių narių savitarpio solidarumu, kartu laikantis vidaus rinkos ir konkurencijos taisyklių – valstybės narės tinkamai įgyvendinti negali, atsižvelgiant į tikslo mastą ir veiklos poveikį tinkamai jį pasiekti įmanoma Bendrijos lygmeniu, Bendrija gali imtis priemonių, pagal Sutarties 5 straipsnyje nustatytą subsidiarumo principą. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti. (32) Šiai direktyvai įgyvendinti būtinos priemonės turėtų būti priimtos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką[13]. (33) Todėl reikėtų panaikinti direktyvas 73/238/EEB ir 2006/67/EB ir Sprendimą 68/416/EEB, PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis Tikslas Šia direktyva siekiama nustatyti taisykles, kuriomis būtų užtikrintas aukštas Bendrijos aprūpinimo nafta patikimumo lygis, pasitelkiant patikimus ir skaidrius mechanizmus, pagrįstus valstybių narių savitarpio solidarumu, kuriomis būtų išlaikytos privalomosios žalios naftos ir (arba) naftos produktų atsargos bei įdiegtos procedūrinės priemonės rimtoms tiekimo problemoms spręsti. 2 straipsnis Apibrėžtys Šioje direktyvoje: a) „ataskaitiniai metai“: vartojimo arba importo duomenų, naudotų apskaičiuojant atitinkamai reikalingų ir turimų atsargų kiekį konkrečiu metu, kalendoriniai metai; b) „priedai“ : į produktą, siekiant pakeisti jo savybes, įdedamos arba įmaišomos medžiagos, išskyrus naftos produktus. c) „biokuras“: skystas arba dujinis transportui naudojamas kuras, pagamintas iš biomasės, kuri yra biologiškai skaidi produktų, atliekų ir likučių, gaunamų žemės ūkyje (įskaitant augalinės ir gyvulinės kilmės medžiagas), miškų ūkyje ir susijusiose pramonės šakose, dalis, taip pat biologiškai skaidi pramoninių ir buitinių atliekų dalis. d) „vidaus suvartojimas“: suvestiniai visai energijos gamybai ir ne energijos gamybai į šalį įvežto kiekio rodikliai; Į suvestinius rodiklius įtraukiamas elektrinių ir galutinių vartotojų – gyventojų, pramonės ir transporto– reikmėms patiektas kiekis. e) „tarptautiniu mastu priimtas sprendimas dėl atsargų pateikimo naudoti“: galiojantis Tarptautinės energetikos agentūros administracinės tarybos priimtas sprendimas, kurio tikslas – užtikrinti valstybės narės turimų naftos arba jos produktų atsargų pateikimą naudoti; f) „centrinė saugykla“ : įstaiga ar tarnyba, kuriai gali būti suteikti įgaliojimai atitinkamoje valstybėje narėje veikti be tarpininkų, siekiant jos teritorijoje įsigyti, saugoti arba parduoti specialiąsias atsargas. g) „rimtas tiekimo sutrikimas“: didelis nenumatytas žalios naftos arba jos produktų tiekimo sumažėjimas Bendrijoje arba vienoje valstybių narių, dėl kurio priimtas arba nepriimtas tarptautinio masto sprendimas dėl atsargų pateikimo naudoti; h) „tarptautiniai jūriniai bunkeriai “ : agregatas, kaip apibrėžta **** m.** d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. ****** dėl energetikos statistikos A priedo 2.1 punkte; i) „naftos atsargos“: žalios naftos arba jos produktų atsargos, kaip apibrėžta **** m.** d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. ****** dėl energetikos statistikos C priedo 3.1 punkto 1 dalyje; j) „privalomosios atsargos“: naftos atsargos, kurias pagal šios direktyvos 3 straipsnį privalo išlaikyti valstybės narės; k) „komercinės atsargos“: pagal šią direktyvą nereikalaujamos ūkinės veiklos vykdytojų sukauptos naftos atsargos; l) „specialiosios atsargos“: 9 straipsnyje nustatytus kriterijus atitinkančios naftos atsargos. Šiame straipsnyje pateiktos apibrėžtys gali būti patikslintos ir iš dalies pakeistos 24 straipsnio 2 dalyje nustatyta reglamentavimo tvarka. 3 straipsnis Privalomosios atsargos. Saugoti reikalaujamo privalomojo atsargų kiekio apskaičiavimas 1. Valstybės narės imasi visų reikiamų įstatyminių, reguliuojančiųjų ar administracinių veiksmų kad ne vėliau kaip iki 20XX m. gruodžio 31 d.[14] jų naudai visoje Bendrijos teritorijoje būtų nuolat užtikrintas bendras naftos atsargų kiekis, lygus ne mažesniam kaip 90 dienų grynojo importo kiekiui arba 70 dienų suvartojimo kiekiui, priklausomai nuo to, kuris kiekis yra didesnis. 2. Grynasis importas, į kurį reikia atsižvelgti, yra apskaičiuojamas remiantis kasdien importuojamos žalios naftos ekvivalento per praėjusius kalendorinius metus vidurkiu, nustatytu pagal I priede pateiktas taisykles ir metodą. Suvartojimas, į kurį reikia atsižvelgti, yra apskaičiuojamas remiantis kasdieniniu žalios naftos ekvivalento per praėjusius kalendorinius metus suvartojimo šalies viduje vidurkiu, nustatytu ir apskaičiuotu pagal II priede pateiktas taisykles ir metodą. 3. Vis dėlto, nukrypstant nuo 2 dalies nuostatų, nuo kiekvienų kalendorinių metų sausio 1 d. iki kovo 31 d. toje dalyje minėti grynasis importas ir suvartojimas nustatomi remiantis priešpaskutiniais kalendoriniais metais prieš einamuosius kalendorinius metus importuotu ir suvartotu kiekiu. 4. Šiame straipsnyje numatytos taisyklės ir metodai saugoti privalomųjų atsargų kiekiui apskaičiuoti gali būti iš dalies pakeisti remiantis 24 straipsnio 2 dalyje nustatyta reguliavimo tvarka. 4 straipsnis Atsargų apskaičiavimas 1. Atsargų dydis apskaičiuojamas remiantis III priede pateiktais metodais. Jei atsargos apskaičiuojamos kiekvienai pagal 9 straipsnį pasirinktai kategorijai, šie metodai taikomi tik atitinkamos kategorijos produktams. 2. Apskaičiuojant tam tikru momentu turimas atsargas, kalendoriniai metai, į kurių duomenis turi būti atsižvelgiama, prilyginami ataskaitiniams metams, nustatytiems taikant 3 straipsnio taisykles. 3. 1 ir 2 dalyse numatytos atsargų apskaičiavimo taisyklės ir metodai gali būti iš dalies pakeisti remiantis 24 straipsnio 2 dalyje nustatyta reguliavimo tvarka. 5 straipsnis Atsargų prieinamumas 1. Valstybės narės užtikrina nuolatinę fizinę prieigą prie jų teritorijose esančių naftos produktų privalomųjų ir specialiųjų atsargų, kaip apibrėžta 9 straipsnyje. Jos parengia minėtų atsargų identifikavimo, apskaitos ir patikrinimo taisykles taip, kad atsargas būtų galima bet kuriuo metu patikrinti. Privalomosioms ir specialiosioms atsargoms, kurios yra ūkinės veiklos vykdytojų atsargų dalis arba su tokiomis atsargomis yra kartu laikomos, turi būti taikoma atskira apskaita. Valstybės narės imasi visų įmanomų priemonių, kad privalomosios ir specialiosios atsargos nebūtų įšaldytos ar kitaip panaudotos kaip užstatas. Privalomosios ir specialiosios atsargos negali būti saistomos jokių finansinių ar teisinių įsipareigojimų. 2. Kai reikia imtis 21 straipsnyje numatytų veiksmų ekstremaliomis situacijomis, valstybės narės imasi visų reikiamų priemonių, kad bet kuri valstybė narė, kurios naudai privalomosios ar specialiosios atsargos laikomos valstybių narių teritorijose, galėtų nuspręsti, esant panašioms aplinkybėms, dėl aptariamų atsargų paskyrimo, vežimo ir panaudojimo. 6 straipsnis Naftos produktų atsargų registras. Metinė ataskaita 1. Valstybės narės sudaro išsamų, nuolat atnaujinamą visų joms laikomų privalomųjų atsargų, išskyrus specialiąsias atsargas, kaip apibrėžta 9 straipsnyje, registrą. Šiame registre yra informacija apie tikslią aptariamų atsargų laikymo vietą, kiekį, savininką ir tikslų atsargų pobūdį remiantis ************* Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. ****** dėl energetikos statistikos C priedo 3.1 punkto 1 dalies kategorijomis. Pasibaigus kalendoriniams metams per 30 dienų atitinkama valstybė narė Komisijai pateikia paskutinės tų kalendorinių metų dienos atsargų registro kopiją. Be to, Komisijai pareikalavus ne senesnių kaip 10 metų senumo duomenų, valstybė narė per 8 dienas jai pateikia registro kopiją. 2. Valstybė narė, neįsipareigojusi saugoti specialiųjų atsargų kaip apibrėžta 9 straipsnyje, parengia metinę ataskaitą, kurioje nagrinėjamos priemonės, kurių ėmėsi nacionalinės valdžios institucijos, siekdamos, kad būtų užtikrintos ir patikrintos privalomosios atsargos bei institucinių ir organizacinių nuostatų, susijusių su nacionalinėmis privalomosiomis atsargomis ir kitų valstybių narių privalomųjų atsargų, laikomų jos teritorijoje, raida. Šią ataskaitą valstybė narė Komisijai pateikia per 3 mėnesius nuo su ja susijusių kalendorinių metų pabaigos. 7 straipsnis Centrinių saugyklų steigimas 1. Valstybės narės gali įsteigti centrines saugyklas. Tačiau tokią centrinę saugyklą valstybė narė įsteigti privalo, jei atsargas saugoti įpareigojami nacionalinėje rinkoje veikiantys ūkinės veiklos vykdytojai. Valstybė narė negali įsteigti daugiau kaip vienos centrinės saugyklos ar kitos panašios institucijos. Centrinę saugyklą valstybė narė gali steigti visoje Bendrijoje. Centrinė saugykla – tai pelno nesiekianti institucija ar tarnyba, ji nelaikoma ūkinės veiklos vykdytoju, kaip apibrėžta šioje direktyvoje. 2. Pagrindinis centrinės saugyklos tikslas – naftos atsargų įsigijimas, laikymas ir pardavimas ją įsteigusios valstybės narės teritorijoje. Ji yra vienintelė institucija ar tarnyba, kuriai gali būti suteikti įgaliojimai ją įsteigusios valstybės narės teritorijoje veikti be tarpininkų įsigyjant, laikant ar parduodant specialiąsias atsargas, kaip apibrėžta 9 straipsnyje. Išskyrus specialiųjų atsargų įsigijimą ar pardavimą, centrinė saugykla ūkinės veiklos vykdytojams gali patikėti su naftos atsargų administravimu susijusius uždavinius, jei toks įgaliojimų perleidimas yra susijęs su naftos atsargomis, esančiomis centrinę saugyklą įsteigusios valstybės narės teritorijoje. Ūkinės veiklos vykdytojai suteiktų įgaliojimų perleisti kitiems ūkinės veiklos vykdytojams negali. 3. Centrinė saugykla negali įsigyti, sudaryti, saugoti ar administruoti privalomųjų atsargų ne ją įsteigusios valstybės narės teritorijoje išskyrus atvejį, kai sudarytu susitarimu šie uždaviniai perleidžiami valstybei narei, kurios teritorijoje tos atsargos yra, ar centrinei saugyklai, kurią ta valstybė narė įsteigė. Valstybė narė negali įsigyti, sudaryti, saugoti ar administruoti privalomųjų atsargų ne savo teritorijoje išskyrus atvejį, kai sudarytu susitarimu šie uždaviniai perleidžiami valstybei narei, kurios teritorijoje tos atsargos yra, ar centrinei saugyklai, kurią ta valstybė narė įsteigė. 4. Valstybė narė įpareigoja savo centrinę saugyklą: a) nuolat skelbti išsamią informaciją, išskirstytą pagal produktų kategorijas, apie atsargų dydį, kurį ji gali saugoti už ūkinės veiklos vykdytojus taikant 8 straipsnį; b) likus ne mažiau kaip šešiems mėnesiams paskelbti paslaugų teikimo ūkinės veikloms vykdytojams sąlygas. 8 straipsnis Ūkinės veiklos vykdytojų įgaliojimų perleidimas 1. Valstybės narės užtikrina, kad ūkinės veiklos vykdytojai, kurie įpareigojami saugoti atsargas, kad būtų tenkinami 3 straipsnyje numatyti jų įsipareigojimai, turėtų teisę savo nuožiūra perleisti visus ar dalį įsipareigojimų: a) atitinkamos valstybės narės centrinei saugyklai, arba b) vienai ar kelioms centrinėms saugykloms, galinčioms saugoti tokias atsargas, arba c) kitiems ūkinės veiklos vykdytojams, kurie turi per didelį atsargų kiekį valstybė narės, įpareigojusios saugoti atsargas, teritorijoje, su minėtais ūkinės veiklos vykdytojais sudarant sutartis. Pirmos pastraipos c punkte nurodytų įgaliojimų negalima pakartotinai perleisti. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių, kad ūkinės veiklos vykdytojams būtų uždrausta perleisti įsipareigojimo saugoti atsargas įgaliojimus bet kokia forma. 2. Ūkinės veiklos vykdytojai įgaliojimų perleidimo teise privalo pasinaudoti likus ne mažiau kaip 80 dienų iki laikotarpio, su kuriuo susijęs priskirtas įsipareigojimas saugoti atsargas, pradžios, išskyrus atvejį, kai įsipareigojimas jiems priskiriamas likus mažiau nei 100 dienų iki minėto laikotarpio pradžios. Jei ūkinės veiklos vykdytojams apie tai pranešama likus mažiau nei 100 dienų iki laikotarpio, su kuriuo susijęs priskirtas įsipareigojimas saugoti atsargas, pradžios, įgaliojimų perleidimo teise jie gali pasinaudoti bet kuriuo metu. 3. Valstybė narė įpareigoja savo įsteigtą centrinę saugyklą visas jai ekonominės veiklos vykdytojų remiantis pirma dalimi teikiamas įsipareigojimų saugoti atsargas perleidimo paraiškas priimti objektyviomis, skaidriomis ir nediskriminuojančiomis sąlygomis, jei tai įmanoma atsižvelgiant į nacionalinės teritorijos saugojimo pajėgumus, už suteiktų paslaugų sąnaudų neviršijantį atlygį. 4. Centrinė valstybės narės saugykla negali atmesti jos turimus nacionalinėje teritorijoje saugojimo pajėgumus viršijančios įgaliojimų perleidimo paraiškos, pateiktos ūkinės veiklos vykdytojo, kurį ta valstybė narė įpareigojo saugoti atsargas. 5. Jei ekonominės veiklos vykdytojas, kurį valstybė narė įpareigojo saugoti atsargas, tą įpareigojimą minėtos valstybės centrinei saugyklai perleidžia, valstybė narė imasi reikiamų priemonių, kad jos centrinė saugykla užtikrintų atsargų laikymą, jei reikia, savo teritorijoje sukurdama naujų saugojimo pajėgumų, atitinkančių perleidimo paraiškos reikalavimus. Jei dėl to turi būti pastatyti ar įrengti nauji saugojimo įrengimai, saugoti atsargas įpareigojusi valstybė narė ar centrinė saugykla iš ūkinės veiklos vykdytojo atlygio reikalauti gali tik darbams pasibaigus ir sukaupus atitinkamas atsargas. 9 straipsnis Specialiųjų atsargų sudarymas 1. Valstybė narė, laikydamasi šio straipsnio sąlygų, gali neatšaukiamai įsipareigoti saugoti mažiausią naftos atsargų kiekį (toliau – „specialiosios atsargos“), apskaičiuotą suvartojimo dienomis. Remiantis 3 straipsniu laikomos privalomosios atsargos gali būti remiantis šiuo straipsniu laikomų atsargų dalis. 2. Specialiosios atsargos yra valstybės narės arba centrinės saugyklos, kurią ta valstybė narė įsteigė, nuosavybė. 3. Specialiosiomis atsargomis laikomi tik toliau išvardytų kategorijų, kaip apibrėžta ************* Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. ****** dėl energetikos statistikos B priedo 4 punkte, produktai: - naftos perdirbimo dujos (nesuskystintos), - etanas, - suskystintos naftos dujos (SND), - automobilinis benzinas, - aviacinis benzinas, - benzininiai reaktyviniai degalai (pirminio benzino reaktyviniai degalai arba JP4) - aviacijos turbinų jėgainėse naudojamas distiliatas, - žibalas, - gazolis ir (arba) dyzelinas (distiliacinė alyva), - mazutas (daug ir mažai turintis sieros), - vaitspiritas ir specialieji benzinai, - tepalai, - bitumas, - parafinai ir - naftos koksas. 4. Specialiąsias atsargas sudarančius naftos produktus valstybė narė identifikuoja remdamasi 3 dalyje pateiktomis kategorijomis. Valstybė narė užtikrina, kad jos naudojamose kategorijose yra produktų, kurių vidaus suvartojimas, išreikštas žalios naftos ekvivalentu, sudaro ne mažiau kaip 80 % vidaus suvartojimo per ataskaitinius metus, apskaičiuotus taikant 3 straipsnio taisykles ir naudojant II priede pateiktą metodą. Kiekvienos iš valstybės narės pasirinktų kategorijų atveju specialiosios atsargos, kurias valstybė narė įsipareigoja saugoti, matuojamos remiantis tų atsargų žalios naftos ekvivalentu, atitinkančiu tam tikrą suvartojimo šalies viduje vidurkio per ataskaitinius metus dienų skaičių; vidaus suvartojimas apskaičiuojamas remiantis II priedo trečioje ir ketvirtoje pastraipoje pateiktu metodu, taikomu atitinkamai kategorijai. 5. Valstybė narė, nusprendusi laikyti specialiąsias atsargas, Komisijai pateikia pranešimą, kuris paskelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ; jame turi būti nurodytas kiekvienos kategorijos specialiųjų atsargų dydis, kurį ta valstybė narė neatšaukiamai ir nuolat įsipareigoja išlaikyti. Toks praneštas privalomas mažiausias dydis yra vienintelis ir taikomas vienodai visoms valstybės narės naudojamų specialiųjų atsargų kategorijoms. Valstybė narė gali padidinti mažiausią dydį, taikomą visoms jos specialiųjų atsargų kategorijoms; tokiu atveju ji Komisijai pateikia naują pranešimą, kuriame nurodo naują dydį; pranešimas paskelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . 6. Ne vėliau kaip tokių pranešimų paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną valstybė narė imasi visų reikiamų įstatyminių, reguliuojančiųjų ar administracinių veiksmų nuolatiniam kiekvienos kategorijos specialiųjų atsargų, apie kurias ji pranešė, dydžiui užtikrinti. 10 straipsnis Specialiųjų atsargų valdymas 1. Valstybės narės sudaro išsamų, nuolat atnaujinamą visų specialiųjų atsargų, saugomų jos teritorijoje, registrą. Šiame registre yra informacija apie tikslią aptariamų atsargų laikymo vietą. Komisijai pareikalavus ne senesnių kaip 10 metų duomenų, valstybė narė per 8 dienas jai pateikia registro kopiją. 2. Jei specialiosios atsargos laikomos kartu su kitomis naftos atsargomis, valstybės narės imasi visų reikiamų priemonių, kad būtų užkirstas kelias tokių kartu laikomų produktų pervežimui išskyrus atvejį, kai valstybė narė, kurios teritorijoje yra atsargos, duoda išankstinį rašytinį sutikimą. 3. Valstybės narės imasi visų reikiamų priemonių, kad būtų užtikrinta visų jų teritorijoje laikomų ar pervežamų specialiųjų atsargų besąlyginė neliečiamybė, nesvarbu, ar tai yra jų nuosavos, ar kitų valstybių narių atsargos. 4. Išskyrus atsargų įsigijimą ar pardavimą, valstybė narė gali sudaryti sutartis su ūkinės veiklos vykdytojais ir jiems patikėti su specialiųjų atsargų, esančių nacionalinėje teritorijoje, valdymu susijusius uždavinius. Ūkinės veiklos vykdytojai suteiktų įgaliojimų perleisti kitiems ūkinės veiklos vykdytojams negali. 11 straipsnis Valstybių narių ir centrinių saugyklų susitarimai dėl specialiųjų atsargų Valstybė narė ar jos centrinė saugykla su jai priklausančių specialiųjų atsargų valdymu susijusius uždavinius už savo teritorijos ribų gali patikėti tik kitoms valstybėms narėms ar centrinėms saugykloms. Tokių įgaliojimų negalima pakartotinai perleisti, jie suteikiami ribotam laikui. 12 straipsnis Įgaliojimų perleidimo ir susitarimų poveikis 7, 8 ir 10 straipsniuose numatytas įgaliojimų perleidimas ir 11 straipsnyje numatyti susitarimai nekeičia įsipareigojimų, kuriuos valstybės narės turi prisiimti pagal šią direktyvą. 13 straipsnis 3 straipsnyje nurodytų atsargų statistinės suvestinės 1. Remdamosi IV priedo taisyklėmis, valstybės narės sudaro ir Komisijai pateikia statistines suvestines, susijusias su pagal 3 straipsnį saugomų atsargų dydžiu. 2. Pirmoje dalyje numatytų suvestinių sudarymo taisyklės, taip pat taikymo sritis, turinys ir periodiškumas bei siuntimo terminai gali būti iš dalies pakeisti remiantis 24 straipsnio 2 dalyje nustatyta reguliavimo tvarka. Minėtų suvestinių siuntimo Komisijai taisyklės taip pat gali būti iš dalies pakeistos remiantis 24 straipsnio 2 dalyje nustatyta reguliavimo tvarka. 3. Į atsargų statistines suvestines valstybės narės negali įtraukti žalios naftos ar naftos produktų, kuriems uždėtas areštas ar taikomos vykdomosios procedūros, kiekio. Tai taikoma ir visoms likviduojamų ar su kreditoriais susitarimus sudarančių įmonių atsargoms. 14 straipsnis Statistinės specialiųjų atsargų suvestinės 1. Kiekviena atitinkama valstybė narė sudaro ir Komisijai pateikia kiekvienos kategorijos produktų specialiųjų atsargų, turimų paskutinę kiekvieno mėnesio dieną, statistinę suvestinę; joje nurodo kiekį ir vidutinio sunaudojimo dienų skaičių per kalendorinius metus, su kuriais tos atsargos susijusios. Jei kai kurios specialiosios atsargos laikomos ne valstybės narės teritorijoje, valstybė narė išsamiai nurodo kitose valstybėse narėse, ar joms tarpininkaujant, ir atitinkamose centrinėse saugyklose laikomas atsargas. Ji taip pat išsamiai nurodo, ar tos atsargos visiškai priklauso jai, ar, priešingai, visų ar dalies atsargų savininkas yra centrinė saugykla. 2. Kiekviena atitinkama valstybė narė sudaro ir Komisijai pateikia valstybės narės teritorijoje esančių ir kitoms valstybėms narėms ar centrinėms saugykloms priklausančių kiekvienos kategorijos (pagal 9 straipsnio 4 dalį) produktų specialiųjų atsargų, turimų paskutinę kiekvieno mėnesio dieną, suvestinę. Šioje suvestinėje valstybė narė kiekvienu atveju pateikia atitinkamos valstybės narės ar centrinės saugyklos pavadinimą ir atsargų kiekį. 3. 1 ir 2 dalyse minėtos statistinės suvestinės siunčiamos tą mėnesį, kuris eina po mėnesio, su kuriuo tos suvestinės susijusios. 4. Be to, Komisijai pareikalavus ne senesnių kaip 10 metų duomenų, jai turi būti nedelsiant siunčiamos statistinių suvestinių kopijos. 5. Statistinių suvestinių taikymo sritis, turinys ir periodiškumas bei siuntimo terminai gali būti iš dalies pakeisti remiantis 24 straipsnio 2 dalyje nustatyta reguliavimo tvarka. Suvestinių siuntimo Komisijai taisyklės taip pat gali būti iš dalies pakeistos remiantis 24 straipsnio 2 dalyje nustatyta reglamentavimo tvarka. 15 straipsnis Komercinių atsargų suvestinė 1. Valstybės narės kiekvieną savaitę Komisijai siunčia valstybės narės teritorijoje laikomų komercinių atsargų dydžių suvestinę. Valstybės narės pasirūpina duomenų apsauga ir nenurodo tų atsargų savininkų pavadinimų. 2. Komisija, remdamasi valstybių narių jai pateiktomis suvestinėmis, skelbia savaitinę statistinę komercinių atsargų suvestinę. 3. Komisija, laikydamasi 24 straipsnio 2 dalyje nustatytos reguliavimo tvarkos, priima 1 ir 2 dalių įgyvendinimo priemones. 16 straipsnis Duomenų apdorojimas Komisija kuria, prižiūri, administruoja ir prižiūri informacines technologijas, būtinas statistinių suvestinių duomenims ir kitai valstybių narių siunčiamai ar Komisijos remiantis šia direktyva renkamai informacijai bei duomenims apie naftos atsargas, kaupiamiems remiantis ****** Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu Nr. ****** dėl energetikos statistikos ir reikalingiems parengti šioje direktyvoje numatytas statistines suvestines, priimti, archyvuoti ir visapusiškai apdoroti. 17 straipsnis Biokuras ir priedai 1. Apskaičiuojant privalomųjų atsargų įpareigojimą pagal 3 ir 9 straipsnius bei esamų faktinių atsargų dydį į biokurą ir priedus neatsižvelgiama, nebent jie laikomi kartu su atitinkamais naftos produktais. 2. Biokuro ir priedų įtraukimo į pirmoje dalyje numatytų atsargų įpareigojimo ir atsargų dydžio apskaičiavimą taisyklės gali būti iš dalies pakeistos remiantis 24 straipsnio 2 dalyje nustatyta reguliavimo tvarka. 18 straipsnis Naftos ir naftos produktų koordinavimo grupė 1. Sukuriama Naftos ir naftos produktų koordinavimo grupė (toliau – „koordinavimo grupė“). Koordinavimo grupė padeda atlikti su patikimu aprūpinimu nafta ir naftos produktais susijusius padėties Bendrijoje tyrimus bei palengvina šios srities priemonių koordinavimą ir taikymą. 2. Koordinavimo grupę sudaro valstybių narių atstovai. Jai pirmininkauja Komisija. Komisijai pakvietus, koordinavimo grupės darbe gali dalyvauti atitinkamam sektoriui atstovaujančios įstaigos. 19 straipsnis Komisijos atliekami patikrinimai 1. Komisija bet kada gali nuspręsti patikrinti privalomąsias ir specialiąsias atsargas valstybėse narėse. Rengdamasi tokiam patikrinimui, Komisija gali paprašyti koordinavimo grupės pagalbos. 2. Pirmoje dalyje numatytų patikrinimų tikslas gali neįtraukti asmens duomenų rinkimo. Tikrinant rasti asmens duomenys nerenkami ir į juos neatsižvelgiama; jei tokie duomenys atsitiktinai surenkami, jie yra nedelsiant sunaikinami. 3. Šiuo straipsniu remiantis sukaupti duomenys gali būti perduodami koordinavimo grupei ir jos darbe dalyvaujančioms atitinkamam sektoriui atstovaujančioms įstaigoms. Prižiūrint Komisijai dirbantys tarnautojai, darbuotojai ir kitas personalas bei koordinavimo grupės nariai privalo laikyti paslaptyje duomenis, kurie buvo sukaupti ar kuriais buvo pasikeista taikant šį straipsnį ir kurie yra profesinė paslaptis, pvz., atsargų savininkų tapatybė. Šis įpareigojimas galioja ir visiems valstybių narių atstovams ir ekspertams bei atitinkamo sektoriaus atstovams, dalyvaujantiems koordinavimo grupės darbe, kaip numatyta 18 straipsnyje. 4. Valstybės narės rūpinasi, kad atliekant 1 dalyje numatytą patikrinimą, už jų teritorijoje privalomųjų ir specialiųjų atsargų priežiūrą ir administravimą atsakingi asmenys bendradarbiautų su Komisijos darbuotojais ar jos įgaliotais asmenimis. 5. Valstybės narės pripažįsta Komisijos darbuotojams ar jos įgaliotiems asmenims teisę atlikti visus su pagal šią direktyvą laikomomis atsargomis susijusius patikrinimo veiksmus ir pasirūpina užtikrinti jiems teisę susipažinti su visais su tokiomis atsargomis susijusiais dokumentais ir registrais bei teisę nuolat patekti į vietas, kur atsargos yra laikomos. 6. Valstybės narės užtikrina, kad jų valdžios atstovai visapusiškai padėtų patikrinimus atliekantiems Komisijos darbuotojams ar jos įgaliotiems asmenims. 7. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių, kad su privalomosiomis ir specialiosiomis atsargomis susiję duomenys, įrašai, suvestinės ir dokumentai būtų saugomi ne trumpiau kaip dešimt metų. 20 straipsnis Asmenų apsauga tvarkant duomenis Šia direktyva nekeičiama Bendrijos ir nacionalinės teisės nuostatų užtikrinta asmenų apsauga tvarkant asmens duomenis, visų pirma, nekeičiami nei valstybių narių įsipareigojimai, susiję su jų tvarkomais asmens duomenimis, prisiimti remiantis Direktyva 95/46/EB, nei Bendrijos institucijų ir įstaigų įsipareigojimai, numatyti Reglamente (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos toms institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis. 21 straipsnis Veiksmai ekstremaliomis situacijomis 1. Valstybės narės imasi visų reikiamų priemonių, kad rimto tiekimo sutrikimo atveju jų kompetentingos institucijos būtų pajėgios panaudoti visas ar dalį privalomųjų ir specialiųjų atsargų ir, atsižvelgiant į numatomus sutrikimus, taikyti visuotiną ar specialų suvartojimo ribojimą, įskaitant naftos produktų paskirstymą tam tikroms vartotojų kategorijoms. 2. Valstybės narės turi nuolat parengtus nenumatytų veiksmų planus, kuriuos įmanoma pritaikyti rimto tiekimo sutrikimo atveju. Valstybės narės pasirūpina, kad būtų numatytos organizacinės priemonės, kurių būtų imamasi įgyvendinant tokius planus. Komisijai pareikalavus, valstybės narės nedelsdamos jai pateikia nenumatytų veiksmų planų ir su jais susijusių organizacinio pobūdžio priemonių nuostatų kopijas. 3. Kai yra galiojantis tarptautinis sprendimas atsargas pateikti naudoti, kiekviena valstybė narė gali naudoti savo privalomąsias ir specialiąsias atsargas, kad galėtų vykdyti tarptautinius įsipareigojimus pagal tokį sprendimą. Tokiu atveju valstybė narė nedelsdama informuoja Komisiją, kuri, siekdama įvertinti atsargų panaudojimo pasekmes, gali sušaukti koordinavimo grupę arba konsultuotis su jos nariais elektroniniu būdu. 4. Jei iškyla sunkumų, susijusių su žalios naftos ar naftos produktų tiekimu Bendrijai ar kuriai nors valstybei narei, Komisija, kuriai nors valstybei narei pasiūlius ar savo iniciatyva, kaip įmanoma greičiau sušaukia koordinavimo grupę. Koordinavimo grupė išnagrinėja padėtį. Komisija nustato, ar tai yra rimtas tiekimo sutrikimas. Jei konstatuojama, kad tai yra rimtas tiekimo sutrikimas, Komisija gali leisti pateikti naudoti visą ar dalį kiekio, kurį tokiu atveju valstybės narės pasiūlo. 5. Jei yra galiojantis tarptautinis sprendimas pateikti naudoti atsargas, Komisija turi teisę valstybių narių pareikalauti, kad pastarosios panaudotų visas ar dalį jų turimų privalomųjų ir specialiųjų atsargų. Tokia teise pasinaudoti įmanoma tik įvykus koordinavimo grupės, kurios darbotvarkėje šis klausimas buvo numatytas iš anksto, susirinkimui. 6. Taikant 3, 4 ir 5 dalis, valstybėms narėms leidžiama, kad jų atsargų lygis laikinai būtų mažesnis už numatytąjį šioje direktyvoje. Šiais atvejais Komisija, atsižvelgdama į padėtį tarptautinėse naftos ir naftos produktų rinkose nustato, per kiek laiko valstybės narės privalo vėl pasiekti privalomąjį savo atsargų kiekį. 7. Šiuo straipsniu remiantis Komisijos priimti sprendimai nepažeidžia kitų tarptautinių atitinkamų valstybių narių įsipareigojimų. 22 straipsnis Nuobaudos Valstybės narės nustato nuobaudų sistemą, taikomą pažeidus šiai direktyvai įgyvendinti priimtas nacionalines nuostatas, ir imasi visų reikiamų priemonių jų įgyvendinimui užtikrinti. Nustatytos nuobaudos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios. Valstybės narės ne vėliau kaip iki 20XX m. gruodžio 31 d.[15] praneša Komisijai apie šias nuostatas ir nedelsdamos ją informuoja apie visus vėlesnius joms įtakos turinčius pakeitimus. 23 straipsnis Vertinimas Per trejus metus nuo šios įsigaliojimo Komisija įvertins jos taikymą ir išnagrinės galimybę reikalauti, kad visos valstybės narės turėtų privalomą mažiausią specialiųjų atsargų dydį. 24 straipsnis Komitetas 1. Komisijai padeda komitetas. 2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai. 25 straipsnis Panaikinimas Direktyvos 73/238/EEB, 2006/67/EB ir Sprendimas 68/416/EEB panaikinami nuo 20XX gruodžio 31 d.[16]. Nuorodos į panaikintąsias direktyvas ir sprendimą laikomos nuorodomis į šią direktyvą. 26 straipsnis Perkėlimas į nacionalinę teisę 1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kuriais, įsigaliojusiais ne vėliau kaip iki 20XX m. gruodžio 31 d.[17], ši direktyva įgyvendinama. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų tekstus bei tų nuostatų ir šios direktyvos atitikties lentelę. Valstybės narės, priimdamos šiuos teisės aktus, daro juose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma juos oficialiai skelbiant. Valstybės narės nustato tokios nuorodos pateikimo tvarką. 2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus. 27 straipsnis Įsigaliojimas Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . 15 straipsnio 1 ir 2 dalys pradedamos taikyti to straipsnio 3 dalyje numatytoms įgyvendinimo priemonėms įsigaliojus. 28 straipsnis Adresatai Ši direktyva skirta valstybėms narėms. Priimta Briuselyje […] Tarybos vardu Pirmininkas I PRIEDAS Žalios naftos ekvivalento, naudojamo naftos produktų importui išreikšti, apskaičiavimo metodas 3 straipsnyje numatytas žalios naftos ekvivalentas, naudojamas naftos produktų importui išreikšti, nustatomas taip: Žalios naftos ekvivalentas, naudojamas naftos produktų importui išreikšti, gaunamas sudėjus grynąjį šių produktų importą: žalios naftos, NGL, naftos perdirbimo gamyklų žaliavos, kitų angliavandenilių, kaip apibrėžta ************* Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. ****** dėl energetikos statistikos B priedo 4 punkte, rezultatą pakoregavus atsižvelgiant į galimus atsargų svyravimus ir sumažinus 4 % pirminiu benzinu išreikšto našumo (arba, jei vidutinis pirminiu benzinu išreikštas našumas nacionalinėje teritorijoje viršija 7 %, atėmus faktinį grynąjį pirminio benzino sunaudojimą arba atėmus vidutinį našumą, išreikštą pirminiu benzinu) ir pridedant tai prie grynojo visų kitų naftos produktų, išskyrus pirminį benziną, importo, taip pat pakoreguoto, kad būtų atsižvelgta į atsargų svyravimus ir padauginus iš 1,065. Į tarptautiniuose jūriniuose bunkeriuose esantį kiekį neatsižvelgiama. II PRIEDAS Žalios naftos ekvivalento, naudojamo vidaus suvartojimui išreikšti, apskaičiavimo metodas. 3 straipsnyje numatytas žalios naftos ekvivalentas, naudojamas vidaus suvartojimui išreikšti, nustatomas taip: Vidaus suvartojimas nustatomas sudedant tik šių produktų vidaus suvartojimą: automobilinio benzino, aviacinio benzino, benzininių reaktyvinių degalų (pirminio benzino reaktyvinių degalų arba JP4), aviacijos turbinų jėgainėse naudojamo distiliato, žibalo, gazolio ir (arba) dyzelino (distiliacinės alyvos), mazuto (daug ir mažai turinčio sieros), kaip apibrėžta ************* Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. ****** dėl energetikos statistikos B priedo 4 punkte. Į tarptautiniuose jūriniuose bunkeriuose esantį kiekį neatsižvelgiama. Žalios naftos ekvivalentas, naudojamas vidaus suvartojimui išreikšti, apskaičiuojamas dauginant jį iš 1,2. III PRIEDAS Laikomų atsargų dydžiui apskaičiuoti taikomi metodai. Atsargų dydžiui apskaičiuoti taikomi tokie metodai: Kiekvienas konkretus kiekis į skaičiavimus gali būti įtraukiamas tik vieną kartą. Žalios naftos atsargos sumažinamos 4 %, tai atitinka vidutinį našumą, išreikštą pirminiu benzinu. Į pirminio benzino ir naftos produktų atsargų kiekį, sukauptą tarptautiniuose jūriniuose bunkeriuose, neatsižvelgiama. Kiti naftos produktai apskaitoje nurodomi naudojant vieną iš dviejų toliau nurodytų metodų. Valstybės narės pasirinktąjį metodą privalo naudoti per visus atitinkamus kalendorinius metus. Valstybės narės gali: a) įtraukti visus kitus ************* Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. ****** dėl energetikos statistikos C priedo 3.1 punkto 1 dalyje nurodytus naftos produktus ir apskaičiuoti žalios naftos ekvivalentą daugindamos kiekį iš 1,065; b) arba įtraukti tik šių produktų atsargas: automobilinio benzino, aviacinio benzino, benzininių reaktyvinių degalų (pirminio benzino reaktyvinių degalų arba JP4), aviacijos turbinų jėgainėse naudojamo distiliato, žibalo, gazolio ir (arba) dyzelino (distiliacinės alyvos), mazuto (daug ir mažai turinčio sieros) ir apskaičiuoti žalios naftos ekvivalentą daugindamos kiekį iš 1,2. Apskaičiuojant atsargas, galima įtraukti kiekį, laikomą: - naftos perdirbimo gamyklų cisternose, - krovos terminaluose, - naftotiekių maitinimo rezervuaruose, - baržose, - kabotažiniuose tanklaiviuose, - uoste esančiuose tanklaiviuose, - vidaus vandens kelių laivų triumuose, - rezervuarų dugnuose, - kaip ekploatavimo atsargas, - stambių vartotojų, remiantis teisiniais įsipareigojimais ar kitomis valdžios institucijų taisyklėmis. Vis dėlto, šio kiekio negalima įtraukti apskaičiuojant specialiųjų atsargų dydį, jei tokios atsargos apskaičiuojamos atskirai nuo privalomųjų atsargų. Apskaičiuojant atsargas negalima įtraukti šio kiekio: a) dar nepagamintos žalios naftos; b) kiekio, esančio: - naftotiekiuose, - geležinkelio cisternose, - tolimojo plaukiojimo laivų triumuose, - degalinėse ir mažmeninės prekybos parduotuvėse, - pas kitus vartotojus, - jūroje esančiuose tanklaiviuose, - kaip karinės atsargos. Apskaičiuodamos savo atsargas, kaip nurodyta pirmiau, valstybės narės iš apskaičiuoto apskaičiuotų atsargų kiekio atima 10 %. Tokiu dydžiu sumažinamas visas į konkretų apskaičiavimą įtrauktas kiekis. Nukrypstant nuo ankstesnės pastraipos, tam, kad būtų įmanoma nustatyti, ar laikomasi 9 straipsnyje numatyto mažiausio kiekio reikalavimo, 10 % sumažinimas netaikomas nei apskaičiuojant specialiųjų atsargų dydį, nei apskaičiuojant skirtingų specialiųjų atsargų kategorijų dydį, jei tos specialiosios atsargos ar kategorijos yra atskirtos nuo privalomųjų atsargų. IV PRIEDAS Statistinių suvestinių, susijusių su pagal 3 straipsnį saugomų atsargų kiekiu, sudarymas ir teikimas Komisijai: taisyklės. Valstybės narės kiekvieną mėnesį parengia ir Komisijai pateikia galutinę paskutinę mėnesio dieną faktiškai saugomo atsargų dydžio statistinę suvestinę; tas kiekis apskaičiuojamas remiantis naftos grynojo importo dienų skaičiumi arba naftos vidaus suvartojimo dienų skaičiumi, pagal kriterijų, nustatytą 3 straipsnyje. Valstybė narė suvestinėje tiksliai nurodo, kodėl apskaičiavimai grindžiami importo dienų skaičiumi, ar, priešingai, suvartojimo dienų skaičiumi; taip pat patikslina, koks III priede numatytas metodas buvo panaudotas atsargoms apskaičiuoti. Jei tam tikros į 3 straipsnyje numatyto atsargų dydžio apskaičiavimą įtrauktos atsargos laikomos ne nacionalinėje teritorijoje, kiekvienoje suvestinėje išsamiai nurodomos kitose atitinkamose valstybėse narėse ir centrinėse saugyklose paskutinę laikotarpio, su kuriuo suvestinė susijusi, dieną laikomos atsargos. Be to, valstybė narė kiekvienu atveju suvestinėje nurodo, ar tai yra atsargos, laikomos vienam ar keliems ūkinės veiklos vykdytojams įgaliojus, ar tai atsargos, laikomos valstybės narės ar jos centrinės saugyklos prašymu. Valstybė narė parengia ir Komisijai pateikia valstybės narės teritorijoje kitų valstybių narių ar centrinių saugyklų paskutinę kiekvieno mėnesio dieną laikomų atsargų, nurodytų pagal produktų kategorijas, suvestinę. Šioje suvestinėje valstybė narė kiekvienu atveju pateikia atitinkamos valstybės narės ar centrinės saugyklos pavadinimą ir atsargų kiekį. Trijose prieš tai esančiose pastraipose minėtos statistinės suvestinės Komisijai pateikiamos per 45 dienas po mėnesio, su kuriuo tos suvestinės susijusios. Komisijai pareikalavus ne senesnių kaip 10 metų duomenų, tokios suvestinės jai turi būti pateiktos per 2 mėnesius. FINANSINĖ TEISĖS AKTO PASIŪLYMO PAŽYMA Šis dokumentas yra aiškinamąjį memorandumą papildantis priedas. Todėl pildant šią finansinę pažymą, reikėtų stengtis nekartoti aiškinamajame memorandume pateiktos informacijos, tačiau būtina išlaikyti jos aiškumą. Prieš pildant šią formą, prašom perskaityti konkrečias rekomendacijas, kuriose pateikiama patarimų ir paaiškinimų. 1. PASIŪLYMO PAVADINIMAS: Tarybos direktyvos, kuria valstybės narės įpareigojamos išlaikyti privalomąsias žalios naftos ir (arba) naftos produktų atsargas, pasiūlymas 2. VALDYMO IR BIUDŽETO SUDARYMO PAGAL VEIKLOS RŪŠIS SISTEMA Atitinkama (-os) politikos sritis (-ys) ir susijusi (-ios) veiklos rūšis (-ys): 06 antraštinė dalis: Energetika ir transportas 06 04 skyrius: Tradiciniai ir atsinaujinantieji energijos šaltiniai 3. BIUDŽETO EILUTĖS 3.1. Biudžeto eilutės (veiklos eilutės ir atitinkamos techninės bei administracinės pagalbos eilutės (buvusios BA eilutės)) su pavadinimais: 06 01 01: Išlaidos energetikos ir transporto politikos srityje dirbančiam personalui 06 01 04 03: Tradiciniai energijos šaltiniai. Administracinės valdymo išlaidos 06 04 03: Aprūpinimo tradiciniais energijos šaltiniais patikimumas 3.2. Priemonės ir jos finansinio poveikio trukmė: Pradžia: 2010 m. pabaiga: neterminuota 3.3. Biudžeto ypatybės (prireikus įterpti eilučių): Biudžeto eilutė | Išlaidų rūšis | Nauja | ELPA įnašas | Šalių kandidačių įnašai | Finansinės perspektyvos išlaidų kategorija | 06 01 01 | NPI | NDIF | NE | NE | NE | Nr. 5 | 06 01 04 03 | NPI | NDIF | NE | NE | NE | Nr. 1a | 06 04 03 | NPI | DIF | NE | NE | NE | Nr. 1a | 4. IŠTEKLIŲ APŽVALGA 4.1. Finansiniai ištekliai 4.1.1. Įsipareigojimų asignavimų (ĮA) ir mokėjimų asignavimų (MA) suvestinė mln. eurų (tūkstantųjų tikslumu) Išlaidų rūšis | Skirsnio Nr. | 2010 m. | 2011 m. | 2012 m. | 2013 m. | 2014 m. | 2015 m. ir vėliau | Iš viso | Veiklos išlaidos[18] | Įsipareigojimų asignavimai (ĮA) | 8.1 | a | 0,15 | 0,15 | 0,15 | 0,15 | 0,15 | 0,15 | 0,90 | Mokėjimų asignavimai (MA) | b | 0,05 | 0,20 | 0,15 | 0,15 | 0,15 | 0,20 | 0,90 | Administracinės išlaidos, įskaičiuotos į orientacinę sumą[19] | Techninė ir administracinė pagalba (NDIF) | 8.2.4 | c | 0,01 | 0,01 | 0,01 | 0,01 | 0,01 | 0,05 | ORIENTACINĖ SUMA IŠ VISO | Įsipareigojimų asignavimai | a+c | 0,15 | 0,16 | 0,16 | 0,16 | 0,16 | 0,16 | 0,95 | Mokėjimų asignavimai | b+c | 0,05 | 0,21 | 0,16 | 0,16 | 0,16 | 0,21 | 0,95 | Į orientacinę sumą neįskaičiuotos administracinės išlaidos[20] | Žmogiškieji ištekliai ir susijusios išlaidos (NDIF) | 8.2.5 | d | 0,585 | 0,829 | 0,829 | 0,829 | 0,829 | 0,829 | 4,73 | Žmogiškiesiems ištekliams ir susijusioms išlaidoms nepriskiriamos administracinės išlaidos, neįskaičiuotos į orientacinę sumą (NDIF) | 8.2.6 | e | 0,07 | 0,07 | 0,07 | 0,07 | 0,07 | 0,35 | Iš viso orientacinių priemonės finansinių išlaidų Iš viso ĮA, įskaitant išlaidas žmogiškiesiems ištekliams | a+c+d+e | 0,735 | 1,059 | 1,059 | 1,059 | 1,059 | 1,059 | 6,03 | Iš viso MA, įskaitant išlaidas žmogiškiesiems ištekliams | b+c+d+e | 0,635 | 1,109 | 1,059 | 1,059 | 1,059 | 1,109 | 6,03 | Išsami informacija apie bendrą finansavimą Jeigu numatoma, kad pasiūlymą bendrai finansuos kelios valstybės narės arba kitos įstaigos (nurodyti kokios), toliau pateiktoje lentelėje reikėtų nurodyti tokio bendro finansavimo dalies įvertinimą (jei numatoma, kad bendrai finansuos kelios skirtingos įstaigos, galima pridėti papildomų eilučių): millions d'euros (à la 3 ème décimale) Bendrą finansavimą teikianti įstaiga | 2010 m. | 2011 m. | 2012 m. | 2013 m. | 2014 m. | 2015 m. ir vėliau | Iš viso | …………………… | f | Iš viso ĮA, įskaitant bendrą finansavimą | a+c+d+e+f | 4.1.2. Suderinamumas su finansiniu programavimu: x Pasiūlymas atitinka esamą finansinį programavimą. ( Atsižvelgiant į pasiūlymą, reikės pakeisti atitinkamų finansinės perspektyvos išlaidų kategorijų programas. ( Įgyvendinant pasiūlymą, gali tekti taikyti Tarpinstitucinio susitarimo[21] nuostatas (t. y. taikyti lankstumo priemonę arba patikslinti finansinę perspektyvą). 4.1.3. Finansinis poveikis įplaukoms: x Pasiūlymas neturi finansinio poveikio įplaukoms. ( Pasiūlymas įplaukoms turi tokį finansinį poveikį: Pastaba. Visa išsami informacija ir pastabos, susijusios su poveikio įplaukoms apskaičiavimo metodais, turėtų būti pateiktos atskirame priede. mln. eurų (dešimtųjų tikslumu) Prieš pradedant taikyti priemonę [2009 m.] | Pradėjus taikyti priemonę | Iš viso žmogiškųjų išteklių | 5 | 7 | 7 | 7 | 7 | 7 | 5. YPATYBĖS IR TIKSLAI Aiškinamajame memorandume reikia pateikti išsamią informaciją apie pasiūlymo aplinkybes. Šiame finansinės teisės akto pažymos skirsnyje turi būti pateikta ši konkreti papildoma informacija: 5.1. Trumpalaikiai ir ilgalaikiai poreikiai Direktyvoje reikalaujama atnaujinti esamą informatikos infrastruktūrą ir sukurti naujų programų (komercinių atsargų atveju). Informatikos infrastruktūra turi būti paruošta naudoti ne vėliau kaip direktyvos įsigaliojimo dieną. 5.2. Papildoma nauda, sukurta dalyvaujant Bendrijai, pasiūlymo suderinamumas su kitomis finansinėmis priemonėmis ir galima sinergija. Direktyva valstybės narės įpareigojamos saugoti atsargas, Komisija privalo tikrinti, kaip šio įpareigojimo laikomasi. Be duomenų apie privalomąsias atsargas perdavimo valstybės narės privalės perduoti ir duomenis apie komercinių atsargų dydį. Naftos rinkos yra pasaulinio masto, todėl naftos pasiūlos sutrikimai turės poveikio visoms valstybėms narėms. ES atsako už naftos tiekimo saugumo užtikrinimą ir privalo pasiekti, kad esant integruotos vidaus rinkos sąlygoms visos valstybės narės būtų tinkamai pasirengusioms ekstremalioms situacijoms. Todėl šį klausimą nagrinėti reikia Bendrijos lygmeniu. 5.3. Pasiūlymo tikslai, numatomi rezultatai ir susiję rodikliai veikla pagrįsto valdymo sistemos atžvilgiu (ABM) Pasiūlymo tikslas – sustiprinti privalomųjų naftos atsargų sistemą ir tų atsargų panaudojimo mechanizmą krizės atveju. Tikimasi, kad tai užtikrins priėjimą prie privalomųjų atsargų ir, esant reikalui, jas bus galima panaudoti, taip padarant patikimesnį naftos tiekimą vartotojams Europoje. Taikant direktyvą, bus sušvelnintas neigiamas pasiūlos sutrikimo, pvz., kuro tiekimo trūkumai ir kainų kilimas, poveikis. Nustatant prievolę kas savaitę teikti duomenis, direktyva taip pat prisidedama prie naftos rinkų skaidrumo. 5.4. Įgyvendinimo metodai (orientaciniai). Nurodyti pasirinktą (-us) įgyvendinimo metodą (-us)[23]. x Centralizuotas valdymas x Tiesioginis, vykdomas Komisijos ( Netiesioginis, deleguojama: ( vykdomosioms agentūroms, ( Bendrijų įkurtoms įstaigoms, nurodytoms Finansinio reglamento 185 str., ( Nacionalinėms viešojo sektoriaus įstaigoms, teikiančioms visuomenines paslaugas. ( Pasidalijamasis arba decentralizuotas valdymas ( Kartu su valstybėmis narėmis ( Kartu su trečiosiomis šalimis ( Bendras valdymas kartu su tarptautinėmis organizacijomis (nurodyti) Pastabos: 6. STEBĖSENA IR VERTINIMAS 6.1. Stebėsenos sistema Po trijų metų Komisija įvertins direktyvos taikymą. 6.2. Vertinimas 6.2.1. Ex-ante vertinimas Netaikoma 6.2.2. Priemonės, kurių buvo imtasi atlikus tarpinį arba ex-post vertinimą (panašios ankstesnės veiklos patirtis). Netaikoma 6.2.3. Būsimų vertinimų sąlygos ir dažnumas Netaikoma 7. KOVOS SU SUKČIAVIMU PRIEMONĖS Kokia nors speciali priemonė nereikalinga. Bus taikoma įprastinė ekspertų sutarčių ir atlyginimų sistema. 8. IŠSAMI INFORMACIJA APIE IŠTEKLIUS 8.1. Pasiūlymo tikslai, vertinant pagal finansines išlaidas Įsipareigojimų asignavimai mln. eurų (tūkstantųjų tikslumu) 2010 m. | 2011 m. | 2012 m. | 2013 m. | 2014 m. | 2015 m. | Pareigūnai arba laikinieji darbuotojai[25] (XX 01 01) | A*/AD | 1,5 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | B*, C*/AST | 3 | 4,5 | 4,5 | 4,5 | 4,5 | 4,5 | Darbuotojai, finansuojami[26] pagal XX 01 02 str. | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | Kiti darbuotojai, finansuojami[27] pagal XX 01 04/05 str. | IŠ VISO | 5 | 7 | 7 | 7 | 7 | 7 | 8.2.2. Užduočių, susijusių su priemone, aprašymas. - Direktyvos nuostatų įgyvendinimo patikrinimai, duomenų apie atsargas rinkimas, analizė ir skelbimas, valstybių narių atsargų ir avarinių sistemų inspekcijos ir (arba) auditai, pažeidimų procedūros. - Koordinavimo grupės ir komiteto (komitologija) posėdžių rengimas, organizavimas ir priežiūra. - Sutrikimo atveju, valstybių narių taikomų priemonių koordinavimas bendradarbiaujant su Tarptautine energetikos agentūra. 8.2.3. Žmogiškųjų išteklių (numatytų teisės aktais) šaltiniai (Pateikus daugiau kaip vieną šaltinį, nurodyti su kiekvienu šaltiniu susijusių darbo vietų skaičių). x Šiuo metu programos valdymui skirtų darbo vietų, kurias reikia pakeisti arba pratęsti. - 3,5 visos darbo dienos ekvivalentų jau yra skirta atlikti užduotims, susijusioms su šiuo metu taikoma direktyva. ( Darbo vietų, pagal MPS (metinę politikos strategiją)/PBP (preliminarų biudžeto projektą) iš anksto skirtų n-tiesiems metams. x Pareigybės, kurių bus prašoma kitos MPS/PBP procedūros metu - Bus paprašyta 3,5 naujų visos darbo dienos ekvivalentų atlikti papildomoms užduotims, susijusioms su direktyvos projektu: 1,5 visos darbo dienos ekvivalento nuo 2010 m. ir 2 papildomi visos darbo dienos ekvivalentai nuo 2011 m. ( Darbo vietų, kurios bus perskirstytos naudojant valdymo tarnybos išteklius (vidinis perskirstymas). ( Pareigybės, reikalingos n metams, tačiau nenumatytos tų metų MPS/PBP. 8.2.4. Kitos administracinės išlaidos, įskaičiuotos į orientacinę sumą (XX 01 04/05 – Administracinės valdymo išlaidos) mln. eurų (tūkstantųjų tikslumu) Biudžeto eilutė (numeris ir pavadinimas) | 2010 m. | 2011 m. | 2012 m. | 2013 m. | 2014 m. | 2015 2015 m. ir vėliau | IŠ VISO | Kita techninė ir administracinė pagalba | - intra muros | - extra muros | 0,01 | 0,01 | 0,01 | 0,01 | 0,01 | 0,05 | Iš viso techninei ir administracinei pagalbai | 0,01 | 0,01 | 0,01 | 0,01 | 0,01 | 0,05 | 8.2.5. Finansinės išlaidos žmogiškiesiems ištekliams ir susijusios išlaidos, neįskaičiuotos į orientacinę sumą mln. eurų (tūkstantųjų tikslumu) Žmogiškųjų išteklių rūšis | 2010 m. | 2011 m. | 2012 m. | 2013 m. | 2014 m. | 2015 2015 m. ir vėliau | Pareigūnai ir laikinieji darbuotojai (XX 01 01) | 0,549 | 0,793 | 0,793 | 0,793 | 0,793 | 0,793 | Darbuotojai, finansuojami pagal XX 01 02 str. (pagalbiniai darbuotojai, deleguotieji nacionaliniai ekspertai (DNE), pagal sutartis dirbantys darbuotojai ir kt.) (nurodyti biudžeto eilutę) | 0,036 | 0,036 | 0,036 | 0,036 | 0,036 | 0,036 | Iš viso žmogiškųjų išteklių ir susijusių išlaidų (NEĮSKAIČIUOTŲ į orientacinę sumą) | 0,585 | 0,829 | 0,829 | 0,829 | 0,829 | 0,829 | Apskaičiuota – Pareigūnai ir laikinieji tarnautojai Prireikus žr. 8.2.1 punktą. n metai: 4,5 pareigūnų (122 000 EUR/pareigūnas/metai) n+1 metai ir vėliau: 6,5 pareigūnų (122 000 EUR/pareigūnas/metai) Apskaičiuota – Darbuotojai, finansuojami pagal XX 01 02 str. Prireikus žr. 8.2.1 punktą. 0,5 DNE (73 000 EUR/DNE/metai) 8.2.6. Kitos administracinės išlaidos, neįskaičiuotos į orientacinę sumą Mln. eurų (tūkstantųjų tikslumu) 2010 m. | 2011 m. | 2012 m. | 2013 m. | 2014 m. | 2015 m. ir vėliau | IŠ VISO | XX 01 02 11 01 – Misijos | XX 01 02 11 02 – Posėdžiai ir konferencijos | XX 01 02 11 03 – Komitetai[29] | 0,07 | 0,07 | 0,07 | 0,07 | 0,07 | 0,35 | XX 01 02 11 04 – Tyrimai ir konsultacijos | XX 01 02 11 05 – Informacinės sistemos | 2. Iš viso kitų valdymo išlaidų (XX 01 02 11) | 0,07 | 0,07 | 0,07 | 0,07 | 0,07 | 0,35 | 3. Kitos administravimui priskiriamos išlaidos (patikslinti, nurodant biudžeto eilutę) | Iš viso administracinių išlaidų, nepriskiriamų žmogiškiesiems ištekliams ir susijusioms išlaidoms, (NEĮSKAIČIUOTOS į orientacinę sumą) | Apskaičiuota: kitos administracinės išlaidos, neįskaičiuotos į orientacinę sumą Per metus numatyti 4 komiteto posėdžiai, kuriuose dalyvaus 27 delegatai, vidutinės išlaidos vienam delegatui per posėdį – 650 EUR. 4X27X650=70 200 EUR per metus Žmogiškųjų išteklių ir administraciniai poreikiai bus finansuojami iš administruojančio generalinio direktorato metinių asignavimo lėšų, kurios galės būti jam skirtos pagal metinių asignavimų tvarką, atsižvelgiant į dabartinius biudžetinius suvaržymus. [1] OL C […], […], p. […]. [2] OL C […] […], p. […] [3] OL C […], […], p. […]. [4] OL C […] […], p. […] [5] Europos Vadovų Tarybos veiksmų planas (2007–2009m.), Europos energetikos politika, dokumento 7224/07 I priedas (2007 m. kovo 8-9 d. Briuselyje vykusiosi Europos Vadovų Taryba, pirmininkavusios valstybės narės išvados), 3 punktas. [6] OL L 217, 2006 8 8, p. 8. [7] Dok. 7224/07, 36 punktas. [8] Dok. 2006/2247, 36 punktas. [9] OL L 281, 1995 11 23, p. 31. [10] OL L 8, 2001 1 12, p. 1. [11] OL L 228, 1973 8 16, p. 1. [12] OL L 308, 1968 12 23, p. 19. [13] OL L 184, 1999 7 17, p. 23. [14] Antrųjų metų gruodžio 31 d. po direktyvos priėmimo. [15] Antrųjų metų gruodžio 31 d. po direktyvos priėmimo. [16] Antrųjų metų gruodžio 31 d. po direktyvos priėmimo. [17] Antrųjų metų gruodžio 31 d. po direktyvos priėmimo. [18] Išlaidos, nepriklausančios atitinkamos xx antraštinės dalies xx 01 skyriui. [19] Išlaidos pagal xx antraštinės dalies xx 01 04 straipsnį. [20] Išlaidos pagal xx 01 skyrių, nepriskiriamos xx 01 04 arba xx 01 05 straipsniams. [21] ˇr. Tarpinstitucinio susitarimo 19 ir 24 punktus. [22] Jeigu būtina, t. y. jeigu priemonė trunka ilgiau kaip 6 metus, reikėtų pridėti papildomų stulpelių. [23] Jei nurodomas daugiau kaip vienas metodas, papildomą išsamią informaciją pateikti šio punkto pastabų skiltyje. [24] Kaip apibūdinta 5.3 skirsnyje. [25] Kurių išlaidos NEĮSKAIČIUOTOS į orientacinę sumą. [26] Kurių išlaidos NEĮSKAIČIUOTOS į orientacinę sumą. [27] Kurių išlaidos įskaičiuotos į orientacinę sumą. [28] Prie atitinkamos (-ų) vykdomosios (-ųjų) agentūros (-ų) reikėtų pateikti nuorodą į konkrečią finansinę teisės akto pažymą. [29] Koordinavimo grupė ir komitetas (komitologija), numatyti direktyvos pasiūlyme.