EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2021 07 14 COM(2021) 551 final 2021/0211(COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA kuria iš dalies keičiama Direktyva 2003/87/EB, nustatanti šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Sąjungoje, Sprendimas (ES) 2015/1814 dėl Sąjungos šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos rinkos stabilumo rezervo sukūrimo ir veikimo ir Reglamentas (ES) 2015/757 (Tekstas svarbus EEE) {SEC(2021) 551 final} - {SWD(2021) 557 final} - {SWD(2021) 601 final} - {SWD(2021) 602 final}



AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai Komunikatu dėl Europos žaliojo kurso buvo nustatyta nauja ES augimo strategija, kuria siekiama pertvarkyti ES į teisingą ir klestinčią visuomenę, pasižyminčią modernia, efektyviai išteklius naudojančia ir konkurencinga ekonomika. Juo dar kartą patvirtinamas Komisijos siekis padidinti savo klimato tikslus ir pasiekti, kad Europa iki 2050 m. taptų pirmuoju neutralaus poveikio klimatui žemynu. Be to, juo siekiama apsaugoti piliečių sveikatą ir gerovę nuo su aplinka susijusių grėsmių ir poveikio. Atsižvelgiant į labai stiprų COVID-19 pandemijos poveikį Sąjungos piliečių sveikatai, gyvenimo bei darbo sąlygoms ir ekonominei gerovei, Europos žaliojo kurso būtinybė ir svarba dar labiau padidėjo. Kova su klimato kaita yra neatidėliotinas uždavinys. Remiantis Tarpvyriausybinės klimato kaitos komisijos (IPCC) specialiojoje ataskaitoje pateiktais mokslinių tyrimų rezultatais, nulinį grynąjį išmetamą CO2 kiekį visame pasaulyje reikia pasiekti maždaug 2050 m., o visų kitų šiltnamio efektą sukeliančių dujų neutralų poveikį klimatui – kuo greičiau vėlesniais šio amžiaus metais. Atsižvelgiant į šį neatidėliotiną uždavinį, būtina, kad ES paspartintų savo veiksmus ir pademonstruotų pasaulinę lyderystę, iki 2050 m. tapdama neutralaus poveikio klimatui visuomene. Šis tikslas nustatytas Komunikate „Švari mūsų visų planeta. Strateginė klestinčios, modernios ir konkurencingos neutralizuoto poveikio klimatui Europos ekonomikos ateities vizija“. Remiantis Europos žaliojo kurso strategija ir išsamiu poveikio vertinimu, 2020 m. rugsėjo mėn. Komisijos komunikate „Platesnis Europos 2030 m. klimato srities užmojis“ (toliau – 2030 m. klimato politikos tikslo įgyvendinimo planas) pasiūlyta padidinti ES užmojus ir pateikti išsamų planą siekiant padidinti Europos Sąjungos privalomą tikslą iki 2030 m. atsakingai sumažinti grynąjį išmetamą teršalų kiekį bent 55 %. 2030 m. užmojo padidinimas dabar padeda užtikrinti tikrumą politikos formuotojams ir investuotojams, kad artimiausiu metu priimsimais sprendimais nebus susisaistyta su iškastiniu kuru, dėl kurio išmetamas teršalų kiekis neatitiks ES tikslo iki 2050 m. neutralizuoti poveikį klimatui. 2030 m. tikslas atitinka Paryžiaus susitarimo tikslą užtikrinti, kad pasaulio temperatūra didėtų gerokai mažiau nei 2 °C, ir toliau dėti pastangas, kad temperatūra nepadidėtų daugiau kaip 1,5 °C. 2020 m. gruodžio mėn. susitikimo metu Europos Vadovų Taryba patvirtino naują ES privalomą 2030 m. tikslą. Ji taip pat paragino Komisiją „įvertinti, kaip visi ekonomikos sektoriai gali geriausiai padėti siekti 2030 m. tikslo, ir pateikti būtinus pasiūlymus, kartu nuodugniai išnagrinėjant poveikį aplinkai ir ekonominį bei socialinį poveikį valstybių narių lygmeniu, atsižvelgiant į nacionalinius energetikos bei klimato srities veiksmų planus ir peržiūrint esamas lankstumo galimybes“. Šiuo tikslu Europos klimato teisės akte, dėl kurio susitarė teisės aktų leidėjai, ES neutralaus poveikio klimatui tikslas tampa teisiškai privalomas ir 2030 m. siekis padidinamas nustatant tikslą, kad iki 2030 m. grynasis išmetamas kiekis būtų sumažintas bent 55 %, palyginti su 1990 m. Kad būtų laikomasi Europos klimato teisės akte pasiūlytos krypties ir iki 2030 m. pasiektas šis padidintas užmojo lygis, Komisija peržiūrėjo galiojančius klimato srities ir energetikos teisės aktus, pagal kuriuos tikimasi išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį sumažinti tik 40 % iki 2030 m. ir 60 % iki 2050 m. Šis pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą (angl. Fit for 55) priemonių rinkinys, paskelbtas 2030 m. klimato politikos tikslo įgyvendinimo plane, yra išsamiausias elementas stengiantis įgyvendinti naują plataus užmojo 2030 m. klimato politikos tikslą ir prie jo turės prisidėti visi ekonomikos sektoriai ir politikos kryptys. Europos Vadovų Taryba 2020 m. gruodžio mėn. taip pat paragino Komisiją apsvarstyti galimybę ieškoti būdų sustiprinti ES apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemą (ES ATLPS) kartu išsaugant jos vientisumą ir atsižvelgiant į poreikį spręsti su paskirstymu susijusius klausimus ir panaikinti energijos nepriteklių. Europos Vadovų Taryba taip pat paragino Komisiją apsvarstyti galimybę pasiūlyti priemones, kurių imantis energijai imliuose pramonės sektoriuose būtų galima kurti ir diegti novatoriškas neutralaus poveikio klimatui technologijas, kartu išsaugant pramonės konkurencingumą. Galiojantys ATLPS teisės aktai buvo peržiūrėti 2018 m. siekiant iki 2030 m. sumažinti ES ATLPS išmetamą teršalų kiekį 43 %, palyginti su 2005 m., laikantis tikslo iki 2030 m. visoje ES ekonomikoje sumažinti išmetamą teršalų kiekį bent 40 %, palyginti su 1990 m. Tačiau iš naujesnės Komisijos tarnybų atliktos analizės matyti, kad nepakeitus teisės aktų sektoriuose, kuriems šiuo metu taikoma ES ATLPS, vietoj to išmetamų teršalų kiekis 2030 m. būtų sumažintas 51 %, palyginti su 2005 m. Nors tai reikštų, kad pirmiau nurodytas sumažinimo 43 % tikslas būtų viršijamas, tai vis tiek būtų nepakankamas indėlis į bendrą tikslą sumažinti išmetamą teršalų kiekį bent 55 %, palyginti su 1990 m. Taigi bendras šios iniciatyvos tikslas – peržiūrėti ATLPS direktyvą atsižvelgiant į 2030 m. klimato politikos tikslą iki 2030 m. sumažinti grynąjį išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį bent 55 %, palyginti su 1990 m. lygiais, ir iki 2050 m. laipsniškai ir subalansuotai siekti neutralaus poveikio klimatui ekonomiškai efektyviu ir nuosekliu būdu, kartu atsižvelgiant į būtinybę užtikrinti teisingą pertvarką ir tai, kad prie ES klimato srities pastangų turi prisidėti visi sektoriai. Kaip paaiškinta poveikio vertinime, į ES ATLPS įtrauktų sektorių indėlis išmetamų teršalų kiekį sumažinant 61 %, palyginti su 2005 m., laikomas geriausiai atspindinčiu 2030 m. klimato politikos tikslo įgyvendinimo plano rezultatus ir ES ATLPS užmoju prisidedant prie bendro tikslo sumažinti išmetamą teršalų kiekį bent 55 %, palyginti su 1990 m. Norint padidinti ES ATLPS aplinkosauginį indėlį reikia pakoreguoti visų pirma bendrą ES ATLPS išduotų apyvartinių taršos leidimų skaičių (toliau – didžiausias ATL skaičius). Tačiau sumažintas rinkai tiekiamas apyvartinių taršos leidimų skaičius daro poveikį kitiems ES ATLPS ramsčiams ir anglies dioksido kainai. Jis daro poveikį tokiems pagrindiniams principams, kaip poreikis užtikrinti rinkos stabilumą, apsauga nuo anglies dioksido nutekėjimo rizikos, kruopščiai subalansuotas su paskirstymu susijęs poveikis valstybėse narėse ir lėšų buvimas siekiant daugiau investuoti į mažo anglies dioksido kiekio technologijas. Kartu ES ATLPS suderinama su bendru tikslu sumažinti išmetamą teršalų kiekį bent 55 %, palyginti su 1990 m., tokį padidintą klimato politikos siekį taip pat reikia atspindėti indėlyje į ES klimato srities pastangas, kurias deda sektoriai, šiuo metu nepatenkantys į ES ATLPS. Poveikio vertinime, pateiktame kartu su 2030 m. klimato politikos tikslo įgyvendinimo planu, nustatyta, kad nesant papildomų priemonių tam tikruose sektoriuose išmetamas teršalų kiekis nesumažės tiek, kiek reikia, kad visoje ekonomikoje būtų pasiektas išmetamų teršalų kiekio sumažinimo 55 % tikslas. Faktiškai jūrų transporto sektoriuje šiuo metu išmetamas teršalų kiekis yra didesnis nei 1990 m., ir numatoma, kad jūrų transporto išmetamas teršalų kiekis pagal įprastinės veiklos scenarijų didės toliau. Pagal visas kryptis, kurios buvo įvertintos 2030 m. klimato politikos tikslo įgyvendinimo plane ir Darnaus ir išmanaus judumo strategijoje, numatoma, kad iki 2050 m. tarptautinės laivybos sektoriuje išmetamas teršalų kiekis bus sumažintas 80–82 %, palyginti su 1990 m. (t. y. 88–89 % mažesnis išmetamų teršalų kiekis, palyginti su 2008 m.), kad būtų nuosekliai laikomasi didesnio klimato srities užmojo lygio. Todėl Europos Komisija įsipareigojo išplėsti ES ATLPS į ją įtraukiant jūrų transportą, ES lygmeniu imantis priemonių, kuriomis siekiama sumažinti jūrų transporto išmetamą teršalų kiekį, kartu vykdant veiksmus, dėl kurių susitarta TJO. Atsižvelgdama į tai, Komisija palankiai vertina pažangą, kurią Europos Parlamentas ir Taryba padarė nuo 2019 m. dirbdami prie pasiūlymo iš dalies pakeisti Reglamentą (ES) 2015/757 deramai atsižvelgiant į pasaulinę laivų kuro sąnaudų duomenų rinkimo sistemą (COM(2019) 38 final), ir Komisija atsižvelgia į Europos Parlamento plenarinės sesijos paramą ES apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos (ES ATLPS) išplėtimui siekiant nuo 2023 m. į ją įtraukti jūrų transporto išmetamą teršalų kiekį. Jūrų transporto išmetamą teršalų kiekį reikėtų įtraukti į esamą apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemą. Siekiant užtikrinti sklandų perėjimą, reikėtų numatyti laipsniško įgyvendinimo laikotarpį, kuriuo laivybos bendrovės turės atsisakyti apyvartinių taršos leidimų tik dėl dalies patikrinto išmestų teršalų kiekio, o per 4 metus tą dalį laipsniškai padidinti iki 100 %. Kadangi įtraukus jūrų transportą į dabartinę ATLPS ji pasipildytų tik apie 90 mln. tonų CO2, kitų į sistemą įtrauktų sektorių subjektų galimybės įsigyti apyvartinių taršos leidimų iš esmės nesumažės. Siekiant atsižvelgti į jūrų transporto sektoriaus įtraukimą į ES ATLPS, reikėtų iš dalies pakeisti Reglamentą (ES) 2015/757, visų pirma jo nuostatas dėl bendrovės lygmens bendro išmetamo teršalų kiekio duomenų teikimo ir laivybos bendroves administruojančių institucijų vaidmens. Šiais pakeitimais papildomi pakeitimai, siūlomi dokumente COM(2019) 38 final. Kaip nurodyta 2030 m. klimato politikos tikslo įgyvendinimo plane, statybos sektorius šiuo metu tiesiogiai ir netiesiogiai išmeta 36 % su energija susijusio išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio ES ir turi didelį ekonomiškai efektyvų potencialą sumažinti išmetamą teršalų kiekį. Daugiau nei pusė to išmetamo teršalų kiekio jau įtraukiama į dabartinę ATLPS, visų pirma pastatuose naudojamos elektros tiekimas, o daugiausia teršalų išmetama centralizuoto šilumos tiekimo sektoriuje. Tačiau daug namų vis dar šildoma pasenusiomis sistemomis, kuriose naudojamas taršus iškastinis kuras, kaip antai anglys ir nafta. Kelių transporto sektorius taip pat turi nemenką ekonomiškai efektyvų išmetamo teršalų kiekio mažinimo potencialą. Šiuo metu kelių transportui tenka vienas penktadalis ES išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio ir nuo 1990 m. ta jo dalis padidėjo daugiau nei ketvirtadaliu. Kaip jau pažymėta Europos žaliojo kurso komunikate, Komisija siūlo į apyvartinių taršos leidimų prekybą įtraukti statybos sektorių ir kelių transportą. Įtraukus šiuos sektorius į apyvartinių taršos leidimų prekybą, šiuose sektoriuose kartu taikant kitas tinkamas reglamentavimo ir investavimo priemones, atsirastų daugiau darnesnių ekonominių paskatų siekiant šiuose sektoriuose ES sumažinti išmetamą teršalų kiekį ir geriau užsitikrinti, kad šiuose sektoriuose išmetamas teršalų kiekis būtų sumažintas. Apyvartinių taršos leidimų prekybą statybos ir kelių transporto sektoriuose reikėtų pradėti apyvartinių taršos leidimų prekybą vykdant atskirai, bet lygiagrečiai. Taip bus išvengta stacionariems įrenginiams ir aviacijai skirtos gerai veikiančios apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos trikdymo, turint omenyje skirtingą išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo potencialą šiuose sektoriuose ir skirtingus subjektus, darančius įtaką paklausai. Bet kokį galimą dviejų sistemų sujungimą reikėtų vertinti tik po to, kai naujoji apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema veiks kelerius metus, remiantis patirtimi. Norint į sistemą įtraukti pastatus ir kelių transportą, reguliuojamoms įmonėms tai reikia taikyti pradinėje grandyje.

Rinkos stabilumas yra būtinas, kad ES ATLPS veiktų teisingai ir pasiektų savo tikslus. Siekiant užtikrinti rinkos stabilumą, Sprendimu (ES) 2015/1814 buvo sukurtas rinkos stabilumo rezervas (RSR). Jis pradėjo veikti 2019 m. sausio mėn. RSR tikslai – pašalinti anksčiau atsiradusį pasiūlos ir paklausos disbalansą ir padaryti ES ATLPS atsparesnę dideliam disbalansui. Mechanizmu turi būti išsaugotas stabilus reglamentavimas ir užtikrintas ilgalaikis nuspėjamumas. Pagal sprendimo 3 straipsnį Komisija privalo peržiūrėti rezervo veikimą per trejus metus nuo jo veikimo pradžios. Šią peržiūrą reikia vertinti kartu su ES ATLPS užmojo didinimo poveikiu rinkos stabilumui, tad kartu su ES ATLPS pakeitimais šiame pasiūlyme siūlomi būtini rezervo pakeitimai. Atsižvelgiant į tai, šiuo pasiūlymu pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą priemonių rinkinyje siekiama šių konkrečių tikslų: –dabartinės ES ATLPS taikymo srities stiprinimas siekiant tinkamai prisidėti prie bendro tikslo sumažinti išmetamą ŠESD kiekį bent 55 %, palyginti su 1990 m.; –užtikrinti nuolatinę veiksmingą apsaugą sektoriuose, kuriuose kyla didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika, kartu skatinant mažo anglies dioksido kiekio technologijų diegimą; –spręsti klausimus, susijusius su šios pertvarkos skirstomuoju ir socialiniu poveikiu, peržiūrint aukcionų pajamų naudojimą ir mažo anglies dioksido kiekio finansavimo mechanizmų dydį bei veikimą; –užtikrinti, kad kiti sektoriai, šiuo metu neįtraukti į ES ATLPS, ekonomiškai efektyviai prisidėtų prie išmetamo teršalų kiekio mažinimo, kuris yra būtinas atsižvelgiant į ES tikslus ir Paryžiaus susitarimo įsipareigojimus, visų pirma įtraukiant jūrų transporto išmetamą teršalų kiekį ir pastatų bei kelių transporto išmetamą teršalų kiekį į ES ATLPS taisykles, kartu užtikrinant sinergiją su kitomis šiems sektoriams skirtomis politikos sritimis; –peržiūrėti jūrų transporto išmetamo CO2 kiekio stebėsenos, duomenų teikimo ir tikrinimo sistemą, siekiant atsižvelgti į jūrų transporto sektoriaus įtraukimą į ES ATLPS; –peržiūrėti rinkos stabilumo rezervą vykdant atitinkamą teisinį įpareigojimą ir svarstant galimus jo struktūros pakeitimus, kad būtų įgyvendinti RSR sprendimo teisiniai tikslai ir išspręsti visi klausimai, galintys kilti padidinus užmojį. •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis Visi ekonomikos sektoriai turėtų prisidėti prie šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo. Šis pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą klimato ir energetikos priemonių rinkinys yra visapusiškas žingsnis nuodugniai peržiūrint Sąjungos teisės aktus siekiant juos suderinti su ES didesniu klimato srities užmoju. Visos šio rinkinio iniciatyvos yra glaudžiai susijusios ir kiekviena priklauso nuo kitų struktūros. Šiuo pasiūlymu dėl teisėkūros procedūra priimamo akto papildomi kiti rinkinio pasiūlymai ir jis su jais dera. Į ES ATLPS neįtrauktiems sektoriams taikomas Pastangų pasidalijimo reglamentas (PPR), kuriuo nustatomas bendras ES masto šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio sumažinimo tikslas ir privalomi metiniai tikslai pavienėms valstybėms narėms, kurie turi būti pasiekti ne vėliau kaip 2030 m. PPR, be kita ko, apima kelių transporto ir pastatų sektorius, taip pat vidaus laivybos išmetamą teršalų kiekį; visa tai kartu sudaro maždaug 50 % į PPR įtraukto išmetamo teršalų kiekio. Priešingai nei ES ATLPS atveju, į PPR įtraukti sektoriai nejaučia ES masto anglies dioksido kainos signalo. Teikdama papildomų ekonominių paskatų (susijusių su anglies dioksido kaina), būtinų norint ekonomiškai efektyviai sumažinti pastatų ir kelių transporto išmetamą teršalų kiekį, naujoji ATLPS papildytų dabartinę PPR taikymo sritį, kurioje išlaikomos paskatos imtis nacionalinių veiksmų ir atskaitomybė už juos. Apie pastarosios svarbą kalbėjo ir daugelis suinteresuotųjų subjektų. Kadangi 2030 m. pastatų ir kelių transporto išmetamo teršalų kiekio mažinimo siekis nustatytas taip, kad šių sektorių indėlis būtų ekonomiškai efektyvus, PPR sektorių, kuriems ES masto anglies dioksido apmokestinimas netaikomas, indėlis nėra iškraipomas. Imantis nacionalinių priemonių dėl su kainomis nesusijusių kliūčių arba pateikiant alternatyvius sprendimus anglies dioksido kainodara gali veikti geriau. Direktyvos (ES) 2018/410 4 konstatuojamojoje dalyje nustatyta, kad Tarptautinės jūrų organizacijos (TJO) arba Sąjungos veiksmai turėtų būti pradėti 2023 m., įskaitant priemonės, kuria užtikrinama, kad sektorius deramai prisidėtų prie pastangų, reikalingų Paryžiaus susitarime sutartiems tikslams pasiekti, priėmimo ir įgyvendinimo parengiamąjį darbą, taip pat tinkamus visų suinteresuotųjų subjektų atliktus svarstymus. Be to, jūrų transporto išmetamo teršalų kiekio mažinimas yra ES įsipareigojimo pagal Paryžiaus susitarimą visoje ekonomikoje sumažinti išmetamą teršalų kiekį, dalis. Iki šiol nei pasauliniu lygmeniu, nei ES nebuvo sukurta tinkamų priemonių, kuriomis jūrų transporto sektoriuje išmetamas teršalų kiekis būtų sumažintas tiek, kiek būtina, kad atitiktų padidintą ES užmojo klimato srityje lygį. ES lygmeniu didesnių nei 5 000 bendrosios talpos laivų, plaukiančių į EEE esančius uostus arba iš jų, išmetamas CO2 kiekis yra stebimas, pranešamas ir tikrinamas (pagal ES Jūrų MRV reglamentą) nuo 2018 m. Pasauliniu lygmeniu veikia naujų laivų energijos vartojimo efektyvumo reguliavimo sistema ir neseniai patvirtintos esamiems laivams skirtos energijos vartojimo efektyvumo priemonės. TJO taip pat priėmė pradinę laivų išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo strategiją, kurioje nustatytas tikslas iki 2050 m. išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį sumažinti bent 50 %, palyginti su 2008 m. lygiais. Nors neseniai padaryta TJO pažanga vertintina palankiai, šių priemonių nepakanka norint sumažinti tarptautinės laivybos priklausomybę nuo iškastinio kuro pagal tarptautinius klimato politikos tikslus. Atsižvelgdama į šią padėtį Europos Komisija įsipareigojo pasiūlyti ES priemonių rinkinį, skirtą padidinti jūrų transporto indėlį į ES klimato srities pastangas, kartu su priemonėmis, dėl kurių pasauliniu lygmeniu susitarta TJO. Be ES ATLPS išplėtimo įtraukiant jūrų transportą, į priemonių rinkinį įtraukta, visų pirma, iniciatyva „FuelEU Maritime“, kuria siekiama padidinti alternatyvaus atsinaujinančiųjų šaltinių transporto kuro paklausą ir naudojimą, taip pat pasiūlymas peržiūrėti Energijos mokesčių direktyvą (EMD) dėl šiuo metu neapmokestinamo laivuose naudojamo kuro. Šiuo metu ES ATLPS tiesiogiai ar netiesiogiai apima maždaug 30 % su pastatų šildymu susijusio išmetamo teršalų kiekio. Tai pasakytina apie sistemos aprėpiamą centralizuotą šilumos tiekimą ir šildymo tikslais naudojamą elektrą. Visą šiame sektoriuje deginant iškastinį kurą išmetamą teršalų kiekį įtraukus ir integravus į ES apyvartinių taršos leidimų prekybą būtų gerokai padidintas išmetamo teršalų kiekio mažinimo efektyvumas. Kelių transporto sektoriuje apyvartinių taršos leidimų prekybos privalumas būtų tas, kad transporto priemonių parkui būtų taikoma išmetamo ŠESD kiekio viršutinė riba ir kartu skatinama keisti elgseną, o dėl kainų signalo daromas ilgalaikis poveikis judumo sprendimams. Vis dėlto automobilių išmetamo CO2 normos tebėra pagrindinis veiksnys užtikrinant modernių ir novatoriškų netaršių transporto priemonių, įskaitant elektromobilius, pasiūlą. Be kelių transporto įtraukimo į apyvartinių taršos leidimų prekybą, Komisija siūlo nuo 2030 d. sugriežtinti automobiliams ir furgonams taikomas CO2 išmetimo normas, kad būtų užtikrintas aiškus kelias siekiant nulinio teršalų kiekio judumo. Be jau nurodytų galimų būdų panaudoti aukcionų pajamas, tarp kurių, pavyzdžiui, įgūdžių ugdymo skatinimas ir darbo perskirstymas, dalį pajamų, gautų prekiaujant apyvartiniais taršos leidimais naujuose sektoriuose, būtų galima panaudoti siekiant pašalinti naujos apyvartinių taršos leidimų prekybos šiuose sektoriuose daromą socialinį poveikį ir investuoti į priemones, kuriomis numatoma paspartinti pastatų renovavimo bangą bei netaršių transporto priemonių naudojimą ir kurti reikiamą infrastruktūrą, kaip antai strategiškai išdėstytas pažangias ir išmanias degalų papildymo ir įkrovimo stotis netaršioms transporto priemonėms. Paramos priemonėmis, kuriomis skatinamas efektyvus energijos vartojimas pažeidžiamuose ir mažas pajamas gaunančiuose namų ūkiuose, taip pat būtų galima padėti išvengti pernelyg didelio su paskirstymu susijusio poveikio. Tuo tikslu pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą teisės aktų rinkinyje Komisija pateikia pasiūlymą įsteigti Socialinį klimato fondą, kurio lėšomis būtų finansuojami atitinkami valstybių narių planai dėl pastatų ir kelių transporto apyvartinių taršos leidimų prekybos socialinių aspektų, ypatingą dėmesį skiriant pažeidžiamiems namų ūkiams, labai mažoms įmonėms ir transporto naudotojams. Dalis naujosios sistemos aukcionų pajamų turi būti panaudojama valstybių narių planams finansuoti. Naujosios ATLPS užmojo lygį, išmetamo teršalų kiekio viršutinę ribą ir trajektoriją siūloma nustatyti atitinkamai ekonomiškai efektyviai mažinant pastatų ir kelių transporto išmetamą teršalų kiekį, derinant anglies dioksido kainodarą ir stiprinant šiuose sektoriuose galiojančią reguliavimo sistemą. •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis Europos žaliasis kursas, jos neutralaus poveikio klimatui tikslas ir dvejopa žalioji ir skaitmeninė pertvarka yra pagrindinis Europos Sąjungos prioritetas. Pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą priemonių rinkinys, priemonė „Next Generation EU“ ir 2021–2027 m. daugiametė finansinė programa padės įgyvendinti dvejopą žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, kurios siekia Europa. Derinant šias dvi politikos kryptis bus kovojama su ekonomikos krize ir paspartinamas perėjimas prie švarios ir tvarios ekonomikos, klimato srities veiksmus susiejant su ekonomikos augimu. Iki 2030 m. grynąjį išmetamą ŠESD kiekį visos ekonomikos mastu sumažinant bent 55 %, palyginti su 1990 m., reikia keisti ne tik dabartines aplinkybes, bet ir energetikos politikos sistemą. Pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą priemonių rinkinys yra išsami klimato ir energetikos teisės aktų, kuriais siekiama šio tikslo, apžvalga. ATLPS pakeitimo pasiūlymas yra šio didelio nuosekliai parengtų politikos pasiūlymų rinkinio dalis. ATLPS yra itin svarbi priemonė, skirta padėti ES pasiekti padidintą 2030 m. tikslą ir iki 2050 m. sėkmingai bei teisingai pereiti prie neutralaus poveikio klimatui. Todėl ši iniciatyva yra susijusi su daugeliu kitų politikos sričių, įskaitant Sąjungos išorės politiką. Pavyzdžiui, ES masto rinkos priemonė ATLPS suderinama su ES vidaus rinka ir ją toliau sustiprina. Pagal ATLPS direktyvą padidintas Inovacijų fondas, kuris yra viena iš svarbiausių ES priemonių, skirtų priartinti prie rinkos novatoriškas mažo anglies dioksido kiekio technologijas, papildo kitas priemones, kaip antai programas „Horizontas 2020“ ir „Europos horizontas“, kuriose dėmesys labiausiai sutelkiamas į ankstesnius mokslinių tyrimų etapus. Pagal ATLPS direktyvą padidinto Modernizavimo fondo lėšomis remiamos investicijos į elektros energijos sektoriaus modernizavimą ir platesnes energetikos sistemas, energijos vartojimo efektyvumo didinimą ir teisingos pertvarkos skatinimą nuo anglių priklausančiuose regionuose mažesnes pajamas gaunančiose valstybėse narėse. Taip papildomos kitos priemonės, kaip antai sanglaudos politika ir Teisingos pertvarkos fondas.

Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis taip pat užtikrinamas suderinant ES ATLPS poveikio vertinimus su poveikio vertinimais dėl likusių 2030 m. klimato, energetikos ir transporto sistemos elementais, kaip antai apyvartinių taršos leidimų prekybos išplėtimo ir Energijos vartojimo efektyvumo direktyvos papildomumu, ir su kitomis priemonėmis, pateiktomis jūrų transporto išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo priemonių rinkinyje. Naudojamas bendras bazinis lygis ir bendri pagrindinės politikos scenarijai su kitomis pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą priemonių rinkinio iniciatyvomis. Šiuose scenarijuose atsižvelgiama į visus svarbius ES veiksmus ir politikos kryptis. Papildomas administracines išlaidas, susijusias su kelių transporto ir pastatų įtraukimu, numatoma apriboti, kai įmanoma, panaudojant esamas struktūras, naudojamas įgyvendinant Energijos mokesčių direktyvą ir vykdant energijos taupymo įsipareigojimus pagal Energijos vartojimo efektyvumo direktyvą. Papildomai taupyti energiją savo ruožtu padės naujoji ATLPS, kuri gali būti susijusi su energijos taupymu pagal Energijos vartojimo efektyvumo direktyvos 7 straipsnį. 2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI •Teisinis pagrindas Teisinis šio pasiūlymo pagrindas yra Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 192 straipsnis. Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 191 straipsnį ir 192 straipsnio 1 dalį Europos Sąjunga padeda siekti, be kita ko, šių tikslų: išlaikyti, saugoti ir gerinti aplinkos kokybę; remti tarptautinio lygio priemones, skirtas regioninėms ar pasaulinėms aplinkos problemoms spręsti, visų pirma kovai su klimato kaita. •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju) ES ATLPS direktyva yra 2003 m. priimta galiojanti ES teisėkūros priemonė. Vadovaujantis SESV 5 straipsnyje nustatytu subsidiarumo principu, šio pasiūlymo iš dalies pakeisti ES ATLPS direktyvą tikslus galima pasiekti tik ES lygmens teisėkūros priemone. Dar viena galiojanti Sąjungos priemonė yra Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas (ES) 2015/1814 dėl ES ATLPS rinkos stabilumo rezervo sukūrimo ir veikimo. Jo neįmanoma iš dalies pakeisti, kaip siūloma pagal šį pasiūlymą, nacionaliniu ar vietos lygmeniu, reikia Sąjungos masto veiksmų. Klimato kaita yra tarpvalstybinio masto problema, tad ES veiksmais galima veiksmingai papildyti ir sustiprinti pasaulinius, regioninius, nacionalinius ir vietos veiksmus. ES tikslo iki 2030 m. sumažinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį padidinimas paveiks daugelį ES ekonomikos sektorių, todėl koordinuojami veiksmai ES lygmeniu yra būtini ir imantis šių veiksmų atsiranda daug didesnė galimybė įgyvendinti reikiamą pertvarką, nes tai stiprus ekonomiškai efektyvius pokyčius ir didėjančią konvergenciją skatinantis veiksnys. Be to, daugeliui šio pasiūlymo elementų būdingas svarbus vidaus rinkos aspektas, visų pirma galimybės, susijusios su apsauga nuo anglies dioksido nutekėjimo ir mažo anglies dioksido kiekio finansavimo mechanizmais. ES ATLPS anglies dioksido rinka skatina išmetamo teršalų kiekio mažinimą diegiant ekonomiškai efektyviausius sprendimus pirma įvairiose jos aprėptose veiklos srityse, dėl masto pasiekiant didesnio efektyvumo. Jeigu panaši priemonė būtų įgyvendinta nacionaliniu lygmeniu, susiformuotų mažesnės, labiau suskaidytos anglies dioksido rinkos, kiltų konkurencijos iškraipymo pavojus ir tikriausiai padidės bendros mažinimo išlaidos. Ta pačia logika vadovaujamasi išplečiant anglies dioksido apmokestinimą naujuose sektoriuose. Dėl jūrų transporto sektoriaus tarpvalstybinio aspekto reikia suderintų Europos lygmens veiksmų. ES veiksmai taip pat gali įkvėpti ir padėti imtis platesnių veiksmų, pvz., dėl jūrų transporto, Tarptautinėje jūrų organizacijoje (TJO) ir trečiosiose valstybėse. •Proporcingumas Kaip išdėstyta prie pasiūlymo pridedamame poveikio vertinimo 3 ir 7 skirsniuose, pasiūlymas atitinka proporcingumo principą, nes juo nesiekiama daugiau negu būtina, kad būtų ekonomiškai efektyviai ir kartu užtikrinant tinkamą vidaus rinkos veikimą įgyvendintas ES šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimo sumažinimo iki 2030 m. tikslas. Europos Vadovų Taryba patvirtino bendrą tikslą iki 2030 m. visoje ekonomikoje ir vidaus lygmeniu išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį sumažinti bent 55 %, palyginti su 1990 m. lygiais. Šis pasiūlymas apima didelę dalį šio išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio; siekiant šio tikslo juo peržiūrima ES ATLPS direktyva. •Priemonės pasirinkimas Šio pasiūlymo tikslų geriausia siekti direktyva. Ji yra tinkamiausia teisinė priemonė esamai ATLPS direktyvai (Direktyva 2003/87/EB) iš dalies pakeisti. Direktyva reikalaujama, kad valstybės narės siektų tikslų ir, įtraukusios priemones į nacionalines materialinės ir procesinės teisės sistemas, jas įgyvendintų. Šiuo pasiūlymu, palyginti su kitomis priemonėmis, pvz., reglamentu, valstybėms narėms suteikiama daugiau laisvės, nes jos gali pasirinkti tinkamiausią būdą šioje direktyvoje nustatytoms priemonėms įgyvendinti. Tai leis valstybėms narėms užtikrinti, kad iš dalies pakeistos taisyklės derėtų su jų ES ATLPS įgyvendinimo materialinės ir procedūrinės teisės sistema, visų pirma leidimų įrenginiams išdavimo taisyklėmis ir vykdymo užtikrinimo priemonėmis bei sankcijomis. Direktyva taip pat yra tinkama priemonė iš dalies pakeisti Sprendimą (ES) 2015/1814 rinkos stabilumo rezervo sukūrimo ir veikimo, nes šios teisinės priemonės peržiūra yra glaudžiai susijusi su padidinto ES ATLPS užmojo poveikiu rinkos stabilumui. Ši direktyva taip pat yra tinkama priemonė iš dalies pakeisti Reglamentą (ES) 2015/757 dėl jūrų transporto išmetamo anglies dioksido kiekio stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo, nes pagal šią direktyvą į ES ATLPS įtraukiamas tam tikros jūrų transporto veiklos išmetamas CO2 kiekis, remiantis išmetamo teršalų kiekio duomenimis pagal Reglamentą (ES) 2015/757. 3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

•Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas Dėl šių pasiūlymų nebuvo atliktas ex post vertinimas ar tinkamumo patikrinimas, nes galiojančių ATLPS teisės aktų įgyvendinimas tebėra ankstyvuose etapuose; jie pradėti taikyti 2021 m. juos iš dalies pakeitus Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2018/410. Taigi duomenų vertinimui nėra daug. •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Įvairiuose šio pasiūlymo rengimo etapuose dalyvavo valstybės narės, pramonės atstovai iš privačiojo sektoriaus, nevyriausybinės organizacijos, mokslinių tyrimų ir akademinės institucijos, profesinės sąjungos ir piliečiai. ES ATLPS peržiūra grindžiama grįžtamąja informacija apie 2030 m. klimato politikos tikslo įgyvendinimo planą ir ES ATLPS sąsajomis su lygiagrete politika ir platesniais Europos žaliojo kurso tikslais. Pagrindinis konsultacijų dėl ES ATLPS peržiūros tikslas buvo surinkti suinteresuotųjų subjektų nuomones dėl esamos ES ATLPS stiprinimo, ES ATLPS išplėtimo įtraukiant naujus sektorius (jūrų transportą, taip pat pastatus, kelių transportą ar visą iškastinio kuro deginimą) ir RSR peržiūros. Konsultuojantis taip pat buvo laukiama idėjų, kaip sumažinti anglies dioksido nutekėjimo riziką ir naudoti pajamas bei mažo anglies dioksido kiekio paramos mechanizmus. Iš pradžių Komisija paprašė grįžtamosios informacijos apie įžanginį poveikio vertinimą atkreipdama dėmesį į pirminius peržiūros pamąstymus ir politikos galimybes. Po to Komisija internetu organizavo viešą konsultaciją su klausimynu dėl kiekvieno iš pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą priemonių rinkinio pasiūlymo ir gavo beveik 500 atsakymų. Siekiant paremti iniciatyvą, susijusią su jūrų transporto anglies dioksido kainodara, buvo atlikta tikslinė suinteresuotųjų subjektų apklausa, kartu vykdant tikslinę pokalbių programą. Be to, Komisija rengė (virtualius) dvišalius ir daugiašalius suinteresuotųjų subjektų susitikimus, be kita ko, su įvairių pramonės sektorių atstovais, profesinėmis sąjungomis, nevyriausybinėmis organizacijomis bei valstybėmis narėmis ir dalyvavo virtualiose konferencijose. Galiausiai Komisija pavedė rangovui organizuoti du RSR peržiūrai skirtų praktinių seminarų su ekspertais. Konsultacinės veiklos rezultatai pateikti prie šio pasiūlymo pridedamame poveikio vertinime ir rengiant šį pasiūlymą į juos buvo kuo labiau atsižvelgta. Apskritai per viešas konsultacijas paaiškėjo, kad ES ATLPS kaip politikos priemonė yra plačiai palaikoma. Daugelis suinteresuotųjų subjektų pritaria dabartinės ATLPS stiprinimui, kad jos užmojis būtų didinamas atsižvelgiant į naująjį 2030 m. tikslą ir remiantis išlaidų veiksmingumo sumetimais. Tik keli respondentai iš privačiojo sektoriaus ir iš pilietinės visuomenės atitinkamai pritarė mažesniam ar didesniam indėliui, palyginti su išlaidų veiksmingumo principu. Siekiant didesnio užmojo tikslų, suinteresuotieji subjektai paprastai laikėsi nuomonės, kad svarbu koreguoti linijinį mažinimo koeficientą, o kai kurie suinteresuotieji subjektai taip pat akcentavo, kaip svarbu tai derinti su vienkartiniu apyvartinių taršos leidimų skaičiaus mažinimu, kaip pažymima šiame pasiūlyme. Dėl nemokamų apyvartinių taršos leidimų paskirstymo ir anglies dioksido nutekėjimo rizikos didžioji dauguma suinteresuotųjų subjektų pritaria, kad dabartinę anglies dioksido nutekėjimo sistemą reikia iš dalies pakeisti, o kai kurie pramonei atstovaujantys suinteresuotieji subjektai nori, kad dabartinė anglies dioksido nutekėjimo sistema išliktų be pakeitimų. Dėl konkrečių pakeitimo galimybių yra įvairių nuomonių, daugiausia pritarta kitoms priemonėms, kuriomis būtų toliau skatinamas šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimas. Pasiūlyme tokios paskatos numatytos paskirstant nemokamus apyvartinius taršos leidimus su sąlyga, kad bus investuojama į priemones padidinti energijos vartojimo efektyvumą. Dėl santykinių taršos rodiklių verčių pakeitimo siekiant užtikrinti spartesnį inovacijų ir techninės pažangos įgyvendinimą sulaukta daugelio įvairių suinteresuotųjų subjektų pritarimo, išskyrus kelias privačiojo sektoriaus dalis. Šis požiūris įtrauktas į šį pasiūlymą, nes manoma, jog taip teisingiau ir skaidriau paskirstomi nemokami apyvartiniai taršos leidimai nei kai visiems sektoriams skiriama didesnė dalis taikant įvairius sektorius apimantį taisomąjį koeficientą. Kalbant apie aukcionų pajamų panaudojimą, pasiūlyme atspindima daugelio suinteresuotųjų subjektų nuomonė, kad reikia griežtesnių taisyklių siekiant užtikrinti, kad valstybės narės išleistų savo ES ATLPS aukcionų pajamas laikydamosi klimato politikos tikslų. Kalbant apie mažo anglies dioksido kiekio finansavimo mechanizmus, suinteresuotieji subjektai apskritai palankiai vertina Inovacijų fondo padidinimą, taip pat papildomų paramos priemonių, kaip antai sutarčių dėl anglies dioksido kainų skirtumų, sukūrimą. Tai tinkamai atspindėta pasiūlyme padidinant Inovacijų fondo dydį ir išplečiant jo taikymo sritį. Kalbant apie Modernizavimo fondą, dauguma suinteresuotųjų subjektų, visų pirma iš pilietinės visuomenės ir kai kurių privačiojo sektoriaus dalių, remia Modernizavimo fondo padidinimą, kaip parodyta šiame pasiūlyme. Suinteresuotieji subjektai apskritai pritaria investicijų rūšių, kurias galima finansuoti Modernizavimo fondo lėšomis, supaprastinimui ir Modernizavimo fondo suderinamumo su Europos žaliuoju kursu didinimui. Pasiūlymu prisidedama prie šio tikslo, nes panaikinama išimtis, susijusi su centralizuoto šilumos tiekimo naudojant iškastinį kurą finansavimu tam tikrose valstybėse narėse. Rinkos stabilumo rezervas (RSR) sulaukė didelės paramos įvairiose suinteresuotųjų subjektų grupėse; tačiau nesutariama dėl to, kaip reikėtų pakeisti jo parametrus. Pilietinė visuomenė aktyviau pritarė RSR parametrų stiprinimui nei privatusis sektorius. Pritarta tam, kad būtų išlaikyta nebegaliojimo taisyklė, besąlygiškai arba su pakeitimu, o kai kurie suinteresuotieji subjektai pasiūlė panaikinti nebegaliojimo taisyklę. Praktiniuose seminaruose su ekspertais kai kurie suinteresuotieji subjektai nusprendė, kad reikia kintamos perkeliamos dalies, kad būtų išvengta didelio ribinės vertės poveikio ir dažnesnių peržiūrų. Pasiūlymu užtikrinama pusiausvyra tarp poreikio užtikrinti rinkos pertekliaus sumažinimą per pagrįstą laikotarpį, mechanizmo nuspėjamumo ir jo sudėtingumo. Be to, pasiūlymas į pertekliaus apskaičiavimą įtraukti aviacijos apyvartinius taršos leidimus ir išmetamą teršalų kiekį atitinka daugumos suinteresuotųjų subjektų pasirinktą tinkamiausią galimybę. Kalbant apie jūrų transportą, didžioji dauguma suinteresuotųjų subjektų, dalyvavusių tikslinėje apklausoje, pažymėjo, kad jūrų sektorius turėtų labiau prisidėti prie klimato veiksmų nei šiuo metu. Esamos ES ATLPS išplėtimas į ją įtraukiant jūrų transportą yra tinkamiausia anglies dioksido kainodaros galimybė, kurią suinteresuotieji subjektai pasirinko iš siūlomų galimybių, o laivybos pramonė pabrėžė tarptautinio lygmens priemonių svarbą. Pasiūlyme atsižvelgiama į suinteresuotųjų subjektų nuomones įtraukiant ES viduje vykdomų reisų išmetamą teršalų kiekį ir pusę už ES ribų vykdomų reisų išmetamo teršalų kiekio ir įtraukiant peržiūros nuostatą dėl darbo Tarptautinėje jūrų organizacijoje (TJO) siekiant imtis pasaulinių rinkos priemonių. Tai vienas iš penkių metodų, vis dar svarstomų Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos (UNFCCC) kontekste. Kalbant apie kelių transporto ir pastatų sektorius, keli suinteresuotieji subjektai, įskaitant ir darbdaviams, ir darbuotojams atstovaujančius socialinius partnerius, apskritai skeptiškai vertina šių sektorių įtraukimą į apyvartinių taršos leidimų prekybą. Iš pasiūlytų galimybių daugeliui įvairių suinteresuotųjų subjektų tinkamiausia politikos galimybė yra pradėti nuo atskiros savarankiškos sistemos, kaip atspindėta šiame pasiūlyme. Dėl to, ar peržiūrint ES ATLPS jau turėtų būti nustatoma, kada ir kaip kelių transporto ir pastatų sektorių apyvartinių taršos leidimų prekybą būtų galima laipsniškai įtraukti į esamą ES ATLPS, laikomasi įvairių nuomonių. Visų pirma, nevyriausybinės organizacijos atkreipė dėmesį į riziką, susijusią su dviejų sistemų susiejimu. Pasiūlyme deramai atsižvelgiama į šiuos susirūpinimą keliančius klausimus: siūloma atskira, bet lygiagreti apyvartinių taršos leidimų prekyba ir peržiūros nuostata. • Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas Šis pasiūlymas grindžiamas įrodymais, surinktais ankstesnės ES ATLPS peržiūros, kuri buvo užbaigta 2018 m., poveikio vertinime, poveikio vertinimu, pridedamu prie 2030 m. klimato politikos tikslo įgyvendinimo plano, analize, atlikta remiant Komisijos parengtą strateginę ilgalaikę Europos viziją dėl klestinčios, modernios ir konkurencingos neutralizuoto poveikio ekonomikos, ir atitinkamais įrodymais, surinktais įgyvendinant kitas esamas žaliojo kurso iniciatyvas, taip pat ankstesniais tyrimais, susijusiais su jūrų bei kelių transporto ir pastatų sektoriuose išmetamu šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekiu. Jis grindžiamas išmetamo teršalų kiekio duomenimis ir patirtimi įgyvendinant ES stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo sistemas. Kaip ir kituose pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą politikos priemonių rinkinio pasiūlymuose ir poveikio vertinimuose, šiame pasiūlyme taip pat naudojamos įvairios integruotos modeliavimo priemonės, apimančios visą ES ekonomikos išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį. Šios priemonės naudojamos rengiant įvairius pagrindinius scenarijus pagal savarankiškus politikos priemonių rinkinius, suderintus su padidintu 2030 m. klimato politikos tikslu, remiantis 2030 m. klimato politikos tikslo įgyvendinimo planui parengtais scenarijais. Scenarijai pagrįsti atnaujintu ES baziniu scenarijumi, kuriame prognozuojama ES ir nacionalinių energetikos sistemų ir išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio raida pagal galiojančią politikos sistemą, kurioje atsižvelgiama ir į COVID-19 poveikį. Šie scenarijai buvo parengti pagal sutartį su Atėnų nacionalinio technikos universiteto laboratorija E3M, išsamūs modeliavimo rezultatai skelbiami kartu su pasiūlymais.

Be to, Komisija remiasi didėjančiu tarpusavio vertintojų įvertintų ES ATLPS empirinių tyrimų duomenų rinkiniu ir naudoja kelias paramos sutartis. Pagal vieną iš paramos sutarčių „Vivid Economics“ atliko tyrimą, kad padėtų Europos Komisijai peržiūrėti RSR. Kalbant apie nuostatas dėl anglies dioksido nutekėjimo, pagalbinį darbą atliko „Öko-Institut“, „Trinomics“, „Ricardo“ ir „Adelphi“. Be to, „Ricardo“ vadovaujama tyrimo grupė atliko tyrimą „ES ATLPS jūrų transportui ir galimos alternatyvios galimybės arba jų deriniai siekiant sumažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį“ (angl. „EU ETS for maritime transport and possible alternative options or combinations to reduce greenhouse gas emissions“). •Poveikio vertinimas Kartu su direktyvos pasiūlymu pateikiamas poveikio vertinimas, grindžiamas 2030 m. klimato politikos tikslo įgyvendinimo plano poveikio vertinimo išvadomis. Tai tapo analitiniu pagrindu nustatant tikslą iki 2030 m. sumažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį bent 55 %, palyginti su 1990 m. Santrauka ir Reglamentavimo patikros valdybos teigiama nuomonė dėl poveikio vertinimo taip pat skelbiamos viešai. Poveikio vertinimas grindžiamas integruotais modeliavimo scenarijais, kuriuose atsispindi įvairių politikos priemonių sąveika ekonominės veiklos vykdytojų atžvilgiu, siekiant užtikrinti papildomumą, nuoseklumą ir veiksmingumą siekiant 2030 m. klimato tikslų. Tai papildoma turimais duomenimis ir konkrečiomis analizės priemonėmis, skirtomis spręsti konkrečius politikos kūrimo klausimus. Poveikio vertinime analizuojamos trijų rūšių problemos. Pirma, problemos, susijusios su poreikiu sustiprinti esamą ES ATLPS proporcingai didesniam grynojo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo tikslui – iki 2030 m. jį sumažinti bent 55 %, palyginti su 1990 m., kartu išvengiant pasiūlos ir paklausos disbalanso. Antra, reikia užtikrinti, kad tam tikri sektoriai pakankamai prisidėtų prie didesnio tikslo įgyvendinimo. Galiausiai, reikia didesnių investicijų ir didesnių pajėgumų, kad būtų tinkamai paskirstomas išmetamo teršalų kiekio mažinimo priemonių poveikis, o lėšų kiekis išlieka ribotas. Kalbant apie dabartinės ES ATLPS stiprinimą siekiant padidinti jos užmojį laikantis tikslo iki 2030 m. sumažinti grynąjį išmetamą teršalų kiekį bent 55 %, bet kuris iš galimybių rinkinių būtų efektyvus ir veiksmingas siekiant 2030 m. tikslo. Poveikio vertinime taip pat padaryta išvada, kad reikalingas tikslingesnis nemokamų apyvartinių taršos leidimų paskirstymo metodas, kai jis vis dar taikomas, parengiant griežtesnius santykinius taršos rodiklius ir nustatant sąlygą, kad turi būti dedamos pastangos sumažinti priklausomybei nuo iškastinio kuro ir skatinama diegti mažo anglies dioksido kiekio technologijas. Kalbant apie RSR, poveikio vertinime, be kita ko, parodyta, kad siekiant išlaikyti gerą ES ATLPS veikimą perkeliama dalis turėtų būti 24 % iki 2030 m. ir ją reikėtų pritaikyti taip, kad būtų pašalintas nepageidaujamas ribinės vertės poveikis. Ribinės vertės poveikis pasireiškia, kai bendras apyvartoje esančių apyvartinių taršos leidimų skaičius labai priartėja prie 833 mln. didžiausio ATL skaičiaus, lemiančio, kiek apyvartinių taršos leidimų perkeliama į RSR. Tokiu atveju bendrame apyvartoje esančių apyvartinių taršos leidimų skaičiuje esant vienu leidimu daugiau ar mažiau į rezervą gali būti perkeltas visas 200 mln. apyvartinių taršos leidimų skaičius arba nieko, priklausomai nuo to, ar bendras apyvartoje esančių apyvartinių taršos leidimų skaičius viršija ribinę vertę arba yra už ją mažesnis. Dėl netikrumo, ar taip nutiks arba ne, rinkoje galėtų pasireikšti kainų nepastovumas ir padidėti piktnaudžiavimo rinka rizika. Siekiant į klimato politikos sistemą įtraukti jūrų transportą buvo išnagrinėtos keturios pagrindinės galimybės ir įvairi geografinė taikymo sritis. Tinkamiausia galimybė yra jūrų transporto sektoriaus integravimas į esamą ES ATLPS. Poveikio vertinime kaip pagrindinė nagrinėta galimybė numatyti naują savarankišką apyvartinių taršos leidimų prekybą kelių transportui ir pastatams arba visam iškastinio kuro deginimui. Abi galimybės suteiktų papildomų ekonominių paskatų ir, nustačius didžiausią ATL skaičių, užtikrintų, kad atitinkamuose sektoriuose išmetamo teršalų kiekio sumažinimas būtų santykinai vienodas – 43 % iki 2030 m., palyginti su 2005 m. Į papildomos apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos taikymo sritį įtraukus tik pastatus ir kelių transportą, o ne visus iškastinį kurą naudojančius sektorius, kuriems šiuo metu ATLPS netaikoma, būtų aiškios naudos, susijusios su ekonominiu veiksmingumu, visų pirma dėl to, kad būtų galima nekurti naujo apsaugos nuo anglies dioksido nutekėjimo rizikos režimo tose mažosios pramonės dalyse, kuriose toks režimas būtų reikalingas, bet ir našta tikriausiai būtų neproporcinga naudai. • Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas ES ATLPS teisės aktuose nuosekliai pasirenkami metodai, kuriais kuo labiau sumažinama ir ekonominės veiklos vykdytojams, ir administracijoms susidaranti reglamentavimo našta. Nors didžioji dalis įrenginių, kuriems taikoma ES ATLPS, priklauso energijai imlios pramonės sektoriams, kurių rinkos struktūrai būdingos didelės įmonės, pasiūlyme taip pat atsižvelgiama į mažuosius teršėjus, kurių savininkai gali būti MVĮ arba labai mažos įmonės. Visų pirma, be jau galiojančių taisyklių, kuriomis sumažinama administracinė našta ir išmetamųjų teršalų stebėsenos bei ataskaitų teikimo išlaidos, mažai teršalų išmetantiems įrenginiams taip pat bus naudinga galimybė valstybėms narėms netaikyti ES ATLPS mažiesiems teršėjams, jei jie laikosi nacionalinių priemonių, pagal kurias jie lygiavertiškai prisideda prie išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo. Laikantis Komisijos geresnio reglamentavimo įsipareigojimo, šis pasiūlymas buvo rengiamas atvirai, visiškai skaidriai ir nuolat bendraujant su suinteresuotosiomis šalimis, įsiklausant į išorės subjektų nuomones ir atsižvelgiant į nepriklausomų ekspertų analizę, siekiant, kad jis būtų tinkamai subalansuotas (taip pat žr. skirsnį apie tiriamųjų duomenų rinkimą ir naudojimą). Numatomas jūrų transporto įtraukimas būtų grindžiamas esamais stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo (MRV) mechanizmais, kurie nėra taikomi mažiems laivams ir kuriuos reikės iš dalies pakeisti siekiant užtikrinti, kad jie būtų tinkami apyvartinių taršos leidimų prekybai. Palikus vieną MRV sistemą laivybos bendrovių reikalavimų laikymosi pastangos ir administracinė našta išliks mažesnės nei būtų tuo atveju, jeigu būtų kelios sistemos. Naujoji kitiems sektoriams skirta ES ATLPS būtų taikoma pradinės grandies rinkoje, remiantis galiojančiomis nuostatomis, kuriomis reguliuojami apmokestinamų prekių sandėliai ar kuro tiekėjai. •Pagrindinės teisės Pasiūlyme gerbiamos pagrindinės teisės ir ypač laikomasi tų principų, kurie nustatyti Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje. Juo visų pirma prisidedama prie tikslo užtikrinti aukšto lygio aplinkos apsaugą pagal tvaraus vystymosi principą, kaip nustatyta Chartijos 37 straipsnyje. 4.POVEIKIS BIUDŽETUI ES ATLPS pajamos yra didelės. Šiuo metu didžiąją dalį aukcionų pajamų kaupia valstybės narės. ES biudžeto sistemos pakeitimus Komisija pristatys kartu su rengiamu nuosavų išteklių priemonių rinkiniu, kuriame bus pasiūlymas iš dalies pakeisti daugiametę finansinę programą. Valstybių narių nacionaliniams biudžetams bus naudingas jūrų transporto įtraukimas į ES ATLPS taikymo sritį ir nauja apyvartinių taršos leidimų prekyba kelių transporto ir pastatų sektoriuose. Saugus Sąjungos registro tvarkymas finansuojamas iš Sąjungos biudžeto. Jūrų transportą įtraukus į ES ATLPS ir sukūrus naują ES ATLPS kelių transportui ir pastatams reikės papildomų išteklių saugiam Sąjungos registro tvarkymui, kaip nurodyta prie šio pasiūlymo pridedamoje finansinėje pažymoje. Šie ištekliai bus užtikrinti pasitelkiant pakartotinį naudojimą, atsižvelgiant į Europos viešojo administravimo biudžeto ir personalo apribojimus pagal dabartinę daugiametę finansinę programą, o susijusios veiklos išlaidos bus finansuojamos programos LIFE lėšomis. Su IT kūrimu ir pirkimu susiję sprendimai bus priimami remiantis 2020 m. rugsėjo 10 d. komunikatu dėl gairių dėl informacinių technologijų ir kibernetinio saugumo finansavimo, kuriame numatoma, kad tam tikras IT išlaidas turės iš anksto patvirtinti Europos Komisijos informacinių technologijų ir kibernetinio saugumo valdyba. 5.KITI ELEMENTAI

•Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka Komisija ir toliau stebės ir vertins ES ATLPS veikimą savo metinėje anglies dioksido rinkos padėties ataskaitoje, kaip numatyta ATLPS direktyvos 10 straipsnio 5 dalyje. Ji apima ir dabartinės ES ATLPS peržiūros poveikį. Į Komisijos metinę anglies dioksido rinkos padėties ataskaitą ir valstybių narių metinę ataskaitą įtraukiami ir sektoriai, aprėpiami išplėtus apyvartinių taršos leidimų prekybą. Reguliuojant naujus sektorius gauti stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo duomenys bus svarbus informacijos šaltinis Komisijai vertinant pažangą atitinkamuose sektoriuose. Laivybai taikomos stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo taisyklės turėtų atitikti Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) 2015/757 su pakeitimais, padarytais pasiūlymu COM(2019) 38 final ir šiuo pasiūlymu, nustatytas taisykles. Be to, ATLPS direktyvos taikymo pažangos vertinimas numatytas galiojančiame pačios direktyvos 21 straipsnyje. Iniciatyva grindžiama procesu, kurio pagrindas – integruoti nacionaliniai energetikos ir klimato srities veiksmų planai ir patikima išmetamo ŠESD kiekio duomenų ir kitos informacijos apie klimatą, nurodytos Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) 2018/1999, skaidrumo užtikrinimo sistema. Atlikdama reguliarų pažangos vertinimą Komisija naudosis, inter alia, valstybių narių pagal Valdymo reglamentą pateikta ir į ataskaitas įtraukta informacija. Be to, Reglamente (ES) 2018/1999 yra nuostatų dėl pranešimo apie pagal šią direktyvą gautų aukcionų pajamų naudojimą. Šios direktyvos pakeitimų poveikį reikės išnagrinėti ir tam vėliau gali prireikti iš dalies pakeisti tą reglamentą, siekiant užtikrinti dviejų teisės aktų suderinamumą. Išsamesnė informacija apie stebėseną ir vertinimą pateikta prie šio pasiūlymo pridedamo poveikio vertinimo 9 skirsnyje. •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas Iš dalies keičiami šie pagrindiniai ES ATLPS direktyvos elementai: Jūrų transportas (3 straipsnis, 3g–3ge straipsniai ir 16 straipsnis) Pasiūlymu išplečiama ES apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos taikymo sritis, į ją įtraukiant jūrų transportą. Tuo tikslu pasiūlymu iš dalies keičiama 3 straipsnio b punkte pateikta sąvokos „emisijos“ apibrėžtis į ją įtraukiant jūrų transporto veiklą vykdančių laivų išmetamą teršalų kiekį, išplečiamas direktyvos II skyrius į jį įtraukiant aviaciją ir jūrų transportą ir I priede įrašant jūrų transportą kaip naują veiklą. Be to, pateikiamos naujos sąvokų „laivybos bendrovė“ ir „laivybos bendroves administruojanti institucija“ atitinkamai 3 straipsnio v ir w punktuose. Į II skyrių įtraukiant jūrų transportą įrašomi 3g–3ge straipsniai. Į ES ATLPS įtraukiant jūrų transportą įtraukiamas ES viduje vykdomų reisų išmetamas teršalų kiekis, pusė už ES ribų vykdomų reisų išmetamo teršalų kiekio ir prie prieplaukos ES uoste išmetamas teršalų kiekis; tokios pačios taisyklės, kurios yra taikomos kitiems į ES ATLPS įtrauktiems sektoriams, turėtų būti taikomos jūrų transportui dėl aukcionų, apyvartinių taršos leidimų perleidimo, atsisakymo ir panaikinimo, nuobaudų ir registrų (16 straipsnis). Įsipareigojimas atsisakyti leidimų jūrų transporto sektoriuje laipsniškai įvedamas 2023–2025 m.: nuo 2026 m. laivybos bendrovės turi atsisakyti 100 % patikrinto išmetamo teršalų kiekio (3ga straipsnis). Pagal tokį laipsnišką požiūrį, jeigu per tuos metus bus atsisakoma mažiau apyvartinių taršos leidimų dėl patikrinto jūrų transporto išmetamo teršalų kiekio, neatsisakyti leidimai turėtų būti panaikinami. Bus taikomos stebėsenos ir ataskaitų teikimo taisyklės, taip pat tikrinimo ir akreditavimo taisyklės, nustatytos Reglamente (ES) 2015/757 su pakeitimais (3gb ir 3gc straipsniai). Be bendrųjų ES ATLPS taisyklių dėl nuobaudų, laivai gali būti įpareigojami išvykti laivybos bendrovei neatsisakius leidimų per du ar daugiau ataskaitinių laikotarpių iš eilės; tokiu atveju vėliavos valstybė narė gali sulaikyti laivus, už kuriuos jos atsako, ir jiems gali būti uždrausta įplaukti į uostą, priklausantį ne vėliavos valstybės narės jurisdikcijai (16 straipsnio 11a dalis). Kiekviena laivybos bendrovė, patenkanti į ES ATLPS taikymo sritį, administravimo pagal direktyvą tikslais priskiriama valstybei narei (administruojančiajai institucijai). Administruojančioji institucija nustatoma remiantis tuo, kur laivybos bendrovė yra užregistruota. Jeigu bendrovė nėra užregistruota kurioje nors valstybėje narėje, ji priskiriama valstybei narei, kurioje per dvejus ankstesnius stebėsenos metus jos laivai buvo daugiausia įplaukę į uostus. Nuo 2024 m. Komisija turi skelbti ir reguliariai atnaujinti į direktyvą įtrauktų laivybos bendrovių ir jų atitinkamų administruojančiųjų institucijų sąrašą (3gd straipsnis). Administruojančios institucijos gali prašyti Europos jūrų saugumo agentūros (EMSA) pagalbos joms vykdant savo pareigas pagal šią direktyvą, visų pirma dėl stebėsenos planų patvirtinimo ir išmetamo teršalų kiekio tikrinimo (18b straipsnis). Turėdama patirties įgyvendinant Reglamentą (ES) 2015/757 ir IT priemonių, EMSA taip pat galėtų padėti administruojančioms institucijoms įgyvendinti šią direktyvą, pavyzdžiui, padėdama keistis informacija arba rengdama gaires ir kriterijus. Įtraukta ataskaitų teikimo ir peržiūros nuostata (3ge straipsnis) siekiant stebėti šio skyriaus įgyvendinimą ir atsižvelgti į atitinkamus pokyčius Tarptautinės jūrų organizacijos lygmeniu. Linijinis mažinimo koeficientas ir vienkartinis didžiausio ATL skaičiaus sumažinimas (9 straipsnis) Linijinis mažinimo koeficientas tampa 4,2 % nuo kitų metų po šios direktyvos, kuria iš dalies keičiama ATLPS direktyva, įsigaliojimo. Padidintas linijinis mažinimo koeficientas derinamas su vienkartiniu didžiausio ATL skaičiaus sumažinimu, kad naujasis linijinis mažinimo koeficientas darytų tokį pat poveikį, kokį jis darytų, jei būtų taikomas nuo 2021 m. Taip užtikrinamas greitesnis metinis bendro ATL skaičiaus (toliau – didžiausias ATL skaičius) mažėjimas, kad bendras sektorių, kuriems taikoma ES ATLPS, išmetamas teršalų kiekis iki 2030 m. būtų sumažintas 61 %, palyginti su 2005 m. Be to, nuo kitų metų po šios direktyvos įsigaliojimo didžiausią ATL skaičių reikia padidinti apyvartinių taršos leidimų skaičiumi, atitinkančiu jūrų transporto išmetamą teršalų kiekį, kuris turi būti įtrauktas į ES ATLPS ir nustatytas remiantis ES jūrų transporto MRV sistemos 2018 ir 2019 m. duomenimis, nuo 2021 m. jį koreguojant taikant linijinį mažinimo koeficientą. Aukcionų pajamų panaudojimas (10 straipsnis) Siekiant spręsti klausimą, susijusį su didesniu mažo anglies dioksido kiekio investicijų poreikiu, iš dalies pakeičiama nuostata dėl aukcionų pajamų panaudojimo, kad valstybės narės privalo visas pajamas, neįtrauktas į Sąjungos biudžetą, panaudoti su klimatu susijusiems tikslams, be kita ko, mažas pajamas gaunančių namų ūkių tvariam renovavimui remti. Komisija pristatys ES biudžeto sistemos pakeitimus netrukus kartu su nuosavų išteklių dokumentų rinkiniu, įskaitant pasiūlymą iš dalies pakeisti daugiametę finansinę programą. Be to, siekiant sumažinti perėjimo skirstomąjį ir socialinį poveikį, šiame pasiūlyme numatoma aukcionams skirti papildomai 2,5 % didžiausio ATL skaičiaus siekiant Modernizavimo fondo lėšomis finansuoti energetinę pertvarką valstybėse narėse, kuriose BVP vienam gyventojui rodiklis 2016–2018 m. buvo mažesnis nei 65 % ES vidurkio. Griežtesnių santykinių taršos rodiklių metodas ir nemokamų apyvartinių taršos leidimų paskirstymo sąlygų nustatymas (10a straipsnio 1 dalis) Siekiant sumažinti galimybę pakoregavus didžiausią ATL skaičių taikyti įvairius sektorius apimantį taisomąjį koeficientą, siūloma atnaujinti santykinius taršos rodiklius taip, kad jie tiksliau atitiktų išmetamo teršalų kiekio sumažinimą sektoriuose ir pasektoriuose, didžiausią atnaujinimo lygį nuo 2026 d. padidinant iki 2,5 % per metus vietoj dabartinio 1,6 % lygio. Manoma, jog taikant šį požiūrį teisingiau ir skaidriau paskirstomi nemokami apyvartiniai taršos leidimai nei kai visiems sektoriams skiriama didesnė dalis taikant įvairius sektorius apimantį taisomąjį koeficientą. Be to, nemokami apyvartiniai taršos leidimai paskirstomi su sąlyga, kad dedamos pastangos sumažinti priklausomybei nuo iškastinio kuro ir skatinama diegti mažo anglies dioksido kiekio technologijas. Įrenginiai, kuriems pagal galiojančios Energijos vartojimo efektyvumo direktyvos (EED) 8 straipsnio 4 dalį taikoma prievolė atlikti energijos vartojimo auditą, turės įgyvendinti audito ataskaitos rekomendacijas arba įrodyti, kad įgyvendintos kitos priemonės, kuriomis sumažinamas išmetamas šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis ir kurios yra lygiavertės rekomenduojamoms audito ataskaitoje. Priešingu atveju jų nemokamų apyvartinių taršos leidimų skaičius bus sumažintas. Pagal galiojančios EED 8 straipsnio 4 dalį MVĮ neprivalo atlikti energijos vartojimo auditą. Be to, remiantis EED 8 straipsnio 6 dalies sąlygomis, energijos vartojimo auditų reikalavimas netaikomas įmonėms, kurios nėra MVĮ ir kurios įgyvendina energetikos ar aplinkosaugos vadybos sistemą. Pagal peržiūrėtą EED siūloma pakeisti taisykles, pagal kurias nustatoma energijos vartojimo auditų atlikimo išimtis, kad ji būtų taikoma ne MVĮ, o pagal suvartojamą energiją. Tokia išimties taikymo taisyklė taip pat būtų tinkama nemokamų apyvartinių taršos leidimų paskirstymo sąlyga. Pasienio anglies dioksido korekcinės priemonės (10a straipsnio 1 dalis)

Pasienio anglies dioksido korekcinis mechanizmas (CBAM) yra alternatyvi anglies dioksido nutekėjimo rizikos mažinimo priemonė. Todėl sektoriams ir pasektoriams, kuriuose taikoma ši priemonė, neturėtų būti skiriami nemokami apyvartiniai taršos leidimai. Nustatomas pereinamasis laikotarpis, kad gamintojai, importuotojai ir prekiautojai galėtų prisitaikyti prie naujosios tvarkos, laipsniškai mažinant nemokamų apyvartinių taršos leidimų skaičių ir pradedant taikyti CBAM. Taip pat nustatomos galutinės sumos, kurią reikia atimti iš aukcionuose parduotinų nemokamų apyvartinių taršos leidimų skaičiaus, apskaičiavimo taisyklės. Sutartys dėl anglies dioksido kainų skirtumų ir Inovacijų fondo didinimas (10a straipsnio 8 dalis) Sutartys dėl anglies dioksido kainų skirtumų yra svarbus elementas, kad pramonėje būtų mažinamas išmetamas teršalų kiekis; jos suteikia galimybę ES garantuoti investuotojams į novatoriškas klimatui nekenksmingas technologijas fiksuotą kainą už išmetamo CO2 kiekio mažinimą viršijant dabartinius ES ATLPS kainų lygius. Išplečiama Inovacijų fondo taikymo sritis, kad jo lėšomis būtų galima remti projektus pasitelkiant konkurencinių konkursų mechanizmus, kaip antai sutartis dėl anglies dioksido kainų skirtumų. Be to, Inovacijų fondas padidinamas 50 mln. apyvartinių taršos leidimų, taip pat gautų iš apyvartinių taršos leidimų, kurie gali būti paskirstomi nemokamai ir parduodami aukcionuose, kaip daroma fonde šiuo metu. Taigi 40 mln. apyvartinių taršos leidimų bus gaunama iš apyvartinių taršos leidimų, kuriuos galima paskirstyti nemokamai, ir 10 mln. – iš aukcionuose parduotinų apyvartinių taršos leidimų. Modernizavimo fondas (10d straipsnis) Šiuo pasiūlymu Modernizavimo fondas suderinamas su naujais Sąjungos klimato politikos tikslais reikalaujant, kad investicijos atitiktų Europos žaliojo kurso bei Europos klimato teisės akto tikslus, ir nutraukiant paramą investicijoms, susijusioms su bet kokiu iškastiniu kuru, ne tik kietuoju iškastiniu kuru, kaip yra šiuo metu. Be to, pagal pasiūlymą: padidinama fondo procentinė dalis, kurią reikia skirti prioritetinėms investicijoms; daugiau dėmesio skiriama su atsinaujinančiųjų išteklių energija ir energijos vartojimo efektyvumu susijusioms investicijoms į transportą, pastatus, atliekas ir žemės ūkį; energijos vartojimo efektyvumas laikomas prioritetine paklausos sritimi, o pramonė aiškiai nurodoma kaip tinkamas finansuoti sektorius; numatoma parama namų ūkiams energijos nepritekliaus problemai spręsti. Anglies dioksido surinkimas ir panaudojimas (3 straipsnio b punktas ir 12 straipsnio 3b dalis) Padidinus klimato politikos užmojį bus skatinamas visų technologinių sprendimų panaudojimas siekiant sumažinti išmetamą teršalų kiekį, įskaitant anglies dioksido surinkimą ir panaudojimą. Taigi pasiūlymu nustatoma, kad atsisakymo įsipareigojimai netaikomi išmetamam CO2 kiekiui, kuris yra nuolat chemiškai surištas produkte ir įprastai naudojant nepatenka į atmosferą. Kliūčių novatoriškoms mažo anglies dioksido kiekio technologijoms pašalinimas pakeičiant ES ATLPS taikymo sritį ir santykinius taršos rodiklius (2 bei 10a straipsniai ir I priedas) Nemokamų apyvartinių taršos leidimų paskirstymo ES ATLPS taisyklės iš dalies keičiamos siekiant labiau remti energijai imlių pramonės sektorių priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimą pasitelkiant proveržio technologijas. Veiksmingoms technologijoms, šiek tiek nepasiekiančioms santykinio taršos rodiklio lygio, skiriama daugiau nemokamų apyvartinių taršos leidimų nei išmetama teršalų. Dėl to novatoriškos technologijos, kurios nėra įtrauktos į ES ATLPS, patenka į nepalankią konkurencinę padėtį, tad investicijos į tokias technologijas gali būti atgrasomos. Novatoriški įrenginiai gali nepatekti į ES ATLPS, nes keičiamas jų gamybos procesas arba jų deginimo įrenginių bendra nominalioji šiluminė galia sumažinama iki mažiau nei 20 MW. Šio atgrasomojo poveikio klausimas sprendžiamas: i) patikslinant, kad įrenginiai ir toliau įtraukiami į ES ATLPS, kai siekiant sumažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį sumažinamas bendras jų deginimo įrenginių pajėgumas (pvz., elektrifikuojant); ii) pateikiant technologijų požiūriu neutralias veiklos rūšių apibrėžtis (išbraukiant nuorodas į iškastinį kurą ar konkrečius gamybos procesus); iii) darant nuorodą į gamybos, o ne deginimo pajėgumus; iv) peržiūrint santykinių taršos rodiklių apibrėžtis siekiant užtikrinti vienodą požiūrį į įrenginius, nepriklausomai nuo naudojamos technologijos, taip pat kai naudojamos mažataršės ar netaršios technologijos. Jeigu novatoriški įrenginiai ir toliau bus įtraukti į ES ATLPS, taip pat sumažės santykinių taršos rodiklių vertės ir taip bus skatinamas didesnis išmetamo teršalų kiekio sumažinimas. Apyvartinių taršos leidimų prekybos sukūrimas pastatų ir kelių transporto sektoriuose (IVa skyrius) Nuo 2025 m. reikėtų pradėti naują apyvartinių taršos leidimų prekybą pastatų ir kelių transporto sektoriuose, t. y. sukurti atskirą savarankišką sistemą (IVa skyrius). Pirmaisiais metais reguliuojamos įmonės turės turėti leidimą išmesti šiltnamio efektą sukeliančias dujas ir pateikti savo išmetamo teršalų kiekio duomenis už 2024 ir 2025 m. (30b ir 30f straipsniai). Apyvartinių taršos leidimų suteikimas ir reikalavimų laikymosi prievolės bus taikomi tokioms įmonėms tik nuo 2026 m., tad naujoji sistema galės pradėti veikti tvarkingai ir veiksmingai (30c, 30d ir 30e straipsniai). Kadangi pastatų ir kelių transporto sektoriuose mažųjų teršėjų skaičius yra gerokai didesnis, taip pat dėl techninio įgyvendinamumo ir administracinio veiksmingumo sumetimų, reglamentavimas taikomas ne teršėjų lygmeniu, o toliau tiekimo grandinėje (30b straipsnis ir III priedas). Taigi pastatų ir kelių transporto sektoriuose deginimui naudojamo kuro išleidimas vartoti yra veikla, kuri naujojoje sistemoje bus reglamentuojama (III priedas). Pastatų ir kelių transporto sektorių taikymo sritis apibrėžiama remiantis svarbiais išmetamo teršalų kiekio šaltiniais, įtrauktais į 2006 m. IPCC nacionalines šiltnamio efektą sukeliančių dujų apskaitos gaires (III priedas). Reguliuojamos įmonės apibrėžiamos remiantis akcizo mokesčių sistema pagal Tarybos direktyvą (ES) 2020/262, nes pagal tą direktyvą apmokestinimo tikslais jau sukurtas patvarus tam tikrų išleistų vartoti kuro kiekių stebėsenos ir ataskaitų teikimo mechanizmas. Pastatų ir kelių transporto sektorių stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo įsipareigojimai bus kuo labiau suderinti su gerai veikiančiais stacionariems įrenginiams ir aviacijai sukurtais mechanizmais (30 straipsnio f punktas). Didžiausias apyvartinių taršos leidimų skaičius naujajai apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemai bus nustatytas nuo 2026 m. remiantis pagal Pastangų pasidalijimo reglamentą surinktais duomenimis ir užmojo lygiu ir bus mažinamas, kad pastatų ir kelių transporto sektoriuose 2030 m. išmetamų teršalų kiekis būtų 43 % mažesnis nei 2005 m. (30c straipsnis ir IIIa priedas). Apibrėžtas atitinkamas linijinis mažinimo koeficientas. Sukūrus naujosios apyvartinių taršos leidimų prekybos stebėsenos ir ataskaitų teikimo sistemą, 2028 m. bendras apyvartinių taršos leidimų skaičius bus koreguojamas remiantis turimais 2024–2026 m. MRV duomenimis. Linijinis mažinimo koeficientas bus peržiūrimas tik jeigu MRV duomenys bus gerokai didesni nei pirminis didžiausias ATL skaičius, o ne dėl nedidelių skirtumų, palyginti su metinio Europos Sąjungos šiltnamio efektą sukeliančių dujų inventoriaus duomenimis. Apyvartiniai taršos leidimai naujojoje apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemoje bus parduodami aukcionuose, nes nemokami apyvartiniai taršos leidimai nebus suteikiami (30d straipsnis). Siekiant užtikrinti sklandžią apyvartinių taršos leidimų prekybos pradžią, tam tikras apyvartinių taršos leidimų skaičius bus sutelkiamas laikotarpio pradžioje (30d straipsnio 2 dalies pirma pastraipa). Be to, siekiant nuo pat pradžių užtikrinti rinkos stabilumą, rinkos stabilumo rezervas taip pat bus naudojamas atitinkamuose sektoriuose taikant konkrečias taisykles (30d straipsnio 2 dalies antra pastraipa). Kadangi sistema nauja, kuriamos švelninimo priemonės, kad būtų pašalinta galima pernelyg didelio kainų nepastovumo rizika, kuri gali būti ypač didelė pradedant prekiauti apyvartiniais taršos leidimais naujuose sektoriuose (30h straipsnis). Siekiant išspręsti kai kurias pereinamojo laikotarpio ir socialines užduotis, susijusias su anglies dioksido apmokestinimu naujuose sektoriuose, taip pat užtikrinti tikslinį inovacijų rėmimą, kelių transporto ir pastatų sektoriuose apyvartinių taršos leidimų prekyba taip pat bus prisidedama prie jau egzistuojančių mažo anglies dioksido kiekio fondų. Taigi, kelių transportui ir pastatams skirtoje naujojoje apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemoje Inovacijų fondui bus skirta 150 mln. apyvartinių taršos leidimų siekiant skatinti žaliąją pertvarką (30d straipsnio 4 dalis). Komisija stebės, kaip taikomos naujosios apyvartinių taršos leidimų prekybos taisyklės, ir prireikus iki 2028 m. sausio 1 d. pasiūlys atlikti peržiūrą siekiant padidinti jos veiksmingumą ir pagerinti administravimą bei praktinį taikymą (30i straipsnis). Pasiūlymu iš dalies keičiami šie pagrindiniai RSR sprendimo elementai: Atsižvelgiama į grynąją paklausą aviacijos sektoriuje (1 straipsnio 4a punktas) ir jūrų transporto sektoriuje Pasiūlymu iš dalies keičiamas bendro apyvartoje esančių apyvartinių taršos leidimų skaičiaus apskaičiavimas, kad į jį būtų įtrauktas aviacijos išmetamas teršalų kiekis ir aviacijos sektoriuje suteikti apyvartiniai taršos leidimai. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2017/2392 buvo iš dalies pakeista ES ATLPS direktyvos 12 straipsnio 3 dalis, kad visi veiklos vykdytojai galėtų naudotis visais už jų atsisakymo įsipareigojimus suteiktais apyvartiniais taršos leidimais, įskaitant aviacijos apyvartinius taršos leidimus. Rezervo, kaip pasiūla ir paklausa grindžiamos rinkos stabilumo priemonės, tikslumas ir veiksmingumas bus didinami aviacijos apyvartinius taršos leidimus įtraukiant į rezervo apskaičiavimą, kartu išlaikant jo aplinkosauginį naudingumą. Jeigu šis pasiūlymas iš dalies pakeisti ES ATLPS bus priimtas, aviacijos išmetamas teršalų kiekis ir apyvartiniai taršos leidimai bus įtraukiami į bendrą apyvartoje esančių apyvartinių taršos leidimų skaičių ten, kur jis buvo išmestas arba kur jie buvo išleisti, nuo kitų metų po šio pakeitimo įsigaliojimo. Nors jūrų transporto sektoriui skirtų atskirų apyvartinių taršos leidimų nėra, tekstą taip pat reikia pakeisti į skaičiavimą įtraukiant su jūrų transporto sektoriumi susijusius apyvartinius taršos leidimus ir išmetamą teršalų kiekį, nes dabartiniame tekste daroma nuoroda tik į įrenginių išmetamą teršalų kiekį ir apyvartinius taršos leidimus. Siekiant išvengti iškraipymų dėl laipsniško jūrų transportui keliamų reikalavimų įgyvendinimo, patikrinto išmetamo teršalų kiekio ir jūrų sektoriuje atsisakytų apyvartinių taršos leidimų skirtumas, kuris veikiau bus panaikinamas, o ne parduodamas aukcionuose, bus įtraukiamas į bendrą apyvartoje esančių apyvartinių taršos leidimų skaičių taip, tarsi tie apyvartiniai taršos leidimai buvo išleisti

Perkeliama dalis (1 straipsnio 5 punktas) Perkeliama dalis iš dalies keičiama siekiant pašalinti ribinės vertės poveikį, kuris pasireikštų, kai bendras apyvartoje esančių apyvartinių taršos leidimų skaičius yra labai arti viršutinės ribos. Tokiu atveju bendrame apyvartoje esančių apyvartinių taršos leidimų skaičiuje esant vienu leidimu daugiau ar mažiau perkėlimas į rezervą gali įvykti arba ne, priklausomai nuo to, ar bendras apyvartoje esančių apyvartinių taršos leidimų skaičius viršija ribinę vertę arba yra už ją mažesnis. Dėl netikrumo, ar taip nutiks arba ne, rinkoje gali pasireikšti kainų nepastovumas. Pagal šį pasiūlymą perkeliamos dalies mechanizmas keičiamas. Siūloma į atsarginį rinkos stabilumo rezervą (RSR) perkeliama dalis, kai bendras apyvartoje esančių ATL skaičius yra nuo 833 mln. iki 1 096 mln. Tokiu atveju perkeliama dalis bus bendro apyvartoje esančių ATL skaičiaus ir 833 mln. ATL ribos skirtumas. Jeigu bendras apyvartoje esančių ATL skaičius yra didesnis nei 1 096 mln. apyvartinių taršos leidimų, būtų taikoma įprasta perkeliama dalis (24 % iki 2030 m.). 1 096 mln. apyvartinių taršos leidimų skaičius pasirenkamas todėl, kad esant tokiam skaičiui 24 % perkeliama dalis ir bendro apyvartoje esančių ATL skaičiaus ir viršutinės ribos skirtumas būtų panašūs. Taip pašalinamas ribinės vertės poveikis, kartu išlaikant veiksmingą į RSR perkeliamą dalį, jeigu bendras apyvartoje esančių ATL skaičius yra didesnis. Bendro apyvartoje esančių apyvartinių taršos leidimų skaičiaus nustatymas (1 straipsnio 5 punktas) Apskaičiuojant bendrą apyvartoje esančių apyvartinių taršos leidimų skaičių, formulėje bus patikslinta, kad į apyvartinių taršos leidimų pasiūlą įtraukiami tik išleisti ir į rezervą neperkelti apyvartiniai taršos leidimai, o rezerve esančių apyvartinių taršos leidimų skaičius nebėra atimamas iš apyvartinių taršos leidimų pasiūlos. Padarius tokį pakeitimą bendro apyvartoje esančių apyvartinių taršos leidimų skaičiaus apskaičiavimas bus aiškesnis, jis nedarys didelio poveikio rezultatui, taip pat ankstesniems bendro apyvartoje esančių ATL skaičiaus skaičiavimams. Nebegaliojimo mechanizmas (1 straipsnio 5a punktas) Nuo 2023 m. apyvartiniai taršos leidimai, esantys rinkos stabilumo rezerve (RSR) viršijant ankstesnių metų aukcionuose parduotiną skaičių, nebegalios. Tačiau ankstesnių metų aukcionuose parduotinas skaičius priklauso nuo įvairių elementų, kaip antai didžiausio ATL skaičiaus ir paties RSR veikimo. Siekiant užtikrinti, kad po pripažinimo negaliojančiais rezerve liekantys apyvartinių taršos leidimų skaičius būtų nuspėjamesnis, siūloma apriboti rezerve esančių apyvartinių taršos leidimų skaičių 400 mln. apyvartinių taršos leidimų. Ši vertė taip pat atitinka bendro apyvartoje esančių ATL skaičiaus apatinę ribą, kurios nepasiekus apyvartiniai taršos leidimai perkeliami iš RSR. Rinkos stabilumo rezervas (RSR) apyvartiniais taršos leidimais prekiaujant kelių transporto ir pastatų sektoriuose (1a straipsnis) Siekiant pašalinti pasiūlos ir paklausos disbalanso riziką, rinkos stabilumo rezervas taip pat veiks pradėjus naują prekybą apyvartiniais taršos leidimais kelių transporto ir pastatų sektoriuose, apyvartinius taršos leidimus perkeliant į rezervą ir iš jo remiantis toje rinkoje susidariusio ATL pertekliaus ribomis. Be to, kad RSR galėtų veikti kaip veiksminga disbalanso rinkoje pašalinimo priemonė nuo pat apyvartinių taršos leidimų prekybos pradžios šiuose dviejuose sektoriuose, rezerve bus numatytas naujiesiems sektoriams skirtų apyvartinių taršos leidimų skaičius. Siekiant pašalinti galimą pernelyg didelio kainų nepastovumo riziką, nustatomos priemonės, kad iš RSR būtų galima perkelti papildomus apyvartinius taršos leidimus. Tačiau šio papildomo perkėlimo iš rezervo pradžios mechanizmas bus pagrįstas vidutinės apyvartinių taršos leidimų kainos padidėjimu, o ne apyvartinių taršos leidimų pertekliumi rinkoje. Šiuo pasiūlymu iš dalies keičiami šie pagrindiniai Reglamento (ES) 2015/757 (MRV reglamentas) elementai: Pasiūlyme pateikiamos naujos sąvokų „administruojančioji institucija“ ir „bendrovės lygmens bendri išmetamo teršalų kiekio duomenys“ apibrėžtys. Be to, siūlomais pakeitimais įmonės įpareigojamos savo stebėsenos planus pateikti tvirtinti atsakingoms administruojančiosioms institucijoms (6 ir 7 straipsniai), pateikti bendrovės lygmens bendrus išmetamo teršalų kiekio duomenis (iš dalies pakeistas 4 straipsnis) ir, patikrinus bendrovės lygmens bendrus išmetamo teršalų kiekio duomenis (iš dalies pakeisti 13–16 straipsniai), pateikti šiuos patikrintus bendrus duomenis atsakingai administruojančiajai institucijai (naujas 11a straipsnis ir iš dalies pakeistas 12 straipsnis). Tikrintojas neprivalo tikrinti laivo lygmens išmetamo teršalų kiekio ataskaitos ir Reglamento (ES) 2015/757 11 straipsnio 2 dalyje nurodytos ataskaitos, nes šios ataskaitos jau patikrintos laivo lygmeniu. Pagal pasiūlymą Komisija taip pat įgaliojama priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies keičiami stebėsenos metodai ir taisyklės, kad jie būtų tinkami apyvartinių taršos leidimų prekybai (iš dalies pakeista 5 straipsnio 2 dalis), ir siekiant papildyti Reglamentą (ES) 2015/757 taisyklėmis dėl stebėsenos planų ir jų pakeitimo patvirtinimo, kurį suteikia administruojančios institucijos, taisyklėmis dėl bendrovės lygmens bendrų išmetamo teršalų kiekio duomenų stebėsenos, ataskaitų teikimo ir pateikimo (6 straipsnio 8 dalis, 7 straipsnio 5 dalis ir 11a straipsnio 4 dalis) ir taisyklėmis dėl bendrovės lygmens bendrų išmetamo teršalų kiekio tikrinimo ir bendrovės lygmens bendrų išmetamo teršalų kiekio tikrinimo ataskaitos paskelbimo (13 straipsnio 6 dalis ir 15 straipsnio 6 dalis). Siūlant iš dalies pakeisti MRV reglamentą, šiuo pasiūlymu papildomas Komisijos pasiūlymas COM(2019) 38 final. 2021/0211 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA kuria iš dalies keičiama Direktyva 2003/87/EB, nustatanti šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Sąjungoje, Sprendimas (ES) 2015/1814 dėl Sąjungos šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos rinkos stabilumo rezervo sukūrimo ir veikimo ir Reglamentas (ES) 2015/757 (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 192 straipsnio 1 dalį,

atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (1)2015 m. gruodžio mėn. pagal Jungtinių Tautų bendrąją klimato kaitos konvenciją (UNFCCC) priimtas Paryžiaus susitarimas įsigaliojo 2016 m. lapkričio mėn. (toliau – Paryžiaus susitarimas). Jo šalys susitarė užtikrinti, kad vidutinės pasaulio temperatūros padidėjimas būtų gerokai mažesnis nei 2 °C, palyginti su ikipramoninio laikotarpio lygiu, ir toliau dėti pastangas, kad jis neviršytų 1,5 °C, palyginti su ikipramoninio laikotarpio lygiu; (2)spręsti su klimatu ir aplinka susijusias problemas ir pasiekti Paryžiaus susitarimo tikslus – pagrindiniai uždaviniai, išdėstyti 2019 m. gruodžio 11 d. Komisijos priimtame komunikate „Europos žaliasis kursas“; (3)Europos žaliasis kursas apima išsamų viena kitą papildančių priemonių ir iniciatyvų rinkinį, kuriuo siekiama iki 2050 m. neutralizuoti ES poveikį klimatui ir nustatoma nauja augimo strategija, kuria siekiama pertvarkyti Sąjungą į teisingą ir klestinčią visuomenę, pasižyminčią modernia, efektyviai išteklius naudojančia ir konkurencinga ekonomika, kurios augimas atsietas nuo išteklių naudojimo. Juo taip pat siekiama apsaugoti, tausoti ir didinti Sąjungos gamtinį kapitalą ir apsaugoti piliečių sveikatą ir gerovę nuo su aplinka susijusios rizikos ir poveikio. Tuo pačiu metu ši pertvarka skirtingai veikia moteris ir vyrus ir daro ypatingą poveikį kai kurioms nepalankioje padėtyje esančioms grupėms, pavyzdžiui, vyresnio amžiaus žmonėms, neįgaliesiems ir rasinių ar etninių mažumų atstovams. Todėl turi būti užtikrinta, kad pertvarka būtų teisinga ir įtrauki, nepaliekant nieko nuošalyje; (4)atsižvelgiant į labai stiprų COVID-19 pandemijos poveikį Sąjungos piliečių sveikatai, gyvenimo bei darbo sąlygoms ir ekonominei gerovei, Europos žaliojo kurso būtinybė ir svarba dar labiau padidėjo ir tai parodė, jog mūsų visuomenė ir mūsų ekonomika turi tapti atsparesnės išorės sukrėtimams ir turi būti imamasi ankstyvų veiksmų siekiant užkirsti jiems kelią ar juos sumažinti. Europos piliečiai ir toliau pareiškia griežtas nuomones, kad tai, visų pirma, pasakytina apie klimato kaitą; (5)Sąjunga įsipareigojo iki 2030 m. sumažinti visos Sąjungos ekonomikos išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį bent 55 %, palyginti su 1990 m. lygiais, 2020 m. gruodžio 17 d. UNFCCC sekretoriatui pateikusi atnaujintus nacionaliniu lygmeniu nustatytus įpareigojančius veiksmus; (6)Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) 2021/1119 Sąjunga savo teisėje įtvirtino tikslą iki 2050 m. pasiekti visos ekonomikos poveikio klimatui neutralumą. Tame reglamente taip pat nustatytas privalomas Sąjungos įsipareigojimas iki 2030 m. grynąjį išmetamą ŠESD kiekį (išmetamą kiekį, likusį atėmus absorbentais pašalintą kiekį) Sąjungos viduje sumažinti bent 55 %, palyginti su 1990 m. lygiu; (7)visi ekonomikos sektoriai turi prisidėti prie to, kad būtų sumažintas tų išmetamų teršalų kiekis. Todėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/87/EB nustatytos ES apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos (ES ATLPS) užmojį skatinti ekonomiškai efektyviai ir veiksmingai mažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį reikėtų didinti atsižvelgiant į įsipareigojimą iki 2030 m. sumažinti visos ekonomikos išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį; (8)ES ATLPS turėtų skatinti gamybą naudojant įrenginius, kuriuos iš dalies ar visiškai sumažintas išmetamas šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis. Taigi Direktyvos 2003/87/EB I priede pateiktą kai kurių kategorijų veiklos aprašymą reikėtų iš dalies pakeisti siekiant užtikrinti vienodą požiūrį į įrenginius atitinkamuose sektoriuose. Be to, nemokamų apyvartinių taršos leidimų paskirstymas už produkto gamybą turėtų būti nepriklausomas nuo gamybos proceso pobūdžio. Taigi būtina pakeisti su tam tikrais santykiniais taršos rodikliais susijusių produktų bei procesų ir išmetamo teršalų kiekio apibrėžtį siekiant užtikrinti vienodas sąlygas naujoms ir esamoms technologijoms. Taip pat būtina atsieti perdirbimo gamyklų ir vandenilio santykinių taršos rodiklių verčių atnaujinimą, kad būtų atsižvelgta į didėjančią vandenilio gamybos svarbą už perdirbimo gamyklų sektoriaus ribų; (9)Tarybos direktyva 96/61/EB buvo panaikinta Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/75/EB. Reikėtų atitinkamai atnaujinti nuorodas į Direktyvą 96/61/EB Direktyvos 2003/87/EB 2 straipsnyje ir IV priede. Atsižvelgiant į tai, kad reikia skubiai mažinti visos ekonomikos išmetamą teršalų kiekį, valstybės narės turėtų turėti galimybę imtis veiksmų, kad sumažintų į ES ATLPS taikymo sritį įtrauktą išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį vykdydamos kitą politiką, nesusijusią su išmetamo teršalų kiekio ribomis, priimtomis pagal Direktyvą 2010/75/ES; (10)komunikate „Kuriame sveiką planetą visiems“ Komisija ragina Europoje iki 2050 m. pasiekti nulinę taršą sumažinant oro, gėlo vandens, jūrų ir dirvožemio taršą iki lygių, kurie nebebūtų žalingi sveikatai ir gamtos ekosistemoms. Priemonės, kurių imamasi pagal Direktyvą 2010/75/ES – pagrindinę į orą, vandenį ir dirvožemį išmetamo teršalų kiekio reguliavimo priemonę – neretai padės sumažinti ir išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį. Pagal Direktyvos 2003/87/EB 8 straipsnį valstybės narės turėtų užtikrinti, kad Direktyvoje 2003/87/EB nustatyti leidimų reikalavimai derėtų su Direktyvos 2010/75/ES reikalavimais; (11)pripažįstant, kad įdiegus naujas novatoriškas technologijas neretai pavyks sumažinti ir šiltnamio efektą sukeliančių dujų, ir teršalų kiekį, svarbu užtikrinti sinergiją tarp politikos sričių, kuriose sumažinamas ir šiltnamio efektą sukeliančių dujų, ir teršalų kiekis, visų pirma pagal Direktyvą 2010/75/ES, ir peržiūrėti jų veiksmingumą šiuo požiūriu; (12)elektros energijos gamybos įrenginių apibrėžtis buvo naudojama siekiant nustatyti didžiausią pramonei nemokamai paskirstomų apyvartinių taršos leidimų skaičių 2013–2020 m., bet dėl to imta laikytis kitokio požiūrio į kogeneracines jėgaines nei į pramonės įrenginius. Siekiant paskatinti didelio naudingumo kogeneracijos naudojimą ir užtikrinti, kad būtų vienodai žiūrima į visus įrenginius, kuriems šilumos gamybai ir centralizuotam šilumos tiekimui suteikiami nemokami apyvartiniai taršos leidimais, visas nuorodas į elektros energijos gamybos įrenginius Direktyvoje 2003/87/EB reikėtų išbraukti. Be to, Komisijos deleguotajame reglamente (ES) 2019/331 nustatomas visų pramonės procesų tinkamumas gauti nemokamų apyvartinių taršos leidimų. Taigi Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 3 dalies nuostatos dėl anglies dioksido surinkimo ir saugojimo paseno ir jas reikėtų išbraukti; (13)šiltnamio efektą sukeliančios dujos, kurios nėra tiesiogiai išleidžiamos į atmosferą, ES ATLPS turėtų būti laikomi išmetamu teršalų kiekiu ir dėl tokio išmetamo teršalų kiekio apyvartinių taršos leidimų reikėtų atsisakyti, nebent jie būtų saugomi saugykloje pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/31/EB arba būtų nuolat chemiškai surišti produkte ir įprastai naudojant į atmosferą nepatektų. Komisiją reikėtų įgalioti priimti įgyvendinimo aktus, kuriuose būtų nustatytos sąlygos, kada šiltnamio efektą sukeliančias dujas reikia laikyti nuolat chemiškai surištomis produkte, kad įprastai naudojant į atmosferą nepatektų, įskaitant anglies dioksido absorbavimo sertifikato gavimą, kai tinkama, atsižvelgiant į anglies dioksido absorbavimo sertifikavimo reguliavimo pakeitimus; (14)tarptautinė jūrų transporto veikla, kurią sudaro reisai tarp dviejų skirtingų valstybių narių jurisdikcijai priklausančių uostų arba tarp valstybės narės jurisdikcijai priklausančio uosto ir jokios valstybės narės jurisdikcijai nepriklausančio uosto, buvo vienintelė transporto rūšis, neįtraukta į ankstesnius Sąjungos įsipareigojimus sumažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį. Išmetamas teršalų kiekis, susijęs su kuru, parduodamu Sąjungoje reisams, kurie prasideda vienoje valstybėje narėje ir baigiasi kitoje valstybėje narėje arba trečiojoje valstybėje, nuo 1990 m. padidėjo 36 %. Tas išmetamas teršalų kiekis sudaro beveik 90 % viso Sąjungos laivybos sektoriuje išmetamo teršalų kiekio, nes išmetamas teršalų kiekis, susijęs su kuru, parduodamu Sąjungoje reisams, kurie prasideda ir baigiasi toje pačioje valstybėje narėje, nuo 1990 m. sumažėjo 26 %. Pagal įprastos veiklos scenarijų prognozuojama, kad tarptautinės jūrų transporto veiklos metu išmetamas teršalų kiekis 2015–2030 m. padidės 14 %, o 2015–2050 m. – 34 %. Jeigu su jūrų transporto veikla siejamas klimato kaitos poveikis didės, kaip prognozuojama, tai labai pakenktų kituose sektoriuose pasiekiamam sumažinimui kovojant su klimato kaita;

(15)2013 m. Komisija priėmė strategiją, kaip laipsniškai integruoti jūrų transporto išmetamą teršalų kiekį į Sąjungos išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo politiką. Sąjunga padarė pirmą žingsnį šia kryptimi ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2015/757 sukūrė jūrų transporto išmetamo teršalų kiekio stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo sistemą, po to numatoma nustatyti jūrų sektoriui skirtus mažinimo tikslus ir taikyti rinkos priemonę. Pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje (ES) 2018/410 nustatytą teisės aktų leidėjų įsipareigojimą Tarptautinės jūrų organizacijos (TJO) arba Sąjungos veiksmai turėtų būti pradėti 2023 m., įskaitant priemonės, kuria užtikrinama, kad sektorius deramai prisidėtų prie pastangų, reikalingų Paryžiaus susitarime sutartiems tikslams pasiekti, priėmimo ir įgyvendinimo parengiamąjį darbą, taip pat tinkamus visų suinteresuotųjų subjektų atliktus svarstymus; (16)pagal Direktyvą (ES) 2018/410 Komisija turėtų teikti ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai apie TJO padarytą pažangą siekiant plataus užmojo išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo tikslo ir dėl papildomųjų priemonių siekiant užtikrinti, kad jūrų transporto sektorius tinkamai prisidėtų prie pastangų, kurios būtinos, kad būtų pasiekti Paryžiaus susitarimu sutarti tikslai. Pasaulinės TJO kontekste vykdomos pastangos siekiant apriboti jūrų sektoriuje išmetamų teršalų kiekį; jos turėtų būti skatinamos. Tačiau, nors per TJO jau pasiekta pažanga vertintina palankiai, šių priemonių nepakaks Paryžiaus susitarimo tikslams pasiekti; (17)Europos žaliojo kurso komunikate Komisija pareiškė ketinanti imtis papildomų priemonių, kad sumažintų jūrų transporto sektoriuje išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, pasitelkdama įvairias priemones, suteikiančias galimybę Sąjungai pasiekti savo išmetamo teršalų kiekio mažinimo tikslus. Atsižvelgiant į tai, Direktyvą 2003/87/EB reikėtų iš dalies pakeisti į ES ATLPS įtraukiant jūrų transporto sektorių ir taip užtikrinti, kad šis sektorius prisidėtų prie padidintų Sąjungos klimato politikos tikslų, taip pat prie Paryžiaus susitarimo tikslų, pagal kuriuos reikalaujama, kad išsivysčiusios šalys imtųsi iniciatyvos siekiant visai ekonomikai nustatytų išmetamo teršalų kiekio mažinimo tikslų, o besivystančios šalys raginamos ilgainiui pereiti prie visai ekonomikai nustatytų išmetamo teršalų kiekio mažinimo ar ribojimo tikslų. Atsižvelgiant į tai, kad nuo 2021 m. sausio mėn. imantis pasaulinių rinkos veiksmų tarptautinės aviacijos už Europos ribų išmetamas teršalų kiekis turėtų būti apribotas, nors nesiimama jokių veiksmų jūrų transporto išmetamam teršalų kiekiui apriboti arba įkainoti, tikslina į ES ATLPS įtraukti dalį teršalų kiekio, išmetamo vykdant reisus tarp valstybės narės jurisdikcijai priklausančio uosto ir trečiosios valstybės jurisdikcijai priklausančio uosto, trečiajai valstybei turint galimybę spręsti dėl tinkamų veiksmų dėl likusios išmetamo teršalų kiekio dalies. Taigi į ES ATLPS įtraukiant jūrų transporto sektorių reikėtų atitinkamai įtraukti pusę teršalų kiekio, išmetamo laivams vykdant reisus į valstybės narės jurisdikcijai priklausantį uostą iš jokios valstybės narės jurisdikcijai nepriklausančio uosto, pusę teršalų kiekio, išmetamo laivams vykdant reisus iš valstybės narės jurisdikcijai priklausančio uosto į jokios valstybės narės jurisdikcijai nepriklausantį uostą, teršalų kiekį, išmetamą laivams vykdant reisus į valstybės narės jurisdikcijai priklausantį uostą iš valstybės narės jurisdikcijai priklausančio uosto, ir teršalų kiekį, išmetamą prie valstybės narės jurisdikcijai priklausančio uosto prieplaukos. Pažymėta, kad tokiu būdu galima praktiškai išspręsti bendrų, bet diferencijuotų įsipareigojimų ir gebėjimų klausimą, kurį ilgą laiką bandė išspręsti Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos (UNFCCC) šalys. Įtraukus dalį teršalų kiekio, išmetamo vykdant atvykstančius ir išvykstančius reisus tarp Sąjungos ir trečiųjų valstybių, užtikrinamas ES ATLPS veiksmingumas, visų pirma padidinant priemonės aplinkosauginį poveikį, palyginti su geografine aprėptimi, kai reisai vykdomi tik ES viduje, kartu apribojant atsitiktinių įplaukimų į uostą riziką ir perkrovimo veiklos perkėlimo už Sąjungos ribų riziką. Siekiant užtikrinti, kad sektorius būtų sklandžiai įtrauktas į ES ATLPS, reikėtų laipsniškai didinti laivybos bendrovių apyvartinių taršos leidimų atsisakymą dėl viso patikrinto išmetamo teršalų kiekio, apie kurį bus pranešta 2023–2025 m. Siekiant apsaugoti sistemos aplinkosauginį naudingumą, jeigu per tuos metus jūrų transporto sektoriuje bus atsisakoma mažiau apyvartinių taršos leidimų dėl patikrinto išmetamo teršalų kiekio, kiekvienais metais nustačius patikrinto išmetamo teršalų kiekio ir atsisakytų apyvartinių taršos leidimų skaičiaus skirtumą, atitinkamas apyvartinių taršos leidimų skaičius turėtų būti panaikinamas. Nuo 2026 m. laivybos bendrovės turėtų atsisakyti tiek apyvartinių taršos leidimų, kiek atitinka visą jų patikrinto išmetamo teršalų kiekį, apie kurį buvo pranešta ankstesniais metais; (18)Direktyvos 2003/87/EB nuostatos dėl jūrų transporto veiklos turėtų būti nuolat peržiūrimos atsižvelgiant į tarptautinius pokyčius ir dedamas pastangas siekiant Paryžiaus susitarime nustatytų tikslų, įskaitant antrąjį bendros pažangos įvertinimą 2028 m. ir vėlesnius bendros pažangos įvertinimus kas penkerius metus, kuriais ketinama vadovautis rengiant tolesnius nacionaliniu lygmeniu nustatytus įpareigojančius veiksmus. Visų pirma, Komisija turėtų bet kada iki antrojo bendros pažangos vertinimo 2028 m., t. y. ne vėliau kaip iki 2028 m. rugsėjo 30 d., Europos Parlamentui ir Tarybai pranešti apie pažangą TJO derybose dėl pasaulinės rinkos priemonės. Savo ataskaitoje Komisija turėtų išnagrinėti Tarptautinės jūrų organizacijos priemones ir atitinkamai įvertinti, kaip tas priemones įgyvendinti Sąjungos teisėje peržiūrėjus Direktyvą 2003/87/EB. Savo ataskaitoje Komisija turėtų pateikti atitinkamus pasiūlymus; (19)Komisija turėtų peržiūrėti Direktyvos 2003/87/EB taikymą jūrų transporto veiklai atsižvelgdama į patirtį ją taikant, taip pat dėl vengimo praktikos, ir turėtų pasiūlyti priemones jos veiksmingumui užtikrinti; (20)už ES ATLPS laikymąsi atsakingas asmuo ar organizacija turėtų būti laivybos bendrovė, apibrėžta kaip laivų savininkė, arba bet kokia kita organizacija ar asmuo, kaip antai valdytojas ar laivo be įgulos frachtuotojas, perėmęs iš laivo savininko atsakomybę už laivo eksploatavimą ir perimdamas atsakomybę sutikęs perimti visas pareigas ir atsakomybę pagal Tarptautinį saugaus laivų eksploatavimo ir taršos prevencijos valdymo kodeksą. Ši apibrėžtis pagrįsta sąvokos „bendrovė“ apibrėžtimi Reglamento (ES) 2015/757 3 straipsnio d punkte ir 2016 m. TJO sukurta pasauline duomenų rinkimo sistema. Pagal principą „teršėjas moka“ laivybos bendrovė, sudariusi sutartį, galėtų laikyti subjektą, tiesiogiai atsakingą už sprendimus, darančius poveikį laivo išmetama CO2 kiekiui, atsakingu už reikalavimų laikymosi išlaidas pagal šią direktyvą. Tas subjektas paprastai būtų subjektas, atsakingas už laivo kuro, maršruto ir greičio pasirinkimą; (21)siekiant sumažinti laivybos bendrovėms tenkančią administracinę naštą, už kiekvieną laivybos bendrovę turėtų būti atsakinga viena valstybė narė. Komisija turėtų paskelbti laivybos bendrovių, vykdančių į ES ATLPS taikymo sritį patenkančią jūrinę veiklą, pradinį sąrašą, kuriame nurodoma su kiekviena laivybos bendrove susijusi administruojančioji institucija. Sąrašas turėtų būti atnaujinamas bent kas dvejus metus, kad prireikus laivybos bendrovės būtų priskiriamos kitai administruojančiajai institucijai. Valstybėje narėje užregistruotas laivybos bendroves administruojanti institucija turėtų būti ta valstybė narė. Trečiojoje valstybėje užregistruotas laivybos bendroves administruojanti institucija turėtų būti valstybė narė, kurioje, kaip apskaičiuota, laivybos bendrovės laivai per pastaruosius dvejus stebėsenos metus daugiausia įplaukė į uostus vykdant reisus, patenkančius į Direktyvos 2003/87/EB taikymo sritį. Trečiojoje valstybėje užregistruotas laivybos bendroves, kurios per pastaruosius dvejus stebėsenos metus nevykdė nė vieno į Direktyvos 2003/87/EB taikymo sritį patenkančio reiso, administruojančioji institucija turėtų būti valstybė narė, iš kurios laivybos bendrovė pradėjo pirmąjį į tos direktyvos taikymo sritį patenkantį reisą. Kas dvejus metus Komisija turėtų skelbti ir atnaujinti laivybos bendrovių, kurioms taikoma Direktyva 2003/87/EB, sąrašą ir jame nurodyti kiekvieną laivybos bendrovę administruojančią instituciją. Siekdamos užtikrinti vienodą požiūrį į laivybos bendroves, valstybės narės turėtų laikytis suderintų laivybos bendrovių, už kurias jos atsako, administravimo taisyklių pagal Komisijos nustatytas išsamias taisykles; (22)valstybės narės turėtų užtikrinti, kad jų administruojamos laivybos bendrovės laikytųsi Direktyvos 2003/87/EB reikalavimų. Jeigu laivybos bendrovė nesilaiko tų reikalavimų ir kitomis vykdymo užtikrinimo priemonėmis, kurių imasi administruojančioji institucija, nepavyksta užtikrinti, kad būtų laikomasi šių reikalavimų, valstybės narės turėtų veikti solidariai. Kraštutiniu atveju valstybės narės turėtų turėti galimybę atsisakyti įleisti laivus, už kuriuos atsako atitinkama laivybos bendrovė, išskyrus valstybę narę, su kurios vėliava plaukioja laivas ir kuri turėtų turėti galimybę tą laivą sulaikyti; (23)laivybos bendrovės turėtų vykdyti stebėseną ir pateikti bendrovės lygmens bendrus jūrų transporto veiklos srityje išmetamo teršalų kiekio duomenis pagal Reglamente (ES) 2015/757 nustatytas taisykles. Ataskaitas dėl bendrovės lygmens bendrų išmetamo teršalų kiekio duomenų reikėtų patikrinti pagal tame reglamente nustatytas taisykles. Atlikdamas patikrinimus bendrovės lygmeniu tikrintojas neturėtų tikrinti laivo lygmens išmetamo teršalų kiekio ataskaitos ir to reglamento 11 straipsnio 2 dalyje nurodytos ataskaitos, nes jos jau buvo patikrintos laivo lygmeniu; (24)remdamasi patirtimi atliekant panašias užduotis, susijusias su aplinkos apsauga, Europos jūrų saugumo agentūra (EMSA) arba kita atitinkama organizacija turėtų atitinkamai ir savo įgaliojimų srityje padėti Komisijai ir administruojančioms institucijoms įgyvendinti Direktyvą 2003/87/EB. Turėdama patirties įgyvendinant Reglamentą (ES) 2015/757 ir IT priemonių, EMSA galėtų padėti administruojančioms institucijoms, visų pirma, vykdant į šios direktyvos taikymo sritį patenkančioje jūrinės veiklos srityje išmetamo teršalų kiekio stebėseną, ataskaitų teikimą ir tikrinimą, padėdama keistis informacija arba rengdama gaires ir kriterijus; (25)Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2017/2392 buvo iš dalies pakeista Direktyvos 2003/87/EB 12 straipsnio 3 dalis, kad visi veiklos vykdytojai galėtų naudotis visais suteiktais apyvartiniais taršos leidimais. Reikėtų atitinkamai suderinti reikalavimą, kad leidimuose išmesti šiltnamio efektą sukeliančias dujas būtų nustatytas įpareigojimas atsisakyti apyvartinių taršos leidimų pagal tos direktyvos 6 straipsnio 2 dalies e punktą; (26)norint pasiekti 2030 m. Sąjungos išmetamo teršalų kiekio mažinimo tikslą teršalų kiekį, išmetamą į ES ATLPS įtrauktuose sektoriuose, reikės sumažinti 61 %, palyginti su 2005 m. Norint sukurti reikiamą ilgalaikį anglies dioksido kainos signalą ir skatinti tokio masto iškastinio kuro naudojimo sumažinimą, reikia sumažinti ES masto ES ATLPS apyvartinių taršos leidimų skaičių. Tuo tikslu reikėtų padidinti linijinį mažinimo koeficientą, taip pat atsižvelgiant į tai, kad įtraukiamas jūrų transporto išmetamas teršalų kiekis. Pastarąjį reikėtų nustatyti pagal teršalų kiekį, išmetamą vykdant jūrų transporto veiklą, apie kurią Sąjungoje buvo pranešta 2018 ir 2019 m. pagal Reglamentą (ES) 2015/757, nuo 2021 m. atliekant korekciją taikant linijinį mažinimo koeficientą; (27)atsižvelgiant į tai, kad šia direktyva nuspėjamumo, aplinkosauginio veiksmingumo ir paprastumo sumetimais iš dalies keičiama Direktyva 2003/87/EB dėl įgyvendinimo laikotarpio, kuris jau prasidėjo 2021 m. sausio 1 d., staigesnis ES ATLPS linijinis sumažinimas 2021–2030 m. turėtų būti tiesioji, kad iki 2030 m. būtų pasiektas tikslas ES ATLPS išmetamą teršalų kiekį sumažinti 61 %; tai būtų tinkamas tarpinis žingsnis siekiant 2050 m. Sąjungos mastu užtikrinti neutralų visos ekonomikos poveikį klimatui. Kadangi linijinis mažinimo koeficientas gali būti taikomas tik nuo kitų metų po šios direktyvos įsigaliojimo, atlikus vienkartinį apyvartinių taršos leidimų skaičiaus sumažinimą turėtų sumažėti bendras apyvartinių taršos leidimų skaičius, kad atitiktų tą kasmetinio sumažinimo nuo 2021 m. lygį; (28)norint pasiekti didesnį klimato politikos tikslą ES reikės nemažai viešųjų išteklių, taip pat nacionalinių biudžetų lėšų, skirtų su klimato kaita susijusiai pertvarkai. Siekiant papildyti ir sustiprinti reikšmingas su klimatu susijusias ES biudžeto išlaidas, visas aukcionų pajamas, neįtrauktas į Sąjungos biudžetą, reikėtų panaudoti su klimatu susijusiems tikslams. Tai apima naudojimą finansinės paramos tikslais sprendžiant mažesnes ir vidutines pajamas gaunančių namų ūkių socialinius klausimus sumažinant iškraipančius mokesčius. Be to, siekiant pašalinti pertvarkos skirstomąjį ir socialinį poveikį mažas pajamas gaunančiose valstybėse narėse, papildomą 2,5 % Sąjungos apyvartinių taršos leidimų skaičiaus dalį nuo [direktyvos įsigaliojimo metai] iki 2030 m. reikėtų panaudoti energetikos pertvarkai finansuoti valstybėse narėse, kuriose bendrasis vidaus produktas (BVP) vienam gyventojui 2016–2018 m. neviršijo 65 % Sąjungos vidurkio, pasitelkiant Direktyvos 2003/87/EB 10d straipsnyje nurodytą Modernizavimo fondą; (29)reikėtų numatyti papildomų paskatų mažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį panaudojant ekonomiškai efektyvius metodus. Tuo tikslu 2026 m. apyvartiniai taršos leidimai turėtų būti nemokamai suteikiami stacionariems įrenginiams su sąlyga, kad bus investuojama į būdus padidinti energijos vartojimo efektyvumą ir sumažinti išmetamą teršalų kiekį. Užtikrinant, kad daugiausia dėmesio būtų skiriama didesniems energijos vartotojams, pavyktų iš esmės sumažinti naštą, tenkančią mažiau energijos vartojančioms įmonėms, kurios gali priklausyti mažosioms ir vidutinėms įmonėms arba labai mažoms įmonėms. [Nuorodą reikėtų patikrinti pagal peržiūrėtą EED]. Susijusius deleguotuosius aktus reikėtų atitinkamai suderinti; (30)Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) [.../...] sukurtas pasienio anglies dioksido korekcinis mechanizmas yra nemokamų apyvartinių taršos leidimų paskirstymo alternatyva siekiant sumažinti anglies dioksido nutekėjimo riziką. Taigi sektoriams ir pasektoriams, kuriuose taikoma ši priemonė, neturėtų būti skiriami nemokami apyvartiniai taršos leidimai. Tačiau reikalingas pereinamasis laikotarpis, per kurį būtų laipsniškai atsisakyta nemokamų apyvartinių taršos leidimų, kad gamintojai, importuotojai ir prekiautojai galėtų prisitaikyti prie naujosios tvarkos. Nemokamų apyvartinių taršos leidimų paskirstymą reikėtų mažinti CBAM sektoriams skirtiems nemokamiems apyvartiniams taršos leidimams taikant koeficientą, kol laipsniškai pradedamas naudoti CBAM. Ši procentinė dalis (CBAM koeficientas) per pereinamąjį laikotarpį nuo [CBAM reglamento] įsigaliojimo metų iki 2025 m. turėtų sudaryti 100 %, 2026 m. – 90 % ir po to kasmet turėtų būti sumažinama 10 procentinių punktų, kol nebus pasiektas 0 % lygis, ir taip nemokamų apyvartinių taršos leidimų paskirstymas bus nutrauktas dešimtaisiais metais. Sektoriuose ir pasektoriuose, kuriems taikomas CBAM, reikėtų atitinkamai pritaikyti atitinkamus deleguotuosius aktus dėl nemokamų apyvartinių taršos leidimų paskirstymo. Nemokamus apyvartinius taršos leidimus, kurie pagal šį skaičiavimą nebebus skiriami CBAM sektoriams (CBAM paklausa), reikia parduoti aukcionuose ir kaupti pajamas Inovacijų fonde, kad būtų remiamos inovacijos mažo anglies dioksido kiekio technologijų, anglies dioksido surinkimo ir panaudojimo (CCU), anglies dioksido surinkimo ir geologinio saugojimo (CCS), atsinaujinančiosios energijos ir energijos saugojimo srityse taip, kad būtų prisidedama prie klimato kaitos švelninimo. Ypatingą dėmesį reikėtų skirti CBAM sektorių projektams.