LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 391/11

Paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą

(2017/C 391/08)

Šiuo paskelbimu suteikiama teisė pareikšti prieštaravimą paraiškai pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51 straipsnį.

BENDRASIS DOKUMENTAS

„AMÊNDOA COBERTA DE MONCORVO“

ES Nr. PGI-PT-02235 – 28.10.2016

SKVN ( ) SGN ( X )

1. Pavadinimas

„Amêndoa Coberta de Moncorvo“

2. Paraišką pateikusi (-ios) valstybė (-s)

Portugalija

3. Žemės ūkio produkto arba maisto produkto aprašymas

3.1. Produkto rūšis

2.3 klasė. Duona, pyragaičiai, pyragai, konditerijos gaminiai, sausainiai ir kiti kepiniai

3.2. Produkto, kurio pavadinimas nurodytas 1 punkte, aprašymas

„Amêndoa Coberta de Moncorvo“ – tai pagal produkto specifikaciją gaminamas konditerijos gaminys iš saldžiųjų migdolų [Prunus dulcis, (Mill) D. A. Webb], kurie nulupami, pakepinami ir glaistomi cukraus mase. Rinkai teikiami trijų rūšių skanėstai „Amêndoa Coberta de Moncorvo“: balti (arba įprasti), tamsūs (arba šokoladiniai) ir neglaistyti.

„Amêndoa Coberta de Moncorvo“ yra migdolo riešuto formos, tačiau šiek tiek didesnis dėl susiformavusios cukraus glaisto dangos. Įprastos rūšies skanėstų išorė yra baltos spalvos, o jų paviršiuje matyti gaminant šiuos konditerijos gaminius susiformavę jiems būdingi cukraus masės snapeliai. Atsižvelgiant į tai, kokio dydžio yra skanėstai, 100 g produkto sudaro ne daugiau kaip 40 riešutų. Tamsūs skanėstai nuo įprastų skiriasi tik tuo, kad galutiniame šių saldumynų gamybos etape naudojamas šokoladinis sirupas – skanėstų paviršius padengiamas rudu (šokoladiniu) sluoksniu. Neglaistytų skanėstų paviršius yra balkšvos spalvos – jie lengvai apibarstomi cukraus pudra, todėl ant jų nėra kitoms rūšims būdingų cukraus masės snapelių. Kadangi šios rūšies skanėstai mažesni, 100 g produkto sudaro ne mažiau kaip 40 riešutų.

3.3. Pašarai (taikoma tik gyvūniniams produktams) ir žaliavos (taikoma tik perdirbtiems produktams)

Skanėstai „Amêndoa Coberta de Moncorvo“ gaminami tik iš šių produktų:

— išgliaudytų, sveikų, nepažeistų saldžiųjų migdolų, kurie yra ne mažesni nei 12 mm,

— baltojo rafinuoto cukranendrių cukraus,

— vandens,

— kiaušinio baltymo (neprivaloma sudedamoji dalis),

— šokolado arba kakavos miltelių (tik tamsios rūšies skanėstams).

3.4. Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje

Nustatytoje geografinėje vietovėje turi vykti šie gamybos etapai:

— migdolų kepinimas,

— cukraus ir šokolado sirupų ruošimas,

— migdolų glaistymas.

3.5. Specialios produkto registruotu pavadinimu pjaustymo, smulkinimo, pakavimo ir kt. taisyklės

—

3.6. Specialios produkto registruotu pavadinimu ženklinimo taisyklės

„Amêndoa Coberta de Moncorvo“ etiketėje po produktą apibūdinančio pavadinimo turi būti užrašas „Indicação Geográfica Protegida“ (Saugoma geografinė nuoroda) arba „IGP“ (SGN).

Etiketėje turi būti nurodyta, kokios rūšies „Amêndoa Coberta de Moncorvo“ yra pakuotėje (išskyrus įprastos rūšies, arba baltus, skanėstus, kurių rūšies nurodyti nebūtina).

Etiketėje turi būti pateikiamas toliau pavaizduotas „Amêndoa Coberta de Moncorvo“ logotipas.

4. Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas

„Amêndoa Coberta de Moncorvo“ gamybos ir perdirbimo geografinė vietovė apima tik Tore de Monkorvo savivaldybę.

5. Ryšys su geografine vietove

„Amêndoa Coberta de Moncorvo“ ryšį su vietove užtikrina šio produkto žinomumas.

Gamybos proceso metu „Amêndoa Coberta de Moncorvo“ įgyja išskirtinę išvaizdą, dėl kurios produktas iš karto atpažįstamas ir išsiskiria iš kitų cukruotų migdolų. Šis gamybos procesas atsirado Tore de Monkorve ir šioje savivaldybėje buvo nuolat ir nuosekliai puoselėjamas daugelį amžių; jis yra glaudžiai susijęs su Velykomis ir kitomis šventėmis. 1908 m. išleistame leidinyje „Ilustração Transmontana“ aprašyta, kaip dirba glaistytojos (port. cobrideiras) – taip (bent jau nuo tų metų) vadinamos skanėstus „Amêndoa Coberta de Moncorvo“ gaminančios moterys. 1936 m. išleistoje enciklopedijoje „Grande Enciclopédia Portuguesa e Brasileira“ taip pat pažymima, kad „glaistyti Monkorvo migdolai yra labai populiarūs Portugalijoje“.

1942 m. pasirodžiusioje knygoje „Livro do Segundo Congresso Transmontano“ minima smulki „migdolų glaistymo“ pramonė Tore de Monkorve ir teigiama, kad tie migdolai yra „labai įdomūs, nes originalūs“ bei siejami su „beveik visiems žinoma jiems būdinga išvaizda“. Toje pačioje knygoje pateikiamas „Amêndoa Coberta de Moncorvo“ gamybos metodo aprašymas: „Migdolai apdorojami taip: nulupus migdolų odelę (odelė pašalinama nuplikius migdolus karštu vandeniu), jie švelniai pakepinami. Pakepinti migdolai suverčiami į didelius varinius padėklus, kurie nuolat nestipriai kaitinami. Į padėklus suberti migdolai apibarstomi cukrumi ir yra nuolat maišomi – tai rankomis daro glaistytojos (taip vadinamos šį darbą atliekančios moterys), kurios kantriai nuolat kartoja šį judesį keletą valandų, kol migdolai visiškai paruošiami ir įgauna beveik kiekvienam žinomą jiems būdingą išvaizdą.“ Mūsų dienomis taikomas visiškai identiškas gamybos metodas.

Toliau knygoje rašoma: „Gaminami įvairių rūšių migdolai, bet man labiausiai patinka neglaistyti. Šios rūšies skanėstuose daugiausia cukraus, be to, jie neabejotinai yra maloniausio skonio.“ Taigi knygoje aprašomas tradicinis įvairių rūšių migdolų gamybos būdas ir ši praktika tebetęsiama iki šių dienų. Tai, pavyzdžiui, patvirtina leidinyje „Jornal de Notícias“ paskelbtas straipsnis, kuriame pažymima, kad „glaistyti migdolai yra vienas iš žinomiausių vietos skanėstų. Šie skanėstai būna trijų rūšių: balti, tamsūs ir neglaistyti („Torre de Moncorvo: o Concelho“, 2008 m. vasario 7 d.).

1996 m. Portugalijos transliuotojo Radio Televisão Portuguesa (RTP) rodytame dokumentiniame filme „o Homem e a Cidade“ apie Tore de Monkorvą buvo teigiama, kad „Tore de Monkorve nėra daug pramonės išteklių, todėl šioje vietovėje pragyvenimo šaltinis daugiausia yra vienokia ar kitokia ypatinga iniciatyva, kuri beveik neišvengiamai yra pagrįsta tradicijomis. Būtent taip gaminami glaistyti migdolai – nuostabus šiam regionui būdingas konditerijos gaminys. Šių tradicinių saldumynų gamybos procesas – nuo seno žinomas ir kantrybės reikalaujantis menas, kurį puoselėti padėjo per daugelį amžių sukauptos žinios“.

Maria de Lurdes Modesto ir Afonso Praça 1999 m. išleistoje savo knygoje „Festas e Comeres do Povo Português“ mini Portugalijoje gaminamus „išskirtinio dėmesio vertus rankų darbo kepintus migdolus – Monkorve gaminamus glaistytus migdolus. Tai yra išskirtinis šios vietovės gaminys, tačiau šiuos migdolus regione žino visi, nes Monkorvo konditerės per šventes ir piligrimų lankomose vietose įrengia šių gaminių reklaminius stendus.

Šie autoriai taip pat atkreipia dėmesį, kad 1954 m. išleistoje Cabralio Adão knygoje „Paisagens do Norte“ taip aprašoma „migdolų glaistytoja“: „Pamenu, pamačiau ją sėdinčią priešais didelį ugniakurą su labai karštomis žarijomis. Ji vilkėjo sijoną iki kulkšnių ir sėdėjo pražergusi kojas. Variniame padėkle ji maišė ir voliojo paruoštus migdolus, užsidėjusi antpirščius, kad prisilietusi prie karšto indo, kuriame vartė mažus cukraus rutuliukus, nenusidegintų pirštų galiukų. Be paliovos sklido baisus gaudesys, todėl, norėdama man papasakoti, kaip gaminamas šis skanėstas, ji buvo priversta kalbėti labai garsiai.“

Gyventojų, ekonomikos ir visuomenės tyrimų centro (port. Centro de Estudos da População, Economia e Sociedade, CEPESE) istorikas ir mokslininkas Virgílio Tavares savo straipsnyje, kuris buvo įtrauktas į 2007 m. vykusio praktinio seminaro „Monkorvas. Nuo tradicijų iki modernumo“ (port. Moncorvo. Da tradição à modernidade) medžiagą, aprašė Monkorvo regiono glaistytų migdolų gamybą kartu su įvairiais regionui būdingais amatais, kurie pritraukia turistus ir lankytojus ir kurie yra neatsiejama Monkorvo regiono tapatumo dalis.

Apie „Amêndoa Coberta de Moncorvo“ rašoma skirtinguose prestižiniuose leidiniuose, susijusiuose su regionine nacionaline virtuve, kaip antai Alfredo Saramago knygoje „Cozinha Transmontana“ (kurioje pateikiamos trijų rūšių „Amêndoa Coberta de Moncorvo“ nuotraukos) ir Marios de Lurdes Modesto knygoje „Cozinha Tradicional Portuguesa“.

Pastaraisiais metais Tore de Monkorve rengiami įvairūs mokymai, kad šią patirtį galėtų perimti naujos „glaistytojos“, – taip skatinamas jaunosios kartos susidomėjimas veikla, kuri tradiciškai siejama su vyresnio amžiaus moterimis.

„Amêndoa Coberta de Moncorvo“ kokybė, originalumas ir vartojimo tradicija lėmė didelį šio produkto populiarumą ir žinomumą – žiniasklaidoje apie jį rašyta begalę kartų, dažnai atkreipiant dėmesį, kad šis skanėstas yra vienas iš Tore de Monkorvo skiriamųjų bruožų.

Keletas iš daugybės žiniasklaidoje apie šį produktą publikuotų straipsnių: „Os segredos de uma cobrideira de amêndoas“ (Jornal do Nordeste, 2007 m. vasario 27 d.), „Às voltas com a amêndoa“ (Jornal do Nordeste, 2007 m. spalio 16 d.), „As amêndoas“ (Público, 2013 m. kovo 30 d.), „Amêndoa coberta de Moncorvo é especialidade da Páscoa transmontana“ (SIC, 2014 m. balandžio 20 d.), „Produzir amêndoa coberta em Torre de Moncorvo tem que se lhe diga“ (RTP, 2015 m. balandžio 5 d.), „Páscoa para lá do compasso“ (Correio da Manhã, 2016 m. kovo 28 d.).

Nuoroda į paskelbtą specifikaciją

(Šio reglamento 6 straipsnio 1 dalies antra pastraipa)

http://tradicional.dgadr.pt/images/prod_imagens/doces/docs/CE_Amendoa_Coberta.pdf.

(1) OL L 343, 2012 12 14, p. 1.