Išsami analizė, kuria grindžiama ši nuomonė, pateikta Analitinėje ataskaitoje, pridedamoje prie Nuomonės dėl Bosnijos ir Hercegovinos paraiškos dėl narystės Europos Sąjungoje. Analitinėje ataskaitoje preliminariai vertinamas būsimo Bosnijos ir Hercegovinos įstojimo poveikis tam tikroms svarbiausioms politikos sritims. Išsamesnį poveikio šioms svarbiausioms politikos sritims vertinimą Komisija pateiks vėlesniais pasirengimo narystei etapais. Be to, pasirašius Bosnijos ir Hercegovinos stojimo į ES sutartį, reikės techniškai pritaikyti ES institucijas atsižvelgiant į Europos Sąjungos sutartį.

Ši nuomonė parengta laikantis panašių metodų, kurių būdavo laikomasi rengiant ankstesnes Komisijos nuomones. Bosnijai ir Hercegovinai pateiktas klausimynas ir tolesni klausimai – iš viso 3 897 klausimai, susiję su visomis ES politikos sritimis. Šalis per 14 mėnesių pateikė atsakymus į pradinius 3 242 klausimus ir per 8 mėnesius atsakė į 655 tolesnius klausimus. Nors buvo sukurtas ES reikalų koordinavimo mechanizmas, valdžios institucijos negalėjo pateikti atsakymų į 22 klausimus: vieną – dėl politinių kriterijų, keturis – dėl regioninės politikos ir septyniolika – dėl švietimo politikos.

Valstybės lygmens kompetencijos sritys išvardytos Konstitucijoje, kuria visi kiti įgaliojimai priskiriami subjektams. Valstybės lygmens kompetencijos sritys taip pat apima įgaliojimus, kurie buvo palaipsniui priskirti valstybei arba jos prisiimti pagal perdavimo susitarimus, numanomus įgaliojimus ir taikos susitarimų priedus, kaip numatyta Konstitucijoje ir patvirtinta Konstitucinio Teismo. Dažni ginčai dėl kompetencijos pasiskirstymo tarp valstybės ir subjektų veikia veiksmingą jų naudojimąsi įgaliojimais, todėl nukenčia ir teisės aktų suderinimas su acquis, ir jo įgyvendinimas daugelyje skyrių. Siekdama išvengti tokių sisteminių ginčų ir užtikrinti veiksmingą acquis įgyvendinimą, Bosnija ir Hercegovina turi užtikrinti teisinį tikrumą dėl kompetencijos pasiskirstymo tarp valdžios lygmenų. Be to, nėra jokios procedūros, pagal kurią būtų numatyti valstybės lygmens įgaliojimai užkirsti kelią kitų valdžios lygmenų ES teisės pažeidimams ir juos ištaisyti, nors už juos būtų atsakinga Bosnija ir Hercegovina kaip šalis.

Turėtų būti peržiūrėtas ATPT įstatymas, siekiant geriau reglamentuoti teisėjų skyrimą, vertinimą ir drausmines procedūras, taip pat numatyti tinkamas teisių gynimo priemones galutinių ATPT sprendimų atžvilgiu. Siekiant užkirsti kelią jurisdikcijos kolizijoms ir užtikrinti reikiamą teisinį tikrumą baudžiamosiose bylose, turėtų būti priimtas Bosnijos ir Hercegovinos teismų įstatymas.

Bosnija ir Hercegovina neturi valstybinio lygmens aukščiausiojo teismo. Teismų praktikos nuoseklumą šalies teisės sistemose siekia užtikrinti aukščiausių teisminių instancijų savanoriškos derinimo grupės. Galiausiai Bosnija ir Hercegovina turi įsteigti teisminę instituciją, kuri užtikrintų nuoseklų teisės aiškinimą ir teismų praktikos suderinimą, kartu visiškai užtikrindama, kad būtų laikomasi visų teisėjų nepriklausomumo principo.

Kovoti su korupcija ir organizuotu nusikalstamumu trukdo nepakankamas teisės aktų suderinimas visoje šalyje ir silpnas institucinis bendradarbiavimas bei koordinavimas. Korupcija yra plačiai paplitusi ir visiems valdžios lygmenims būdingi piktnaudžiavimo politika požymiai, darantys tiesioginį poveikį kasdieniam piliečių gyvenimui, visų pirma sveikatos, švietimo, užimtumo ir viešųjų pirkimų srityse. Korupcijos prevencijos politinė, institucinė ir teisinė sistema yra fragmentiška ir turi didelių spragų. Teisėsaugos institucijos yra susiskaidžiusios ir neapsaugotos nuo nederamo politinio kišimosi. Prokurorai nėra pakankamai aktyvūs. Finansiniai tyrimai ir turto konfiskavimas iš esmės yra neveiksmingi. Reikia stiprinti kovą su pinigų plovimu. Galutiniai apkaltinamieji nuosprendžiai aukšto lygio korupcijos bylose yra labai reti ir sankcijos yra nepakankamai atgrasančios. Reikia stiprinti smurtinio ekstremizmo prevencijos ir kovos su terorizmu politiką ir priemones. Visų valdžios lygmenų kompetentingos institucijos prastai koordinuoja su migracija susijusias priemones. Tarptautinės apsaugos siekiantys asmenys negali veiksmingai pasinaudoti prieglobsčio procedūromis.

Visų pirma Bosnija ir Hercegovina turi priimti ir įgyvendinti teisės aktus dėl interesų konfliktų ir informatorių apsaugos, užtikrinti veiksmingą kovos su korupcija įstaigų veikimą ir koordinavimą, suderinti teisės aktus ir stiprinti gebėjimus viešųjų pirkimų srityje, užtikrinti veiksmingą teisėsaugos institucijų ir prokuratūrų bendradarbiavimą, pademonstruoti pažangą siekiant rezultatų aktyviai vykdant tyrimus, priimant patvirtintus kaltinimus, vykdant baudžiamąjį persekiojimą ir priimant galutinius apkaltinamuosius nuosprendžius kovos su organizuotu nusikalstamumu ir korupcija srityje, įskaitant aukšto lygio bylose, taip pat depolitizuoti ir pertvarkyti viešąsias įmones bei užtikrinti privatizavimo procesų skaidrumą.

Iš esmės taikomi pagrindinių teisių teisės aktai ir veikia susijusios institucijos; teisės aktai turėtų būti visiškai įgyvendinti ir iš esmės patobulinti, be kita ko, reikia suderinti šalies teisės aktus ir suderinti juos su Europos standartais, stiprinti administracinius gebėjimus ir skirti pakankamai išteklių veiksmingam pagrindinių teisių įgyvendinimui užtikrinti. Nėra jokių visos šalies lygmens žmogaus teisių ir kovos su diskriminacija strategijų. Neužtikrinama visų piliečių lygybė. Priimti, tačiau nepakankamai įgyvendinami nediskriminavimo ir lyčių lygybės teisės aktai, įskaitant kovos su smurtu dėl lyties teisės aktus. Serbų Respublikos subjekto Konstitucija apima nuostatą dėl mirties bausmės, kuri pažeidžia Europos standartus, ir šalis nepaskyrė nacionalinių prevencijos institucijų, užtikrinančių kankinimo ir kitokio netinkamo elgesio prevenciją. Susirūpinimą kelia žurnalistų patiriamas smurtas, grasinimai ir politinis spaudimas; žurnalistų apsauga, su grasinimais ir išpuoliais prieš juos susiję tyrimai ir teisminiai veiksmai yra nepakankami. Visuomeniniams transliuotojams daromas politinis spaudimas; nėra jų finansinio tvarumo garantijų. Dar neužtikrinta pilietinei visuomenei palanki aplinka, įskaitant susirinkimų ir asociacijų laisvę. Valdžios institucijos turi nuolat bendradarbiauti ir konsultuotis su pilietinės visuomenės organizacijomis. Vis dar nepakankama pažeidžiamų grupių, visų pirma neįgaliųjų, vaikų, LGBTI asmenų, romų bendruomenės narių, sulaikytųjų, migrantų ir prieglobsčio prašytojų, apsauga ir įtrauktis. Be to, taip pat būtina užtikrinti įtraukų ir kokybišką švietimą visiems, kad būtų galima nutraukti „dviejų mokyklų po vienu stogu“ praktiką ir įgyvendinti susijusius teismo sprendimus.

Politinė aplinka dar nėra palanki susitaikymui ir praeities palikimo atsikratymui. Aukšto lygio politiniai lyderiai dažnai ginčija nustatytus faktus apie karo įvykius, o tai skatina abejones dėl tarptautinių tribunolų nepriklausomumo ir nešališkumo. Visi Bosnijos ir Hercegovinos subjektai turi visapusiškai bendradarbiauti su tarptautiniais tribunolais, pripažinti jų sprendimus ir jų laikytis. Istorijos peržiūra ir genocidas prieštarauja pagrindinėms Europos vertybėms.

Vis dar vėluojama nagrinėti karo nusikaltimus ir turi būti priimta persvarstyta nacionalinė karo nusikaltimų strategija. Bosnija ir Hercegovina turi iš esmės pagerinti civilių aukų teisių gynimo sistemą. Apie 8 000 asmenų vis dar laikomi dingusiais be žinios; šalis turi prisiimti visą atsakomybę, kad išsiaiškintų jų likimą. Bosnija ir Hercegovina privalo rasti ilgalaikių maždaug 100 000 pabėgėlių ir dėl XX a. paskutiniajame dešimtmetyje vykusio konflikto šalies viduje perkeltų asmenų apgyvendinimo sprendimų ir taikyti integracijos priemones, užbaigti grįžimo procesą ir leisti uždaryti Deitono taikos susitarimo VII priedą. Pagal regioninę aprūpinimo būstu programą Bosnija ir Hercegovina siekia rasti ilgalaikį sprendimą dėl maždaug 74 000 pabėgėlių ir perkeltųjų asmenų apgyvendinimo.

Bosnija ir Hercegovina iš esmės laikosi stabilizacijos ir asociacijos proceso, visų pirma aktyviai vykdo regioninio bendradarbiavimo iniciatyvas ir siekia išlaikyti gerus kaimyninius santykius. Dvišaliai santykiai su kitomis plėtros šalimis yra geri. Tačiau Bosnija ir Hercegovina nepripažįsta Kosovo ir taiko griežtą vizų režimą, pagal kurį individualios trumpalaikės vizos išduodamos tik tiems Kosovo piliečiams, kurie yra gavę Bosnijos ir Hercegovinos užsienio diplomatinės atstovybės arba Bosnijoje ir Hercegovinoje akredituotos tarptautinės organizacijos kvietimą, arba dėl humanitarinių priežasčių. Turi būti priimtas pakeitimas, kad būtų normalizuota vizų išdavimo procedūra visiems Kosovo piliečiams. Be to, šalis su Jungtinėmis Amerikos Valstijomis pasirašė dvišalį susitarimą dėl imuniteto, pagal kurį JAV piliečiams netaikoma Tarptautinio baudžiamojo teismo jurisdikcija. Tokiu sprendimu Bosnija ir Hercegovina nesilaiko ES bendrųjų pozicijų dėl Romos statuto vientisumo ir su tuo susijusio ES pagrindinio principo dėl dvišalių imuniteto susitarimų. Šalis turi prisiderinti prie ES pozicijos.

2. Ekonominiai kriterijai

Šis vertinimas grindžiamas Kopenhagos kriterijais, pagal kuriuos šalis turi būti sukūrusi veikiančią rinkos ekonomiką, taip pat gebėti atlaikyti konkurencijos spaudimą ir Sąjungoje veikiančias rinkos jėgas. Bosnijoje ir Hercegovinoje dar tik pradedama kurti veikianti rinkos ekonomika ir siekiama išlaikyti konkurencingumą bendrojoje rinkoje.

Ekonomikos valdymui trukdo didelis politizavimas ir pagrindinių suinteresuotųjų subjektų bendradarbiavimo stoka. Dėl to šalyje dažnos politinės aklavietės ir ilgai užtrunka sprendimų priėmimo procesas. Šiuo atžvilgiu turėtų būti sustiprinta Fiskalinės tarybos aukšto lygio koordinavimo funkcija. Be to, ekonomikos valdymo srityje pirmenybė teikiama tam, kad išliktų status quo, o tai dar labiau sulėtina vėluojančių struktūrinių reformų rengimą ir įgyvendinimą. Dėl šios priežasties valstybės vaidmuo vis dar yra neproporcingas ir daug išteklių panaudojama viešojo sektoriaus tarnautojų, neveiksmingų viešųjų įmonių ir neveiksmingos socialinės apsaugos sistemos finansavimui. Dažnos politinės aklavietės, lemiančios mažą nuspėjamumą investuotojams, daro neigiamą įtaką verslo aplinkai. Tai dar labiau apsunkina prasta teisinės valstybės padėtis, didelis biurokratizmas, korupcija ir ilgos bei sudėtingos administracinės procedūros, iš dalies dėl didelio šalies vidaus rinkos susiskaidymo. Dėl prastos verslo aplinkos ir šalies švietimo sistemos trūkumų struktūrinis nedarbas, ypač jaunimo ir pažeidžiamų grupių, yra didelis. Be to, neoficialios ekonomikos dalis tebėra didelė, dėl jos atsiranda nesąžininga konkurencija ir didesnė nei būtina mokesčių našta.

Švietimo kokybė nepakankama. Išlaidos moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai nedidelės. Šalies fizinio kapitalo kokybė nukenčia dėl nuolatinio nepakankamo investavimo ir neveiksmingo įgyvendinimo. Transporto ir energetikos infrastruktūra nepakankamai išvystyta. Struktūrinis koregavimas vyksta lėtai, iš dalies dėl problemų ir sunkumų, susijusių su naujų įmonių steigimu ir išlaikymu labai susiskaidžiusios ir politizuotos ekonomikos sąlygomis, nepaisant to, kad šalies regioninės prekybos struktūra neseniai buvo šiek tiek diversifikuota.

Socialinių ir ekonominių priemonių reformų darbotvarkė, viešojo administravimo ir teisinės valstybės reformos, kurias Bosnija ir Hercegovina įgyvendino nuo 2015 m., be kita ko, leido sukurti lankstesnę darbo rinką ir geriau suderinti finansų sektoriaus taisykles su tarptautiniais standartais. Dėl didesnio ekonomikos augimo ir veiksmingesnio mokesčių surinkimo šalies viešieji finansai iš esmės yra subalansuoti, o tai suteiktų puikią galimybę investuoti į šalyje ilgą laiką apleistą infrastruktūrą arba pradėti mažinti didelį darbo jėgos apmokestinimą siekiant remti naujų darbo vietų kūrimą. Nuo 2015 m. ekonomikos augimas yra 3 proc., o vykdant ekonomikos rėmimo politiką per ateinančius kelerius metus galėtų siekti 4 proc. Vis dėlto šalies ekonomikos augimo potencialas nėra iki galo išnaudojamas, o dauguma gyventojų vis dar nejaučia geresnės makroekonominės padėties poveikio. Jaunimo ir darbingo amžiaus gyventojų emigracija yra vienas skubiausiai spręstinų uždavinių.

Politikos gairėmis, dėl kurių bendrai susitarta rengiant ekonominių reformų programą, siekiama stiprinti makroekonominį fiskalinį stabilumą ir šalinti struktūrines augimo kliūtis. Tačiau iš esmės dėl nepakankamo pagrindinių ministerijų ir įstaigų bendradarbiavimo įvairiais lygmenimis Bosnijos ir Hercegovinos parengtos programos kokybė yra prasta, be to, vangiai įgyvendinamos bendrai priimtos politikos gairės, kurios yra pagrindinė proceso dalis. Pasibaigus 2015–2018 m. reformų darbotvarkei, visų lygių šalies vyriausybės turi susitarti dėl naujų socialinių ir ekonominių reformų ir jas įgyvendinti, visiškai suderinus su politikos gairėmis, pateiktomis bendrose Bosnijos ir Hercegovinos ekonominių reformų programos ekonominio ir finansinio dialogo išvadose.

3. Gebėjimas prisiimti narystės įsipareigojimus

Bosnijos ir Hercegovinos gebėjimas prisiimti narystės įsipareigojimus įvertintas remiantis šiais rodikliais:

- Stabilizacijos ir asociacijos susitarime nustatytais įsipareigojimais;

- pažangos priimant, įgyvendinant ir vykdant ES acquis lygį.

Apskritai Bosnija ir Hercegovina įvykdė pradinius įsipareigojimus pagal Stabilizacijos ir asociacijos susitarimą. Tačiau šalis neįvykdė kai kurių pagal šį susitarimą prisiimtų įsipareigojimų ir turi nedelsdama išspręsti šį klausimą. Tai apima tinkamą Stabilizacijos ir asociacijos parlamentinio komiteto veikimą.

Bosnija ir Hercegovina neturi nacionalinės ES acquis priėmimo programos. Ši programa yra teisinis įsipareigojimas pagal SAS ir yra labai svarbi planuojant ir racionalizuojant ES derinimo procesą visoje šalyje. Administraciniai gebėjimai yra silpni ir trūksta veiksmingų koordinavimo struktūrų, kad būtų galima valdyti 14 šalies vyriausybių. Todėl Bosnija ir Hercegovina susiduria su dideliais sunkumais įgyvendindama ir vykdydama teisės aktus, susijusius su ES integracijos tikslais. Kad šalis galėtų prisiimti narystės ES įsipareigojimus, reikia didelių ir ilgalaikių pastangų.