EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2021 07 06 COM(2021) 391 final 2021/0191(COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl Europos žaliųjų obligacijų (Tekstas svarbus EEE) {SEC(2021) 390 final} - {SWD(2021) 181 final} - {SWD(2021) 182 final}



AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai Šis pasiūlymas yra platesnės Europos Komisijos tvaraus finansavimo darbotvarkės dalis. Juo nustatomas obligacijų, kuriomis siekiama aplinkos atžvilgiu tvarių tikslų, kaip apibrėžta Reglamente (ES) 2020/852 (toliau – Taksonomijos reglamentas), žymėjimo nuoroda „Europos žalioji obligacija“ arba „ES ŽO“, taisyklių bendros sistemos pagrindas. Juo taip pat nustatoma įmonių, veikiančių kaip žaliųjų obligacijų išorės vertintojai, registracijos ir priežiūros sistema, suderinta su šia taisyklių sistema. Tai sudarys palankesnes sąlygas toliau plėtoti aukštos kokybės žaliųjų obligacijų rinką ir taip padės kurti kapitalo rinkų sąjungą ir kartu kuo labiau sumažinti veikiančių žaliųjų obligacijų rinkų sutrikimus ir ekologinio manipuliavimo riziką. Nuoroda „Europos žalioji obligacija“ gali naudotis visi šio pasiūlymo reikalavimus atitinkantys emitentai Sąjungoje arba už jos ribų. Šiuo pasiūlymu dėl teisėkūros procedūra priimamo akto siekiama geriau išnaudoti bendrosios rinkos ir kapitalo rinkų sąjungos potencialą įgyvendinant Sąjungos klimato srities ir aplinkos tikslus pagal 2016 m. Paryžiaus susitarimo dėl klimato kaitos 2 straipsnio 1 dalies c punktą ir Europos žaliąjį kursą. Europos žaliajame kurse aiškiai nurodyta, kad norint pereiti prie neutralaus poveikio klimatui ekonomikos ir pasiekti Sąjungos tvarumo aplinkos atžvilgiu tikslus, reikia didelių investicijų visuose ekonomikos sektoriuose. Dabartiniams Sąjungos 2030 m. klimato srities ir energetikos tikslams pasiekti 2021–2030 m. laikotarpiu reikės 336 mlrd. EUR investicijų į energetikos sistemą (neįskaitant transporto) per metus (2015 m. palyginamosiomis kainomis), t. y. 2,3 proc. BVP. Didelė šių finansinių srautų dalis turės būti gauta iš privačiojo sektoriaus. Norint sumažinti šį investicijų deficitą, didelius privataus kapitalo srautus reikia nukreipti į aplinkos atžvilgiu tvaresnes investicijas ir iš esmės persvarstyti Europos finansinę programą. Visų pirma, Europos žaliajame kurse pabrėžta, kad investuotojai ir įmonės turėtų galėti lengviau sužinoti, kurios investicijos yra aplinkos atžvilgiu tvarios, ir įsitikinti jų patikimumu. Tai būtų galima padaryti aiškiai ženklinant mažmeninius investicinius produktus ir parengiant ES žaliųjų obligacijų standartą, kuris sudarytų sąlygas patogiausiu būdu investuoti aplinkos atžvilgiu tvariai. Nors rinka smarkiai auga, išleidžiamos žaliosios obligacijos vis dar sudaro mažą dalį visų išleidžiamų obligacijų – 2020 m. jos sudarė apie 4 proc. visų įmonių obligacijų emisijų. Tolesnis aukštos kokybės žaliųjų obligacijų rinkos augimas bus didelių žaliųjų investicijų šaltinis ir padės panaikinti Europos žaliojo kurso investicijų deficitą. Šiuo tikslu 2020 m. sausio 14 d. Europos žaliojo kurso investicijų plane paskelbta, kad bus nustatytas žaliųjų obligacijų standartas. 2020 m. gruodžio mėn. išvadose dėl klimato kaitos Europos Vadovų Taryba pabrėžė, kad svarbu parengti bendrus pasaulinius žaliojo finansavimo standartus, ir paragino Europos Komisiją iki 2021 m. birželio mėn. pateikti pasiūlymą dėl teisėkūros procedūra priimamo akto dėl žaliųjų obligacijų standarto. Galiausiai 2021 m. darbo programoje Komisija pabrėžė, kad „žmonėms tarnaujanti ekonomika“ yra prioritetas, ir kad svarbu toliau daryti pažangą tvaraus finansavimo srityje, visų pirma siūlant nustatyti ES žaliųjų obligacijų standartą. Kadangi žaliosioms obligacijoms plačiai naudojamos nuosavybinės rinkos sistemos ir, nepaisant to, kad kai kurios iš šių sistemų visuotinai pripažįstamos kaip standartizacijos sistemos, investuotojams gali būti brangu ir sudėtinga nustatyti teigiamą obligacijomis grindžiamų investicijų poveikį aplinkai ir palyginti įvairias rinkoje esančias žaliąsias obligacijas. Kadangi nėra bendrų aplinkos atžvilgiu tvarios ekonominės veiklos apibrėžčių, emitentams neaišku, kuri ekonominė veikla gali būti teisėtai laikoma žaliąja. Tokiomis sąlygomis emitentams gali kilti rizika, kad bus padaryta žala reputacijai dėl galimų kaltinimų ekologiniu manipuliavimu, ypač perėjimo sektoriuose. Be to, jie gali patirti papildomų išlaidų dėl nevienodos išorės vertinimo praktikos. Šios kliūtys gali turėti įtakos projektų, turinčių didelį poveikį klimatui ir aplinkai, pelningumui, todėl gali sumažėti tokių investavimo galimybių pasiūla ir trukdoma siekti Sąjungos aplinkos tikslų. Šiuo pasiūlymu siekiama pašalinti šias kliūtis nustatant aukštos kokybės žaliųjų obligacijų standartą. Tai turėtų: 1) padidinti investuotojų gebėjimą nustatyti aukštos kokybės žaliąsias obligacijas ir jomis pasitikėti, 2) palengvinti šių aukštos kokybės žaliųjų obligacijų išleidimą patikslinant žaliosios ekonominės veiklos apibrėžtis ir sumažinant galimą riziką emitentų reputacijai perėjimo sektoriuose ir 3) standartizuoti išorės vertinimo praktiką bei didinti pasitikėjimą išorės vertintojais nustatant savanorišką registracijos ir priežiūros tvarką. Šis pasiūlymas dėl Europos žaliųjų obligacijų yra glaudžiai susijęs su Taksonomijos reglamentu. Taksonomijos reglamente nustatyta ekonominės veiklos, kuri gali būti laikoma aplinkos atžvilgiu tvaria, klasifikacija, kurios vienas iš lemiamų kriterijų yra visiškas būtiniausių socialinių apsaugos priemonių laikymasis. Ši sistema gali būti naudojama kaip lyginamasis standartas priskiriant ekonominę veiklą ir atitinkamai susijusį turtą arba projektus žaliajai kategorijai. Pagal Taksonomijos reglamento 4 straipsnį Sąjunga, nustatydama bet kuriuos aplinkos atžvilgiu tvarių įmonių obligacijų standartus, turi taikyti taksonomijos kriterijus. Taigi, kalbant apie Europos žaliąsias obligacijas, Komisija siūlo Taksonomijos reglamente ir pagal jį rengsimuose deleguotuosiuose aktuose apibrėžti, kas laikoma žaliuoju. Šiuo pasiūlymu nustatoma sistema, skirta visiems žaliųjų obligacijų emitentams, įskaitant viešojo ir privačiojo sektorių emitentus, taip pat įskaitant finansų ir ne finansų įmones. Sistema taip pat skirta naudoti padengtųjų obligacijų ir pakeitimo vertybiniais popieriais, kurių vertybinius popierius išleidžia specialiosios paskirties įmonė, emitentams. Sąsaja su Taksonomijos reglamentu leidžia iš Europos žaliųjų obligacijų gautas pajamas naudoti įvairiai ekonominei veiklai, kuria svariai prisidedama prie tvarumo aplinkos atžvilgiu tikslų. Remiantis dabartine geriausia žaliųjų obligacijų rinkos patirtimi, šiame pasiūlyme pateikiama daug naudojimo galimybių, pavyzdžiui, bankas gali išleisti Europos žaliąsias obligacijas žaliosioms hipotekoms finansuoti, plieno gamintojas gali išleisti Europos žaliąsias obligacijas naujai mažiau taršiai gamybos technologijai finansuoti ar suverenus emitentas gali išleisti Europos žaliąsias obligacijas atsinaujinančiosios energijos įrenginių subsidijavimo schemai finansuoti. Šis pasiūlymas grindžiamas geriausia rinkos praktika, taip pat iš Aukšto lygio ekspertų grupės tvarių finansų klausimais gautais atsiliepimais ir rekomendacijomis. 2018 m. sausio 31 d. paskelbtoje grupės ataskaitoje rekomenduojama nustatyti oficialų ES žaliųjų obligacijų standartą, kaip jis buvo tuo metu vadintas. Imdamasi tolesnių veiksmų Komisija 2018 m. kovo 8 d. priimtame tvaraus augimo finansavimo veiksmų plane įsipareigojo parengti ES žaliųjų obligacijų standartą. Komisija Techninei ekspertų grupei (TEG) tvarių finansų klausimams, kurią sudaro įvairių sektorių rinkos dalyviai, pavedė parengti rekomendacijas dėl ES žaliųjų obligacijų standarto. TEG tai padarė savo 2019 m. birželio mėn. galutinėje ataskaitoje ir vėliau, 2020 m. kovo mėn., parengė standarto projekto tinkamumo naudoti vadovą. Galiausiai per viešas konsultacijas dėl atnaujintos tvaraus finansavimo strategijos (jos vyko 2020 m. balandžio–liepos mėn.) ir tikslines konsultacijas dėl ES žaliųjų obligacijų standarto (jos vyko 2020 m. birželio–spalio mėn.) Komisija gavo daugiau įžvalgų ir pastabų dėl žaliųjų obligacijų. •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis Šiuo pasiūlymu nustatomos taisyklės, kurių turi laikytis žaliųjų obligacijų emitentai, norėdami obligaciją vadinti „Europos žaliąja obligacija“ arba „ES ŽO“. Pasiūlymas grindžiamas esama geriausia rinkos praktika ir jame nustatomi papildomi reikalavimai, grindžiami jau taikomais atitinkamais teisės aktais. Šie reikalavimai atitinka politikos srityje esamų politikos nuostatų, visų pirma Taksonomijos reglamento, tikslus. Šiuo pasiūlymu reikalaujama, kad Europos žaliųjų obligacijų emitentai, siekdami užtikrinti, kad pati obligacija būtų visiškai tvari aplinkos atžvilgiu, užtikrintų, kad pajamos iš obligacijų būtų priskiriamos turtui ir išlaidoms visiškai laikantis Taksonomijos reglamento reikalavimų. Šis pasiūlymas taip pat dera su kitomis tvaraus finansavimo iniciatyvomis, įskaitant Komisijos pasiūlymą dėl Įmonių informacijos apie tvarumą teikimo direktyvos, kuria visos didelės akcinės bendrovės ir dauguma akcinių bendrovių, įtrauktų į reguliuojamų rinkų prekybos sąrašus, skatinamos teikti su tvarumu susijusią informaciją, todėl tai taip pat aktualu daugeliui obligacijų emitentų. Šis pasiūlymas taip pat dera su tikslais, kurių siekiama kapitalo rinkų sąjunga, t. y. pagerinti Sąjungos kapitalo rinkų gebėjimą sutelkti ir nukreipti investicijas, galinčias padėti finansuoti perėjimą prie žaliosios ekonomikos. •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis Šis pasiūlymas atitinka bendruosius Europos žaliojo kurso politikos tikslus. Europos žaliasis kursas yra Sąjungos atsakas į su klimatu ir aplinka susijusius šiai kartai būdingus iššūkius. Europos žaliuoju kursu siekiama pertvarkyti Sąjungą į modernią, efektyviai išteklius naudojančią ir konkurencingą ekonomiką, kurioje iki 2050 m. nebeliks grynojo išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio. Be to, patikimos reguliuojamos aplinkos, kurioje palaikomas Europos žaliųjų obligacijų kūrimas ir emisija, suformavimas bus labai svarbus skatinant tarptautinį euro vaidmenį ir padės pasiekti tikslą Sąjungos finansų rinkas paversti nauju žaliojo finansavimo centru, tokiu būdu dar labiau remiant ES žaliąsias investicijas. Komisija galėtų teikti techninę paramą valstybėms narėms pagal Reglamentą (ES) 2021/240, kad nacionaliniu lygmeniu būtų skatinamos Europos žaliosios obligacijos. 2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

•Teisinis pagrindas Šis pasiūlymas priklauso pasidalijamosios kompetencijos sričiai remiantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 4 straipsnio 2 dalies a punktu ir yra grindžiamas SESV 114 straipsniu, kuriuo suteikiama kompetencija nustatyti tinkamas nuostatas, kurių tikslas – sukurti vidaus rinką ir užtikrinti jos veikimą. SESV 114 straipsniu Sąjungai leidžiama imtis priemonių ne tik siekiant pašalinti esamas kliūtis naudotis pagrindinėmis laisvėmis, bet ir siekiant užkirsti kelią tikėtinam tokių kliūčių atsiradimui ateityje. Tai apima ir tas kliūtis, dėl kurių rinkos dalyviams, pavyzdžiui, žaliųjų obligacijų emitentams arba investuotojams, sudėtinga visapusiškai pasinaudoti vidaus rinkos teikiamais privalumais. Dabartinė žaliųjų obligacijų rinka yra visiškai pagrįsta rinkos standartais ir praktika, o užtikrinimą investuotojams teikia išorės vertintojų funkcijas atliekančios įmonės. Šiais galiojančiais standartais nustatomos aukšto lygio procesu grindžiamos gairės arba rekomendacijos, tačiau pagrindinės žaliųjų projektų apibrėžtys yra nepakankamai standartizuotos, griežtos ir išsamios. Dėl to investuotojai negali lengvai atpažinti obligacijų, kurių pajamos atitinka aplinkos apsaugos tikslus arba kurių pajamomis padedama tų tikslų siekti, įskaitant visų pirma tikslą apriboti vidutinės pasaulinės temperatūros kilimą, kad jis būtų gerokai mažesnis nei 2 ℃, ir dėti pastangas, kad šis lygis neviršytų 1,5 ℃, palyginti su ikipramoninio laikotarpio lygiu, kaip nustatyta Paryžiaus susitarime. Tokia padėtis taip pat riboja emitentų galimybes naudoti aplinkos atžvilgiu tvarias obligacijas, kad savo veiklą labiau pritaikytų prie aplinkos atžvilgiu tvaresnių verslo modelių. Be to, šiuo metu taikomais rinkos standartais nepakankamai užtikrinamas išorės vertintojų skaidrumas ir atskaitomybė ir nevykdoma nuolatinė įmonių, veikiančių kaip išorės vertintojai, priežiūra. Taigi investuotojams kyla papildomų sunkumų nustatant ir lyginant aplinkos atžvilgiu tvarias obligacijas bei jomis pasitikint. Todėl visoje Sąjungoje vienu metu taikoma skirtinga praktika, dėl to investuotojams brangiai kainuoja atpažinti tikras žaliąsias obligacijas, o kartu užkertamas kelias žaliųjų obligacijų rinkos augimui atsižvelgiant į jos potencialą. Kol kas nė viena valstybė narė dar nėra priėmusi teisės aktų, kuriais nacionaliniu lygmeniu būtų nustatytas oficialus žaliųjų obligacijų standartas. Tačiau nacionalinėse ženklinimo sistemose jau nustatyti įvairūs aplinkos atžvilgiu tvarių finansinių produktų reikalavimai, dėl to tam tikrais atvejais reikalavimai gali būti taikomi ir obligacijoms, pavyzdžiui, kai yra nustatyti obligacijų fondams skirti reikalavimai. Lyginant ES valstybių narių suverenių emitentų išleistas žaliąsias obligacijas, jau yra pavyzdžių, kai valstybėse narėse taikomos skirtingos aplinkos atžvilgiu tvarios veiklos apibrėžtys. Be to, atsižvelgiant į nuolatinį žaliųjų obligacijų rinkos augimą ir jos vaidmenį finansuojant investicijas į pagrindinį kapitalą, kurių reikia Paryžiaus susitarimo tikslams pasiekti, tikėtina, kad kai kurios valstybės narės svarstys galimybę nacionaliniu lygmeniu parengti standartus arba nustatyti gaires. Tokiomis nacionalinėmis iniciatyvomis greičiausiai būtų siekiama spręsti tas pačias problemas, kurias siekiama spręsti siūloma ES ŽO iniciatyva, tačiau rezultatai valstybėse narėse gali skirtis. Todėl tikėtina, kad atsirastų nacionalinių įstatymų skirtumų, kurie kliudytų laisvam kapitalo judėjimui, trukdytų Europoje taikyti vienodas sąlygas ir prieštarautų kapitalo rinkų sąjungos tikslams. Todėl akivaizdu, kad tiek viešieji, tiek privatūs žaliųjų obligacijų emitentai visoje Sąjungoje turi taikyti suderintą žaliųjų obligacijų standartą. Priėmus šį reglamentą būtų siekiama užtikrinti tokius suderintus reikalavimus. Todėl SESV 114 straipsnis yra tinkamas teisinis pagrindas. •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju) Šis pasiūlymas atitinka Europos Sąjungos sutarties (toliau – ES sutartis) 5 straipsnyje nustatytą subsidiarumo principą, pagal kurį Sąjungos veiksmai gali būti vykdomi tik tuo atveju, jei numatytų tikslų valstybės narės vienos pasiekti negali. Žaliųjų obligacijų rinka iš esmės yra tarptautinė – dalyviai prekiauja obligacijomis tarpvalstybiniu mastu. Finansinių produktų emitentams ir investuotojams į šiuos produktus reikia bendrų parametrų ir apibrėžčių, kad galėtų nustatyti, kurie projektai ir veikla yra aplinkos atžvilgiu tvarūs, ir juos palyginti tarpusavyje. Atsižvelgiant į šią padėtį, nacionaliniai teisėkūros veiksmai, kuriais būtų siekiama šalinti nustatytus žaliųjų obligacijų rinkos trūkumus, galėtų lemti Europos žaliųjų obligacijų rinkos susiskaidymą. Žaliųjų obligacijų išorės vertintojų rinka taip pat yra tarpvalstybinė. Siekiant išlaikyti vienodas sąlygas šias paslaugas teikiantiems subjektams, Europos lygmeniu reikalinga centralizuota Europos žaliųjų obligacijų išorės vertintojų registracijos ir priežiūros tvarka, kurią koordinuotų Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (ESMA). Taigi tokia iniciatyva negali būti taikoma tik vienos valstybės narės teritorijoje – reikia imtis koordinuotų veiksmų Sąjungos lygmeniu. Siekiant pagerinti bendrosios rinkos veikimą ir išvengti rinkos iškraipymo, tik Sąjungos lygmens intervencija galima nustatyti nuoseklius ir standartizuotus Europos žaliųjų obligacijų reikalavimus. Galiausiai, atsižvelgiant į didelę pasiūlymo dėl Europos žaliųjų obligacijų ir kitų atitinkamų Sąjungos lygmens teisės aktų, pavyzdžiui, Taksonomijos reglamento, sąveiką, panašu, kad Sąjungos priemonė yra tinkamesnė dabartinei padėčiai ištaisyti. Dėl pirmiau nurodytų priežasčių vienodas galimybes naudotis Sutartyje numatytomis laisvėmis ir su tuo susijusį teisinį tikrumą galima geriau užtikrinti Sąjungos lygmens veiksmais. •Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka ES sutarties 5 straipsnyje nustatytą proporcingumo principą. Siūlomos priemonės yra būtinos ir pačios tinkamiausios tikslams pasiekti. Sąjungos lygmeniu nustačius suderintą savanorišką žaliųjų obligacijų standartą, Europos ir galbūt pasaulio rinkose bus nustatytas aukštos kokybės žaliųjų obligacijų lyginamasis standartas, neverčiant to standarto laikytis dabartinių rinkos dalyvių. Šis reglamentas sudarys sąlygas pašalinti tam tikras kliūtis tinkamam aukštos kokybės žaliųjų obligacijų rinkos veikimui, tad galėtų padėti nukreipti kapitalo srautus į aplinkos atžvilgiu tvarius projektus ir sudaryti palankesnes sąlygas tarpvalstybinėms žaliosioms investicijoms. Atsižvelgiant į riziką, kad neveikimas sukels rinkos susiskaidymą ir investuotojų sumaištį, šiuo pasiūlymu bus užtikrintas Europos žaliųjų obligacijų teisinis aiškumas, skaidrumas ir palyginamumas visoje Sąjungoje. Tiek suinteresuotųjų šalių atsiliepimai, tiek šio pasiūlymo poveikio vertinimas parodė, kad pagrindinės problemos priežastys yra nuoseklios apibrėžties, kas yra aplinkos požiūriu tvarūs būdai naudoti žaliųjų obligacijų pajamas, trūkumas ir nuolatinės išorės vertintojų priežiūros nebuvimas. Šiuo pasiūlymu neviršijama to, kas būtina kiekvienam klausimui spręsti ir trūkumams pašalinti, konkrečiai: 1) parengiant savanorišką žaliųjų obligacijų standartą, kuriuo įpareigojama naudoti pajamas laikantis Taksonomijos reglamento reikalavimų, ir 2) įpareigojant Europos žaliųjų obligacijų emitentus iš registruoto ir pagal šio reglamento reikalavimus prižiūrimo išorės vertintojo gauti vertinimą prieš emisiją ir po jos. Valstybės audito institucijoms arba kitiems suverenių emitentų įgaliotiems viešiesiems subjektams šiame reglamente nustatyti registracijos ir priežiūros reikalavimai netaikomi, nes jie yra teisės aktais nustatyti subjektai, atsakingi už viešųjų išlaidų priežiūrą ir paprastai turi teisiškai garantuojamą nepriklausomumą. •Priemonės pasirinkimas

Šiuo pasiūlymu siekiama nustatyti bendrus suderinto Europos žaliųjų obligacijų standarto reikalavimus, kuriais bus dar labiau supaprastintos aplinkos atžvilgiu tvarios investicijos ir sudarytos sąlygos koordinuotai pagerinti bendrosios rinkos veikimą. Tiesiogiai taikomas reglamentas yra būtinas šiems politikos tikslams pasiekti ir yra geriausias būdas užtikrinti kuo didesnį suderinimą, kartu išvengiant skirtumų, susijusių su nevienodu įgyvendinimu. 3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI •Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas Šiuo metu nėra ES lygmens teisinės žaliųjų obligacijų tvarkos. •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis 2020 m. balandžio 8 d. Komisija pradėjo atviras viešas konsultacijas dėl atnaujintos tvaraus finansavimo strategijos, kurios vyko 16 savaičių. Per šias konsultacijas buvo pateikta daugiau kaip 100 klausimų, įskaitant keletą klausimų apie finansinių produktų standartus ir ženklinimą, taip pat apie ES žaliųjų obligacijų standartą, kaip jis tuo metu vadintas. Per šias konsultacijas Komisija gavo daugiau kaip 600 atsakymų iš įvairių suinteresuotųjų šalių. Atsiliepimų suvestinė, kurioje apžvelgiami gauti atsakymai, paskelbta Komisijos interneto svetainėje. Vykdydama šį procesą, 2020 m. birželio 12 d. Komisija taip pat pradėjo tikslines konsultacijas, kad iš suinteresuotųjų šalių gautų daugiau informacijos apie ES ŽOS. Šios konsultacijos vyko 16 savaičių ir buvo baigtos 2020 m. spalio 2 d. gavus 167 atsakymus. Atsakymai paskelbti internete. Konsultacijų dokumentą iš viso sudarė 19 klausimų, daugiausia dėmesio skirta dviem pagrindinėms temoms, t. y. ES ŽOS ir socialinio poveikio obligacijoms bei COVID-19. Atsakymus pateikė įvairios suinteresuotosios šalys, įskaitant įmonių ir (arba) verslo organizacijas, verslo asociacijas, vartotojų organizacijas, NVO ir valdžios institucijas. Vertinant geografiškai, atsakymai gauti iš 20 valstybių narių, dviejų kitų Europos valstybių ir dviejų ne Europos valstybių. •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas 2020 m. gegužės ir birželio mėn. Komisija surengė struktūrizuotus išsamius pokalbius su 11 atrinktų suinteresuotųjų šalių iš įvairių sektorių ir valstybių narių. Be to, 2020 m. gruodžio 2–23 d. Komisija, naudodamasi tiksliniu klausimynu, Tarybos Ekonomikos ir finansų komiteto (EFK) Europos valstybės skolos vertybinių popierių rinkų (ESDM) pogrupio žaliųjų obligacijų darbo grupėje surengė trumpas konsultacijas su nacionaliniais skolos valdymo pareigūnais. Klausimynas taip pat buvo išplatintas Valstybių narių ekspertų grupei tvarių finansų klausimams; respondentų buvo paprašyta kiekvienos valstybės narės atsakymus teikti koordinuotai. Atsiliepimus pateikė 17 valstybių narių. Komisija taip pat reguliariai kreipėsi į Europos vertybinių popierių ir rinkų instituciją (ESMA) dėl nuomonės ir konsultacijų, be kita ko, galimos Sąjungos lygmens išorės vertintojų registracijos ir priežiūros tvarkos klausimais. Komisijos Jungtinis tyrimų centras parengė keletą akademinių dokumentų, darbinių dokumentų ir ataskaitų dėl žaliųjų obligacijų: 1) „Žaliosios obligacijos ir bendrovių aplinkosauginis veiksmingumas: Galimybių studija“ (angl. Green bonds and companies’ environmental performance: a feasibility study); 2) „Žaliosios obligacijos ir pajamų panaudojimo ataskaitų teikimas: ką sužinome iš rinkos duomenų teikėjų?“ (angl. Green bonds and use of proceeds reporting: what do we know from market data providers?); 3) „Žaliųjų obligacijų kainodara. Ar finansų įstaigos yra ypatingos?“ (angl. The pricing of green bonds. Are financial institutions special?); 4) „Žaliosios obligacijos kaip kovos su klimato kaita priemonė“ (angl. Green Bonds as a tool against climate change). Europos žaliųjų obligacijų iniciatyva nuo 2019 m. buvo aptariama reguliariuose Valstybių narių ekspertų grupės tvarių finansų klausimams posėdžiuose: valstybėms narėms buvo reguliariai teikiama naujausia informacija ir jos dalyvavo diskusijose konkrečiais klausimais, pavyzdžiui, dėl sąsajos su Taksonomijos reglamentu ir dėl galimos Europos žaliųjų obligacijų iniciatyvos formos ir pobūdžio. •Poveikio vertinimas Be pradinės padėties, kai nesiimama jokių Sąjungos lygmens veiksmų, poveikio vertinime svarstytos įvairios politikos galimybės, susijusios su trimis pagrindiniais politikos aspektais: (1)kalbant apie žaliųjų obligacijų emitentams taikomo standarto aprėptį, svarstytos šios galimybės: 1) savanoriškas metodas, pagal kurį žaliųjų obligacijų emitentai galėtų laisvai pasirinkti, ar prisiderinti prie būsimos Europos žaliųjų obligacijų iniciatyvos, ir 2) privalomas metodas, pagal kurį visos žaliosios obligacijos, išleistos ES arba ES įsikūrusio emitento, turėtų atitikti būsimą Europos žaliųjų obligacijų iniciatyvą. (2)Kalbant apie Europos žaliųjų obligacijų išorės vertintojų reguliavimo tvarką, svarstytos galimybės: 1) pavesti ESMA teikti veiklos leidimus Europos žaliųjų obligacijų išorės vertintojams, taikant ribotą priežiūrą ir reikalavimus, ir 2) pavesti ESMA pagal griežtesnę sistemą teikti veiklos leidimus ES ŽOS išorės vertintojams ir vykdyti griežtesnę jų priežiūrą. (3)Kalbant apie galimą lankstumą, kuriuo galėtų naudotis suverenūs emitentai, pageidaujantys leisti Europos žaliąsias obligacijas, palyginti su ne suvereniais emitentais, svarstytos galimybės: 1) jokio lankstumo, 2) lankstumas taikant su obligacijomis susijusius reikalavimus, bet jokio lankstumo taikant ir įgyvendinant Taksonomijos reglamentą ir 3) lankstumas taikant su obligacijomis susijusius reikalavimus ir Taksonomijos reglamentą. Dviejų internetu vykdytų konsultacijų rezultatai parodė, kad didžioji dauguma suinteresuotųjų šalių pritarė ES žaliųjų obligacijų standarto, kaip jis tuo metu vadintas, koncepcijai, kurią pasiūlė Techninė ekspertų grupė tvarių finansų klausimams, įskaitant savanoriško standarto reikalavimą. Tik labai maža dalis pritarė privalomam standartui. Didžioji dauguma respondentų pritarė išorės vertintojų reguliavimo tvarkai, prižiūrimai ESMA, ir daugelis jų prašė taikyti proporcingą tvarką. Iš to matyti, kad dauguma suinteresuotųjų šalių labiausiai pritartų galimybei taikyti švelnesnę arba tikslingesnę priežiūros tvarką.

Su Sąjungos dabartiniais ir potencialiais suvereniais žaliųjų obligacijų emitentais konsultuotasi dėl galimo lankstumo, taikytino suvereniems emitentams, ir pusė jų pritarė lankstumui taikant Taksonomijos reglamentą, o pusė – nepritarė. Tačiau tvirtai pritarta tam, kad būtų išlaikytas nuoseklus požiūris į suverenius emitentus ir įmones emitentes. Remiantis įvairių galimybių analize ir gautais suinteresuotųjų šalių atsiliepimais, poveikio vertinime nustatyta ši tinkamiausia galimybė: (1)Europos žaliųjų obligacijų iniciatyva nustatoma kaip savanoriškas standartas, atitinkantis geriausią rinkos praktiką ir Taksonomijos reglamentą, (2)ESMA pavedama teikti veiklos leidimus Europos žaliųjų obligacijų išorės vertintojams, taikant ribotus priežiūros reikalavimus, ir (3)suvereniems emitentams suteikiamas tam tikras lankstumas, susijęs su Europos žaliųjų obligacijų reikalavimų vykdymo užtikrinimu, tačiau lankstumo taikant ir aiškinant Taksonomijos reglamentą nesuteikiama. Tinkamiausia galimybė yra grindžiama geriausia rinkos praktika informacijos teikimo ir išorės vertinimo srityje ir atitinka Taksonomijos reglamentą. Dėl šių elementų Europos žaliųjų obligacijų iniciatyva būtų laikoma svarbiausiu skaidrumo ir aplinkosauginio patikimumo standartu, atitinkančiu tikslą plėtoti ir remti aukštesnės kokybės žaliųjų obligacijų rinką. Siūlomu savanorišku standartu, kartu taikant „švelniosios“ priežiūros metodą, būtų užtikrinta, kad Sąjungos tikslai būtų pasiekti ekonomiškai efektyviausiu ir veiksmingiausiu būdu. Savanoriškas standartas būtų patrauklus aukštos kokybės žaliųjų obligacijų emitentams – daugelis jų išreiškė paramą Europos žaliųjų obligacijų iniciatyvai, nes taip jiems būtų suteikta galimybių investuotojus ir kitus subjektus aiškiau informuoti apie savo aplinkosauginius požymius ir įsipareigojimus. Kartu tai padėtų išvengti trikdomojo poveikio esamoms žaliųjų obligacijų rinkoms, nes jos galės toliau veikti laisvai. Tai padėtų sukurti konkurencingą rinkos aplinką, kurioje būsimas obligacijų emisijas skatintų investuotojų paklausa, o ne reguliavimo reikalavimai. Taikant švelnesnės ir tikslingesnės išorės vertintojų priežiūros metodą, išorės priežiūros procedūros emitentams ir investuotojams taptų skaidresnės, būtų geriau derinami tam tikri įvairių metodų aspektai ir sprendžiami su interesų konfliktais susiję klausimai, neatimant esamų paslaugų teikėjų noro registruotis pagal šią tvarką ir veikti kaip Europos žaliųjų obligacijų vertintojai. Įgyvendinusios suvereniems emitentams taikomo riboto lankstumo galimybę, valstybės narės Europos žaliąsias obligacijas galėtų leisti vienodomis sąlygomis su įmonėmis, kartu galėdamos pasinaudoti tam tikru lankstumu dėl savo institucinių ypatumų. Suverenūs emitentai, kaip ir kiti naudotojai, galės savanoriškai spręsti dėl atitikties Europos žaliųjų obligacijų iniciatyvos reikalavimams. Apskritai, standartas teiktų akivaizdžių pranašumų, susijusių su pasitikėjimu, o tai gali lemti obligacijų kainodaros pranašumus ir iš naujo paskatinti emitentus jį taikyti. Be to, emitentai gali norėti parodyti tvirtesnį žaliąjį įsipareigojimą vykdydami emisijas pagal standartą. Investuotojams atsivertų žaliųjų obligacijų segmentas, užtikrinantis aukšto lygio rinkos vientisumą, skaidrumą ir palyginamumą, ir būtų nustatyta bendra žaliųjų obligacijų apibrėžtis, padedanti paprasčiau jas lyginti ir jomis pasitikėti. Šia iniciatyva investuotojams būtų teikiama daugiau pasirinkimo galimybių ir ji būtų ypač naudinga didžiausius įsipareigojimus prisiėmusiems žaliesiems investuotojams, vertinantiems griežtesnę žaliųjų obligacijų apibrėžtį. Instituciniai investuotojai galėtų aiškiai išsiskirti iš likusios rinkos, nukreipdami obligacijoms skirtas investicijas į Europos žaliąsias obligacijas. Norėdami laikytis standarto išorės vertintojai gali patirti papildomų išlaidų. Be priežiūros mokesčių, kurie kol kas turėtų būti minimalūs, vertintojams, siekiantiems gauti ESMA išduodamą veiklos leidimą, tektų patirti tam tikrų tiesioginių reikalavimų laikymosi ir teisinių konsultacijų išlaidų, taip pat organizacinių išlaidų. Emitentai ir toliau galėtų leisti žaliąsias obligacijas pagal įvairius rinkos standartus. Standarto taikymo išlaidos daugiausia yra išlaidos, kurias išorės vertintojai gali perduoti kitiems, taip pat išlaidos, susijusios su taksonominių kriterijų taikymu. Tačiau išlaidų, susijusių su taksonominių kriterijų taikymu, jau tektų patirti taikant kitas iniciatyvas (pvz., Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyvą 2014/95/ES), vadinasi, dalis šių išlaidų būtų kompensuota. Iniciatyva pateikiama aiški „tvarumo aplinkos atžvilgiu“ apibrėžtis ir sudaromos palankesnės sąlygos rinkoje atpažinti aukštos kokybės žaliąsias obligacijas. Padidinus skaidrumą turėtų padidėti rinkos veiksmingumas ir atsirastų paskatų daugiau investuoti į aukštesnės kokybės žaliuosius projektus ir turtą, visų pirma kartu taikant naujus informacijos atskleidimo reikalavimus, nustatytus įgyvendinant kitas platesnio tvaraus finansavimo veiksmų plano dalis. Didesnis pasitikėjimas rinka taip pat gali suteikti kainodaros pranašumų, o tai gali paskatinti finansuoti taksonominius kriterijus atitinkantį turtą ir projektus. Šie veiksniai turėtų padėti Europos ekonomikai greičiau pereiti prie neutralaus anglies dioksido poveikio ir apskritai mažiau taršių technologijų bei gamybos procesų, o tai turėtų teigiamą poveikį ir aplinkai, ir visai visuomenei. •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas Šio pasiūlymo tinkamumo patikra nebuvo atlikta. •Pagrindinės teisės Šiame pasiūlyme gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, visų pirma pripažintų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje. 4.POVEIKIS BIUDŽETUI Šiuo pasiūlymu ESMA suteikiami įgaliojimai imtis naujos funkcijos – registruoti pagal šį reglamentą paslaugas teikiančius išorės vertintojus ir vykdyti jų priežiūrą. Dėl to ESMA išorės vertintojams turės taikyti mokesčius, kuriais turėtų būti padengtos visos administracinės išlaidos, ESMA patirsimos vykdant veiklą, susijusią su išorės vertintojo registracija ir priežiūra.

Apskaičiavus, kad vieno subjekto atžvilgiu pakaktų 0,2 etato ekvivalento, o per pirmuosius ketverius metus registracijos siektų iš viso trys išorės vertintojai, registracijos ir nuolatinės priežiūros funkcijoms reikėtų skirti tik 0,6 etato ekvivalento. Tačiau turėtų būti užtikrinta stipri galima sinergija su ESMA jau priskirtomis pareigomis, nustatytomis peržiūrėjus Europos priežiūros institucijų (EPI) veiklą, – tam ESMA buvo skirta papildomų darbuotojų ir biudžeto išteklių. Be to, planuojant 2022 m. Sąjungos biudžeto projektą, visos agentūros paragintos pagrįstai didinti efektyvumą 1–2 proc. per metus. Todėl numatoma, kad konkrečiai šiam pasiūlymui nereikės jokių papildomų išteklių. 5.KITI ELEMENTAI •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir informacijos teikimo tvarka Vertindama šią iniciatyvą Komisija atsižvelgs į toliau nurodytus šaltinius ir rodiklius ir remsis viešomis konsultacijomis bei diskusijomis su ESMA ir kompetentingomis institucijomis. Vertinimas atliekamas vadovaujantis Komisijos geresnio reglamentavimo gairėmis. Rodikliai: (1)[ES ir pasauliniu mastu] per metus išleistų ir neapmokėtų obligacijų, žymimų nuoroda „Europos žalioji obligacija“, ir obligacijų, laikomų „žaliosiomis“ (bet nebūtinai žymimų nuoroda „Europos žalioji obligacija“), bendra išleistų obligacijų suma, bendra neapmokėtų obligacijų suma, bendras kiekis ir kainos; (2)obligacijų, žymimų nuoroda „Europos žaliosios obligacijos“, obligacijų, kurios laikomos žaliosiomis, ir kitų neapmokėtų obligacijų (naudojamų kaip lyginamasis standartas, t. y. tų pačių ir (arba) panašių emitentų) likvidumo rinkose duomenys; (3)pagal šį reglamentą registruotų išorės vertintojų skaičius; (4)šių išorės vertintojų mokamų reguliavimo mokesčių duomenys; (5)skundai ir (arba) priežiūros ataskaitos dėl atitikties šiam reglamentui. Šaltiniai: (1)ESMA registruotų išorės vertintojų duomenų bazė, (2)ESMA reguliavimo mokesčių ir rinkliavų duomenų bazė, (3)ESMA pranešimų ir skundų duomenų bazė, (4)išorinės duomenų bazės, susijusios su obligacijų rinka, (5)tiesioginiai ir per konsultacijas gauti suinteresuotųjų šalių atsiliepimai. Sprendimai dėl IT plėtojimo ir viešųjų pirkimų turi būti iš anksto patvirtinti Europos Komisijos informacinių technologijų ir kibernetinio saugumo valdybos. •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas I antraštinės dalies 1 straipsnyje nustatytas reglamento dalykas, t. y. tai, kad nustatomi vienodi reikalavimai obligacijų emitentams, pageidaujantiems savo aplinkos atžvilgiu tvarias obligacijas, siūlomas investuotojams Sąjungoje, savanoriškai žymėti nuoroda „Europos žalioji obligacija“ arba „ES ŽO“ (Europos žaliosios obligacijos), ir diegiamos Europos žaliųjų obligacijų išorės vertintojų registracijos ir priežiūros sistemos. 2 straipsnyje išdėstytos šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys.

Reglamento II antraštinėje dalyje nustatytos žymėjimo nuoroda „Europos žalioji obligacija“ arba „ES ŽO“ sąlygos. 1 skyriuje pateikiami su obligacijomis susiję reikalavimai. 3 straipsnyje nustatyta, kad nuorodą „Europos žalioji obligacija“ arba „ES ŽO“ iki obligacijos termino pabaigos gali naudoti tik obligacijų, kurios atitinka šios antraštinės dalies reikalavimus, emitentai. Sistema skirta naudoti bet kuriam obligacijų emitentui, įskaitant padengtųjų obligacijų ir pakeitimo vertybiniais popieriais, kurių vertybinius popierius išleidžia specialiosios paskirties įmonė, emitentus. Be to, ši sistema skirta naudoti emitentams tiek Sąjungoje, tiek už jos ribų, kai obligacijos siūlomos Sąjungos investuotojams. 4 straipsnyje nustatyta, kad emitentai pajamas privalo paskirstyti tik reikalavimus atitinkančiam ilgalaikiam turtui, reikalavimus atitinkančioms išlaidoms ar reikalavimus atitinkančiam finansiniam turtui, arba jų deriniui finansuoti. Straipsnyje nustatyta, kad obligacijų emitentams neleidžiama paskirstant gautas pajamas iš jų atskaityti sąnaudų. Be to, jame suvereniems emitentams leidžiama paskirstyti pajamas iš obligacijų tam tikrų kitų rūšių išlaidoms, be nurodytųjų 4 straipsnio 1 dalyje. 5 straipsnyje nustatyta, kurioms kategorijoms taikant šį reglamentą turi priklausyti reikalavimus atitinkantis finansinis turtas ir kokių rūšių turtas ir išlaidos turėtų būti finansuojami tokiu finansiniu turtu. 6 straipsnyje reikalaujama, kad bet koks pajamų iš obligacijų naudojimas būtų susijęs su ekonomine veikla, kuri atitinka aplinkos atžvilgiu tvarios ekonominės veiklos reikalavimus, nustatytus Reglamento (ES) 2020/852 3 straipsnyje, t. y. ši veikla turi 1) svariai prisidėti prie vieno ar kelių to reglamento 9 straipsnyje nustatytų aplinkos tikslų, 2) nedaryti reikšmingos žalos nė vienam iš nustatytų aplinkos tikslų, 3) būti vykdoma laikantis to reglamento 18 straipsnyje nustatytų būtiniausių apsaugos priemonių ir 4) atitikti techninės analizės kriterijus, kuriuos Komisija yra nustačiusi pagal to reglamento 10 straipsnio 3 dalį, 11 straipsnio 3 dalį, 12 straipsnio 2 dalį, 13 straipsnio 2 dalį, 14 straipsnio 2 dalį ar 15 straipsnio 2 dalį. Kadangi tvarumo aplinkos atžvilgiu srityje tikimasi technologinės pažangos, tikėtina, kad pagal Reglamento (ES) 2020/852 10 straipsnio 3 dalį, 11 straipsnio 3 dalį, 12 straipsnio 2 dalį, 13 straipsnio 2 dalį, 14 straipsnio 2 dalį arba 15 straipsnio 2 dalį priimti deleguotieji aktai, kuriais nustatomi techninės analizės kriterijai, laikui bėgant bus peržiūrėti ir iš dalies pakeisti. Todėl 7 straipsnyje nustatyta, kuriuos 4–6 straipsniuose nurodytus taksonomijos reikalavimus turi taikyti emitentai. Kalbant apie šį skyrių reikėtų pažymėti, kad nuorodos „Europos žalioji obligacija“ arba „ES ŽO“ naudojimas nedaro poveikio Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 575/2013, Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 806/2014, Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1129, Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2019/2033, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/36/ES, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/59/ES ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2019/2034 reikalavimams. Be to, nė viena šio reglamento nuostata neturėtų būti aiškinama kaip ribojanti emitento galimybę naudoti obligacijas nuostoliams, patirtiems dėl kitos subjekto veiklos, turto ar dalių, padengti. Nė viena šio reglamento nuostata taip pat neturėtų būti aiškinama kaip ribojanti įstaigos atitinkamų kapitalo priemonių ar įsipareigojimų nurašymo ar konvertavimo įgaliojimus pagal Direktyvą 2014/59/ES arba įvykus priežastiniam įvykiui atitinkamai pagal Reglamentą (ES) Nr. 575/2013 arba Reglamentą (ES) 2019/2033. Kalbant apie šį skyrių taip pat reikėtų pažymėti, kad reikalavimu pajamas iš Europos žaliųjų obligacijų paskirstyti reikalavimus atitinkančiam turtui arba išlaidoms finansuoti tokių obligacijų emitentui neturėtų būti draudžiama nei naudoti ilgalaikį arba finansinį turtą obligacijai užtikrinti, nei susieti obligacijos turėtojams išmokėtą grąžą su obligacijomis finansuojamo projekto rezultatais. II skyriuje nustatyti Europos žaliosioms obligacijoms taikomi skaidrumo ir išorės vertinimo reikalavimai. 8 straipsnyje paaiškinta, kad Sąjungoje obligacijos gali būti viešai siūlomos tik iš anksto emitento interneto svetainėje paskelbus pagal I priedą parengtą informacijos apie Europos žaliąsias obligacijas suvestinę kartu su išorės vertintojo atliktu informacijos apie Europos žaliąsias obligacijas suvestinės vertinimu prieš emisiją. 9 straipsniu emitentas įpareigojamas kasmet pagal II priedą rengti metines pajamų iš Europos žaliųjų obligacijų paskirstymo ataskaitas, kol bus paskirstytos visos iš obligacijos gautos pajamos, ir paskelbti jas ne vėliau kaip per tris mėnesius nuo ataskaitinių metų pabaigos. Taip pat reikalaujama, kad emitentas gautų pirmosios pajamų iš obligacijų paskirstymo ataskaitos vertinimą po emisijos, atliekamą išorės vertintojo, kai paskirstomos visos iš obligacijų gautos pajamos. 10 straipsnyje nustatytas reikalavimas emitentui parengti poveikio ataskaitą pagal III priedą po to, kai paskirstomos visos pajamos, ir bent vieną kartą per obligacijų galiojimo laikotarpį. Emitentai, kurie yra suverenūs, pagal 11 straipsnį taip pat gali gauti valstybės audito institucijos arba bet kurio kito viešojo subjekto, suverenaus emitento įgalioto vertinti, kaip laikomasi šio reglamento, vertinimus prieš emisiją ir po emisijos. 12 straipsnyje nustatyti reikalavimai toms Europos žaliosioms obligacijoms, kurioms turi būti išleistas prospektas. 13 straipsnyje emitentams nustatytos prievolės jų interneto svetainėse iki obligacijų termino pabaigos laikyti visus emitento pagal 8–12 straipsnius parengtus dokumentus, įskaitant atitinkamus vertinimus prieš emisiją ir po emisijos. Šiame straipsnyje taip pat nustatyti kalbų vartojimo reikalavimai ir reikalaujama pranešti ESMA apie tam tikrus pagal šį reglamentą parengtus dokumentus. Reglamento III antraštinėje dalyje nustatytos Europos žaliųjų obligacijų išorės vertintojų veiklos vykdymo išankstinės sąlygos. Ši antraštinė dalis netaikoma valstybės audito institucijoms ir kitiems viešiesiems subjektams, kuriuos suverenūs emitentai yra įgalioję vertinti atitiktį reglamentui. I skyriuje nustatytos išorės vertintojų veiklos vykdymo išankstinės sąlygos. Tai apima reikalavimą įsiregistruoti ir visą laiką laikytis registracijos sąlygų. 15 straipsnyje numatomi įgaliojimai parengti techninius reguliavimo standartus ir techninius įgyvendinimo standartus, kuriais būtų patikslinti tam tikri išorės vertintojų registracijos kriterijai ir nustatytos tam tikros standartinės formos, šablonai ir procedūros. Įregistruotas išorės vertintojas gali vykdyti savo veiklą visoje Sąjungos teritorijoje. Išorės vertintojas dėl registracijos turi kreiptis į ESMA. Jeigu reikšmingai pasikeičia išorės vertintojo pirminės registracijos sąlygos, prieš įgyvendindamas tokius pakeitimus jis turi apie tai pranešti ESMA. ESMA turi galimybę atsisakyti registruoti išorės vertintoją pagal 15 straipsnį ir tam tikromis 51 straipsnyje nustatytomis sąlygomis panaikinti jo registraciją. 59 straipsnyje nustatytas reikalavimas ESMA savo interneto svetainėje atnaujinti duomenų bazę, įtraukiant visus registruotus išorės vertintojus, įskaitant tuos, kuriems laikinai uždrausta vykdyti veiklą pagal šį reglamentą ir kurių registracija buvo panaikinta. II skyriuje išdėstyti reikalavimai, susiję su išorės vertintojų valdymo organizavimu, procesais ir dokumentais. Šio skyriaus 18 straipsnyje nustatyti bendrieji principai, pagal kuriuos išorės vertintojas įpareigojamas naudoti tinkamas sistemas, išteklius ir procedūras, taip pat bent kartą per metus stebėti ir vertinti savo sistemų, vidaus kontrolės mechanizmų ir priemonių pakankamumą ir veiksmingumą bei imtis tinkamų priemonių trūkumams pašalinti. 19–28 straipsniuose išsamiau išdėstyti reikalavimai, susiję su vyresniąja vadovybe, analitikais, darbuotojais ir kitais asmenimis, tiesiogiai dalyvaujančiais vertinimo veikloje, atitikties užtikrinimo funkcija, vidaus politika ir procedūromis, vertinimo metodais ir naudota informacija, vertinimo metodų ar jų taikymo klaidomis, veiklos ranga, įrašų saugojimu, interesų konfliktų vengimu, ir kitų paslaugų teikimu. 18–23 ir 25 straipsniuose nustatyti įgaliojimai parengti techninius reguliavimo standartus, kuriais būtų patikslinti kriterijai, reikalingi vertinant išorės vertintojų valdymo organizacinius reikalavimus, procesus ir dokumentus. III skyriuje nustatyti reikalavimai, susiję su vertinimais prieš emisiją ir po emisijos. 29 straipsnyje aiškiai nurodyta, kad nei vertinime prieš emisiją, nei vertinime po emisijos negali būti daroma nuoroda į ESMA arba į kurią nors kitą kompetentingą instituciją taip, kad ta nuoroda galėtų rodyti arba reikšti, kad ESMA arba bet kuri kita kompetentinga institucija yra patvirtinusi atitinkamą dokumentą ar bet kurią išorės vertintojo vertinimo veiklą arba jiems pritarusi. 30 straipsnyje nustatyti reikalavimai, susiję su informacija, kurią išorės vertintojai turi nemokamai skelbti savo interneto svetainėse, įskaitant visus pagal šį reglamentą rengiamus vertinimus prieš emisiją ir po emisijos.

IV skyriuje nustatytos trečiųjų valstybių išorės vertintojų paslaugų teikimo taisyklės. IV antraštinės dalies I skyriuje nustatyti nacionalinių kompetentingų institucijų įgaliojimai vykdyti obligacijų emitentų priežiūrą, siekiant užtikrinti, kad būtų taikomi šio reglamento 8–13 straipsniai. Į jį taip pat įtrauktos kelios nuostatos, kuriomis nustatomos administracinės sankcijos ir kitos administracinės priemonės, kurias kompetentingos institucijos gali taikyti, taip pat taisyklės dėl tų sankcijų skelbimo ir pranešimo apie jas teikimo ESMA. Šios antraštinės dalies II skyriuje nustatyti ESMA įgaliojimai, susiję su išorės vertintojų priežiūra. Tai, be kita ko, įgaliojimas prašyti informacijos paprastu prašymu arba sprendimu, įgaliojimas atlikti bendruosius tyrimus ir įgaliojimas atlikti patikrinimus vietoje. Šiame skyriuje taip pat nustatomos sąlygos, kuriomis ESMA gali naudotis savo priežiūros įgaliojimais. Keliomis nuostatomis nustatomos priežiūros priemonės, baudos ir periodinės baudos, kurias ESMA gali skirti. ESMA taip pat turi teisę taikyti registracijos ir priežiūros mokesčius. V antraštinėje dalyje „Deleguotieji aktai“ Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus laikantis 60 straipsnyje nustatytų sąlygų. VI antraštinėje dalyje „Baigiamosios nuostatos“ išorės vertintojams nustatyta pereinamojo laikotarpio nuostata, galiojanti pirmuosius 30 mėnesių nuo šio reglamento taikymo pradžios. 2021/0191 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl Europos žaliųjų obligacijų (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos Centrinio Banko nuomonę, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (1)perėjimas prie mažo anglies dioksido kiekio technologijų, tvaresnės, tausiai išteklius naudojančios, žiedinės ir teisingos ekonomikos yra labai svarbus siekiant užtikrinti ilgalaikį Sąjungos ekonomikos konkurencingumą ir jos tautų gerovę. 2016 m. Sąjunga sudarė Paryžiaus susitarimą. Paryžiaus susitarimo 2 straipsnio 1 dalies c punkte nustatytas tikslas aktyviau imtis kovos su klimato kaita veiksmų, be kita ko, užtikrinant, kad skiriamas finansavimas atitiktų išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažėjimo trajektoriją ir klimato kaitos poveikiui atsparų vystymąsi; (2)2020 m. sausio 14 d. Europos žaliojo kurso investicijų plane numatyta nustatyti aplinkos atžvilgiu tvarių obligacijų standartą, kad būtų toliau didinamos investavimo galimybės ir sudaromos palankesnės sąlygos naudojant aiškų ženklą atpažinti aplinkos atžvilgiu tvarias investicijas. 2020 m. gruodžio mėn. išvadose Europos Vadovų Taryba paragino Komisiją pateikti pasiūlymą dėl teisėkūros procedūra priimamo akto dėl žaliųjų obligacijų standarto;

(3)aplinkos atžvilgiu tvarios obligacijos yra viena iš pagrindinių priemonių investicijoms į mažo anglies dioksido kiekio technologijas, energijos ir išteklių naudojimo efektyvumą, tvarią transporto infrastruktūrą ir mokslinių tyrimų infrastruktūrą finansuoti. Tokias obligacijas gali leisti finansų ar ne finansų įmonės arba suverenūs emitentai. Įvairiomis esamomis iniciatyvomis, skirtomis aplinkos atžvilgiu tvarioms obligacijoms, neužtikrinamos bendros aplinkos atžvilgiu tvarios ekonominės veiklos apibrėžtys. Dėl to investuotojai negali lengvai atpažinti obligacijų, iš kurių gautos pajamos atitinka Paryžiaus susitarime nustatytus aplinkos tikslus arba padeda tų tikslų siekti; (4)nevienodos taisyklės, susijusios su informacijos atskleidimu, aplinkos atžvilgiu tvarias obligacijas vertinančių išorės vertintojų skaidrumu bei atskaitomybe ir reikalavimus atitinkančių aplinkos atžvilgiu tvarių projektų tinkamumo kriterijais, trukdo investuotojams atpažinti ir palyginti aplinkos atžvilgiu tvarias obligacijas bei jomis pasitikėti, o emitentams – naudoti aplinkos atžvilgiu tvarias obligacijas pritaikant savo veiklą prie aplinkos atžvilgiu tvaresnių verslo modelių; (5)atsižvelgiant į esamus skirtumus ir bendrų taisyklių trūkumą, tikėtina, kad, siekdamos užtikrinti atitiktį Paryžiaus susitarimo tikslams, valstybės narės patvirtins skirtingas priemones ir metodus, ir tai turės tiesioginį neigiamą poveikį tinkamam vidaus rinkos veikimui bei sudarys jam kliūčių, taip pat pakenks aplinkos atžvilgiu tvarių obligacijų emitentams. Lygiagrečiai plėtojama rinkos praktika, grindžiama komerciniais prioritetais, duodančiais skirtingus rezultatus, lemia rinkos susiskaidymą ir gali dar labiau padidinti vidaus rinkos veikimo neveiksmingumą. Dėl skirtingų standartų ir skirtingos rinkos praktikos sunku palyginti įvairias obligacijas, emitentams sudaromos nevienodos rinkos sąlygos, atsiranda papildomų kliūčių vidaus rinkoje ir kyla investavimo sprendimų iškraipymo rizika; (6)kadangi nėra suderintų taisyklių dėl procedūrų, pagal kurias išorės vertintojai vertina aplinkos atžvilgiu tvarias obligacijas, o aplinkos atžvilgiu tvarios veiklos apibrėžtys skiriasi, investuotojams vidaus rinkoje vis sunkiau veiksmingai palyginti obligacijas pagal jų aplinkos tikslus. Aplinkos atžvilgiu tvarių obligacijų rinka iš esmės yra tarptautinė, joje rinkos dalyviai prekiauja obligacijomis ir naudojasi trečiųjų šalių paslaugų teikėjų tarpvalstybiniu mastu teikiamomis išorės vertinimo paslaugomis. Sąjungos lygmens veiksmais būtų galima sumažinti aplinkos atžvilgiu tvarių obligacijų ir su obligacijomis susijusių išorės vertinimo paslaugų vidaus rinkos susiskaidymo riziką ir užtikrinti, kad tokių obligacijų rinkoje būtų taikomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/852; (7)todėl obligacijoms, kurias išleidžia finansų įmonės, ne finansų įmonės arba suverenūs emitentai, savanoriškai pageidaujantys tokias obligacijas žymėti nuoroda „Europos žalioji obligacija“ arba „ES ŽO“, reikėtų nustatyti vienodą konkrečių reikalavimų rinkinį. Europos žaliosioms obligacijoms taikomus kokybės reikalavimus nustačius reglamentu turėtų būti užtikrinta, kad tokių obligacijų emisijai būtų taikomos vienodos sąlygos, užkertant kelią nacionalinių reikalavimų skirtumams, kurių galėtų atsirasti perkeliant direktyvą į nacionalinę teisę, be to, turėtų būti užtikrinta, kad tos sąlygos tokių obligacijų emitentams būtų taikomos tiesiogiai. Emitentai, savanoriškai naudojantys nuorodą „Europos žalioji obligacija“ arba „ES ŽO“, turėtų visoje Sąjungoje laikytis tų pačių taisyklių, kad mažinant skirtumus ir kartu mažėjant investuotojų patiriamoms tų obligacijų vertinimo išlaidoms didėtų rinkos efektyvumas; (8)pagal Reglamento (ES) 2020/852 4 straipsnį ir siekiant pateikti investuotojams aiškias, kiekybines, išsamias ir bendras apibrėžtis, to reglamento 3 straipsnyje nustatyti reikalavimai turėtų būti taikomi nustatant, ar ekonominė veikla laikytina aplinkos atžvilgiu tvaria. Pajamos iš obligacijų, pažymėtų nuoroda „Europos žalioji obligacija“ arba „ES ŽO“, turėtų būti naudojamos tik ekonominei veiklai, kuri yra arba aplinkos atžvilgiu tvari ir todėl atitinka Reglamento (ES) 2020/852 9 straipsnyje nustatytus aplinkos tikslus, arba kuria padedama veiklą pertvarkyti taip, kad ji taptų tvari aplinkos atžvilgiu, finansuoti. Tačiau tos obligacijos gali būti naudojamos tokiai aplinkos atžvilgiu tvariai veiklai finansuoti tiek tiesiogiai, kai finansuojamas turtas ir išlaidos, susiję su Reglamento (ES) 2020/852 3 straipsnyje nustatytus reikalavimus atitinkančia ekonomine veikla, tiek netiesiogiai, kai naudojamas finansinis turtas, kuriuo finansuojama tuos reikalavimus atitinkanti ekonominė veikla. Todėl būtina nustatyti išlaidų ir turto, kurie gali būti finansuojami pajamomis iš obligacijų, pažymėtų nuoroda „Europos žalioji obligacija“ arba „ES ŽO“, kategorijas; (9)pajamos iš Europos žaliųjų obligacijų turėtų būti naudojamos ekonominei veiklai, turinčiai ilgalaikį teigiamą poveikį aplinkai, finansuoti. Tokį ilgalaikį teigiamą poveikį galima pasiekti keliais būdais. Kadangi ilgalaikis turtas yra ilgai naudojamas, pirmas būdas yra pajamas iš tokių Europos žaliųjų obligacijų naudoti ilgalaikiam materialiajam arba ilgalaikiam nematerialiajam turtui, kuris nėra finansinis turtas, finansuoti, jeigu tas ilgalaikis turtas yra susijęs su ekonomine veikla, atitinkančia aplinkos atžvilgiu tvarios ekonominės veiklos reikalavimus, nustatytus Reglamento (ES) 2020/852 3 straipsnyje (taksonomijos reikalavimai). Kadangi finansinis turtas gali būti naudojamas ekonominei veiklai, turinčiai ilgalaikį teigiamą poveikį aplinkai, finansuoti, antras būdas yra tas pajamas panaudoti finansiniam turtui finansuoti, jeigu pajamos iš to finansinio turto priskiriamos ekonominei veiklai, atitinkančiai taksonomijos reikalavimus. Kadangi namų ūkių turtas taip pat gali turėti ilgalaikį teigiamą poveikį aplinkai, šis finansinis turtas turėtų apimti ir namų ūkių turtą. Kadangi kapitalo išlaidos ir pasirinktos veiklos išlaidos gali būti naudojamos ilgalaikiam turtui įsigyti, atnaujinti ar prižiūrėti, trečias būdas yra iš tokių obligacijų gautas pajamas panaudoti finansuoti kapitalui ir veiklos išlaidoms, susijusiems su ekonomine veikla, kuri atitinka taksonomijos reikalavimus arba kuri tuos reikalavimus atitiks per pagrįstai trumpą laikotarpį nuo atitinkamos obligacijos išleidimo, kurį galima pratęsti, kai tai galima tinkamai pagrįsti konkrečiomis atitinkamos ekonominės veiklos ir investicijų ypatybėmis. Dėl pirmiau nurodytų priežasčių į kapitalo ir veiklos išlaidas taip pat reikėtų įtraukti namų ūkių išlaidas; (10)suverenūs emitentai dažnai leidžia aplinkos atžvilgiu tvarias obligacijas, todėl jiems taip pat turėtų būti leidžiama leisti „Europos žaliąsias obligacijas“, jeigu pajamos iš tokių obligacijų naudojamos finansuoti turtui ar išlaidoms, atitinkantiems taksonomijos reikalavimus, arba turtui ar išlaidoms, kurie tuos reikalavimus atitiks per pagrįstai trumpą laikotarpį nuo atitinkamų obligacijų išleidimo, kurį galima pratęsti, kai tai įmanoma tinkamai pagrįsti konkrečiomis atitinkamos ekonominės veiklos ir investicijų ypatybėmis; (11)Reglamento (ES) 2020/852 4 straipsnyje reikalaujama, kad valstybės narės ir Sąjunga taikytų to reglamento 3 straipsnyje išdėstytus kriterijus siekdamos nustatyti, ar ekonominė veikla laikytina aplinkos atžvilgiu tvaria, visų priemonių, kuriomis nustatomi finansų rinkos dalyviams ar emitentams taikomi reikalavimai, susiję su finansiniais produktais ar įmonių obligacijomis, kurie teikiami kaip aplinkos atžvilgiu tvarūs, tikslais. Todėl logiška, kad tai, koks ilgalaikis turtas, išlaidos ir finansinis turtas gali būti finansuojami pajamomis, gautomis iš Europos žaliųjų obligacijų, turi būti nustatoma pagal Reglamento (ES) 2020/852 3 straipsnio d punkte nurodytus techninės analizės kriterijus. Kadangi tvarumo aplinkos atžvilgiu srityje tikimasi technologinės pažangos, tikėtina, kad pagal Reglamento (ES) 2020/852 10 straipsnio 3 dalį, 11 straipsnio 3 dalį, 12 straipsnio 2 dalį, 13 straipsnio 2 dalį, 14 straipsnio 2 dalį arba 15 straipsnio 2 dalį priimti deleguotieji aktai laikui bėgant bus peržiūrėti ir iš dalies pakeisti. Net ir padarius tokius pakeitimus, kad emitentams ir investuotojams būtų užtikrintas teisinis tikrumas ir kad techninės analizės kriterijų pakeitimai neturėtų neigiamo poveikio jau išleistų Europos žaliųjų obligacijų kainai, emitentams turėtų būti suteikta galimybė paskirstant tokių obligacijų pajamas reikalavimus atitinkančiam ilgalaikiam turtui arba išlaidoms iki obligacijų termino pabaigos taikyti techninės analizės kriterijus, galiojusius Europos žaliosios obligacijos išleidimo metu. Siekiant užtikrinti teisinį tikrumą dėl Europos žaliųjų obligacijų, kurių pajamos paskirstytos finansiniam turtui, būtina paaiškinti, kad pagrindinė ekonominė veikla, finansuojama tuo finansiniu turtu, turėtų atitikti finansinio turto sukūrimo metu taikytus techninės analizės kriterijus. Kai atitinkami deleguotieji aktai iš dalies keičiami, emitentas iš dalies pakeistus deleguotuosius aktus pajamų paskirstymui turėtų pradėti taikyti per penkerius metus; (12)pagrįstai vertinant, laikotarpis, kurio reikia turtui pertvarkyti, kad su juo susijusi ekonominė veikla atitiktų taksonomijos reikalavimus, neturėtų būti ilgesnis kaip penkeri metai, išskyrus tam tikras aplinkybes, kai jis gali užtrukti iki dešimties metų. Dėl tos priežasties reikalavimus atitinkančios kapitalo išlaidos turėtų būti susijusios su ekonomine veikla, kuri atitinka taksonomijos reikalavimus arba atitiks juos per penkerius metus nuo obligacijos išleidimo, išskyrus atvejus, kai ilgesnis laikotarpis, trunkantis iki dešimties metų, yra pagrįstas konkrečiomis atitinkamos ekonominės veiklos ir investicijų ypatybėmis; (13)investuotojams turėtų būti teikiama visa informacija, reikalinga Europos žaliųjų obligacijų poveikiui aplinkai įvertinti ir obligacijoms tarpusavyje palyginti. Tuo tikslu reikia nustatyti konkrečius standartizuotus informacijos atskleidimo reikalavimus, kuriuos taikant būtų skaidriai matyti, kaip emitentas ketina paskirstyti pajamas iš obligacijų reikalavimus atitinkančiam ilgalaikiam turtui, išlaidoms ir finansiniam turtui ir kaip tos pajamos buvo faktiškai paskirstytos. Tokį skaidrumą geriausia pasiekti naudojant informacijos apie Europos žaliąsias obligacijas suvestines ir metines pajamų paskirstymo ataskaitas. Kad Europos žaliąsias obligacijas būtų galima dar geriau palyginti ir kad būtų galima lengviau rasti aktualią informaciją, būtina nustatyti tokios informacijos atskleidimo šablonus; (14)investuotojams turėtų būti naudinga ekonomiškai efektyvi prieiga prie patikimos informacijos apie Europos žaliąsias obligacijas. Todėl Europos žaliųjų obligacijų emitentai turėtų sudaryti sutartis su išorės vertintojais, kad šie pateiktų informacijos apie Europos žaliąsias obligacijas suvestinės vertinimą prieš emisiją ir metinės pajamų iš Europos žaliųjų obligacijų paskirstymo ataskaitos vertinimus po emisijos; (15)Europos žaliųjų obligacijų emitentai turėtų laikytis savo įsipareigojimų investuotojams ir paskirstyti savo obligacijų pajamas per pagrįstai trumpą laiką po jų išleidimo. Kartu emitentai neturėtų būti baudžiami už pajamų iš obligacijų paskirstymą ekonominei veiklai, kuri dar neatitinka taksonomijos reikalavimų, bet juos atitiks per penkerių metų laikotarpį (arba per pratęstą dešimties metų laikotarpį). Bet kuriuo atveju emitentai visas pajamas iš savo Europos žaliųjų obligacijų turėtų paskirstyti iki kiekvienos obligacijos termino pabaigos; (16)kitaip nei emitentai, kurie yra finansų arba ne finansų įmonės, emitentai, kurie yra suverenūs, pajamas iš Europos žaliųjų obligacijų gali naudoti taksonomijos reikalavimus atitinkančiai ekonominei veiklai finansuoti naudodami mokesčių išlaidų programas arba pervedimų programas, įskaitant subsidijas. Tokiais atvejais suverenūs emitentai užtikrina, kad ekonominė veikla, finansuojama pagal tokias programas, atitiktų tų programų sąlygas. Todėl išorės vertintojai, atlikdami suverenių emitentų išleistų Europos žaliųjų obligacijų, kurių pajamos paskirstomos mokesčių išlaidoms arba subsidijoms finansuoti pagal taksonomijos reikalavimus atitinkančias sąlygas, vertinimą prieš emisiją ir vertinimą po emisijos, neturėtų būti įpareigoti vertinti kiekvienos ekonominės veiklos, finansuojamos pagal tokias programas, atitiktį taksonomijos reikalavimams. Tokiu atveju išorės vertintojams turėtų pakakti įvertinti, ar atitinkamų finansavimo programų sąlygos atitinka taksonomijos reikalavimus; (17)tam tikros finansų įmonės, turinčios Europos žaliųjų obligacijų portfelį, gali negalėti kiekvienos Europos žaliosios obligacijos atžvilgiu nustatyti konkretaus finansinio turto, kuriam buvo paskirstytos pajamos iš minėtų obligacijų. Taip yra dėl to, kad nesutampa, viena vertus, laikas iki tų obligacijų termino pabaigos bei tų obligacijų finansavimo apimtis ir, kita vertus, laikas iki finansų įmonės balanse nurodyto finansinio turto termino pabaigos ir to finansinio turto apimtis. Tokiais atvejais turėtų būti reikalaujama, kad finansų įmonės atskleistų bendrų pajamų iš savo Europos žaliųjų obligacijų portfelio paskirstymą aplinkos atžvilgiu tvaraus finansinio turto, įtraukto į įmonės balansą, portfeliui. Tos finansų įmonės metinėse pajamų paskirstymo ataskaitose turėtų parodyti, kad susijęs aplinkos atžvilgiu tvarus finansinis turtas jo sukūrimo metu atitiko taksonomijos reikalavimus. Siekiant užtikrinti, kad visos pajamos iš Europos žaliųjų obligacijų būtų paskirstytos aplinkos atžvilgiu tvariai ekonominei veiklai, finansų įmonės taip pat turėtų parodyti, kad to aplinkos atžvilgiu tvaraus finansinio turto suma atitinka arba viršija Europos žaliųjų obligacijų, kurių terminas dar nėra pasibaigęs, sumą. Siekiant užtikrinti, kad pateikta informacija būtų išsami ir aktuali, išorės vertintojas metines paskirstymo ataskaitas turėtų vertinti kasmet. Tas išorės vertintojas turėtų ypač daug dėmesio skirti finansiniam turtui, kuris, rengiant ankstesnių metų paskirstymo ataskaitą, nebuvo įtrauktas į emitento balansą; (18)siekiant padidinti skaidrumą, emitentai taip pat turėtų atskleisti informaciją apie savo obligacijų poveikį aplinkai skelbdami poveikio ataskaitas – jos turėtų būti skelbiamos bent kartą per obligacijos galiojimo laikotarpį. Siekiant suteikti investuotojams visą informaciją, kuri yra svarbi vertinant Europos žaliųjų obligacijų poveikį aplinkai, poveikio ataskaitose turėtų būti aiškiai nurodyti poveikio aplinkai vertinimo parametrai, metodai ir prielaidos. Kad Europos žaliąsias obligacijas būtų galima dar geriau palyginti ir kad būtų galima lengviau rasti aktualią informaciją, būtina nustatyti tokios informacijos atskleidimo šablonus; (19)valstybės audito institucijos arba bet kuris kitas viešasis subjektas, kurį suverenus emitentas yra įgaliojęs įvertinti, ar pajamos iš Europos žaliųjų obligacijų iš tikrųjų yra paskirstomos reikalavimus atitinkančiam ilgalaikiam turtui, išlaidoms ir finansiniam turtui, yra teisės aktais nustatyti subjektai, atsakingi už viešųjų išlaidų priežiūrą ir turintys praktinės patirties šioje srityje, taip pat paprastai turintys teisiškai garantuotą nepriklausomumą. Todėl suvereniems subjektams, leidžiantiems Europos žaliąsias obligacijas, turėtų būti leidžiama pasitelkti tokias valstybės audito institucijas arba subjektus tokių suverenių emitentų išleistų obligacijų išorės vertinimui atlikti. Tokios valstybės audito institucijos arba subjektai neturėtų būti registruojami arba prižiūrimi pagal šį reglamentą; (20)siekiant užtikrinti Europos žaliųjų obligacijų rinkos veiksmingumą, emitentai savo interneto svetainėse turėtų skelbti informaciją apie savo išleidžiamas Europos žaliąsias obligacijas. Siekiant užtikrinti informacijos patikimumą ir investuotojų pasitikėjimą, emitentai taip pat skelbia vertinimą prieš emisiją ir visus vertinimus po emisijos; (21)siekiant padidinti skaidrumą, susijusį su tuo, kaip išorės vertintojai prieina prie išvadų, užtikrinti, kad išorės vertintojai turėtų tinkamą kvalifikaciją, profesinę patirtį ir nepriklausomumą, ir sumažinti galimų interesų konfliktų riziką bei taip užtikrinti tinkamą investuotojų apsaugą, Europos žaliųjų obligacijų emitentai turėtų naudotis tik išorės vertintojais, įskaitant trečiųjų valstybių išorės vertintojus, kurie yra registruoti ir nuolat prižiūrimi Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos (ESMA); (22)siekiant investuotojams padidinti skaidrumą, susijusį su tuo, kaip vertinama, ar pajamos iš obligacijų atitinka taksonomijos reikalavimus, išorės vertintojai, deramai atsižvelgdami į nuosavybinių duomenų ir intelektinės nuosavybės apsaugą, turėtų vertinimų prieš emisiją ir po emisijos naudotojams pakankamai išsamiai atskleisti metodus ir pagrindines prielaidas, kuriuos taikė atlikdami išorės vertinimą;

(23)išorės vertintojai turėtų būti įdiegę patikimo įmonės valdymo tvarką, kuria būtų užtikrinta, kad jų atliekami vertinimai prieš emisiją ir po emisijos būtų nepriklausomi, objektyvūs ir geros kokybės. Todėl išorės vertintojų vyresnioji vadovybė turėtų turėti pakankamai praktinės patirties finansinių paslaugų ir aplinkos klausimais ir užtikrinti, kad išorės vertinimui atlikti būtų skirta pakankamai darbuotojų, turinčių reikiamų žinių ir patirties. Dėl tos pačios priežasties atitikties užtikrinimo funkciją atliekantys asmenys turėtų turėti galimybę nustatytus faktus pranešti priežiūros arba administraciniam organui; (24)siekiant užtikrinti išorės vertintojų nepriklausomumą, išorės vertintojai turėtų vengti interesų konflikto situacijų ir tinkamai valdyti tuos konfliktus, kai jie yra neišvengiami. Todėl išorės vertintojai turėtų atskleisti interesų konfliktus laiku. Jie taip pat turėtų saugoti įrašus apie visas reikšmingas grėsmes jų pačių, jų darbuotojų ir kitų išorės vertinimo procese dalyvaujančių asmenų nepriklausomumui. Jie taip pat turėtų saugoti įrašus apie apsaugos priemones, taikomas toms grėsmėms sumažinti; (25)būtina užtikrinti, kad nacionalinės kompetentingos institucijos šio reglamento netaikytų skirtingai. Kartu būtina sumažinti išorės vertintojų sandorių ir veiklos sąnaudas, sustiprinti investuotojų pasitikėjimą ir padidinti teisinį tikrumą. Todėl tikslinga suteikti ESMA bendrą kompetenciją Sąjungoje vykdyti registruotų išorės vertintojų registraciją ir nuolatinę priežiūrą. ESMA nustačius išimtinę atsakomybę už šiuos klausimus, turėtų būti užtikrintos vienodos sąlygos, susijusios su registracijos reikalavimais ir nuolatine priežiūra, be to, valstybėse narėse pašalinta reglamentavimo arbitražo rizika. Kartu tokia išimtinė atsakomybė turėtų padėti optimizuoti priežiūros išteklių paskirstymą Sąjungos lygmeniu, nustatant, kad ESMA yra kompetencijos centras, ir padidinant priežiūros veiksmingumą; (26)ESMA turėtų turėti galimybę reikalauti visos informacijos, būtinos jos priežiūros užduotims veiksmingai vykdyti. Todėl ji turėtų turėti galimybę reikalauti tokios informacijos iš išorės vertintojų, išorės vertinimo veikloje dalyvaujančių asmenų, vertinamų subjektų ir susijusių trečiųjų šalių, trečiųjų šalių, kurioms išorės vertintojai pagal veiklos rangą yra perdavę veiklos funkcijas, ir asmenų, kurie kitaip yra glaudžiai ir iš esmės susiję su išorės vertintojais arba išorės vertinimo veikla; (27)kad ESMA galėtų vykdyti savo priežiūros užduotis, visų pirma priversti išorės vertintojus nutraukti pažeidimą, pateikti išsamią ir teisingą informaciją arba sutikti leisti atlikti tyrimą ar patikrinimą vietoje, ESMA turėtų turėti galimybę skirti baudas arba periodines baudas; (28)Europos žaliųjų obligacijų emitentai gali norėti naudotis trečiųjų valstybių išorės vertintojų paslaugomis. Todėl būtina nustatyti trečiųjų valstybių tvarką, taikomą išorės vertintojams, remiantis lygiavertiškumo vertinimu, pripažinimu arba patvirtinimu, pagal kuriuos trečiosios valstybės išorės vertintojai gali teikti išorės vertinimo paslaugas; (29)kad trečiųjų valstybių išorės vertintojams būtų lengviau teikti paslaugas, kai nėra sprendimo dėl lygiavertiškumo, būtina nustatyti procedūrą, pagal kurią ESMA pripažintų trečiojoje valstybėje esančius išorės vertintojus; (30)kad trečiųjų valstybių išorės vertintojams būtų lengviau teikti paslaugas Europos žaliųjų obligacijų emitentams, turėtų būti nustatyta patvirtinimo tvarka, pagal kurią tam tikromis sąlygomis Sąjungoje įsisteigę registruoti išorės vertintojai galėtų patvirtinti trečiosios valstybės išorės vertintojo teikiamas paslaugas. Išorės vertintojui, kuris patvirtino trečiosios valstybės išorės vertintojo suteiktas paslaugas, turėtų tekti visa atsakomybė už tokias patvirtintas paslaugas ir už užtikrinimą, kad toks trečiosios valstybės išorės vertintojas laikytųsi šiame reglamente nustatytų reikalavimų; (31)pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai nustatyti naudojimosi įgaliojimu skirti baudas arba periodines baudas tvarką, įskaitant nuostatas dėl teisių į gynybą, laiko nuostatas, baudų arba periodinių baudų surinkimą ir išsamias taisykles dėl baudų skyrimo ir jų mokėjimo užtikrinimo senaties terminų ir mokesčių rūšies, dalykų, už kuriuos turi būti mokami mokesčiai, mokesčių dydžio ir jų mokėjimo būdo. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais, ir kad tos konsultacijos būtų vykdomos vadovaujantis 2016 m. balandžio 13 d. Tarpinstituciniame susitarime dėl geresnės teisėkūros nustatytais principais. Visų pirma, siekiant užtikrinti vienodas galimybes dalyvauti rengiant deleguotuosius aktus, Europos Parlamentas ir Taryba visus dokumentus turėtų gauti tuo pačiu metu, kaip ir valstybių narių ekspertai, be to, jų ekspertams turėtų būti sistemingai suteikiama galimybė dalyvauti Komisijos ekspertų grupių, kurios rengia deleguotuosius aktus, posėdžiuose; (32)kadangi ESMA turi itin specializuotos praktinės patirties, būtų veiksminga ir tinkama jai patikėti parengti ir Komisijai pateikti techninių reguliavimo ir įgyvendinimo standartų, kurie nėra susiję su sprendimais dėl politikos, projektus; (33)ESMA turėtų būti suteikti įgaliojimai parengti techninių reguliavimo standartų projektus, kuriais būtų patikslinti kriterijai, pagal kuriuos ji gali vertinti išorės vertintojo registracijos paraišką ir to išorės vertintojo pateiktą informaciją, kad galėtų nustatyti jo atitikties šio reglamento reikalavimams lygį; (34)siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011; (35)ESMA turėtų būti suteikti įgaliojimai parengti techninių įgyvendinimo standartų projektus, kuriais būtų nustatytos informacijos teikimo išorės vertintojų registracijos tikslais standartinės formos, šablonai ir procedūros. Komisijai pagal SESV 291 straipsnį ir vadovaujantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1095/2010 15 straipsniu turėtų būti suteikti įgaliojimai šiuos techninius įgyvendinimo standartus priimti įgyvendinimo aktais; (36)siekiant paskatinti išorės vertintojus teikti paslaugas Europos žaliųjų obligacijų emitentams nuo šio reglamento taikymo pradžios, šiame reglamente nustatoma pereinamojo laikotarpio tvarka, taikytina pirmuosius 30 mėnesių po šio reglamento įsigaliojimo; (37)šio reglamento tikslai yra dvejopi. Viena vertus, juo siekiama užtikrinti, kad naudojant nuorodą „Europos žalioji obligacija“ arba „ES ŽO“ būtų taikomi vienodi reikalavimai. Kita vertus, juo siekiama sukurti paprastą išorės vertintojų registracijos ir priežiūros sistemą, pavedant išorės vertintojų registraciją ir priežiūrą vykdyti Sąjungoje vienai priežiūros institucijai. Abu tikslai turėtų padėti pritraukti kapitalo projektams, kuriais siekiama aplinkos atžvilgiu tvarių tikslų. Kadangi tų tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti ir jų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, Sąjunga gali patvirtinti priemones vadovaudamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatytu subsidiarumo principu. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I antraštinė dalis

Dalykas ir terminų apibrėžtys 1 straipsnis

Dalykas Šiuo reglamentu nustatomi vienodi reikalavimai obligacijų emitentams, pageidaujantiems savo aplinkos atžvilgiu tvarias obligacijas, siūlomas Sąjungos investuotojams, žymėti nuoroda „Europos žalioji obligacija“ arba „ES ŽO“, ir nustatoma Europos žaliųjų obligacijų išorės vertintojų registracijos ir priežiūros sistema. 2 straipsnis

Terminų apibrėžtys

Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys: (1)emitentas – obligacijas leidžiantis juridinis asmuo; (2)finansų įmonė – alternatyvaus investavimo fondų valdytojas (AIFV), apibrėžtas Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/61/ES 4 straipsnio 1 dalies b punkte, kolektyvinio investavimo į perleidžiamuosius vertybinius popierius subjekto (KIPVPS) valdymo įmonė, apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2019/2088 2 straipsnio 10 punkte, kredito įstaiga, apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 1 punkte, investicinė įmonė, apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 2 punkte, draudimo įmonė, apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/138/EB 13 straipsnio 1 punkte, arba perdraudimo įmonė, apibrėžta Direktyvos 2009/138/EB 13 straipsnio 4 punkte; (3)suverenus emitentas – bet kuris iš toliau nurodytų subjektų: (a)Euratomas, Sąjunga ir bet kuri jų agentūra; (b)bet kuri valstybė, įskaitant tokios valstybės vyriausybės departamentą, agentūrą ar specialiosios paskirties įmonę; (c)federacinės valstybės atveju – federacijos narė; (d)regioninis arba savivaldybės subjektas; (e)kelių valstybių kolektyvinė įmonė, kurios forma – organizacija arba specialiosios paskirties įmonė; (f)privatinės teisės įmonė, visiškai priklausanti vienam arba keliems a–e punktuose nurodytiems subjektams; (4)taksonomijos reikalavimai – Reglamento (ES) 2020/852 3 straipsnyje nustatyti reikalavimai; (5)reguliuojama rinka – reguliuojama rinka, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos/2014/65/ES 4 straipsnio 1 dalies 21 punkte. II antraštinė dalis

Nuorodos „Europos žalioji obligacija“ arba „ES ŽO“ naudojimo sąlygos I skyrius

Su obligacijomis susiję reikalavimai 3 straipsnis

Nuoroda Nuoroda „Europos žalioji obligacija“ arba „ES ŽO“ naudojama tik šioje antraštinėje dalyje nustatytus reikalavimus atitinkančioms obligacijoms iki jų termino pabaigos. 4 straipsnis

Pajamų iš Europos žaliųjų obligacijų naudojimas 1.Prieš obligacijos termino pabaigą pajamos iš Europos žaliųjų obligacijų išimtinai ir visiškai, neatskaičius sąnaudų, paskirstomos šiems tikslams arba jų deriniui: (a)ilgalaikiam turtui, įskaitant namų ūkių turtą, kuris nėra finansinis turtas; (b)kapitalo išlaidoms, įskaitant namų ūkių kapitalo išlaidas;

(c)veiklos sąnaudoms, patirtoms ne anksčiau kaip trejus metus iki Europos žaliųjų obligacijų išleidimo; (d)5 straipsnyje nurodytam finansiniam turtui. Taikant šią dalį, kapitalo išlaidos – arba ilgalaikio materialiojo ir ilgalaikio nematerialiojo turto padidėjimas finansiniais metais prieš nusidėvėjimą, amortizaciją ir bet kurį pakartotinį vertinimą, įskaitant padidėjimą dėl perkainojimo ir vertės sumažėjimo atitinkamais finansiniais metais, išskyrus tikrąją vertę, arba bet koks ilgalaikio materialiojo ir ilgalaikio nematerialiojo turto padidėjimas, atsirandantis dėl verslo jungimo. Taikant šią dalį, veiklos sąnaudos – tiesioginės nekapitalizuotos išlaidos, susijusios su moksliniais tyrimais ir plėtra, švietimu ir mokymu, pastatų renovacijos priemonėmis, trumpalaike nuoma, technine priežiūra ir remontu, ir visos kitos tiesioginės išlaidos, susijusios su ilgalaikio materialiojo arba ilgalaikio nematerialiojo turto, nekilnojamojo turto, įrangos ir įrengimų einamąja priežiūra, kuri yra būtina siekiant užtikrinti nuolatinį ir veiksmingą tokio turto veikimą. 2.Nukrypstant nuo 1 dalies, suverenus emitentas taip pat gali pajamas iš išleistų Europos žaliųjų obligacijų paskirstyti šiems tikslams arba bet kuriam jų deriniui: (a)ilgalaikiam turtui, nurodytam Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 549/2013 A priedo 7.22 punkte; (b)nesukurtam nefinansiniam turtui, nurodytam Reglamento (ES) Nr. 549/2013 A priedo 7.24 punkte; (c)Reglamento (ES) Nr. 549/2013 A priedo 20.167 punkte nurodytai mokesčių lengvatai, suteiktai ne anksčiau kaip trejus metus iki Europos žaliosios obligacijos išleidimo; (d)Reglamento (ES) Nr. 549/2013 A priedo 4.30 punkte nurodytoms subsidijoms, kurios buvo pervestos ne anksčiau kaip trejus metus iki Europos žaliosios obligacijos išleidimo; (e)kapitalo išlaidoms, nurodytoms Reglamento (ES) Nr. 549/2013 A priedo 20.104 punkte. 3.Europos žalioji obligacija gali būti refinansuojama išleidžiant naujas Europos žaliąsias obligacijas. 5 straipsnis

Finansinis turtas 1.4 straipsnio 1 dalies d punkte nurodytas finansinis turtas – toliau nurodytas turtas arba bet koks jo derinys: (a)skola; (b)nuosavybės vertybiniai popieriai. 2.Pajamos iš 1 dalyje nurodyto finansinio turto paskirstomos tik ilgalaikiam turtui, kuris nėra 4 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytas finansinis turtas, 4 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytos kapitalo išlaidos arba 4 straipsnio 1 dalies c punkte nurodytos veiklos sąnaudos. 3.Nukrypstant nuo 2 dalies, pajamos iš 1 dalyje nurodyto finansinio turto gali būti paskirstytos kitam finansiniam turtui, jeigu iš to finansinio turto gautos pajamos paskirstomos pagal 2 dalį. 6 straipsnis

Pajamų panaudojimo atitiktis taksonominiams kriterijams 1.4 straipsnyje nurodytas pajamų naudojimas turi būti susijęs su ekonomine veikla, kuri atitinka taksonomijos reikalavimus arba kuri atitiks taksonomijos reikalavimus per apibrėžtą laikotarpį, kaip nustatyta atitikties taksonominiams kriterijams plane. Pirmoje pastraipoje nurodytame atitikties taksonominiams kriterijams plane aprašomi veiksmai ir išlaidos, kurių reikia, kad ekonominė veikla per nustatytą laikotarpį atitiktų taksonomijos reikalavimus.

Pirmoje ir antroje pastraipose nurodytas laikotarpis negali būti ilgesnis kaip penkeri metai nuo obligacijų išleidimo, išskyrus atvejus, kai ilgesnį – iki dešimties metų – laikotarpį galima pagrįsti tuo, kad atitinkama ekonominė veikla turi konkrečių ypatybių, kaip nurodyta atitikties taksonominiams kriterijams plane. 2.Kai pajamos iš Europos žaliųjų obligacijų naudojant finansinį turtą paskirstomos kapitalo išlaidoms, nurodytoms 4 straipsnio 1 dalies b punkte, arba veiklos sąnaudoms, nurodytoms 4 straipsnio 1 dalies c punkte, 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytas apibrėžtas laikotarpis prasideda nuo finansinio turto sukūrimo momento. 7 straipsnis

Taksonomijos reikalavimų taikymas 1.Emitentai pajamas iš obligacijų 4 straipsnio 1 dalies a, b ir c punktuose ir 2 dalyje nurodytai paskirčiai arba 5 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytiems nuosavybės vertybiniams popieriams paskirsto taikydami deleguotuosius aktus, priimtus pagal Reglamento (ES) 2020/852 10 straipsnio 3 dalį, 11 straipsnio 3 dalį, 12 straipsnio 2 dalį, 13 straipsnio 2 dalį, 14 straipsnio 2 dalį arba 15 straipsnio 2 dalį ir taikytus obligacijos emisijos metu. Jeigu pagal Reglamento (ES) 2020/852 10 straipsnio 3 dalį, 11 straipsnio 3 dalį, 12 straipsnio 2 dalį, 13 straipsnio 2 dalį, 14 straipsnio 2 dalį arba 15 straipsnio 2 dalį priimti deleguotieji aktai po obligacijos emisijos iš dalies pakeičiami, emitentas pajamas iš obligacijų pirmoje pastraipoje nurodytai paskirčiai pagal iš dalies pakeistus deleguotuosius aktus ima skirstyti per penkerius metus nuo tų aktų taikymo pradžios. 2.Pajamas iš obligacijų paskirstydami 5 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytai skolai, emitentai taiko pagal Reglamento (ES) 2020/852 10 straipsnio 3 dalį, 11 straipsnio 3 dalį, 12 straipsnio 2 dalį, 13 straipsnio 2 dalį, 14 straipsnio 2 dalį arba 15 straipsnio 2 dalį priimtus deleguotuosius aktus, taikytus tuo metu, kai susidarė skola. Jeigu pirmoje pastraipoje nurodytos skolos susidarymo metu negaliojo jokie pagal Reglamento (ES) 2020/852 10 straipsnio 3 dalį, 11 straipsnio 3 dalį, 12 straipsnio 2 dalį, 13 straipsnio 2 dalį, 14 straipsnio 2 dalį arba 15 straipsnio 2 dalį priimti deleguotieji aktai, emitentai taiko pirmuosius deleguotuosius aktus, priimtus pagal Reglamento (ES) 2020/852 10 straipsnio 3 dalį, 11 straipsnio 3 dalį, 12 straipsnio 2 dalį, 13 straipsnio 2 dalį, 14 straipsnio 2 dalį arba 15 straipsnio 2 dalį. Jeigu pagal Reglamento (ES) 2020/852 10 straipsnio 3 dalį, 11 straipsnio 3 dalį, 12 straipsnio 2 dalį, 13 straipsnio 2 dalį, 14 straipsnio 2 dalį arba 15 straipsnio 2 dalį priimti deleguotieji aktai po skolos susidarymo iš dalies pakeičiami, emitentas pajamas iš obligacijų pirmoje pastraipoje nurodytai skolai pagal iš dalies pakeistus deleguotuosius aktus ima skirstyti per penkerius metus nuo tų aktų taikymo pradžios. II skyrius

Skaidrumo ir išorės vertinimo reikalavimai 8 straipsnis

Informacijos apie Europos žaliąsias obligacijas suvestinė ir informacijos apie Europos žaliąsias obligacijas suvestinės vertinimas prieš emisiją 1.Prieš išleisdami Europos žaliąsias obligacijas emitentai: (a)užpildo I priede nustatytą informacijos apie Europos žaliąsias obligacijas suvestinę; (b)užtikrina, kad būtų atliktas užpildytos informacijos apie Europos žaliąsias obligacijas suvestinės vertinimas prieš emisiją ir gauta teigiama išorės vertintojo nuomonė. 2.Informacijos apie Europos žaliąsias obligacijas suvestinė gali būti susijusi su viena arba keliomis Europos žaliųjų obligacijų emisijomis. 3.1 dalies b punkte nurodytame informacijos suvestinės vertinime prieš emisiją pateikiama visa ši informacija: (a)vertinimas, ar užpildyta informacijos apie žaliąsias obligacijas suvestinė atitinka šio reglamento 4–7 straipsnius ir I priedą; (b)IV priede nustatyti elementai. 9 straipsnis

Pajamų paskirstymo ataskaitos ir jų vertinimas po emisijos 1.Kasmet ir kol bus paskirstytos visos pajamos iš atitinkamų Europos žaliųjų obligacijų, Europos žaliųjų obligacijų emitentai, naudodami II priede pateiktą šabloną, parengia pajamų iš Europos žaliųjų obligacijų paskirstymo ataskaitą, kurioje parodo, kad pajamos iš bet kurių atitinkamų Europos žaliųjų obligacijų nuo jų emisijos dienos iki metų, kurių ataskaita teikiama, pabaigos buvo paskirstytos pagal 4–7 straipsnius. 2.Pajamų iš Europos žaliųjų obligacijų paskirstymo ataskaita gali būti susijusi su viena arba keliomis Europos žaliųjų obligacijų emisijomis.

3.Europos žaliųjų obligacijų emitentai gauna išorės vertintojo atliktą pajamų paskirstymo ataskaitos, parengtos paskirsčius visas pajamas iš Europos žaliųjų obligacijų, kaip nustatyta 4–7 straipsniuose, vertinimą po emisijos. 4.Jeigu po to, kai pagal 13 straipsnio 1 dalies c punktą paskelbiama pajamų paskirstymo ataskaita, pajamų paskirstymas pakoreguojamas, atitinkamų Europos žaliųjų obligacijų emitentai iš dalies pakeičia pajamų paskirstymo ataskaitą ir gauna tos iš dalies pakeistos pajamų paskirstymo ataskaitos vertinimą po emisijos, atliktą išorės vertintojo. 5.Nukrypstant nuo 3 dalies, reikalaujama, kad būtų atliktas kiekvienos emitentų, kurie yra finansų įmonės ir kurie pajamas iš kelių Europos žaliųjų obligacijų portfelio paskirsto 5 straipsnyje nurodyto finansinio turto portfeliui, pajamų paskirstymo ataskaitos vertinimas po emisijos, atliekamas išorės vertintojo. Išorės vertintojas ypatingą dėmesį skiria tam finansiniam turtui, kuris nebuvo įtrauktas į jokią anksčiau paskelbtą pajamų paskirstymo ataskaitą. 6.Europos žaliųjų obligacijų emitentai 3, 4 ir 5 dalyse nurodytas pajamų paskirstymo ataskaitas išorės vertintojui pateikia per 30 dienų nuo metų, su kuriais pajamų paskirstymo ataskaitos yra susijusios, pabaigos. Vertinimas po emisijos turi būti viešai paskelbtas per 90 dienų nuo pajamų paskirstymo ataskaitos gavimo. 7.3, 4 ir 5 dalyse nurodytame vertinime po emisijos pateikiama visa ši informacija: (a)remiantis išorės vertintojui pateikta informacija atliktas vertinimas, ar emitentas pajamas iš obligacijų paskirstė pagal 4–7 straipsnius; (b)remiantis išorės vertintojui pateikta informacija atliktas vertinimas, ar emitentas laikėsi numatytos pajamų panaudojimo paskirties, nurodytos informacijos apie žaliąsias obligacijas suvestinėje; (c)IV priede nustatyti elementai. 8.Kai pajamos iš obligacijų paskirstomos mokesčių lengvatoms, nurodytoms 4 straipsnio 2 dalies c punkte, arba subsidijoms, nurodytoms 4 straipsnio 2 dalies d punkte, atliekant vertinimą po emisijos vertinama tik sąlygų, kuriomis išmokėtos tos išlaidos arba padaryti pervedimai, atitiktis 4–7 straipsniams. 10 straipsnis

Europos žaliųjų obligacijų poveikio ataskaita 1.Paskirstę visas pajamas iš tokių obligacijų ir bent kartą per obligacijos galiojimo laikotarpį Europos žaliųjų obligacijų emitentai parengia Europos žaliųjų obligacijų poveikio aplinkai dėl pajamų iš obligacijų naudojimo ataskaitą pagal III priede pateiktą šabloną. 2.Viena poveikio ataskaita gali apimti kelias Europos žaliųjų obligacijų emisijas. 11 straipsnis

Suverenūs emitentai Emitentas, kuris yra suverenus, vertinimus prieš emisiją ir po emisijos gali gauti iš išorės vertintojo, iš valstybės audito institucijos arba iš bet kurio kito viešojo subjekto, kurį suverenus emitentas yra įgaliojęs įvertinti atitiktį šiam reglamentui. 12 straipsnis

Europos žaliųjų obligacijų prospektas 1.Kai pagal Reglamentą (ES) 2017/1129 turi būti skelbiamas prospektas ir jame reikalaujama pateikti informaciją apie pajamų panaudojimą, tame prospekte aiškiai nurodoma, kad Europos žalioji obligacija yra išleista pagal šį reglamentą. 2.Taikant Reglamento (ES) 2017/1129 19 straipsnio 1 dalies c punktą, reglamentuojama informacija apima informaciją, pateiktą šio reglamento 8 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytoje informacijos apie Europos žaliąsias obligacijas suvestinėje. 13 straipsnis

Paskelbimas emitento interneto svetainėje ir pranešimas ESMA bei nacionalinėms kompetentingoms institucijoms 1.Europos žaliųjų obligacijų emitentai savo interneto svetainės atskirame skirsnyje „Europos žaliosios obligacijos“ bent iki atitinkamų obligacijų termino pabaigos nemokamai skelbia šią informaciją: (a)prieš obligacijų emisiją – užpildytą 8 straipsnyje nurodytą informacijos apie Europos žaliąsias obligacijas suvestinę;

(b)prieš obligacijų emisiją – parengtą vertinimą prieš emisiją, susijusį su 8 straipsnyje nurodyta informacijos apie Europos žaliąsias obligacijas suvestine; (c)kas metus, kol bus paskirstytos visos pajamos iš atitinkamų Europos žaliųjų obligacijų, ne vėliau kaip per tris mėnesius nuo ataskaitinių metų pabaigos – 9 straipsnyje nurodytas metines pajamų iš Europos žaliųjų obligacijų paskirstymo ataskaitas; (d)9 straipsnyje nurodytų pajamų iš Europos žaliųjų obligacijų paskirstymo ataskaitų vertinimus po emisijos; (e)10 straipsnyje nurodytą Europos žaliųjų obligacijų poveikio ataskaitą. 2.Informacija 1 dalies a, c ir e punktuose nurodytuose dokumentuose pateikiama šia kalba arba kalbomis: (a)kai Europos žaliosios obligacijos siūlomos viešai arba yra įtrauktos į tik vienos valstybės narės rinkos prekybos sąrašus, šio reglamento 36 straipsnyje nurodytai tos valstybės narės kompetentingai institucijai priimtina kalba; (b)kai Europos žaliosios obligacijos siūlomos viešai arba yra įtrauktos į dviejų arba daugiau valstybių narių prekybos sąrašus, emitento pasirinkimu – šio reglamento 37 straipsnyje nurodytai kiekvienos valstybės narės kompetentingai institucijai priimtina kalba arba tarptautinių finansų srityje įprasta kalba. 3.Nukrypstant nuo 2 dalies, kai pagal Reglamentą (ES) 2017/1129 turi būti skelbiamas Europos žaliųjų obligacijų prospektas, informacija 1 dalies a, c ir e punktuose nurodytuose dokumentuose pateikiama to prospekto kalba arba kalbomis. 4.Europos žaliųjų obligacijų emitentai nepagrįstai nedelsdami 36 straipsnyje nurodytai nacionalinei kompetentingai institucijai praneša apie visų 1 dalyje nurodytų dokumentų paskelbimą. 5.Europos žaliųjų obligacijų emitentai ESMA praneša apie visų 1 dalyje nurodytų dokumentų paskelbimą per 30 dienų. III antraštinė dalis

Europos žaliųjų obligacijų išorės vertintojai I skyrius

Europos žaliųjų obligacijų išorės vertintojo veiklos vykdymo išankstinės sąlygos 14 straipsnis

Registracija 1.Europos žaliųjų obligacijų išorės vertintojai prieš pradėdami veiklą užsiregistruoja ESMA. 2.ESMA registruoti išorės vertintojai turi visą laiką atitikti 15 straipsnio 2 dalyje nustatytas registracijos sąlygas. 3.Valstybės audito institucijoms ir kitiems viešiesiems subjektams, kuriuos suverenūs emitentai yra įgalioję vertinti atitiktį šiam reglamentui, šio reglamento III ir IV antraštinės dalys netaikomos. 15 straipsnis

Europos žaliųjų obligacijų išorės vertintojo registracijos paraiška 1.Europos žaliųjų obligacijų išorės vertintojo registracijos paraiškoje pateikiama visa ši informacija: (a)nesutrumpintas paraiškos pateikėjo pavadinimas, registruotos buveinės adresas Sąjungoje, paraiškos pateikėjo interneto svetainė ir, jeigu yra, juridinio asmens identifikatorius (LEI); (b)kontaktinio asmens vardas, pavardė ir kontaktiniai duomenys;

(c)paraiškos pateikėjo teisinis statusas; (d)paraiškos pateikėjo nuosavybės struktūra; (e)paraiškos pateikėjo vyresniosios vadovybės narių tapatybė ir jų kvalifikacija, patirtis ir išeiti kursai; (f)analitikų, darbuotojų ir kitų tiesiogiai vertinimo veikloje dalyvaujančių asmenų skaičius, jų patirtis ir išeiti kursai dirbant paraiškos pateikėjui, taip pat jų patirtis ir išeiti kursai; (g)procedūrų ir metodų, kuriuos paraiškos pateikėjas taiko atlikdamas 8 straipsnyje nurodytus vertinimus prieš emisiją ir 9 straipsnyje nurodytus vertinimus po emisijos, aprašymas; (h)politika arba procedūros, kurias paraiškos pateikėjas taiko siekdamas nustatyti, valdyti ir atskleisti visus 27 straipsnyje nurodytus interesų konfliktus; (i)kai taikoma, dokumentai ir informacija, susiję su esamais arba planuojamais išorės vertintojo veiklos, kuriai taikomas šis reglamentas, veiklos rangos susitarimais, įskaitant informaciją apie subjektus, kurie prisiima perduotų paslaugų teikimo funkcijas; (j)atitinkamais atvejais informacija apie kitą paraiškos pateikėjo vykdomą veiklą. 2.ESMA įregistruoja paraiškos pateikėją kaip išorės vertintoją tik tuo atveju, jeigu įvykdomos visos šios sąlygos: (a)paraiškos pateikėjo vyresnioji vadovybė: i)yra pakankamai geros reputacijos; ii)turi pakankamai įgūdžių, kad užtikrintų, jog paraiškos pateikėjas galės vykdyti išorės vertintojų užduotis, privalomas pagal šį reglamentą; iii)turi pakankamą profesinę kvalifikaciją; iv)turi kokybės užtikrinimo, kokybės kontrolės, vertinimų prieš emisiją ir po emisijos atlikimo ir finansinių paslaugų srities patirties; (b)analitikų, darbuotojų ir kitų tiesiogiai vertinimo veikloje dalyvaujančių asmenų skaičius, patirtis ir išeiti kursai yra pakankami išorės vertintojų užduotims, reikalaujamoms pagal šį reglamentą, atlikti; (c)vidaus tvarka, nustatyta siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi šio skirsnio II skyriaus reikalavimų, yra tinkama ir veiksminga. 3.ESMA per 20 darbo dienų nuo paraiškos gavimo įvertina, ar gauta paraiška išsami. Jeigu paraiška nėra išsami, ESMA apie tai praneša paraiškos pateikėjui ir nustato galutinį terminą, iki kurio paraiškos pateikėjas privalo papildomą informaciją pateikti. Jeigu paraiška yra išsami, ESMA apie tai praneša paraiškos pateikėjui. 4.ESMA įregistruoja arba atsisako įregistruoti paraiškos pateikėją per 45 darbo dienas nuo išsamios paraiškos gavimo.

ESMA pirmoje pastraipoje nurodytą laikotarpį gali pratęsti 15 darbo dienų, jeigu paraiškos pateikėjas ketina pagal veiklos rangą perduoti savo, išorės vertintojo, veiklą. ESMA paraiškos pateikėjui raštu praneša apie jo įregistravimą išorės vertintoju arba apie atsisakymą jį registruoti. Sprendime registruoti arba atsisakyti registruoti nurodomos to priežastys ir jis įsigalioja penktą darbo dieną po jo priėmimo. 5.ESMA parengia techninių reguliavimo standartų projektus, kuriais nustatomi 2 dalies a ir b punktuose nurodyti kriterijai. ESMA tuos techninių reguliavimo standartų projektus pateikia Komisijai iki [LB: įrašyti datą – 12 mėnesių nuo įsigaliojimo datos]. Komisijai suteikiami įgaliojimai papildyti šį reglamentą priimant pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10–14 straipsniuose nustatyta tvarka. 6.ESMA parengia techninių įgyvendinimo standartų projektus, kuriais nustato 1 dalyje nurodytos informacijos teikimo standartines formas, šablonus ir procedūras. Rengdama techninių įgyvendinimo standartų projektus ESMA atsižvelgia į skaitmenines registracijos priemones. ESMA tuos techninių įgyvendinimo standartų projektus pateikia Komisijai iki [LB: įrašyti datą – 12 mėnesių nuo įsigaliojimo datos]. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti šios dalies pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 15 straipsnį. 16 straipsnis

Su registracija susiję reikšmingi pakeitimai 1.Išorės vertintojas apie visus reikšmingus informacijos, pateiktos pagal 15 straipsnio 1 dalį, arba faktų, susijusių su 15 straipsnio 1 dalyje nurodyta informacija, pakeitimus praneša ESMA prieš juos įgyvendindamas. ESMA tuos reikšmingus pakeitimus analizuoja. Jeigu ESMA prieštarauja tokiems reikšmingiems pakeitimams, ji apie tai informuoja išorės vertintoją per du mėnesius nuo pranešimo apie tuos pakeitimus gavimo ir nurodo prieštaravimo priežastis. Pirmoje pastraipoje nurodyti pakeitimai gali būti įgyvendinti tik tuo atveju, jeigu ESMA per tą laikotarpį tiems pakeitimams nepaprieštarauja. 2.ESMA parengia techninių įgyvendinimo standartų projektus, kuriais nustato 1 dalyje nurodytos informacijos teikimo standartines formas, šablonus ir procedūras. Rengdama techninių įgyvendinimo standartų projektus ESMA atsižvelgia į skaitmenines registracijos priemones. ESMA tuos techninių įgyvendinimo standartų projektus pateikia Komisijai iki [LB: įrašyti datą – 12 mėnesių nuo įsigaliojimo datos]. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti šios dalies pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 15 straipsnį. 17 straipsnis

Kalbų vartojimo tvarka Išorės vertintojas 15 straipsnyje nurodytą registracijos paraišką pateikia bet kuria oficialiąja Sąjungos institucijų kalba. 1958 m. balandžio 15 d. Reglamento Nr. 1, nustatančio kalbas, kurios turi būti vartojamos Europos ekonominėje bendrijoje, nuostatos mutatis mutandis taikomos palaikant bet kuriuos ESMA ir išorės vertintojų bei jų darbuotojų ryšius. II skyrius

Organizaciniai reikalavimai, procesai ir dokumentai, susiję su valdymu 18 straipsnis

Bendrieji principai

1.Išorės vertintojai naudoja tinkamas sistemas, išteklius ir procedūras savo prievolėms pagal šį reglamentą vykdyti. 2.Išorės vertintojai bent kartą per metus stebi ir vertina savo sistemų, išteklių ir procedūrų, nustatytų pagal šį reglamentą, tinkamumą bei veiksmingumą ir imasi tinkamų priemonių trūkumams pašalinti. 3.ESMA parengia techninių reguliavimo standartų projektus, kuriais nustato 1 ir 2 dalyse nurodytų išorės vertintojų sistemų, išteklių, mechanizmų ir procedūrų tinkamumo, pakankamumo ir veiksmingumo vertinimo kriterijus. ESMA tuos techninių reguliavimo standartų projektus pateikia Komisijai iki [LB: įrašyti datą – 12 mėnesių nuo įsigaliojimo datos]. Komisijai suteikiami įgaliojimai papildyti šį reglamentą priimant šios dalies pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10–14 straipsniuose nustatyta tvarka. 19 straipsnis

Vyresnioji vadovybė 1.Išorės vertintojo vyresnioji vadovybė užtikrina visus šiuos dalykus: (a)patikimą ir apdairų išorės vertintojo valdymą; (b)vertinimo veiklos nepriklausomumą; (c)tinkamą interesų konfliktų nustatymą, valdymą ir atskleidimą; (d)tai, kad išorės vertintojas visą laiką laikytųsi šio reglamento reikalavimų. 2.ESMA parengia techninių reguliavimo standartų projektus, kuriais nustato vertinimo, ar išorės vertintojo valdymas yra patikimas ir apdairus, kaip nurodyta 1 dalies a punkte, kriterijus. ESMA tuos techninių reguliavimo standartų projektus pateikia Komisijai iki [LB: įrašyti datą – 12 mėnesių nuo įsigaliojimo datos]. Komisijai suteikiami įgaliojimai papildyti šį reglamentą priimant šios dalies pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10–14 straipsniuose nustatyta tvarka. 20 straipsnis

Išorės vertintojų analitikai ir darbuotojai bei kiti išorės vertintojų vertinimo veikloje tiesiogiai dalyvaujantys asmenys 1.Išorės vertintojai užtikrina, kad jų analitikai ir darbuotojai, taip pat visi kiti fiziniai asmenys, kurių paslaugomis jie naudojasi arba kurių paslaugas jie kontroliuoja ir kurie tiesiogiai dalyvauja vertinimo veikloje, turėtų reikiamų žinių ir patirties paskirtoms pareigoms vykdyti. 2.Išorės vertintojai užtikrina, kad 1 dalyje nurodytiems asmenims nebūtų leidžiama nei pradėti derybų dėl mokesčio ar atlygio su bet kuriuo vertinamu subjektu, susijusia trečiąja šalimi ar bet kuriuo asmeniu, tiesiogiai arba netiesiogiai kontrolės ryšiais susijusiu su vertinamu subjektu, nei jose dalyvauti. 3.ESMA parengia techninių reguliavimo standartų projektus, kuriais nustato 1 dalyje nurodytų asmenų žinių ir patirties tinkamumo vertinimo kriterijus. ESMA tuos techninių reguliavimo standartų projektus pateikia Komisijai iki [LB: įrašyti datą – 12 mėnesių nuo įsigaliojimo datos]. Komisijai suteikiami įgaliojimai papildyti šį reglamentą priimant šios dalies pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10–14 straipsniuose nustatyta tvarka.

21 straipsnis

Atitikties užtikrinimo funkcija 1.Išorės vertintojai nustato ir palaiko nuolatinę ir veiksmingą pagal šį reglamentą vykdomos veiklos atitikties užtikrinimo funkciją. 2.Išorės vertintojai užtikrina, kad atitikties užtikrinimo funkciją atliekantys subjektai: (a)turėtų priemonių tinkamai ir nepriklausomai vykdyti savo pareigas; (b)turėtų reikalingų išteklių ir praktinės patirties bei prieigą prie visos svarbios informacijos; (c)savo veiklos stebėseną ir vertinimą atliktų ne patys; (d)negautų atlygio už išorės vertintojo veiklos rezultatus. 3.Atitikties užtikrinimo funkcijos rezultatai pateikiami arba priežiūros organui, arba atitinkamais atvejais išorės vertintojo administraciniam organui. 4.ESMA parengia techninių reguliavimo standartų projektus, kuriais nustato vertinimo, ar atitikties užtikrinimo funkciją atliekantys darbuotojai turi priemonių savo pareigoms atlikti tinkamai ir nepriklausomai, kaip nurodyta 2 dalies a punkte, kriterijus ir vertinimo, ar atitikties užtikrinimo funkciją atliekantys darbuotojai turi reikiamų išteklių bei praktinės patirties ir prieigą prie visos svarbios informacijos, kaip nurodyta 2 dalies b punkte, kriterijus. ESMA tuos techninių reguliavimo standartų projektus pateikia Komisijai iki [LB: įrašyti datą – 12 mėnesių nuo įsigaliojimo datos]. Komisijai suteikiami įgaliojimai papildyti šį reglamentą priimant šios dalies pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10–14 straipsniuose nustatyta tvarka. 22 straipsnis

Vidaus politika ir procedūros 1.Išorės vertintojai patvirtina ir įdiegia vidaus išsamaus patikrinimo politiką ir procedūras, kuriomis užtikrinama, kad jų verslo interesai nepakenktų vertinimo veiklos nepriklausomumui arba tikslumui. 2.Išorės vertintojai patvirtina ir įdiegia patikimas administracines ir apskaitos procedūras, vidaus kontrolės mechanizmus ir veiksmingas informacijos tvarkymo sistemų kontrolės ir apsaugos priemones. 3.ESMA parengia techninių reguliavimo standartų projektus, kuriais nustato 2 dalyje nurodytų patikimų administracinių ir apskaitos procedūrų, vidaus kontrolės mechanizmų ir veiksmingų informacijos tvarkymo sistemų kontrolės ir apsaugos priemonių vertinimo kriterijus. ESMA tuos techninių reguliavimo standartų projektus pateikia Komisijai iki [LB: įrašyti datą – 12 mėnesių nuo įsigaliojimo datos]. Komisijai suteikiami įgaliojimai papildyti šį reglamentą priimant šios dalies pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10–14 straipsniuose nustatyta tvarka. 23 straipsnis

Vertinimo metodai ir informacija, naudojami rengiant vertinimus prieš emisiją ir po emisijos 1.Išorės vertintojai patvirtina ir įdiegia priemones, kuriomis užtikrinama, kad jų atliekami 8 straipsnyje nurodyti vertinimai prieš emisiją ir 9 straipsnyje nurodyti vertinimai po emisijos būtų grindžiami visos jiems prieinamos ir pagal jų metodus aktualios informacijos išsamia analize. 2.Išorės vertintojai, rengdami vertinimus prieš emisiją ir po emisijos, naudoja pakankamos kokybės ir iš patikimų šaltinių gautą informaciją.

3.ESMA parengia techninių reguliavimo standartų projektus, kuriais nustato vertinimo, ar 2 dalyje nurodyta informacija yra pakankamos kokybės ir ar 2 dalyje nurodyti šaltiniai yra patikimi, kriterijus. ESMA tuos techninių reguliavimo standartų projektus pateikia Komisijai iki [LB: įrašyti datą – 12 mėnesių nuo įsigaliojimo datos]. Komisijai suteikiami įgaliojimai papildyti šį reglamentą priimant šios dalies pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10–14 straipsniuose nustatyta tvarka. 24 straipsnis

Vertinimo metodų arba jų taikymo klaidos 1.Išorės vertintojai, sužinoję apie savo vertinimo metodų arba jų taikymo klaidas, turinčias reikšmingą poveikį 8 straipsnyje nurodytam vertinimui prieš emisiją arba 9 straipsnyje nurodytam vertinimui po emisijos, nedelsdami apie tas klaidas praneša ESMA ir Europos žaliųjų obligacijų, kurioms tai turėjo poveikį, emitentams, ir jas paaiškina. 2.Išorės vertintojai 1 dalyje nurodytas klaidas skelbia savo interneto svetainėse kartu, kai tinkama, su pataisytu vertinimu prieš emisiją arba po emisijos. Pataisytuose dokumentuose nurodomos pakeitimų priežastys. 25 straipsnis

Veiklos ranga 1.Išorės vertintojai, kurie savo vertinimo veiklą pagal veiklos rangą perduoda trečiųjų šalių paslaugų teikėjams, užtikrina, kad bet kuris toks trečiosios šalies paslaugų teikėjas turėtų gebėjimų ir pajėgumų tą vertinimo veiklą vykdyti patikimai ir profesionaliai. Tie išorės vertintojai taip pat užtikrina, kad dėl veiklos rangos iš esmės nepablogėtų jų vidaus kontrolės kokybė ir ESMA gebėjimas vykdyti išorės vertintojų atitiktie