LT    LT  EUROPOS BENDRIJ Ų KOMISIJA 
Briuselis, 30.06.2004 
KOM(2004) 448 galutinis 
2004/0137 (COD)   
Pasiūlymas 
EUROPOS PARLAMENTO IR  TARYBOS DIREKTYVA  
dėl finansų sistemos apsaugos nuo jos panaudojimo pinig ų plovimui, 
įskaitant terorist ų finansavim ą 
(pateikta Komisijos) 
 
LT 2   LT AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS  
Santrauka  
Bendrijos pastangos kovoti su pinig ų plovimu atsispindi 1991 ir  2001 m. direktyvose. 1991 
m. direktyvoje nuosekliai vadovaujamasi Finansini ų veiksmų darbo grup ės kovai su pinig ų 
plovimu (FATF) rekomendacijomis, kurios yr a tarptautinis standartas šioje srityje. 
1991 m. direktyvoje pinig ų plovimas buvo apibr ėžtas su nuoroda į nusikaltimus, susijusius su 
prekyba narkotikais, o atitinkami reikalavimai nustatyti tik finans ų sektoriui. 2001 m. 
pataisyta direktyva padidino tiek nusikaltim ų, tiek profesij ų ir veiklos sri čių, kurioms ji yra 
taikoma, skai čių. 
2001 m. direktyvoje nebuvo pateiktas tikslus sunki ų nusikaltim ų apibrėžimas; Komisija buvo 
paraginta šiuo klausimu 2004 m. pateikti papildom ą pasiūlymą.  
2003 m. biržel į FATF persvarst ė savo rekomendacijas – dabar jos apima ir terorist ų 
finansavim ą. Šiame pasi ūlyme taip pat pateikiamos konkre čios nuorodos į kovą su terorist ų 
finansavimu ir yra numatyti poky čiai, reikalingi, kad b ūtų atsižvelgta į atnaujintas FATF 
„Keturiasdešimt rekomendacij ų“. 
Įžanga 
Bendrija ėmė stengtis užkirsti keli ą pinigų plovimui (t. y. nusikalt ėlių pastangoms nusl ėpti 
nusikalstamu b ūdu gautų lėšų neteisėtą kilmę) ir su juo kovoti pri ėmus Tarybos direktyv ą 
91/308/EEB d ėl finansų sistemos apsaugos nuo jos panaudojimo pinig ų plovimui. 
1991 m. direktyvoje ypa č atsižvelgta į Finansini ų veiksmų darbo grup ės kovai su pinig ų 
plovimu (FATF) – tarptautin ės organizacijos, koordinuojan čios tarptautines pastangas šioje 
srityje, – „Keturiasdešimt rekomendacij ų“. 
1991 m. direktyva įpareigojo valstyb ės nares uždrausti pinig ų plovimą, susijusį su pajamomis, 
gautomis iš prekybos narkotikai s, taip pat re ikalauti, kad j ų finansų sektoriaus subjektai 
nustatytų savo klient ų tapatybę, saugotų apskaitos dokumentus, įdiegtų vidaus kontrol ės 
procedūras ir pranešt ų kompetentingoms institucijoms apie bet kokius pinig ų plovimo 
požymius. 
Greitai paaišk ėjo, kad apsiribojimas pajamomis, gautom is iš prekybos narkotikais, per daug 
susiaurina atitinkam ų nuostatų taikymą. Taip pat buvo pasteb ėta, kad finans ų sektoriaus 
kontrolės sugriežtinimas paskatino pinig ų plovėjus ieškoti alternatyvi ų pinigų plovimo b ūdų. 
1999 m. Komisija pasi ūlė išplėsti kriminalini ų nusikaltim ų sąvokų, kurioms taikoma ši 
direktyva, skai čių ir šią direktyvą taikyti pla čiam pažeidžiam ų profesijų ir ne finans ų veiklos 
sričių spektrui. 
2001 m. gruodžio 4 d. buvo priimta iš dalies pakei čianti Direktyva 2001/97/EB. Ji iš esm ės 
rėmėsi Komisijos pasi ūlymu dėl ne finans ų veiklos sri čių ir profesij ų reglamentavimo. 
Kalbant apie nusikalstamos veiklos apr ėptį, teisės aktų leidėjai pagal bendr ą sprendim ų 
priėmimo proced ūrą nusprend ė direktyv ą taikyti ir pajam ų, gautų padarius sunkius 
nusikaltimus, plovimui. Paskutiniame apibr ėžimo elemente pateikta nuoroda į nusikaltimus, iš 
kurių gaunamos „didel ės pajamos“ arba už kuriuos yra „baudžiama griežta laisv ės atėmimo 
 
LT 3   LT bausme“. 1 straipsnio E dalyje teigiama, kad „valstyb ės narės iki 2004 m. gruodžio 15 d. 
privalo iš dalies pakeisti šioje įtraukoje pateikt ą apibrėžimą, kad jis b ūtų suderintas su 
sunkaus nusikaltimo apibr ėžimu, pateiktu Bendr ųjų veiksmų akte 98/699/TVR“, o Komisija 
buvo paraginta pateikti atitinkam ą pasiūlymą.  
Nors dokumente nebuvo konkre čios nuorodos į teroristų finansavim ą, valstybės narės sutiko, 
kad sunki ų nusikaltim ų sąvoka turėtų apimti visus nusikaltimus, susijusius su terorist ų 
finansavimu. Naujajame pasi ūlyme pateikiamos konkre čios nuorodos į terorizmo ir terorist ų 
finansavimo apr ėptį. 
2003 m. birželio m ėn. FATF sutiko iš esm ės persvarstyti savo „Keturiasdešimt 
rekomendacij ų“ ir atsižvelgti į įgytą patirtį bei sugriežtintas priemones, kuri ų būtina imtis 
norint veiksmingiau kovoti su šiuo reiškiniu.  
Kai kuriose srityse FATF smarkiai išple čia savo rekomendacijas, įskaitant tokias sritis kaip 
klientų tapatybės nustatymas ir tikrinimas, didesn ės pinigų plovimo rizikos situacijos, kai gali 
būti pateisinamos griežtesn ės priemon ės, taip pat mažesn ės rizikos situacijos, kai pateisinama 
ne tokia griežta kontrol ė. 
ES valstyb ės narės ir Komisija mano, kad ES lygiu atnaujintos FATF „Keturiasdešimt 
rekomendacij ų“ turi būti taikomos koordinuotai.  
Aiškumo sumetimais buvo nuspr ęsta panaikinti egzistuojan čią direktyv ą ir pasiūlyti naują 
savarankišk ą tekstą. Komisijos atskaitos taškas yr a tai, kad nauja direktyva tur ėtų būti pagrįsta 
dabartiniu acquis  ir kad egzistuojan čios nuostatos, ypa č nuostatos d ėl įvairių profesijų 
vertinimo, netur ėtų būti peržiūrimo, kai n ėra būtinybės. 
Kadangi Ryši ų komitetas neteks pagrindo Bendrijos teis ėje, reikės įsteigti nauj ą komitetą. 
Komisijai turi b ūti patikėti riboti įgyvendinimo įgaliojimai tam tikrose technin ėse srityse. 
Pagal Sprendimo 1999/468/EB nuostatas tuo tikslu jai tur ėtų padėti naujas Pinig ų plovimo 
prevencijos komitetas.  
Pastabos d ėl atskirų pasiūlymo straipsni ų 
1 straipsnis 
Pinigų plovimas šioje direktyvoje turi b ūti apibūdinamas kaip kriminalinis nusikaltimas. 
Baudžiamosios teis ės sankcijas b ūtina taikyti veiksmingumo tikslais.  
Naujas pinig ų plovimo apibr ėžimas yra si ūlomas siekiant j į taikyti terorist ų finansavimui. 
Direktyvos pavadinime pateikiama nuoroda į „finansų sistemos panaudojim ą pinigų plovimui, 
įskaitant terorist ų finansavim ą“. Teisėtai gautos nuosavyb ės panaudojimas terorizmui 
finansuoti dabar yra įtrauktas į pinigų plovimo apibr ėžimą. Todėl visos vėlesnės nuorodos į 
pinigų plovimą turėtų apimti terorist ų finansavim ą. 
2 straipsnis 
Naujuoju pasi ūlymu siekiama užpildyti tam tikras spra gas ir vadovautis atnaujintomis FATF 
„Keturiasdešim čia rekomendacij ų“. Pasiūlyme pateikiama konkreti nuoroda į trestų ir 
bendrovių paslaugų teikėjus, taip pat įtraukiami gyvyb ės draudimo tarpininkai. 
 
LT 4   LT Dabar siūloma, kad ši direktyva b ūtų taikoma visiems asmenims, kurie prekiauja prek ėmis ar 
teikia paslaugas ir priima mok ėjimus grynaisiais piniga is, viršydami nustatyt ą limitą. 
 
LT 5   LT 3 straipsnis 
Į šį apibrėžimų straipsnį yra perkelti visi apibr ėžimai iš ankstesn ės direktyvos. Šiame 
straipsnyje kai kurie apibr ėžimai tik techniškai yra patikslinami, kiti pakei čiami išsamiau; taip 
pat pateikiami tam tikri nauji apibr ėžimai. 
Finansinės institucijos apibr ėžimas iš dalies kei čiamas vadovaujantis FATF nuostatomis. Bet 
koks subjektas, užsiiman tis atitinkama finans ų veikla, yra laikomas finans ų įstaiga, tačiau 
valstybėms narėms leidžiama netaikyti šios direktyvos esant mažai rizikai. 
Pateikiami nauji draudimo tarpini nko, terorizmo, tikrojo savininko, trest ų ir bendrovi ų 
paslaugų teikėjų, politiškai pažeidžiam ų asmenų (PPA), finansin ės žvalgybos padalinio, 
dalykinių santykių ir prieglobs čio bankų apibrėžimai. 
Didžiausi pakeitimai yra susij ę su nusikalstamos veiklos apibr ėžimu. Terorizmas yra 
įvedamas kaip atskiras elementas; taip pat tur ėtų būti įtraukti visi sunk ūs nusikaltimai, kaip 
apibrėžta atitinkamame tre čiojo rams čio instrumente. Tai leis užtikrinti geresn ę koordinacij ą, 
nors tikslus kiekvienos valstyb ės narės sąrašas ir toliau priklausys  nuo atitinkamo nacionalinio 
baudžiamojo kodekso. 
5 straipsnis  
1991 m. direktyvoje b uvo nurodyta, kad klient ų tapatybė turi būti nustatyta „užmezgant 
dalykinius santykius“, tuo tar pu apie tai, kaip elgtis d ėl ankstesni ų situacijų, konkrečiai 
nebuvo kalbama. FATF rekomendacijomis pagr įstame naujajame tekste aiškiai nurodoma, 
kad kredito ir finans ų įstaigos negali tur ėti anonimini ų sąskaitų. 
6 ir 7 straipsnis  
Šiuose straipsniuose išsamiai kalbama apie priemones, kuri ų turi imtis įstaigos ir asmenys, 
kuriems taikoma ši direktyva, kad  pažintų savo klientus ir suprast ų jų finansinės ir dalykin ės 
veiklos pob ūdį. Šios naujos nuostatos labai nesiskiria nuo atitinkam ų ankstesn ės direktyvos 
nuostatų. Tačiau, atsižvelgiant į atnaujintas FATF rekomendacijas, naujajame pasi ūlyme 
pateikiami išsamesni reikalavimai. Yra nurodyta, kad šios proced ūros gali b ūti taikomos 
atsižvelgiant į rizikos dyd į.  
Dabar yra manoma, kad nepakanka gana bendr ų ankstesn ės direktyvos reikalavim ų, keliamų 
tikriesiems pinig ų savininkams. Asmenys ir įstaigos, kuriems yra taikoma ši direktyva, tur ėtų 
įsitikinti, kad jie nustat ė ir suvokia bet koki ą tikrojo pinig ų valdymo situacij ą pagal aišk ų 
tikrojo pinig ų savininko s ąvokos apibr ėžimą. Ypač sudėtingos ar neapibr ėžtos situacijos 
turėtų paskatinti b ūti budresniems. 
 
LT 6   LT 8 straipsnis 
Pagrindinis principa s – kliento tapatyb ės nustatymas ir patikrinimas prieš dalykini ų santykių 
užmezgim ą, tačiau dabar taip pat nurodoma, kad dalykiniai santykiai gali prasid ėti ir kliento 
tapatybės nustatymo proced ūrų metu. Šitaip yra atsižvelgiama į profesional ų išreikštą 
susirūpinimą. Kartu dabar aiškiai nurodoma, kad je igu negalima tinkamai nustatyti kliento 
tapatybės, tokie santykiai tur ėtų būti nutraukti. Senos s ąskaitos ir santykiai taip pat tur ėtų būti 
išnagrinėti, jeigu kilt ų pinigų plovimo pavojus.  
9 straipsnis 
Šiame straipsnyje iš 2001 m. direktyvos perkeliamos klient ų tapatybės nustatymo nuostatos, 
taikomos kazino.  
10 straipsnis 
Šiame straipsnyje, d ėl kurio taikymo apsisprendžia pa čios valstyb ės narės, yra numatyta 
supaprastinto kruopštaus tikrini mo samprata, susijusi su akivaizdžiai mažesne pinig ų plovimo 
rizika, ir pateikiami atitinkami pavyzdžiai. Koordinavimo tikslais 37 ir 38 straipsniuose numatyta, kad Komisija, padedama naujojo Komiteto, gali patvirtinti įgyvendinimo 
priemones, susijusias su kriterij ų, pagal kuriuos apibr ėžiamos mažos pinig ų plovimo rizikos 
situacijos, nustatymu. 
11 straipsnis 
Taip pat esama situacij ų, kai pinig ų plovimo rizika aiškiai yra didesn ė, todėl būtinas ypatingas 
atidumas. Šiame straipsnyje įvardijami bent trys tokie atveja i: asmeninio kontakto su klientu 
nebuvimas, tarptautin ės korespondentin ės bankininkyst ės santykiai ir santykiai su politiškai 
pažeidžiamais asmenimis. Šiuo atveju Komisija , padedama naujojo Komiteto, taip pat tur ėtų 
turėti galimyb ę įgyvendinti priemones, padedan čias nustatyti kriterijus, pagal kuriuos b ūtų 
apibrėžiamos kitos situacijos, kai b ūtinas sugriežtintas kruopštus patikrinimas. 
12–16 straipsniai 
Nereikalingas klient ų tapatybės nustatymo proced ūrų dubliavimas gali tapti kli ūtimi teisėtam 
verslui ar profesinei veiklai,  pavyzdžiui, tais atvejais, kai vienas bankas ar teisininkas 
rekomenduoja ar pristato klient ą kitam bankui ar teisininkui. Tur ėtų būti įmanoma priimti 
tokius klientus be pakartotini ų kliento tapatyb ės nustatymo proced ūrų, tačiau kartu įvedant 
tam tikras saugos priemones. 
17 straipsnis 
Šiame straipsnyje pakartojamos ankstesn ės direktyvos nuostatos, kurios reikalauja ypa č daug 
dėmesio skirti sud ėtingiems ar ne įprastiems sandoriams. Nauding ų rekomendacij ų esama 
FATF darbe, susijusiame su pinig ų plovimo tendencijomis ir b ūdais. 
18–22 straipsniai 
Šiuos straipsniuose, susijusiuose su informavimu apie įtartinus sandorius, pateikiama konkreti 
nuoroda į finansinės žvalgybos padalin į kaip institucij ą, atsaking ą už tokių ataskaitų priėmimą 
 
LT 7   LT ir apdorojim ą. Finansin ės žvalgybos padalinio apibr ėžimas paimtas iš 2000 m. spalio 17 d. 
Tarybos pagrind ų sprendimo 2000/642/TVR.  
Informavimo proced ūros, taikomos teisin ėms bei kitoms profesijoms, ir atitinkamos saugos 
priemonės yra be pakeitim ų paimtos iš 2001 m. direktyvos. 
23 straipsnis 
Patvirtinama, jog įtarimas d ėl pinigų plovimo nereiškia, kad pagal baudžiam ąją ar civilin ę 
teisę yra pažeidžiami konfidencialumo įsipareigojimai. Nuoroda į „gera valia“ pateikiamus 
pranešimus yra pakei čiama nuoroda į ataskaitas, pateikiamas pagal šios direktyvos 
reikalavimus.  
24 straipsnis 
Tai yra nauja nuostata. Komisija žino, jog kai kuriais atvejais darbuotojai sulauk ė grasinim ų 
paaiškėjus, kad b ūtent jie reng ė valdžios įstaigoms skirtus pranešimus, kuriuos pateikus buvo 
atliekami tyrimai arba pradedamas baudžiama sis persekiojimas. Nors ši direktyva negali 
pakeisti valstybi ų narių teismų ar baudžiamojo persekiojimo proced ūrų, šis straipsnis yra 
įrašytas atsižvelgiant į šio klausimo svarb ą ir siekiant šios direktyvos veiksmingumo, kad b ūtų 
atkreiptas valstybi ų narių dėmesys į šią rimtą problem ą. Jos turėtų imtis vis ų įmanomų 
priemonių, kad apsaugot ų darbuotojus nuo grasinim ų ar persekiojimo. 
25 straipsnis 
Pranešimo apie įtartiną sandorį atveju klientas neturi b ūti informuojamas. Valstybi ų narių 
teisė leisti juriskonsultams savo klient ą informuoti, kad yra rengiama ataskaita, buvo 
panaikinta, kadangi tai neatitinka atnaujint ų FATF „Keturiasdešimties rekomendacij ų“. 
Tačiau yra nurodyta, kad juriskonsultai, m ėginantys įtikinti klient ą neužsiimti neteis ėta veikla, 
šitaip nepažeis draudimo įspėti klientą. 
26–29 straipsniai 
26 straipsnyje patvirtintas re ikalavimas apskaitos dokumentus saugoti ne mažiau kaip 
penkerius metus. 27 straipsnyje re ikalaujama, kad kredito ir finans ų įstaigos, kurioms taikoma 
ši direktyva, savo filialuose ir pavaldžiosiose bendrov ės e  u ž  E S  r i b ų kiek įmanoma taikyt ų 
šios direktyvos reikalavimus d ėl klientų tapatybės nustatymo. 28 straipsnyje nurodoma, kad 
ES kredito ir finansin ės institucijos privalo visapus iškai ir greitai reaguoti į finansin ės 
žvalgybos padalinio ar kit ų kompetenting ų įstaigų reikalavimus pateikti informacij ą apie savo 
dalykinius santykius su nurodyt ais juridiniais ar fiziniais asmenimis. Nors šiame etape 
Komisija nesi ūlo įvesti privalomo banko s ąskaitų registro visose valstyb ėse narėse, naujajame 
pasiūlyme toks tikslas keliamas, o kiekvienai valstybei narei paliekama teis ė pačiai 
apsispręsti, kaip tai pasiekti. Komisija steb ės šios nuostatos poveik į. Galiausiai 29 straipsnyje 
reikalaujama, kad valstyb ės narės rengtų atitinkamus statistinius duomenis, ypa č susijusius su 
pranešimų apie įtartinus sandorius panaudojimu ir su rezultatais, gautais iš toki ų pranešim ų. 
Tokia informacija ir 31 straip snyje nurodyti atsiliepimai gali b ūti skatinantis veiksnys tiems, 
kuriems taikoma ši direktyva; tai taip pat gali prisid ėti prie egzistuojan čių procedūrų 
tobulinimo.  
 
LT 8   LT 32 ir 33 straipsniai 
Šiuose straipsniuose reikalaujama, kad valiutos keitykloms ir trest ų bei bendrovi ų paslaugų 
teikėjams būtų taikomas licencijavimo ar registravimo reikalavimas ir kad kazino b ūtų 
licencijuojami. Valstyb ės narės privalo reikalauti, kad j ų kompetentingos įstaigos steb ėtų, 
kaip visos įstaigos ir asmenys, kuriems taikom a ši direktyva, laikosi atitinkam ų reikalavim ų.  
34–36 straipsnis 
Šiuose straipsniuose nagrin ėjamas sankcij ų klausimas. Poži ūris į nuobaudas už pinig ų 
plovimą ir terorist ų finansavim ą buvo iš dalies suderintas pri ėmus Tarybos pagrind ų 
sprendimą 2001/500/TVR d ėl pinigų plovimo ir Tarybos pagrind ų sprendim ą 2002/475/TVR 
dėl kovos su terorizmu. 34 straipsn yje reikalaujama, kad valstyb ės narės nustatyt ų atitinkamas 
nuobaudas už nacionalini ų įgyvendinimo priemoni ų, kurių imamasi įgyvendinant ši ą 
direktyvą, nesilaikym ą. 35 ir 36 straipsniai yra skirti verslo įmonių atsakomybei. 
37 ir 38 straipsniai 
Šiame 37 straipsnyje yra nurodytos sritys, kuriose pagal Sprendime 1999/468/EB numatyt ą 
komitologijos proced ūrą Komisija gali nustatyti įgyvendinimo priemones, kad b ūtų 
atsižvelgta į technikos pažang ą ir užtikrintas vienodas šios direktyvos taikymas.  
38 straipsniu įsteigiamas naujas Pinig ų plovimo prevencijos komitetas, pakei čiantis sen ąjį 
Ryšių komitetą. Komisija, padedama naujojo Komitet o, privalo imtis 37 straipsnyje minim ų 
įgyvendinimo priemoni ų.  
39–41 straipsniai 
39 straipsnyje pakartojamas reikalavimas pateikti periodines įgyvendinimo ataskaitas. 40 
straipsniu panaikinama ankstesnioji  direktyva ir pateikiama nuoroda į pridedam ą koreliacijos 
lentelę. Galiausiai 41 straipsnyje nurodomas 12 m ėnesių įgyvendinimo laikotarpis.  
 
LT 9   LT 2004/0137 (COD) 
Pasiūlymas 
EUROPOS PARLAMENTO IR  TARYBOS DIREKTYVA  
dėl finansų sistemos apsaugos nuo jos panaudojimo pinig ų plovimui, 
įskaitant terorist ų finansavim ą 
(Tekstas svarbus EEE) 
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS S ĄJUNGOS TARYBA, 
atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutart į, ypač į jos 47 straipsnio 2 dalies pirm ąjį bei 
trečiąjį sakinius ir 95 straipsn į, 
atsižvelgdami į Komisijos pasi ūlymą(1), 
atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialini ų reikalų komiteto nuomon ę(2), 
laikydamiesi Sutarties 251 st raipsnyje nustatytos tvarkos(3), 
kadangi: (1) Kova su pinig ų plovimu yra viena iš veiksmingiausi ų priemoni ų organizuotam 
nusikalstamumui stabdyti. Be baudžiamosios teis ės, geresni ų rezultatų gali būti gauta 
prevencines priemones taikant per finans ų sistemą. 
(2) Rimta grėsmė kredito įstaigų ir finansų įstaigų mokumui, vientisumui ir stabilumui bei 
visos finans ų sistemos patikimumui gali iškilti d ėl nusikalt ėlių ir jų bendrinink ų 
pastangų užmaskuoti nusikalstamu b ūdu gautų pajamų kilmę arba teisėtai gautas l ėšas 
skirti terorizmo tikslams. Šioje srityje b ūtina priemoni ų imtis Bendrijos lygiu, kad 
valstybės narės nesiimt ų finansų sistemų apsaugos priemoni ų, prieštaraujan čių 
bendrosios rinkos principams. 
(3) Jeigu Bendrijos lygiu nebus imtasi suderinimo priemoni ų, pinigų plovėjai, siekdami 
palengvinti savo nusikalstam ą veiklą, gali pasinaudoti kapitalo jud ėjimo ir finansini ų 
paslaugų teikimo laisve, kuri ą suteikia integruota finans ų sritis.  
                                                
 
(1) OL C […], […], p. […]. 
(2) OL C […], […], p. […]. 
(3) OL C […], […], p. […]. 
 
LT 10   LT (4) Reaguojant į šią problem ą 1991 m. birželio 10 d. buvo priimta Tarybos direktyva 
91/308/EEB d ėl finansų sistemos apsaugos nuo jos panaudojimo pinig ų plovimui(4). 
Joje buvo reikalaujama, kad valstyb ės narės uždraust ų pinigų plovimą ir įpareigotų 
finansų sektorių, kurį sudaro kredito įstaigos ir įvairios kitos finans ų įstaigos, nustatyti 
klientų tapatyb ę, saugoti atitinkamus apskaitos dokumentus, nustatyti vidaus 
procedūras, susijusias su personalo  mokymu ir apsauga nuo pinig ų plovimo, ir 
informuoti kompetentingas institu cijas apie bet kokius pinig ų plovimo požymius. 
(5) Pinigų plovimas paprastai yra vykdomas tarpta utiniu mastu, siekiant geriau nusl ėpti 
nusikalstam ą šių pinigų kilmę. Priemon ės, kurių imamasi tik nacionaliniu ar netgi 
Bendrijos lygiu neatsižvelgiant į tarptautin į suderinim ą bei bendradarbiavim ą, turėtų 
labai ribot ą poveikį. Todėl šioje srityje priemon ės, kurių imasi Bendrija, tur ėtų atitikti 
kitus veiksmus, kuri ų imasi kitos tarptautin ės organizacijos. Bendrijos priemon ėse ir 
toliau būtina ypač atsižvelgti į „Keturiasdešimt rekomendacij ų“, kurias pareng ė 
Finansinių veiksmų darbo grup ė kovai su pinig ų plovimu (toliau – FATF) – 
svarbiausia tarptautin ė organizacija kovos su pinig ų plovimu ir terorist ų finansavimu 
srityje. Kadangi FATF „Ket uriasdešimt rekomendacij ų“ 2003 m. buvo iš esm ės 
persvarstytos ir išpl ėstos, Bendrijos direktyva tur ėtų būti suderinta su šiuo nauju 
tarptautiniu standartu. 
(6) Bendrasis susitarimas d ėl prekybos paslaugomis (GATS) leidžia šalims imtis 
priemonių, kurios yra b ūtinos siekiant apsaugoti visuomen ės moralę, užkirsti keli ą 
sukčiavimui ir patvirtinti atitinkamas priemones rizikos ribojimo motyvais, įskaitant 
finansų sistemos stabilumo ir patikimumo užtikrinim ą.  
(7) Nors iš pradži ų pinigų plovimo s ąvoka apsiribojo tik nusikaltimais, susijusiais su 
prekyba narkotikais, past araisiais metais pinig ų plovimas yra apibr ėžiamas daug 
plačiau ir siejamas su didesniu pirmini ų nusikaltim ų kiekiu. D ėl didesnio pirmini ų 
nusikaltim ų kiekio yra lengviau informuoti apie įtartinus sandorius ir tarptautiniu 
mastu bendradarbiaut i šioje srityje. Tod ėl sunkaus nusikaltimo apibr ėžimą būtina 
suderinti su atitinkamu apibr ėžimu, pateiktu 2001 m. bir želio 26 d. Tarybos pagrind ų 
sprendime 2001/500/TVR d ėl pinigų plovimo, nusikaltimo priemoni ų ir nusikalstamu 
būdu įgytų pajamų nustatymo, paieškos, įšaldymo, areštavimo ir konfiskavimo(5). 
(8) Be to, b ūtina išplėsti nusikalstamos veiklos,  kuriai taikomas pinig ų plovimo 
apibrėžimas, spektr ą, kad būtų apimta kova su te rorizmu ir terorist ų finansavimas. Iš 
tiesų, piktnaudžiavimas finans ų sistema siekiant nusikalstamu b ūdu ar netgi teis ėtai 
gautus pinigus skirti terorizmo tikslams, kelia aišk ų pavojų finansų sistemos 
patikimumui, tinkamam funkcionavimui,  reputacijai ir stabilumui. Tod ėl būtina iš 
dalies pataisyti pinig ų plovimo apibr ėžimą, kad jis apimt ų ne tik manipuliacijas 
nusikalstamu b ūdu gautais pinigais, bet ir teis ėtai gautų pinigų ar turto kaupim ą 
terorizmo tikslais. Be to, terorizmas turi b ūti įtrauktas į sunkių nusikaltim ų sąrašą. 
(a) Bendras reikalavimas taikyti veiksmi ngas, proporcingas ir griežtas sankcijas 
kartu su 1 straipsnyje numat ytu reikalavimu atitinkam ą veiklą laikyti 
nusikaltimu reiškia, kad baudžiamosios sankcijos turi b ūti taikomos fiziniams 
                                                 
(4) OL L 166, 1991 6 28, p. 77. Direktyva, su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos 
direktyva 2001/97/EB (OL L 344, 2001 12 28, p. 76). 
(5) OL L 182, 2001 7 5, p. 1. 
 
LT 11   LT asmenims, kurie pažeidžia reikalavimus, susijusius su klient ų tapatybės 
nustatymu, apskaitos dokument ų saugojimu ir atsiskaitymu apie įtariamus 
pinigų plovimo sandorius, kadangi tokie asmenys turi b ūti vertinami kaip 
pinigų plovimo veiklos dalyviai. 
(9) Nors direktyvoje 91/308/EEB įvedamas reikalavimas nustatyti kliento tapatyb ę, tačiau 
joje pateikiama gana mažai informacijos apie atitinkamas proced ūras. Atsižvelgiant į 
šio aspekto svarb ą pinigų plovimo prevencijai, pagal na ujus tarptautinius standartus 
derėtų įdiegti konkretesnes ir išsamesnes nuostatas,  susijusias su klie nto ir kokio nors 
tikrojo savininko tapatyb ės nustatymu ir patikrinimu. Tuo tikslu b ūtinas tikslus 
„tikrojo savininko“ apibr ėžimas. 
(10) Vien draudimo plauti pinigus nepakanka, b ūtina numatyti baudžiamosios teis ės 
sankcijas siekiant užkirsti keli ą pinigų plovimui, įskaitant terorist ų finansavim ą. Todėl 
pinigų plovimas pagal Bendrijos teis ę turi būti apibrėžtas kaip kriminalinis 
nusikaltimas. 
(11) Kadangi finans ų sektoriaus kontrol ės sugriežtinimas paskatino pinig ų plovėjus ieškoti 
alternatyvi ų būdų nuslėpti nusikalstamu b ūdu gautų lėšų kilmę, įsipareigojimai kovoti 
su pinigų plovimu turi b ūti pradėti taikyti gyvyb ės draudimo tarpininkams ir trest ų bei 
bendrovių paslaugų teikėjams. 
(12) Iš dalies pakeistoje Direkt yvoje 91/308/EEB Bendrijos pinig ų plovimo prevencijos 
režimas imtas taikyti ir notar ams bei nepriklausomiems teis ininkams; tokia nuostata be 
pakeitimų turėtų išlikti ir naujojoje direktyvoje; šiems teis ininkams, kaip juos 
apibūdina valstyb ės narės, šios direktyvos nuostatos ta ikytinos, kai jie dalyvauja 
finansų ar verslo sandoriuose ( įskaitant konsultacijas mokes čių klausimais), jeigu 
egzistuoja didesnis pavojus, kad ši ų teisinink ų paslaugomis bus piktnaudžiaujama 
siekiant plauti l ėšas, gautas iš nusikalstamos veiklos. 
(13) Kai pagal įstatymus reglamentuojam ų ir kontroliuojam ų profesijų, susijusių su teisini ų 
konsultacij ų teikimu, nepriklausomiems atstovams, pvz., advokatams, tenka nustatyti 
kliento teisin ę padėtį arba atstovauti klientui teismo procese, pagal ši ą direktyv ą 
nederėtų reikalauti, kad vykdydami toki ą veiklą jie informuot ų apie įtariamą pinigų 
plovimą. Būtina numatyti išimtis bet kokiam re ikalavimui pateikti informacij ą, gautą 
prieš teismo proces ą, jo metu ar po jo arba nustatant kliento teisin ę padėtį. Todėl 
teisinėms konsultacijoms ir toliau turi b ūti taikomas profesin ės paslapties 
reikalavimas, nebent advokatas pats dalyvauja pinig ų plovimo veikloje, teisin ės 
konsultacijos yra teikiamos pinig ų plovimo tikslais arba advokatas žino, kad jo 
klientas nori gauti teisin ę konsultacij ą pinigų plovimo tikslais. 
(14) Tiesiogiai palygintinos pasl augos, kurias teikia kokie nor s šioje direktyvoje numatyti 
profesionalai, turi b ūti vertinamos vienodai. Siekia nt užtikrinti Europos Žmogaus 
teisių ir pagrindini ų laisvių apsaugos konvencijoje ir Europos S ąjungos sutartyje 
išdėstytas teises, šioj e direktyvoje numatytas reikalavimas informuoti neturi b ūti 
taikomas informacijai, kuri ą gauna auditoriai, sutartin iai apskaitininkai ir mokes čių 
konsultantai, kurie kai kurios e šalyse gali ginti klient ą ar jam atstovauti teismo procese 
arba nustatyti kliento teisin ę padėtį. 
(15) Būtina pripažinti, kad pinig ų plovimo ir terorist ų finansavimo rizika ne visada 
vienoda. Atsižvelgiant į rizikos lygio vertinimo poži ūrį, Bendrijos teis ėje turi būti 
 
LT 12   LT nustatytas principas, kad tam tikrais atvejais gali b ūti taikomas supaprastintas 
kruopštus kliento tikrinimas.  
(16) Atitinkamai Bendrijos teis ės aktuose turi b ūti pripažinta, kad tam tikrose situacijose 
pinigų plovimo ar terorist ų finansavimo rizika yra didesn ė. Nors yra reikalaujama, kad 
būtų nustatoma vis ų klientų tapatybė ir verslo pob ūdis, tam tikrais atvejais b ūtinos 
ypač griežtos klient ų tapatybės nustatymo ir tikrinimo proced ūros. 
(17) Kadangi tai ypa č taikytina dalykiniams santykiams su asmenimis, kurie eina arba ėjo 
svarbias pareigas valstyb ės tarnyboje ir ku rie yra iš šali ų su plačiai paplitusia 
korupcija; d ėl tokių santykių ypač gali kilti pavojus finans ų sektoriaus reputacijai ir 
(arba) teisinis pavojus. Didesnis d ėmesys tokiems atvejams taip pat pateisinamas 
atsižvelgiant į tarptautines pastanga s kovoti su korupcija. 
(18) Šios direktyvos įgyvendinimo priemon ės turi būti priimtos pagal 1999 m. birželio 28 
d. Tarybos sprendim ą 1999/468/EB, nustatant į Komisijos naudojimosi jai suteiktais 
įgyvendinimo įgaliojimais tvark ą(6).  
(19) Kadangi šiai direktyvai įgyvendinti b ūtinos priemon ės yra bendro pob ūdžio, kaip 
numatyta pirmiau min ėto Tarybos sprendimo 2 straipsnyje, jos turi b ūti patvirtintos 
taikant min ėto Sprendimo 5 straipsnyje numatyt ą reguliavimo proced ūrą. Tuo tikslu 
būtina įsteigti nauj ą Pinigų plovimo prevencijos komitet ą, kuris pakeist ų Pinigų 
plovimo kontakt ų komitetą, įsteigtą pagal Direktyv ą 91/308/EEB.  
(20) Siekiant išvengti pakartotini ų klientų tapatybės nustatymo proced ūrų, dėl kurių 
tarptautiniam verslui gali kilti v ėlavimo ir neveiksmingumo problem ų, leistina 
pristatyti klientus, kuri ų tapatybė buvo nustatyta kitur, kartu laikantis tinkam ų saugos 
priemonių. 
(21) Pranešimai apie įtartinus sandorius turi b ūti pateikiami institucijoms, atsakingoms už 
kovą su pinig ų plovimu. Tokios institucijos dabar paprastai vadinamos finansin ės 
žvalgybos padaliniais. Šis terminas turi b ūti vartojamas ir ši oje direktyvoje. Visos 
valstybės narės privalo tur ėti finansin ės žvalgybos padalin į. Taip pat b ūtina aiškiai 
nurodyti, kad bus pranešta apie kiekvien ą mėginimą plauti pinigus.  
(22) Pasitaikė atvejų, kad darbuotojams, pranešusiems apie įtariamus pinig ų plovimo 
atvejus, buvo grasinama arba jie buvo pers ekiojami. Ši direktyva negali daryti 
poveikio valstybi ų narių teisminėmss proced ūroms, tačiau tai yra itin svarbus 
klausimas siekiant užtikrinti pinig ų plovimo prevencijos sistemos veiksmingum ą. 
Valstybės narės turi žinoti apie ši ą problemą ir imtis vis ų įmanomų priemoni ų, kad 
apsaugotų darbuotojus nuo tokio persekiojimo. 
(23) Pinigų plovimas ir terorist ų finansavimas yra tarptautin ės problemos, tod ėl pastangos 
kovoti su jomis turi b ūti visuotin ės. Jeigu Bendrijos kredito ir finans ų įstaigos turi 
filialų ir pavaldži ų bendrovi ų trečiosiose šalyse, kuriose šios srities teis ės aktai yra 
netobuli, tada, siekdamos išvengti labai skirting ų standartų vienoje įstaigoje ar j ų 
grupėje taikymo, jos tur ėtų taikyti Bendrijos standartus arba, jeigu tai ne įmanoma, 
pranešti kompetentingoms atitinkamos valstyb ės narės institucijoms. 
                                                 
(6) OL L 184, 1999 7 17, p. 23. 
 
LT 13   LT (24) Svarbu, kad kredito ir finans ų įstaigos gal ėtų greitai reaguoti į institucij ų prašymus 
pateikti informacij ą apie tai, ar jos palaiko da lykinius santyki us su nurodytais 
asmenimis. 
(25) Siekiant motyvuoti įstaigas ir kitus subjektus, kuriems šioje srityje taikomi Bendrijos 
teisės aktai, b ūtų naudinga jiems pateikti atsiliepimus apie j ų perduotos informacijos 
naudingum ą ir panaudojim ą. Valstyb ės narės privalo kaupti ir tobulinti atitinkamus 
statistinius duomenis, kad b ūtų įmanoma pateikti tokius atsiliepimus ir kad b ūtų 
galima įvertinti kovos su pinig ų plovimu sistem ų veiksmingum ą. 
(26) Kovos su pinig ų plovimu svarba turi paskatin ti valstybes nares nacionalin ėje teisėje 
numatyti veiksmingas, proporcingas ir griežtas sankcijas už nacionalini ų nuostatų, 
priimtų pagal ši ą direktyv ą, nesilaikym ą. Kadangi sud ėtingose pinig ų plovimo 
operacijose dažnai dalyvauj a juridiniai asmenys, tokios sankcijos taip pat tur ėtų būti 
pakoreguotos atsižvelgiant į juridinių asmenų vykdomą veiklą. 
(27) Atsižvelgiant į tai, kad Direktyv ą 91/308/EEB b ūtina iš esm ės pakeisti, aiškumo 
tikslais ji turi b ūti pakeista kita direktyva. 
(28) Kadangi valstyb ės narės pavieniui negali tinkamai pasiekti šios direktyvos keliam ų 
tikslų ir kadangi d ėl susijusių veiksmų apimties ir poveikio tokius tikslus galima daug 
geriau pasiekti Bendrijo s lygiu, tai Bendrija gali imtis priemoni ų pagal Sutarties 5 
straipsnyje nurodyt ą subsidiarumo princip ą. Pagal proporcingumo princip ą, nurodytą 
minėtame straipsnyje, ši direktyva nenumato veiksm ų, kurie n ėra būtini siekiant 
direktyvoje numatyt ų tikslų. 
(29) Šioje direktyvoje yra gerbiamos pagrindin ės teisės ir laikomasi princip ų, pripažint ų 
Europos S ąjungos pagrindini ų teisių chartijoje, 
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYV Ą: 
I skyrius 
Tikslas, taikymo sritis ir s ąvokos  
1 straipsnis 
1. Valstyb ės narės privalo užtikrinti, kad pinig ų plovimas tapt ų kriminaliniu nusikaltimu. 
2. Šioje direktyvoje toliau išvar dyti veiksmai, kurie, atlikti s ąmoningai, yra laikomi pinig ų 
plovimu: 
(a) turto perskai čiavimas arba perdavimas žinant, kad šis turtas yra įgytas iš nusikalstamos 
veiklos arba dalyvaujant nusikal stamoje veikloje, siekiant nusl ėpti arba užmaskuoti neteis ėtą 
turto kilm ę arba siekiant pad ėti kokiam nors asmeniui, kuris  dalyvauja nus ikalstamoje 
veikloje, išvengti teisini ų šių veiksmų pasekmių; 
 
LT 14   LT (b) turto tikrojo pob ūdžio, šaltinio, vietos, disponavimo, jud ėjimo, nuosavyb ės teisių arba su 
nuosavybe susijusi ų teisių slėpimas arba užmaskavimas žinant, kad šis turtas yra įgytas iš 
nusikalstamos veiklos arba dalyva ujant nusikalstamoje veikloje;  
(c) turto įsigijimas, tur ėjimas arba naudojimas, jo gavimo metu  žinant, kad šis turtas gautas iš 
nusikalstamos veiklos arba dalyva ujant nusikalstamoje veikloje;  
(d) kiekvienas teis ėtai gauto turto pateikimas ar pa ėmimas siekiant j į visą ar iš dalies 
panaudoti (arba žinant, kad jis bus  panaudotas) terorizmo tikslais; 
(e) dalyvavimas, bendrininkavimas, bandymas įvykdyti, pagalba, raginimas, parama ir 
patarimai vykdant bet kuriuos iš ankstesn ėse pastraipose minim ų veiksmų. 
Išvadą apie žinojim ą, ketinim ą arba tiksl ą – kaip vien ą iš būtinų pirmojoje pastraipoje 
nurodytos veiklos element ų – galima padaryti pagal obj ektyvias faktines aplinkybes. 
Veikla yra pripaž įstama pinig ų plovimu net tada, kai veiksmai, d ėl kurių atsirado turtas, 
skirtas pinig ų plovimui, buvo vykdomi kitos valstyb ės narės teritorijoje arba tre čiosios 
valstybės teritorijoje.  
2 straipsnis 
1. Ši direktyva yra taikoma tokioms įstaigoms ir asmenims: 
(1) kredito įstaigoms;  
(2) finans ų įstaigoms;  
(3) toliau išvardytiems juridiniams ir fi ziniams asmenims, kai jie vykdo savo profesin ę veiklą: 
(a) auditoriams, sutartiniams apskaitininkams ir konsultantams mokes čių klausimais;  
(b) notarams ir kitiems nepriklausomiems te isininkams, kurie dalyva uja kokiame nors finans ų 
ar nekilnojamojo turto sandoryje, veikdami už klient ą ar jo vardu, arba padeda klientui 
planuoti ar vykdyti sandor ius, susijusius su:  
(i) nekilnojamojo turto ar verslo subjekt ų pirkimu ar pardavimu;  
(ii) klient ų pinigų, vertybini ų popierių ar kitų aktyvų valdymu;  
(iii) banko, taupom ųjų ar vertybini ų popierių sąskaitų atidarymu ar valdymu;  
(iv) įnašų, reikaling ų bendrovi ų įsteigimui, veikimui ar valdymui, organizavimu;  
(v) trestų, bendrovi ų ar panaši ų struktūrų sukūrimu, valdymu ar tvarkymu;  
(c) trestų ar bendrovi ų paslaugų tiekėjams, nenumatytiems a ar b punktuose; 
(d) draudimo tarpininkams, kai j ų veiklos objektas – gyvyb ės draudimas ir kitos draudimo 
rūšys, susijusios su investicijomis; 
(e) nekilnojamojo turto agentams; 
 
LT 15   LT (f) kitiems asmenims, prekiaujantiems prek ėmis ar tiekiantiems  prekes, kai mok ėjimas 
atliekamas grynaisiais pinigais , mokama suma yra 15 000 eur ų ar daugiau, o sandoris 
įvykdomas kaip viena operacija ar kaip keletas operacij ų, kurios atrodo susijusios tarpusavyje; 
(g) kazino. 2. Valstyb ės narės gali nuspr ęsti netaikyti šios direktyvos toms finans ų įstaigoms, kurios 
finansine veikla užsiima retai arba labai ribotai, ir kai pinig ų plovimo pavojus yra mažas. 
3 straipsnis 
Šioje direktyvoje yra vartojamos tokios s ąvokos: 
(1) „kredito įstaiga“ – kredito įstaiga, apibr ėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 
2000/12/EB(
7) 1 straipsnio 1 dalies pirmoj oje pastraipoje; šis apibr ėžimas apima kredito 
įstaigų, kurių buveinė yra Bendrijoje ar už jos rib ų, filialus, apibr ėžtus minėtos direktyvos 1 
straipsnio 3 dalyje ir esan čius Bendrijos teritorijoje;  
(2) „finans ų įstaiga“ yra: 
(a) įmonė (ne kredito įstaiga), kuri vykdo vien ą ar daugiau operacij ų, nurodytų Direktyvos 
2000/12/EB I priedo 2–12 punktuose ir 14 punkte, įskaitant valiutos keitykl ų (bureaux de 
change ) ir pinigų persiuntimo ar pervedimo įstaigų veiklą;  
(b) draudimo įmonė, kuriai tinkamai suteiktas leidimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos 
direktyvą 2002/83/EB(8), jeigu ji vykdo šios direktyvos reglamentuojam ą veiklą;  
(c) investicij ų firma, apibr ėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/39/EB 4 
straipsnio 1 dalyje(9);  
(d) kolektyvin ė investicij ų įmonė, prekiaujanti savo pajais ar akcijomis; 
(e) finans ų įstaigų, kurių buveinė yra Bendrijos teritorijoje ar už jos rib ų, filialai, minimi a–d 
punktuose ir esantys Bend rijos teritorijoje; 
(3) „draudimo tarpininkas“ – draudimo tarpininkas, apibr ėžtas Europos Parlamento ir Tarybos 
direktyvos 2002/92/EB 2 straipsnio 3 dalyje(10);  
(4) „terorizmas“ – bet kokie nusikaltimai, apibr ėžti Tarybos pagrind ų direktyvos 
2002/475/TVR(11) 1–4 straipsniuose; 
(5) „turtas“ – bet koks nat ūrinis arba nenat ūrinis, kilnojamasis arba nekilnojamasis, materialus 
arba nematerialus turtas ir bet kokios formos, įskaitant elektronines ar skaitmenines, teis ės 
dokumentai arba priemon ės, įrodančios nuosavyb ės teisę į šį turtą arba su juo susijusias teises. 
                                                 
(7) OL L 126, 2000 5 26, p. 1. 
(8) OL L 345, 2002 12 19, p. 1. 
(9) OL L 145, 2004 4 30, p. 1. 
(10) OL L 9, 2003 1 15, p. 3. 
(11) OL L 164, 2002 6 22, p. 3. 
 
LT 16   LT (6) „nusikalstama veikla“ – bet koks nus ikalstamas dalyvavimas darant sunk ų nusikaltim ą.  
(7) „sunkus nusikaltimas“ yra:  (a) terorizmas; (b) bet kokie nusikaltimai, apibr ėžti 1988 m. Jungtini ų Tautų konvencijos d ėl kovos su 
neteisėta narkotini ų ir psichotropini ų medžiagų apyvarta 3 straipsnio 1 dalies a punkte;  
(c) nusikalstam ų organizacij ų, apibrėžtų Bendrųjų veiksmų 98/733/TVR(
12) 1 straipsnyje, 
veikla;  
(d) sukčiavimas (ne mažiau kaip sunkus), apibr ėžtas Konvencijos d ėl Europos Bendrij ų 
finansinių interesų apsaugos 1 straipsnio 1 dalyje ir 2 straipsnyje(13);  
(e) korupcija; (f) visi nusikaltimai, už kuriuos yra baudžiama laisv ės atėmimu ar su ėmimu ilgesniam nei 
vienų metų laikotarpiui, arba visi nusikal timai, už kuriuos baudžiama laisv ės atėmimu ar 
suėmimu ne trumpiau kaip šešiems m ėnesiams (valstyb ėse, kurių teisinėse sistemose 
nusikaltimams yra nustatyta minimali riba).  
(8) „ tikrasis savininkas“ yra:  (a) fizinis asmuo, kuris galiausiai tiesiogiai ar netiesiogiai valdo ar ba kontroliuoja 10 % ar 
daugiau juridinio asmens akcij ų ar balso teisi ų arba kuris kita ip daro atitinkam ą įtaką juridinio 
asmens valdymui, išskyrus bendroves, įtrauktas į oficialios akcij ų biržos sąrašus, kurioms 
pagal Bendrijos teis ės aktus arba pagal atitinkamus tarp tautinius standartus yra taikomai 
reikalavimai atskleisti informacij ą;  
(b) fizinis asmuo, kuris tiesiogiai  ar netiesiogiai yra fondo, tresto ar panaša us juridinio darinio 
10 % ar didesn ės dalies turto tikrasis gav ėjas arba kuris turi įtakos atitinkamam fondo, tresto 
ar panašaus juridinio darinio tu rto kiekiui, išskyrus bendroves, įtrauktas į oficialios akcij ų 
biržos sąrašus, kurioms pagal Bendrijos teis ės aktus arba pagal atitinkamus tarptautinius 
standartus yra taikomai reikalavimai atskleisti informacij ą;  
(c) fiziniai asmenys, kuri ų vardu yra vykdomas sandoris ar veikla; 
(9) „trest ų ir bendrovi ų paslaugų tiekėjas“ – bet koks fizinis ar  juridinis asmuo, kuris, 
užsiimdamas dalykine veikla, ku rias nors iš toliau išvardyt ų paslaugų teikia tretiesiems 
asmenims: 
(a) bendrovi ų ar kitokių juridinių asmenų steigimas;  
(b) bendrov ės direktoriaus, bendrijos  partnerio ar panaši ų pareigų, susijusi ų su kitais 
juridiniais asmenimis, ėjimas arba pasir ūpinimas, kad kitas asmuo eit ų tokias pareigas;  
(c) registruoto biuro, verslo, gyvenamojo, pašt o ar administracinio adreso suteikimas 
bendrovei, bendrijai ar bet kokiam kita m juridiniam asmeniui ar dariniui; 
                                                
 
(12) OL L 351, 1998 12 29, p. 1. 
(13) OL C 316, 1995 11 27, p. 48. 
 
LT 17   LT (d) tiesioginio tresto ar pana šaus juridinio darinio patik ėtinio pareig ų ėjimas arba 
pasirūpinimas, kad kitas asmuo eit ų tokias pareigas;  
(e) nominalaus akcininko, veikian čio už kitą asmenį, pareigų ėjimas arba pasir ūpinimas, kad 
kitas asmuo eit ų tokias pareigas; 
(10) „politiškai pažeidžiam i asmenys“ – fiziniai asmenys, kuriems yra ar buvo patik ėtos 
svarbios valstyb ės tarnybos pareigos ir kuri ų d i d e l i  a r  s u d ėtingi finansiniai ar dalykiniai 
sandoriai gali kelti didesn į pinigų plovimo pavoj ų, ir tokių asmenų artimieji arba artimi 
bendrininkai; 
(11) „dalykiniai santykiai“ – daly kiniai, profesiniai ar komercini ai santykiai, kuriuos kontakt ų 
užmezgimo metu ketinama t ęsti tam tikr ą laikotarp į; 
(12) „prieglobs čio bankas“ – kredito įstaiga, įsteigta jurisdikcijo je, kurioje tokios įstaigos 
fiziškai nėra ir kuri n ėra susijusi su reglamentuojama finans ų grupe. 
4 straipsnis 
Siekdamos užkirsti keli ą pinigų plovimui, valstyb ės narės šios direktyvos reglamentuojamoje 
srityje gali priimti arba palikti galioti griežtesnes nuostatas. 
II skyrius 
Kruopštus klient ų tikrinimas 
1 SKIRSNIS  
BENDROSIOS NUOSTATOS  
5 straipsnis 
Valstybės narės privalo uždrausti savo kredit ų ir finans ų įstaigoms tur ėti anonimines 
sąskaitas, anonimines banko atsiskaitymo knygeles arba s ąskaitas fiktyviais pavadinimais. 
6 straipsnis 
Įstaigos ir asmenys, kuriems taikoma ši  direktyva, privalo kruopštaus klient ų tikrinimo 
procedūras, pagr įstas patikimais nepriklausom ų šaltinių dokumentais, duomenimis ar 
informacija, taikyti tokiais atvejais: 
(a) užmegzdami dalykinius santykius; (b) retkar čiais sudarydami sandorius, kuri ų vertė 15 000 eur ų ar daugiau, kai sandoris 
vykdomas kaip viena operac ija ar keletas operacij ų, kurios atrodo susijusios; 
 
LT 18   LT (c) kai egzistuoja įtarimas d ėl pinigų plovimo, nepaisant jokio nukrypimo, išimties ar 
ribos; 
(d) kai esama abejoni ų dėl anksčiau gautų klientų tapatybės duomen ų teisingumo ar 
atitikimo. 
7 straipsnis 
1. Kruopštaus kliento tikrinimo proced ūrą sudaro: 
(a) kliento tapatyb ės nustatymas ir patikrinimas; 
(b) tam tikrais atvejais – tikrojo savininko tapatyb ės nustatymas ir veiksmai, reikalingi 
norint patikrinti tikrojo savininko tapatyb ę ir įsitikinti, kas iš ties ų yra tas tikrasis savininkas; 
juridinių asmenų, trestų ir panaši ų juridinių darinių atveju – veiksmai, kuri ų būtina imtis 
norint suprasti kliento nuosavyb ės valdymą ir kontrol ės struktūrą; 
(c) informacijos apie dalykini ų santykių tikslą ir numatom ą pobūdį gavimas; 
(d) dalykini ų santykių tęstinis kruopštus tikrinimas ( įskaitant nuodugn ų sandorių, kurie 
buvo sudaryti toki ų santykių metu, tyrim ą) siekiant užtikrinti, kad vykdomi sandoriai atitikt ų 
tokios įstaigos ar asmens turimas žinias apie klient ą, jo versl ą ir rizikos pob ūdį, prireikus 
įskaitant žinias apie l ėšų šaltinį; taip pat užtikrinimas, kad atitinkami dokumentai, duomenys 
ar informacija b ūtų nuolat atnaujinami.  
2. Įstaigos ir asmenys, kuriems taikoma ši  direktyva, privalo taikyti kiekvien ą 1 dalyje 
numatytą reikalavim ą; tačiau jie gali nustatyti toki ų priemoni ų mastą pagal rizikos lyg į, 
atsižvelgdami į kliento tip ą, dalykinius santykius, produkt ą ar sandor į.  
3. Direktyvos 2000/12/EB I pr iedo 4 punkte nurodytai pinig ų perdavimo paslaugai yra 
taikomos specialios kliento tapatyb ės nustatymo nuostatos, išd ėstytos Europos Parlamento ir 
Tarybos reglamente ….. d ėl mokėtojo informacijos, pateikiamos su kredito pervedimais ir 
pervedimais, kuriuos vykdo pinig ų siuntėjas. 
8 straipsnis 
1. Valstyb ės narės privalo reikalauti, kad įstaigos ir asmenys, kuriems taikoma ši direktyva, 
kruopštų tikrinimą atliktų prieš dalykini ų santykių užmezgim ą, atsitiktini ų klientų sandorio 
vykdymą arba jį vykdant. 
2. Valstyb ės narės privalo reikalauti, kad tais  atvejais, kai atitinkamos įstaigos ar asmenys 
nesugeba laikytis 7 straip snio 1 dalies a, b ir c punkt ų, jie neatidaryt ų sąskaitos, neužmegzt ų 
dalykinių santykių ar nevykdyt ų sandorio; tokiu atve ju jie taip pat privalo nutraukti 
egzistuojan čius dalykinius santykiu s ir apsvarstyti galimyb ę pagal 19 straipsn į apie klient ą 
pranešti finansin ės žvalgybos padaliniui. 
3. Valstyb ės narės privalo reikalauti, kad įstaigos ir asmenys, kuriems taikoma ši direktyva, 
kruopštaus tikrinimo proced ūras taikytų ne tik visiems naujiems klie ntams, bet ir – atitinkamu 
metu – esamiems klientams, atsižvelgiant į rizikos lyg į. 
 
LT 19   LT 9 straipsnis 
1. Valstyb ės narės privalo reikalauti, kad b ūtų nustatoma ir patikrinama vis ų kazino lankytoj ų 
tapatybė, jeigu jie perka ar iškei čia lošimo žeton ų už 1000 eur ų ar daugiau. 
2. Yra tariama, kad kazino, kuriems taikoma valstyb ės priežiūra, laikosi kruopštaus klient ų 
tikrinimo reikalavimo, jeigu kazino registr uoja savo klientus, nustato ir patikrina j ų tapatybę 
prieš jiems įeinant arba vos įėjus, kad ir kokia b ūtų suma, už kuri ą klientai įsigyja lošimo 
žetonų. 
2 SKIRSNIS  
SUPAPRASTINTAS KRUOPŠTUS KLIENT Ų TIKRINIMAS  
10 straipsnis 
1. Nukrypdamos nuo 6 ir 7 straipsni ų bei 8 straipsnio 2 dalies, valstyb ės narės gali leisti 
įstaigoms ir asmenims, kuriems taikoma ši dire ktyva, kruopštaus tikrini mo netaikyti tokiems 
klientams, su kuriais siejama maža pinig ų plovimo rizika: 
(a) valstybi ų narių kredito ir finans ų įstaigos; arba tre čiųjų valstybių kredito ir finans ų 
įstaigos, jeigu joms yra taikomi kovos su pinig ų plovimu reikalavimai, atitinkantys 
tarptautinius standartus, ir yra priži ūrima, kaip jos laikosi toki ų reikalavim ų; 
(b) į oficialius biržos s ąrašus įtrauktos bendrov ės, kurių vertybiniai popieriai yra priimami 
prekybai vienos ar keli ų valstybių narių reguliuojamose biržose, kaip apibr ėžta Direktyvoje 
2004/39/EEB, ir į oficialius biržos s ąrašus įtrauktos tre čiųjų valstybių bendrovės, kurioms yra 
taikomi informacijos atskleidimo reikalavimai, derantys su Bendrijos teis ės aktais; 
(c) bendrų sąskaitų, kurias valdo notarai ir k iti nepriklausomi teisininkai, tikrieji savininkai iš 
valstybių narių; arba tokie tikrieji savininkai iš tre čiųjų valstybių, jeigu jiems yra taikomi 
kovos su pinig ų plovimu reikalavimai, atitinkantys ta rptautinius standartus, ir yra priži ūrima, 
kaip jie laikosi toki ų reikalavim ų. 
2. Valstyb ės narės ir Komisija privalo informuoti viena kit ą tais atvejais, kai mano, kad 
trečioji valstyb ė neatitinka 1 dalies a, b ar c punktuose nustatyt ų sąlygų. 
3. Nukrypdamos nuo 6 ir 7 straipsni ų bei 8 straipsnio 2 dalies, valstyb ės narės gali leisti 
įstaigoms ir asmenims, kuriems taikom a ši direktyva, kruopštaus klient ų tikrinimo netaikyti 
tokiems produktams ir sandoriams, su kuriais siejama maža pinig ų plovimo rizika:  
(a) gyvyb ės draudimo polisai, kai metin ė įmoka yra ne didesn ė nei 1000 eur ų arba vienkartin ė 
įmoka yra ne didesn ė nei 2500 eur ų; 
(b) pensij ų program ų draudimo polisai, jeigu juose n ėra sąlygų dėl sumų grąžinimo 
apdraustajam ir jeigu polisai negali b ūti naudojami kaip užstatai; 
 
LT 20   LT (c) pensijos, senatv ės pensijos ar panašios programos, kurios numato pensijas darbuotojams, 
kai įmokos yra išskai čiuojamos iš atlyginim ų, o program ų taisyklės neleidžia kitam asmeniui 
perduoti nario dalies pagal program ą; 
(d) elektroniniai pinigai, kaip apibr ėžta Direktyvos 2000/46/EB(14) 1 straipsnyje, kai 
nustatomi maži išduodamos sumos, elektroniniame įrenginyje saugomos sumos ar leistin ų 
sandorių dydžio limitai. 
10a straipsnis 
Kai Komisija priima sprendim ą pagal 37 straipsnio 3 dalies pirm ąją pastraipą, valstybės narės 
gali uždrausti įstaigoms ir asmenims, kuriems taikoma ši direktyva, taikyti supaprastint ą 
kruopštų atitinkam ų trečiųjų valstybių kredito ir finans ų įstaigų tikrinimą. 
3 SKIRSNIS  
SUGRIEŽTINTAS KRUOPŠTUS KLIENT Ų TIKRINIMAS  
11 straipsnis 
1. Valstyb ės narės privalo reikalauti, kad situacijo se, kurios gali sudaryti didesn ę pinigų 
plovimo rizik ą, ir situacijose, nurodytose šios st raipsnio dalies antrojoje, tre čiojoje ir 
ketvirtojoje pastraipose, įstaigos ir asmenys, kuriems tai koma ši direktyva, atsižvelgdami į 
rizikos lyg į, taikytų griežtesnes kruopštaus klient ų tikrinimo priemones, be priemoni ų, 
nurodytų 6 ir 7 straipsniuose bei 8 straipsnio 2 dalyje. 
Jeigu klientas fiziškai ne dalyvauja nustatant tapatyb ę, valstybės narės privalo reikalauti, kad 
šios įstaigos ir asmenys taikyt ų vieną ar daugiau toki ų priemoni ų: 
(a) kliento tapatyb ės nustatymas panaudojant papildomus dokumentus;  
(b) papildomos priemon ės, kuriomis siekiama patikrinti ar patvirtinti pateiktus 
dokumentus arba kuriomis reikalaujama, kad įstaiga, kuriai taikoma ši  direktyva, pateikt ų 
patvirtinam ąjį dokument ą;  
(c) reikalavimas pirm ą operacijos mok ėjimą atlikti per s ąskaitą, kliento vardu atidaryt ą 
kredito įstaigoje. 
Valstybės narės privalo reikalauti, kad tarptautini ų korespondentin ės bankininkyst ės santykių 
su kitų valstybių narių ar trečiųjų valstybių kredito įstaigomis atveju toki ų valstybių narių 
kredito įstaigos:  
(a) surinkt ų pakankamai informacijos apie įstaigą respondent ę, kad būtų galima gerai suprasti 
respondento verslo pob ūdį ir iš viešai prieinamos informacijos nustatyti įstaigos reputacij ą bei 
priežiūros kokyb ę;  
                                                 
(14) OL L 275, 2000 10 27, p. 39. 
 
LT 21   LT (b) įvertintų įstaigos respondent ės pinigų plovimo prevencijos kontrol ės mechanizmus;  
(c) prieš nauj ų korespondentini ų santykių užmezgim ą gautų vadovybės leidimą;  
(d) dokumentuot ų kiekvienos įstaigos atsakomyb ę;  
(e) mokėtinų sumų atžvilgiu įsitikintų, kad kredito įstaiga respondent ė patikrino klient ų, 
turinčių tiesiogin ę prieigą prie korespondento s ąskaitų, tapatybę, atliko jų tęstinį kruopštų 
tikrinimą ir kad tokia įstaiga gali pateikti a titinkamus kruopštaus klient ų tikrinimo duomenis, 
kai to paprašo įstaiga korespondent ė.  
Valstybės narės privalo reikalauti, kad politiškai pažeidžiam ų asmenų atžvilgiu šios įstaigos ir 
asmenys:  
(a) turėtų atitinkamas rizikos valdymo sistemas, kurio mis nustatoma, ar klientas yra politiškai 
pažeidžiamas asmuo;  
(b) gautų vadovybės leidimą užmegzti dalykinius santykius  su tokiais klientais;  
(c) imtųsi reikiam ų priemoni ų, kad nustatyt ų turto šaltin į ir lėšų šaltinį; arba tuo tikslu 
reikalautų pastoviai steb ėti dalykinius santykius.  
2. Valstyb ės narės privalo uždrausti kredito įstaigoms sudaryti ir t ęsti korespondentin ės 
bankininkyst ės santykius su prieglobs čio banku arba banku resp ondentu, kuris leidžia 
prieglobsčio bankams naudotis savo s ąskaitomis. 
 
LT 22   LT 3. Valstyb ės narės privalo užtikrinti, kad įstaigos ir asmenys, kurie ms taikoma ši direktyva, 
ypač daug dėmesio skirt ų kiekvienai pinig ų plovimo gr ėsmei, galin čiai kilti d ėl produktų ar 
sandorių, kuriuose linkstama į anonimiškum ą, ir imtis reikiam ų priemoni ų siekiant užkirsti 
kelią jų panaudojimui pinig ų plovimo tikslais.  
4 SKIRSNIS  
TREČIŲJŲ ŠALIŲ VEIKLA  
12 straipsnis 
Valstybės narės gali leisti įstaigoms ir asmenims, kuriems taikoma ši direktyva, perduoti 
reikalavim ų, išdėstytų 7 straipsnio 1 dalies a, b ir c punktuose, vykdym ą trečiosioms šalims.  
Tačiau galutin ė atsakomyb ė tenka tre čiąja šalimi besiremian čiai įstaigai ar asmeniui, kuriam 
taikoma ši direktyva. 
13 straipsnis 
1. Šiame skirsnyje „tre čiosios šalys“ – tai įstaigos ir asmenys, kurie yra lygiaver čiai 2 
straipsnyje išvardytoms įstaigoms bei asmenims ir kurie tenkina tokius reikalavimus:  
(a) jiems yra taikomas privalomas  profesinis registravimas;  
(b) jie taiko kruopštaus klient ų tikrinimo priemones ir apskaitos dokument ų saugojimo 
priemones, atitinkan čias šioje direktyvoje numatytas priemo nes, o pagal V skyriaus 2 skirsn į 
yra prižiūrima, kaip jie laikosi šios direktyvos reikalavim ų; arba jie yra įsikūrę trečiojoje 
valstybėje, kuri taiko reikalavimus, atitinkan čius šioje direktyvoje nus tatytus reikalavimus. 
2. Valstyb ės narės ir Komisija privalo informuoti viena kit ą tais atvejais, kai mano, kad 
trečioji valstyb ė neatitinka 1 dalies b punkte išd ėstytų sąlygų. 
13a straipsnis 
Kai Komisija priima sprendim ą pagal 37 straipsnio 3 dalies pirm ąją pastraipą, valstybės narės 
privalo užtikrinti, kad įstaigos ir asmenys, kuriems ta ikoma ši direktyva, neleist ų trečiosioms 
šalims iš atitinkam ų trečiųjų valstybių jų vardu atlikti kruopš čių klientų tikrinimų. 
14 straipsnis 
Informacij ą, pagrįstą 7 straipsnio 1 dalies a, b ir c punktuose išd ėstytais reikalavimais, 
trečiosios šalys privalo iškart pateikti įstaigai ar asmeniui, į kurį kreiptis toks klientas yra 
siunčiamas.  
 
LT 23   LT Trečioji šalis, gavusi atitinkam ą prašymą, tapatybės nustatymo bei tikrinimo duomen ų kopijas 
ir kitus atitinkamus dokumentus, susijusius su klientu ar tikruoju savini nku, privalo nedelsiant 
perduoti įstaigai ar asmeniui, į kurį kreiptis toks klientas yra siun čiamas. 
15 straipsnis 
Kiekviena valstyb ė narė bet kuriuo atveju  privalo leisti įstaigoms ir asmenims, nurodytiems 2 
straipsnio 1 ir 2 dalyse bei 3 dalies a–d punktuose, pripažinti ir  patvirtinti kruopštaus klient ų 
tikrinimo proced ūrų, išdėstytų 7 straipsnio 1 dalies a–c punkt uose, rezultatus, kai tokias 
procedūras kitose valstyb ėse narėse pagal ši ą direktyvą atlieka įstaiga ar asmuo, nurodytas 2 
straipsnio 1 ir 2 dalyse bei 3 dalies a–d punkt uose ir atitinkantis 12, 13 ir 14 straipsniuose 
išdėstytus reikalavimus, net jeig u dokumentai ar duomenys, kur iais šie reikalavimai buvo 
pagrįsti, skiriasi nuo valstyb ės narės, į kurią kreiptis klientas yra siun čiamas, taikom ų 
reikalavim ų. 
16 straipsnis 
Šis skirsnis netaikomas santykiams su užsakom ųjų paslaug ų teikėjais ar atstovavimo 
santykiams, kai pagal atitinkamus susitarimus užsakom ųjų paslaugų teikėjas ar atstovas yra 
vertintinas kaip sinonimiškas įstaigai ar asmeniui, kuria m taikoma ši direktyva. 
III skyrius 
Atskaitomyb ės įpareigojimai  
1 SKIRSNIS  
BENDROSIOS NUOSTATOS  
17 straipsnis 
Valstybės narės privalo reikalauti, kad įstaigos ir asmenys, kuriems taikoma ši direktyva, itin 
atidžiai išnagrin ėtų tokią veiklą, kuri, jų nuomone, d ėl savo pob ūdžio ypač gali būti susijusi su 
pinigų plovimu; tai ypa č taikytina sud ėtingiems ar ne įprastiems dideliems sandoriams ir 
visiems ne įprastiems sandori ų modeliams, kurie neturi akivaizdaus ekonominio ar teis ėto 
tikslo.  
18 straipsnis  
Siekdama veiksmingai kovoti su pinig ų plovimu, kiekviena valstyb ė narė privalo įsteigti 
finansinės žvalgybos padalin į. 
 
LT 24   LT Toks finansin ės žvalgybos padalinys tur ėtų būti pagrindin ė nacionalin ė institucija, turinti 
reikiamus išteklius. Jis privalo gauti ir, kiek yr a leidžiama, reikalauti pateikti, analizuoti ir 
kompetentingoms institucijoms pateikti finansin ę informacij ą apie lėšas, kaip įtariama, gautas 
iš nusikalstamos veiklos, arba finansin ę informacij ą, kurią pateikti b ūtina pagal nacionalinius 
teisės aktus ar nacionalin į reguliavim ą. 
19 straipsnis 
1. Valstyb ės narės privalo reikalauti, kad įstaigos ir asmenys, kuriems taikoma ši direktyva, ir 
atitinkamais atvejais – j ų direktoriai ir darbuotojai visa pusiško bendradarbiavimo tikslais: 
(a) savo iniciatyva tiesiogiai ir laiku pranešt ų finansinės žvalgybos padaliniui, jeigu įstaiga ar 
asmuo, kuriam taikoma ši direktyva, žino, įtaria ar turi pakankamai pagrindo įtarti, kad pinig ų 
plovimo veiksmas yra atliktas ar m ėginta jį atlikti; 
(b) pagal atitinkam ą prašymą taikomuose teis ės aktuose nustatyta tvarka finansin ės žvalgybos 
padaliniui laiku pateikt ų visą reikiamą informacij ą. 
2. 1 straipsnyje nurodyta  informacija turi b ūti perduota valstyb ės narės, kurios teritorijoje yra 
įsikūrusi informacij ą perduodanti įstaiga ar asmuo, finansin ės žvalgybos institucijai. Paprastai 
informacij ą perduoda asmuo ar asmenys, paskir ti 30 straipsnyje numatyta tvarka. 
20 straipsnis 
1. Valstyb ės narės gali paskirti 2 straipsnio 3 dalies b punkte nurodyt ų notarų ir kitų 
nepriklausom ų teisinink ų savireguliacijos subjekt ą, kaip įstaigą, kurią būtina informuoti 
pirmiausia vietoj finansin ės žvalgybos padalinio. Tokiais atvejais valstyb ės narės nustato 
atitinkamas tokio subjekto ir finansin ės žvalgybos padalinio bendradarbiavimo formas. 
2. Valstyb ės narės neprivalo 19 straipsnio 1 dalyje nurodyt ų reikalavim ų taikyti notarams, 
nepriklausomiems teisininkams, auditoriams, sutartiniams apskaitininkams ir konsultantams 
mokesčių klausimais, susijusiais su informacija, kuri ą jie gauna iš savo kliento arba apie savo 
klientą, kai jiems tenka nustatyti savo kliento teisin ę padėtį arba kai jie gina savo klient ą ar 
jam atstovauja teismo procese ar d ėl tokio proceso, įskaitant konsultacijas d ėl proceso 
inicijavimo ar išvengimo, nepaisant to, ar  tokia informacija yra gaunama prieš tok į procesą, 
tokio proceso metu ar po jo. 
21 straipsnis   
Valstybės narės privalo reikalauti, kad iki pranešimo finansin ės žvalgybos padaliniui įstaigos 
ir asmenys, kuriems taikoma ši direktyva, nevykdyt ų sandorių, kurie, kiek jiems žinoma ar 
kaip jie įtaria, yra susij ę su pinigų plovimu.  
Vadovaudamasis nacionaliniuose teis ės aktuose numatytomis s ąlygomis, finansin ės žvalgybos 
padalinys gali nurodyti nevykdyti atitinkamos operacijos.  
Kai yra įtariama, kad toks sandoris nul ėmė pinigų plovimo veiksm ą, ir kai taip nevykdyti 
sandorio ne įmanoma arba kai d ėl to gali b ūti pakenkta pastangoms persekioti asmenis, kurie 
 
LT 25   LT turėjo tiesiogin ės naudos iš įtariamos pinig ų plovimo operacijos, atitinkamos įstaigos ir 
asmenys privalo iškart po tokio sandorio pranešti apie j į finansinės žvalgybos padaliniui. 
22 straipsnis  
1. Valstyb ės narės privalo užtikrinti, ka d jeigu kompetentingos in stitucijos, atlikdamos įstaigų 
ir asmenų, kuriems taikoma ši direktyva, tik rinimus arba bet kuriuo kitu b ūdu nustato faktus, 
kurie gali b ūti vertinami kaip pinig ų plovimo įrodymai, jos privalo tiesiogiai ir nedelsiant 
pranešti tai finansin ės žvalgybos padaliniui. 
2. Valstyb ės narės privalo užtikri nti, kad prieži ūros tarnybos, kurias įstatymai ar reglamentai 
įgalioja priži ūrėti akcijų, valiutos ir išvestini ų finansinių priemoni ų biržas, nusta čiusios faktus, 
kurie gali sudaryti pinig ų plovimo įrodymus, pranešt ų apie juos finansin ės žvalgybos 
padaliniui. 
23 straipsnis 
Kai pagal šios dire ktyvos reikalavimus įstaiga ar asmuo, kuriam tai koma ši direktyva, arba 
tokios įstaigos ar asmens darbuotojas ar direktor ius atskleidžia 19, 20 ir 21 straipsniuose 
nurodytą informacij ą, nemanoma, kad šitaip buvo pa žeistas koks nors informacijos 
atskleidimo ribojimas, nustatytas pagal sutart į arba pagal koki ą nors teisin ę, 
reglamentuojan čią ar administracin ę nuostatą, o tokiai įstaigai ar asmeniui arba j ų 
direktoriams ar darbuotojams už tai n ėra nustatyta jokios atsakomyb ės. 
24 straipsnis 
Valstybės narės privalo imtis vis ų reikiamų priemoni ų, kad įstaigų ar asmen ų, kuriems 
taikoma ši direktyva, dar buotojai, kurie informacij ą apie įtariamą pinigų plovimą pateikia 
pačioje organizacijoje arba finansin ės žvalgybos padaliniui, b ūtų apsaugoti nuo grasinim ų ar 
priešiškų veiksmų. 
2 SKIRSNIS  
DRAUDIMAS ATSKLEISTI INFORMACIJ Ą 
25 straipsnis 
Įstaigos ir asmenys, kuriems ta ikoma ši direktyva, ir j ų direktoriai bei darbuotojai neturi teis ės 
klientui ar kitiems tretiesiem s asmenims atskleisti, kad in formacija pagal 19, 20 ir 21 
straipsnius buvo perduota finansin ės žvalgybos padaliniui arba kad d ėl pinigų plovimo yra 
atliekamas ar gali b ūti atliekamas tyrimas. 
 
LT 26   LT Kai nepriklausomi teisininkai, notarai, audi toriai, apskaitininkai ir konsultantai mokes čių 
klausimais, veikiantys kaip nepr iklausomi teisininkai, siekia įtikinti klient ą neužsiimti 
neteisėta veikla, tai n ėra vertintina kaip pirmojoje pastraipoje minimas informacijos 
atskleidimas. 
IV skyrius 
Apskaitos duomen ų saugojimas ir statistiniai duomenys 
26 straipsnis 
Valstybės narės privalo reikalauti, kad įstaigos ir asmenys, kuriems taikoma ši direktyva, 
nurodytą laiką saugotų toliau išvardytus dokumentus ir informacij ą, kad ją būtų galima 
panaudoti kaip įrodymus atliekant bet kok į tyrimą dėl pinigų plovimo: 
(a) kruopštaus klient ų tikrinimo atveju – reikalaujam ų duomenų kopija ar atitinkamos 
nuorodos (ne trumpiau kaip penkerius metus po to, kai baigiasi sant ykiai su klientu); 
(b) dalykini ų santykių ir sandori ų atveju – patvirtinamieji duomenys ir dokumentai, 
kuriuos sudaro dokument ų originalai ar kopijos, priimtinos teismo procese pagal taikomus 
nacionalinius teis ės aktus (ne trumpiau kaip  penkerius metus po sandori ų įvykdymo ar 
dalykinių santykių nutraukimo); 
(c) 15 000 eur ų ar didesn ės sumos mok ėjimo grynaisiais pinigais atveju – patvirtinamieji 
duomenys ir dokumentai, susij ę su tokių lėšų gavimu (ne trumpiau ka ip penkerius metus po 
tokių grynųjų pinigų mokėjimų). 
27 straipsnis 
1. Valstyb ės narės privalo reikalauti, kad įstaigos, kurioms taikoma ši direktyva, tre čiosiose 
valstybėse esančiuose savo filialuose ir pavaldžiose bendrov ėse, kuriose turi daugum ą akcijų, 
taikytų priemones, kurios atitinka bent šioje direktyvoje numatyta s priemones, susijusias su 
kruopščiu klientų tikrinimu ir apskaitos dokument ų saugojimu.  
Jeigu trečiosios valstyb ės teisės aktai neužtikrina toki ų priemoni ų taikymo, valstyb ės narės 
privalo reikalauti, kad atitinkamos įstaigos apie tai informuot ų kompetentingas atitinkamos 
valstybės institucijas. 
2. Valstyb ės narės ir Komisija privalo informuoti viena kit ą apie tokius atvejus, kai mano, kad 
trečioji valstyb ė neatitinka 1 dalies pirmojoje pastraipoje pateikt ų reikalavim ų. 
 
LT 27   LT 28 straipsnis 
Valstybės narės privalo imtis reikiam ų veiksmų ir užtikrinti, kad j ų kredito ir finans ų įstaigos 
sugebėtų visapusiškai ir greitai reaguoti į finansinės žvalgybos padalinio ar kitos institucijos, 
numatytos nacionalin ėje teisėje, paklausimus, ar per pra ėjusius penkerius metus jos tur ėjo 
dalykinių santykių su nurodytais fiziniai s ar juridiniais asmenimis ir koks buvo toki ų 
dalykinių santykių pobūdis. 
29 straipsnis 
Valstybės narės privalo užtikrinti, ka d jos reguliariai perži ūrės savo kovos su pinig ų plovimu 
sistemų veiksmingum ą, tuo tikslu kaupdamos išsamius statis tinius duomenis, susijusius su 
tokių sistemų veiksmingumu.  
Tokiuose statistiniuose duomenyse tur ėtų būti nurodyta bent pranešim ų finansinės žvalgybos 
padaliniui apie įtartinus sandorius skai čius, toliau taikytinos priemon ės pagal tokius 
pranešimus, taip pat per metus ištirt ų atvejų skaičius, baudžiamojon atsakomyb ėn patraukt ų 
asmenų skaičius ir už pinig ų plovimą nuteistų asmenų skaičius. 
V skyrius 
Reikalavim ų vykdymo priemon ės 
1 SKIRSNIS  
VIDAUS PROCED ŪROS, MOKYMAS IR ATSILIEPIMAI  
30 straipsnis  
Siekdamos užkirsti keli ą operacijoms, susijusioms su pinig ų plovimu, valstyb ės narės privalo 
reikalauti, kad įstaigos ir asmenys, kuriems taikoma ši direktyva, nustatyt ų tinkamas politikos 
gaires ir proced ūras, susijusias su kruopš čiu klientų tikrinimu, informavimu, apskaitos 
dokument ų saugojimu, vidaus kontrole, rizikos įvertinimu, rizikos valdymu ir komunikacija. 
31 straipsnis 
1. Valstyb ės narės privalo reikalauti, kad įstaigos ir asmenys, kuriems taikoma ši direktyva, 
imtųsi reikiam ų priemoni ų, kad jų darbuotojai žinot ų apie šios direktyvos nuostatas.  
Tokios priemon ės turėtų apimti atitinkam ų darbuotoj ų dalyvavim ą specialiose t ęstinėse 
mokymo programose, kuriose jie b ūtų mokomi atpažinti operacijas,  potencialiai susijusias su 
pinigų plovimu, ir sužinot ų, kaip elgtis tokiais atvejais. 
Kai fizinis asmuo, priskiriamas vienai  iš 2 straipsnio 3 dalyje nurodyt ų kategorij ų, imasi 
profesinės veiklos kaip juridinio asmens darbuotojas, šio skirsnio reikalavimai yra taikomi 
tokiam juridiniam asmeniui, o ne min ėtam fiziniam asmeniui. 
 
LT 28   LT 2. Valstyb ės narės privalo užtikrinti, kad įstaigos ir asmenys, kurie ms taikoma ši direktyva, 
turėtų galimyb ę naudotis naujausia informacija apie pinig ų plovėjų veiklą ir požymius, 
leidžiančius nustatyti įtartinus sandorius. 
3. Valstyb ės narės privalo užtikrinti, kad atitinkamais atvejais b ūtų laiku pateikti atsiliepimai 
apie pranešim ų, susijusi ų su įtariamu pinig ų plovimu, veiksmingum ą ir toliau taikytinas 
priemones. 
2 SKIRSNIS  
PRIEŽIŪRA 
32 straipsnis 
1. Valstyb ės narės privalo užtikrinti, kad, nor ėdamos legaliai užsiimti savo veikla, valiutos 
keityklos, trest ų ir bendrovi ų paslaugų teikėjai būtų licencijuoti ar registruoti, o kazino – 
licencijuoti. 
2. Valstyb ės narės privalo reikalauti, kad kompetentingos institucijos nesuteikt ų licencijos 1 
dalyje nurodytiems subjektams ir j ų neregistruot ų, jeigu nėra įsitikinusios, kad asmenys, iš 
esmės vadovaujantys arba vadovausiantys toki ų subjektų veiklai, arba toki ų subjektų tikrieji 
savininkai yra tinkami ir pador ūs asmenys. 
33 straipsnis 
1. Valstyb ės narės privalo reikalauti, kad kompetentingos institucijos gerai priži ūrėtų, kaip 
visos įstaigos ir asmenys, kuriems taikoma ši di rektyva, laikosi šios direktyvos reikalavim ų. 
2. Valstyb ės narės privalo užtikrinti, kad kompetentingos institucijos tur ėtų pakankamus 
įgaliojimus, įskaitant galimyb ę gauti informacij ą, ir pakankamai ištekli ų savo funkcijoms 
vykdyti. 
3 SKIRSNIS  
BAUDOS  
34 straipsnis 
Baudos, taikomos už nacionalini ų nuostatų, priimtų pagal šią direktyvą, nesilaikym ą, turi būti 
veiksmingos, proporcingos ir griežtos. 
 
LT 29   LT 35 straipsnis 
1. Valstyb ės narės užtikrina, kad juridinius asmenis b ūtų galima patraukti atsakomyb ėn už 
šioje direktyvoje minim ų apskaitos dokument ų saugojimo, klient ų tapatybės nustatymo ir 
informavimo apie įtartinus sandorius reikalavim ų pažeidimus, kai tokius sandorius už tok į 
juridinį asmenį vykdo bet koks asmuo, veikiantis individual iai ar kaip tokio juridinio asmens 
padalinio narys, juridiniame asmenyje einantis vadovaujan čias pareigas pagal:  
 a) juridinio asmens atstovavimo įgaliojimus, 
 b) įgaliojimą priimti sprendimus juridinio asmens vardu,  
 c) įgaliojimą vykdyti kontrol ę juridiniame asmenyje. 
2. Be 1 dalyje jau numatyt ų atvejų, valstybės narės privalo užtikrinti, kad juridinius asmenis 
būtų galima patraukti atsakomyb ėn, kai dėl nepakankamos 1 dalyje nurodyto asmens 
priežiūros ar asmens, veikian čio tokio juridinio asmens vardu, kontrol ės buvo sudarytos 
galimybės padaryti 1 dalyje nurodytus pažeidimus. 
36 straipsnis 
Valstybės narės privalo užtikrinti, kad juridiniam as meniui, atsakingam už  šioje direktyvoje 
nurodyto apskaitos dokument ų saugojimo, klient ų tapatybės nustatymo ir informavimo apie 
įtartinus sandorius reikalavim ų pažeidimus, b ūtų taikomos veiksmingos, proporcingos ir 
griežtos sankcijos, prie kuri ų inter alia  yra priskiriama: 
 a) baudos;  b) draudimas gauti valstyb ės paramą ar subsidijas;  
 c) laikinas ar nuolatinis dra udimas užsiimti komercine veikla; 
 d) teismin ė priežiūra; 
 e) likvidavimas teismo sprendimu. 
VI skyrius 
Įgyvendinimo ir dalinio  pakeitimo priemon ės 
37 straipsnis  
1. Kad b ūtų atsižvelgta į technikos pažang ą kovos su pinig ų plovimu srityje ir užtikrintas 
vienodas šios direktyvos taikymas, Komisija pr ivalo 38 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka 
imtis toki ų įgyvendinimo priemoni ų: 
(a) išaiškinti 1 straipsnio 2 dalyje ir 3 straipsnio 2 dalies a bei d punktuose, to paties 
straipsnio 5, 8, 9, 10, 11 ir 12 dalyse pateikt ų apibrėžimų techninius aspektus; 
 
LT 30   LT (b) įdiegti išsamias taisykles , skirtas mažos pinig ų plovimo rizikos situacijoms nustatyti, 
kaip nurodyta 10 straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse; 
(c) įdiegti išsamias taisykles, skirtas didel ės pinigų plovimo rizikos situacijoms nustatyti, 
kaip nurodyta 11 straipsnyje; 
(d) įdiegti išsamias taisykles, skirtas nustatyti situacijoms, kai pagal 2 straipsnio 2 dal į 
galima šios direktyvos netaikyti tam tikriems subj ektams, finansine veikla užsiimantiems retai 
arba labai ribotai. 
2. Komisija privalo 38 straip snio 2 dalyje nurodyta tvarka  nustatyti sumas, minimas 2 
straipsnio f punkte, 6 straipsnio  b punkte, 9 straipsnio 1 daly je ir 10 straipsnio 2 dalies a 
punkte, kad b ūtų atsižvelgta į infliaciją. 
3. Komisija privalo 38 straipsnio 2 da lyje nurodyta tvarka priimti sprendim ą, nustatant į, kad 
kokia nors tre čioji valstyb ė neatitinka 10 straipsnio 1 dalies a, b ar c punktuose arba 13 
straipsnio b punkte nurodyt ų sąlygų arba kad tokios tre čiosios valstyb ės teisės aktai 
neužtikrina, jog bus taikomos priemon ės, kurių reikalaujama pagal 27 straipsnio 1 dalies 
pirmąją pastraipą. 
38 straipsnis  
1. Komisijai padeda Pinig ų plovimo prevencijos komite tas (toliau – Komitetas). 
2. Kai pateikiama nuoroda į šią straipsnio dal į, yra taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 
straipsniai, atsižvelgiant į to sprendimo 8 straipsnio nuostatas.  
Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 daly je numatytas laikotarpis bus trys m ėnesiai. 
3. Komitetas privalo priimti darbo tvarkos taisykles. 
VII skyrius 
Baigiamosios nuostatos  
39 straipsnis 
Per trejus metus nuo šios direktyvos įsigaliojimo ir ne re čiau kaip kas trejus metus po to 
Komisija privalo parengti ataskait ą apie šios direktyvos įgyvendinim ą ir pateikti j ą Europos 
Parlamentui ir Tarybai.  
40 straipsnis 
Direktyva 91/308/EEB yra panaikinama. 
Nuorodos į panaikint ą direktyv ą laikomos nuorodomis į šią direktyv ą ir aiškinamos pagal 
Priede pateikt ą koreliacijos lentel ę. 
 
LT 31   LT 41 straipsnis 
1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teis ės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip 
iki [įrašyti dat ą, ne vėlesnę kaip 12 m ėnesių po direktyvos įsigaliojimo], įgyvendina 
šią direktyvą. Paskui jos nedelsdamos pateikia Komisijai toki ų priimtų teisės aktų 
nuostatų tekstus ir t ų nuostatų bei šios direktyvo s koreliacijos lentel ę.  
Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorod ą į šią direktyvą arba 
tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Valstyb ės narės nustato, kaip tokia 
nuoroda bus daroma.  
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios di rektyvos taikymo srityje priimt ų 
nacionalin ės teisės aktų, pagrindini ų nuostatų tekstus.  
42 straipsnis 
Ši direktyva įsigalioja dvidešimt ą dieną nuo jos paskelbimo Europos S ąjungos oficialiajame 
leidinyje . 
43 straipsnis 
Ši direktyva skirta valstyb ėms narėms.  
Priimta Briuselyje, […] 
Europos Parlamento vardu Tarybos vardu 
Pirmininkas Pirmininkas 
 
LT 32   LT PRIEDAS  
KORELIACIJOS LENTEL Ė 
Ši direktyva Direktyva 91/308/EEB 
1 straipsnio 1 dalis  2 straipsnis 
1 straipsnio 2 dalies a–c ir e punktai 1 straipsnio C dalis 
1 straipsnio 2 dalies d punktas  
2 straipsnio 1 dalis 2a  straipsnio 1 dalis 
2 straipsnio 2 dalis 2a  straipsnio 2 dalis 
2 straipsnio 3 dalies a, b ir e –g punktai 2a straipsnio 3–7 dalys 
2 straipsnio 3 dalies c ir d punktai  
3 straipsnio 1 dalies 1 punkt as 1 straipsnio A dalis 
3 straipsnio 1 dalies 2 pu nkto a papunktis 1 straipsnio B dalies 1 punktas 
3 straipsnio 1 dalies 2 pu nkto b papunktis 1 straipsnio B dalies 2 punktas 
3 straipsnio 1 dalies 2 pu nkto c papunktis 1 straipsnio B dalies 3 punktas 
3 straipsnio 1 dalies 2 pu nkto d papunktis 1 straipsnio B dalies 4 punktas 
3 straipsnio 1 dalies 2 pu nkto e papunktis 1 straipsnio B dalies 2 pastraipa 
3 straipsnio 1 dalies 3 punktas – 
3 straipsnio 1 dalies 4 punktas – 
3 straipsnio 1 dalies 5 punkt as 1 straipsnio D dalis 
3 straipsnio 1 dalies 6 punktas 1 straipsnio E dalies 1 pastraipa  
3 straipsnio 1 dalies 7 punktas  1 straipsnio E dalies 1 pastraipa  
3 straipsnio 1 dalies 7 punkto a papunktis – 
3 straipsnio 1 dalies 7 punkto b pa punktis 1 straipsnio E dalies 1 įtrauka 
3 straipsnio 1 dalies 7 punkto c pa punktis 1 straipsnio E dalies 2 įtrauka  
3 straipsnio 1 dalies 7 punkto d pa punktis 1 straipsnio E dalies 3 įtrauka  
3 straipsnio 1 dalies 7 punkto e pa punktis 1 straipsnio E dalies 4 įtrauka  
 
LT 33   LT 3 straipsnio 1 dalies 7 punkto f papunktis 1 straipsnio E dalies 5 įtrauka ir 3 pastraipa 
3 straipsnio 1 dalies 8 punktas – 
3 straipsnio 1 dalies 9 punktas – 
3 straipsnio 1 dalies 10 punktas – 
3 straipsnio 1 dalies 11 punktas   
3 straipsnio 1 dalies 12 punktas – 
4 straipsnis 15 straipsnis 
5 straipsnis _ 
6 straipsnio a dalis 3 straipsnio 1 dalis  
6 straipsnio b dalis 3 straipsnio 2 dalis 
6 straipsnio c dalis 3 straipsnio 8 dalis 
6 straipsnio d dalis 3 straipsnio 7 dalis 
7 straipsnio 1 dalies a punkt as 3 straipsnio 1 dalis  
7 straipsnio 1 dalies b–d punktai – 
7 straipsnio 2 dalis – 
7 straipsnio 3 dalis – 
8 straipsnio 1 dalis 3 straipsnio 1 dalis 
8 straipsnio 2 ir 3 dalys  
9 straipsnis 3 straipsnio 5 ir 6 dalys 
10 straipsnio 1 dalies a punkt as 3 straipsnio 9 dalis 
10 straipsnio 1 dalies b ir c punktai  
10 straipsnio 2 dalies a punkt as 3 straipsnio 3 dalis 
10 straipsnio 2 dalies b punkt as 3 straipsnio 4 dalis 
10 straipsnio 2 dalies c punkt as 3 straipsnio 4 dalis 
10 straipsnio 2 dalies d punktas  
10a straipsnis  
 
LT 34   LT 11 straipsnio 1 dalies pirmoji ir antr oji pastraipa 3 straipsnio 11 dalis 
11 straipsnio 1 dalies tre čioji ir ketvirtoji 
pastraipa – 
11 straipsnio 2 ir 3 dalys – 
12 straipsnis – 
13 straipsnis – 
13a straipsnis  
14 straipsnis – 
15 straipsnis – 
16 straipsnis – 
17 straipsnis 5 straipsnis 
18 straipsnis  
19 straipsnis 6 straip snio 1 ir 2 dalys 
20 straipsnis 6 straipsnio 3 dalis 
21 straipsnis 7 straipsnis 
22 straipsnis 10 straipsnis 
23 straipsnis 9 straipsnis 
24 straipsnis – 
25 straipsnio 1 pastraipa 8 straipsnio 1 dalis 
25 straipsnio 2 pastraipa  
26 straipsnio a dalis 4 straipsnio 1 įtrauka 
26 straipsnio b dalis 4 straipsnio 2 įtrauka  
26 straipsnio c dalis – 
27 straipsnis – 
28 straipsnis – 
29 straipsnis – 
30 straipsnis 11 straip snio 1 dalies a punktas 
 
LT 35   LT 31 straipsnio 1 dalies 1 pastraipa 11 stra ipsnio 1 dalies b punkto pirmas sakinys 
31 straipsnio 1 dalies 2 pastraipa  11 straipsnio 1 dalies b punkto antras sakinys 
31 straipsnio 1 dalies 3 pastraipa  11 straipsnio 1 dalie s antroji pastraipa 
31 straipsnio 2 dalis 11 straipsnio 2 dalis 
32 straipsnis  
33 straipsnis  
34 straipsnio 1 dalis 14 straipsnis 
34 straipsnio 2 dalis  
35 straipsnis  
36 straipsnis  
37 straipsnis  
38 straipsnis  
39 straipsnis 17 straipsnis 
40 straipsnis  
41 straipsnis 16 straipsnis