P9_TA(2021)0107

Aplinkos oro kokybės direktyvų įgyvendinimas

2021 m. kovo 25 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl aplinkos oro kokybės direktyvų – Direktyvos 2004/107/EB ir Direktyvos 2008/50/EB – įgyvendinimo (2020/2091(INI))

(2021/C 494/07)

Europos Parlamentas,

— atsižvelgdamas į 2015 m. gruodžio 12 d. Paryžiuje vykusioje 21-ojoje Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos šalių konferencijoje (COP 21) priimtą susitarimą (Paryžiaus susitarimas),

— atsižvelgdamas į JT Darnaus vystymosi darbotvarkę iki 2030 m. ir į JT darnaus vystymosi tikslus (DVT),

— atsižvelgdamas į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 191 straipsnį,

— atsižvelgdamas į 2008 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/50/EB dėl aplinkos oro kokybės ir švaresnio oro Europoje (1),

— atsižvelgdamas į 2004 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/107/EB dėl arseno, kadmio, gyvsidabrio, nikelio ir policiklinių aromatinių angliavandenių aplinkos ore (2),

— atsižvelgdamas į 2016 m. gruodžio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą (ES) 2016/2284 dėl tam tikrų valstybėse narėse į atmosferą išmetamų teršalų kiekio mažinimo, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2003/35/EB ir kuria panaikinama Direktyva 2001/81/EB (INR direktyva) (3),

— atsižvelgdamas į 2011 m. gruodžio 12 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą 2011/850/ES, kuriuo nustatomos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvų 2004/107/EB ir 2008/50/EB įgyvendinimo taisyklės, susijusios su keitimusi aplinkos oro kokybės informacija ir aplinkos oro kokybės ataskaitų teikimu (4),

— atsižvelgdamas į 2019 m. gruodžio 11 d. Komisijos komunikatą „Europos žaliasis kursas“ (COM(2019)0640),

— atsižvelgdamas į 2018 m. gegužės 17 d. Komisijos komunikatą „Sauganti Europa: švarus oras visiems“ (COM(2018)0330),

— atsižvelgdamas į 2020 m. kovo 4 d. Komisijos pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo nustatoma poveikio klimatui neutralizavimo sistema ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) 2018/1999 (Europos klimato teisės aktas, COM(2020)0080),

— atsižvelgdamas į 2019 m. lapkričio 28 d. Komisijos atliktos Aplinkos oro kokybės direktyvų (2008/50/EB, 2004/107/EB) tinkamumo patikros dokumentą (SWD(2019)0427),

— atsižvelgdamas į 2020 m. birželio 26 d. Komisijos ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai dėl pažangos, padarytos įgyvendinant Direktyvą (ES) 2016/2284 dėl tam tikrų valstybėse narėse į atmosferą išmetamų teršalų kiekio mažinimo (COM(2020)0266),

— atsižvelgdamas į 2021 m. sausio 8 d. Komisijos ataskaitą Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Antroji švaraus oro apžvalga“ (COM(2021)0003),

— atsižvelgdamas į Europos Komisijos veiksmų gaires dėl įžanginio aplinkos oro kokybės direktyvų peržiūros poveikio vertinimo,

— atsižvelgdamas į ES darbuotojų saugos ir sveikatos politiką, ypač į 2017 m. sausio 10 d. Europos Komisijos komunikatą „Saugesnės ir sveikesnės darbo vietos visiems. ES darbuotojų saugos ir sveikatos teisės aktų ir politikos modernizavimas“ (COM(2017)0012) ir į 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/37/EB dėl darbuotojų apsaugos nuo rizikos, susijusios su kancerogenų arba mutagenų poveikiu darbe (5),

— atsižvelgdamas į 2020 m. spalio 14 d. Komisijos komunikatą dėl išmetamo metano kiekio mažinimo ES strategijos (COM(2020)0663),

— atsižvelgdamas į 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2010/75/ES dėl pramoninių išmetamų teršalų (taršos integruotos prevencijos ir kontrolės) (6),

— atsižvelgdamas į 2020 m. spalio 14 d. Europos Komisijos komunikatą „Cheminių medžiagų strategija tvarumui užtikrinti. Aplinkos be toksinių medžiagų kūrimas“ (COM(2020)0667) ir į 2020 m. liepos 10 d. Europos Parlamento rezoliuciją dėl cheminių medžiagų strategijos tvarumui užtikrinti (7),

— atsižvelgdamas į savo 2019 m. kovo 13 d. rezoliuciją „Sauganti Europa: švarus oras visiems“ (8),

— atsižvelgdamas į 2019 m. lapkričio 28 d. rezoliuciją dėl kritinės klimato ir aplinkos padėties (9),

— atsižvelgdamas į Regionų komiteto 2020 m. liepos 2 d. perspektyvinę nuomonę „ES švaraus oro politikos ateitis atsižvelgiant į nulinės taršos tikslą“ (10),

— atsižvelgdamas į 2018 m. rugsėjo 11 d. Europos Audito Rūmų specialiąją ataskaitą Nr. 23/2018 „Oro tarša. Mūsų sveikata vis dar nepakankamai apsaugota“,

— atsižvelgdamas į Europos aplinkos agentūros (EEA) 2020 m. lapkričio 23 d. ataskaitą Nr. 09/2020 „Air Quality in Europe – 2020 report“ („Oro kokybė Europoje. 2020 m. ataskaita“),

— atsižvelgdamas į Europos Parlamento tyrimų tarnybos 2021 m. sausio 18 d. atliktą ES politikos įgyvendinimo vertinimą „EU policy on air quality: implementation of selected EU legislation“ („ES oro kokybės politika: tam tikrų ES teisės aktų įgyvendinimas“) ir į jo I priedą „Mapping and assessing local policies on air quality. What air quality policy lessons could be learnt from the COVID-19 lockdown?“ („Vietos politikos oro kokybės srityje planavimas ir vertinimas. Ko galima pasimokyti iš COVID-19 izoliavimo priemonių?“),

— atsižvelgdamas į Ekonomikos, mokslo ir gyvenimo kokybės politikos teminio skyriaus 2021 m. sausio mėn. tyrimą „Air pollution and COVID-19“ („Oro tarša ir COVID-19“),

— atsižvelgdamas į 2019 m. kovo 18 d. Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto užsakymu Ekonomikos, mokslo ir gyvenimo kokybės politikos teminio skyriaus atliktą tyrimą „Sampling points for air quality – Representativeness and comparability of measurement in accordance with Directive 2008/50/EC on ambient air quality and cleaner air for Europe“ („Oro kokybės mėginių ėmimo punktai. Matavimo reprezentatyvumas ir palyginamumas pagal Direktyvą 2008/50/EB dėl aplinkos oro kokybės ir švaresnio oro Europoje“),

— atsižvelgdamas į Pasaulio sveikatos organizacijos (PSO) 2015 m. gegužės 26 d. rezoliuciją „Health and the environment: addressing the health impact of air pollution“ („Sveikata ir aplinka: oro taršos poveikio sveikatai problemos sprendimas“),

— atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 54 straipsnį ir į 2002 m. gruodžio 12 d. Pirmininkų sueigos sprendimo dėl leidimo rengti savo iniciatyva teikiamą pranešimą 1 straipsnio 1 dalies e punktą ir jo 3 priedą,

— atsižvelgdamas į Transporto ir turizmo komiteto nuomonę,

— atsižvelgdamas į Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto pranešimą (A9-0037/2021),

A. kadangi švarus oras yra labai svarbus žmonių sveikatai, gyvenimo kokybei ir aplinkai ir darnaus vystymosi tiksluose įvardijamas kaip pasaulinis sveikatos srities prioritetas;

B. kadangi oro tarša nepaiso sienų ir kad valstybės narės tarpusavyje, taip pat ES ir ne ES šalys keičiasi dideliu kiekiu oro teršalų, kaip pažymėta Antrojoje švaraus oro apžvalgoje; kadangi daugeliu atvejų žalingas prastos oro kokybės poveikis tapo vietine problema valstybėms narėms, kurios negali imtis jokių veiksmų dėl taršos šaltinių už jų teritorijos ribų;

C. kadangi oro tarša kelia didžiausią su aplinka susijusį pavojų sveikatai Europoje (11), kuris nevienodai veikia regionus, socialines ir ekonomines grupes bei amžiaus grupes ir dėl kurio, remiantis naujausiais EAA atliktais oro taršai priskiriamo poveikio sveikatai vertinimais, per metus pirma laiko miršta beveik 400 000 žmonių; kadangi 2018 m. kietųjų dalelių (KD2,5) koncentracija 28 ES valstybėse narėse sukėlė apytiksliai 379 000 pirmalaikių mirčių, susijusių su ilgalaikiu šių dalelių poveikiu; kadangi apskaičiuota, kad dėl NO2 ir O3 koncentracijos poveikio ES buvo užfiksuota atitinkamai 54 000 ir 19 400 pirmalaikių mirčių (12);

D. kadangi oro tarša yra susijusi su kvėpavimo ir širdies bei kraujagyslių ligomis, insultais ir vėžiu, o neseniai atliktuose tyrimuose ji taip pat siejama su neigiamu poveikiu vaisingumui, nėštumui ir naujagimiams, taip pat su demencija (13), struktūriniais vaikų smegenų pokyčiais, Alzheimerio liga, sisteminiu uždegimu ir kognityviniais sutrikimais (14) bei mirtingumu nuo diabeto (15); kadangi bendras pirmalaikių mirčių dėl oro taršos skaičius nuo 1990 m. sumažėjo daugiau kaip 50 proc. (16);

E. kadangi esama įrodymų, kad oro tarša gali turėti poveikį COVID-19 užsikrėtusių žmonių sveikatos rezultatams, visų pirma dėl to, kad ji pažeidžia kvėpavimo ir imunines sistemas ir kad pasigamina baltymai, kurie sudaro sąlygas virusui patekti į ląsteles (17);

F. kadangi, Komisijos antrosios švaraus oro apžvalgos ataskaitos duomenimis, pirmalaikių mirčių dėl oro taršos skaičius per metus gali sumažėti 55 proc. iki 2030 m., palyginti su 2005 m., jeigu valstybės narės įgyvendins visas pagal dabartinius ES teisės aktus, reglamentuojančius oro taršos šaltinius, nustatytas priemones;

G. kadangi labiausiai nuo oro taršos kenčia miestų gyventojai ir kadangi pasaulio mastu tik kas dešimtas asmuo gyvena mieste, kuris atitinka PSO parengtas oro kokybės gaires (18); kadangi šiuo metu 75 proc. ES gyventojų gyvena miestuose arba priemiesčiuose (19);

H. kadangi 98 proc. ES miesto gyventojų poveikį daro ozonas, kurio lygiai viršija nustatytuosius PSO gairėse; kadangi 77 proc. 28 ES valstybių narių gyventojų poveikį daro kietosios dalelės (KD2,5.), kurių lygiai viršija nustatytuosius PSO gairėse (20);

I. kadangi leidinyje „Lancet Planetary Health“2021 m. sausio 19 d. buvo paskelbtas tyrimas dėl oro taršos poveikio mirtingumui vertinimo beveik tūkstantyje Europos miestų (21); kadangi nustatyta, jog 10 didžiausių miestų, kuriuose mirtingumas dėl taršos NO2 ir KD2,5 yra mažiausias, daugiausia yra Šiaurės Europoje; kadangi su oro kokybe susiję uždaviniai įvairiose vietose labai skiriasi ir kadangi pagrindiniai problemų šaltiniai įvairuoja nuo šildymo sistemų iki transporto; kadangi, nepaisant ekonomikos augimo, pastebima bendra oro kokybės gerėjimo tendencija, palyginti su 1990 m.;

J. kadangi dėl oro taršos patiriamos didžiulės žmogiškosios ir ekonominės sąnaudos, t. y. trumpėja tikėtina gyvenimo trukmė, didėja medicininės išlaidos, mažėja našumas darbe, blogėja ekosistemų būklė, nyksta biologinė įvairovė ir vyksta klimato kaita; kadangi su visuomene, sveikata ir ekonomine veikla susijusios išlaidos, kurias lemia oro tarša, Europoje iš viso siekia nuo 330 iki 940 mlrd. EUR per metus, tačiau visų priemonių, kurios padeda gerinti oro kokybę, išlaidos per metus sudaro 70–80 mlrd. EUR (22); kadangi neveikimo kaina, įskaitant žalingą oro taršos poveikį piliečių sveikatai, ekonomikai ir visuomenei, gerokai viršija veikimo, susijusio su įvairiomis politinėmis priemonėmis, išlaidas; kadangi, Komisijos vertinimu, visapusiškas dabartinių ES švaraus oro teisės aktų įgyvendinimas kasmet iki 2030 m. galėtų duoti iki 42 mlrd. EUR naudos, visų pirma dėl mažesnių mirtingumo ir sergamumo rodiklių (23);

K. kadangi 1990–2018 m. laikotarpiu ES buvo užfiksuotas mažesnis išmetamųjų teršalų iš visų oro taršos šaltinių kiekis; kadangi labiausiai, t. y. 90 proc., sumažėjo sieros oksidų (SOx) kiekis, taip pat sumažėjo lakių nemetaninių organinių junginių (NMVOC) ir azoto oksidų kiekis (NOx), t. y. atitinkamai maždaug 60 proc. ir 55 proc.; kadangi išmetamas smulkių kietųjų dalelių (KD2,5) kiekis nuo 1990 m. sumažėjo beveik perpus, o išmetamas amoniako (NH3) kiekis sumažėjo maždaug ketvirtadaliu (24); kadangi nuo 2010 m. išmetamas amoniako (NH3) kiekis nesikeitė;

L. kadangi pagal naujausius turimus 2018 m. duomenis dešimčiai valstybių narių per mažiau nei dvejus metus reikėjo sumažinti išmetamą NH3 kiekį 10 proc. ar mažiau, o atitinkamai 6 ir 5 valstybėms narėms reikėjo sumažinti išmetamą KD2,5 ir NOx kiekį 30 proc. arba daugiau, siekiant laikytis 2020 m. INR direktyvoje nurodytų ribų (25);

M. kadangi dėl oro taršos prastėja aplinkos būklė ir tai daro didelį neigiamą poveikį gamtos ekosistemoms ir biologinei įvairovei, įskaitant eutrofikaciją, rūgštėjimą ir žalą augalijai dėl pažemio ozono, vandens ir dirvožemio kokybei ir jais grindžiamoms ekosisteminėms paslaugoms, taip pat klimatui, be to, oro tarša gali pakenkti sukurtai aplinkai ir kultūros paveldui; kadangi dabar didžiausią žalą ekosistemoms darantys oro teršalai yra O3, NH3 ir NOX; kadangi dėl oro taršos šiuo metu maždaug du trečdaliai ES ekosistemų ploto kenčia nuo eutrofikacijos;

N. kadangi azoto junginių, kurie į orą buvo išmesti kaip NOx ir NH3, nuosėdos gali sukelti eutrofikaciją, t. y. perteklinį maistingųjų medžiagų kiekį; kadangi tiek sieros, tiek azoto junginiai gali sukelti rūgštėjimą; kadangi eutrofikacija ir rūgštėjimas gali daryti poveikį žemės ir vandens ekosistemoms, todėl gali įvykti rūšių įvairovės pokyčiai ir atsirasti naujų invazinių rūšių; kadangi dėl rūgštėjimo taip pat gali padidėti toksinių metalų judumas vandenyje arba dirvožemyje, o tai gali sukelti jų patekimo į maisto grandinę riziką;

O. kadangi dideli O3 lygiai kenkia augalų ląstelėms, pažeisdami augalų reprodukciją ir augimą ir taip sumažindami žemės ūkio produktų derlių, miškų augimą ir biologinę įvairovę; kadangi kintančios klimato sąlygos ir didėjantis išmetamo anglies dioksido (CO2) ir kitų teršalų, pvz., reaktyviojo azoto, kiekis keičia augalų atsaką į O3; kadangi šie veiksniai turi įtakos augalų lapų sugeriamam O3 kiekiui, taip pakeisdami augalo augimo, javų derliaus ir ekosisteminių paslaugų mastą (26);

P. kadangi toksiški metalų teršalai, pvz., švinas (Pb), gyvsidabris (Hg) ir kadmis (Cd), gali daryti žalingą poveikį ne tik žmonėms, bet ir augalams bei gyvūnams, ir nors jų koncentracija atmosferoje gali būti žema, jie vis tiek prisideda prie toksiškų metalų nusėdimo ir kaupimosi dirvoje, nuosėdose ir organizmuose; kadangi toksiški metalai ir patvarieji organiniai junginiai ne tik daro toksišką poveikį aplinkai, bet ir yra linkę kauptis gyvūnuose ir augaluose (bioakumuliacija) ir koncentruotis (biomagnifikacija), ir tai reiškia, kad didesnė koncentracija organizmų audiniuose didėja ir maisto grandinėje;

Q. kadangi visų oro teršalų kiekis kelių transporto sektoriuje gerokai sumažėjo, nepaisant to, kad keleivių ir krovinių transporto srautas nuolat didėja, palyginti su 1990 m.; kadangi kelių transportas vis dar yra pagrindinis išmetamo NOx kiekio šaltinis (jis sudaro 39 proc. viso ES išmetamo NOx kiekio) ir antras pagal dydį išmetamo suodžių (26 proc.) ir švino (16 proc.) kiekio šaltinis ES; kadangi jis yra pagrindinis oro taršos šaltinis miesto teritorijose dėl transporto priemonių išmetamų teršalų (su išmetamosiomis dujomis susiję išmetamieji teršalai), taip pat dėl stabdžių ir padangų dėvėjimosi (su išmetamosiomis dujomis nesusiję teršalai); kadangi dyzelinu varomų transporto priemonių išmetami teršalai lemia maždaug 75 proc. visų oro taršos išlaidų, susijusių su kelių transportu Sąjungoje (27);

R. kadangi, kaip pabrėžė Europos aplinkos agentūra, žemės ūkis yra trečias pagal dydį pirminio KD10 išmetimo šaltinis ES; kadangi žemės ūkio sektoriuje išmetamas NH3 kiekis prisideda prie didelės kietųjų dalelių koncentracijos, kuri kiekvieną pavasarį susidaro visoje Europoje, taip pat prie trumpalaikio ir ilgalaikio neigiamo poveikio sveikatai (28); kadangi žemės ūkio sektoriuje išmetamas metano kiekis reikšmingai prisideda prie žmonių sveikatai neigiamai veikiančio pažemio ozono susidarymo;

S. primena, kad 33 EEA šalyse narėse energijos gamybos ir paskirstymo sektoriuje išmetama daugiau nei pusė sieros oksido (SOx) kiekio (29) ir penktadalis azoto oksido (NOx) kiekio (30);

T. kadangi elektrinės, kuriose naudojama akmens anglis ir rusvoji anglis (lignitas), didele dalimi prisideda prie ES išmetamo gyvsidabrio kiekio ir kadangi 62 proc. ES pramonėje išmetamo gyvsidabrio kiekio išmeta anglimi kūrenamos elektrinės (31); kadangi gyvsidabris yra pavojingas neurotoksinas, kuris daro žalą nervų sistemai net ir esant palyginti mažam poveikio lygiui;

U. kadangi 2005 m. Europą supančiose jūrose (Baltijos jūroje, Šiaurės jūroje, šiaurės rytinėje Atlanto dalyje, Viduržemio jūroje ir Juodojoje jūroje) tarptautinės laivininkystės sektoriaus išmetamas sieros dioksido (SO2) kiekis per metus apytiksliai sudarė 1,7 mln. tonos, NOx išmesta 2,8 mln. tonos, o kietųjų dalelių (KD2,5) 195 000 tonų (32); kadangi Komisijos užsakytame moksliniame tyrime padaryta išvada, kad nesiėmus tolesnių veiksmų jūroje išmetamas NOx kiekis per dešimtmetį gali susitapatinti su sausumoje išmetamu NOx kiekiu (33);

V. kadangi, nors ES lauko oro kokybės politikos sistemos struktūra yra gera, ES teisės aktai, kuriais reglamentuojama patalpų oro kokybė, yra fragmentiški; kadangi gali reikėti visapusiškesnio ES požiūrio į oro taršą, taip garantuojant, kad aplinkos oro kokybę, darbuotojų saugą ir sveikatą, chemines medžiagas ir pastatus reglamentuojantys teisės aktai būtų visiškai nuoseklūs ir vienas kitą sustiprinantys, visų pirma siekiant užtikrinti darbuotojų ir piliečių apsaugą nuo vartojimo prekėse esančių pavojingų cheminių medžiagų;

W. kadangi 13 iš 18 tebevykdomų pažeidimo procedūrų prieš 18 valstybių narių buvo pradėtos dėl to, kad KD10 išmetamųjų teršalų kiekis viršijo ES ribines vertes, 11 – dėl išmetamo NO2 kiekio ir 1 — dėl išmetamo SO2 kiekio, o dar šešios pažeidimo nagrinėjimo procedūros pradėtos dėl to, kad nebuvo įgyvendinti stebėsenos reikalavimai; kadangi KD10 ir SO2 ribinių verčių turėjo būti laikomasi nuo 2005 m.;

X. pažymi, kad 2019 m. 17 valstybių narių pranešė apie NO2 standartų viršijimą, 14 valstybių narių pranešė apie KD10, 4 valstybės narės – apie KD2,5 ir viena valstybė narė – apie SO2 standartų viršijimą;

Y. kadangi dabartinėje situacijoje valstybėms narėms reikia suteikti daugiau paramos (technologinės, logistinės ir finansinės paramos bei gairių), kad jos galėtų pagerinti dabartinių teisės aktų įgyvendinimą;

Z. kadangi neseniai vietos teismo priimtame sprendime nuspręsta, kad Briuselio regiono, kuriame įsikūrusios Europos institucijos, vyriausybė yra teisiškai įpareigota per šešis mėnesius intensyviausiuose keliuose, pavyzdžiui, de la Loi gatvėje (Rue de la Loi), įrengti oro kokybės matavimo sistemas, kurias naudojant būtų matuojama NO2, stambių kietųjų dalelių (KD10) ir smulkių kietųjų dalelių (KD2,5) koncentracija;

AA. kadangi dauguma ES gyventojų mano, kad gerai oro kokybei skatinti skirta viešoji veikla yra nepakankama, o daugiau nei 70 proc. ES gyventojų tikisi, kad ES pasiūlys papildomų priemonių (34); kadangi oro kokybės gerinimas taip pat susijęs su visuomenės mentaliteto pokyčiais, kurių negalima lengvai pasiekti teisiniais pokyčiais – to veikiau reikėtų siekti informuotumo apie švaraus oro politikos naudą kampanijomis;

Iš dalies veiksminga priemonė, kurią reikia patobulinti

1. pripažįsta, kad trys ES švaraus oro politikos ramsčiai sėkmingai skatina daugumos oro teršalų išmetimo ir koncentracijos mažėjimo tendenciją Europoje; pabrėžia, kad, nors aplinkos oro kokybės direktyvos buvo veiksmingos nustatant bendrus ES oro kokybės standartus ir palengvinant keitimąsi informacija apie oro kokybę, jomis tik iš dalies pavyko veiksmingai sumažinti oro taršą ir sumažinti jos neigiamą poveikį sveikatai, gyvenimo kokybei ir aplinkai; atkreipia dėmesį į tai, kad daug valstybių narių vis dar nesilaiko dabartinių oro kokybės standartų ir nesiėmė pakankamų veiksmų, kad pagerintų oro kokybę ir užtikrintų, kad normos būtų viršijamos kuo mažiau, net ir Komisijai pradėjus pažeidimo tyrimo procedūras ir teismui priėmus sprendimus, kuriais reikalaujama laikytis aplinkos oro kokybės direktyvų;

2. pabrėžia, kad didžiojoje Europos teritorijos dalyje padidėjo įvairių su oro tarša susijusių patologijų, pvz., astmos, neurotoksinių ligų ir endokrininę sistemą ardančių medžiagų sukeliamų ligų, skaičius, ir dėl šios priežasties galima pateisinti ne tik visapusišką Europos teisės aktų taikymą, bet ir greitas ir veiksmingas Komisijos procedūras tuo atveju, kai valstybės nesilaiko reikalavimų;

3. pripažįsta, kad oro tarša nepaiso sienų ir kad valstybės narės tarpusavyje, taip pat ES ir ne ES šalys keičiasi dideliu kiekiu oro teršalų, kaip pažymėta antrojoje švaraus oro apžvalgoje; pažymi, kad valstybės narės negali imtis jokių veiksmų dėl išmetamų teršalų šaltinių, esančių už jų teritorijos ribų; ragina Komisiją rengiant naują oro kokybės politiką atsižvelgti į sudėtingą oro taršos pobūdį (pavyzdžiui, antrinių kietųjų dalelių susidarymą, oro taršos pernešimą pasauliniu ir ES mastu), kad būtų užtikrintas integruotas visapusiškas požiūris;

4. pažymi, kad aplinkos oro direktyvos grindžiamos oro kokybės standartais, kurie šiuo metu yra 15–20 metų senumo, ir kad kai kurie iš jų yra daug žemesni nei dabartinėse PSO gairėse nustatyti standartai ir apskaičiuoti orientaciniai lygiai, pagrįsti papildoma vėžio rizika per visą gyvenimą, taip pat vertės, rekomenduojamos pagal naujausius mokslinius poveikio žmonių sveikatai ir aplinkai duomenis; palankiai vertina Europos žaliajame kurse prisiimtą įsipareigojimą persvarstyti oro kokybės standartus ir ragina Komisija suderinti KD 10 , KD 2,5 , SO 2 ir O 3 vertes su PSO gairėmis, o benzeno (C 6 H 6 ) ir benzo(a)pireno (BaP) vertes – su orientaciniais PSO lygiais, atliekant aplinkos oro kokybės direktyvų pakeitimus pagal teisėkūros procedūrą po to, kai bus gautos poveikio sveikatai, aplinkai visuomenei ir ekonomikai išsamaus vertinimo išvados; primygtinai tvirtina, kad šiuo metu peržiūrimos PSO gairės ir kad netrukus jos bus paskelbtos; atkreipia dėmesį į būtinybę atnaujinti ES oro kokybės standartus, kai tik bus paskelbtos naujos PSO gairės, ir įtraukti įpareigojimą periodiškai peržiūrėti standartus remiantis naujausiais moksliniais ir techniniais duomenimis, siekiant juos suderinti su reguliariai atnaujinamomis PSO gairėmis; ragina Komisiją taip pat atsižvelgti į Tolimų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų konvencijoje nustatytas naujausias kritines ekosistemų apkrovas, kuriomis grindžiama ekosistemų apsauga;

5. pabrėžia, kad, remiantis Europos aplinkos agentūros surinktais duomenimis, ir nepaisant sumažėjusio išmetamo KD 10 kiekio, dauguma Europos šalių, kurios buvo stebimos 2000–2015 m., miestų gyventojų kenčia nuo koncentracijų, kurios viršija metinę orientacinę vertę, kuri rekomenduojama PSO gairėse; prašo Komisijos pasiūlyti teisės aktus srityse, kuriose esama teisinių spragų, kartu atsižvelgiant į susijusią kitų taršos šaltinių, pvz., triukšmo, mažinimo naudą; prašo Komisijos išnagrinėti vidaus patalpų oro taršos pasekmes ir galimas teisines teisių gynimo priemones atsižvelgiant į visus vidaus patalpų oro taršos šaltinius;

6. rekomenduoja užtikrinti, kad persvarstyti oro kokybės standartai ir stebėsenos reikalavimai, kai tikslinga ir remiantis naujausių mokslinių įrodymų vertinimu, taip pat apimtų kitus nereglamentuojamus teršalus, kurių neigiamas poveikis sveikatai ir aplinkai ES įrodytas, pavyzdžiui, itin smulkias daleles, juodąją anglį, gyvsidabrį ir amoniaką; pabrėžia ES siekį pirmauti pertvarkos, kuria siekiama geros planetos būklės, procese ir primena, kad norėdama tapti pasauline lydere, ji turėtų rodyti pavyzdį, be kita ko, nustatydama plataus užmojo kokybės standartus visiems oro teršalams ir užtikrindama jų laikymąsi;

7. pažymi, kad dauguma pažeidimo tyrimo procedūrų, kurias iki šiol pradėjo Komisija, yra susijusios su ribinių verčių viršijimu, o tai rodo, kad ribinės vertės yra labiausiai užtikrintinos Aplinkos oro kokybės direktyvų aspektais; ragina Komisiją pasiūlyti dabartines tikslines vertes (O 3 , As, Cd, Ni ir BaP) pakeisti ribinėmis vertėmis; atkreipia dėmesį į tai, kad metiniai standartai sudaro sąlygas nepastebėti kritinių teršalų koncentracijų, ypač KD 2,5 atveju;

8. ragina Komisija sudaryti visuomenei ar mokslo bendruomenei dėl poveikio sveikatai susirūpinimą keliančių medžiagų ar junginių, pvz., mikroplastiko, stebėjimo sąrašą (toliau – stebėjimo sąrašas), kad būtų galima imtis tolesnių veiksmų, susijusių su naujomis žiniomis apie šių atsirandančių junginių ir medžiagų sąryšį su žmonių sveikata, ir nustatyti tinkamiausius stebėsenos būdus ir metodikas;

Oro taršos matavimas

9. pabrėžia būtinybę užtikrinti, kad valstybės narės oro kokybę matuotų atitinkamose vietose ir taršos šaltiniuose, siekiant išvengti atvejų, kai oro tarša įvertinama nepakankamai arba per daug griežtai, ir gauti reprezentatyvius rezultatus; ragina valstybes nares sustiprinti savo stebėjimo tinklus, gauti daugiau ir tikslesnių žinių apie jų teritorijoje esančių teršalų lygius ir įvertinti savo oro kokybės stebėjimo tinklo lygį siekiant nustatyti nuolatines ir epizodines atmosferos taršos aplinkybes ir imtis veiksmų joms pašalinti; ragina Komisiją užtikrinti, kad būtų vykdomi direktyvoje nustatyti su tuo susiję įpareigojimai ir kad mėginių ėmimo vietos konkrečioje teritorijoje būtų palyginamos ir reprezentatyvios, be kita ko, teikiant tiesioginę paramą valstybėms narėms įrengiant įvairias stacionarias stebėjimo stotis, modeliuojant ir galbūt pasirinktinai nustatant pasyvias mėginių ėmimo vietas, siekiant garantuoti reprezentatyvius rezultatus ir išvengti sisteminių trūkumų, taip pat mokant ir įdarbinant ekspertus, užtikrinant didesnį tikrinimo, kontrolės ir stebėjimo tikslumą ir sukuriant keitimosi gerąją patirtimi platformą; pabrėžia, kad reikia nuolat mokyti naujus ekspertus, įskaitant kitose srityse dirbusių žmonių, norinčių aktyviai veikti šioje srityje, perkvalifikavimą ir jaunų bedarbių mokymą; pažymi, kad tai, jog valstybės narės gali pasirinkti stebėjimo vietas, kurių duomenys perduodami EAA, taip pat gali lemti nepakankamą oro teršalų koncentracijų įvertinimą;

10. palankiai vertina tai, kad valstybės narės sukūrė daugiau kaip 4 000 stebėjimo stočių ir 16 000 mėginių ėmimo vietų vienijantį oro kokybės stebėjimo tinklą, grindžiamą bendrais aplinkos oro kokybės direktyvose apibrėžtais kriterijais; pažymi, kad nuostatos dėl vietos nustatymo apima daug kriterijų ir suteikia tam tikro lankstumo, todėl gali būti sudėtingiau atlikti patikrą, ir dažnai susidaro situacijos, kai miestų stebėsenos tinklai neteikia informacijos apie vietas, kuriose susidaro didžiausia oro teršalų koncentracija, ir taip atsiranda rizika, kad nebus pastebėti ribinių verčių viršijimo atvejai; ragina Komisiją, priimant įgyvendinimo aktą pagal Direktyvos 2008/50/EB 28 straipsnį, nedelsiant valstybėms narėms pateikti rekomendacijas, kaip kurti savo stebėsenos tinklus; ragina Komisiją, teikiant pasiūlymus dėl aplinkos oro kokybės direktyvų persvarstymo, peržiūrėti ir nustatyti naujas privalomas stebėjimo stočių ir mėginių ėmimo vietų nustatymo taisykles, pvz., galimybę Komisijai reikalauti, kad prireikus būtų įrengti papildomi stebėjimo punktai, siekiant užtikrinti geresnį oro taršos matavimą, arba nustatyti mažiausią matavimo stočių skaičių kiekvienam taršos šaltinio tipui (transportas, pramonė, žemės ūkis ar gyvenamasis būstas);

11. mano, kad veiksmingesnis oro kokybės stebėjimo tinklas taip pat turi galėti įvertinti pagrindinių taršos šaltinių poveikį oro kokybės standartams netoliese esančiuose kaimuose ir saugomose ekosistemose ir suteikti daugiau informacijos apie vertinamų teršalų išmetimo nuotolį;

12. ragina Komisiją pateikti priemones, kuriomis būtų skatinamos valstybių narių investicijos į stebėsenos tinklų gerinimą, įskaitant stebėsenos stočių statybą, specialistų ir analitikų mokymą ir įdarbinimą, ir remiamas griežtesnių priežiūros, kontrolės ir stebėsenos procedūrų nustatymas;

13. siūlo nustatyti fiksuotų stebėsenos vietų ir modeliavimo derinį, kurį gali papildyti pasyvus mėginių ėmimas, nes fiksuotose stebėsenos vietose sudėtinga užfiksuoti didelę oro teršalų įvairovę; pabrėžia, kad oro kokybės modeliavimas gali papildyti mėginių ėmimą; todėl atkreipia dėmesį į tai, kad aplinkos oro kokybės direktyvose oro kokybės modeliavimas (su tinkama erdvine skyra) turėtų būti aiškiau įtrauktas į oro kokybės vertinimo procesą; pabrėžia tikralaikių oro kokybės duomenų svarbą; atkreipia dėmesį į tai, kad Komisija visada turėtų išnagrinėti naujausias technines matavimo sistemas, normas ir standartus;

14. pabrėžia, kad nors aplinkos oro kokybės direktyvose yra kai kurių nuostatų, susijusių su tuo, kaip mažinti išmetamą teršalų kiekį vietovėse, kuriose žmonės labiausiai kenčia nuo oro taršos arba kuriose teršalų koncentracija yra didžiausia, reikalingos papildomos Komisijos rekomendacijos dėl mėginių ėmimo vietų išdėstymo makroskalėje, siekiant sustiprinti šių konkrečių nuostatų įgyvendinimą; pažymi, kad mažiau pasiturinčios socialinės ir ekonominės grupės patiria didesnį oro taršos poveikį, nes jos dažniau gyvena arti didelės taršos šaltinių, ir tas poveikis pasireiškia tiek lauke, pvz., dėl eismo ir pramonės zonose, tiek namuose, pvz., dėl žemos kokybės kietojo kuro deginimo būstui šildyti; atsižvelgdamas į tai, pabrėžia, kad ES teisėje reikia tinkamai ir geriau apimti oro taršos poveikį žmonėms, ir primygtinai ragina Komisiją rengiant oro kokybės indeksus įtraukti naujus rodiklius, pvz., gyventojų tankį aplink stebėjimo stotis ir mėginių ėmimo vietas, kad būtų galima nustatyti bendro poveikio gyventojams kriterijus ir nuostatas dėl stebėsenos vietų reprezentatyvumo, taip pat šiuo atžvilgiu dalytis esama geriausia patirtimi, pvz., nustatant oro kokybės gerinimo prioritetus; tačiau pažymi, kad šie nauji kriterijai turėtų papildyti ribines vertes, o ne jas pakeisti, nes ribinės vertės, kaip paaiškėjo, iki šiol yra geriausiai įgyvendinami standartai ir kad tie patys oro kokybės standartai turi būti taikomi visoje Europoje;

COVID-19 krizės metu įgyta patirtis

15. pažymi, kad COVID-19 pandemija yra neatsiejamų žmonių sveikatos ir ekosistemų būklės sąsajų pavyzdys; pabrėžia, kad rengiant naujas politikos priemones reikia atsižvelgti į COVID-19 pandemijos metu įgytą patirtį, susijusią su oro tarša;

16. pažymi, kad karantino priemonės, skirtos pandemijos plitimui kontroliuoti, lėmė radikalų laikiną su eismu ir pramone susijusios veiklos sumažėjimą, o tai prisidėjo prie beprecedenčio išmetamo teršalų kiekio ir oro taršos sumažėjimo visame žemyne, įskaitant teršalų koncentracijas, kurios buvo gerokai mažesnės, palyginti su PSO gairėse nustatytomis teisinėmis ribomis, taigi, aiškiai matyti, koks yra žmogaus veiklos poveikis aplinkai; siūlo išanalizuoti visas priemones, siekiant suprasti jų poveikį; apgailestaudamas pažymi, kad dėl nuolatinio ilgalaikio oro taršos poveikio gali padidėti neigiamas tokių kvėpavimo takų ligų kaip COVID-19 poveikis; nerimauja dėl rizikos, kad tarša gali vėl pasiekti ankstesnį lygį arba, dar blogiau, pasiekti dar didesnį lygį, ir perspėja dėl vietos lygmens priemonių, kuriomis siekiama mažinti oro taršą, įgyvendinimo atidėjimo arba nutraukimo; atkreipia dėmesį į tai, kad gerokai sumažinus oro taršą ilguoju laikotarpiu, tai būtų labai naudinga žmonių sveikatai, taip pat žemės ūkiui ir natūralioms ekosistemoms; todėl pabrėžia, kad kova su oro tarša turi būti vienas ES ekonomikos gaivinimo plano pagrindinių tikslų ir kad privalomi ES oro kokybės reikalavimai ir jų veiksmingas vykdymas yra labai svarbūs siekiant užtikrinti piliečių sveikatą ir didinti jų atsparumą būsimoms grėsmėms sveikatai; primygtinai ragina valstybes nares didinti savo švaraus oro politikos užmojus, be kita ko, tikslingai panaudojant ES ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės lėšas;

17. pažymi, kad COVID-19 krizė parodė, jog variklinio eismo sumažėjimas ir judėjimo būdų pokyčiai yra veiksminga priemonė oro taršai miestuose sumažinti; todėl mano, kad reikėtų skatinti gerąją patirtį, pvz., apsipirkimą netoliese esančiose parduotuvėse, savanorišką nuotolinį darbą, elektroninį administravimą arba lanksčias darbo valandas;

Sėkmingos vietos oro kokybės politikos skatinimas

18. atkreipia dėmesį į tai, kad aiškiai mažėjančios oro taršos tendenciją galima iš esmės pastebėti tais atvejais, kai politika įgyvendinama kartu su kitų sričių politika, todėl jų sėkmei labai svarbu visoje ES užtikrinti nuoseklų požiūrį į vietos politikos struktūrą ir įgyvendinimą; pabrėžia, kad siekiant politikos nuoseklumo taip pat reikalingas įvairių valdžios institucijų bendradarbiavimas, ir ragina Komisiją ir valstybes nares šiuo klausimu glaudžiai bendradarbiauti su nacionalinėmis, regioninėmis ir vietos valdžios institucijomis; ragina valstybes nares parengti nuoseklias ir ilgalaikes švaresnio oro strategijas; ragina Komisiją aplinkos oro kokybės direktyvose numatyti naujas teisines nuostatas, siekiant užkirsti kelią tam, kad vietos politika ir priemonės, kurios, kaip paaiškėjo, padėjo veiksmingai gerinti oro kokybę, būtų panaikintos neatlikus išsamios analizės ar vertinimo;

19. palankiai vertina Komisijos 2019 m. paskelbtą aplinkos oro kokybės direktyvų tinkamumo patikrą; ragina Komisiją išnagrinėti greito ir veiksmingesnio bendradarbiavimo su nacionalinėmis, regioninėmis ir vietos valdžios institucijomis priemones, siekiant skatinti laikytis oro kokybės teisės aktų, be kita ko, pasitelkiant ES finansavimą; ragina Komisiją teikti techninę pagalbą ir ekspertines žinias nacionalinėms, regioninėms ir vietos valdžios institucijoms, patiriančioms sunkumų užtikrinant ir įgyvendinant oro kokybės teisės aktus;

20. ragina valstybes nares ir vietos bei regionų valdžios institucijas parengti ir įgyvendinti strateginius ir įrodymais pagrįstus tvaraus judumo mieste planus, kuriais būtų siekiama koordinuotai planuoti įvairiems sektoriams ir transporto rūšims skirtas politikos kryptis, paskatas ir subsidijas, bei investicijas į tvarų ir prieinamą viešąjį transportą, priemones, skirtas esamam transporto priemonių parkui atnaujinti, investicijas į technologijas, susijusias su netaršiomis transporto rūšimis ir judumu kaip paslauga, taip pat į aktyvaus, bendro ir netaršaus judumo infrastruktūrą, mažos taršos zonas, transporto priemonių apmokestinimo sistemas ir su paklausa susijusias priemones, skirtas visuomenės informuotumui didinti ir komunikacijos veiklai, susijusiai su ES vaidmeniu kovojant su oro tarša, stiprinti;

21. pabrėžia poreikį užtikrinti, kad miestai būtų sveikesni, ir gerokai sumažinti oro taršos lygį; ragina vietos valdžios institucijas parengti tvarių miestų planus, įskaitant tokias priemones, kaip žaliųjų zonų, pėsčiųjų zonų ir zonų be automobilių miestų centruose kūrimas, taip pat ėjimo pėsčiomis ir važiavimo dviračiu skatinimas, prieinamo viešojo transporto, dalijimosi transporto priemonėmis ir tvarių judumo sprendimų naudojimas, kartu užtikrinant sambūvį su motoriniu transportu; atkreipia dėmesį į tai, kad platūs, gerai prižiūrimi ir be kliūčių šaligatviai ir dviračių takai, kurie yra geriau sujungti su pagrindinėmis miestų gatvėmis ir integruoti į esamus kelių tinklus kartu užtikrinant jų saugų atskyrimą nuo eismo juostų, gali paskatinti aktyvias keliones, pvz., važiavimą dviračiu ir vaikščiojimą; atitinkamai ragina nacionalines, regionines ir vietos valdžios institucijas priimti plataus užmojo politiką ir priemones; mano, kad „15 minučių miestai“, kuriuose namai, darbo vieta, viešosios paslaugos ir parduotuvės pasiekiamos per 15 minučių einant pėsčiomis arba važiuojant viešuoju transportu, turėtų sudaryti ilgalaikio miestų planavimo pagrindą; ragina Komisiją kasmet skirti apdovanojimą miestams ar regionams, kurie ėmėsi geriausių priemonių, turinčių matomą poveikį ir davusių konkrečių rezultatų mažinant oro taršą, siekiant paskatinti vietos ir nacionalines valdžios institucijas būti aktyvesnes ir efektyvesnes, ir skatinti šias priemones Europos lygmeniu;

22. atkreipia dėmesį į tai, kad naujausioje Komisijos tvaraus ir pažangaus judumo strategijoje raginama didinti kolektyvinio transporto, ėjimo pėsčiomis ir važiavimo dviračiu, o taip pat automatizuoto, susietojo ir daugiarūšio judumo dalį, kad būtų gerokai sumažinta transporto tarša ir spūstys, ypač miestuose, ir pagerinta piliečių sveikata bei gerovė;

23. ragina tinkamai investuoti į plataus masto dviračių infrastruktūrą, ypač miestų teritorijose, siekiant užtikrinti visų pažeidžiamų kelių eismo dalyvių saugumą ir padidinti dviračio, kaip veiksmingo ir sveiko važinėjimo į darbą būdo, patrauklumą; pabrėžia, kad svarbu užtikrinti sklandų geležinkelių ir dviračių transporto rūšių derinimą, kad būtų užtikrintas tvarus važinėjimas į darbą kaimo ir miesto vietovėse; ragina šiuo tikslu plėsti tinklą „EuroVelo“;

24. primena, kad viešojo transporto paslaugų teikimas dažnai yra pernelyg nepatrauklus, nereguliarus ir per brangus, ypač kaimo vietovėse;

ES oro kokybės politikos poveikis

25. palankiai vertina tai, kad Komisija paskelbė priimsianti nulinės taršos veiksmų planą; primena glaudų gamtos išsaugojimo ir oro kokybės ryšį ir pabrėžia, kad oro tarša yra problema, kuriai spręsti reikia holistinio požiūrio, nes dėl eutrofikacijos ir rūgštėjimo ji daro neigiamą poveikį dirvožemio ir vandens augalijai ir gyvūnijai; įspėja, kad bet kokios naujos priemonės bus bevertės, jei oro kokybės klausimui nebus tinkamai teikiama pirmenybė ir jis nebus integruotas į visas ES politikos priemones, remiantis naujausiais moksliniais įrodymais ir ES teisės aktais dėl taršos šaltinių, pvz., klimato, energetikos, transporto, pramonės, žemės ūkio ir atliekų tvarkymo, kartu užtikrinant, kad nebūtų jokių prieštaravimų ir geresnę visų politikos sričių sinergiją; ragina Komisiją ir valstybes nares glaudžiau bendradarbiauti visose srityse ir visais lygmenimis ir apsvarstyti visus techninius sprendimus, kaip sumažinti išmetamųjų teršalų kiekį technologiniu požiūriu neutraliu būdu, siekiant padėti vietos valdžios institucijoms pradėti plataus užmojo, tačiau nelengvą kelią siekiant nulinio išmetamųjų teršalų kiekio ir užtikrinti švaresnį orą;

26. atkreipia dėmesį į oro taršos ir klimato kaitos ryšį, kaip tai matyti iš didėjančios ozono koncentracijos, kurią sukelia didėjanti temperatūra ir vis dažniau pasitaikančios karščio bangos; mano, kad visapusiškas požiūris į kovą su oro tarša yra suderinamas su kiekvienu atveju atliekama konkrečių kiekvienos rūšies teršalų ypatumų analize, pvz., dėl ozono, bespalvių ir aštraus kvapo dujų, kurios nėra pirminis teršalas ir kurių prevencijai reikalingos ilgalaikės pirmtakų (NO x ir VOCs) mažinimo priemonės;

27. primygtinai ragina Komisiją ir valstybes įvertinti visų su išmetamaisiais teršalais susijusių teisės aktų veiksmingumą ir juos stiprinti, kartu užtikrinant veiksmingą jų įgyvendinimą; pabrėžia, kad išmetamo teršalų kiekio mažinimas šaltinio vietoje yra vienintelis veiksmingas būdas užtikrinti švarų orą; įspėja, kad dauguma valstybių narių neįvykdys 2020 m. ir 2030 m. išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo įpareigojimų pagal INR direktyvą; pabrėžia, kad reikia imtis griežtų priemonių siekiant sumažinti visų sektorių, ypač kelių ir jūrų transporto, aviacijos, pramonės įrenginių, pastatų, žemės ūkio ir energijos gamybos sektoriaus išmetamų teršalų kiekį; pabrėžia, kad ES oro kokybės ir išmetamųjų teršalų standartus reikia įtraukti į savo prekybos politiką, siekiant užkirsti kelią teršalų perkėlimui už ES ribų, nes tai dar labiau padidintų tarpvalstybinės oro taršos poveikį ES oro kokybei; rekomenduoja užtikrinti, kad iš esamų ES fondų švaraus oro tikslams būtų skiriama tinkama finansinė parama, siekiant remti valstybių narių įgyvendinamus veiksmus;

28. ragina Komisiją greitai pradėti pažeidimų nagrinėjimo procedūras, siekiant užtikrinti su išmetamo teršalų kiekio mažinimu susijusių įsipareigojimų vykdymą pagal INR direktyvą; atkreipia dėmesį į tai, kad ES priemonės, kuriomis siekiama mažinti teršalų išmetimą įvairiuose sektoriuose, turi būti aiškiai orientuotos į nulinį išmetamų teršalų kiekį ir nulinę taršą šiuose sektoriuose; ragina laikytis nuoseklaus politikos požiūrio į ŠESD ir teršalų išmetimo reguliavimą;

29. apgailestauja dėl Komisijos ataskaitoje „Antroji švaraus oro apžvalga“ INR direktyvos 5 skirsniui pasiūlyto lankstumo mechanizmo; atkreipia dėmesį į tai, kad 2018 m. 11 valstybių narių paprašė pakoreguoti jų nacionalines išmetamųjų teršalų ribines vertes; ragina Komisiją koreguoti išmetamųjų teršalų aprašus tik tais atvejais, kai tai griežtai būtina, ir atsižvelgti į tai, ar prieš pateikdamos prašymą pakoreguoti išmetamųjų teršalų aprašą valstybės narės ėmėsi veiksmų galimam nenumatytam teršalų išmetimui tam tikruose sektoriuose kompensuoti;

30. pabrėžia, kad išmetamo metano kiekis nėra reglamentuojamas pagal ES oro taršos teisės aktus ir nėra konkrečiai reglamentuojamas pagal ES klimato politiką; palankiai vertina neseniai paskelbtą „ES metano teršalų mažinimo strategiją“ ir ragina Komisiją veiksmingai spręsti klausimą, susijusį su poreikiu mažinti išmetamo metano kiekį, visų pirma iš žemės ūkio ir atliekų sektorių;

31. 3 ) kiekis, visų pirma žemės ūkio sektoriuje, toliau didėja ir kelia problemų ES valstybėms narėms stengiantis neviršyti ES oro taršos ribų; pabrėžia, kad miesto teritorijose išmetamam amoniakui tenka apie 50 proc. oro taršos poveikio sveikatai, nes amoniakas yra pagrindinis kietųjų dalelių šaltinis; ragina valstybes nares pasinaudoti savo nacionaliniais bendros žemės ūkio politikos (BŽŪP) strateginiais planais kaip galimybe kovoti su žemės ūkio sektoriaus keliama oro tarša; taip pat prašo Komisijos ir valstybių narių išnagrinėti galimybes sumažinti šių išmetamų teršalų kiekį remiantis Pramoninių išmetamųjų teršalų direktyva su nerimu pažymi, kad nors išmetamas oro teršalų kiekis mažėja visoje Europos Sąjungoje, išmetamas amoniako (NH) kiekis, visų pirma žemės ūkio sektoriuje, toliau didėja ir kelia problemų ES valstybėms narėms stengiantis neviršyti ES oro taršos ribų; pabrėžia, kad miesto teritorijose išmetamam amoniakui tenka apie 50 proc. oro taršos poveikio sveikatai, nes amoniakas yra pagrindinis kietųjų dalelių šaltinis; ragina valstybes nares pasinaudoti savo nacionaliniais bendros žemės ūkio politikos (BŽŪP) strateginiais planais kaip galimybe kovoti su žemės ūkio sektoriaus keliama oro tarša; taip pat prašo Komisijos ir valstybių narių išnagrinėti galimybes sumažinti šių išmetamų teršalų kiekį remiantis Pramoninių išmetamųjų teršalų direktyva ( 35 )

32. atkreipia dėmesį į tai, kad Europos žaliuoju kursu siekiama sumažinti ES poveikį aplinkai ir kad, atsižvelgiant į svarbų pramonės indėlį į bendrus aplinkai kenkiančius veiksnius, būtina tinkamai prisidėti siekiant šio bendrojo tikslo; reiškia susirūpinimą dėl statomų naujų pramoninių įrenginių, kurių pajėgumai yra vos mažesni, palyginti su Pramoninių išmetamųjų teršalų direktyvoje nustatytomis ribomis, sąmoningai siekiant, kad direktyva jiems nebūtų taikoma; šiuo atžvilgiu palankiai vertina paskelbtą Pramoninių išmetamųjų teršalų direktyvos peržiūrą, siekiant geriau spręsti didelių pramonės įrenginių taršos problemą, skatinti pramoninę veiklą, darančią mažiausiai neigiamą poveikį aplinkai, ir užtikrinti visapusišką derėjimą su ES aplinkos, klimato, energijos ir žiedinės ekonomikos politika; ragina Komisiją įpareigoti valstybes nares viešai skelbti informaciją apie atitiktį ir leidimus;

33. atsižvelgdamas į tai, mano, kad būtų naudinga į Pramoninių išmetamųjų teršalų direktyvą įtraukti kitus sektorius, kuo labiau sumažinti nuo direktyvos nukrypti leidžiančių nuostatų skaičių, peržiūrėti dabartinius geriausius prieinamus gamybos būdus (GPGB), patvirtinti nuoseklų į rezultatus orientuotą požiūrį į pramoninės veiklos, darančios mažiausią poveikį aplinkai, skatinimą ir integruoti nuostatas, kuriomis skatinama pažanga leidimų išdavimo etape arba geriausių prieinamų gamybos būdų informacinių dokumentų (GPGBID) rengimo procese;

34. ragina vietos valdžios institucijas kartu su oro kokybės planais įgyvendinti informacines kampanijas ir paskatų schemas, skirtas pastatų renovacijai ir senų, neefektyvių ir taršių gyvenamųjų pastatų šildymo ir vėsinimo sistemų, kurios atsakingos už didelę dalį oro taršos sveikatai pavojingomis medžiagomis, pakeitimui; mano, kad centralizuotas šilumos tiekimas, pagrįstas tvariais sprendimais, gali būti gera alternatyva išsklaidytiems ir ypač neveiksmingiems individualaus šildymo šaltiniams;

35. pažymi, kad elektros gamyba naudojant kietąjį kurą artimiausioje ateityje bus pagrindinis į orą išmetamo gyvsidabrio šaltinis Europoje; šiuo požiūriu palankiai vertina bent 10 ES valstybių narių prisiimtus įsipareigojimus laipsniškai atsisakyti anglių; ragina kitas ES valstybes nares laipsniškai atsisakyti anglių kaip energijos šaltinio ne vėliau kaip iki 2030 m.;

36. pabrėžia, kad nors su transportu susijusių išmetamų teršalų kiekis pastaraisiais dešimtmečiais labai sumažėjo, ES, ypač miestų teritorijose, išlieka nuolatiniai „karštieji taškai“, kuriuose oro taršos lygis yra per aukštas ir kuriose vis dar beveik vienas iš šešių gyventojų susiduria su oro taršos koncentracija, viršijančia ES oro kokybės standartus, taikomus tam tikriems teršalams; pabrėžia, kad pernelyg didelė transporto keliama oro tarša visų pirma kelia ypatingą pavojų miestų teritorijose ir netoli transporto mazgų gyvenančių asmenų sveikatai;

37. primena, kad kelių transportas yra pagrindinis NO x šaltinis Europoje; ragina Komisiją parengti griežtus ES automobiliams taikomus išmetamų oro teršalų standartus (būsimi Euro 7 standartai, taikomi lengviesiems automobiliams ir Euro VII standartai, taikomi krovininėms transporto priemonėms) technologiškai neutraliu būdu, nediskriminuojant dėl kuro rūšių; pažymi, kad naujos transporto priemonių bandymų procedūros turėtų būti peržiūrėtos, siekiant išplėsti matuojamų reguliuojamų teršalų taikymo sritį, padidinti jų tikslumą ir veiksmingumą bei pašalinti spragas, taip užtikrinant, kad teršalų standartai iš tiesų atitiktų realias vairavimo sąlygas;

38. pabrėžia, kad labai svarbu skatinti netaršių ir mažataršių transporto priemonių rinką ir pateikti valstybėms narėms rekomendacijas, kuriomis jos būtų skatinamos įgyvendinti įvairias paskatas netaršioms ir mažataršėms transporto priemonėms, kartu užtikrinant, kad tokios paskatos būtų orientuotos į transporto priemones, kurių realiomis važiavimo sąlygomis išmetamų teršalų kiekis yra mažiausias; pabrėžia, kad siekiant didesnio netaršių ir mažataršių transporto priemonių pripažinimo tarp vartotojų, labai svarbu užtikrinti įkrovimo infrastruktūros prieinamumą ir pasiekiamumą, be kita ko, privačiuose ir viešuose pastatuose, kaip nurodyta Pastatų energinio naudingumo direktyvoje ( 36 ) , ir užtikrinti jų konkurencingumą;

39. mano, kad siekiant pagerinti oro kokybę „karštuosiuose taškuose“ labai svarbu pereiti prie tvaresnės ir mažiau taršios transporto sistemos ir sukurti judumo infrastruktūrą, kuria būtų siekiama sumažinti spūstis keliuose, ypač miestų teritorijose, kuo veiksmingiau naudojant visas turimas priemones ir atsižvelgiant į naujausius mokslinius įrodymus bei naujausias technologines inovacijas; ragina Komisiją padėti valstybėms narėms atlikti reguliarius jų transporto infrastruktūros kokybės patikrinimus siekiant nustatyti sritis, kuriose reikia mažinti spūstis ir jas optimizuoti, ir imtis atitinkamų priemonių šiose srityse, kad oro kokybė taptų atskiru prioritetu, be kita ko, pasinaudojant turimomis ES lėšomis ir tikslingiau taikant pagrindinius finansavimo mechanizmus, pvz., Europos regioninės plėtros fondą ir Sanglaudos fondą;

40. pakartoja, kad svarbu iš esmės pereiti nuo kelių transporto prie mažiau taršių transporto rūšių, pvz., kombinuotojo transporto, vidaus vandenų kelių ir geležinkelių transporto, visų pirma pasinaudojant 2021 m. paskelbtais Europos geležinkelių metais; atsižvelgdamas į tai, pabrėžia, kad reikia skubiai gerinti ir modernizuoti geležinkelių infrastruktūrą pagal transeuropinio transporto tinklo sistemą, visapusiškai įdiegiant Europos geležinkelių eismo valdymo sistemą (ERTMS), pašalinant kliūtis ir baigiant kurti trūkstamas jungtis, ypač pagal transeuropinio transporto tinklo sistemą, ir toliau lengvinti ir skatinti įvairiarūšį ir daugiarūšį vežimą; mano, kad, kalbant apie paskutinio kilometro ir vidutinių nuotolių atstumus, šis požiūris turėtų būti derinamas su poreikiu užtikrinti, kad kelių transportas taptų veiksmingesnis ir tvaresnis;

41. 2 normos, peržiūra paspartintų netaršių ir mažataršių transporto priemonių naudojimą; pabrėžia, kad veiksmingiausias būdas sumažinti kelių transporto keliamą oro taršą yra skatinti perėjimą nuo įprastinių degalų prie švaresnių alternatyviųjų degalų, kaip aprašyta Direktyvoje 2014/94/ES ( 37 ) dėl alternatyviųjų degalų infrastruktūros diegimo; mano, kad būsima Reglamento (ES) 2019/631 ( 38 ) , kuriuo nustatomos naujų lengvųjų automobilių ir naujų lengvųjų komercinių transporto priemonių išmetamo COnormos, peržiūra paspartintų netaršių ir mažataršių transporto priemonių naudojimą;

42. ragina Komisiją ir valstybes nares užtikrinti, kad dabartiniuose teisės aktuose nustatyti išmetamųjų teršalų standartai būtų geriau įgyvendinami, ir didinti informuotumą apie galimybes suderinti naudotus automobilius su ekologiniais standartais, pvz., juos modifikuojant;

43. pabrėžia, kad mišrus prekių vežimas prisideda prie transporto išmetamų teršalų kiekio mažinimo, nes skatinama pereiti nuo krovininio kelių transporto prie mažiau taršių transporto rūšių, įskaitant visiškai netaršius upių koridorius;

44. pabrėžia, kad būtina atsižvelgti į struktūrinius suvaržymus, kurie gali turėti įtakos alternatyvių transporto rūšių diegimui atokiausiuose regionuose ir salose; ragina Komisiją ir atokiausių regionų vyriausybes parengti veiksmų planą, kuriuo būtų siekiama teikti paskatas ir specialų finansavimą transportui šiuose regionuose;

45. pažymi, kad dėl jūrų transporto sukeliamos oro taršos ES kasmet miršta daugiau kaip 50 000 žmonių, todėl ji turi būti toliau mažinama ( 39 ) ; pažymi, kad ES reikia patvirtinti tinkamas ir veiksmingas priemones, siekiant reguliuoti jūrų transportą; atkreipia dėmesį į tai, kad uostamiesčiai, susiduriantys su papildoma tarša dėl laivybos, kranų, kruizinių laivų ir įvairių transporto priemonių, turi atsižvelgti į šiuos aspektus, norėdami pagerinti savo oro kokybę; su nerimu pažymi, kad žalingas laivų poveikis oro kokybei augant sektoriui toliau didėja; ragina Komisiją skubiai įvykdyti savo įsipareigojimą reguliuoti taršiausių laivų patekimą į uostus ir įpareigoti prisišvartavusius laivus naudotis prieinama įkrovimo ir kuro papildymo infrastruktūra, pvz., nuo kranto tiekiama elektra, siekiant sumažinti išmetamą oro teršalų kiekį ir taip apsaugoti pakrantės vietoves ir jų gyventojus; ragina Komisiją ir valstybes nares visuose Europos uostuose įgyvendinti netaršios krantinės standartą;

46. pažymi, kad išmetamųjų teršalų kontrolės rajonai yra esminės priemonės, siekiant riboti oro taršą laivybos sektoriuje, be to, jos padeda kovoti su klimato kaita, mažinti poveikį žmonių sveikatai ir jūrų biologinei įvairovei; todėl ragina išplėsti išmetamųjų teršalų kontrolės rajonus į visas ES jūras; ragina valstybes nares savo teritoriniuose vandenyse griežtai kontroliuoti išmetamųjų teršalų kontrolės rajonus;

47. pabrėžia aviacijos poveikį oro taršai ir atitinkamą neigiamą poveikį sveikatai; atsižvelgdamas į tai primena, kad elektros energijos tiekimas nejudantiems lėktuvams oro uostuose gali pagerinti oro kokybę, todėl primygtinai ragina valstybes nares užtikrinti, kad jų nacionalinėse politikos sistemose būtų atsižvelgiama į poreikį oro uostuose įrengti elektros energijos tiekimą pagal Direktyvą 2014/94/ES;

Oro kokybės planai

48. pažymi, kad parengti oro kokybės planą yra pagrindinis aplinkos oro kokybės direktyvų reikalavimas, kai valstybė narė neatitinka oro kokybės standartų, tačiau daugeliu atvejų šie planai neveiksmingi siekiant numatytų rezultatų; ragina Komisiją pagal Direktyvos 2008/50/EB 28 straipsnį kuo greičiau priimti įgyvendinimo aktą, kuriuo būtų nustatyti oro kokybės planų rengimo ir įgyvendinimo būtinieji reikalavimai ir geriausia praktika, siekiant užtikrinti, kad aplinkos oro kokybės planuose būtų nustatyti privalomi terminai veiksmams, atitinkantiems taršos problemos mastą, įgyvendinti; ragina Komisiją užtikrinti pakankamą suplanuotų veiksmų finansavimą bei numatyti patikimus mažinimo apskaičiavimo būdus, kuriuos būtų galima naudoti įgyvendinimui įvertinti; laikosi nuomonės, kad dabartinė ilga oro kokybės planų rengimo procedūra kelia riziką jų efektyvumui ir mano, kad oro kokybės planai turėtų būti tikslingesni ir pirmenybė turėtų būti teikiama trumpalaikėms ir vidutinės trukmės priemonėms, kurios yra orientuotos į rezultatus ir padeda spręsti taršos iš nustatytų pagrindinių taršos šaltinių problemą; pažymi, kad labiau suderintos ir palyginamos priemonės, taikomos visose valstybėse narėse, padidintų jų veiksmingumą ir visuotinį pripažinimą; pabrėžia svarbų savivaldybių ir vietos valdžios institucijų vaidmenį rengiant ir įgyvendinant oro kokybės planus, atsižvelgiant į tai, kad oro taršos veiksniai ir pasekmės yra vietinio pobūdžio;

49. pažymi, kad valstybės narės rengia viešas metines ataskaitas apie visus teršalus, kuriems taikomos Aplinkos oro kokybės direktyvos, ir kasmet Komisijai teikia ataskaitą pagal Direktyvos 2008/50/EB 27 straipsnį; tačiau apgailestauja dėl to, kad pagal Aplinkos oro kokybės direktyvas nereikalaujama, kad valstybės narės teiktų Komisijai ataskaitas apie oro kokybės planų įgyvendinimą ir juos atnaujintų, kai priimamos naujos priemonės arba kai pažanga nepakankama; be to, atkreipia dėmesį į tai, kad Komisija neanalizuoja ir neteikia grįžtamosios informacijos apie pateiktus oro kokybės planus ir juose numatytas priemones; pažymi, kad tinkama ir kritiška grįžtamoji informacija apie pateiktus oro kokybės planus, galėtų padėti valstybėms narėms parengti geresnius oro kokybės planus, numatant veiksmingesnes priemones, ir padėtų užkirsti kelią oro kokybės standartų nesilaikymui; ragina Komisiją nustatyti skaidresnę ir lankstesnę keitimosi informacija sistemą ir įpareigojimą teikti metines ataskaitas apie oro kokybės planų įgyvendinimą, taip pat pateiktų oro kokybės planų vertinimo procedūrą, siekiant užtikrinti, kad valstybių narių priemonės padėtų greitai ir veiksmingai pagerinti oro kokybę;

50. pabrėžia, kad vietos ir regionų lygmenimis svarbu turėti pakankamai ekspertinių žinių ir išteklių oro kokybės planams rengti ir oro kokybės gerinimo priemonėms pasirinkti, įgyvendinti ir vertinti; šiuo atžvilgiu pabrėžia poreikį didinti informuotumą apie turimas lėšas, techninius išteklius ir lanksčius būdus, kurie gali būti pritaikyti prie vietos ir regionų realijų;

Aplinkos oro kokybės direktyvų vykdymo užtikrinimas

51. įspėja, kad 2021 m. vasario mėn. dar nebaigta 31 pažeidimo nagrinėjimo procedūra prieš 20 valstybių narių dėl aplinkos oro kokybės direktyvų įgyvendinimo; pripažįsta, kad kai kurios iš šių pažeidimo nagrinėjimo procedūrų vykdomos nuo 2009 m. ir kad, nepaisant šiuo metu vykstančių pažeidimo nagrinėjimo procedūrų, taršos koncentracijos ribos valstybėse narėse ir toliau viršijamos; mano, jog tai, kad valstybėse narėse nuolat ir sistemiškai viršijamos su oro kokybe susijusios normos, rodo, kad joms trūksta ryžto priimti veiksmingesnes priemones savo piliečių sveikatai ir aplinkai apsaugoti ir kad dabartinė direktyvų vykdymo užtikrinimo procedūra yra neveiksminga; primygtinai ragina Komisiją persvarstyti dabartinę aplinkos oro kokybės direktyvų vykdymo užtikrinimo procedūrą;

52. nerimauja dėl prasto INR direktyvos vykdymo užtikrinimo; perspėja, kad nuo 2010 m. nė viena pažeidimų nagrinėjimo procedūra nebuvo pradėta dėl išmetamo teršalų kiekio, viršijančio INR direktyvoje nustatytas viršutines ribas, nepaisant to, kad trys valstybės narės niekada nepranešė apie išmetamą NH 3 teršalų kiekį, mažesnį už jų atitinkamas viršutines ribas;

53. ragina Komisiją kuo greičiau imtis teisinių veiksmų, kai tik sužinoma apie tai, kad ES oro kokybės teisės aktai neįgyvendinami, ir greitai perduoti klausimus spręsti teismui bei skirti sankcijas nustačius pažeidimus; ragina Komisiją reguliariai teikti aiškias ir išsamias apžvalgas apie vykdomas pažeidimų nagrinėjimo procedūras ir nedelsiant paskelbti savo komunikaciją su reikalavimų nesilaikančiomis valstybėmis narėmis; ragina Komisiją skirti reikiamų išteklių, kad būtų galima užtikrinti greitus tolesnius veiksmus tais atvejais, kai valstybės narės nesilaiko reikalavimų;

54. be to, primena, kad Audito Rūmų specialiojoje ataskaitoje Nr. 23/2018 dėl oro taršos taip pat atkreipiamas dėmesys į didelį pažeidimo nagrinėjimo procedūrų, susijusių su oro kokybės ribinėmis vertėmis, skaičių ir pastebimą visoje Sąjungoje plačiai paplitusį oro kokybės teisės aktų įgyvendinimo atotrūkį; pažymi, kad šis įgyvendinimo atotrūkis laikui bėgant didėja, be kita ko, dėl nuolatinio ilgo vėlavimo įvairiais pažeidimo nagrinėjimo procedūrų etapais, paprastai trunkančiais nuo šešerių iki aštuonerių metų; mano, kad dvejų metų laikotarpis, Komisijai skirtas informuoti apie ribinių verčių viršijimą, yra per ilgas norint laiku užtikrinti jų įgyvendinimą;

55. ragina valstybes nares pagerinti dabartinių teisės aktų įgyvendinimą laikantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimų;

Visuomenės informavimo, informuotumo ir dalyvavimo gerinimas

56. mano, kad sprendžiant oro taršos problemą ir sudarant sąlygas piliečiams tiesiogiai dalyvauti oro kokybės gerinimo veiksmuose itin svarbus vaidmuo tenka visuomenės informavimui ir informuotumui; atkreipia dėmesį į tai, kad valstybės narės, regionai ir miestai oro kokybės indeksus nustato skirtingai ir kad šiuo metu kai kuriems teršalams informacijos ir pavojaus slenksčiai nenustatyti; primygtinai ragina Komisiją ir valstybes nares sukurti standartizuotą visoje ES taikomą oro kokybės klasifikavimo sistemą; ragina Komisiją, valstybes nares ir atitinkamas regionines ir vietos valdžios institucijas pradėti įgyvendinti programas siekiant sudaryti palankesnes sąlygas investicijoms, kuriomis gerinama oro kokybė;

57. pabrėžia, kad valstybių narių teikiama informacija apie galimą oro taršos poveikį sveikatai yra menka, neaiški ir sunkiai prieinama visuomenei; vis dėlto pažymi, kad valstybių narių pareigų, nustatytų aplinkos oro kokybės direktyvose, praktinio įgyvendinimo srityje pastebimos teigiamos tendencijos, susijusios su visuomenės informavimu apie oro kokybės padėtį; ragina toliau derinti visuomenei prieinamą informaciją apie oro kokybę visais geografiniais lygmenimis visose valstybėse narėse ir regionuose, kartu užtikrinant lengvą prieigą realiuoju laiku prie tikslios informacijos apie oro kokybę; ragina Komisiją, valstybes nares ir atitinkamas regionines ir vietos valdžios institucijas pradėti atnaujintas visuomenės informavimo ir informuotumo didinimo kampanijas tokiomis temomis kaip skirtingos oro teršalų rūšys ir jų poveikis žmonių sveikatai arba esamas oro taršos lygis teritorijoje, įskaitant pažeidžiamoms grupėms skirtą informaciją, ir paskelbti geriausios ir prasčiausios oro kokybės zonų pažangos reitingus; mano, kad informavimo apie pražūtingus oro taršos padarinius ir apie susijusius taršos šaltinius kampanijos ir (arba) oro kokybės stendų įrengimas taip pat galėtų padėti didinti visuomenės informuotumą ir suteikti informacijos bei paskatinti elgesio ir modelių pokyčius, kurie prisidėtų prie oro kokybės;

58. ragina Komisiją ir valstybes nares įgyvendinti ir remti priemones, kuriomis skatinamas visuomenės dalyvavimas įgyvendinant aplinkos oro kokybės direktyvas, pvz., valstybių narių vykdomą internetinės priemonės ir (arba) programėlės plėtojimą, kuri informuotų piliečius apie oro kokybę ir jos poveikį žmogaus sveikatai, suteiktų jiems galimybę teikti užklausas oro stebėjimo stotims arba mėginių ėmimo vietoms, pranešti apie oro kokybės pažeidimus arba teikti grįžtamąją informaciją Komisijai su valstybių narių veiksmais oro kokybės srityje susijusiais klausimais;

59. pabrėžia, kad pilietinės visuomenės organizacijos, aplinkosaugos aktyvistai ir tiriamosios žurnalistikos žurnalistai dėl savo artumo ir tiesioginės prieigos prie duomenų vietoje atlieka labai svarbų vaidmenį skatinant ir kontroliuojant aplinkos oro kokybės teisės aktų įgyvendinimą, todėl jie turi būti visapusiškai įtraukti į konsultavimosi procedūras;

60. primygtinai ragina Komisiją atnaujinti aplinkos oro kokybės direktyvas, kad į jas būtų įtrauktos aiškios nuostatos, garantuojančios piliečių teisę į teisingumą pagal Orhuso konvenciją ir ragina Tarybą palengvinti jos įgyvendinimą, nes tai ypač svarbu tais atvejais, kai Taryba veikia kaip teisės aktų leidėja;

Kitos rekomendacijos

61. ragina Komisiją apsvarstyti galimybę nepriklausomai arba tvarių pastatų teisės aktuose, kurie būtų taikomi viešų ir komercinių pastatų uždarų patalpų oro kokybei, reguliuoti vidaus patalpų oro kokybę;

62. mano, kad labai svarbu atlikti bendrą rezultatų, gautų stebėjimo tinkle, analizę ir teikti metines ataskaitas, kurios pateikiamos viešoje erdvėje ir apima erdvinių ir laiko duomenų analizę ir poveikio gyvenimo kokybei ir ekosistemoms vertinimus, įskaitant rekomendacijas, susijusias su veiksmais, kurių imamasi siekiant pašalinti bet kokią nustatytą nuolatinę arba epizodinę oro taršą;

63. mano, kad valstybės narės turėtų siekti užtikrinti, kad šioje srityje gerąją praktiką taikančių miestų rodomu pavyzdžiu iš esmės turėtų sekti kiti miestai rengdami ir įgyvendinami nenumatytų atvejų ar ekstremaliųjų situacijų valdymo planus, kurie turi būti pradedami įgyvendinti kuo greičiau, kai pateikiamos prognozės dėl didelės taršių dujų ir dalelių, kenkiančių visuomenės sveikatai, koncentracijų arba tokios koncentracijos iš tiesų pasiekiamos;

64. pabrėžia, kad reikia gerinti transporto darbuotojų darbo sąlygas, geriau apsaugant darbuotojus, kasdien susiduriančius su didele oro tarša ir nuodingais dūmais, bei investuojant į jų perkvalifikavimą, kvalifikacijos kėlimą ir mokymą;

65. pažymi, kad inovacijos ir moksliniai tyrimai, susiję su mažataršėmis ir išmetamą teršalų kiekį mažinančiomis technologijomis, padės mažinti taršą visuose sektoriuose; ragina Komisiją laikytis technologinio neutralumo principo; pabrėžia, kad reikia inovacinių sprendimų, pvz., įrenti filtravimo sistemas transporto priemonėse ir gatvėse, atnaujinti transporto priemonių parką ir panašių iniciatyvų;

66. ragina Komisiją ir valstybes nares užtikrinti, kad oro kokybės politika garantuotų inovacijas ir konkurencingumą susijusiuose sektoriuose, kartu stengiantis pasiekti nulinės taršos tikslus;

67. ragina Komisiją ir valstybes nares toliau remti forumus ir skatinti konsultacijas su kitomis šalimis stengiantis nustatyti veiksmingus sprendimus ir palengvinti Europos, nacionalinės ir vietos politikos įgyvendinimą, siekiant užtikrinti priimtinus oro kokybės standartus;

o

o o

68. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai ir valstybių narių vyriausybėms bei parlamentams.

(1) OL L 152, 2008 6 11, p. 1.

(2) OL L 23, 2005 1 26, p. 3.

(3) OL L 344, 2016 12 17, p. 1.

(4) OL L 335, 2011 12 17, p. 86.

(5) OL L 158, 2004 4 30, p. 50.

(6) OL L 334, 2010 12 17, p. 17.

(7) Priimti tekstai, P9_TA(2020)0201.

(8) OL C 23, 2021 1 21, p. 23.

(9) Priimti tekstai, P9_TA(2019)0078.

(10) OL C 324, 2020 10 1, p. 35.

(11) Pasaulio sveikatos organizacija, Ambient Air Pollution: A global assessment of exposure and burden of disease, Pasaulio sveikatos organizacija, Ženeva, 2016.

(12) Europos aplinkos agentūros (EEA) 2020 m. lapkričio 23 d. ataskaita Nr. 09/2020 „Air Quality in Europe – 2020 report“.

(13) Chen, H. ir kt. „Living near major roads and the incidence of dementia, Parkinson’s disease, and multiple sclerosis: a population based cohort study“, The Lancet, Vol. 389, Nr. 10070, Elsevier Ltd., 2017, p. 718–726.

(14) Guxens, M. et al., „Air Pollution Exposure During Fetal Life, Brain Morphology, and Cognitive Function in School-Age Children“, Biological Psychiatry, Vol. 84, Nr. 4, Elsevier Inc., 2018, p. 295-303.

(15) Lim, C. C. ir kt., „Association between long-term exposure to ambient air pollution and diabetes mortality“, US Environmental Research, Vol. 165, Elsevier Inc., 2018, p. 330–336.

(16) EEA, „Air pollution: how it affects our health“, EEA, Kopenhaga, 2020, https://www.eea.europa.eu/themes/air/health-impacts-of-air-pollution.

(17) Europos Parlamento Ekonomikos, mokslo ir gyvenimo kokybės politikos teminio skyriaus 2021 m. sausio mėn. tyrimas „Air pollution and COVID-19. Including elements of air pollution in rural areas, indoor air pollution, vulnerability and resilience aspects of our society against respiratory disease, social inequality stemming from air pollution“.

(18) Pasaulio sveikatos organizacija, „Ambient Air Pollution: A global assessment of exposure and burden of disease“, Pasaulio sveikatos organizacija, Ženeva, 2016.

(19) 2016 m. rugsėjo 7 d. Eurostato statistikos knyga „Urban Europe – Statistics on cities, towns and suburbs“.

(20) Europos aplinkos agentūros (EEA) 2020 m. lapkričio 23 d. ataskaita Nr. 09/2020 „Air Quality in Europe -– 2020 report“.

(21) Khomenko, S. ir kt., „Premature mortality due to air pollution in European cities: a health impact assessment“, The Lancet Planetary Health, Elsevier Inc., 2021.

(22) Europos Parlamento tyrimų tarnybos 2021 m. sausio 18 d. atliktas ES politikos įgyvendinimo vertinimas „EU policy on air quality: implementation of selected EU legislation“, p. 26.

(23) Amann, M. ir kt., „Support to the development of the Second Clean Air Outlook – Specific Contract 6 under Framework Contract ENV.C.3/FRA/2017/0012 (Final Report)“, Europos Komisija, Briuselis, 2020.

(24) Eurostatas, „Air pollution statistics – emission inventories“, Eurostatas, Liuksemburgas, 2020, www.ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php?title=Air_pollution_statistics _-_emission_inventories&oldid=403107.

(25) COM(2021)0003.

(26) PSO Europos regioninis biuras Kopenhagoje „Air Quality Guidelines for Europe“, European Series, Vol. 2, Pasaulio sveikatos organizacija, Ženeva, 2000.

(27) Europos aplinkos agentūros (EEA) 2020 m. lapkričio 23 d. ataskaita Nr. 09/2020 „Air Quality in Europe – 2020 report“.

(28) 2018 m. vasario 23 d. EEA rodiklių vertinimas „Emissions of primary PM2,5 and PM10 particulate matter“.

(29) EEA 2015 m. birželio 18 d. duomenų vizualizacija „Sector share of sulphur oxides emissions“: https://www.eea.europa.eu/data-and-maps/daviz/sector-share-of-sulphur-oxides-emissions#tab-chart_1.

(30) EEA 2015 m. birželio 18 d. duomenų vizualizacija „Sector share of nitrogen oxides emissions“: https://www.eea.europa.eu/data-and-maps/daviz/sector-share-of-nitrogen-oxides-emissions#tab-chart_1.

(31) EEA 2018 m. rugsėjo 19 d. ataskaita „Mercury in Europe’s environment. A priority for European and global action“.

(32) Campling, P. ir kt., „Specific evaluation of emissions from shipping including assessment for the establishment of possible new emission control areas in European Seas“, Flandrijos technologijų tyrimų institutas, N.V., Molas, 2013.

(33) Cofala, J. ir kt., „The potential for cost-effective air emission reductions from international shipping through designation of further Emission Control Areas in EU waters with focus on the Mediterranean Sea“, Tarptautinis taikomųjų sistemų analizės institutas, Laksenburgas, 2018.

(34) SWD(2019)0427.

(35) 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/75/ES dėl pramoninių išmetamų teršalų (taršos integruotos prevencijos ir kontrolės) (OL L 334, 2010 12 17, p. 17).

(36) 2010 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/31/ES dėl pastatų energinio naudingumo (OL L 153, 2010 6 18, p. 13).

(37) 2014 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/94/ES dėl alternatyviųjų degalų infrastruktūros diegimo (OL L 307, 2014 10 28, p. 1).

(38) 2019 m. balandžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2019/631, kuriuo nustatomos naujų lengvųjų automobilių ir naujų lengvųjų komercinių transporto priemonių išmetamo CO2 normos, ir kuriuo panaikinami reglamentai (EB) Nr. 443/2009 ir (ES) Nr. 510/2011 (OL L 111, 2019 4 25, p. 13).

(39) Brandt, J., Silver, J. D. ir Frohn, L. M., Assessment of Health-Cost Externalities of Air Pollution at the National Level using the EVA Model System, CEEH Scientific Report No 3, 2011.