LT    LT  EUROPOS BENDRIJ Ų KOMISIJA 
Briuselis, 20.7.2005 
KOM(2005) 334 galutinis 
2003/0329 (CNS)   
Pakeistas pasi ūlymas 
TARYBOS DIREKTYVA 
iš dalies kei čianti Direktyv ą 77/388/EEB d ėl paslaug ų teikimo vietos 
(pateikta Komisijos pagal EB sutarties 250 straipsnio 2 dal į) 
 
LT 2   LT AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS  
1) PASIŪLYMO APLINKYB ĖS 
110 • Pasiūlymo pagrindas ir tikslai  
Europos Komisijai pirm ą kartą priėmus naują PVM strategij ą, buvo nustatytas vienas iš 
būsimų prioritetų – paslaug ų teikimo vietos taisykli ų atnaujinimas. 
Tai paskatino bendrai ir nuodugniai perži ūrėti visas paslaug ų teikimo viet ą 
reglamentuojan čias taisykles. Ši perži ūra, suderinta su Komisijos nustatytomis b ūsimo 
darbo gair ėmis, buvo atliekama vadovaujantis principu, kad PVM tur ėtų būti taikomas 
ten, kur naudojamasi paslaugomis. 
Vienas iš svarbiausi ų šios perži ūros tikslų – dar labiau supaprastinti prekybininkams 
taikomas PVM taisykles, atsižvelgiant į Lisabonos strategijoje nustatytus tikslus. 
120 • Bendrosios aplinkyb ės 
Siekiant užtikrinti, kad susijusios su paslaug ų teikimo vieta – taigi ir su mokes čių 
mokėjimo vieta – taisykl ės atitiktų nustatytą tikslą, kad mokes čiai atitekt ų šaliai, 
kurioje naudojamasi paslaugomis, Komisija pasi ūlė iš dalies pakeisti paslaug ų 
apmokestinamiesiems asmenims teikimo viet ą reglamentuojan čias taisykles 
apmokestinant paslaugas toje valstyb ėje narėje, kurioje įsikūręs klientas, ir tuo pa čiu 
metu išpl ėsti atvirkštinio mokes čio mechanizmo taikymo srit į. Jei šiuos pakeitimus 
pavyktų įgyvendinti, jie tur ėtų užtikrinti, kad mokes čiai būtų mokami paslaug ų 
naudojimosi vietoje. 
Būtų nelogiška nekeisti paslaug ų teikimo neapmokestinamiesiems asmenims taisykli ų, 
kadangi jiems paslaugos teikiamos esant labai panašioms aplinkyb ėms. Pagal 
galiojančias taisykles, jei nesama konkre čių nuostatų, paslaugos apmokestinamos ten, 
kur yra įsikūręs paslaugos teik ėjas. Jei tokios paslaugos gali b ūti teikiamos nuotoliniu 
būdu ir klientui tenka visa PVM našta, yra akivaizdus konkurencijos iškraipymo 
pavojus. Be to, skirtingi PVM tarifai turi didesn ę įtaką teikiant paslaugas 
neapmokestinamiesiems klientams, kadangi jie gali paveikti bendrovi ų sprendimus d ėl 
veiklos perk ėlimo. 
Norint išvengti tolesni ų prekybos apsunkinim ų, siūlomi taisykli ų, nustatan čių paslaugų 
neapmokestinamiesiems asmenims teikimo viet ą, pakeitimai tur ėtų didžia dalimi 
atitikti taisykles, kurias si ūloma taikyti apmokestinant panašias paslaugas, teikiamas 
apmokestinamiesiems asmenims. Be to, reik ėtų stengtis, kad, įvedus bet kuriuos 
pakeitimus, neišaugt ų prekybinink ų administracin ės išlaidos. 
Siekiant supaprastinti prekybinink ų, tiekiančių prekes ir teikian čių paslaugas į kitas 
šalis, prievoles, Komisija jau pasi ūlė „vieno langelio“ mechanizm ą, kuris leist ų 
prekybininkams įvykdyti visas savo PVM prievoles už vis ą ES viduje vykdom ą veiklą 
toje valstyb ėje narėje, kurioje jie įsikūrę. Toks mechanizmas leist ų prekybininkams 
naudoti vien ą PVM kod ą ES teritorijoje tiekiamoms prek ėms ar teikiamoms 
paslaugoms bei pildyti PVM deklaracijas vien ame elektroniniame por tale, iš kurio jos 
būtų automatiškai siun čiamos į skirtingas valstybes nares, į kurias prekybininkai tiek ė 
prekes arba kuriose teik ė paslaugas. Įgyvendinus vieno langelio mechanizm ą 
 
LT 3   LT pardavėjams bus lengviau vykdyti savo įsipareigojimus, kai jiems atsiranda prievol ė 
mokėti PVM valstyb ėje narėje, kurioje jie n ėra įsisteigę arba kitaip įsiregistrav ę PVM 
mokėtojais.  
Pasitelkusi vieno langelio mechanizm ą, valstyb ė narė, kurioje apmokestinamasis 
asmuo yra įregistruotas PVM mok ėtoju, gaus išsami ą informacij ą apie šio 
apmokestinamojo asmens veikl ą visose ES šalyse. Tai tur ėtų palaikyti bendr ą kontrolės 
kokybę ir užtikrinti, kad PVM visais atvejais b ūtų sumokėtas ES. Konkre čiau kalbant, 
reikės griežtesn ės kontrolės, norint patikrinti, ar PVM buvo teisingai sumok ėtas toje 
valstybėje narėje, kurioje tur ėjo būti sumokėtas, ir, prireikus, užtikrinti, kad PVM b ūtų 
perskaičiuotas. 
Apmokestinant neapmokestinamiesiems asmenims suteiktas paslaugas toje vietoje, 
kurioje jomis naudojamasi, užtikrinama, kad PVM tarif ų poveikis paslaug ų teikimo 
vietai visuomet bus neutralus. Neatsižvelgiant į tai, kur įsikūręs sandorį vykdantis 
apmokestinamasis asmuo – ES viduje ar už jos rib ų, paslauga bus apmokestinama 
tarifu, kuris taikomas valstyb ėje narėje, kurioje naudojamasi ta  paslauga. Kadangi kol 
kas neįmanoma labiau suderinti PVM tarif ų, pagal galiojan čią PVM tvark ą valstybės 
narės gali laisvai nustaty ti PVM tarifus be didesnio pavoj aus, kad šiais sandoriais bus 
iškraipoma konkurencija. 
130 • Su pasiūlymu susijusios galiojan čios nuostatos  
Paslaugų teikimas tarp apmokestinam ųjų asmenų buvo nagrin ėjamas ankstesniame 
Komisijos pateiktame pasi ūlyme (KOM(2003) 822). Nors si ūlomi pakeitimai buvo 
susiję tik su paslaug ų teikimu apmokestinamiesiems asmenims, šiame pasi ūlyme 
numatytos naujos taisykl ės, kurios turi pakeisti galiojan čias paslaug ų teikimo vietos 
taisykles. Siekiant įgyvendinti antr ąją ir paskutin ę paslaugų teikimo vietos taisykli ų 
reformos dal į, reglamentuojan čią paslaugas, kurias apmokestinamieji asmenys teikia 
neapmokestinamiesiems klientams, reik ėtų iš dalies keisti š į pasiūlymą, kurį dar turi 
priimti Taryba. 
141 • Suderinamumas su kitomis S ąjungos politikos sritimis ir tikslais  
Netaikoma. 
2) KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOT OSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO ĮVERTINIMAS  
 • Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis  
211 Konsultacij ų metodai, pagrindiniai tiksliniai sektoriai ir bendras respondent ų profilis  
Per pastaruosius kelis m ėnesius Komisijos darbo grup ėje vyko konsultacijos su 
valstybėmis narėmis siekiant toliau svarstyti problemas, susijusias su paslaug ų teikimo 
vietos taisykl ėmis, ir kaip geriau jas išspr ęsti. Be to, ši ų metų vasario ir kovo m ėn. šiuo 
klausimu buvo prasid ėjo viešos konsultacijos. Iš įvairiuose sektoriuose ir šalyse 
veikiančių pramonės asociacij ų ir verslo subjekt ų buvo gauta per 70 atsakym ų raštu. 
Pagrindiniai sektoriai, kurie atsiliep ė į konsultacijas: telekomunikacij ų ir elektronin ės 
komercijos, transporto, konsultantai ir advokat ų kontoros, restoranai ir kelioni ų 
agentūros, automobili ų nuomos bendrov ės, pramon ės įmonės ir kai kurios finans ų 
institucijos. 
 
LT 4   LT 212 Atsakymų santrauka ir kaip į juos buvo atsižvelgta  
Didžioji atsakym ų dalis susijusi su pasi ūlymu iš dalies ke isti nuotoliniu b ūdu teikiam ų 
paslaugų teikimo vietos taisykles, pa gal kurias šios paslaugos b ūtų apmokestinamos 
kliento valstyb ėje narėje. Anot respondent ų, dėl tokio pakeitimo atitinkamuose 
sektoriuose atsirast ų papildoma administravimo našta ir kilt ų nemažai praktini ų 
problemų, kurias tekt ų spręsti. Nors šios pastabos pagr įstos, Komisija vis d ėlto yra 
įsitikinusi, kad reikia nauj ų taisyklių, siekiant užtikrinti, kad paslaugos b ūtų 
apmokestinamos toje vietoje, kur jomis yra naudojamasi, taip pat siekiant panaikinti 
konkurencijos iškraipym ą, kurį sukelia veiklos perk ėlimas į tas valstybes nares, kuriose 
yra taikomi nedideli PVM tarifai.  
Taip pat buvo gauta labai daug pastab ų, susijusių su pasiūlymu keisti keleivi ų vežimo 
paslaugų teikimo viet ą. Nors kai kurie verslo subjektai šiam pasi ūlymui pritar ė, taip pat 
buvo susilaukta ir stipraus pasipriešinim o, daugiausia iš oro transporto bendrovi ų, 
kurios baiminasi, kad nauj ų taisyklių įvedimas gal ėtų paskatinti valstybes nares 
panaikinti dabar galiojan čius atleidimus nuo mokes čio. Dauguma atsakym ų parodė, 
kad apmokestinimo vieta nelaikoma didele problema. Ta čiau svarbiausia problema 
atrodo valstybi ų narių taikomi atleidimai nuo mokes čių ir skirtingas oro ir keli ų 
transporto traktavimas PVM srityje. Taip pat buvo stipriai akcen tuojamos praktinio 
pobūdžio problemos, kurias sukelt ų šių paslaugų apmokestinimas. Atsižvelgiant į šias 
aplinkybes, nuspr ęsta nekeisti šios taisykl ės. 
Kelionių agentūros ir kelioni ų organizatoriai taip pat išreišk ė rimtą susirūpinimą dėl 
pasiūlymo keisti tarpininko teikiam ų paslaugų teikimo viet ą reglamentuojan čias 
taisykles, kadangi bendros taisykl ės taikymas, kaip si ūloma, gal ėtų paskatinti 
prekybininkus perkelti veikl ą į kitas valstybes nares arba net už ES rib ų. Jie tvirtino, 
kad nors dabar galiojan čias taisykles kartais sunku taikyti, vis d ėlto jos geriausiai 
užtikrina apmokestinim ą ten, naudojamasi paslaugomis. Šiam pasi ūlyme atsižvelgta į 
pateiktas pastabas ir paliekamos galioti šios r ūšies paslaugoms taikomos taisykl ės. 
Automobili ų nuomos bendrov ės labai palaik ė siūlymą suvienodinti taisykles, taikytinas 
pastariesiems teikiant pasl augas klientui, kad nebereik ėtų atsižvelgti į tai, ar klientas 
yra apmokestinamasis ar neapmokestinamasis asmuo. Joms taip pat buvo priimtinas skirtingas ilgalaik ės ir trumpalaik ės nuomos vertinimas. Buvo pasi ūlyta įvairių 
kriterijų, susijusi ų su šių paslaug ų apmokestinimu, pvz., faktinio naudojimosi 
paslaugomis vieta, automobilio registracijos vieta ir kt. Šiame direktyvos pasi ūlyme 
atsižvelgta į pateiktas pastabas ir numatyta, kad trumpalaik ės nuomos teikimo vieta 
B2B (paslauga verslo subjektui ir B2C (pasla uga ne verslo subjektui) paslaugoms turi 
būti ta pati, kai tuo tarpu visa ilgalaik ė transporto priemoni ų nuoma tiek 
apmokestinamiems, tiek neapmokestinamiems asmenims, tur ėtų būti apmokestinama 
ten, kur įsikūręs klientas. Taip atsiliepiama į šio sektoriaus atstov ų išreikštą 
susirūpinimą, kad priešingu atveju bendrov ės gali perkelti veikl ą į tas valstybes nares, 
kuriose taikomi nedideli PVM tarifai. 
Restoranų ir viešojo maitinimo sektoriaus atstovai iš esm ės palaikė Komisijos 
pasiūlymus apmokestinti restoran ų paslaugas ten, kur jos prak tiškai teikiamos, arba 
išvykimo vietoje, jei paslaugos teikiamos transporto priemon ėse. Todėl bus atitinkamai 
pakeista ši ų paslaugų teikimo vieta. 
 
LT 5   LT 213 Nuo 2005 m. vasario 3 d. iki balandžio 4 d. internete buvo rengiamos atviros 
konsultacijos. Komisija gavo 71 atsakym ą. Rezultatus galima rasti: 
http://europa.eu.int/comm/taxation_custom s/common/consultati ons/tax/index_en.htm. 
 • Ekspertų žinių kaupimas ir pritaikymas  
229 Išorės ekspertų pagalbos neprireik ė. 
230 • Poveikio vertinimas  
Netiesioginio apmokestinimo srityje reikia bendr ų taisyklių, susijusi ų su paslaug ų 
teikimo vieta, siekiant išvengti, kad atitinkami ekonomin ės veiklos subjektai neb ūtų 
dvigubai apmokestinti arba nelikt ų iš viso neapmokestinti. Geriausias b ūdas tą pasiekti 
– Komisijos iniciatyva, tuo pa čiu metu užtikrinant maksimal ų valstybi ų narių 
lankstumą.  
Rengdama naujus Bendrijos teis ės aktus PVM srityje, kurie turi tiesiogin į poveikį 
verslui, kaip ir šio pasi ūlymo atveju, Komisija mano, kad b ūtina konsultuotis ne tik su 
mokesčių administratoriais, bet ir su kitomis suinteresuotosiomis šalimis. Siekdama 
parengti š į naują pasiūlymą, Komisija 2005 m. sausio m ėn. Komisijos grup ėje su 
valstybėmis narėmis pirmiausia svarst ė bendruosius principus. Po to vyko viešos 
konsultacijos internete. B uvo užmegzta daug neoficiali ų ryšių su verslo bendruomene, 
aktyviai dalyvaujant susitikimuose ir forumuose šiuo klausimu ir organizuojant dvišales derybas su atitinkam ų sektorių atstovais. 
Į šio konsultacij ų proceso rezultatus buvo at sižvelgta tiek, kiek buvo įmanoma, o 
tuomet pasi ūlymas buvo v ėl pateiktas valstyb ėms narėms. Rezultatas – Tarybos 
direktyvos pasi ūlymas, kuriuo pasiekiama subtili pusiausvyra tarp poreikio kontroliuoti 
ir teisingai paskirstyti PVM išteklius mokes čių administratoriams bei sukurti paprastas, 
vienodas ir nesud ėtingas taisykles prekybininkams.  
3) TEISINIAI PASI ŪLYMO ASPEKTAI  
305 • Pasiūlytų veiksmų santrauka  
Šiuo pasi ūlymu siekiama iš dalies pakeisti tam tikras Šeštosios PVM direktyvos 
nuostatas, reglamentuojan čias paslaug ų neapmokestinamiesiems klientams teikimo 
vietą. Šie pakeitimai yra si ūlomi siekiant užtikrinti, kad paslaugos b ūtų 
apmokestinamos ten, kur jomis naudojam asi, bei siekiant išvengti bendrovi ų veiklos 
perkėlimo. 
310 • Teisinis pagrindas  
EB sutarties 93 straipsnis. 
320 • Subsidiarumo principas  
Subsidiarumo principas taikomas tiek, kiek pasi ūlymas nepriklauso išimtinei Bendrijos 
kompetencijai. 
 
LT 6   LT  Valstyb ės narės negali deramai įgyvendinti ši ų tikslų dėl toliau nurodyt ų priežasčių. 
321 Paslaugos gali b ūti teikiamos daugiau nei vienoje valstyb ėje narėje. Todėl labai svarbu 
turėti bendras taisykles, reglamentuojan čias paslaug ų teikimo viet ą PVM tikslams. 
323 Aišku, kad, jei valstyb ės narės taikytų atskiras taisykles, reglamentuojan čias paslaug ų 
teikimo viet ą PVM srityje, d ėl to galėtų atsirasti dvigubas apmokestinimas, arba 
atitinkami subjektai gali likti iš viso  neapmokestinti. Tai smarkiai pakenkt ų valstybių 
narių bei ES verslo subjekt ų interesams. 
 Pasi ūlyme iškeltus tikslus galima lengviau pasiekti vykdant veiksmus Bendrijos mastu, 
kadangi: 
324 Siekiant užtikrinti PVM sistemos neutralum ą, reikia panaikinti dvigubo apmokestinimo 
arba visiško neapmokestinimo rizik ą. Komisijos pasi ūlymas, nustatantis taisykles, 
susijusias su paslaug ų teikimo vietos nustaty mu, yra geriausias b ūdas šiam tikslui 
pasiekti. 
325 Tokiu būdu, iš prin cipo, netur ėtų pasitaikyti dvigubo apmoke stinimo arba visiško 
neapmokestinimo atvej ų. 
327 Tinkama priemon ė šiam klausimui spr ęsti yra iniciatyva Bendrijos lygiu, sukurianti 
vieną konkrečios paslaugos teikimo viet ą. 
 Vaidinasi, pasi ūlyme laikomasi subsidiarumo principo. 
 • Proporcingumo principas  
Pasiūlymas atitinka proporcingumo princip ą, kadangi: 
331 Tai yra direktyvos, kuri ą valstybės narės turi įgyvendinti savo n acionaliniuose teis ės 
aktuose, pasi ūlymas. Ši priemon ė yra dažnai naudojama įgyvendinant Komisijos 
iniciatyvas netiesiogini ų mokesčių srityje ir palieka valstyb ėms narėms tam tikr ą 
laisvę. 
332 Pagrindinis šio pasi ūlymo tikslas – užtikrinti, kad paslaug ų teikimas b ūtų 
apmokestinamas, kiek tai įmanoma, toje vietoje, kur fakt iškai jomis naudojamasi. Be 
to, dėl šio pasi ūlymo nesusidarys papildoma administracin ė našta mokes čių 
administratoriams, tai pat nesusi darys neproporcinga administracin ė našta verslo 
subjektams, ir tokiu b ūdu bus laikomasi Lisabonos strategijoje nustatyt ų tikslų. 
 • Priemoni ų pasirinkimas  
341 Siūloma priemon ė: direktyva. 
342 Kitos priemon ės nėra laikomos tinkamomis d ėl toliau išd ėstytos priežasties. 
Šis pasiūlymas iš dalies kei čia ankstesn į Komisijos pasi ūlymą priimti Tarybos 
direktyvą ir todėl pateikiamas direktyvos forma. Šis iš dalies pakeistas pasi ūlymas 
teikiamas pagal EB sutar ties 250 straipsnio 2 dal į, ir jame atsižvelgiama į subsidiarumo 
ir proporcingumo principus.  
 
LT 7   LT 4) POVEIKIS BIUDŽETUI  
409 Pasiūlymas neturi jokio poveikio Bendrijos biudžetui. 
5) PAPILDOMA INFORMACIJA  
 • Imitacija, bandym ų etapas ir pereinamasis laikotarpis  
507 Pasiūlymo pereinamasis laikotarpis buvo arba bus. 
550 • Koreliacijos lentel ė 
Reikalaujama, kad valstyb ės narės pateiktų Komisijai nacionalini ų nuostatų tekstą, 
kuriuo įgyvendinama ši Direktyva, bei ši ų nuostatų ir Direktyvos koreliacijos lentel ę. 
570 • Išsamus pasi ūlymo paaiškinimas 
PAGRINDINIAI PARAMETRAI 
Nusistovėjo principas, kad PVM yra vartotoj ų mokamas mokestis. Tod ėl, bet kurie 
paslaugų teikimo viet ą reglamentuojan čių taisyklių pakeitimai, tur ėtų, kiek tai 
įmanoma, b ūti vykdomi vadovaujantis principu, kad mokestis mokamas ten, kur 
naudojamasi paslaugomis. Ta čiau dėl to neturėtų atsirasti papildom ų prievolių, kurios 
galėtų būti laikomos neproporcingomis, apsunkinan čiomis arba nepraktiškomis. 
Skirtingai nuo PVM, taikomo apmokest inamiesiems asmenims teikiamoms 
paslaugoms, PVM, kuris taikomas neapmokestinamiesiems asmenims (galutiniams vartotojams) teikiamoms paslaugoms, negali b ūti kliento atskaitomas. Kadangi 
neatskaitomas PVM sudaro valstybi ų narių PVM įplaukų dalį, juo labiau yra svarbu 
užtikrinti, kad apmokestinimo toje vietoj e, kur paslaugomis naudojamasi, principo 
būtų laikomasi visais įmanomais atvejais. 
KYLANČIOS PROBLEMOS IR SI ŪLOMI KOMISIJOS PASI ŪLYMO KOM(2003) 
822 PAKEITIMAI 
Pagal bendr ą taisyklę paslaugų teikimo vieta laikoma ta vieta, kur paslaug ų teikėjas 
yra įsisteigęs arba turi nuolatin ę buveinę, iš kurios teikia pa slaugas, arba, nesant 
tokios verslo vietos ar nuolatin ės buveinės, vieta, kur jis turi nuolatin į adresą arba kur 
paprastai gyvena. Be to, keletas išim čių yra viršesn ės už šią bendrą taisyklę, ir dėl jų 
mokesčių mokėjimo vieta gali keistis atsižvelgiant į teikiamų paslaugų pobūdį. 
Kalbant apie neapmokestinamiesiems asmenims teikiamas paslaugas, taikomos 
išimtys paslaugoms, susijusioms su nekil nojamuoju turtu, keleiviniu ir prekiniu 
transportu, kult ūros, meno, sporto, mokslo ir švietimo veikla, kilnojamojo 
materialiojo turto aptarnav imu, ir, ypatingais atvejais, nematerialioms paslaugoms, 
įskaitant autori ų teises, patentus, reklamos, specialist ų paslaugas (t. y. inžinieri ų, 
teisininkų ir kt.), apr ūpinimo personalu, materialiojo kilnojamojo turto nuom ą, 
telekomunikacij ų, radijo ir televizijos transliavimo ir elektroniniu b ūdu teikiamos 
paslaugas. 
Dėl šių taisyklių struktūros kyla keletas problem ų, kurios, teikiant paslaugas 
 
LT 8   LT neapmokestinamiesiems asmenims, yra ypa č sudėtingos, kai tokias paslaugas galima 
teikti nuotoliniu b ūdu be joki ų numatytų apsaugos priemoni ų.  
1. Bendra taisykl ė 
Šiuo metu pagal bendr ą taisyklę apmokestinama ten, kur įsikūręs teikėjas. Daugeliu 
atvejų dėl šios taisykl ės apmokestinama ten, kur faktiškai naudojamasi paslaugomis. 
Tai yra tais atvejais, kai paslaugos teik iamos vietoje. Taip pat tai yra taisykl ė, kurią 
paslaugų teikėjui labai lengva taikyti, nes jam tereikia žinoti tik PVM teis ės aktus ir jo 
valstybėje narėje taikomus PVM tarifus.  
Nors geriausias b ūdas užtikrinti apmokestinim ą paslaugų naudojimosi vietoje – 
apmokestinti paslaugas toje vietoje, kur jo mis faktiškai naudojamasi, patirtis rodo, 
kad daugeliu atvej ų labai sunku nustatyti, kur pasla uga naudojamasi. Nors, vertinant 
PVM griežtai teoriniu poži ūriu, tai ko gero yra teisingiausia taisykl ė, atitinkanti PVM, 
kaip vartotoj ų mokamo mokes čio, pobūdį, manoma, kad ji negali b ūti taikoma kaip 
bendra taisykl ė daugiausia d ėl to, kad egzistuoja praktin ės problemos, susijusios su 
paslaugų teikimo vietos nustatymu, kai naudojimasis paslaugomis vertinamas pagal 
skirtingas jurisdikcijas. D ėl to tai pat atsirast ų bereikalingos administracin ės naštos 
įmonėms. 
Galima alternatyva – apmokestinti neapmokestinamiesiems asmenims teikiamas 
paslaugas ten, kur įsikūręs klientas. Ta čiau dėl tokio sprendimo atsirast ų 
neproporcinga administracin ė našta prekybininkams, nes jiems visuomet tekt ų 
nustatyti, kur įsikūręs jų klientas, o, nesant vieno langelio mechanizmo, jiems tekt ų 
registruotis kiekvienoje valstyb ėje narėje, kurioje jie turi neapmokestinam ų klientų, 
bei susigr ąžinti ir pervesti mokes čius į tas valstybes nares. D ėl to taip pat atsirast ų 
papildoma administracin ė našta mokes čių administratoriams, ta čiau neatsirast ų jokių 
ypatingų privalum ų, kalbant apie kontrol ės kokybę. Tai, žinoma, neatitinka Lisabonos 
viršūnių susitikimo išvad ų. Todėl, neturint mechanizmo, kuris leist ų surinkti 
mokesčius tose valstyb ėse narėse, kuriose paslaugomis naudojamasi, nesukeliant 
bereikaling ų administracini ų problem ų, nerealu apmokestinti visas galutiniams 
klientams teikiamas paslaugas ten, kur jomis naudojamasi. 
Tokios naštos galima išvengti, jei dabartin ė taisyklė ir toliau bus laikoma bendra 
taisykle. Taikant dabartin ę taisyklę, daugeliu atvej ų pavyksta pasiekti tiksl ą, kad 
apmokestinama toje vietoje, kur paslaugomis naudojamasi, ir j ą yra labai paprasta 
taikyti paslaug ų teikėjui, kuris papras čiausiai gali taikyti savo šalies PVM taisykles, 
neprivalėdamas tikrinti kliento tapatyb ės. Tą patvirtino labai daug atsakym ų, gautų 
viešųjų konsultacij ų metu. Į tai atsižvelgiant, si ūloma viet ą, kur įsikūręs teikėjas, 
palikti kaip bendr ą taisyklę. 
2. Specialios taisykl ės 
Nors daugeliu atvej ų taikant pagrindin ę taisyklę paslaugos apmokestinamos ten, kur 
jomis faktiškai naudojamasi, vis d ėlto egzistuoja kelios sritys, kuriose reikia speciali ų 
taisyklių. Tai sritys, kuriose ir toliau taikant galiojan čias taisykles verslo subjektai 
susidurtų su praktinio pob ūdžio sunkumais, jei si ūlomas B2B paslaug ų aiškinimas 
būtų patvirtintas nepriimant atitinkam ų pakeitim ų, susijusių su B2C paslaugomis, 
arba jei galiojan čias taisykles b ūtų galima laikyti netinkamomis arba nepraktiškomis; 
arba jei galiojan čios taisykl ės nebeatitikt ų apmokestinimo toje valstyb ėje, kurioje 
 
LT 9   LT paslaugomis naudojamasi, principo finansiniu poži ūriu svarbioje srityje. Kai kuriose 
kitose srityse, svarstant našt ą, kurią sukelia apmokestinimo toje vietoje, kur 
paslaugomis naudojamasi, princi po laikymasis, šio paprastum ą ir jo laikym ąsi, buvo 
nustatyta daugiau argument ų už tai, kad likt ų galioti dabartin ės specialios taisykl ės. 
Buvo nustatyti toliau nurodyti atvejai, kuomet laikoma, jog d ėl administracini ų ir 
politinių priežasčių yra būtina taikyti išimtis iš bendrosios taisykl ės: 
2.1. Nekilnojamasis turtas (dabarti nis 9 straipsnis, 2 dalis, a punktas) 
Pirmoji išimtis b ūtų išlaikyti dabartin ę taisyklę dėl paslaug ų, susijusi ų su 
nekilnojamuoju turtu. Ši ą taisyklę nesudėtinga taikyti ir paprastai, j ą taikant, mokestis 
yra mokamas ten, kur naudojamasi paslauga. Be to, šiam sektoriui dažnai taikomos išimtys, kurios savo ruožtu turi poveik į, mokesčio atskaitymo teisei.  
Kadangi Komisija pasi ūlyme dėl B2B jau pasi ūlė išsaugoti ši ą išimtį, apimančią 
paslaugų teikimą tiek apmokestinamiesiems, tiek neapmokestinamiesiems asmenims, 
nebereikia daryti joki ų tolesnių pakeitimų. 
2.2. Keleivi ų vežimas (dabartinis 9 stra ipsnis, 2 dalis, b punktas) 
Keleivių vežimo paslaugos šiuo metu išimties tvarka apmokestinamos atsižvelgiant į 
nuvažiuot ą atstumą. Nepraktiška ir sunku taikyti ši ą taisyklę vidaus rinkai, kurioje 
nėra fiskalini ų sienų. Tai reiškia, kad keleivi ų vežimo bendrovei, kuri veža turistus iš 
Paryžiaus į Amsterdam ą, reikės taikyti Pranc ūzijoje, Belgijoje ir Nyderlanduose 
galiojančias PVM nuostatas kiekvienam atitinkamam kelion ės etapui ir mok ėti 
atitinkam ą PVM sum ą visų šių valstybių narių mokesčių inspekcijoms. Praktiniu 
požiūriu, ši taisykl ė yra sudėtinga ir ją sunku taikyti keleivi ų vežėjams. 
Kadangi buvo labai sunku nagrin ėti paslaug ų teikimo tik apmokestinamiesiems 
asmenims klausim ą, neatsižvelgiant į šios rūšies paslaugas neapmokestinamiesiems 
asmenims, ši problema nebuvo sprendžiama pirminiame B2B pasi ūlyme. Tod ėl buvo 
nuspręsta ateityje parengti pasi ūlymą dėl B2B. 
Buvo nagrin ėjama galimyb ė išvykimo vietoje apmokestinti keleivi ų vežimo 
paslaugas, neatsižvelgiant į naudojam ą transporto priemon ę. Tai atitikt ų ankstesnius 
įsipareigojimus ir ankstesnius pasi ūlymus, ta čiau nebūtų įvesti pakeitimai, susij ę su 
dabar taikom ų tarifų lygiu ir galiojan čiomis išimtinis keleivi ų vežimo paslaugoms 
atskirose valstyb ėse narėse. Tačiau, kaip jau parod ė ankstesn ė diskusija, ši taisykl ė 
nebūtinai išspr ęs šį klausimą. Priešingai, ji gal ėtų sukelti kit ų problem ų, kadangi 
sudarytų galimybę vengti mokes čių perkeliant vežimo paslaugas. 
Remiantis konsultacij ų proceso metu gautais atsakymais,  atrodo, kad vien tik pakeitus 
paslaugų teikimo vietos taisykles nepavyks išspr ęsti problem ų, su kuriomis 
susiduriama šiame sektoriuje. Tod ėl, nežiūrint sunkum ų, su kuriais susiduriama 
taikant dabartines ta isykles, dauguma vis d ėlto norėtų, kad jos ir toliau b ūtų taikomos, 
kol Komisija pateiks pasi ūlymą, kuriame bus sprendžiamas ne tik keleivi ų vežimo 
paslaugų teikimo vietos klausimas, bet taip pa t bus šalinami daba rtiniai konkurencijos 
iškraipymai tarp atskir ų transporto priemoni ų taikant skirtingus PVM tarifus ir 
valstybėms narėms taikant išimtis šiame sektoriuje. Nepavyko įtikinti bendrovi ų, 
kurios šiuo metu turi taikyti PVM keleivi ų vežimo paslaugoms, kad apmokestinimas 
maršruto pradžioje sumažins problemas.  
 
LT 10   LT Dabar galiojanti taisykl ė, kuria remiantis keleivi ų vežimo paslaugos apmokestinamos 
pagal nuvažiuot ą atstumą, užtikrina, kad mokestis atitenk a tai valstybei narei, kurioje 
paslaugomis naudojamasi. Pakeitus ši ą taisyklę apmokestinant paslaugas maršruto 
pradžioje – Komisijos tyrim ų metu nustatyta vienintel ė įgyvendinama alternatyva – 
keistųsi vežimo paslaug ų apmokestinimo toje vietoje, kurioje jomis naudojamasi, 
mastas. Be to, naudojant vieno langelio mechanizm ą, būtų sumažinta reikalavimo 
paskirstyti kain ą pagal kiekvienoje valstyb ėje narėje nuvažiuot ą atstumą našta. 
Esant tokioms aplinkyb ėms, Komisija si ūlo nekeisti galiojan čios taisykl ės. Siekiant 
geriau atspind ėti dabartin į tekstą, šiek tiek pakeista pradžioje si ūlyta formuluot ė. 
2.3. Preki ų gabenimas Bendrijos viduje (dabar tinis 28b straipsnis, C dalis, 2 
punktas) 
Pagal dabartin ę taisyklę paslaugų teikimo vieta, teikiant preki ų vežimo paslaugas 
Bendrijos viduje asmenims, kurie n ėra įregistruoti PVM mok ėtojais, yra maršruto 
pradžios vieta. Tai reiški a, kad transporto bendrov ė, vykdanti neapmokestinamojo 
asmens užsakym ą – teikiant jam pervežimo iš vienos valstyb ės į kitą paslaugas – turi 
mokėti PVM toje valstyb ėje narėje, kurioje pradedamas gabenimas. Tod ėl tokioms 
bendrovėms atsiranda prievol ė mokėti PVM visose valstyb ėse narėse, iš kuri ų jos 
vykdo pervežimus. 
Nors pripaž įstama, kad tai sudaro sunkum ų atitinkamiems prekybininkams, gr įžti prie 
bendros taisykl ės arba prie nuvažiuot ų atstumų taikymo neb ūtų tinkamas sprendimas. 
Nerimą kelią tai, kad jei šios paslaugos bus apmokestinamos ten, kur įsikūręs 
paslaugų teikėjas, gali atsitikti taip, kad paslaug ų teikėjas persikels į kitą valstybę 
narę, kurioje yra taikomi palankesni PV M tarifai, arba net už ES rib ų. Tokį 
susirūpinimą išreiškė nemažai respondent ų viešųjų konsultacij ų metu. Atsižvelgiant į 
šias aplinkybes, pirmenyb ė teikiama tam, kad b ūtų palikta galioti dabartin ė išimtis, 
prie kurios ūkio subjektai jau yra įpratę. 
Pagrindinis šios taisykl ės nepatogumas yra tai, kad ji ver čia pervežimo bendroves 
vykdyti visas PVM prievoles kiekvienoje valstyb ėje narėje, kurioje prasideda 
pervežimas. Ta čiau šią problemą didžia dalimi galima išspr ęsti taikant vieno langelio 
mechanizm ą, kuris leist ų šioms bendrov ėms sutelkti šias prievoles vienoje vietoje.  
2.4. Restoran ų ir viešojo maitinimo paslaugos (d abartinis 9 straipsnis, 1 dalis) 
Restoranų paslaugoms b ūdingi tam tikri ypatumai ir  veiklos sritys, iš kuri ų viena yra 
maisto tiekimas, ir restoran ų paslaugos daugiausia teikia mos šioje srityje. Tokios 
paslaugos, kurios savo pob ūdžiu yra materialios ir teikiamos vartoti iš karto tokioje 
vietoje, kuri ą nesunku nustatyti, išimties tvarka tur ėtų būti apmokestinamos ten, kur 
jos praktiškai teikiamos. Nors dažnai teikiam ų paslaugų vieta yra ten, kur įsikūręs 
paslaugų teikėjas, o tai šiuo metu yra lemiamas veiksnys apmokestinant šias 
paslaugas, ta čiau taip yra ne visuomet, ypa č viešojo maitinimo paslaug ų atveju. Jei 
taip nėra, taisykl ė, kad paslaug ų teikimo vieta yra ten, kur faktiškai teikiamos 
paslaugos, bet kuriems tikslams geriau atspindi, kur iš tikr ųjų paslaugomis 
naudojamasi. Ji taip pat užtikrina vienodas s ąlygas toki ų paslaugų teikėjams. 
Siekiant šio rezultato, 9f straipsnio 1 dalyje pridedamas naujas d punktas. 
 
LT 11   LT Tačiau ši taisykl ė neturėtų būti taikoma teikiant restoran ų ar maitinimo paslaugas 
keleivius vežan čiuose laivuose, orlaiviuose arba tr aukiniuose, kai teikiamos keleivi ų 
vežimo paslaugos, kadangi b ūtų labai sunku nuspr ęsti, kur praktiškai teikiama 
paslauga. Tod ėl laikantis paslaug ų teikimo laivuose, orlaiviuose arba traukiniuose 
reikalavim ų, tokios paslaugos tur ėtų būti apmokestinamos maršruto pradžioje, kur 
pradedama teikti keleivi ų vežimo paslauga. 
Todėl siūloma 9d straipsn į papildyti nauja antr a dalimi, kurioje b ūtų numatyta, kad 
restoranų ir maitinimo paslaug ų, teikiamų apmokestinamiesiems klientams laivuose, 
lėktuvuose arba traukiniuose, te ikimo vieta yra maršruto pradžia, kur pradedama teikti 
vežimo paslauga. Panašia nuostata – nauja antr ąja dalimi – bus papildytas 9f 
straipsnis, numatantis toki ų paslaugų teikimą neapmokestinamiesiems klientams. 
2.5. Transporto priemoni ų nuoma (dabartinis 9 straipsnis, 1 dalis) 
Laikoma, kad transporto priemoni ų nuomos paslauga buvo suteikta ne toje vietoje, 
kurioje transporto priemon ė naudojama, o, siekiant supaprastinimo ir nenukrypstant 
nuo bendros taisykl ės, toje vietoje, kurioje paslaugos teik ėjas yra įsteigęs savo versl ą. 
Kadangi transporto priemon ės gali jud ėti iš vienos valstyb ės į kitą, ši taisykl ė 
tinkamai neužtikrina, kad PVM atitekt ta i valstybei narei, kurioje paslauga 
naudojamasi. Siekiant spr ęsti šį klausimą, jį reikia atskirai reglamentuoti. 
Kadangi transporto priemon ės naudojimo viet ą yra sunku arba beveik ne įmanoma 
nustatyti, b ūtina nustatyti praktin ę PVM taikymo taisykl ę. Pasiūlyme dėl B2B ši 
problema buvo sprendžiama transporto priemon ės ilgalaikės nuomos atveju perkeliant 
apmokestinimo viet ą ten, kur įsikūręs klientas, vadovaujanti s bendra taisykle. 
Trumpalaik ės nuomos atveju, remiantis B2B pasi ūlymu, paslaug ų teikimo vieta b ūtų 
ten, kur įsikūręs paslaug ų teikėjas, jei transporto priemon ė naudojama toje pa čioje 
valstybėje narėje. Praktikoje tai reiškia, kad apmokestinama ten, kur klientas perima 
transporto priemon ę, jeigu paslaug ų teikėjas nėra įsikūręs kitoje valstyb ėje narėje. 
Nesinorėtų turėti atskir ą transporto priemoni ų nuomos taisykli ų rinkinį, 
teatsižvelgiant į tai, ar klientas yra apmokestin amasis asmuo ar ne. Remiantis vieš ųjų 
konsultacij ų metu pateiktais atsakymais, aišku, kad tai bus pagrindin ė atitinkam ų 
sektorių susirūpinimo priežastis. Siekiant nuoseklumo, b ūtų logiška derinti B2C 
taisykles su si ūlomu B2B interpretavimu. 
Kalbant apie trumpalaik ę nuomą, nuomos bendrovei nereik ėtų tikrinti, ar klientas yra 
privatus asmuo ar apmokestinamasis asmuo. Bendrov ė paprasčiausiai mok ėtų PVM 
toje valstyb ėje narėje, kurioje tas asmuo peri ma transporto priemon ę trumpalaikiam 
naudojimuisi. Kalbant apie ilgalaik ę nuomą, šio sektoriaus atstov ų išreikštą 
susirūpinimą dėl B2B paslaug ų vienodai galima pritaikyti B2C paslaugoms. D ėl 
dabartinės taisyklės, pagal kuri ą apmokestinama ten, kur įsikūręs paslaugos teik ėjas, 
automobili ų nuomos bendrov ės yra perkelia savo veikl ą į tas valstybes nares, kuriose 
automobili ų nuomai yra taikomi žemi PVM tarifa i, arba kuriose verslo klientams 
leidžiama taikyti palankesnes mokes čio atskaitos taisykles. Tod ėl yra būtina įvesti 
taisykles, užtikrinan čias, kad PVM b ūtų mokamas toje valstyb ėje narėje, kurioje 
naudojamasi paslaugomis. D ėl praktini ų priežasčių laikoma, kad tai yra vieta, kur 
klientas yra įsteigęs savo versl ą. Jei klientas yra neapm okestinamasis asmuo, mokest į 
turėtų skaičiuoti paslaug ų teikėjas. Teikėjams praktiniu poži ūriu nepatogu tai, kad d ėl 
 
LT 12   LT to jie turi vykdyti PVM prie voles kiekvienoje valstyb ėje narėje, kurioje jie turi 
neapmokestinam ų klientų. Tačiau šią problemą didžia dalimi galima išspr ęsti taikant 
vieno langelio mechanizm ą, kuris leist ų šioms bendrov ėms sutelkti prievoles vienoje 
vietoje. 
Todėl siūloma papildyti 9f straipsn į nauja 3 dalimi, numatan čia, kad ilgalaik ės 
nuomos neapmokestinamiesiems asmenims atveju paslaug ų teikimo vieta b ūtų ten, 
kur klientas yra įsteigęs savo versl ą, turi nuolatin į adresą ar paprastai gyvena. 
Trumpalaik ės nuomos atveju paslaug ų teikimo vieta tur ėtų būti ten, kur transporto 
priemonė yra faktiškai perduodama disponuoti neapmokestinamajam asmeniui. Šioje 
dalyje taip pat yra pateikiamas ilgalaik ės nuomos apibr ėžimas. 
2.6. Parodos, mug ės, kultūros renginiai, materialiojo kilnojamojo turto vertinimas 
ir aptarnavimas (dabartinis 9 straipsnis, 2 dalis, c punktas) 
Teikiant paslaugas, susijusias su kult ūros, meno, sporto, pramog ų ar kitokia panašia 
veikla, dabartin ė taisyklė numato, kad jos yra apmokestinamos ten, kur praktiškai 
suteikiamos. Ši taisykl ė taip pat taikoma paslaugoms, susijusioms su materialiojo 
kilnojamojo turto vertin imu ir aptarnavimu. Pla čiai pripaž įstama, kad, bendrai, taikant 
šią taisyklę, paslaugos yra apmokestinamos ten, kur jomis naudojamasi. Iš dalies 
keičiant dabartin ę taisyklę gali kilti papildom ų problemų (pvz., prekybinink ų veiklos 
perkėlimas), ir, žinoma, bus nukrypta nuo apmokestinimo paslaug ų teikimo vietoje 
principo. Kalbant apie administracin ę naštą atitinkamiems paslaug ų teikėjams, ji gali 
būti minimaliai sumažinta panaudoja nt vieno langelio mechanizm ą. 
Nors dabartin ės taisyklės keisti nereik ėtų, privalu užtikrinti, kad ji b ūtų taikoma tik 
toms paslaugoms, kurias teikiant b ūtinas žmogaus dalyvavimas. Priešingu atveju 
paslaugų, kurias galima teikti žmogui nesant, b ūtent, mokymo arba švietimo 
nuotoliniu b ūdu, teikėjai galėtų perkelti veikl ą į tas valstybes nares, kuriose tokioms 
paslaugos taikomi palankesni PVM tarifai, ypa č kai jos teikiamos klientams, kurie 
neturi teis ės atskaityti pirkimo PVM. Tod ėl šios paslaugos tur ėtų būti 
apmokestinamos ten, kur įsikūręs klientas, taip pat kaip ir kitos paslaugos, kurias 
galima teikti nuotoliniu b ūdu.  
Norint pasiekti tok į rezultatą, reikia iš dalies keisti 9f straipsnio 1 dalies c punkt ą, 
išbraukiant iš jo mokymo paslaugas, kurio s teikiamos fiziškai nedalyvaujant paslaug ų 
teikėjui. 
2.7. Paslaugos, kurios gali b ūti teikiamos nuotoliniu b ūdu (dabartinis 9 straipsnis 1 
dalis) 
Elektroniniu b ūdu teikiamos paslaugos, telekomunikacij ų paslaugos ir radijo ir 
televizijos transliavimo paslaugos be i nuotolinio mokymo paslaugos gali b ūti ir yra 
teikiamos neapmokestinamiesiems asmenims nuotoliniu b ūdu. Vis daugiau finansini ų 
paslaugų teikiama tokiu b ūdu. Teikiamos apmokestinamiesiems asmenims, šios 
paslaugos yra apmokestinamos kliento valstyb ėje narėje, vadovaujantis taisykle, kuri 
išliko naujame B2B pasi ūlyme. Jei šios paslaugos teikiamos neapmokestinamiems 
asmenims, jos apmokestinamos ten, kur įsikūręs paslaugų teikėjas. 
Atsižvelgiant į tai, kad šias paslaugas teikti len gva, egzistuoja labai realus pavojus, 
kad paslaug ų teikėjo sprendim ą, susijusį su jo verslo vieta, gali nulemti PVM tarifai, 
 
LT 13   LT ypač kai teikiant paslaugas klientam s tenka visa PVM našta. Praktin ė patirtis rodo, 
kad priėmus naujas elektronini ų paslaugų apmokestinimo taisykles, įsikūrę už ES rib ų 
elektronini ų paslaugų teikėjai steigė nuolatines buveines tose valstyb ėse narėse, 
kuriose buvo palankiausi PVM tarifai, ir iš ten teikia paslaugas visiems klientams ES. Taip pat ir ES bendrov ės keičia savo buvein ės vietą, siekdamos pasinaudoti šia 
konkurencijos atžvilgiu palankia pad ėtimi. 
Tuomet nebesilaikoma bendrojo princi po, kad paslaugos apmokestinamos j ų 
naudojimosi vietoje, o taip ir prekybos vienodomis s ąlygomis principo. Tai kelia 
susirūpinimą kelioms valstyb ėms narėms, kaip buvo pabr ėžta keletą kartų, o paskutin į 
kartą apie tai buvo diskutuota Ta ryboje, aptariant B2B pasi ūlymą. 
Teikiant šios r ūšies paslaugas neapmokestinamiesiems asmenims, mokes čių 
mokėjimo vieta tur ėtų keistis: tai b ūtų ne ta vieta, kur įsikūręs paslaug ų teikėjas, o 
vieta, kuri įsikūręs klientas, kuriam teikiama paslauga. Ta čiau šiame etape išimtis 
neturėtų būti taikoma finansin ėms paslaugoms, kuri ų dauguma šiuo metu yra atleistos 
nuo mokes čio. Užuot taikius išimt į, šios paslaugos tur ėtų būti įtrauktos į bendrą 
finansinių paslaugų apmokestinimo pasi ūlymą.  
Pagal šią taisyklę paslaugų teikėjas turėtų mokėti PVM toje valstyb ėje narėje, kurioje 
jo klientai yra įsikūrę arba gyvena, taikydamas kiekvienoje konkre čioje valstyb ėje 
narėje galiojant į PVM tarif ą. Turbūt dėl šios priežasties daugelis tokia veikla 
užsiimančių bendrovi ų išreiškė labai neigiam ą nuomonę viešųjų konsultacij ų metu. Iš 
tikrųjų, dėl šios taisykl ės tokiems prekybininkams atsiras papildoma administracin ė 
našta, ta čiau didži ąją dalį galimų nepatogum ų būtų galima išspr ęsti šiems 
prekybininkams pasirinkus vieno langelio mechanizm ą, pagal kur į visos prievol ės turi 
būti įvykdytos vienoje vietoje ir kuris sudaro galimyb ę tai padaryti elektroniniu b ūdu. 
Todėl Komisija tvirtai tiki, kad, pasinaudojus vieno langelio mechanizmu, tok į 
pasiūlymą galima maksimaliai supaprastinti. Nesupaprastinus, ta čiau tik iš dalies 
pakeitus taisykles, įmonėms atsiras neproporcinga administracin ė našta, o tai labai 
prieštaraus Lisabonos strategijai. 
Ši taisykl ė būtų taikoma visiems paslaug ų teikėjams, neatsižvelgiant į tai, ar jie 
įsikūrę ES viduje ar už jos rib ų. Tokiu būdu įsikūrę už ES rib ų paslaugų teikėjai būtų 
vertinami taip pat, kaip ir ES viduje įsikūrę paslaugų teikėjai, ir jiems taip pat tekt ų 
laikytis tų pačių taisyklių, įskaitant prievol ę mokėti PVM kiekvienoje valstyb ėje 
narėje, kurioje jiems atsiranda PVM mok ėjimo prievol ė. Pagal šiuo metu galiojan čią 
laikinąją specialiąją taisyklę, įsikūrusių už ES rib ų paslaugų teikėjų elektroniniu b ūdu 
teikiamos paslaugos neapmokestinamiesiems klientams ES yra apmokestinamos ten, 
kur yra įsikūręs klientas. Šios taisykl ės ir Direktyvos 26c straipsnyje nustatytos 
specialios schemos laik ėsi elektronini ų paslaugų teikėjai, įsikūrę u ž  E S  r i b ų. Nors 
pirmuoju atveju mokes čių surinkimas yra valstyb ės narės reikalas, nagrin ėjant 
Direktyvos 2002/38/EB veikim ą, valstyb ės narės pateikė Komisijai informacij ą, 
patvirtinan čią, kad 2004 m. birželio 30 d. buvo įregistruoti 617 ne įsisteigę 
apmokestinamieji asmenys, kurie naudojosi supaprastinta schema. Per vienerius 
metus iki 2004 m. birželio 30 d. šie ne įsisteigę apmokestinamieji asmenys sumok ėjo 
PVM, kurio bendra suma siekia 90 315 000 EUR. 
2004 m. birželio m ėn. Komisija taip pat buvo suorganizavusi seminar ą pagal Fiscalis  
programą, kuriame buvo svarstomas praktinis Direktyvos įgyvendinimas. Valstyb ės 
narės išreiškė pasitenkinim ą dėl jos naudingumo ir taikymo. Tod ėl pagal si ūlomas 
 
LT 14   LT taisykles laikinoji 9 straipsnio  2 dalyje f punkte numatyta taisykl ė taptų nuolatine. Su 
Direktyvos 26c straipsniu  susijusi dalis šiuo metu yra siejama su si ūlomu bendruoju 
vieno langelio mechanizmu. 
Siekiant šio rezultato, pirmiausia si ūloma išbraukti 9g straipsn į, kuris bus 
nebereikalingas patvirtinus nauj ą 9g straipsn į. Tai pat yra si ūloma pakeisti 9g 
straipsnio pirm ąją dalį tekstu, kuriama b ūtų nurodytos visos paslaugas, kurias galima 
teikti neapmokestin amiesiems asmenims nuotoliniu b ūdu. Pagal nauj ą 1 dalį toliau 
nurodytos paslaugos b ūtų apmokestinamos ten, kur įsikūręs neapmokestinamasis 
klientas: elektroniniu b ūdu teikiamos paslaugos , telekomunikacij ų paslaugos, 
transliavimo paslaugos ir mokymo pasla ugos, teikiamos fiziškai nedalyvaujant 
paslaugų teikėjui. Komisija mano, jog geriau b ūtų sutelkti d ėmesį toms paslaugoms, 
kurias teikiant yra akivaizdus konkur encijos iškraipymo ar prekybos perk ėlimo 
pavojus, užuot įvedus bendr ą visų paslaugų, kurias galima teikti nuotoliniu b ūdu, 
aprašymą. 
Galiausiai, siekiant sudaryti galimyb ę prekybininkams ir toliau naudotis dabartin ėmis 
taisyklėmis, nustatan čiomis neapmokestinamiesiems klientams elektroniniu b ūdu 
teikiamų paslaugų apmokestinimo viet ą, Komisija si ūlo, kad šios taisykl ės įsigaliotų 
ne vėliau kaip 2006 m. birželio 1 d. 
2.8. Tarpinink ų teikiamos paslaugos (dabartinis 28c  straipsnis E skirsnis dalis). 
Jei tarpininkai teikia paslaugas galutiniams vartotojams, kurie n ėra užsiregistrav ę 
PVM mok ėtojais, šios paslaugos yra apmoke stinamos ten, kur apmokestinamas 
pagrindinis sandoris, su kuriuo su sijusios šios paslaugos (preki ų tiekimas arba 
paslaugų teikimas arba įsigijimas Bendrijos viduje). Kadangi ši ą taisyklę kartais 
sunku pritaikyti, buvo svarstoma apie tarpinink ų teikiamų paslaugų apmokestinim ą 
ten, kur įsikūręs tarpininkas. Ta čiau toks pakeitimas sudaro pagrind ą nerimauti, 
kadangi įsikūrusių už Bendrijos rib ų tarpinink ų teikiamos paslaugos likt ų 
neapmokestintos, nors jos ir b ūtų susijusios su ES vykdoma veikla. D ėl to atsirandant į 
konkurencijos iškraipym ą dar labiau sustiprint ų paslaugų teikėjų persikėlimas, net ir 
ES viduje, į tas valstybes nares, kuriose taikomi mažesni PVM tarifai. Egzistuoja 
ypač didelė r i z i k a  š i o s  r ūšies paslaug ų atžvilgiu, kadangi joms teikti nereikia daug 
įrangos, patalp ų ir kt. Tai neramina daugel į tų sektorių atstovų, kurie pateik ė 
atsakymus vieš ųjų konsultacij ų metu, ypa č tarp transporto sektoriaus atstov ų, kelionių 
organizatori ų ir kelioni ų agentūrų. 
Remdamasi šiais argumentais bei tuo, kad kei čiant sistem ą, kuri, nors ir n ėra ideali, 
tačiau kuria prekybininkai sugeb ėjo daugel į metų sėkmingai naudotis, d ėl papildom ų 
reikalavim ų ir dėl mokes čių sukelto iškraipymo kils neabejotinai daugiau 
nepatogum ų, nei pranašum ų. Komisija si ūlo nekeisti dabartin ės tarpinink ų teikiamų 
paslaugų neapmokestinamiesiems klientams teikimo vietos. Vis d ėlto, užuot palikus 
dabar galiojan čias taisykles, siekiant aiškumo, jas reik ėtų sujungti į bendrą nuostatą. 
Todėl 9i straipsnis, kuris yra kei čiamas į 9h straipsn į, bus iš dalies pa keistas, siekiant 
aiškiai apibr ėžti, kad toki ų paslaugų teikimo vieta bus pagr indinio sandorio vykdymo 
vieta. Originaliame 9i straipsnio tekste numatytos išimtys išbraukiamos, ir tod ėl šio 
straipsnio nuostatos galioja visoms pa slaugoms, kurias teikia tarpininkai 
neapmokestinamiesiems klientams. 
2.9. Paslaug ų teikėjai ir gavėjai, įsikūrę už ES rib ų (dabartinio 9 straipsnio 2 dalies 
 
LT 15   LT e ir f punktai) 
Kai paslaugos pagal dabartinio  9 straipsnio 2 dalies e punkt ą teikiamos įsikūrusiems 
už Bendrijos rib ų klientams, paslaug ų teikimo vieta yra už Bendrijos rib ų. Taip turėtų 
būti ir ateityje.  
Kai elektronin ės komercijos, telekomunikacij ų ir transliavimo paslaugas teikia 
įsikūręs už ES rib ų paslaugų teikėjas, pagal dabar galiojan čias taisykles paslaug ų 
teikėjui gali atsirasti prievol ė mokėti PVM toje valstyb ėje narėje, kurioje įsikūręs 
neapmokestinamasis klientas, arba toje valstyb ėje narėje, kurioje paslauga faktiškai 
naudojamasi. Šios nuostatos buvo įtrauktos siekia nt užtikrinti s ąžiningą konkurencij ą 
tarp paslaug ų teikėjų, neatsižvelgiant į tai, ar jie įsikūrę ES viduje ar už jos rib ų, kurie 
teikia šias paslaugas neapmokestinamiesiems klientams ES. Šios taisykl ės liks galioti 
ir bus įtrauktos į pakeistą 9h straipsn į, kuris kei čiamas į 9g straipsn į. 
Atsižvelgiant į tai, kad šios nuostatos šiuo metu yr a numatytos 9g ir 9h straipsniuose, 
siūloma iš dalies keisti 9j straipsn į, kuris pakeistas į 9i straipsn į, išbraukiant nuorod ą į 
h, j, k ir l punktus. 
2.10. Nuostata, reglamentuojanti dvi gubo apmokestinimo arba visiško 
neapmokestinimo išvengim ą (dabartinis 9 straipsnis, 3 dalis) 
Galiojančios taisykl ės sudaro s ąlygas valstyb ėms narėms nepaisyti paslaug ų teikimo 
vietos taisykli ų, siekiant išvengti dvigubo apm okestinimo, neapmokestinimo ar 
konkurencijos iškraipymo. Šios taisykl ės taikymo sritis yra ribo ta, kadangi ji apima 9 
straipsnio 2 dalies e punkte reglamentuojam ą paslaug ų teikimą. Tačiau B2B 
pasiūlyme jau numatyta išpl ėsti šios taisykl ės taikymą visoms paslaug ų teikimo viet ą 
reglamentuojan čioms nuostatoms, apiman čioms paslaug ų teikim ą tiek 
apmokestinamiesiems, tiek neapmokestinamiesiems asmenims. Tod ėl nereikia joki ų 
tolesnių pakeitimų.  
2.11. Keitimasis informacija naudojantis PVM informacijos apsikeitimo sistema 
(VIES) 
Pradiniame pasi ūlyme Komisija si ūlė įvesti prievol ę apmokestinamiesiems asmenims 
įtraukti paslaugas į jų sumines ataskaitas, taip sudarant galimyb ę valstybėms narėms 
apsikeisti informacija naudojantis VIES in formacijos apsikeitimo sistema, kuri prad ės 
veikti nuo 2008 m. sausio 1 d. Min ėtas pasiūlymas buvo susij ęs su tuo, kad Komisija 
ketino atlikti ekonominio pagr įstumo analiz ę, siekdama patobulinti VIES. Ši analiz ė 
jau baigta, ir ji parod ė, kad techniškai yra įmanoma į dabartinę VIES sistem ą įtraukti 
keitimąsi informacija apie paslaugas. Tod ėl prievol ės teikti ataskaitas 
apmokestinamiesiems asmenims pradžia sutaps su si ūlomų pakeitim ų įsigaliojimo 
diena – būtent 2006 m. liepos 1 d., anks čiau nustatyta konkreti da ta – 2008 m. sausio 
1 d. – bus išbraukta. 
2.12. Pasi ūlymo techninio pob ūdžio pakeitimai 
Galiausiai, reikia atlikti kelet ą techninio pob ūdžio pakeitim ų siekiant aiškesni ų 
nuostatų formuluo čių bei kryžmini ų nuorodų į straipsnius, kurie buvo iš dalies 
pakeisti remiantis šiuo pasi ūlymu.  
 
LT 16   LT 1 straipsnio 2 dalyje yra sunum eruotos 9d straipsnio dalys ir įterpta nauja 2 dalis. Be 
to, ilgalaik ės nuomos apibr ėžime, kuris pateikiamas 3 dalyje, pridedama kryžmin ė 
nuoroda į 1 dalį. 
9e straipsnio 1 dalyje žodžiai „ir tarpinink ų paslaugos“ yra išbraukiami, kadangi šios 
paslaugos dabar yra aptariamos 9h straipsnyje. 
9g straipsnis yra išbraukiamas, o buv ę 9h, 9i, 9j ir 9k straip sniai yra atitinkamai 
pernumeruojami. 
9g straipsnyje pirmoji dalis yra pakei čiama nauja 1 dalimi, nuoroda 2 dalyje yra 
atitinkamai pakei čiama į „Taikant 1 dalies b punkt ą“. 
Pradinio pasi ūlymo 1 straipsnio 3 dalyje, kuria iš dalies kei čiamas 12 straipsnio 3 
dalies a punktas, kryžmin ė nuoroda į 9j straipsnio k punkt ą yra pakei čiama nuoroda į 
naujo 9g straipsnio 1 dalies a punkt ą. 
1 straipsnio 4 dalies b punkte 21 st raipsnis, taip kaip jis išd ėstytas 28g straipsnyje, 
kuris papildomas 5 dalimi, yra iš dalies kei čiamas siekiant aiškiai nurodyti numer į, 
kuriuo žymima ši dalis. 
Taip pat B2B pasi ūlymo 1 straipsnio 5 dalyje 22 st raipsnio 6 dalies b punkto pirmojo 
papunkčio tekstas, taip kaip jis išd ėstytas 28h straipsnyje,  papildomas nuoroda b 
punkte. . 
1 straipsnio 5 dalies c punkte yra išbrauki amas šeštasis papunktis, kuriuo pradžioje 
buvo papildytas 22 straipsnio 6 dalie s b punktas, taip kaip jis išd ėstytas 28g 
straipsnyje.  
  
 
LT 17   LT  
2003/0329 (CNS) 
Pakeistas pasi ūlymas 
TARYBOS DIREKTYVA 
iš dalies kei čianti Direktyv ą 77/388/EEB d ėl paslaug ų teikimo vietos 
EUROPOS S ĄJUNGOS TARYBA, 
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutart į, ypač į jos 93 straipsn į, 
atsižvelgdama į Komisijos pasi ūlymą1, 
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomon ę2 
atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialini ų reikalų komiteto nuomon ę3, 
kadangi: (1) Įgyvendinant vidaus rink ą, vykstant globalizacijai, naikinant reguliavim ą ir keičiantis 
technologijoms susiduriama su milžiniškomis  permainomis, susijusiomis su prekybos 
paslaugomis apimtimi ir modeliu. Atsiranda vis daugiau galimybi ų teikti tam tikras 
paslaugas nuotoliniu b ūdu. Atsižvelgiant į minėtas permainas ir siekiant spr ęsti šį 
klausimą, pastaraisiais metais buvo imtasi nesuderint ų veiksmų, o daugelis apibr ėžtų 
paslaugų šiuo metu faktiškai yra apmokestinamos  remiantis paskirties vietos principu. 
(2) Siekiant užtikrinti tinkam ą vidaus rinkos veikim ą, reikia iš dalies keisti 1977 m. 
Tarybos direktyv ą 77/388/EEB d ėl valstybi ų narių apyvartos mokes čių įstatymų 
derinimo – Bendra prid ėtinės vertės mokes čio sistema: vienodas vertinimo 
pagrindas
4dėl paslaug ų teikimo vietos, vadovaujantis Komisijos  bendros  PVM 
sistemos veikimo atnaujinimo ir supaprastinimo strategija5 
(3) Visais paslaug ų teikimo atvejais mokes čių mokėjimo vieta iš esm ės turėtų būti ten, kur 
paslaugomis faktiškai naudojamasi. Jei taip b ūtų pakeista bendra paslaug ų teikimo 
vietos taisykl ės taisyklė, dėl administracini ų ir politini ų priežasčių vis dėlto reikėtų 
pasinaudoti  vis dėlto reikėtų tam tikrų šios bendros taisykl ės išimčių. 
                                                 
1 OL C, , p. . 
2 OL C, , p. . 
3 OL C, , p. . 
4 OL L 145, 1977 6 13, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2003/92/EB 
(OL L 260, 2003 10 11, p. 8). 
5 KOM(2000) 348 galutinis. 
 
LT 18   LT (4) Kalbant apie paslaug ų teikimą apmokestinamiesiems asmenims, bendra paslaug ų 
teikimo vietos taisykl ė turėtų būti pagrįsta vieta, kur įsikūręs klientas, o ne kur įsikūręs 
paslaugos teik ėjas. 
(5) Teikiant paslaugas neapmokestinamiesiems asmenims, reik ėtų ir toliau taikyti bendr ą 
taisyklę, kad paslaug ų teikimo vieta yra ten, kur įsikūręs paslaugų teikėjas. 
(6) Tam tikromis aplinkyb ėmis bendros taisykl ės, susijusios su paslaug ų teikimo tiek 
apmokestinamiesiems, tiek neapmokestinamiesiems asmenims vieta, n ėra taikytinos, 
tačiau taikomos aiškiai apibr ėžtos išimtys. Šios išimtys didžia dalimi tur ėtų būti 
pagrįstos galiojan čiais kriterijais ir atspind ėti apmokestinimo paslaug ų naudojimosi 
vietoje princip ą, o, jas taikant, tam tikriems prekybininkams netur ėtų atsirasti 
neproporcinga administracin ė našta. 
(7) Kai apmokestinamajam asmeniui  paslaugas teikia asmuo, kuris n ėra įsikūręs toje 
pačioje valstyb ėje narėje, turėtų būti privaloma taikyti atvirkštinio mokes čio 
mechanizm ą, pagal kur į apmokestinamasis asmuo tur ėtų pats apskai čiuoti atitinkam ą 
jam suteiktos paslaugos PVM sum ą. 
(8) Paslaug ų tarp skirting ų apmokestinamojo asmens buveini ų teikimas paprastai 
nepriklauso Direktyvos 77/388/EEB taikymo sri čiai. Siekiant didesnio teisinio 
aiškumo, toki ą poziciją reikėtų patvirtinti teis ės aktu. 
(9) Tod ėl Direktyva 77/388/EEB tur ėtų būti atitinkamai pakeista, 
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYV Ą: 
1 straipsnis 
Direktyva 77/388/EEB iš dalies kei čiama taip: 
1) 6 straipsnis papildomas tokia 6 dalimi: 
“6. Jei vienas juridinis asmuo turi daugiau nei vien ą nuolatinę buveinę, tarp šių 
buveinių teikiamos paslaugos nelaikomos paslaug ų teikimu.“ 
2) 9 straipsnis yra pakei čiamas taip: 
„9 straipsnis 
Bendroji taisykl ė 
1. Paslaug ų teikimo apmokestinamiesiems asmenims vieta laikoma ta vieta, kur 
klientas yra įsteigęs savo versl ą arba turi nuolatin ę buveinę, į kurią teikiamos 
paslaugos. 
 Jei negalima nustatyti, kur apmokestinamasis asmuo yra įsteigęs savo versl ą arba turi 
nuolatinę buveinę, paslaug ų teikimo vieta laikoma ta vieta, kur min ėtas 
apmokestinamasis asmuo turi nuolatin į adresą arba kur paprastai gyvena. 
 
LT 19   LT 2. Paslaug ų teikimo neapmokestinamiesiems asme nims vieta laikoma ta vieta, kur 
paslaugų teikėjas yra įsteigęs savo versl ą arba turi nuolatin ę buveinę, iš kurios 
teikiamos paslaugos. 
3. Taikant 1 ir 2 dalis, jei apmokestinamasis asmuo taip pat vykdo veikl ą arba 
sandorius, kurie n ėra laikomi apmokestinamu preki ų tiekimu arba paslaug ų teikimu, 
toks asmuo laikomas apmokestinamuoju asmeniu vis ų jam suteikt ų paslaugų 
atžvilgiu, išskyrus atvejus, kai pasla ugos skirtos jo paties arba jo darbuotoj ų 
privačiam naudojimui. 
9a straipsnis 
Nekilnojamasis turtas 
Paslaugų, susijusių su nekilnojamuoju turtu, įskaitant nekilnojamojo turto agent ų ir ekspert ų 
paslaugas, apgyvendinim ą viešbutyje ar panašios paskirties įstaigose, teisi ų naudotis 
nekilnojamuoju turtu suteikim ą, ir statybos parengimo ir koordinavimo paslaug ų, kaip antai 
architektų ar firmų, vykdančių priežiūrą statybos vietoje, suteikimo vieta laikoma ta vieta, kur 
yra tas nekilnojamasis turtas. 
9 b straipsnis 
Keleivių vežimas 
Keleivių vežimo paslaug ų suteikimo vieta laikoma ta vieta, kur  vyksta  vežimas, proporcingai 
nuvažiuotiems atstumams. 
9c straipsnis 
Kultūros, meno, sporto, pramog ų ir kita panaši veikla 
Paslaugų, susijusių su kultūros, meno, sporto, pramog ų arba kita panašia veikla, įskaitant 
tokios veiklos organizatori ų veiklą, ir tam tikrais atvejais papildom ų paslaugų teikimą, 
suteikimo vieta yra laikoma vieta, kur tos paslaugos praktiškai atliekamos. 
9d straipsnis 
Specialios paslaugos apmokestinamiesiems asmenims 
1. Apmokestinamiesiems asmenims teikiam ų paslaug ų, išskyrus kilnojamojo 
materialiojo turto ilgalaik ę nuomą arba jo aptarnavim ą, suteikimo vieta laikoma 
vieta, kur paslaug ų teikėjas yra įsteigęs savo versl ą arba turi nuolatin ę buveinę, iš 
kurios teikiamos paslaugos, arba  vieta, kur jis  turi nuolatin į adresą arba paprastai 
gyvena, jeigu yra laikomasi ši ų sąlygų: 
a) paslaugos yra teikiamos valstyb ėje narėje, kurioje paslaug ų teikėjas yra 
įsisteigęs, turi nuolatin ę buveinę, arba kurioje jis turi nuolatin į adresą ar 
paprastai gyvena ; 
 
LT 20   LT b) teikiant paslaugas, b ūtina fiziškai dalyvauti paslaug ų teikėjui arba fiziškai 
dalyvaujant paslaug ų teikėjui yra naudojamos priemon ės, kurios reikalingos 
paslaugai suteikti, tuo pat metu  fiziškai dalyvaujant klientui ; 
c) paslaugos tiesiogiai teikiamos asme niui, kad pastarasis iš karto jomis 
pasinaudot ų. 
2. Jei restoran ų ir maitinimo paslaugos teikiamo s apmokestinamiesiems asmenims 
keleivius vežan čiuose laivuose, orlaiviuose arba traukiniuose teikiant keleivi ų 
vežimo paslaug ą, paslaug ų suteikimo vieta laikom a maršruto pradžia, kur 
pradedama teikti keleivi ų vežimo paslauga.  
3. Taikant 1 dalį, „ilgalaikė nuoma“  reiškia  susitarimu, kuriame numatytas 
nepertraukiamas kilnojamojo materialiojo  turto valdymas arba naudojimasis juo 
ilgesnį nei trisdešimties dien ų laikotarp į, reglamentuot ą tvarką. 
9e straipsnis 
Prekių vežimas neapmokestinamiesiems asmenims 
1. Preki ų vežimo, įskaitant pervežim ą Bendrijos viduje ir ta rpininkų paslaugas , 
paslaugų neapmokestinamiesiems asmenims su teikimo vieta yra laikoma maršruto 
pradžia. 
2. Vežant prekes Bendrijos viduje, valstyb ėms narėms nereikia taikyti mokes čio 
maršruto daliai, einan čiai Bendrijos teritorijai nepriklausan čiais vandenimis. 
3. „Preki ų vežimas Bendrijos viduje“ yra preki ų vežimas, kai maršruto pradžia ir 
maršruto pabaiga yra dviej ų skirtingų valstybių narių teritorijose. 
4. Preki ų vežimas, kai maršruto pradžia ir maršruto pabaiga yra tos pa čios valstyb ės 
narės teritorijoje, laikomas preki ų vežimu Bendrijoje, jei toks vežimas yra tiesiogiai 
susijęs su preki ų vežimu, kai maršruto pradžia ir maršruto pabaiga yra dviej ų 
skirtingų valstybių narių teritorijose. 
5. „ Maršruto pradžia“ – tai vieta, kur faktiškai prasideda preki ų vežimas, 
neatsižvelgiant į nuvažiuot ą atstumą iki prekių buvimo vietos, o „maršruto pabaiga“ 
– vieta, kur faktiškai baigiasi preki ų vežimas. 
9f straipsnis 
Specialios paslaugos neapmokestinamiesiems asmenims 
1. Toliau išvardyt ų paslaugų suteiktų neapmokestinamiesiems asmenims suteikimo 
vieta laikoma vieta, kur šios paslaugos yra fiziškai atliekamos: 
a) papildomos vežimo paslaugos, pavyzdžiui, krovimas, iškrovimas, krovini ų 
tvarkymas ir panaši veikla kit ų asmenų vardu; 
b) kilnojamojo materialiojo turtu vertinimas ir aptarnavimas; 
 
LT 21   LT c) paslaugos, susijusios su mokslo ir švietimo veikla, išskyrus mokymo 
paslaugas, nurodytas 9g straipsnio 1 dalies d punkte,  įskaitant tokios 
veiklos organizatori ų darbą ir suteiktas  papildomas paslaugas, reikalingas 
minėtoms paslaugoms suteikti ; 
d) restoranų ir maitinimo paslaugos.  
2. Jei restoran ų ir maitinimo paslaugos teikiamos neapmokestinamiesiems 
asmenims keleivius vežan čiuose laivuose, orlaiviuose arba traukiniuose teikiant 
keleivių vežimo paslaug ą, paslaugos suteikimo vieta laikoma maršruto pradžia, 
kur pradedama teikti keleivi ų vežimo paslauga.  
3. Transporto priemoni ų ilgalaik ės nuomos neapmokestinamiesiems asmenims 
paslaugų suteikimo vieta – vi eta, kur klientas yra įsikūręs, turi nuolatin į adresą 
arba paprastai gyvena.  
 Transporto priemoni ų nuomos, išskyrus ilgalaik ę nuomą, paslaug ų suteikimo 
vieta – tai vieta, kur transporto priemon ė faktiškai perduodama 
neapmokestinamajam asmeniui.  
 „Transporto priemon ės ilgalaik ė nuoma“ reiškia susitarimu, kuriama 
numatytas nepertraukiamas transporto priemon ės valdymas arba naudojimasis 
ja ilgesnį nei trisdešimties dien ų laikotarp į, reglamentuot ą tvarką. 
9g straipsnis  
Elektroniniu b ūdu teikiamos paslaugos neapmokestinamiesiems asmenims  
Iki 2006  m. birželio 30 d. elektroniniu b ūdu teikiam ų paslaugų, ypač L priede nurodyt ų 
paslaugų ir apmokestinamojo asmens, kuris yra įsteigęs savo versl ą ne Bendrijos teritorijoje  
arba turi  tenai  nuolatin ę buveinę, iš kurios teikia paslaugas,  teikiam ų paslaug ų, 
neapmokestinamiesiems asmenims  suteikimo vieta  laikoma vieta, kur tas 
neapmokestinamasis asmuo yra įsikūręs, turi nuolatin į adresą arba paprastai gyvena . 
9g straipsnis 
Paslaugos, kurios gali b ūti teikiamos neapmokestinamie siems asmenims nuotoliniu b ūdu 
1. Toliau išvardyt ų paslaug ų neapmokestinamajam as meniui suteikimo vieta 
laikoma vieta, kur tas asmuo yra įsikūręs, turi nuolatin į adresą arba paprastai 
gyvena:  
a) elektroniniu b ūdu teikiamos paslaugos, ypa č tos, kurios yra nurodytos L 
priede;  
b) telekomunikacij ų paslaugos, įskaitant prieigos prie pasaulini ų 
informacijos tinkl ų suteikim ą; 
c) radijo ir televizijos transliavimo paslaugos;  
 
LT 22   LT d) mokymas fiziškai nedalyvaujant paslaug ų teikėjui. 
2. Taikant 1 dalies b punkt ą, „telekomunikacij ų paslaugos" – tai paslaugos, kurios 
susijusios su signal ų, žodžių, vaizdo ir garso ar kitoki os informacijos perdavimu, 
siuntimu, pri ėmimu laidin ėmis, radijo, optin ėmis ar kitokiomis elektromagnetin ėmis 
sistemomis, įskaitant teis ės naudotis šiomis perdavimo, siuntimo arba pri ėmimo 
galimybėmis suteikim ą ar perdavim ą. 
9h straipsnis 
Tarpininko  teikiamos paslaugos neapmo kestinamiesiems asmenims 
Tarpininko , veikian čio kitų asmenų vardu, neapmokestinamiesiems asmenims teikiam ų 
paslaugų suteikimo vieta, kai tokios paslaugos yra kit ų nei 9e straipsnyje ir 9j straipsnyje 
nurodytų sandorių dalis,  yra laikoma pagrindinio sandorio vykdy mo vieta vadovaujantis 
9a–9g ir 9i straipsni ų nuostatomis.  
9i straipsnis 
Paslaugos neapmokestinamiesiem s asmenims už Bendrijos rib ų 
Toliau išvardyt ų paslaugų teik iamų neapmokestinamajam asmeniui, kuris yra įsikūręs arba 
turi nuolatin į adresą ar paprastai gyvena  už Bendrijos rib ų, suteikimo vieta yr a laikoma vieta, 
kur tas asmuo yra įsikūręs, turi nuolatin į adresą arba paprastai gyvena: 
a) autori ų teisių, teisių naudotis patentu, licencija, preki ų ženklu ir panaši ų teisių 
suteikimas ir perdavimas; 
b) reklamos paslaugos; c) konsultant ų, inžinieri ų, konsultacini ų firmų, teisinink ų, apskaitinink ų paslaugos ir 
kitos panašios paslaugos, taip pat duomen ų apdorojimas ir informacijos teikimas; 
d) įsipareigojimai visiškai ar iš dalies ne užsiimti bet kuria šiame straipsnyje nurodyta 
veikla arba nesinaudoti bet kuria šiame straipsnyje nurodyta teise; 
e) banko, finansiniai ir draudimo sandoriai, įskaitant perdraudim ą, išskyrus seif ų 
nuomą; 
f) apr ūpinimas personalu; 
g) kilnojamojo materialiojo turto, išskyrus vis ų rūšių transporto priemones, nuoma;  
(h)
 telekomuni kacijų paslaugos , įskaitant prieigos  prie pasaulini ų informacijos tinkl ų 
suteikimą; 
(h) prieigos suteikimas prie gamtini ų dujų ir elektros skirstymo sistem ų arba 
transportavimas ir perdavimas per jas ir kit ų tiesiogiai susijusi ų paslaugų teikimas . 
(j) radijo ir televi zijos transliavimo paslaugos ; 
(k) elektroniniu būdu teikiamos paslaugos , ypač tos, kurios yra nurodytos L priede;  
 
LT 23   LT (l) veikiančių kitų asmenų vardu agent ų paslaugos, kai jie  šiame straipsnyje nurodytas 
paslaugas  įsigyja savo atstovaujamajam asmeniui . 
9j straipsnis 
Dvigubo apmokestinimo vengimas 
Siekiant išvengti dvigubo apmokestinimo, n eapmokestinimo arba konk urencijos iškraipymo, 
valstybės narės gali 9–9i straipsniuose  nurodytų paslaugų teikimo atžvilgiu laikyti, kad: 
a) tais atvejais, kai faktiškai paslaugomis, kuri ų suteikimo vieta b ūtų laikoma j ų 
teritorijoje, naudojamasi ne  Bendrijos teritorijoje , paslaugų suteikimo vieta yra už 
Bendrijos rib ų; 
b) tais atvejais, kai faktiškai paslaugomis, kuri ų suteikimo vieta b ūtų laikoma už 
Bendrijos rib ų, yra naudojamasi j ų teritorijoje , paslaugų suteikimo vieta yra j ų 
teritorijoje.“ 
3) 12 straipsnio 3 dalies a punktas pakei čiamas taip: 
 „Tre čiasis papunktis netaikomas paslaugoms, nurodytoms 9g straipsnio 1 dalies a 
punkte “. 
4) 21 straipsnis, taip kaip jis išd ėstytas 28g straipsnyje, kei čiamas taip: 
a) 1 dalies b punktas pakei čiamas taip: 
b) apmokestinamieji asmenys, kuriems teikiamos paslaugos pagal 9 
straipsnio 1 dal į, jei paslaugas atlieka apmokestinamasis asmuo, kuris 
nėra įsikūręs šalies teritorijoje;“ 
b) papildomas šia 5 dalimi: 
“5. Jei apmokestinam ąjį sandorį vykdo nesanti šios ša lies teritorijoje 
apmokestinamojo asmens buvein ė, tačiau tas asmuo taip pat turi buvein ę 
toje pačioje valstyb ėje narėje kaip ir klientas, taikant 1 ir 2 dal į, laikoma, 
kad apmokestinamasis asmuo n ėra įsikūręs tos šalies teritorijoje.“ 
5) 22 straipsnio 6 dalies b punktas, taip kaip jis išd ėstytas Direktyvos 77/388/EEB 28h 
straipsnyje, kei čiamas taip: 
a) Pirmasis papunktis pakei čiamas taip: 
„b) Kiekvienas apmokestinamasis asmuo, įregistruotas prid ėtinės vertės 
mokesčio mokėtoju, taip pat privalo pateikti sumin ę ataskaitą apie 
įregistruotus PVM mok ėtojais pirk ėjus, kuriems jis tiek ė prekes pagal 
28c straipsnio A dalies a ir d punktuose nustatytas s ąlygas, ir 
įregistruotus PVM mok ėtojais gav ėjus penktajame papunktyje 
nurodytuose sandoriuose, taip pat apm okestinamuosius klientus, kuriems 
jis teikė paslaugas 9 straipsnio 1 dalies numatytomis s ąlygomis .” 
 
LT 24   LT b) Trečiasis papunktis pakei čiamas taip: 
„Suminėje ataskaitoje nurodoma: 
– numeris (kodas), kuriuo apmokestinamasis asmuo yra įregistruotas 
pridėtinės vertės mokes čio mokėtoju šalies teritorijoje ir kur į 
naudodamas jis tiek ė prekes 28c straipsnio A dalies a punkte 
nustatytomis s ąlygomis bei teik ė paslaugas 9 straipsnio 1 dalyje 
nustatytomis s ąlygomis, 
– numeris (kodas), kuriuo kiekvi enas prekes arba paslaugas įsigijęs asmuo 
yra įregistruotas prid ėtinės vertės mokesčio mokėtoju kitoje valstyb ėje 
narėje ir kurį naudojant jam prek ės buvo patiektos arba paslaugos buvo 
suteiktos, 
– kiekvienam prekes arba paslaugas įsigyjančiam asmeniui – 
apmokestinamojo asmens patiekt ų prekių arba suteikt ų paslaugų bendra 
vertė. Minėtos sumos deklaruojamos už kalendorin į ketvirtį, per kur į 
mokestis tur ėjo būti apskaičiuotas.” 
(c) Papildomas šiuo šeštuoju papunk čiu: 
“Paslaugoms pirmojo ir tre čiojo papunk čio nuostatos taikomos nuo 2008 m. sausio 1 
d. 
6) 28b straipsnio C, D, E ir F dalys yra išbraukiamos.  
2 straipsnis 
1. Valstybės narės priima šiai direktyvai įgyvendinti reikalingus įstatymus ir kitus teis ės 
aktus, kurie įsigalioja ne v ėliau kaip iki nuo 2006 m. liepos 1 d.  Jos nedelsdamos 
pateikia Komisijai t ų nuostatų tekstus bei t ų nuostatų ir šios direktyvos koreliacijos 
lentelę. 
Valstybės narės, tvirtindamos šias nuostatas, daro jose nuorod ą į šią direktyvą, arba 
tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvark ą nustato 
valstybės narės. 
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios di rektyvos taikymo srityje priimt ų 
pagrindini ų nacionalin ės teisės aktų nuostatų tekstus. 
 
LT 25   LT 3 straipsnis 
Ši direktyva įsigalioja kit ą dieną po jos paskelbimo Europos S ąjungos oficialiajame leidinyje . 
4 straipsnis 
Ši direktyva skirta valstyb ėms narėms. 
Priimta Briuselyje, 
 Tarybos vardu 
 Pirmininkas