Komisijos komunikatas Tarybai ir Europos Parlamentui - Nustatantis aplinkos strategiją Viduržemio jūrai {SEC(2006)1082} /* KOM/2006/0475 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 5.9.2006 KOM(2006) 475 galutinis KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI nustatantis aplinkos strategiją Viduržemio jūrai {SEC(2006)1082} KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI nustatantis aplinkos strategiją Viduržemio jūrai 1. ĮžANGA Viduržemio jūra yra didžiausia Europos jūra, jungianti šalių, kurių krantus skalauja jos vandenys, žmones. Šių žmonių gerovė priklauso nuo jos aplinkos būklės. Bet, nepaisant beveik trisdešimties metų tarptautinių pastangų apsaugoti šią unikalią ekosistemą, ji išlieka labai pažeidžiama, ir jos būklė nuolat blogėja dėl vis stiprėjančio poveikio aplinkai. Numatoma, kad iki 2025 m. gali būti užstatyta 50 % Viduržemio jūros pakrantės[1], – tai tik vienas pavyzdys, rodantis tokio poveikio mastą. Neseniai buvo pradėti tyrimai[2], kuriais buvo pabandyta įvertinti aplinkos būklės blogėjimo kainą keliose valstybėse[3]. Apskaičiuota, kad aplinkos būklės blogėjimas Egipte kainuoja 2,7–5,1 mlrd. EUR per metus (tai sudaro 3,2–6,4 % BVP), Alžyre –1,5 mlrd. EUR per metus (3,6 % BVP) , o Maroke – 1,2 mlrd. EUR per metus (3,7 % BVP)[4]. Taigi akivaizdu, kad, norint apsaugoti šio regiono žmonių sveikatą, užtikrinti jų ekonominį ir socialinį vystymąsi, neveiklumas nėra išeitis. Viduržemio jūros regiono šalys jau dabar turi imtis priemonių savo aplinkai apsaugoti ir kiek įmanoma tinkamiau valdyti savo gamtos išteklius. Per pastaruosius trisdešimt metų įgyvendinant įvairiausias ilgalaikes iniciatyvas ir organizacijoms vykdant savo veiklą buvo nustatytos minėtų problemų priežastys ir yra pasiūlytos jų sprendimo strategijos bei veiksmų planai. Tačiau dažnai šios strategijos likdavo neįgyvendintos. Be dažnai minimos nepakankamų finansinių išteklių problemos, viena pagrindinių minėto neveiklumo priežasčių yra ta, kad aplinkai teikiamas nepakankamas politinis prioritetas, ir dėl to, inter alia, yra nepakankamai integruojami darnaus vystymosi aplinkosauginiai, ekonominiai ir socialiniai aspektai. Padėtį pablogina ir visa apimančio aplinkos valdymo trūkumas bei nepakankamas visuomenės informuotumas aplinkos klausimais. Be to, nepakankamai bendradarbiaujant vietos ir tarptautinėms suinteresuotosioms šalims sumažėjo tarptautinės pagalbos veiksmingumas. Kaip nė viena šalis negali būti laikoma atsakinga už Viduržemio jūros regiono aplinkos būklės blogėjimą, taip nė viena veikdama atskirai jos apsaugoti negali. Europos Sąjunga (ES), užimanti svarbią vietą šio regiono reikaluose, turi atlikti savo vaidmenį saugant šį bendrą paveldą, tačiau dėl ribotų išteklių negali to daryti viena. Kadangi regiono poreikiai gerokai pranoksta jiems tenkinti skiriamas priemones ir galimybes, Komisija turės sutelkti savo pastangas ir ribotus išteklius skirti toms sritims, kuriose ji gali įžvelgti neabejotiną pridėtinę vertę, taip pat sukurti realistinį strateginį požiūrį į bendradarbiavimą Viduržemio jūros aplinkos išsaugojimo srityje. Visiems mūsų partneriams tarptautinėse organizacijose, pagalbos teikėjai, o svarbiausia, įvairioms suinteresuotosioms šalims ir valstybėms abiejose Viduržemio jūros pakrantėse dar nemažai ir darniai dirbti, kad Viduržemio jūros regionas taptų švaresnis ir sveikesnis. Sėkmė galiausiai priklausys nuo plačios politinės paramos, kuri padės priimti sprendimą skirti pakankamai lėšų šiam uždaviniui įgyvendinti. Su Viduržemio jūra besiribojančias valstybes galima suskirstyti pagal jų politinį santykį su ES. Esamos ir būsimos valstybės narės prie Viduržemio jūros regiono apsaugos labiausiai prisideda derindamos savo aplinkos politiką su ES aplinkos politika bei teisės aktais ir juos veiksmingai įgyvendindamos. ES strategija jų atžvilgiu yra aiškiai apibrėžta, todėl šioje strategijoje daugiausia dėmesio bus skiriama toms regiono valstybėms partnerėms[5], kurioms taikoma Europos kaimynystės politika (EKP)[6]. 2005 m. lapkričio mėn. Europos ir Viduržemio jūros valstybių partnerystės dešimtmečio proga surengtame aukščiausio lygio susitikime valstybių partnerių vadovai atnaujino savo įsipareigojimus tęsti procesą ir iš naujo apibrėžė savo veiklą priimtoje penkerių metų darbo programoje[7]. Visos regiono valstybės įsipareigojo dėti daugiau pastangų, kad iki 2020 m. būtų gerokai sumažinta Viduržemio jūros tarša, paskelbdamos iniciatyvą „Horizontas 2020 m.“, ir paragino sudaryti įgyvendinamą tokios iniciatyvos įgyvendinimo tvarkaraštį. Komisija, su tam tikromis suinteresuotosiomis šalimis išsamiai aptarusi iniciatyvą „Horizontas 2020 m.“[8], parengė šį komunikatą siekdama: - Apibrėžti iniciatyvą „Horizontas 2020 m.“ ir pateikti partneriams aptarti pirmąjį pasiūlymą dėl įgyvendinamo taršos pašalinimo tvarkaraščio – svarbaus žingsnio vykdant Barselonoje prisiimtus įsipareigojimus. - Apibrėžti, kaip šalia iniciatyvos „Horizontas 2020 m.“ įgyvendinimo Komisija, plačiau bendradarbiaudama, gali prisidėti prie Viduržemio jūros apsaugos bei valymo ir kaip ji sieks geriau koordinuoti veiklą su šalimis partnerėmis bei kitomis suinteresuotosiomis šalimis. Ši strategija prisidės prie šiuo metu plėtojamos ir plečiamos EB jūrų politikos[9] (ir jos dalies, susijusios su aplinko apsauga – EB jūrų strategijos[10]). 2. BENDRADARBIAVIMO VIDURžEMIO JūROS APLINKOS APSAUGOS SRITYJE TIKSLAI Kadangi teršalai gali laisvai plisti visame regione, visos su Viduržemio jūra besiribojančios šalys yra neabejotinai viena nuo kitos priklausomos. Teršalai iš trečiųjų šalių turi tiesioginį poveikį ES, lygiai taip pat ir mūsų teršalai kenkia kaimynams. Panašiai ir gamtiniai ištekliai, pvz., vanduo, oras, dirvožemis ir biologinė įvairovė, yra sudėtingų ekosistemų sudėtinė dalis bei priklauso vienas nuo kito vykstant prekių, asmenų ir paslaugų judėjimui; dėl tokios įvairialypės abipusės priklausomybės būtina integruoti ir koordinuoti veiklą. Viduržemio jūros regioną galima apsaugoti tik įgyvendinant nuoseklią, visą regioną apimančią aplinkos apsaugos ir jos būklės gerinimo sistemą. Europos Komisija, gamtos apsaugos srityje bendradarbiaudama su šalimis partnerėmis, yra pasirengusi dirbti, kad pasiektų šį tikslą. Bendradarbiaudama su Viduržemio jūros regiono valstybėmis aplinkos srityje Komisija visų pirma siekia: - Padėti valstybėms partnerėms įsteigti veiksmingas aplinkos apsaugos institucijas, plėtoti racionalią bei veiksmingai įgyvendinamą aplinkos politiką ir teisinę sistemą, kurios sudarytų galimybes integruoti aplinkos apsaugos aspektus į kitų sektorių politiką. - Pasiekti, kad visame regione būtų apčiuopiamai sumažintas taršos lygis, kuris palankiai veiktų gyventojų sveikatą, ir sumažinti nekontroliuojamos veiklos poveikį mūsų gamtinei aplinkai. - Skatinti, kad aplinkos apsaugos administracijos būtų pasirengusios spręsti tiek ekstremalias situacijas, tiek konkrečiu metu spręstinas ir ilgalaikes aplinkosaugos problemas. - Skatinti labiau tausojantį (ekonomiškai veiksmingą, socialiai priimtiną ir aplinkosaugos požiūriu perspektyvų) žemės ir jūros Viduržemio jūros regione naudojimą. - Skatinti stiprinti pilietinę visuomenę, kurios nariai turi teisę susipažinti su informacija apie aplinką, dalyvauja priimant sprendimus aplinkosaugos klausimais ir yra informuojami aplinkosaugos klausimais. - Skatinti partnerių bendradarbiavimą regionų mastu, kuriuo siekiama šių tikslų. Įgyvendinus šiuos tikslus bus ne tik apsaugoma aplinka per se , bet ir bus prisidėta prie ilgalaikio ekonominio regiono augimo. 3. PRIEMONėS MūSų TIKSLAMS PASIEKTI Komisijai prieinamos priemonės bendradarbiauti su regionu aplinkos srityje yra šios: 3.1 Finansinė parama Europos bendrija gali teikti paramą EKP valstybėms partnerėms pagal Europos kaimynystės ir partnerystės priemonę (EKPP). Todėl visi projektai privalo būti aiškiai susiję su Europos kaimynystės politika (EKP), Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių partneryste (EVP) ir EKP veiksmų planais, jeigu tokie buvo priimti. Ribotą paramą visuotiniams projektams Bendrija taip pat galėtų skirti pagal šiuo metu sudaromą Aplinkos ir tausaus gamtos išteklių, įskaitant energiją, valdymo teminę programą (ATGIEVTP). Vis dėlto ES parama neišvengiamai liks maža, palyginti su investicijų poreikiu regione. Todėl ir toliau didžiąją taršos mažinimo projektams reikalingo finansavimo dalį užtikrins tarptautinių finansinių institucijų (TFI) paskolos, kitų donorų įnašai, nacionaliniai ištekliai ir kiti finansavimo šaltiniai. Teikdama finansinę paramą, ateityje EB sieks padidinti tokios paramos skatinamąjį poveikį, kartu su TFI tikslingai panaudodama tokias priemones kaip techninė parama ir palūkanų subsidijos, kurios padidina paskolomis teikiamos paramos veiksmingumą. Be to, ir toliau labai svarbiomis bus laikomos subsidijos gebėjimų ugdymo priemonėms. Tikslingiau išnaudojant mokslinių tyrimų rezultatus galima būtų gerokai padidinti sąnaudų veiksmingumą. 3.2 Dialogo stiprinimas ir nuosavybė Įgyvendindama Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių partnerystės nuostatas ir Europos kaimynystės politiką, Europos Sąjunga palaiko politinį dialogą su valstybėmis partnerėmis. Pastaraisiais metais šiam dialogui paskatinti buvo sukurta oficiali pakomitečių posėdžių pagal dvišales asociacijos sutartis struktūra. Komisija užtikrins, kad ši struktūra padėtų pritraukti daugiau dėmesio į aplinkos klausimus ne tik aplinkos ministerijose (ypač tų, kurie atsakingi už planavimą ir finansavimą) ir skatinti aplinkosaugos aspektus integruoti į visų susijusių sektorių, įskaitant ekonomikos, politiką. Komisijos veikla Viduržemio jūros regiono trečiosiose šalyse turi būti derinama su Europos kaimynystės politikos tikslais ir visais ES teisės aktuose ( acquis ) numatytais teisiniais įsipareigojimais trečiosioms šalims, įskaitant tarptautinius įsipareigojimus, tokius kaip Johanesburgo įgyvendinimo planas, patvirtintas 2002 m. pasaulio viršūnių susitikime darnaus vystymosi klausimais. EKP veiksmų planuose yra apibrėžiama veikla, kurios ES ir valstybės partnerės turi imtis pirmiausia. Šiuose planuose numatoma nemažai priemonių, kurios turėtų pagerinti aplinkos valdymą, padėti spręsti konkrečias aplinkos apsaugos problemas ir skatinti tarptautinį bei regioninį bendradarbiavimą aplinkos apsaugos srityje. Šiuos planus kūrė ir ES, ir valstybės partnerės, jie buvo drauge priimti ir įgyvendinti atsižvelgiant į kiekvienos šalies ir ES prioritetus. Aplinkos apsaugos veikla Viduržemio jūros regione taip pat padės įgyvendinti Naujosios Afrikos vystymosi partnerystės (NAVP) ir Afrikos Sąjungos (AS), su kuriomis ES pastaruosius kelerius metus palaikė nuolatinį dialogą, parengtą Aplinkos iniciatyvos veiksmų planą. Nevyriausybinės organizacijos (NVO) vaidina svarbiausią vaidmenį rengiant bei įgyvendinant aplinkos politiką ir dažnai aktyviai veikia tais atvejais, kai vyriausybinės agentūros nepageidauja ar negali įsikišti. Tačiau regione tokių organizacijų nėra daug, tad būtina stiprinti NVO gebėjimus dalyvauti politiniame dialoge. Komisija rems regioninių NVO tinklų ir atskirų organizacijų, siekiančių stiprinti pilietinę visuomenę, kūrimą ir veiklą, kurdama nuoseklias regionines strategijas ir skleisdama gerąją patirtį. Taip pat bus skatinama kurti nacionalines NVO platformas, ypač veiksmingiau naudojant jau turimus mokslinių tyrimų rezultatus bei daugiau dėmesio skiriant būsimam bendradarbiavimui mokslo srityje. Komisija ir toliau daugiausia dėmesio skirs atvirumui ir skaidrumui, užtikrindama, kad jos veikla neapsiribotų vien ryšiais su nacionalinio lygmens suinteresuotosiomis šalimis, ir įtrauks visus partnerius, suinteresuotus kurti ir įgyvendinti aplinkos politiką, tokius kaip vietos ir regiono valdžios institucijos, pilietinės visuomenės atstovai ir verslo bendruomenė. 3.3 Koordinavimo stiprinimo mechanizmai Komisija glaudžiai bendradarbiaus su įvairiais partneriais, siekdama užtikrinti, kad jos veikla būtų kryptingai vykdoma tose srityse, kuriose Komisija įžvelgia pridėtinę vertę. Šiuo metu Viduržemio jūros regione aplinkos apsaugos srityje veikia nemažai įvairiausių organizacijų, ypač susijusių su Barselonos konvencija[11], kurios šalis yra ir Bendrija ir kuri yra pastangų stiprinti bendradarbiavimą šiame regione kertinis akmuo. 2005 m. pasirašytas jungtinis Viduržemio jūros veiksmų planas[12] (VVP) ir Europos Komisijos darbo programa užtikrins didesnį dviejų organizacijų veiklos suderinamumą įvairiausiose prioritetinėse srityse, pvz.: - Įgyvendinant Europos jūrų strategiją. - Įgyvendinant Europos integruotos pakrančių zonos valdymo strategiją (EIPZVS) ir derinant šią veiklą su šiuo metu pagal Barselonos konvenciją rengiamu EIPZVS protokolu. - Siekiant taršos prevencijos ir biologinės įvairovės apsaugos tikslų. Įgyvendinant Europos Viduržemio jūros regiono techninės paramos programą (VJRTPP) ir toliau bus bendradarbiaujama su Pasaulio banku bei Europos investicijų banku. Bus išnaudotos visos su TFI pasirašytuose susitarimo memorandumuose numatytos galimybės užtikrinti geresnį aplinkosaugos koordinavimą Viduržemio jūros regione. Taip pat bus imtasi priemonių ryšiams su Pasaulinio aplinkosaugos fondo (PAF) Strateginiu investicijų fondu palaikyti. Ryšiai su pirmiau paminėtais proceso dalyviais ir įvairiais dvišaliais paramos teikėjais sustiprės įsteigus „Horizontas 2020 m.“ programos valdymo grupę, kuri bus apibūdinta toliau. Bus imtasi priemonių geriau koordinuoti pagal Septintąją bendrąją mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros programą (BP7) ir pagal ES išorės priemones įgyvendinamą veiklą, įskaitant gebėjimų stiprinimą, mokslinių tyrimų infrastruktūros kūrimą bei mokslinių tyrimų rezultatų panaudojimą. 3.4 ES patirties perdavimas, pritaikymas ir taikymas ES yra sukaupusi didelę aplinkosaugos problemų sprendimo Viduržemio jūros regione patirtį, įskaitant aplinką tausojančių gamybos ir vartojimo standartų diegimo ir aplinkosaugos klausimų integravimo į kitus sektorius patirtį. ES taip pat gali metodus, kurie buvo sėkmingai įgyvendinti įvairiose Europos dalyse, perduoti visoms Viduržemio jūros regiono valstybėms, pritaikydama juos konkrečioms socialinėms-ekonominėms sąlygoms. TAIEX[13] priemone dabar gali naudotis visos EKP dalyvaujančios valstybės. Todėl ši priemonė ne tik toliau padeda stiprinti gebėjimus valstybėse kandidatėse ir kitose Pietryčių Europos šalyse – ji padės aplinkosaugos srityje sukauptą ES patirtį ir technines žinias, atsižvelgiant į valstybių partnerių poreikius, tikslingai perduoti tokiais veiklos būdais kaip seminarai, mokomieji vizitai ir ekspertų apsilankymai atitinkamose šalyse. Ši priemonė bus itin naudinga regionui perduodant ir pritaikant ES valstybių narių patirtį, reikalingą EKP veiksmų planuose numatytiems įsipareigojimams įgyvendinti. Pagal LIFE programą ir Trumpojo ir vidutinio laikotarpio veiksmų programą (angl. SMAP ) yra labai sėkmingai paremta nemažai aplinkosaugos projektų, ir regionui svarbios patirties buvo sukaupta tiek valstybėse narėse, tiek ES. Valstybės partnerės ir kitos suinteresuotosios šalys galės pasinaudoti su šia patirtimi. Mokslinių tyrimų srityje dabar yra vykdoma arba pagal Penktąją ir Šeštąją mokslinių tyrimų pagrindų programas buvo neseniai įgyvendinta nemažai Viduržemio jūros regionui ypač svarbių projektų. Tarp tokių buvo projektai, kuriais vandens problemos buvo sprendžiamos pagal ES vandens iniciatyvos Viduržemio jūros regiono komponentą ir projektai, skirti atsitiktinei jūros taršai, jūrų ir pakrančių moksliniams tyrimams ir klimato kaitos poveikiui. Atitinkamų projektų rezultatai dažniausiai yra laisvai prieinami, Komisija su valstybėmis partnerėmis jais dalysis naudodama esamus informacijos skleidimo tinklus ir priemones, įskaitant internetą. Komisija pripažįsta su tvaraus turizmo Viduržemio jūros regione skatinimu susijusius sunkumus[14] ir yra sudariusi Tausaus turizmo ekspertų grupę (angl. TSG ), kurioje yra atstovaujamos pramonės asociacijos, profesinės sąjungos ir pilietinė visuomenė bei paskirties šalys, taip pat valstybių narių administracijos ir tarptautinės organizacijos. Tikimasi, kad dar iki 2006 m. pabaigos TSG pateiks atitinkamus pasiūlymus ir rekomendacijas, iš kurių svarbiausios bus perduotos ir partneriams. Patirtimi dalysis ir konvencijų, susijusių su Baltijos jūra, Juodąja jūra ir Viduržemio jūra, nariai. 4. „HORIZONTAS 2020 M.“ Dešimtasis jubiliejinis Europos ir Viduržemio jūros regiono vadovų susitikimas suteikė politinį mandatą sukurti iniciatyvą taršai Viduržemio jūros regione mažinti. Naudodamasi turimomis priemonėmis, Komisija apibrėžė sritis, kuriose ji gali būti akivaizdžiai naudinga, padėdama siekti pirmiau apibrėžtų bendradarbiavimo aplinkos srityje tikslų. Būtina stiprinti įvairių suinteresuotųjų šalių bendradarbiavimą, siekiant didinti aplinkos srityje vykdomos veiklos, įskaitant finansinę ir techninę paramą, veiksmingumą ir efektyvumą. Komisija turi geras galimybes vadovauti šiai veiklai. Todėl Komisija siūlo „Horizontas 2020 m.“ iniciatyvą, kuri pratęs aukščiausio lygio vadovų susitikimo Barselonoje darbą, o „realaus tvarkaraščio“ pasiūlymas, kurį Komisija buvo paprašyta pateikti, pridedamas kaip šio komunikato priedas. Pasiūlymas teikiamas kaip pagrindas, kurį po aptarimo su valstybėmis partnerėmis Europos ir Viduržemio jūros regiono aplinkos ministrai patvirtins 2006 m. lapkričio mėn. Kaire įvyksiančiame savo trečiajame susitikime. „Horizontas 2020 m.“ iniciatyva bus įgyvendinama naudojantis esamomis institucijomis ir esamais rezultatais, užpildant spragas, kur iniciatyva gali būti pati naudingiausia. Iniciatyva remsis esamomis bei kuriamomis aplinkos politikos priemonėmis ir padės įgyvendinti aplinkos taršos mažinimo įsipareigojimus, prisiimtus pagal Barselonos konvenciją. Remiantis diskusijų su įvairiais partneriais rezultatais, siūloma visą „Horizontas 2020 m.“ veiklą suskirstyti į tokius keturis komponentus: - Taršos mažinimo projektai Bendradarbiaujant su paramą gaunančiomis valstybėmis, atitinkamomis tarptautinėmis finansinėmis institucijomis, VVP ir kitomis suinteresuotosiomis šalimis bus parengtas paketas projektų, kurie visų pirma bus įgyvendinami tuose sektoriuose, kurie Dešimtajame jubiliejiniame Europos ir Viduržemio jūros regiono vadovų susitikime buvo įvardyti kaip prioritetiniai, pvz., miesto atliekos bei nuotekos ir pramoninių teršalų išmetimas. - Gebėjimų stiprinimo priemonės Remiantis jau įgyvendinamomis priemonėmis ir iniciatyvomis bus siekiama sudaryti reikiamas sąlygas tvariai aplinkos apsaugai Viduržemio jūros regione, pvz., sukuriant teisinę bazę bei institucijas ir teikiant paramą vietos valdžios institucijoms bei pilietinei visuomenei. Ypač daug dėmesio bus skiriama gebėjimų stiprinimui vietos lygiu. Ši veikla apims ir platesnes sritis, nei trys taršos mažinimo komponente apibrėžti prioritetiniai sektoriai. - Moksliniai tyrimai Ir toliau bus stengiamasi gauti, kaupti bei skleisti mokslo žinias, padedančias įgyvendinti „Horizontas 2020 m.“ iniciatyvos tikslus, ir jomis keistis. Vykdant šią veiklą bus skleidžiamos svarbios žinios, sukauptos pastaruoju metu įgyvendinant mokslinių tyrimų ir LIFE programas, pagal šiuo metu rengiamą Septintąją bendrąją mokslinių tyrimų programą, bendradarbiaujant mokslinių tyrimų srityje arba įgyvendinant Komisijos Jungtinio tyrimų centro (JTC) tiesioginę veiklą ir tarptautinę veiklą žmogiškojo potencialo srityje. - Stebėsena, valdymas ir peržiūra Europos aplinkos agentūra, pagal Barselonos konvenciją bendradarbiaudama su Europos Komisijos Statistikos biuru (EUROSTAT), Viduržemio jūros taršos ir mokslinių tyrimu centru (angl. MEDPOL ), Europos ir Viduržemio jūros regiono vandens informacijos sistema (angl. EMWIS ), Europos Komisija ir kitomis atitinkamomis institucijomis, parengs „vertinimo lentelę“ kovos su tarša Viduržemio jūros regione pažangai vertinti, pasinaudojant šiuo metu Europos lygiu vykdomu darbu. Konsultacinis valdymo komitetas, sudarytas iš įvairiausių atstovų, bus atsakingas už visų šios iniciatyvos ramsčių įgyvendinimą. 5. PLATESNIS BENDRADARBIAVIMAS Už INICIATYVOS „HORIZONTAS 2020 M.“ RIBų Nors iniciatyva „Horizontas 2020 m.“ bus sprendžiami įvairūs klausimai, susiję su aplinkos tarša Viduržemio jūros regione, tačiau vien šia iniciatyva nepavyks pasiekti 2 skyriuje apibrėžtų tikslų. Todėl būtina lygiagrečiai įgyvendinti ir kitas priemones bei iniciatyvas. Kaip numatyta Europos kaimynystės politikoje ir jos veiksmų planuose bei Europos ir Viduržemio jūros regiono partnerystės nuostatose, Komisijos ir jos partnerių Viduržemio jūros regione bendradarbiavimas aplinkos srityje per kelerius artimiausius metus apims daugiau negu iniciatyva „Horizontas 2020 m.“ Bus sprendžiami tokie klausimai: - Visiškas EKP veiksmų planų įgyvendinimas (aplinkos valdymo diegimas, tarptautinio ir regioninio bendradarbiavimo skatinimas, aplinkos ir sveikatos apsaugos tikslų integravimas į įvairių sektorių politiką, taip pat konkrečių aplinkos ir sveikatos problemų, pvz., dykumėjimo, vandens ir oro kokybės, turizmo ir t. t., sprendimas). - Tolesnis aplinkos apsaugos aspektų integravimas į atitinkamus ekonomikos sektorius, ypač daug dėmesio skiriant tiems ekonomikos sektoriams, kuriems būdingas didelis ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo potencialas. - Pasaulinio masto grėsmė aplinkai, pvz., klimato kaita ar biologinės įvairovės praradimas, kaip apibrėžta neseniai paskelbtame Komunikate dėl tvaraus gamtos išteklių valdymo teminės programos pasiūlymo[15]. Taip pat Komisija toliau rems ES vandens iniciatyvos komponentą, skirtą Viduržemio jūros regionui, įskaitant mokslinius tyrimus. Ši parama yra dalis ES įnašo įgyvendinant Tūkstantmečio vystymosi tikslus, kurie yra platesni nei iniciatyvos „Horizontas 2020 m.“ - Bus toliau sprendžiamos ir kitos regionui svarbūs klausimai, tokie kaip aplinkai ir žmonių sveikatai pavojinga veikla ir nelaimingi atsitikimai, dirvožemio alinimas ir Europos integruotos pakrančių zonos valdymo strategija (EIPZVS). - Regione bus sistemingai skatinama naudoti poveikio aplinkai vertinimo ir strateginio aplinkos įvertinimo priemones. - Bus skatinama tvirtinti atitinkamus rodiklius ir juos taikyti naudojant esamus regioninius bendradarbiavimo statistikos srityje mechanizmus (pvz., MEDSTAT Aplinka). - Europos miškų gaisrų informavimo sistema bus išplėsta ir pradėta taikyti visame Viduržemio jūros baseine, bendradarbiaujant su Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacijos ( FAO ) padaliniu Silva Mediterranean . - ES valstybės narės bus skatinamos bendradarbiauti su kaimyninėmis valstybėmis įgyvendinant ES aplinkos teisės aktų nuostatas, susijusias su bendradarbiavimu su trečiosiomis valstybėmis. Tokio bendradarbiavimo pavyzdžiu gali būti siūloma Jūrų strategijos direktyva[16], kurios taikymo sritis bus platesnė nei konkreti iniciatyvos „Horizontas 2020 m.“ taikymo sritis ir kuri jau dabar gali remtis atliktų ir dar vykdomų mokslinių tyrimų rezultatais. - Ir toliau bus bendradarbiaujama siekiant integruoti aplinkos apsaugos klausimus į kitų sektorių veiklą. Komisija baigs savo vertinimą pagal prekybos poveikio darniam vystymuisi poveikio vertinimo priemonę ( SIA ) Europos ir Viduržemio jūros regiono laisvosios prekybos zonoje ( EMFTA ). Tokio vertinimo išvadomis ir rekomendacijomis bus remiamasi vedant derybas su valstybėmis partnerėmis. - Prireikus bus ir toliau tęsiamas darbas sprendžiant labai svarbias problemas, tokias kaip sausros, vandens trūkumas ar potvyniai. - Dvišaliuose ES ir Viduržemio jūros regiono valstybių asociacijos susitarimuose numatomos ir kitos aplinkos apsaugos sritys, kuriose gali būti plėtojamas bendradarbiavimas. - Veikla, skatinanti pasirengti ekstremalioms situacijoms, pavyzdžiui, ekologinėms nelaimėms regione. 6. IšVADA Viduržemio jūra gali būti apsaugota tik jeigu visos valstybės, kurių krantus skalauja šios jūros vandenys, prisiims atsakomybę už tai, kad ji būtų apsaugota ir jos ekosistema būtų kiek įmanomą atkurta. Tačiau dauguma Viduržemio jūros regiono valstybių neturi galimybių užtikrinti reikiamą aplinkos apsaugą. Lygiai taip pat vien teikėjų parama negalės užtikrinti tvaraus aplinkos naudojimo ateityje. Tikslas „panaikinti Viduržemio jūros regiono taršą“ gali pasirodyti visiškai nepasiekiamas, atsižvelgiant į jam reikalingus finansinius išteklius, tačiau sutelkus jėgas į daugiausia teršiančius sektorius ir koordinuojant išteklius, bendru darbu padėtį galima labai pagerinti. Šiais ribotų išteklių laikais labai svarbu, kad Europos Komisija ir kiti paramos teikėjų bendruomenės nariai koordinuotų savo pastangas, siekdami užtikrinti, kad parama būtų skiriama tikslingai ir naudojama veiksmingai nedubliuojant pastangų. Laikydamasi šiame dokumente apibrėžtos strategijos, Europos Komisija sieks, kad EB bendradarbiavimas būtų kuo veiksmingesnis remiant ne tik savo pačios, bet ir savo partnerių prioritetų įgyvendinimą. Komisija išnaudos Europos kaimynystės politikos bei Europos ir Viduržemio jūros regiono partnerystės teikiamas galimybes sutelkti daugiau dėmesio į aplinkos apsaugos šiame regione klausimus. Ypač daug dėmesio bus skiriama skatinant partnerius įgyvendinti atitinkamas aplinkos apsaugos priemones, kurias jie jau yra įsipareigoję vykdyti, užtikrinant, kad strateginiai planai virstų praktinių veiksmų planais. Komisija pirmiausia sieks pažangos kartu su tomis valstybėmis partnerėmis, kurios bus geriausiai pasirengusios dirbti su Komisija sprendžiant aplinkos apsaugos klausimus. Komisija negali iš savo valstybių partnerių perimti vykdyti su aplinkos apsauga susijusių įsipareigojimų, tačiau ji gali joms padėti įvykdyti tokius įpareigojimus. Tik dirbdami kartu galime tikėtis, kad pajėgsime apsaugoti mūsų bendrą paveldą Viduržemio jūros regione. [1] Tvari ateitis Viduržemio jūros regione – Žydrojo plano aplinkos apsaugos ir plėtros apžvalga [2] http://www.metap.org/main.php?id_menu=12 [3] Alžyras, Egiptas, Jordanija, Libanas, Marokas, Sirija ir Tunisas. [4] Kitas aplinkos būklės blogėjimo finansinių padarinių pavyzdys yra EK Europos miškų gaisrų informavimo sistemos (EFFIS)[5] pateikti duomenys, pagal kuriuos kiekvienais metais Viduržemio jūros regione yra prarandama apie 600 000 ha miškų, tai kainuoja beveik 2 mlrd. EUR per metus. [6] Alžyras, Egiptas, Izraelis, Jordanija, Libanas, Libija, Marokas, Palestinos autonomija, Sirija ir Tunisas. [7] http://ec.europa.eu/world/enp/index_en.htm [8] „Dešimties metų Europos ir Viduržemio jūros valstybių regiono partnerystės jubiliejus. Darbo programa artimiausių penkerių metų problemoms spręsti“ COM (2005) 139 galutinis. [9] Ši „diskusija“ inter alia apėmė ir aukšto lygio susitikimą, įvykusį 2005 m. gruodžio 19 d. Barselonoje, kuriame dalyvavo ir nacionalinės valdžios institucijų, vietos ir regionų administracijų atstovai, tarptautinių organizacijų ir TFI, NVO ir verslo bendruomenės atstovai, taip pat organizuotas neoficialias konsultacijas internetu Komisijos tinklalapyjehttp://ec.europa.eu/environment/enlarg/med/horizon_2020_en.htm [10] 2006 m. birželio 7 d. Žalioji knyga „Link Europos Sąjungos būsimos jūrų politikos: Europos vandenynų ir jūrų vizija“, COM(2006) 275 galutinis. [11] 2005 m. spalio 24 d. Komisijos komunikatas „Teminė jūrų aplinkos apsaugos ir išsaugojimo strategija“, COM(2005)504 galutinis. [12] Viduržemio jūros aplinkos ir pakrančių zonos apsaugos konvencija. [13] Barselonos konvencijos sekretoriatas. [14] Techninės pagalbos ir keitimosi informacija biuras. [15] COM(2003) 716 „Pagrindinės Europos turizmo subalansuotos plėtros kryptys“. [16] Išorės veiksmai: Aplinkos ir tvaraus gamtos išteklių, įskaitant energiją, valdymo teminė programa. – COM(2006) 20 [17] Direktyvos, nustatančios Bendrijos veiksmų jūrų aplinkos apsaugos politikos srityje pagrindus, pasiūlymas (Jūrų strategijos direktyva) COM(2005) 505.