[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 8.1.2009 KOM(2009) 4 galutinis Rekomendacija TARYBOS SPRENDIMAS skirti Latvijai savitarpio pagalbą ir Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS skirti Latvijai ES vidutinės trukmės finansinę pagalbą Rekomendacija TARYBOS SPRENDIMAS skirti Latvijai savitarpio pagalbą ir Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS skirti Latvijai ES vidutinės trukmės finansinę pagalbą AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. ĮžANGA Pastaruosius kelerius metus Latvijos ekonomikoje susidarė didelis disbalansas, nes sparčią plėtrą skatino lengvos kreditavimo sąlygos ir pernelyg ekspansyvios biudžeto kryptys, nesilaikant Komisijos ir Tarybos patarimų, visų pirma pateiktų nuomonėse dėl kasmetinių Latvijos konvergencijos programų. Padėtį labai užaštrino pasaulinė finansų rinkų krizė ir apskritai griežtėjantis požiūris į besivystančios ekonomikos šalis, dėl to tapo vis sunkiau ir brangiau gauti kreditavimą. Latvijos kapitalo ir finansų rinkose nuo spalio mėn. susidarė didelė įtampa, kuri atspindėjo didesnį susirūpinimą šalies ekonominės ir finansinės padėties tvarumu. Ypatingą susirūpinimą kėlė bankų sektoriaus veiksmingumas ir visų pirma didžiausio Latvijos vietos kapitalo banko („Parex“), kuris buvo labai priklausomas nuo išorės finansavimo, perspektyvumas – šio banko nuosavybės teisė ir kontrolė perėjo valstybės žinion. Iš esmės Latvija patyrė staigią rimtą bankų sektoriaus ir išorės finansavimo krizę. Atsižvelgdamos į šias aplinkybes, Latvijos valdžios institucijos dėl finansinės paramos kreipėsi į ES ir TVF. Komisija kartu su Tarybai pirmininkaujančia valstybe nare lapkričio 22 d. pranešė, kad ES pasirengusi kartu su TVF koordinuotai suteikti finansavimo paketą Latvijos mokėjimų balanso tvarumui paremti. Tačiau pabrėžta, kad finansinės pagalbos paketas bus suteiktas tik su sąlyga, kad Latvijos valdžios institucijos tvirtai įsipareigotų įgyvendinti griežtą ir patikimą ekonomikos koregavimo programą. Remdamasis diskusijomis su Komisija ir TVF, gruodžio 12 d. Latvijos Parlamentas patvirtino valdžios institucijų pasiūlytą Ekonomikos stabilizavimo ir augimo atgaivinimo programą (toliau – programa). Esminiai programos tikslai – išlaikyti vietos ir tarptautinį pasitikėjimą finansų sistema, tiesiogiai ir netiesiogiai padėti sustabdyti ir iš pagrindų pakeisti sąnaudų konkurencingumo ir infliacijos rodiklių prastėjimo tendenciją mažinant viešojo sektoriaus darbo užmokestį (tai būtų pagrindinė kur kas griežtesnių biudžeto krypčių dalis) ir sustiprinti ekonomikos augimo potencialą vykdant struktūrines reformas. 2. PASTARIEJI MAKROEKONOMINIAI POKYčIAI Nuo praėjusio dešimtmečio pabaigos Latvijos ekonomika daugiausia skatinama vidaus paklausos nuolat sparčiai augo, o 2005–2007 m. realiojo BVP augimą rodo dviženkliai rodikliai. Ekonomikos augimą pirmiausia skatino didžiulis kreditavimo augimas, dėl kurio didėjo privatusis vartojimas ir investicijos į nekilnojamąjį turtą, bet 2007 m. viduryje padėtis pasikeitė, nes pervertinto nekilnojamojo turto kainos nebegalėjo toliau augti. Tuos kelerius metus ekonomikos struktūra iš atviro užsienio prekybai sektoriaus pakito į uždarą užsienio prekybai sektorių – taip pakenkta ekonomikos išorės tvarumui, todėl susidarė rimtas perkaitimo spaudimas. Per pirmuosius tris 2008 m. ketvirčius BVP augimas staigiai sumažėjo ir numatoma, kad ši tendencija išliks, o ją skatins daugiausia privačiojo vartojimo ir privačių investicijų sumažėjimas. Privačiajam vartojimui pakenkė didelė infliacija, mažėjančios nekilnojamojo turto kainos, padidėjusi skolos aptarnavimo kaina, sumažėjusios galimybės gauti paskolas ir pablogėję su užimtumu bei pajamomis susiję lūkesčiai. Kapitalo investicijos statybos sektoriuje mažėja proporcingai besibaigiančiam nekilnojamojo turto rinkos ir investicijų į įrangą bumui atsižvelgiant į prastą tiek vidaus, tiek užsienio paklausos perspektyvą. Įmonės patiria didelį spaudimą dėl sąnaudų, nes didėja darbo sąnaudos ir vis labiau ribojamas finansavimas. Tam tikrą apsaugą nuo staigaus kitų investicijų sumažėjimo suteiks ES lėšomis finansuojami projektai ir apskritai viešieji projektai. Tačiau numatoma, kad BVP mažės pakankamai ilgą laiką, o labai silpną vidaus paklausą grynojo eksporto plėtra atsvers nepakankamai. Darbo rinkos sąlygos pradėjo švelnėti tik pastaruoju metu, bet reakcija darbo rinkoje į vidaus paklausos sumažėjimą bus reikšminga. Nedarbas jau padidėjo nuo 6,3 % 2008 m. antrąjį ketvirtį iki 7,2 % trečiąjį ketvirtį, o nominaliojo darbo užmokesčio augimas mažėja, bet mažėja nuo labai didelių rodiklių. Daroma prielaida, kad Latvijos darbo rinka pakankamai lanksti, dėl to gamybos ir užimtumo sąnaudos, susijusios su tuo, kad darbo užmokestis vėl būtų priderintas prie našumo, turėtų būti ribotos. SVKI infliacija aukščiausią tašką (17,7 %) pasiekė 2008 m. gegužės mėn., o lapkričio mėn. nukrito iki 11,8 %. Grynoji infliacija[1] (11 % lapkričio mėn.) ir paslaugų kainų infliacija nuolat mažėja, nes mažėja paklausos spaudimas. Perspektyvos, kad infliacija ir toliau smarkiai mažės, yra neblogos atsižvelgiant į šią perspektyvą: kur kas mažesnė vidaus paklausa, mažesnis viešojo sektoriaus darbo užmokestis (žr. 6 skirsnį) – dėl to bus ribojamas darbo užmokestis ir privačiajame sektoriuje – ir pasaulinių prekių kainų mažėjimas. Išorės disbalansas buvo labai didelis, o išorės įsipareigojimai augo pernelyg greitai, bet 2008 m., mažėjant lėšų įsisavinimui šalies viduje, išorės skolinimasis smarkiai sumažėjo. Mokėjimų balansas ir išorės investicijų padėtis aptariama 5 skirsnyje. 3. VIEšIEJI FINANSAI Viešųjų finansų tvarkymas yra didesnė atsakomybė Latvijoje, nes monetarinės politikos veiksmai pagal kvazifiksuoto valiutų kurso režimą yra riboti[2]. Vis dėlto Latvija vykdė prociklinę fiskalinę politiką, kai vidaus paklausa labai išaugo 2005–2007 m., nepaisydama geresnių nominaliųjų biudžeto rodiklių ir pakartotinių patarimų Tarybos nuomonėse dėl kasmetinių Latvijos konvergencijos programos variantų. Neplanuotai gautos pajamos paprastai buvo išleidžiamos priimant tų pačių metų papildomus biudžetus ir nesukaupta atsargų prastesniems laikams. Viešojo sektoriaus darbo užmokesčio augimas skatino didinti darbo užmokestį privačiajame sektoriuje, o palygintinas darbo užmokesčio lygis buvo didesnis viešajame sektoriuje. Latvijos viešajame sektoriuje dirba daugiau kaip 30 % visų dirbančiųjų ir atsižvelgiant į tai, kad paslaugų sektorius proporcingai didelis – maždaug 75 % sukuriamos bendrosios pridėtinės vertės, nustatytas darbo užmokestis viešajame sektoriuje daro didelę įtaką privačiojo sektoriaus darbo užmokesčiui. Per pirmuosius dešimt 2008 m. mėnesių PVM pajamos smarkiai sumažėjo (3 % mažesnės, palyginti su tuo pačiu praėjusių metų laikotarpiu), nes staigiai sumažėjo privatusis vartojimas. Pajamos iš kitų pagrindinių kategorijų mokesčių iš pradžių buvo palyginti neblogos dėl didelės infliacijos, bet šis teigiamas poveikis taip pat pradėjo mažėti. Latvijos finansų ministerijos vertinimu, 2008 m. konsoliduotas valstybės biudžeto deficitas, įskaičius centrinės valdžios ir socialinės apsaugos fondo biudžetą, gali būti maždaug 2,5–2,75 % BVP[3]. Turint omenyje galimybę, kad dabartinėmis aplinkybėmis vietos valdžios sektoriuje gali būti nedidelis deficitas (nepaisant ribų, skirtų šio subsektoriaus biudžeto balansui arba pertekliui užtikrinti), 2008 m. valdžios sektoriaus deficitas tikriausiai bus artimas 3 % BVP. 2009 m. biudžete, kurį Parlamentas patvirtino lapkričio 14 d., siekta, kad konsoliduotas centrinės valdžios biudžeto deficitas būtų 1,5 % BVP, bet remiamasi netikroviška prielaida, kad gamybos apimtis sumažės tik 1 %. Jame numatyta iš esmės mažinti tiesioginius mokesčius ir didinti išlaidas. Jau tuomet buvo akivaizdu, kad gamybos apimtis sumažės gerokai daugiau ir kad netaikant kompensacinių priemonių kils labai didelio deficito padidėjimo rizika. Valdžios institucijos prognozavo, kad, įskaitant labai mažą vietos valdžios sektoriaus deficitą, valdžios sektoriaus biudžeto deficitas bus 1,8 % BVP, o pirminis deficitas – 1,1 % BVP. Turint omenyje paskutinių 2008 m. mėnesių mokesčių surinkimo duomenis ir prastėjančias 2009 m. ekonomikos perspektyvas, valdžios sektoriaus biudžeto balanso perspektyva smarkiai pablogėjo, palyginti su Komisijos tarnybų rudens prognozės projekcija, kuri buvo 5,6 % BVP deficitas. Tačiau 2007 m. pabaigos valdžios sektoriaus skolos santykis 9,5 % buvo vienas iš mažiausių ES. 4. FINANSų RINKOS Latvijos finansų sistemoje beveik išimtinai dominuoja bankų sektorius, kuris per pastaruosius dešimt metų labai greitai vystėsi. Galima aiškiai išskirti du segmentus. Viena vertus, užsienio kapitalo bankai, iš esmės tiesiogiai finansuojami paskolomis iš patronuojančiųjų bendrovių, užima maždaug 70 % rinkos. Kita vertus, vietos bankai iš esmės finansuojami užsienio sindikuotosiomis paskolomis ir nerezidentų indėliais. Nerezidentų indėlių, kurie 2008 m. lapkričio mėn. pradžioje buvo 43,5 % visų indėlių, neskaitant pinigų ir finansų įstaigų indėlių, svarba yra ypač ryški. Todėl Latvijos finansų sistema pirmiausia priklauso nuo išorės finansavimo, kuris gaunamas iš patronuojančiųjų įmonių, nerezidentų indėlių ar užsienio sindikuotųjų paskolų. Dėl to labai didelius ir dar didėjančius užsienio įsipareigojimus atitinka paskolos rezidentams daugiausia užsienio valiuta (beveik 90 % visų paskolų). Vidaus kreditavimas nuo 10 % BVP 1997 m. padidėjo iki 90 % 2007 m. Todėl panašu, kad du pagrindiniai pavojai Latvijos bankų sistemai – likvidumo ir kredito rizika. Likvidumo rizika jau pasireiškė per užtrukusią likvidumo įtampą nuo 2008 m. spalio mėn. Numatydami lėšų grąžinimo sunkumus, du užsienio bendrovių konsorciumai aiškiai leido suprasti, kad jie gali prašyti „Parex“ banko iš anksto grąžinti paskolas, kurios iš viso sudaro 0,8 mlrd. EUR ir kurių grąžinimo terminas – 2009 m. vasario ir birželio mėn. Tai paskatino 2008 m. lapkričio 10 d. banką iš dalies nacionalizuoti. Tačiau taip suteiktų viešųjų paskolų garantijų nepakako, todėl gruodžio mėn. pradžioje „Parex“ bankas visiškai nacionalizuotas ir nustatytos ribos indėliams atsiimti (50 000 EUR per mėnesį fiziniams asmenims). Nepaisant šių priemonių, iš „Parex“ ir panašaus veiklos modelio vietos bankų nuo to laiko atsiimta labai daug nerezidentų indėlių, iš kurių tik maža dalis perkelta į kitus Latvijos bankus. Sisteminė likvidumo įtampa paskatino Latvijos banką lapkričio 13 d. pranešti apie papildomą savo privalomųjų atsargų normos mažinimą nuo 7 % iki 5 % trumpalaikiams įsipareigojimams ir nuo 5 % iki 3 % įsipareigojimams, kurių terminas daugiau kaip 2 metai, ir taip atlaisvinti likvidžių lėšų (šie sprendimai įsigaliojo dviem etapais po 1 procentinį punktą lapkričio 24 d. ir gruodžio 24 d.). Vis dėlto atsargos toliau seko, o Latvijos banko grynųjų tarptautinių investicijų padėtis nuo 2008 m. spalio mėn. pradžios iki metų pabaigos pablogėjo 0,9 mlrd. EUR. Per tą patį laikotarpį rezidentų ir nerezidentų indėliai užsienio kapitalo bankuose padidėjo ir, svarbiausia, likvidumo parama iš patronuojančiųjų bendrovių yra užtikrinta. Kredito rizika kol kas smarkiai nepasireiškė, bet numatoma, kad per ateinančius mėnesius ji didės. Nors jau padaugėjo uždelstų paskolų, neveiksnių paskolų skaičius kol kas neviršija 1 % visų paskolų iš dalies dėl to, kad šiuo metu problemiškos paskolos restruktūrizuojamos. Vis dėlto neigiamas numatomos užsitęsusios recesijos poveikis rezidentų pajamoms, o kartu jų gebėjimui grąžinti skolas aiškiai didės. Mokumo koeficientai mažės ir gali priartėti prie reglamentuojamo mažiausio dydžio, o tuomet gali prireikti kapitalo injekcijų. Dabartinė ir būsima bankų sektoriaus padėtis priklauso nuo objektyvių veiksnių, bet taip pat nuo patikimumo ir su pasitikėjimu susijusių lūkesčių. Labai svarbu dabartinėmis aplinkybėmis užtikrinti pasitikėjimą, kad stabilizuotųsi indėlių bazė ir sumažėtų likvidumo įtampa. Turint omenyje suvaržytus viešuosius finansus, atkurti pasitikėjimą finansų sektoriuje vyriausybės veiksmais būtų tikėtina tik tuomet, jei tuos veiksmus papildytų didelė tarptautinė finansinė parama. 5. MOKėJIMO BALANSAS IR IšORėS FINANSAVIMO POREIKIAI Latvijos ekonomikos klestėjimui iki 2007 m. buvo būdingas didelis išorės disbalansas ir pernelyg greitai didėjantys išorės įsipareigojimai. 2007 m. pabaigoje bendroji išorės skola viršijo 135 % BVP (grynoji išorės skola buvo 52 % BVP). Tarptautinių investicijų padėtis 2007 m. pabaigoje pasikeitė taip, kad grynieji įsipareigojimai padidėjo iki 79 % BVP ir pagal apskaičiavimus 2008 m. antrojo ketvirčio pabaigoje jie padidėjo iki 82 % BVP. 2008 m., mažėjant lėšų įsisavinimui šalies viduje, išorės skolinimasis smarkiai sumažėjo. Remiantis preliminariais Latvijos banko įverčiais, einamosios sąskaitos deficitas per 2008 m. trečiąjį ketvirtį sumažėjo iki maždaug 12,5 % BVP (palyginti su aukščiausia 27 % BVP verte 2006 m. ketvirtąjį ketvirtį). 2009 m. prekių prekybos deficitas turėtų išlikti apie 10 % BVP (kaip ir paskutiniais 2008 m. mėnesiais), bet turint omenyje teigiamą paslaugų balansą ir gerėjančią pajamų sąskaitą, einamosios sąskaitos deficitas turėtų būti mažesnis. Siekiant užtikrinti, kad BVP augimo pagrindas nuo mažėjančios vidaus paklausos pakistų į didėjantį eksportą, reikia darbo užmokestį vėl labiau priderinti prie našumo ir toliau vykdyti struktūrines reformas, stiprinant ūkio pasiūlos aspektus. Siekiant atkurti tinkamą mokėjimų balanso padėtį labai svarbu ištaisyti pastaraisiais metais pernelyg didelį einamosios sąskaitos deficitą, bet tam, kad būtų užtikrintas išorės tvarumas, vien to neužteks, atsižvelgiant į didelę šalies skolą, kuri daugiausia trumpalaikė. Numatoma, kad išorės finansavimo padėtis dar kurį laiką išliks labai įtempta, nes mažėja galimybės gauti išorės kreditą, galimai mažėja nerezidentų bei rezidentų indėliai ir blogėja investicijų šalies viduje perspektyvos. Toliau mažinant užsienio valiutos atsargas (kurios nuo 2008 m. spalio mėn. pradžios iki gruodžio mėn. pradžios sumažėjo maždaug 25 %) būtų pakenkta fiksuotam Latvijos valiutos kursui. Šiomis aplinkybėmis likvidumo suvaržymams palengvinti trumpuoju laikotarpiu ir griežtam išorės koregavimui remti vidutinės trukmės laikotarpiu prireiks išorės finansinės pagalbos kartu su tvirta politine programa. Atsižvelgdama į pirmiau išdėstytus faktus, Komisija mano, kad Latvijos mokėjimų balansui iškilusi didelė grėsmė. Todėl Komisija rekomenduoja Tarybai priimti sprendimą skirti savitarpio pagalbą. 6. LATVIJOS EKONOMIKOS STABILIZAVIMO IR AUGIMO ATGAIVINIMO PROGRAMA. MAKROEKONOMINėS IR FINANSų SISTEMOS PRIEMONėS Vykstant Latvijos valdžios institucijų ir galimų koordinuoto tarptautinės finansinės paramos paketo teikėjų diskusijoms, valdžios institucijos priėmė plataus užmojo politinę programą (kaip minėta, Parlamentas ją gavo ir patvirtino gruodžio 12 d.). Programa pagrįsta tuo, kad bus išlaikytas esamas fiksuotas lato kursas – tai bus esminis būsimos politikos pagrindas. Programa siekiama šalinti finansų sektoriaus silpnąsias vietas, ištaisyti fiskalinį disbalansą ir didinti konkurencingumą, išlaikant mažai svyruojantį valiutos kursą. Joje numatytas neatidėliotinas ir tvarus fiskalinis konsolidavimas, visapusiška bankų problemų sprendimo strategija, geresni priežiūros institucijų krizių valdymo gebėjimai, visapusiškos struktūrinės reformos ir kitos svarbios priemonės. Programoje daroma makroekonominio scenarijaus prielaida, kad BVP sumažės 5 % 2009 m. ir dar 3 % 2010 m., o 2011 m. pradės po truputį atsigauti (2 %). Fiskaline strategija siekiama, kad valdžios sektoriaus deficitas iki 2011 m. būtų ne didesnis kaip 3 % BVP ir tais metais atitiktų Mastrichto deficito kriterijų. Derybos dėl finansinės paramos su ES, TVF ir kitomis šalimis, kuriose pabrėžtas rimtas būsimas biudžeto deficitas, paskatino vyriausybę priimti pataisytą bendrąjį 2009 m. biudžetą. Parlamentas jį patvirtino gruodžio 12 d. kartu su nepaprastąja ekonomikos stabilizavimo programa. Pataisytajame biudžete, pagrįstame pakoreguota prognoze, kad 2009 m. BVP sumažės 5 %, atsižvelgiama į pastaruoju metu pablogėjusias ekonomines perspektyvas ir siekiama, kad valdžios sektoriaus biudžeto deficitas būtų mažesnis kaip 5 % BVP[4], taigi galima teigti, kad numatomas tik nedidelis struktūrinis koregavimas, palyginti su apskaičiuotu 2008 m. galutiniu rodikliu (bet kur kas didesnis, palyginti su lapkričio mėn. patvirtintu biudžetu). Be to, iki 2009 m. kovo mėn. pabaigos turėtų būti priimtas išsamaus papildomo 2009 m. biudžeto įstatymas, kuris atitiktų bendrąsias gruodžio mėn. biudžeto nuostatas. Kiek tai susiję su išlaidomis, pagrindinis konsolidavimo elementas – labai sumažinamas viešojo sektoriaus darbo užmokestis (kompensuojama vidutiniškai 15 %, palyginti su pradiniu 2008 m. lapkričio 14 d. biudžetu, bet taip bus tik iš dalies atsvertas didelis realusis padidėjimas, užfiksuotas pastaraisiais metais) ir papildomai mažinamas darbuotojų skaičius. Be to, suplanuota labai sumažinti einamąsias išlaidas, nesusijusias su darbuotojais. Tarp kitų reikšmingų priemonių planuojama mažinti subsidijas (išskyrus socialinę paramą) ir išlaidas prekėms bei paslaugoms ir riboti vietos valdžios išlaidas. Šiuo atžvilgiu nacionalinis dalinis finansavimas ES finansuojamiems projektams išliks suplanuoto dydžio ir padės ekonomikai keistis į atvirą užsienio prekybai sektorių. Kiek tai susiję su pajamomis, numatyta 3 procentiniais punktais padidinti standartinį PVM tarifą iki 21 %, nuo 5 % iki 10 % padidinti sumažintą PVM tarifą, taikomą kur kas siauresnei apmokestinimo bazei (daugiausia vaistams), didinti kuro akcizą (taip atitikti ES acquis ) ir tai iš dalies kompensuoti 2 procentiniais punktais sumažinus gyventojų pajamų mokesčio tarifą. Tolesnis fiskalinis konsolidavimas planuojamas 2010 m., o vidutinės trukmės fiskalinės sistemos pagrindas – plataus užmojo siekis, kad 2011 m. valdžios sektoriaus deficitas būtų ne didesnis kaip 3 % BVP ir atitiktų Mastrichto fiskalinės konvergencijos kriterijų. 2010 m. tolesnį konsolidavimą sudarys tolesnis išlaidų ribojimas tais metais, kapitalo pajamų mokesčio įvedimas (10 %), nekilnojamojo turto mokesčio padidinimas panaikinus išimtis siekiant išplėsti apmokestinimo bazę. Be to, bus imtasi priemonių biudžetinių procedūrų nustatymui ir vykdymui griežtinti priimant naują fiskalinę sistemą ir biudžeto reformos įstatymą. Be minėto fiskalinio paketo, kaip bet kokios išorės finansinės paramos prielaida siekiama išspręsti „Parex“ banko problemas taip, kad esami akcininkai nebeturėtų jo nuosavybės dalies. Po pirmo audito vyriausybė jau kontroliuoja daugiau kaip 85 % banko nuosavybės. Vadovybė pakeista. Nauja vadovybė rengia problemų sprendimo planą, pagal kurį nuostolių valstybei būtų kuo mažiau. Ji sieks, kad išorės šalys artimoje ateityje tvirtai įsipareigotų atnaujinti „Parex“ sindikuotąjį finansavimą. Kitomis priemonėmis siekiama užtikrinti didesnį bankų sektoriaus stabilumą vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu. Pirmiausia valdžios institucijos sieks atkurti pasitikėjimą bankų sistema. Bankų sistemoje bus atlikti tikslingi tyrimai siekiant užtikrinti, kad visi bankai būtų mokūs ir turėtų pakankamai kapitalo. Perspektyvių bankų, kurių kapitalą reikia didinti, bus paprašyta atlikti privatų restruktūrizavimą per išorės investuotojus arba jungiant bendroves arba gauti kapitalo paramą iš patronuojančiųjų bankų. Beveik visa dabartinė išorės skola priklauso privačiajam sektoriui. Siekiant skolos dydį priderinti prie tvaraus augimo ateityje ir neskaitant rizikos ribojimo, priežiūros ir monetarinės politikos priemonių, svarbi programos sudedamoji dalis – skolos restruktūrizavimas. Bus sutvirtintas tinkamas esamos skolos restruktūrizavimo, kiek jis susijęs su skolos terminais ir valiuta, teisinis pagrindas. Prioritetu taip pat bus laikomas nemokumo procedūrų palengvinimas ir spartus sanavimo planų įgyvendinimas. Ekonominės politikos programoje taip pat numatytos struktūrinės reformos priemonės, kurios remiamos Lisabonos strategijoje, kaip antai: aktyvi darbo rinka ir mokymosi visą gyvenimą politika, aktyvesnis privačiojo sektoriaus atstovų dalyvavimas mokslinių tyrimų bei plėtros ir inovacijų diegimo veikloje, eksporto skatinimo priemonės ir administracinių kliūčių verslui šalinimas. 7. ES PARAMA PAGAL MOKėJIMų BALANSO PRIEMONę – TARPTAUTINėS PAGALBOS DALIS Atsižvelgdama į rimtus Latvijos mokėjimų balansui iškilusius sunkumus, su sąlyga, kad Latvijos valdžios institucijos tvirtai įsipareigotų įgyvendinti esminę ekonomikos koregavimo programą, ir 2009 m. sausio 12 d. pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Komisija rekomenduoja Tarybai skirti Latvijai savitarpio pagalbą, numatytą Sutarties 119 straipsnyje. Be to, Komisija, pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, siūlo, kad Taryba pagal Komisijos rekomendaciją priėmusi pirmiau minėtą sprendimą skirti Latvijai savitarpio pagalbą, priimtų sprendimą Latvijai skirti iki 3,1 mlrd. EUR dydžio vidutinės trukmės finansinę pagalbą pagal ES valstybės narėms skirtą priemonę (nustatytą 2002 m. vasario 18 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 332/2002), siekiant sustiprinti Latvijos mokėjimų balanso tvarumą. Vidutinės trukmės finansinė pagalba būtų skirta tuomet, kai Latvija patiria rimtą grėsmę prarasti vidaus bei tarptautinį pasitikėjimą jos finansine sistema, jos biudžeto būklė blogėja ir artimuoju laikotarpiu jai kyla didelė finansavimo įtampa. Be to, ši pagalba skirta būtinam išorės ir vidaus koregavimui palengvinti. Laikotarpiui iki pirmojo 2011 m. ketvirčio pagal apskaičiavimus iš viso reikėtų 7,5 mlrd. EUR dydžio finansavimo. Į šią sumą įtrauktos lėšos numatomam išorės (einamosios ir kapitalo) sąskaitos deficitui, atsiimtiems indėliams, nepakankamu mastu pratęstoms prie grąžinimo termino artėjančioms paskoloms, mokėjimų balanso klaidoms bei praleidimams padengti ir tarptautinėms atsargoms sukaupti iki riziką ribojančio lygio. Parama būtų suteikta kartu su TVF ir kita daugiašale bei dvišale parama. Ji būtų išmokama šešiomis dalimis ir būtų susieta su ekonominės politikos sąlygomis. Siūlomas sprendimas baigtų galioti praėjus trejiems metams nuo jo įsigaliojimo. Ekonominės politikos sąlygos, su kuriomis būtų susietos ES paskolos išmokos, bus išdėstytos susitarimo memorandume, kuris bus sudarytas su Latvijos valdžios institucijomis. Pagrindiniai šių sąlygų elementai yra šie: Esminis fiskalinis konsolidavimas per laikotarpį iki 2011 m. Kiek tai susiję su pradiniu 2008 m. lapkričio 14 d. biudžetu, 2009 m. numatytas labai didelis fiskalinis konsolidavimas, kuriuo siekiama, kad biudžeto deficitas būtų ne didesnis kaip 5 % BVP, ir tolesnis konsolidavimas 2010 m. Pagrindinės biudžeto priemonės: i) priimti aiškiai apibrėžtą vidutinės trukmės fiskalinę programą, skirtą iki 2011 m. sumažinti valdžios sektoriaus biudžeto deficitą iki žemesnio už Sutartyje nustatytą pamatinę vertę (3 % BVP) lygio; ii) laikantis vidutinės trukmės biudžeto aukščiausių ribų, 2009 m. sumažinti vidutinį nominalųjį viešojo sektoriaus darbo užmokestį maždaug 15 %; tas pats turėtų būti taikoma vietos valdžiai, vyriausybės agentūroms ir valstybinėms įmonėms; iii) panaikinti premijas ir panašias išmokas; iv) mažiausiai 5 % sumažinti viešojo sektoriaus ir vietos valdžios darbuotojų; v) smarkiai sumažinti subsidijas (išskyrus socialinę paramą) ir išlaidas prekėms ir paslaugoms; vi) įgyvendinti ES lėšomis finansuojamus projektus tokiu mastu, kaip anksčiau planuota. Finansinių sąlygų priemonės, kuriomis siekiama užtikrinti didesnį bankų sektoriaus stabilumą vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu. Pirmiausia valdžios institucijos sieks atkurti pasitikėjimą bankų sistema. Bankų sistemoje bus atlikti tikslingi tyrimai siekiant užtikrinti, kad visi bankai būtų mokūs ir turėtų pakankamai kapitalo. Perspektyvių bankų, kurių kapitalą reikia didinti, bus paprašyta atlikti privatų restruktūrizavimą per išorės investuotojus arba jungiant bendroves arba gauti kapitalo paramą iš patronuojančiųjų bankų. Svarbi šio proceso dalis buvo 2008 m. gruodžio 18 d. trijų didelių užsienio patronuojančiųjų bankų grupių atskiri pranešimai apie įsipareigojimą likti Latvijoje ir remti veiklą šioje šalyje. Skolos restruktūrizavimas privačiajame sektoriuje siekiant sumažinti pažeidžiamumą dėl didelio įsiskolinimo (beveik visa išorės skola priklauso privačiajam sektoriui) ir vykdant rizikos ribojimo, priežiūros ir monetarinės politikos priemones. Bus sutvirtintas tinkamas esamos skolos restruktūrizavimo, kiek jis susijęs su skolos terminais ir valiuta, teisinis pagrindas. Prioritetu taip pat turi būti laikomas nemokumo procedūrų palengvinimas ir spartus sanavimo planų įgyvendinimas. Be kita ko, tai yra iš dalies pakeisti nemokumo įstatymą, kad būtų palengvinta perspektyvių įmonių bei jų kreditorių tarpusavio veikla ir patobulinta asmens bankroto sistema. Struktūrinės pajamų politikos, fiskalinės drausmės ir biudžetinės procedūros bei valdymo priemonės. Bus iš dalies pakeistas biudžeto ir finansinio valdymo įstatymas siekiant sugriežtinti finansinės atsakomybės, skaidrumo bei atskaitomybės nuostatas ir pradės veikti vidutinės trukmės biudžetinė sistema. Bus įsteigtas specialus komitetas darbo užmokesčio ribojimui stebėti ir rekomendacijoms teikti siekiant užtikrinti, kad darbo užmokesčio kaita netrukdytų atkurti konkurencingumo. Struktūrinės reformos priemonės, kurios, inter alia , remiamos Lisabonos strategijoje , kaip antai: aktyvi darbo rinka ir mokymosi visą gyvenimą politika, aktyvesnis privačiojo sektoriaus dalyvavimas mokslinių tyrimų bei plėtros ir inovacijų diegimo veikloje, eksporto skatinimo priemonės ir administracinių kliūčių verslui mažinimas. Siekiant, kad dabartinėmis aplinkybėmis rinkoje būtų užtikrintas būtinas lankstumas, siūloma leisti naudoti palūkanų normų apsikeitimo sandorius vykdant skolinimosi operaciją, kuria finansuojama paskola. Siekiant apsaugoti ES biudžetą, galimo apsikeitimo sandorio šalys turėtų turėti didžiausią kredito kokybės vertinimą. Rekomendacija TARYBOS SPRENDIMAS skirti Latvijai savitarpio pagalbą EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 119 straipsnį, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją, pateiktą pasikonsultavus su Ekonomikos ir finansų komitetu, kadangi: (1) Atsižvelgiant į labai didelius išorės finansavimo poreikius, Latvijos kapitalo ir finansų rinkose pastaruoju metu patiriama įtampa, atspindinti apskritai blogesnes nuotaikas rinkoje ir vis didesnį susirūpinimą Latvijos ekonomikos veiksmingumu turint omenyje didelį disbalansą: didelį išorės deficitą ir labai didelę išorės skolą, prastėjančią viešųjų finansų padėtį ir didelę sąnaudų bei kainų infliaciją. Latvijos bankų sektoriuje kilo rimtų likvidumo ir pasitikėjimo problemų. Užsienio valiutos atsargų lygis sumažėjo, nes centrinis bankas ėmėsi veiksmų fiksuotam valiutos kursui išsaugoti. (2) Taryba reguliariai peržiūri Latvijos įgyvendinamą ekonominę politiką, visų pirma kiek tai susiję su Latvijos konvergencijos programa bei nacionaline reformų programa ir konvergencijos ataskaitomis. (3) Bendras Latvijos išorės finansavimo poreikis iki 2011 m. pirmojo ketvirčio įvertintas 7,5 mlrd. EUR. (4) Latvijos valdžios institucijos iš ES ir kitų tarptautinių finansų institucijų bei šalių paprašė reikšmingos finansinės pagalbos mokėjimų balanso tvarumui paremti. (5) Latvijos mokėjimų balansui kyla rimta grėsmė, kuria pateisinama, kad Bendrija kartu su TVF ir kitais paramos teikėjais skubiai suteiktų savitarpio pagalbą. (6) Finansinės pagalbos paketas būtų suteiktas, jei Latvijos valdžios institucijos tvirtai įsipareigotų įgyvendinti plataus užmojo biudžeto, finansų sistemos ir struktūrinės reformos programą siekiant palengvinti būtiną išorės ir vidaus koregavimą, stabilizuoti ekonomiką ir atkurti ekonominės politikos patikimumą. Komisija, bendradarbiaudama su EFK, reguliariai ir atidžiai tikrins, kad su pagalba susietos ekonominės politikos sąlygos būtų iki galo įgyvendintos. PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: Vienintelis straipsnis Bendrija Latvijai suteikia savitarpio pagalbą. Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms. Priimta Briuselyje […] Tarybos vardu Pirmininkas Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS skirti Latvijai Bendrijos vidutinės trukmės finansinę pagalbą EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 2002 m. vasario 18 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 332/2002[5] dėl priemonės, teikiančios vidutinės trukmės finansinę pagalbą valstybių narių mokėjimų balansams, sukūrimo, ypač į jo 3 straipsnio 2 dalį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, pateiktą pasikonsultavus su Ekonomikos ir finansų komitetu (EFK), kadangi: (1) [….] Taryba nusprendė Latvijai suteikti savitarpio pagalbą. (2) Atsižvelgiant į labai didelius išorės finansavimo poreikius, Latvijos kapitalo ir finansų rinkose pastaruoju metu patiriama įtampa, atspindinti apskritai blogesnes nuotaikas rinkoje ir vis didesnį susirūpinimą Latvijos ekonomikos veiksmingumu turint omenyje didelį disbalansą: didelį išorės deficitą, prastėjančią viešųjų finansų padėtį ir didelę sąnaudų bei kainų infliaciją. Latvijos bankų sektoriuje kilo rimtų likvidumo ir pasitikėjimo problemų. Užsienio valiutos atsargų lygis sumažėjo, nes centrinis bankas ėmėsi veiksmų fiksuotam valiutos kursui išsaugoti. (3) Bendras Latvijos išorės finansavimo poreikis iki 2011 m. pirmojo ketvirčio įvertintas 7,5 mlrd. EUR. (4) Reikėtų Latvijai skirti iki 3,1 mlrd. EUR dydžio Bendrijos paramą pagal vidutinės trukmės finansinės pagalbos valstybių narių mokėjimų balansui priemonę, nustatytą Reglamentu (EB) Nr. 332/2002. Bendrijos pagalba turėtų būti suteikta kartu su Tarptautinio valiutos fondo 1,5 mlrd. SST paskola (1200 % Latvijos TVF kvotos, maždaug 1,7 mlrd. EUR) pagal 2008 m. gruodžio 23 d. patvirtintą rezervinį TVF susitarimą. Šiaurės šalys (Švedija, Danija, Suomija ir Norvegija) kartu suteiks 1,8 mlrd. EUR, Pasaulio bankas – 0,4 mlrd. EUR, Europos rekonstrukcijos ir plėtros bankas, Čekija, Lenkija ir Estija – iš viso 0,5 mlrd. EUR, taip iš viso iki 2011 m. pirmojo ketvirčio susidarys 7,5 mlrd. EUR. (5) Bendrijos pagalbą administruoti turėtų Komisija. Specialios ekonominės politikos sąlygos, dėl kurių susitarta su Latvijos valdžios institucijomis, pasikonsultavus su EFK, turėtų būti išdėstytos susitarimo memorandume. Tarp jų, inter alia , turėtų būti priemonės, skirtos likvidumo įtampai artimiausiu metu mažinti, ilgalaikiam stabilumui atkurti stiprinant bankų sektorių, fiskaliniam disbalansui ištaisyti ir šalies politikos kryptims, kurios padėtų didinti konkurencingumą, priimti. Tarp priemonių turėtų būti neatidėliotinas ir tvarus fiskalinis konsolidavimas, visapusiška bankų problemų sprendimo strategija, didesni priežiūros institucijų krizių valdymo gebėjimai, visapusiškos struktūrinės reformos ir kitos svarbios priemonės. Išsamias finansines sąlygas Komisija turėtų išdėstyti paskolos susitarime. (6) Reikėtų suteikti pagalbą, kad būtų mažinama likvidumo įtampa artimiausiu metu ir su sąlyga, kad būtų vykdoma politika ilgalaikiam stabilumui atkurti stiprinant bankų sektorių, fiskaliniam disbalansui ištaisyti ir šalies politikos kryptims, kurios padėtų didinti konkurencingumą, priimti išlaikant mažai nuo esamo centrinio kurso svyruojantį valiutos kursą, PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: 1 straipsnis 1. Bendrija suteikia Latvijai vidutinės trukmės paskolą, kuri neviršija 3,1 mlrd. EUR ir kurios ilgiausias vidutinis terminas yra penkeri metai. 2. Bendrijos finansinė pagalba teikiama trejus metus nuo pirmosios šio sprendimo įsigaliojimo dienos. 2 straipsnis 1. Pagalbą administruoja Komisija taip, kad atitiktų Latvijos įsipareigojimus ir Tarybos rekomendacijas. Šios sąlygos išdėstomos susitarimo memorandume. Išsamias finansines sąlygas Komisija išdėsto paskolos susitarime. 2. Bendradarbiaudama su EFK, Komisija reguliariai tikrina, kad su pagalba susietos ekonominės politikos sąlygos būtų įgyvendintos. Komisija informuoja EFK apie galimą pasiskolintų lėšų refinansavimą arba finansinių sąlygų restruktūrizavimą. 3. Latvija pasirengia priimti ir įgyvendinti papildomas konsolidavimo priemones ekonomikai stabilizuoti, jei tokių priemonių prireiktų vykdant pagalbos programą. Prieš priimdamos bet kokias tokias papildomas priemones, Latvijos valdžios institucijos konsultuojasi su Komisija. 3 straipsnis 1. Bendrijos finansinę pagalbą Komisija Latvijai suteikia ne daugiau kaip šešiomis dalimis, kurių dydis bus nustatytas susitarimo memorandume. 2. Pirmąją dalį leidžiama naudoti įsigaliojus paskolos susitarimui ir susitarimo memorandumui. 3. Jei to reikia paskolai finansuoti, leidžiama laikantis rizikos ribojimo principų naudoti palūkanų normų apsikeitimo sandorius su didžiausią kredito kokybės vertinimą turinčiomis sandorio šalimis. 4. Dėl leidimo naudoti tolesnes paskolos dalis Komisija sprendžia gavusi EFK nuomonę. 5. Kiekviena tolesnė dalis išmokama remiantis tuo, kad būtų tinkamai vykdoma naujoji Latvijos Vyriausybės ekonomikos programa (Ekonomikos stabilizavimo ir augimo atgaivinimo programa), įtraukta į konvergencijos programą, ir konkrečiai specialios ekonominės politikos sąlygos, išdėstytos susitarimo memorandume. Inter alia , tai yra: 1. Priimti aiškiai apibrėžtą vidutinės trukmės fiskalinę programą, skirtą iki 2011 m. sumažinti valdžios sektoriaus biudžeto deficitą iki žemesnio už Sutartyje nustatytą pamatinę vertę (3 % BVP) lygio. 2. Vykdyti 2009 m. biudžetą, kuris pataisytas 2008 m. gruodžio 12 d. priėmus papildomą biudžetą (ir kuris turi būti išsamiai patikslintas per pirmąjį 2009 m. ketvirtį) ir kuriame siekiama, kad valdžios sektoriaus deficitas būtų ne didesnis kaip 5 % BVP. 3. Vidutinį nominalųjį viešojo sektoriaus darbo užmokestį 2009 m. sumažinti mažiausiai 15 % (palyginti su pradiniu 2008 m. lapkričio 14 d. biudžetu), o 2010–2011 m. – dar 2 %. 4. Viešojo sektoriaus ir vietos valdžios darbuotojų 2009 m. sumažinti mažiausiai 5 %. 5. Sugriežtinti biudžetinių procedūrų nustatymą ir vykdymą priimant fiskalinę sistemą ir biudžeto reformos įstatymą. 6. Įvesti aiškią ir skaidrią tiesioginio viešojo administravimo darbuotojų darbo užmokesčio mokėjimo sistemą ir nustatyti bendrą viešojo administravimo institucijų žmogiškųjų išteklių planavimo ir valdymo sistemą. 7. Nustatyti didesnio bankų sektoriaus stabilumo vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu užtikrinimo mechanizmus, įskaitant įvairias priežiūros, rizikos ribojimo ir monetarinės politikos priemones. Šiomis priemonėmis reikėtų apriboti kreditavimo augimą iki priimtino lygmens ir išvengti didelės priklausomybės nuo neužtikrinto finansavimo iš užsienio. Bankų sistemoje reikia atlikti tikslingus tyrimus siekiant užtikrinti, kad visi bankai būtų mokūs ir turėtų pakankamai kapitalo. 8. Imtis tinkamų privačiojo sektoriaus skolos restruktūrizavimo priemonių. Turi būti sutvirtintas tinkamas esamos skolos restruktūrizavimo, kiek jis susijęs su skolos terminais ir valiuta, teisinis pagrindas. Prioritetu taip pat reikia laikyti nemokumo procedūrų palengvinimą ir spartų sanavimo planų įgyvendinimą. 9. Užtikrinti, kad likę smulkieji „Parex“ banko akcininkai nepasinaudotų banko problemų sprendimu ir finansinio stabilumo didinimo priemonėmis, ir tam visiškai nacionalizuoti „Parex“ banką. 10. Imtis struktūrinių reformos priemonių, kurios remiamos Lisabonos strategijoje ir įgyvendinamos pagal Latvijos nacionalinę reformų programą, įskaitant aktyvią darbo rinką ir mokymosi visą gyvenimą politiką, aktyvesnį privačiojo sektoriaus atstovų dalyvavimą mokslinių tyrimų bei plėtros ir inovacijų diegimo veikloje, eksporto skatinimo priemones ir administracinių kliūčių verslui šalinimą. 11. Įgyvendinti ES lėšomis finansuojamus projektus tokiu mastu, kaip planuota, siekiant padėti padidinti atviro užsienio prekybai sektoriaus įtaką ekonomikos augimui. 12. Imtis priemonių, kad būtų pagerintos galimybės gauti finansavimą įmonėms ir verslininkams, kurių paraiškos struktūriniams fondams patvirtintos arba kurie ketina teikti paraišką struktūriniams fondams. Šis sprendimas skirtas Latvijos Respublikai. Jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . Priimta Briuselyje […] Tarybos vardu Pirmininkas POVEIKIO BIUDŽETUI PAŽYMA (plg. su vidaus taisyklių 16 straipsniu) POLITIKOS SRITIS: 01 ANTRAŠTINĖ DALIS. EKONOMIKOS IR FINANSŲ REIKALAI VEIKLA: FINANSINĖS OPERACIJOS IR PRIEMONĖS VEIKLOS PAVADINIMAS: VIDUTINĖS TRUKMĖS ES FINANSINĖ PAGALBA LATVIJAI 1. PASIŪLYMO PAVADINIMAS: ATITINKAMA BIUDŽETO IŠLAIDŲ KATEGORIJA IR ANTRAŠTINĖ DALIS 01 04 01 01 EB garantija Bendrijos paskoloms, skirtoms mokėjimų balansui sureguliuoti 2. TEISINIS PAGRINDAS: 119 straipsnis; 2002 m. vasario 18 d. Tarybos reglamentas Nr. 332/2002. 3. BENDRIEJI FINANSINIŲ METŲ DUOMENYS (EUR) Šis punktas sudaro Europos Sąjungos teikiamos garantijos struktūrą. Ji leis Komisijai aptarnauti skolą (grąžinti pagrindinę skolos dalį, sumokėti palūkanas ir kitas išlaidas) tuo atveju, jei skolininkas (Latvija) nevykdytų įsipareigojimų. Biudžeto įrašas („p.m.“), kuriame nurodyta biudžeto garantija, bus panaudotas tik tuomet, jei bus faktiškai pareikalauta šios garantijos. Tikimasi, kad biudžeto garantijos nebus pareikalauta. 3a – Einamieji metai Netaikoma ĮA | Pradinė asignavimo suma finansiniams metams (biudžetas) | Perkeltos sumos | Papildomas asignavimas | Bendra asignavimo suma | Kitoje darbo programoje jau numatyti asignavimai | Turimas likutis | Suma siūlomai veiklai | 3b – Perkėlimas į kitą laikotarpį Netaikoma ĮA | Perkėlimas į kitą laikotarpį | Kitoje darbo programoje jau numatyti asignavimai | Turimas likutis | Suma siūlomai veiklai | 3c – Kiti finansiniai metai Netaikoma ĮA | Pradinė asignavimo suma finansiniams metams (biudžetas) | p.m. | Perkeltos sumos | Papildomas asignavimas | Bendra asignavimo suma | Kitoje darbo programoje jau numatyti asignavimai | Turimas likutis | Suma siūlomai veiklai | p.m. | 4. VEIKLOS APRAŠAS Siūlomą vidutinės trukmės finansinę pagalbą Latvijai sudaro 3,1 mlrd. EUR Bendrijos paskola (kuri bus finansuojama Bendrijai pasiskolinus tarptautinėse kapitalo rinkose). Ji bus suteikta kaip tarptautinio finansavimo paketo, kuriam priklauso ir 1,5 mlrd. SST (apie 1,7 mlrd. EUR) TVF paskola priėmus rezervinę priemonę, dalis. Šiaurės šalys suteiks 1,8 mlrd. EUR, o Estija, Čekija, Lenkija ir ERPB taip pat įsipareigojo suteikti iš viso 0,5 mlrd. EUR. Pagalba rodo norą padėti Latvijai, kurios kapitalo ir finansų rinkose susidarė įtampa apskritai rinkoje griežtėjant požiūriui į besivystančios ekonomikos rinkas. Bendrijos vidutinės trukmės finansine parama Latvijai ketinama mažinti likvidumo įtampą artimiausiu metu, atkurti ilgalaikį stabilumą stiprinant bankų sektorių, ištaisyti fiskalinį disbalansą ir priimti šalies politikos kryptis, kurios padėtų didinti konkurencingumą, išlaikant mažai svyruojantį valiutos kursą. Šia pagalba remiamą ekonominės politikos paketą sudaro neatidėliotinas ir tvarus fiskalinis konsolidavimas, visapusiška bankų problemų sprendimo strategija, didesni priežiūros institucijų krizių valdymo gebėjimai, visapusiškos struktūrinės reformos ir kitos svarbios priemonės. Konsultuojantis su Ekonomikos ir finansų komitetu Komisijos administruojama pagalba yra būdas užtikrinti, kad ES ir toliau aktyviai dalyvautų formuojant ekonominę politiką Latvijoje ir kad ta politika atitiktų Latvijos įsipareigojimus Europos Sąjungoje bei Tarybos rekomendacijas, ypač kiek tai susiję su nacionalinės reformų programos bei konvergencijos programos įgyvendinimu. Bendrijos pasiskolintoms lėšoms, gautoms kapitalo rinkose arba iš finansų įstaigų, siekiant suteikti paskolą Latvijai, suteikiama Bendrijos garantija. Paskola gaunama kapitalo rinkose arba iš finansų įstaigų. Pagrindinė paskolų, kurios bus suteiktos Latvijai, suma yra 3,1 mlrd. EUR. Europos Sąjungos teikiamos garantijos struktūra sudarys galimybę Komisijai aptarnauti skolą, jei Latvija nevykdytų savo įsipareigojimų. Siekdama vykdyti įsipareigojimus, Komisija gali pasinaudoti savo grynųjų pinigų ištekliais, kad laikinai aptarnautų skolą. Tokiu atveju bus taikomas 2000 m. gegužės 22 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000, įgyvendinančio Sprendimą 2000/597/EB, Euratomas dėl Bendrijų nuosavų išteklių sistemos (OL L 130, 2000 5 31, p. 1), 12 straipsnis. 5. PATVIRTINTAS SKAIČIAVIMO METODAS Netaikoma. 6. MOKĖJIMO GRAFIKAS (EUR) Netaikoma. Išlaidų kategorija | Asignavimai | Mokėjimai | n metai | n+1 metai | n+2 metai | n+3 metai | Vėlesni finansiniai metai | n metai | n+1 metai | n metai | n+1 metai | Iš viso | [1] Bendrasis indeksas atmetus energijos ir neperdirbtų maisto produktų kainas. [2] Latvija vietos valiutos lato kursą su kita valiuta sieja ilgą laiką – nuo 1994 m. su pagrindinių valiutų krepšeliu, o nuo 2005 m. su euru. 2005 m. gegužės mėn. Latvija prisijungė prie VKM II, vienašališkai priimdama +/- 1 % svyravimo nuo centrinio pariteto ribas. [3] Skaičius pagal nacionalinę metodiką, atmetus vietos valdžios biudžetą. [4] Šioje paramos programoje pripažįstama, kad 2009 m. Latvijai bus taikoma perviršinio deficito procedūra. [5] OL L 53, 2002 2 23, p. 1.