LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 228/47

Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė dėl Komisijos ataskaitos. 2007 metų konkurencijos politikos ataskaita

COM(2008) 368 galutinis

2009/C 228/07

Europos Komisija, remdamasi Europos bendrijos steigimo sutarties 262 straipsniu, 2008 m. birželio 16 d. nusprendė pasikonsultuoti su Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu dėl

„Komisijos ataskaitos. 2007 m. konkurencijos politikos ataskaita“

Bendrosios rinkos, gamybos ir vartojimo skyrius, kuris buvo atsakingas už Komiteto darbo šiuo klausimu organizavimą, 2009 m. kovo 11 d. priėmė savo nuomonę. Pranešėjas Paulo BARROS VALE.

452-ojoje plenarinėje sesijoje, įvykusioje 2009 m. kovo 24–25 d. (2009 m. kovo 25 d. posėdis), Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas priėmė šią nuomonę 98 nariams balsavus už, 2 – prieš ir 3 susilaikius.

1. Santrauka ir išvados

1.1 Kiekvienais metais Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas (EESRK) vertina Komisijos konkurencijos politikos ataskaitą. Komitetas iki šiol pasinaudodavo šia galimybe ir pateikdavo savo idėjų ir pasiūlymų, kuriuos valdžios institucijos dažnai priimdavo gerai ir kurie paskatino keisti šiai konkurencijos politikai reikalingus prioritetus ir priemones bei jai skiriamus išteklius, kurie, kaip džiaugdamasis pastebi EESRK, naudojami vis veiksmingiau. Šiuos pokyčius Komitetas vertina labai teigiamai.

1.1.1 Reikia paminėti, kad nuo nagrinėjamų metų – 2007-ųjų ir šios nuomonės rengimo momento praėjo nemažai laiko. Todėl analizuodami ataskaitą atsižvelgsime ne tik į laikotarpį, siekiantį minėtą datą, bet ir į ypatingas šiuo metu susiklosčiusias aplinkybes, kurių negalime nepaisyti.

1.2 EESRK mano, kad konkurencijos politikoje reikia ieškoti naujų sričių, kurių tradicinė koncepcija neaprėpia. Nors tradicinė koncepcija svarbi, ji šiek tiek ribota. Jau anksčiau Komitetas siūlė Komisijai priimti sprendimą dėl naujų veiklos sričių vystymo. To dar labiau reikia šiuo sudėtingu ir sunkiu metu, atsižvelgiant į ekonomikos būklę, o ypač į klaidų ir buvusio neveiklumo pamokas, iš kurių būtinai privalo pasimokyti visi su konkurencijos politika susiję subjektai ir dėl kurių susidarė tokia padėtis.

1.3 Dėl nepakankamo (kai kada netgi aplaidaus) strateginės svarbos sektorių reguliavimo ir (arba) priežiūros ne tik sutrinka sistemos pusiausvyra ir atsiranda rizika – tai taip pat neigiamai veikia sveiką konkurenciją, apsaugo pažeidėjus ir ypač kenkia visai visuomenei. Šias problemas reikės spręsti konkurencijos politikos priemonėmis, siekiant, kad vėl nebūtų tų didelių nuostolių, kuriuos dėl konkurencijos nebuvimo patyrė dauguma įmonių ir asmenų. Konkurencijos trūkumas atsirado todėl, kad kažkieno ambicijų nepažabojo netinkamos rinkų, ypač finansų rinkų, kurios nustato sąlygas kitoms rinkoms, apsaugos sistemos.

1.4 EESRK jau anksčiau teigė, kad kitu lygmeniu reikia įvertinti galimybes užtikrinti geresnį koordinavimą su kitų sričių ES politika (ir atitinkamų priemonių sukūrimą) siekiant išvengti nesąžiningos vidaus konkurencijos, atsirandančios dėl įmonių dydžio, veiklos vykdymo vietos ir mokestinės aplinkos skirtumų. Išorės lygmeniu ES turi užtikrinti, kad trečiosios šalys dirbtinai nepasipelnytų iš prekybą reguliuojančių tarptautinių taisyklių, pagrindinių TDO konvencijų dėl darbo ir profesinių sąjungų teisių, įskaitant ir vaikų darbą bei darbą nehumaniškomis sąlygomis, ar pagrindinių aplinkosaugos standartų pažeidimų. Europos Sąjunga taip pat turėtų griežtai taikyti PPO taisykles, draudžiančias vyriausybių eksporto subsidijas ir kitokią vyriausybių politiką, kuri iškreipia konkurenciją ir neleidžia ES įmonėms patekti į rinką.

1.5 2007 m. ataskaitoje aptariamos dvi naujos konkurencijos politikos priemonės, kurių nebuvo 2006 m. ataskaitoje („valstybių priemonės“ ir „konkurencijos politika platesniame politikos kontekste“) ir kurios, atsižvelgiant į tai, kad siekiama šią svarbią Bendrijos politiką gerinti, yra vienas konstruktyviausių Komisijos darbo aspektų.

1.6 Valstybės pagalbos kontrolės taisyklių įgyvendinimo klausimu ataskaitoje pabrėžiama, kad Komisija šioje srityje nemažai nuveikė; tai rodo, kad 2007 m. šis klausimas buvo svarbus.

1.7 Konkurencijos politikos vaidmens platesniame politikos kontekste klausimu, Komitetas teigiamai vertina Komisijos susirūpinimą, tačiau mano, kad šis aspektas turi būti nagrinėjamas plačiau, kad būtų nustatytos priemonės ar būdai, kaip dar giliau integruoti konkurencijos politiką į Lisabonos strategiją. Aprašomų sektorių rinkų klausimu reikia geriau paaiškinti, kokių veiksmų reikia imtis, kokias priemones naudoti ir kokių tikslų siekti.

1.8 Nors energijos rinkos liberalizavimas šiuo metu labai svarbus, ataskaitoje šiuo klausimu pateikiama nedaug informacijos. Trečiojo liberalizavimo paketo tikslus reikėtų išnagrinėti išsamiau – kaip ir kovos su monopolijomis srities, kurioje paplitusi praktika aptariama pakankamai detaliai.

1.9 Dėl finansinių paslaugų sferos – ataskaitoje nagrinėjamas mokėjimo kortelių klausimas ir teigiama, kad mokėjimo kortelių sektorius yra labai koncentruotas ir kad jame tikrai esama su konkurencija susijusių problemų. Deja, nesiūloma jokių šių problemų sprendimo būdų. Visai nekalbama apie kompetentingų institucijų vykdomą bankų priežiūrą ir riziką ribojančių taisyklių įgyvendinimo stebėjimą, o šis klausimas ypač svarbus – jis gali lemti antikonkurencinės praktikos įsigalėjimą, kuris gali labai paveikti įvairius rinkos subjektus. EESRK nori pareikšti didelį susirūpinimą dėl šios problemos, pirmiausia dėl valstybės dalies finansų institucijose, apie kurią daugeliu atveju būna žinoma nepakankamai.

1.10 EESRK taip pat norėtų, kad Komisijos kasmet pateikiama ataskaita mažiau primintų laimėjimų sąrašą (dažnai – šioje ataskaitoje paprasčiausias aprašoma padaryta pažanga ir pasiektos pergalės), o taptų dokumentu, kuriame informacija apie konstruktyvią veiklą (kuria Komitetas džiaugiasi) būtų pateikiama drauge su nustatytomis problemomis ir kliūtimis, taip pat pasiūlymais, kaip jas spręsti ir panaikinti ir siekti naujų konkurencijos politikos standartų.

2. 2007 m. ataskaitos turinys

2.1 Dėl konkurencijos politikos priemonių – kaip ir kiekvienais metais ataskaitoje Komisija, kalbėdama apie kiekvieną priemonę, paaiškina, kokia vizija ji vadovavosi dirbdama nagrinėjamais metais. — Kovos su karteliais ir piktnaudžiavimui dominuojančia padėtimi priemonių srityje buvo skatinamos veiksmingesnės kovos šia praktika priemonės, numatant paskatas suinteresuotiems subjektams pranešti apie bet kokius pažeidimus. Reaguodama į Europos Parlamento prašymą parengti baltąją knygą, kurioje būtų pateikti išsamūs pasiūlymai, kaip veiksmingai įgyvendinti reikalavimus dėl žalos, patirtos pažeidus antimonopolines taisykles, Komisija daug konsultavosi su vyriausybėmis, teisėjais ir įvairių sektorių, kuriuos šie procesai veikia, atstovais. — Daug dėmesio buvo skiriama ir kartelių nustatymui, tyrimui ir atitinkamoms bausmėms. 41 įmonei (kaip ir 2006 m.) buvo paskirta baudų iš viso už 3 334 mln. EUR (2006 m. paskirta baudų už 1 846 mln. EUR). — Valstybių priemonių srityje Komisija nutraukė pažeidimo procedūrą prieš Čekiją, kuri apribojo savo konkurencijos priežiūros institucijos galias taikyti konkurencijos taisykles elektroninių ryšių sektoriuje. Taip pat buvo priimtas EB susijungimų reglamentu pagrįstas sprendimas, kuriuo skelbiama, kad sektorių reguliuojanti Ispanijos institucija pažeidė šį reglamentą. — Susijungimų kontrolės srityje buvo priimtas suvestinis pranešimas dėl su konkurencija susijusių klausimų ir nehorizontalių susijungimų vertinimo gairės, taip pat pradėtos viešos konsultacijos dėl korekcinių priemonių šioje srityje. — Komisija daug dėmesio skyrė valstybės pagalbos kontrolei – patvirtino naują orientacinių normų nustatymo metodą, pradėjo konsultacijas dėl Bendrosios išimties reglamento ir Komisijos pranešimo dėl garantijų forma teikiamos valstybės pagalbos persvarstymo procedūrą. — Dėl konkurencijos politikos vaidmens platesniame politikos kontekste – Komisija persvarstė Lisabonos strategiją ir pateikė pasiūlymą labiau įtvirtinti konkurenciją siekiant didinti rinkos stebėjimą sektorių lygmeniu.

2.2 Sektorių lygmenyje 2007 m. ataskaitoje nagrinėjamos svarbiausios priemonės, vykdomos pagrindinėse ekonomikos srityse. — Energetika. Komisija pateikė pasiūlymą dėl trečiojo Europos elektros energijos ir dujų rinkų liberalizavimo paketo. Kovos su monopolijomis srityje Komisija pagrindinį dėmesį skyrė rinkos atskyrimui ir slaptiems susitarimams (rinkos pasidalijimui). — Finansinės paslaugos. Komisija paskelbė Europos mažmeninės bankininkystės sektoriaus tyrimo galutinę ataskaitą ir įmonių draudimo sektoriaus tyrimo galutinę ataskaitą. — Elektroniniai ryšiai. Galiojantis teisinis pagrindas padeda didinti ryšių rinkų konkurencingumą. Komisija rekomendavo, kad būtų sumažintas rinkų, kurioms gali būti taikomas ex ante reguliavimas, skaičius, pasiūlė reglamentą dėl tarptinklinio ryšio ir priėmė kelis sprendimus dėl plačiajuosčio ryšio valstybės finansavimo programų. — Informacinės technologijos. Tęsiamos prieš „Microsoft“, AMD ir „Rambus“ pradėtos procedūros. — Žiniasklaida. Komisija toliau stebėjo perėjimą nuo analoginio prie skaitmeninio transliavimo ir toliau teikia didelę reikšmę tam, kad būtų užtikrinta, kad kokybiškas turinys būtų prieinamas atviromis ir skaidriomis sąlygomis. — Automobilių pramonė. Reglamentu dėl motorinių transporto priemonių bendrosios išimties stiprinama prekių ženklų konkurencija. — Transportas. Transporto sektoriuje siekiama užtikrinti veiksmingą neseniai liberalizuotų rinkų veikimą. — Pašto paslaugos. Komisija derėjosi dėl savo pasiūlymo dėl visiško ES pašto rinkų atvėrimo konkurencijai.

2.3 Tam tikrose veiklos srityse trūksta nuoseklumo ir aiškumo, pavyzdžiui, elektroninių ryšių atveju sunku suprasti, kodėl reikia 48 punkte nurodyto naujo teisės aktų paketo (dėl elektroninių ryšių) ir kokie jo tikslai, nes tai prieštarauja 44 punktui, kuriame kalbama apie dabartinio paketo indėlį į konkurencijos didinimą.

2.4 Kalbėdama apie informacines technologijas Komisija taip pat nieko nepasakė apie tikslus ar priemones, kurias reikėtų patvirtinti. Užsiminta tik apie anksčiau pradėtas procedūras, bet nieko nekalbama apie taisyklių ar politikos nustatymą arba priemones, kurių Komisija ketina imtis.

2.5 Vėlgi reikėtų paminėti naujas aplinkybes, kurias lemia internetas. Internete vyksta intensyvi komercinė veikla, tačiau jam taikomų taisyklių matyti tik užuomazgos, taigi atsiranda neribojamos antikonkurencinės praktikos galimybės, kurioms sustabdyti nenumatyta reali vartotojų apsauga. Todėl būtina skubiai imtis interneto verslo reguliavimo.

2.6 Reikėtų pabrėžti ir pasidžiaugti, kad Komisija išsamiai aprašė priemones, kurios buvo taikytos skirtinguose transporto sektoriuose – kelių, geležinkelių (prekių ir keleivių vežimas) ir jūrų transporto sektoriuose bei aviacijos sektoriuje.

2.7 Pašto paslaugų atveju derybų dėl Komisijos pasiūlymo visiškai atverti ES pašto rinkas konkurencijai procesas nėra visiškai aiškus.

2.8 Ataskaitoje pateikta informacija apie Europos konkurencijos tinklo (EKT) ir valstybių narių konkurencijos institucijų veiklą yra aiški ir išsami. Reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad pagerėjo EKT narių bendradarbiavimas. Taip pat teigiamai vertintinos Komisijos pastangos aptariamais metais įsitraukti į tarptautinę veiklą ir institucijų bendradarbiavimą.

2.9 Vykstant plėtros procesui buvo toliau siekiama skatinti konkurencijos taisyklių vykdymą šalyse kandidatėse; pradėta reikalauti, kad šios šalys pateiktų patikimus įrodymus, kad šios taisyklės priimtos.

3. Naujoji konkurencijos politika ir su dabartine ekonomine situacija susijusių spręstinų problemų nustatymas

3.1 EESRK mano, kad Komitetas turėtų pasinaudoti galimybe pradėti vadovautis nauju principu ir konkurencijos politikos atžvilgiu nebeapsiriboti vien tik Komisijos savo metinei ataskaitai pasirinktų sričių vertinimu ir komentavimu. EESRK turėtų siekti daugiau ir siūlyti į būsimą konkurencijos politiką įtraukti kitas sritis.

Todėl:

3.1.1 Pirmiausia reikėtų pasakyti, kad šiais neramiais laikais naujoji konkurencijos politika turi būti glaudžiai susieta su naujais bendrosios Europos išorės prekybos politikos principais ir prioritetais (tai rodo ekonomikos globalizacijos raida ir naujausios šio proceso spartinimo pamokos).

3.1.1.1 Šios bendrosios Europos išorės prekybos politikos priemonėmis būtina užtikrinti, kad trečiosios šalys negalėtų dirbtinai pasinaudoti prekybos liberalizavimu pažeisdamos tarptautines prekybos taisykles ir pagrindines TDO konvencijas dėl profesinių sąjungų teisių, taip pat dėl vaikų darbo, nehumaniškų darbo sąlygų arba būtiniausios aplinkos apsaugos ir steigimosi laisvės ir verslo asociacijų veiklos taisykles, nes tai gali paskatinti socialinį ir aplinkos apsaugos dempingą. Europos Sąjunga taip pat turėtų griežtai vykdyti PPO taisykles, draudžiančias vyriausybėms teikti eksporto subsidijas ir vykdyti kitą vyriausybės politiką, kuri iškreipia konkurenciją ir atima iš ES įmonių galimybę patekti į rinką.

3.1.1.2 Tarptautinės prekybos srityje Europa turėtų toliau dirbti, kad visiems būtų sudaromos vienodos sąlygos, ir stiprinti PPO įgaliojimus imtis veiksmų kovojant su vyriausybės subsidijomis ir socialiniu bei aplinkos apsaugos dempingu, pažeidžiančiu tarptautinius susitarimus. Europos organizuota pilietinė visuomenė taip pat prašo, kad Europos Komisija griežtai vykdytų prekybos politiką ir užtikrintų atskirų bendrovių bei darbuotojų teises, kurias jiems suteikia PPO, TDO ir kt. tarptautiniai susitarimai. Jokiu būdu negalima leisti, kad dėl bendros užsienio politikos aplinkybių arba dėl atskirų bendrovių ar valstybių narių interesų būtų ignoruojamos arba tik iš dalies užtikrinamos atskirų bendrovių ir darbuotojų teisės.

3.1.1.3 Nepagrįsta ir nepateisinama, kad Europa, siekdama subalansuoti konkurenciją ir rinką, taiko atitinkamas taisykles savo ūkio subjektams ir dažnai ignoruoja iš kitų pasaulio vietų kasdien importuojamą nesąžiningą konkurenciją. Dabartinės situacijos pusiausvyrą galėtume atkurti tik iš tiesų susiedami konkurencijos politiką ir sąžiningą bendrosios išorės prekybos politiką ir užimdami aiškią ir drąsią poziciją Pasaulio prekybos organizacijoje (PPO).

3.1.2 Be to, būtina pradėti spręsti tam tikrą vidinio konkurencijos politikos disbalanso, kuris skatina iškreipimą, problemą, įvertinti rinkos subjektų skirtingų savybių poveikį ir nustatyti taisykles, kuriose būtų atsižvelgta į tai, kad mažosios ir labai mažos įmonės pagal savo pobūdį labai priklauso nuo galimybių konkuruoti su didelėmis įmonėmis. Atokesnėse vietovėse esančios įmonės taip pat yra nepalankioje padėtyje palyginti su įmonėmis, kurios įsikūrusios prie didžiųjų vartojimo centrų. Todėl būsima Europos ekonomikos, socialinių reikalų ir teritorinės sanglaudos politika turėtų būti glaudžiai susieta su konkurencijos politika, o šia turėtų būti labiau atsižvelgiama į daugybę rinkai įtaką darančių veiksnių.

3.2 Ekonominės aplinkybės, kuriomis vertinamas 2007 m. Komisijos darbas, taip pat verčia EESRK kelti nemažai praktinių klausimų. Europos politinius sprendimus priimančios institucijos privalo atkreipti dėmesį į šiuos aktualius ir labai svarbius klausimus, nes jie parodo, kad šiuo metu taikomos priemonės yra netinkamos įmonėms ir visai visuomenei iškilusioms problemoms spręsti.

3.2.1 Nepaisant tikslų apsaugoti visą ekonomiką ir siekių, kad vienos įmonės ir (arba) sektoriai nesipelnytų kitų sąskaita, nepaisant to, kad šie tikslai labai pagirtini – ar galima leisti valstybėms narėms kištis ir padėti vieniems ūkio subjektams (netiesiogiai – ir jų akcininkams, darbuotojams, kreditoriams ir tiekėjams) visų kitų sąskaita? Tada atsidurtume padėtyje, kai tie, kurie nesilaiko taisyklių, gauna naudos, o tie, kurie laikosi – nukenčia. Kokie būtų konkurencijos iškreipimo, kuris atsirastų ūkio subjektams vėl pradėjus taikyti nevienodas sąlygas, padariniai?

3.2.2 Patvirtindamas, kad tiesiog būtina vykdyti griežtą ir nuoseklią konkurencijos politiką ir vadovauti bendriems Europos Sąjungos veiksmams, EESRK supranta ir sutinka, kad ypatingomis aplinkybėmis, kokios susiklostė šiuo metu, galimos išimtinės priemonės ir netgi tokios, kurios iškreiptų konkurenciją. Tačiau šį sąmoningą ir sankcionuotą konkurencijos iškreipimą Komisija turi nuolat ir atidžiai stebėti ir ištaisyti vos tik ekonominė padėtis normalizuosis.

3.2.3 Siekiant užkirsti kelią konkurencijos iškreipimui bet kokiame sektoriuje reikia leisti valstybių vyriausybėms numatyti mokestines ir (arba) finansines paskatas, kuriomis skaidriai galėtų pasinaudoti visi, kurie atitinka tam tikrus objektyvius kriterijus. Tai būtų geriausia priemonė skatinti ekonomikos vystymąsi be nepagrįstos diskriminacijos.

3.2.4 Kokių veiksmų ėmėsi skirtingų lygmenų konkurencijos institucijos, kad užtikrintų, jog per neseniai vykusią kainų (pavyzdžiui, degalų ar pagrindinių maisto produktų) krizę sistema veiktų tinkamai? Per šią krizę padidėjusios žaliavų kainos greitai ir tiesiogiai paveikdavo galutines kainas, tuo tarpu sąnaudų mažėjimas tokio pat poveikio neturėdavo; dėl to visiems susidarė įspūdis, kad pagrindiniai rinkos dalyviai neteisėtai bendradarbiaudami koregavo kainas.

3.2.5 Taigi, Komisijai atėjo laikas laikytis lankstesnio ir platesnio požiūrio į konkurencijos politiką. EESRK ragina Komisiją apsvarstyti šį klausimą ir pateikti naujus drąsius pasiūlymus šioje srityje, kuri ypač svarbi Europos integracijai.