Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė Deramas darbas platformų ekonomikoje

(Tiriamoji nuomonė ES Tarybai pirmininkaujančios Vokietijos prašymu)

(2020/C 429/23)

Pranešėjas: Carlos Manuel TRINDADE

ES Tarybai pirmininkaujančios Vokietijos prašymas 2020 2 18 raštas Teisinis pagrindas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 304 straipsnis Atsakingas skyrius Užimtumo, socialinių reikalų ir pilietybės skyrius Priimta skyriuje 2020 7 9 Priimta plenarinėje sesijoje 2020 9 18 Plenarinė sesija Nr. 554 Balsavimo rezultatai (už / prieš / susilaikė) 182 / 23 / 8

1. Išvados ir rekomendacijos

1.1. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas (EESRK) pažymi, kad šios nuomonės, kurią parengti paprašė Tarybai pirmininkaujanti Vokietija, tikslas – laikantis holistinio požiūrio pateikti informacijos apie bendrą sistemą šiuo klausimu, kad būtų galima užtikrinti deramą darbą platformų ekonomikoje .

1.2. Komitetas rekomenduoja, kad darbo platformose klausimai būtų nagrinėjami ir sprendžiami visų pirma atsižvelgiant į darnaus vystymosi tikslus, skaitmeninę darbotvarkę ir Europos socialinių teisių ramstį.

1.3. EESRK pažymi, kad platformų ekonomika vis dar nėra labai reikšminga, tačiau ji turi potencialo augti.

1.4. Jis pažymi, kad platformos „iš esmės daro teigiamą poveikį ekonomikai“ ( 1 ) , nes daug prisideda tiek prie darbo vietų kūrimo ir inovacijų, lankstumo ir darbuotojų autonomijos, tiek prie darbuotojų pajamų (kurios dažnai yra papildomos) užtikrinimo ir sąlygų pažeidžiamiems žmonėms įsidarbinti sudarymo.

1.5. EESRK pažymi, kad esama pavojų, kuriuos būtina deramai įvertinti: i) darbuotojams: neužtikrinamos pagrindinės teisės, įskaitant teisę jungtis į organizacijas ir teisę į kolektyvines derybas, atsiradęs nesaugumas, mažas darbo užmokestis, didėjantis darbo intensyvumas, itin didelis darbo suskaidymas pasaulio mastu ir darbuotojų nedalyvavimas socialinės apsaugos sistemose, ir ii) visuomenei: didėjanti konkurencijos rizika, remiantis socialinių standartų mažinimu, kuris turi neigiamų pasekmių tiek darbdaviams, patiriantiems netvarų konkurencinį spaudimą, tiek valstybėms narėms, prarandančioms mokestines pajamas ir socialinio draudimo įmokas.

1.6. Komitetas žino apie vykstančius ginčus dėl su platformomis susijusių koncepcijų, ypač dėl platformų kaip „darbdavių“, o ne „pasiūlos ir paklausos tarpininkų“, ir „darbuotojų“ bei „savarankiškai dirbančių asmenų“, nes tai lemia pasekmes jų teisėms.

1.7. EESRK primygtinai ragina Komisiją ir valstybes nares patikslinti šias koncepcijas, atsižvelgiant į pasekmes, susijusias su darbo teisės aktų taikymu ir įvairiomis darbuotojų apsaugos teisėmis.

1.8. Komitetas rekomenduoja, kad ES ir valstybės narės siektų suvienodinti koncepcijas, kad platformų ekonomikoje būtų užtikrintas deramas darbas. Šiuo tikslu Komisija ir valstybės narės turėtų vadovautis šiais kriterijais: i) ekonominė priklausomybė ir pavaldumo aspektas darbo santykiuose, kadangi darbuotojai, kurių pragyvenimas daugiausia priklauso nuo gaunamo užmokesčio už šį darbą, yra samdomi darbuotojai, o ne savarankiškai dirbantys, ii) reikėtų tinkamai išnagrinėti visus principo, kurio laikantis darbuotojas laikomas samdomu darbuotoju, kai nėra priešingų įrodymų, taikymo aspektus, iii) platformose naudojami algoritmai taip pat turėtų būti vertinami taip kaip žodinės ar rašytinės instrukcijos įprastame darbe.

1.9. Atsižvelgdamas į valstybių narių suverenumą sprendžiant socialinius klausimus, Komitetas rekomenduoja parengti gaires, kurios padėtų išaiškinti užimtumo statusą platformose. EESRK nuomone, platformų ekonomikoje reikėtų imtis veiksmų siekiant užtikrinti, kad visi darbuotojai galėtų pasinaudoti įvairiomis teisėmis ir apsauga, nepriklausomai nuo jų užimtumo statuso arba sutarties rūšies, taip garantuojant, kad savo įpareigojimų ir pareigų nevykdantys veiklos vykdytojai negalėtų įgyti konkurencinio pranašumo.

1.10. EESRK rekomenduoja paaiškinti visų šalių, dalyvaujančių sprendžiant tokius klausimus kaip darbuotojų sauga ir sveikata, duomenų apsauga, draudimas ir teisinė atsakomybė, pareigas siekiant įvertinti, pritaikyti ir suderinti esamas taisykles.

1.11. EESRK pažymi, kad, siekiant užtikrinti kokybišką darbą platformų ekonomikoje, socialinis dialogas ir kolektyvinės derybos turi atlikti pagrindinį vaidmenį visais lygmenimis, kartu visapusiškai gerbiant socialinių partnerių autonomiją.

1.12. Jis siūlo kartu su platformomis, darbuotojais ir vartotojais parengti elgesio kodeksus, kuriuose būtų apibendrinami geriausi principai ir gairės, susiję su užmokesčiu, darbo sąlygomis ir paslaugų kokybe.

1.13. EESRK ragina Komisiją atsižvelgti į Europos platformos, skirtos nedeklaruojamo darbo problemai spręsti, rekomendacijas dėl platformų ekonomikos apmokestinimo.

1.14. Komitetas norėtų priminti savo ankstesnę rekomendaciją, kad Europos Komisija, EBPO ir TDO visais atitinkamais lygmenimis bendradarbiautų su socialiniais partneriais ir platesnės pilietinės visuomenės organizacijomis, kad parengtų tinkamas nuostatas dėl deramo darbo sąlygų ir reikalingos apsaugos ( 2 ) . Atsižvelgdamas į tai, EESRK tikisi, kad šis bendras darbas gali paskatinti priimti TDO konvenciją dėl platformų.

1.15. EESRK mano, kad reikėtų imtis veiksmų siekiant užtikrinti, kad platformos teiktų informaciją, kuri leistų visoms suinteresuotosioms šalims užtikrinti skaidrumą ir nuspėjamumą. Šiuo tikslu platformos turėtų būti registruojamos kiekvienoje valstybėje narėje, o ES – sukurta duomenų bazė platformų ekonomikos raidai stebėti.

1.16. EESRK remia Komisijos darbą, kurį ji nuveikė atlikdama platformų ekonomikos tyrimą. Tačiau pavienėse šalyse ir ES esama didelių informacijos nuoseklumo ir sistemingumo spragų. EESRK primygtinai ragina Komisiją ir valstybes nares dėti bendras pastangas, siekiant pagerinti statistiniais duomenimis pagrįstą informaciją.

2. Bendrosios aplinkybės

2.1. Šios nuomonės tikslas – atsakyti į Vokietijos darbo ministerijos užduotus klausimus dėl darbo platformose, nustatyti pagrindines problemas ir galimybes, ir aptarti platformų darbuotojų statusą, politines darbuotojų darbo sąlygų gerinimo priemones ir geriausią reguliavimo praktiką.

2.2. Dabartiniai pokyčiai, kurie lėmė skaitmeninių platformų suklestėjimą, yra susiję su naujausiomis inovacijomis: internetu, kuris yra esminė inovacija, didelio masto duomenų bazėmis (didieji duomenys), kuriose galima tvarkyti milžinišką duomenų kiekį, mobiliaisiais prietaisais, leidžiančiais vartotojams, darbuotojams ir paslaugų teikėjams bet kuriuo metu ir bet kurioje vietoje naudotis mobiliuoju internetu ( 3 )

2.3. Su darbu platformose susiję klausimai turėtų būti nagrinėjami ir sprendžiami visų pirma atsižvelgiant į darnaus vystymosi tikslus, skaitmeninę darbotvarkę ir Europos socialinių teisių ramstį.

2.4. EESRK norėtų atkreipti dėmesį į įvairias ankstesnes nuomones ( 4 ) dėl ekonomikos skaitmeninės transformacijos ir naujų darbo formų atsiradimo.

2.5. Platformos yra sudėtingos, nėra standartizuotos terminijos ir trūksta statistinių duomenų, todėl sunku įvertinti platformų mastą ir augimą. Pasak EBPO ( 5 ) , iš daugumos tyrimų matyti, kad 0,5–3 proc. visos darbo jėgos dirba platformose. 16 Europos šalių grupėje tik 1,4 proc. 16–74 metų amžiaus gyventojų dirba platformose ir tai yra jų pagrindinis darbas (šis rodiklis kinta nuo 0,6 proc. Suomijoje iki 2,7 proc. Nyderlanduose) ( 6 ) . Apytiksliai 11 proc. suaugusiųjų tam tikrą laiką dirbo platformose ( 7 )

2.6. Darbo platformose augimo perspektyvos nėra aiškios ( 8 ) , nes jos priklauso nuo technologinės pažangos, naujų verslo modelių, duomenų apsaugos ir vartotojų politikos. Kai kurie autoriai apskaičiavo, kad 2013–2015 m. platformose sudaromų sandorių ir pajamų vertė praktiškai patrigubėjo ( 9 ) . EESRK manymu, reikėtų platformų registro, iš esmės dėl ekonominių, darbo ir socialinių aspektų, nes tai leistų geriau suvokti padėtį.

2.7. Išskirtinis darbo platformose ypatumas yra tai, kad jis yra susijęs su platformos, darbuotojo ir naudotojo ryšiais. Tarpininkavimo darbe plačiu mastu naudojamos technologijos ir algoritmai, kurie dažnai nėra skaidrūs ir turi įtakos darbo sąlygoms, nes daro poveikį darbo paskirstymui ir organizavimui bei darbuotojų vertinimui. Ši „juodoji tarpininkavimo dėžė“ yra išskirtinis darbo skaitmeninėse platformose požymis ( 10 )

2.8. Remiantis EUROFOUND duomenimis ( 11 ) , darbas platformose – tai užimtumo forma, apimanti skaitmeninės platformos, kurioje sudaromos sąlygos organizacijoms ir asmenims susisiekti su kitomis organizacijomis arba asmenimis, siekiant už užmokestį išspręsti problemas arba suteikti paslaugas, naudojimą. Pagrindiniai darbo platformose ypatumai: — apmokamas darbas atliekamas skaitmeninėje platformoje, — dalyvauja trys šalys: skaitmeninė platforma, klientas ir darbuotojas, — siekiama atlikti konkrečias užduotis arba išspręsti konkrečias problemas, — darbus atlieka rangovas (kita įmonė) arba sudaromos darbų atlikimo sutartys, — darbai padalijami į užduotis, — paslaugos teikiamos jas užsakius.

2.9. Darbuotojo statusas yra vienas pagrindinių darbo platformoje aspektų. Platformos paprastai prisistato pasiūlos ir paklausos tarpininkais, todėl jos neveikia kaip darbdaviai, nes jose nėra pavaldumu pagrįstų darbo santykių. Tokiais atvejais veikiau laikoma, kad asmenys „dirba savarankiškai“, o ne yra „samdomi“. Taip išvengiama darbo santykius (įskaitant darbuotojų saugą ir sveikatą), socialinę apsaugą ir apmokestinimą reglamentuojančių teisės aktų taikymo. Nors EESRK ir mano, kad egzistuoja iš tikrųjų savarankiškai dirbantys asmenys, tačiau, jo nuomone, ES ir valstybės narės turėtų tinkamai išnagrinėti visus principo, pagal kurį darbuotojas laikomas samdomuoju darbuotoju, kai nėra priešingų įrodymų, taikymo aspektus. Tai užtikrintų darbuotojų, kurių pagrindinės pajamos gaunamos iš darbo platformose, interesų apsaugą. Tačiau EESRK mano, kad iš tikrųjų savarankiškai dirbantiems asmenims ir toliau turėtų būti leista naudotis šiuo statusu, jei jie to aiškiai pageidauja.

2.10. EESRK atkreipia dėmesį į platų platformų spektrą ir įvairovę. Kriterijai, kuriais remiantis įvairių rūšių platformos skirstomos į grupes, yra užduoties tipas (reikalaujama aukštesnės arba žemesnės kvalifikacijos), erdvė arba fizinė vieta, kurioje teikiama paslauga (internetu ar atsijungus nuo interneto), ir asmuo, kuris priima sprendimą dėl atrankos proceso (platforma, darbuotojas arba klientas). Kai kurie autoriai atsižvelgia į papildomus kriterijus, pavyzdžiui, darbo paskirstymo ir darbuotojo autonomijos skirtumus ( 12 )

2.11. TDO ( 13 ) mano, kad dėl platformų kyla konkrečios reguliavimo problemos, ir užsimena apie įvairius susirūpinimą keliančius klausimus, įskaitant mažą darbo užmokestį (didžioji dalis užmokesčio neviršija minimalaus darbo užmokesčio), prastos socialinio draudimo garantijos (jos taikomos 91 proc. „Amazon Mechanical Turk“ platformos darbuotojų), nepriimtą atliktą darbą (devyniems iš dešimties darbuotojų yra atsitikę, kad jų atliktas darbas buvo atmestas), komisinio darbo užmokesčio mokėjimą, kelių TDO konvencijų dėl darbo užmokesčio apsaugos pažeidimą, nesijungimą į profesines sąjungas ir kolektyvinių derybų nebuvimą.

2.12. Darbui platformose būdingi lyčių ir amžiaus aspektai. Su programinės įrangos kūrimu susijusias paslaugas ir vežimo paslaugas dažniausiai teikia vyrai, o moterys dažniausiai atlieka užduotis, susijusias su vertimo raštu ir vietoje teikiamomis paslaugomis. Platformose dirba neproporcingai daug jaunimo, ypač tais atvejais, kai daugiau kaip 50 proc. pajamų jaunimas gauna iš platformų arba jose dirba daugiau kaip 20 val. per savaitę. Tam tikromis aplinkybėmis į platformas pradeda įsitraukti vyresnio amžiaus žmonės. EESRK mano, kad būtini papildomi tyrimai, kad būtų galima geriau suprasti padėtį ir apibrėžti tinkamą viešąją politiką.

3. Platformų ekonomikos keliami iššūkiai, rizika ir suteikiamos galimybės

3.1. Platformos „iš esmės daro teigiamą poveikį ekonomikai“ ( 14 ) , didele dalimi prisideda prie darbo vietų kūrimo ir inovacijų, lankstumo ir darbuotojų autonomijos, kad užtikrintų darbuotojų pajamas (kurios dažnai yra papildomos), sumažintų kliūtis patekti į darbo rinką ir sudarytų sąlygas pažeidžiamiems žmonėms įsidarbinti ( 15 ) . Komisija pažymi, kad „bendro vartojimo ekonomikoje kuriamos naujos užimtumo galimybės, pajamų gaunama ne tik iš tradicinių tiesioginių darbinių santykių ir žmonėms suteikiama galimybė dirbti pagal lanksčius susitarimus. Taip jiems suteikiama proga tapti ekonomiškai aktyviais tuo atveju, kai labiau įprastos užimtumo formos jiems yra netinkamos arba neprieinamos“ ( 16 ) . Nors tai ir suteikia naujų galimybių, vis dėlto EESRK mano, kad vis dar reikia papildomai ištirti platformų ekonomikos poveikį makroekonomikai.

3.2. Tačiau darbuotojams, išskyrus turinčius aukštą kvalifikaciją, kyla rizika, kurią reikia tinkamai įvertinti, pavyzdžiui, neužtikrinamos pagrindinės teisės, įskaitant teisę jungtis į organizacijas ir teisę į kolektyvines derybas, atsiranda nesaugumas, mažas darbo užmokestis, kurį dar labiau išryškina pernelyg aukšta kvalifikacija, didėja darbo intensyvumas, atsiranda didelis darbo susiskaidymas pasauliniu mastu ir darbuotojai nedalyvauja socialinės apsaugos sistemose.

3.3. Iš EU-OSHA tyrimo ( 17 ) matyti, kad darbas platformose kelia didesnę fizinę ir socialinę riziką, ypač su darbu susijusį nesaugumą ir įvairių rizikos veiksnių (kelių eismo įvykiai, cheminiai pavojai ir pan.) ir su internetine veikla susijusių rizikos veiksnių (patyčios kibernetinėje erdvėje, laikysenos sutrikimai, akių nuovargis ir įvairių veiksnių sukeltas stresas) poveikį. EESRK rekomenduoja paaiškinti visų šalių, dalyvaujančių sprendžiant tokius klausimus kaip darbuotojų sauga ir sveikata, duomenų apsauga, draudimas ir teisinė atsakomybė, pareigas siekiant įvertinti, pritaikyti ir suderinti esamas taisykles.

3.4. Visuomenei taip pat kyla rizika. Kaip anksčiau nurodė EESRK, Komisija atkreipė dėmesį į „socialinių standartų mažinimu grindžiamos konkurencijos pavojų, kuris kartu gali turėti neigiamų padarinių ir darbdaviams, patiriantiems netvarų konkurencinį spaudimą, ir valstybėms narėms, prarandančioms mokestines pajamas ir socialinio draudimo įmokas“ ( 18 )

3.5. Vartotojams taip pat kyla rizika dėl teikiamų paslaugų kokybės, nes, įvykus nelaimingam atsitikimui ar kilus problemoms dėl paslaugos, jiems sunku sužinoti, kas yra atsakingas. EESRK mano, kad geresnė teisinė darbuotojų apsauga padidina kokybę vartotojams.

3.6. darbą , užimtumą ir socialinius ryšius , modelį. Pagrindiniai platformoje kylantys iššūkiai apima: EESRK manymu, naujausi debatai apie platformų darbuotojams kylančius uždavinius, yra svarbūs ir novatoriški ( 19 ) , visų pirma atsižvelgiant į juose plėtojamą analizės, apimančios tris pagrindinius aspektus –ir, modelį. Pagrindiniai platformoje kylantys iššūkiai apima:

3.6.1. darbo aspektą: vadovavimas, stebėjimas, vertinimas (taikant algoritmą), autonomija paskirstant darbą ir fizinę aplinką, ypač tai pasakytina apie platformas, susijusias su „žemesnės kvalifikacijos, vietoje dirbamu darbu arba darbu su klientais“;

3.6.2. užimtumo aspektą: statusas (tikriausiai sudėtingiausias iššūkis) – darbdavio ir sutarties nustatymas, visų pirma platformose, kuriose reikalaujama žemesnės kvalifikacijos darbo ir yra mažai autonomijos. Kiti iššūkiai, nors ir bendri visoms nestandartinio darbo rūšims, yra socialinė apsauga, darbuotojų sveikatos ir saugos sąlygos, pajamos ir darbo laikas;

3.6.3. socialinių ryšių aspektą: atstovavimas, nors tai yra būdinga ir kitoms nestandartinio darbo rūšims. Dėl lankstumo ir susiskaidymo labai sudėtinga nustatyti nestandartiniais būdais dirbančius asmenis, organizuoti jų darbą ir jiems atstovauti. Be to, darbas platformoje pagal savo pobūdį yra pakankamai izoliuotas, geografiškai neapibrėžtas, iš esmės anoniminis ir jame vyksta didelė tarpusavyje konkuruojančių ir kitose platformose aktyviai veikiančių darbuotojų kaita. Paprastai platformos neatlieka darbdavių funkcijos ir nepriklauso darbdavių asociacijoms, palieka savo darbuotojus, profesines sąjungas ir politinius pareigūnus be derybų partnerio.

3.6.4. Priešiškas socialinis elgesys ir diskriminacija taip pat yra rimtos problemos, su kuriomis susiduriama darbo platformose, kuriose yra žemos kvalifikacijos darbuotojų, atveju, nes darbuotojai paprastai būna jauni ir iš sunkioje socialinėje padėtyje esančių mažumų. Algoritmų naudojimas ir situacijos, kai klientai daro įtaką darbo paskirstymui ir rezultatams, sustiprina priešišką elgesį ir diskriminaciją.

3.6.5. Vis svarbesnis tampa duomenų apsaugos, kiek tai susiję su duomenų nuosavybe ir naudojimu, klausimas, kuris yra pagrindinis ir konkretus platformose dirbantiems asmenims ir vartotojams kylantis iššūkis.

4. Darbuotojų statusas platformų ekonomikoje

4.1. EESRK mano, kad norint sudaryti sąlygas tinkamam ir sklandžiam platformų ekonomikos sistemos veikimui, ES ir valstybės narės turi imtis pastangų patikslinti platformų darbuotojų statusą ir pereiti prie jo reglamentavimo ir užtikrinti, kad platformos suteiktų informacijos, kuri visiems suinteresuotiesiems subjektams užtikrintų skaidrumą, nuspėjamumą ir deramas sąlygas.

4.2. Atsižvelgdamas į valstybių narių suverenumą spręsti socialinius klausimus, taip pat būtinybę laikytis vykstančio derinimo principo, EESRK rekomenduoja parengti gaires, apibrėžiančias platformų darbuotojų statusą siekiant užtikrinti darbuotojų teises ir apsaugą.

4.3. Iš Europos tyrimo ( 20 ) matyti, kad tais atvejais, kai darbuotojų klausiama apie jų darbo santykius, 68,1 proc. atsako, kad jie yra samdomieji darbuotojai, o 7,6 proc. nurodo, kad jie yra savarankiškai dirbantys asmenys. Todėl dauguma šių apklaustų asmenų priskiria save samdomiesiems darbuotojams, nepaisant to, kaip jie yra klasifikuojami platformose.

4.4. Komisija statuso klausimą aptaria ( 21 ) atsižvelgdama į skirtumą tarp samdomojo darbuotojo ir savarankiškai dirbančio asmens, o atskirti galima remiantis trimis kriterijais: pavaldumo ryšio buvimu, darbo pobūdžiu ir darbo užmokesčio mokėjimu. Šie kriterijai apibrėžti siekiant taikyti ES darbuotojo koncepciją, tačiau komunikate priduriama, kad valstybės narės teismai, įgyvendindami savo nacionalinę kompetenciją, yra linkę taikyti tą patį kriterijų rinkinį.

4.5. EESRK parengė nuomonę, kurioje teigė: „[k]onkrečiau tariant, atsižvelgiant į nacionalinę kompetenciją turi būti sukurta darbuotojams skirta teisinė sistema, tiksliai nurodanti atitinkamą užimtumo statusą: deramą darbo užmokestį ir teisę dalyvauti kolektyvinėse derybose, apsaugą nuo savivalės ir teisę daryti pertrauką, kad skaitmeninio darbo laikas atitiktų orumo kriterijus ir kt.“ ( 22 )

4.6. Kalbant apie darbuotojo sąvokos apibrėžtį, pažymėtina, kad Europos teismų praktikoje daug dėmesio skirta pavaldumo buvimui, ekonominiam ir tikram paslaugų pobūdžiui ir darbo užmokesčio mokėjimui ( 23 )

4.7. Albany ) taikymo išimtis, nustatant, kad tais atvejais, kai konkurencijos principas prieštarauja socialinei politikai, darbdavių kolektyvinėms sutartims konkurencijos teisė netaikoma. Kitame sprendime (C-413/13, FNV Kunsten Informatie ) ESTT nusprendė, kad Europos konkurencijos teisė derėjo su kolektyvinėmis sutartimis, ir padarė išvadą, kad savarankiškai dirbantys asmenys buvo „fiktyviai savarankiškai [dirbantys] asmenys“. Tai ypač aktualu darbui platformose, leidžiant fiktyviai platformose savarankiškai dirbančius asmenis traktuoti taip, tarsi jie būtų samdomieji darbuotojai EESRK atkreipia dėmesį į du svarbius ESTT sprendimus. Viename sprendime daroma svarbi Europos konkurencijos teisės (C-67/96,) taikymo išimtis, nustatant, kad tais atvejais, kai konkurencijos principas prieštarauja socialinei politikai, darbdavių kolektyvinėms sutartims konkurencijos teisė netaikoma. Kitame sprendime (C-413/13,) ESTT nusprendė, kad Europos konkurencijos teisė derėjo su kolektyvinėmis sutartimis, ir padarė išvadą, kad savarankiškai dirbantys asmenys buvo „fiktyviai savarankiškai [dirbantys] asmenys“. Tai ypač aktualu darbui platformose, leidžiant fiktyviai platformose savarankiškai dirbančius asmenis traktuoti taip, tarsi jie būtų samdomieji darbuotojai ( 24 )

4.8. Teismų praktika jau egzistuoja kai kuriose valstybėse narėse, pavyzdžiui, Italijoje ir Prancūzijoje, ji remiasi šia ESTT gaire ( 25 )

4.9. Daugelis platformose dirbančių darbuotojų nėra draudžiami socialiniu draudimu ir nesudaromos tinkamos darbuotojų sveikatos ir saugos sąlygos, nors šios teisės laikomos pagrindinėmis ir yra numatytos nacionalinės teisės aktuose, Sutartyse, Europos teisės aktuose ir TDO tarptautiniuose standartuose ( 26 ) . Dabartinė pandemijos krizė aiškiai parodė socialinės apsaugos sistemų svarbą demokratinėse visuomenėse, nes šios sistemos palaikė didelės gyventojų dalies pajamas, o tokioms sistemoms nepriklausančių asmenų pažeidžiamumas socialinės ir sveikatos apsaugos požiūriu išaugo.

5. Politikos priemonės, kuriomis siekiama pagerinti darbo skaitmeninėse platformose sąlygas

5.1. EESRK atkreipia dėmesį į naujausius debatus dėl nacionalinių priemonių, kuriomis siekiama spręsti tokių platformų keliamus uždavinius, įvairovės ( 27 ) . Viena iš priemonių grupių yra labiau administracinė ir griežtesnio pobūdžio (teisės aktai, specializuoti teismai ir darbo inspekcijos); kitos priemonės yra ne tokios griežtos (kolektyvinės sutartys ( 28 ) , platformų ir darbuotojų veiksmai).

5.1.1. Teisės aktai apibūdinami kaip neįprastos priemonės ir mažiau orientuotos į darbo sąlygų arba socialinės apsaugos gerinimą, palyginti su konkurencijos klausimų sprendimu, nors socialinė apsaugos taikymo sritis išplėsta taip, kad apimtų savarankiškai dirbančius asmenis daugelyje šalių; kalbant apie specializuotus teismus, pažymėtina, kad iki galo neaišku, kaip spręsti ginčus dėl darbuotojo statuso, be to, nors dauguma šalių siekė daugiau galių suteikti darbo inspekcijoms, kilo nemažai sunkumų, susijusių su pranešimais, kuriuos teikia daugybė (interneto) platformų. EESRK mano, kad teisės aktuose dėl platformų dėmesį reikėtų sutelkti į aktualiausias ekonominio, darbo ir socialinio reguliavimo problemas.

5.1.2. Kolektyvinės derybos yra labai ribotos (dėl konkurenciją reglamentuojančių teisės aktų kolektyvinės savarankiškai dirbančių asmenų ir platformų derybos yra sudėtingos) ir jos vyksta tik tam tikrose šalyse (vežimo ir platinimo sektoriai); platformų veiksmai yra orientuoti į tai, kaip valdyti jų praktikos atžvilgiu pareikštą kritiką, prisijungti prie darbdavių sąjungų, į savireguliaciją ir elgesio kodeksų pasirašymą, į operacijų nutraukimą; darbuotojų veiksmai yra įvairūs ir apima protestus ir streikus, be to, šie veiksmai atliekami ne tik platformose, kuriose dirba kvalifikuoti darbuotojai, bet ir kitų rūšių platformose, kaip tai įvyko su „IG Metall“ 2016 m. pradėtu projektu, kurį įgyvendinant kartu su Švedijos ir Austrijos profesinėmis sąjungomis buvo priimta Frankfurto deklaracija (Derama visuomenės patalka, 2016 m.).

5.1.3. EESRK mano, jog svarbu platformų ekonomikoje propaguoti kartu su platformomis, darbuotojais ir vartotojais parengtus elgesio kodeksus.

5.2. EESRK pažymi, kad taikant tokias įvairias priemones deramoms darbo sąlygoms platformose palaikyti ir užtikrinti, dar nepavyko surasti tinkamo sprendimo. Nemažai iniciatyvų įgyvendinta nacionaliniu lygmeniu: dėmesys skiriamas pokyčiams, susijusiems su konkrečių teisės aktų priėmimu, arba darbo teisės aktų sistemos pokyčiams, tam tikrais atvejais nustatant tarpinės kategorijos tarp pavaldaus darbo (samdomasis darbuotojas) ir savarankiškai dirbančio asmens sąvoką ( 29 ) . EESRK nuomone, šis sprendimas yra nepatenkinamas.

5.3. Rodikliai, susiję su tuo, kaip dažnai kreipiamasi į darbo inspekcijas ir specializuotus teismus, įvairiose valstybėse narėse yra nevienodi. Kreipusis į specializuotus teismus, buvo priimti nevienodi sprendimai: vienose bylose buvo nuspręsta, kad darbo santykiai yra grindžiami pavaldumu, o kituose sprendimuose platformų darbuotojai buvo pripažinti savarankiškai dirbančiais asmenimis.

5.4. ES ir valstybės narės ekonominės priklausomybės ir darbdavio ir darbuotojo pavaldumo santykių koncepciją turi laikyti orientyru. Platformų darbuotojai, kurių gyvenimas daugiausia priklauso nuo užmokesčio, kurį jie gauna už šį darbą, ir kurie yra susaistyti darbdavio ir darbuotojo pavaldumo santykiais, yra samdomi, o ne savarankiškai dirbantys asmenys. Panašiai platformose naudojami algoritmai taip pat turėtų būti vertinami kaip ir žodinės arba rašytinės instrukcijos, kurios pateikiamos įprastame darbe. EESRK jau priėmė nuomonę, kurioje pritariama šioms koncepcijoms ( 30 )

5.5. Reikėtų sustiprinti darbo inspekcijas, kad jos galėtų ypatingą dėmesį skirti platformų darbuotojams, siekiant jiems suteikti apsaugą, o platformose nutraukti nesąžiningą konkurencinę praktiką kitų įmonių atžvilgiu ( 31 )

5.6. EESRK mano, kad darbuotojams turi būti užtikrinta socialinė apsauga ir sudarytos tinkamos darbuotojų sveikatos ir saugos sąlygos. Europos institucijos teigia, kad visiems darbuotojams privaloma suteikti galimybę naudotis socialiniu draudimu, nepaisant jų sutarčių pobūdžio. Keliose šalyse savarankiškai dirbantiems asmenims sukurtos specialios sistemos, kuriose atsispindi konkrečios jų darbo sąlygos.

5.7. Pasaulinės komisijos dėl darbo ateities ataskaitoje ( 32 ) siūloma sukurti tarptautinę platformų valdymo sistemą ( 33 ) . Šiuo požiūriu EESRK anksčiau rekomendavo, kad Europos Komisija, EBPO ir TDO visais tinkamais lygmenimis bendradarbiautų su socialiniais partneriais ir platesnės pilietinės visuomenės organizacijomis siekiant parengti tinkamas nuostatas dėl deramo darbo sąlygų ir reikalingos apsaugos ( 34 )

5.8. Apmokestinimo klausimu EESRK mano, kad mokesčius turėtų mokėti visi skaitmeninės ekonomikos subjektai. Todėl EESRK pritaria Europos kovos su nedeklaruojamu darbu platformos ( 35 ) rekomendacijoms nustatyti privalomą teisinę priemonę, siekiant įpareigoti platformas teikti ataskaitas apie visus sandorius šalių, kuriose jos veikia, mokesčių institucijoms, teikti atitinkamoms mokesčių institucijoms informaciją, būtiną užtikrinti atitiktį mokesčių teisės aktams, informuoti darbuotojus apie jiems taikomas mokesčio lengvatas ir prievoles, ir apsaugoti darbuotojus tuo požiūriu, kad jie nebūtų klaidingai priskiriami savarankiškai dirbančių asmenų kategorijai.

6. Geriausia darbo skaitmeninėse platformose reguliavimo praktika

6.1. Remdamasis tarptautiniais tyrimais ( 36 ) , EESRK mano, kad Komisija ir valstybės narės turi užtikrinti tinkamą darbo rinkos reguliavimo, socialinio dialogo ir kolektyvinių derybų ir įgūdžių politiką.

6.1.1. Darbo rinkos reguliavimo srityje būtina užtikrinti, kad visi darbuotojai pagal nacionalines sistemas ir praktiką galėtų naudotis įvairiomis teisėmis ir apsaugos priemonėmis, nepriklausomai nuo jų užimtumo statuso arba sutarties rūšies, taip garantuojant, kad tam tikri savo įpareigojimų ir pareigų nesilaikantys veiklos vykdytojai negalėtų įgyti konkurencinio pranašumo.

6.1.1.1. Pilkąją zoną tarp savarankiško ir samdomo darbo reikia kuo labiau sumažinti nustatant standartus ir kuo geriau paaiškinant šias sąvokas bei sumažinant darbuotojų ir darbdavių neužtikrintumą.

6.1.1.2. Fiktyvaus savarankiško darbo problema taip pat turi būti sprendžiama stiprinant patikrinimo gebėjimus, mažinant paskatas įmonėms fiktyviai klasifikuoti darbo santykius ir skiriant dideles baudas už tokį netinkamą klasifikavimą.

6.1.1.3. Tarptautiniu lygmeniu Komisija, EBPO ir TDO turėtų pradėti bendro darbo procesą, kuriam pasibaigus galbūt būtų priimta TDO konvencija dėl platformų.

6.1.2. Galios tarp platformų ir darbuotojų disbalanso problema turi būti sprendžiama per socialinį dialogą ir kolektyvines derybas. Nesąžiningos rinkos praktikos problema turi būti sprendžiama užtikrinant didesnį darbo užmokesčio, informacijos, teisių, pareigų ir atsakomybės skaidrumą.

6.1.2.1. Būtina paspartinti socialinį dialogą ES ir valstybių narių lygmeniu, taip pat būtina spartinti kolektyvines derybas valstybėse narėse ir taip, kai galima, kartu su teisės aktų leidėjais prisidėti prie geresnių darbo sąlygų.

6.1.2.2. Darbuotojų ir darbdavių organizacijos atlieka esminį vaidmenį užtikrindamos praktinį atstovavimą interesams pagal Europos socialinį modelį.

6.1.3. Kartu su platformomis, darbuotojais ir vartotojais būtina parengti elgesio kodeksus, kuriuose būtų apibendrinami geriausi principai ir gairės, susiję su užmokesčiu, darbo sąlygomis ir paslaugų kokybe.

6.1.4. Valstybės narės privalo pasirūpinti darbuotojų mokymu ir karjeros galimybėmis, nes jie paprastai priklauso sunkioje socialinėje padėtyje esančioms migrantų ar pan. mažumoms ir turi su mokymu susijusių problemų.

2020 m. rugsėjo 18 d., Briuselis Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkas Luca JAHIER

(1) OL C 303, 2016 8 19, p. 54.

(2) OL C 125, 2017 4 21, p. 10, 3.9 punktas.

(3) C. Degryse, Digitalisation of the economy and its impact on labour markets, Working Paper, 2016 2, p. 7.

(4) OL C 303, 2016 8 19, p. 54; OL C 283, 2018 8 10, p. 39; OL C 81, 2018 3 2, p. 145; OL C 125, 2017 4 21, p. 10; OL C 237, 2018 7 6, p. 1; OL C 75, 2017 3 10, p. 33.

(5) OECD, Employment Outlook 2019, p. 55.

(6) Z. Kilhoffer et. al., Study to gather evidence on the working conditions of platform workers, December 2019, p. 45.

(7) Ten pat, p. 47.

(8) Z. Kilhoffer, op. cit., p. 48.

(9) 2015 m. šios vertės sudarė 28,1 mlrd. EUR ir 3,6 mlrd. EUR – Z. Kilhoffer, op. cit., p. 48.

(10) Z. Kilhoffer, op. cit., p. 15.

(11) EUROFOUND 2018, Employment and working conditions of selected types of platform work , p. 9.

(12) Ten pat, p. 15.

(13) TDO, Policy responses to new forms of work. International governance of digital labour platforms , 2019 m. balandžio mėn.

(14) Žr. 1 išnašą.

(15) Žr. 1 išnašą.

(16) Komisijos komunikatas „Europos bendro vartojimo ekonomikos darbotvarkė“, COM(2016) 356 final.

(17) EU-OSHA 2017, Protecting Workers in the Online Platform Economy. An overview of regulatory and policy developments in the EU.

(18) OL C 283, 2018 8 10, p. 39, 3.4 punktas.

(19) Z. Kilhoffer, op. cit., p. 48–98.

(20) COLLEEM – bendradarbiavimu grindžiama ekonomika ir užimtumas (angl. COLLaborative Economy and Employment). Žr. European Commission, Platform Workers in Europe, 2018, p. 4.

(21) Europos Komisija, Europos bendro vartojimo ekonomikos darbotvarkė, 2016 m., p. 11–13.

(22) OL C 75, 2017 3 10, p. 33, 4.4.2 punktas.

(23) Z. Kilhoffer, op. cit., p. 227.

(24) Z. Kilhoffer, op. cit., p. 85.

(25) Aukščiausiojo teisingumo teismo sprendimas Nr. 1663/2020 (Italija) ir 2018 m. lapkričio 28 d. sprendimas Nr. 17-20.079 (Prancūzija).

(26) Įskaitant 1952 m. Konvenciją Nr. 102 ir jos paskesnius pakeitimus.

(27) Z. Kilhoffer, op. cit., p. 125–176.

(28) Nors autoriai kolektyvines derybas priskiria ne tokioms griežtoms priemonėms, tačiau daugelyje valstybių narių kolektyvinės derybos turi įstatymo galią ir yra griežta priemonė.

(29) Z. Kilhoffer, op. cit., p. 107.

(30) OL C 75, 2017 3 10, p. 34, 1.4 punktas ir OL C 283, 2018 8 10, p. 39, 5.1.2 punktas.

(31) Z. Kilhoffer, op. cit., p. 227.

(32) TDO, op. cit.

(33) ILO, Global Commission on the Future of Work, Work for a Brighter Future, Geneva, 2019.

(34) OL C 125, 2017 4 21, p. 10, 3.9 punktas.

(35) OL C 458, 2014 12 19, p. 43.

(36) OECD, Employment Outlook, 2019, p. 32.