Be to, suinteresuotieji subjektai tarpusavyje sutaria, kad Direktyvoje „Mokumas II“ įtvirtintas proporcingumo principas, t. y. taisyklių taikymas proporcingai draudiko veiklai būdingos rizikos pobūdžiui, mastui ir sudėtingumui, galėtų būti patobulintas. Nors paprastai manoma, kad Direktyva „Mokumas II“ yra sėkmingai įgyvendinama, dėl glaudesnio prudencinių taisyklių suderinimo su pažangiausia rizikos valdymo praktika kai kurie verslo modeliai galėjo būti pernelyg sudėtingi.

Be teisinių įgaliojimų, peržiūra suteikia galimybę plačiau apžvelgti patirtį, įgytą nuo tada, kai įsigaliojo taisyklės.

2020 m. pabaigoje ES draudikai ir perdraudikai bendrai rezervavo daugiau kaip 7 trln. EUR, kad galėtų išmokėti tikėtinas būsimas išmokas, ir turėjo daugiau kaip 10 trln. EUR vertės turto; taigi, šis sektorius tapo vienu didžiausių institucinių investuotojų. Per COVID-19 pandemiją sektorius ir toliau turėjo pakankamai kapitalo – 2020 m. pabaigoje vidutinis reguliuojamojo kapitalo ir kapitalo reikalavimų santykis buvo 235 %, nors ir 7 procentiniais punktais mažesnis nei 2019 m. pabaigoje.

Draudimo liudijimai yra neatsiejama Europos piliečių kasdienio gyvenimo dalis. Siekiant apsisaugoti nuo galimos rizikos, įvairios socialinės ir ekonominės veiklos atveju būtina turėti draudimo liudijimą. Draudimo sutartis taip pat gali būti taupymo produktas, kuris lems ilgalaikę draudėjų gerovę, o draudikai šias santaupas per finansų rinkas nukreipia į realiąją ekonomiką. Draudimo ir perdraudimo bendrovės taip pat atlieka labai svarbų vaidmenį realiojoje ekonomikoje, nes apdraudžia riziką asmenims ir įmonėms mainais už įmokų mokėjimą. Sutelkus daugelio klientų įmokas ir diversifikuojant didžiąją dalį įvairių rūšių rizikos, privačiu draudimu asmenims ir įmonėms už prieinamą kainą suteikiama apsauga nuo įvykių, kurie kitu atveju gali būti finansiškai pražūtingi, ir taip prisidedama prie mūsų ekonomikos ir visuomenės atsparumo.

Tvarumo klausimu Komisija taip pat atsižvelgė į atskirą EIOPA nuomonę, paskelbtą 2019 m. rugsėjo mėn. Atsižvelgdama į tą nuomonę, Komisija siūlo iš dalies pakeisti draudikams ir perdraudikams taikomus rizikos valdymo reikalavimus, įtraukiant įpareigojimą atlikti ilgalaikės klimato kaitos scenarijų analizę. Vėlesniu etapu Komisija gali apsvarstyti galimybę šį reikalavimą taikyti ir kitai su aplinka susijusiai rizikai. Tai padės siekti Europos žaliojo kurso tikslo, kad klimato rizika būtų valdoma ir integruojama į finansų sistemą ir į 2021 m. strateginio prognozavimo ataskaitoje nustatytas strategines veiksmų sritis. Be to, bus pradėtas tolesnis darbas, siekiant įvertinti esamų „Mokumas II“ kapitalo reikalavimų tinkamumą žaliajam turtui.

Atlikdama su peržiūra susijusį darbą, Komisija galėjo remtis suinteresuotųjų subjektų informacija (daugiausia pateikta per viešas konsultacijas) ir EIOPA nuomone, paskelbta 2020 m. gruodžio 17 d.

Be to, Komisija mano, kad ilgalaikių investicijų į nuosavą kapitalą sistema turėtų išlikti prudenciniu požiūriu griežta, kad peržiūra nepakenktų draudėjų apsaugai ir finansiniam stabilumui, kaip numatyta naujajame Kapitalo rinkų sąjungos veiksmų plane.

Visų pirma, ji apsvarstys galimybę supaprastinti sąlygas, kuriomis investicijos į nuosavą kapitalą, be kita ko, per infrastruktūros fondus, būtų laikomos ilgalaikėmis investicijomis. Taip būtų išplėsta nuosavybės vertybinių popierių, kuriems gali būti taikomas palankesnis 22 % rizikos koeficientas (o ne 39 % biržinių nuosavybės vertybinių popierių atveju ir 49 % nebiržinių nuosavybės vertybinių popierių atveju), taikymo sritis.

Nepaisant griežtos prudencinės sistemos, sukurtos Direktyva „Mokumas II“, finansinių sunkumų atvejų visiškai atmesti negalima. Nevaldomas (per)draudikų žlugimas gali turėti didelį poveikį draudėjams, naudos gavėjams, nukentėjusiosioms šalims ar nukentėjusioms įmonėms, ypač tais atvejais, kai ypatingos svarbos draudimo paslaugų negalima pakeisti per pagrįstą laikotarpį ir už priimtiną kainą. Padėties, kai vos nežlunga arba žlunga tam tikri (per)draudikai, ypač didelės tarpvalstybinės grupės, valdymas arba kelių (per)draudikų žlugimas vienu metu taip pat gali iššaukti arba padidinti finansinį nestabilumą.

Pasiūlymu dėl gaivinimo ir pertvarkymo siekiama užtikrinti, kad (per)draudikai ir atitinkamos valdžios institucijos būtų geriau pasirengę spręsti su dideliais finansiniais šio sektoriaus sunkumais susijusias problemas, kad sušvelnintų jų padarinius. Be to, nacionalinėms valdžios institucijoms bus suteiktos reikiamos priemonės, padedančios išlaikyti draudimo apsaugą draudėjams ir apsaugoti realiąją ekonomiką, finansinį stabilumą ir mokesčių mokėtojus, tvarkingai pertvarkant finansinių sunkumų patiriančius draudikus.

Ji taip pat apsvarstys galimybę sumažinti kapitalo sąnaudų normą, naudojamą rizikos maržai apskaičiuoti, nuo 6 % iki 5 %, atsižvelgiant į pastaraisiais metais sumažėjusias draudimo ir perdraudimo bendrovių kapitalo sąnaudas.

Apskritai dėl šių numatomų pokyčių rizikos maržos dydis visame sektoriuje ES sumažėtų daugiau kaip 50 mlrd. EUR, o draudimo sektoriaus pajėgumas investuoti į ES įmones padidėtų.

Svyravimų korekcija

Daugelis draudimo bendrovių nori ilgą laiką turėti didelę savo turto dalį. Tačiau apskaičiuojant jų mokumo būklę atsižvelgiama į trumpalaikius to turto vertės svyravimus. Taip yra nepaisant to, kad draudimo bendrovė gali ilgą laiką turėti tą turtą ir dėl šios priežasties per tą laiką gali nepatirti nuostolių. Svyravimų korekcija siekiama sumažinti trumpalaikį draudikų mokumo kintamumą, atsižvelgiant į ilgalaikę draudimo bendrovės perspektyvą. Ja sumažinamas kredito maržų trumpalaikių pokyčių poveikis draudimo įsipareigojimų vertinimui ir taip sumažinamas kapitalo išteklių kintamumas.

Siūloma direktyva padidinama pagal riziką pakoreguotos kredito maržos, kuri yra svyravimų korekcijos pagrindas, procentinė dalis. Didesnė svyravimų korekcija, atsiradusi dėl šio siūlomo pakeitimo, gali veiksmingiau kompensuoti turto kainų svyravimus vertinant draudimo įsipareigojimus.

Be to, patirtis taip pat parodė, kad svyravimų korekcijos poveikis įsipareigojimų vertei gali viršyti turto kainų pokytį. Toks svyravimų korekcijos nukrypimas dirbtinai sumažina draudikų techninius atidėjinius, taigi siūlomoje direktyvoje numatyta apsaugos priemonė šiam klausimui spręsti.

Apsaugos priemonė yra su įmone susijęs konkretus svyravimų korekcijos elementas, kuris turėtų būti nurodytas deleguotuosiuose aktuose. Apskaičiuodama tą elementą, Komisija atsižvelgs į EIOPA rekomendaciją ir galbūt pakeis deleguotąjį reglamentą, kad išspręstų nukrypimų problemą, atsirandančią dėl turto kredito maržos jautrumo skirtumų ir įsipareigojimų jautrumo palūkanų normai.

Suderinimo korekcija

Komisija taip pat svarsto galimus deleguotojo reglamento pakeitimus, atsižvelgdama į EIOPA rekomendaciją dėl diversifikavimo naudos ir turto tinkamumo taikyti suderinimo korekciją taisyklių.

Jeigu draudimo bendrovės laiko obligacijas ar kitą panašių savybių turtą iki termino, to turto maržų pokyčiai neiššauks nuostolių. Suderinimo korekcija siekiama atsižvelgti į tai, kad didesnė tikimybė, kad draudimo bendrovės gali laikyti turtą iki termino, kai nustato turto ir įsipareigojimų portfelius su suderintais pinigų srautais („suderinimo korekcijos portfelis“) ir valdo tokius portfelius atskirai nuo likusios savo veiklos. Tiksliau, suderinimo korekcija kompensuoja dalį suderinimo korekcijos portfeliuose esančio turto vertės pokyčių, susijusių su maržos pokyčiais, tų portfelių įsipareigojimų vertės pokyčiais. Tuo tikslu draudimo bendrovėms gali būti leista suderinimo korekciją pridėti prie atitinkamos nerizikingų palūkanų normų struktūros pagal terminą, vertinant draudimo įsipareigojimus suderinimo korekcijos portfelyje.

Siekiant atsižvelgti į mažą tikimybę, kad visa rizika pasireikš tuo pačiu metu, o pelnas kai kuriose srityse gali kompensuoti nuostolius kitose srityse, „Mokumas II“ kapitalo reikalavimuose paprastai numatoma įvairių rūšių rizikos diversifikavimo nauda. Kadangi suderinimo korekcijos portfelis ir likusi įmonės dalis valdomi atskirai, šiuo metu taisyklėmis draudžiama pripažinti diversifikavimo naudą tarp šių dviejų objektų, apskaičiuojant kapitalo reikalavimus pagal standartinę formulę. Tačiau EIOPA nustatė, kad atskiras valdymas savaime neužkerta kelio diversifikavimui praktikoje, o bendras diversifikavimo naudos draudimas apskaičiuojant pagal standartinę formulę galėjo lemti nepagrįstai didelius kapitalo reikalavimus bendrovėms, taikančioms suderinimo korekciją. Todėl Komisija apsvarstys galimybę panaikinti šį bendrą draudimą suderinimo korekcijos portfelių atveju, kaip rekomendavo EIOPA. Gaunama papildoma diversifikavimo nauda bendrovėms, taikančioms suderinimo korekciją ir skaičiuojančioms kapitalo reikalavimus pagal standartinę formulę, sumažintų jų kapitalo reikalavimus.

Be to, galėtų būti nustatytos apsaugos priemonės, kad būtų išvengta pernelyg didelės suderinimo korekcijos teikiamos lengvatos tais atvejais, kai atitinkamas portfelis apima restruktūrizuotą turtą, kuris priklauso nuo pagrindinio turto rezultatų.

Diversifikavimo nauda

Kitas būdas remti draudimo ir perdraudimo bendrovių teikiamą ilgalaikį finansavimą yra geresnis įvairių rinkos rizikos kategorijų diversifikavimo naudos pripažinimas taikant koreliacijos parametrus. Komisija apsvarstys galimybę iš dalies pakeisti deleguotąjį reglamentą atsižvelgdama į EIOPA rekomendaciją dėl skirtumo rizikos ir palūkanų normos rizikos koreliacijos parametro nustatymo. Tai suteiks daugiau tikrumo nei dabartinės taisyklės, kai koreliacijos parametras priklauso nuo to, ar bendrovė patiria palūkanų normų padidėjimą, ar sumažėjimą. Dėl šio pokyčio taip pat vidutiniškai padidės šių dviejų rūšių rizikos diversifikavimo nauda.

Ekstrapoliacija

Palūkanų normos yra svarbus veiksnys sumoms, kurias draudimo ir perdraudimo bendrovės turi atidėti būsimoms išmokoms. Todėl draudimo ir (arba) perdraudimo veiklai labai svarbu yra valdyti palūkanų normas, o prudencinėse taisyklėse turėtų būti numatytos atitinkamos susijusios paskatos.

Draudimo ir perdraudimo bendrovės turi įsipareigojimų, kurie gali lemti pretenzijas ar išmokų mokėjimus tolimoje ateityje. Dėl šio ilgalaikio draudimo veiklos aspekto reikia ekstrapoliuoti palūkanų normas, nes palūkanų normas finansų rinkose galima stebėti tik iki tam tikrų terminų.

Atsižvelgiant į tai, kad draudikai daugiausia kliaujasi obligacijomis, paskolomis ar panašiomis fiksuotųjų pajamų investicijomis, kad tai atitiktų jų įsipareigojimus, tikslinga nustatyti atskaitos tašką ekstrapoliacijai remiantis obligacijų rinkų gyliu. Tačiau informaciją apie ilgesnio laikotarpio palūkanų normas galima stebėti per kitas finansines priemones, išskyrus obligacijas. Siekiant užtikrinti tinkamą draudėjų apsaugos lygį, siūlomoje direktyvoje išdėstyti nerizikingų palūkanų normų ekstrapoliavimo principų pakeitimai. Siūloma direktyva Komisijai būtų suteikti įgaliojimai nustatyti ekstrapoliacijos formulę, kad taikant ekstrapoliacijos metodą būtų atsižvelgiama į informaciją apie ilgesnio laikotarpio palūkanų normas, jei tokių yra, siekiant išvengti neveikimo ir užtikrinti tinkamas paskatas.

Tuo tikslu Komisija apsvarstys galimybę remtis EIOPA pasiūlyta formule ir parametrizavimu.

Atsižvelgiant į tai, kad naujasis ekstrapoliacijos metodas turės didelį poveikį draudikų kapitalo ištekliams keliose rinkose, siūlomoje direktyvoje numatytas laipsniškas metodo taikymas iki 2031 m. pabaigos, o tai atitinka Direktyvoje „Mokumas II“ esančių pereinamojo laikotarpio nuostatų trukmę. Laipsniškas taikymas padės išvengti trikdžių, nes naujojo ekstrapoliacijos metodo poveikis bus jaučiams palaipsniui.