Komisijos komunikatas Tarybai, Europos Parlamentui ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų Komitetui - Gero mokesčių srities valdymo skatinimas /* KOM/2009/0201 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 28.4.2009 KOM(2009) 201 galutinis KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI, EUROPOS PARLAMENTUI IR EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI Gero mokesčių srities valdymo skatinimas KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI, EUROPOS PARLAMENTUI IR EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI Gero mokesčių srities valdymo skatinimas TURINYS 1. Įvadas 4 2. Gero mokesčių srities valdymo elementai 5 2.1. Esamas ES valstybių narių bendradarbiavimas mokesčių klausimais 5 2.2. Diskusijos dėl tarptautinio bendradarbiavimo mokesčių klausimais 6 3. Tarptautinė ES gero mokesčių srities valdymo politika 7 3.1. ES lygmens įsipareigojimai 7 3.2. Vykdomi veiksmai 8 4. Kaip paskatinti taikyti gero mokesčių srities valdymo principą ES ir tarptautiniu lygmeniu 9 5. Išvada 13 1. ĮVADAS Dėl šiuo metu patiriamos finansų ir ekonomikos krizės padidėjo nacionaliniams biudžetams ir mokesčių sistemoms kylanti grėsmė; poreikis tarptautiniu mastu bendradarbiauti mokesčių klausimais ir nustatyti bendruosius standartus (t. y. geras mokesčių srities valdymas) tapo nuolatiniu tarptautinių diskusijų objektu. Globalizacija arba padidėjusi ekonominė rinkų integracija, kurią lėmė staigūs technologiniai pokyčiai ir politikos liberalizavimas, suteikia geresnes galimybes pasaulio lygmeniu. Pasinaudodamos šiuo reiškiniu daug šalių gauna didelės naudos. ES atveju apskaičiuota, kad tai sudaro ne mažiau kaip penktadalį Europos gaunamų pajamų nuo II-ojo pasaulinio karo[1]. Tačiau globalizacija pasižymi ir neigiamu socialiniu ir ekonominiu poveikiu. Pavyzdžiui, šalys gali labiau nukentėti nuo ekonominių sukrėtimų (tai akivaizdu vertinant dabarties įvykius) ir mokesčių vengimo ir slėpimo. Laisvai judant pinigams, mokesčių rojaus šalys ir nepakankamai reguliuojami tarptautiniai finansų centrai, kurie atsisako laikytis skaidrumo ir keitimosi informacija principų, sudaro sąlygas arba netgi paskatina vengti mokėti mokesčius ir juos slėpti, taip darydami neigiamą poveikį kitų šalių mokestiniam suverenumui ir mažindami jų pajamas. 2008 m. pabaigoje atliktais Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (toliau – EBPO) skaičiavimais, į pasaulio mokesčių rojaus šalis buvo pritraukta apie 5–7 trln. USD[2] turto, nors dėl duomenų apie šias sąskaitas slaptumo sudėtinga tiksliai nustatyti, kiek lėšų yra kiekvienoje teritorijoje. Kadangi šiuo metu nacionaliniai biudžetai (ir iš jų skiriamos lėšos socialinei politikai bei kitoms kryptims) yra labai suvaržyti, tai ypač rimta problema. Bet atsisakius globalizacijos galimybių ir uždarius rinkas (atsižvelgiant į šį neigiamą poveikį) rezultatas būtų priešingas. Žvelgiant iš ES perspektyvos, tokiu atveju tinkamas pasirinkimas – sumažinti poveikį sudarant susitarimus su trečiosiomis šalimis (kuo didesniu geografiniu mastu), kuriais nustatomi bendri standartai ir bendradarbiavimas, įskaitant bendradarbiavimą mokesčių klausimais. Teisingos ir veiksmingos mokesčių sistemos ne tik atlieka pagrindinį vaidmenį užtikrinant vienodas sąlygas ekonominiams ryšiams, prekybai ir investicijoms, bet ir sudaro valstybės išlaidų finansinį pagrindą. Tai įgyvendinama taikant gerą mokesčių srities valdymą, kuris ne tik yra pagrindinė priemonė, kovojant su tarpvalstybinio masto mokestiniu sukčiavimu ir mokesčių slėpimu, bet ir gali būti priemonė, stiprinant kovą su pinigų plovimu, korupcija ir terorizmo finansavimu. Pasaulyje vis labiau sutariama dėl to, kad šiai problemai spręsti reikalingas ilgalaikis suderintas atsakas – papildomos finansų reguliavimo ir apmokestinimo sričių iniciatyvos. 2008 m. lapkričio mėn. veiksmų plane Didžiojo Dvidešimtuko (G20) šalys susitarė derėtis dėl finansų srities skaidrumo taisyklių taikymo tarptautiniu mastu ir administracinio bendradarbiavimo mokesčių klausimais. ES finansų ministrai 2008 m. gruodžio mėn. Europos Tarybai pateiktame dokumente[3] nurodė, kad būtina toliau kovoti su neteisėta finansine rizika, kylančia dėl nebendradarbiaujančių teritorijų, ir siekti, kad nebūtų sudaromos mokesčių rojaus sąlygos. Kalbėdami 2009 m. kovo 14 d. vykusiame G20 ministrų ir vyriausybių vadovų susitikime, ES finansų ministrai pabrėžė, kad „reikia apsaugoti finansų sistemą nuo neskaidrių, nebendradarbiaujančių ir silpnai reguliuojamų teritorijų, įskaitant lengvatinius mokesčių centrus“, pageidavo, kad būtų nustatytas „sankcijų rinkinys“ ir pažymėjo, kad būtina stiprinti „veiksmus, siekiant gero tarptautinio masto mokesčių srities valdymo (skaidrumo, keitimosi informacija ir sąžiningos mokesčių srities konkurencijos)“. Ši veiklos kryptis patvirtinta kovo 19–20 d. vykusiame Europos Vadovų Tarybos susitikime. Aukščiausiojo lygio G20 susitikime (2009 balandžio 2 d.) šalių vadovai susitarė „imtis veiksmų prieš nebendradarbiaujančias teritorijas, įskaitant lengvatinius mokesčių centrus“, pareiškė, kad yra „pasirengę skirti sankcijų, kad būtų apsaugoti [jų] viešieji finansai ir finansų sistemos“ ir kad „bankų informacijos slaptumo era baigėsi“. Rengiantis G20 susitikimui, daugelis šalių atsiliepė išreikšdamos norą nuo šiol taikyti tarptautinius skaidrumo ir keitimosi informacija standartus[4]. Komisija siekia nustatyti konkretų ES indėlį siekiant gero tiesioginio apmokestinimo srities valdymo. Ji svarsto šiuos klausimus: - kaip būtų galima tobulinti gerą valdymą ES; - konkrečias priemones, kuriomis pasinaudodamos Europos bendrija ir ES valstybės narės galėtų skatinti gerą valdymą tarptautiniu mastu, ir - siekdama remti, racionaliau vykdyti ir papildyti tarptautinius veiksmus, kurių imasi kitos tarptautinės organizacijos, kaip antai EBPO ir JT. 2. GERO MOKESčIų SRITIES VALDYMO ELEMENTAI 2.1. Esamas ES valstybių narių bendradarbiavimas mokesčių klausimais 2008 m. gegužės 14 d. Ekonomikos ir finansų taryboje (toliau – ECOFIN) ES finansų ministrai pateikė gero mokesčių srities valdymo apibrėžtį – tai skaidrumo principai, keitimasis informacija ir sąžininga konkurencija mokesčių srityje. Vidaus rinkoje taikomos bendros taisyklės, įskaitant bendrovių teisę ir mokesčius reglamentuojančias taisykles[5], kuriomis bendrovėms ir individualiems asmenims siekiama sudaryti geriausias sąlygas pasinaudoti bendra rinka. Šios taisyklės yra naudingos, ypač mažinant reikalavimų laikymosi sąnaudas ir skatinant tarpvalstybines investicijas. Tačiau dėl vidaus rinkoje vykstančios valstybių ekonomikos integracijos kyla ir naujų iššūkių. Pavyzdžiui, bendroje rinkoje gali būti daromas spaudimas mokesčių sistemoms ir gali būti sunkiau surinkti pajamų sumą, atitinkančią valstybės išlaidų sumą. Pagal Bendrijos teisę valstybės narės gali gana laisvai formuoti savo tiesioginių mokesčių sistemas taip, kad jomis naudodamosi geriausiai atitiktų vidaus politikos siekius ir reikalavimus. Tačiau per pastarąjį dešimtmetį valstybės narės susitarė dėl keleto būdų kovoti su mokesčių bazės mažėjimu ir investicijų paskirstymo iškraipymais. Susitardamos valstybės pripažino, kad atskirų valstybių nacionalinėmis priemonėmis arba dvišalėmis priemonėmis galima tik iš dalies išspręsti mokesčių bazės mažėjimo problemas ir kad ypač svarbu bendradarbiauti ES lygmeniu. Valstybės narės susitarė dėl keleto priemonių, kurios sukurtos geresniam mokesčių srities valdymui skatinti ES, kaip antai: - Administracinis bendradarbiavimas, įskaitant keitimąsi informacija. Tarpusavio pagalbos direktyvoje[6] numatytas mokesčių institucijų keitimasis informacija apie tiesioginius mokesčius. Reikalavimų vykdymo direktyvoje[7] nustatytas režimas, pagal kurį valstybė narė gali prašyti kitos narės pagalbos vykdant reikalavimus, susijusius su tam tikromis rinkliavomis, muitais, mokesčiais ir kitomis priemonėmis. Santaupų apmokestinimo direktyvoje[8] nustatytas automatinis mokesčių administracijų keitimasis informacija, nors jis taikomas tik palūkanoms, gautoms už asmens santaupas; trims valstybėms narėms pereinamuoju laikotarpiu suteikta teisė taikyti išskaičiuojamąjį mokestį. - Žalinga mokesčių konkurencija. Teisines administracinio bendradarbiavimo priemones papildo valstybių narių politinis susitarimas kovoti su žalinga mokesčių konkurencija verslo apmokestinimo srityje remiantis tarpusavio vertinimo procesu. Verslo apmokestinimo elgesio kodekse[9] nurodytos žalingos mokesčių priemonės – priemonės (įskaitant administravimą), kurios turi įtakos arba gali turėti įtakos pasirenkant verslo vykdymo vietą Bendrijoje, ir pagal kurias numatytas apmokestinimo lygis gerokai mažesnis už paprastai nagrinėjamose šalyse taikomą lygį. Vadovaujantis šiuo kodeksu, kuris taikomas valstybėms narėms bei jų priklausomoms ir asocijuotoms teritorijoms, įvertinta per 400 verslo apmokestinimo priemonių; per 100 iš šių priemonių buvo pripažintos žalingomis ir panaikintos arba iš dalies pakeistos. - Valstybės pagalba. Fiskalinei valstybės pagalbai[10] taikant ES valstybės pagalbos politiką buvo pašalinti konkurencijos iškraipymai, susidarę dėl specialių verslo apmokestinimo režimų, taikomų skirtingose valstybėse narėse. - Skaidrumas. Šias mokesčių iniciatyvas papildo bendrovių teisė ir taisyklės, kuriomis užtikrinamas bendrovių ir finansinis skaidrumas. 2.2. Diskusijos dėl tarptautinio bendradarbiavimo mokesčių klausimais ES vykdoma veikla siekiant pagerinti bendradarbiavimą mokesčių klausimais remiasi daugeliu pagrindinių principų, kuriais pastaruosius keletą metų vadovavosi EBPO kovodama su žalinga konkurencija mokesčių srityje. EBPO veikla dvejopa: - siekiama nustatyti ir panaikinti lengvatinius mokesčių režimus 30 EBPO valstybių narių, vadovaujantis kriterijais, kurie labai panašūs (nors jų aprėptis mažesnė) į ES verslo apmokestinimo elgesio kodekse išdėstytus kriterijus; - veikla taip pat išplėsta ir į EBPO nepriklausančias šalis, įskaitant keletą vadinamųjų mokesčių rojaus šalių[11]; 35 iš šių teritorijų sudarė politinius įsipareigojimus visapusiškai bendradarbiauti su EBPO valstybėmis narėmis užtikrinant skaidrumą ir keitimąsi informacija mokesčių klausimais. Kadangi tikimasi, kad 2009 m. balandžio 2 d. G20 susitikime turėtų būti sudarytas teritorijų, kuriose įgyvendinant EBPO parengtus tarptautinius mokesčių standartus, kuriems pritarta plačiu mastu, padaryta nepakankama pažanga, sąrašas, kelios teritorijos, t. y. Šveicarija, Austrija, Belgija, Liuksemburgas, Honkongas, Makao, Singapūras, Čilė, Andora, Lichtenšteinas ir Monakas, neseniai taip pat įsipareigojo taikyti šiuos standartus. Šie įsipareigojimai iš esmės susiję su tarptautiniais EBPO standartais, pagal kuriuos reikalaujama paprašius keistis informacija visuose su mokesčiais susijusiuose reikaluose administravimo ir šalių vidaus mokesčių įstatymų vykdymo tikslais, neatsižvelgiant į prašymą gavusios teritorijos reikalavimus, susijusius su vidaus interesu ar banko informacijos slaptumu mokesčių tikslais. EBPO standarte taip pat numatyta daug apsaugos priemonių gautos informacijos konfidencialumui apsaugoti. Iškart po G20 susitikimo EBPO paskelbė pranešimą apie tai, kaip EBPO Pasaulinio forumo prižiūrimos teritorijos taiko mokesčių standartą, dėl kurio susitarta tarptautiniu mastu. Komisija pritaria svarbiems neseniai prisiimtiems įsipareigojimams ir tikisi, kad jie bus įgyvendinti. Komisija pasiūlys, kad valstybės narės imtųsi suderintų veiksmų, kad būtų užtikrintas jų tolesnis vykdymas tuomet, kai tuo bus suinteresuota Europos Sąjunga. JT deklaracijoje dėl vystymosi finansavimo[12], priimtoje po Tarptautinės vystymosi finansavimo konferencijos, kurioje peržvelgtas Monterėjaus susitarimo įgyvendinimas, išdėstyti svarbūs įsipareigojimai, susiję su mokesčių reforma, ir remiamos pastangos padidinti mokestines pajamas diegiant modernesnes mokesčių sistemas ir veiksmingiau surenkant mokesčius, išplėsti mokestinę bazę ir veiksmingai kovoti su mokesčių slėpimu. 3. TARPTAUTINė ES GERO MOKESčIų SRITIES VALDYMO POLITIKA 3.1. ES lygmens įsipareigojimai ES gero mokesčių srities valdymo politika buvo kuriama palaipsniui, vadovaujantis Komisijos iniciatyvomis[13], 2008 m. gegužės 14 d. Ekonomikos ir finansų taryboje (ECOFIN) ES finansų ministrai priėmė išvadas dėl gero mokesčių srities valdymo. ECOFIN pripažino poreikį skatinti taikyti gero mokesčių srities valdymo principus kuo platesniu geografiniu mastu. Todėl ECOFIN nurodė, kad gero mokesčių srities valdymo nuostata turėtų būti įtraukta į atitinkamus Bendrijos ir jos valstybių narių sudarytus susitarimus su trečiosiomis šalimis arba trečiųjų šalių grupėmis. Tikslas – ne tik siekti, kad šalyse nebūtų sudaromos mokesčių rojaus sąlygos, o susitarti su kuo daugiau trečiųjų šalių dėl bendrų bendradarbiavimo ir skaidrumo principų. Be to, 2008 m. gruodžio mėn. Europos Vadovų Tarybai pateiktame dokumente[14] ECOFIN suteikė šioms pastangoms papildomą akstiną, sutarus, atsižvelgiant į tarptautiniame lygmenyje įvairių organizacijų atliktą darbą, toliau kovoti su neteisėta finansine rizika, kylančia dėl nebendradarbiaujančių teritorijų ir siekti, kad nebūtų sudaromos mokesčių rojaus sąlygos. 3.2. Vykdomi veiksmai ES ėmėsi priemonių įvairiose skirtingose srityse, siekdama užtikrinti, kad trečiosios šalys laikytųsi gero mokesčių srities valdymo ir susijusių principų. Santaupų mokestis. Daugelyje trečiųjų šalių[15] bei valstybių narių priklausomų ir asocijuotų teritorijų, kurias EBPO anksčiau laikė mokesčių rojaus šalimis, taikomos ES Santaupų apmokestinimo direktyvoje nurodytos priemonės arba jas atitinkančios priemonės. Komisija, pagal jai ECOFIN suteiktą mandatą, vykdė parengiamąsias derybas su Honkongu, Makao ir Singapūru dėl nuostatų, atitinkančių Santaupų apmokestinimo direktyvos nuostatas, taikymo. Tačiau po šių derybų oficialios derybos nebuvo pradėtos. Elgesio kodeksas. Priimdamos ES verslo apmokestinimo elgesio kodeksą valstybės narės įsipareigojo užtikrinti, kad žalingos konkurencijos mokesčių srityje panaikinimo principai būtų taikomi ir valstybių narių priklausomose arba asocijuotose teritorijose, ir skatinti trečiąsias šalis taip pat laikytis šių principų. Pastarasis klausimas įtrauktas į ES elgesio kodekso grupės 2009–2010 m. darbotvarkę. EEE ir Šveicarija . ES glaudžiai bendradarbiauja su EEE šalimis (Islandija, Lichtenšteinu ir Norvegija) ir Šveicarija. Su vidaus rinka susijusi ES teisė tiesiogiai taikoma EEE šalyse; ES valstybės pagalbos taisykles atitinkančios taisyklės nustatytos EEE susitarime (už jų taikymą atsakinga ELPA priežiūros institucija). Šveicarijai taikomos atitinkamos taisyklės, nustatytos 1972 m. ES ir Šveicarijos laisvosios prekybos susitarime. Tai sumažina mokesčių režimų, kuriuos taikant daromas iškraipantis poveikis, aprėptį šiose šalyse; pvz., Komisija neseniai užginčijo kai kuriuos Šveicarijos verslo mokesčių režimus, pagal kuriuos taikomos lengvatos, kurias ES laiko valstybės pagalba. ECOFIN taryba paragino Lichtenšteiną glaudžiau bendradarbiauti su ES administracinio ir teisminio bendradarbiavimo mokesčių klausimais ir kovos su sukčiavimu klausimais; vyksta ES ir Lichtenšteino susitarimo dėl kovos su sukčiavimu derybos, į kurias įtrauktas ir keitimosi informacija apie tiesioginį apmokestinimą klausimas. Lichtenšteinui neseniai prisiėmus įsipareigojimą taikyti EBPO skaidrumo ir keitimosi informacija standartus, šioms deryboms turėtų būti duotas naujas impulsas. Europos kaimynystės politika . Su šalimis, kurioms taikoma ši politika, sudarytuose veiksmų planuose nustatytos bendrosios bendradarbiavimo mokesčių klausimais nuorodos. Daugelyje planų taip pat nustatyta speciali nuoroda dėl skaidrumo principų, keitimosi informacija ir verslo apmokestinimo elgesio kodekso. Veiksmų planai yra ES ir valstybių partnerių ekonominio ir politinio bendradarbiavimo priemonės, kuriomis stiprinami partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimuose nustatyti įsipareigojimai ir tikslai. Plėtros politika . Vadovaujantis plėtros politika šalys kandidatės arba potencialios kandidatės turi laipsniškai perkelti ES teisės aktus į nacionalinę teisę, įskaitant mokesčių srities teisės aktus. Reikalaujama, kad iki įstojimo į ES šalys kandidatės visiškai perkeltų ES teisyną. Į tai atsižvelgiant, geras valdymas yra vienas iš klausimų, kurie pagal plėtros strategiją turi būti sprendžiami pradiniame pasiruošimo narystei etape. 2008 m. gegužės mėn. Tarybos išvadų įgyvendinimas . Komisija pradėjo derybas su daugeliu trečiųjų šalių dėl nuostatų, susijusių su geru mokesčių srities valdymu, kaip nurodyta 2008 m. gegužės mėn. ECOFIN tarybos išvadose. Šis procesas prasidėjo neseniai ir tikimasi greitai sulaukti rezultatų. Komisija džiaugiasi teigiama kai kurių trečiųjų šalių reakcija. Tačiau, tos teritorijos, kurios iki šiol nepritarė šiai iniciatyvai, taip pat turėtų būti tiriamos. Vystomojo bendradarbiavimo politika . Komisija besivystančioms šalims, kurios sutiko laikytis gero valdymo (taip pat ir mokesčių srities valdymo) principų, teikė papildomą pagalbą. Pagal Europos kaimynystės ir partnerystės (toliau – EKP) valdymo priemonę, pagrįstą EKP priemonės 2 straipsnio 1 dalimi ir 7 straipsniu, be nacionalinių asignavimų papildomai skiriamos lėšos toms šalims partnerėms, kurios padarė didžiausią pažangą įgyvendindamos su valdymu susijusius tikslus pagal priimtą reformų darbotvarkę, kaip nustatyta jų EKP veiksmų planuose (kuriuose nurodyti bendrieji ir specialieji įsipareigojimai dėl reformų, susijusių su valdymu). Pagal 10-tajį Europos plėtros fondą (EPF, skirtas 2008–2013 m. laikotarpiui) taikomos skatinamosios priemonės įgyvendinant valdymo iniciatyvą, o ES siūlo papildomas lėšas, skirtas remti valdymo dialogą ir reformas (taip pat ir mokesčių srities reformas). Vystomąją pagalbą galinčios gauti šalys, kurios, įvertinus valdymo pažangą, prisiima išsamius įsipareigojimus (valdymo veiksmų planas), gali gauti papildomus asignavimus, priklausomai nuo įsipareigojimų pobūdžio. Daugelis Karibų ir Ramiojo vandenyno šalių prisiėmė tokius įsipareigojimus[16], o kitos iki šiol atsisakė arba nepriėmė tokio pasiūlymo[17]. Daugelis užjūrio šalių ir teritorijų (toliau – UŠT), už kurias atsakingos valstybės narės, prisiėmė EBPO įsipareigojimus dėl skaidrumo ir keitimosi informacija standartų [18] 4. KAIP PASKATINTI TAIKYTI GERO MOKESčIų SRITIES VALDYMO PRINCIPą ES IR TARPTAUTINIU LYGMENIU Skatinant gerą mokesčių srities valdymą būtina vykdyti geresnį mokesčių valdymą ES ir imtis veiksmų, susijusių su trečiosiomis šalimis. Geras mokesčių srities valdymas Europos Sąjungoje sustiprins valstybių narių pastangas kovojant su mokestiniu sukčiavimu. Tuo pat metu kitos teritorijos bus dar labiau paskatintos pradėti veiksmingai ir našiai bendradarbiauti su ES. Bet kuriuo atveju, remiantis vienodo traktavimo taisyklėmis, valstybė narė turėtų bendradarbiauti su kita valstybe nare tokiu lygiu, koks yra priimtinas bendradarbiaujant su trečiąja šalimi. Komisijos nuomone, reikia imtis tokių veiksmų: Šiuo metu įgyvendinamos vidaus iniciatyvos Komisija ragina Tarybą kuo greičiau priimti i, ii ir iii punktuose nurodytus Komisijos pasiūlymus ir teikti deramą pirmenybę iv punkte siūlomiems veiksmams. i) 2009 m. vasario mėn. Komisija pateikė pasiūlymą[19] pakeisti galiojančią tarpusavio pagalbos direktyvą. Pagal šį pasiūlymą būtų sukurtos naujos priemonės, skirtos administraciniam bendradarbiavimui stiprinti (bendros formos, formatai, kanalai ir organizavimas), ir nustatytos dvi svarbios naujos priemonės, kurias Komisija laiko būtinomis siekiant įgyvendinti ES veiksmus tarptautiniu lygiu, kovojant su mokesčių vengimu ir slėpimu. Pirma, pagal šį pasiūlymą būtų nustatyta didžiausio palankumo režimo sąlyga, pagal kurią valstybė narė turėtų bendradarbiauti su kita valstybe nare tokiu lygiu, koks yra priimtinas bendradarbiaujant su trečiąja šalimi. Antra ir svarbiausia, šiuo pasiūlymu valstybėms narėms būtų uždrausta taikyti banko informacijos slaptumo principą ne rezidentams, atsisakant pateikti informaciją apie mokesčių mokėtoją tai valstybei narei, kurios rezidentas yra šis mokesčių mokėtojas. ii) Komisija kartu su tarpusavio pagalbos pasiūlymu pateikė pasiūlymą[20], kuriuo pakeičiama galiojanti Mokestinių reikalavimų vykdymo direktyva. Šiuo pasiūlymu siekiama padidinti pagalbos veiksmingumą, siekiant sustiprinti administracijų galimybes surinkti nesumokėtus mokesčius ir taip sustiprinti kovą su sukčiavimu mokesčių srityje. iii) 2008 m. pateiktu Komisijos pasiūlymu pakeisti Santaupų direktyvą[21] siekiama išplėsti šios direktyvos taikymo sritį tam tikroms ES rezidentams mokamoms palūkanoms, kurios nukreipiamos į ne ES šalyse įsteigtas tarpines struktūras, kurioms netaikomi mokesčiai. Pasiūlyme taip pat išdėstyta keletas patarimų, kaip pagerinti santaupų mokesčio priemones. Greitai įgyvendinant pakeitimus būtų užtikrinama veiksmingesnė sistema. Komisija ragina Tarybą greitai pasiekti politinį susitarimą dėl reikalingų dalinių direktyvos pakeitimų. Tai leis užtikrinti, kad, patobulinus šių su santaupomis susijusių priemonių veikimą, bus galima kuo greičiau siūlyti, kad šie patobulinimai būtų taikomi kitose teritorijose, kuriose taikomos tokios pačios arba panašios priemonės. iv) Vadovaujantis verslo apmokestinimo elgesio kodeksu turėtų būti tęsiama veikla, susijusi su esamos padėties ES valstybėse narėse ištaisymu ir žalingos verslo veiklos mokesčių srityje sumažinimu. ES lygmens susitarimai su trečiosiomis šalimis v) Gero mokesčių srities valdymo klausimui Taryba turėtų teikti deramą pirmenybę. Gero mokesčių srities valdymo nuostatų derybos su trečiosiomis šalimis pagal bendruosius susitarimus turėtų būti patobulintos taikant šią priemonę: kuo ankstesniame proceso etape turėtų būti pateikta nuoroda į gerą mokesčių srities valdymą, t. y. Komisijos Tarybai pateiktuose derybų nurodymuose, kartu atsižvelgiant į konkretų susitarimo pobūdį. vi) Tais atvejais, kai iš anksto žinoma, kad vyks atkaklios diskusijos dėl gero mokesčių srities valdymo principų arba nesutariama dėl tokių principų, politinėse ES ir trečiųjų šalių diskusijose turėtų būti iš anksto (prieš prasidedant su prekyba susijusioms deryboms) aptariamas šis klausimas, siekiant palengvinti šias derybas. vii) Taryba turėtų suteikti Komisijai pakankamai lankstumo derybose formuluojant nuostatas, tuo pačiu išsaugant pagrindinius gero valdymo elementus ir principus, kad būtų galima susitarti dėl sprendimų, kurie geriausiai tinka kiekvienos šalies atveju. viii) Į tokius susitarimus (jei tinkama) turėtų būti įtrauktos nuostatos, atitinkančios ES taikomas nuostatas pagal valstybės pagalbos taisykles. Dėl to valstybių narių ir trečiųjų šalių konkurencija verslo apmokestinimo srityje taptų sąžiningesnė. Pavyzdžiui, turėtų būti sudarytos sąlygos kovoti su žalinga praktika, kuri daro neigiamą poveikį ES valstybių narių biudžetui ir verslui, ir kuri nebūtinai nurodyta PPO taisyklėse. ix) Gali būti deramasi dėl specialių mokesčių srities susitarimų, į kuriuos, jei tinkama, įtrauktos skaidrumo ir keitimosi informacija mokesčių tikslais ES lygmeniu nuostatos, siekiant pagreitinti tam tikrų teritorijų prisiimtų įsipareigojimų dėl didesnio skaidrumo ir keitimosi informacija vykdymą. x) Santaupų apmokestinimo direktyvoje numatyta speciali išlyga, taikoma trims valstybėms narėms, vietoje keitimosi informacija (kaip taikoma kitose šalyse) taikyti išskaičiuojamąjį mokestį ES rezidentams, turintiems sąskaitas užsienyje. Lichtenšteinas, Šveicarija, Monakas, Andora ir San Marinas turi santaupų mokesčio susitarimus su ES, kuriuose taip pat vietoje keitimosi informacija numatytas išskaičiuojamasis mokestis. Direktyvoje numatyta, kad visos ES valstybės narės galiausiai automatiškai keisis informacija pagal susitarimą, kurio sudarymas priklauso nuo to, ar minėtos trečiosios šalys įgyvendins 2002 m. EBPO keitimosi informacija standartus. Svarbu toliau remti šią veiklą ir skatinti susijusias trečiąsias šalis aktyviau keistis informacija siekiant bendro direktyvos tikslo. Likusių keturių[22] iš penkių pirmiau išvardytų šalių neseniai prisiimti įsipareigojimai taikyti EBPO skaidrumo ir keitimosi informacija standartus rodo, kad atėjo laikas įvertinti, ar pereinamasis laikotarpis turėtų baigtis dabar, visoms ES valstybėms narėms pereinant prie automatinio keitimosi informacija. Be to, akivaizdu, kad reikia paspartinti diskusijas su kitomis trečiosiomis šalimis, visų pirma Singapūru, Honkongu ir Makao, atsižvelgiant į pasiektą naują susitarimą dėl skaidrumo ir keitimosi informacija, su šiomis teritorijomis išnagrinėti galimybę taikyti tinkamas priemones, kurios būtų lygiavertės Santaupų direktyvoje numatytoms priemonėms. xi) Dėl Verslo apmokestinimo elgesio kodekso Komisija mano, kad Tarybos grupė turėtų parengti atitinkamą suderintų veiksmų (kaip antai bendro požiūrio į žalą mažinančių priemonių taikymą nustatymas) programą, susijusią su trečiosiomis šalimis, užsiimančioms žalinga verslo apmokestinimo praktika. Tai turėtų būti prioritetinė sritis įgyvendinant 2008 m. gruodžio mėn. ES finansų ministrų patvirtintą grupės darbo programą. Vystomojo bendradarbiavimo iniciatyvos xii) Teikiant ES finansinę paramą ir sudarant sąlygas tam tikroms šalims patekti į ES rinkas turėtų būti atsižvelgiama į šių šalių bendradarbiavimo lygį taikant gero mokesčių srities valdymo principus. xiii) Komisijos nuomone, ES lygmens siekis skatinti gerą mokesčių srities valdymą trečiosiose šalyse, kurioms taikoma vystomoji pagalba, turėtų būti sustiprintas imantis tokių veiksmų: - stebint, pagal pagalbos programų vidutinio laikotarpio ataskaitas, kaip vykdomas geras valdymas, kad prireikus būtų galima imtis reikiamų priemonių (konkrečiai – pagal 10-tojo EPF vidutinio laikotarpio ataskaitas); įvertinant gero mokesčių srities valdymo įsipareigojimų, kuriuos prisiėmė kai kurios šalys, įgyvendinimą; įvertinant lėšų perskirstymo galimybes šalims, kurios patenkinamai įgyvendina įsipareigojimus; ir, priešingai, ar nutraukti skirtą finansavimą toms šalims, kurios neįgyvendino įsipareigojimų; - numatant reikalingą techninę pagalbą, kad padėti šalims įgyvendinti gero mokesčių srities valdymo įsipareigojimus; šalies prašymu teikiant techninę pagalbą, kuriant veiksmingą mokesčių sistemą, kurią taikant būtų geriau mobilizuojami turimi šalies ištekliai; - siūlant įtraukti specialią nuostatą, susijusią su geru mokesčių srities valdymu, atsižvelgiant į persvarstomą Kotonu susitarimą. xiv) Komisija taip pat ketina persvarstyti galimybę numatyti papildomą kriterijų, pagal kurį vertinamas tinkamumas gauti lėšas vadovaujantis galiojančiomis Bendrijos išorės priemonėmis, kuris būtų susietas su trečiųjų šalių taikomais gero mokesčių srities valdymo principais. Be to, gali būti vertinama galimybė pagal būsimą finansinę perspektyvą bendradarbiaujančioms teritorijoms skirti papildomas lėšas, pavyzdžiui, techninei pagalbai arba deleguotiesiems ekspertams. xv) ES yra pagrindinė donorė. Komisijos nuomone, siekiant vystyti gero mokesčių srities valdymo principus ypač svarbu taikyti darnią politiką trečiosiose šalyse. Todėl ES valstybės narės, veikdamos pagal dvišalės pagalbos programas, privalo imtis priemonių, atitinkančių minėtas priemones. Siekiant užtikrinti didžiausią sinergiją bus sustiprintas ES koordinavimas šalies lygmeniu. ES ragina kitus donorus taip pat taikyti darnesnę politiką; šiuo požiūriu ES sieks labiau suderinto donorų požiūrio. Mokesčių srities politikos derinimas tarptautiniu mastu xvi) Taip pat reikėtų nagrinėti gero mokesčių srities valdymo principų ir valstybių narių mokesčių politikos, įskaitant dvišales mokesčių sutartis su trečiosiomis šalimis, darną. Svarbu užtikrinti, kad valstybės narės, taikydamos dvišales mokesčių sutartis, nesudarytų naujų galimybių vengti kitose valstybėse narėse taikomų mokesčių arba vengti ES direktyvų taikymo. Galiojantys ES lygmens susitarimai su trečiosiomis šalimis dėl gero valdymo įsipareigojimų valstybėms narėms suteiktų derėjimosi pranašumą dvišalėse derybose su šiomis šalimis. xvii) Valstybės narės taip pat turėtų taikyti bendrą požiūrį į trečiąsias šalis, atsižvelgdamos į tai, ar šios šalys laikosi gero mokesčių srities valdymo principų. Pavyzdžiui, šiuos principus taikanti trečioji šalis galėtų būti pašalinta iš valstybių narių nacionalinio juodojo sąrašo, kad jai nebūtų taikomos žalą mažinančios priemonės, susijusios su taikoma apmokestinimo praktika. Ir atvirkščiau, teritorijoms, kurios ES valstybių narių taikomus gero mokesčių srities valdymo aspektus taiko nepakankamai gerai, galėtų būti taikomos suderintos apsaugos priemonės. Pavyzdžiui, G20 šalių vadovai susitarė parengti veiksmingų apsaugos priemonių, kurios turėtų būti svarstomos toliau, rinkinį[23]. Komisija mano, kad tokio rinkinio turinys ir galimas naudojimas turėtų būti aptarti su valstybėmis narėmis, kad būtų atsižvelgta į konkrečias ES taisykles ir praktiką. xxiii) Komisijos nuomone, suderinta ES valstybių narių pozicija EBPO, G20 ir JT derybose dėl tarptautinio gero mokesčių srities valdymo reikalinga tam, kad būtų užtikrinta didesnė derybų galia derantis su nebendradarbiaujančiomis šalimis. 5. IšVADA Europos Sąjunga ir jos valstybės narės dėl dabartinės ekonominės ir finansinės krizės susiduria su dideliais sunkumais. Dėl krizės padidėjo susirūpinimas mokesčių sistemos darna globalizacijos sąlygomis. Siekiant išspręsti šiuos klausimus, pripažįstama, kad svarbu kuo didesniu geografiniu mastu skatinti gerą mokesčių srities valdymą. Tokiu būdu suderinamas atskirų šalių mokesčių sistemų suverenumas ir teisiškai užtikrinamos mokestinės pajamos. Atitinkamai, ES ir jos partnerės šiuo metu siekia kuo didesniu geografiniu mastu remti bendradarbiavimą mokesčių klausimais ir nustatyti bendrus standartus. Dabar palankus metas valstybėms narėms ir trečiosioms šalims veikti kartu ir skatinti ir remti žingsnius, padarytus siekiant plėsti mokesčių srities tarptautinio bendradarbiavimo standartų taikymo mastą. Šiame komunikate pateikiama keletas žingsnių skatinant gerą mokesčių srities valdymą, kuriuos įgyvendinant būtina bendradarbiauti ES viduje ir išorėje bei ES ir atskirų valstybių narių lygmenimis. Komisijos nuomone: - jei pagerėtų vidaus mokesčių srities valdymas, ES valstybės narės gautų naudos ir kitų teritorijų administracijoms būtų suteikta tvirtesnė paskata veiksmingai ir efektyviai bendradarbiauti su ES. Todėl valstybės narės turėtų kuo greičiau priimti Komisijos direktyvų dėl administracinio bendradarbiavimo, savitarpio paramos išieškant mokesčius ir santaupų apmokestinimo pasiūlymus ir toliau teikti deramą pirmenybę žalingų verslo apmokestinimo režimų panaikinimo reikalams. - ES lygmens politikos derinimas ir koordinavimas padėtų skatinti gerą mokesčių srities valdymą kuo didesniu geografiniu mastu siekiant užtikrinti, kad stiprinant ES ir jos partnerių teritorijų ekonominius ryšius taip pat būtų sudarytas susitarimas dėl gero mokesčių srities valdymo principų, vėliau, jei reikia, sudarant mokesčių srities bendradarbiavimo susitarimus. Be to, ES turėtų stengtis labiau suderinti viso pasaulio donorų požiūrius į šios politikos nuoseklumą. - visiškai atsižvelgiant į subsidiarumo principą, būtina užtikrinti atskirų valstybių narių pozicijų darną tarptautinio masto mokesčių klausimais ir gero valdymo principų, sutartų, pvz., dvišalėse mokesčių sutartyse su trečiosiomis šalimis ir tarptautiniuose forumuose, taikymą. Dėl to reikalingas didesnis ES lygio koordinavimas, siekiant užtikrinti, kad atviresnio ir konstruktyvesnio bendradarbiavimo mokesčių srityje siekis būtų toliau plėtojamas pasaulio mastu. Atsižvelgdama į šiame komunikate išdėstytus principus ir praktinį priemonių įgyvendinimą, Komisija sieks konstruktyviai tartis su visomis susijusiomis suinteresuotomis šalimis, o 2010 m. Komisija įvertins esamą padėtį ir pateiks ataskaitą. Komisija mano, kad būtina palaikyti impulsą, kurį G20 šalių vadovai davė skatindami tarptautinį bendradarbiavimą mokesčių srityje, ir pareiškia, kad yra pasirengusi padėti valstybėms narėms įgyvendinti atitinkamas priemones, susijusias su gero mokesčių srities valdymo politika. Komisija ragina Tarybą priimti šias politines gaires ir imtis veiksmų jų greitam įgyvenimui užtikrinti. [1] „Globalizacija: tendencijos, problemos ir makroekonominis poveikis ES“, Ekonomikos ir finansų GD dokumentas, Nr. 254 (Briuselis, Europos Komisija, 2006). [2] EBPO generalinio sekretoriaus Angel Gurría pastabos 2008 m. spalio 21 d. Paryžiuje, Prancūzijoje, įvykusioje konferencijoje dėl tarptautinio mokesčių slėpimo ir vengimo. [3] Tarybos dokumentas 16095/1/08 REV 1. [4] http://www.oecd.org/dataoecd/38/14/42497950.pdf. [5] http://ec.europa.eu/internal_market/score/relateddocs/index_en.htm. [6] 1977 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyva 77/799/EB, iš dalies pakeista 2004 m. balandžio 21 d. Direktyva 2004/56/EB. [7] 2008 m. gegužės 26 d. Tarybos direktyva 2008/55/EB. [8] 2003 m. birželio 3 d. Tarybos direktyva 2003/48/EB. [9] http://ec.europa.eu/taxation_customs/taxation/company_tax/harmful_tax_practices/index_en.htm#code_conduct. [10] i) Komisijos pranešimas 98/C 384/03, Oficialusis leidinys C 384, 1998 12 10, p. 3; ii) Komisijos pranešimo dėl valstybės pagalbos taisyklų taikymo su tiesioginiu verslo apmokestinimu susijusioms priemonėms įgyvendinimo ataskaita, C(2004) 434, 2004 2 9. [11] Kaip apibrėžta 1998 m. ataskaitoje „Žalinga konkurencija mokesčių srityje. Besivystanti pasaulinė problema“. EBPO nurodo keturis pagrindinius veiksnius, pagal kuriuos nustatoma, ar teritorija yra mokesčių rojaus šalis: i) teritorija netaiko jokių mokesčių arba tik nominalius mokesčius; ii) trūksta skaidrumo; iii) galiojantys įstatymai arba administracinė praktika trukdo mokestiniais tikslais veiksmingai keistis informacija su kitomis valstybėmis apie mokesčių mokėtojus, kuriems netaikomi jokie mokesčiai arba taikomi tik nominalūs mokesčiai; iv) nėra reikalavimo, kad būtų vykdoma faktinė veikla. [12] 2008 m. lapkričio 29 d. – gruodžio 2 d. Dohos deklaracija. [13] Komunikatai dėl neteisėtos bendrovių ir finansinės veiklos prevencijos ir kovos su ja (COM (2004)611), dėl Karibų valstybių (COM(2006)86), dėl Ramiojo vandenyno valstybių (COM(2006)248), dėl Honkongo ir Makao (COM(2006)648, dėl valdymo ir vystymosi (COM(2006)421) ir ES konkurencingumo (COM(2006)567). [14] Tarybos dokumentas 16095/1/08 REV 1. [15] Šveicarijoje, Lichtenšteine, San Marine, Monake ir Andoroje. [16] http://ec.europa.eu/development/geographical/methodologies/strategypapers10_en.cfm. [17] Daugelis Karibų ir Ramiojo vandenyno šalių prisiėmė tokius įsipareigojimus, o kitos iki šiol atsisakė arba nepriėmė tokio pasiūlymo. [18] Žr. 10 išnašą. [19] COM (2009) 29, 2009 m. vasario 2 d. [20] COM (2009) 28, 2009 m. vasario 2 d. [21] 2008 m. lapkričio 13 d. COM (2008) 727. [22] San Marinas prisiėmė įsipareigojimus 2000 m. [23] http://www.londonsummit.gov.uk/resources/en/PDF/annex-strengthening-fin-sysm.