1.ĮVADAS

COVID-19 pandemijos protrūkis per labai trumpą laiką pakeitė Europą ir pasaulį. Tai buvo mūsų sveikatos priežiūros ir socialinės gerovės sistemų, taip pat mūsų ekonomikos ir visuomenės atsparumo išbandymas. Net ir išnykus virusui, jo atgarsiai turės ilgalaikį poveikį mūsų gyvenimo būdui ir bendradarbiavimui. Europą ši neganda užpuolė jau įsibėgėjus esminių permainų laikotarpiui, kuris pasireiškė klimato, visuomenės ir demografiniais pokyčiais.

Demografiniai pokyčiai susiję su žmonėmis ir jų gyvenimu. Jie susiję su mūsų veikla, mūsų darbo įpročiais ir gimtosiomis vietomis. Šie pokyčiai paveikia mūsų bendruomenes ir visų mūsų sugyvenimą kartu. Jie reiškia prisitaikymą prie žmonių ir aplinkos įvairovės, kuri praturtina ir formuoja mūsų visuomenę, teikia jėgų ir tikrovėje įkūnija ES šūkį „Suvienijusi įvairovę“. Dabar mums to reikia labiau nei bet kada anksčiau. Pamažu ir atsargiai švelnėjant visoje Europoje taikomoms izoliavimo priemonėms, negalima pamiršti, kaip svarbu suprasti demografinių pokyčių poveikį mūsų visuomenei ir į jį reaguoti. Į tai reikės atsižvelgti kuriant Europos atsigavimo planus ir apmąstant įgytą patirtį, susijusią su socialiniu ir ekonominiu aspektais, su sveikata ir ilgalaike priežiūra ir daugeliu kitų dalykų.

Per pastarąsias savaites ir mėnesius ne kartą išryškėjo aiškus ir dažnai nepatogus ryšys tarp demografinių struktūrų ir poveikio joms bei atsigavimo galimybių. Matėme, kad labiausiai nuo šios krizės nukentėjo vyriausia visuomenės karta, nes vyresnio amžiaus žmonės yra pažeidžiamiausi. Jiems kyla ne tik didesnė komplikacijų rizika – jie taip pat labiausiai izoliuoti ir atskirti nuo visuomenės dėl socialinių kontaktų ribojimo ir karantino priemonių, kurių imtasi gelbėjant žmonių gyvybes visoje Europoje. Kartų solidarizavimas yra viena iš Europos atsigavimo varomųjų jėgų.

Ilgalaikių demografinių pokyčių poveikio valdymas turi daug įvairių aspektų: kaip valdoma mūsų visuomenės sveikata, viešieji biudžetai ar viešasis gyvenimas, taip pat kaip sprendžiame tokius klausimus kaip vienišumas, priežiūra bendruomenėje ir galimybė naudotis gyvybiškai svarbiomis paslaugomis. Šių klausimų sprendimas bus svarbus sėkmingam atsigavimui ir nulems tai, kaip greitai ir kokiu mastu galėsime atgaivinti savo kasdienį gyvenimą, socialinius ryšius ir ekonomiką. Ilgainiui tai taps galimybe Europai sukurti teisingesnę ir atsparesnę visuomenę.

Jokiu būdu negalime menkinti krizės padarytos žalos ar poreikio atlyginti patirtus nuostolius. Atsižvelgiant į esamą padėtį, teiginys, kad europiečiai paprastai gyvena ilgiau, sveikiau ir saugiau, gali skambėti prieštaringai. Tačiau taip ilguoju laikotarpiu apibūdinama mūsų tikrovė ir mes turėtume didžiuotis didele pažanga, kurią padarėme per pastaruosius dešimtmečius siekdami šio tikslo. Europos socialinės gerovės ir sveikatos priežiūros sistemos yra pažangiausios pasaulyje. Be to, nuo krizės pradžios dėl šių sistemų pažangos ir pasiaukojančio darbuotojų, dirbusių priešakinėse linijose, darbo, pavyko išgelbėti tūkstančius gyvybių. Tačiau sistemoms tenkanti įtampa, ypač vietovėse, kuriose gyvena daugiau vyresnio amžiaus žmonių, parodė, kad jas reikia toliau remti.

Dėl pasiektos pažangos mūsų gyvenimo kokybė išlieka unikali, o mūsų visuomenė yra viena iš lygiausių pasaulyje, nors nelygybė dar nėra išnykusi. Mūsų visuomenė senėja ir žmonės dažniau gyvena mažesniuose namų ūkiuose. Esame judesni, ilgiau dirbame, aktyviau mokomės ir dažniau keičiame darbo vietą. Visos šios tendencijos daro didelį poveikį mūsų visuomenei, o kai kurios iš jų – visuomenės senėjimas, namų ūkio sudėtis ar gyventojų tankis – galėjo prisidėti prie viruso plitimo kai kuriose šalyse.

Šiuos klausimus dažnai geriausia spręsti vietos ir regionų lygmenimis. Tai rodo, kad demografiniai pokyčiai skirtingose tos pačios šalies vietovėse dažnai labai skiriasi. Kai kuriuose regionuose susiduriama su dvejopa problema – mažomis pajamomis ir sparčiai mažėjančiu gyventojų skaičiumi. Tokiuose regionuose, daugiausia kaimo vietovėse, gyvena 31 mln. žmonių, todėl šis klausimas yra svarbus. Europa sieks gerinti gyvenimo lygį ir mažinti skirtumus. Reikia užtikrinti, kad žmonių poreikiai būtų patenkinti ir jų gyvenamosiose vietose pakaktų perspektyvų ir darbo galimybių. Tarp jų – sveikatos priežiūros prieinamumas, vaikų priežiūros ir švietimo paslaugos, taip pat kitos gyvybiškai svarbios vietos paslaugos, pavyzdžiui, pašto tarnybos, bibliotekos ar transportas.

Nors demografiniai pokyčiai nėra naujiena, šiuo metu mūsų gyvenimo skirtumai jaučiami labiau. Europai pradėjus atsigauti, reaguoti į šiuos pokyčius bus dar svarbiau. Ir toliau daugiausia dėmesio skirdami dvejopai žaliajai ir skaitmeninei pertvarkai, galėsime greičiau rasti daug novatoriškų ir tvarių sprendimų, kurių reikia demografinių pokyčių poveikiui mažinti.

Demografiniai pokyčiai taip pat turi įtakos Europos padėčiai pasaulyje. Kadangi Europos gyventojų dalis pasaulyje toliau mažėja, dabar kaip niekada svarbus yra vieningas ES požiūris ir veiksmai, pasinaudojant visais kolektyviniais pranašumais ir įvairove. Taip pat būtina atsižvelgti į svarius demografinius pokyčius, vykstančius mūsų kaimynystėje ir visame pasaulyje, nes jie turės tiesioginį poveikį pačiai Europai.

Šioje ataskaitoje pristatomi demografinius pokyčius lemiantys veiksniai ir jų poveikis visai Europai. Ja siekiama nustatyti, kaip geriausiai padėti labiausiai paveiktiems žmonėms, regionams ir bendruomenėms prisitaikyti prie kintančios tikrovės per krizę, atsigaunant ekonomikai ir vėliau. Komisijos darbo šioje srityje tikslas – gerinti mūsų žinias ir prognozavimo galimybes , kad galėtume padėti tiems, kuriems reikia paramos tiek šiandien, tiek ateityje. Tai nebūtinai reiškia, kad reikės pakeisti ar sulėtinti kurią nors tendenciją; tai reiškia, kad privalome apsirūpinti tinkamomis priemonėmis, kad naujais sprendimais ir parama galėtume padėti žmonėms išgyventi pokyčius.

Galiausiai reikia užtikrinti, kad nė vienas regionas ir nė vienas žmogus nebūtų paliktas nuošalyje. Kitaip prarasime pasitikėjimą mūsų demokratija. Todėl šioje Komisijoje pirmą kartą yra už demokratiją ir demografiją atsakingo pirmininko pavaduotojo postas, ši tema taip pat bus aptariama Konferencijoje dėl Europos ateities, kurioje piliečiai atliks pagrindinį vaidmenį kuriant atsparesnę, tvaresnę ir teisingesnę Sąjungą. Nors daugelis sričių priklauso valstybių narių kompetencijai, Komisija yra pasirengusi vadovauti nustatydama problemas ir remdama veiksmus nacionaliniu, regioniniu ir vietos lygmenimis.

2.DEMOGRAFINIUS POKYČIUS EUROPOJE LEMIANTYS VEIKSNIAI

Mes, europiečiai, gyvename ilgiau nei bet kada anksčiau ir mūsų visuomenė kasmet senėja. Vis daugiau Europos gyventojų renkasi gyventi, dirbti ar studijuoti kitoje ES šalyje, o migracija į Europą ar iš jos vis dar netolygi. Šiuo metu dažniau renkamės mažesnius namų ūkius ir turime mažiau vaikų nei anksčiau. Šie demografinius pokyčius lemiantys veiksniai visoje Europoje dažnai labai skiriasi skirtinguose tos pačios šalies regionuose.

2.1. ILGESNĖ TIKĖTINA GYVENIMO TRUKMĖ

Europiečiai gyvena ilgiau ir vidutiniškai ilgiau būna geros sveikatos. Per pastaruosius penkis dešimtmečius tiek vyrų, tiek moterų tikėtina gyvenimo trukmė nuo gimimo pailgėjo maždaug 10 metų. Pandemija atskleidė senėjančios visuomenės pažeidžiamumą, tačiau mažai tikėtina, kad dėl jos galėtų pakisti bendra teigiama tikėtinos gyvenimo trukmės tendencija.

Prognozuojama, kad 2070 m. vyrų tikėtina gyvenimo trukmė nuo gimimo pasieks 86,1 metų, palyginti su 78,2 metų 2018 m. Apskaičiuota, kad moterų tikėtina gyvenimo trukmė pailgės nuo 83,7 metų iki 90,3 metų. Žmonių tikėtina gyvenimo trukmė labai priklauso nuo gyvenamosios vietos. Nacionaliniu lygmeniu tikėtina gyvenimo trukmė nuo gimimo svyruoja nuo 83,5 metų Ispanijoje iki 75 metų Bulgarijoje.

Esama skirtumų tarp skirtingose ES dalyse gyvenančių moterų ir vyrų. 27-iose Europos valstybėse narėse moterų tikėtina gyvenimo trukmė nuo gimimo yra 5,5 metų ilgesnė nei vyrų, tačiau padėtis ne visur vienoda. Latvijoje ir Lietuvoje šis skirtumas didesnis nei devyneri metai, o Danijoje, Airijoje, Kipre, Nyderlanduose ir Švedijoje – mažesnis nei ketveri metai.