Siekiant ir toliau mažinti biurokratinę naštą, žemės ūkio sektoriuje reikėtų nustatyti skaidresnes, paprastesnes ir lankstesnes taisykles. Bendroji žemės ūkio politika galėtų prisidėti prie to, kad verslus ūkininkas būtų konkurencingas globalizuotose rinkose, vien tik sumažinus sąnaudas ir administracinę naštą.

Siekiant ir toliau mažinti biurokratinę naštą, žemės ūkio sektoriuje reikėtų nustatyti skaidresnes, paprastesnes ir lankstesnes taisykles. Bendroji žemės ūkio politika galėtų prisidėti prie to, kad verslus ūkininkas būtų konkurencingas globalizuotose rinkose, vien tik sumažinus sąnaudas ir administracinę naštą.

Sumažinus administracinę naštą, suderinus ir sujungus patikrinimus, įskaitant patikrinimus Sąjungos institucijose, ir laiku mokant išmokas ūkininkai imtų labiau remti kompleksinio paramos susiejimo sistemą ir dėl to padidėtų šios politikos veiksmingumas.

Sumažinus administracinę naštą, suderinus ir sujungus patikrinimus, įskaitant patikrinimus Sąjungos institucijose, ir laiku mokant išmokas ūkininkai imtų labiau remti kompleksinio paramos susiejimo sistemą ir dėl to padidėtų šios politikos veiksmingumas.

2 c konstatuojamoji dalis (nauja)

Siekiant sumažinti ūkininkų naštą, valstybės narės ir Sąjungos institucijos turėtų būti skatinamos atlikti kuo mažiau patikrinimų vietoje ir kuo labiau sumažinti priežiūros agentūrų skaičių, nepažeidžiant 2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 796/2004 nuostatų, kuriose nustatomos išsamios Tarybos reglamente (EB) Nr. 1782/2003 ( 1 ) numatyto kompleksinio paramos susiejimo, moduliavimo ir kompleksinės administravimo ir kontrolės sistemos įgyvendinimo taisyklės. Taigi valstybėms narėms turėtų būti leista atlikti minimalų patikrinimų skaičių mokėjimo agentūros lygmeniu. Taip pat valstybės narės ir Sąjungos institucijos turėtų būti skatinamos imtis papildomų priemonių tam, kad būtų apribotas kontrolę vykdančių asmenų skaičius ir jie būtų tinkamai parengti, siekiant laikotarpį, per kurį tam tikrame ūkyje gali būti atliktas patikrinimas vietoje, apriboti daugiausia iki 1 dienos. Komisija turėtų padėti valstybėms narėms vykdyti integruotojo mėginių atrinkimo reikalavimus. Patikrinimų vietoje mėginių atranka turėtų būti vykdoma neatsižvelgiant į minimalų skaičių patikrinimų, kaip nustatyta specialiuose teisės aktuose dėl kompleksinio paramos susiejimo.

Be to, siekiant užtikrinti, kad žemės ūkio paskirties žemė nebūtų paliekama apleista ir kad ji bus išsaugota geros agrarinės ir aplinkosauginės būklės, Reglamente (EB) Nr. 1782/2003 nustatyta Bendrijos sistema, pagal kurią valstybės narės patvirtina standartus, atsižvelgdamos į konkrečias atitinkamų teritorijų charakteristikas, įskaitant dirvos bei klimato sąlygas ir egzistuojančias ūkininkavimo sistemas (žemėnaudą, sėjomainą, ūkininkavimo veiklą) ir ūkių struktūras. Atsisakius reikalavimo atidėti žemės pagal bendrosios išmokos schemą, kai kuriais atvejais gali būti padarytas neigiamas poveikis aplinkai – biologinei įvairovei , tam tikriems kraštovaizdžio bruožams ir upių pakrantėms. Todėl reikėtų sugriežtinti galiojančias Bendrijos nuostatas, kuriomis siekiama tam tikrais atvejais apsaugoti nurodytus biologinę įvairovę ir kraštovaizdžio bruožus. Atsižvelgiant į poreikį taikyti aukščiausius standartus užtikrinant vandens kokybę, kaip nustatyta Bendrijos teisės aktuose, kiti apribojimai, kurie stabdytų kaimo vietovių plėtrą, neturėtų būti taikomi .

Be to, siekiant užtikrinti, kad žemės ūkio paskirties žemė nebūtų paliekama apleista ir kad ji bus išsaugota geros agrarinės ir aplinkosauginės būklės, Reglamente (EB) Nr. 1782/2003 nustatyta Bendrijos sistema, pagal kurią valstybės narės patvirtina standartus, atsižvelgdamos į konkrečias atitinkamų teritorijų charakteristikas, įskaitant dirvos bei klimato sąlygas ir egzistuojančias ūkininkavimo sistemas (žemėnaudą, sėjomainą, ūkininkavimo veiklą) ir ūkių struktūras. Atsisakius reikalavimo atidėti žemės pagal bendrosios išmokos schemą, kai kuriais atvejais gali būti padarytas neigiamas poveikis aplinkai, visų pirma gali būti pažeisti tam tikri kraštovaizdžio bruožai . Todėl reikėtų sugriežtinti galiojančias Bendrijos nuostatas, kuriomis siekiama tam tikrais atvejais apsaugoti nurodytus kraštovaizdžio bruožus.

Lėšos, sutaupytos taikant Reglamentu (EB) Nr. 1782/2003 įvesto moduliavimo mechanizmą, naudojamos kaimo plėtros politikos priemonėms finansuoti. Nuo tada, kai buvo priimtas šis reglamentas, žemės ūkiui iškilo daug naujų ir sunkių uždavinių, kaip antai: klimato kaitos sustabdymas, vis didėjanti biokuro svarba, taip pat poreikis užtikrinti geresnę vandentvarką ir veiksmingiau apsaugoti biologinę įvairovę. Europos Bendrija, kaip Kioto protokolą pasirašiusi šalis, buvo paraginta atnaujinti savo politiką atsižvelgiant į klimato kaitos svarbą. Be to, atsižvelgiant į dideles problemas, susijusias su vandens stoka ir sausromis, būtina veiksmingiau spręsti vandentvarkos klausimus. Biologinės įvairovės apsauga išlieka svarbiausiu uždaviniu – nors įgyvendinant Europos bendrijos 2010 m. biologinės įvairovės tikslą pasiekta reikšmingos pažangos, reikės dėti papildomas pastangas. Bendrija pripažįsta, kad šiuos naujus uždavinius reikia spręsti pagal nustatytas Bendrijos politikos kryptis. Pagal 2005 m. rugsėjo 20 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1698/2005 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo plėtrai priimtos kaimo plėtros programos žemės ūkio srityje yra tinkamos priemonės tokiems klausimams spręsti. Kai kurios valstybės narės jau taiko kaimo plėtros programas, kurias įgyvendinant sprendžiami nauji uždaviniai. Vis dėlto, kad visos valstybės narės galėtų atitinkamai taikyti savo kaimo plėtros programas ir nemažinti dabartinės pagal kaimo plėtros politiką vykdomos veiklos kitose srityse, reikia papildomo finansavimo. Tačiau 2007–2013 m. laikotarpio finansinėse perspektyvose, deja, nenumatyta tiek finansinių priemonių Bendrijos kaimo plėtros politikai sustiprinti, kiek reikėtų. Tokiomis aplinkybėmis reikėtų didžiąją dalį finansinių išteklių sukaupti palaipsniui, vis labiau mažinant tiesiogines išmokas pagal moduliavimą.

Lėšos, sutaupytos taikant Reglamentu (EB) Nr. 1782/2003 įvesto moduliavimo mechanizmą, naudojamos kaimo plėtros politikos priemonėms finansuoti. Nuo tada, kai buvo priimtas šis reglamentas, žemės ūkiui iškilo daug naujų ir sunkių uždavinių, kaip antai: klimato kaitos sustabdymas, vis didėjanti biokuro svarba, taip pat poreikis užtikrinti geresnę vandentvarką ir veiksmingiau apsaugoti biologinę įvairovę. Europos Bendrija, kaip Kioto protokolą pasirašiusi šalis, buvo paraginta atnaujinti savo politiką atsižvelgiant į klimato kaitos svarbą. Be to, atsižvelgiant į dideles problemas, susijusias su vandens stoka ir sausromis, būtina veiksmingiau spręsti vandentvarkos klausimus. Biologinės įvairovės apsauga išlieka svarbiausiu uždaviniu – nors įgyvendinant Europos bendrijos 2010 m. biologinės įvairovės tikslą pasiekta reikšmingos pažangos, reiks dėti papildomas pastangas. Bendrija pripažįsta, kad šiuos naujus uždavinius reikia spręsti pagal nustatytas Bendrijos politikos kryptis. Pagal 2005 m. rugsėjo 20 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1698/2006 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo plėtrai priimtos kaimo plėtros programos žemės ūkio srityje yra tinkamos priemonės tokiems klausimams spręsti. Kad valstybės narės galėtų atitinkamai peržiūrėti savo kaimo plėtros programas ir nemažinti dabartinės pagal kaimo plėtros politiką vykdomos veiklos kitose srityse, reikia papildomo finansavimo. Tačiau 2007–2013 m. laikotarpio finansinėse perspektyvose, deja, nenumatyta tiek finansinių priemonių Bendrijos kaimo plėtros politikai sustiprinti, kiek reikėtų. Tokiomis aplinkybėmis reikėtų didžiąją dalį finansinių išteklių sukaupti palaipsniui, vis labiau mažinant tiesiogines išmokas pagal moduliavimą.

Pažymėtina, kad didelė paskirstomų tiesioginių išmokų dalis tenka gana ribotam dideles išmokas gaunančių ūkininkų skaičiui. Nepriklausomai nuo didesnę paramą gaunančių ūkininkų ūkių struktūros, gali būti, kad, siekiant veiksmingai remti ūkininkus, didesnę paramą gaunantiems ūkininkams nereikės tokio pat lygio vienetinės paramos . Be to, didelę paramą gaunantiems ūkininkams lengviau prisitaikyti prie naujų sąlygų ir atitinkamai vykdyti veiklą gaunant mažesnę vienetinę paramą. Todėl, atsižvelgiant į visą atitinkamame ūkyje už darbą išmokamą sumą , būtų teisinga, kad didelę paramą gaunantys ūkininkai taip pat prisidėtų prie naujiems uždaviniams spręsti skirtų kaimo plėtros priemonių finansavimo. Todėl reikėtų sukurti mechanizmą, kuriuo būtų numatytas didesnis didžiausių išmokų sumažinimas, o taip gautos pajamos taip pat būtų panaudojamos sprendžiant naujus kaimo plėtros politikos uždavinius. Kad šis mechanizmas būtų taikomas proporcingai, papildomi išmokų mažinimai turėtų būti didinami laipsniškai, atsižvelgiant į konkrečių išmokų sumas. Nepaisant to, reikėtų vengti, kad asociacijos, vienijančios dideles ūkininkų ir jų turimų ūkių grupes, pavyzdžiui, žemės ūkio kooperatyvai, kurie atitinka šio reglamento 2 straipsnyje pateikiamą ūkininko apibrėžtį, būtų laikomos dideles išmokas gaunančiais ūkiais, o tai reikštų atitinkamą išmokų sumažinimą. Taigi reikėtų nurodyti, kurios asociacijos atitinka šias sąlygas ir galėtų būti atleidžiamos nuo progresyvinio principo taikymo .

Pažymėtina, kad didelė paskirstomų tiesioginių išmokų dalis tenka gana ribotam dideles išmokas gaunančių ūkininkų skaičiui. Akivaizdu, kad siekiant veiksmingai remti ūkininkus, didesnę paramą gaunantiems ūkininkams nereikia tokio pat lygio vienetinės paramos . Be to, didelę paramą gaunantiems ūkininkams lengviau prisitaikyti prie naujų sąlygų ir atitinkamai vykdyti veiklą gaunant mažesnę vienetinę paramą. Todėl būtų teisinga, kad didelę paramą gaunantys ūkininkai visų pirma prisidėtų prie naujiems uždaviniams spręsti skirtų kaimo plėtros priemonių finansavimo. Todėl reikėtų sukurti mechanizmą, kuriuo būtų numatytas didesnis didžiausių išmokų sumažinimas, o taip gautos pajamos taip pat būtų panaudojamos sprendžiant naujus kaimo plėtros politikos uždavinius. Kad šis mechanizmas būtų taikomas proporcingai, papildomi išmokų mažinimai turėtų būti didinami laipsniškai, atsižvelgiant į konkrečių išmokų sumas.

Be to, valstybėms narėms turėtų būti suteikta ypatinga paramos galimybė tam, kad būtų galima tinkamai spręsti uždavinius, kurių galėtų kilti atliekant bendros žemės ūkio politikos būklės vertinimą (angl. „Health Check“).

Be to, valstybėms narėms turėtų būti suteikta ypatinga paramos galimybė tam, kad būtų galima tinkamai spręsti uždavinius, kurių galėtų kilti atliekant bendros žemės ūkio politikos būklės vertinimą (angl. „Health Check“).

Pagal Bendrijos paramos schemas numatytas išmokas išmokų gavėjams nacionalinės valdžios institucijos nustatytu metu išmoka taikydamos šiame reglamente numatytus sumažinimus. Siekiant lankstesnio tiesioginių išmokų valdymo, valstybėms narėms turėtų būti suteikta teisė išmokėti tiesiogines išmokas dalimis du kartus per metus, viena vertus , jei vėluojama, į sumokamą išmoką įtraukiamos palūkanos pagal rinkos palūkanų normą, kita vertus, suteikiant valstybėms narėms galimybę lanksčiai nustatyti mokėjimo datas atsižvelgiant į sektoriaus poreikius .

Pagal Bendrijos paramos schemas numatytas išmokas išmokų gavėjams nacionalinės valdžios institucijos nustatytu metu išmoka taikydamos šiame reglamente numatytus sumažinimus. Siekiant lankstesnio tiesioginių išmokų valdymo, valstybėms narėms turėtų būti suteikta teisė išmokėti tiesiogines išmokas dalimis du kartus per metus.

Siekiant įgyvendinti bendrosios žemės ūkio politikos tikslus, bendrosios paramos schemas reikia pritaikyti prie nuolat vykstančių pokyčių – prireikus, net ir per trumpą laiką. Todėl išmokų gavėjai negali tikėtis, kad paramos sąlygos nesikeis, ir turi būti pasiruošę, kad schemos gali būti peržiūrimos, visų pirma siekiant atsižvelgti į ekonominius pokyčius arba biudžeto situaciją.

Siekiant įgyvendinti bendrosios žemės ūkio politikos tikslus, bendrosios paramos schemas reikia pritaikyti prie nuolat vykstančių pokyčių – prireikus, net ir per trumpą laiką. Todėl išmokų gavėjai negali tikėtis, kad paramos sąlygos nesikeis, ir turi būti pasiruošę, kad schemos gali būti peržiūrimos, visų pirma siekiant atsižvelgti į ekonominius pokyčius arba biudžeto situaciją.

(24) Reglamente (EB) Nr. 1782/2003 nustatyta bendrosios išmokos schema, kurioje įvairūs galiojantys paramos mechanizmai sujungti į vieną atsietųjų tiesioginių išmokų schemą. Remiantis patirtimi, įgyta taikant bendrosios išmokos schemą, kai kurios schemos sudėtinės dalys gali būti supaprastintos, ir tai būtų naudinga ūkininkams bei administracijoms. Be to, atsižvelgiant į tai, kad per tą laiką bendrosios išmokos schema įgyvendinta visose valstybėse narėse, kurių reikalauta tai padaryti, daugelis nuostatų, kurios buvo susijusios su pradiniu schemos įgyvendinimu, tapo nereikalingos, ir todėl turėtų būti pakeistos. Nustatyta, kad tokiomis aplinkybėmis teisėmis gauti išmokas dažnai nepasinaudojama. Siekiant išvengti tokios situacijos ir atsižvelgiant į tai, kad ūkininkai jau žino, kaip veikia bendrosios išmokos schema, anksčiau nustatytas nepanaudotų išmokų gražinimo į nacionalinį rezervą laikotarpis turėtų būti sumažintas iki dviejų metų .