Komisijos ataskaita - 26-oji metinė bendrijos teisės taikymo kontrolės ataskaita (2008 m.) {SEK(2009) 1683} {SEK(2009) 1684} {SEK(2009) 1685} /* KOM/2009/0675 galutinis */





[pic] | EUROPOS KOMISIJA | Briuselis, 2009.12.15 KOM(2009) 675 galutinis KOMISIJOS ATASKAITA 26-OJI METINĖ BENDRIJOS TEISĖS TAIKYMO KONTROLĖS ATASKAITA (2008 m.) {SEK(2009) 1683}{SEK(2009) 1684}{SEK(2009) 1685} KOMISIJOS ATASKAITA 26-OJI METINĖ BENDRIJOS TEISĖS TAIKYMO KONTROLĖS ATASKAITA (2008 m.) 1. ĮVADAS 2007 m. Komisijos komunikate „Rezultatų siekianti Europa – Bendrijos teisės taikymas“[1] nurodyta, kad Komisija savo metinėje ataskaitoje daugiau dėmesio skirs strateginiams klausimams, esamos teisinės padėties vertinimui, būsimo darbo prioritetams ir planavimui. Praėjusių metų ataskaitoje[2] daugiausia dėmesio skirta įvairiems einamiesiems klausimams ir problemoms, suskirstytiems pagal sektorius, ir tokiems prioritetiniams veiksmams: prevencinėms priemonėms, acquis valdymo veiksmams, piliečių problemų sprendimui, pažeidimų valdymui ir naujiems teisės aktams, priimamiems pagal reglamentavimo ciklą. Šių metų ataskaitoje atidžiau pasirinkti ir išsamiau apibūdinti kai kurie sektoriai, remiantis išsamesniu aprašymu, pateiktu prie šios ataskaitos pridedamame dokumente „Padėtis įvairiuose sektoriuose“. Ataskaitoje daugiausia minimi veiksmai, kurių imtasi pagal EB sutartį. Veiksmai, kurių imtasi pagal Lisabonos sutartį, bus aptariami būsimose ataskaitose. 2010 m. numatoma pateikti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 260 straipsnio taikymo komunikatą, kuriame bus nagrinėjamas Komisijos įgaliojimo prašyti Teisingumo Teismo nustatyti valstybei narei finansines sankcijas klausimas. 2. BENDRA INFORMACIJA 2.1. Įvadas Pagal EB sutartį už Bendrijos teisės taikymą pirmiausia atsako valstybės narės. Komisija turi įgaliojimą ir atsakomybę užtikrinti, kad Bendrijos teisės būtų laikomasi. 2008 m. pabaigoje Sutarties taisyklės buvo papildytos maždaug 8 200 reglamentų ir beveik 1 900 direktyvų, galiojančių visose 27 valstybėse narėse. 2.2. Skundai ir pažeidimų procedūros Pažeidimo procedūra atlieka esminį vaidmenį užtikrinant tinkamą teisės taikymą. Naujausi duomenys rodo, kad apie 68 proc. skundų užbaigiama nepradėjus pirmojo oficialaus pažeidimo procedūros etapo, apie 84 proc. pagal skundą pradėtų pažeidimo procedūrų nutraukiama dar iki pagrįstos nuomonės pateikimo etapo, o apie 94 proc. – iki Europos Teisingumo Teismo sprendimo. Palyginus 1999–2003 ir 1999–2007 pažeidimų registravimo metus, vidutinis pažeidimų nagrinėjimo laikotarpis nuo bylos pradėjimo iki ieškinio išsiuntimo Teisingumo Teismui pagal EB sutarties 226 straipsnį sutrumpėjo maždaug nuo 27 iki 24 mėnesių. Vidutinis bylų dėl valstybių narių priemonių, kuriomis direktyvos perkeltos į nacionalinę teisę, nepranešimo nagrinėjimo terminas buvo maždaug 14 mėnesių. 2007 m. į Teisingumo Teismą pagal Sutarties 228 straipsnį antrąkart kreiptasi 7 kartus, 2008 m. – nė karto. 2008 m. pabaigoje Komisija nagrinėjo daugiau kaip 3 400 skundų ir pažeidimo bylų. Nuo 2007 m. bendras skaičius padidėjo šiek tiek mažiau nei 1 proc., 15 proc. sumažėjo bylų dėl priemonių, kuriomis direktyvos perkeliamos į nacionalinę teisę, nepranešimo. Skundai sudarė 54 proc. visų bylų arba 64 proc. bylų, susijusių su kitais klausimais nei pavėluotas direktyvų perkėlimas, nuo 2007 m. tokių bylų padaugėjo 9 proc. 2008 m. pabaigoje tebenagrinėtų savo iniciatyva pradėtų bylų sumažėjo 3 proc., palyginti su 2007 m. 2008 m., gerokai sumažėjus direktyvų, kurias 2008 m. reikėjo perkelti į nacionalinę teisę, skaičiui, vidutiniškai 55 proc. iš visų būtinų perkėlimo į nacionalinę teisę priemonių buvo imtasi pavėluotai, palyginti su 64 proc. 2007 m.. 2.3. Peticijos Peticijų Europos Parlamentui, kuriose keliami su tinkamu Bendrijos teisės taikymu susiję klausimai, skaičius priklauso nuo piliečių, įmonių ir pilietinės visuomenės sprendimo taip išreikšti susirūpinimą. Nors dauguma peticijų nesusijusios su pažeidimo procedūra ar ja nesibaigia, jose Europos Parlamentui ir Komisijai pateikiama naudinga informacija apie piliečiams susirūpinimą keliančius klausimus. Daug peticijų nuolat gaunama aplinkos srityje: visų pirma dėl atliekų sektoriaus. Transporto srityje labai daug peticijų gauta dėl kelių saugumo sektoriaus. Vidaus rinkos sektoriuje beveik pusė pateiktų peticijų buvo susijusios su diplomų pripažinimu. Apmokestinimo ir muitų srityje dažniausiai pasikartojanti peticijų tema yra automobilių apmokestinimas. Taip pat nemažai peticijų gauta teisingumo, laisvės ir saugumo sektoriuje: visų pirma jos susijusios su netinkamu Bendrijos teisės taikymu sienų valdymo (Šengeno sienų kodeksas), laisvo asmenų judėjimo ir pagrindinių teisių srityse. 3. EINAMIEJI ĮGYVENDINIMO, VALDYMO IR VYKDYMO UŽTIKRINIMO KLAUSIMAI, TURINTYS ĮTAKOS REGLAMENTAVIMO CIKLAMS 3.1. Įvadas Bendrijos teisės raida priklauso nuo jos taikymo patirties, aiškinamųjų sprendimų, technologijų plėtojimo, didėjančių lūkesčių dėl veiksmingumo ir politinių tikslų kaitos. Teisėkūros srities pokyčių procesas valdomas etapais, įskaitant peržiūros ir konsultacijų, po kurių teikiamas teisės akto pasiūlymas, priėmimo, įgyvendinimo, taikymo, valdymo, vykdymo užtikrinimo, tolesnio persvarstymo ir konsultacijų etapus. Kiekvienas sektorius savitas, dėl to teisėkūros ciklas trunka maždaug nuo dvejų iki dvidešimties metų. Tolesniuose skyriuose nurodomi kai kurie svarbiausi Bendrijos teisės įgyvendinimo, valdymo bei vykdymo užtikrinimo aspektai ir jų įtaka teisėkūros ciklams, įskaitant kai kuriuos svarbiausius pavyzdžius, paimtus iš pridedamame dokumente „Reglamentavimo ciklas. Pavyzdiniai sektoriai“ išsamiau aprašytų sektorių[3]. 3.2. Pavėluotas perkėlimas į nacionalinę teisę ir pranešimas. Aktyvesnis įgyvendinimo planavimas ir prevenciniai veiksmai Pavėluotas direktyvų perkėlimas į nacionalinę teisę tebėra plačiai paplitusi ir daug pasekmių sukelianti kliūtis, trukdanti laiku taikyti teisę. 2008 m. buvo vėluojama perkelti 55 proc. reikalingų perkelti į nacionalinę teisę aktų, neretai buvo vėluojama dvejus ir daugiau metų. Todėl apytikriai ketverius metus trunkantis teisės aktų priėmimo ir įgyvendinimo ciklas reguliariai pratęsiamas, kartais tai trunka metų metus. Dėl tokio vėlavimo mažėja ES gebėjimas veiksmingai reaguoti į piliečių ir ūkinės veiklos vykdytojų interesus. Tai kenkia teisinės sistemos darnai, mažina teisinį tikrumą, skaidrumą ir sąžiningos konkurencijos sąlygas. Atidedami kiti darbai, skirti tinkamam teisės taikymui užtikrinti. Nors praėjusiais metais padėtis 25 ES valstybėse narėse pagerėjo 15 proc., į nacionalinę teisę perkelta 40 proc. mažiau direktyvų nei reikėjo. Remiantis vidaus rinkos suvestine Nr. 19, 2009 m. gegužės mėn. 22 direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę terminas buvo pasibaigęs daugiau kaip prieš dvejus metus, o jų į nacionalinę teisę dar iki galo neperkėlė 1–5 valstybės narės. Vėluojama ne tik perkelti direktyvas į nacionalinę teisę, bet ir pateikti įvairius pranešimus, kurių reikalaujama pagal direktyvas. Pavyzdžiui, daug valstybių narių turėjo būti iškeltos pažeidimo bylos dėl klimato kaitos ir apyvartinių taršos leidimų prekybos, nes jos pavėluotai pranešė apie 2008–2012 m. nacionalinius paskirstymo planus. Dėl to sustojo tolesnis darbas įgyvendinant dabartinį acquis ir atliekant jo pakeitimus. Dėl šių pavėluotų pranešimų gerokai vėlavo kiti 2020 m. tikslų įgyvendinimo etapai. Pastaraisiais metais, siekiant iš dalies išvengti pavėluoto direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę ir iš dalies užtikrinti tinkamą įgyvendinimą, vis dažniau imtasi prevencinių priemonių, kaip antai rengti ekspertų susitikimai, Komisija ir valstybės narės palaikė dvišalį dialogą perkėlimo į nacionalinę teisę ir įgyvendinimo klausimais, – taip sudarytos geresnės sąlygos spręsti problemas, prieš jas įtvirtinant teisiškai. Komisija ir valstybės narės prisiėmė itin svarbų papildomą įsipareigojimą dėl teisės įgyvendinimo ir taikymo, siekdamos geriau užtikrinti, kad būtų pasiekti jos tikslai. Geriausias pavyzdys – dabartinė Paslaugų direktyvos įgyvendinimo darbo programa. Remiantis išsamiu ir daug apimančiu perkėlimo į nacionalinę teisę planu, 2008 m. surengta daugiau kaip 30 dvišalių susitikimų su valstybėmis narėmis ir 13 ekspertų grupės susitikimų dėl vidaus rinkos informacinės sistemos, kurios tikslas – sudaryti kompetentingoms valstybių narių institucijoms sąlygas tiesiogiai keistis informacija, įgyvendinimo ir įdiegimo. Kaip ir REACH reglamento atveju, taip pat dažnai rengiamos naujiems teisės aktams padėti įgyvendinti ir taikyti skirtos gairės. Internete skelbiami atsakymai į dažnai užduodamus klausimus, pvz., susijusius su direktyvomis dėl pavojingų preparatų, sprogmenų ir trąšų. Komisijai rengiant, o Parlamentui ir Tarybai priimant naujus teisės aktus, reikėtų atidžiai vertinti įgyvendinimo ir vykdymo užtikrinimo klausimus, siekiant užtikrinti ankstyvą ir tinkamą teisės taikymą. Pasiekti geresnius rezultatus taip pat gali padėti Europos Parlamento atliekama Bendrijos teisės aktų įgyvendinimo peržiūra ir ryšiai su nacionaliniais parlamentais. Institucijų diskusijose turėtų būti nustatyti tinkami metodai geresniems rezultatams pasiekti. 3.3. Pamatiniai teisės aktai, jų įgyvendinimas ir valdymas Naujo EB teisės akto priėmimas – tai neretai tik proceso pradžia, o ne pabaiga. Pamatiniams teisės aktams būtinos įgyvendinimo priemonės. Dėl mokslinės ir techninės pažangos diegiami nauji darbo metodai. Išankstinė informacija apie galimus naujus reglamentavimo srities veiksmus valstybių narių lygmeniu gali padėti išvengti naujų laisvo judėjimo kliūčių. Komisija ir valstybės narės gali geriausiai užtikrinti tinkamą teisės aktų taikymo valdymą, reguliariai peržiūrėdamos įgyvendinimo ir taikymo klausimus. Pavyzdžiui, pirmosiomis direktyvomis dėl pesticidų skaičiaus augalų apsaugos produktuose, priimtomis aštuntajame, devintajame ir dešimtajame dešimtmečiuose, atliekas reglamentuojančios ES taisyklės imtos laipsniškai taikyti įvairiems pasėliams. Šis procesas apėmė didelį papildomą įgyvendinimo darbą: nuo 1993 m. vidurio iki 1997 m. vidurio Taryba priėmė šešias įgyvendinamąsias direktyvas, o dar 60 Komisijos direktyvų priimta per kitus dešimt metų, kol buvo priimtas Reglamentas (EB) Nr. 396/2005[4], kuriuo konsoliduotas ir supaprastintas acquis . Kartu buvo rengiamas Direktyvos 91/414/EEB[5] dėl augalų apsaugos produktų įvertinimo, pateikimo į rinką ir naudojimo įgyvendinimas etapais: priimtos 1992, 2000, 2002 ir 2004 m. programos ir 2006 m. Komisijos reglamento, kuriuo konsoliduojamas ir toliau plėtojamas acquis , pasiūlymas[6]. Yra ir kitų Komisijos bei valstybių narių bendradarbiavimo valdant Bendrijos teisės taikymą būdų, nei komitetų darbas. Antai galima priimti nuostatas, pagal kurias reikalaujama iš anksto pranešti apie taisyklių projektus ir nustatytų problemų priežiūros procedūras. 2008 m. vien prekių techninių standartų ir informacinės visuomenės paslaugų srityje[7] gauta daugiau kaip 630 pranešimų ir administruota beveik 200 Komisijos ir šiek tiek daugiau kaip 180 valstybių narių intervencinių priemonių. 3.4. Patikra ir kontrolė. Komisijos ir valstybių narių veiksmai Valstybių narių ir Komisijos patikros bei ataskaitos taip pat gali būti labai svarbios vertinant, kaip tikslai pasiekiami vietoje, nustatant įvairias problemas, kurias reikėtų spręsti per valdymo procesą, iškeliant pažeidimo bylą ar keičiant teisės aktus. Pavyzdžiui, šio dešimtmečio pradžios EB aviacijos saugumo srities teisės aktuose numatyta, kad valstybės narės parengs bendraisiais pagrindiniais standartais grindžiamas civilinės aviacijos saugumo programas, taip pat atliks nacionalinius auditus, o Komisija atliks patikras. Įgyvendinus plačią patikrų programą, atitiktis reikalavimams pagerėjo 16 proc., kartu nustatytas papildomo derinimo, tikslinimo ir paprastinimo poreikis. Todėl 2008 m. Europos Parlamentas ir Taryba priėmė pakeitimų teisės aktus – tai padėjo dar labiau patobulinti teisėkūrą ir nustatyti pagrindinius principus, susijusius su daug platesnio užmojo saugumo programomis ir vidaus kokybės kontrole, kurią turi įdiegti oro uostus valdančios įstaigos, vežėjai ir kiti saugumo priemones įgyvendinantys subjektai. Kartu Komisija, atsižvelgdama į savo atnaujintą patikros metodiką, patikros programoje išplėtė tarpusavio vertinimą. Kitas pavyzdys – maisto saugos srityje – yra Maisto ir veterinarijos tarnybos darbas. 2008 m. ši tarnyba suplanavo 256 auditus ir patikras, kad užtikrintų veiksmingas kontrolės sistemas ir įvertintų, ar ES valstybės narės ir į ES eksportuojančios trečiosios šalys laikosi ES standartų. 3.5. Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis, informacijos rinkimas ir su teisėkūros proceso plėtote susiję pranešimai Renkant informaciją apie teisės aktų poveikį vietoje ir norint patikrinti, ar pasiekiami tikslai, taikomi įvairūs metodai. Pavyzdžiui, 2008 m. sausio mėn. klimato kaitos srityje Komisija pasiūlė taikyti patobulintą ir išplėstą ES šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemą. Pasiūlymas parengtas po išsamių konsultacijų su suinteresuotosiomis šalimis pirmuoju prekybos laikotarpiu (2005–2007 m.). Po šių konsultacijų paaiškėjo, kad trūksta patikrintų duomenų apie išmetamus teršalus, kuriais galėtų būti grindžiami pradiniai nacionaliniai paskirstymo planai (NPP), dėl to išduota per daug leidimų, o kai kuriais atvejais pramonės įmonės netikėtai pasipelnė, apmokestinusios vartotojus už nemokamai gautus taršos leidimus; valstybės narės taikė labai skirtingus paskirstymo metodus ir lygius, Komisijos NPP patvirtinimo procesas truko per ilgai ir buvo pernelyg sudėtingas. Todėl 2008 m. pasiūlyme priimti pakeitimų teisės aktus buvo pateiktas visiškai suderintas požiūris į kasmet mažėjantį didžiausią ES leidimų skaičių siekiant, kad 2005–2020 m. išmetamų teršalų sumažėtų 21 proc., o laipsniškas pardavimo aukcione naudojimas būtų pagrindinis leidimų paskirstymo metodas. Kitas pavyzdys susijęs su pavėluotais mokėjimais pagal komercines sutartis: 1994 m. Europos Parlamentas pirmasis išreiškė susirūpinimą, į kurį atsižvelgusi Komisija 1995 m. priėmė rekomendaciją, norėdama pamėginti ne teisės aktu pagerinti padėtį. Po papildomo konsultacijų proceso, kuris patvirtino, kad didelės pažangos nėra, Komisija pasiūlė direktyvą, kuri priimta 2000 m. Po 2006 m. ataskaitos atliktas tyrimas, konsultuotasi su Europos įmonių nuomonės tyrimo grupe, o 2008 m. vyko viešosios konsultacijos portale „Jūsų balsas Europoje“. Rezultatai ir kartu suinteresuotųjų šalių valstybėse narėse atlikti tyrimai patvirtino, kad reikia toliau tobulinti taisykles, ir 2009 m. Komisija pasiūlė tai padaryti. Pirmojoje 1996 m. priimtoje integruotos taršos prevencijos ir kontrolės srities direktyvoje nustatyta dešimties metų leidimų išdavimo pramonės įrenginiams įgyvendinimo programa, remiantis įsipareigojimu, kad juose bus diegiamos geriausios prieinamos technologijos, skirtos išmetamiems teršalams kontroliuoti. 1999 m. Komisija išsiuntė valstybėms narėms klausimyną, kad pagal jį 2003 m. parengtų 2000–2002 m. įgyvendinimo laikotarpio ataskaitą. Atsižvelgdama į klausimyno rezultatus, 2005 m. Komisija parengė ataskaitą. Nustatyta, kad labai vėluojama perkelti direktyvą į nacionalinę teisę, teisės aktuose trūksta aiškumo ir kad reikia didesnio nuostatų koordinavimo, greitesnio įgyvendinimo ir konsolidavimo; vėliau šiuo pagrindu parengtas įgyvendinimo veiksmų planas. 2006 ir 2007 m. Komisija kartu su visais suinteresuotosiomis šalimis ėmėsi tolesnės įgyvendinimo peržiūros, atsižvelgdama į 2003–2005 m. valstybių narių ataskaitas ir papildomas nepriklausomas analizes. Rezultatai aiškiai parodė, kad reikia persvarstyti teisės aktus. Todėl 2007 m. gruodžio mėn. Komisija priėmė pasiūlymą išdėstyti Pramoninių išmetamųjų teršalų direktyvą nauja redakcija, siekiant konsoliduoti, išplėsti ir patikslinti esamas nuostatas, sugriežtinti išmetamų teršalų ribas ir sustiprinti kontrolę bei vykdymo užtikrinimą. Taip pat atnaujintas įgyvendinimo veiksmų planas, nustačius labiau suderintą duomenų rinkimą, vertinimą ir paprastesnes sprendimų priėmimo procedūras. Tai suteikė pagrindą užtikrinti, kad esamos nuostatos būtų iki galo įgyvendintos iki 2012 m., kai daugiausia dėmesio bus skiriama planuojamų naujų teisės aktų įgyvendinimui. 3.6. Ekspertų grupių atliekamas teisės aktų valdymas Siekiant užtikrinti, kad teisės aktai būtų taikomi laiku ir tinkamai, imamasi prevencinių priemonių. Taip išvengiama būtinybės pradėti pažeidimo bylą. Kasdienis acquis valdymas, kurį atlieka beveik 250 komitetų ir 1 000 ekspertų grupių, įgyvendinimo ir techninio atnaujinimo darbas padeda užtikrinti acquis teisėtumą ir praktiškumą, taip pat spręsti problemas, dėl kurių antraip galėtų būti keliamos pažeidimo bylos, ir nagrinėti jau iškeltas pažeidimo bylas. 3.7. Piliečių, įmonių ir pilietinės visuomenės problemų sprendimas jų labui Daug teisės aiškinimo ir praktinio taikymo klausimų galima išspręsti greitai ir veiksmingai visoje ES, Komisijos ir valstybių narių ekspertams dirbant komitetuose ir ekspertų grupėse. Supaprastintomis horizontaliosiomis priemonėmis, kaip antai SOLVIT ir ES bandomuoju projektu, taip pat siekiama padėti greitai ir tiesiogiai išspręsti individualesnes piliečių, įmonių ir pilietinės visuomenės problemas, susijusias su jiems taikytina Bendrijos teise. Kitos konkrečiam sektoriui skirtos priemonės, kaip antai sąskaitų patikra žemės ūkyje, kuriomis užtikrinama, kad finansinė parama būtų mokama, jei iš tikrųjų laikomasi taisyklių, pasitvirtino kaip veiksmingos vykdymo užtikrinimo priemonės, taikytinos kai kuriose acquis srityse. Konkretiems sektoriams skirtuose EB teisės aktuose taip pat yra numatyta mechanizmų, kuriais pasinaudodami komercinės veiklos vykdytojai gali kreiptis su reikalavimais į nacionalines institucijas. Tarp jų yra nuostatų dėl telekomunikacijų veiklos vykdytojų galimybės apskųsti nacionalinių reglamentavimo institucijų sprendimus elektroninių ryšių sektoriuje. Taip pat yra nuostatų dėl teisių gynimo būdų viešųjų pirkimų srityje, kurias iš dalies paskatino priimti nesibaigiantys skundai Komisijai ir su jais susijusios bylos dėl Bendrijos taisyklių pažeidimo tam tikrų konkursų procedūrose. Tokie teisių gynimo būdai suteikia atitinkamoms įmonėms galimybę greičiau imtis labiau tiesioginių priemonių, nei Komisija tai gali padaryti pradėdama pažeidimo procedūrą, kurioje dėl jos pobūdžio neskiriama daug dėmesio pačios konkurso procedūros šalių interesams. Kai kuriuose Bendrijos teisės aktuose taip pat numatytos piliečių ir komercinės veiklos vykdytojų procesinių teisių gynimo priemonių garantijos. Pavyzdžiui, dėl elektroninių ryšių paslaugų augimo bei didėjančios įvairovės ir dėl didėjančio paslaugų teikėjų skaičiaus Universaliųjų paslaugų direktyvoje numatytas lankstesnis, pigesnis ir ne toks formalus teismo procesui alternatyvus vartotojų ir paslaugų teikėjų ginčų sprendimo mechanizmas. Kiti pavyzdžiai yra pretenzijų dėl skrydžių atidėjimo ar atšaukimo oro transporto sektoriuje nagrinėjimo tvarkos sustiprinimas. EB aplinkos teisėje taip pat jau numatyti atsisakymo pateikti prašomą informaciją apie aplinką persvarstymo mechanizmai ir viešosios konsultacijos dėl poveikio aplinkai vertinimo ir sprendimų dėl integruotos taršos prevencijos ir kontrolės leidimų. Reguliariai stebima ir pranešama, kaip šios sistemos veikia, rengiama pirmoji ES bandomojo projekto vertinimo ataskaita. 3.8. Pažeidimo bylų vaidmuo Komisija gali pradėti pažeidimo bylą įvairių pretenzijų pagrindu. Daug bylų susijusios su valstybių narių delsimu pranešti apie direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę priemones. Šios bylos paprastai trunka ne ilgiau kaip kelis mėnesius, tačiau jose gali būti priimtas autoritetingas teisinis sprendimas ir taikomos finansinės sankcijos, jei ir toliau delsiama perkelti direktyvą į nacionalinę teisę. Daugiausiai bylų nutraukiama dar prieš Teisingumo Teismui pirmą kartą priimant sprendimą. Šioms byloms nagrinėti reikia daug darbo. Pažeidimo bylos taip pat keliamos, jei valstybės narės įstatymai, kiti teisės aktai ar netinkama administracinė praktika neatitinka Bendrijos teisės. Komisija nustato galimus Bendrijos teisės pažeidimus įvairiausiais būdais, susijusiais su įvairiomis Komisijos funkcijomis. Tarp šių funkcijų yra jos pačios darbas tikrinant, ar valstybių narių priemonės, kuriomis direktyvos perkeliamos į nacionalinę teisę, atitinka reikalavimus, komitetų ir ekspertų grupių darbas įgyvendinant ir taikant Bendrijos teisę, susirašinėjimas su piliečiais, įmonėmis bei pilietine visuomene ir jų skundų nagrinėjimas, darbas su valstybėmis narėmis siekiant parengti Bendrijos teisės taikymo ataskaitas. Komisija privalo užtikrinti, kad nagrinėdama galimus pažeidimus, apie kuriuos ji sužino, valstybes nares vertintų nuosekliai, veiksmingai ir teisingai. Komisija turi įvertinti, kas labiau pagrįsta – imtis konkrečių veiksmų dėl galimų individualių pažeidimų, apie kuriuos ji sužino, ar pradėti lygiagretų arba kolektyvinį procesą ir tirti įvairias faktines bei teisines aplinkybes, kurios gali sustiprinti jos poziciją. Ji turi įvertinti tinkamiausius veiksmus, kurių reikia imtis konkrečiu metu, atsižvelgdama į kylančių problemų mastą bei įvairovę – tai gali turėti įtakos pažeidimo bylos iškėlimui laiku. Patirtis rodo, kad pamėginti spręsti pasikartojančias ar plačiai paplitusias problemas neretai veiksmingiau ir teisingiau taikant sistemingesnį požiūrį. Nuolatinių pažeidimų, į kuriuos Komisija yra atkreipusi arba atkreipia dėmesį, pavyzdžiai aplinkos apsaugos srityje paaiškinti 2008 m. Komisijos komunikate „Europos bendrijos aplinkos teisės įgyvendinimas“[8]. Tarp jų buvo maudyklų ir geriamojo vandens standartų pažeidimai bei komunalinių nuotekų nesurinkimas ir nevalymas, neteisėtos atliekų tvarkymo veiklos toleravimas ir medžioklės taisyklių bei išimčių taikymo sąlygų aplinkos apsaugos srityje nesilaikymas. Pasikartojančios ar plačiai paplitusios problemos taip pat gali rodyti, kad rengiamiems teisės aktams trūksta aiškumo, o šią problemą galima tinkamiau spręsti keičiant teisės aktus, o ne imantis vykdymo užtikrinimo veiksmų. Teisės aktų pakeitimai gali duoti teisės plėtotei papildomos naudos. Net jei Teisingumo Teismo teisės aiškinimas konkrečioje byloje gali turėti didelės įtakos kitoms valstybėms narėms, Komisijos tolesni veiksmai – pažeidimo bylos iškėlimas keliose valstybėse narėse – gali būti ilgesnis ir sudėtingesnis teisinis procesas, kurio rezultatai gali būti įvairesni ir ne tokie skaidrūs, nei priimant pakeitimų teisės aktus, kuriais gali būti papildomai užtikrinamas nuostatų aiškumas ir prieinamumas. Be to, nors paprastai Sutarties nuostatų įgyvendinimas veiksmingai tiesiogiai užtikrinamas pažeidimo bylose, suderinti Komisijos ir valstybių narių veiksmai taip pat gali būti veiksmingas, nuoseklus ir bendradarbiavimu grindžiamas būdas spręsti įvairiausias kylančias problemas. Pavyzdžiui, dėl paslaugų sektoriaus ir klausimų, kurių kartais kyla labai skirtingomis aplinkybėmis, įvairovės suderintas požiūris gali netikti, o norint tiesiogiai užtikrinti Sutarties taisyklių įgyvendinimą, reikalinga kiekvieno konkretaus atvejo analizė. Todėl 2006 m. Bendrijos teisės aktų leidėjas priėmė Paslaugų direktyvą, kuria kodifikuojami ir patikslinami EB sutartyje nustatyti kriterijai, taikytini įsisteigimo teisei ir tarptautiniam paslaugų teikimui, ir kurioje numatyta plati valstybių narių leidimų sistemų bei teisinių reikalavimų, taikomų galimybei teikti paslaugas ir paslaugų teikimo veiklos vykdymui, peržiūra. Dėl panašių priežasčių 2008 m. priimtas prekių paketas, apimantis įvairias priemones, įskaitant reglamentą dėl procedūrinių abipusio pripažinimo principo taikymo laisvam prekių judėjimui aspektų. Aišku, kartu su šiomis priemonėmis gali būti ir toliau siekiama tiesiogiai užtikrinti Sutarties nuostatų įgyvendinimą, iškeliant pažeidimo bylas. Bet kuriuo atveju pažeidimo bylos neturėtų būti iškeliamos automatiškai, nes jas ne visada įmanoma išnagrinėti per griežtai apibrėžtą laiką, kurį nulemia tik kiekvienos konkrečios bylos aplinkybės. Veikiau jos turėtų būti nagrinėjamos atsižvelgiant į daugiau aplinkybių, kaip antai: galimybę taikyti greitesnį ir veiksmingesnį problemų sprendimo būdą, bendrą teisinį tikrumą konkrečiame sektoriuje, lygiagrečius klausimus kitose valstybėse narėse, dėl kurių kyla tinkamo ir teisingo proceso klausimų, ir veiksmingiausias priemones pasiekti bendruosius Bendrijos teisės tikslus. 3.9. Paprastesnė teisėkūra. Geresnio reglamentavimo tikslas Komisijos geresnio reglamentavimo ir supaprastinimo darbotvarkė taip pat paskatino atlikti teisės aktų pakeitimus, siekiant sumažinti gamintojų sąnaudas, padidinti skaidrumą, sudaryti palankesnes sąlygas patekti į rinką ir padaryti teisę aiškesnę. Pavyzdžiui, statybos gaminių srityje, gavus įgaliojimus siekti geresnio reglamentavimo, pradėtos plačios konsultacijos dėl devintojo dešimtmečio pabaigoje priimtos direktyvos veikimo. Tai savo ruožtu pastūmėjo imtis didelės reformos, kurios tikslas – pagerinti suvokimą ir prieigą, sumažinti reikalavimų vykdymo išlaidas ir padidinti aiškumą bei veiksmingumą, visų pirma smulkiesiems gamintojams. Įgyvendinant reformą daugiausia dėmesio skirta informacijos apie gaminių našumą pateikimui, iš CE ženklo kylančių garantijų paaiškinimui, griežtesnių kriterijų, taikomų gaminių našumą tikrinantiems nepriklausomiems subjektams, apibrėžimui ir lankstesnių gaminių bandymo reikalavimų nustatymui. Nors geresnio reglamentavimo darbotvarkė gali padėti išaiškinti ir supaprastinti teisės aktus, ji taip pat gali apriboti teisės aktų taikymą ir pateisinti išsamias konsultacijas bei rinkos tyrimus, siekiant nustatyti teisėkūros iniciatyvos pagrįstumą, kaip jau aprašyta vertinant EB teisės dėl pavėluotų mokėjimų, atliekamų pagal komercinius sandorius, plėtotę. 3.10. Teisės aktų vaidmuo užtikrinant teisės skaidrumą ir prieinamumą Teisės skaidrumą, suvokimą ir vykdomumą padeda užtikrinti bendros ir nuoseklios ES bei valstybių narių lygmeniu galiojančios teisinės nuostatos. Net jei teisės aktai ir teismų praktika yra aiškūs, teisės aktų keitimą galima pateisinti, siekiant padidinti teisės skaidrumą ir prieinamumą, pavyzdžiui, kai būtina kodifikuoti vieną po kito priimtus EB teisės aktų pakeitimus. Tai paaiškina Teisingumo Teismo praktikos ir EB teisės plėtotės sąveiką, nes norint pasiekti pageidaujamą rezultatą dažnai būtinos abi. 4. IŠVADOS Šioje ataskaitoje Komisija apžvelgia kai kuriuos dabartinės padėties Bendrijos teisės taikymo srityje aspektus ir: - siūlo institucijoms bendradarbiauti tiriant pavėluoto direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę priežastis ir ieškant būdų sumažinti pavėluoto perkėlimo atvejų skaičių; - pabrėžia, kad, rengiant naujus teisės aktus, būtina atkreipti dėmesį į įgyvendinimo planavimą ir įgyvendinimo užtikrinimo mechanizmus; - atkreipia dėmesį į tai, kad yra įvairiausių prieinamų valdymo ir įgyvendinimo užtikrinimo priemonių, kuriomis siekiama, kad teisė būtų taikoma tinkamai, ir įsipareigoja vykdyti skaidrią politiką šių priemonių naudojimo atžvilgiu, siekdama kuo labiau padidinti teisės suvokimą, aiškumą ir veiksmingumą; - patvirtina prie šios ataskaitos pridedamame dokumente „Padėtis įvairiuose sektoriuose“[9] nustatytus Komisijos darbo prioritetus, įskaitant pažeidimo bylų valdymą, siekdama optimaliai padidinti naudą piliečiams ir įmonėms. [1] COM (2007) 502. [2] COM (2008) 777. [3] SEC (2009) 1683. [4] 2005 m. vasario 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 396/2005 dėl didžiausių pesticidų likučių kiekių augalinės ir gyvūninės kilmės maiste ir pašaruose ar ant jų ir iš dalies keičiantis Tarybos direktyvą 91/414/EEB (OL L 70, 2005 3 16, p. 1). [5] 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyva 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką (OL L 230, 1991 8 19, p. 1). [6] Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką pasiūlymas – SEC (2006) 930 ir SEC (2006) 931. [7] Direktyva 98/34/EB, nustatanti informacijos apie techninius standartus, reglamentus ir informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarką. [8] COM (2008) 773. [9] SEC (2009) 1684.