3.

atsižvelgdamas į šiuos įsipareigojimus itin ragina į pataisytą pamatinį susitarimą įtraukti šiuos punktus: a) garantiją, kad Komisija taikys pagrindinį vienodo požiūrio į Parlamentą ir Tarybą principą, ypač galimybės patekti į posėdžius ir dokumentų bei kitos informacijos perdavimo požiūriu, visų pirma teisėkūros ir biudžeto srityse; b) ypatingą Parlamento ir Komisijos partnerystę, įgyvendinamą laikantis šių susitarimų: — Komisijos pirmininkas turi nuolat bendrauti su Europos Parlamento pirmininku pagrindiniais horizontaliaisiais klausimais ir pagrindinių teisėkūros pasiūlymų klausimais. Šis dialogas taip pat turėtų apimti kvietimus Parlamento pirmininkui dalyvauti Komisijos narių kolegijos posėdžiuose; — Komisijos pirmininkas ar jo pavaduotojas turi būti kviečiami dalyvauti Pirmininkų sueigos ir Komitetų pirmininkų sueigos posėdžiuose, kai aptariami su plenarinio posėdžio darbotvarkės nustatymu ar su biudžetu susiję klausimai; — kasmet turi būti rengiami Pirmininkų sueigos ir Komitetų pirmininkų sueigos bei Komisijos narių kolegijos susitikimai, kuriuose turi būti siekiama aptarti susijusius klausimus, įskaitant Komisijos darbo programos rengimą ir įgyvendinimą; — rengdama ir įgyvendindama ES teisės aktus, įskaitant neprivalomus teisės aktus, Komisija turi suteikti visą informaciją ir dokumentus apie susitikimus su nacionaliniais ekspertais; ji taip pat gali kviestis Parlamento ekspertus dalyvauti tuose susitikimuose; c) Komisijos įsipareigojimą per tris mėnesius nuo teisėkūros iniciatyvos pranešimo priėmimo pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 225 straipsnį atsiskaityti už konkrečius veiksmus, kurių imtasi gavus teisėkūros iniciatyvos prašymus; Komisija turi pateikti teisėkūros pasiūlymą ne vėliau kaip per vienerius metus arba įtraukti pasiūlymą į savo kitų metų darbo programą; jeigu Komisija nepateikia pasiūlymo, ji Europos Parlamentui turi pateikti išsamias priežastis; d) įsipareigojimą, kad Parlamentas ir Komisija glaudžiai bendradarbiaus ankstyvoje stadijoje dėl bet kurio piliečių pateiktų teisėkūros iniciatyvos prašymo; e) Parlamento ir Komisijos įsipareigojimą susitarti dėl pagrindinių pokyčių rengiantis būsimoms deryboms su Taryba dėl Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisėkūros pritaikymo prie naujų Lisabonos sutarties nuostatų ir, inter alia, dėl galiojančio susitarimo įgyvendinimo praktikos keitimo, inter alia, šiais klausimais: — poveikio vertinimą turi būti pavesta atlikti Komisijai, kuri turi laikytis skaidrios procedūros, pagal kurią užtikrinamas nepriklausomas vertinimas; poveikio vertinimai turi būti paskelbti laiku, atsižvelgiant į įvairias galimybes, įskaitant galimybę nesiimti jokių veiksmų, ir paprastai Lisabonos sutartyje numatytu konsultavimosi su nacionaliniais parlamentais laikotarpiu jie turi būti pateikti atitinkamam parlamento komitetui; — srityse, kuriose Parlamentas paprastai dalyvauja teisėkūros procese, neprivalomi teisės aktai naudojami prireikus ir tinkamai pagrįstais atvejais bei pasikonsultavus su Parlamentu; — kad būtų skatinamas Sąjungos teisės supaprastinamas, turi būti užtikrinta, kad išdėstymas nauja redakcija, kai įmanoma ir prireikus, būtų taikomas kaip standartinė procedūra, arba ši procedūra būtų pakeista teisės akto kodifikavimu per šešis mėnesius nuo jo galutinio priėmimo dienos; — kad būtų užtikrinama geresnė Sąjungos teisės aktų perkėlimo į nacionalinę teisę ir taikymo stebėsena, Komisija ir Parlamentas turi stengtis naudoti privalomas atitikties lenteles ir nustatyti privalomus perkėlimo į nacionalinę teisę terminus, kurie direktyvų atveju paprastai neturėtų būti ilgesni negu dveji metai; — Komisija turi pateikti Parlamentui apibendrintą informaciją apie visas įsipareigojimų neįvykdymo procedūras, nurodytą oficialiuose įspėjimuose, įskaitant, jei to paprašo Parlamentas, atskirai apie kiekvieną atvejį ir laikantis konfidencialumo reikalavimų, visais klausimais, susijusiais su įsipareigojimų neįvykdymo procedūra; f) sutikimą laikytis šių reikalavimų, siekiant pagerinti vykdomosios valdžios atskaitomybę už jos veiksmus: — kiekvieną kartą, kai Komisija siūlo pataisyti Komisijos narių elgesio kodeksą, ji turi prašyti Parlamento pareikšti nuomonę; — kiekvieną kartą, kai Parlamentas siūlo pataisyti savo darbo tvarkos taisykles, kiek jos susijusios su santykių su Komisija reglamentavimu, jis turi prašyti Komisijos pareikšti nuomonę; — jei Parlamentas prašo Komisijos pirmininko pareikšti nepasitikėjimą Komisijos nariu, Komisijos pirmininkas turi rimtai apsvarstyti, ar reikalauti šio Komisijos nario (-ės) atsistatydinti pagal ES sutarties 17 straipsnio 6 dalį; pirmininkas arba reikalauja šio Komisijos nario (-ės) atsistatydinimo, arba per kitą Parlamento mėnesinę sesiją paaiškina, kodėl jis atsisakė reikalauti atsistatydinimo; — jei Komisijos kadencijos laikotarpiu Komisijos pirmininkas ketina perskirstyti Komisijos narių pareigas pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 248 straipsnį jis (-ji) turi apie tai pranešti Parlamentui laiku, kad būtų atliktos atitinkamos Parlamento konsultacijos šių pakeitimų klausimu. Pirmininko sprendimas perskirstyti pareigas gali įsigalioti nedelsiant; — jei keičiamas Komisijos narys, Komisijos pirmininkas, prieš pritardamas Tarybos sprendimui pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 246 straipsnį, turi rimtai apsvarstyti konsultacijų su Parlamentu rezultatus; — Komisija turi remti Parlamentą būsimosiose derybose dėl Europos išorės veiksmų tarnybos (EIVT), kad būtų užtikrinama visiška šios tarnybos atskaitomybė, įskaitant specialiųjų atstovų ir ambasadorių skyrimo procedūros skaidrumą; — Komisija turi remti Parlamentą būsimosiose derybose dėl Europos išorės veiksmų tarnybos (EIVT), kad įgyvendinant vystymosi politiką, įskaitant pagalbos vystymuisi priemonių programavimą (visų pirma, Europos plėtros fondo, kuris turėtų likti priskirtas Komisijos, kuri šiuo klausimu turėtų būti visiškai atskaitinga Parlamentui, kompetencijai, atveju), ir toliau būtų taikomas sustiprintas Bendrijos metodas; — siekiant pertvarkyti galiojančią klausimų valandą ir vadovaujantis dabartiniu klausimų valandos, kurioje dalyvauja Komisijos pirmininkas modeliu, pradėti rengti klausimų valandą, kurioje dalyvautų Komisijos nariai, įskaitant Komisijos pirmininko pavaduotoją, atsakingą už išorės santykius, ir (arba) Sąjungos vyriausiąjį įgaliotinį užsienio reikalams ir saugumo politikai; g) užtikrinti, kad iškelti kandidatai į reguliavimo agentūrų vykdomuosius direktorius atvyktų į Parlamento komitetų klausymus; h) Komisijos įsipareigojimą siekti glaudesnio bendravimo su Parlamentu, t. y. nedelsiant teikti Parlamentui visą informaciją visų derybų dėl tarptautinių susitarimų stadijų metu, visų pirma, prekybos klausimais, ir kitų derybų, kurioms taikoma pritarimo procedūra (įskaitant derybinių nurodymų rengimą), taip, kad būtų visiškai įgyvendintos Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnio nuostatos, gerbiant kiekvienos institucijos atliekamą vaidmenį ir visiškai laikantis naujos būtino konfidencialumo užtikrinimo tvarkos ir taisyklių; i) tarptautinėse konferencijose Komisijos, atsižvelgusios į pagal Lisabonos sutartį Parlamentui suteiktus didesnius įgaliojimus ir siekiant užtikrinti veiksmingą keitimąsi informaciją, pareigą, Parlamento prašymu, padėti Parlamento delegacijos pirmininkui gauti atitinkamų susitikimų stebėtojo statusą, taip pat siekiant šio tikslo Komisijos garantiją, kad Parlamento delegacijai bus suteikta prieiga prie ES infrastruktūros; j) įsipareigojimą tobulinti galiojančią su programavimu susijusią tvarką taikant daugelį priemonių, įskaitant: — tai, kad iš esmės Komisija atrinktas pagrindines iniciatyvas visų pirma pristatytų pleneriniame posėdyje ir tik po to jas pateiktų visuomenei; — Komisijos įsipareigojimą greitai inicijuoti, vadovaujantis ES sutarties 17 straipsniu, „Sąjungos metinių ir daugiamečių programų sudarymą, kad būtų pasiekti tarpinstituciniai susitarimai“; — tai, kad metiniai Komisijos narių kolegijos ir Pirmininkų sueigos bei Komitetų pirmininkų sueigos susirinkimai būtų rengiami prieš tvirtinant darbo programą, įskaitant būsimus pasiūlymus dėl supaprastinimo, svarbias neprivalomų teisės aktų iniciatyvas ir jų panaikinimus, kad būtų pasirengta diskusijoms ir siekiant bendro Komisijos ir Parlamento sutarimo; — principą, kad Komisija negalint parengti atskirų darbo programoje numatytų pasiūlymų arba nukrypstant nuo šios programos, ji turėtų pateikti paaiškinimų;