1. Įvadas

Europos Sąjunga yra įsipareigojusi siekti, kad būtų užtikrintas aukščiausias klimato ir aplinkos apsaugos lygis. Todėl tvarių alternatyviųjų degalų gamybos, diegimo ir naudojimo didinimas yra vienas iš svarbiausių Europos transporto, energetikos ir klimato politikos prioritetų. Norint įgyvendinti komunikate „Europos žaliasis kursas“ iškeltą tikslą iki 2050 m. neutralizuoti poveikį klimatui bei prisidėti prie jame nustatyto nulinės taršos tikslo, labai svarbu sukurti tankų, platų, patikimą ir lengvai naudojamą visas transporto rūšis apimantį alternatyviųjų degalų infrastruktūros tinklą. Šis tinklas bus svarbus veiksnys, padedantis rinkoje įsisavinti netaršias ir mažataršes transporto priemones, laivus ir orlaivius. Kalbant apie kelių transportą, komunikate „Europos žaliasis kursas“ nustatytas tikslas, kad iki 2025 m. turėtų veikti bent 1 mln. viešųjų įkrovimo prieigų ir degalų papildymo punktų. Šis tikslas – tai atspirties taškas iki 2030 m. tokią būtiną infrastruktūrą diegti kur kas didesniu mastu, kaip numatyta Darnaus ir išmanaus judumo strategijoje. Šioje strategijoje nustatyti svarbūs plataus užmojo didesnio masto alternatyviųjų degalų gamybos, diegimo ir naudojimo visų rūšių transporto priemonėse tarpiniai tikslai iki 2030 ir 2050 m., o atitinkamais atvejais – ir būtinos infrastruktūros diegimo tikslai.

Šioje ataskaitoje pateikiami veiksmų, kurių valstybės narės ėmėsi įgyvendindamos Direktyvą (ES) 2014/94 dėl alternatyviųjų degalų infrastruktūros diegimo ir kurdamos alternatyviųjų degalų rinkas bei alternatyviųjų degalų infrastruktūrą Sąjungoje, rezultatai. Ji parengta remiantis tos direktyvos 10 straipsnio 3 dalies nuostatomis, pagal kurias Komisija kas trejus metus nuo 2020 m. lapkričio 18 d. privalo pateikti Direktyvos taikymo ataskaitą.

Ataskaitos grindžiamos išsamia informacija. Komisija atliko išsamų valstybių narių pagal šią direktyvą pateiktų nacionalinių įgyvendinimo ataskaitų vertinimą. Rengdama šį vertinimą, ji rėmėsi palaikant ryšius su valstybėmis narėmis gauta informacija. Vykdydama šios direktyvos vertinimą, Komisija taip pat atliko išorės pagrindžiamąjį tyrimą. Be to, Komisija atnaujino savo ataskaitą dėl pažangiausių alternatyviųjų degalų transporto sistemų ES. Minėti vertinimai skelbiami kartu su šia ataskaita.

Remiantis šių vertinimų rezultatais matyti, kad valstybėms narėms visapusiškai įgyvendinus suplanuotus tikslus ir priemones, iki 2030 m. pavyktų įdiegti infrastruktūrą, kuri – remiantis apibendrintais skaičiais – galėtų palaikyti alternatyviaisiais degalais varomų transporto priemonių parką, atitinkantį scenarijaus, pagal kurį bendras ES išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis sumažėtų 40 proc., prognozes. Kita vertus, kadangi valstybių narių planai vis dar labai skiriasi, o ne kelių transporto rūšys į juos neįtraukiamos arba į jas pakankamai neatsižvelgiama, dabartiniu diegimu neužtikrinama, kad visoje Sąjungoje būtų sukurtas visapusis ir išsamus lengvai naudojamos infrastruktūros tinklas. Be to, 2030 m. klimato politikos tikslo įgyvendinimo plane nustatytas platesnis užmojis – 2030 m. ES šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo tikslas padidintas iki 55 proc., todėl būtina daug sparčiau didinti netaršių ir mažataršių transporto priemonių skaičių ir atitinkamai diegti infrastruktūrą.

Šioje ataskaitoje nurodomi aktyvesnių veiksmų toliau įgyvendinant valstybių narių politikos sistemas ir toliau kuriant politikos sistemą Europos lygmeniu privalumai. Tokie nustatyti faktai atitinka ankstesnes išvadas, kurias Komisija pateikė komunikate „Alternatyviųjų degalų naudojimo didinimas. Veiksmų planas“, taip pat Europos Parlamento pranešime dėl alternatyviųjų degalų infrastruktūros diegimo pateiktas išvadas. Paskelbus išsamius atskirų nacionalinių įgyvendinimo ataskaitų vertinimus, padedamas pagrindas tolesnėms diskusijoms apie tai, kaip valstybės narės gali prisidėti prie greito pakankamos alternatyviųjų degalų infrastruktūros kūrimo. Šiomis aplinkybėmis matyti akivaizdžių sąsajų tarp įgyvendinant ekonomikos gaivinimo priemonę „Next Generation EU“ rengiamų nacionalinių ekonomikos gaivinimo bei atsparumo planų ir galimybių, susijusių su investicijų į tvarų judumą darbotvarke.

2. Dabartinė padėtis. Technologinė pažanga ir rinkų plėtra

Nuo 2014 m., kai buvo priimta ši direktyva, įvairių alternatyviųjų degalų rinkos, lyginant pagal skirtingose transporto rūšyse naudojamų transporto priemonių paplitimą ir infrastruktūros diegimą, vystėsi skirtingai.

1 lentelė. 2014–2020 m. ES užregistruotų alternatyviaisiais degalais varomų keleivinių automobilių skaičius

2014 m. 2015 m. 2016 m. 2017 m. 2018 m. 2019 m. 2020 m. Padidėjimas 2014–2020 m. Elektromobiliai su baterijomis 75 067 119 222 164 681 244 231 376 534 616 644 904 262 1105 % Prie elektros tinklo jungiami hibridiniai automobiliai 56 758 126 032 191 561 254 249 349 181 474 724 755 282 1231 % Vandeniliu varomi automobiliai 53 192 362 531 714 1 187 1 492 2715 % Suslėgtomis gamtinėmis dujomis varomi automobiliai 999 044 1 058 992 1 089 701 1 113 714 1 161 118 1 193 806 1 207 069 21 % Suskystintomis naftos dujomis varomi automobiliai 6 906 769 7 089 523 7 232 050 7 264 118 7 628 053 7 714 409 7 707 823 12 % Iš viso alternatyviaisiais degalais varomų automobilių 8 037 691 8 393 961 8 678 355 8 876 843 9 515 600 10 000 770 10 575 928 32 % Alternatyviaisiais degalais varomų automobilių procentinė dalis 2,99 % 3,12 % 3,23 % 3,30 % 3,59 % 3,72 % 3,93 %

Šaltinis: Europos alternatyviųjų degalų stebėjimo centras, 2021 m. sausio mėn. (www.eafo.eu).

Palyginti su padėtimi rinkoje Direktyvos priėmimo metu, elektrifikuotų transporto priemonių, visų pirma lengvųjų elektrifikuotų transporto priemonių ir autobusų (tiek elektrifikuotų autobusų su baterijomis, tiek prie elektros tinklo jungiamų hibridinių autobusų) rinka tapo daug labiau išvystyta. 2010–2020 m. ypač spartus augimas fiksuotas elektromobilių srityje, tiek kalbant apie bendrą užregistruotų transporto priemonių skaičių, tiek apie modelius, kuriuos galima įsigyti. 2020 m. trečiąjį ketvirtį elektromobiliai sudarė 9,9 proc. visų parduotų automobilių. Ši dalis, palyginti su ankstesniais metais, padidėjo (tada ji siekė 3 proc.). Nors elektromobiliai vis dar sudaro nedidelę automobilių parko dalį, manoma, kad šios transporto priemonės rinkoje įsitvirtins dar spartesniais tempais. Tokį padidėjimą, be kita ko, lems būtinybė atitikti teisinius reikalavimus, sukurtus nustačius naujų lengvųjų automobilių išmetamo CO2 normas ir priėmus Netaršių transporto priemonių direktyvą, taip pat būtinybė laikytis oro kokybės teisės aktų nuostatų. Per pastaruosius keletą metų atsirado daug daugiau galimybių įsigyti ne tik automobilių ir furgonų, bet ir autobusų modelių. Techniniai laimėjimai ir didesnė baterijų talpa lemia tai, kad elektrifikuotų transporto priemonių rida gerokai viršija vidutinį per dieną nuvažiuojamą atstumą ES ir sudaro sąlygas vykti į tolimas keliones – dėl šių veiksnių vairuotojai palankiau vertina tokias transporto priemones. Sunkvežimių rinkos nuo 2014 m. vystosi daug lėčiau. Transporto priemonių (įskaitant modifikuotas) parkas tebėra labai mažas. Šiuo metu sunkvežimiai pradedami naudoti prekių išvežiojimo rinkoje, o gamintojai paskelbė, kad per kelis ateinančius metus rinkai pradės tiekti naujus modelius (įskaitant modelius, kurie gali nuvažiuoti ilgesnius atstumus). Tikimasi, kad iki 2025 m. šis segmentas tvirčiau įsitvirtins rinkoje. Be kita ko, tai turėtų lemti ir būtinybė atitikti teisinius reikalavimus, nustatytus priėmus sunkiųjų transporto priemonių išmetamo CO2 kiekio standartus. Daug dažniau naudojami elektra varomi autobusai (ypač – viešojo transporto autobusai miestų teritorijose), o 2019 m. užregistruotų autobusų skaičius išaugo daugiau nei dvigubai. Be to, daugelis miestų išsikėlė labai plataus užmojo tikslus, susijusius su autobusų parkų elektrifikavimu, taigi, tikėtina, kad ši tendencija stiprės.

Palyginti su padėtimi rinkoje tuo metu, kai buvo priimta Direktyva, vandenilio kuro elementais varomų transporto priemonių rinka vystosi labai sparčiai, nepaisant to, kad jos atspirties taškas buvo labai kuklus. Nors kuro elementais varomi automobiliai, furgonai ir autobusai yra technologiškai išvystytos transporto priemonės, jų užregistruojama labai nedaug. Lengvųjų kuro elementais varomų transporto priemonių prieinamumo klausimu pažanga padaryta tik pavieniais atvejais: pavyzdžiui, 2020 m. ES buvo galima įsigyti keturis kuro elementais varomų automobilių modelius, bet ne visose valstybėse narėse. Europos pirminės įrangos gamintojai nepranešė apie dideles investicijas į vandenilio kuro elementais varomus automobilius ar furgonus. Kalbant apie autobusus, padėtis kiek geresnė: įvairūs Europos gamintojai pradėjo gamybą, o keliuose miestuose ir regionuose pradėta diegti vandenilio kuro elementais varomų autobusų parkus. Nors sunkvežimių rinka neįgijo didelio pagreičio, padėtis šiuo metu keičiasi. Nustačius naujus išmetamo CO2 kiekio standartus, įvairūs pirminės įrangos gamintojai dabar pradeda skirti daug investicijų į vandenilio kuro elementais varomų sunkvežimių sprendimus, atsižvelgdami į tai, kad po 2025 m. bus pradėta ilgus nuotolius galinčių nuvažiuoti tokių sunkvežimių serijinė gamyba. Įsteigusi Europos švariojo vandenilio aljansą, ES suteikia stiprų stimulą geriau koordinuoti rinkos dalyvių veiksmus laikantis požiūrio, kad reikia atsižvelgti į visą vertės grandinę – laikantis tokio požiūrio taip pat turėtų paspartėti kuro elementais varomų sunkvežimių rinkos ir tolimojo susisiekimo autobusų rinkos plėtra.

Palyginti su padėtimi rinkoje Direktyvos priėmimo metu, pokyčiai atskiruose bendros gamtinėmis dujomis varomų transporto priemonių rinkos segmentuose skyrėsi. Visapusiškai išvystyta gamtinėmis dujomis varomų transporto priemonių ir jų sudedamųjų dalių technologija – tai pasakytina kalbant tiek apie iškastines, tiek apie biologinės kilmės suslėgtas gamtines dujas (SGD) ir suskystintas gamtines dujas (SkGD). 2020 m. lengvųjų automobilių parką sudarė apie 1,2 mln. automobilių. Transporto priemonių modeliai parduodami visuose ES rinkos segmentuose. Kita vertus, pastaraisiais metais gamintojai tiekia mažiau suslėgtomis gamtinėmis dujomis varomų transporto priemonių. Gamtinėmis dujomis varomų sunkvežimių skaičius didėja stabiliau, ypač kalbant apie suskystintų gamtinių dujų segmentą.

Dar prieš priimant Direktyvą, rinkoje naudojamų suslėgtomis naftos dujomis (SND) varomų transporto priemonių parką sudarė apie 7 mln. tokių transporto priemonių. Priėmus Direktyvą, transporto priemonių naudojimas nežymiai padidėjo. Trys ketvirtadaliai šių transporto priemonių buvo užregistruota tik dviejose valstybėse narėse; taigi ES toliau išlieka didelė tokių transporto priemonių geografinė koncentracija. Keliuose miestuose yra SNG dujomis varomų autobusų parkai. Tačiau įsigyjama vis mažiau naujų SNG varomų autobusų ir jais vis rečiau pakeičiami turimi autobusai.

Be to, siekiant atitikti šiuo metu taikomus dyzelino ir benzino degalų standartus, gali būti gaminami atsinaujinančiųjų išteklių skystieji degalai ir sintetiniai degalai (įskaitant elektrosintetinius degalus). Todėl tokius degalus galima platinti naudojantis esama infrastruktūra ir naudoti standartinėse transporto priemonėse. Tik keliose valstybėse sukurta speciali biodegalų (e85), skirtų naudoti dviejų rūšių degalų vienalaikio naudojimo transporto priemonėse, infrastruktūra, be to, ir toliau užregistruojama labai nedaug tokių transporto priemonių. Esminis klausimas yra tai, koks tvarių alternatyviųjų biodegalų gamybos potencialas galėtų būti ateityje. Atsižvelgiant į galimybes gauti žaliavų, bendrą gamybos proceso veiksmingumą ir bendras biodegalų bei sintetinių degalų naudojimo sąnaudas, biodegalus visų pirma reikėtų naudoti tų rūšių transporte, kurių priklausomybę nuo iškastinio kuro sumažinti sunkiau (aviacijoje, vandens transporte).

Kalbant apie vandens transportą, duomenų apie biodegalų naudojimą, alternatyviaisiais degalais varomus laivus ir elektros tiekimą nuo kranto prisišvartavusiems laivams prieinamumas ribotas. 2019 m. visame pasaulyje iš viso buvo užsakyta pagaminti maždaug 300 SkGD varomų laivų. Buvo eksploatuojama tik pusė tokių laivų. Likusieji laivai dar nepastatyti. Visame pasaulyje eksploatuojamų elektra varomų laivų (įskaitant hibridinius) skaičius taip pat nedidelis, tačiau pastaruoju metu jis didėja: 2019 m. buvo eksploatuojama 160 laivų, o dar 104 buvo statomi. 2019 m. pabaigoje maždaug 50 ES vidaus vandenų ir jūrų uostų buvo įdiegtas bent vienas elektros tiekimo nuo kranto prijungimo taškas.

Kalbant apie alternatyviųjų degalų naudojimą geležinkelių sektoriuje, elektrifikuota apie 60 proc. tinklo, kuriame vyksta 80 proc. viso eismo srauto. Neseniai pradėti vykdyti pirmieji rinkoje pateikti užsakymai pagaminti vandenilio kuro elementais varomus traukinius. Kalbant apie alternatyviųjų degalų naudojimą aviacijos sektoriuje, biodegalai ir elektrosintetiniai degalai jau dabar gali būti maišomi su žibalu. Tačiau skystųjų biodegalų naudojama vis dar labai nedaug – jie sudaro 0,05 proc. oro transporto sektoriuje sunaudojamos energijos. Orlaivių gamintojai taip pat pradėjo investuoti į elektrinių, hibridinių ir vandeniliu varomų orlaivių kūrimą.