KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI dėl Sąjungos finansų vertinimo pagal pasiektus rezultatus /* COM/2014/0383 final */





Turinys KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI dėl Sąjungos finansų vertinimo pagal pasiektus rezultatus 1. Įvadas 3 2. Pasiektų rezultatų apžvalga. 4 2.1. Sąjungos vidaus politika. 4 2.1.1. KONKURENCINGUMAS AUGIMUI IR UŽIMTUMUI SKATINTI (1A biudžeto išlaidų kategorija) 4 2.1.2. SANGLAUDA AUGIMUI IR UŽIMTUMUI SKATINTI (1B biudžeto išlaidų kategorija) 13 2.1.3. GAMTOS IŠTEKLIŲ APSAUGA IR VALDYMAS (2 biudžeto išlaidų kategorija) 19 2.1.4. LAISVĖ, SAUGUMAS IR TEISINGUMAS (3A biudžeto išlaidų kategorija) 24 2.1.5. PILIETYBĖ (3B biudžeto išlaidų kategorija) 26 2.2. Sąjungos išorės politika (4 biudžeto išlaidų kategorija) 28 3. 2014–2020 M. DFP STEBĖSENOS, ATASKAITŲ TEIKIMO IR VERTINIMO GAIRĖS 34 4. IŠVADOS 34 1. Įvadas Pagal SESV 318 straipsnį Komisija privalo Europos Parlamentui ir Tarybai pateikti Sąjungos finansų vertinimo pagal pasiektus rezultatus ataskaitą. Ši, ketvirtoji, pagal 318 straipsnį teikiama vertinimo ataskaita (toliau – vertinimo ataskaita arba tiesiog ataskaita) parengta atsižvelgiant į 2012 m. biudžeto įvykdymo patvirtinimo rezoliucijoje ir 2014 m. vasario 26 d. rezoliucijoje[1] biudžeto įvykdymą tvirtinančios institucijos naujausius pateiktus turinio ir struktūros reikalavimus. Toliau siekta patikslinti tai, kam pagrindinių finansinių programų, aptartų ir įvertintų 2013 m., vykdymo ataskaitoje turi būti skiriama daugiausia dėmesio. Vidaus ir išorės politika aptariama atskirai, o vidaus politikai skirtame ataskaitos skyriuje daugiausia dėmesio skiriama su strategijos „Europa 2020“ vykdymu susijusiems klausimams. Kaip išdėstyta neseniai Komisijos parengtoje strategijos „Europa 2020“ apžvalgoje, atsižvelgiant į krizę ir kitus ilgalaikius įtakos augimui turinčius veiksnius, siekiant strategijos „Europa 2020“ tikslų padaryta nevienoda pažanga[2]. Nors neįmanoma išskirti, koks buvo konkretus kiekvienos finansinės programos įnašas siekiant strategijos „Europa 2020“ tikslų[3], ir nors rengiant 2007—2013 m. DFP programas strategija „Europa 2020“ dar nebuvo priimta, šioje ataskaitoje pateikiama turima informacija apie tai, kaip finansinėmis programomis prisidėta prie strategijos „Europa 2020“ įgyvendinimo. 2013-ieji yra paskutiniai 2007–2013 m. DFP laikotarpio metai, bet dar per anksti išsamiai įvertinti programų rezultatus ir poveikį. Taip yra todėl, kad šiems klausimams spręsti skirti galutinis ir ex post vertinimai yra suplanuoti 2014–2016 m. laikotarpiu. Vis dėlto, turima duomenų apie rodiklius, pagal kuriuos vertinama įgyvendinant programą padaryta pažanga, ir yra atlikta nemažai vertinimų, pagal kuriuos galima spręsti apie programų vykdymo rezultatus. Ataskaitoje nagrinėjami pagrindinių finansinių programų rezultatai (2 skyrius). Galvojant apie ateitį, ataskaitoje apibendrinamos 2014–2020 m. daugiametės finansinės programos stebėsenos, ataskaitų teikimo ir vertinimo gairės (DFP; 3 skyrius). Prie ataskaitos pridedami du Komisijos tarnybų darbiniai dokumentai. Pirmajame pateikiama 2014–2020 m. finansinių programų stebėsenos, ataskaitų teikimo ir vertinimo gairių analizė ir apibūdinimas – taip įvykdomas praėjusių metų vertinimo ataskaitoje nustatytas įsipareigojimas. Audito Rūmų reikalavimu antrajame dokumente vertinama pažanga, iki šiol padaryta įgyvendinant pagal 318 straipsnį privalomos vertinimo ataskaitos rengimo veiksmų planą, pridėtą prie praėjusių metų ataskaitos. 2. Pasiektų rezultatų apžvalga Šiame skyriuje pateikiama 2013 m. pagrindinių finansinių programų rezultatų apžvalga. Skyrius išdėstytas pagal biudžeto išlaidų kategorijas. Jame aptariamos šios su ES vidaus politikai skirtomis biudžeto išlaidų kategorijomis susijusios temos: 1. Pagrindinės finansinės programos ir jų ryšys su strategija „Europa 2020“; 2. Turimų vykdymo rezultatų vertinimas; 3. Vykdymo veiklos aspektų aptarimas. Kalbant apie ES išorės politiką, daugiausia dėmesio ataskaitoje skiriama svarbiausiems su išorės politikos tikslais susijusių finansinių programų laimėjimams. Atsižvelgiant į biudžeto vykdymą tvirtinančios institucijos patarimą, šioje ataskaitoje pateikiama apžvalga, taigi nuodugnaus ir išsamaus pažangos, per metus padarytos siekiant kiekvienos iš 2007–2013 m. DFP finansinių programų tikslų, aptarimo joje nėra. Išsamią informaciją, įskaitant 2013 m. vertinimų santraukas, galima rasti Komisijos tarnybų metinėse veiklos ataskaitose. 2.1. Sąjungos vidaus politika 2.1.1. KONKURENCINGUMAS AUGIMUI IR UŽIMTUMUI SKATINTI (1A biudžeto išlaidų kategorija) Programų tikslai ir strategija „Europa 2020“ Pagrindinės biudžeto išlaidų kategorijos „Konkurencingumas augimui ir užimtumui skatinti“ programos (91 % 2013 m. išlaidų, kurios iš viso šioje biudžeto išlaidų kategorijoje sudaro 15,7 mlrd. EUR) yra Mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos septintoji bendroji programa (7BP), Konkurencingumo ir inovacijų bendroji programa (KIP), Transeuropinių tinklų programa (TEN-T), Mokymosi visą gyvenimą programa ir Europos energetikos programa ekonomikai gaivinti (EEPEG). Šiomis finansinėmis programomis prisidedama prie strategijos „Europa 2020“ pažangaus ir tvaraus augimo prioritetų. Be to, siekiant šių prioritetų finansinėmis programomis tikimasi patenkinti strategijoje „Europa 2020“ nustatytas bendrąsias reikmes: ES finansinėms priemonėms suteikti finansinių svertų (pvz., įgyvendinant 7BP, per viešojo ir privačiojo sektorių partnerystes (VPSP) ir bendrai su valstybėmis narėmis vykdomas programas) ir sukurti naujų finansinių priemonių, skirtų novatoriškų įmonių ir MVĮ kapitalui didinti (pvz., pagal 7BP, KIP ir EEPEG finansinėmis priemonėmis MVĮ ir novatoriškoms įmonėms teikiamos garantijos, rizikos kapitalas ir paskolos). Su strategijos „Europa 2020“ pažangaus augimo prioritetu susijusiomis programomis prisidedama prie įvairių pagrindinių tikslų ir pavyzdinių iniciatyvų „Inovacijų sąjunga“ (pagal 7BP ir KIP remiama mokslinių tyrimų ir inovacijų veikla) ir „Judus jaunimas“ (pagal tyrėjų ir studentų judumo programą „Marie Skłodowska-Curie veiksmai“ ir Mokymosi visą gyvenimą programą). Įgyvendinant ES mokslinių tyrimų politiką Septintąja bendrąja programa prisidedama prie strategijos „Europa 2020“ pagrindinio tikslo padidinti investicijas į MTTP iki 3 % BVP. Pasiekti tikslą 3 % BVP skirti mokslinių tyrimų finansavimui veikiausiai nepavyks. Kalbant konkrečiai, bėgant metams verslo išlaidos MTTP šiek tiek sumažėjo. Tokiomis aplinkybėmis Komisija toliau atkakliai siekė stiprinti Sąjungos mokslinių tyrimų ir technologinę plėtrą, skirdama finansavimą ir per 7BP. Įgyvendinant 7BP siekta mobilizuoti ES biudžetą – pasitelkus naujus privačiųjų ir viešųjų investicijų derinius – kaip svertus naudojant finansines priemones. Pagal 7BP įsteigta nemažai ilgalaikių viešojo ir privačiojo sektorių partnerysčių (VPSP). Iniciatyva „Naujoviški vaistai“ (NVI) siekiama, kad Europa taptų patraukliausia vieta farmacijos MTTP, taip pacientams suteikiant galimybę greičiau gauti naujoviškų vaistų; iniciatyva „Aeronautika ir oro transportas“ („Švarus dangus“) siekiama sukurti aplinkai nekenkiantį ir ekonomiškai efektyvų orlaivį; iniciatyva „Kuro elementai ir vandenilis“ (KEV) siekiama Europoje paspartinti kuro elementų ir vandenilio technologijų kūrimą, kad 2010–2020 m. būtų galima pradėti jas naudoti komerciniais tikslais. Įterptųjų kompiuterinių sistemų ir nanoelektronikos srities iniciatyvos ARTEMIS ir ENIAC skirtos didelės apimties daugiašalių mokslinių tyrimų veiklai remti. Įsteigtos kelios VPSP, kurios mobilizuoja valstybių narių ir ES finansavimą. Gauta informacijos apie Kasdienį gyvenimą palengvinančios aplinkos bendrosios programos, pagal kurią daugiausia dėmesio skiriama visuomenės senėjimo problemą palengvinančioms informacinėms ir ryšių technologijoms (IRT) ir inovacijoms, vykdymą. Pagal 7BP įgyvendinama rizikos pasidalijimo finansinė priemonė, kurią bendrai vykdo ES ir EIB, yra skirta didelės apimties projektams (vidutinės kapitalizacijos įmonėms[4] ir didelėms bendrovėms, VPSP, mokslinių tyrimų infrastruktūrai ir t. t.), o rizikos pasidalijimo priemonės, kurią bendrai vykdo ES ir EIB, bandomojo etapo veiksmai skirti MVĮ ir mažoms vidutinės kapitalizacijos įmonėms. Tai priemonė, kuria remiamos investicijos į mokslinius tyrimus, technologinę plėtrą ir inovacijas suteikiant paskolas arba garantijas. Septintąja bendrąja programa prie Europos mokslinių tyrimų išteklių prisidedama ir stiprinant žmogiškuosius išteklius. Remdamasi vieninteliu – mokslinės kompetencijos – kriterijumi, finansavimą skiria Europos mokslinių tyrimų taryba (EMTT). Pagal 7BP įgyvendinant paprogramį „Žmonės“ išmokos mokslinių tyrimų darbo vietoms finansuoti per programą „Marie Skłodowska-Curie veiksmai“ 2013 m. iš viso sudarė 854,9 mln. EUR (21 % daugiau, palyginti su 2012 m.). Be to, Mokymosi visą gyvenimą programa (2013 m. išlaidų įsipareigojimai sudarė 1,34 mlrd. EUR) prisidedama prie pavyzdinės iniciatyvos „Judus jaunimas“ ir pagrindinio strategijos „Europa 2020“ tikslo – padidinti 30–34 metų žmonių, turinčių aukštąjį išsilavinimą, proporciją bent iki 40 % ir sumažinti mokyklos nebaigusių žmonių proporciją iki mažiau kaip 10 %. Siekiant šio strategijos „Europa 2020“ tikslo padaryta šiokia tokia pažanga, tačiau, kaip rodo kiti rodikliai, suaugusiųjų dalyvavimas mokyme, užimtumo galimybės ir jaunimo ekonominė padėtis pastaraisiais metais blogėjo. Su strategijos „Europa 2020“ tvaraus augimo prioritetu susijusiomis šios biudžeto išlaidų kategorijos finansinėmis programomis prisidėta prie pavyzdinės iniciatyvos „Tausiai išteklius naudojanti Europa“, siekiant mažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį ir užtikrinti energijos tiekimo saugumą (pagal KIP vykdoma programa „Pažangi energetika Europai“ ir Europos energetikos programa ekonomikai gaivinti), išspręsti didžiausių transporto spūsčių problemą ir mažinti transporto sektoriaus priklausomybę nuo iškastinio kuro (TEN-T ir „Marco Polo“ programos). Kosmoso programomis GALILEO ir COPERNICUS prisidėta prie pavyzdinės iniciatyvos „Globalizacijos erai pritaikyta pramonės politika“. Pagal KIP vykdoma programa „Pažangi energetika Europai“ prisidedama prie pagrindinio strategijos „Europa 2020“ klimato ir energetikos srities tikslo, kartu didinant ES konkurencingumą ir ugdant energetikos sektoriaus darbuotojų įgūdžius. Europos energetikos programa ekonomikai gaivinti (EEPEG; 2013 m. išmokos sudarė 201,6 mln. EUR) parengta siekiant patikimesnio energijos tiekimo ir padėti mažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį. Pagal EEPEG teikiamos stambios dotacijos didelės strateginės svarbos projektams trijose energetikos sektoriaus srityse: dujų ir elektros energijos jungčių (43 projektai), jūros vėjo energijos (9 projektai) ir anglies dioksido surinkimo ir saugojimo (6 projektai). Be to, siekiant sudaryti sąlygas lengviau gauti finansavimą energetikos sektoriuje, buvo perskirstyta 146 mln. EUR šios programos lėšų ir 2011 m. sukurta dar viena finansinė priemonė (Europos efektyvaus energijos vartojimo fondas). Transeuropinių transporto tinklų programa (TEN-T) prisidėta prie tikslo „sparčiau įgyvendinti strateginius projektus, kurių europinė pridėtinė vertė sprendžiant didžiausių spūsčių, visų pirma sienų perėjimo punktuose ir pagrindiniuose mišraus transporto mazguose (miestai, uostai, logistikos centrai), problemas yra didžiausia“[5]. 2013 m. pagal TEN-T programą 759,3 mln. EUR skirta tam, kad būtų baigti įgyvendinti 30 vadinamųjų prioritetinių projektų (prioritetinių krypčių), kuriais siekiama sudaryti geresnes sąlygas prekių ir keleivių judumui. Įgyvendinant programą „Marco Polo II“ (2013 m. išmokos sudarė 17,5 mln. EUR), siekiama reikšmingai sumažinti numatomos metinės tarptautinio kelių krovininio transporto apimties augimą dengiant išlaidas, susijusias su perėjimu nuo kelių transporto prie kitų rūšių transporto. Pagaliau, pagal strategijos „Europa 2020“ pavyzdinę iniciatyvą „Globalizacijos erai pritaikyta pramonės politika“ Komisija siekia „plėtoti veiksmingą kosmoso politiką, kad būtų sukurtos priemonės kai kuriems pagrindiniams pasaulinio masto uždaviniams spręsti ir įgyvendinti GALILEO projektą ir Pasaulinę aplinkos ir saugumo stebėsenos sistemą (GMES)“[6]. Finansavimas skiriamas ES palydovinės navigacijos ir Žemės stebėjimo sistemoms (GALILEO, GMES-COPERNICUS). ES rinkos dalis pasaulinėje globalių navigacijos palydovinių sistemų vartotojų rinkoje nuo 2010 m. pastoviai didėjo nuo 24 iki 30 %. Panašu, kad 2020 m. tikslas (33 %) bus pasiektas. Apskritai Europos gamybos ir paleidimo įrenginių pramonės rezultatai pasaulinėse komercinėse rinkose pastaraisiais metais buvo geri – palydovų rinkos dalis augo, o komercinių paleidimų rinkos dalis buvo pastovi ir sudarė maždaug 50 %. Programų vykdymas 7BP, Mokymosi visą gyvenimą ir KIP programos. Įnašas į pažangų augimą Įgyvendinant 7BP 2007– 2013 m. laikotarpiu atrinkti 130 007 pareiškėjai, kuriems skirtas ES finansinis įnašas – iš viso 41,26 mlrd. EUR. 98 % baigtų projektų pirminiai tikslai pasiekti; po kiekvieno baigto projekto paskelbtos vidutiniškai 5,7 publikacijos. Beveik 6 tūkst. baigtų projektų kartu sukūrė 1 261 intelektinės nuosavybės teisių objektą. Įgyvendinant 7BP ypatingas dėmesys skirtas pramonės ir MVĮ dalyvavimui siekiant užtikrinti, kad moksliniai tyrimai atitiktų verslo reikmes, o po jų sektų rezultatų komercializacija. Pramonės dalyvavimo bendruose mokslinių tyrimų projektuose rodikliai ypač aukšti įgyvendinant energetikos ir transporto temų projektus – kiekvienos iš jų finansavimo intensyvumas siekė beveik 50 %. Projektų, kurių rezultatas –patentų paraiškos arba kitų rūšių intelektinė nuosavybė, procentinė dalis bendruose moksliniuose tyrimuose viršijo tikslinius rodiklius (išskyrus maisto, žemės ūkio ir (arba) žuvininkystės ir biotechnologijos temas). Įgyvendinant 7BP, MVĮ aktyviai dalyvavo daugiausia specialiojoje programoje „Bendradarbiavimas“ (16 492 MVĮ dalyvių skirtas ES įnašas – 4,7 mlrd. EUR) ir specialiojoje programoje „Pajėgumai“ (6 502 MVĮ dalyvių skirtas ES įnašas – 1,3 mlrd. EUR). Iš viso 17 % specialiosios programos „Bendradarbiavimas“ biudžeto buvo skirta MVĮ, viršijant 15 % tikslinį rodiklį. Pagal 7BP įsteigtos VPSP suteikė reikšmingą sverto poveikį. NVI atveju prie 1 mlrd. EUR vertės ES įnašo dar bent 1 mlrd. EUR vertės įnašu (daugiausia nepiniginiu) prisidėjo Europos farmacijos pramonės ir asociacijų federacijos (EFPAF) nariai. 1,6 mlrd. EUR vertės JTI „Švarus dangus“ biudžeto lėšas vienodomis dalimis įnešė Komisija (grynaisiais pinigais) ir oreivystės pramonė (nepiniginis įnašas). KEV atveju prie 470 mln. EUR vertės ES įnašo dar 470 mln. EUR įnašu prisidėjo privatusis sektorius ir kiti dalyviai. 2008–2013 m. laikotarpiu ES ir dalyvaujančios valstybės narės taip pat įsipareigojo per 1,547 mlrd. EUR skirti VPSP ARTEMIS ir ENIAC, o privačių MTTP lėšų joms skirta dar 2,529 mlrd. EUR. Šių VPSP veikla ir laimėjimai įvertinti teigiamai. Pavyzdžiui, 2013 m. antrajame tarpiniame NVI vertinime padaryta išvada, kad NVI sėkmingai įrodė didelių, daug suinteresuotųjų šalių vienijančių mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros biomedicinos srityje veikiančių VPSP ekonominį pagrįstumą, todėl dabar ši viešojo ir privačiojo sektorių partnerystė yra pasaulinė lyderė sveikatos priežiūros srityje. 2013 m. antrajame tarpiniame KEV vertinime padaryta išvada, kad KEV sukūrė tinkamą valdymo struktūrą, užmezgė veiksmingą pramonės ir mokslinių tyrimų srities atstovų dialogą dėl bendros strateginės darbotvarkės ir sėkmingai ją įgyvendino. ARTEMIS ir ENIAC laikotarpio vidurio vertinimuose padaryta išvada, kad jų reikalingumo, projektų kokybės ir veiksmingumo rodikliai tebėra dideli. Vis dėlto, vertinime rekomenduota šias programas labiau įtvirtinti Europos elektronikos komponentų ir sistemų strategijoje ir pažymėta, kad reikia dėti daugiau pastangų, siekiant užtikrinti geresnę projektų darną (tiek projektų vidaus, tiek kitų projektų atžvilgiu) ir koordinavimą, gerinti projektų valdymą ir kokybiškiau vertinti projektų poveikį ir sėkmę. Į šias rekomendacijas atsižvelgta rengiant programų tęsinį. Įgyvendinant Kasdienį gyvenimą palengvinančios aplinkos programą, sukurta mokslinių tyrimų ir inovacijų veiklos kritinė masė – pradėta vykdyti 120 projektų, kuriems iš viso skirta daugiau kaip 650 mln. EUR[7]. Be to, buvo sėkmingai įtraukta daug pramonės atstovų, iš kurių per 40 % – MVĮ. 2013 m. programos vertinime taip pat padaryta išvada, kad vilčių teikia projektais skatinamas prekių ir paslaugų rinkos potencialas. Į pagrindines rekomendacijas, pavyzdžiui, į rekomendaciją gerinti programos rezultatų registravimą ir stebėseną, kad būtų galima užtikrinti kokybiškesnį poveikio vertinimą ir ją pakeisiančios priemonės derinimą su kitomis susijusiomis iniciatyvomis, atsižvelgta rengiant ją pakeisiančios programos pasiūlymą. Antrajame laikotarpio vidurio vertinime nustatyta, kad, pasinaudojant rizikos pasidalijimo finansine priemone (RPFP) pagal 7BP, sudarytos sąlygos gerokai padidinti verslo investicijų į inovacijų projektus ir MTTP apimtį. Papildomos privačios investicijos į mokslinius tyrimus ir inovacijas (didinamasis poveikis) sudarė 34,1 mlrd. EUR vietoj planuotų 30 mlrd. EUR. Paaiškėjo, kad ši sritis domina mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir inovacijų bendroves; be to, šios srities paskolų apimties tiksliniai rodikliai pasiekti arba viršyti, geografinė aprėptis išplėsta, o EIB sudarytos sąlygos padidinti banko pajėgumą suteikti rizikingesnes paskolas. Į paklausą orientuotas požiūris, kuriuo vadovautasi įgyvendinant RPFP, įvertintas teigiamai. Vertinime pateiktos kelios rekomendacijos, tarp kurių – siūlymas novatoriškoms vidutinės kapitalizacijos įmonėms tikslingiau teikti specifinius finansinius produktus, stiprinti bandomąją patariamąją veiklą ir valdymo sistemą. Atsakydama į rekomendaciją dėl vidutinės kapitalizacijos įmonių Komisija daugiau dėmesio programos „Horizontas 2020“ finansinėse priemonėse skyrė mažoms ir didesnėms vidutinės kapitalizacijos įmonėms. Be to, gerokai išplečiama bandomosios patariamosios veiklos pagal programą „Horizontas 2020“ apimtis ir stiprinama valdymo sistema. Nuo 2007 m. Europos mokslinių tyrimų taryba finansavo per 4 300 tyrėjų (64 tautybių) ir jų darbo grupių, pagal 7BP dirbančių beveik 600 priimančiųjų įstaigų 29 šalyse – ES narėse ir asocijuotosiose šalyse. Tarp EMTT dotacijų gavėjų — aštuoni Nobelio premijos laureatai ir trys apdovanoti specialistai. Iš viso 134 EMTT dotacijų gavėjai gavo kitus tarptautinius prestižinius mokslo srities prizus ir apdovanojimus. 2008–2013 m. laikotarpiu didelio poveikio tarpusavio vertinimo žurnaluose publikuota per 20 tūkst. straipsnių, kuriuose pripažįstama EMTT finansavimo nauda. Atlikus analizę paaiškėjo, kad apie 10 % straipsnių, kuriuose pripažįstama EMTT finansavimo nauda, paskelbta įtakingiausiuose pasaulio leidiniuose (1 % dažniausiai cituojamų), palyginti su mažiau negu 1 % visų ES straipsnių. Kiekvienas EMTT dotacijos gavėjas įdarbina vidutiniškai dar šešis tyrėjus ir taip prisideda prie naujos kompetentingų tyrėjų kartos ugdymo. Visa tai patvirtina aukštą šios programos vertinimą mokslinių rezultatų požiūriu ir didelę pridėtinę vertę, palyginti su panašiomis programomis. Įgyvendinant programą „Marie Skłodowska-Curie veiksmai“ 2007–2013 m. stipendijomis ir kitomis priemonėmis paremta, kaip planuota, apie 50 tūkst. 136 skirtingų tautybių tyrėjų (apie 10 tūkst. doktorantų), dirbančių daugiau kaip 81 šalyje. Poveikio rodikliai patvirtina, kad, kaip ir nustatyta tiksluose, ES dirbančių tyrėjų skaičius didėja. Daugiau kaip 50 % finansuojamų projektų tiesiogiai skirti didžiausioms strategijoje „Europa 2020“ įvardytoms visuomenės problemoms (pvz., klimato kaitai) spręsti. Visi rodikliai rodė pažangą siekiant programos tikslų ir visi, išskyrus vieną (moterų dalyvavimą), atitiko arba viršijo tikslinį rodiklį. Tarpiniame vertinime patvirtinta, kad su mokslinių tyrimų, akademinės bendruomenės ir verslo įstaigų tarptautinių tinklų kūrimu susijusi programos „Marie Skłodowska-Curie veiksmai“ pridėtinė vertė, sukurta paramą gaunantiems tyrėjams suteikus geresnes karjeros galimybes, padidinus mokslinių tyrimų apimtį, išplėtus jų sritį ir pagerinus atlikimo kokybę, yra didelė[8]. Pavyzdžiui, 2013 m., praėjus dvejiems metams po to, kai buvo skirtos stipendijos, apytikriai 95 % stipendininkų įsidarbino (tikslinis rodiklis viršytas), o dabartiniai stipendininkai teigia, kad jų karjeros pokyčiai yra teigiami. Šia programa susidomėjo ne tik geriausi universitetai, bet ir privačiojo sektoriaus inovacijų lyderiai. Dalyvavimo įvairioje judumo veikloje pagal Mokymosi visą gyvenimą programą rodikliai atitinka arba viršija tikslinius rodiklius, išskyrus suaugusiųjų mokymosi paprogramį („Grundtvig“). Pagal „Erasmus“ vykdomo paprogramio, kuriuo skatinamas aukštojo mokslo įstaigų studentų judumas ir bendradarbiavimas, tikslinis rodiklis – trys milijonai studentų 2012–2013 mokslo metais – pasiektas: programoje vien 2013 m. dalyvavo 250 tūkst. studentų (9 % daugiau), įskaitant per 48 tūkst. įdarbinimo įmonėse atvejų (18 % daugiau). Tai sudaro 5 % bendro metinio Europos absolventų skaičiaus. Kalbant apie kokybę, 97 % programoje „Erasmus“ dalyvavusių studentų mano, kad jų mokymosi užsienyje patirtis yra pranašumas darbo rinkoje. Tarptautinis bendradarbiavimas su ne ES šalimis pagal programą „Erasmus Mundus“ 2013 m. padėjo ES švietimo ir mokslinių tyrimų sistemas padaryti patrauklesnes visame pasaulyje. Iš 100 geriausių pagal Šanchajaus reitingą ES universitetų 96 dalyvavo bendrosiose „Erasmus Mundus“ programose (viršytas 93 tikslinis rodiklis). Tačiau bendri 2009–2013 m. dalyvavimo rodikliai tikslinių dydžių nesiekia, ir taip yra iš dalies todėl, kad po ekonomikos krizės programos su JAV ir Kanada vykdomos ne taip intensyviai. Galutiniame KIP vertinime teigiama, kad ši programa tapo pagrindine inovacijų skatinimo priemone, ypač, jei ji suvokiama kaip santykinai atviras procesas, kuriuo norima daugiau, nei tik paprasčiausiai sutelkti dėmesį į technologijų plėtrą ir siekti labiau subalansuotos perspektyvos, aprėpiančios tiek paslaugų, tiek gamybos sektorių plėtrą ir susijusios tiek su procesais ir verslo modeliais, tiek su produktais. Dabartinės ekonomikos krizės akivaizdoje išryškėjo pagrindinių KIP tikslų reikšmė ir nuolatinė daugelio klausimų, kuriems spręsti KIP ir buvo sukurta, svarba; todėl labai svarbu remtis tais sprendimais, kurie buvo sėkmingai įgyvendinti ir įrodė esą veiksmingi, pavyzdžiui, finansinių priemonių taikymas. KIP finansinių priemonių paklausa nuo pat programos pradžios buvo didelė, ir skirtasis biudžetas panaudotas visas. Iki 2013 m. rugsėjo mėn. pagal MVĮ garantijų priemonę (MVĮG) paskolų suteikta 275 113 bendrovių, o 340 MVĮ pasinaudojo MVĮ spartaus augimo ir inovacijų priemone (GIF). Panašu, kad tikslinis paramos gavėjų skaičius bus viršytas, o tikslas sudaryti palankesnes galimybes MVĮ gauti finansavimą jų steigimo ir augimo etapu bus pasiektas. Nustatyta, kad GIF priemonė ir MVĮG paskolų ir mikrokreditų priemonė atitinka Europos MVĮ reikmes, kadangi jomis tenkinamas finansavimo poreikis, kuris kitaip nebūtų patenkintas, ir skatinamas MVĮ steigimas ir augimas. Jos turi didelį sverto poveikį. Taikant MVĮG priemonę 1 EUR iš Sąjungos biudžeto generavo 32 EUR finansavimo lėšų, o taikant GIF priemonę 1 EUR pritraukė 6,7 EUR investicijų į nuosavą kapitalą. KIP-PEE, EEPEG, TEN-T; „Marco Polo“. Įnašas į tvarų augimą („Tausiai išteklius naudojantis Europa“) Svarbų sverto poveikį suteikė ir pagal KIP vykdoma programa „Pažangi energetika Europai“ (KIP-PEE). 2013 m. PEE trumpalaikio poveikio projektams skirta 42 mln. EUR programos lėšų. Juos įgyvendinus, kasmet bus panaudojama 165 tūkst. tonų mažiau iškastinio kuro, todėl CO2 kiekis sumažės beveik 500 tūkst. tonų; be to, bus pritraukta beveik 500 mln. EUR investicijų. Toks sverto poveikis patvirtina PEE galutinio vertinimo rezultatus, t. y. tai, kad programa buvo reikalinga ir naudinga, kad ją įgyvendinant buvo tenkinami naujai iškilę poreikiai, sprendžiamos problemos ir šalinamos kliūtys, susijusios su tvariosios energetikos Europoje klausimais, ir kad pagal ją vykdomi veiksmai buvo iš esmės kokybiški. Vertinime padaryta išvada, kad ši programa yra veiksminga priemonė ir turėtų būti tęsiama. Įgūdžių ugdymo iniciatyva. Statybininkų įgūdžiai energetikos srityje Pagal KIP programą „Pažangi energetika Europai“ įgyvendinant įgūdžių ugdymo iniciatyvą, 30 nacionalinių projektų darbo grupių (ES-28, Norvegijos ir buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos) suvienijo daugiau kaip 1 600 visos Europos organizacijų tam, kad nustatytų statybininkų mokymo strategijas. Remiantis pirminiais rezultatais, kad būtų pasiekti energetikos tikslai „20-20-20“, atsinaujinančiosios energijos arba energijos vartojimo efektyvumo srityse įgūdžius turėtų ugdyti daugiau kaip 3 mln. Europos meistrų. Kiekviename nacionaliniame projekte nustatytos pagrindinės darbo jėgos mokymo kliūtys ir svarbiausios priemonės šioms kliūtims pašalinti. Neseniai prasidėjo antrasis etapas, per kurį siekiama paremti mokymo programų rengimą arba atnaujinimą 21 šalyje.[9] 2013 m. pagal Europos energetikos programą ekonomikai gaivinti (EEPEG) baigta įgyvendinti daug projektų, daugiausia dujų ir elektros energijos srities. Pagal EEPEG skyrus finansavimą dujų ir elektros energijos jungčių projektams prisidėta prie vidaus dujų ir elektros energijos rinkos integravimo, padidintas jungčių pajėgumas. Ši programa labai reikalinga; 2014 m. kovo mėn. Europos Vadovų Taryba paragino toliau tobulinti jungtis su labiau nutolusiomis ir (arba) ne taip gerai prijungtomis bendrosios rinkos dalimis[10]. EEPEG programa prisidėta prie pirmųjų didelių vėjo elektrinių parkų įrengimo toli nuo kranto esančiuose giliuose vandenyse. Įgyvendinant programą susidurta su sunkumais, kurie susiję su naudojamų technologijų (visų pirma, susijusių su jūros vėjo energijos integravimu į tinklą, taip pat su anglies dioksido surinkimu ir saugojimu) sudėtingumu, visuomenės pritarimo stoka, viešųjų pirkimų reikalais ir galimybe gauti ilgalaikį finansavimą. Įgyvendinant anglies dioksido surinkimo ir saugojimo programą, susiduriama su dideliais neaiškumais, dėl kurių sėkmingam jos įgyvendinimui gali kilti kliūčių. Rengdama naująjį transeuropinės energetikos infrastruktūros reglamentą, Komisija atsižvelgė į patirtį, įgytą įgyvendinant EEPEG. Europos energijos vartojimo efektyvumo fondo (finansinės priemonės pagal EEPEG) laikotarpio vidurio vertinime nustatyta, kad ši priemonė suteikė pridėtinės vertės, kadangi buvo teikiamas ilgalaikis finansavimas, skatinamos į rinką ir kokybę orientuotos investicijos ir didinamas supratimas apie efektyvaus energijos vartojimo rinkos dinamiką[11]. Be to, ji turi svarbų sverto poveikį. Kiekvieną 100 EUR ES lėšų papildo daugiau kaip 110 EUR kitų investuotojų lėšų. TEN-T projekto 2013 m. laikotarpio vidurio tikslas pradėti vykdyti septynis prioritetinius projektus iš esmės pasiektas. Penki prioritetiniai projektai jau vykdomi, o 2013 m. visiškai parengta naudoti greitųjų geležinkelių linija Paryžius–Briuselis–Kelnas–Amsterdamas–Londonas ir didelė pažanga padaryta įgyvendinant likusią projekto dalį, t. y. tiesiant greitųjų geležinkelių linijas Berlynas–Verona ir Milanas–Bolonija–Neapolis–Mesina–Palermas. Baigtas įgyvendinti antrasis prioritetinis TEN-T projektas Pagal antrąją prioritetinę kryptį įgyvendintas pirmasis Europoje tarptautinis greitojo keleivinio geležinkelio, jungiančio pagrindinius Prancūzijos, Belgijos, Vokietijos, Nyderlandų ir Jungtinės Karalystės miestus, projektas. Į tinklą Paryžius–Briuselis–Kelnas–Amsterdamas–Londonas sujungus šiuos miestus, gerokai sutrumpėjo kelionės per penkias Europos šalis laikas, taigi keleiviams geležinkeliai tapo veiksminga alternatyva oro ir kelių transportui. Be to, šis geležinkelių tinklas pagerino susisiekimą tarp kelių pagrindinių Europos oro uostų – Briuselio, Frankfurto, Kelno–Bonos, Paryžiaus Šarlio de Golio ir Amsterdamo Šipolio. Įgyvendinant projektą nekilo didesnių finansinių ar su aplinka susijusių sunkumų. Greitųjų geležinkelių linija iš esmės pagerino susisiekimą tarp Jungtinės Karalystės ir žemyninės Europos dalies ir reikšmingai sutrumpino kelionės tarp tankiausiai gyvenamo Europos regiono miestų laiką. Šiuo projektu taip pat prisidedama prie kelionių įvairiarūšiu transportu populiarinimo, taigi taip padedama siekti ES transporto politikos tikslų.[12] Tačiau, nors perėjimo prie kitų rūšių transporto rodiklis, išreikštas tonkilometriais, yra geras, programos „Marco Polo“ rezultatai nebuvo visiškai patenkinami. Programos „Marco Polo I“ perėjimo prie kitų rūšių transporto rodiklis tesudaro 46 % tikslinio rodiklio[13], o sprendžiant pagal šiuo metu vykdomų programos „Marco Polo II“ projektų eigą, galutiniai programos rezultatai iš esmės nesikeis. Programa nedavė laukiamo rezultato dėl daugelio priežasčių, tarp kurių – specifinė jos struktūra ir sudėtingos rinkos aplinkybės. Programa buvo sukurta iš dalies siekiant apsaugoti viešąsias lėšas, todėl pagrindinę investicijų operacinę riziką Europos bendrovėms teko prisiimti pačioms. Jų nuomone, programa dar ir pernelyg sudėtinga. Be to, kadangi daugiarūšio transporto sprendimai apskritai susiję su didesne rizika ir reikalauja didesnių investicijų negu vien kelių transportas, paaiškėjo, kad programai labai didelę įtaką padarė ekonomikos krizė ir dėl jos sumažėjusi transporto apimtis. Vis dėlto, kadangi išmokos mokamos remiantis pasiektais rezultatais, ši programa leido produktyviai panaudoti viešąsias lėšas – skaičiuojama, kad investavus 1 EUR su aplinka susijusi nauda vertintina 13 EUR (galutinis programos „Marco Polo I“ kiekybinis rezultatas). Tačiau, atsižvelgiant į visas aplinkybes ir įvertinus programos rezultatus bei kintantį transporto politikos kontekstą, tokia ES lėšų skyrimo krovininio transporto paslaugų sektoriui praktika nebus tęsiama. GALILEO IR GMES-COPERNICUS. Įnašas į tvarų augimą („Globalizacijos erai pritaikyta pramonės politika“) Prisidedant prie pavyzdinės iniciatyvos „Globalizacijos erai pritaikyta pramonės politika“, 2013 m. pereita nuo Europos palydovinės navigacijos sistemos GALILEO ir Europos Žemės stebėjimo sistemos GMES-COPERNICUS kūrimo prie veiklos etapo. Tai labai svarbus žingsnis, nes dabar ES turės strateginę infrastruktūrą, kaip tikimasi, didžiuliam ekonominiam vartotojams skirtų paslaugų ir prietaikų potencialui panaudoti. Keturi GALILEO palydovai pirmąkart savarankiškai nustatė poziciją. Įvairiose pasaulio vietose įrengtos kelios antžeminės stotys. 2013 m. sėkmingai baigtas GALILEO tinkamumo patvirtinimo etapas. GALILEO antžeminis segmentas buvo toliau įgyvendinamas pagal planą, tačiau palydovų gamybos srityje susidurta su sunkumais. Dėl privataus konstruktoriaus patirtų techninių sunkumų teko atidėti 2013 m. planuotus du palydovų paleidimus (t. y. iš viso keturių palydovų). Tai rodo, kaip svarbu gerai valdyti riziką ir užtikrinti geresnį visų dalyvaujančių šalių valdymą. Būsimų paleidimų tvarkaraštis šiuo metu derinamas atsižvelgiant į techninių klausimų, susijusių su palydovais, sprendimo rezultatus. Dėl GMES-COPERNICUS – dvi iš šešių GMES-COPERNICUS paslaugų jau visiškai parengtos Žemei stebėti (nelaimių valdymo ir sausumos stebėsenos). Pagalbos nelaimių atveju ir sausumos stebėsenos paslaugoms teikti reikalingi duomenys šiuo metu GMES naudotojams yra nemokami. 2013 m. tarpiniame vertinime, kuris apima GMES pradinės praktinės veiklos laikotarpį, nustatyta, kad, nors dėl riboto biudžeto buvo galima parengti tik dvi paslaugas, GMES pradinė praktinė veikla vertinama kaip veiksmingas pagrindas pasirengti teikti paslaugas visu pajėgumu[14]; GMES suteikia ES pridėtinės vertės duodama tokių rezultatų, kokių nebūtų galima pasiekti vien nacionaliniu lygmeniu. 2013 m. GMES suteikė vertingų paslaugų gelbėjimo komandoms, dirbusioms potvynio ištiktose Vokietijoje, Čekijoje ir Vengrijoje ir miškų gaisrų niokojamoje Portugalijoje. Vykdymo veiklos aspektai Išnagrinėti įvairūs 7BP programų įgyvendinimo aspektai. Dviejuose vertinimuose teigiama, kad 7BP įgyvendinimą pavedus agentūroms pasielgta teisingai. Europos mokslinių tyrimų tarybos vykdomosios įstaigos (EMTTVĮ) veiklos vertinime nustatyta, kad, pavedus užduotis EMTTVĮ, 2009–2012 m. sutaupyta 45 mln. EUR. Mokslinių tyrimų vykdomosios įstaigos vertinime teigiama, kad 2009–2012 m. sutaupyta maždaug 106,4 mln. EUR. Be to, Audito Rūmų specialiojoje ataskaitoje pateikiama pastabų dėl to, ar Komisija užtikrino efektyvų 7BP įgyvendinimą[15]. Audito Rūmai padarė išvadą, kad, siekdama supaprastinti taisykles, Komisija ėmėsi tam tikrų priemonių, tačiau pasiekti galima daugiau, o kai kurie 7BP įgyvendinimo aspektai nukenčia dėl nuoseklumo stokos. Nustatyta, kad daugiausia dėmesio skirta ne išlaidų efektyvumui, o kokybei užtikrinti. Pažymėta, kad procedūras reikėtų dar labiau sutrumpinti, ir, nors išmokos išmokamos (t. y. sutartys pasirašomos) greičiau, per pirmuosius penkerius 7BP įgyvendinimo metus tarnybų rodikliai skyrėsi. Komisija priėmė visas Audito Rūmų rekomendacijas, ir rengiant 7BP keičiančią programą į daugumą jų atsižvelgta. Pavyzdžiui, siekiant užtikrinti nuoseklų 7BP įgyvendinimą ir padėti koordinuoti ir įgyvendinti programą „Horizontas 2020“, įsteigtas bendrasis paramos centras, kurio paskirtis – teikti aukštos kokybės paslaugas teisinės pagalbos, ex post auditų, IT sistemų ir operacijų, verslo procesų, programų informacijos ir duomenų srityje visiems mokslinių tyrimų generaliniams direktoratams, vykdomosioms įstaigoms ir bendrosioms įmonėms (BĮ), įgyvendinantiems programą „Horizontas 2020“. Atlikti visas 7BP dalis apimantys bendros reprezentatyviosios imties ex post patikrinimai. 2.1.2. SANGLAUDA AUGIMUI IR UŽIMTUMUI SKATINTI (1B biudžeto išlaidų kategorija) Programų tikslai ir strategija „Europa 2020“ Biudžeto išlaidų kategorija „Sanglauda augimui ir užimtumui skatinti“ apima struktūrinius fondus: Europos regioninės plėtros fondą (ERPF) ir Europos socialinį fondą (ESF), taip pat Sanglaudos fondą (SF). 2007–2013 m. laikotarpiu sanglaudos politikai skirta 348 mlrd. EUR, t. y. 36 % Sąjungos biudžeto; ši politikos sritis – viena iš labiausiai apčiuopiamų ES finansinių priemonių, skirtų reikšmingai prisidėti prie užimtumo ir augimo skatinimo Europoje. ERPF ir SP biudžetas – per 270 mlrd. EUR, o tai sudaro beveik 80 % visų šios biudžeto išlaidų kategorijos lėšų. Tuo metu ESF biudžetas – apie 75 mlrd. EUR. Trijų pasidalijamojo valdymo būdu administruojamų fondų parama skiriama per nacionaliniu arba regionų lygmeniu valdomas programas. Minėtais fondais prisidedama prie visų strategijos „Europa 2020“ tikslų. Vienas iš pagrindinių ERPF paramos tikslų – padidinti įmonių produktyvumą, padedant joms investuoti į naujas mašinas ir įrenginius arba kurti naujus produktus. Įvairiose ES dalyse ERPF parama buvo skiriama tam, kad MVĮ labiau naudotųsi IRT, kad prieiga prie viešųjų paslaugų būtų skaitmenizuota ir kad būtų investuojama į plačiajuostį ryšį, siekiant pagerinti prieigą prie interneto arba, kai kuriais atvejais, užtikrinti ryšį ten, kur jo anksčiau nebuvo. ERPF ir SF parama taip pat buvo toliau teikiama pagrindinėms investicijų sritims, pavyzdžiui, transporto ir aplinkos infrastruktūros plėtrai, taip pat efektyviam energijos ir išteklių naudojimui paskatinti. Viena iš pagrindinių ESF paramos sričių yra darbo rinkos integracija: valstybės narės naudojasi ESF parama aktyvios darbo rinkos politikai (ADRP) remti. ES-12, kur ADRP biudžetas nedidelis (iki 0,5 % BVP), ESF išlaidos ADRP reikmėms sudaro daugiau kaip pusę viso ADRP finansavimo (2007–2010 m. 54,1 %). Daugelyje valstybių narių ESF lėšomis daugiausia remiami naujas įmones steigiantys bedarbiai ir palankių sąlygų neturintys asmenys, taip pat jų skiriama savarankiškai dirbančių verslininkų ir labai mažų įmonių savininkų darbo tvarumui ir kokybei užtikrinti. 2007–2013 m. programavimo laikotarpiu 17 valstybių narių savo veiksmų programose verslumą nurodė kaip prioritetą. Vykdydama savo įsipareigojimą struktūrinių fondų paramą tikslingai nukreipti strategijos „Europa 2020“ pavyzdinei iniciatyvai „Europos kovos su skurdu ir socialine atskirtimi planas“, Komisija 20 % ESF lėšų paskyrė tikslui iki 2020 m. skurdą ir socialinę atskirtį sumažinti bent 20 mln. Tačiau, kaip teigiama Komisijos strategijos „Europa 2020“ pažangos apžvalgoje, pasiekti šį tikslą nebus lengva, nes žmonių, kuriems gresia skurdas ir socialinė atskirtis, skaičius ES (įskaitant žmones, kuriems gresia finansinis skurdas, kurie patiria materialinį nepriteklių arba gyvena namų ūkiuose, kuriuose nė vienas narys neturi darbo) padidėjo nuo 114 mln. 2009 m. iki 124 mln. 2012 m.[16] Programų vykdymas Remiantis nacionalinėmis sanglaudos politikos programų įgyvendinimo ataskaitomis, struktūriniai fondai buvo pagrindinė priemonė išsaugoti užimtumą ir neleisti didėti nedarbui. ERPF intervencijos padėjo kurti darbo vietas, daugiausia teikiant paramą moksliniams tyrimams, inovacijoms ir MVĮ. Stebėsenos duomenimis, 2007–2012 m. laikotarpiu sukurta numatyti 594 tūkst. papildomų darbo vietų. Daugiausia naujų darbo vietų užregistruota Vokietijoje, Jungtinėje Karalystėje, Vengrijoje, Ispanijoje, Italijoje ir Lenkijoje[17]. Daug įvairių ERPF priemonių įgyvendinta visoje ES, siekiant paremti įmones ir jų inovacijų taikymo pajėgumą. Remiantis vertinimo rezultatais, iš visų ERPF bendrai finansuojamų intervencijų parama įmonėms yra svarbiausias darbo vietų kūrimo šaltinis[18]. Remiantis naujausiomis nacionalinėmis metinėmis įgyvendinimo ataskaitomis, iki 2012 m. pabaigos ERPF paramą gavo beveik 200 tūkst. įmonių, iš kurių beveik 80 tūkst. – naujai įsteigtos, o MVĮ sukurta per 260 tūkst. darbo vietų[19]. Iki 2012 m. pabaigos ERPF investicijos į IRT sudarė sąlygas dar daugiau kaip 5 mln. žmonių, iš kurių maždaug pusė gyvena mažiau išsivysčiusiuose regionuose, gauti prieigą prie plačiajuosčio ryšio. Taip prisidedama prie tikslo sumažinti skaitmeninę atskirtį, kuri daugelyje šalių, ypač ES-12 ir pietinėse ES-15 valstybėse narėse, iki šiol tebėra santykinai didelė. Valstybės narės praneša apie pažangą įgyvendinant Sanglaudos fondo ir ERPF infrastruktūros investicijas, tačiau daugumos transporto ir aplinkos infrastruktūros projektų rezultatai prastesni negu tikėtasi, ypač ES-12. Laimėjimų Estijoje pavyzdys. Kai, bendrai finansuojant ES, buvo patobulintas geležinkelių tinklas, iki 2012 m. pabaigos kai kuriose tinklo atkarpose kelionės laikas sutrumpėjo 31 %, o iki 2015 m. pabaigos kelionės laiką tikimasi sutrumpinti iki 45 %[20]. Transporto sektoriuje apie 42 mlrd. EUR 2007–2013 m. laikotarpiu buvo skirta kelių infrastruktūrai, įskaitant TEN-T projektus ir nacionalinius, regioninius bei vietinės reikšmės kelius. Apie 23 mlrd. EUR buvo skirta geležinkelių infrastruktūrai, įskaitant TEN-T projektus. Kadangi buvo skirtas dosnus finansavimas, pasiekta reikšmingų rezultatų, visų pirma, susijusių su esamų geležinkelio linijų gerinimu, – rekonstruota arba modernizuota per 2 300 km geležinkelio linijų. Tačiau paramą iš Sanglaudos fondo gaunančiose šalyse atsiliekama tiesiant naujas geležinkelio linijas – iki šiol nutiesta tik 59 km iš 253 km. Taip pat rekonstruota daugiau kaip 30 tūkst. km kelių. Nustatyta, kad Lenkijoje problemų kyla dėl prasto projekto vystymo, riboto administracinio pajėgumo, įgyvendinimo sunkumų ir atidėliojimo, Rumunijoje ir Slovėnijoje – dėl problemų viešųjų pirkimų srityje, be to, Slovėnijoje rūpesčių kelia ilgos teritorijų planavimo procedūros. Aplinkos sektoriuje, kuriame 2007–2013 m. laikotarpiu programoms skirta beveik 50 mlrd. EUR, projektų įgyvendinimas atidėliojamas daugelyje valstybių narių, ypač ten, kur investicijos valdomos savivaldybių lygmeniu. Dažniausiai pasitaikančios problemos siejamos su viešaisiais pirkimais, planavimo procedūromis ir ribotu projektų valdymo pajėgumu, tačiau kai kada ir su bendro finansavimo stoka dėl tebesitęsiančio ekonomikos nuosmukio. Ypač daug sunkumų pastebėta Bulgarijoje, kurioje grąžinimo intensyvumas vandens sektoriuje tesiekė 11 %, o tai reiškia, kad nuo tikslo gerokai atsiliekama, ir Rumunijoje. Siekdama pašalinti šiuos trūkumus, Komisija pareikalavo įvykdyti dideles sektoriaus ir organizacines reformas ir paragino naudotis visais įvairių tarptautinių finansų įstaigų teikiamais techninės pagalbos ištekliais. Laimėjimų pavyzdžiai Italija. ERPF bendrai finansuotais projektais prisidėta prie nuotekų valymo gerinimo daugiau kaip 1 mln. žmonių arba apie 13 % visų konvergencijos regionų gyventojų, iš kurių beveik 40 % – Sicilijoje ir Bazilikatoje, kur investuota daugiausiai. Malta. Pasinaudojant ES finansavimu pastatyta pietų regiono nuotekų valymo įmonė, pajėgi išvalyti 80 % salos nuotekų, padėjo pakrantės vandenų būklės rodiklį šalies pietuose pakelti nuo 3 iki 1 klasės – dabar Malta yra pirmoji Viduržemio jūros regiono valstybė, kurioje visos nuotekos, prieš išleidžiant jas į jūrą, yra išvalomos. Energetikos sektoriuje, kuriame 2007–2013 m. laikotarpiu apie 4,5 mlrd. EUR ERPF ir SF programų lėšų skirta atsinaujinančiosios (vėjo, saulės, biomasės, hidroelektros ir geoterminės) energijos srities projektams, iki 2012 m. pabaigos papildomas pajėgumas gaminti elektros energiją iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių jau buvo padidintas 2 400 MW. Be to, numatyta maždaug 6 mlrd. EUR vertės energijos vartojimo efektyvumo srities investicijų į daugiabučius ir valstybinius pastatus, o iki 2015 m. pabaigos paaiškės jų veiksmingumo vertinimo rezultatai. Laimėjimų Austrijoje pavyzdys. Projektai, kuriems skirta parama, padėjo padidinti 55 biokurą naudojančių įmonių gamybos pajėgumą 89 MW arba 20 %; tai galėtų padėti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį sumažinti tiek, kiek prilygsta maždaug 33 tūkst. automobilių išmetamam CO2 kiekiui. ERPF taip pat teikia investicijas į socialinę infrastruktūrą tokiose srityse kaip švietimas, sveikata, vaikų priežiūra ir būstas — jomis papildomos ESF finansuojamos neprivalomos priemonės. Naujosiose valstybėse narėse ERPF socialinės infrastruktūros investicijos dažnai tėra vienintelis lėšų viešosioms paslaugoms modernizuoti ir reformuoti šaltinis, o ES-15 paprastai tai tik papildomos lėšos. Didelės dalies 2007–2013 m. laikotarpio ESF investicijų tikslas – didinti galimybes įsidarbinti; šiam tikslui skirta beveik 23 mlrd. EUR. Vertinimo išvadose[21], grindžiamose prieinamais išsamiais vertinimais, teigiama, kad svarbūs grynieji skirtumai užimtumo ir nedarbo srityje siejami su ESF intervencijomis. Pavyzdžiui, paaiškėjo, kad ESF remiamose intervencijose atskiriems asmenims labiau sekėsi susirasti darbą negu kontrolinių grupių nariams; yra šiek tiek duomenų, kad tai labiau būdinga mažiau palankias sąlygas turinčių asmenų grupėms. Nacionalinėse įgyvendinimo ataskaitose nurodoma, kad 2,4 mln. žmonių, dalyvavusių ES remiamose operacijose, darbą susirado per 6 mėnesius po intervencijos. Skaičiuojama, kad iki 2012 m. gruodžio mėn. pabaigos užregistruoti iš viso 5,7 mln. įdarbinimo atvejų yra sietini su ESF parama. Daugelyje vertinimų taip pat pabrėžiami neįpareigojantys rezultatai, siejami su ESF galimybių įsidarbinti intervencijomis, įskaitant sąlygų darbo ieškantiems asmenims darbą susirasti patiems sudarymą ir motyvavimą įsitraukti į darbo rinką. ESF ekspertų vertinimo tinklo galutinėje 2007–2013 m. ESF laimėjimų ataskaitoje teigiama, kad kai kuriose valstybėse narėse reikšmingų rezultatų pasiekta ir naujų įmonių steigimo srityje, be to, daug žmonių pradėjo dirbti savarankiškai – iš viso beveik 550 tūkst. Politikos srityje, kurioje daugiausia dėmesio skiriama konkrečiai prisitaikomumui didinti, užregistruota per 13,1 mln. dalyvių, kurių didžiausią dalį sudaro darbuotojai, per 8,5 mln., o 847 tūkst. iš jų – savarankiškai dirbantieji. Tai rodo, kad prisitaikomumo politikos srityje ESF parama naujoms įmonėms steigti yra labai svarbi; 2007–2013 m. laikotarpiu darbuotojų, firmų, įmonių ir verslininkų prisitaikomumui didinti skirta apie 13 mlrd. EUR. Daugumoje valstybių narių ESF paramos naudą labiau negu proporcingai junta jaunimas – daugiau kaip 30 % visų ESF programų dalyvių; per 50 % Vokietijoje, beveik 40 % Vengrijoje, Prancūzijoje ir Danijoje. Tačiau Švedijoje, Portugalijoje ir Kipre jų proporcija tesudaro 15 % arba mažiau – šie skaičiai atspindi nacionalinės politikos sprendimus. Vertinimuose pabrėžiama, kad ESF paramos gavėjai vertina gautas paslaugas arba paramą, ir yra duomenų, kad įmonių, kuriose yra darbuotojų perteklius arba, kitaip tariant, reikia mažinti etatus, žmogiškiesiems ištekliams remti skirtos ESF intervencijos padėjo stabilizuoti tų įmonių užimtumo rodiklius. Tačiau, nors į esamų darbuotojų įgūdžių tobulinimą ir kvalifikacijos kėlimą investuota daug, duomenų, kad taip būtų padidintas kiekvienos iš šių įmonių produktyvumas, padidėjo tų darbuotojų pajamos arba atsirado daugiau profesinio judumo galimybių, nėra. ESF intervencijomis taip pat paremta socialinės įtraukties politika (pradėtos vykdyti aktyvios įtraukties strategijos ir socialinių investicijų programos, be to, produktyviau ir veiksmingiau pradėti naudoti socialiniai biudžetai), siekiant padėti mažiau galimybių patekti į darbo rinką turinčioms grupėms (pvz., jaunimui, vienišiems tėvams, migrantams ir vyresnio amžiaus žmonėms). ESF lėšų taip pat skirta socialinėms paslaugoms plėtoti, tikslingiau nukreipiant finansavimą palankių sąlygų neturinčių asmenų grupėms skirtų paslaugų kokybei ir galimybei jomis pasinaudoti, pavyzdžiui, Latvijoje, Rumunijoje ir Ispanijoje. 2007–2013 m. laikotarpiu apie 13 mlrd. EUR ESF lėšų skirta mažiau palankių sąlygų turinčių asmenų socialinei įtraukčiai stiprinti. Daugumoje ESF ekspertų vertinimo tinklo šalių ataskaitų socialinės įtraukties politikos sričiai skiriamas ES finansavimas vertinamas kaip mažiausiai veiksmingas, tačiau su socialinės įtraukties intervencijomis susijusių įsidarbinimo atvejų skaičius yra didelis – daugiau kaip 164 tūkst. (daugiausiai — Ispanijoje). Tai yra ES finansavimo sritis, kurioje ypač sunku aiškiai įvardyti, kokiu mastu finansuojamais veiksmais prisidedama prie bendrųjų politikos tikslų. Socialinė įtrauktis ir švietimas iš esmės yra nacionalinės kompetencijos sritys, taigi tai, kam skiriama daugiausia socialinės įtraukties srities investicijų, priklauso nuo konkrečios valstybės narės; dėl to sunkiau nustatyti intervencijos pridėtinę vertę. Apskritai tikimasi, kad 2007–2013 m. sanglaudos politikos programos bent iki 2015 m. pabaigos dar duos gerų rezultatų darbo vietų kūrimo ir pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo srityse. Kitų praėjusio DFP laikotarpio programų vykdymo ex post vertinimas bus pateiktas vėliau; šiuo atveju jis turi būti baigtas iki 2015 m. pabaigos. Tik tada bus galima parengti tikslesnę įnašų, padarytų siekiant bendrųjų programų tikslų, apžvalgą. Vykdymo veiklos aspektai Nuo pat ekonomikos nuosmukio pradžios Komisija taikė įvairias priemones sanglaudos politikos įgyvendinimui paspartinti, siekdama užtikrinti, kad visi ištekliai būtų visiškai mobilizuoti valstybių narių ir regionų gaivinimo pastangoms remti, taip pat tam, kad ES bendrai finansuojamos intervencijos derėtų su strategijos „Europa 2020“ tikslais. Pastaraisiais metais padaryti svarbūs dvejopi pirminių programavimo planų pakeitimai – teminis perprogramavimas ir tiksliniai nacionalinės bendro finansavimo dalies reikalavimų sumažinimai. Iki 2013 m. pabaigos daugiau kaip 45 mlrd. EUR arba 13 % visų lėšų buvo perprogramuota: perkelta iš vienos teminės srities į kitą, siekiant patenkinti skubiausius poreikius ir sustiprinti tam tikras intervencijas. Kalbant apie investicijoms skirtas temas, padarius pakeitimus daugiau lėšų skirta inovacijoms ir MTTP, bendrai paramai verslui, tvariajai energetikai, socialinei infrastruktūrai, keliams ir darbo rinkai, įskaitant jaunimo užimtumą. Šie pakeitimai dera su strategijos „Europa 2020“ tikslais ir jais sprendžiamas klausimas dėl poreikio ES finansinėmis priemonėmis daugiau dėmesio skirti minėtoms sritims. Be to, Komisija pritarė, kad 2011–2012 m. kai kurių valstybių narių (Ispanijos, Graikijos, Airijos, Italijos, Lietuvos, Portugalijos ir, kiek mažiau, Belgijos, Prancūzijos ir Jungtinės Karalystės) nacionalinės bendro finansavimo dalies reikalavimai būtų sumažinti. Taip nacionalinių viešųjų išlaidų reikalavimas sumažintas nuo 143 mlrd. EUR iki 118 mlrd. EUR, be to, tai buvo padaryta pripažįstant, kad nacionaliniai biudžetai patyrė spaudimą ir kad, palengvinus naštą nacionaliniams finansams, pradėtos investicijos galėtų būti iš esmės baigtos. Siekdama dar labiau padidinti ES finansavimo pridėtinę vertę ir pasiekti labiau apčiuopiamų rezultatų, Komisija dėjo pastangas ir tam, kad paskatintų ir supaprastintų ESF ir ERPF investicijų integruotą panaudojimą. Kelios valstybės narės jau nusprendė taikyti integruotą požiūrį pagrindinėse socialinės įtraukties srityse, tokiose kaip perėjimas nuo institucinės prie bendruomeninės vaikų priežiūros, taip pat marginalizuotų bendruomenių, tokių kaip romai, integracija. Be to, Komisija atsižvelgė į pagrindines rekomendacijas, paskelbtas 2013 m. Audito Rūmų keturiose teminėse specialiosiose ataskaitose, susijusiose su ERPF ir SF programų intervencijos sritimis, konkrečiai, energijos vartojimo efektyvumu, komunalinių atliekų tvarkymo infrastruktūros projektais, apleistų pramoninių ir karinių vietovių atgaivinimu ir keliais[22]. Visose keturiose ataskaitose padaryta išvada, kad laukti rezultatai buvo pasiekti, o projektai įgyvendinti, kaip numatyta, išskyrus kelis vėlavimo ir sąnaudų viršijimo atvejus. Audito Rūmų rekomendacijose taip pat nurodyta, kad nustatant investicijų prioritetus daugiau dėmesio reikia skirti projektų veiksmingumui, našumui ir ekonomijai, atrenkant projektus reikia atlikti geresnę poreikių analizę, be to, reikalingi geresni ir skaidrūs veiklos rodikliai. Remdamasi 2014–2020 m. teisine baze, Komisija gali taikyti kai kurias pagrindines Audito Rūmų rekomendacijas, konkrečiai: labiau į rezultatus orientuotas dėmesys įgyvendinant bendrai finansuojamas programas, atsižvelgiant į sąsają tarp pagrindinių Bendros strateginės programos veiksmų ir konkrečiai šaliai skirtų rekomendacijų įgyvendinant Europos semestrą; partnerystės sutarčių, kuriose būtų skirtumų ir vystymosi poreikių analizė, su valstybėmis narėmis sudarymas; ex ante sąlygos; kasmetis prioritetinės krypties lygmens rezultatų rodiklių ataskaitų teikimas remiantis bendrai nustatytais rodikliais. 2.1.3. GAMTOS IŠTEKLIŲ APSAUGA IR VALDYMAS (2 biudžeto išlaidų kategorija) Programų tikslai ir strategija „Europa 2020“ Antroji biudžeto išlaidų kategorija apima žemės ūkio, kaimo plėtros, žuvininkystės ir aplinkos srities paramą ir 2007–2013 m. jai priskirta 43 % ES išlaidų. Daugiausia išteklių (34 % visų ES išlaidų) panaudojama kaip tiesioginė parama ūkininkams pagal bendrą žemės ūkio politiką (BŽŪP). Europos žuvininkystės fondas yra pagrindinė bendros žuvininkystės politikos finansavimo priemonė. Aplinkos sritis finansuojama pagal priemonę LIFE+. Bendros žemės ūkio politikos (BŽŪP) tikslas – laikantis strategijos „Europa 2020“ skatinti pažangų, tvarų ir integracinį augimą ES žemės ūkio srityje ir kaimo vietovėse. Ją sudaro dvi kryptys arba ramsčiai: 1) su rinka susijusios išlaidos ir tiesioginės išmokos ūkininkams ir 2) kaimo plėtra. Bendros žuvininkystės politikos (BŽP) tikslas – užtikrinti, kad žuvininkystės ir akvakultūros veikla ilgalaikėje perspektyvoje būtų ekologiškai tvari ir kad ji būtų valdoma vadovaujantis šiais tikslais: užtikrinti ekonominę ir socialinę naudą, taip pat užimtumo galimybes ir prisidėti prie aprūpinimo maistu galimybių sudarymo. Per Europos žuvininkystės fondą (EŽF) ES teikia finansinę paramą žuvininkystės sektoriui (įskaitant visas gamybos, perdirbimo ir prekybos žuvininkystės ir akvakultūros produktais veiklos sritis) ir nuo žuvininkystės priklausomų pakrantės bendruomenių tvariam vystymuisi. Apytikriai 300 mln. EUR metinį biudžetą turinčios programos LIFE+ finansuojamais projektais siekiama išmėginti novatoriškus arba pristatyti naujus požiūrius į aplinkos problemų, taip pat problemų, susijusių su klimato kaita, sprendimą arba šiuo tikslu pritaikyti geriausią patirtį. Laikantis strategijos „Europa 2020“, šios programos gamtos ir biologinės įvairovės krypties projektais skatinama imtis veiksmų, kuriais būtų prisidedama prie biologinės įvairovės nykimo sustabdymo ir, kai įmanoma, jos didinimo, o aplinkos krypties projektais prisidedama prie efektyviai išteklius naudojančios, klimatui nekenkiančios ekonomikos kūrimo, suteikiant verslui, visų pirma, MVĮ, galimybę išbandyti naujus būdus ir metodus prieš įtraukiant juos į gamybos grandinę. Informacijos krypties bendrai finansuojami projektai yra susiję su ryšių ir informuotumo didinimo kampanijomis aplinkos, gamtos apsaugos arba biologinės įvairovės išsaugojimo klausimais. Programų vykdymas Remiantis duomenimis, teikiant tiesioginę paramą ūkininkams (pagal pirmąjį BŽŪP ramstį) stabilizuojamos ūkių pajamos ir taip prisidedama prie ūkių ekonominio gyvybingumo. 2012 m. tiesioginės išmokos vidutiniškai sudarė beveik pusę šeimų ūkių pajamų (48 %). Nors 2013 m. ES-28 realiosios žemės ūkio pajamos vienam darbuotojui sumažėjo 1,3 %, per praėjusius dešimt metų jos padidėjo apie 30 %. 2013 m. pajamų mažėjimas siejamas daugiausia su spartesniu realiuoju žemės ūkio gamybos priemonių pirkimo kainų didėjimu (0,7 %), o žemės ūkio produktų pardavimo kainos išliko stabilios. Nuo 1992 m. vykdomos BŽŪP reformos sudarė sąlygas ES žemės ūkį sparčiau orientuoti į rinką ir mažinti eksporto grąžinamųjų išmokų ir viešųjų intervencijų išlaidas. Subsidijuojamo eksporto proporcija bendro eksporto proporcijos atžvilgiu sumažėjo nuo 1,9 % 2007 m. iki 0,1 % 2012 m. ES prekybos žemės ūkio produkcija su kitomis pasaulio šalimis srauto vertė padidėjo nuo 80 mlrd. EUR 2008 m. iki daugiau kaip 120 mlrd. EUR 2013 m. 2013 m. atlikta nemažai įvairių BŽŪP elementų vertinimų. Atlikus Europos pieno vartojimo skatinimo mokyklose programos[23] poveikio ir bitininkystės sektoriui skirtų BŽŪP priemonių[24] vertinimus patvirtinta, kad taikytos priemonės yra tinkamos siekiant politikos tikslų; be to, patvirtinta ES pridėtinė vertė ir pateikta keletas rekomendacijų dėl tolesnių patobulinimų, kuriais būtų užtikrinamas susijusių programų ir iniciatyvų savitarpio papildomumas. Pieno vartojimo skatinimo mokyklose programa įvertinta kaip tinkama priemonė siekiant, kad vaikai vartotų daugiau pieno ir kad taip būtų pagerinti jų maisto vartojimo įpročiai. Dauguma valstybių narių nurodė, kad ši programa buvo pagrindinė paskata pristatyti ir įgyvendinti pieno vartojimo skatinimo mokyklose programą savo šalyje. Kalbant apie bitininkystei skirtas priemones, vertinime padaryta išvada, kad jomis teigiamai prisidėta prie bitininkų produktyvumo ir pajamų, taip pat prie medaus gamybos lygio stabilizavimo ES, atsižvelgiant į tai, kad didėja gamybos sąnaudos, kyla grėsmė bičių išgyvenimui ir juntama didelė tarptautinė trečiųjų šalių konkurencija. Tiesioginės paramos struktūrinio poveikio vertinime[25] nurodyta, kaip vykdant 2003 m. reformą padaryti pakeitimai, įskaitant paramos atsiejimą nuo gamybos, paveikė tokius aspektus kaip Europos ūkių darbo jėga, kapitalas ir verslo strategijos. Vertinime nurodytas ir netiesioginis poveikis, pavyzdžiui, ūkių ekonominio dydžio didėjimas ir didesnė specializacija. Be to, atsiejus paramą daugiau dėmesio imta skirti pelningesnei gamybai. Vertinime padaryta išvada, kad reforma, visų pirma, paramos atsiejimas, kartu su kitais veiksniais galbūt padėjo mažinti darbo jėgos naudojimo intensyvumą. 2013 m. paskelbtoje nacionalinių ir regioninių laikotarpio vidurio vertinimų apibendrinamojoje ataskaitoje[26] nurodyta, kokia pažanga padaryta 2007–2013 m. taikant kaimo plėtros priemones (pagal antrąjį BŽŪP ramstį) ir koks jų poveikis. Išvados paremtos valstybių narių 2010 m. atliktais vertinimais; jose teigiama, kad kaimo plėtros priemonių panaudota mažiau negu planuota, o sklandžiai įgyvendinta palyginti nedaug priemonių. Sparčiausiai įgyvendintos tos priemonės, kurioms buvo keliama mažiau techninių reikalavimų ir kuriomis užtikrintas ankstesnio laikotarpio tęstinumas. Taip pat įvertintas kaimo plėtros priemonių ekonominis poveikis, poveikis aplinkai ir socialinis poveikis (arba poveikis gyvenimo kokybei), tačiau daryti galutines išvadas apie bendrą poveikį buvo sunku, nes programa bus toliau įgyvendinama iki 2015 m. pabaigos. Kalbant apie ekonominį poveikį, maždaug dviejuose trečdaliuose ataskaitų nurodomas grynasis teigiamas poveikis augimui ir darbo vietų kūrimui. Keliose ataskaitose nurodytas teigiamas poveikis aplinkai, bet kaimo plėtros programų poveikis aplinkai retai vertinamas kiekybiškai. Gyvenimo kokybės gerinimo veiksmus labai vertina kaimo bendruomenės, tačiau kiekybiškai jas įvertinti sunku. Kadangi programos bus toliau įgyvendinamos iki 2015 m. pabaigos, tikslią kaimo plėtros priemonių poveikio apžvalgą bus galima pateikti tik po to, kai bus baigta (2017 m.) nacionalinių ir regioninių kaimo plėtros ex post vertinimų apibendrinamoji ataskaita. Programų įgyvendinimo cikle laikotarpio vidurio vertinimai buvo atlikti per anksti, kad jais remiantis būtų galima patikimai įvertinti bendrą KPP poveikį ir vykdymą. Tačiau jie suteikia informacijos apie programų įgyvendinimą. Šiame etape turimi kaimo plėtros programos pažangos duomenys neleidžia susidaryti išsamaus vaizdo. Pavyzdžiui, šiandien 83 mln. žmonių kaimo vietovėse gali džiaugtis kokybiškesnėmis pagal programą remiamomis paslaugomis (94 % tikslinio rodiklio). Panaudojant paramą atnaujinta 34 tūkst. kaimų, taigi galutinis laikotarpio pabaigos tikslas – 27 tūkst. – viršytas. Kita vertus, nors turimose ataskaitose nurodyta, kad panaudojant kaimo plėtros priemones sukurta 45 tūkst. darbo vietų, tai tėra 19 % galutinio tikslo; panašiai, iki šiol paramą gavo tik 36 tūkst. iš 77 tūkst. planuotų paremti labai mažų įmonių[27]. Bendros žuvininkystės politikos (BŽP) srityje visiškas žvejybos veiklos nutraukimas yra pagrindinė priemonė žvejybos pajėgumo ir galimybių pusiausvyrai užtikrinti. Pasinaudojant Europos žuvininkystės fondo (EŽF) finansavimu, nuo 2007 m. sausio mėn. iki 2013 m. gegužės mėn. į metalo laužą atiduota daugiau kaip 4 000 laivų[28] – tai padėjo gerokai sumažinti laivyną. Tačiau retrospektyviame EŽF laivų atidavimo į metalo laužą ir laikino žvejybos veiklos nutraukimo priemonių vertinime pabrėžiama, kad dabartinės laivų atidavimo į metalo laužą programos įgyvendinamos nepakankamai veiksmingai ir produktyviai, kad jomis būtų galima subalansuoti ES žvejybos laivynus ir išteklius[29]. Kalbant apie laikino žvejybos veiklos nutraukimo programas, vertinime padaryta išvada, kad viešasis finansavimas buvo naudojamas daugiau politiniam programų priimtinumui užtikrinti, bet ne žvejybos apimčiai faktiškai sumažinti. EŽF parama akvakultūrai ir žuvininkystės ir akvakultūros produktų perdirbimui yra labai svarbi. Šioms sritims bendrai skiriama beveik trečdalis visų EŽF įsipareigojimų. Abu sektoriai yra pelningi, nors ES akvakultūros produkcijos apimtis nedidėja. Perdirbimo srityje didėja ir produkcijos apimtis, ir vertė. Akvakultūros sektoriuje visos darbo dienos ekvivalentu išreikštas užimtumo rodiklis yra stabilus. Darbą ne visą darbo dieną keičia dažniau nuolatinis darbas visą darbo dieną. Tai paaiškina, kodėl EŽF įnašas į darbo vietų kūrimą nėra didelis, nors susijusiems darbuotojams šios permainos yra svarbios. Be to, ES akvakultūra tampa vis labiau imli kapitalui, ir EŽF skiriama viešoji parama prie šio proceso prisideda. Perdirbimo srityje EŽF poveikis užimtumui nedidelis – nuo 2007 iki 2010 m. sukurta per 3 400 darbo vietų[30]. EŽF finansinės paramos teikimu nuo žuvininkystės priklausomoms bendruomenėms rūpinasi žuvininkystės vietos veiklos grupės (ŽVVG). Naujausio tyrimo duomenimis, 2010–2013 m. laikotarpiu jos sukūrė bent 7 300 darbo vietų, o dar 12 500 darbo vietų išsaugota. Įkurta daugiau kaip 200 naujų įmonių. Pavyzdys. ŽVVG projektai – ekonominė paskata regionų tradiciniam žvejybos verslui „Fisch vom Kutter“ – tai nedidelio masto novatoriškas projektas, jungiantis 21 žvejybos bendrovę iš Baltijos jūros pakrantės aktyviojo regiono. Pasinaudodamos EŽF parama, jos sukūrė tiesioginės prekybos sistemą, kurioje prekiaujama tame regione sužvejotomis žuvimis. Sužvejoto kiekio duomenis ir numatomą iškrovimo laiką dar būdami jūroje žvejai SMS žinute perduoda į specialią dinaminę interneto svetainę. Joje pirkėjai gali matyti, kur, kada ir kokių šviežių žuvų jie gali įsigyti tiesiai iš laivo šiam vos atplaukus į uostą. Šioje sistemoje dalyvaujantys žvejai žuvis parduoda brangiau. Kai kurios žvejybos bendrovės išplėtė veiklą, į pasiūlą įtraukdamos naujų produktų (pvz., dalį laimikio išrūko ir termiškai paruošia). Pasak jų, klientų skaičius išaugo 30–50 %. Atlikus priemonės LIFE projektų lygmens ex post vertinimus paaiškėjo, kad LIFE gamtos programa labai svarbi remiant ES gamtos apsaugos politiką, visų pirma, Paukščių ir Buveinių direktyvų, taip pat tinklo „Natura 2000“ įgyvendinimą. Gamtos projektų veiksmai paprastai yra veiksmingi, pasižymi dideliu poveikiu ir tvarumu. LIFE gamtos projektai padėjo patrigubinti pasaulyje labiausiai nykstančių katinių šeimos atstovų – ispaninių lūšių – populiacijas Ispanijoje; šios rūšies gyvūnus rengiamasi vėl užveisti Portugalijoje. Be to, 13 tūkst. ha žemės paskirta naudoti gamtos apsaugos tikslais. Pagal programos LIFE aplinkos kryptį įgyvendinant tokius projektus kaip „Icarre 95“ paaiškėjo tikrasis gamybos metodų „nuo lopšio iki lopšio“ potencialas; ateityje taikant šiuos metodus pramonės gamybos srityje bus skatinama produktyviai panaudoti perdirbti tinkamas medžiagas. Kiti projektai, pavyzdžiui, „Nuo stogo – ant kelio“ (angl. From Roof to Road), padėjo išplėtoti verslą, kuriame efektyviai naudojami ištekliai, konkrečiai minėtame projekte nuo senų stogų nuimtas bitumas panaudojamas kelių dangai. Kalbant apie programos informacijos kryptį, galutiniame programos LIFE+ vertinime patvirtinama, kad ši programa taip pat labai svarbi didinant informuotumą, gerą valdymą ir visuomenės dalyvavimą sprendžiant ES aplinkos klausimus. Vykdymo veiklos aspektai Gamtos išteklių apsaugos ir valdymo srityse Europos Audito Rūmai paskelbė nemažai specialiųjų ataskaitų, susijusių su programų struktūros ir įgyvendinimo klausimais. Į Audito Rūmų nustatytus faktus ir rekomendacijas, susijusius su susietosiomis tiesioginėmis išmokomis, atsižvelgta 2014–2020 m. programose. Pagal bendrąjį BŽŪP išmokų skyrimo principą parama turi būti atsieta nuo ūkio gamybos lygių, tačiau išimties tvarka tam tikromis sąlygomis valstybėms narėms leidžiama skirti susietąsias išmokas. Europos Audito Rūmai (Specialioji ataskaita Nr. 10/2013) sukritikavo tai, kad valstybėms narėms suteikta didelė veiksmų laisvė skiriant tiesiogines susietąsias išmokas. Valstybės narės nepateikė pakankamų įrodymų, patvirtinančių taikytų priemonių reikalingumą ir tinkamumą, o stebėsenos gairės (tikslai ir rodikliai) buvo nepakankami, kad būtų galima tinkamai įvertinti šias priemones ateityje. 2014–2020 m. laikotarpiu Komisija numato kurti bendrą abiem BŽŪP ramsčiams skirtą stebėsenos ir vertinimo sistemą, kad būtų galima geriau įvertinti politikos įgyvendinimo rezultatus. Rengdama 2014–2020 m. laikotarpio kaimo plėtros politikos pasiūlymus, Komisija atsižvelgė į Audito Rūmų kritiką, susijusią su ES bendrai finansuojamų antrojo BŽŪP ramsčio kaimo plėtros priemonių vykdymu[31]. Nuolat buvo kritikuojama tai, kad projektų atranka buvo grindžiama daugiau siekiu panaudoti paskirtąjį biudžetą, o ne konkrečių projektų kokybe tikslų siekimo požiūriu. Be to, Audito Rūmai nustatė, kad kaimo plėtros išlaidų tikslai buvo nepakankamai aiškūs ir kad buvo pateikta ir ataskaitose nurodyta nepakankamai informacijos apie pasiektus rezultatus, kad būtų galima suprasti, kokiu mastu užsibrėžti tikslai buvo pasiekti ir ar ES biudžetas panaudotas veiksmingai ir produktyviai. Dar Audito Rūmai nurodė, kad turima stebėsenos ir vertinimo informacija buvo panaudota nepakankamai, kad pagerėtų kaimo plėtros išlaidų produktyvumas ir veiksmingumas. Kalbant konkrečiai apie kaimo plėtros paramą miškų ekonominei vertei didinti, Audito Rūmai nustatė struktūrinių priemonės trūkumų ir padarė išvadą, kad tik keli iš projektų, kurių auditas buvo atliktas, gerokai padidino miškų ekonominę vertę. Į Audito Rūmų nustatytus trūkumus Komisija atsižvelgė ir rengdama naujosios programos LIFE aplinkos komponentą[32]. Audito Rūmai nustatė, kad programos LIFE+ aplinkos kryptis parengta ir įgyvendinta nepakankamai gerai. Pagrindinės problemos susijusios su projektų atrankos proceso kokybe ir tinkamų rodiklių trūkumu. Į tai atsižvelgta rengiant naująją programą LIFE – jos struktūra turėtų būti geresnė, strategija aiškesnė, ji turėtų būti paprastesnė ir lankstesnė. Ją įgyvendinant bus atrenkami tie projektai, kuriuose sukaupta geriausia patirtis ir vadovautasi novatoriškais arba demonstraciniais požiūriais, siekiant didesnės pridėtinės vertės Europos lygmeniu. Orientacinio nacionalinio paskirstymo nuo 2018 m. bus visiškai atsisakyta. Siekiant ateityje geriau informuoti apie programos rezultatus ir poveikį, į naująjį LIFE reglamentą įtraukti veiklos rezultatų rodikliai, kurių sąrašas pateikiamas 2014–2017 m. LIFE daugiametėje darbo programoje (pagal prioritetinių sričių rezultatus ir, kai taikoma, pagal teminį prioritetą). 2.1.4. LAISVĖ, SAUGUMAS IR TEISINGUMAS (3A biudžeto išlaidų kategorija) Programų tikslai ir strategija „Europa 2020“ Šiai biudžeto išlaidų kategorijai skirta 0,8 % bendro 2007–2013 m. daugiametės programos biudžeto. 2013 m. finansinė parama šiai politikos sričiai sudarė 1,45 mlrd. EUR įsipareigojimų. Ši biudžeto išlaidų kategorija apima finansines programas, skirtas įvairiems Komisijos politikos aspektams migracijos, prieglobsčio ir sienų, kovos su nusikalstamumu ir terorizmu srityje, taip pat politikai teisingumo srityje. Migracijos, prieglobsčio ir sienų srityje pagal Solidarumo ir migracijos srautų valdymo bendrąją programą (SOLID) 2007–2013 m. laikotarpiu skirta beveik 4 mlrd. EUR, siekiant užtikrinti, kad ES šalys teisingai pasidalytų atsakomybę už finansinę naštą, kuri susidaro integruotai valdant Sąjungos išorės sienas ir įgyvendinant bendrą prieglobsčio ir imigracijos politiką. Pagal šią bendrąją programą Europos fondas trečiųjų šalių piliečių integracijai (EFI) yra priemonė, labiausiai tiesiogiai susijusi su strategijos „Europa 2020“ pagrindiniu tikslu – padidinti 20–64 metų moterų ir vyrų užimtumo lygį iki 75 %, be kita ko, stengiantis labiau integruoti teisėtus migrantus. EFI lėšomis remiant tokią veiklą kaip kalbų ir pilietinio orientavimo mokymas, gebėjimų ugdymas ir mainai tarp valstybių narių, pamažu vienodinamas ne ES piliečių ir ES piliečių užimtumo lygis. Taip papildoma Europos socialinio fondo veikla. Vykdant bendrąją programą „Saugumas ir laisvių apsauga“ skatinamas veiksmingas tarpvalstybinis Europos bendradarbiavimas kovos su nusikalstamumu ir terorizmu srityje ir geresnė nusikalstamumo prevencija. Programa „Nusikalstamumo prevencija ir kova su nusikalstamumu“, kurios biudžetas 2007–2013 m. laikotarpiu – 600 mln. EUR, siekta užtikrinti nusikalstamumo (terorizmo, prekybos žmonėmis, smurto prieš vaikus, elektroninių nusikaltimų, neteisėtos prekybos narkotikais ir ginklais, korupcijos ir sukčiavimo) prevenciją ir kovoti su nusikalstamumu. Teisingumo srityje šešiomis programomis, kurios susijusios su civiline teisena, baudžiamąja teisena, pagrindinėmis teisėmis ir pilietybe, kova su smurtu prieš vaikus, jaunimą ir moteris (programa „Daphne“), kova su diskriminacija ir lyčių nelygybe (programa „Progress“) ir narkotikų kontrolės politika, siekta prisidėti, be kita ko, prie strategijos „Europa 2020“ pagrindinio tikslo – padidinti aktyviojo amžiaus žmonių užimtumo rodiklį iki 75 %. Pavyzdžiai susiję su finansavimo skyrimu specifiniams veiksmams, siekiant spręsti vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumo klausimą ir skatinti lyčių lygybę priimant ekonominius sprendimus, taip pat su finansavimo skyrimu kovos su diskriminacija ir romų integracijos veiksmams. Programų vykdymas 2013 m. visos šios biudžeto išlaidų kategorijos programos įgyvendintos kaip numatyta ir pranešama, kad buvo panaudota beveik 100 % biudžeto. Migracijos, prieglobsčio ir sienų srityje Europos grąžinimo fondo (pagal programą SOLID) parama skirta savanoriškai į savo kilmės šalį grįžtantiems asmenims. Savanoriško grįžimo atvejų padaugėjo. 2011 m. savanoriški grįžimai sudarė 38,4 %, o 2012 m. – jau 41,1 % visų grįžimų. Pagal programą skirta finansinė parama padėjo padidinti šią proporciją, nes kai kuriose šalyse pagal šią programą buvo pradėtos vykdyti savanoriško grįžimo programos, kurių anksčiau nebuvo. Europos pabėgėlių fondo (EPF, taip pat pagal programą SOLID) parama skiriama valstybėms narėms, joms priimant prieglobsčio prašytojus ir asmenis, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, ir prisiimant su tuo susijusią naštą. Remiantis naujausiais duomenimis, naudojimasis ES finansavimu išaugo tose valstybėse narėse, kurios siekia padidinti asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, priėmimo pajėgumą ir sėkmingai integruoti juos savo teritorijoje. Be to, EPF parama skiriama valstybėms narėms, siekiančioms pabėgėlius perkelti: 2013 m. valstybės narės įsipareigojo naudodamosi EPF parama perkelti per 3 900 asmenų, palyginti su beveik 3 000 asmenų 2012 m. Pasiekti gerų rezultatų įgyvendinant programą SOLID sutrukdė ekonomikos nuosmukis. Tai patvirtina naujausi turimi duomenys, pagal kuriuos ne ES piliečių ir ES piliečių užimtumo lygio skirtumai per pastaruosius penkerius metus išliko gana stabilūs, o kitos ES šalies pilietybę turinčių piliečių užimtumo lygis tebėra gerokai aukštesnis (65,1 %) negu trečiųjų šalių piliečių (53,9 %)[33]. Kovos su nusikalstamumu ir terorizmu srityje ES finansavimas padėjo palengvinti teisėsaugos institucijų ir kitų įstaigų bendradarbiavimą. Pavyzdžiui, nuolatinis finansavimas buvo teikiamas pasaulinio turto susigrąžinimo ekspertų, įskaitant JAV ekspertus, tinklo (Kamdeno turto susigrąžinimo tarpagentūrinio tinklo) veiklai. Konfiskuoto turto valdymas arba nusikalstamu būdų įgyto turto panaudojimas socialiniais tikslais yra tarp Komisijos remiamų novatoriškų projektų. Finansavimo vidaus reikalų srityje pavyzdys. EPF parama valstybėms narėms, į kurias vienu metu atvyksta daug trečiųjų šalių piliečių, kuriems gali prireikti tarptautinės apsaugos. 2013 m. vasaros pabaigoje ir rudenį Bulgarija patyrė beprecedentį migrantų ir prieglobsčio prašytojų antplūdį, kuris tapo ypač didele ir skubių sprendimų reikalaujančia našta šalies prieglobsčio suteikimo sistemai. Bulgarijos prieglobsčio suteikimo sistema, pajėgi priimti apie 1 500 asmenų per metus, nepajėgė susidoroti su daugiau kaip 7 tūkst. tarptautinės apsaugos paraiškų. Todėl Bulgarijos valdžios institucijos paprašė ES paramos – EPF neatidėliotinų priemonių. Gavusi finansavimą per šešių mėnesių laikotarpį, kuris numatytas EPF neatidėliotinoms priemonėms teikti, Bulgarija gerokai padidino ir pagerino prieglobsčio suteikimo sistemos pajėgumą, kad galėtų tinkamai pasirūpinti prieglobsčio prašytojų apgyvendinimu ir kad padidintų tarptautinės apsaugos paraiškų tvarkymo pajėgumą. Be to, dėl šių aplinkybių Bulgarija gavo Grąžinimo fondo ir Išorės sienų fondo paramą. Teisingumo srityje išlaidų programomis remiama veikla vykdoma atidžiai stebint ES teisingumo politikos, kurios tikslas – sukurti visiems naudingą Europos teisingumo erdvę, raidą. Vis daugiau teisės specialistų ES pasinaudoja galimybe studijuoti ES arba kitos valstybės narės teisę. Europos teisėjų mokymo tinklas atlieka labai svarbų vaidmenį teisėjų ugdymo procese. Siekdama padėti sudaryti vienodas moterų dalyvavimo darbo rinkoje sąlygas, geriau užtikrinti teisę kreiptis į teismą, apsaugoti vaikų, romų, taip pat smurto ir nusikaltimų aukų teises ir suteikti jiems paramą, 2013 m. Komisija toliau rėmė šių sričių projektus valstybėse narėse. Šios srities dotacijas veiklai gavo šie tarptautiniai tinklai: Europos lygybės įstaigų tinklas (EQUINET), organizacijos „European Women's Lobby“, „Missing Children Europe“, „Victim Support Europe“, „Notaries of Europe“ ir „European Digital Rights“. Vertinimų duomenys, susiję su finansuotų priemonių laimėjimais teisingumo srityje, šiuo metu renkami; juos planuojama turėti 2014 m. pabaigoje. Finansavimo teisingumo srityje pavyzdys. ECRIS (Europos nuosprendžių registrų informacinė sistema) – ES parama, skirta produktyviam valstybių narių keitimuisi informacija apie apkaltinamuosius nuosprendžius paremti ECRIS įkurta 2012 m. balandžio mėn., pasinaudojant parama pagal baudžiamosios teisenos programą. Naudodamiesi šia sistema teisėjai ir prokurorai gali lengvai gauti išsamią informaciją apie bet kurio ES piliečio nusižengimų istoriją, nesvarbu, kuriose ES šalyse tas asmuo buvo kaltinamas praeityje. Ši sistema nebeleis nusikaltėliams nuslėpti savo kriminalinės praeities persikeliant iš vienos šalies į kitą, taigi ji gali tarnauti ir kaip nusikaltimų prevencijos priemonė. Pavyzdžiui, 2013 m. nacionalinė Airijos policija, pranešdama apie veiklos rezultatus, patvirtino, kad ECRIS padėjo maksimaliai padidinti jų nuosprendžių registrų duomenų tikslumą ir vientisumą, todėl dabar šalis gali teikti kokybiškesnę informaciją kitoms valstybėms narėms. Minėtinų specifinių veiklos aspektų, susijusių su 2013 m. Audito Rūmų programų įgyvendinimo arba vykdymo ataskaitomis, nėra. 2.1.5. PILIETYBĖ (3B biudžeto išlaidų kategorija) Programų tikslai ir strategija „Europa 2020“ Biudžeto išlaidų kategorijos „Pilietybė“ lėšomis prisidedama prie strategijos „Europa 2020“ pažangaus augimo prioriteto. Prisidedant prie pavyzdinės iniciatyvos „Judus jaunimas“ įgyvendinama programa „Veiklus jaunimas“ (2013 m. išlaidos sudaro 148 mln. EUR), kuria siekiama skatinant neformalųjį mokymąsi Europos mastu jaunimui suteikti daugiau galimybių. Taip pat finansuojamos vartotojų apsaugos ir sveikatos sritys. Kalbant apie vartotojų sritį, 2013 m. Komisija rėmė ES lygmens vartotojų organizacijas, kad vartotojų interesams būtų tinkamai atstovaujama ES lygmeniu. Įgyvendinant programą „Kultūra“ 2013 m. išleista 61 mln. EUR; pagal ją bendrai finansuota Europos lygmens kultūros veikla, įskaitant tarptautinius bendradarbiavimo kultūros srityje projektus, literatūros vertimus ir paramą europinės svarbos kultūros įstaigoms. Įgyvendinant programas „MEDIA 2007“ ir „MEDIA Mundus“ (2013 m. išlaidos sudarė 116,5 mln. EUR) didinamas Europos audiovizualinio sektoriaus konkurencingumas – sudaromos galimybės lengviau gauti finansavimą, skatinama naudoti skaitmenines technologijas ir stiprinamas ES ir ne ES specialistų bendradarbiavimas visame pasaulyje. Programos „Europa piliečiams“ tikslas – skatinti Europos piliečius bendrauti, puoselėti tarpusavio toleranciją ir abipusį supratimą ir siekti, kad Sąjunga taptų artimesnė jos piliečiams, šiuo tikslu diegiant Europos vertybes ir laimėjimus, bet kartu išsaugant praeities atminimą. Programų vykdymas 2013 m. prisidedant prie pavyzdinės iniciatyvos „Judus jaunimas“ įgyvendinama programa „Veiklus jaunimas“ išties sudomino jos adresatus – jos parama pasinaudojo kaip niekad daug jaunimo ir su juo dirbančių asmenų; nuo 2007 m. šioje programoje jau dalyvavo beveik 1 mln. žmonių. Vykdant šią programą veiksmingai prisidėta prie to, kad imta pripažinti neformalųjį mokymąsi – nuo 2007 m. išduota 265 tūkst. vadinamųjų jaunimo pasų – programos „Veiklus jaunimas“ mokymosi galimybių pažymėjimų. Remiantis 2013 m. jaunimo pasų poveikio tyrimu, apie 80 % programos „Veiklus jaunimas“ dalyvių mano, kad jaunimo pasai padidino finansuojamų projektų naudą, nes šiais pasais patvirtinti jų neformaliojo mokymosi rezultatai. Pagal naujausius turimus stebėsenos tyrimo duomenis 67 % dalyvių tiki, kad dėl dalyvavimo programoje „Veiklus jaunimas“ jų galimybės susirasti darbą padidėjo. Įvertinus 2007–2011 m. ES finansinį įnašą pagal vartotojų programą dviem ES lygmens organizacijoms, Europos atstovavimo vartotojams standartizacijos srityje koordinavimo asociacijai (ANEC) ir Europos vartotojų organizacijų asociacijai (BEUC), nustatyta, kad šios organizacijos reikšmingai prisidėjo prie vartotojų interesų atstovavimo ir užtikrino nuoseklų vartotojų organizacijų indėlį ES lygmeniu ir geresnį įvairių suinteresuotųjų šalių dialogą. ES finansinė parama pagal vartotojų programą taip pat buvo teikiama bendriems valstybių narių rinkos stebėjimo veiksmams, daugiausia dėmesio skiriant produktų testavimui, rizikos vertinimui, rinkos stebėsenai ir kompetencijos bei geriausios patirties mainams. 2013 m. 19 ES šalių baigė vykdyti tokio pobūdžio bendrus vykdymo užtikrinimo projektus daugelyje sričių, pavyzdžiui, vaikiškų drabužių ir maisto produktų pakaitalų. Kalbant apie visuomenės sveikatą, 2011 m. sveikatos programos laikotarpio vidurio vertinime[34] teigiama, kad daugelio finansuotų veiksmų poveikis juntamas visoje ES. Remiantis surinktais įrodymais, ES sukurta programos pridėtinė vertė didžiausia tokiose srityse kaip įvairių ES šalių – inter alia, Suomijos, Italijos, Lietuvos, Nyderlandų ir Vokietijos – sveikatos priežiūros specialistų informacijos mainai ir tinklų kūrimas tokiose srityse kaip sveikatos informacija ir rodikliai, sveikatos ugdymas (pvz., ŽIV/AIDS klausimai ir kraujo, audinių, ląstelių ir organų apsauga) ir sveikatos saugumas (pvz., Elektromagnetinių laukų pavojingumo sveikatai vertinimo Europos tinklas). Be to, atlikus vertinimą sudarytos sąlygos taikyti septynis ES pridėtinės vertės kriterijus, kurie buvo plačiai naudojami nustatant naujosios 2014–2020 m. programos veiksmų sričių prioritetus. Todėl naujojoje programoje daugiau dėmesio skiriama sveikatos srities ir strategijos „Europa 2020“ tikslų sąsajai. Galutinis 2008–2013 m. programos vertinimas pradėtas 2014 m. pradžioje, o jo rezultatai bus žinomi 2015 m. Programa „Kultūra“ buvo įgyvendinta pagal planą; atlikti svarbiausi susiję sklaidos veiksmai, bendradarbiauta su trečiosiomis šalimis, visų pirma, Australija ir Kanada. Skaičiuojama, kad skyrus finansavimą judumo galimybėmis pasinaudojo keli tūkstančiai menininkų ir (arba) kultūros darbuotojų, keli tūkstančiai meno kūrinių pademonstruota įvairiose vietose, 2012 m. į veiklą įtraukta apie 1 900 organizacijų, kurios prisidėjo arba prie koordinavimo, arba prie organizavimo, daug dėmesio skirdamos kultūrų dialogui. Veikla pagal programas MEDIA ir „MEDIA Mundus“ 2013 m. įgyvendinta vadovaujantis atitinkamomis darbo programomis. Vienas pagal programą „MEDIA 2007“ investuotas euras generavo 6 EUR iš privačių investicijų šaltinių, o didžiausio didinamojo poveikio sulaukta finansuojant kino tinklą – net 14 EUR. MEDIA gamybos garantijų fondas veikia devyniose šalyse. Atrinktiems nepriklausomo kino operatoriams, dirbantiems su daugeliu Europos filmų, toliau buvo skiriama parama kinui skaitmeninti – 2013 m. paremtas 200 (44 vnt. daugiau) kino juostų skaitmeninimas. Programos „MEDIA 2007“ tarpiniame vertinime patvirtinta, kad pagrindinis jos tikslas – didinti Europos kino pramonės konkurencingumą – pasiektas ir kad ja reikšmingai prisidedama prie Europos kultūrų įvairovės puoselėjimo. Aukščiausio lygio festivaliuose pagal programą MEDIA remiamiems filmams skiriami aukštesni nei vidutiniai įvertinimai. Du pagal programą MEDIA remti filmai 2013 m. laimėjo „Oskarų“ statulėles, o 3 iš 13 pagal programą MEDIA remtų filmų skynė laurus ir tarptautiniame Kanų kino festivalyje. Programos „Europa piliečiams“ poveikio tyrimas[35] baigtas 2013 m. gegužės mėn. Apskritai, respondentai buvo labai geros nuomonės apie tai, kokį poveikį dalyvavimas programoje padarė jų žinioms ir bendram supratimui apie žmonių gyvenimą kitose Europos šalyse. 89,1 % jaučiasi žiną daugiau apie Europos kultūrą, tapatybę ir palikimą, 88,2 % jaučiasi labiau solidarizavęsi su kitais europiečiais, 77,5 % jaučiasi tapę tikresni europiečiai. Palyginti su ankstesniu, 2009 m. atliktu, tyrimu, 2013 m. rezultatai labiau teigiami, o tai rodo, kad programa tapo veiksmingesnė. Minėtinų specifinių veiklos aspektų, susijusių su 2013 m. Audito Rūmų programų įgyvendinimo arba vykdymo ataskaitomis, nėra. 2.2. Sąjungos išorės politika (4 biudžeto išlaidų kategorija) Programų tikslai ir strateginiai išorės pagalbos politikos tikslai 2013 m. visuotinis nestabilumas, kurį rodo konfliktų (t. y. ginčų, nesmurtinių krizių, smurtinių krizių, riboto masto karų ir karų) skaičius, palyginti su 2012 m., visame pasaulyje padidėjo nuo 405 iki 414 konfliktų[36], įskaitant 20 karų ir 25 riboto masto karus. Šiam didėjimui įtakos turėjo įvairūs veiksniai, pavyzdžiui, konfliktinių situacijų sudėtingumas, dideli tarptautinės humanitarinės ir pabėgėlių teisės pažeidimai, nuolatinis demografinis spaudimas ir urbanizacija, klimato kaita, konkurencija dėl išteklių, aukštos ir nepastovios maisto ir energijos kainos, grėsmės saugumui ir prastas valdymas. 2013 m. vykdytų išlaidų programų, kuriomis remiami įvairūs Sąjungos išorės politikos aspektai, pasiektus laimėjimus reikia vertinti atsižvelgiant į minėtas aplinkybes. Pagal kai kurias finansines programas (humanitarinė pagalba ir civilinės saugos mechanizmas[37]) teikiama skubi pagalba iškart po nelaimių ir krizinėse situacijose. Pagal kitas programas teikiamos paramos terminai tolimesni, jomis remiama Komisijos vystymosi politika ir Sąjungos užsienio ir saugumo politika. 2011 m. ES vystymosi politikos Pokyčių darbotvarkėje ES paskelbė, kad daugiau dėmesio bus skiriama finansinėms priemonėms (2013 m. sudaryta sutarčių už 8,3 mlrd. EUR), skirtoms pagrindiniam ES vystymosi politikos tikslui – kovoti su skurdu užtikrinant tvarų vystymąsi, įskaitant Tūkstantmečio vystymosi tikslų (TVT) siekimą. Be to, kad ši priemonė būtų dar veiksmingesnė, 2011 m. ES nutarė laikytis atnaujinto požiūrio į paramos biudžetui teikimą šalims partnerėms. 2013 m. ES vystymosi politikai skirta parama buvo teikiama daugiausia per Europos plėtros fondą Afrikos šalims, Karibų regionui ir Ramiojo vandenyno regionui (45 % išmokų) ir pagal vystomojo bendradarbiavimo finansinę priemonę (VBFP; 27 % išmokų). Europos kaimynystės politikai skirta parama buvo teikiama pagal Europos kaimynystės ir partnerystės priemonę (EKPP; 23 % išmokų). Bendros užsienio ir saugumo politikos srities pagrindinės priemonės yra bendros užsienio ir saugumo politikos operacijos ir stabilumo priemonė. Dar viena išorės pagalbos priemonė – Pasirengimo narystei pagalbos priemonė – skirta šalių kandidačių ir potencialių šalių kandidačių stojimo į Sąjungą procesui remti. 2013 m. ES plėtros politikai pagal Pasirengimo narystei pagalbos priemonę (PNPP) skirta parama sudarė apie 1,95 mlrd. EUR. Dabartinė plėtros darbotvarkė apima Vakarų Balkanų regioną ir Turkiją, kadangi Islandija nusprendė atidėti stojimo derybas. Kroatija ES nare tapo 2013 m. Programų vykdymas Apskritai, humanitarinei pagalbai ir civilinei saugai skirtos finansinės priemonės buvo įgyvendintos pagal planą, nors mokėjimai ne visiškai atitiko nustatytus poreikius. Buvo imtasi ad hoc priemonių, kuriomis buvo sudarytos sąlygos praktiškai tęsti operacijas. 2013 m. humanitarinės pagalbos poreikiui įgavus naują pagreitį, ES humanitarinė pagalba viršijo 1,3 mlrd. EUR sumą ir pasiekė 124 mln. paramos gavėjų – taip 107 mln. tikslinis rodiklis viršytas 15 %. 16 % humanitarinės pagalbos biudžeto (10 % tikslinį rodiklį viršijant 6 %) skiriama užmirštoms krizėms, kurioms tarptautinė paramos teikėjų bendruomenė neskyrė dėmesio, įveikti. Pavyzdžiui, iki šiol šiai kategorijai buvo priskiriama pagalba Centrinės Afrikos Respublikai. 2013 m. atlikta nemažai vertinimų, įskaitant prieglobsčio nelaimių aukoms teikimo vertinimą, kuriame padaryta išvada, kad ES humanitarinėmis intervencijomis nelaimių aukų prieglobsčio problema sprendžiama nuosekliai ir kad vykdant tokias intervencijas teikiama veiksminga tiesioginė operatyvinė pagalba. Vertinime rekomenduota tobulinti partneryste grindžiamą požiūrį, kuris apima bendradarbiavimą su NVO, vykdančiomis humanitarinius veiksmus, per skaidrų prioritetų nustatymo, sprendimų priėmimo ir koordinavimo atsakomybės pasidalijimą tarp visų suinteresuotųjų šalių. Be to, reikėtų užtikrinti tvirtesnę sąsają su ilgalaikiškesniais sprendimais arba pasitraukimo strategijomis. ES vystymosi politikai remti skirtos finansinės programos buvo įgyvendintos pagal planą, išskyrus EKPP, kurią taikant pietinės kaimynystės regione nepadaryta pažanga siekiant įvairių specifinių tikslų, susijusių su siekiama pažanga gero valdymo, bendradarbiavimo su ES stiprinimo ir demokratijos, žmogaus teisių ir teisinės valstybės principų skleidimo srityse[38]. Taip atsitiko iš esmės dėl regioną apėmusios krizės. Nors pažangą, padarytą siekiant Tūkstantmečio vystymosi tikslų, susieti tiesiogiai su ES priemonėmis nelengva, ES vystymosi finansavimo įnašą 2007–2012 m. laikotarpiu (paskutinis atnaujinimas) siekiant pagrindinių Tūkstantmečio tikslų galima iliustruoti toliau pateikiamais pavyzdžiais: 1-asis TVT – „sumažinti skurdą ir badą pasaulyje“. Tikslas 1990–2015 m. perpus sumažinti žmonių, kurių pragyvenimo lėšos nesiekia 1,25 dolerio per dieną, proporciją pasiektas visuose regionuose, išskyrus Užsachario Afriką. Siekiant 1-ojo TVT, 2007–2012 m. panaudojant vystymosi priemones 46,5 mln. vargingiausiai gyvenančių arba tokių, kurių aprūpinimo maistu problema yra didžiausia, žmonių reguliariai gavo socialines išmokas (grynųjų pinigų arba kitokias nepinigines išmokas). Vien 2012 m. 1,6 mlrd. EUR išleista atsparumui didinti ir tvariam žemės ūkio vystymui stiprinti. Šia parama siekiama kovoti su neprievalgio problema, didinti maisto prieinamumą ir užtikrinti, kad žmonės, kuriems gresia badas, galėtų lengviau pasinaudoti šia parama. 2-asis TVT – „užtikrinti visuotinį pradinį išsilavinimą“. Siekiant tikslo užtikrinti, kad vaikai galėtų baigti pradinę mokyklą, padaryta didelė pažanga. Vystymosi priemonėmis prisidėta prie to, kad 13,7 mln. vaikų pradėtų lankyti mokyklą, būtų parengta 1,2 mln. mokytojų ir pastatyta arba renovuota 37 tūkst. mokyklų. 4-asis TVT – „mažinti vaikų mirtingumą“. Didelė pažanga padaryta mažinant vaikų iki 5 metų mirtingumo rodiklį. Vystymosi priemonės padėjo užtikrinti, kad 18,3 mln. vaikų iki 1 metų būtų paskiepyta nuo tymų ir kad būtų pastatyta, renovuota arba įrengta daugiau kaip 8 500 sveikatos priežiūros centrų ir įstaigų. Kol kas dar negalima galutinai įvertinti 2011 m. politikos pokyčių, apie kuriuos paskelbta Pokyčių darbotvarkėje, poveikio. Bet 2013 m. kai kurie vertinimo rezultatai jau buvo žinomi; jais patvirtinti keli naujojo dėmesio centro aspektai[39]. Atlikus privačiojo sektoriaus vystymosi finansavimo ir su prekyba susijusios paramos vertinimus paaiškėjo, kad, nors parama padėjo daugeliui trečiųjų šalių daryti pažangą ir geriau integruotis į pasaulinę sistemą, šiuos pokyčius lėmė įvairūs išorės veiksniai, susiję su politikos ir vyriausybių prioritetais atitinkamose šalyse. Didžiausią pažangą padarė šalys (ES pietinės kaimynystės ir Azijos šalys), kuriose privatusis ir viešasis sektoriai labai orientuoti į prekybą. Daugelyje mažiausiai išsivysčiusių šalių ir nestabilių regionų su prekyba susijusi parama padeda didinti prekybos apimtį, bet mažiau sėkmingai padeda įvairinti prekybą. Tačiau gerų rezultatų pasiekta institucinių ir reguliavimo reformų srityje, siekiant sukurti geresnę aplinką verslui, daugiausia pietinės kaimynystės šalyse, kurias imtis reformų paskatino įsipareigojimai, susiję su prekybos susitarimu. Remdamasi vertinimo išvadomis, ES savo požiūrį nustatys atsižvelgdama į aplinkybes, visų pirma, į šalies išsivystymo lygį. Sisteminė rinkos analizė turėtų padėti didinti ES intervencijų veiksmingumą, o skurdo mažinimo ir darbo vietų kūrimo aspektus plačiau įtraukus į su prekybą susijusios paramos ir privačiojo sektoriaus vystymosi paramos priemones būtų galima padidinti ES paramos poveikį. Panašu, kad naujoji paramos biudžetui politika pradeda duoti rezultatų, visų pirma, kiek tai susiję su nestabiliose valstybėse dabar jau vienus metus vykdomomis Sutartimis dėl paramos valstybei stiprinti. Remiantis 2013 m. Tanzanijoje ir Pietų Afrikoje atliktais vertinimais, parama biudžetui yra reikšminga. Būtent Tanzanijoje atlikto vertinimo duomenimis, ši priemonė yra labai veiksminga tada, kai, siekiant patenkinti būtiniausius poreikius, reikia didinti išteklius. Papildomos per biudžetą teikiamos lėšos, kaip nustatyta vertinime, daro teigiamą poveikį ekonomikos augimui, švietimo sektoriui ir pajamų neturintiems skurstantiesiems. Vertintojai padarė išvadą, kad nei projektų finansavimo, nei bendrojo krepšelio finansavimo priemonėmis tokių rezultatų – įskaitant tokį našumo, veiksmingumo ir tvarumo lygį — nebūtų pavykę pasiekti. Be to, tokiais atvejais, kai, pavyzdžiui, siekiama užtikrinti tinkamą kelių priežiūrą arba padidinti mokytojų algas, parama biudžetui veikiausiai yra vienintelė galimybė padėti. Tačiau ir Pietų Afrikos, ir Tanzanijos vertinimų duomenimis, politinio dialogo ir pajėgumo ugdymo priemonės galėjo būti dar veiksmingesnės, o daugelyje svarbių sričių išliko politikos formavimo ir reformų įgyvendinimo trūkumų. Tanzanijoje šie klausimai sprendžiami įgyvendinant veiksmų planą, kurį bendromis jėgomis parengė paramos biudžetui teikėjai ir Tanzanijos Vyriausybė. Plane nustatytos kiekvienos veiklos srities atsakomybės ribos ir atitinkami įgyvendinimo terminai. Be to, Audito Rūmai atliko veiklos auditą Egipte (Specialioji ataskaita Nr. 4/2013) ir nustatė, kad 2007–2013 m. Egiptui skirta parama biudžetui nepadėjo pagerinti viešųjų finansų valdymo, nes šioje šalyje biudžeto sritis vis dar nepakankamai skaidri, audito funkcija vykdoma neveiksmingai ir klesti korupcija. Komisija yra įsipareigojusi iškelti minėtus klausimus derybose su Egiptu dėl naujojo veiksmų plano ir šiai šaliai jau taiko sugriežtintus tinkamumo gauti paramą biudžetui kriterijus. Atsižvelgiant į tai, kad saugumo situacija įvairiose pasaulio dalyse blogėja, ES finansinės priemonės, skirtos ES užsienio ir saugumo politikai remti, 2013 m. buvo visiškai panaudotos. Kalbant apie geografinę aprėptį, Užsachario Afrika, Artimieji Rytai ir Šiaurės Afrika buvo pagrindiniai regionai, kuriuose vykdytos intervencijos, susijusios su daugeliu tų regionų nestabilumo aspektų ir krizių. Nors visame pasaulyje konfliktų skaičius ir intensyvumas padidėjo, poveikio rodikliai rodo, kad bendras konfliktų, kuriuose buvo vykdytos pagrindinės užsienio ir saugumo politikos operacijos, intensyvumas mažėja. Pavyzdžiui, Kosove, kur operacijai panaudotas didžiausias biudžetas, konflikto intensyvumas skalėje nuo 1 iki 5 sumažėjo nuo 4 („smurtinė krizė“) iki 1 lygio („ginčas“) po to, kai ES tarpininkavo derybose ir 2013 m. balandžio mėn. buvo pasiektas susitaikymo susitarimas. ES misija buvo vienas svarbiausių stabilumo Kosove užtikrinimo elementų. Pagal stabilumo priemonę pradėti vykdyti 45 veiksmai, kuriems skirta iš viso 214 mln. EUR pagal trumpalaikio reagavimo į krizes komponentą ir 26 mln. EUR pagal ilgalaikio pasirengimo krizėms paramos komponentą. 2013 m. atliktame ilgalaikio pasirengimo krizėms paramos komponento vertinime padaryta išvada, kad šis komponentas yra būtinas bendros ES taikos, saugumo ir vystymosi struktūros elementas, kuris turėtų būti labai gerai įtvirtintas šioje struktūroje. Vertinime nustatyta, kad šis komponentas sudaro sąlygas ES spręsti konflikto klausimus plačiausia prasme ir kad atskiri projektai iš tiesų padėjo ugdyti arba stiprinti organizacijų pajėgumą prisidėti prie taikos stiprinimo pastangų ir gilinti specialistų bendruomenės sąvoką. Reagavimo į krizę priemonės taikymo Sirijoje pavyzdys Per užsitęsusią Sirijos krizę parama pagal Stabilumo priemonę (SP) buvo nuolat teikiama tiek pačioje Sirijoje, tiek kaimyninėse šalyse. SP buvo ypač naudinga Turkijos, Irako, bet daugiausia – Jordanijos ir Libano valdžios institucijoms teikiant paramą nuolat didėjančiam pabėgėlių iš Sirijos srautui priimti ir apgyvendinti. Teikiama ir tiesioginė pagalba pabėgėliams, pavyzdžiui, gerinamos jų gyvenimo sąlygos. Pačioje Sirijoje galimybės ir sąlygos teikti humanitarinę pagalbą yra akivaizdžiai daug sudėtingesnės. Vis dėlto, pagal SP suteikta tam tikra tiesioginė pagalba pirminės sveikatos priežiūros, geresnio aprūpinimo maistu ir pagrindinio ugdymo srityse. Siekiant paremti šalių kandidačių ir potencialių šalių kandidačių prisijungimo procesą, 2013 m., kaip ir planuota, priimtos paskutinės programos pagal PNPP, išskyrus dvi: nacionalinę Bosnijos ir Hercegovinos programą, kurios apimtis sumažinta dėl pažangos vykdant politinius įsipareigojimus stokos, ir Islandijos programą, kuri nebetęsiama šaliai nusprendus pristabdyti stojimo procesą. Antrojo tarpinio 2007–2010 m. PNPP paramos vertinimo[40] bendros išvados patvirtino, kad PNPP buvo naudinga pokyčių skatinimo priemonė, padėjusi didinti plėtros šalių pajėgumą vykstant stojimo procesui, dėl ko regione padaryta pažangių, teigiamų pokyčių. PNPP parama 2007–2010 m. buvo iš esmės veiksminga, ypač tose šalyse, kuriose biudžetas valdomas centralizuotai. Be to, laikoma, kad PNPP buvo įgyvendinta produktyviai. Vertinime pabrėžiama, kad PNPP buvo veiksmingiausia tada, kai ji taikyta vykdant reikalavimus, susijusius su acquis, nes taip užtikrinama politiškai priimtina institucinė struktūra ir įgaliojimai. Pripažinta, kad siekiant sustiprinti paramos poveikį ir tvarumą ir padidinti jos pridėtinę vertę, PNPP turi būti taikoma laikantis aiškios politinės strategijos ir užtikrinant pastovią pažangą stojimo procese. Vertinime rekomenduojama užtikrinti tvirtesnę politinio dialogo ir PNPP finansavimo sąsają, sutariant laikytis daugiamečio rezultatais grindžiamo požiūrio tada, kai bus įgyvendinama ją pakeisianti programa, kad būtų galima paspartinti procesą, užtikrinant, kad laimėjimais būtų faktiškai prisidedama prie tvarių rezultatų, ir užtikrinti tam tikrą įgyvendinimo lankstumą. Dar rekomenduojama paramą skirti atsižvelgiant į gavėjų pajėgumą ją panaudoti ir tuo tikslu programavimo etapu rengti daugiau pajėgumo vertinimų. Komisija priėmė daugelį rekomendacijų ir jomis pasinaudojo rengdama programą pakeitusią programą – PNPP II. Vykdymo veiklos aspektai Humanitarinės pagalbos ir civilinės saugos srityje intervencijų greitis yra ypač svarbus, kad svarbiausiems poreikiams patenkinti būtina pagalba būtų suteikta laiku. 2013 m. vidutinis intervencijų greitis nuo pasiūlymo priėmimo iki pagalbos skyrimo pagal ES civilinės saugos mechanizmą atitiko tikslą nesiekti 36 valandų. Prie to, kad Sąjunga geba skubiai ir koordinuotai reaguoti, prisidėjo neseniai, 2013 m. gegužės mėn., veiklą pradėjęs Europos Komisijos reagavimo į nelaimes centras (ERCC). ERCC padidina ES reagavimo į nelaimes pajėgumą, nes veikia visą parą septynias dienas per savaitę ir renka tikralaikę informaciją apie nelaimes, stebi pavojus ir užtikrina, kad intervencijos būtų veiksmingai koordinuojamos. Pavyzdžiui, ERCC padėjo į Filipinus nusiųsti per 20-ies dalyvaujančių valstybių darbuotojus ir materialinės pagalbos išteklius, be to, padėjo į regioną nugabenti civilinės saugos priemones, taip patvirtindamas savo kuriamą pridėtinę vertę. Vadovaujantis Komisijos valdymo tikslais, sprendimai dėl didžiosios dalies stabilumo priemonės bendros užsienio ir saugumo politikos srities projektų (72 %) buvo priimti per tris mėnesius nuo krizės pradžios 2013 m. Taip sudarytos sąlygos ES laiku imtis intervencijų dėl kai kurių didelio masto krizių. Išorės pagalbos srityje Komisija taip pat dėjo pastangas, siekdama geresnio koordinavimo ten, kur nuo didelių humanitarinių krizių nukentėjusiems žmonėms padedama per įvairias finansines priemones, kaip iliustruojama toliau pateiktu pavyzdžiu: Komisijos veiksmų koordinavimas telkiant įvairias ES išorės pagalbos priemones Jau seniai Sirijos krizė reikalauja telkti visas ES išorės bendradarbiavimo priemones. Kad veikla be reikalo nesidubliuotų, pradėti koordinuoti finansavimą teikiančių Komisijos tarnybų veiksmai. Taikant šį koordinavimo mechanizmą galima reguliariai keistis naujausia informacija apie vykdomus ir planuojamus veiksmus. Šitaip nustatytos kelios veiklos sritys, kuriose pasinaudojant stabilumo priemone buvo galima naudingai prisidėti prie humanitarinės pagalbos priemonės, pavyzdžiui, užtikrinant saugumą Jordanijos pabėgėlių stovyklose arba teikiant labai reikalingą pagalbą Šiaurės Sirijos regionuose, kuriuose humanitarinius veiksmus griežtai riboja Damasko režimas. 3. 2014–2020 M. DFP STEBĖSENOS, ATASKAITŲ TEIKIMO IR VERTINIMO GAIRĖS Europos Parlamentas ir Taryba jau priėmė visus dokumentus, kurie sudaro naujų DFP programų teisinį pagrindą. Šių programų stebėsenos, ataskaitų teikimo ir vertinimo gairės išdėstytos pridedamame tarnybų darbiniame dokumente. Vykstant teisėkūros procesui buvo stengiamasi išlaikyti Komisijos pasiūlymuose nustatytus geriau pagrįstus tikslus, rodiklius ir etapus. Tuo pat metu, siekdama, kad finansinių programų vykdymo ataskaitų duomenys būtų kuo išsamesni, Komisija išplėtojo savo vidaus valdymo priemones – rengiami generalinių direktoratų valdymo planai ir metinės veiklos ataskaitos. Panašiai kaip ir ankstesnėje DFP, pagrindiniai stebėsenos ir ataskaitų teikimo ciklai yra metiniai. Pirmųjų ketverių programų vykdymo metų ataskaitose daugiausia dėmesio bus skiriama įgyvendinant programas padarytai pažangai ir pasiektiems rezultatams. Įprastai tarpiniai vertinimai, kuriuose daugiausia dėmesio skiriama padarytai pažangai, sunkumams įgyvendinant programas ir pirmiesiems vykdymo rezultatams, bus atliekami 2016 ir 2017 m. Šiuose vertinimuose turėtų būti įvardyta, kokius patikslinimus būtina padaryti, kad programos būtų nenutrūkstamai įgyvendinamos, ir kokie patikslinimai būtini rengiant kito finansinio laikotarpio programų pasiūlymus. Galutinis ir ex post vertinimai įprastai bus atliekami nuo 2020 iki 2024 m.; juose bus pateikiama svarbiausia informacija apie programų vykdymą ir jų poveikį visuomenei ir ekonomikai. Laiko tarpas nuo programų pradžios, kai paskirstomos lėšos ir pradedama vykdyti finansuojamus veiksmus, iki galimybės įvertinti tų veiksmų poveikį yra sisteminis klausimas. Visi vertinimo darbai, taip pat Audito Rūmų atliekami veiklos auditai, vyks ir toliau, kad, kaip ir anksčiau, siekiant išanalizuoti ankstesnę ir numatyti būsimą pažangą, būtų remiamasi įgyta patirtimi. 4. IŠVADOS Vertinimai, veiklos auditai, stebėsenos duomenys, valstybių narių ir kitokios ataskaitos – visa tai leidžia atlikti duomenų skersinį pjūvį ir susidaryti nuomonę apie pažangą, daromą įgyvendinant pagrindines programas, kuriomis prisidedama prie strategijos „Europa 2020“ tikslų, ir tų programų vykdymą. Apskritai Komisija sėkmingai įgyvendina įvairias programas, ir tik kartais daroma pažanga neatitinka nustatytų tikslų ir rodiklių. Daug informacijos ir duomenų šiame etape labiau susiję su našumu ir vykdomais veiksmais, o ne su rezultatais ir poveikiu atsižvelgiant į programos tikslus, bet apskritai pirmieji programų vykdymo ženklai patvirtina lūkesčius, pagrįstus programų struktūra, ir pažangą, padarytą jas įgyvendinant. Sunku įvertinti, kiek siekiant bendrų strateginių politikos tikslų daroma pažanga tiesiogiai ir išskirtinai sietina su veiksmais, finansuojamais pagal išlaidų programas, tačiau duomenys patvirtina bendrųjų tikslų ir koordinuotų ES veiksmų pridėtinę vertę, kuri didina programų produktyvumą ir veiksmingumą. Ekonomikos nuosmukis neabejotinai pristabdė pažangą siekiant pagrindinių ES tikslų – mažinti žmonių, kuriems gresia skurdas, ir socialiai atskirtų žmonių skaičių. Kad padėtų įveikti krizę, Komisija ėmėsi įvairių priemonių, kuriomis siekia paspartinti įgyvendinimą ir ES finansavimą suderinti su strategijos „Europa 2020“ tikslais. Nepaisant to, akivaizdu, kad vien ES išlaidų programomis nepavyko ekonomikos lėtėjimo tendencijos nukreipti priešinga linkme. Šioje ataskaitoje pateikiama daug pavyzdžių, kaip finansinės programos padeda mažinti neigiamą krizės poveikį bendrovėms ir valstybėms narėms. Pavyzdžiui, įvairiomis finansinėmis priemonėmis sudarytos sąlygos MVĮ ir novatoriškoms įmonėms toliau investuoti ateičiai. Be to, daugelyje valstybių narių Europos struktūrinių fondų parama buvo pagrindinė aktyvios darbo rinkos politikos rėmimo priemonė. Panašiai, nors ES finansavimu prisidėta prie svarbių strateginių politik