/* KOM/2010/0687 galutinis */ KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI IR EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI 2009 M. METINĖ PASIRENGIMO NARYSTEI PAGALBOS PRIEMONĖS (PNPP) ĮGYVENDINIMO ATASKAITA SEC(2010) 1430





[pic] | EUROPOS KOMISIJA | Briuselis, 2010.11.25 KOM(2010) 687 galutinis KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI IR EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI 2009 M. METINĖ PASIRENGIMO NARYSTEI PAGALBOS PRIEMONĖS (PNPP) ĮGYVENDINIMO ATASKAITASEC(2010) 1430 Santrauka Šioje ataskaitoje pristatyta veikla, kuria 2009 m. siekta įgyvendinti Pasirengimo narystei pagalbos priemonę (PNPP), apžvelgti bendrieji pokyčiai ir apsvarstytos kai kurios ateities perspektyvos. Ataskaitoje nurodyta, kad 2009 m. Komisija konkrečiais veiksmais siekė padidinti PNPP veiksmingumą, poveikį ir tvarumą, sudaryti sąlygas strateginį planavimą ir programavimą grįsti sektoriniu požiūriu ir šiuo tikslu didindama pagalbos teikėjų veiklos koordinavimą ir pagalbos gavėjų savarankiškumą. Jeigu bus geriau formuojama ir įgyvendinama politika, bus pagerintas politinis dialogas ir Vakarų Balkanams, Turkijai bei Islandijai bus lengviau pasiekti geresnių integracijos į ES proceso rezultatų. Išsami informacija apie atskirų PNPP pagalbą gaunančių šalių ir kelių pagalbą gaunančių šalių programavimo ir įgyvendinimo veiklą bei pokyčius ataskaitiniu laikotarpiu pateikta šios ataskaitos aiškinamajame dokumente[1] (I ir II skyriuose), kuriame taip pat pateikti finansiniai duomenys (III skyrius). Šios finansinės priemonės bendra struktūra apžvelgta aiškinamojo dokumento įvade. * * * METŲ APŽVALGA Svarbiausi plėtros proceso įvykiai 2009 metais padėtis Vakarų Balkanuose ir Turkijoje buvo stabili ir saugi, padaryta pažanga judumo ir kaimynystės santykių srityse. Komisija po pasaulio finansų ir ekonomikos krizės padėjo užtikrinti regiono makroekonominį stabilumą, inter alia , pateikdama regionui atsako į finansų krizę priemonių paketą, įskaitant tiesioginę paramą Serbijos biudžetui iš PNPP lėšų. Ataskaitiniu laikotarpiu narystės prašymus ES pateikė kelios naujos šalys: Albanija (balandžio mėn.), Islandija (liepos mėn.)[2] ir Serbija (gruodžio mėn.), o Kroatija labiau priartėjo prie baigiamųjų stojimo derybų etapų. Juodkalnijai, Serbijai ir Buvusiajai Jugoslavijos Respublikai Makedonijai nustatytas bevizis režimas Šengeno erdvėje, nes šios šalys įvykdė vizų režimo liberalizavimo veiksmų planuose nustatytas sąlygas. Be to, Komisija, bendradarbiaudama su Albanija ir Bosnija ir Hercegovina, toliau siekė panaikinti šioms šalims taikomą vizų režimą. Tačiau įgyvendinti ne visi uždaviniai. 2009 m. Vakarų Balkanų šalys ir Turkija vis dar turėjo įdėti nemažai darbo (vienos šalys daugiau, kitos – mažiau), kad atitiktų nustatytus kriterijus ir stojimo sąlygas. Dažnai reformos tempas buvo per lėtas, be to, papildomų kliūčių atsirado dėl tarptautinės ekonomikos krizės. Komisijos atliktas šalių kandidačių ir potencialių šalių kandidačių pažangos tenkinant atitinkamas stojimo sąlygas bei Stabilizacijos ir asociacijos susitarimų sąlygas vertinimas 2009 m. spalio mėn. paskelbtas dokumente „2009–2010 m. plėtros strategija ir pagrindiniai uždaviniai“ ir prie šio dokumento pridėtose pažangos ataskaitose[3]. Šiame Komisijos komunikate pateiktoms išvadoms ir rekomendacijoms 2009 m. gruodžio mėn. iš esmės pritarė Taryba. Svarbiausi strateginiai pakeitimai siekiant veiksmingiau teikti PNPP pagalbą. Per dvejus įgyvendinimo metus įgyta patirtis 2009 m. Komisija toliau svarstė PNPP pagalbos planavimo ir programavimo veiksmingumą ir pateikė naujų požiūrių į šį klausimą. Balandžio 2 d. Tiranoje vykusioje pagalbos teikėjų veiklos koordinavimo konferencijoje įvertinta pažanga, padaryta gerinant pagalbos teikėjų veiklos koordinavimą vietos lygmeniu. Konferencijos dalyviai išnagrinėjo nacionaliniu ir regioniniu lygmenimis veikiančių koordinavimo mechanizmų pranašumus bei trūkumus ir pateikė konkrečių rekomendacijų, kaip galima geriau koordinuoti ir veiksmingiau teikti pagalbą. Be to, konferencijoje apsvarstytos perspektyvos pagerinti strateginį programavimą ir suderinti pagalbą su Nacionaliniais vystymosi ir integracijos į ES planais, priimtais PNPP pagalbą gaunančių šalių, ir Daugiamečiais preliminariais planavimo dokumentais (DPPD). Konferencijoje „Veiksminga parama plėtrai“, kurią spalio 19 d. Briuselyje kartu surengė Komisija ir ES pirmininkaujanti Švedija, nagrinėti bendrieji pagalbos veiksmingumo darbotvarkės klausimai ir padaryta išvada, kad programuojant pagalbą pagal jos gavėjo poreikius ir strategijas įmanoma padidinti pasirengimo narystei pagalbos veiksmingumą. Padaryta išvada, kad taikant tokį principą ne tik būtų geriau vertinami pasirengimo narystei prioritetai, bet ir būtų lengviau įveikti finansų krizės poveikį, o kadangi kai kurie pagalbos teikėjai Vakarų Balkanams yra geriau pasirengę greitai įveikti šiuos sunkumus, glaudžiai koordinuojant pagalbos teikėjų veiklą būtų galima veiksmingiausiai ir sąveikiausiai teikti pagalbą pagal PNPP. PNPP ir ankstesnės pasirengimo narystei (žr. 3 skyrių) pagalbos programavimo ir įgyvendinimo vertinimo ataskaitose taip pat pateikta vertingos medžiagos svarstymams, kaip galima geriau užtikrinti, kad būtų pasiekti bendrieji pagalbos tikslai. Komisija, pasisėmusi patirties iš šių ataskaitų, stengėsi suteikti pasirengimo narystei pagalbai naują kryptį – nuo atskirų projektų pereiti prie visapusiškesnio politika grindžiamo požiūrio , siekdama padidinti bendrą pagalbos poveikį. Lapkričio mėn. Komisija priėmė sprendimą laipsniškai įtvirtinti sektorinį požiūrį į PNPP planavimą . Šios pastangos išplėtotos 2010 m., siekiant tokį požiūrį įtraukti į pagalbos strateginį planavimą ir programavimą (išsamesnė informacija pateikta 3 skyriuje); pastangos bus tęsiamos ir 2011 m. 2009 m. gruodžio mėn. Bendrųjų reikalų taryba suteikė politinį pritarimą šiam naujam sektoriniam PNPP planavimui ir pritarė minėtų konferencijų išvadoms: „Taryba [...] pabrėžia, kad plėtros politikos prioritetų ir finansinės paramos ryšys yra esminis, atsižvelgiant į neseniai įvykusių konferencijų, skirtų pagalbos efektyvumui gerinti, rezultatus, [...] palankiai vertina Komisijos pastangas glaudžiai derinti PNPP metines programas su pažangos ataskaitose nustatytais prioritetais.“ Taip pat atsižvelgiant į vertinimo ataskaitų išvadas, jau 2009 m. PNPP programavimas supaprastintas ir pradėta rengti mažiau, tačiau didesnių projektų, siekiant palengvinti įgyvendinimo valdymą, padidinti jo veiksmingumą ir matomumą. Daugiausia dėmesio ir toliau buvo skiriama institucijų stiprinimui, visų pirma su teisine valstybe susijusiose srityse, laikantis Plėtros strategijos. Socialinė ir ekonominė plėtra taip pat liko svarbiu prioritetu, ypač dėl ekonomikos krizės. Patvirtintas Vakarų Balkanų ir Turkijos atsako į krizę priemonių paketas ir suteikta parama Serbijos biudžetui pagal susitarimą su Tarptautiniu valiutos fondu. PNPP PROGRAMAVIMAS IR ĮGYVENDINIMAS. BENDRA APŽVALGA Strateginis planavimas ir programavimas Daugiametė preliminarioji finansinė programa (DPFP) Toliau lentelėje pateiktas 2009 m. PNPP lėšų (mln. EUR) suskirstymas pagal pagalbą gaunančias šalis ir komponentus, taip pat kelių šalių gavėjų programai skirtos lėšos pagal atnaujintą 2011–2013 m. DPFP[4]. Lentelėje pateiktos sumos po 2009 m. atlikus pervedimus tarp I ir II komponentų. 1 lentelė. 2009 m. lėšų suskirstymas pagal šalis gavėjas ir komponentus (mln. EUR dabartinėmis kainomis ) Buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija | 39,3 | 4,4 | 20,8 | 7,1 | 10,2 | 81,8 | Informacijos apie lėšų suskirstymo pagal šalis gavėjas ir komponentus pagrindą pateikta Komisijos komunikate dėl DPFP. Daugiamečiai preliminarūs planavimo dokumentai (DPPD) 2009–2011 m. DPPD pateikti PNPP valdymo komitetui įvertinti 2009 m. pirmojoje pusėje: kovo mėn. (Albanijos, Bosnijos ir Hercegovinos, Serbijos, Buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos, Juodkalnijos ir Kosovo DPPD) ir balandžio mėn. (Kroatijos, Turkijos ir kelių šalių gavėjų DPPD). Išskyrus vieną išimtį dėl susilaikymo balsuojant, valstybės narės vienbalsiai pritarė DPPD ir Komisija juos visus patvirtino birželio–liepos mėn. Kaip ir ankstesniais metais, pagal PNPP reglamento 6 straipsnio 5 dalį persvarstyti kiekvieno komponento pagrindiniai prioritetai, numatyti parengtuose 2008–2010 m. DPPD. Pagrindinė tendencija buvo tęstinumas , nes ES, regione ir kitur neįvyko jokių pokyčių, dėl kurių būtų reikėję iš esmės keisti prioritetus. Juos persvarstant buvo konsultuojamasi su nacionalinėmis valdžios institucijomis ir kitais suinteresuotaisiais subjektais (valstybėmis narėmis, tarptautinėmis finansų įstaigomis (TFĮ), galimais pagalbos gavėjais ir pilietine visuomene). Kalbant apie pagalbos, teikiamos pagal I komponentą, dydį, šalių kandidačių prioritetu liko gebėjimas prisiimti narystės įsipareigojimus ir (arba) acquis įgyvendinimas, o Buvusiajai Jugoslavijos Respublikai Makedonijai ne mažiau svarbus prioritetas buvo politiniai kriterijai. Antrasis Turkijos prioritetas buvo pilietinės visuomenės dialogas, o Kroatijos – politiniai kriterijai. Potencialioms šalims kandidatėms Serbijai, Juodkalnijai ir Kosovui svarbiausia buvo ekonominiai kriterijai, o Albanijai ir Bosnijai ir Hercegovinai – gebėjimas prisiimti narystės įsipareigojimus (Bosnijai ir Hercegovinai taip pat ir politiniai kriterijai). Kitas svarbus Serbijos, Kosovo ir Albanijos prioritetas buvo politiniai kriterijai, o Juodkalnijai politiniai kriterijai ir Europos standartai buvo vienodai svarbūs. PNPP valdymo komitete Komisija ir valstybės narės diskutavo, kaip programavimo dokumentuose daugiau dėmesio skirti šiems tikslams: – taikyti patirtį, įgytą akredituojant decentralizuotą įgyvendinimą šalyse kandidatėse, vykdant kitų PNPP pagalbos gavėjų akreditacijos procesą. Bendrai labiau derinti decentralizuotą valdymą prie pagalbos gavėjų sistemų, siekiant didinti savarankiškumą ir gebėjimą panaudoti lėšas. Nenustatyti akreditacijos terminų; – aiškiau pabrėžti numatytus Europos integracijos sistemų stiprinimo rezultatus, viršijančius stojimo į ES reikalavimus. Labiau įtraukti Europos integracijos sistemas į programavimą, siekiant sutikrinti jas su nacionaliniais stojimo prioritetais. Labiau derinti PNPP pagalbą su nacionaliniu strateginiu planavimu arba, kai jo nepakanka, toliau stiprinti vyriausybių planavimo, biudžeto sudarymo ir veiklos valdymo sistemas; – toliau dėti pastangas nustatyti mažiau prioritetų arba aukščiausius su vyriausybe suderintus prioritetus. Daugiau dėmesio skirti įgytai patirčiai, nustatyti papildomus tikslus, numatomus rezultatus bei išmatuojamus rodiklius; – jei gebėjimas panaudoti lėšas yra nepakankamas, apsvarstyti galimybę atitinkamai pakeisti programavimą, atsižvelgiant į tikimybę, kad per DPPD nustatytą terminą pavyks pasiekti numatytus rezultatus; toliau stiprinti regioninės plėtros gebėjimus. – toliau stengtis didinti darbo pasidalijimą ir gerinti pagalbos teikėjų partnerystę, skiriant svarbiausią dvišalę ir daugiašalę pagalbą pagrindinėse srityse. Toliau stiprinti konsultavimosi procesą su pagalbą gaunančiomis šalimis, nustatant aiškius terminus, be kita ko, užtikrinant, kad su suinteresuotaisiais subjektais būtų iš anksto pasikonsultuota prieš parengiant projektų aprašymus; – pateikti aiškesnes gaires, kaip išspręsti horizontaliuosius klausimus, įskaitant darnaus vystymosi klausimą, ir nustatyti konkrečius lyčių klausimų ir lyčių lygybės tikslus; – užtikrinti tolesnę paramą projektams, susijusiems su politiniais kriterijais, teismų reforma ir kova su korupcija. Daugiau dėmesio skirti viešųjų pirkimų klausimams; – toliau stiprinti vietos administracinius gebėjimus ir sistemas aplinkos sektoriuje ir siekti lyčių lygybės kuriant naujas darbo vietas aplinkos sektoriuje (III komponentas). Aiškiau nustatyti socialinės aprėpties analizavimo ir atitinkamų strategijų rengimo procesą ir suinteresuotųjų subjektų įtaką šiam procesui (IV komponentas). Toliau teikti pirmenybę lyderių metodams ir aiškiau suformuluoti horizontaliuosius klausimus (V komponentas); – sustiprinti vietos lygmens informavimą apie kelių šalių gavėjų dalyvavimo stojimo veikloje svarbą, taip pat siekiant sustiprinti nacionalinį savarankiškumą įgyvendinant regionines iniciatyvas. Reikalauti užtikrinti regionų savarankiškumą ir regioninio bendradarbiavimo sistemų įtraukimą į programavimo procesą. Komisija, atsižvelgdama į šias diskusijas, ėmėsi priemonių sustiprinti konsultavimosi mechanizmą, sutvirtinti DPPD ryšį su nacionalinėmis strategijomis ir užtikrinti didesnį pagalbos gavėjų savarankiškumą. DPPD struktūra bus toliau persvarstoma siekiant, kad ji geriau atitiktų būsimą labiau sektorinį požiūrį į PNPP finansinę paramą, ir siekiant sukurti visapusiškesnę programavimo sistemą. Pagalbos programavimas 2009 m. 2009 m. vykdant programavimo veiklą daugiausia užbaigtos ir priimtos 2009 m. PNPP I komponento nacionalinės ir (arba) metinės bei kelių šalių gavėjų programos ir pradėta rengti 2010 m. PNPP programas. Kalbant apie tarpvalstybinio bendradarbiavimo programas, vykdant programavimo veiklą tik pridėti 2009 m. finansiniai asignavimai prie 2007 m. patvirtintų tebevykdomų daugiamečių programų, tačiau pačių programų turinys nepakeistas. Taip pat buvo programuojami III komponentas Buvusiojoje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje ir V komponentas, tačiau 2009 m. programavimo veikla nebuvo vykdoma nei pagal III komponentą Kroatijoje ir Turkijoje, nei pagal IV komponentą, nes tiems metams jau buvo skirtos tuometinės daugiametės programos. Apskritai visose šalyse kandidatėse ir potencialiose šalyse kandidatėse programuojant pagal I komponentą (projektų nustatymas ir aprašymas) buvo remiamasi įgyta patirtimi . Į įgytiną patirtį PNPP pagalbos gavėjams įtrauktas poreikis skirti daugiau dėmesio : – projektų rengimui ir užbaigtumui ( inter alia , poreikių analizių, planų, galimybių tyrimų ir rinkos tyrimų parengimui; dėmesingumui rizikai ir prielaidoms; pagalbos gavėjų nustatymui; paprastiems įgyvendinimo susitarimams); – pagalbos gavėjų administraciniams gebėjimams ir gebėjimui panaudoti lėšas ( inter alia , remiantis ankstesnės veiklos rezultatais ir esamu darbo krūviu pagal tebevykdomus CARDS ir PNPP projektus); – savarankiškumui , kurį planuojama stiprinti, taip pat atsižvelgiant į pagalbos gavėjų parengtas plėtros strategijas bei veiksmų planus ir anksti įtraukiant pagalbos gavėjus į pagalbos planavimo, programavimo ir įgyvendinimo procesus; – rezultatų tvarumui , kruopščiai planuojant operacijas, nustatant jų prioritetus bei tinkamą eigą ir atsižvelgiant į sąlygas; – koordinavimui įvairiais lygmenimis , t. y. pagalbos teikėjų, susijusių veiklos sričių, centrinio ir vietos lygmenų valdžios institucijų; – pagrindinių prioritetų skaičiui , kurį reikėtų apriboti ir glaudžiai susieti prioritetus su pagalbos gavėjų Europos reformų darbotvarke; – ryšiams su biudžetu ir vidutinės trukmės išlaidų programa; – sustiprintam stebėjimui, poveikiui, matomumui, pilietinės visuomenės dalyvavimui ir horizontaliesiems klausimams. Projektų atranka buvo grindžiama įvairiais kriterijais, nustatytais atsižvelgiant į minėtą patirtį, kaip antai: i) derėjimas su strateginiais prioritetais ir parengtomis sektorių strategijomis, ii) projektų rengimo ir įgyvendinimo poreikių, prioritetų ir suinteresuotųjų subjektų nustatymas, iii) projektų užbaigtumas ir tvarumas, iv) pagalbos gavėjo įgyvendinimo gebėjimai, v) prioritetų nustatymas ir kruopštus sekos nustatymas pagal politinius ir strateginius prioritetus, vi) aktualumas ir poveikis, vii) tęstinumas ir (arba) papildomumas su ankstesne arba dabar teikiama pagalba ir (arba) kitais pagalbos teikėjais, viii) veiklos nesikartojimas ir ix) naujos galimos pagalbos sritys, nustatomos per dialogą politinėmis ir techninėmis temomis. 2009 m. geriausi programavimo pavyzdžiai pagal I komponentą: – Kroatijoje prioritetinė ES teisės aktų derinimo projektų įgyvendinimo priemonė buvo porinė veikla, kurią numatyta plėtoti; – Buvusiojoje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje sudaryta daug sutarčių, nors ir mažiau nei pagal praėjusių metų programą. Pagerinta programavimo kokybė; – Turkijos 2009 m. programavimas buvo pagrįstas išsamiai nustatytais veiksmais, kriterijais ir terminais (programavimo proceso dokumentas). Komisija paragino programavimo procese vadovautis nuosekliomis sektorių strategijomis ir per sektorių darbo grupes į programavimo ciklą įtraukti suinteresuotuosius subjektus. Reaguojant į ekonomikos ir finansų krizę, padidėjo savarankiškumas ir daugiau dėmesio skirta pilietinės visuomenės dialogui, be to, 35 mln. EUR iš I komponento biudžeto pervesta Kelių šalių gavėjų atsako į krizę priemonių paketo Energijos vartojimo efektyvumo priemonei, taip pat skirta išimtinė parama Turkijos dalyvavimui ES programose. Kita vertus, po to, kai ši pagalbą gaunanti šalis susitarė, kaip (iš esmės ankstesniame parengiamajame etape ir daugiau per sektorių darbo grupes ir diskusijas) būtų galima sustiprinti strateginį programavimą ir susieti jį su politika, dar nesusitarta dėl konkrečių priemonių. Pagalbą gaunančiai šaliai buvo itin svarbu išlaikyti lankstumą, vadovaujantis būsimais poreikiais remiamuose sektoriuose, ir programavimu skatinti visų ministerijų reformas. Pirminių projektų paraiškų pateikta trečdaliu mažiau nei 2008 m. (ši tendencija tęsėsi 2010 m. programavimo procese) ir, norint užtikrinti pakankamą jų užbaigtumą, vis dar nebuvo įmanoma apsieiti be Komisijos paramos. Padėtis turėtų pagerėti po to, kai 2009 m. liepos mėn. priimtas įstatymas, kuriuo nustatyta kompetentingos įgyvendinimo sistemos organizacija ir pareigos. Pamažu pereinant prie sektorinio požiūrio į pagalbos planavimą ir programavimą, turėtų padidėti savarankiškumas ir sustiprėti finansinės paramos ir politinių prioritetų sąsajos. Taip pat bus siekiama nustatyti aktualesnius ir labiau išmatuojamus rodiklius bei kriterijus ir kartu daugiau dėmesio skirti projektų rezultatams ir poveikiui. Bus stiprinamas su PNPP programavimu, įgyvendinimu ir stebėjimu susijusių sistemų pajėgumas, taip pat persvarstomas sektorių stebėjimo pakomitečių darbas ir naujasis DPPD; – Albanijoje pagalbos gavėjai aktyviau įsitraukė į programavimą, todėl padidėjo savarankiškumas. Pagerinta projektų aprašymų kokybė ir, atsižvelgiant į finansų krizę, pradėta mažiau, tačiau didesnių (infrastruktūros) projektų; – Bosnijoje ir Hercegovinoje programavimas daugiausia buvo susijęs su finansų krizės poveikio mažinimo priemonėmis. Didesnė pagalbos dalis skirta jungtiniams arba netiesioginiams centralizuoto valdymo susitarimams su TFĮ ir su kitais nacionaliniais bei tarptautiniais subjektais. Šiuo atveju projektų taip pat aiškiai pradėta mažiau, bet didesnių; – Kosovo pagalbą gaunančios institucijos aktyviau dalyvavo programavime, taip pat pateikta daugiau projektų paraiškų (vis dėlto trūko aiškių prioritetų ir griežtesnės atrankos). Glaudžiu veiklos koordinavimu su ES teisinės valstybės misija (EULEX) ir ES specialiuoju įgaliotiniu / Tarptautiniu civiliniu biuru (EUSR/ICO) užtikrintas Europos Sąjungos veiksmų papildomumas; – Vykdant Juodkalnijos programavimo procesą pradėta rengti kokybiškesnius pirminius projektų aprašymus, daugiau dėmesio skirta sąlygoms (bendram finansavimui, žemės nuosavybei ir infrastruktūrų įsigijimui) ir projektų dydžiui, turint omenyje (mažą) šalies administraciją ir jos gebėjimą panaudoti lėšas. Taip pat padidintas papildomumas ir sustiprintas bendradarbiavimas su kitais pagalbos teikėjais; buvo geriau konsultuojamasi su pilietine visuomene; pagalbą gaunanti šalis daugiau vadovavo 2010 m. programavimo procesui (kuris pradėtas 2009 m.) ir vis daugiau dėmesio buvo skiriama ekonominiams kriterijams ir gebėjimui prisiimti narystės įsipareigojimus; – Serbijos programavimo procese aktyviai dalyvavo pagalbą gaunančios institucijos ir buvo parengti kokybiški programavimo dokumentai. Daugiau kaip 60 proc. pagalbos lėšų pagal I komponentą sudarė parama biudžetui, siekiant tęsti struktūrines reformas; bendrosios sąlygos apėmė tvarią makroekonominę ir fiskalinę sistemą, remiamą TFĮ; administracinėmis ir finansinėmis sistemomis sukurta patikima aplinka; konkrečios lėšų išmokėjimo sąlygos buvo susijusios su patikimu valstybės finansų valdymu; atitinkami su stojimu į ES susijusių institucijų ir organizacijų administraciniai gebėjimai buvo remiami ir stiprinami. Iki ataskaitinio laikotarpio pabaigos šalies vyriausybė pateikė parlamentui naują biudžeto sistemos įstatymą, o parlamentas priėmė valstybės finansų vidaus kontrolės strategiją. Išsamios informacijos apie kiekvienos 2009 m. PNPP nacionalinės ir metinės programos ir 2009 m. PNPP kelioms šalims gavėjoms skirtos programos turinį pateikta aiškinamajame dokumente (I ir II dalys). Ten pat aprašytos daugiametės programos pagal II–V komponentus. Įgyvendinimas Įgyvendinimo būdai ir struktūros PNPP pagalba siekiama padėti šalims kandidatėms ir potencialioms šalims kandidatėms pasirengti visiškai perimti atsakomybę už ES finansinės paramos valdymą. Todėl decentralizuotas pagalbos gavėjų valdymas yra tikslinė valdymo forma, prie kurios reikėtų pereiti iškart, kai tik bus nuspręsta, kad administraciniai gebėjimai pakankamai išvystyti ir veikia tinkamos valdymo ir kontrolės sistemos, kad būtų galima užtikrinti patikimą finansų valdymą. Šalių kandidačių vidutinės trukmės tikslas yra visiškai decentralizuoti valdymą, t. y. Komisija vykdytų tik ex post kontrolę (o pagal V komponentą pagalba nuo pradžios įgyvendinama šiuo principu). Todėl kiekviena pagalbą gaunanti šalis turi turėti konkrečias strategijas, veiksmų planus ir terminus šiems tikslams pasiekti ir kartu padėti nacionalinėms valdžios institucijoms išsiugdyti pakankamus gebėjimus prisiimti su tuo susijusią didesnę atsakomybę. 2009 m. potencialios šalys kandidatės, siekdamos perduoti decentralizuoto valdymo įgaliojimus , padarė nevienodą pažangą. Albanija iki ataskaitinio laikotarpio pabaigos padarė didelę pažangą pagal I komponentą (sukūrė pagrindines sistemas, paskirstė svarbiausius postus ir išmokė atitinkamų įgyvendinančių agentūrų personalą) ir nemažą pažangą pagal V komponentą (parengė decentralizuoto valdymo veiksmų plano, kuriame nenumatyta ex ante kontrolė, projektą), tačiau dar tik pradėjo su II, III ir IV komponentais susijusį darbą. Kita vertus, Bosnijos ir Hercegovinos pažanga buvo menka – šioje šalyje tik paskirtas nacionalinis PNPP koordinatorius Finansų ministerijoje, o Finansavimo ir sutarčių sudarymo centriniam padaliniui ir nacionaliniam fondui vis dar trūko personalo. Kosovas buvo ką tik pradėjęs rengti decentralizuoto valdymo veiksmų planą. Juodkalnija padarė tam tikrą pažangą pagal I ir II komponentus, atlikdama „trūkumų vertinimo“ užduotį, bet pagal III–V komponentus, nors ir buvo nustatytos pagrindinės įgyvendinančios institucijos, nebuvo pradėti svarbūs tolesni veiksmai, įskaitant veiksmų planų rengimą. Serbija, 2009 m. kovo mėn. pagaliau atnaujinusi decentralizuoto valdymo veiksmų planą ir nustačiusi visus pagrindinius dalyvius iki ataskaitinio laikotarpio pabaigos, dėl riboto biudžeto dar nebuvo įvykdžiusi įsipareigojimų padidinti integracijos į ES sistemų darbuotojų skaičių. Iš šalių kandidačių Kroatija 2009 m. toliau stiprino jau akredituotą PNPP I–IV komponentų decentralizuoto valdymo sistemą, ypač vidaus auditą, audito instituciją ir veiklos sistemų kontrolės užduotis. Siekiant nutraukti I, III ir IV komponentų ex ante kontrolę, parengti veiksmų planai, tačiau IV komponentui skirtą veiksmų planą reikia patobulinti. Sukurta nauja II komponento įgyvendinimo sistema, bet ex ante kontrolė iki ataskaitinio laikotarpio pabaigos dar nenutraukta. 2009 m. perduoti dviejų iš septynių priemonių pagal V komponentą valdymo įgaliojimai. Kitas priemones tikimasi akredituoti 2010 m. Buvusiojoje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje 2009 m. teko atidėti planus perduoti I komponento valdymo įgaliojimus, nes nustatyti keli didelės rizikos veiksniai atitinkamose įgyvendinimo ir kontrolės sistemose. Tačiau akredituotas III, IV ir V komponentų valdymas, o III komponento decentralizuoto valdymo veiksmų planas, kuriame nenumatyta ex ante kontrolė, perduotas svarstyti Komisijai (IV komponento atžvilgiu tai numatoma padaryti pirmojoje 2010 m. pusėje). 2009 m. prašymas perduoti II komponento valdymo įgaliojimus nepateiktas, bet tikimasi tai padaryti 2010 m. Turkijai 2009 m. perduoti III ir IV komponentų veiklos programų valdymo įgaliojimai, o vėliau pasirašyti keturi atitinkami finansavimo susitarimai. Turkija parengė visiškos decentralizacijos veiksmų planus, teisėkūros priemonėmis sustiprino pagal I komponentą akredituotas sistemas ir parengė likusių valdymo ir kontrolės sistemų trūkumų pašalinimo planus, bet iki ataskaitinio laikotarpio pabaigos nepradėjo jų įgyvendinti. Tuo pačiu metu sustiprinti I komponentą įgyvendinančios agentūros gebėjimai, kai pagal III ir IV komponentų veiklos sistemas jai iki 2010 m. perduotos tam tikros konkursų rengimo ir sutarčių sudarymo užduotys. 2009 m. nebuvo padaryta pažangos, susijusios su akreditacija pagal V komponentą, dėl šių veiksnių: dėl pernelyg sudėtingos Turkijos PNPP kaimo plėtros programos ir dėl to, kad šiam procesui trūko aukšto lygmens politinio įsipareigojimo, buvo vėluojama vykdyti nacionalinės akreditacijos darbotvarkę. Ataskaitiniais metais parengtame pervarstytame veiksmų plane numatyta 2010 m. atlikti nacionalinę akreditaciją, kad 2011 m. būtų galima perduoti valdymo įgaliojimus. Dėl to gali grėsti pavojus nepanaudoti 2007 ir 2008 metais pagal V komponentą skirtų lėšų. Pagal II komponentą, taikant pasidalijamojo valdymo principą, taip pat pasiekta menka pažanga. Šalių kandidačių audito ataskaitose nustatyta, kad tobulinant nacionalines sistemas padaryta nevienoda pažanga. Turkijoje Komisijos atliktų sistemų auditų rezultatai toliau rodė, kad yra didelė rizika, nors ir rečiau nei ankstesniais metais. Kroatijos valdžios institucijos labai sustiprino PNPP lėšų valdymo ir kontrolės sistemas. Tačiau vis dar abejojama dėl veiksmų plano, kurį pasiūlė įgaliotasis valstybės pareigūnas Komisijos ex ante kontrolei panaikinti, pagrįstumo, todėl Komisija apsvarstė galimybę iš dalies panaikinti atskirus kontrolės mechanizmus. PNPP įgyvendinimo 2009 m. apžvalga I komponentas 2 lentelė. Pagal 2007–2009 m. PNPP I komponentą (metinėms programoms) iki 2009 m. gruodžio 31 d. skirtų, pagal sutartis paskirstytų ir išmokėtų sumų bendra apžvalga pagal šalis gavėjas (mln. EUR) Albanija | 25,09 | 0,68 | 2,71 % | 0,62 | 2,47 % | Bosnija ir Hercegovina | 14,12 | 0,39 | 2,76 % | 0,31 | 2,20 % | Kroatija | 40,32 | 0,44 | 1,09 % | 0,18 | 0,45 % | Buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija | 12,61 | 0,13 | 1,03 % | 0,00 | 0,00 % | Kosovas | - | - | - | - | - | Juodkalnija | 13,07 | 0,58 | 4,44 % | 0,25 | 1,91 % | Serbija | 31,91 | 1,84 | 5,77 % | 0,88 | 2,76 % | Turkija | 8,02 | 0,06 | 0,69 % | 0,04 | 0,55 % | Šalys kandidatės Kroatijoje pagal 2007 m. PNPP II komponentą 2009 m. taip pat sudaryta nedaug sutarčių (5 proc.). Dotacijų skyrimo procedūros pradėtos pagal visas programas, bet daugumos iš jų sutartys nepasirašytos iki ataskaitinio laikotarpio pabaigos. Buvusiojoje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje 2009 m. taip pat pradėta įgyvendinti veiklą pagal šį komponentą – pirmasis kvietimas teikti paraiškas paskelbtas rugpjūčio mėn. pagal tarpvalstybinio bendradarbiavimo su Albanija programą. Finansavimo susitarimai pagal 2008 m. tarpvalstybinio bendradarbiavimo programas su Albanija ir Graikija pasirašyti 2009 m. gruodžio mėn., todėl 2010 m. buvo galima skelbti bendrus kvietimus teikti paraiškas dėl 2007 ir 2008 m. PNPP lėšų. Pagal minėtas dvi programas sutarčių dar nepasirašyta. Pagal Pietryčių Europos tarpvalstybinio bendradarbiavimo programą pasirašytos tik dvi sutartys. Iki ataskaitinio laikotarpio pabaigos pagal 2007 m. PNPP pasirašytos sutartys, pagal kurias paskirstyta 30 proc. Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) programų lėšų. Turkijoje 2009 m. pradėtos dotacijų skyrimo procedūros pagal II komponentą (Europos kaimynystės ir partnerystės priemonės (EKPP) Juodosios jūros baseino programą ir Turkijos tarpvalstybinio bendradarbiavimo su Bulgarija programą), nors dėl ilgai trukusių Turkijos administracinių procedūrų Turkijos tarpvalstybinio bendradarbiavimo su Bulgarija programos procesas buvo kiek ilgesnis nei numatyta. Nepaisant to, tikimasi, kad padėtis pagerės atlikus atitinkamų valdymo sistemų pakeitimus. Potencialios šalys kandidatės Albanijoje 2009 m. taip pat pradėta vykdyti tarpvalstybinio bendradarbiavimo veiklą pagal II komponentą; praėjus daugiau kaip metams nuo pirmųjų finansavimo susitarimų pasirašymo, vasarą paskelbti pirmieji kvietimai teikti paraiškas pagal Vakarų Balkanų programas (Albanijos ir Juodkalnijos; Albanijos ir Buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos), kurių terminai baigėsi rugsėjo–spalio mėn. Atranką numatoma baigti 2010 m., kai pagal sutartis bus paskirstytos visos 2010 m. pagalbos lėšos. 2009 m. taip pat vyko parengiamieji darbai siekiant 2010 m. paskelbti kvietimą teikti paraiškas pagal programą su Graikija. Trys sutartys su pagalbos gavėjais Albanijoje pasirašytos pagal ERPF tarpvalstybinę Pietryčių Europos programą. Iki metų pabaigos pagal sutartis paskirstyta 26 proc. 2007 m. PNPP II komponento lėšų. Bosnijoje ir Hercegovinoje 2009 m. šis komponentas buvo toliau įgyvendinamas – pirmieji kvietimai teikti paraiškas pagal 2007 ir 2008 m. PNPP Vakarų Balkanų programas paskelbti vasarą, sukūrus valdymo sistemas, praėjus maždaug vieneriems metams nuo pirmųjų finansavimo susitarimų pasirašymo. Projektų atranka turėtų būti baigta 2010 m.; iki to laiko numatyta pagal sutartis paskirstyti visas 2007 m. ir 2008 m. lėšas. Be to, paskelbti kvietimai teikti paraiškas pagal bendradarbiavimo su kaimyninėmis valstybėmis narėmis programas, kurių terminai taip pat baigsis 2010 m. Pagal ERPF tarpvalstybinę Pietryčių Europos programą pasirašytoms sutartims skirtos visos 2007 m. PNPP lėšos, taip pat paskelbti kvietimai teikti paraiškas pagal Viduržemio jūros programą. Kaip ir ankstesniaisiais metais, 2009 m. Kosove su tarpvalstybiniais projektais susijusi veikla nebuvo vykdoma, nes dar nebuvo tinkamų sąlygų. Juodkalnijoje 2009 m. pagal šį komponentą paskelbti keturi kvietimai teikti paraiškas (terminai baigsis 2010 m.), trys iš jų – dėl 2007 m. ir 2008 m. PNPP lėšų. Serbijoje pirmieji kvietimai teikti paraiškas dėl 2007 m., 2008 m. ir 2009 m. lėšų pagal visas bendradarbiavimo su kaimyninėmis šalimis tarpvalstybines programas paskelbti 2009 m. Sutartis numatoma pasirašyti 2010 m., išskyrus ERPF Pietryčių Europos programą, pagal kurią 17 sutarčių pasirašyta paskutinįjį 2009 m. ketvirtį, o antras kvietimas teikti paraiškas paskelbtas lapkričio mėn. Apskritai tiek šalyse kandidatėse, tiek potencialiose šalyse kandidatėse paraiškos teiktos aktyviau nei tikėtasi, ypač pagal Vakarų Balkanų programas; tai rodo, kad tarpvalstybinės programos laikomos proga susitaikyti ir palaikyti gerus kaimynystės santykius, taip pat stiprinti vietos lygmens gebėjimus. III komponentas 4 lentelė. Pagal 2007–2009 m. PNPP III komponentą iki 2009 m. gruodžio 31 d. skirtų, pagal sutartis paskirstytų ir išmokėtų sumų bendra apžvalga pagal šalis gavėjas (mln. EUR). PNPP pagalbą gaunančios šalys | Skirta | Išmokėta | Išmokėta (%) | Kroatija | 142,35 | 42,80 | 30,07 % | Buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija | 40,50 | 12,15 | 30,00 % | Turkija | 524,00 | 157,20 | 30,00 % | III komponento įgyvendinimo veikla Kroatijoje taip pat pradėta 2009 m.: daugiausia buvo vertinami ir tvirtinami projektai, taip pat pradėta rengti konkursus, o sutarčių sudaryta nedaug, nes infrastruktūros programų konkursų procedūros buvo ilgos ir sudėtingos. Apie 30 proc. lėšų pagal šį komponentą išmokėta iki ataskaitinio laikotarpio pabaigos. Buvusiojoje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje šio komponento įgyvendinimo veiklą (daugiausia projektų rengimą) buvo galima pradėti tik antrojoje ataskaitinio laikotarpio pusėje, kai buvo perduoti valdymo įgaliojimai ir pasirašytas finansavimo susitarimas. Turkijoje taip pat buvo galima pradėti įgyvendinti PNPP III komponentą, kai 2009 m. rugsėjo ir lapkričio mėn. buvo pasirašyti finansavimo susitarimai pagal tris veiklos programas, o kvietimas teikti paraiškas sulaukė kur kas didesnio susidomėjimo nei tikėtasi (paraiškose pagal regioninio konkurencingumo veiklos programą prašoma bendra lėšų suma 17 kartų viršijo turimą lėšų sumą). Iki ataskaitinio laikotarpio pabaigos sutarčių pasirašyta nedaug. 2009 m. pabaigoje Komisija patvirtino du didelius infrastruktūros projektus pagal transporto ir aplinkos veiklos programas, iš jų tik vieną neseniai pradėta įgyvendinti. Susirūpinimą kėlė vėlavimas rengti ir skelbti konkursų dokumentus. IV komponentas 5 lentelė. Pagal 2007–2009 m. PNPP IV komponentą iki 2009 m. gruodžio 31 d. skirtų, pagal sutartis paskirstytų ir išmokėtų sumų bendra apžvalga pagal šalis gavėjas (mln. EUR) PNPP pagalbą gaunančios šalys | Skirta | Išmokėta | Išmokėta (%) | Kroatija | 38,28 | 12,7 | 33,18% | Buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija | 16,30 | 4,89 | 30,00% | Turkija | 158,70 | 47,61 | 30,00% | Kroatijoje 2009 m. pradėta įgyvendinti PNPP IV komponentą – pradėtos 8 dotacijų programos, kai kovo mėn. įsigaliojo finansavimo susitarimas. Iki metų pabaigos išmokėta apie 33 proc. šiam komponentui skirtų lėšų. Buvusiojoje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje valdymo įgaliojimai pagal šį komponentą perduoti 2009 m. spalio mėn., lapkričio mėn. pasirašytas finansavimo susitarimas ir gruodžio mėn. sumokėta išankstinio finansavimo suma. Įgyvendinimas vis dar buvo labai lėtas, todėl kilo didelė grėsmė, kad lėšų skyrimą 2011 m. gali tekti panaikinti. Veiklos sistemų patvirtinimas 2009 m. kėlė problemų, 2010 m. padėtis pagerėjo, bet dvi atitinkamos sistemos (iš 15) vis dar nepatvirtintos ir kelia rūpesčių, nes jų ateitis yra neaiški. Turkijoje 2009 m. paskelbti penki kvietimai teikti paraiškas pagal šio komponento veiklos programą susijusiose žmogiškųjų išteklių plėtros, kaip antai mergaičių švietimo, srityse. Juose taip pat buvo dalyvaujama labai aktyviai – Turkijos valdžios institucijoms net kilo sunkumų sklandžiai valdyti vertinimo procesą. Iki 2009 m. pabaigos sutarčių nepasirašyta. V komponentas 6 lentelė. Pagal 2007–2009 m. PNPP V komponentą iki 2009 m. gruodžio 31 d. skirtų, pagal sutartis paskirstytų ir išmokėtų sumų bendra apžvalga pagal šalis gavėjas (mln. EUR) PNPP pagalbą gaunančios šalys | Skirta | Išmokėta | Išmokėta (%) | Kroatija | 76,90 | 0,00 | 0,00 % | Buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija | 19,00 | 0,00 | 0,00 % | Turkija | 159,20 | 0,00 | 0,00 % | Kroatijoje 2009 m. nebuvo įgyvendinama nė viena iš dviejų V komponentą akredituotų įmonių, o didžioji veiklos dalis buvo susijusi su likusių priemonių akreditacija. Rengiant viešųjų pirkimų taisykles pasiekta tam tikra pažanga, bet ataskaitinio laikotarpio pabaigoje vis dar buvo vėluojama vykdyti įgyvendinimo procesą, todėl kilo grėsmė, kad 2007 m. ir 2008 m. lėšos gali likti nepanaudotos. Todėl daugiausia buvo stengiamasi perduoti valdymo įgaliojimus ir skelbti kvietimus teikti paraiškas. Pagal šį komponentą lėšų neišmokėta. Buvusiojoje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje 2009 m. taip pat atlikti galutiniai parengiamieji darbai, siekiant įgyvendinti V komponentą, bet jokių konkursų nesurengta ir sutarčių sudarymo veikla nevyko. Pagaliau sukurta šio komponento valdymo ir kontrolės sistema ir gruodžio mėn. perduoti valdymo įgaliojimai. Pradėtos įgyvendinti trys iš keturių programos priemonių. Baigtas rengti ir įsigaliojo daugiamečio finansavimo susitarimas. Turkijoje 2009 m. įgyvendinimo veiksmai pagal šį komponentą nebuvo vykdomi, nes buvo vėluojama nacionaliniu lygmeniu akredituoti reikiamas sistemas. Komisija, padėdama stiprinti gebėjimus, toliau rėmė šį procesą. VERTINIMO REZULTATAI Pagrindinis vertinimo tikslas – padėti priimti sprendimus planuojant ir įgyvendinant pasirengimo narystei pagalbą ir formuojant politiką bei strategiją, įvertinant, kaip finansine parama padedama siekti pasirengimo narystei tikslų. Daugiausia vertinama aukštesniais nei projektų lygmenimis (sektorių, programų, strateginių tikslų ir kt.). Atlikdama vertinimą Komisija taip pat gali vertinti veiksmus pagal jų rezultatus, poveikį ir poreikius, kuriuos siekiama patenkinti tais veiksmais; vertinimas padidina atskaitingumą, susijusį su ekonomine nauda ir pasirengimo narystei lėšų naudojimu. Taip pat, siekiant sustiprinti pagalbos gavėjų gebėjimą valdyti ir kontroliuoti pasirengimo narystei pagalbą, padedama ugdyti gebėjimus atlikti vertinimus vietos lygmeniu. 2009 m. Turkijoje ir Kroatijoje baigti sektorių, temų ir ad hoc vertinimai pagal Tarpinio vertinimo (toliau – TV) programą. Daugiausia vertinta pasirengimo narystei finansinė priemonė (Turkijoje) ir PHARE bei CARDS (Kroatijoje). 2009 m. TV pakeistas nauja tarpinio vertinimo priemone, kuri taikoma programų lygmeniu (Valstybės programų tarpinis vertinimas, toliau – VPTV) ir apima tiek PNPP, tiek iki PNPP teiktą pagalbą šioms trim šalims kandidatėms. Palyginti su ankstesniu sektoriniu požiūriu, pagal VPTV daugiau dėmesio skiriama programų lygmens požiūriams, bet ir šis vertinimas tebėra valdymo priemonė, visų pirma padedanti programų vadovams priimti sprendimus. VPTV priemone taip pat siekiama tinkamai ir laiku sustiprinti PNPP pagalbą gaunančių šalių gebėjimus įvykdyti PNPP įgyvendinimo reglamente nustatytą reikalavimą, kad pagalbą gaunančios šalys prisiimtų atsakomybę už tarpinių vertinimų vykdymą pagal PNPP I komponentą, kai bus perduoti valdymo įgaliojimai. Kroatijos VPTV[5] baigtas iki ataskaitinio laikotarpio pabaigos. Turkijos[6] ir Buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos[7] VPTV bus baigti 2010 m. Kroatija, atlikdama VPTV, apsvarstė įvairius su pagalbos programavimu, valdymu, stebėjimu ir vertinimu susijusius horizontaliuosius klausimus ir ištyrė pagal 2005 ir 2006 m. PHARE ir 2007 bei 2008 m. PNPP programas finansuotų iniciatyvų tikslingumą, tinkamumą, veiksmingumą, poveikį ir tvarumą . Padarytos šios svarbiausios išvados (akivaizdu, kad kai kurie aspektai teigiami, o kai kurie – tobulintini): – Pagalbos pagrįstumas. Vertinant pagalbos pagrįstumą paaiškėjo, kad nacionalinės programos buvo gerai suderintos su DPPD, tačiau reikėjo pagerinti su projektais susijusią padėtį, ypač tikslų ir rodiklių nustatymą; – Pagalbos valdymas. Laikui bėgant, programavimo mechanizmas buvo tobulinamas, bet reikėtų griežčiau atrinkti projektų paraiškas, daugiau vadovaujantis esminiais ir mažiau formaliais aspektais. Projektų įgyvendinimo lygmeniu didelė pažanga padaryta konkursų ir sutarčių sudarymo procese, taip pat padidėjo projektų įgyvendinamumas; – Stebėjimas. Stebėjimo sistema veikė sklandžiai, bet neseniai nustatytą sektorių stebėjimo pakomitečių (toliau – SSP) (kurie pirmą kartą sudaryti 2006 m., siekiant užtikrinti CARDS ir PHARE decentralizuotos pagalbos stebėjimą) sudėtį reikėjo iš naujo suderinti su PNPP pagalbos prioritetais, nes PNPP sandara ir prioritetai skyrėsi nuo PHARE. Dėl šios priežasties komitetai nevienodai pasidalijo darbo krūvį. Be to, SSP posėdžiuose retai dalyvavo aukšto rango pareigūnai, ir tai mažino šių komitetų gebėjimą priimti sprendimus. Taip pat labai reikėjo patobulinti Kroatijos administracijos rengiamų stebėjimo ataskaitų turinį ir kokybę; – Vertinimas. Nors į Europos Komisijos vertinimuose pateiktas rekomendacijas tie, kuriems jos buvo skirtos, atsižvelgė pakankamai, buvo būtina pagerinti jų įgyvendinimo vertinimo mechanizmą; – Pagalbos veiksmingumas. Daugumos projektų tikslingumas buvo didelis, nes jie gerai derėjo su daugybe įvairių pasirengimo narystei poreikių. Apskritai su konkrečiais acquis reikalavimais susijusiose srityse veiksmingumas ir numatomas poveikis buvo geri, bet rezultatai su administraciniais gebėjimais ir viešuoju administravimu susijusiose srityse buvo nevienodi. Rezultatų tvarumo perspektyvos buvo nevienodos. Didžiausia problema buvo pagalbą gaunančių institucijų personalo trūkumas ir ypač tai, kad joms buvo sunku išlaikyti darbuotojus – daugelį institucijų nuolat paliko kvalifikuoti darbuotojai, dažnai išmokyti dirbti ES pagalbos srityje. 2009 m. paskelbtoje Viešojo administravimo reformos (toliau – VAR) vertinimo ataskaitoje, įtrauktoje į dokumentą „Kroatija ir kitos šalys“[8], buvo mažiau teigiamų aspektų: nustatyta, kad nepakankamas politinis įsipareigojimas ir savarankiškumas kartu su menkai išvystytu strateginiu požiūriu kliudė Kroatijoje pasiekti didesnį poveikį ir tvarumą. Kalbant ne tik apie Kroatiją, ataskaitoje taip pat nurodyta, kad šalys kandidatės, neturėdamos aiškios su politiniais kriterijais susijusių klausimų (įskaitant VAR) sprendimo strategijos ir metodikos, tiksliai nežino savo atitinkamų įsipareigojimų. Be to, 2009 m. baigtas vertinti pagalbos pagrįstumas, susijęs su pasirengimo narystės pagalbos programavimu pagal PNPP Turkijoje[9]. Atlikus vertinimą padaryta išvada, kad PNPP programavimas daugiausia vyksta projektų lygmeniu. Nors dauguma projektų buvo svarbūs stojant į ES, visapusiško daugiamečio programavimo nebuvo. DPPD, parengtas trejiems metams, buvo pirmas žingsnis siekiant sukurti labiau strateginio programavimo sistemą, bet tai dar nebuvo visapusiška programa, kurioje būtų numatyta patenkinti visus su stojimu į ES susijusius poreikius iki stojimo ir užtikrinti veiksmingą projektų atranką bei seką. Aptariamos pagalbą gaunančios šalys 2009 m. atsižvelgė į vertinimų išvadas ir rekomendacijas, 2010 m. – taip pat. Komisija ėmė intensyviau reguliariai stebėti pagalbą gaunančių šalių veiksmų, kurių jos ėmėsi atsižvelgdamos į vertinimų išvadas, pažangą. Atsižvelgdama į 2009 m. PNPP konferencijoje pateiktas rekomendacijas ir 2009 m. gruodžio mėn. Tarybos išvadas dėl PNPP, Komisija taip pat siekė toliau įvairiais būdais gerinti PNPP pagalbos pagrįstumą; 2010 m. jau imtasi šių veiksmų: - peržiūrima DPPD struktūra ir turinys, siekiant sukurti labiau strateginio daugiamečio programavimo sistemą, pagal kurią būtų labiau susiejama finansinė pagalba ir politiniai prioritetai, taip pat labiau padėti PNPP pagalbą gaunančioms šalims, kad jos atitiktų stojimo kriterijus ir kad būtų galima užtikrinti veiksmingesnę projektų atranką bei seką; - jei tinkama, programa papildoma labiau sektoriniu požiūriu, sektorių strategijomis siekiama toliau didinti savarankiškumą ir poveikį; - ateities projektų tikslai ir rodikliai bus aiškesni, taigi pagalba bus teikiama geriau; - prireikus bus sustiprintas aiškiai apibrėžtų sąlygų taikymas, siekiant geriau užtikrinti, kad pagalbą gaunančios šalys įgyvendintų įsipareigojimus, kad finansine pagalba būtų pasiekta rezultatų ir būtų užtikrintas jos poveikis; - kartu su pagalbą gaunančių šalių institucijomis bus toliau tobulinamos stebėjimo sistemos, kad dar daugiau dėmesio būtų skiriama įgyvendinamų projektų rezultatams ir poveikiui; - bus imtasi papildomų veiksmų, kad būtų įvykdytos rekomendacijos stiprinti decentralizuoto įgyvendinimo valdymo ir kontrolės sistemas – dėl to pagerės lėšų priežiūra ir kontrolė; - papildomais specialiais auditais, vertinimais ir atidžiu stebėjimu bus užtikrinta, kad patobulinimai būtų veiksmingi ir kad prireikus sistema būtų dar pakeista. PAGALBOS TEIKĖJŲ IR VALSTYBIŲ NARIŲ VEIKLOS KOORDINAVIMAS IR DVIŠALIAI PAGALBOS TEIKĖJAI Kaip jau minėta, 2009 m. balandžio mėn. Tiranoje ir 2009 m. spalio mėn. Briuselyje surengtos pasirengimo narystei pagalbos aukšto lygio konferencijos, kurių tema buvo pagalbos teikėjų veiklos koordinavimas ir veiksminga parama plėtrai. Šiose konferencijose Komisija ir valstybės narės kartu su TFĮ ir ES nepriklausančiais pagalbos teikėjais susitarė stiprinti pagalbos teikėjų veiklos koordinavimą ir veiksmingiau valdyti lėšas, vadovaujantis Paryžiaus deklaracijos dėl pagalbos veiksmingumo, Akros veiksmų programos ir ES darbo pasidalijimo elgesio kodekso dvasia ir principais. Kadangi daugiausia pagalbos regionui teikia Europos Sąjunga ir keli kiti dvišaliai pagalbos teikėjai, o daugelio kitų pagalbos teikėjų skiriama pagalba sudaro tik labai mažą vienai pagalbą gaunančiai šaliai tenkančių lėšų dalį, susitarta iš esmės pagerinti pagalbos teikėjų darbo papildomumą ir pasidalijimą. Šių konferencijų išvados paskatino ES ir kitus pagalbos teikėjus, inter alia , visapusiškai remti pagalbą gaunančios šalies savarankiškumą koordinuojant pagalbos teikėjų veiklą ir stengtis laikytis sektorinio požiūrio, siekiant: padidinti PNPP ir kitų pagalbos teikėjų lėšų veiksmingumą ir poveikį; surengti bendrus mokymus pagalbos veiksmingumo ir bendradarbiavimo metodų temomis; įtraukti pagalbos veiksmingumą į savo valdymo tikslus ir ataskaitų teikimo sistemas; taip pat užtikrinti pagalbos teikimo lankstumą ir nuspėjamumą. Pagalbą gaunančios šalys paragintos stiprinti pagalbos teikėjų veiklos koordinavimo sistemas, užtikrinti nuoseklų išorės pagalbos ir vidaus biudžeto išteklių naudojimą ir toliau kurti sistemas bei stiprinti savarankiškumą, reikalingą veiksmingam decentralizuotam PNPP valdymui užtikrinti. Apskritai 2009 m. sustiprinti konsultavimosi mechanizmai, naudojami svarstant PNPP strateginius dokumentus (pavyzdžiui, DPPD) ir programavimo dokumentus (pavyzdžiui, projektų sąrašus ir nacionalines programas), į juos įtrauktos valstybės narės, kiti pagalbos teikėjai, TFĮ vietos skyriai ir tam tikrais atvejais pilietinės visuomenės atstovai. Tokiais susitikimais, kuriuose tartasi dėl pagalbos planavimo, programavimo ir įgyvendinimo, pavyko labai sustiprinti koordinavimą, nuoseklumą ir papildomumą. Daugeliu atveju pagalbą gaunanti šalis sustiprino vadovavimą, pavyzdžiui, vienas Albanijos vyriausybės departamentas buvo atsakingas už nacionalinių, sektorinių ir horizontaliųjų plėtros strategijų koordinavimą ir pagalbos teikėjų veiklos koordinavimą. Tačiau reikia toliau padėti pagalbą gaunančioms šalims geriau vadovauti pagalbos teikėjų veiklos koordinavimui. Ne mažiau svarbu užtikrinti gebėjimą koordinuojant pagalbos gavėjų veiklą pasiekti daugiau praktinių rezultatų ir padidinti pagalbos veiksmingumą. Susitikimuose koordinavimo tikslais reikia skirti daugiau dėmesio susitarimui dėl veiksmingų ir praktinių žingsnių, kurie padėtų programuojant numatyti rezultatus, įgyvendinti darbo pasidalijimo sprendimus ir padėti pagalbos gavėjams parengti sektorių strategijas ir įdiegti pagrindinius sektorinio požiūrio principus. Kosove padaryta pažanga kuriant Pagalbos valdymo sistemą, siekiant palengvinti visų pagalbos teikėjų dalijimąsi informacija apie įgyvendinamus ir planuojamus projektus. Buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos ir Serbijos vyriausybės taip pat sujungė duomenis apie pagalbos teikėjų finansuojamus projektus. Albanija, taip pat Bosnija ir Hercegovina parengė pagalbos teikėjų veiklos planavimo ataskaitas. Pagalbos teikėjų veiklos planavimo ataskaitos yra ypač naudingos, turint omenyje tai, kad 2009 m. pradėjo keistis pagalbos teikėjų Vakarų Balkanams ir Turkijai padėtis. Dėl finansų krizės patys pagalbos teikėjai patyrė sunkumų, todėl pasikeitė jų teikiamos pagalbos mastas. Kai kurios ES valstybės narės pranešė apie savo planus sumažinti dvišalių programų finansavimą arba nutraukti pagalbą, ypač šalims kandidatėms. Nors buvo dalijamasi informacija apie pagalbos teikėjų išteklius ir numatomą dalyvavimą vidutinės trukmės laikotarpiu, reikia labiau stengtis padėti pagalbą gaunančioms šalims planuoti vidutinės trukmės išlaidų programas, o pagalbos teikėjams – parengti nuoseklesnes programas. Siekiant laikytis ES darbo pasidalijimo elgesio kodekso ir remti sektorinį požiūrį, reikės aiškiai įvertinti visų pagalbos teikėjų (kai kuriais atvejais taip pat Kinijos ir Rusijos) vidutinės trukmės planus. Kinija ir Rusija šiam regionui skyrė nemažai investicijų ir lengvatinių paskolų, pavyzdžiui, energetikos ir transporto sektoriams remti. Į šias investicijas reikės atsižvelgti kartu su TFĮ, ypač EIB ir ERPB, investicijomis. Albanijoje padaryta reikšminga pažanga darbo pasidalijimo srityje, o Buvusiojoje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje – formuluojant sektorinius arba programinius požiūrius. Abiejose šalyse pasirinkta įgyvendinti skubią Darbo pasidalijimo iniciatyvą, skirtą ES elgesio kodekso dėl papildomumo ir darbo pasidalijimo įgyvendinant vystymosi politiką įgyvendinimui skatinti. ES pagalbos veiksmingumo veiklos programa (2009 m. lapkričio mėn.) buvo siekiama geresnių plėtros rezultatų veiksmingiau bendradarbiaujant vietos lygmeniu, mažinant darbo sutapimą ir operacijų išlaidas. Albanijos vyriausybės Strategijų ir pagalbos teikėjų koordinavimo departamentas perėmė skubią Darbo pasidalijimo iniciatyvą, kuri įtraukta į Albanijos nacionalinį suderinimo veiksmų planą ir padidino kitų veikiančių koordinavimo mechanizmų teikiamą naudą. 2009 m. atlikta bendra analizė, siekiant bendrai apibrėžti pagrindinių pagalbos teikėjų vaidmenis ir atsakomybę ir pradėti skirti konkrečius sektorius pagrindiniams pagalbos teikėjams. Buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija parengė perėjimo prie programinio požiūrio planus ir metodiką, labai remiama Pasaulio banko ir ES, o nepatyrusios Serbijos sektorių darbo grupės taip pat pradėjo vykdyti veiksmingą koordinavimą, galintį duoti gerų rezultatų. Vis dėlto pagalbą gaunančios šalys ir pagalbos teikėjai turėtų geriau nustatyti pagalbos teikėjų veiklos koordinavimo sistemų, pagal kurias įmanoma laikytis plėtros veiksmingumo principų, veiksmingumą ir efektyvumą. Visi pagalbos teikėjai turėtų dėti papildomas pastangas, kad sumažintų darbo sutapimą ir operacijų išlaidas, pvz., bendru analitiniu darbu; tobulindami ir bendrai taikydami pagalbą gaunančių šalių stebėjimo ir vertinimo mechanizmus; stiprindami pagalbą gaunančių šalių gebėjimą tobulinti sektorių politiką ir įgyvendinti sektorių strategijas. PAGALBOS KOORDINAVIMAS SU TFĮ Komisija užsibrėžė tikslą labiau koordinuoti veiklą su Europos finansų įstaigomis ir tarptautinėmis finansų įstaigomis (TFĮ), remiančiomis Vakarų Balkanų modernizaciją ir socialinę bei ekonominę plėtrą. Glaudžiau bendradarbiauti su TFĮ siekiama politiniu, instituciniu ir finansavimo lygmenimis. Tarptautinių finansų įstaigų patariamoji grupę (TFĮPG) sudaro Komisijos, Pasaulio banko grupės (IBRD/IFC), Europos rekonstrukcijos ir plėtros banko (ERPB), Europos investicijų banko (EIB), Europos Tarybos plėtros banko (ETPB), Regioninio bendradarbiavimo tarybos (RBT), Šiaurės šalių investicijų banko, Šiaurės šalių aplinkos finansų korporacijos ir Juodosios jūros regiono prekybos ir plėtros banko atstovai. TFĮPG 2009 m. sausio mėn. surengė plenarinę sesiją, siekdama aptarti po finansų ir ekonomikos krizės būtinus taisomuosius veiksmus Vakarų Balkanuose ir Turkijoje. Dalyviai susitarė, kad TFĮPG turėtų toliau glaudžiai bendradarbiauti stebėdama regiono ekonominę ir finansų padėtį ir koordinuoti tinkamas priemones krizei įveikti. 2009 m. Komisija, glaudžiai bendradarbiaudama su Europos centriniu banku ir TFĮ, parengė pagal 2009 m. PNPP finansuojamą atsako į krizę priemonių paketą, kurio suma – 160 mln. EUR. Šiame pakete ES dotacijos sujungtos su TFĮ paskolomis, siekiant greičiau įvykdyti labai reikalingas investicijas į savivaldybių infrastruktūrą ir energijos taupymą. Pripažinta, kad reikia imtis tolesnių veiksmų pagalbos gavėjų ir sektorių lygmenimis. Komisija pradėjo su Europos centriniu banku bendrai valdomą regioninį projektą, kuris įtrauktas į bendrą atsako į finansų krizę priemonių paketą. Pradėta teikti paramą regiono bankų sektoriaus priežiūrai (mikro- ir makrolygio rizikos ribojimui), siekiant stiprinti Vakarų Balkanų ir Turkijos nacionalinių centrinių bankų gebėjimus ir bendradarbiavimą su 14 Eurosistemos nacionalinių centrinių bankų. Pagal šį projektą bus dvejus metus koordinuojama pagrindinių tarptautinio finansų sektoriaus subjektų, kaip antai Bazelio bankų priežiūros komiteto, Liublianos finansų kompetencijos centro, Jungtinio Vienos instituto, Tarptautinio valiutos fondo ir Pasaulio banko, parama. Nuo 2009 m., kai uždarytas Briuselyje veikęs bendras Europos Komisijos ir Pasaulio banko biuras, TFĮ patariamosios grupės sekretoriato funkcijas perėmė Komisija. Nuo 2009 m. rudens Komisija taip pat bendradarbiavo pagal Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos Pietryčių Europos investicijų susitarimą dėl priemonių, skirtų paramą gaunančių šalių ekonomikos konkurencingumui didinti pagal atsako į krizę priemonių paketą. 2009 m. gruodžio mėn. Komisija, EIB, ERPB ir ETPB, siekdami toliau derinti investicijų į regiono socialinę ir ekonominę plėtrą finansavimą ir bendradarbiauti šioje srityje, sukūrė Vakarų Balkanų investicijų sistemą (VBIS). VBIS sudaro dvi priemonės: jungtinė skolinimo priemonė (JLF) ir jungtinė dotacijų priemonė (JGF). Pagal jungtinę skolinimo priemonę į bendrą prioritetinių investicijų srautą įtraukiamos bendros ERPB ir EIB paskolos (bendra preliminari suma – 1 mlrd. EUR), taip pat ETPB ir kitų dvišalių valstybių narių finansų įstaigų, prisidedančių prie Europos bendrojo Vakarų Balkanų fondo (EBVBF), paskolos. Pagal jungtinę dotacijų priemonę lėšų skiria ES (iš PNPP biudžeto), dalyvaujančios partnerės TFĮ (ETPB, EIB, ERPB) ir EBVBF, kuriam lėšų gali skirti valstybės narės ir kiti galimi pagalbos teikėjai. Sustiprinto bendradarbiavimo pavyzdžiai yra padidintas TFĮ projektų rengimo procesų aiškumas, bendros pastangos suderinti TVĮ investicijų prioritetus su stojimo į ES prioritetais sektorių lygmeniu, geresnis atstovavimas PNPP pagalbą gaunančioms šalims projektų atrankos procese, supaprastinti parengiamieji darbai ir įgyvendinimas, pirmenybę teikiant TFĮ remtiniems projektams, ir valstybių narių dvišalių dotacijų skyrimas. 2009 m. taip pat dėta daug pastangų toliau įgyvendinti tris bendradarbiavimo su TFĮ kryptis: privačiojo sektoriaus plėtrą, įskaitant labai mažas, mažas ir vidutines įmones (MVĮ), energijos vartojimo efektyvumą ir infrastruktūrą. – I kryptis – privačiojo sektoriaus plėtra . ES pagalba, skirta labai mažų ir mažų įmonių galimybėms gauti finansavimą didinti, daugiausia teikiama per Europos fondą Pietryčių Europai (EFPE), kuriame ankstesni visame regione sudaryti susitarimai dėl labai mažų paskolų sujungti į vieną priemonę. EFPE sudaro sąlygas ilgalaikiam tvarumui ir tinkamam lėšų paskirstymui, siūlydamas rizikos draudimą, kuris turėtų pritraukti privatųjį kapitalą labai mažoms paskoloms teikti. EFPE veiklos pradžia buvo sėkminga. Iki 2009 m. gruodžio mėn. Komisijos įnašas į EFPE per Europos investicijų fondą (EIF) sudarė 96,4 mln. EUR, o bendroji portfelio vertė padidinta iki 579 mln. EUR. Likusių subsidijuojamų paskolų portfelį sudarė 450 mln. EUR suma, kuri paskirstyta 115 600 subsidijuojamų paskolų gavėjų. Nuo EFPE įkūrimo iš viso suteikta 216 000 paskolų, kurioms skirta 1,1 mlrd. EUR. – II kryptis – energijos vartojimo efektyvumas . Šia kryptimi siekiama skatinti investicijas į energijos vartojimo efektyvumą ir atsinaujinančiųjų išteklių energetiką mažose ir vidutinėse įmonėse, būsto ir viešajame sektoriuose, pasinaudojant veiksmais, remiamais pagal nacionalines programas, įskaitant visuomenės informuotumo apie energijos vartojimo efektyvumą ir jos taupymo galimybes didinimą ir teisės aktų, susijusių su Direktyva dėl pastatų energinio naudingumo[10] ir Direktyva dėl energijos galutinio vartojimo efektyvumo ir energetinių paslaugų[11] (įskaitant atsinaujinančiųjų išteklių energiją), įgyvendinimą. Investicijų į energijos vartojimo efektyvumą skatinimas atitinka Europos Komisijos žaliojoje knygoje dėl energijos vartojimo efektyvumo[12] pateiktas rekomendacijas, kuriomis TFĮ skatinamos teikti ilgalaikį investicijų į energijos vartojimo efektyvumą finansavimą. Statybos ir pramonės sektoriuose buvo toliau teikiama parama finansų tarpininkams ir galutiniams paskolų gavėjams pagal energijos vartojimo efektyvumo finansinę priemonę, suteikiant galimybių sutaupyti daugiau energijos ir sumažinti išmetamą CO2 kiekį. Be to, pagal 2009 m. atsako į krizę priemonių paketą Europos Komisija prisidėjo prie Pietryčių Europos energijos vartojimo efektyvumo fondo – viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės, kurią užmezgė EIB kartu su Kreditanstalt für Wiederaufbau (KfW) ir prie kurios prisijungė TFĮ, pagalbos teikėjai ir privatūs investuotojai. Fondas investuos į energijos vartojimo efektyvumą ir atsinaujinančiųjų išteklių energiją, teikdamas specialią finansinę paramą ir techninę pagalbą įmonėms, energetinių paslaugų bendrovėms, namų ūkiams, savivaldybėms ir kitoms viešosioms įstaigoms. 2009 m. pagal šią priemonę Bosnijos ir Hercegovinos bei Serbijos vietos bankams padėta sudaryti investicijų į energijos vartojimo efektyvumą ir atsinaujinančiųjų išteklių energiją portfelį. Pagal šiuos projektus ERPB iš viso skyrė 20 mln. EUR, o ES – 4,6 mln. EUR dotaciją, siekdami suteikti galutiniams paskolų gavėjams paskatų investuoti ir sumokėti administracines rinkliavas dalyvaujančiam bankui. – III kryptis – investicijų į infrastruktūrą skatinimas . Siekiant užtikrinti tvarią socialinę bei ekonominę plėtrą ir regiono stabilumą, būtina sukurti tinkamus infrastruktūros tinklus ir paslaugas transporto, energetikos, aplinkos ir socialiniame sektoriuose. Vieni iš svarbiausių veiksnių, trukdančių gerinti infrastruktūrą, yra netinkamas finansinių išteklių naudojimas, nepakankama pagalbą gaunančių šalių patirtis rengiant projektus, kurie būtų tinkami teikti TFĮ ir kitiems pagalbos teikėjams svarstyti, ir finansavimo trūkumas, kliudantis gauti naudos iš projektų. Pagal šią kryptį sukurta įvairiems sektoriams ir pagalbos gavėjams skirta infrastruktūros projektų priemonė (IPP). IPP remiamos nacionalinio, regioninio ir savivaldybių lygmenų institucijos, siekiant parengti ir įgyvendinti TFĮ ir (arba) kitų pagalbos teikėjų finansuojamus investicijų į infrastruktūrą projektus. Šio mechanizmo tikslas – sukaupti projektams įgyvendinti reikalingas lėšas. Pagal IPP teikiamos kvalifikuotos techninės pagalbos paslaugos įgyvendinant projektus, kaip antai įgyvendinamumo tyrimai, galimybių tyrimai, išankstinis ir išsamus planavimas, parama rengti konkursus, įgyvendinimo darbai ir t. t. Pagal IPP taip pat bendrai finansuojamos investicijos į savivaldybių infrastruktūrą, kurias yra pasirengusios įgyvendinti TFĮ. 2009 m. gruodžio mėn. IPP įtraukta į Vakarų Balkanų investicijų sistemą. Iki ataskaitinio laikotarpio pabaigos pagal šį mechanizmą parama skirta 65 projektams, kuriems suteiktų dotacijų suma buvo 123 mln. EUR, o įvertinta bendra investicijų suma – 1 mlrd. EUR. Pavyzdžiui, Albanijoje 4,7 mln. EUR ES dotacija papildyta 12 mln. EUR paskola, kuri kartu su nacionaliniais įnašais ir kitokiomis dvišalių šaltinių dotacijomis suteikė galimybę į vandentiekio ir nuotekų valymo sistemas investuoti 21,7 mln. EUR. [pic] [1] Komisijos tarnybų darbinis dokumentas. Komisijos ataskaitos Tarybai, Europos Parlamentui ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui „2009 m. metinė Pasirengimo narystei pagalbos priemonės (PNPP) įgyvendinimo ataskaita“ aiškinamasis dokumentas. [2] 2009 m. spalio mėn. Komisija pasiūlė iš dalies pakeisti PNPP reglamentą Nr. 1085/2006, kad įtrauktų Islandiją kaip PNPP pagalbą gaunančią šalį (patvirtinta 2010 m. – 2010 m. birželio 16 d. Reglamentu (ES) Nr. 540/2010). [3] Žr. http://ec.europa.eu/enlargement/press_corner/key-documents/reports_oct_2009_lt.htm. [4] COM(2009) 543 galutinis, 2009 m. spalio 14 d. [5] Kroatijos pasirengimo narystei ES pagalbos 2009 m. valstybės programų tarpinis vertinimas; sutarties Nr. IPA/2009/215-223. [6] Turkijos pasirengimo narystei ES pagalbos 2009 m. valstybės programų tarpinis vertinimas; sutarties Nr. IPA/2009/218-310. [7] Buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos pasirengimo narystei ES pagalbos 2009 m. valstybės programų tarpinis vertinimas; sutarties Nr. IPA/2009/224-311. [8] „Viešojo administravimo reformos skatinimas Kroatijoje ir kitose šalyse“ (angl. „Supporting Public Administration Reform in Croatia and beyond“), teminė ataskaita Nr. R/ZZ/ PAR/0811. [9] „Europos Komisijos finansinės paramos šalims kandidatėms pagrįstumo ad hoc vertinimas ir svarbiausios 2010–2012 m. DPPD persvarstymo pamokos: konkretus pavyzdys (Turkija)“ (angl. „Ad Hoc Evaluation of the European Commission’s Intervention Logic for Financial Assistance in Candidate Countries and Key Lessons for MIPD 2010-2012 Revision - a Case Study – Turkey“). Teminė ataskaita, įtraukta į ES pasirengimo narystei programų Kroatijoje ir Turkijoje ir Centrinio biuro veiklos tarpinį vertinimą, sutarties Nr. PHARE/2007/142-454. [10] 2002 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/91/EB. [11] 2006 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/32/EB. [12] COM(2005) 265 galutinis, 2005 m. birželio 22 d.