Konvencija Sąjungoje įgyvendinama 2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1013/2006 dėl atliekų vežimo (toliau – Atliekų vežimo reglamentas). Konvencijos pakeitimai įsigaliotų Europos Sąjungoje po to, kai jie būtų įgyvendinti iš dalies pakeitus šį reglamentą.

Šiuo numatomu aktu siūloma pakeisti šį sakinį: įrašyti 30 dienų terminą, per kurį importuojanti valstybė turėtų išsiųsti pranešėjui atsakymą (sutikti su planuojamu pervežimu, atsisakyti leisti tokį pervežimą arba paprašyti pateikti papildomos informacijos). Be to, pasiūlyme tarp žodžių „jų“ ir „atsisako“ išbraukiamas kablelis, o vietoj jo įrašomas žodis „arba“.

Konvencijos kontrolės sistema taikoma pavojingoms atliekoms, apibrėžtoms Konvencijos 1 straipsnyje ir išvardytoms VIII priede, taip pat II priede išvardytoms atliekoms, t. y. buitinėms atliekoms ir buitinių atliekų ir tam tikrų plastiko atliekų deginimo proceso likučiams. Be to, Konvencijos IX priede yra išvardytos atliekos, kurioms Konvencija ir kontrolės sistema netaikomos, nebent tų atliekų sudėtyje būtų medžiagų, priskiriamų I priede nurodytai kategorijai, ir dėl tų medžiagų kiekio šioms atliekoms būtų būdingos III priede nurodytos pavojingos savybės.

Pagal dabartines Sąjungai ir jos valstybėms narėms taikomas taisykles jau numatytas 30 dienų terminas, per kurį importuojanti valstybė turi atsakyti pranešėjui (žr. Atliekų vežimo reglamento 8 straipsnį). Tai taikoma ir kitoms EBPO šalims, kaip nustatyta EBPO sprendime.

Sąjungai vienintelė praktinė pakeitimų, susijusių su Rusijos Federacijos pasiūlymu, pasekmė būtų susijusi su atliekų, apie kurias pranešama, eksporto į EBPO nepriklausančias šalis procedūra. Kadangi VIII ir II prieduose nurodytas atliekas pagal Atliekų vežimo reglamentą draudžiama eksportuoti į EBPO nepriklausančias šalis, Rusijos pasiūlymu padarytas pakeitimas būtų aktualus tik į sąrašą neįtrauktoms atliekoms (t. y. remiantis Rusijos pasiūlymu, EBPO nepriklausančios šalys, importuojančios į sąrašą neįtrauktas atliekas iš ES, turėtų atsakyti pranešėjui per 30 dienų), kurioms pagal Atliekų vežimo reglamento 3 straipsnio 1 dalies b punkto iii ir iv papunkčius taikoma sutikimo, apie kurį pranešama iš anksto, procedūra. Rusijos Federacijos pasiūlytas pakeitimas reikštų, kad tokiais atvejais importuojanti valstybė turėtų per 30 dienų atsakyti pranešėjui, pranešančiam apie iš Sąjungos į EBPO nepriklausančią šalį siunčiamą krovinį.

Konvencijos keitimo procedūra nustatyta Konvencijos 17 straipsnyje. Visi tokie pakeitimai privalo būti priimti Šalių konferencijos posėdyje. Pakeitimas tampa privalomas toms šalims, kurios deponuoja savo ratifikavimo, sutikimo, oficialaus patvirtinimo ar priėmimo dokumentus pagal Konvencijos 17 straipsnio 5 dalį, kurioje nustatyta: „Depozitarijui perduodami saugoti atitinkami ratifikavimo dokumentai apie sutikimą, patvirtinimą ir pataisų priėmimą. Pataisos, priimtos pagal 3 ir 4 punktus, įsigalioja jas priėmusioms Šalims devyniasdešimtą dieną nuo tos datos, kai Depozitarijus gavo dokumentą apie ratifikavimą, sutikimą, oficialų patvirtinimą ar priėmimą mažiausiai trijų ketvirtadalių pataisas priėmusių Šalių arba mažiausiai dviejų trečdalių Šalių, priėmusių šio protokolo pataisas, jei tik tame protokole nenumatyta kitaip. Bet kuriai kitai Šaliai pataisos įsigalioja devyniasdešimtą dieną nuo tada, kai Šalis perduoda saugoti ratifikavimo raštą arba dokumentą, kad Šalis sutinka su pataisomis ir jas priima.“ Todėl bet koks Konvencijos pakeitimas įsigalioja tik jei jį ratifikuoja, su juo sutinka, oficialiai patvirtina arba priima trys ketvirtadaliai Konvencijos šalių (taigi 141 šalis).

Konvencijos tekstas yra iš dalies keistas vieną kartą: į Konvenciją įtrauktas 4A straipsnis, o vėliau – VII priedas („Pakeitimas dėl Bazelio draudimo“). Dėl šio pakeitimo Šalių konferencija susitarė 1995 m. surengtame savo trečiajame posėdyje, o 2019 m. pakeitimas įsigaliojo jį ratifikavusioms šalims.

3.POZICIJA, KURIOS TURI BŪTI LAIKOMASI SĄJUNGOS VARDU

(1)Sąjunga neturėtų pritarti Rusijos Federacijos pasiūlytam Konvencijos 6 straipsnio 2 dalies pakeitimui.

(2)Pirmoji pakeitimo dalis (30 dienų terminas, per kurį importuojanti valstybė turi atsakyti pranešėjui) nepadarytų jokio didelio pokyčio Sąjungoje ir jos valstybėse narėse, nes siūlomame pakeitime nustatytas 30 dienų terminas, per kurį importuojančios valstybės turi atsakyti pranešėjui, jau taikomas daugumai krovinių, apie kuriuos pagal Sąjungos teisę praneša ES ir jos valstybės narės (išskyrus į sąrašą neįtrauktas atliekas, eksportuojamas į EBPO nepriklausančias šalis). Juo taip pat nebūtų pakeistos pranešimus gaunančių ES ir jos valstybių narių pareigos, nes 30 dienų terminas, per kurį reikia pateikti atsakymą, jau taikomas pagal ES teisę.

(3)Antra pakeitimo dalis (kablelio pakeitimas žodžiu „arba“) neatrodo reikalinga ir gali nulemti teisinį netikrumą. Pagal dabartinę formuluotę yra pakankamai aišku, kad importuojanti valstybė gali atsakyti pranešėjui trimis skirtingais būdais (sutikti su pervežimu, atsisakyti leisti pervežimą arba paprašyti pateikti papildomos informacijos). Todėl šio sakinio keisti nereikia.

(4)Konvencijos keitimo procedūra yra labai sudėtinga ir ilga, ypač todėl, kad pagal tą procedūrą pakeitimas įsigalioja tik po to, kai kiekviena šalis užbaigia vidaus ratifikavimo procesą ir kai tą pakeitimą ratifikuoja trys ketvirtadaliai visų šalių. Be to, šio pakeitimo poveikis galiausiai gali būti ribotas, nes pakeitimai privalomi tik juos ratifikavusioms šalims. Todėl siūlomas pakeitimas nepadės efektyviai pagerinti Konvencijos veiksmingumo, nes juo bus pradėta ilga ir sudėtinga procedūra Konvencijoje nustatyta tvarka ir jos šalims.

(5)Nors Sąjunga ir nepritaria siūlomiems pakeitimams, ji turėtų pabrėžti, kad šalys turėtų skatinti efektyviau taikyti pranešimo procedūrą pagal Bazelio konvenciją. Tai reiškia, kad, be kita ko, galėtų būti nustatyti kiti atsakymo pateikimo pranešėjams terminai (visų pirma tranzito valstybėms), skatinama naudoti elektroninio keitimosi duomenimis sistemas arba į Bazelio konvencijos sistemą įtraukti sąvoką „išankstinį leidimą turinys įrenginiai“, kuri numatyta EBPO sprendime dėl tarpvalstybinio atliekų vežimo. Tam tikros su šiais klausimais susijusios procedūros pagal Konvenciją jau pradėtos: jos yra naudingos, tačiau kol kas rezultatų gauta nedaug. Sąjunga turėtų pabrėžti šių klausimų svarbą ir įvertinti galimybę juos spręsti įgyvendinant esamas arba naujas iniciatyvas, dėl kurių Konvencija nebūtų keičiama. Sąjunga turėtų būti atvira tokioms galimoms iniciatyvoms.

(6)Galiausiai reikėtų pažymėti, kad, nors siūlomo pakeitimo priėmimas neturėtų aiškios pridėtinės vertės, jis Sąjungos interesų nepažeistų.

4.TEISINIS PAGRINDAS

4.1.Procedūrinis teisinis pagrindas

4.1.1.Principai

Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.

Sąvoka „teisinę galią turintys aktai“ apima aktus, turinčius teisinę galią pagal aptariamą organą reglamentuojančias tarptautinės teisės normas. Ji taip pat apima priemones, kurios nėra privalomos pagal tarptautinę teisę, tačiau „gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų [...] turinį“.

4.1.2.Taikymas aptariamuoju atveju

Bazelio konvencijos šalių konferencija yra Konvencija įsteigtas organas.