EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2021 06 02 COM(2021) 500 final KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS CENTRINIAM BANKUI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI, REGIONŲ KOMITETUI IR EUROPOS INVESTICIJŲ BANKUI Ekonominės politikos koordinavimas 2021 m.: COVID-19 įveikimas, atsigavimo rėmimas ir ekonomikos modernizavimas {SWD(2021) 401 final} - {SWD(2021) 402 final} - {SWD(2021) 403 final} - {SWD(2021) 404 final} - {SWD(2021) 405 final} - {SWD(2021) 406 final} - {SWD(2021) 407 final} - {SWD(2021) 408 final} - {SWD(2021) 409 final} - {SWD(2021) 410 final} - {SWD(2021) 411 final} - {SWD(2021) 412 final}



Ekonominės politikos koordinavimas 2021 m.:

COVID-19 įveikimas, atsigavimo rėmimas ir ekonomikos modernizavimas 1.Įvadas Europos Sąjunga ėmėsi precedento neturinčių veiksmų siekdama kovoti su COVID-19 pandemija, sušvelninti krizės poveikį ir grąžinti mūsų ekonomiką į patikimo, tvaraus ir integracinio augimo kelią. Praėjusiais metais ES ir valstybės narės ryžtingai ir solidariai priėmė įvairias politikos priemones, kad kovotų su pandemija, apribotų jos ekonominį ir socialinį poveikį, išsaugotų palankias finansavimo sąlygas, apsaugotų bendrosios rinkos vientisumą ir pasirengtų sparčiam tvariam ir įtraukiam atsigavimui. Remiantis Komisijos 2021 m. pavasario ekonomine prognoze , dėl neatidėliotinų paramos priemonių, kuriomis siekta užtikrinti įmonių likvidumą ir apsaugoti ES piliečių pajamas ir darbo vietas, ekonominės veiklos nuosmukis buvo mažesnis, nei manyta anksčiau. Dėl proveržio vakcinų kūrimo srityje ir masinės vakcinacijos Europoje nuo rudens perspektyvos yra šviesesnės. Vakcinacija ES vyksta sėkmingai siekiant tikslo iki šių metų liepos mėn. paskiepyti 70 % visų suaugusiųjų . Remiantis Komisijos 2021 m. pavasario ekonomine prognoze, ES ekonomika turėtų pasiekti ikikrizinį ketvirčio produkcijos lygį jau 2021 m., visose valstybėse narėse atsigaunant ekonominei veiklai. Nors pastaraisiais metais rizika makroekonominiam stabilumui buvo linkusi mažėti, dėl COVID-19 krizės ji gali padidėti. Siekiant pašalinti šią riziką ir užkardyti kitus nuokrypius bus itin svarbu patikimai koordinuoti ir veiksmingai naudoti visas ES politikos priemones. 750 mlrd. EUR vertės priemonė „Next Generation EU“ yra pagrindinė ES priemonė, skirta skatinti investicijas ir atsigavimą, kad po šios krizės Sąjunga taptų stipresnė ir atsparesnė. Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės (toliau – Priemonė) įgyvendinimas padės padaryti mūsų ekonomiką ir visuomenę tvaresnes, įtraukesnes, atsparesnes ir geriau pasirengusias žaliajai ir skaitmeninei pertvarkai. Taikant Priemonę, kuri yra priemonės „Next Generation EU“ pagrindas, valstybėms narėms bus suteikta didelio masto finansinė parama – iki 672,5 mlrd. EUR dotacijų ir paskolų reformoms ir investicijoms finansuoti. Europos socialinių teisių ramsčio veiksmų plane nustatyti konkretūs veiksmai, kuriais bus stiprinamas visų sričių Sąjungos politikos socialinis aspektas, ir jis padės užtikrinti įtraukų atsigavimą . 2021 m. gegužės 7–8 d. socialinių reikalų aukščiausiojo lygio susitikime Porte ES vadovai pripažino Europos socialinių teisių ramstį vienu iš esminių atsigavimo elementų ir Porto deklaracijoje pabrėžė savo ryžtą toliau stiprinti jo įgyvendinimą ES ir nacionaliniu lygmenimis. Tai labiau paskatins Sąjungą pereiti prie skaitmeninės, žaliosios ir teisingos pertvarkos ir padės pasiekti aukštynkryptę socialinę ir ekonominę konvergenciją, įveikti demografinius iššūkius ir užtikrinti lygias galimybes visiems. Trys nauji pagrindiniai ES tikslai ir papildomi tikslai, kurie turi būti pasiekti iki 2030 m. užimtumo, įgūdžių ir socialinės įtraukties srityse, padės daryti pažangą kuriant tvirtą socialinę Europą . Peržiūrėta socialinių rodiklių suvestinė, laikantis Europos semestro politikos koordinavimo tvarkos, taip pat padės stebėti, kaip sekasi įgyvendinti socialinio ramsčio principus. Be to, ES vadovai palankiai įvertino bendrą Europos socialinių partnerių pasiūlymą dėl alternatyvių rodiklių rinkinio ekonominei, socialinei ir aplinkosauginei pažangai įvertinti, kuris papildo BVP kaip gerovės matas siekiant integracinio ir tvaraus augimo. Aplinkos tvarumas, našumas, teisingumas ir makroekonominis stabilumas tebėra pagrindiniai ES ekonominės darbotvarkės principai. Konkurencingo tvarumo koncepcija ir jos keturios kryptys, nustatytos šiai Kolegijai pradėjus savo kadenciją, ir toliau yra pagrindiniai ES ilgalaikio augimo strategijos prioritetai, atitinkantys Europos žaliąjį kursą ir atitinkamai esantys valstybių narių ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planų pagrindas. Be to, siekiant didinti Europos našumą ir konkurencingumą tvirtam atsigavimui užtikrinti itin svarbi yra mūsų visuomenių, įmonių ir ekonomikos skaitmeninė transformacija skaitmeniniame dešimtmetyje. Siekiant po krizės užtikrinti spartesnį ES ekonomikos augimą ir toliau itin svarbu veiksmingai koordinuoti politiką per Europos semestrą. Nors šių metų ciklas buvo laikinai pritaikytas Priemonės naudojimo pradžiai, vykstant Europos semestro procesui ir toliau remiamos valstybių narių politinės diskusijos, keitimasis geriausia patirtimi ir susitarimai dėl bendrų tolesnių veiksmų. Savo ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planuose valstybės narės turi veiksmingai išspręsti visus ar gana daug atitinkamose konkrečioms šalims skirtose rekomendacijose, įskaitant fiskalinius jų aspektus, nustatytų uždavinių. Už Priemonės taikymo srities ribų rekomendacijos, į kurias neatsižvelgta, lieka galioti ir bus toliau stebimos per Europos semestrą. 2.Ekonominė ir užimtumo padėtis ir perspektyvos ES ekonomika turėtų vėl pradėti sparčiai augti. Nuo praėjusio rudens dėl griežtų COVID-19 plitimo valdymo priemonių vėl prasidėjo ES ekonomikos nuosmukis. Tikimasi, kad, laipsniškai švelninant tas priemones ir darant vakcinavimo pažangą, veikla atsigaus visose ES valstybėse narėse, 2021 m. antrąjį pusmetį – sparčiau, tai taip pat susiję su nacionalinių ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planų įgyvendinimo paskata augimui. Valstybių narių ir regionų atsigavimo greitis bus skirtingas. Prognozuojama, kad ikikrizinis ketvirčio produkcijos lygis visose ES valstybėse narėse bus pasiektas iki 2022 m. pabaigos. Taikant labai dideles fiskalines ir įvairias pinigines priemones pavyko apriboti ekonominę žalą ir paskatinti atsigavimą. Nedelsiant pradėjus taikyti Stabilumo ir augimo pakte nustatytą bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą ir laikiną valstybės pagalbos sistemą visose valstybėse narėse pavyko teikti didelio masto fiskalinę paramą. 2020 m. valstybės narės suteikė fiskalinę paramą, apytiksliai sudarančią iš viso daugiau nei 6½ % BVP. Dėl to bendras euro zonos ir ES valdžios sektoriaus deficitas padidėjo nuo rekordiškai žemo 2019 m. buvusio maždaug 0,5 % BVP lygio iki maždaug 7 % 2020 m. Be to, ECB priėmė daug įvairių pinigų politikos priemonių, kad išsaugotų visiems ekonomikos sektoriams palankias finansavimo sąlygas, siekiant remti ekonominę veiklą ir apsaugoti vidutinio laikotarpio kainų stabilumą. Krizės poveikiui sušvelninti buvo itin svarbus viena kitą stiprinančios fiskalinės ir pinigų politikos poveikis ir finansų sektoriui skirtos reguliavimo ir prudencinės priemonės. Imantis priemonių ES ir nacionaliniu lygmenimis, pandemijos poveikį Europos darbo rinkoms pavyko apriboti. Kai prasidėjo pandemija, Europos darbo rinkoje baigėsi šeštieji plėtros metai: 2019 m. ketvirtąjį ketvirtį daugiau nei 209 mln. žmonių dirbo, o nedarbo lygis buvo 6,5 %. Praėjus metams užimtumo lygis sumažėjo 3 milijonais, o nedarbo lygis padidėjo iki 7,2 %. Atsižvelgiant į sukrėtimo mastą, prarastų darbo vietų skaičius yra ribotas. Siekdamos sumažinti poveikį valstybės narės įgyvendino daug įvairių darbo vietų išsaugojimo priemonių, pavyzdžiui, sutrumpinto darbo laiko tvarką ir laikiną išleidimą nemokamų atostogų, ir jomis parėmė 32 mln. Europos darbo vietų. ES finansavimas, įskaitant laikinos paramos priemonę nedarbo rizikai dėl ekstremaliosios situacijos mažinti (priemonė SURE) ir Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyvą (CRII), atliko labai svarbų vaidmenį siekiant šio rezultato. Iki šiol daugiau nei 90 mlrd. EUR priemonės SURE paskolų skirta 19 valstybių narių, remiant 25–30 mln. žmonių ir 1,5–2,5 mln. įmonių. Krizė padarė skirtingą poveikį skirtingoms socialinėms grupėms, sektoriams ir regionams; labiausiai nukentėjo pažeidžiamiausieji. Jaunimas, moterys, žemos kvalifikacijos darbuotojai, migrantai, neįgalieji, pagal terminuotas darbo sutartis dirbantys darbuotojai ar kitų netipinių užimtumo formų darbuotojai, taip pat savarankiškai dirbantys asmenys patyrė neproporcingą poveikį. Padėtis dar labiau pablogėjo dėl to, kad labai nukentėjo paslaugas teikiančios įmonės, visų pirma tokiose sektorių ekosistemose, kaip turizmas, kultūra ir kūryba. Nors taikant pajamų rėmimo ir socialinės apsaugos sistemos priemones didelio namų ūkių pajamų smukimo pavyko išvengti, COVID-19 krizė atskleidė galimybių naudotis socialine apsauga spragų, ypač išryškėjo didesnio atsparumo skatinimo svarba. Šiuo požiūriu dauguma valstybių narių padidino esamas sistemas išplėsdamos jų aprėptį ir laikinai sušvelnindamos tinkamumo jomis naudotis sąlygas, bet dar yra galimybių tvariai sustiprinti socialinę apsaugą visiems. Augimo projekcijoms kylanti rizika apskritai iš esmės subalansuota. Vis dėlto, kol pandemija daro poveikį ES ir pasaulio ekonomikai, neapibrėžtumas išliks didesnis. Nepaisant vakcinacijos kampanijų pažangos, prognozės patikimumui dėl epidemiologinių ir ekonominių aspektų tebekyla reikšminga rizika. Pandemijos raida ir vakcinavimo programų veiksmingumas ir efektyvumas gali būti geresni ar blogesni, nei manyta, tad gali prireikti kitokio lygio veiklos apribojimų. Ekonomikos augimas taip pat gali būti lėtesnis, nei tikimasi, jeigu bus per anksti atsisakyta politinių paramos priemonių. Kita vertus, jas panaikinus per vėlai gali padidėti nepageidautinas šalutinis poveikis ir perėjimas prie tvaresnės ir ateities iššūkiams parengtos ekonomikos gali užtrukti ilgiau. Kalbant apie teigiamus aspektus, po kelių ketvirčių, kai vartojimas buvo varžomas, o santaupų rodiklis padidėjęs, projekcijose gali būti nepakankamai įvertintas namų ūkių polinkis į vartojimą. Atsigavimas už ES ribų taip pat gali būti stipresnis, nei šiuo metu tikimasi. Ekonominė politika 2021 ir 2022 m. turi ir toliau būti remiamojo pobūdžio. Žvelgiant į ateitį, kai ekonominės sąlygos bus palankios, politikoje reikėtų nukreipti dėmesį į tai, kad būtų kuo labiau sumažintos šios krizės pasekmės vidutiniu laikotarpiu. Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės įgyvendinimas padės padidinti potencialų augimą bei užimtumą ir taip sumažinti disbalansą. Ankstyvuose krizės etapuose ir per izoliavimo laikotarpius politikos rėmimo priemonėmis buvo labiausiai siekiama užkirsti kelią darbo vietų praradimui ir bankrotams. Tai padėjo išvengti gilių ir ilgai gyjančių Europos ekonomikos randų. Ateityje gyvybingoms, bet vis dar pažeidžiamoms įmonėms tikslinėmis paramos priemonėmis turėtų būti padedama pritaikyti savo verslo modelius. Teikiant paramą reikėtų laipsniškai perkelti dėmesį į pajėgumų didinimą, be kita ko, skiriant daugiau dėmesio mokymui, įgūdžių ugdymui, moksliniams tyrimams bei inovacijoms ir remiant kokybiškų darbo vietų kūrimą ir profesinės veiklos keitimą. Taigi taikant Priemonę bus remiamos investicijos ir reformos, kuriomis didinamas valstybių narių augimo ir užimtumo potencialas. Dėl to 2021 ir 2022 m. viešųjų investicijų santykis su BVP Sąjungoje bus didžiausias daugiau nei per dešimtmetį. Atnaujintoje naujojoje Europos pramonės strategijoje sukuriama sistema, kaip paspartinti Europos atsigavimą ir perėjimą prie švaresnio, labiau suskaitmeninto ir atsparesnio ekonomikos ir pramonės modelio ir sukurti stipresnę ir atsparesnę bendrąją rinką. Valstybių narių tęsiamos reformos ir investicijos užimtumo gairėse nurodyta kryptimi bus itin svarbios skatinant atsigavimą, remiant kokybiškų darbo vietų kūrimą ir sklandų asmenų statuso pokytį darbo rinkoje, aktyviai dalyvaujant socialiniams partneriams. Kalbant bendriau, užimtumo gairėse pateikiama nurodymų, kaip modernizuoti darbo rinkos institucijas, švietimo bei mokymo, taip pat socialinės apsaugos ir sveikatos priežiūros sistemas, kad jos būtų įtraukesnės ir teisingesnės. Jos apima konkrečias rekomendacijas, kaip sumažinti krizės poveikį užimtumui ir socialiniams aspektams ir pasiekti socialiai teisingą žaliąją ir skaitmeninę pertvarką. Atsižvelgdama į tai, kad jos vis dar aktualios, Komisija siūlo galiojančias užimtumo gaires toliau taikyti ir 2021 m. ir pabrėžia naujų pagrindinių ES tikslų ir politikos gairių, susijusių su socialinių reikalų aukščiausiojo lygio susitikimu Porte, vaidmenį. Be to, Komisijos rekomendacijoje dėl veiksmingos aktyvios paramos užimtumui po COVID-19 sukeltos krizės (EASE) pateikiamos konkrečios gairės dėl laipsniško perėjimo nuo neatidėliotinų darbo vietų išsaugojimo priemonių prie aktyvios darbo rinkos politikos, kurios reikia darbo vietų kūrimą užtikrinančiam atsigavimui.

3.Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės panaudojimas Norint remti atsigavimą, kartu užtikrinant, kad mūsų ekonomika ir visuomenė būtų tvaresnės, įtraukesnės, atsparesnės ir geriau pasirengusios žaliajai ir skaitmeninei pertvarkai, labai svarbu sparčiai įgyvendinti pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę rengiamus nacionalinius ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planus. Taikant Priemonę, įsigaliojusią 2021 m. vasario 19 d., per ateinančius 6 metus reformoms ir investicijoms visose valstybėse narėse remti bus siūloma 312,5 mlrd. EUR dotacijų ir iki 360 mlrd. EUR paskolų. Taigi Priemonė bus precedento neturinti galimybė visoms valstybėms narėms spręsti pagrindines struktūrines problemas ir tenkinti investavimo poreikius, kartu įgyvendinant žaliąją ir skaitmeninę pertvarką. Komisija intensyviai bendradarbiavo su visomis valstybėmis narėmis, kad padėtų joms parengti plataus užmojo ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planus. Planuose turėtų būti siūlomos investicijos ir reformos, atitinkančios kiekvienai konkrečiai valstybei narei kylančius iššūkius ir aplinkybes, remiantis per Europos semestrą atlikta išsamia analize ir atsižvelgiant į pastaraisiais metais tame kontekste nustatytus iššūkius. Šie planai formuos valstybių narių reformų ir investicijų darbotvarkę daugelį metų. Siekiant užtikrinti veiksmingą įgyvendinimą ir ilgalaikį poveikį, itin svarbu, kad už šį procesą būtų prisiimama nacionalinė atsakomybė ir jame dalyvautų visi atitinkami suinteresuotieji subjektai. Todėl per visą procesą valstybės narės primygtinai raginamos pagal savo nacionalinę teisinę sistemą konsultuotis su vietos ir regioninėmis valdžios institucijomis, socialiniais partneriais, pilietinės visuomenės organizacijomis, įmonėmis, jaunimo organizacijomis ir kitais svarbiais suinteresuotaisiais subjektais. Tokių konsultacijų santrauka turi būti įtraukta į kiekvieną nacionalinį planą kartu su paaiškinimais, kaip plane atsižvelgta į šių suinteresuotųjų subjektų nuomones. Iki šiol savo planus pateikė 23 valstybės narės ir artimiausiu metu tikimasi gauti daugiau . Komisijai užbaigus tų planų vertinimą, Taryba per vieną mėnesį juos patvirtins, kad būtų galima pradėti skirti pirmąsias išankstinio finansavimo pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę išmokas. Tikimasi, kad pateiktais ar rengiamais ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planais bus iš esmės prisidėta prie šešių reglamente numatytų ramsčių. Kaip reikalaujama pagal reglamentą, kiekvienu planu turi būti visapusiškai ir tinkamai subalansuotu būdu prisidedama prie europinės svarbos politikos sričių, kurias sudaro šeši ramsčiai: žalioji pertvarka; skaitmeninė transformacija; pažangus, tvarus ir integracinis augimas, našumas ir konkurencingumas; socialinė ir teritorinė sanglauda; sveikata ir ekonominis, socialinis ir institucinis atsparumas; naujai kartai, vaikams ir jaunimui skirtos politikos priemonės. Apskritai Komisija tikisi, kad į planus bus įtraukta reikšminga dalis su klimatu ir skaitmeniniais aspektais susijusių išlaidų, taip pat priemonės, kuriomis prisidedama prie socialinės bei teritorinės sanglaudos ir atsparumo. Komisija taip pat tikisi svarbių reformų ir investicijų, apimančių visas tas politikos sritis ir padėsiančių užtikrinti, kad būtų imamasi visapusiškų veiksmų pagal visus šešis ramsčius, pavyzdžiui, priemonių skaitmeniniams įgūdžiams tobulinti ir junglumo spragoms užpildyti, kad būtų skatinama skaitmeninė transformacija, remiama sanglauda ir palaikomos MVĮ. Sujungus ekonomikos gaivinimo priemonės „Next Generation EU“ ir naujosios daugiametės finansinės programos lėšas, ES finansavimas 2021–2027 m. sudarys 1,8 trln. EUR. Iš priemonės „Next Generation EU“ lėšų bus skirta 750 mlrd. EUR siekiant pradėti gaivinti ekonomiką taikant konkrečias programas (Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, REACT-EU, Teisingos pertvarkos fondą, Kaimo plėtros fondą, „InvestEU“, rezervą „rescEU“ ir programą „Europos horizontas“). Pavyzdžiui, programa „InvestEU“ apima įvairias finansines priemones, skirtas remti investicijoms ES panaudojant 26,2 mlrd. EUR ES biudžeto garantiją. Tikimasi, kad pagal programą „InvestEU“ per ateinančius septynerius metus bus sutelkta 370 mlrd. EUR papildomų investicijų. Priemonės „Next Generation EU“ lėšomis papildoma 1 074 trln. EUR suma iš 2021–2027 m. ES biudžeto. Tai apima 338,6 mlrd. EUR vertės sanglaudos politiką, skirtą darant investicijas remti ilgesnio laikotarpio valstybių narių vystymosi strategijoms. 4.Fiskalinės politikos koordinavimas Nacionalinės fiskalinės politikos koordinavimas tebėra itin svarbus atsigavimui. Bendra fiskalinės politikos kryptis, atsižvelgiant į nacionalinius biudžetus ir Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, 2021 ir 2022 m. turėtų išlikti remiamojo pobūdžio. Fiskalinė politika turėtų išlikti lanksti ir prireikus pritaikoma prie kintančios situacijos, ir reikėtų vengti per anksti nutraukti fiskalinę paramą. Kai pavojus sveikatai sumažės, fiskalinės priemonės turėtų būti palaipsniui pakeičiamos tikslingesnėmis priemonėmis, kuriomis būtų remiamas atsparus ir tvarus atsigavimas. Galiausiai, kadangi tikimasi, kad 2021 m. antrąjį pusmetį ekonominė veikla laipsniškai normalizuosis, 2022 m. valstybių narių fiskalinė politika turėtų tapti labiau diferencijuota, atsižvelgiant į atsigavimo būklę, fiskalinį tvarumą ir poreikį mažinti ekonominius, socialinius ir teritorinius skirtumus. Ekonomikos atsigavimui išsilaikant, fiskalinės politikos prioritetu turėtų tapti didesnės viešosios ir privačiosios investicijos, kuriomis būtų remiamas perėjimas prie žaliosios ir skaitmeninės ekonomikos. Stabilumo ir augimo pakte įtvirtinta bendroji nukrypti leidžianti išlyga bus toliau taikoma 2022 m., o nuo 2023 m. jos taikymą tikimasi nutraukti. Pagal bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą valstybės narės gali imtis labai didelio masto išlaidų ir pajamų priemonių, kad kuo labiau sumažintų ekonominį ir socialinį pandemijos poveikį. Pagal ją jos taip pat gali lanksčiau koordinuoti savo fiskalinę politiką. Kaip paskelbta 2021 m. kovo 3 d. komunikate, sprendimas nutraukti bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos taikymą turėtų būti priimamas pagal kiekybinius kriterijus atlikus bendrą ekonominės padėties vertinimą, kurio pagrindinis kiekybinis kriterijus būtų ES ekonominės veiklos mastas, palyginti su iki krizės buvusiu mastu. Remiantis Komisijos 2021 m. pavasario prognoze, prognozuojama, kad iki krizės (2019 m. pabaigoje) buvęs ekonominės veiklos mastas visoje ES bus pasiektas maždaug 2021 m. ketvirtąjį ketvirtį, o euro zonoje – 2022 m. pirmąjį ketvirtį. Remiantis šia prognoze, sąlygos, kurioms esant 2022 m. bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą reikėtų toliau taikyti, o 2023 m. jos taikymą nutraukti, yra įvykdytos. Nutraukus bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos taikymą bus toliau atsižvelgiama į konkrečių šalių padėtį. 2022 m. fiskalinės kryptys, užtikrinamos nacionalinių biudžetų ir Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės lėšomis, turi išlikti remiamojo pobūdžio. Pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę finansuojamos išlaidos 2022 m. ir artimiausiais metais taps svarbia fiskaline paskata. Išlaidas dengiant negrąžintina parama atsiras galimybių finansuoti kokybiškus investicinius projektus ir nedidinant deficito bei skolos remti našumą skatinančias reformas. Valstybės narės turėtų naudotis Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės finansavimu, kuris padės remti ekonomikos atsigavimą, skatinti didesnį potencialų augimą ir laipsniškai pagerinti pagrindinę fiskalinę būklę. Visų pirma, mažą skolą turinčios valstybės narės turėtų laikytis remiamosios fiskalinės krypties, įskaitant Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės teikiamą paskatą. Didelę skolą turinčios valstybės narės turėtų naudotis Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemone, kad finansuotų papildomas investicijas, remiančias atsigavimą, kartu vykdydamos apdairią fiskalinę politiką. Valstybės narės turėtų išlaikyti nacionalinėmis lėšomis finansuojamas investicijas. Be to, didelę skolą turinčiose valstybėse narėse reikėtų kontroliuoti nacionalinėmis lėšomis finansuojamų einamųjų išlaidų augimą ir jį riboti. Tokiu būdu fiskalinėmis priemonėmis bus galima kuo labiau padidinti paramą atsigavimui neužbėgant už akių būsimoms fiskalinėms trajektorijoms ir nesukuriant nuolatinės naštos viešiesiems finansams. Laikotarpiu po 2022 m. įgyvendinant fiskalinę politiką turėtų būti toliau atsižvelgiama į atsigavimo stiprumą, ekonominio neapibrėžtumo mastą ir fiskalinio tvarumo aspektus. Kai leis ekonominės sąlygos, valstybės narės turėtų vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę ir vidutinio laikotarpio fiskalinį tvarumą. Kartu valstybės narės turėtų didinti investicijas, kad padidintų augimo potencialą. Atsižvelgiant į šiuo metu vis dar išimtinai didelį neapibrėžtumą, be kita ko, dėl krizės poveikio augimo potencialui ir reformų bei investicijų, įgyvendinamų remiant Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės lėšomis, šių metų gairės ir toliau yra daugiausiai kokybinio pobūdžio. 2022 m., kai neapibrėžtumo lygis jau bus pakankamai sumažėjęs, turėtų būti pateiktos vėlesniems metams skirtos tikslesnės kiekybinės gairės. Komisija įvertino atitiktį deficito ir skolos kriterijams 2020 m. Kadangi taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nestabdomos, Europos Komisija toliau laikosi biudžeto priežiūros metinio ciklo. Komisija paskelbė pranešimą (pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 126 straipsnio 3 dalį), kuriame vertinama, kaip visos valstybės narės, išskyrus Rumuniją, atitinka deficito ir skolos kriterijus. Tuo tikslu Komisija atsižvelgė į didelį neapibrėžtumą, sutartą fiskalinės politikos atsaką į COVID-19 krizę ir Tarybos rekomendacijas dėl 2021 m. Tinkamai atsižvelgiant į visus svarbius veiksnius, analizė suponuoja, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/1997 apibrėžtą deficito kriterijų atitinka trys valstybės narės ir jo neatitinka 23 valstybės narės. Skolos kriterijaus, apibrėžto Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/1997, neatitinka 13 valstybių narių. COVID-19 protrūkis padarė neeilinį makroekonominį ir fiskalinį poveikį ir sukėlė išskirtinį neapibrėžtumą, be kita ko, nustatant patikimą fiskalinės politikos kryptį. Atsižvelgdama į didelį neapibrėžtumą, sutartą fiskalinės politikos atsaką į COVID-19 krizę ir 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendacijas, Komisija mano, kad šiuo metu sprendimai dėl to, ar valstybėms narėms taikyti perviršinio deficito procedūrą, neturėtų būti priimami. Rumunijai, kuriai remiantis 2019 m. duomenimis buvo pradėta perviršinio deficito procedūra, Komisija rekomenduoja atnaujinti koregavimo planą, kuriuo siekiama 2024 m. panaikinti perviršinį deficitą. Komisija iš naujo įvertins valstybių narių biudžetų padėtį, remdamasi 2021 m. rudens ekonomine prognoze ir 2022 m. biudžeto planų projektais, kuriuos euro zonos valstybės narės turi pateikti iki 2021 m. spalio 15 d. Viešųjų finansų kokybė yra itin svarbi formuojant fiskalinę politiką. 2020 m. visos valstybės narės labai greitai sureagavo ir priėmė neatidėliotinas priemones siekdamos kovoti su pandemija ir remti įmonių ir namų ūkių pajamas. Pavojui sveikatai mažėjant, ekonominės politikos režimą iš ekstremaliosios padėties valdymo reikėtų perjungti į orientavimąsi į atsigavimą. Biudžeto priemonių kokybė turėtų užtikrinti tvarų ir įtraukų atsigavimą. Valstybės narės turėtų teikti pirmenybę augimą skatinančioms investicijoms, visų pirma remiančioms žaliąją ir skaitmeninę pertvarką. Itin svarbu sutelkti dėmesį į fiskalines struktūrines reformas, be kita ko, siekiant padidinti išlaidų veiksmingumą ir kokybišką viešųjų finansų išteklių valdymą. Kalbant apie pajamas, taip pat labai svarbios reformos, kuriomis siekiama perkelti apmokestinimą iš darbo į aplinkos mokesčius, kurie yra mažiau iškraipantys ir užkerta kelią žalingai mokesčių konkurencijai ir agresyviam mokesčių planavimui. Tai padės užtikrinti viešosios politikos prioritetų finansavimą ir prisidės prie ilgalaikio viešųjų finansų tvarumo, be kita ko, padidinant sveikatos priežiūros ir socialinės apsaugos sistemų aprėptį, pakankamumą ir tvarumą visiems. 2020 m. skubiai sureagavusios į krizę kelios valstybės narės grįžo prie savo planų patobulinti išlaidų vertinimą ir peržiūrą. Išlaidų peržiūros tobulinimas stiprinant pajėgumus, gerinant valdymą ir sukuriant glaudesnę sąsają su biudžeto ciklu yra svarbi kai kurių ekonomikos gaivinimo dokumentų rinkinių reforma. Griežtesnis politikos vertinimas ir didesnis dėmesys politikos prioritetams atlieka svarbesnį vaidmenį planuojant biudžetą. Kelios valstybės narės taip pat kuria žaliojo biudžeto sudarymo praktiką, kad padidintų klimato srities ir aplinkosaugos veiksmų mastą. Tokia praktika suteiks galimybę joms įvertinti žaliąjį savo biudžeto politikos turinį ir užtikrinti, kad viešosios išlaidos ir pajamos derėtų su aplinkosaugos tikslais. Komisija tęsia dialogą ir toliau remia viešųjų finansų kokybę gerinančių procesų ir praktikos kūrimą ir tobulinimą. 5.Makroekonominis disbalansas valstybėse narėse Komisija makroekonominį pažeidžiamumą, susijusį su disbalansu ir perviršiniu disbalansu, nustatė 12-oje valstybių narių. Šios valstybės narės buvo atrinktos nuodugniai apžvalgai atlikti 2021 m. įspėjimo mechanizmo ataskaitoje . Pagal makroekonominio disbalanso procedūrą perviršinis disbalansas toliau stebimas trijose valstybėse narėse (Kipre, Graikijoje ir Italijoje), o disbalansas – devyniose (Kroatijoje, Prancūzijoje, Vokietijoje, Airijoje, Nyderlanduose, Portugalijoje, Rumunijoje, Ispanijoje ir Švedijoje). Pradėta naudoti Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonė bus itin svarbi mažinant esamą makroekonominį disbalansą, nes jos lėšomis bus remiamos reformos ir investicijos, skirtos per ankstesnius semestro ciklus nustatytiems iššūkiams įveikti. Pagrindiniai disbalanso šaltiniai iš esmės yra tie patys kaip prieš metus, bet rizika yra didesnė. Nors dėl COVID-19 krizės valstybių narių disbalanso pobūdis iš esmės nepasikeitė, dėl jos tas disbalansas mažinamas lėčiau ir gali padidėti rizika makroekonominiam stabilumui. Labai padidėjo valdžios sektoriaus ir privačiojo sektoriaus skola ir, be nuosmukio, tai daugiausia lėmė kovos su pandemija ir ekonomikos bei atsigavimo rėmimo politika. Kai kuriose valstybėse narėse vis dar esama didelio einamosios sąskaitos pertekliaus. Keliose didelę skolą turinčiose valstybėse narėse taip pat mažas potencialus augimas. Tokiais atvejais bus labai svarbus veiksmingas Priemonės panaudojimas augimą skatinančioms investicijoms ir reformoms remti. Kai paramos priemonės bus laipsniškai nutrauktos, dėl sunkumų grąžinant skolą gali atsirasti neveiksnių paskolų. Kita vertus, per COVID-19 krizę susilpnėjo kai kurie su kaštų konkurencingumo spaudimu susiję pažeidžiamumo veiksniai. Šiame etape neatrodo būtina peržiūrėti disbalanso klasifikavimą. Dėl COVID-19 krizės gali padidėti rizika makroekonominiam stabilumui, nors ne taip, kad reikėtų šiame etape peržiūrėti disbalanso klasifikavimą. Dėl nuolatinio didelio neapibrėžtumo reikia atidžiai stebėti disbalansą ir riziką makroekonominiam stabilumui labiau sutelkiant dėmesį į ateitį. ·Kipre, Graikijoje ir Italijoje ir toliau yra perviršinis disbalansas, sietinas su didele valdžios sektoriaus skola ir didele neveiksnių paskolų dalimi, nepaisant to, kad šioje srityje nuolat daroma reikšminga pažanga. Kipre ir Graikijoje kartu yra didelė išorės skola, o Kipre dar ir didelė privačiojo sektoriaus skola. Be to, potencialus augimas išlieka pernelyg mažas, kad skatintų skolos mažinimą.

·Disbalansas Kroatijoje, Airijoje, Portugalijoje ir Ispanijoje stebimas kartu su didele privačiojo sektoriaus, valdžios sektoriaus ir išorės skola, o Prancūzijoje disbalansą lemia valdžios sektoriaus ir privačiojo sektoriaus skola ir ji vis didėja. Šioms valstybėms narėms ir toliau svarbu užtikrinti, kad didėtų našumas ir konkurencingumas. Rumunijoje konkurencingumas mažėja mažiau, bet išlieka didelis einamosios sąskaitos deficitas, o fiskalines tendencijas reikia iš esmės pakeisti, nes jos daugelį metų blogėja. Vokietijoje ir Nyderlanduose nuolat stebimas didelis einamosios sąskaitos perteklius, sietinas su tuo, kad santaupos viršija investicijas, o Nyderlanduose kartu yra didelė privačiojo sektoriaus skola. Švedijoje didelės būsto kainos nemažėja ir didelė ir didėjanti namų ūkių skola toliau kelia susirūpinimą. 1 priedėlyje pateikiama išsamesnės informacijos apie konkrečių šalių disbalanso analizės aspektus. 6.Europos semestro pritaikymas Atsižvelgiant į tai, kad Europos semestras didele dalimi sutampa su ankstyvais Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės etapais, 2021 m. Europos semestro ciklą reikėjo laikinai pritaikyti, kad būtų galima pradėti naudoti Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę. Tai leido Komisijai ir valstybėms narėms šių metų ciklą sutelkti į ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planų, kurie yra pagrindiniai į ateitį orientuotas valstybių narių reformų ir investicijų darbotvarkės informaciniai dokumentai, rengimą. Be to, buvo toliau vykdoma makroekonominio disbalanso priežiūra sutelkiant dėmesį į naują COVID-19 krizės keliamą riziką, kuri prireikus buvo aptarta su valstybėmis narėmis diskutuojant dėl jų planų projektų. Būsimoje 2022 m. metinėje tvaraus augimo strategijoje bus apibūdinti pagrindiniai būsimo Europos semestro ciklo elementai. Pirmaisiais metais ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planų įgyvendinimas bus stebimas pagal Europos semestro metinę koordinavimo sistemą. Šiuo požiūriu Reglamente, kuriuo nustatoma ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonė, numatoma, kad valstybės narės Europos semestro kontekste du kartus per metus praneša apie pažangą, padarytą įgyvendinant planus. Pažangos įgyvendinant Europos socialinių teisių ramsčio principus stebėseną reikės įtraukti į Europos semestrą, kaip pabrėžė ES vadovai Porte vykusiame socialinių reikalų aukščiausiojo lygio susitikime. 2022 m. metinėje tvaraus augimo strategijoje bus nustatyti konkretūs veiksmai, kokia turėtų būti semestro valdymo struktūra 2022 m. Tuo remdamasi Komisija užmegs dialogą su Europos Parlamentu, Taryba, valstybėmis narėmis, socialiniais partneriais ir visais kitais svarbiais suinteresuotaisiais subjektais. 7.Tolesni veiksmai Komisija palankiai vertina tai, kad visos valstybės narės patvirtino Sprendimą dėl nuosavų išteklių. Patvirtinimas leidžia Komisijai pradėti pagal priemonę „Next Generation EU“ skolintis lėšų, kad būtų galima jas išmokėti, įskaitant išankstinį dotacijų ir paskolų finansavimą pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę. Komisija savo pasiūlymus dėl Tarybos įgyvendinimo sprendimų dėl ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planų priims nuo birželio mėn. antrosios pusės. Komisija tikisi, kad Taryba juos priims sparčiai, kad būtų galima užtikrinti planų įgyvendinimą laiku ir kad vyktų tvarus ir įtraukus ekonomikos atsigavimas, kaip numatyta Porte įvykusiame aukščiausiojo lygio susitikime priimtose ES vadovų išvadose. Komisija taip pat gali valstybių narių prašymu joms teikti techninę pagalbą ir padėti valdžios institucijoms kuo geriau panaudoti ES lėšas. Komisija palankiai vertina intensyvų ir konstruktyvų visų ES institucijų bendradarbiavimą, visų pirma pradėjus dialogą ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo tema. Siekiant užtikrinti didesnį skaidrumą ir atskaitomybę įgyvendinant Priemonę bus itin svarbus aktyvus Europos Parlamento dalyvavimas. Komisija yra tvirtai įsipareigojusi dalytis visa svarbia informacija su Parlamentu ir Taryba ir tinkamai atsižvelgti į dialogo metu Parlamento išreikštas nuomones, kaip reikalaujama pagal reglamentą. Komisija ragina valstybes nares užtikrinti, kad ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planai būtų visiškai ir laiku įgyvendinti, vedant išsamų dialogą su socialiniais partneriais, pilietine visuomene ir kitais suinteresuotaisiais subjektais.



1 PRIEDĖLIS. ATLIEKANT NUODUGNIAS MAKROEKONOMINIO DISBALANSO ES ŠALYSE APŽVALGAS NUSTATYTI FAKTAI 12 valstybių narių, kurioms buvo atlikta nuodugni apžvalga, disbalanso ir perviršinio disbalanso klasifikacija buvo patvirtinta. Atliekant nuodugnią apžvalgą analizuojamas disbalanso sunkumas, jo raida pastaruoju metu ir ateityje ir susijusios politikos atsakomosios priemonės. Taip pat atsižvelgiama į atitinkamą šalutinį poveikį ir sisteminį tarpvalstybinį disbalanso poveikį. Šiais metais pažeidžiamumo vertinimo kontekstas skiriasi nuo praėjusių metų nuodugnios apžvalgos analizės. 2020 m. politikos pastangos buvo daugiausia sutelktos į pandemijos poveikio pašalinimą ir sušvelninimą ir tvaraus atsigavimo rėmimą, o tai savaime padeda koreguoti disbalansą, nors vidutiniu laikotarpiu dar buvo poreikis kontroliuoti riziką makroekonominiam stabilumui. Taigi vertinant riziką ateities perspektyva yra itin svarbi. Tačiau neapibrėžtumas tebėra didelis ir vis dar sunku vertinti visas krizės pasekmes. Tam reikia nuolat atidžiai stebėti disbalansą ir riziką makroekonominiam stabilumui. Žvelgiant į ateitį šis disbalansas buvo aptartas su valstybėmis narėmis joms rengiant savo ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planus, nes Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonė yra unikali proga pašalinti makroekonominį disbalansą ir patenkinti investavimo ir reformų poreikius. Politikos analizė šiose nuodugniose apžvalgose buvo užbaigta prieš oficialiai pateikiant ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planus, tad joje nėra remiamasi į planus įtraukta informacija. Nors paskelbiant šį komunikatą Komisija dar atlieka ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planų vertinimą ir negalima užbėgti jam už akių, veiksmingas ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planų įgyvendinimas suteikia galimybę spręsti esamo disbalanso problemas. Apskritai makroekonominė rizika ir pažeidžiamumas atsiranda dėl tų pačių priežasčių, kaip nustatyta anksčiau. Dėl COVID-19 krizės per pastarąjį dešimtmetį stebėtas makroekonominio disbalanso mažėjimas sulėtėjo, bet ne taip, kad šiame etape būtų pagrįsta peržiūrėti disbalanso klasifikaciją. Keliose valstybėse narėse ir prieš pandemiją buvo didelė privačiojo sektoriaus, valdžios sektoriaus ir išorės skola. Kitais atvejais su skola susijusių nuogąstavimų kyla daugiausia dėl valdžios sektoriaus arba dėl privačiojo sektoriaus. 2020 m. visi tie skolos santykiai su BVP padidėjo dėl ekonominės veiklos nuosmukio ir gerokai padidėjusio skolinimosi, ypač įmonių ir valdžios sektorių, siekiant sušvelninti pandemijos poveikį ir užkirsti kelią dar didesniam ekonominės padėties ir makroekonominio stabilumo pablogėjimui. Nustačius laikinus įmonių ir namų ūkių skolų grąžinimo moratoriumus skolos išliko veiksnios ir sumažėjo likvidumo trūkumo rizika. Privačiojo ir viešojo sektorių skolos dinamika ateityje gali kelti daugiau sunkumų, bet tikimasi, kad ekonomikai atsigaunant ji gerės. Kelioms didelę skolą turinčioms šalims būdingas mažas potencialus augimas ir krizė gali dar labiau slopinti augimą, ypač tais atvejais, kai labiau paveikti sektoriai sudaro didesnę veiklos dalį, ir dėl to finansinio įsiskolinimo mažinimas apskritai vyks lėčiau. Tai rodo, kaip svarbu veiksmingai įgyvendinti Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, siekiant užtikrinti didesnį potencialų augimą, remti reikšmingą atsigavimą ir padėti pašalinti šį disbalansą. Dėl didėjančių skolos grąžinimo sunkumų ateityje gali atsirasti neveiksnių paskolų, ypač sektoriuose, kuriuos krizė paveikė labiau, ir ypač kai baigs galioti skolų grąžinimo moratoriumai ir kitos paramos priemonės. Taigi, nors per pastaruosius kelerius metus bankų atsparumas padidėjo, jam kiek vėliau gali būti padarytas ilgalaikis poveikis, dėl to galėtų sumažėti kredito pasiūla ekonomikai, o tai savo ruožtu padarytų poveikį atsigavimo intensyvumui. Išorės sąskaitos per COVID-19 krizę daugiausia buvo stabilios. Einamosios sąskaitos deficitas apskritai pasikeitė nedaug, nes valdžios sektoriaus ir privačiojo sektoriaus grynosios santaupos vienos kitas kompensavo. Išimčių buvo tose šalyse, kurios patyrė didžiausią užsienio turizmo nuosmukio poveikį ir kuriose einamosios sąskaitos balansas 2020 m. pablogėjo labiau ir galbūt šiais ar kitais metais iki galo neatsigaus. Be to, iš esmės nepasikeitė didelis einamosios sąskaitos perteklius, kaip ir visos euro zonos einamosios sąskaitos perteklius. Neigiamos grynosios tarptautinių investicijų pozicijos 2020 m. pablogėjo, bet tikimasi, kad vėliau šiais metais ar kitais metais daugiau neblogės. Išorės finansavimo sąlygos yra palankios, nors iš karto po krizės pradžios pasaulinėse finansų rinkose, ypač euro zonai nepriklausančių valstybių atžvilgiu, buvo trumpas didesnio nenoro rizikuoti laikotarpis. Nuolatinė ikikrizinių metų plėtra nulėmė perkaitimo spaudimą, susijusį su kaštų konkurencingumo praradimu ir smarkiu būsto kainų augimu: pirmasis per COVID-19 krizę sumažėjo, pastarasis – nelabai. Tikimasi, kad kaštų konkurencingumo pokyčiai stabilizuosis, darbo rinkoje, kuri dėl COVID-19 padėties akivaizdžiai susilpnėjo, stebint lėtesnį darbo užmokesčio augimą ir cikliškai didėjant našumui šiais ir kitais metais toliau mažėja spaudimas vienetui tenkančioms darbo sąnaudoms. Kalbant apie būsto kainas, dinamika toliau stebima kai kuriose šalyse, kur kyla padidinta pervertinimo rizika. Tačiau kai kuriais atvejais negalima atmesti galimybės, kad pasibaigus skolų grąžinimo moratoriumų galiojimui ir panaikinus kitas laikinas paramos priemones būsto kainoms gali būti daromas spaudimas ir jos mažės, ypač ten, kur namų ūkių pajamos sumažėjo daugiau.

Šalys, kuriose yra susidaręs perviršinis disbalansas ·Graikijoje yra susidaręs perviršinis disbalansas. Pažeidžiamumas yra susijęs su didele valdžios sektoriaus skola, neužbaigtu išorės perbalansavimu ir didele neveiksnių paskolų dalimi, esant dideliam nedarbui ir mažam potencialiam augimui. Dėl COVID-19 krizės nutrūko ankstesniais metais pradėtas koregavimo procesas. 2020 m. valdžios sektoriaus skola gerokai padidėjo ir tikimasi, kad ji pradės mažėti tik 2022 m. Valdžios sektoriaus skola priklauso daugiausia viešojo sektoriaus kreditoriams ir tai kartu su dideliu grynųjų pinigų rezervu apsaugo Graikiją nuo trumpalaikių svyravimų. Einamosios sąskaitos deficitas pastaruoju metu padidėjo, prognozuojama, kad jis išliks didelis, pirmiausia dėl COVID-19 krizės poveikio dideliam turizmo sektoriui. Nepaisant didelio sumažėjimo pastaraisiais metais, neveiksnių paskolų vis dar daug ir kyla rizika, kad jų padaugės, kai bus laipsniškai panaikintos laikinos paramos priemonės. Pastangoms stiprinti augimo perspektyvas kliudo sumažėjęs akcinis kapitalas, visuomenės senėjimas ir kvalifikuotų darbuotojų emigracija. Dėl mažo potencialaus augimo nepavyksta sėkmingai mažinti skolos. ·Italijoje yra susidaręs perviršinis disbalansas. Pažeidžiamumas yra susijęs su didele valdžios sektoriaus skola ir ilgą laiką stebima silpna našumo dinamika ir turi tarpvalstybinės svarbos, esant darbo rinkos ir bankų sektoriaus trūkumų. Valdžios sektoriaus skolos santykis 2020 m. smarkiai padidėjo dėl BVP sumažėjimo ir fiskalinio atsako į COVID-19 krizę ir tikimasi, kad jis pradės mažėti tik 2022 m. Darbo našumas 2020 m. padidėjo, bet ilgalaikį našumo augimą toliau slopina kliūtys privačiojo ir viešojo sektorių investicijoms ir produktyviausių įmonių augimo apribojimai. Veiklos ir užimtumo lygiai išlieka žemesni už ES vidurkį. Labai lėtas našumo augimas ir žemi užimtumo lygiai slopina potencialų augimą, o tai savo ruožtu riboja skolos mažinimo galimybes. Nors prieš COVID-19 krizę Italijos bankų sektorius tapo tvirtesnis ir atsparesnis, pažeidžiamumo veiksnių vis dar yra. Visų pirma, pastaraisiais metais sumažėjo neveiksnių paskolų, bet jų vis dar palyginti daug ir kyla rizika, kad jų padaugės, kai bus laipsniškai panaikintos laikinos paramos priemonės. ·Kipre yra susidaręs perviršinis disbalansas. Pažeidžiamumas yra susijęs su didele išorės, valdžios sektoriaus ir privačiojo sektoriaus skola ir vis dar didele neveiksnių paskolų dalimi, kartu esant dideliam einamosios sąskaitos deficitui. Einamosios sąskaitos deficitas 2020 m. smarkiai pablogėjo ir pasiekė dviženklį skaičių dėl didelio turizmo eksporto sumažėjimo COVID-19 krizės metu; prognozuojama, kad artimiausiu metu padėtis pasitaisys tik truputį. Išorės skola išlieka didelė, o neigiama grynoji tarptautinių investicijų pozicija, net neįtraukiant specialiosios paskirties įmonių, blogėja iš dalies dėl didelio einamosios sąskaitos deficito. COVID-19 krizė sutrukdė privačiajam sektoriui mažinti finansinį įsiskolinimą, nes 2020 m. didelis skolos santykis padidėjo daugiausia dėl sumažėjusio BVP. Neveiksnių paskolų dalis lieka viena iš didžiausių ES, nepaisant reikšmingo sumažėjimo pastaraisiais metais, ir kyla rizika, kad ji vėl didės, kai bus laipsniškai panaikintos laikinos paramos priemonės. Valdžios sektoriaus skolos santykis 2020 m. smarkiai padidėjo, bet tikimasi, kad jau šiais metais jis vėl ims mažėti. Šalys, kuriose yra susidaręs disbalansas ·Vokietijoje yra susidaręs disbalansas. Einamosios sąskaitos pertekliaus lygis ir toliau aukštas, tai rodo, kad investicijų lygis, palyginti su santaupomis, yra menkas ir turi tarpvalstybinės svarbos. Numatoma, kad po laipsniško mažėjimo nuo 2015 m. einamosios sąskaitos perteklius padidės 2021 m. ir vėl pradės mažėti 2022 m., išlikdamas gana didelis, bet mažesnis nei prieš krizę. 2020 m. viešųjų investicijų augimas toliau spartėjo reaguojant į krizę, o privačiosios investicijos mažėjo. 2020 m. didesnes grynąsias privačiojo sektoriaus santaupas iš esmės atsvėrė didesnis valdžios sektoriaus deficitas, dėl to bendro einamosios sąskaitos balanso pokyčiai buvo riboti. Be to, investicijos kaip BVP dalis išlieka vidutinės, nepaisant palankių finansavimo sąlygų, nuolatinių investavimo poreikių dar prieš COVID-19 krizę ir mažos rizikos fiskaliniam tvarumui vidutiniu laikotarpiu. Grynosios namų ūkių santaupos 2020 m. toliau didėjo nesant galimybių jas išleisti ir tikimasi, kad jos iš esmės grįš į savo ikipandeminį lygį 2022 m. ·Airijoje yra susidaręs disbalansas. Pažeidžiamumas yra susijęs su didele privačiojo ir valdžios sektorių skola, grynieji išorės įsipareigojimai išlieka. Remiantis įvairiais rodikliais, valdžios sektoriaus skola išlieka didelė, ir kyla prastesnių rezultatų rizika, susijusi su galimais įmonių apmokestinimo taisyklių pakeitimais ir tarptautinio apmokestinimo reformomis. Privačiojo sektoriaus skola išlieka didelė. Įmonių skola padidėja dėl tarptautinių įmonių, kurių dauguma turi labai nedaug ryšių su vietos ekonomika. Namų ūkių skola, kaip bendrų disponuojamųjų namų ūkių pajamų dalis, tebėra viena iš didžiausių ES. Grynoji tarptautinių investicijų pozicija vis dar labai neigiama, bet gerėja ir labiausiai atspindi tarptautinių įmonių ir savitarpio fondų veiklą, kuri beveik neturi ryšių su vietos ekonomika. ·Ispanijoje yra susidaręs disbalansas. Pažeidžiamumas yra susijęs su didele išorės ir vidaus (ir valdžios, ir privačiojo sektoriaus) skola, esant dideliam nedarbui, ir turi tarpvalstybinės svarbos. Grynoji tarptautinių investicijų pozicija išlieka neigiama, bet 2021 m. turėtų pradėti laipsniškai gerėti. COVID-19 krizė padarė reikšmingą neigiamą poveikį turizmui. Einamosios sąskaitos būklė prasidėjus krizei pablogėjo, bet tikimasi, kad šiais ir kitais metais ji bus artima balansui. Valdžios sektoriaus skola 2020 m. gerokai padidėjo dėl nuosmukio ir paramos priemonių, kurių imtasi siekiant sumažinti krizės poveikį; prognozuojama, kad kitais metais ji mažės daugiau dėl nuolat didelio, bet mažėjančio valdžios sektoriaus deficito. Dėl COVID-19 krizės ir įmonių, ir namų ūkių sektorių skolos mažinimas sustojo. Nedarbo lygis 2020 m. padidėjo, prognozuojama, kad jis ims mažėti 2022 m. ·Prancūzijoje yra susidaręs disbalansas. Pažeidžiamumas yra susijęs su didele valdžios sektoriaus skola, menku konkurencingumu ir lėtu našumo augimu ir turi tarpvalstybinės svarbos. 2020 m. valdžios sektoriaus skola gerokai padidėjo dėl nuosmukio ir visapusiškų priemonių, kurių imtasi COVID-19 krizei suvaldyti; tikimasi, kad ji ims mažėti 2022 m. Privačiojo sektoriaus skola yra didelė ir pastaraisiais metais augo, nors 2020 m. nominaliosios skolos padidėjimas atitiko įmonių likvidumo atsargų padidėjimą. Nepaisant teigiamų pokyčių prieš COVID-19 krizę, anksčiau prarastas konkurencingumas neatgautas. Be to, ilgalaikio našumo augimas išlieka vidutinis, dėl to taip pat nepavyksta toliau didinti konkurencingumo, kliudoma potencialiam augimui ir taip ribojamos galimybės mažinti viešojo ir privačiojo sektorių finansinį įsiskolinimą. ·Kroatijoje yra susidaręs disbalansas. Pažeidžiamumas yra susijęs su valdžios sektoriaus, privačiojo sektoriaus ir išorės skola, esant mažam augimo potencialui. Einamosios sąskaitos balansas 2020 m. tapo neigiamas dėl COVID-19 krizės poveikio gana dideliam Kroatijos turizmo sektoriui ir tikimasi, kad jis atsigaus tik lėtai. Neigiama grynoji tarptautinių investicijų pozicija 2021 m. turėtų pradėti laipsniškai gerėti. Gana didelis valdžios sektoriaus skolos santykis 2020 m. smarkiai padidėjo dėl nuosmukio ir paramos priemonių, kurių imtasi siekiant sumažinti krizės poveikį, bet tikimasi, kad šiais metais jis vėl ims mažėti. Po kelerių metų gerėjimo privačiojo sektoriaus skolos santykis su BVP 2020 m. padidėjo, smarkiai sumažėjus BVP ir padidėjus įmonių skolinimosi poreikiams. Bankų sektorius tapo atsparesnis, taip pat po to, kai Kroatija prisijungė prie Bendro priežiūros mechanizmo, bet neveiksnių paskolų gali padaugėti, kai bus laipsniškai nutraukiama įmonių apsaugos nuo COVID-19 krizės politika. ·Nyderlanduose yra susidaręs disbalansas. Privačiojo sektoriaus skola ir einamosios sąskaitos perteklius išlieka dideli ir turi tarpvalstybinės svarbos. Einamosios sąskaitos perteklius 2020 m. sumažėjo. Vis dėlto jis vis dar gerokai viršija lygius, grindžiamus šalies pagrindiniais ekonomikos ypatumais, ir tikimasi, kad jis išliks didelis. Nepaisant vykstančios pensijų reformos ir neseniai priimtų mokesčių pakeitimų, kuriais siekiama skatinti mažąsias ir vidutines įmones išlaikyti darbo pajamas, struktūriniai veiksniai, lemiantys dideles namų ūkių ir įmonių santaupas, išlieka. Išorės perteklių iš dalies galima paaiškinti statistiniais duomenimis, susijusiais su tarptautinių įmonių vaidmeniu, ir artimiausiu metu jis neturėtų mažėti. Privačiojo sektoriaus skola išlieka didelė, iš dalies dėl tarptautinių įmonių grupių vidaus skolos, ir 2020 m. kaip BVP dalis dar labiau padidėjo. Namų ūkių skola didėja, nors jau buvo didelė, dėl toliau kylančių būsto kainų. ·Portugalijoje yra susidaręs disbalansas. Pažeidžiamumas yra susijęs su dideliais grynaisiais išorės įsipareigojimais, privačiojo ir valdžios sektorių skola ir vis dar didele neveiksnių paskolų dalimi, esant mažam našumo augimui. Valdžios sektoriaus skola 2020 m. gerokai padidėjo dėl nuosmukio ir paramos priemonių, kurių imtasi siekiant sumažinti krizės poveikį, bet prognozuojama, kad šiais ir kitais metais ji šiek tiek mažės, mažėjant biudžeto deficitui. COVID-19 krizės poveikis turizmui yra svarbus, taip pat artimiausiu metu. Dėl COVID-19 krizės poveikio turizmui susidarė einamosios sąskaitos deficitas. Neigiama grynoji tarptautinių investicijų pozicija 2020 m. pablogėjo, bet šiais metais turėtų vėl imti laipsniškai gerėti. Pastaraisiais metais sparčiai mažinus skolą, 2020 m. privačiojo sektoriaus skola padidėjo dėl staigaus BVP sumažėjimo ir su krize susijusių įmonių finansavimo poreikių, o hipotekos paskolų augimas 2020 m. tapo teigiamas. Kyla rizika, kad neveiksnių paskolų daugės, kai bus laipsniškai panaikintos laikinos paramos priemonės. ·Rumunijoje yra susidaręs disbalansas. Pažeidžiamumas yra susijęs su nuolatiniu reikšmingu einamosios sąskaitos deficitu, o ankstesnis perkaitimo spaudimas atslūgsta. Prognozuojama, kad didelis einamosios sąskaitos deficitas toks ir išliks, nors šiek tiek stabilizuosis, o neigiama grynoji tarptautinių investicijų pozicija nebegerėja. Prognozuojama, kad didelis fiskalinis deficitas šiais ir kitais metais mažės tik laipsniškai dėl ekonomikos atsigavimo ir tam tikro lygio fiskalinio konsolidavimo. Vidaus privačiojo sektoriaus grynųjų santaupų nepakanka tokiam dideliam fiskaliniam deficitui padengti ir finansavimas dabar labiau priklauso nuo išorės skolos kaupimosi. Kita vertus, konkurencingumo praradimas, atrodo, mažėja, nes prasidėjus COVID-19 krizei sumažėjo ankstesnių metų perkaitimo spaudimas. Teisėkūros nenuspėjamumas ir toliau kenkia platesnei verslo aplinkai. ·Švedijoje yra susidaręs disbalansas. Pažeidžiamumas yra susijęs su didele ir didėjančia namų ūkių skola, o būsto rinkoje išlieka pervertinimo rizika. Namų ūkių skola toliau didėjo, toliau stebimas smarkus hipotekos paskolų namų ūkiams augimas. Būsto kainos ir toliau kilo, net sparčiau nei iki COVID-19 krizės, tad didėja pervertinimo rizika. Bankų sektorius yra atsparus, jo pelningumas palyginti didelis, likvidumas ir kapitalo lygiai – pakankami, bet reikia atkreipti dėmesį į didesnę komercinės paskirties nekilnojamojo turto rinkos keliamą riziką. 2 PRIEDĖLIS. KONKREČIOMS ŠALIMS SKIRTŲ REKOMENDACIJŲ ĮGYVENDINIMO PAŽANGA Vertinant pažangą atsižvelgiama į ankstesnius politikos veiksmus, kurių imtasi siekiant įveikti 2020 m. konkrečioms šalims skirtose rekomendacijose nurodytus iššūkius. Vertinimas buvo užbaigtas prieš oficialiai pateikiant ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planus, tad jame nėra remiamasi į planus įtraukta informacija. Tačiau konkrečioms šalims skirtos rekomendacijos buvo aptartos su valstybėmis narėmis joms rengiant savo ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planus, siekiant užtikrinti, kad į jas būtų tinkamai atsižvelgta. Šis vertinimas bus pateiktas atskirai Komisijos pasiūlyme dėl Tarybos įgyvendinimo sprendimo dėl kiekvieno iš planų. Siekiant tvaraus atsigavimo ir nuolatinio augimo itin svarbu spręsti struktūrines problemas. Itin svarbu įgyvendinti reformas struktūriniams pažeidžiamumo veiksniams pašalinti, kad būtų gerinamas ne tik gebėjimas atlaikyti ir įveikti esamus iššūkius, bet ir gebėjimas tvariai ir teisingai įgyvendinti dvejopą pertvarką. Tikimasi, kad atsparesnės valstybės narės nuo COVID-19 krizės atsigaus greičiau ir tvirčiau; tai rodo, kaip svarbu vykdyti reformas norint ateityje užtikrinti geresnį pasirengimą. Vertinant metinę reformų pažangą, valstybės narės bent tam tikrą pažangą padarė įgyvendindamos maždaug 6 iš 10 konkrečioms šalims skirtų rekomendacijų, joms pateiktų 2020 m. liepos mėn. Tokį gerokai aukštesnį įgyvendinimo lygį nei ankstesniais metais, atrodo, galima glaudžiai susieti su 2020 m. konkrečioms šalims skirtų rekomendacijų pobūdžiu, nes jose dėmesys iš esmės sutelkiamas į tiesiogiai su reagavimu į COVID-19 krizę susijusius fiskalinius, ekonominius, užimtumo ir socialinius iššūkius. Atrodo, kad valstybėms narėms imantis ryžtingų kovos su pandemijos sukelta krize veiksmų pavyko užtikrinti palyginti aukštą įgyvendinimo lygį. Pažangos lygiai skirtingose politikos srityse labai skiriasi. Kalbant apie politikos sritis, kuriose 2020 m. daug valstybių narių gavo rekomendacijų, didžiausia pažanga apskritai padaryta galimybės gauti finansavimą, finansinių paslaugų, fiskalinės politikos bei fiskalinio valdymo ir užimtumo apsaugos teisės aktų srityse. Konkrečiau, atitinkamos rekomendacijos yra susijusios su būtinybe nuolat tinkamai užtikrinti galimybę gauti finansavimą ir būtinybe imtis fiskalinių priemonių, kad taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą būtų veiksmingai kovojama su pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas jos atsigavimas. Valstybės narės taip pat padarė didelę pažangą įgyvendindamos rekomendacijas dėl krizės poveikio užimtumui ir socialiniams aspektams mažinimo, be kita ko: i) skatinant, kuriant ir tobulinant lanksčias darbo sąlygas, ii) įgyvendinant sutrumpinto darbo laiko tvarką ir iii) imantis priemonių, kuriomis siekiama užtikrinti pakankamas pakaitines pajamas ir galimybę gauti socialinę apsaugą. Kita vertus, gerokai mažesnė pažanga padaryta įgyvendinant rekomendacijas dėl viešojo administravimo, civilinės teisenos, kovos su mokesčių slėpimu, švietimo bei įgūdžių ir mokymosi visą gyvenimą.