Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 79 straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad kompetencija integracijos srityje visų pirma priklauso valstybėms narėms, tačiau ES gali nustatyti priemones, kuriomis nustatytų paskatas ir remtų valstybių narių pastangas skatinti trečiųjų šalių piliečių, teisėtai gyvenančių jų teritorijoje, integraciją, be to, ES atlieka svarbų vaidmenį remdama, skatindama ir koordinuodama valstybių narių šios srities veiksmus ir politiką. Šiuo metu daugelis ES valstybių narių susiduria su panašiomis problemomis, o ES lygmens struktūrinė parama gali suteikti papildomos naudos. Šiame veiksmų plane nustatyta bendra politinė programa, kuri turėtų būti naudinga valstybėms narėms toliau tobulinant ir stiprinant savo nacionalinę trečiųjų šalių migrantų integracijos politiką, ir aprašoma politika, operatyvinė ir finansinė parama, kurią Komisija teiks valstybėms narėms.

Vis dėlto, nepaisant įdėtų pastangų, su ES gyvenančiais trečiųjų šalių piliečiais užimtumo, švietimo ir socialinės įtraukties srityse elgiamasi blogiau nei su ES piliečiais . Be to, taikant naujausias priemones, kurių imtasi siekiant geriau valdyti didelį šiuo metu ES užplūdusių asmenų, kuriems reikalinga apsauga, skaičių, įskaitant perkėlimo Europos Sąjungoje ir į ES priemones, paaiškėjo, kad mažiau patirties integracijos srityje turinčios valstybės narės turi parengti veiksmingą integracijos strategiją.

Visi bet kurios lyties vaikai, kad ir iš kokios šeimos ar kultūrinės aplinkos būtų kilę, turi teisę į mokslą, kad būtų užtikrintas jų vystymasis. Visai tikėtina, kad pabėgėlių vaikai kurį laiką nesimokė arba tam tikrais atvejais apskritai negalėjo lankyti mokyklos, todėl jiems reikės konkrečios paramos, įskaitant atsiradusių mokymo spragų užpildymą. Mokytojams reikia būtinų įgūdžių, kad padėtų tokiems vaikams, be to, jiems reikėtų padėti dirbti daugiatautėse klasėse, taip pat užkirsti kelią mokyklos nebaigimui ir segregacijai švietimo srityje.

Trečiosios šalies piliečiams labai svarbu išmokti paskirties šalies kalbą, tuomet jų integracijos procesas bus sėkmingas. Kalbos integracijos programos turėtų būti prieinamos kuo ankstesniame etape po atvykimo ir pritaikytos prie kiekvieno asmens kalbų mokėjimo poreikių, be to, tokiose programose kalbos mokymasis turėtų būti derinamas su kitais įgūdžiais ir gebėjimais arba darbo patirtimi. Ypač reikėtų stengtis užtikrinti, kad šie kursai būtų vienodai prieinami tiek moterims, tiek vyrams.

Be to, visuose integracijos proceso etapuose, įskaitant laiką iki išvykimo, reikia išradingai pasinaudoti technologijomis, socialine žiniasklaida ir internetu. Kai kurios valstybės narės sukūrė internetines priemones, pvz., telefono programėles, kuriomis informuoja naujai atvykusius prieglobsčio prašytojus apie jų teises ir priimančiąją visuomenę, arba rengia kalbos pagrindų mokymo kursus ar teikia kasdieniam gyvenimui naudingą praktinę informaciją.

Yra įrodymų, kad bloga sveikata ir sveikatos priežiūros paslaugų trūkumas gali būti esminė ir nuolatinė kliūtis integracijai, kuri gali daryti poveikį iš esmės visoms gyvenimo sritims ir nuo kurios priklauso įsidarbinimo, švietimo, priimančiosios šalies kalbos mokymosi galimybės ir bendravimo su valdžios institucijomis pobūdis. Visų pirma per pirmąjį priėmimo etapą labai svarbu užtikrinti galimybę gauti sveikatos priežiūros paslaugas, tačiau trečiųjų šalių piliečiai, norėdami pasinaudoti įprastomis sveikatos priežiūros paslaugomis, perprasti nepažįstamas sveikatos priežiūros sistemas ir veiksmingai bendrauti su sveikatos priežiūros darbuotojais, gali susidurti su konkrečiomis problemomis. Komisija finansuos projektus, kuriais bus skatinama laikytis geriausios patirties, susijusios su sveikatos priežiūros paslaugų teikimu pažeidžiamiems asmenims, visų pirma pabėgėliams Be to, Komisija kartu su Europos ligų prevencijos ir kontrolės centru (ECDC) ir Tarptautine migracijos organizacija (TMO) sukūrė asmens sveikatos kortelę, kad padėtų nustatyti trečiųjų šalių piliečių sveikatos poreikius ir palengvintų sveikatos priežiūrą.

įgyvendindama Europos naujų įgūdžių darbotvarkę: a) sukurs naują įgūdžių ir kvalifikacijų priemonių rinkinį, kad padėtų laiku nustatyti naujai atvykusių trečiųjų šalių piliečių įgūdžius ir kvalifikaciją; b) užtikrins, kad per „Europass“ portalą būtų renkama tikslesnė informacija apie kvalifikacijos pripažinimo praktiką ir sprendimus įvairiose šalyse; c) ir, peržiūrėdama Europos kvalifikacijų sistemą, padidins skaidrumą ir supratimą apie kvalifikacijas, įgytas trečiosiose šalyse;

Komisija imsis šių veiksmų: skatins naudoti ES fondus trečiųjų šalių piliečių priėmimo, švietimo, apgyvendinimo ir aprūpinimo socialine infrastruktūra tikslais; stiprins bendradarbiavimą su Europos investicijų banku, kad būtų užtikrintas trečiųjų šalių piliečių laikino apgyvendinimo, sveikatos apsaugos paslaugų ir socialinio būsto finansavimas; skatins valstybių narių ir miestų tarpusavio mokymosi mainus, kurie bus vykdomi rengiant studijų vizitus, tarpusavio vertinimus ir dalijantis geriausia patirtimi, kaip spręsti apgyvendinimo uždavinius, įskaitant geografinę izoliaciją ir getų kūrimą; rems geriausią patirtį, susijusią su priežiūros paslaugų teikimu trečiųjų šalių piliečiams ir pabėgėliams, įskaitant moteris, vaikus ir pagyvenusius asmenis, pagal sveikatos programą; sukurs bandomuosius mokymo modulius apie rūpinimąsi trečiųjų šalių piliečių ir pabėgėlių sveikata, skirtus sveikatos priežiūros specialistams, kad atnaujintų ir sustiprintų pirminės sveikatos priežiūros specialistų įgūdžius ir gebėjimus ir skatintų visapusišką požiūrį trečiųjų šalių piliečių ir pabėgėlių sveikatos priežiūros srityje. Rekomenduojama, kad, stiprindamos savo integracijos politiką, valstybės narės: aprūpinimo būstu srityje laikytųsi integruoto požiūrio ir užtikrintų koordinuotą politiką, įskaitant vienodas galimybes įsidarbinti, gauti sveikatos priežiūros ir socialines paslaugas, ir bendradarbiautų įvairių sektorių lygmeniu, įskaitant ryšių palaikymą vietos, regionų ir nacionaliniu lygmenimis; kurtų sveikatos priežiūros ekspertų tinklus, kuriuose, pvz., dalyvautų pabėgėlių psichikos sveikatos, ypač potrauminio streso specialistai, ir šiuo tikslu glaudžiai bendradarbiautų su sveikatos priežiūros įstaigomis, NVO ir sveikatos specialistų organizacijomis, kad užtikrintų prevenciją ir ankstyvą problemų identifikavimą bei teiktų paramą ir gydymo paslaugas.

4.1.5. Aktyvus dalyvavimas ir socialinė įtrauktis

Pačių trečiųjų šalių piliečių dalyvavimas kuriant ir įgyvendinant integracijos politiką yra labai svarbus, jei norima pasiekti geresnių jų dalyvavimo ir integracijos rezultatų. Integracija – tai ne tik kalbos mokymasis, būsto paieška ar darbo radimas. Integracija taip pat reiškia aktyvų dalyvavimą vietos, regiono ir nacionalinėje bendruomenėje, faktinių asmenų tarpusavio ryšių užmezgimą ir palaikymą per socialinę, kultūrinę ir sporto veiklą ir net įsitraukimą į politiką.

Formuojant ES, nacionalinę ar vietos integracijos politiką, ypatingą dėmesį reikėtų skirti lyčių aspektams, vaikų padėčiai – įskaitant nelydimus ir atskirtus vaikus, – ir potencialiai pažeidžiamų asmenų padėčiai, įskaitant smurto dėl lyties aukas ir religinėms bei tautinėms mažumoms priklausančius asmenis, kurie galėtų būti diskriminuojami arba susidurti su neproporcingai didelėmis integracijos kliūtimis.

Komisija užmegs dialogą su valstybėmis narėmis, siekdama užtikrinti, kad planuojant politiką ir įgyvendinant finansavimo iniciatyvas, įskaitant ES fondų lėšomis bendrai finansuojamus veiksmus , būtų atsižvelgiama į su lyčių aspektu ir migrančių moterų padėtimi susijusius klausimus.

Dialogas ir tarpusavio supratimas palengvėtų, jei iš pat pradžių per savanorystę, sporto ir kultūros veiklą būtų skatinami mainai su priimančiąja visuomene. Tokie mainai, didinant palankumą atvykėliams ir padedant kurti svetingumu pagrįstą požiūrį, gali būti naudingi tiek naujai atvykusiems trečiųjų šalių piliečiams (užtikrinant, kad jie jaustųsi naujos bendruomenės dalimi ir padedant suprasti pagrindines vertybes ir normas), tiek priimančiajai visuomenei, kurioje didinamas palankumas ir padedama formuoti draugišką požiūrį į atvykėlius. ES sporto klubai, jaunimo ir kultūros organizacijos jau dabar aktyviai įtraukia naujai atvykusius asmenis į savo veiklą. Pvz., Europos savanorių tarnyba padeda remti savanorių veiklą priėmimo centruose. Taip sukuriami ryšiai tarp prieglobsčio prašytojų ir jaunų europiečių, kurie padeda prieglobsčio prašytojams geriau suprasti Europos kultūrą ir vertybes.

Kiekvienam ES asmeniui, nesvarbu, ar jis yra ES pilietis, ar ne, įstatymu darbe arba įsidarbinant suteikiama apsauga nuo diskriminacijos dėl rasės arba etninės kilmės, religijos arba tikėjimo arba apsauga nuo diskriminacijos dėl rasinės arba etninės kilmės švietimo ir socialinės apsaugos srityje ir įsigyjant prekes ar paslaugas. Šių teisių vykdymą turi užtikrinti valstybės narės ir būtina iš anksto susitarti dėl Komisijos siūlymo užbaigti rengti kovos su diskriminacija dėl, inter alia, religijos sistemą.

Kova su diskriminacija ir teigiamo požiūrio į įvairovę skatinimas, taip pat kova su rasizmu, ksenofobija, ypač neapykantos kurstymu įgyvendinant atitinkamas ES taisykles, nacionalinės teisės aktus ir pasitelkiant tikslingas politikos priemones yra ir turėtų būti sudedamoji veiksmingos integracijos politikos dalis.

Komisija imsis šių veiksmų: pradės įgyvendinti kultūros, filmų ir meno (programa „Kūrybiška Europa“) projektus, kad skatintų kultūrų dialogą ir įvairovę bei bendras europines vertybes; pradės įgyvendinti projektus, kuriais, užtikrinant jaunimo dalyvavimą ir sporto veiklą, būtų skatinama socialinė įtrauktis („Erasmus+“); siūlys, kad Europos savanorių tarnybos projektais daugiau dėmesio būtų skiriama pabėgėlių ir prieglobsčio prašytojų integracijos į jų naujas priimančiąsias bendruomenes veiklai; rengs specialistams skirtus praktinius vadovus ir priemonių rinkinius, susijusius su kultūriniu sąmoningumu ir raiška, kultūrų dialogu,aktyviu trečiųjų šalių piliečių dalyvavimu priimančiųjų visuomenių politiniame, socialiniame ir kultūriniame gyvenime ir sporto veikloje bei skatins, kad jaunimas taip pat prisidėtų savo darbais; pradės įgyvendinti įvairių ES fondų lėšomis finansuojamus projektus, kuriais bus skatinama: dalyvauti politiniame, socialiniame ir kultūriniame gyvenime ir sporto veikloje; socialinė įtrauktis užtikrinant švietimą, mokymą ir jaunimo dalyvavimą; diskriminacijos, smurto dėl lyties, rasizmo ir ksenofobijos, įskaitant neapykantos nusikaltimą ir neapykantos kurstymą, prevencija ir kova su šiomis diskriminacijos formomis, geresnis bendruomenių, įskaitant religines bendruomenes, tarpusavio supratimas; toliau bendradarbiaus su Europos Parlamentu ir Taryba, kad būtų priimta kovos su diskriminacija direktyva. Rekomenduojama, kad, stiprindamos savo integracijos politiką, valstybės narės: iš pat pradžių, pasitelkdamos savanorystę, sporto ir kultūros veiklą, skatintų mainus su priimančiąja visuomene; didintų trečiųjų šalių piliečių dalyvavimą vietos demokratinėse struktūrose; investuotų į projektus ir priemones, kurių paskirtis – kovoti su išankstiniu nusistatymu ir stereotipais (pvz., sąmoningumo didinimo kampanijos, švietimo programos); visapusiškai įgyvendintų teisės aktus, kuriais reglamentuojama kova su rasizmu ir ksenofobija ir aukų teisės, ir griežtai vykdytų vienodą elgesį ir kovą su diskriminacija reglamentuojančius teisės aktus; įgyvendintų trečiųjų šalių piliečiams skirtas pilietinio ugdymo programas, kuriomis būtų skatinama integracija į priimančiąją visuomenę ir skatinamas ES vertybių supratimas ir pagarba joms.

4.2. Integracijos rėmimo priemonės

4.2.1. Politikos koordinavimas

Imigrantų integracija yra politinis prioritetas, kuris turi būti įgyvendinamas ne tik įvairiose politikos srityse, bet ir skirtingais lygmenimis (ES, nacionaliniu, regioniniu ir vietos) ir įtraukiant nevyriausybinius suinteresuotuosius subjektus (pilietinės visuomenės organizacijas, įskaitant diasporas ir migrantų bendruomenes, taip pat religijos pagrindu įsteigtas organizacijas).

Siekdama spręsti pirmiau išvardytus uždavinius, ES turėtų atlikti aktyvesnį vaidmenį koordinuodama įvairių dalyvių ir suinteresuotųjų subjektų veiklą imigrantų integracijos srityje ir palaikydama su jais ryšį. Būtent dėl šios priežasties Europos Komisija atnaujins dabartinį nacionalinių integracijos ryšių punktų tinklą ir pavers jį Europos integracijos tinklu, kuris atliks aktyvesnį koordinavimo vaidmenį ir turės įgaliojimus tarpusavio mokymosi srityje. Komisija rems valstybių narių mainus šiame tinkle ir šiuo tikslu vykdys tikslingą mokymosi veiklą, pvz., atliks studijų vizitus, tarpusavio peržiūras, rengs savitarpio pagalbos ir tarpusavio mokymosi praktinius seminarus, kuriuose bus aptariami konkretūs integracijos aspektai. Tinkle, atsižvelgiant į susijusias politikos sritis (užimtumą, švietimą, lygybę ir pan.), bus skatinama bendradarbiauti su nacionalinėmis, vietos ir regioninėmis valdžios institucijomis, pilietinės visuomenės organizacijomis ir kitais ES lygmens valstybių narių tinklais.

Nuo 2009 m. Europos lygmens integracijos forumas veikia kaip platforma, kurioje pilietinė visuomenė ir Europos institucijos gali aptarti integracijos klausimus. Nuo 2015 m. integracijos forumas evoliucionavo į Europos migracijos forumą, kuriame aptariamos įvairesnės temos, be kita ko, susijusios su migracija ir prieglobsčiu.

Be to, ES politinis bendradarbiavimas švietimo, jaunimo, kultūros ir sporto, taip pat užimtumo ir socialinės įtraukties srityse padeda spręsti su migrantų integracija susijusius uždavinius. Augimo ir darbo vietų kūrimo strategijoje „Europa 2020“ nustatyti švietimo, užimtumo ir socialinės įtraukties rodikliai, kuriais siekiama stebėti ir skatinti struktūrines reformas. Trečiųjų šalių piliečių integracijos valstybėse narėse rezultatai taip pat analizuojami ir stebimi šalių ataskaitose ir konkrečiai šaliai skirtose rekomendacijose, kurios teikiamos per Europos semestrą ir kuriose ypač daug dėmesio skiriama integracijai į darbo rinką ir švietimui, kad būtų pasiekti geresni rezultatai ir skatinama socialinė įtrauktis .

2015 m. lapkričio mėn. Taryba ir Komisija pagal Europos bendradarbiavimo švietimo ir mokymo srityje strateginę programą („ET 2020“) ir 2016–2018 m. ES darbo planą jaunimo srityje nusprendė skatinti bendradarbiavimą integracinio švietimo, lygybės, nediskriminavimo ir pilietinių gebėjimų ugdymo srityje.

Be to, Komisija, atsižvelgdama į ES miestų darbotvarkę, užmezgė partnerystę, kurioje daugiausia dėmesio skiriama trečiųjų šalių piliečių integracijai, be to, įgyvendindamos šią partnerystę Komisija, valstybės narės, miestai ir pilietinės visuomenės atstovai kartu nustatys konkrečius integracijos skatinimo veiksmus. Šį darbą sustiprino pradėto politinės apskritojo stalo Komisijos ir Europos miestų diskusijos, kuriose siekiama skatinti ilgalaikę integraciją. Bendras tikslas – rengti reguliarius susitikimus, kuriuose būtų aptariami integracijos politikos ir finansavimo klausimai, ir taip stiprinti dialogą su vietos ir regioninėmis valdžios institucijomis ir pilietine visuomene (įskaitant migrantų bendruomenes ir diasporos organizacijas).