AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

•Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

Politinės aplinkybės

Šis pasiūlymas yra dalis Įtraukimo į biržos sąrašus akto dokumentų rinkinio – priemonių rinkinio, kuriuo siekiama, kad viešosios rinkos taptų patrauklesnės ES įmonėms ir kad mažosioms bei vidutinėms įmonėms (MVĮ) būtų sudarytos palankesnės sąlygos gauti kapitalo. Tai atitinka pagrindinį kapitalo rinkų sąjungos (KRS) tikslą pagerinti ES įmonių, įskaitant mažesnes įmones, galimybes naudotis rinkos finansavimo šaltiniais kiekviename jų plėtros etape. Biržinės bendrovės, įskaitant neseniai į biržos sąrašus įtrauktas įmones, pagal metinį pajamų augimą ir darbo vietų kūrimą neretai lenkia nebiržines įmones. Įtrauktos į viešųjų rinkų prekybos sąrašus, įmonės gali įvairinti savo investuotojų bazę, sumažinti savo priklausomybę nuo bankų finansavimo, lengviau ir pigiau gauti papildomo nuosavo kapitalo ir skolos finansavimą (per antrinius pasiūlymus) ir didinti savo matomumą visuomenėje bei prekių ženklų atpažįstamumą.

Nuo tada, kai 2015 m. buvo paskelbtas pirmasis KRS veiksmų planas, padaryta pažanga, kad įmonėms, visų pirma MVĮ, būtų lengviau ir pigiau patekti į viešąsias rinkas. 2018 m. sausio mėn. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/65/ES (FPRD II) nustatyta nauja daugiašalių prekybos sistemų (DPS) kategorija – MVĮ augimo rinkos, siekiant paskatinti MVĮ patekti į kapitalo rinkas. 2019 m. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2019/2115 (MVĮ įtraukimo į biržos sąrašus aktu) buvo pasiūlytos naujos ES taisyklės, kuriomis siekiama sumažinti reglamentavimo naštą įmonėms, įtrauktoms į MVĮ augimo rinkų prekybos sąrašus, kartu išsaugant aukšto lygio investuotojų apsaugą ir rinkos vientisumą. Vis dėlto, nepaisant šios pažangos, suinteresuotieji subjektai teigia, kad reikia imtis tolesnių reguliavimo veiksmų siekiant supaprastinti įtraukimo į biržos sąrašus procesą ir padaryti jį lankstesnį emitentams.

Pasiūlymo teikimo priežastis

Biržinės bendrovės, ypač MVĮ, turi pranešti apie save galimiems investuotojams: dėl dabartinio žemo investicinių tyrimų dėl tokių emitentų lygio, kurį lemia daug pagrindinių veiksnių, jų matomumas ir investuotojų susidomėjimas sumažėja, o tai dar labiau riboja į biržos sąrašus jau įtrauktų bendrovių likvidumą.

Pagal FPRD II ir Komisijos deleguotąją direktyvą (ES) 2017/593, kai investicinius tyrimus investicinėms įmonėms atlieka trečiosios šalys kartu teikdamos vykdymo ir (arba) tarpininkavimo paslaugas, tai nelaikoma paskata, jeigu tai gaunama mainais už: i) tiesioginius mokėjimus, investicinės įmonės atliekamus iš jos nuosavų išteklių arba ii) mokėjimus iš atskiros mokėjimo už tyrimus sąskaitos, kurią kontroliuoja įmonė ir kuriai taikomos kelios sąlygos (vadinamosios atsiejimo taisyklės). Po kelerių metų taikymo dėl atsiejimo taisyklių sėkmės galima ginčytis.

Atrodo, kad atsiejimo taisyklėmis pasiekti kai kurie tikslai, be kita ko, geriau valdyti interesų konfliktus, apriboti perteklinę investicinių tyrimų dėl labai likvidžių akcijų pasiūlą ir padidinti su tyrimų paslaugų teikimu susijusių išlaidų skaidrumą. Tačiau šios taisyklės neprisidėjo prie nepriklausomų investicinių tyrimų paslaugų teikėjų augimo. Priešingai, pradėjus taikyti atsiejimo taisykles, nepriklausomų tyrimų vykdymas tapo netvarus dėl kai kurių didesnių tyrimų paslaugų teikėjų taikomų mažų kainų.

Be to, esama įrodymų, kad atsiejimo taisyklės galėjo pakenkti bendram tyrimų prieinamumui, ypač mažos ir vidutinės kapitalizacijos įmonių atveju, ir dėl to sumažėjo rinkos tyrimų infrastruktūra, o tai kenkia analitikų rinkos konkurencingumui ir įvairovei. Dėl ES tarpininkų, kurie anksčiau atliko tyrimus dėl MVĮ, teikdami investicinių paslaugų „paketą“, MVĮ pajėgumai sumažėjo po to, kai jos nusprendė neperkelti tyrimų išlaidų savo klientams. Ypač didelį poveikį patyrė biržinių mažos ir vidutinės kapitalizacijos įmonių segmentas, nes susieti mokėjimai sudarė sąlygas už tyrimus dėl didelių įmonių daromus mokėjimus naudoti tyrimams dėl mažos ir vidutinės kapitalizacijos įmonių. Apskritai iš kelių apklausų matyti, kad per kelerius metus po atsiejimo taisyklių įsigaliojimo MVĮ aprėptis labai sumažėjo arba net visai išnyko. Tai lėmė tolesnę koncentraciją „atsietų“ tyrimų rinkoje ir sumažėjusią siūlomų tyrimų įvairovę bei mastą.

Nors atsiejimo taisyklės buvo parengtos siekiant nutraukti ryšį tarp tarpininkavimo komisinių ir investicinių tyrimų, taip pat sukurti investicinių tyrimų „kainą“, atsiejimas iš tikrųjų neleido nustatyti nepriklausomų kainų už tyrimus ir neatvėrė šios rinkos nepriklausomiems (ne tarpininkaujantiems) paslaugų teikėjams. Svarbiausia, kad atsiejimo taisyklės neužkirto kelio neigiamai tyrimų dėl mažos ir vidutinės kapitalizacijos įmonių aprėpties tendencijai ir neatsirado nepriklausomų, į MVĮ orientuotų tyrimų paslaugų teikėjų.