Viešų konsultacijų klausimyno atsakymus pateikė iš viso 190 dalyvių, kurių dauguma buvo įmonės ir (arba) verslo organizacijos (55) ir ES piliečiai (52). Likę respondentai buvo akademinės ir (arba) mokslinių tyrimų institucijos (23), verslo asociacijos (21), valdžios institucijos (13), nevyriausybinės organizacijos (8), vartotojų organizacijos (3), ES nepriklausančių šalių piliečiai (2), profesinės sąjungos (1) ir kiti (12). Be to, 12 respondentų pareiškė, kad atstovauja energetikos bendrijai, o 49 nurodė, kad yra paskirstytos, mažos apimties saulės energijos gamybos savininkas (-ai).

Kalbant apie veiksnius, kurie neigiamai veikia naujų pramoninio masto fotovoltinių produktų projektų ekonominį pagrįstumą, daugiausia dalyvių (44) pažymėjo, kad svarbiausia kliūtis yra neapibrėžtumas dėl būsimos reglamentavimo sistemos, po to – neapibrėžtumas dėl būsimų paramos schemų (40) ir nepakankamos paskatos naudoti kaupimo įrenginius „už skaitiklio“ kartu su saulės energijos projektu (38). Į tą patį klausimą, susijusį su didelio masto saulės energijos koncentravimo projektais, daugiausia dalyvių (49) atsakė, kad aukcionų sistemos yra nepakankamos, kad būtų užtikrintos vienodos sąlygos, o po to buvo paminėtas neapibrėžtumas dėl būsimos reglamentavimo sistemos (46).

Dalyviai taip pat įvertino veiksnių, kurie trukdo diegti mažus saulės energijos įrenginius vienbučiuose pastatuose, svarbą. Daugiausia dalyvių (41) pažymėjo, kad pagaminta perteklinė elektros energija nesuperkama (arba už ją mažai mokama). Kalbant apie įrenginius daugiabučiuose pastatuose, daugiausia dalyvių (41) kaip svarbiausią neigiamą veiksnį pasirinko reglamentavimo ir viešosios paramos sistemą, taip pat sprendimų priėmimo bendros nuosavybės pastatuose, kurių stogai ir fasadai valdomi bendrai, teisinę sistemą (38). Maždaug 40 respondentų į šiuos du klausimus išsamiai neatsakė. Be to, dauguma respondentų sutiko, kad nesant matavimo iš gauto energijos kiekio atimant į tinklą patiektą energiją ir (arba) matavimo iš gautos energijos kiekio atimant apmokėtą energiją sistemų, pritrūktų paskatų mažiems įrenginiams, o daugiausia respondentų (32 iš maždaug 100 į šį klausimą atsakiusių dalyvių) pažymėjo, kad svarbiausias neigiamas veiksnys yra taikytini tinklo mokesčiai ir rinkliavos.

Dauguma respondentų (102 iš 117 atsakiusiųjų) pritarė, kad nedidelio masto saulės energijos gamintojams turėtų būti leidžiama prekiauti tiek didmeninėje, tiek mažmeninėje rinkose. Daugiausia respondentų (51) kaip pagrindinę kliūtį, trukdančią tokiam dalyvavimui rinkoje, nurodė vietos rinkų ir tarpusavio prekybos galimybių nebuvimą ir kt. Tačiau apie 100 dalyvių įvertino ne visas kliūtis.

Respondentų, kurie neįrengė baterijos savo namų ūkio ar verslo reikmėms, buvo daugiau nei respondentų, kurie tai padarė (79 ir 51). Pagrindinė priežastis, dėl kurios ji buvo įrengta, buvo siekis geriau suderinti vartojimą su saulės energijos gamyba (37) ir sumažinti priklausomybę nuo tinklo (36); dauguma to nepadariusių manė, kad tai per brangu, palyginti su pridėtine verte (39). Kalbant apie paskirstytos saulės fotovoltinės energijos sistemos ryšį su tinklu, dauguma atsakiusiųjų manė, kad reikalingas bendras duomenų formatas (87 iš 106 atsakiusiųjų), o kalbant apie duomenų rengimą, dauguma respondentų manė, kad jis turėtų vykti laikantis elektros energijos rinkų laiko intervalų arba maždaug tikruoju laiku (78 iš 99 atsakiusiųjų).

Atsakydami į klausimus, susijusius su vertės grandine, dauguma respondentų (121–150) manė, kad būtų tikslinga taikyti priemones, kurioms reikia didesnio skaidrumo ir kuriomis nustatomi kiekybiniai reikalavimai (dėl anglies dioksido pėdsako, aplinkosauginio tvarumo ir užimtumo sąlygų) ES parduodamiems saulės energetikos produktams ir (arba) sistemoms. Didžioji dauguma respondentų (151) manė, kad dėl ES priklausomybės nuo importuojamų produktų ir (arba) medžiagų saulės energetikos sektoriuje siekiant sparčiau diegti saulės energetiką atsiranda pažeidžiamumo aspektų arba kyla rizika, ir daugelis dalyvių (142) manė, kad tikėtina, jog vidutiniu laikotarpiu tiekimo grandinės problemos turės didelį poveikį ekonomiškai efektyvių saulės energijos sprendimų prieinamumui ES rinkoje.

Paprašius išrinkti pagrindinius veiksnius, trukdančius ES gebėjimui kurti intelektinę nuosavybę ir inovacijas, susijusias su saulės energetikos vertės grandine, dažniausiai buvo pasirenkama ribota didelio masto gamyba ES (99). Dėl fotovoltinių produktų tiekimo grandinės sektorių, kurie turi daugiausia galimybių padidinti ES pramonės konkurencingumą, respondentai daugiausia minėjo naujas technologijas, pvz., įvairialytę sandūrą, perovskitą arba sudvejintus elementus (66), taip pat modulių (56) bei elementų (55) gamybą ir įrangos gamybą (54). Klausiami apie priemones, kuriomis būtų prisidedama prie ES saulės energetikos vertės grandinės tvarumo, konkurencingumo ir atsparumo, daugiausia respondentų (76) kaip didžiausią potencialą turinčią priemonę pasirinko galimybę naudotis palankiomis finansavimo sąlygomis, po to – pradėtą svarbių bendros Europos svarbos projektų saulės energetikos sektoriuje procesą (69) ir remiamą didelio masto gamybos įrenginių plėtrą, be kita ko, pagreitinant leidimų išdavimą (64).

Nuomonės

Europos Komisija iš įvairių organizacijų, įskaitant viešojo administravimo institucijas, įmones, skirstymo ir perdavimo sistemų operatorius, privatųjį sektorių ir piliečių asociacijas ir kt., gavo 35 dokumentus, kuriuose pateikiamos santraukos arba pozicijos dėl saulės energetikos. Daugeliu atvejų šiuo būdu siunčiami pranešimai sutapo su tais, kurie buvo gauti atsakant į klausimyną. Taigi šiame skirsnyje apibendrinami šiuose dokumentuose pateikti reikalavimai, kurie nebuvo įtraukti į pirmiau pateiktą santrauką.

Vienas iš aspektų, į kurį šis būdas leido pažvelgti kitu kampu, buvo socialiniai saulės energijos naudojimo padariniai, susiję su kova su energijos nepritekliumi, parama kolektyviniam pasigamintos energijos vartojimui, sunkumų, su kuriais susiduria nuomininkai, siekdami gauti prieigą prie atsinaujinančiųjų išteklių energijos, šalinimu ir kt. Suinteresuotieji subjektai pasiūlė paramos schemas, skirtas mažas pajamas gaunantiems namų ūkiams, kurie negali įpirkti pradinių investicijų, reikalingų saulės energetikos technologijoms įrengti arba mechanizmams, kuriais būtų skatinami tiek nuomotojai, tiek nuomininkai, sukurti. Siekdami sudaryti palankesnes sąlygas saulės energetikos technologijų įrengimui daugiabučiuose pastatuose, jie pasiūlė persvarstyti sprendimų priėmimo šiuose pastatuose taisykles, kad sprendimus būtų galima priimti greičiau ir paprasčiau, pavyzdžiui, paprasta balsų dauguma. Siekdami skatinti pasigamintos energijos vartojimą, suinteresuotieji subjektai pasiūlė užtikrinti, kad gaminantys vartotojai galėtų pakeisti tiekėją, o tai pagerintų konkurenciją mokant už elektros energiją, kurią jie tiekia į tinklą; be to, kai kurie prašė, kad šis atlygis būtų ne mažesnis už elektros energijos rinkos kainą. Be to, manoma, kad decentralizuotam diegimui skatinti būtina, kad maži įrenginiai visapusiškai dalyvautų elektros energijos rinkose. Kiti suinteresuotieji subjektai pažymėjo, kad kai kuriais atvejais diegimas ant stogo blokuojamas dėl vietos taisyklių, susijusių su pastatų išorės aspektu, ir prašė supaprastinti ir sutrumpinti leidimų tokiems įrenginiams išdavimo tvarką. Taip pat buvo prašoma panaikinti tam tikrus mokesčius, susijusius su pasigamintos elektros energijos vartojimu ir dalijimusi ja, taip pat peržiūrėti tinklo tarifus, kad būtų skatinamas decentralizuotas saulės energetikos technologijų diegimas. Taip pat buvo pabrėžta būtinybė visapusiškai įgyvendinti galiojančius ES teisės aktus dėl atsinaujinančiųjų išteklių energetikos bendrijų.

Tuo pat metu daugelis suinteresuotųjų subjektų siūlė sprendimus, kaip sudaryti palankesnes sąlygas diegti didelio masto įrenginius, pavyzdžiui, nacionalinio lygmens mechanizmą tinkamoms sritims nustatyti, arba lankstumą įgyvendinant aplinkos teisės aktus, pasinaudojant galiojančiomis nukrypti leidžiančiomis nuostatomis, pagrįstomis viešuoju interesu. Kartu nemažai suinteresuotųjų subjektų siūlė kompleksiškai šalinti kliūtis, susijusias su dvejopu erdvės ar plotų naudojimu, įskaitant įvairių sektorių, t. y. viena vertus, energetikos ir, kita vertus, statybos, žemės ūkio, infrastruktūros ir kt., reglamentavimą.

Kai kurios nacionalinės vyriausybės ir komunalinių paslaugų įmonės taip pat pabrėžė, kad Europos Sąjunga turėtų gerbti valstybių narių teisę priimti sprendimus dėl savo energetikos politikos ir nesiūlyti papildomų šio sektoriaus teisės aktų. Tuo tarpu vietos administracijos pabrėžė, kad atokiausi ES regionai yra priklausomi nuo izoliuotų energetikos sistemų, o pagal SESV 349 straipsnį saugomas jų energetinis suverenumas. Tai reiškia, kad reikia plėtoti ir atsinaujinančiųjų išteklių energijos įrenginius, ir kaupimo sprendimus. Kiti suinteresuotieji subjektai taip pat pabrėžė esamas kaupimo sprendimų diegimo kliūtis.

Kai kurie pramonės sektoriai pasinaudojo šiuo kanalu savo reikalavimams pateikti. Pažymėta, kad saulės šiluminei energijai reikia papildomos paramos, pavyzdžiui, kad ji būtų plačiau naudojama kai kuriems pramonės procesams, kurių potencialas yra didelis, bet pažanga lėta, dekarbonizuoti. Ypač aktyvus buvo saulės energijos koncentravimo sektorius, prašęs konkrečios paramos atsinaujinantiesiems energijos šaltiniams, kuriais užtikrinamas tinklo stabilumas, įskaitant saulės energijos koncentravimą.