Komisijos komunikatas Tarybai ir Europos Parlamentui - Naudojimosi naudotojo inspekcijų paslaugomis vertinimas pagal Slėginės įrangos direktyvą (97/23/EB) /* KOM/2006/0109 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 10.3.2006 KOM(2006) 109 galutinis KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI Naudojimosi naudotojo inspekcijų paslaugomis vertinimas pagal Slėginės įrangos direktyvą (97/23/EB) TURINYS SANTRAUKA 3 1. ĮŽANGA 3 Pagrindiniai faktai 3 Peržiūros metodas 3 2. NAUDOTOJO INSPEKCIJŲ ATEITIS 4 Bendrosios pastabos 4 Su interesų konfliktu susijusios saugos problemos 5 Naudotojo inspekcijų vertinamos įrangos žymėjimas 5 Nuostatų dėl naudotojo inspekcijų perkėlimas į nacionalinę teisę turi tapti privalomas 6 Naudotojo inspekcijų užduočių apimties išplėtimas 7 3. IŠVADOS 8 KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI Naudojimosi naudotojo inspekcijų paslaugomis vertinimas pagal Slėginės įrangos direktyvą (97/23/EB) SANTRAUKA Šis komunikatas yra atsakas į Direktyvoje 97/23/EB dėl slėginės įrangos išreikštą kvietimą pateikti vertinimo ataskaitą apie naudotojo inspekcijų veiklą. Naudojimosi naudotojo inspekcijų paslaugomis vertinimas rodo, kad nebuvo nustatyta jokių su sauga susijusių problemų. Naudotojo inspekcijų koncepcija įgyvendinama sėkmingai ir taip, kai buvo numatyta, t. y. pagal pagrindinę naudotojo inspekcijų koncepciją, kuria iš pradžių buvo siekiama sudaryti sąlygas naudotojų grupėms naudotis jų technine patirtimi riboto vidinio naudojimo tikslais. Su tam tikrais klausimais susijusias direktyvos nuostatas būtų galima patobulinti, bet tai nebūtų labai naudinga. Todėl Komisija nusprendė, kad nėra pakankamo pagrindo pateikti Tarybai ir Parlamentui pasiūlymą iš dalies pakeisti Slėginės įrangos direktyvos nuostatas, susijusias su naudotojo inspekcijomis. 1. ĮŽANGA Pagrindiniai faktai Slėginės įrangos direktyvoje (14 straipsnis) Komisija kviečiama pateikti ataskaitą apie naudotojo inspekcijų veiklą. Naujojo požiūrio direktyvose numatyta, kad dėl trečiųjų šalių dalyvavimo atitikties vertinime sprendžia tik valstybių narių notifikuotosios organizacijos (notifikuotosios įstaigos), o Slėginės įrangos direktyvos ypatumas yra tai, kad valstybės narės savo teritorijoje gali leisti naudotojams pateikti į rinką ir pradėti eksploatuoti slėginę įrangą ar agregatus, kurių atitiktį įvertino „naudotojo inspekcijos“, t. y. įrangą naudojančiai įmonei atstovaujanti grupė (naudotojas). Kadangi naudotojo inspekcijos yra naujas elementas, atspindintis tik tam tikrų valstybių narių praktiką Slėginės įrangos direktyvos priėmimo metu, direktyvoje reikalaujama, kad Komisija stebėtų naudojimosi naudotojo inspekcijų paslaugomis poveikį ir pateiktų vertinimą, praėjus trejiems metams po direktyvos įgyvendinimo nacionaliniu lygiu. Tuo tikslu valstybių narių prašoma pateikti Komisijai bet kokios su šio straipsnio įgyvendinimu susijusios naudingos informacijos. Jeigu reikia, vertinimas yra pateikiamas kartu su pasiūlymu iš dalies pakeisti Slėginės įrangos direktyvą. Šiuo komunikatu įgyvendinamas šis reikalavimas. Peržiūros metodas Šis komunikatas parengtas remiantis konsultacijomis su nacionalinėmis institucijomis ir suinteresuotosiomis šalimis. Šias konsultacijas galima apibendrinti taip: - Konsultuojantis su nacionalinėmis institucijomis ir suinteresuotosiomis šalimis svarbiausią vaidmenį atliko Komisijos tarnybų įkurta Slėginės įrangos darbo grupė, kuri šioje srityje veikia nuo 2003 m. - Siekdama susidaryti kuo platesnį požiūrį, Komisija surengė konsultaciją internetu ir išklausė suinteresuotųjų šalių nuomones bei Europos slėginės įrangos sektoriaus pasiūlymus, kad sukauptų patirties, susijusios su naudotojo inspekcijų veikla, ir išnagrinėtų, ar Slėginės įrangos direktyvos (SĮD) nuostatas reikėtų pakeisti, ar palikti esama forma. Ši konsultacija buvo paskelbta įvairiais kanalais ir joje buvo galima dalyvauti nuo 2004 m. spalio mėnesio pradžios iki 2005 m. sausio mėnesio pabaigos. Per konsultaciją buvo gauta daug komentarų[1]. - 2005 m. balandžio mėn. Slėginės įrangos darbo grupė išnagrinėjo per viešąją apklausą gautų atsakymų, susijusių su naudotojo inspekcijų veikla, santrauką, jų išsamią analizę ir preliminarias išvadas. - Nacionalinės institucijos buvo pakviestos iki 2005 m. gegužės mėnesio pabaigos apsvarstyti nustatytas problemas, siekiant užtikrinti, kad jos galėtų pateikti pastabas apie aspektus, kuriuos reikėtų persvarstyti. 2. NAUDOTOJO INSPEKCIJŲ ATEITIS Bendrosios pastabos Visame pasaulyje inžinerinės įrangos naudotojai turi tarnybas, kurios, būdamos visos jų organizacijos dalis, periodiškai atlieka patikrinimus. Visų pirma didžiosios naudotojų įmonės nustatė, kad tokios tarnybos yra labai svarbios šioms įmonėms prisiimant atsakomybę už saugų, patikimą ir veiksmingą jų įrangos veikimą. Šios inspekcijos tarnybos paprastai yra profesiniu atžvilgiu kvalifikuotos ir kompetentingos; dėl kasdienės veiklos, glaudžiai susijusios su įrenginiais, už kuriuos galutinė atsakomybė tenka jų savininkams, šios tarnybos ypač gerai išmano sąlygas, kuriomis įranga bus naudojama. Nors ne visos valstybės narės turi patirties naudojantis naudotojo inspekcijų paslaugomis kontrolės tikslais, Slėginės įrangos direktyvos 14 straipsnyje buvo įvesta nuostata, kuria suteikiama galimybė kai kurioms inspekcijos tarnyboms tapti atsakingoms už dalį naujos įrangos atitikties vertinimo ir taip perimti bei papildyti notifikuotųjų įstaigų užduotis. Vis dėlto kadangi kelios valstybės narės manė, jog naudotojo inspekcijų koncepcija buvo ne visiškai suderinta su naujuoju požiūriu, reikalaujančiu „nepriklausomos trečiosios šalies“ dalyvavimo, valstybėms narėms buvo leista neperkelti į nacionalinius teisės aktus su naudotojo inspekcijomis susijusių direktyvos nuostatų. Priešingai nei notifikuotosios įstaigos, kurios „negali būti tiesiogiai susijusios su slėginės įrangos arba jos agregatų projektavimu, gaminimu, tiekimu, montavimu, veikimu ar priežiūra“, naudotojo inspekcijos[2] iš esmės gali būti susijusios su slėginės įrangos „projektavimu, gaminimu, tiekimu, montavimu, veikimu ar priežiūra“, tačiau jos neturi būti atsakingos už šias užduotis. Kiekvieną naudotojo inspekciją „organizaciniu požiūriu turi būti įmanoma identifikuoti ir ši inspekcija su kitais grupės, kuriai ji priskiriama, padaliniais privalo nustatyti ataskaitų pateikimo tvarką, kuri garantuotų ir parodytų, kad inspekcija yra nešališka“ ir taip užtikrinama, kad „su jos inspekcine veikla susijusios nutartys priimamos savarankiškai ir sąžiningai“. Valstybės narės yra atsakingos už naudotojo inspekcijų priežiūrą ir turi užtikrinti, kad šie reikalavimai būtų tinkamai įgyvendinami. Kadangi naudotojo inspekcijos yra naujas vienetas naujajame požiūryje, direktyvoje reikalaujama, kad Komisija stebėtų naudojimosi naudotojo inspekcijų paslaugomis poveikį ir pateiktų vertinimą praėjus trejiems metams po direktyvos įgyvendinimo nacionaliniu lygiu. Tuo tikslu valstybių narių prašoma pateikti Komisijai bet kokios naudingos su šio straipsnio įgyvendinimu susijusios informacijos. Jeigu reikia, vertinimas pateikiamas kartu su pasiūlymu iš dalies pakeisti Slėginės įrangos direktyvą. Su nacionalinėmis valdžios institucijomis ir suinteresuotosiomis šalimis buvo apsvarstytos kelios naudotojo inspekcijų ateities galimybės: i) atsisakyti naudotojo inspekcijų koncepcijos, ii) apriboti jų užduočių apimtį, iii) jas išlaikyti arba iv) išplėsti. Su interesų konfliktu susijusios saugos problemos Slėginės įrangos direktyvos rengimo metu buvo išreikšta susirūpinimų, kad naudotojo inspekcijoms vertinant slėginę įrangą rizika gali būti didesnė nei tais atvejais, jei atitikties vertinimą atliktų notifikuotosios įstaigos. Taip pat per konsultaciją internetu gautuose kai kuriuose atsakymuose buvo siūloma atsisakyti naudotojo inspekcijų koncepcijos. Vis dėlto buvo nurodytos tik kelios bendro pobūdžio saugos problemos, kurios nebuvo konkrečiau apibrėžtos. Atrodo, kad per konsultaciją išreikštas susirūpinimas dėl saugos buvo daugiausiai susijęs su numanomu nepakankamu naudotojo inspekcijų savarankiškumu, nes jos priklauso slėginės įrangos naudotojų grupei ir gali iš esmės būti susijusios su slėginės įrangos projektavimu, gaminimu, tiekimu, montavimu, veikimu ar priežiūra. Tačiau naudotojo inspekcijų dalyvavimas vykdant šias užduotis taip pat yra svarbus veiksnys didinant specifines kompetencijas. Per viešąją apklausą ir konsultacijas su valstybėmis narėmis paaiškėjo, kad naudotojo inspekcijų koncepcija įgyvendinama sėkmingai ir nebuvo nustatyta jokių problemų ar pažeidimų. Komisija nusprendė, kad, atsižvelgiant į naudotojo inspekcijų atliktas užduotis, ypatingų problemų saugos srityje nėra nepastebėta. Naudotojo inspekcijų vertinamos įrangos žymėjimas Per konsultaciją buvo pasiūlyta, kad naudotojo inspekcijos, kaip ir notifikuotosios įstaigos, gautų iš Komisijos identifikavimo numerį, valstybei narei jas notifikavus. Tokiu atveju naudotojo inspekcijos įvertinta įranga būtų pažymėta specialiu ženklu, pvz., „UI“ (kaip priešprieša CE ženklui), ir vertinimą atliekančios naudotojo inspekcijos identifikavimo numeriu. Ši procedūra padėtų valstybėms narėms prižiūrėti rinką ir užtikrintų didesnį skaidrumą. Todėl būtų logiška pažymėtą įrangą įtraukti į apsaugos sąlygos (8 straipsnis) ir netinkamo žymėjimo ženklu „CE“ (16 straipsnis) taikymo sritį. Per konsultaciją nacionalinės valdžios institucijos buvo ypač raginamos pateikti nuomonę apie šį pasiūlymą ir pranešti, ar buvo nustatyta kokių nors problemų, susijusių su tokio žymėjimo nebuvimu. Kelios nacionalinės valdžios institucijos atkreipė dėmesį į tai, kad tuo atveju, kai naudotojo inspekcijos įvertinta slėginė įranga pateikiama rinkai ir pradedama eksploatuoti, pakanka institucijoms pateikti dokumentus su techniniais duomenimis, o bendrasis žymėjimas tokiu atveju nereikalingas. Taip pat atliekant padėvėtos slėginės įrangos vertinimą turėtų pakakti prie prekės pridėtų dokumentų. Kai kurios institucijos reikalauja, kad jų notifikuotos naudotojo inspekcijos naudotų specialius vidinius ženklus, kad būtų galima lengviau patikrinti, ar atitikties vertinimas jau yra atliktas. Kitos institucijos išreiškė susirūpinimą dėl galimos spragos, kai naudotojo inspekcijos patvirtintos prekės, t. y. skirtos naudoti tam tikroje įmonėje, būtų parduotos kitiems naudotojams; ši rizika, minėtų institucijų nuomone, dar labiau padidėtų, jei prekės būtų pažymėtos. Tačiau šis argumentas neatrodo įtikinamas, juo labiau, kad žymėjimas palengvintų rinkos priežiūrą ir sudarytų sąlygas patikrinti, ar konkretaus įrenginio įrangą įvertino kompetentinga naudotojo inspekcija. Atsižvelgdama į visus argumentus, Komisija nusprendė, kad naudotojo inspekcijos įvertinta slėginė įranga yra skirta tik konkrečiam operacijų vykdytojui, todėl kiti operacijų vykdytojai ja naudotis negali. Dėl to specialus žymėjimas nereikalingas. Šį požiūrį taip pat remia Komisijos slėginės įrangos darbo grupė. Nuostatų dėl naudotojo inspekcijų perkėlimas į nacionalinę teisę turi tapti privalomas Šiuo metu valstybė narė, neperkėlusi į nacionalinę teisę 14 straipsnio arba jį perkėlusi, bet nepaskyrusi naudotojo inspekcijos, neprivalo savo teritorijoje pripažinti kitų valstybių narių notifikuotų naudotojo inspekcijų atlikto atitikties vertinimo. Todėl daugelis respondentų, daugiausia naudotojai ir naudotojo inspekcijos, pasiūlė visas valstybes nares įpareigoti perkelti į nacionalinę teisę 14 straipsnį dėl naudotojo inspekcijų ir pripažinti visų naudotojo inspekcijų atliktą atitikties vertinimą, neatsižvelgiant į tai, ar šias naudotojo inspekcijas notifikavo pačios valstybės narės. Šių respondentų nuomone, didelės pramonės naudotojų grupės, dažnai tarptautinės įmonės, veikiančios visoje ES, galės tik tuomet pasinaudoti visomis naudotojo inspekcijų veiklos teikiamomis galimybėmis ir įgyvendinti bendrąją saugos politiką, jei joms visur bus taikomos tos pačios atitikties vertinimo procedūros. Jei keliose valstybėse narėse instaliuotos įrangos atitikties vertinimas, atliktas naudotojo inspekcijų, būtų nepripažįstamas, tai labai pakenktų tokių naudotojų grupių interesams ir jų saugos politikai, taip pat trukdytų veiksmingam darbui bei kenktų vieningoms saugos ir integralumo valdymo sistemoms. Kita vertus, į nacionalinę teisę 14 straipsnio neperkėlusios valstybės narės per konsultaciją paaiškino, kad tai nebuvo padaryta ne todėl, kad valstybėms narėms trūko ankstesnės patirties, susijusios su šia koncepcija, bet todėl, kad jos nemanė, jog tai yra reikalinga, ir nematė konkrečios su tuo susijusios naudos. Vis dėlto net šios valstybės narės pareiškė pasiruošusios persvarstyti savo teisės aktus, atsižvelgdamos į kitų valstybių narių patirtį ir pramonės sektoriaus prašymus. Komisija daro išvadą, kad būtų naudinga įgyvendinti direktyvos nuostatas dėl naudotojo inspekcijų visose valstybėse narėse. Vis dėlto, Komisijos nuomone, direktyvos nuostatų dėl naudotojo inspekcijų privalomas perkėlimas į nacionalinę teisę nėra pakankamas pagrindas Komisijai teikti pasiūlymą iš dalies pakeisti Slėginės įrangos direktyvą ir pradėti su šiuo pasiūlymu susijusią reguliavimo procedūrą, kurioje dalyvauja Taryba ir Parlamentas. Naudotojo inspekcijų užduočių apimties išplėtimas Iš pradžių naudotojo inspekcijų koncepciją buvo numatyta taikyti tik naudotojų grupių vidiniams tikslams, siekiant suteikti galimybę techniniu atžvilgiu labai sudėtingos slėginės įrangos operatoriams naudotis grupės sukaupta patirtimi, atliekant atitikties vertinimą. Todėl atitikties vertinimo moduliai, kuriuos galėjo taikyti naudotojo inspekcijos, buvo apriboti. Manoma, kad tai yra per daug ribojanti priemonė. Šio požiūrio ypač laikosi naudotojo inspekcijos. Trečdalis viešosios konsultacijos respondentų siūlė išplėsti naudotojo inspekcijų atliekamų užduočių apimtį. Per konsultaciją buvo nustatytos tokios užduočių apimties išplėtimo galimybės: Tipo ir projekto vertinimas Naudotojo inspekcijos gali įgyvendinti šias atitikties vertinimo procedūras: modulius A1 (gaminių vidaus kontrolė), C1 (tipo atitiktis), F (gaminio patikrinimas) ir G (EB vieneto patikrinimas). Naudotojo inspekcijos dirba tik tai grupei, kuriai jos priklauso. Iš pirmo žvilgsnio gali atrodyti nelogiška, kad naudotojo inspekcija negali atlikti atitikties vertinimo pagal projekto modulius B (EB tipo tyrimas) ir B1 (EB projekto tyrimas), atsižvelgiant į tai, kad ji gali atlikti atitikties vertinimą pagal G modulį, kuris apima projektavimą ir gaminimą. Taip pat tvirtinama, kad su gamybos procesu susijusias specializuotas naudotojo žinias būtų galima geriau panaudoti nuo pat slėginės įrangos projektavimo etapo, jei naudotojo inspekcijos galėtų atlikti susijusį atitikties vertinimą. Atliekant tam tikrų labai sudėtingų sistemų atitikties vertinimą naudotojo inspekcijos iš tiesų galėtų būti kompetentingiausios atitikties vertinimo įstaigos. Tačiau reikėtų paminėti, kad praktikoje (vienos) naudotojo inspekcijos atliekami neserijinių gaminių atitikties vertinimai pagal modulių derinius B1 + F, B + F ir B + C1 yra gana panašūs į atitikties vertinimą, atliekamą pagal G modulį. Todėl naudotojo inspekcijoms suteikus galimybę naudoti modulius B ir B1 nebūtų didelės papildomos naudos, jei pastarosios negalėtų tuo pačiu metu atlikti gamintojų kokybės užtikrinimo sistemų vertinimo, kaip tai yra dabar. Be to, moduliai B ir B1 daugiausia yra susiję su serijiniais gaminiais. Tačiau pastarieji retai būna skirti tik vienai naudotojų grupei. Todėl naudotojo inspekcijos atliekamo vertinimo ekonominė svarba yra šiuo atžvilgiu maža. Gamintojų kokybės užtikrinimo sistemų vertinimas Serijinės gamybos atveju gamintojai paprastai naudoja kokybės užtikrinimo sistemas. Kadangi nustatyta, kad serijinė įranga, pagaminta atsižvelgiant į užsakovo poreikius, tampa vis svarbesnė stambiems naudotojams, buvo pasiūlyta suteikti naudotojo inspekcijoms galimybę vertinti gamintojų kokybės užtikrinimo sistemas pagal susijusius Slėginės įrangos direktyvos modulius (D, D1, E, E1, H ir H1). Nebuvo nurodyta jokių su sauga susijusių priežasčių, dėl kurių naudotojo inspekcijos neturėtų kompetencijos atlikti šią užduotį. Vis dėlto valstybės narės manė, kad taip išplėsti naudotojo inspekcijų užduočių apimtį yra nebūtina, nes paprastai gamintojai turi sukurtas kokybės užtikrinimo sistemas. Papildomas naudotojo inspekcijų vertinimas reikštų dvigubą vertinimą, kurio priežastis kartais gali būti tik stambių naudotojų grupių spaudimas smulkesniems gamintojams. Tai nebūtų naudinga. Neišardomojo jungimo procedūrų ir už neišardomąjį jungimą bei neardomuosius bandymus (NDT) atsakingų darbuotojų kvalifikacijų tvirtinimas Kai kurie konsultacijos internetu respondentai paprašė išplėsti naudotojo inspekcijų užduočių apimtį, į ją įtraukiant neišardomojo jungimo procedūrų ir už neišardomąjį jungimą bei NDT atsakingų darbuotojų kvalifikacijų tvirtinimą. Respondentai teigė, kad naudotojo inspekcijos turi sukaupusios didelės profesinės patirties, susijusios su neišardomuoju jungimu (suvirinimas) ir NDT. Jie taip pat tvirtino, kad yra nelogiška, jog naudotojo inspekcijos neįtraukiamos į šių su gaminimu susijusių procedūrų ir kvalifikacijų tvirtinimo procesą, tačiau jos gali būti atsakingos už atitikties vertinimą, susijusį su gamybos etapu; tokie apribojimai būtų nepraktiški ir mažintų veiksmingumą. Galiausiai reikalavimas, kad šias užduotis vykdytų notifikuotosios įstaigos, neduotų papildomos naudos saugos atžvilgiu. Vis dėlto valstybių narių institucijų grįžtamojoje informacijoje buvo aiškiai nurodyta, kad tokiu būdu išplėsti užduočių apimtį yra nereikalinga. Didžiosios dalies su gamyba susijusių darbuotojų kvalifikacijas šiaip ar taip patvirtintų trečioji šalis, t. y. notifikuotoji įstaiga arba kaip trečioji šalis veikianti pripažinta organizacija, nes gamintojai turi pateikti tokį bendrąjį patvirtinimą ir kitiems užsakovams. Be to, kyla klausimas, ar naudotojo inspekcijos atliekamas NDT (suvirinimas) patvirtinimas ateityje apskritai galios ir galės taip pat būti naudojamas slėginės įrangos, kurios atitikties neįvertino naudotojo inspekcija, gamybai. Kaip ir ankstesniuosiuose punktuose, reikia nepamiršti, kad naudotojo inspekcijų koncepcija buvo įvesta labai ypatingais tikslais nukrypstant nuo principo, pagal kurį atitikties vertinimą, neįeinantį į gaminių vidaus kontrolės modulį (A), tikrina trečiosios šalys, t. y. notifikuotosios įstaigos. Siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi šio principo, reikia aiškiai atskirti naudotojo inspekcijas ir notifikuotąsias įstaigas. Naudotojo inspekcijų užduočių apimtį reikėtų išplėsti tik tuomet, kai tai yra akivaizdžiai būtina. Dėl šių priežasčių Komisija daro išvadą, kad naudotojo inspekcijų užduočių apimtis turėtų būti toliau ribojama atsižvelgiant į naudotojų grupės specifinius tikslus, ir neišplėsta, siekiant į ją įtraukti kitais tikslais atliekamą atitikties vertinimą. 3. IŠVADOS Komisija pažymi, kad, anot nacionalinių institucijų ir suinteresuotųjų šalių, naudotojo inspekcijų koncepcija įgyvendinama sėkmingai ir taip, kaip buvo numatyta. Nebuvo nustatyta jokių su sauga susijusių problemų. Remiantis pirmine patirtimi, susijusia su naudotojo inspekcijų darbu, pripažįstama, kad būtų galima patobulinti tik su keliais klausimais susijusias direktyvos nuostatas, t. y. Slėginės įrangos direktyvos 14 straipsnio perkėlimą į nacionalinę teisę padaryti privalomu. Vis dėlto, atsižvelgiant į administracines Slėginės įrangos direktyvos dalinio pakeitimo išlaidas nacionaliniu ir ES lygiu bei valstybėms narėms suteiktą galimybę savanoriškai įgyvendinti nuostatas dėl naudotojo inspekcijų, nesitikima, kad susijusi nauda bus pakankamai didelė. Todėl reikia atsižvelgti į ribotus nacionalinių administracijų ir Komisijos išteklius bei didesnę kitų atliktinų užduočių, pvz., rinkos priežiūra, svarbą. Išplėtus naudotojo inspekcijų užduočių apimtį ir taip ją priartinus prie notifikuotųjų įstaigų veiklos srities gali būti painiojami naudotojo inspekcijų ir notifikuotųjų įstaigų vaidmenys bei klaidinami gamintojai: pvz., tuo atveju, kai reikia pateikti visiems užsakovams skirtų gaminių bendrąjį patvirtinimą, taip pat papildomai vertinti ir patvirtinti to paties tipo gaminius, skirtus naudotojų grupei; tai būtų dvigubas darbas. Be to, išplėtus naudotojo inspekcijų užduočių apimtį būtų prieštaraujama pagrindinei naudotojo inspekcijų koncepcijai, kuria iš pradžių buvo siekiama sudaryti sąlygas naudotojų grupėms naudotis jų technine patirtimi riboto vidinio naudojimo tikslais, o ne išoriniais ar prekybos tikslais. Remiantis šiuo principu, naudotojo inspekcijų atliekamas atitikties vertinimas turėtų būti ir toliau ribojamos bei taikomas tik techniniu atžvilgiu sudėtingiems ir daugeliu atvejų pavieniui pagamintiems gaminiams. Šiuo tikslu galiojančios nuostatos dėl naudotojo inspekcijų yra tinkamos. Todėl, Komisijos nuomone, dabartinė naudotojo inspekcijų koncepcija yra tinkamai suderinta su siekiamu tikslu, t. y., kad šios inspekcijos įstaigos būtų naudotojų grupės dalis, ir todėl nebūtina teikti pasiūlymo dėl dalinio Slėginės įrangos direktyvos pakeitimo, susijusio su 14 straipsniu. [1] Komentarų santrauka pateikiama http://europa.eu.int/comm/enterprise/pressure_equipment/index_en.htm [2] Nukrypstant nuo nuostatų, susijusių su užduotimis, kurias turi atlikti notifikuotosios įstaigos, Slėginės įrangos direktyvos 14 straipsnyje numatyta, kad valstybės narės savo teritorijoje gali leisti naudotojams pateikti į rinką ir pradėti eksploatuoti slėginę įrangą ar agregatus, kurių atitiktį esminių reikalavimų atžvilgiu įvertino naudotojo inspekcija.