Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl augalų dauginamosios medžiagos auginimo ir tiekimo rinkai (Augalų dauginamosios medžiagos teisės aktas) /* COM/2013/0262 final - 2013/0137 (COD) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS Augalų dauginamoji medžiaga yra vienas iš pagrindinių žemės ūkio, augalininkystės, maisto ir pašarų gamybos ir mūsų aplinkos našumo, įvairovės, sveikatos ir kokybės elementų. Miškai užima didelį Sąjungos plotą ir atlieka įvairiopas socialines, ekonomines, aplinkosaugines, ekologines ir kultūrines funkcijas. Dabartiniai ES teisės aktai dėl augalų dauginamosios medžiagos tiekimo rinkai pagrįsti dviem pagrindiniais aspektais: veislių ir medžiagos registravimu ir augalų rūšių, nustatytų direktyvose (į ES sąrašą įtrauktų rūšių), individualių augalų dauginamosios medžiagos partijų sertifikavimu. Pasiūlymų projektais konsoliduojami ir atnaujinami prekybos augalų dauginamąja medžiaga teisės aktai ir panaikinamos bei pakeičiamos šios 12 direktyvų: Tarybos direktyva 66/401/EEB dėl prekybos pašarinių augalų sėkla, Tarybos direktyva 66/402/EEB dėl prekybos javų sėkla, Tarybos direktyva 2002/53/EB dėl bendrojo žemės ūkio augalų veislių katalogo, Tarybos direktyva 2002/54/EB dėl prekybos runkelių sėkla, Tarybos direktyva 2002/55/EB dėl prekybos daržovių sėkla, Tarybos direktyva 2002/56/EB dėl prekybos sėklinėmis bulvėmis, Tarybos direktyva 2002/57/EB dėl prekybos aliejinių ir pluoštinių augalų sėkla, Tarybos direktyva 68/193/EEB dėl prekybos vynmedžių dauginimo medžiaga, Tarybos direktyva 98/56/EB dėl prekybos dekoratyvinių augalų dauginamąja medžiaga, Tarybos Direktyva 92/33/EEB dėl prekybos daržovių dauginamąja ir sodinamąja medžiaga, išskyrus sėklą, Tarybos direktyva 2008/90/EB dėl prekybos vaisinių augalų dauginamąja medžiaga ir sodininkystei skirtais vaisiniais augalais ir 1999 m. gruodžio 22 d. Tarybos direktyva 1999/105/EB dėl prekybos miško dauginamąja medžiaga. Dauguma Tarybos direktyvų dėl augalų dauginamosios medžiagos tiekimo rinkai pirmą kartą priimtos 1966–1971 m., o kai kurios jų – naujesnės. Senosios direktyvos buvo dažnai ir iš esmės naujinamos, todėl atsirado poreikis užtikrinti aiškumą ir skaidrumą. Dėl šių aplinkybių gan skiriasi ne tik techninis direktyvų pagrindas, bet ir juose taikomas požiūris – nuo oficialios produktų kontrolės iki oficialios procesų priežiūros. Ypač daug reikalavimų dėl produktų kontrolės turi laikytis kompetentingos institucijos. Be to, dėl esamų teisės aktų sudėtingumo ir susiskaidymo gali įsitvirtinti šiuo metu vyraujantis netikrumas ir nevienodumas juos įgyvendinant valstybėse narėse. Dėl to bendrojoje rinkoje sudaromos nevienodos sąlygos profesionaliems veiklos vykdytojams. Reikia suderinti teisės aktų įgyvendinimą, sumažinti sąnaudas ir administracinę naštą ir paremti inovacijas. Taip pat svarbu prisitaikyti prie augalų selekcijos technikos pažangos ir prie greitos europinės ir pasaulinės augalų dauginamosios medžiagos rinkos raidos. Atsižvelgiant į visus šiuos poreikius, būtina atnaujinti ir modernizuoti teisės aktų sistemą. Reikėtų dar daugiau dėmesio skirti žemės ūkio biologinės įvairovės išsaugojimui in situ. Be to, silpnas horizontalusis derinimas su ES teisės aktais, politikos sritimis ir strategijomis trukdo juos veiksmingiau įgyvendinti. Praėjusiais metais ES žemės ūkio politika tapo strategiškai svarbi aprūpinimui maistu ir maisto saugumui ir saugai, maistinei vertei, aplinkai, biologinei įvairovei ir kovai su klimato kaita. Šiuo metu aktualiausi klausimai yra vadinamasis tvarus intensyvinimas ir ekologiškesnis maistinių kultūrų auginimas, padedantys išauginti didesnį derlių, nedarant neigiami poveikio aplikai ir nedidinant dirbamos žemės ploto. Siekiant šio tikslo be galo svarbūs augalų dauginamosios medžiagos teisės aktai. ES miškų strategijoje pabrėžiama daugiafunkcinio miško vaidmens ir jo tvaraus valdymo svarba. Reikia užtikrinti derėjimą ir sinergiją su augalų sveikatos teisės aktų nuostatomis dėl augalų sveikatos patikrinimų, kurie yra augalų dauginamosios medžiagos sertifikavimo proceso dalis, arba dėl bendrųjų principų, susijusių su oficialia kontrole, įtvirtinta Reglamente (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, integravimo. 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI Šio pasiūlymo poveikio vertinimas parengtas atsižvelgiant į ES teisės aktų dėl prekybos sėkla ir augalų dauginamąja medžiaga vertinimo, kurį 2007–2008 m. atliko Maisto grandinės vertinimo konsorciumas (FCEC), rezultatus ir to paties konsorciumo 2010 m. pirmąjį pusmetį atlikto tyrimo dėl veislių registravimo rezultatus. Be to, jis pagrįstas plataus masto apklausa, kurioje dalyvavo visos suinteresuotosios šalys, visų pirma valstybių narių kompetentingos institucijos, privačiojo sektoriaus ES ir nacionalinio lygmens atstovai, atitinkamos tarptautinius standartus nustatančios įstaigos, nevyriausybinės organizacijos ir Bendrijos augalų veislių tarnyba (BAVT). 2009–2011 m. įvyko nemažai Komisijos horizontaliosios darbo grupės posėdžių, kuriuose nagrinėtos visos augalų veislės. 2011 m. gegužės mėn. keturios darbo grupės, sukurtos pirmininkaujant Vengrijai, nagrinėjo konkrečias temas. Be to, 2009–2011 m. Komisija kelis kartus konsultavosi su Maisto grandinės ir gyvūnų bei augalų sveikatos patariamosios grupės darbo grupe sėklų ir dauginamosios medžiagos klausimais. 2009 m. kovo 18 d. surengta atvira konferencija „Sėklų prieinamumo užtikrinimas 21-ajame amžiuje“ (Ensuring Seed Availability in the 21st Century), kurioje įvairiems suinteresuotiesiems subjektams pristatyti ir su jais aptarti vertinimo rezultatai. Galiausiai 2011 m. balandžio 19 d. – gegužės 30 d. vyko internetinė suinteresuotųjų subjektų apklausa, joms pateiktas sąveikiosios politikos formavimo klausimynas siekiant gauti pastabų dėl politikos galimybių ir analizės dokumento. Gauti 257 labai įvairių suinteresuotųjų subjektų grupių atsakymai. Pagrindinis konsultacijų tikslas buvo sužinoti nuomones apie esamų teisės aktų nuostatas ir taikymą bei pokyčių poreikį. Apskritai suinteresuotieji subjektai buvo patenkinti esamų direktyvų principais, tačiau pritarė Komisijos ketinimui persvarstyti teisės aktus. Ypač pabrėžtos galimybės padaryti pažangą teisinio supaprastinimo, sąnaudų mažinimo ir didesnio veiksmingumo, didesnio profesionalių veiklos vykdytojų lankstumo, valstybių narių suderinimo lygio, nišinių ir besiformuojančių rinkų ir žemės ūkio biologinės įvairovės bei augalų genetinių išteklių išsaugojimo srityse. Dauguma suinteresuotųjų subjektų tvirtai pasisakė už tai, kad reikia išlaikyti esamus teisės aktų bendruosius principus, ypač veislių registravimo ir sėklos partijų sertifikavimo prieš pateikiant rinkai procedūras. Be to, suinteresuotieji subjektai prašė toliau taikyti dabartinį požiūrį ES teisės aktų dėl miško dauginamosios medžiagos atžvilgiu. Poveikio vertinime nustatytos šios pagrindinės kryptys, pagal kurias sistema turi pasikeisti, kad derėtų su kintančiomis ekonominėmis, aplinkos, socialinėmis ir mokslinėmis sąlygomis: i) pagrindinių teisės aktų supaprastinimas (vietoj 12 direktyvų – vienas reglamentas), ii) sąnaudų susigrąžinimas ir veiksmingesnė bei našesnė sistema ir iii) horizontalusis koordinavimas su neseniai nustatytomis ES politikos kryptimis. Nagrinėjami įvairūs būdai – didesnis lankstumas, reguliavimo panaikinimas ar centralizavimas, – kaip pagerinti sistemos veiksmingumą ir kartu toliau užtikrinti aukštos kokybės augalų dauginamąją medžiagą, konkurencingumą ir spręsti naujus uždavinius, pavyzdžiui, susijusius su biologine įvairove. Remiantis šiomis 3 kryptimis nustatytos 5 politinės galimybės; pagal jas visas numatytas teisinis supaprastinimas ir sąnaudų susigrąžinimas. Pagal įvairias galimybes buvo išsamiai sprendžiami su MVĮ ir labai mažomis įmonėmis susiję klausimai, pirmiausia siekiant užtikrinti, kad šios įmonėms galėtų naudotis viešųjų tarnybų paslaugomis tiems uždaviniams, kurių jos pačios negali atlikti, ir siekiant paremti ir toliau didinti jų lankstumą geriau patekti į augalų dauginamosios medžiagos rinką. Ypatingai siekiama suderinti einamosios veiklos perkėlimą ir augalų dauginamosios medžiagos kokybės išlaikymą. Poveikio vertinime daroma išvada, kad nė viena galimybė nepadėtų našiai, veiksmingai ir nuosekliai pasiekti peržiūros tikslų, ir teigiama, kad tinkamiausia galimybė, taip pat ir suinteresuotųjų subjektų manymu, būtų 2, 4 ir 5 galimybių derinys. Taigi, pasiūlymu sukuriamos sąlygos, kuriomis užtikrinamas teisinis tikrumas profesionaliems veiklos vykdytojams ir vartotojams ir užtikrinama aukšta augalų dauginamosios medžiagos kokybė bei konkurencinis pranašumas vidaus ir pasaulio rinkose. Taip suderinus galimybes siekiama tinkamai suderinti profesionalių veiklos vykdytojų lankstumą (2 ir 4 galimybės), biologinę įvairovę (4 galimybė) ir būtinus griežtus sveikatos bei kokybės reikalavimus (2 ir 5 galimybių elementai), kad rinka tinkamai veiktų ir būtų išlaikyta augalų dauginamosios medžiagos kokybė ir sveikata. Tai suderinama su nuostatomis, pagal kurias antraeiliai pasėliai ir konkrečios paskirties pasėliai gali lengvai patekti į konkrečius arba mažus rinkos segmentus kartu taikant minimalius reikalavimus, kuriais užtikrinamas atsekamumas, sveikata ir vartotojų informavimas, kad visiems veiklos vykdytojams būtų sudarytos vienodos sąlygos. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI Šio pasiūlymo tikslas – pakeisti esamas 12 direktyvų vienu pasiūlytu reglamentu. 3.1. I dalis. Bendrosios nuostatos Į pasiūlyto reglamento taikymo sritį įeina visi augalų dauginamosios medžiagos tipai. Tačiau didžioji jo dalis skirta rūšims, kurioms šiuo metu taikomos 12 direktyvų (vadinamosioms į sąrašą įtrauktoms rūšims). Vis dėlto siekiant patikslinti ir suderinti valstybėse narėse taikomą požiūrį į kitas rūšis, t. y. augalų rūšis, kurios neįtrauktos į sąrašą ir kurioms dėl to netaikomos esamos direktyvos, šioms rūšims taip pat bus taikomos tos pačios pagrindinės taisyklės (žr. III dalies III antraštinę dalį). Siekiant atsižvelgti į augintojų poreikius ir lankstumo bei proporcingumo reikalavimus, šis reglamentas nebus taikomas augalų dauginamajai medžiagai, kuri skirta tik bandymų, mokslo ir selekcijos reikmėms. Be to, jis neturėtų būti taikomas medžiagai skirtai genų bankams ir genetinių išteklių išsaugojimo ex-situ ir in-situ arba išsaugojimo ūkyje organizacijoms bei tinklams remiantis nacionalinėmis genetinių išteklių išsaugojimo strategijomis. Be to, reglamentas netaikomas augalų dauginamajai medžiagai, kuria tarpusavyje natūra keičiasi du asmenys, kurie nėra profesionalūs veiklos vykdytojai. Kiek tai susiję su apibrėžtimis, pagrindinis pakeitimas yra – bendras terminas, apimantis visą augalų dauginamąją medžiagą (sėklas ar kitokio tipo augalų dauginamąją medžiagą). Augalų dauginamoji medžiaga – tai augalai arba augalų dalys, iš kurių galima išauginti arba dauginti visą augalą arba kurie tam skirti. Tai apima ir jaunus augalus. Visų šių augalų dauginamosios medžiagos tipų auginimui siekiant juos tiekti rinkai ir tiekimui rinkai taikomi bendri principai. 3.2. II dalis. Profesionalūs veiklos vykdytojai Pagal šį reglamentą į veiklos vykdytojo apibrėžtį neįeina privatūs asmenys, vartojamas terminas – profesionalus veiklos vykdytojas. Pateikiama viena profesionalių veiklos vykdytojų apibrėžtis, jie registruojami, kad būtų lengviau vykdyti kontrolę. Ši registras suderinamas su registru, sukurtu pagal [title of the new Plant Health Regulation]. Profesionaliems veiklos vykdytojams nustatomos pagrindinės prievolės dėl jų auginamos ir rinkai tiekiamos augalų dauginamosios medžiagos identifikavimo, įrašų saugojimo, kontrolės supaprastinimo ir medžiagos palaikymo. Augalų dauginamosios medžiagos atsekamumas užtikrinamas nustatant prievolę profesionaliems veiklos vykdytojams turėti informaciją apie etapus prieš jų komercinę veiklą ir po jos. 3.3. III dalis. Augalų dauginamoji medžiaga, išskyrus miško dauginamąją medžiagą I antraštinė dalis. Bendrosios nuostatos Pateikiamos veislės ir jos palaikymo, veislės su oficialiu aprašu arba veislės su oficialiai pripažintu aprašu, klono ir skirtingų prekybos kategorijų apibrėžtys. II antraštinė dalis. Į sąrašą įtrauktų rūšių auginimas ir tiekimas rinkai Apskritai bus toliau taikomi pagrindiniai veislių ir (arba) medžiagos registravimo ir partijų sertifikavimo ir (arba) inspektavimo prieš jas tiekiant rinkai principai. Tačiau profesionaliems veiklos vykdytojams bus sudarytos lankstesnės sąlygos, kad jie galėtų atlikti veislių registravimui būtiną ekspertizę ir sertifikavimui būtiną augalų dauginamosios medžiagos inspektavimą, mėginio paėmimą ir analizę oficialiai prižiūrint kompetentingoms institucijoms. Be to, bus priimti antrinės teisės aktai, kuriuose išdėstomi konkretūs tam tikrų rūšių ir jų kategorijų (superelitinės, elitinės, sertifikuotos ir standartinės medžiagos) konkretūs auginimo ir tiekimo rinkai reikalavimai. Tai svarbu siekiant geriau prisitaikyti prie pokyčių, vykstančių dėl technikos ir mokslo raidos, ir kartu vykdant reglamentavimą laikytis proporcingumo ir tvarumo principų. Augalų dauginamosios medžiagos tiekimo rinkai reikalavimų santrauka: – ji priklauso pagal šio reglamento nuostatas įregistruotai veislei arba klonui; – ji atitinka konkrečius reikalavimus, priimtus dėl atitinkamos prekybos kategorijos pagal gentis ir rūšis; – ant jos pritvirtinta oficiali superelitinės, elitinės arba sertifikuotos medžiagos etiketė arba veiklos vykdytojo etiketė standartinės medžiagos atveju; – ji atitinka tvarkymo reikalavimus; – ji atitinka sertifikavimo ir identifikavimo reikalavimus. Prievolė įregistruoti veislę netaikoma poskiepiams, kurie neatitinka veislės sąlygų. Be to, siekiant sudaryti lankstesnes sąlygas atsižvelgiant į būsimą technikos ir mokslo raidą, heterogeninei medžiagai, neatitinkančiai veislės apibrėžties, tam tikromis sąlygomis galėtų būti netaikomas reikalavimas, kad medžiaga turi priklausyti registruotai veislei. Be to, nustatyta speciali nukrypti leidžianti nuostata nišinės rinkos augalų dauginamajai medžiagai. Tam tikroms augalų dauginamosios medžiagos gentims ir rūšims, kurios įtrauktos į esamas direktyvas, turėtų būti toliau taikomi griežtesni reikalavimai dėl jų auginimo ir tiekimo rinkai (į sąrašą įtrauktos rūšys). Tačiau reikia nustatyti kriterijus, kuriais remiantis būtų nusprendžiama dėl tokių augalų rūšių. Augalų gentys arba rūšys, kurios užima didelį auginimo plotą arba yra labai vertingos auginimui, kurias augina ir tiekia rinkai daug profesionalių veiklos vykdytojų arba kuriose yra medžiagų, kurioms reikia taikyti specialias taisykles, siekiant apsaugoti žmonių ir gyvūnų sveikatą bei aplinką, turėtų būti įtrauktos į sąrašą. Siekiant užtikrinti skaidrumą ir galimybes naudotojams priimti pagrįstus sprendimus, augalų dauginamoji medžiaga turėtų būti auginama ir tiekiama rinkai, kaip superelitinė, elitinė, sertifikuota arba standartinė medžiaga. Siekiant užtikrinti geresnę augalų dauginamosios medžiagos kokybę ir sveikatą, tapatybę ir atsekamumą, taip pat aprūpinimo maisto ir pašarais saugumą, reikia nustatyti išsamius kriterijus, pagal kuriuos būtų sprendžiama kurios augalų gentys ir rūšys netiekiamos rinkai kaip standartinė medžiaga. Reikėtų nustatyti konkrečius reikalavimus kiekvienai minėtų kategorijų genčiai ir rūšiai. Toliau bus taikomi reikalavimai dėl tapatybės, grynumo, sveikatos ir kiti kokybiniai reikalavimai, reikalavimai dėl ženklinimo, partijų, pakavimo, įskaitant mažas pakuotes, kontrolinių bandymų po sertifikavimo, lyginamųjų bandymų bei tyrimų ir mišinių. Nukrypti leidžiančios nuostatos Reikėtų toliau taikyti esamas nuolatines leidžiančias nukrypti nuostatas, susijusias su dar neįregistruotų veislių tiekimu rinkai ribotu mastu bandymams ūkyje ir medžiagos, kuri nėra galutinai sertifikuota, tiekimu rinkai, taip pat leidimu nustatyti griežtesnius nacionalinius reikalavimus. Tai taip pat turėtų galioti svarbioms laikinoms nukrypti leidžiančioms nuostatoms dėl neatidėliotinų priemonių, laikinų tiekimo sunkumų ir laikinų eksperimentų. Nukrypti leidžianti nuostata dėl nišinės rinkos augalų dauginamosios medžiagos Reikėtų papildomai nustatyti proporcingas ir tvarias taisykles, skirtas nedidelės apimties veiklai, susijusiai su augalų dauginamąja medžiaga, kuri būtų pritaikyta prie vietos sąlygų ir tiekiama rinkai mažais kiekiais. Tokioms veislėms neturėtų būti taikomi reikalavimai dėl registravimo ir tiekimo rinkai. Ši medžiaga apibrėžiama kaip nišinės rinkos augalų dauginamoji medžiaga. Išimtis turėtų būti taikoma, pvz., ūkininkams selekcininkams arba sodininkams selekcininkams, nesvarbu, ar jie yra profesionalūs veiklos vykdytojai. Tačiau reikėtų išdėstyti tam tikras pagrindines medžiagos ženklinimo ir atsekamumo taisykles. Kad nebūtų piktnaudžiaujama išimtimi, medžiaga turėtų būti tiekiama rinkai tik nustatyto dydžio pakuotėmis. Importas ir eksportas ES lygiavertiškumo sistema toliau yra pagrindinė importo iš trečiųjų šalių sąlyga. Tačiau eksportas yra įtrauktas į reglamento taikymo sritį. Eksportas turėtų būti vykdomas remiantis importuojančiojoje trečiojoje šalyje galiojančiais teisės aktais, standartais, praktikos kodeksu ar kitokia teisine ar administracine tvarka. Jeigu Sąjunga ir trečioji šalis yra pasirašiusios dvišalį ar daugiašalį susitarimą, eksportas iš Sąjungos vykdomas pagal tą susitarimą. O jei tokio susitarimo nėra, taikomas profesionalių veiklos vykdytojų sudarytas susitarimas. III antraštinė dalis. Augalų dauginamosios medžiagos, priklausančios į sąrašą neįtrauktoms gentims ar rūšims, auginimas ir tiekimas rinkai Augalų dauginamajai medžiagai, nepriklausančiai į sąrašą įtrauktoms gentims ir rūšims, taip pat taikomi keli pagrindiniai reikalavimai dėl jos sveikatos būklės, tinkamumo paskirčiai, kai tinkama, tinkamų nuorodų į veisles ir atitinkamos medžiagos identifikavimo ir importo. IV antraštinė dalis. Veislių registravimas nacionaliniuose ir Sąjungos registruose Veislių registrai Kad veisles būtų galima tiekti visos Sąjungos rinkai, jos įtraukiamos į nacionalinį registrą arba Sąjungos registrą, pateikiant tiesioginę paraišką Bendrijos augalų veislių tarnybai (BAVT). BAVT nuolat naujins informaciją apie visas augalų veisles, kurias galima tiekti Sąjungos rinkai, įskaitant veisles, įregistruotas nacionaliniuose registruose (Sąjungos augalų veislių duomenų bazėje). Naujoms patobulintoms veislėms bus toliau taikomi pagrindiniai išskirtinumo, vienodumo ir stabilumo reikalavimai. Atliekant vienodumo ekspertizę reikėtų atsižvelgti į veislės ir dauginimo tipą. Be to, antrinės teisės aktu gali būti nuspręsta, kurioms augalų rūšims gali būti nustatyti papildomi ūkinio vertingumo reikalavimai. Valstybės narės nustato išsamesnius šių augalų rūšių išskirtinumo, vienodumo ir stabilumo ekspertizės kriterijus, pagal kuriuos įvertinamas jų derlius, kokybės požymiai, atsparumas ir tinkamumas mažai sąnaudų reikalaujančioms auginimo sistemoms, įskaitant ekologinį auginimą. Taigi, turint omenyje, kad ekologinis ūkininkavimas turi turėti konkrečius požymius, veislės ekspertizės būdais ir reikalavimais turėtų būti tinkamai atsižvelgiama į konkrečius poreikius. Bus nustatytos ir ES lygmeniu suderintos tvaraus ūkinio vertingumo taisyklės pritaikant konkrečius reikalavimus dėl atsparumo konkretiems kenksmingiesiems organizmams, mažesnio išteklių poreikio, mažesnio nepageidaujamų medžiagų kiekio ir didesnio prisitaikymo prie įvairios agroklimatinės aplinkos. Tai svarbi priemonė siekiant užtikrinti tvaresnę selekciją. Jeigu pagal Reglamentą (EB) Nr. 2100/1994 arba nacionalines taisykles veislei suteikta Sąjungos augalų veislių teisinė apsauga, veislė turėtų būti laikoma išskirtine, vienoda ir stabilia ir turėti tinkamą pavadinimą, kad veislę būtų galima įregistruoti pagal šį reglamentą. Toliau taikomas pagrindinis principas, kad visoje Sąjungoje vienai veislei galioja vienas pavadinimas. Tam tikrais konkrečiais atvejais bus galima vartoti sinonimus. Dėl savo funkcijos BAVT geriausiai nusimano, kokie veislių pavadinimai taikomi Sąjungoje. Dėl šios priežasties ir siekdamos, kad pavadinimai Sąjungoje būtų skiriami darniai, kompetentingos institucijos turėtų konsultuotis su BAVT, kad patikrintų pavadinimą prieš įregistruodamos atitinkamą veislę nacionaliniame veislių registre. Šiuo reglamentu nustatomi išsamūs reikalavimai dėl veislių registravimo procedūros: registravimo sąlygos, paraiškų pateikimas ir turinys, formali ir techninė ekspertizė, ekspertizės ataskaitos, sprendimai dėl įregistravimo, registracijos galiojimo laikotarpis ir jo pratęsimas, registracijos atšaukinimas arba panaikinimas ir veislių palaikymas. Siekiant darnumo, tos pačios taisyklės taip pat taikomos tiesiogiai BAVT pateiktoms paraiškoms įregistruoti veislę Sąjungos veislių registre. Nustatomos konkrečios nuostatos dėl registravimo Sąjungos veislių registre ir dėl galimybės pareiškėjui pareikšti skundą prieš BAVT sprendimą. Tokių nuostatų nėra dėl registravimo nacionaliniuose veislių registruose, nes jiems taikomos nacionalinės administracinės procedūros. Bus nustatyta nauja prievolė BAVT atlikti kiekvieno nacionalinio veislių ekspertizės centro auditą, siekiant užtikrinti, kad veislių registravimo procesas Sąjungoje būtų kokybiškas ir suderintas. Nacionalinės kompetentingos institucijos atliks profesionalių veiklos vykdytojų ekspertizės centrų auditą ir juos patvirtins. Jeigu bus pateikiama tiesioginė paraiška BAVT, ji atliks ekspertizės centrų, kuriuos naudoja veislės ekspertizei, auditą ir juos patvirtins. Kompetentingos institucijos ir BAVT turėtų imti metinius mokesčius už paraiškų nagrinėjimą, formalias ir technines ekspertizes, įskaitant auditus, veislių pavadinimus ir veislių palaikymą tol, kol galioja registracija. Todėl šiame reglamente reikėtų nustatyti suderintas tokių mokesčių taisykles. Toliau turėtų būti taikomas bendrasis sąnaudų susigrąžinimo principas. Vis dėlto mokesčiai neturėtų būti taikomi labai mažoms įmonėms siekiant įgyvendinti Komisijos įsipareigojimą sumažinti jų naštą, atsižvelgiant į naują reguliavimo naštos mažinimo MVĮ ir ES reglamentavimo pritaikymo pagal labai mažų įmonių poreikius politiką. Be to, sumažinamas veislių, neturinčių oficialiai pripažinto aprašo, registravimo mokestis, užtikrinant, kad mokestis nebūtų kliūtis įregistruoti atitinkamą veislę ar medžiagą. Senos tradicinės veislės Reikėtų nustatyti mažiau griežtus reikalavimus senoms veislėms, kaip antai saugotinoms veislėms (įskaitant vietines augalų veisles) arba vadinamosioms mėgėjiškoms veislėms, siekiant skatinti jų išsaugojimą ir naudojimą ūkiuose, kaip šiuo metu reglamentuojama direktyvomis 2008/62/EB ir 2009/145/EB. Tačiau veislės bus toliau registruojamos remiantis oficialiai pripažintu veislės aprašu, kurį pripažįsta kompetentingos institucijos, bet nerengia. Šiam aprašui nebėra būtina išskirtinumo, vienodumo ir stabilumo ekspertizė. Oficialiai pripažintame apraše tik aprašomi konkretūs atitinkamai veislei būdingi augalų ir augalų dalių požymiai ir pagal jį galima identifikuoti veislę, įskaitant kilmės regioną. Šis aprašas gali būti pagrįstas senu oficialiu veislės aprašu, kurį, pvz., yra parengusi mokslinė ar akademinė įstaiga ar organizacija. Siekiant turinio tikslumo, galima remtis ankstesnių oficialių inspektavimų ir neoficialių ekspertizių rezultatais, taip pat praktinėmis auginimo, dauginimo ir naudojimo patirties žiniomis. Dabartiniai kiekybiniai apribojimai panaikinami. Informacija naudotojams apie medžiagą pateikiama etiketėje, kurioje nurodoma, kad veislė yra identifikuota pagal oficialiai pripažintą aprašą ir kilmės regioną. Toms veislėms priklausanti augalų dauginamoji medžiaga turėtų būti tiekiama rinkai tik kaip standartinė medžiaga. 3.4. IV antraštinė dalis. Miško dauginamosios medžiagos auginimas ir tiekimas rinkai ES teisės aktuose nustatytas konkretus požiūris į miško dauginamąją medžiagą, įskaitant konkrečią terminiją. Todėl šiai sričiai skirta atskira dalis, kurioje išlaikytas dabartinis pagrindinis požiūris. Miško dauginamosios medžiagos reikalavimai yra susiję su pagrindinės medžiagos patvirtinimu, įtraukimu į nacionalinį registrą ir Sąjungos sąrašą, pagrindiniu sertifikatu, prekybos kategorijomis, partijomis, mišiniais, ženklinimu, pakavimu ir ES lygiavertiškumo sąlygų importui nustatymu. Be to, reikia nustatyti nukrypti leidžiančias nuostatas dėl: leidimo taikyti griežtesnius nacionalinius reikalavimus, draudimo galutiniam naudotojui tiekti tam tikrą miško dauginamąją medžiagą, taisyklių, susijusių su laikinais tiekimo sunkumais, ir laikinų eksperimentų taisyklių. 3.5. V dalis. Procedūrinės nuostatos Nustatomos deleguotųjų aktų ir komitetų procedūros taisyklės. 3.6. VI dalis. Baigiamosios nuostatos Reglamentas (EB) Nr. 2100/94 dėl augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje yra iš dalies keičiamas dėl BAVT pavadinimo ir vaidmens. Agentūros pavadinimas iš dalies pakeičiamas atsižvelgiant į ES tarpinstitucinės darbo grupės dėl Europos augalų veislių agentūros (EAVA) rekomendacijas. BAVT veikla išplečiama, kad apimtų veislių registravimą, visų pirma Sąjungos veislių registro valdymą ir augalų veislių registravimą taikant tiesioginę paraiškų teikimo BAVT procedūrą. Be to, atsižvelgiant į naują misiją BAVT skiriama įvairių uždavinių, susijusių su rekomendacijų dėl veislių pavadinimų teikimu, veislių kontrolinių rinkinių duomenų baze, veislių techninės ekspertizės derinimu, techninės ekspertizės centrų auditais, patariamosiomis funkcijoms, mokymu ir technine parama. Nustatomos būtinos sankcijų taisyklės. 3.7. VII. Sąjungos kompetencija, subsidiarumas ir teisinė forma Augalų dauginamosios medžiagos teisės aktų sistema yra pagrįsta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 43 straipsniu, kuriuo įgyvendinama bendra žemės ūkio politika (BŽŪP). Tos politikos uždaviniai: didinti žemės ūkio našumą, užtikrinti deramą žemės ūkiu besiverčiančių bendruomenių gyvenimo lygį, stabilizuoti rinkas, užtikrinti produktų tiekimą ir vartotojų galimybes įsigyti produktų už prieinamą kainą. Reikalavimai dėl žemės ūkio tvarumo įtraukti kelis kartus peržiūrėjus BŽŪP. Pagal Lisabonos sutartį žemės ūkis priklauso bendrai ES ir jos valstybių narių kompetencijai. Tačiau akivaizdu, kad iš esmės visos žemės ūkio veiklos sritys, taip pat pagalbinė gamintojų ir vartotojų grandies veikla yra reglamentuojama ES lygmeniu. Tai reiškia, kad pagrindinį vaidmenį teisės aktų srityje turi Europos Sąjungos institucijos. Siūloma priemonė yra Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas. Kitos priemonės būtų netinkamos, nes priemonės tikslą veiksmingiausiai galima pasiekti visoje Sąjungoje taikant visiškai suderintus reikalavimus ir užtikrinant laisvą augalų dauginamosios medžiagos judėjimą. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Reglamentui įgyvendinti iki 2020 m. gruodžio 31 d. skirti finansiniai asignavimai yra pateikti Reglamente, kuriuo nustatomos išlaidų, susijusių su maisto grandine, gyvūnų sveikata ir gerove bei augalų sveikata ir augalų dauginamąja medžiaga, valdymo nuostatos. 5. NEPRIVALOMI ELEMENTAI 2013/0137 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl augalų dauginamosios medžiagos auginimo ir tiekimo rinkai (Augalų dauginamosios medžiagos teisės aktas) (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo teisės akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros[1], kadangi: (1) toliau išvardytose direktyvose nustatytos sėklų ir žemės ūkio kultūrinių augalų, daržovių, vynmedžių, vaisinių augalų, miško dauginamosios medžiagos ir dekoratyvinių augalų auginimo ir prekybos jais taisyklės: a) 1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 66/401/EEB dėl prekybos pašarinių augalų sėkla[2]; b) 1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 66/402/EEB dėl prekybos javų sėkla[3]; c) 1968 m. balandžio 9 d. Tarybos direktyva 68/193/EEB dėl prekybos vynmedžių dauginimo medžiaga[4]; d) 1998 m. liepos 20 d. Tarybos direktyva 98/56/EB dėl prekybos dekoratyvinių augalų dauginamąja medžiaga[5]; e) 1999 m. gruodžio 22 d. Tarybos direktyva 1999/105/EB dėl prekybos miško dauginamąja medžiaga[6]; f) 2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyva 2002/53/EB dėl bendrojo žemės ūkio augalų veislių katalogo[7]; g) 2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyva 2002/54/EB dėl prekybos runkelių sėkla[8]; h) 2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyva 2002/55/EB dėl prekybos daržovių sėkla[9]; i) 2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyva 2002/56/EB dėl prekybos sėklinėmis bulvėmis[10]; j) 2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyva 2002/57/EB dėl prekybos aliejinių ir pluoštinių augalų sėkla[11]; k) 2008 m. liepos 15 d. Tarybos direktyva 2008/72/EB dėl prekybos daržovių dauginamąja ir sodinamąja medžiaga, išskyrus sėklą[12]; l) 2008 m. rugsėjo 29 d. Tarybos direktyva 2008/90/EB dėl prekybos vaisinių augalų dauginamąja medžiaga ir sodininkystei skirtais vaisiniais augalais[13]; (2) pagrindinis minėtų direktyvų tikslas – tvari žemės ūkio, sodininkystės ir miškininkystės gamyba. Siekiant užtikrinti produktyvumą, augalų dauginamosios medžiagos sveikata, kokybė ir įvairovė yra be galo svarbi žemės ūkiui, sodininkystei, miškininkystei, aprūpinimui maistu ir pašarais ir apskritai ekonomikai. Be to, siekiant užtikrinti tvarumą teisės aktuose reikėtų atsižvelgti į poreikį patenkinti vartotojų lūkesčius, užtikrinti gamybos pritaikomumą prie įvairių žemės ūkio, sodininkystės ir aplinkos sąlygų, spręsti klimato kaitos uždavinius ir skatinti žemės ūkio biologinės įvairovės apsaugą; (3) iš žemės ūkio, sodininkystės, miškininkystės, augalų selekcijos ir augalų dauginamosios medžiagos tiekimo rinkai raidos matyti, kad teisės aktus reikia supaprastinti ir labiau pritaikyti prie sektoriaus pokyčių. Todėl minėtos direktyvos turėtų būti pakeistos vienu reglamentu dėl augalų dauginamosios medžiagos auginimo siekiant ją tiekti rinkai ir dėl augalų dauginamosios medžiagos tiekimo rinkai Sąjungoje; (4) augalų dauginamoji medžiaga turėtų būti visapusiškai apibrėžta ir apimti visus augalus, iš kurių galima išauginti (įskaitant dauginimą bet kuriuo tolesniu auginimo etapu) visą augalą arba kurie tam skirti. Todėl šis reglamentas turėtų būti taikomas sėkloms ir visoms kitoms augalų formoms bet kuriuo augimo etapu, iš kurių galima išauginti visą augalą ir kurios yra tam skirtos; (5) šis reglamentas taip pat turėtų būti taikomas augalų dauginamajai medžiagai, naudojamai pramoninės paskirties žemės ūkio žaliavoms gaminti, nes ši medžiaga sudaro didelę kai kurių sektorių dalį ir turėtų atitikti tam tikrus kokybės standartus; (6) siekiant nustatyti kai kurių šio reglamento nuostatų taikymo sritį, būtina apibrėžti profesionalaus veiklos vykdytojo ir tiekimo rinkai sąvokas. Ypač atsižvelgiant į sektoriaus prekybos pokyčius, tiekimo rinkai apibrėžtis turėtų būti kuo platesnė siekiant įtraukti visas su augalų dauginamąja medžiaga susijusių sandorių formas. Ši apibrėžtis turėtų, inter alia, apimti asmenis, kurie sudaro nuotolines pardavimo sutartis (pvz., elektroniniu būdu), ir asmenis, kurie renka pagrindinę miško medžiagą; (7) atsižvelgiant į augintojų poreikius ir lankstumo bei proporcingumo reikalavimus, šis reglamentas neturėtų būti taikomas dauginamajai medžiagai, kuri skirta tik bandymų, mokslo ir selekcijos reikmėms, genų bankams ir keitimosi genetiniais ištekliais ir jų išsaugojimo (įskaitant išsaugojimą ūkiuose) organizacijoms bei tinklams, arba dauginamajai medžiagai, kuria asmenys, išskyrus profesionalius veiklos vykdytojus, keičiasi natūra; (8) augalų dauginamosios medžiagos auginimui ir tiekimui rinkai taip pat turėtų būti taikoma 1994 m. gruodžio 20 d. Direktyva 94/62/EB dėl pakuočių ir pakuočių atliekų[14], 1996 m. gruodžio 9 d. Reglamentas (EB) Nr. 338/97 dėl laukinės faunos ir floros rūšių apsaugos kontroliuojant jų prekybą[15], 2001 m. kovo 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/18/EB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką ir panaikinanti Tarybos direktyvą 90/220/EEB[16], 2003 m. rugsėjo 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) 1829/2003 dėl genetiškai modifikuoto maisto ir pašarų[17], 2003 m. rugsėjo 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1830/2003 dėl genetiškai modifikuotų organizmų ir iš jų pagamintų maisto produktų ir pašarų susekamumo ir ženklinimo ir iš dalies pakeičiantis Direktyvą 2001/18/EB[18], ir Reglamentas (ES) Nr. …/… [Office of publications, please add number of Regulation on protective measures against pests of plants]; (9) siekiant užtikrinti augalų dauginamosios medžiagos auginimo ir tiekimo rinkai skaidrumą ir veiksmingesnę kontrolę, profesionalūs veiklos vykdytojai turėtų būti įregistruoti. Tačiau siekiant sumažinti profesionaliems veiklos vykdytojams tenkančią administracinę naštą sudarant galimybę įsiregistruoti tik vieną kartą viename registre, būtų tinkama, kad jie įsiregistruotų pagal Reglamentą (ES) Nr. …/… (Office of Publication, please insert number of Regulation on protective measures against pests of plants) valstybėse narėse sukurtuose viešuose registruose; (10) siekiant užtikrinti, kad šis reglamentas būtų tinkamai taikomas, reikėtų nustatyti pagrindines prievoles profesionaliems veiklos vykdytojams, veikiantiems augalų dauginamosios medžiagos auginimo ir tiekimo rinkai srityje; (11) iš patirties matyti, kad rinkai tiekiamos augalų dauginamosios medžiagos patikimumui ir kokybei gali kilti pavojus, jeigu neįmanoma atsekti taikomų standartų neatitinkančios dauginamosios medžiagos. Todėl būtina sukurti išsamią atsekamumo sistemą, kad būtų galima išimti produktus iš apyvartos arba suteikti vartotojams ar kompetentingoms institucijoms informacijos. Dėl šios priežasties turėtų būti privaloma saugoti būtiną informaciją ir įrašus apie profesionalių veiklos vykdytojų atliktus ir jiems skirtus perdavimus. Remiantis proporcingumo principu ši taisyklė neturėtų būti taikoma tais atvejais, kai tiekimas yra tiekimo mažmeninei rinkai dalis; (12) konkrečioms augalų dauginamosios medžiagos gentims ir rūšims turėtų būti taikomi griežtesni reikalavimai dėl jų auginimo ir tiekimo rinkai atsižvelgiant į didesnę jų svarbą ekonomikai, sveikatai arba aplinkai. Ši svarba turėtų būti nustatyta pagal tų genčių arba rūšių auginimo plotą arba vertę, profesionalių veiklos vykdytojų skaičių arba medžiagų, galinčių kelti riziką sveikatai arba aplinkai, turinį. Dauguma tų genčių ir rūšių šiuo metu reglamentuojamos pirmiau nurodytomis direktyvomis. Šios gentys ir rūšys turėtų būti įtrauktos į konkretų sąrašą (toliau – į sąrašą įtrauktos gentys ir rūšys); (13) siekiant užtikrinti skaidrumą ir galimybes naudotojams priimti pagrįstus sprendimus augalų dauginamoji medžiaga, priklausanti į sąrašą įtraukoms gentims ir rūšims, turėtų būti auginama ir tiekiama rinkai tik priskirta iš anksto apibrėžtomis kategorijomis. Šios kategorijos turėtų parodyti skirtingus kokybės lygius ir auginimo etapus ir turėtų būti pavadintos „superelitinė“, „elitinė“, „sertifikuota“ ir „standartinė“; (14) siekiant užtikrinti kuo platesnį augalų dauginamosios medžiagos prieinamumą ir jos naudotojų pasirinkimo galimybes, profesionalūs veiklos vykdytojai iš esmės turėtų galėti tiekti rinkai augalų dauginamąją medžiagą, priklausančią į sąrašą įtrauktoms gentims arba rūšims, bet kuria iš kategorijų. Tačiau siekiant užtikrinti aprūpinimo maistu ir pašarais saugumą ir pasiekti aukštą augalų dauginamosios medžiagos tapatybės, kokybės ir sveikatos lygį, augalų dauginamoji medžiaga neturėtų būti tiekiama rinkai kaip standartinė medžiaga, jeigu sertifikavimo sąnaudos yra proporcingos tiems tikslams; (15) augalų dauginamajai medžiagai, priklausančiai veislėms, kurios turi oficialiai pripažintą aprašą, taip pat heterogeninei medžiagai ir nišinės rinkos medžiagai, turėtų būti taikomi minimalūs reikalavimai. Todėl tokia medžiaga visais atvejais turėtų būti auginama ir tiekiama rinkai tik kaip standartinė medžiaga; (16) kad naudotojai galėtų priimti pagrįstus sprendimus dėl augalų dauginamosios medžiagos tapatybės ir požymių, augalų dauginamoji medžiaga, priklausanti į sąrašą įtrauktoms gentims ir rūšims, turėtų būti auginama ir tiekiama rinkai, tik jeigu priklauso veislėms, įregistruotoms nacionaliniuose veislių registruose arba Sąjungos veislių registre; (17) kad būtų lengviau prisitaikyti prie augalų selekcijos raidos ir galimų naujų būdų, turėtų būti tam tikromis sąlygomis leidžiama auginti ir tiekti rinkai šiame reglamente pateiktos veislės apibrėžties neatitinkančią heterogeninę augalų dauginamąją medžiagą, net jei ji neatitinka su veislių registravimu susijusių reikalavimų, būtent išskirtinumo, vienodumo ir stabilumo, arba su pakankamu ūkiniu vertingumu arba tvariu ūkiniu vertingumu susijusių reikalavimų. Registruojant tokią medžiagą reikėtų atsižvelgti į jos įnašą didinant Sąjungos genetinę žemės ūkio pasėlių įvairovę, genetinių išteklių bazę ir biologinę įvairovę, taip pat žemės ūkio tvarumą ir kartu prisitaikymą prie klimato kaitos. Registravimo metodais visų pirma reikėtų atsižvelgti į tuos konkrečius požymius ir jie turėtų būti pagrįsti kuo mažesne našta tokią medžiagą įregistruoti norintiems veiklos vykdytojams. Taip pat būtų tinkama ir proporcinga šio reikalavimo netaikyti poskiepiams, kadangi jie turi didelę komercinę ir praktinę vertę sektoriams, kuriuose jie naudojami, tačiau dažnai neatitinka veislės apibrėžties; (18) reikėtų nustatyti augalų dauginamosios medžiagos taisykles, taip pat veiklos, kuria siekiama patikrinti sertifikavimo patikimumą etape po sertifikavimo, taisykles, siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi taikomų kokybės reikalavimų. Tos taisyklės turėtų būti pritaikytos prie technikos ir mokslo raidos; (19) kokybės reikalavimais ir sertifikavimo schemomis turėtų būti atsižvelgiama į tarptautines rekomendacijas, kaip antai Europos ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (EBPO) sėklų schemos taisykles ir nuostatus, Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos (toliau – JT EEK) sėklinių bulvių standartus ir Tarptautinės sėklų tyrimų asociacijos (toliau – ISTA) mėginių ėmimo ir bandymų taisykles; (20) atsižvelgiant į nekarantininių kenksmingųjų organizmų buvimo ribas, nustatytas Reglamentu (ES) Nr. …/… (Office of Publication, please insert number of Regulation on protective measures against pests of plants) dėl apsaugos nuo augalų kenksmingųjų organizmų priemonių[19], tinkama nustatyti išsamesnes inspektavimo ir ekspertizės procedūras, po kurių atliekamas vienas sertifikavimas dėl atitikties pagal šį reglamentą ir Reglamentą (ES) Nr. .../… (Office of Publication, please insert number of Regulation on protective measures against pests of plants) priimtiems reikalavimams; (21) siekiant užtikrinti didžiausią galimą medžiagos grynumą ir auginimo homogeniškumą į sąrašą įtrauktoms gentims arba rūšims priklausanti augalų dauginamoji medžiaga turėtų būti laikoma atskirose partijose; (22) atsižvelgdami į augalų dauginamosios medžiagos įvairovę, profesionalūs veiklos vykdytojai turėtų turėti galimybę auginti ir tiekti rinkai augalų dauginamąją medžiagą atskirais augalais, pakuotėmis, konteineriais arba ryšuliais; (23) reikėtų priimti į sąrašą įtrauktų genčių arba rūšių augalų dauginamosios medžiagos ženklinimo taisykles, kad tą medžiagą būtų galima tinkamai identifikuoti. Medžiagos kategorijų, kurias reikia sertifikuoti, atveju profesionalūs veiklos vykdytojai oficialiai prižiūrint kompetentingoms institucijoms turėtų pagaminti ir pritvirtinti etiketę (toliau – oficiali etiketė). Tačiau kadangi tam tikri profesionalūs veiklos vykdytojai gali neturėti išteklių sertifikavimui atlikti ir oficialios etiketėms gaminti, reikėtų numatyti, kad kompetentingos institucijos profesionalių veiklos vykdytojų prašymu galėtų gaminti oficialias etiketes; (24) siekiant išsaugoti genetinius ištekliu ir kartu gamtinę aplinką, tinkama sudaryti galimybes maišyti augalų dauginamąją medžiagą, priklausančią į sąrašą įtrauktoms gentims arba rūšims, su į sąrašą neįtrauktomis gentimis arba rūšimis. Tokie mišiniai turėtų būti leidžiami, tik jeigu jų sudėtis yra natūraliai susijusi su tam tikru regionu. Siekiant užtikrinti skaidrumą ir geriau kontroliuoti atitinkamų mišinių kokybę, leidimą auginti ir tiekti rinkai tuos mišinius turėtų išduoti kompetentingos institucijos; (25) reikėtų priimti į sąrašą įtrauktų genčių arba rūšių augalų dauginamosios medžiagos importo į Sąjungą taisykles, pagal kurias būtų leidžiama importuoti tik augalų dauginamąją medžiagą, atitinkančią tokius pačius auginimo ir kokybės reikalavimus, kokie taikomi Sąjungoje auginamai ir rinkai tiekimai medžiagai; (26) kad būtų užtikrintas veiklos vykdytojų ir rinkų lankstumas ir jiems būtų lengviau prisitaikyti prie konkrečių sąlygų arba laikinų tiekimo sunkumų, tinkama numatyti tam tikras nukrypti nuo bendrųjų šio reglamento taisyklių leidžiančias nuostatas. Šios nukrypti leidžiančios nuostatos turėtų būti taikomos tik konkrečiomis sąlygomis siekiant išvengti piktnaudžiavimo ir užtikrinti, kad būtų paisoma bendrų šio reglamento tikslų. Jos turėtų būti susijusios su augalų dauginamąją medžiaga, priklausančia veislėms, kurių registracijos paraiška nagrinėjama, arba augalų dauginamąja medžiaga, kuri nėra galutinai sertifikuota arba kuri nesertifikuota, kaip atitinkanti taikomus dygimo reikalavimus. Taip pat reikėtų numatyti galimybę priimti neatidėliotinas priemones siekiant pašalinti riziką žmonių, gyvūnų ir augalų sveikatai bei aplinkai; (27) augalų dauginamajai medžiagai, kurią tik ribotais kiekiais rinkai tiekia maži augintojai (nišinės rinkos augalų dauginamoji medžiaga), neturėtų būti taikomas reikalavimas priklausyti registruotai veislei. Ši nukrypti leidžianti nuostata yra būtina siekiant išvengti nepagrįstų augalų dauginamosios medžiagos, kuri yra mažesnės komercinės reikšmės, tačiau svarbi genetinei įvairovei išsaugoti, tiekimo rinkai suvaržymų. Vis dėlto reikėtų užtikrinti, kad šia nukrypti leidžiančia nuostata nuolatos nesinaudotų įvairūs profesionalūs veiklos vykdytojai, o tik profesionalūs veiklos vykdytojai, kurie negali padengti su veislės registravimu susijusių sąnaudų ir administracinės naštos. tai svarbu siekiant išvengti piktnaudžiavimo šia nukrypti leidžiančia nuostata ir užtikrinti, kad būtų taikomos šio reglamento taisyklės. Todėl nišinės rinkos medžiagą turėtų tiekti rinkai tik tie profesionalūs veiklos vykdytojai, kurie turi mažai darbuotojų ir kurių metinė apyvarta nedidelė; (28) reikėtų rengti laikinus eksperimentus, siekiant surasti tobulesnes priemonių, skirtų į sąrašą įtrauktoms gentims arba rūšims, alternatyvas. Rengiant tokius eksperimentus reikėtų atsižvelgti į būdų, susijusių su augalų dauginamosios medžiagos auginimu ir kontrole, raidą; (29) į trečiąsias šalis eksportuojama į sąrašą įtrauktų genčių arba rūšių augalų dauginamoji medžiaga turėtų atitikti augalų dauginamosios medžiagos auginimo ir tiekimo rinkai Sąjungos taisykles, nebent atitinkamai medžiagai taikomi dvišaliai arba daugiašaliai susitarimai arba trečiųjų šalių taisyklės; (30) reikėtų nustatyti pagrindinius reikalavimus į sąrašą įtrauktoms gentims arba rūšims nepriklausančiai augalų dauginamajai medžiagai siekiant užtikrinti minimalius jos auginimui ir tiekimui rinkai taikomus kokybės ir identifikavimo standartus; (31) siekiant užtikrinti, kad visas veisles būtų galima įregistruoti ir joms būtų taikomos bendros taisyklės ir sąlygos, reikėtų nustatyti veislių registravimo taisykles, kurios turėtų būti taikomos į sąrašą įtrauktų genčių arba rūšių veislėms ir į sąrašą neįtrauktų rūšių veislėms; (32) iki šiol patirtis parodė, kad selekcininkai nori savo veisles tiekti visos Sąjungos rinkai ar didžiajai jos daliai. Todėl tinkama sudaryti galimybę selekcininkams įregistruoti savo veisles arba nacionaliniame veislių registre, arba Sąjungos veislių registre. Sukurti, paskelbti ir naujinti Sąjungos veislių registrą turėtų Europos augalų veislių agentūra (toliau – Agentūra), anksčiau vadinta Bendrijos augalų veislių tarnyba, įsteigta pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 2100/1994 4 straipsnį, ir šiuo metu atsakinga už augalų veislių teisinės apsaugos suteikimą. Taigi, Agentūros veikla turėtų apimti visus augalų veislių valdymo aspektus; (33) iš principo veislės turėtų būti registruojamos remiantis kompetentingos institucijos arba Agentūros parengtu oficialiu sąrašu. Tačiau siekiant sumažinti kompetentingoms institucijos ir Agentūrai tenkančią naštą ir užtikrinti lankstumą, tinkama numatyti galimybę, kad oficialiam aprašui parengti būtiną ekspertizę galėtų atlikti ir pareiškėjai; (34) veislėms, priklausančioms rūšims, kurios yra itin svarbios žemės ūkio ir sodininkystės plėtrai Sąjungoje, turėtų būti taikomi ne tik pagrindiniai registravimo reikalavimai, bet ir papildomi reikalavimai, kuriais užtikrinamas pakankamas ir tvarus ūkinis vertingumas; (35) siekiant paremti tvarią plėtrą, tiesioginę augalų selekciją ir patenkinti su tokia plėtra susijusius selekcininkų, augintojų ir naudotojų poreikius, reikėtų Sąjungos lygmeniu nustatyti reikalavimus, kuriais užtikrinamas tvarus ūkinis vertingumas. Reikalavimus, kuriais užtikrinamas pakankamas ūkinis vertingumas, gali nustatyti tik valstybės narės, atsižvelgdamos į savo agroklimatines ir žemės ūkio sąlygas. Todėl atitinkamos veislės turėtų būti registruojamos tik nacionaliniuose veislių registruose. Reikalavimai, kuriais užtikrinamas pakankamas ūkinis vertingumas, turėtų būti susiję su derliumi ir kokybės požymiais. Rengdamos ir taikydamos reikalavimus valstybės narės turėtų atsižvelgti į konkrečiai žemės ūkio valdymo praktikai būdingus suvaržymus. Visų pirma jos turėtų deramai atsižvelgti į ypatingus ekologinio ūkininkavimo poreikius, susijusius su atsparumu ir mažai sąnaudų reikalaujančiomis sąlygomis; (36) atsižvelgiant į Biologinės įvairovės konvenciją, kurios šalis Sąjunga yra, Sąjunga įsipareigojo palaikyti genetinę auginamų augalų ir giminingų laukinių augalų įvairovę ir sumažinti genetinę eroziją. Šis įsipareigojimas papildo Sąjungos tikslą iki 2020 m. sustabdyti biologinės įvairovės nykimą. Atsižvelgiant į tai, reikėtų leisti auginti ir tiekti rinkai tam tikras veisles, net jei jos neatitinka išskirtinumo, vienodumo arba stabilumo reikalavimų, siekiant užtikrinti jų išsaugojimą ir tvarų naudojimą ir taip padėti didinti žemės ūkio tvarumą ir prisitaikyti prie klimato kaitos. Todėl tos veislės turėtų būti registruojamos tik remiantis oficialiai pripažintu aprašu; (37) tačiau veislės, įregistruotos remiantis oficialiai pripažintu aprašu, turėtų būti auginamos regione, kuriame jos istoriškai augo ir prisitaikė, siekiant užtikrinti jų autentiškumą ir jų pridėtinę vertę genetinės įvairovės išsaugojimui ir aplinkos apsaugai. Todėl jos turėtų būti įtrauktos tik į nacionalinius veislių registrus. Dėl tos pačios priežasties tos veislės turėjo būti tiekiamos rinkai ir (arba) surinktos, pvz., genų bankuose prieš įsigaliojant šiam reglamentui arba turėjo būti išbrauktos iš nacionalinio veislių registro arba Sąjungos veislių registro daugiau nei penkerius metus, jeigu jos buvo juose įregistruotos remiantis technine jų išskirtinumo, vienodumo ir stabilumo ekspertize; (38) siekiant užtikrinti vienodas sąlygas visiems pareiškėjams ir skaidrią sistemą visiems suinteresuotiesiems subjektams, reikėtų nustatyti veislių ir klonų registravimo nacionaliniuose veislių registruose procedūrų taisykles; (39) kai kurios veislės, kurios yra natūraliai prisitaikiusios prie vietos ir regiono sąlygų ir kurioms gresia genetinė erozija arba kurios neturi tikrosios vertės komercinei augalininkystei, tačiau buvo išvestos, kad galėtų augti tam tikromis sąlygomis, jau yra patvirtintos nacionaliniuose veislių kataloguose, sąrašuose arba registruose pagal 2008 m. birželio 20 d. Komisijos direktyvos 2008/62/EB, numatančios tam tikras leidžiančias nukrypti nuostatas, taikomas žemės ūkio vietinių populiacijų ir veislių, kurios natūraliai prisitaikiusios prie vietos ir regiono sąlygų ir kurioms gresia genetinė erozija, patvirtinimui ir prekybai tų vietinių populiacijų bei veislių sėkla ir sėklinėmis bulvėmis[20], 3 straipsnį ir 2009 m. lapkričio 26 d. Komisijos direktyvos 2009/145/EB, kuria numatomos vietinių veislių ir tokių veislių daržovių, kurios tradiciškai auginamos tam tikrose vietovėse ir regionuose ir kurioms gresia genetinė erozija, ir tų veislių daržovių, kurios neturi tikrosios vertės komercinei augalininkystei, bet kurių veislės išvestos, kad daržovės galėtų augti tam tikromis sąlygomis, patvirtinimo ir prekybos visų šių veislių daržovių sėklomis tam tikros leidžiančios nukrypti nuostatos[21], 3 straipsnio 1 dalį. Visiška techninė tų veislių išskirtinumo, vienodumo arba stabilumo ekspertizė nebuvo atlikta. Todėl tinkama, kad tos veislės be jokių papildomų procedūrų būtų tiesiogiai įregistruotos nacionaliniuose veislių registruose kaip veislės su oficialiai pripažintu aprašu; (40) į Sąjungos veislių registrą taip pat turėtų būti įtrauktos visos nacionaliniuose veislių registruose įregistruotos veislės. Taip bus užtikrinta, kad Sąjungos veislių registras būtų skaidrus visų Sąjungoje registruotų veislių rinkinys; (41) reikėtų priimti veislių ir klonų registravimo Sąjungos veislių registre taisykles. Siekiant nuoseklumo šios taisyklės turėtų būti panašios į registravimo nacionaliniuose veislių registruose taisykles; (42) kompetentingos nacionalinės institucijos ir Agentūra turėtų imti mokesčius už paraiškų nagrinėjimą, oficialią ir techninę ekspertizę ir už kiekvienus registracijos laikotarpio metus. To reikia, kad visa veislių registravimo sistema būtų pakankamai aprūpinta ištekliais ir kad pagrindiniai subjektai, kuriems skirta registracija, padengtų sistemos veikimo sąnaudas. Tokių mokesčių nustatymo taisyklės turėtų būti išdėstytos šiame reglamente; (43) kad būtų lengviau įregistruoti veisles, kurios padeda kovoti su genetine erozija Sąjungoje, valstybės narės turėtų taikyti mažesnį mokestį oficialiai pripažintą aprašą turinčioms veislėms ir heterogeninei medžiagai. Tokie mažesni mokesčiai turėtų būti pakankamai maži, kad neatgrasytų ir netrukdytų tiekti rinkai tų veislių. Siekiant paremti labai mažas įmones, joms neturėtų būti taikomi jokie mokesčiai; (44) siekiant apsaugoti profesionalių veiklos vykdytojų komercinius interesus ir intelektinę nuosavybę, genealoginių sudedamųjų dalių ekspertizės rezultatai ir aprašas turėtų būti laikomi konfidencialiais, jeigu selekcininkas to paprašo. Siekiant skaidrumo visi nacionaliniuose veislių registruose ir Sąjungos veislių registre įtrauktų veislių aprašai turėtų būti skelbiami viešai; (45) miškai užima didelį Sąjungos plotą ir atlieka socialines, ekonomines, aplinkosaugines, ekologines ir kultūrines funkcijas. Todėl, atsižvelgiant į įvairias Sąjungos miškams būdingas sąlygas, skirtingų tipų miškams reikėtų taikyti specialius metodus ir veiksmus; (46) medžių rūšių ir dirbtinių hibridų, kurie yra svarbūs miškininkystės reikmėms, miško dauginamoji medžiaga turėtų būti genetiškai tinkama įvairioms vietos sąlygoms ir labai kokybiška. Siekiant užtikrinti tvarią miškotvarką, būtina išsaugoti ir didinti biologinę miškų įvairovę, įskaitant genetinę medžių įvairovę; (47) reikėtų išdėstyti miško dauginamajai medžiagos taikomus reikalavimus dėl pagrindinės medžiagos, kategorijų, kuriomis galima medžiagą tiekti rinkai, partijų, ženklinimo ir mažų pakuočių siekiant užtikrinti tinkamus kokybės ir prekybos standartus ir prisitaikyti prie sektoriaus technikos ir mokslo raidos; (48) siekiant užtikrinti lankstumą ir prisitaikyti prie konkrečių sąlygų, reikėtų tam tikromis sąlygomis numatyti nukrypti leidžiančias nuostatas, skirtas miško dauginamosios medžiagos auginimui ir tiekimui rinkai. Tos nukrypti leidžiančios nuostatos turėtų būti susijusios su galimybe kilus laikiniems tiekimo sunkumams valstybei narei nustatyti griežtesnius reikalavimus, poreikiu greitai tiekti sėklas rinkai, laikinų eksperimentų rengimu ir neatidėliotinų priemonių priėmimu; (49) siekiant išsaugoti ir tausiai naudoti miško augalų genetinius išteklius, valstybėms narėms turėtų būti sudarytos sąlygos priimti ne tokius griežtus reikalavimus miško dauginamajai medžiagai, kuri yra natūraliai prisitaikiusi prie vietos ir regiono sąlygų ir kuriai gresia genetinė erozija; (50) kompetentingos institucijos turėtų imti pagrindinės miško medžiagos registracijos ir (arba) patvirtinimo mokesčius ir išduoti pagrindinius sertifikatus miško medžiagai, gautai iš registruotos ir (arba) patvirtintos pagrindinės miško medžiagos. To reikėtų, siekiant užtikrinti miško dauginamajai medžiagai sertifikuoti būtinus išteklius ir, kad pagrindiniai subjektai, kuriems tas sertifikavimas skirtas, padengtų atitinkamas sąnaudas. Siekiant paremti labai mažas įmones, joms neturėtų būti taikomi jokie mokesčiai. Tų mokesčių taisyklės turėtų būti išdėstytos šiame reglamente, nes jos susijusios su veiksmingu miško dauginamosios medžiagos auginimu, registravimu ir tiekimu rinkai; (51) reikia iš dalies pakeisti Reglamentą (EB) Nr. 2100/1994 ir į Agentūros funkcijas įtraukti veislių registravimą, taip pat iš dalies pakeisti jos buvusį pavadinimą „Bendrijos augalų veislių tarnyba“; (52) siekiant užtikrinti, kad šio reglamento priedai būtų pritaikyti prie technikos ir mokslo raidos, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais iš dalies keičiami šio reglamento priedai; (53) siekiant prisitaikyti prie sektoriaus technikos ir ekonomikos pažangos, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriuose išvardijamos gentys ir rūšys, kurių augalų dauginamosios medžiagos negalima tiekti rinkai kaip standartinės medžiagos; (54) siekiant prisitaikyti prie sektoriaus technikos ir ekonomikos pažangos, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriuose išdėstoma augalų dauginamoji medžiaga, kurią galima auginti ir tiekti rinkai, net jei ji nepriklauso registruotai veislei, ir jos auginimo ir tiekimo rinkai reikalavimai; (55) siekiant užtikrinti, kad į sąrašą įtrauktų genčių arba rūšių augalų dauginamoji medžiaga ir tam tikrų rūšių miško dauginamoji medžiaga atitiktų griežčiausius tapatybės, kokybės ir sveikatos reikalavimus, atsižvelgiant į atitinkamų genčių, rūšių ar kategorijų požymius, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais priimami toms gentims arba rūšims skirti auginimo ir kokybės reikalavimai ir sertifikavimo schemos arba kokybės reikalavimai, skirti miško dauginamosios medžiagos rūšių ir dirbtinių hibridų tam tikrų augalų dalių ir sodmenų tiekimui rinkai; (56) siekiant užtikrinti, kad augalų dauginamoji medžiaga būtų tiekiama rinkai pagal tam tikroms gentims arba rūšims, kurioms ji priklauso, būdingus požymius pritaikytomis sąlygomis, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl didžiausio partijų dydžio, sudėties ir identifikavimo, kuriais taip pat nustatomi reikalavimai dėl tam tikroms gentims arba rūšims priklausančios augalų dauginamosios medžiagos mažų pakuočių; (57) siekiant pritaikyti su oficialiomis etiketėmis ir veiklos vykdytojų etiketėmis susijusias taisykles prie tam tikrų augalų dauginamosios medžiagos tipų požymių, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais išdėstomos papildomos taisyklės, susijusios su konkrečiomis augalų dauginamosios medžiagos kategorijomis ir kitomis grupėmis, etiketės numerio nurodymu, superelitinės, elitinės, sertifikuotos ir standartinės medžiagos kartų nurodymu, veislių tipų, įskaitant intraspecifinius ir tarprūšinius hibridus, nurodymu, skirtingas sąlygas tenkinančių pakategorių nurodymu, mišinių atveju – įvairių kiekvienos rūšies ir, kai tinkama, veislės sudedamųjų dalių procentais išreikštos masės dalies nurodymu ir numatomos medžiagos paskirties nurodymu; (58) siekiant užtikrinti, kad profesionalūs veiklos vykdytojai galėtų tinkamai atlikti patikimą atitinkamos augalų dauginamosios medžiagos sertifikavimą, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais išdėstomi išsamesni reikalavimai dėl profesionalių veiklos vykdytojų ir inspektorių, kuriems gali būti patikėta atlikti sertifikavimą, kvalifikacijos, patalpų tinkamumo ir specialios įrangos, kurią turėtų naudoti profesionalūs veiklos vykdytojai ir laboratorijos, turėjimo; (59) siekiant užtikrinti naujausius profesionalių veiklos vykdytojų atliekamo sertifikavimo, atsižvelgiant į konkrečių genčių arba rūšių požymius, oficialios priežiūros standartus, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais išdėstomi išsamesni reikalavimai dėl sertifikavimo priežiūros tvarkos, kurios turi laikytis kompetentingos institucijos; (60) siekiant užtikrinti naujausius etapui po sertifikavimo taikomus standartus, atsižvelgiant į konkrečių genčių arba rūšių požymius, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais išdėstomi reikalavimai dėl bandymams teiktinų mėginių proporcijos ir bandymų procedūrų; (61) siekiant užtikrinti, kad augalų dauginamosios medžiagos mišiniai būtų auginami ir tiekiami rinkai laikantis tinkamų atskiroms gentims ir rūšims taikomų kokybės reikalavimų ir kad naudojai galėtų priimti pagrįstus sprendimus, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais priimamos taisyklės, susijusios su skirtingoms I priede išvardytoms gentims arba rūšims arba skirtingoms tų genčių arba rūšių veislėms priklausančios augalų dauginamosios medžiagos mišinių auginimu ir tiekimu rinkai, ir kuriais priimamos taisyklės, susijusios su I priede išvardytoms gentims arba rūšims priklausančios augalų dauginamosios medžiagos ir I priede neišvardytoms gentims arba rūšims priklausančios augalų dauginamosios medžiagos mišiniais; (62) siekiant užtikrinti, kad veislėms, kurių registracijos paraiška nagrinėjama, priklausanti augalų dauginamoji medžiaga būtų ribotai ir skaidriai tiekiama rinkai, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais išdėstomi reikalavimai dėl pakuočių ženklinimo ir didžiausių leistinų konkrečioms gentims arba rūšims nustatytų kiekių, kuriuos galima tiekti rinkai; (63) siekiant užtikrinti, kad nišinės rinkos augalų dauginamoji medžiaga būtų ribotai ir skaidriai tiekiama rinkai, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais nustatomas didžiausias pakuočių, konteinerių arba ryšulių dydis ir reikalavimai dėl atitinamos nišinės rinkos medžiagos atsekamumo, partijų ir ženklinimo; (64) svarbu užtikrinti, kad augalų dauginamoji medžiaga, kuri nėra galutinai sertifikuota, ir sėklos, kurių atitiktis dygimo reikalavimams nepatvirtinta, galėtų būti tam tikromis sąlygomis auginamos ir tiekiamos rinkai. Todėl pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais išdėstomos konkrečios taisyklės, susijusios su augalų dauginamosios medžiagos pakuotėmis, konteineriais ir ryšuliais, mažomis pakuotėmis ir konteineriais, medžiagos ženklinimu ir laikotarpiu, kuriuo tokias sėklas galima tiekti rinkai, ir laikinų analitinių dygimo ataskaitų turiniu; (65) svarbu užtikrinti, kad iš trečiųjų šalių importuojama augalų dauginamoji medžiaga atitiktų šio reglamento reikalavimus. Todėl pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, pagal kuriuos nusprendžiama, ar trečiojoje šalyje arba tam tikrose trečiosios šalies vietovėse išauginta konkrečių genčių, rūšių arba kategorijų augalų dauginamoji medžiaga atitinka reikalavimus, kurie yra lygiaverčiai taikomiems Sąjungoje išaugintai ir tiekiamai augalų dauginamajai medžiagai; (66) svarbu užtikrinti, kad auginant ir tiekiant rinkai konkrečių genčių arba rūšių augalų dauginamąją medžiagą, būtų atsižvelgiama į griežtesnius visuomenės reikalavimus, susijusius su jų ūkiniu produktyvumu ir kokybės požymiais apdorojimo reikmėms. Siekiant prisitaikyti prie sektoriaus technikos ir ekonomikos pažangos, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl genčių ir rūšių, kurios itin svarbios pakankamai ir tvariai žemės ūkio plėtrai Sąjungoje, įtraukimo į sąrašą; (67) siekiant užtikrinti, kad veislių registravimo standartai būtų atnaujinami, atsižvelgiant į genčių arba rūšių, kurios itin svarbios pakankamai ir tvariai žemės ūkio plėtrai Sąjungoje, požymius, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais išdėstomos tų genčių arba veislių registravimo taisyklės, susijusios su jų atsparumu kenksmingiesiems organizmams, mažesniu konkrečių išteklių poreikiu, mažesniu nepageidaujamų medžiagų kiekiu ir didesniu prisitaikymu prie įvairios agroklimatinės aplinkos; (68) kad konkrečiais atvejais būtų taikomos atnaujintos sąlygos, susijusios su veislių pavadinimų tinkamumu, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriuose išdėstomos taisyklės, susijusios pavadinimų santykiu su prekių ženklais, jų santykiu su žemės ūkio produktų geografinėmis nuorodomis arba kilmės vietos nuorodomis, pirmumo teisių turėtojų rašytiniu sutikimu pašalinti pavadinimo tinkamumo kliūtis, specialiais kriterijais, pagal kuriuos nustatoma, ar pavadinimas klaidina ar kelia painiavą, ir pavadinimo naudojimu kodo forma; (69) svarbu užtikrinti, kad klonams priklausanti augalų dauginamoji medžiaga būtų auginama ir tiekiama rinkai, tik jeigu ji atitinka konkrečius kokybės ir sveikatos reikalavimus ir priklauso gentims arba rūšims, kurios yra ypač vertingos tam tikriems rinkos sektoriams. Todėl pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais priimami konkrečių genčių arba klonų kokybės ir sveikatos reikalavimai ir kuriuose išvardijamos gentys arba rūšys, kurioms turi priklausyti klonai, kad juos būtų galima tiekti rinkai; (70) siekiant užtikrinti, kad paraiškose įregistruoti veisles pateikta informacija atitiktų sektoriaus raidą ir būtų aktuali tam tikriems toms gentims arba rūšims priklausančių veislių požymiams, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais išdėstomi papildomi elementai, kuriuos reikėtų įtraukti į paraišką dėl konkrečių genčių arba rūšių; (71) siekiant užtikrinti, kad Agentūros ir kompetentingų institucijų atliekamiems techninės ekspertizės patalpų ir tos ekspertizės organizavimo auditams būtų taikomi atnaujinti standartai, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais išdėstomos tokių auditų taisyklės; (72) siekiant užtikrinti, kad veislių techninei ekspertizei būtų taikomi atnaujinti standartai, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais išdėstomos taisyklės, susijusios su kompetentingų institucijų darbuotojų arba pareiškėjų kvalifikacija ir mokymu, techninei ekspertizei atlikti reikalinga įranga, veislių kontrolinių rinkinių sukūrimu, kokybės valdymo sistemų sukūrimu ir konkrečioms gentims arba rūšims skirtų auginimo tyrimų bei laboratorinių bandymų rengimu; (73) siekiant užtikrinti, kad paraiškas įregistruoti veislę Sąjungos veislių registre teikiantiems asmenims būtų taikomi proporcingi, sąžiningi ir atnaujinti mokesčių dydžiai, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais nustatomi pareiškėjų mokamų mokesčių dydžiai; (74) siekiant užtikrinti, kad būtų teikiama išsami informacija, skirta konkrečioms miško dauginamosios medžiagos kategorijoms arba rūšims, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais nustatomos sąlygos, kuriomis veiklos vykdytojo etiketė turi būti papildoma kitu profesionalaus veiklos vykdytojo parengtu dokumentu; (75) siekiant išvengti rizikos, susijusios su atitinkamos miško dauginamosios medžiagos kokybe ir sveikata, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais papildomi šiame reglamente išdėstyti reikalavimai dėl klonų ir klonų rinkinių, nustatant didžiausią metų skaičių arba didžiausią rametų skaičių, pagal kuriuos turėtų būti patvirtinami klonų arba klonų rinkiniai; (76) siekiant užtikrinti, kad mažiems miško augalų dauginamosios medžiagos sėklų kiekiams būtų proporcingai netaikomi informavimo apie dygimą arba gyvybingumą reikalavimai, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais nustatomi didžiausi konkrečių miško dauginamosios medžiagos tipų maži kiekiai; (77) siekiant užtikrinti, kad kompetentingų institucijų imamų mokesčių už patvirtintos pagrindinės miško medžiagos registravimą ir pagrindinių sertifikatų išdavimą sąnaudų elementai būtų tinkami atsižvelgiant į atliktą darbą ir būtų atnaujinamos, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais išdėstomi tie dalykai; (78) itin svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą deleguotiesiems aktams priimti Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad susiję dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai pateikiami Europos Parlamentui ir Tarybai; (79) Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai siekiant užtikrinti vienodas reglamento nuostatų, susijusių su toliau nurodytais dalykais, įgyvendinimo sąlygas: (a) leidimu valstybėms narėms priimti griežtesnius, nei numatyti pagal šį reglamentą, reikalavimus dėl į sąrašą įtrauktų genčių arba rūšių augalų dauginamosios medžiagos ir į sąrašą įtrauktų rūšių ir dirbtinių hibridų miško dauginamosios medžiagos, (b) neatidėliotinų priemonių priėmimu, (c) leidimu valstybėms narėms sudaryti galimybę ne ilgiau kaip vienus metus auginti ir tiekti rinkai augalų dauginamąją medžiagą, priklausančią į sąrašą įtrauktų genčių arba rūšių veislei, dar neįtrauktai į nacionalinį veislių registrą arba Sąjungos veislių registrą, (d) leidimu valstybėms narėms sudaryti galimybę ne ilgiau kaip vienerius metus auginti ir tiekti rinkai augalų dauginamąją medžiagą, priklausančią į sąrašą įrašytoms gentims arba rūšims, kurios atitinka ne tokius griežtus reikalavimus, kaip priimtieji pagal šį reglamentą, (e) laikinų eksperimentų rengimu, (f) nacionalinių veislių registrų ir Sąjungos veislių registro forma, (g) veislių registracijos paraiškos forma, (h) su veislių registravimu susijusių pranešimų teikimo sąlygomis, (i) nacionalinių miško dauginamosios medžiagos sąrašų forma, (j) pranešimo apie miško dauginamosios medžiagos įtraukimą į nacionalinį sąrašą forma ir (k) pagrindinių miško dauginamosios medžiagos sertifikatų forma; (80) tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai; (81) šiuo reglamentu gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, nustatytų pirmiausia Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, visų pirma susijusių su teise į privatų ir šeimos gyvenimą, teise į nuosavybę, asmens duomenų apsauga, laisve verstis verslu ir menų bei mokslo laisve. Valstybės narės šį reglamentą turėtų taikyti nepažeisdamos tų teisių ir principų; (82) kadangi šio reglamento tikslo, t. y. nustatyti augalų dauginamosios medžiagos auginimo ir tiekimo rinkai taisykles siekiant užtikrinti medžiagos kokybę ir naudotojų pagrįstus sprendimus, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl siūlomo veiksmo poveikio, sudėtingumo, tarpvalstybinio ir tarptautinio pobūdžio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I DALIS BENDROSIOS NUOSTATOS 1 straipsnis Taikymo sritis Šiuo reglamentu nustatomos šios taisyklės: a) augalų dauginamosios medžiagos auginimo siekiant ją tiekti rinkai ir b) augalų dauginamosios medžiagos tiekimo rinkai. 2 straipsnis Išimtys Šis reglamentas netaikomas augalų dauginamajai medžiagai: a) kuri skirta tik bandymų ar mokslinėms reikmėms; b) kuri skirta tik selekcijos reikmėms; c) kuri skirta tik genų bankams ir genetinių išteklių išsaugojimo organizacijoms bei tinklams arba toms organizacijoms ar tinklams priklausantiems asmenims ir jų palaikoma; d) kuria asmenys, išskyrus profesionalius veiklos vykdytojus, keičiasi natūra. 3 straipsnis Apibrėžtys Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys: (1) augalai – augalai, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. …/… (Office of Publications, please insert number of Regulation on protective measures against pests of plants) dėl apsaugos nuo augalų kenksmingųjų organizmų priemonių 2 straipsnio 1 dalyje; (2) augalų dauginamoji medžiaga – augalai, iš kurių galima išauginti visą augalą arba kurie tam skirti; (3) motininis augalas – identifikuotas augalas, iš kurio naujiems augalams dauginti paimama augalų dauginamoji medžiaga; (4) karta – augalų grupė, sudaranti vieną pakopą augalų kilmės eilėje; (5) tiekimas rinkai – turėjimas siekiant parduoti Sąjungoje, įskaitant siūlymą pirkti arba bet kokią kitą perdavimo formą, taip pat pardavimas, platinimas, importas į Sąjungą bei eksportas iš jos ir kitos perdavimo formos, tiek už užmokestį, tiek be jo; (6) profesionalus veiklos vykdytojas – bet kuris fizinis ar juridinis asmuo, profesionaliai užsiimantis bent viena iš toliau išvardytų veiklos rūšių, susijusių augalų dauginamąja medžiaga: a) auginimu; b) selekcija; c) palaikymu; d) paslaugų teikimu; e) saugojimu, įskaitant sandėliavimą; f) tiekimu rinkai. (7) kompetentingos institucijos – kompetentingos institucijos, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. …/…. [Office of Publication, please insert number of Regulation on Official Controls] 2 straipsnio 5 dalyje; (8) genetiškai modifikuotas organizmas – genetiškai modifikuotas organizmas, kaip apibrėžta Direktyvos 2001/18/EB 2 straipsnio 2 dalyje; (9) miško dauginamoji medžiaga – augalų dauginamoji medžiaga, skirta miškininkystės reikmėms; (10) partija – tam tikras augalų dauginamosios medžiagos vienetas, kurį galima identifikuoti pagal jo vienodą sudėtį ir kilmę. 4 straipsnis Laisva apyvarta Augalų dauginamajai medžiagai netaikomi jokie apribojimai dėl jos auginimo ir tiekimo rinkai, išskyrus nustatytus šiame reglamente, Direktyvoje 94/62/EB, Reglamente (EB) Nr. 338/97, Direktyvoje 2001/18/EB, Reglamente (EB) Nr. 1829/2003, Reglamente (EB) Nr. 1830/2003, Reglamente (ES) Nr. …/… [Office of Publication, please insert number of Regulation on protective measures against pests of plants] ir Sąjungos teisės aktuose, kuriais apribojamas invazinių svetimų rūšių auginimas arba tiekimas rinkai. II DALIS PROFESIONALŪS VEIKLOS VYKDYTOJAI 5 straipsnis Profesionalių veiklos vykdytojų registras Profesionalūs veiklos vykdytojai registruojami Reglamento (ES) Nr. …/… (Office of Publication, please insert number of Regulation on protective measures against pests of plants) 61 straipsnyje nurodytuose registruose pagal to reglamento 62 straipsnio nuostatas. 6 straipsnis Profesionalių veiklos vykdytojų bendrosios pareigos Profesionalūs veiklos vykdytojai užtikrina, kad jiems kontroliuojant auginama ir tiekiama rinkai augalų dauginamoji medžiaga atitiktų šio reglamento reikalavimus. 7 straipsnis Augalų dauginamąją medžiagą auginančių profesionalių veiklos vykdytojų konkrečios pareigos Augalų dauginamąją medžiagą auginantys profesionalūs veiklos vykdytojai: a) asmeniškai palaiko ryšius su kompetentingomis institucijomis, kad palengvintų oficialią kontrolę, arba paskiria tam atsakingą asmenį; b) nustato ir stebi auginimo proceso arba tiekimo rinkai kritinius taškus, galinčius turėti įtakos augalų dauginamosios medžiagos kokybei; c) saugo b punkte nurodytų kritinių taškų stebėsenos įrašus, kuriuos paprašiusi gali patikrinti kompetentinga institucija; d) užtikrina, kad partijas būtų galima atskirai identifikuoti; e) nuolat atnaujina informaciją apie patalpas ir kitas vietas, naudojamas augalų dauginamajai medžiagai auginti; f) užtikrina, kad kompetentingos institucijos turėtų galimybę patekti į auginimo patalpas, įskaitant trečiųjų susitariančiųjų šalių patalpas ir laukus, ir galėtų susipažinti su stebėsenos įrašais ir visais susijusiais dokumentais; g) kai tinkama, imasi priemonių, kad palaikytų augalų dauginamosios medžiagos tapatybę pagal taikomus šio reglamento reikalavimus; h) užtikrina, kad paprašiusios kompetentingos institucijos galėtų susipažinti su sutartimis su trečiosiomis šalimis. 8 straipsnis Atsekamumas 1. Profesionalūs veiklos vykdytojai užtikrina, kad augalų dauginamąją medžiagą būtų galima atsekti visuose auginimo ir tiekimo rinkai etapuose. 2. 1 dalies tikslais profesionalūs veiklos vykdytojai saugo informaciją, pagal kurią gali identifikuoti augalų dauginamąją medžiagą jiems tiekusius profesionalius veiklos vykdytojus ir atitinkamą medžiagą. Paprašyti jie sudaro galimybes kompetentingoms institucijoms susipažinti su šia informacija. 3. 1 dalies tikslais profesionalūs veiklos vykdytojai saugo informaciją, pagal kurią gali identifikuoti asmenis, kuriems jie tiekė augalų dauginamąją medžiagą, ir atitinkamą medžiagą, nebent ta medžiaga buvo tiekiama mažmeninėje rinkoje. Paprašyti jie sudaro galimybes kompetentingoms institucijoms susipažinti su šia informacija. 4. Augalų dauginamosios medžiagos, išskyrus miško dauginamąją medžiagą, atveju profesionalūs veiklos vykdytojai trejus metus po to, kai medžiaga jiems buvo suteikta ar jie ją suteikė, saugo 2 ir 3 dalyse nurodytus augalų dauginamosios medžiagos įrašus. Miško dauginamosios medžiagos atveju atitinkamas laikotarpis yra dešimt metų. III DALIS AUGALŲ DAUGINAMOJI MEDŽIAGA, IŠSKYRUS MIŠKO DAUGINAMĄJĄ MEDŽIAGĄ I ANTRAŠTINĖ DALIS Bendrosios nuostatos 9 straipsnis Taikymo sritis Ši dalis taikoma augalų dauginamosios medžiagos, išskyrus miško dauginamąją medžiagą, auginimui siekiant ją tiekti rinkai ir jos tiekimui rinkai. 10 straipsnis Apibrėžtys Šioje dalyje vartojamų terminų apibrėžtys: (1) veislė – augalų grupė, priklausanti vienam pačiam žemiausiam žinomam botaniniam taksonui, kuri atitinka šiuos reikalavimus: a) turi tam tikram genotipui ar genotipų kombinacijai būdingus požymius; b) skiriasi nuo bet kurios kitos augalų grupės bent vienu iš a punkte nurodytų požymių; c) laikoma atskiru vienetu dėl gebėjimo dauginant išlaikyti nepakitusius visus tos veislės augalams būdingus požymius; (2) oficialus aprašas – kompetentingos institucijos parengtas veislės aprašas, kuriame nurodyti tos veislės požymiai ir pagal kurį veislę galima identifikuoti patikrinant jos išskirtinumą, vienodumą ir stabilumą; (3) oficialiai pripažintas aprašas – kompetentingos institucijos pripažintas veislės aprašas, kuriame nurodyti konkretūs veislės požymiai ir pagal kurį veislę galima identifikuoti netikrinant jos išskirtinumo, vienodumo ir stabilumo pagal šio reglamento taisykles; (4) klonas – atskiras palikuonis, vegetatyvinio dauginimo būdu išaugęs iš kito augalo ir genetiškai jam identiškas; (5) veislės palaikymas – veiksmai, kuriais siekiama užtikrinti, kad veislė atitiktų savo aprašą; (6) superelitinė medžiaga – augalų dauginamoji medžiaga, kuri naudojama pirmajame auginimo etape ir yra skirta kitų kategorijų augalų dauginamajai medžiagai išauginti; (7) elitinė medžiaga – augalų dauginamoji medžiaga, išauginta iš superelitinės medžiagos ir skirta sertifikuotai medžiagai išauginti; (8) sertifikuota medžiaga – augalų dauginamoji medžiaga, išauginta iš superelitinės ar elitinės medžiagos; (9) standartinė medžiaga – augalų dauginamoji medžiaga, išskyrus superelitinę, elitinę arba sertifikuotą medžiagą; (10) kategorija – superelitinė, elitinė, sertifikuota arba standartinė medžiaga. II ANTRAŠTINĖ DALIS I priede išvardytoms gentims ir rūšims priklausančios augalų dauginamosios medžiagos auginimas ir tiekimas rinkai I SKYRIUS Įžanginės nuostatos 11 straipsnis Taikymo sritis 1. Ši antraštinė dalis taikoma augalų dauginamosios medžiagos, priklausančios gentims ir rūšims, atitinkančioms vieną ar daugiau iš toliau nurodytų reikalavimų, auginimui ir tiekimui rinkai: a) jos užima didelį auginimo plotą; b) jos yra labai vertingos auginimui; c) jas Sąjungoje augina arba tiekia rinkai didelis profesionalių veiklos vykdytojų skaičius; d) jose yra medžiagų, kurioms visais arba konkrečiais naudojimo atvejais turi būti taikomos tam tikros taisyklės, susijusios su žmonių ir gyvūnų sveikatos apsauga ir aplinka. 2. 1 dalyje nurodytos gentys ir rūšys yra išvardytos I priede. 3. Komisijai pagal 140 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies keičiamas I priedas, siekiant jį pritaikyti prie techninių žinių, mokslo žinių ir ekonominių duomenų raidos. 4. Ši antraštinė dalis taip pat taikoma poskiepiams ir kitoms augalų dalims (toliau bendrai – poskiepiai), priklausančioms I priede neišvardytoms gentims arba rūšims, jeigu vienos iš I priede išvardytų genčių ar rūšių ar jų hibridų medžiaga yra į juos įskiepyta. 12 straipsnis Augalų dauginamosios medžiagos kategorijos 1. Augalų dauginamoji medžiaga gali būti auginama ir tiekiama rinkai tik priskirta viena iš šių kategorijų: a) superelitinė medžiaga; b) elitinė medžiaga; c) sertifikuota medžiaga; d) standartinė medžiaga. 2. Augalų dauginamoji medžiaga negali būti auginama ir tiekiama rinkai kaip standartinė medžiaga, jeigu ji priklauso gentims arba rūšims, su kuriomis susijusios sąnaudos ir sertifikavimo veikla, reikalingos tam, kad būtų galima auginti ir tiekti rinkai augalų dauginamąją medžiagą kaip superelitinę, elitinę ir sertifikuotą medžiagą, yra proporcingos: a) tikslui užtikrinti aprūpinimo maistu ir pašarais saugumą ir b) aukštesniam augalų dauginamosios medžiagos tapatybės, sveikatos ir kokybės lygiui, kurį lemia atitiktis superelitinės, elitinės ir sertifikuotos medžiagos reikalavimams, palyginti su standartinei medžiagai taikomais reikalavimais. 3. Komisijai pagal 140 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriuose išvardijamos gentys arba rūšys, kurių augalų dauginamosios medžiagos negalima tiekti rinkai kaip standartinės medžiagos, kaip nurodyta 2 dalyje. 4. Nukrypstant nuo 2 ir 3 dalių augalų dauginamąją medžiagą galima auginti ir tiekti rinkai kaip standartinę medžiagą tik vienu ar keliais iš toliau nurodytų atvejų: a) ji priklauso veislei, kuri turi oficialiai pripažintą aprašą; b) ji yra heterogeninė medžiaga, kaip apibrėžta 14 straipsnio 3 dalyje; c) ji yra nišinės rinkos medžiaga, kaip apibrėžta 36 straipsnio 1 dalyje; II SKYRIUS Auginimo ir tiekimo rinkai reikalavimai 1 skirsnis Reikalavimų sąrašas 13 straipsnis Superelitinės, elitinės, sertifikuotos ir standartinės medžiagos auginimas ir tiekimas rinkai 1. Auginama ir tiekiama rinkai augalų dauginamoji medžiaga atitinka: a) 2 skirsnyje išdėstytus registravimo reikalavimus; b) 3 skirsnyje išdėstytus atitinkamos kategorijos auginimo ir kokybės reikalavimus; c) 4 skirsnyje išdėstytus tvarkymo reikalavimus; d) 5 skirsnyje išdėstytus identifikavimo ir, kai taikoma, sertifikavimo reikalavimus. 2. 1 dalies b punktas netaikomas 14 straipsnio 3 dalyje ir 36 straipsnyje nurodytos augalų dauginamosios medžiagos auginimo reikalavimams. 14 straipsnis Reikalavimas priklausyti registruotoms veislėms 1. Augalų dauginamąją medžiagą galima auginti ir tiekti rinkai, tik jeigu ji priklauso veislei, įregistruotai 51 straipsnyje nurodytame nacionaliniame veislių registre arba 52 straipsnyje nurodytame Sąjungos veislių registre. 2. Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies poskiepius galima auginti ir tiekti rinkai, net jei jie nepriklauso veislei, įregistruotai nacionaliniame veislių registre arba Sąjungos veislių registre. 3. Komisijai pagal 140 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatoma, kad nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies augalų dauginamąją medžiagą galima auginti ir tiekti rinkai, net jei ji nepriklauso veislei, kaip apibrėžta 10 straipsnio 1 dalyje (toliau – heterogeninė medžiaga), ir neatitinka išskirtinumo, vienodumo ir stabilumo reikalavimų, kaip išdėstyta 60, 61 ir 62 straipsniuose, ir pakankamo ūkinio vertingumo arba tvaraus ūkinio vertingumo, kaip išdėstyta 58 ir 59 straipsniuose. Tuose deleguotuosiuose aktuose heterogeninės medžiagos atžvilgiu gali būti nustatyti šie dalykai: a) ženklinimo ir pakavimo taisyklės; b) taisyklės, susijusios su medžiagos aprašu, įskaitant selekcijos būdus ir naudotą motininę medžiagą, augalų dauginamosios medžiagos auginimo schemos aprašu ir standartinių mėginių prieinamumu; c) taisyklės, susijusios su informacija ir auginamos medžiagos mėginiais, kuriuos turi saugoti profesionalūs veiklos vykdytojai, ir su medžiagos palaikymu; d) heterogeninės medžiagos registrų sukūrimas ir registravimo sąlygų bei tų registrų turinio nustatymas, už kuriuos atsakingos kompetentingos institucijos; e) d punkte nurodyto heterogeninės medžiagos registravimo mokesčių ir sąnaudų elementų, skirtų tiems mokesčiams apskaičiuoti, nustatymas taip, kad mokestis nebūtų kliūtis įregistruoti atitinkamą heterogeninę medžiagą. Tie deleguotieji aktai priimami iki [Office of Publications, please insert date of application of this Regulation…]. Jie gali būti priimti tam tikroms gentims arba rūšims. 15 straipsnis Reikalavimas priklausyti registruotiems klonams Klonui priklausančią augalų dauginamąją medžiagą galima auginti ir tiekti rinkai, tik jeigu ji priklauso klonui, įregistruotam 51 straipsnyje nurodytame nacionaliniame veislių registre arba 52 straipsnyje nurodytame Sąjungos veislių registre. 2 skirsnis Auginimo ir kokybės reikalavimai 16 straipsnis Augalų dauginamosios medžiagos auginimo ir kokybės reikalavimai 1. Augalų dauginamoji medžiaga auginama pagal II priedo A dalyje išdėstytus auginimo reikalavimus ir tiekiama rinkai, tik jeigu atitinka II priedo B dalyje išdėstytus kokybės reikalavimus. 2. Komisijai pagal 140 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais papildomi 1 dalyje nurodyti reikalavimai. Kai tinkama, tuose deleguotuosiuose aktuose gali būti patikslinti II priedo D dalyje išdėstyti reikalavimai. 3. Tais deleguotaisiais aktais atsižvelgiama į svarbias tarptautines rekomendacijas dėl techninių ir mokslinių standartų: a) Europos ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros (EBPO) organizacijos sėklų schemos taisykles ir nuostatus; b) Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos (toliau – JT EEK) sėklinių bulvių standartus; c) Tarptautinės sėklų tyrimo asociacijos (toliau – ISTA) mėginių ėmimo ir bandymų taisykles ir d) Europos ir Viduržemio jūros regiono augalų apsaugos organizacijos (EPPO) taisykles. 4. Komisijai pagal 140 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies keičiamos II priedo A ir B dalys, siekiant jas pritaikyti prie technikos ir mokslo raidos. 3 skirsnis Tvarkymo reikalavimai 17 straipsnis Partijos 1. Augalų dauginamoji medžiaga rinkai tiekiama partijomis. Tos partijos yra pakankamai homogeniškos ir identifikuotos kaip skirtingos nuo kitų augalų dauginamosios medžiagos partijų. 2. Apdorojant, pakuojant, sandėliuojant, transportuojant arba pristatant skirtingos kilmės augalų dauginamosios medžiagos partijos gali būti sujungtos į naują partiją. Tokiu atveju profesionalūs veiklos vykdytojai saugo įrašus su duomenimis apie atskirų naujos partijos sudedamųjų dalių kilmę. 3. Apdorojant, pakuojant, sandėliuojant, transportuojant arba pristatant augalų dauginamosios medžiagos partijos gali būti padalytos į dvi ar daugiau partijų. Tokiu atveju profesionalūs veiklos vykdytojai saugo įrašus apie naujų partijų kilmę. 4. Komisijai pagal 140 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos papildomos taisyklės tam tikroms gentims arba rūšims, susijusios su vienu ar daugiau iš šių dalykų: a) didžiausiu partijų dydžiu siekiant užtikrinti atitinkamos augalų dauginamosios medžiagos homogeniškumą; b) partijų sudėtimi siekiant užtikrinti, kad būtų palaikoma atitinkamos augalų dauginamosios medžiagos tapatybė; c) partijų identifikavimu siekiant užtikrinti atitinkamos augalų dauginamosios medžiagos atsekamumą. 18 straipsnis Pakuotės, konteineriai ir ryšuliai, taip pat mažoms pakuotėms bei konteineriams taikomos taisyklės 1. Augalų dauginamoji medžiaga tiekiama rinkai kaip atskiri augalai arba pakuotėmis, konteineriais arba ryšuliais. 2. Pakuotės ir konteineriai uždaromi taip, kaip jų nebūtų galima atidaryti nepažeidžiant uždarymo, o įpakavimo atveju neturi būti įpakavimo sugadinimo ženklų. 3. Ryšuliai surišami taip, kad ryšulius sudarančios medžiagos nebūtų galima atskirti nepažeidžiant raiščio (-ių). 4. Komisijai pagal 140 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais išdėstomos taisyklės konkrečioms gentims arba rūšims, susijusios su vienu ar daugiau iš šių dalykų: a) pakuočių, konteinerių ir ryšulių uždarymu, įskaitant jų sandarinimą ar sandarinimą iš naujo, siekiant užtikrinti atitinkamos augalų dauginamosios medžiagos tapatybę ir išvengti nekontroliuojamų partijų mišinių; b) reikalavimo, kad augalų dauginamoji medžiaga būtų tiekiama rinkai tik pakuotėmis, konteineriais ar ryšuliais, nustatymu siekiant, kad būtų lengviau atsekti atitinkamas partijas. 5. Komisijai pagal 140 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais išdėstomos konkrečios tam tikrų genčių ar rūšių auginimo ir tiekimo rinkai mažomis pakuotėmis, konteineriais ar ryšuliais taisyklės. Tos taisyklės gali būti susijusios su vienu ar daugiau iš šių dalykų: a) didžiausiu mažų pakuočių, konteinerių arba ryšulių dydžiu ir talpa; b) mažų pakuočių, konteinerių arba ryšulių etikečių spalva ir turiniu bei ženklinimo būdais; c) mažų pakuočių, konteinerių arba ryšulių ir juose esančios augalų dauginamosios medžiagos tikrinimu; d) mažų pakuočių uždarymu. 4 skirsnis Sertifikavimo, identifikavimo ir ženklinimo reikalavimai 19 straipsnis Superelitinės, elitinės arba sertifikuotos medžiagos sertifikavimas ir identifikavimas ir standartinės medžiagos identifikavimas 1. Superelitinė, elitinė arba sertifikuota medžiaga sertifikuojama ir identifikuojama naudojant oficialią etiketę (toliau – oficiali etiketė). 2. Oficialiomis etiketėmis patvirtinama, kad superelitinė, elitinė arba sertifikuota medžiaga atitinka 16 straipsnyje nurodytus atitinkamus auginimo ir kokybės reikalavimus. 3. 1 ir 2 dalyje nurodytas sertifikavimas grindžiamas aprobavimu, mėginių ėmimu ir bandymais, atliktais pagal 20 straipsnyje nurodytas taisykles (toliau – sertifikavimo schemos) ir 22–26 straipsnių nuostatas. 4. Standartinė medžiaga identifikuojama naudojant veiklos vykdytojo etiketę (toliau – veiklos vykdytojo etiketė). 5. Veiklos vykdytojo etiketėmis patvirtinama, kad standartinė medžiaga atitinka 16 straipsnyje nurodytus atitinkamus kokybės reikalavimus. 20 straipsnis Sertifikavimo schemos 1. Superelitinės, elitinės arba sertifikuotos medžiagos sertifikavimo schemos išdėstytos II priedo C dalyje. 2. Komisija pagal 140 straipsnį įgaliojama priimti deleguotuosius aktus, kuriais papildomos sertifikavimo schemos. Kai tinkama, tuose deleguotuosiuose aktuose gali būti patikslintos tos schemos, kaip išdėstyta II priedo D dalyje. 3. Tais deleguotaisiais aktais atsižvelgiama į taikomas tarptautines rekomendacijas dėl techninių ir mokslinių standartų: a) EBPO sėklų schemos taisykles ir nuostatus; b) JT EEK sėklinių bulvių standartus; c) ISTA mėginių ėmimo ir bandymų taisykles ir d) EPPO taisykles. 3. Komisijai pagal 140 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies keičiamos II priedo C ir D dalys siekiant jas pritaikyti prie technikos ir mokslo raidos. 21 straipsnis Oficialios etiketės ir veiklos vykdytojo etiketės turinys 1. Oficialioje etiketėje ir veiklos vykdytojo etiketėje pateikiama III priedo A dalyje išdėstyta informacija. 2. Oficialių etikečių ir veiklos vykdytojo etikečių tekstas rašomas viena iš oficialių Sąjungos kalbų. Jos yra įskaitomos, neištrinamos, atspausdintos vienoje pusėje, anksčiau nenaudotos ir lengvai matomos. 3. Skirtingų augalų dauginamosios medžiagos kategorijų oficialios etiketės yra skirtingų spalvų. 4. Kai pagal Reglamento (ES) Nr. …/… [Office of Publication, please insert number of Regulation on protective measures against pests of plants] 74 straipsnio 1 dalį ir 75 straipsnio 1 dalį reikia išduoti augalo pasą, į oficialią etiketę įtraukiamas augalo pasas, kaip išdėstyta to reglamento 78 straipsnio 3 dalyje. 5. Komisijai pagal 140 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriuose be 1 ir 2 dalyje nurodytų reikalavimų išdėstomi oficialių etikečių ir veiklos vykdytojų etikečių reikalavimai. Tie reikalavimai yra susiję su vienu ar daugiau iš šių dalykų: a) konkrečių augalų dauginamosios medžiagos kategorijų ir kitų grupių etikečių spalvomis; b) etiketės numerio nurodymu; c) superelitinės, elitinės, sertifikuotos ir standartinės medžiagos kartų nurodymu; d) veislės tipų, įskaitant intraspecifinius ir tarprūšinius hibridus, nurodymu; e) įvairias sąlygas tenkinančių pakategorių nurodymu; f) mišinių atveju įvairių rūšies ir, kai tinkama, veislės sudedamųjų dalių procentais išreikštos masės dalies nurodymu; g) numatomos medžiagos paskirties nurodymu. 6. Šis straipsnis taikomas nepažeidžiant Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 49 straipsnio 4 dalies dėl beicuotų sėklų etiketės ir prie jų pridedamų dokumentų, kaip apibrėžta tame reglamente. 7. Komisija įgyvendinimo aktais nustato oficialios etiketės ir veiklos vykdytojo etiketės formą (-as). Tos formos gali būti nustatytos atskiroms gentims arba rūšims. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 141 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros. 22 straipsnis Atsakomybė gaminti ir tvirtinti oficialias etiketes Oficialias etiketes gamina ir tvirtina: a) profesionalūs veiklos vykdytojai oficialiai prisižiūrint kompetentingai institucijai arba b) kompetentinga institucija, jeigu to paprašo profesionalus veiklos vykdytojas arba jeigu atitinkamam profesionaliam veiklos vykdytojui nėra suteiktas leidimas tą daryti pagal 23 straipsnį. 23 straipsnis Leidimas profesionaliems veiklos vykdytojams atlikti sertifikavimą ir gaminti oficialias etiketes 1. Kompetentingos institucijos gali suteikti leidimą profesionaliems veiklos vykdytojams atlikti sertifikavimą ir gaminti oficialias etiketes oficialiai prižiūrint kaip nurodyta 22 straipsnio a punkte, tik jeigu jie tenkina visas toliau nurodytas sąlygas: a) turi reikalingų žinių, kad galėtų laikytis gamybos ir kokybės reikalavimų ir atitikti sertifikavimo schemas, priimtas pagal 16 straipsnio 2 dalį ir 20 straipsnio 2 dalį, ir, kai tinkama, laikytis reikalavimų, priimtų pagal šio straipsnio 3 dalies a punktą; b) turi tinkamą įrangą ir laboratorijas arba gali jais naudotis, kad teisingai ir veiksmingai taikytų 16 straipsnio 2 dalyje ir 20 straipsnio 2 dalyje nurodytus reikalavimus, visų pirma įrangą ir laboratorijas, atitinkančias pagal 3 dalies b ir c punktus priimtus reikalavimus; c) nustatė ir gali stebėti kritinius auginimo proceso taškus, kurie gali turėti įtakos augalų dauginamosios medžiagos kokybei ir tapatybei, ir saugo šio stebėsenos rezultatų įrašus; d) gali užtikrinti, kad partijos išliktų identifikuojamos, kaip nurodyta 7 straipsnyje; e) taiko sistemas ir nuostatas, kuriomis užtikrina, kad būtų vykdomi 8 straipsnyje išdėstyti atsekamumo reikalavimai; f) naudojasi tinkamai kvalifikuotų inspektavimo ir laboratorijos darbuotojų, visų pirma inspektavimo ir laboratorijos darbuotojų, atitinkančių pagal 3 dalies c punktą priimtus reikalavimus, paslaugomis. 2. 1 dalyje nurodytas leidimas gali būti suteikiamas tam tikroms arba visoms gentims arba rūšims. 3. Komisijai pagal 140 straipsnį suteikiami įgaliojamai priimti deleguotuosius aktus, kuriais papildomos 1 dalies nuostatos siekiant užtikrinti profesionalių veiklos vykdytojų gebėjimą tinkamai atlikti patikimą atitinkamos augalų dauginamosios medžiagos sertifikavimą. Tie deleguotieji aktai gali būti susiję su vienu ar daugiau iš šių dalykų: a) profesionalūs veiklos vykdytojų ir kitų asmenų, kuriems profesionalūs veiklos vykdytojai gali patikėti atlikti aprobavimą, bandymus ir paimti mėginius, kvalifikacija, mokymu ir veikla; b) patalpų tinkamumu ir atitinkamų profesionalių veiklos vykdytojų galimybėmis naudotis tam tikra įranga; c) reikalavimais laboratorijoms, kurioms profesionalūs veiklos vykdytojai gali patikėti atlikti bandymus. 24 straipsnis Kompetentingų institucijų atliekama oficiali priežiūra 1. 22 straipsnio a punkte nurodytos oficialios priežiūros tikslais kompetentingos institucijos bent kartą per metus atlieka auditą, siekdamos užtikrinti, kad profesionalus veiklos vykdytojas atitiktų 23 straipsnyje nurodytus reikalavimus. 2. 22 straipsnio a punkte nurodytos oficialios priežiūros tikslais kompetentingos institucijos taip pat atlieka pasėlių laukuose dalies ir augalų dauginamosios medžiagos partijų oficialų inspektavimą, paima mėginius ir atlieka bandymus, kad patvirtintų, ar medžiaga atitinka 16 straipsnio 2 dalyje nurodytus auginimo ir kokybės reikalavimus. Ta dalis nustatoma remiantis galima šių reikalavimų nesilaikymo rizika. 3. Be 2 dalyje nurodyto inspektavimo, mėginių ėmimo ir bandymų, kompetentingos institucijos gali atlikti papildomus aprobavimus, paimti mėginius ar atlikti bandymus, jei to paprašo profesionalus veiklos vykdytojas. 4. Komisijai pagal 140 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius teisės aktus, kuriais papildomos 1, 2 ir 3 straipsnių nuostatos. Tie deleguotieji aktai gali būti susiję su vienu ar daugiau iš šių dalykų: a) tam tikrų genčių arba rūšių pasėlių laukuose dalimi, kuriai turėtų būti taikomas inspektavimas, mėginių ėmimas ir bandymai, kaip nurodyta 2 dalyje; b) stebėsenos veikla, kurią turėtų vykdyti kompetentingos institucijos. 25 straipsnis Kompetentingų institucijų gaminamos oficialios etiketės Kai oficialias etiketes gamina kompetentingos institucijos, kaip nurodyta 22 straipsnio b punkte, kompetentingos institucijos atlieka visus reikalingus aprobavimus, mėginių ėmimą ir bandymus pagal sertifikavimo schemas, priimtas pagal 20 straipsnio 2 dalį, kad patvirtintų, kad laikomasi pagal 16 straipsnio 2 dalį priimtų auginimo ir kokybės reikalavimų. 26 straipsnis Leidimo panaikinimas ar pakeitimas 1. Kai kompetentinga institucija, suteikusi 23 straipsnio 1 dalyje nurodytą leidimą, nustato, kad profesionalus veiklos vykdytojas nesilaiko tame straipsnyje nurodytų reikalavimų, ji paprašo profesionalaus veiklos vykdytojo per nustatytą laikotarpį imtis taisomųjų veiksmų. 2. Jeigu profesionalus veiklos vykdytojas per nustatytą laikotarpį nesiima šio straipsnio 1 dalyje nurodytų taisomųjų priemonių, kompetentinga institucija nedelsdama atitinkamai panaikina arba pakeičia leidimą. 27 straipsnis Pranešimas apie numatomą superelitinės, elitinės ir sertifikuotos medžiagos auginimą ir sertifikavimą Profesionalūs veiklos vykdytojai laiku praneša kompetentingoms institucijoms apie ketinimą auginti superelitinę, elitinę ir sertifikuotą augalų dauginamąją medžiagą ir atlikti 19 straipsnio 1 dalyje nurodytą sertifikavimą. Pranešime nurodomos atitinkamos augalų rūšys ir kategorijos. 28 straipsnis Veiklos vykdytojo etiketės standartinei medžiagai gamyba Veiklos vykdytojo etiketes gamina ir tvirtina profesionalūs veikos vykdytojai po inspektavimo, mėginių ėmimo ir bandymų patvirtinę, kad augalų dauginamoji medžiaga atitinka 16 straipsnyje nurodytus auginimo ir kokybės reikalavimus. 29 straipsnis Nuoroda į partijas 1. Oficialios etiketės ir veiklos vykdytojo etiketės gaminamos nurodant partiją. Jos tvirtinamos, kai tinkama, ant atskirų augalų arba ant pakuočių, konteinerių ir ryšulių išorės. 2. Jeigu partija padalyta į daugiau partijų, kiekvienai partijai pagaminama nauja oficiali arba veiklos vykdytojo etiketė. Jeigu kelios partijos sujungiamos į naują partiją, tai naujai partijai pagaminama nauja oficiali etiketė. III SKYRIUS Bandymai 30 straipsnis Superelitinės, elitinės ir sertifikuotos medžiagos bandymai po sertifikavimo 1. Po to, kai atliktas 19 straipsnio 1 dalyje nurodytas sertifikavimas, kompetentingos institucijos gali atlikti augalų dauginamosios medžiagos bandymus (toliau – bandymai po sertifikavimo), siekdamos patvirtinti, kad ji atitinka 16 straipsnio 2 dalyje nurodytus kokybės reikalavimus ir pagal 20 straipsnio 2 dalį priimtas sertifikavimo schemas. 2. Kompetentingos institucijos rengia ir planuoja bandymus po sertifikavimo, remdamosi rizikos dėl galimo atitinkamos augalų dauginamosios medžiagos neatitikties tiems reikalavimams analize. 3. Bandymai po sertifikavimo atliekami kompetentingai institucijai paimant mėginius. Juos atliekant įvertinama atitinkamos augalų dauginamosios medžiagos tapatybė ir grynumas. 4. Komisijai pagal 140 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais išdėstomos tam tikroms gentims ar rūšims priklausančios augalų dauginamosios medžiagos bandymų po sertifikavimo taisyklės. Tomis taisyklėmis atsižvelgiama į mokslinių ir techninių žinių raidą. Jos gali būti susijusios su: a) bandymui pateiktų mėginių pagal gentis, rūšis ir kategorijas dalimi; b) bandymo procedūra. 31 straipsnis Profesionalių veiklos vykdytojų kokybės reikalavimų ir sertifikavimo schemų nesilaikymas 1. Kai iš bandymų po sertifikavimo paaiškėja, kad superelitinė, elitinė arba sertifikuota medžiaga nebuvo auginama ir tiekiama rinkai laikantis 16 straipsnio 2 dalyje nurodytų kokybės reikalavimų ir 20 straipsnio 2 dalyje nurodytų sertifikavimo schemų, kompetentingos institucijos užtikrinta, kad atitinkami profesionalūs veiklos vykdytojai imtųsi taisomųjų veiksmų. Tais veiksmais užtikrinama, kad atitinkama medžiaga atitiktų tuos reikalavimus arba būtų pašalinta iš rinkos. 2. Jeigu per bandymus po sertifikavimo kelis kartus nustatoma, kad profesionalus veiklos vykdytojas augina arba tiekia rinkai augalų dauginamąją medžiagą, neatitinkančią 16 straipsnio 2 dalyje nurodytų kokybės reikalavimų arba 20 straipsnio dalyje nurodytų sertifikavimo schemų, taikomos 26 straipsnio 2 dalies nuostatos. IV SKYRIUS Mišiniai 32 straipsnis I priede išvardytų genčių ir rūšių mišiniai 1. Komisijai pagal 140 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais priimamos skirtingoms I priede išvardytoms gentims ar rūšims ar skirtingoms tų genčių ar rūšių veislėms priklausančios augalų dauginamosios medžiagos mišinių auginimo ir tiekimo rinkai taisyklės. Tomis taisyklėmis galima nukrypti nuo šių nuostatų: a) pagal 16 straipsnio 2 dalį priimtų auginimo ir kokybės reikalavimų; b) 17 straipsnio nuostatų dėl partijų; c) 18 straipsnio nuostatų dėl pakuočių, konteinerių ir ryšulių, taip pat mažoms pakuotėms bei konteineriams taikomų taisyklių, ir d) 21 straipsnio nuostatų dėl oficialios etiketės ir veiklos vykdytojo etiketės turinio ir formos. 2. 1 dalyje nurodytos taisyklės yra susijusios su vienu ar daugiau iš šių dalykų: a) didžiausiu siuntų, pakuočių, konteinerių ar ryšulių dydžiu ir talpa; b) etikečių spalva ir turiniu; c) mišinio pavadinimu ir mišinio sudėties aprašu; d) pakuočių, konteinerių ar ryšulių uždarymu; e) tų mišinių auginimo ir inspektavimo reikalavimais; f) reikalavimais, dėl kurių lengviau atsekti veislių ir, kai tinkama, rūšių įvairių sudedamųjų dalių procentais išreikštą masės dalį. 33 straipsnis Išsaugojimui skirti mišiniai 1. Kompetentingos institucijos gali leisti auginti ir tiekti rinkai I priede išvardytoms gentims ar rūšims priklausančios dauginamosios medžiagos ir I priede neišvardytoms gentims ar rūšims priklausančios augalų dauginamosios medžiagos, mišinį, jeigu mišinys tenkina abi šias sąlygas: a) padeda išsaugoti genetinius išteklius ir gamtinę aplinką; b) yra natūraliai siejamas su tam tikru regionu (toliau – kilmės regionas). Toliau šis mišinys yra vadinamas išsaugojimui skirtu mišiniu. 2. Kai kompetentinga insti