/* KOM/2011/0448 galutinis */ KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Išorės sienų fondo, Europos fondo trečiųjų šalių piliečių integracijai ir Europos grąžinimo fondo išteklių paskirstymo valstybėms narėms kriterijų taikymas





KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Išorės sienų fondo, Europos fondo trečiųjų šalių piliečių integracijai ir Europos grąžinimo fondo išteklių paskirstymo valstybėms narėms kriterijų taikymas ATASKAITOS APLINKYBėS Ataskaitos paskirtis 2007–2013 m. laikotarpiui Europos Sąjunga parengė Solidarumo ir migracijos srautų valdymo bendrąją programą, kuriai skirta iš viso 4,02 milijardų EUR. Bendroji programa apima keturis fondus. Ja siekiama užtikrinti sąžiningą valstybių narių atsakomybės paskirstymą pasidalijant finansine našta, tenkančia diegiant integruotą Sąjungos išorės sienų valdymą ir įgyvendinant bendras prieglobsčio ir imigracijos politikos kryptis[1]. Nuo daugelio kitų ES finansinių priemonių fondai skiriasi tuo, kad jiems sukurtas metinių išteklių skyrimo valstybėms narėms mechanizmas. Todėl pagrindiniuose teisės aktuose, kuriais įsteigiamas Išorės sienų fondas[2], Europos fondas trečiųjų šalių piliečių integracijai[3] (toliau – Integracijos fondas) ir Europos grąžinimo fondas[4], nustatyta Komisijos pareiga Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui pateikti išteklių skyrimo valstybėms narėms kriterijų taikymo ataskaitą ir įvertinti šių kriterijų keitimo būtinybę. Tokia pareiga netaikoma ketvirtajam bendrosios programos fondui – Europos pabėgėlių fondui. 2000 m. priimtame pagrindiniame teisės akte apibendrinta patirtis, sukaupta, be kita ko, ir taikant minėtus kriterijus. Ataskaitoje aprašomas išteklių paskirstymo kriterijų taikymo metodas, o pridedamame tarnybų darbiniame dokumente išsamiai išdėstyti valstybių narių rezultatai. Šiuose dokumentuose pateikiami duomenys, taikyta metodika ir kriterijų taikymo rezultatai, todėl valstybės narės, institucijos ir suinteresuotieji subjektai iš jų gali pasisemti idėjų, kaip migracijos srautų valdymo sritis ateityje galėtų būti finansuojama pagal naują daugiametę finansinę programą. Fondų lėšų paskirstymo mechanizmai Fondus daugiausia įgyvendina valstybės narės, vadovaudamosi bendru įgyvendinimo metodu. Įgyvendinant metines valstybių narių programas, ES biudžeto lėšomis siekiama paremti valstybių narių struktūrines priemones (gebėjimų stiprinimą), taip pat veiklą, susijusią su atitinkamos politikos srities nacionalinėmis arba vietos realijomis, atsižvelgiant į pagrindiniuose teisės aktuose nustatytus tikslus. Visos priemonės bendrai finansuojamos vienodu pagrindu (pagal ES strategines gaires). Visų fondų atveju turimų ES finansinių metinių išteklių paskirstymas valstybėms narėms grindžiamas konkrečiais ir objektyviais kriterijais, atspindinčiais valstybių narių padėtį atsižvelgiant į įsipareigojimus, kuriuos jos prisiėmė Sąjungos vardu ar jos bendrai naudai konkrečioje politikos srityje. Tokiems kriterijams priskiriamas, pvz., saugotinos išorės sienos atkarpos ilgis ir ją kertančių asmenų skaičius, teisėtai esančių trečiųjų šalių piliečių, kurie turi būti integruoti į visuomenę, skaičius ir vykdytinų sprendimų dėl grąžinimo skaičius. Kriterijų apibrėžtyje solidarumo principas, kuriuo grindžiami fondai, konkrečiai išreikštas tuo, kad didžiausia ES finansavimo dalis turėtų būti skirta toms valstybėms narėms, kurioms tenka didžiausia migracijos srautų valdymo našta. Atlikdama skaičiavimus Komisija kasmet remiasi tiek EUROSTATO surinktais ES statistiniais duomenimis, tiek valstybių narių pateiktais ad hoc duomenimis. Kai N-1 metais valstybėms narėms pranešami skaičiavimų duomenys[5], valstybės narės žino, kokia dalimi ES finansuos metinę programą, ir gali pradėti nuodugniai atrinkinėti priemones, kurios turėtų būti bendrai finansuojamos pagal atitinkamas programas. Tai orientacinės sumos („laikinieji asignavimai“), kurios bus patvirtintos arba pakoreguotos, kai biudžeto valdymo institucija N-1 metais priims ES biudžetą. Ataskaitos struktūra ir turinys Ši ataskaita skirta 2007–2011 finansinių metų skaičiavimams. Skaičiavimai galutiniai. Kaip prognozuota per diskusijas, po kurių buvo priimti pagrindiniai teisės aktai, įsigaliojus Reglamentui Nr. 862/2007 [6] (toliau – Migracijos statistinių duomenų reglamentas) buvo sustiprintas duomenų rinkimas. Migracijos statistinių duomenų reglamentą pradėjus taikyti duomenims, naudojamiems paskirstant fondų išteklius, pagerėjo duomenų patikimumas ir palyginamumas. Kiekvieno fondo atveju bus įvertinta kriterijų taikymo patirtis. Išsamesnė informacija apie metodiką ir duomenų rinkimą, taip pat su fondais susijusių duomenų taikymo rezultatų apžvalga bei lyginamoji analizė pateiktos tarnybų darbiniame dokumente. BENDRIEJI SKAIČIAVIMŲ PAGRINDAI Pagrindiniai duomenų teikimo ir valstybių narių bei Komisijos bendradarbiavimo principai Visų fondų atžvilgiu šie principai nuo pat pradžių turėjo padėti valstybėms narėms ir Komisijai, įskaitant EUROSTATĄ, bendradarbiaujant užtikrinti optimalų pagrindiniuose teisės aktuose įtvirtintų paskirstymo tvarkos nuostatų taikymą: 1. Visų pirma valstybėms narėms tenka pareiga pateikti tikslius ir patikimus duomenis, svarbius išteklių skyrimui valstybėms narėms. Pagrindiniuose teisės aktuose nustatyta, kad „remiamasi naujausiais statistiniais duomenimis, kuriuos pagal Bendrijos teisę paskelbė Komisija (EUROSTATAS), remdamasi valstybių narių pateiktais duomenimis“. Be to, valstybės narės „kuo skubiau pateikia preliminarius duomenis“, jei duomenys apie fondus Komisijai (EUROSTATUI) nebuvo pateikti arba statistinius duomenis rengia ne Komisija (EUROSTATAS), ir informaciją, kurios Komisijai reikia duomenims patikrinti[7]. 2. Jei pareigos nesilaikoma, reiškia, kad pagal atitinkamą pagrindinį teisės aktą nepateikus tam tikros kategorijos duomenų, pildytinas išteklių paskirstymo lentelės laukelis galiausiai liks tuščias, išskyrus atvejus, kai ištekliai būtų skirti tam tikrai valstybei narei. ES statistiniams duomenims sukurti pagrindiniai statistinių duomenų kokybės patikrinimai. EUROSTATAS įgyvendina kokybės užtikrinimo programą ir siekdamas geriau užtikrinti, kad valstybės narės laikytųsi ES statistikos teisės reikalavimų, bendradarbiauja su nacionaliniais duomenų teikėjais, kad įvertintų ir užtikrintų tinkamą Migracijos statistinių duomenų reglamento taikymą. Nuolatinis darbo metodų ir duomenų kokybės gerinimas Komisija ir valstybės narės nuo pat pradžių bendradarbiavo, siekdamos užtikrinti duomenų prieinamumą ir palyginamumą. Sukurti bendri bendradarbiavimo pagrindai ir kartu patikrinti surinkti duomenys ir šaltiniai. 2007 m. vasarą valstybėms narėms buvo pranešti 2007 ir 2008 finansinių metų rezultatai. Pirmoji patirtis įvertinta, o kai kurie dalykai patobulinti. Buvo nuspręsta kiek įmanoma dirbti su EUROSTATO iš anksto iš dalies užpildytomis formomis, o darbo santykius formalizuoti (sukuriant statistikos ryšių centrų tinklą). Taip buvo parengti stabilūs darbo metodai, su kuriais valstybės narės išsamiai susipažinusios. Nuo 2010 finansinių metų naudojami pirmi (2008 atskaitinių metų) duomenų rinkiniai, surinkti laikantis Migracijos statistinių duomenų reglamento sąlygų. SPECIALIEJI KIEKVIENO FONDO LĖŠŲ APSKAIČIAVIMO PAGRINDAI Išorės sienų fondas Pagrindinio teisės akto kriterijai Fondo metinių išteklių paskirstymo valstybėms narėms kriterijai apibrėžti Sprendimo Nr. 574/2007/EB (toliau – ISF pagrindinis teisės aktas) 14 ir 15 straipsniuose. Siekiant solidarizuotis su valstybėmis narėmis, kurios ES labui prisiima ilgalaikę ir sunkią finansinę naštą, nuostatos grindžiamos objektyviais kriterijais, suskirstytais pagal sienų tipus, atsižvelgiant į srautus ir rizikos lygius prie valstybių narių išorės sienų. 14 straipsnyje nustatyta, kad bendra turima fondo suma valstybėms narėms paskirstoma taip: 3. 30 % išorės sausumos sienoms; 4. 35 % išorės jūrų sienoms; 5. 20 % oro uostams; 6. 15 % konsulinėms įstaigoms. Dėl 1 ir 2 punktų. Sausumos ir jūrų sienų atveju 70 % lėšų skiriama pagal išorės sienos ilgį, kuris prireikus padidinamas taikant svertinius koeficientus. Kiti 30 % skiriami pagal sienos valdymo darbo krūvį (nustatomą remiantis ankstesnių dvejų metų vidutiniais duomenimis apie asmenų, kertančių išorės sienas per nustatytus sienų perėjimo punktus, skaičių, trečiųjų šalių piliečių, kuriems prie išorės sienų buvo neleista atvykti, skaičių ir trečiųjų šalių piliečių, kurie buvo sulaikyti neteisėtai kirtę išorės sieną, skaičių). Išorės jūrų sienos ilgis apibrėžiamas kaip valstybių narių teritorinės jūros išorinė riba, nustatyta pagal Jungtinių Tautų jūrų teisės konvenciją. Tačiau tais atvejais, kai siekiant užkirsti kelią neteisėtai migracijai arba neteisėtam atvykimui didelės rizikos teritorijoje reikia reguliariai vykdyti plataus masto operacijas, išorinės ribos gali būti padidinamos. Dėl 3 punkto. Oro uostų atveju lėšos apskaičiuojamos pagal oro sienos valdymo darbo krūvį (nustatomą remiantis ankstesnių dvejų metų vidutiniais duomenimis apie asmenų, kertančių išorės sienas per nustatytus sienų perėjimo punktus, skaičių ir trečiųjų šalių piliečių, kuriems prie išorės sienų buvo neleista atvykti, skaičių). Dėl 4 punkto. Konsulinių įstaigų atveju lėšos apskaičiuojamos pagal konsulinių įstaigų skaičių ir prašymų išduoti vizą skaičių (darbo krūvis). 15 straipsnyje nustatyti išorės sausumos ir jūrų sienų svertinių koeficientų apskaičiavimo pagrindai. Agentūrai Frontex pavesta nustatyti grėsmės lygį prie kiekvienos išorės sienų atkarpos (prie sausumos sienų – didelė, vidutinė ir normali grėsmė, prie jūrų sienų – didelė, vidutinė, normali ir minimali grėsmė). Ataskaitos parengtos pagal valstybių narių sienos apsaugos tarnybų duomenis, agentūrai Frontex atsiųstus per Frontex rizikos analizės tinklą (FRAN). Pirminiai šaltiniai yra ISF pagrindiniame teisės akte nurodytų kategorijų duomenys. Duomenų rinkimas Fondo išteklių paskirstymą apskaičiuoti sudėtinga, nes tam reikia iš įvairių šaltinių surinkti daugelio įvairių kategorijų metinius duomenis. Dėl įvairių rinktinų duomenų kompleksiškumo Komisija valstybėms narėms parengė išsamias specialias gaires. Reguliariai rengiamos naujos gairės, kuriose atsižvelgiama į teisinio reglamentavimo ir operatyvinių pagrindų raidą ir į ankstesniais metais gautą informaciją. Be duomenų, būtinai reikalingų asignavimams apskaičiuoti, Komisija paprašė pateikti ir papildomų duomenų, pagal kuriuos patvirtinami pirmiau minėti duomenys. ISF pagrindiniame teisės akte nurodoma, kad tik tam tikri darbo krūvio orientaciniai duomenys gali būti ES statistiniai duomenys ir šiuo požiūriu padėtis Išorės sienų fondo atveju iš esmės skiriasi nuo kitų fondų, nes didžioji dalis arba netgi visi jų duomenys renkami kaip ES statistiniai duomenys. Duomenys rinkti šiais būdais: - kiek tai susiję su išorės sienų ilgiu ir oro uostų skaičiumi – duomenis pateikė pačios valstybės narės, o Komisija, palyginusi įvairius šaltinius (t. y. oficialias valstybių narių ministerijų svetaines, Šengeno vertinimo ataskaitas ir pan.), juos patvirtino; - kiek tai susiję su vizų prašymais – duomenys apie Šengeno vizas (t. y. trumpalaikes, tranzitines ir oro uosto tranzitines vizas) buvo paimti iš Tarybos surinktos informacijos, o duomenys apie konsulinių įstaigų skaičių gauti iš valstybių narių ir patvirtinti remiantis Tarybos turima informacija; - duomenys apie atsisakymų leisti atvykti ir sulaikymų skaičių buvo grindžiami informacija, surinkta apie kovos su neteisėta imigracija vykdymo priemones; o - duomenis apie išorės sienas kirtusių keleivių skaičių pateikė pačios valstybės narės. Kai kurioms valstybėms narėms, kurios yra pagrindinės fondo duomenų teikėjos, tam tikrais atvejais kilo aiškinimo ir vertinimo sunkumų. Kartais būdavo sunku nustatyti faktinio išorės jūrų sienos kirtimo, kaip apibrėžta fondo teisės akte, atvejus ir sąvokos „piliečių, kurie buvo sulaikyti neteisėtai kirtę išorės sieną, skaičius“ turinį. Kitais atvejais valstybės narės visiškai suvokė konkretų veiksnį, tačiau kai kurios iš jų negalėjo pateikti tikslių duomenų, nes duomenys buvo apskritai nesurinkti arba surinkti ne pagal ISF pagrindinio teisės akto kriterijus, todėl pateikė tik apytikrius duomenis. Be to, kilo sunkumų aiškinant plataus masto operacijų ir padidintų jūrų sienos ribų apibrėžtis. Bendras kriterijų taikymo įvertinimas Apibendrinant konstatuotina, kad nepaisant tam tikrų sunkumų, kilusių taikant visus išteklių paskirstymui numatytus veiksnius, buvo galima surinkti duomenis, reikalingus kriterijams pagal ISF pagrindinį teisės aktą taikyti, ir valstybėms narėms laiku pateikti laikinųjų asignavimų apskaičiavimus, kad šios jais galėtų pasinaudoti rengdamos savo metines programas. Kriterijų taikymo rezultatai išdėstyti SEC dokumente. Iš galutinai paskirstytų išteklių matyti, kad pagrindinėmis lėšų gavėjomis yra tos valstybės narės, kurioms tenka didžiausia atsakomybė įgyvendinant bendrą išorės sienų valdymo politiką: - Ispanija, Graikija ir Italija 2007–2011 m. laikotarpiui gavo 48 % fondo lėšų. - Be to, jei Prancūziją, Maltą ir Kiprą priskaičiuotume prie trijų pagrindinių lėšų gavėjų, iš paskirstytų fondo lėšų matyti, kad 60 % finansinės paramos skirta su Viduržemio jūra ir Kanarų salų sritimi besiribojančioms valstybėms narėms. - Tuo pačiu rytinę sausumos sieną turinčioms valstybėms narėms (Lenkijai, Vengrijai, Suomijai, Slovėnijai, Rumunijai, Lietuvai, Estijai, Bulgarijai, Latvijai ir Slovakijai) skirti 25 % visų lėšų. - Rezultatai patvirtina fondo, kaip finansinio solidarumo vykdant integruotą sienų valdymą ES priemonės, paskirtį. Europos fondas trečiųjų šalių piliečių integracijai Pagrindinio teisės akto kriterijai Fondo metinių išteklių paskirstymo valstybėms narėms kriterijai apibrėžti pagrindinio teisės akto[8] (toliau – IF pagrindinis teisės aktas) 12 straipsnyje. Remiantis 12 straipsnio 1 dalimi, kiekvienai valstybei narei kasmet iš fondo skiriama nustatyta 500 000 EUR suma. 12 straipsnio 2 dalyje nustatyti nepanaudotų metinių išteklių paskirstymo valstybėms narėms kriterijai: 7. 40 % proporcingai valstybėse narėse per praėjusių trejų metų laikotarpį teisėtai gyvenančių trečiųjų šalių piliečių bendro skaičiaus vidurkiui (IF 1 kategorija „ bendras teisėtai gyvenančių trečiųjų šalių piliečių skaičius “) ir 8. 60 % proporcingai trečiųjų šalių piliečių, per praėjusių trejų metų laikotarpį gavusių valstybės narės išduotą leidimą gyventi jos teritorijoje, skaičiui (IF 2 kategorija „teisėtai gyvenančių trečiųjų šalių piliečių srautai “). Kiek tai susiję su pirmos kategorijos duomenimis, atsižvelgta į keturių ataskaitinių datų duomenis, kad būtų galima apskaičiuoti trejų metų vidutinį gyventojų skaičių. Remiantis IF pagrindinio teisės akto 12 straipsnio 3 dalimi, atliekant to straipsnio 2 dalies b punkte nurodytą skaičiavimą neįtraukiamos šios asmenų kategorijos: - sezoniniai darbuotojai , kaip apibrėžta nacionalinėje teisėje; - trečiųjų šalių piliečiai, atvykę studijų, mokinių mainų, neatlygintino stažavimosi ar savanoriškos tarnybos tikslais pagal Tarybos direktyvą 2004/114/EB; - trečiųjų šalių piliečiai, atvykę vykdyti mokslinius tyrimus pagal Tarybos direktyvą 2005/71/EB; - trečiųjų šalių piliečiai, kuriems valstybės narės atnaujino leidimą, arba kurių statusas buvo pakeistas, įskaitant trečiųjų šalių piliečius, kurie gavo ilgalaikių gyventojų statusą pagal Tarybos direktyvą 2003/109/EB. Be to, pagrindiniame teisės akte nurodyta, kad taip pat neįtraukiami duomenys apie prieglobsčio prašytojus, pabėgėlius ir asmenis, kuriems teikiama papildoma apsauga, pagal Direktyvą 2004/83/EB, taip pat apie asmenis, turinčius dvigubą pilietybę, kurių viena – tam tikros valstybės narės pilietybė. Duomenų rinkimas Komisija valstybės narėms parengė išsamias gaires, kuriose apibrėžiami duomenys. Migracijos duomenų srities nacionaliniai šaltiniai ir apibrėžtys labai skiriasi, o būtinybė neįtraukti tam tikrų skirtingų kategorijų duomenų kelia sunkumų, kai duomenų šaltiniai labiau grindžiami demografiniais aspektais, o ne administraciniu asmenų statusu (t. y. ar asmenys gyvena teisėtai ir kokios rūšies leidimą gyventi turi). Už 2007–2009 finansinius metus pagal IF pagrindinį teisės aktą reikalaujami duomenys surinkti, viena vertus, per neformalius, bet reguliarius EUROSTATO administruojamus duomenų apie bendrą trečiųjų šalių piliečių skaičių rinkimus (12 straipsnio 2 dalies a punkto tikslais), kita vertus, naudojantis bandomąja leidimų gyventi duomenų baze valstybėms narėms pateikiant ad hoc prašymus perduoti duomenis apie trečiųjų šalių piliečius, kuriems suteiktas leidimas gyventi valstybėse narėse (12 straipsnio 2 dalies b punkto tikslais). Didelį poveikį turėjo Migracijos statistinių duomenų reglamento priėmimas ir įsigaliojimas. Buvo pritaikyti darbo metodai. Pagal Migracijos statistinių duomenų reglamento 6 straipsnį tinkamai surinkus duomenis apie leidimus gyventi, visi pagal IF pagrindinį teisės aktą reikalaujami duomenys, t. y. duomenys apie bendrą skaičių ir srautus, iš esmės dabar gali būti grindžiami ES statistiniais duomenimis. Atsižvelgiant į imperatyvų terminą, iki kurio pagal Migracijos statistinių duomenų reglamentą reikia pateikti statistinius duomenis apie leidimus gyventi (t. y. iki atitinkamų metų birželio pabaigos) ir laiką, kurio reikia duomenims patikrinti, tapo įprasta iš naujo patikrinti laikinųjų asignavimų skyrimui naudotus duomenis, o prireikus paskelbti peržiūrėtą informaciją apie laikinuosius asignavimus, kurioje atsižvelgiama į naujausius EUROSTATO patvirtintus duomenis. Kai kurios valstybės narės dėl nacionalinių duomenų šaltinių ypatumų negalėjo neįtraukti duomenų apie prieglobsčio prašytojus ir asmenis, kuriems teikiama tarptautinė apsauga. Tam tikrais atvejais reikėjo remtis apytikriais duomenimis, kurie grindžiami kryžminėmis nuorodomis į surinktus prieglobsčio prašytojų duomenis. Kitoms valstybėms narėms papildomo darbo atsirado, kai reikėjo neįtraukti duomenų apie atnaujinimus. Dar kitoms valstybėms narėms teko duomenis pritaikyti atsižvelgiant į leidimo gyventi apibrėžtį. Galiausiai tik kelios valstybės narės atsižvelgė į EUROSTATO prašymą iš anksto savanoriškai pateikti duomenis apie leidimus gyventi. Iki Migracijos statistinių duomenų reglamento Komisija duomenis daug kartų papildomai tikrindavo glaudžiai bendradarbiaudama su duomenų teikėjais. Pradėjus taikyti Migracijos statistinių duomenų reglamentą tinkamai užtikrinamas duomenų palyginamumas ir kokybė. Tam tikrais atvejais, pavyzdžiui, kai neįtraukiami tam tikrų kategorijų duomenys, ir toliau atliekami papildomai patikrinimai, kad būtų užtikrintas valstybių narių pateiktų duomenų patikimumas. Bendras kriterijų taikymo įvertinimas Apibendrinant konstatuotina, kad galima surinkti duomenis, reikalingus kriterijams pagal IF pagrindinį teisės aktą taikyti, ir valstybėms narėms laiku pateikti laikinųjų asignavimų apskaičiavimus, kad šios jais galėtų pasinaudoti rengdamos savo metines programas, tačiau dėl Migracijos statistinių duomenų reglamente nustatytų duomenų pateikimo terminų kai kuriais atvejais gali tekti duomenis peržiūrėti. Kriterijų taikymo rezultatai išdėstyti SEC dokumente. Penkios pagrindinės lėšų gavėjos yra Italija, Jungtinė Karalystė, Ispanija, Vokietija ir Prancūzija, kurioms skirta beveik 70 % lėšų. Atsižvelgiant į imigracijos į šias valstybes nares mastą ir 2007–2010 m. laikotarpiu šioje srityje ES patirtas problemas, rezultatai patvirtina fondo, kaip finansinio solidarumo plėtojant ES integracijos politiką priemonės, paskirtį. Europos grąžinimo fondas Pagrindinio teisės akto kriterijai Fondo metinių išteklių paskirstymo valstybėms narėms kriterijai apibrėžti pagrindinio teisės akto (toliau – GF pagrindinis teisės aktas) 14 straipsnyje. Remiantis 14 straipsnio 1 dalimi, kiekvienai valstybei narei kasmet iš fondo skiriama nustatyta 300 000 EUR suma. Valstybėms narėms, į ES įstojusioms po 2004 m. gegužės 1 d., suma padidinama iki 500 000 EUR. 14 straipsnio 2 dalyje nustatyti nepanaudotų metinių išteklių paskirstymo valstybėms narėms kriterijai: 9. 50 % proporcingai bendram trečiųjų šalių piliečių, kurie neatitinka arba nebeatitinka atvykimo ir buvimo valstybės narės teritorijoje sąlygų, ir kurių atžvilgiu pagal nacionalinę ir (arba) Bendrijos teisę priimtas sprendimas dėl grąžinimo, t. y. administracinis arba teismo sprendimas ar aktas, nurodantis ar paskelbiantis buvimo neteisėtumą ir nustatantis prievolę asmenį grąžinti, skaičiui („trečiųjų šalių piliečiai, kurių atžvilgiu priimtas sprendimas dėl grąžinimo“); 10. 50 % proporcingai trečiųjų šalių piliečių, kurie realiai išvyko iš valstybės narės teritorijos, tiek savanoriškai, tiek prievarta, po administracinio ar teismo įsakymo išvykti, skaičiui („veiksmingas grąžinimas“). GF pagrindiniame teisės akte nurodyta, kad šioms kategorijoms nepriskiriami trečiųjų šalių piliečiai, kuriems esant tranzito zonoje valstybė narė nesuteikia leidimo atvykti į šalį, ir trečiųjų šalių piliečiai, kurie kitai valstybei narei grąžinti visų pirma vadovaujantis prieglobsčio prašytojams skirtu „Dublino reglamentu“[9]. GF pagrindiniame teisės akte nustatyta pareiga abiejų kategorijų atveju rinkti trejų ataskaitinių metų duomenis. Duomenų rinkimas Valstybių narių buvo prašoma turimus duomenis pateikti atsižvelgiant į Komisijos gaires, o visų pirma į šiuos punktus: 11. kiek tai susiję su trečiųjų šalių piliečiais, kurių atžvilgiu priimtas sprendimas dėl grąžinimo, skaičiuoti visus trečiųjų šalių piliečius, kuriuos per atitinkamus metus buvo nurodyta išsiųsti (o ne bendrą valstybėje narėje likusių trečiųjų šalių piliečių skaičių, kurių atžvilgiu iki metų pabaigos buvo priimtas sprendimas dėl grąžinimo), ir tik po vieną nurodymą asmeniui, taip nustatant darbo krūvį, tenkantį valstybei narei per metus nagrinėjant individualias bylas, kuriose priimtas neigiamas sprendimas dėl prieglobsčio suteikimo ir leidimo imigruoti; 12. kiek tai susiję su veiksmingu grąžinimu, skaičiuoti visus trečiųjų šalių piliečius, kurie vykdant nurodymą išvykti buvo faktiškai išsiųsti į trečiąją šalį, įskaitant remiamo savanoriško grįžimo ir priverstinio išsiuntimo atvejus, tačiau ne spontaniško savanoriško grįžimo atvejus. Už 2008–2009 finansinius metus pagal RF pagrindinį teisės aktą reikalaujami duomenys surinkti, viena vertus, per neformalius, bet reguliarius EUROSTATO administruojamus duomenų apie bendrą trečiųjų šalių piliečių skaičių rinkimus (12 straipsnio 2 dalies a punkto tikslais), kita vertus, valstybėms narėms pateikiant ad hoc prašymus perduoti kitus nerinktus duomenis. Rinkti tik duomenys apie faktinio grąžinimo atvejus, o ad hoc prašymai teikti dėl duomenų apie trečiųjų šalių piliečius, kurių atžvilgiu priimtas sprendimas dėl grąžinimo. Nuo 2010 finansinių metų vadovaujamasi pritaikytais darbo metodais. Buvo galima taikyti Migracijos statistinių duomenų reglamentą, nes jame numatyta, kad duomenis galima rinkti nuo 2008 ataskaitinių metų. Migracijos statistinių duomenų reglamento 7 straipsnis didžiąja dalimi apima dviejų kategorijų duomenis, kurių reikalaujama pagal GF pagrindinį teisės aktą. Pagal Migracijos statistinių duomenų reglamento 7 straipsnį surinktų duomenų ir pagal GF pagrindinį teisės aktą reikalaujamų duomenų skirtumas pašalintas pridėjus savanorišką lentelę, įtrauktą į EUROSTATO reguliarų duomenų rinkimą. Migracijos statistinių duomenų reglamente nenumatyta valstybių narių pareiga pateikti duomenis apie trečiųjų šalių piliečių, grąžintų į trečiąsias šalis , skaičių. Reglamente reikalaujama pateikti tik bendrą trečiųjų šalių piliečių, kurie buvo grąžinti vykdant nurodymą išvykti, skaičių (tačiau Dublino reglamento atvejai neįtraukiami). Pagal Statistinių duomenų reglamentą renkant duomenis, papildomoje savanoriškoje lentelėje pateikiami duomenys apie veiksmingo grąžinimo į trečiąsias šalis atvejus. Vykdydamos 2011 m. biudžeto procedūrą papildomą lentelę savanoriškai pateikė visos valstybės narės. Tad dėl GF nereikėjo pateikti papildomų ad hoc prašymų. Kelioms valstybėms narėms buvo sunku pateikti duomenis. Dažniausiai sunkumų kyla dėl nacionalinių duomenų šaltinių pobūdžio. Papildomų peržiūrų neretai prireikia siekiant užtikrinti, kad būtų neįtraukti duomenys apie prieglobsčio prašytojus ir tranzito zonoje esančius trečiųjų šalių piliečius. Be to, kai kuriose valstybėse narėse sprendimų dėl gražinimo buvo mažiau nei veiksmingo grąžinimo atvejų. Tokia nelogiška padėtis, atitinkamų valstybių narių duomenimis, susiklostė todėl, kad kai kurie trečiųjų šalių piliečiai buvo grąžinti pagal specialius dvišalius susitarimus ar kitą su trečiosiomis šalimis sutartą tvarką, prieš tai nepriėmus sprendimo dėl grąžinimo. Kad šiuos duomenis būtų galima tinkamai įvertinti, valstybės narės paprašytos aiškinamajame rašte Komisijai pateikti visą svarbią informaciją apie tokius dvišalius susitarimus ar sutartą tvarką, įskaitant grąžintų trečiųjų šalių piliečių skaičių (skirstant pagal pilietybę). Migracijos srautų srityje valdant bylas būta nukrypimų. Pradėjus taikyti Migracijos statistinių duomenų reglamentą tinkamai užtikrinamas duomenų palyginamumas ir kokybė. Be to, tam tikrais konkrečiais atvejais, pavyzdžiui, kai sprendimų dėl grąžinimo buvo daugiau nei veiksmingo grąžinimo atvejų, atlikti papildomai patikrinimai, kad būtų užtikrintas valstybių narių pateiktų duomenų patikimumas. Bendras kriterijų taikymo įvertinimas Apibendrinant konstatuotina, kad, nepaisant nedidelių sunkumų užtikrinant vienodą GF pagrindiniame teisės akte įtvirtintų apibrėžčių taikymą, buvo galima surinkti duomenis, reikalingus kriterijams pagal GF pagrindinį teisės aktą taikyti ir valstybėms narėms laiku pateikti laikinųjų asignavimų apskaičiavimus, kad šios jais galėti pasinaudoti rengdamos savo metines programas. Kriterijų taikymo rezultatai išdėstyti SEC dokumente. Trys pagrindinės lėšų gavėjos yra Graikija, Jungtinė Karalystė ir Ispanija. Kartu su Prancūzija, Italija ir Vokietija šioms šalims skirta beveik 67 % lėšų. Atsižvelgiant į migracijos spaudimo šioms šalims mastą ir tai, kad ilgainiui neteisėtų atvykimų srautas persikėlė nuo Ispanijos pakrantės (Kanarų salų) per centrinį Viduržemio jūros kelią link Graikijos sienos su Albanija ir Turkija, rezultatai patvirtina fondo, kaip finansinio solidarumo valdant asmenų grąžinimą ES priemonės, paskirtį. BAIGIAMOSIOS PASTABOS Keturių fondų pagrindiniai teisės aktai įsigaliojo 2007 m. vasarą, likus kelioms savaitėms iki valstybėms narėms skirtų išteklių pirmųjų skaičiavimų pateikimo. Kadangi Komisija ir valstybės narės iki teisės aktų įsigaliojimo atliko parengiamuosius darbus, susijusius su asignavimų duomenimis, Komisija, kaip numatyta, iki 2007 m. liepos mėn. galėjo valstybėms narėms pateikti informaciją apie asignavimus 2007 ir 2008 metams. Kartu su ekstrapoliacija 2009–2013 metų laikotarpiui šiais duomenimis valstybės narės galėjo remtis nustatydamos preliminarias finansines programas, kuriomis grindžiama daugiametė fondų įgyvendinimo strategija. Per 2007–2011 finansinius metus duomenų rinkimo principai ir darbo metodai, kurie buvo kasmet palaipsniui įtvirtinami ir naujai apibrėžiami, pradėjo duoti rezultatų: per pakutinę biudžeto procedūrą paaiškėjo, kaip jie labai supaprastinto ir palengvino skaičiavimus. Taikyta metodika pasiteisino kaip veiksminga. Todėl skaičiavimus valstybėms narėms Komisija galėjo pateikti paprastai laiku. Su Grąžinimo fondu ir Integracijos fondu susijusių duomenų rinkimas vis dažniau grindžiamas Migracijos statistinių duomenų reglamentu. Sukurta kitokia su Išorės sienų fondu susijusių duomenų rinkimo sistema, tačiau ir ji pasiteisino kaip tinkama. Dėl duomenų šaltinių, patvirtinimo priemonių ir duomenų analizės administracinių gebėjimų ES ribotumo visose sistemose numatyti patikrinimai ne visada buvo optimalūs, tačiau yra tvirtas pagrindas tolesnių finansinių metų skaičiavimams. Kiek tai susiję su duomenų rinkimo apibrėžtimis, gali likti tam tikrų Migracijos statistinių duomenų reglamento ir pagrindiniuose teisės aktuose įtvirtintų principų skirtumų. Praktikoje pavyko rasti dvišalių sprendimų ir dedamos pastangos toliau gerinti valstybių narių ir Komisijos, įskaitant EUROSTATĄ, bendradarbiavimą ir keitimąsi duomenimis. EUROSTATAS prižiūri duomenų, naudojamų renkant orientacinius skaičius, kokybę, nesvarbu, ar šie duomenys pateikti pagal specialius statistikos teisės aktus ar pagal savanoriškus susitarimus. Tačiau priežiūra ir kokybės kontrolė taikoma tik normaliai statistinei praktikai ir atitinka įprastinį užduočių ir atsakomybės paskirstymą EUROSTATUI ir nacionaliniams duomenų teikėjams. Reikėtų pažymėti, kad Europos statistinių duomenų rinkimas yra bendradarbiavimu pagrįstas procesas, kuris didžiąja dalimi priklauso nuo nacionalinių institucijų pateiktų duomenų patikimumo. Kadangi labai svarbu užtikrinti keturių fondų asignavimams naudojamų statistinių duomenų kokybę, EUROSTATAS parengė specialią kokybės užtikrinimo programą, be to, bus toliau dirbama siekiant dar labiau pagerinti kokybę. Dėl visų šių veiksnių Komisija paprastai galėjo laiku pateikti galutinius skaičiavimus, tačiau reikia pastebėti, kad dėl kasmet rinktinų ir tikrintinų duomenų kiekio ir kompleksiškumo valstybės narės ir Komisija kaskart patiria administracinę naštą. Galbūt yra mažiau sąnaudų reikalaujančių būdų, padedančių užtikrinti tokią paskirstymo tvarką, kuria būtų išreikštas solidarumo principas, kuriuo grindžiami fondai. Kriterijų taikymo rezultatai, išsamiai išdėstyti prie komunikato pridedamame tarnybų darbiniame dokumente, apskritai vertinami kaip patenkinami. Kriterijų taikymas atitiko tikslus, Europos Parlamento ir Tarybos apibrėžtus pagrindiniuose teisės aktuose, kuriais įsteigiami Solidarumo ir migracijos srautų valdymo bendrosios programos fondai, nes didžioji dauguma turimų ES išteklių buvo skirti toms valstybėms narėms, kurioms kyla daugiausia sunkumų valdant trečiųjų šalių piliečių migracijos srautus į ES. Manoma, kad šiomis aplinkybėmis nėra būtina pateikti pasiūlymų dėl kriterijų keitimo. [1] COM(2005) 123 galutinis. [2] Sprendimo Nr. 574/2007/EB 52 straipsnio 3 dalies a punktas (OL L 144, 2007 6 6, p. 22). [3] Tarybos sprendimo Nr. 2007/435/EB 48 straipsnio 3 dalies a punktas (OL L 168, 2007 6 28, p. 18). [4] Sprendimo Nr. 575/2007/EB 50 straipsnio 3 dalies a punktas (OL L 144, 2007 6 6, p. 45). [5] Asignavimų dydis yra orientacinis, nes bendra skiriamų fondo lėšų suma priklauso nuo to, ar biudžeto valdymo institucija iki metų pabaigos patvirtina galutinį Europos Sąjungos biudžetą. Be to, jie laikini, nes Komisija juos turi formaliai patvirtinti. [6] Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 862/2007 dėl Bendrijos migracijos statistikos ir tarptautinės apsaugos statistikos ir panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 311/76 dėl statistinių duomenų rinkimo apie darbuotojus užsieniečius (OL L 199, 2007 7 31, p. 23). [7] Integracijos fondo 12 straipsnis, Europos pabėgėlių fondo 13 straipsnis ir Išorės sienų fondo bei Grąžinimo fondo 14 straipsnis. [8] Tarybos sprendimas 2007/435/EB (OL L 168, 2007 6 28, p. 18). [9] 2003 m. vasario 18 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 343/2003, nustatantis valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio vienoje iš valstybių narių pateikto prieglobsčio prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijus ir mechanizmus (OL L 50, 2003 2 25, p. 1).