[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 2007 12 21 KOM(2007) 844 galutinis 2007/0286 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA dėl pramoninių išmetamųjų teršalų (taršos integruotos prevencijos ir kontrolės) (Nauja redakcija) (pateikta Komisijos) [ KOM(2007) 843 galutinis][SEK(2007) 1679][SEK(2007) 1682] AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1) PASIŪLYMO APLINKYBĖS Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Sprendimas peržiūrėti Direktyvą dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės (TIPK) ir kitus susijusius teisės aktus dėl pramoninių išmetamųjų teršalų buvo priimtas daugiausia atsižvelgiant į Lisabonos darbotvarkę, Šeštąją Bendrijos aplinkosaugos veiksmų programą ir ES darnaus vystymosi strategiją. Vienas svarbiausių šių iniciatyvų tikslų – užtikrinti geresnę aplinkos apsaugą, garantuojant išlaidų efektyvumą ir skatinant technines naujoves. Be to, peržiūrėti minėtą direktyvą numatyta pagal „geresnio reglamentavimo“ iniciatyvą; toks peržiūrėjimas įtrauktas ir į 2006–2009 m. EB tęstinę teisės aktų paprastinimo programą. Bendrosios aplinkybės Pramoninė veikla – tai svarbi mūsų ekonomikos dalis. Tačiau vykdant šią veiklą teršiama aplinka, susidaro atliekų ir naudojama energija. Nors per pastaruosius kelis dešimtmečius išmetamųjų teršalų kiekis sumažėjo, pramoninė veikla tebėra svarbus taršos šaltinis. TIPK direktyva taikoma apie 52 000 įrenginių. Iš šių įrenginių į orą išmetami teršalai sudaro didelę dalį viso pagrindinių išmetamųjų teršalų kiekio ir gerokai viršija Oro taršos teminėje strategijoje nustatytus tikslus. Jeigu TIPK įrenginių keliama tarša nebus sumažinta, sveikatai ir aplinkai nebus padarytas su šių tikslų įgyvendinimu susijęs teigiamas poveikis. Pramoninė veikla aplinkai daro ir kitokį didelį poveikį, pavyzdžiui, teršiamas vanduo, dirvožemis ir skatinamas atliekų susidarymas. Todėl išduodant leidimus būtina atsižvelgti į taršos poveikį įvairioms aplinkos terpėms ir laikytis integruoto požiūrio. Svarbiausias tokio požiūrio aspektas – geriausių galimų priemonių (GGP) taikymas. Tai yra patvirtintos efektyviausios priemonės aukštam aplinkos apsaugos lygiui užtikrinti, kurios, atsižvelgiant į jų taikymo sąnaudas bei privalumus ir esant palankioms ekonominėms bei techninėms sąlygoms, gali būti taikomos atitinkamame sektoriuje. Komisija, su valstybėmis narėmis ir kitomis suinteresuotosiomis šalimis keisdamasi informacija apie geriausias galimas priemones, rengia GGP informacinius dokumentus, kuriuose nurodoma, kas ES lygmeniu kiekviename pramonės sektoriuje laikoma geriausiomis galimomis priemonėmis. Pramoniniams įrenginiams taip pat taikomos konkretiems sektoriams skirtos direktyvos, kuriose nustatytos eksploatavimo sąlygos ir kiti techniniai reikalavimai. TIPK direktyvos atžvilgiu šios nuostatos turi būti laikomos būtiniausiais reikalavimais. Pasiūlymo srityje galiojančios nuostatos Šio pasiūlymo tikslas – peržiūrėti toliau nurodytus teisės aktus, išdėstyti juos nauja redakcija ir sujungti į vieną teisės aktą. 1978 m. vasario 20 d. Tarybos direktyva dėl titano dioksido pramonės atliekų, OL L 54, 1978 2 25, p. 19. 1982 m. gruodžio 3 d. Tarybos direktyva 82/883/EEB dėl aplinkos, veikiamos titano dioksido pramonės atliekų, priežiūros ir stebėjimo tvarkos, OL L 378, 1982 12 31, p. 1. 1992 m. gruodžio 15 d. Tarybos direktyva 92/112/EEB dėl titano dioksido pramonės atliekų sukeltos taršos mažinimo ir galutinio panaikinimo programų derinimo tvarkos, OL L 409, 1992 12 31, p. 11 (šie trys teisės aktai turi bendrą pavadinimą – TiO2 direktyvos). 1996 m. rugsėjo 24 d. Tarybos direktyva 96/61/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės (TIPK direktyva), OL L 257, 1996 10 10, p.26. 1999 m. kovo 11 d. Tarybos direktyva 1999/13/EB dėl tam tikrų veiklos rūšių ir tam tikrų įrenginių lakiųjų organinių junginių, susidarančių naudojant organinius tirpiklius, emisijų apribojimo (LOJ tirpiklių direktyva), OL L 85, 1999 3 29, p. 1. 2000 m. gruodžio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/76/EB dėl atliekų deginimo (Atliekų deginimo direktyva), OL L 332, 2000 12 28, p. 91. 2001 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/80/EB dėl tam tikrų teršalų, išmetamų į orą iš didelių kurą deginančių įrenginių, kiekio apribojimo (Didelių kurą deginančių įrenginių direktyva), OL L 309, 2001 11 27, p. 1. Derėjimas su kitomis Europos Sąjungomis politikos sritimis ir tikslais Šis pasiūlymas, kuriuo siekiama užtikrinti aukštą žmonių sveikatos ir aplinkos apsaugos lygį, atitinka Europos bendrijos steigimo sutarties 175 straipsnį. 2) KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMAS Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Konsultacijų metodai, pagrindiniai tiriamieji sektoriai ir bendras respondentų apibūdinimas Aptariamų teisės aktų peržiūrėjimas pradėtas 2005 m. pabaigoje. Jis buvo grindžiamas plačia tyrimų programa ir nuolatinėmis konsultacijomis su suinteresuotosiomis šalimis. Be to, buvo sudaryta patariamoji grupė, surengtas susitikimas su suinteresuotosiomis šalimis ir konsultuojamasi internetu. Atsakymų santrauka ir kaip į juos atsižvelgta Internetu buvo konsultuojamasi nuo 2007 m. balandžio 17 d. iki birželio 18 d. Gauta ir išanalizuota apie 450 atsakymų. Didžioji respondentų dauguma sutiko, kad: - ES teisės aktais ir toliau turėtų būti integruotai reglamentuojamos visos pagrindinės TIPK įrenginių poveikio aplinkai rūšys; - geriausių galimų priemonių taikymas turėtų išlikti pagrindiniu pramoninių įrenginių taršos pavojaus prevencijos ir mažinimo principu ir pirmiausia turėtų būti grindžiamas GGP informaciniais dokumentais; - ES lygmeniu turėtų būti nustatytos būtiniausios tikrinimų taisyklės ir numatytos papildomos priemonės monitoringo bei teršalų išmetimo ataskaitų teikimo srityje; - specialieji moksliniai tyrimai gali padėti atrasti naujų priemonių, kurios ateityje galėtų būti naudojamos kaip geriausios galimos priemonės; - veiklos vykdytojams būtų panaikinti nereikalingi monitoringo ir informacijos perdavimo reikalavimai, o visi valstybėms narėms taikomi reikalavimai dėl ataskaitų teikimo Komisijai būtų apibendrinti ir supaprastinti. Visa bendroji informacija pateikta šiai iniciatyvai skirtoje CIRCA svetainėje[1], kuri atvira visuomenei. Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas Susijusios mokslo ir kompetencijos sritys Rengiant šį pasiūlymą buvo naudojamasi šių sričių kompetencija: 1) pramoninių išmetamųjų teršalų (išmetamų į orą, vandenį ir dirvožemį) poveikio sveikatai ir aplinkai vertinimas; 2) pramoninių išmetamųjų teršalų prevencijai arba jų kiekiui mažinti skirtos aplinkosaugos technologijos; 3) ekonominė analizė ir modeliavimas; 4) poveikio sveikatai vertinimas, įskaitant jo finansinį vertinimą; 5) naudos ekosistemoms vertinimas; 6) leidimų išdavimas pramoniniams įrenginiams ir jų kontrolė. Taikyti metodai Pagrindiniai taikyti metodai: ekspertų susitikimai, užsakyta plati tyrimų programa (įskaitant modeliavimą ir išsamios informacijos apie tai, kaip vyksta įgyvendinimas, rinkimą taikant konkrečių atvejų analizę), sektorių ir geografinis vertinimas. Pagrindinės organizacijos ir ekspertai, su kuriais konsultuotasi Konsultuotasi su įvairų sričių valstybių narių ekspertais, mokslo ekspertais, pramonės atstovais, aplinkosaugos nevyriausybinėmis organizacijomis ir atskirų sričių konsultantais. Gautų ir panaudotų patarimų santrauka. Komisijos gautą informaciją galima apibendrinti taip: i) pramoniniai išmetamieji teršalai gali kelti didelį pavojų žmonių sveikatai ir aplinkai, tačiau šio pavojaus galima išvengti ir jį kontroliuoti taikant ekonomiškas geriausias galimas priemones; ii) siekiant užtikrinti, kad geriausių galimų priemonių taikymas būtų naudingas aplinkai ir padėti valstybėms narėms įgyvendinti dabar galiojančias nuostatas, tas nuostatas reikia sustiprinti; iii) kad būtų sumažinta nepagrįsta administracinė našta ir užtikrintas tinkamesnis teisės aktų taikymas, būtina pagerinti skirtingų teisės aktų tarpusavio sąveiką, o tam tikras informacijos perdavimo ir monitoringo nuostatas supaprastinti. Ekspertų patarimų paskelbimas visuomenei Visos ekspertų ataskaitos (projektai ir galutinės redakcijos), ekspertų kontaktiniai duomenys, suinteresuotųjų šalių pastabos ir nuomonės buvo nuolatos skelbiami internete, kad visuomenė galėtų su šia informacija susipažinti. 230Visos Poveikio vertinimas Pagrindinės poveikio vertinime nurodytos problemos: 1) šiuo metu galiojantys teisės aktai turi trūkumų, todėl jie nėra tinkamai įgyvendinami, o vykdant jų įgyvendinimo kontrolę Bendrijos lygmeniu susiduriama su sunkumais – todėl neišnaudojamos galimybės daryti teigiamą poveikį sveikatai ir aplinkai; 2) šiuo metu galiojančios teisinės sistemos atskiros dalys yra sudėtingos ir nepakankamai nuoseklios. Šios problemos trukdo siekti ES darnaus vystymosi strategijoje ir ypač teminėse strategijose nustatytų tikslų; be to, dėl labai nevienodų aplinkosaugos normų ir nepagrįstos administracinės naštos gali būti iškreipta konkurencija. Siekiant parengti ekonomiškų priemonių rinkinį minėtoms problemoms spręsti, remiantis šiomis išvadomis poveikio vertinime buvo išnagrinėtos įvairios politinės priemonės. Atlikusi vertinimą Komisija teikia toliau išvardytus pasiūlymus. Kad išspręstų dabar galiojančių teisės aktų nenuoseklumo ir sudėtingumo problemą, Komisija siūlo priimti vieną direktyvą, kurią sudarytų nauja redakcija išdėstytos TIPK direktyva ir šešios konkretiems sektoriams skirtos direktyvos. Peržiūrėti tam tikras dabar galiojančių teisės aktų nuostatas būtina ir dėl kitų priežasčių: reikia pašalinti esamus geriausių galimų priemonių taikymo trūkumus, išspręsti problemas, susijusias su tam tikrais neaiškiais reikalavimais (pvz., dėl geriausiomis galimomis priemonėmis grindžiamo leidimų išdavimo arba peržiūrėjimo), tinkamiau reglamentuoti aptariamų teisės aktų įgyvendinimo kontrolę ir pašalinti teisės aktų trūkumus, susijusius su teminių strategijų tikslų įgyvendinimu. Kai kurie svarbiausi rekomenduojami teisės aktų pakeitimai: - aiškiau apibūdinti ir sustiprinti „geriausių galimų priemonių“ sąvoką; - peržiūrėti dideliems kurą deginantiems įrenginiams ir titano dioksido gamybos įrenginiams taikomas mažiausias išmetamųjų teršalų ribines vertes, siekiant suvienodinti jas su GGP normomis; - įkurti komitetą, kuris, atsižvelgdamas į mokslo ir technikos pažangą, pataisytų dabar galiojančius neesminius techninius reikalavimus arba nustatytų valstybių narių teikiamų ataskaitų rūšis ir formą; - įtraukti tikrinimus reglamentuojančias nuostatas ir nuostatas, kurios užtikrintų geresnę aplinkos apsaugą; - skatinti naujoves ir kurti bei taikyti naujus metodus; - supaprastinti tam tikras leidimų išdavimo, monitoringo ir informacijos perdavimo nuostatas, siekiant sumažinti nepagrįstą administracinę naštą; - išplėsti teisės aktų taikymo sritį, tiksliau ją apibrėžti ir aiškiau išdėstyti teisės aktų nuostatas, siekiant tinkamiau įgyvendinti teminėse strategijose nustatytus tikslus. Poveikio vertinimo ataskaita paskelbta svetainėje http://ec.europa.eu/environment/ippc/index.htm. 3) TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI Siūlomų veiksmų santrauka Šio pasiūlymo tikslas – peržiūrėti ir į vieną direktyvą sujungti septynias pramoninių išmetamųjų teršalų srityje galiojančias direktyvas. Išdėstant dokumentus nauja redakcija, viename dokumente galima pateikti pasiūlytus esminius direktyvų pakeitimus ir nepakitusių pirminių nuostatų pakeitimus. Be to, pasiūlymu bus sustiprintos tam tikros nuostatos arba įtraukta naujų nuostatų, kad nacionalinės valdžios institucijos tinkamiau įgyvendintų teisės aktus ir vykdytų geresnę jų įgyvendinimo kontrolę – taip bus siekiama aukšto aplinkos apsaugos lygio ir kartu paprastinami teisės aktai bei mažinama nepagrįsta administracinė našta. Aiškesnės nuostatos padės Bendrijos lygmeniu tinkamiau atlikti teisės aktų įgyvendinimo stebėseną ir kontrolę. Teisinis pagrindas Svarbiausias direktyvos tikslas – aplinkos apsauga. Todėl šis pasiūlymas grindžiamas EB steigimo sutarties 175 straipsniu. Subsidiarumo principas Subsidiarumo principas taikomas tik jei pasiūlymas nepriklauso išimtinei Bendrijos kompetencijai. Valstybės narės negali tinkamai įgyvendinti pasiūlymo tikslų dėl toliau išvardytų priežasčių. Šiuo metu galiojančiuose teisės aktuose nustatytos būtiniausios pramoninių išmetamųjų teršalų prevencijos ir kontrolės Bendrijoje normos. Šis principas pasiūlyme išlaikytas. Be to, dauguma pramoninių išmetamųjų teršalų (pvz., į orą ar vandenį išmetamų teršalų) gali patekti iš vienos valstybės į kitą. Todėl visos valstybės narės turi imtis priemonių, kad būtų sumažintas kiekvienoje valstybėje narėje gyventojams ir aplinkai keliamas pavojus. Bendrijos veiksmais bus galima geriau pasiekti pasiūlymo tikslus dėl toliau išvardytų priežasčių. Pagrindinis šio pasiūlymo siekis – iš dalies pakeisti ir supaprastinti pramoninių išmetamųjų teršalų srityje galiojančius teisės aktus, kuriuose nustatytos visoje Bendrijoje taikomos būtiniausios pramoninių išmetamųjų teršalų prevencijos ir kontrolės normos. Dėl pramoninių išmetamųjų teršalų labai auga oro, vandens ir dirvožemio tarša, skatinamas atliekų susidarymas ir energijos naudojimas. Pramoniniai išmetamieji teršalai paprastai turi didelį tarpvalstybinį poveikį – į orą arba vandenį išleisti teršalai didina kitose valstybėse narėse matuojamą taršą. Atsižvelgiant į problemos mastą, reikėtų imtis Bendrijos lygmens veiksmų. Valstybės narės negali pačios išspręsti šių problemų, todėl reikia imtis suderintų ES lygmens veiksmų. Pasiūlymas daugiausia skirtas galiojantiems teisės aktams supaprastinti ir kai kurioms nuostatoms sustiprinti, kad valstybės narės tinkamiau taikytų šiuos teisės aktus ir kad Bendrijos lygmeniu būtų veiksmingiau kontroliuojamas jų įgyvendinimas. Atitinkamoms valstybių narių institucijoms pasiūlyme numatyta galimybė pasirinkti teisės aktų įgyvendinimo, įgyvendinimo kontrolės ir atitikties užtikrinimo priemones – taip aplinkai ir visiems ES piliečiams garantuojamos būtiniausios apsaugos normos. Todėl pasiūlymas atitinka subsidiarumo principą. Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl toliau nurodytų priežasčių. Pasirinkta teisinė priemonė yra direktyva, nes 1) pasiūlymu siekiama išdėstyti galiojančias direktyvas nauja redakcija ir supaprastinti jas; 2) jame nustatyti tikslai, o šių tikslų įgyvendinimo tvarką nustato valstybės narės. 332 Pasiūlyme numatytos naujos priemonės, kurios sumažins nepagrįstą finansinę ir administracinę naštą: visų pirma, bus sudarytos sąlygos valstybėse narėse bendrus leidimus išduoti įrenginiams, kuriems ES lygmeniu taikomi skirtingi teisės aktai; bus supaprastinti monitoringo ir ataskaitų teikimo reikalavimai; bus diegiama keitimosi informacija sistema ir skatinamas elektroninis informacijos apie pramoninius išmetamuosius teršalus perdavimas. Be to, bus panaikinti tam tikri informacijos perdavimo reikalavimai. Nors pasiūlyme tiksliau apibrėžta leidimo sąlygų vykdymo kontrolė, atitiktis joms ir leidimų peržiūrėjimas, valstybių narių valdžios institucijoms numatytos gana lanksčios sąlygos siekti teisės aktuose nustatytų tikslų, taikant ekonomiškiausią įgyvendinimo tvarką. Be to, pasiūlyme bus aiškiau apibrėžta teisės aktų taikymo sritis, siekiant išvengti nenuoseklaus ir nevienodo teisės aktų aiškinimo valstybėse narėse. Be to, į teisės aktų taikymo sritį siūloma įtraukti keletą papildomų sektorių. Toks pakeitimas grindžiamas išsamia poveikio analize, kurią atlikus nustatyta, kad taikymo srities išplėtimas būtinas, proporcingas ir duos papildomos naudos. Todėl pasiūlymas atitinka proporcingumo principą. Pasirinkta priemonė Pasirinkta priemonė – direktyva. 2 Kitos priemonės būtų netinkamos dėl toliau nurodytų priežasčių. Šio pasiūlymo tikslas – sujungti septynias galiojančias direktyvas į vieną teisės aktą ir jas supaprastinti. Dėl šios priežasties ir atsižvelgiant į tai, jog galiojančiuose teisės aktuose nustatyti Bendrijos tikslai, o valstybėms narėms leidžiama pasirinkti įgyvendinimo priemones, geriausia teisinė priemonė yra direktyva. 4) POVEIKIS BIUDŽETUI Pasiūlymas neturi jokio poveikio Bendrijos biudžetui. 5) PAPILDOMA INFORMACIJA Supaprastinimas Pasiūlyme numatyta supaprastinti teisės aktus ir ES arba nacionalinėms valdžios institucijoms taikomas administracines procedūras. Išdėstant nauja redakcija aptariamus teisės aktus, galiojančios nuostatos bus supaprastintos ir patobulintos. Nereikalingos nuostatos ir įpareigojimai bus panaikinti, o informacijos perdavimo bei monitoringo reikalavimai bus supaprastinti ir įdiegta elektroninio informacijos perdavimo sistema. Tai turėtų padėti valstybėms narėms sumažinti nereikalingas administracines kliūtis, atsižvelgiant į tai, kad daugiausia sutaupyti lėšų galima pakeitus įgyvendinimo tvarką valstybių narių lygmeniu. Tokiu požiūriu ir yra grindžiamas teisės aktas: jame nustatyta bendra sistema ir principai, o ne išsami įgyvendinimo tvarka. 515 Šis pasiūlymas įtrauktas į tęstinę Komisijos programą Bendrijos teisynui paprastinti ir į jos darbo ir teisės aktų leidybos programą (jo nuoroda CLWP 2007/ENV/002). Galiojančių teisės aktų panaikinimas Priėmus pasiūlymą, septynios galiojančios direktyvos bus panaikintos. Persvarstymo, pakeitimo, laikino galiojimo sąlyga Komisija apsvarstys siūlomo teisės akto įgyvendinimą ir kas trejus metus teiks ataskaitas Tarybai ir Europos Parlamentui. Atitikmenų lentelė Valstybės narės turi perduoti Komisijai nacionalinių nuostatų, kuriomis direktyva perkeliama į nacionalinę teisę, tekstą ir šių nuostatų bei direktyvos atitikmenų lentelę. Europos ekonominė erdvė Siūlomas teisės aktas susijęs su EEE, todėl turėtų būti jai taikomas. Išsamus pasiūlymo paaiškinimas Šiuo metu galiojančių direktyvų taikymo sritis nepakeista. Pasiūlymas taikomas I priede išvardytoms veiklos rūšims (tai atitinka šiuo metu galiojančios TIPK direktyvos taikymo sritį), VII priedo I dalyje išvardytoms veiklos rūšims (tai atitinka šiuo metu galiojančios LOJ tirpiklių direktyvos taikymo sritį), kurą deginantiems įrenginiams, atliekų deginimo įrenginiams, bendro atliekų deginimo įrenginiams ir titano dioksido gamybos įrenginiams. Tačiau dabartinė I priedo taikymo sritis buvo šiek tiek pakeista: į ją įtrauktos tam tikros papildomos veiklos rūšys, pvz., kurą deginantys įrenginiai, kurių našumas yra nuo 20 iki 50 MW, medienos bei medienos gaminių konservavimas ir medžio plokščių gamyba. Pasiūlymą sudaro septyni skyriai. I skyrius – tai bendroji dalis, kurioje pateiktos bendrosios nuostatos, taikomos visų šioje direktyvoje nurodytų rūšių pramoninei veiklai. II skyrius taikomas I priede išvardytoms veiklos rūšims. Jame pateikiamos specialiosios tai veiklai taikomos nuostatos, kuriomis iš dalies pakeičiami dabartiniai TIPK direktyvos reikalavimai. III–VI skyriuose nustatyti būtiniausi reikalavimai atitinkamai dideliems kurą deginantiems įrenginiams, atliekų deginimo įrenginiams, tirpiklius naudojantiems įrenginiams ir titano dioksido gamybos įrenginiams. VII skyriuje pateikiamos nuostatos, susijusios su kompetentingomis institucijomis, valstybių narių perduodama informacija bei nuobaudomis, ir tipinės baigiamosios nuostatos. Pastabos apie straipsnius Pateikiamos pastabos apie naujus straipsnius arba iš esmės pakeistus straipsnius. - Leidimo sąlygų nustatymas I priede išvardytų rūšių veiklai (14–17 straipsniai) Siekiant užtikrinti aukštą aplinkos apsaugos lygį, leidime turėtų būti numatytos visos būtinos priemonės, nurodytos išmetamųjų taršiųjų medžiagų ribinės vertės ir nustatyti atitinkami dirvožemio ir požeminio vandens apsaugos bei monitoringo reikalavimai. Nustatant leidimo sąlygas turėtų būti atsižvelgta į geriausias galimas priemones. Kad nustatytų geriausias galimas priemones ir suvienodintų pramoninės veiklos keliamos taršos lygį Bendrijoje, Komisija, pasikeitusi informacija su suinteresuotosiomis šalimis, tvirtina geriausių galimų priemonių informacinius dokumentus (toliau – GGP informaciniai dokumentai). Atlikus nuodugnią analizę nustatyta, kad geriausių galimų priemonių taikymas turi didelių trūkumų. Tokią padėtį lėmė šios priežastys: dabartiniuose teisės aktuose geriausios galimos priemonės buvo apibrėžtos nepakankamai tiksliai; kompetentingoms institucijoms sudarytos pernelyg lanksčios sąlygos, leidžiančios nesiremti šiomis priemonėmis išduodant leidimus; neaiški GGP informacinių dokumentų paskirtis. Todėl leidimuose, išduotuose įgyvendinant TIPK direktyvą, dažnai esama sąlygų, kurios nėra pagrįstos GGP informaciniuose dokumentuose apibūdintomis geriausiomis galimomis priemonėmis. Be to, nepateikiama pakankamai tokį reikalavimų nesilaikymą pateisinančių priežasčių arba jos nepateikiamos visai. Dėl šių trūkumų aplinkai nebuvo padarytas planuotas teigiamas poveikis, o vidaus rinka tebėra gerokai iškreipta. Siekiant pašalinti šiuos trūkumus, pasiūlyme numatyta paskatinti plačiau taikyti geriausias galimas priemones ir aiškiau apibrėžti jų taikymo tvarką. Jame taip pat numatyta, kad nustatant leidimo sąlygas turi būti remiamasi GGP informaciniais dokumentais, o išmetamųjų teršalų ribinės vertės negali viršyti išmetamųjų teršalų ribinių verčių, susijusių su tuose GBP informaciniuose dokumentuose apibūdintų geriausių galimų priemonių taikymu. Siekiant atsižvelgti į tam tikras ypatingas aplinkybes, pasiūlyme numatyta, kad kompetentingos institucijos gali taikyti išimtis, t. y. leisti, kad išmetamųjų teršalų ribinės vertės viršytų išmetamųjų teršalų kiekį, susijusį su GGP informaciniuose dokumentuose apibūdintų geriausių galimų priemonių taikymu. Tačiau tokios išimtys turėtų būti taikomos remiantis tinkamai nustatytais kriterijais, o išmetamųjų teršalų kiekis neturėtų viršyti šios direktyvos III–VI skyriuose nustatytų išmetamųjų teršalų ribinių verčių. Apie tokias išimtis ir jų taikymo priežastis turėtų būti pranešama visuomenei. Be to, siekiant suteikti veiklos vykdytojams galimybę išbandyti naujas priemones, kurias taikant būtų galima užtikrinti geresnę aplinkos apsaugą, pasiūlyme numatyta, kad kompetentinga institucija gali leisti laikinai nukrypti nuo išmetamųjų teršalų normų, susijusių su GGP informaciniuose dokumentuose apibūdintų geriausių galimų priemonių taikymu. Pasiūlyme taip pat numatytas naujas reikalavimas periodiškai stebėti įrenginių eksploatavimo vietos dirvožemį ir požeminius vandenis, siekiant surinkti būtinos informacijos ir apsaugoti šias aplinkos terpes nuo taršos pavojingomis medžiagomis. - I priede išvardytų rūšių veiklai taikomos nuostatos dėl leidimo sąlygų atitikties ir geresnio aplinkos apsaugos lygio (22, 24 ir 25 straipsniai) Šiuo metu galiojančių teisės aktų nuostatos dėl informacijos apie reikalavimų vykdymą perdavimo, tikrinimų ir leidimų peržiūrėjimo yra neaiškios, todėl teisės aktų įgyvendinimo tvarka valstybėse narėse labai skiriasi, neužtikrinamas tinkamas aplinkos apsaugos lygis, o vidaus rinka iškreipiama. Todėl į pasiūlymą įtraukta konkretesnių nuostatų, siekiant užtikrinti veiksmingą šios direktyvos įgyvendinimą ir tinkamą to įgyvendinimo kontrolę. Į jį įrašyta nauja nuostata, pagal kurią veiklos vykdytojai kompetentingai institucijai turės reguliariai pranešti, kaip vykdomos leidimo sąlygos. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad šios direktyvos nesilaikymo atvejais veiklos vykdytojas ir kompetentinga institucija imtųsi reikiamų priemonių. Pasiūlyme taip pat numatyta, kad, patvirtinus naują GGP informacinį dokumentą arba jį atnaujinus, leidimo sąlygos bus persvarstomos ir prireikus atnaujinamos, siekiant atsižvelgti į geriausių galimų priemonių raidą arba kitus įrenginio eksploatavimo pakeitimus. Be to, valstybės narės turės parengti aplinkosauginių tikrinimų sistemą. Šios naujos nuostatos daugiausia grindžiamos Rekomendacija 2001/331/EB, nustatančia minimalius aplinkosauginių tikrinimų valstybėse narėse kriterijus. Šie nauji pakeitimai padės užtikrinti geriausių galimų priemonių taikymą, o tam tikrais atvejais jį paspartinti. Tai padės siekti teminėse strategijose nustatytų tikslų ir sumažins konkurencijos iškraipymą. - Eksploatavimo vietos uždarymas ir jai padarytos žalos šalinimas, kai vykdoma I priede išvardytų rūšių veikla (23 straipsnis) Pramoninė veikla gali padaryti didelį neigiamą poveikį dirvožemio ir požeminių vandenų kokybei, nes vykdant šią veiklą naudojamos, gaminamos arba išmetamos pavojingos medžiagos. Šiuo metu galiojančių teisės aktų nuostatose reikalavimas po veiklos nutraukimo uždaryti eksploatavimo vietą ir pašalinti jai padarytą žalą apibrėžtas neaiškiai. Siekiant aiškiau apibrėžti reikalavimus ir padėti įgyvendinti Dirvožemio apsaugos teminėje strategijoje nustatytus tikslus, pasiūlyme numatyta, kad veiklos vykdytojai turi parengti pagrindinę ataskaitą, kurioje pateikiama kiekybinė informacija apie dirvožemio ir požeminių vandenų užterštumą. Galutinai nutraukęs veiklą, veiklos vykdytojas turi pašalinti eksploatavimo vietai padarytą žalą ir atkurti jos pirminę būklę. - Kurą deginantiems įrenginiams taikomos išmetamųjų teršalų ribinės vertės (33 ir 35 straipsniai, V priedo 1 ir 2 dalys) Iš didelių kurą deginančių įrenginių į orą išmetami teršalai sudaro didelę dalį viso pagrindinių išmetamųjų teršalų kiekio ir gerokai viršija Oro taršos teminėje strategijoje nustatytus tikslus. Jeigu iš šių įrenginių išmetamų teršalų kiekis nebus labiau sumažintas, sveikatai ir aplinkai nebus padarytas su šių tikslų įgyvendinimu susijęs teigiamas poveikis. Todėl tam tikrų kategorijų kurą deginantiems įrenginiams ir teršalams būtina nustatyti griežtesnes, su geriausiomis galimomis priemonėmis suderintas išmetamųjų teršalų ribines vertes. - Atliekų deginimo įrenginiams ir bendro atliekų deginimo įrenginiams taikomi monitoringo reikalavimai (43 ir 35 straipsniai, VI priedo 6 dalis) Siekiant supaprastinti teisės aktus ir sumažinti nereikalingas administracines išlaidas, kartu išlaikant tokį patį aplinkos apsaugos lygį, pasiūlyme numatomos naujos išimtys dabar galiojantiems būtiniausiems reikalavimams dėl tam tikrų teršalų, išmetamų iš atliekų deginimo ir bendro atliekų deginimo įrenginių, monitoringo. Tokias išimtis kompetentinga institucija gali taikyti tik jei įvykdytos konkrečios pasiūlyme nustatytos sąlygos. - Titano dioksido gamybos įrenginiams taikomos išmetamųjų teršalų ribinės vertės ir ataskaitų teikimo reikalavimai (63 ir 64 straipsniai, VIII priedo 1, 3 ir 4 dalys ) Titano dioksido gamybos įrenginiai gali sukelti didelę oro ir vandens taršą. Siekiant sumažinti šį poveikį, tam tikroms taršiosioms medžiagoms pasiūlyme nustatytos griežtesnės ribinės vertės, suderintos su geriausiomis galimomis priemonėmis. - Įgyvendinimo priemonės Šia direktyva įgyvendinimo įgaliojimai suteikiami Komisijai. Įgyvendinimo įgaliojimų perdavimo atvejai nurodyti kiekviename atitinkamame straipsnyje. Komisijos patvirtintoms priemonės bus taikoma reguliavimo procedūra su tikrinimu, kaip numatyta Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnio 1–4 dalyse ir 7 straipsnyje. Įgyvendinimo priemonės bus pirmiausia naudojamos nustatant išimties, leidžiančios nukrypti nuo išmetamųjų teršalų ribinių verčių, susijusių su GGP informaciniuose dokumentuose apibūdintomis geriausiomis galimomis priemonėmis, taikymo kriterijus. Taip pat jos bus naudojamos derinant V–VIII prieduose nustatytus neesminius būtiniausius reikalavimus su mokslo ir technikos pažanga. ê 96/61/EB (pritaikytas) ð naujas 2007/0286 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA dėl ð dėl pramoninių išmetamųjų teršalų ï (taršos integruotos prevencijos ir kontrolės) (Tekstas svarbus EEE) ð EUROPOS PARLAMENTAS IR ï EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdamia į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 130s √ 175 ∏ straipsnio 1 dalį, atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą[2], atsižvelgdamia į √ Europos ∏ eEkonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[3], atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę[4], laikydamiesiasi Sutarties 189c √ 251 ∏ straipsnyje nustatytos tvarkos[5], kadangi: ò naujas 1. Reikia atlikti tam tikrus esminius šių direktyvų pakeitimus: 1978 m. vasario 20 d. Tarybos direktyva 78/176/EEB dėl titano dioksido pramonės atliekų[6], 1982 m. gruodžio 3 d. Tarybos direktyva 82/883/EEB dėl aplinkos, veikiamos titano dioksido pramonės atliekų, priežiūros ir stebėjimo tvarkos[7], 1992 m. gruodžio 15 d. Tarybos direktyva 92/112/EEB dėl titano dioksido pramonės atliekų sukeltos taršos mažinimo ir galutinio panaikinimo programų derinimo tvarkos[8], 1996 m. rugsėjo 24 d. Tarybos direktyva 96/61/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės[9], 1999 m. kovo 11 d. Tarybos direktyva 1999/13/EB dėl tam tikrų veiklos rūšių ir tam tikrų įrenginių lakiųjų organinių junginių, susidarančių naudojant organinius tirpiklius, emisijų apribojimo[10], 2000 m. gruodžio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/76/EB dėl atliekų deginimo[11] ir 2001 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/80/EB dėl tam tikrų teršalų, išmetamų į orą iš didelių kurą deginančių įrenginių, kiekio apribojimo[12]. Siekiant aiškumo, turėtų būti parengta nauja šių direktyvų redakcija. 2. Siekiant pagal principą „teršėjas moka“ ir taršos prevencijos principą išvengti pramoninės veiklos sukeliamos taršos, ją sumažinti ir, jei įmanoma, pašalinti, būtina sukurti pagrindinių pramoninės veiklos rūšių bendrąją kontrolės sistemą, teikiant pirmenybę su taršos šaltiniu susijusioms iniciatyvoms ir užtikrinant tinkamą gamtos išteklių valdymą. 3. Skirtingai reglamentuojant teršalų išmetimą į orą, vandenį arba dirvožemį, gali būti skatinamas taršos plitimas iš vienos aplinkos terpės į kitą, o ne gerinama aplinkos apsauga. Todėl tikslinga numatyti, kad veikla tokiose srityse, kaip antai: teršalų išmetimo į orą, vandenį ir dirvožemį prevencija bei kontrolė, atliekų tvarkymas, efektyvus energijos vartojimas ir avarijų prevencija, būtų vykdoma koordinuotai. 4. Tikslinga peržiūrėti su pramoniniais įrenginiais susijusius teisės aktus ir supaprastinti bei aiškiau išdėstyti galiojančias nuostatas, sumažinti nepagrįstą administracinę naštą ir įgyvendinti išvadas, pateiktas Komisijos komunikatuose „Teminė oro taršos strategija“[13], „Dirvožemio apsaugos teminė strategija“[14], „Teminė atliekų prevencijos ir perdirbimo strategija“[15] , priimtuose įgyvendinant 2002 m. liepos 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 1600/2002/EB, nustatantį šeštąją Bendrijos aplinkosaugos veiksmų programą[16]. Šiose teminėse strategijose nustatyti tikslai apsaugoti žmonių sveikatą ir aplinką, o jų negalima pasiekti, jei nebus dar labiau sumažinta pramoninės veiklos sukeliama tarša. 5. Siekiant užtikrinti taršos prevenciją ir kontrolę, kiekvienas įrenginys turėtų būti eksploatuojamas tik turint leidimą, o kai tam tikri įrenginiai eksploatuojami ir veikla vykdoma naudojant organinius tirpiklius – tik jei įrenginiui išduotas leidimas arba jis įregistruotas. 6. Siekiant palengvinti leidimų išdavimą, valstybėms narėms turėtų būti sudarytos sąlygos tam tikrų kategorijų įrenginiams nustatyti reikalavimus bendrosiose privalomose taisyklėse. 7. Siekiant išvengti dvigubo reguliavimo, leidime įrenginiui, kuriam taikoma Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/87/EB, nustatanti šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijų leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 96/61/EB[17], neturėtų būti nurodoma išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų ribinė vertė, išskyrus atvejus, kai būtina užtikrinti, kad vietos lygmeniu nebūtų sukelta didelė tarša, arba kai minėta sistema įrenginiui laikinai netaikoma. 8. Veiklos vykdytojai kompetentingai institucijai turėtų pateikti prašymą išduoti leidimą, kuriame būtų nurodyta informacija, reikalinga leidimo sąlygoms nustatyti. Veiklos vykdytojams turėtų būti sudarytos sąlygos, kad teikdami prašymą leidimui gauti jie galėtų pasinaudoti informacija, gauta taikant 1985 m. birželio 27 d. Tarybos direktyvą 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo[18] ir 1996 m. gruodžio 9 d. Tarybos direktyvą 96/82/EB dėl didelių, su pavojingomis medžiagomis susijusių avarijų pavojaus kontrolės[19]. 9. Leidime turėtų būti numatytos visos aukštam aplinkos apsaugos lygiui užtikrinti būtinos priemonės, nurodytos išmetamųjų taršiųjų medžiagų ribinės vertės ir nustatyti atitinkami dirvožemio ir požeminio vandens apsaugos bei monitoringo reikalavimai. Nustatant leidimo sąlygas turėtų būti atsižvelgiama į geriausias galimas priemones. 10. Kad nustatytų, kas laikoma geriausiomis galimomis priemonėmis, ir sumažintų pramoninės veiklos taršos masto skirtumus Bendrijoje, Komisija, pasikeitusi informacija su suinteresuotosiomis šalimis, turėtų patvirtinti geriausių galimų priemonių informacinius dokumentus (toliau – GGP informaciniai dokumentai). Šiais GGP informaciniais dokumentais remiamasi nustatant leidimo sąlygas. 11. Siekiant atsižvelgti į tam tikras ypatingas aplinkybes, kompetentingoms institucijoms turėtų būti sudarytos galimybės taikyti išimtis, t. y. leisti, kad išmetamųjų teršalų ribinės vertės viršytų išmetamųjų teršalų kiekį, susijusį su GGP informaciniuose dokumentuose apibūdintų geriausių galimų priemonių taikymu. Tokios išimtys turėtų būti taikomos remiantis tinkamai nustatytais kriterijais, o išmetamųjų teršalų kiekis neturėtų viršyti šioje direktyvoje nustatytų išmetamųjų teršalų ribinių verčių. 12. Siekiant veiklos vykdytojams suteikti galimybę išbandyti naujas priemones, kurias taikant būtų galima užtikrinti geresnę aplinkos apsaugą, kompetentingai institucijai taip pat turėtų būti sudarytos sąlygos leisti laikinai nukrypti nuo išmetamųjų teršalų normų, susijusių su GGP informaciniuose dokumentuose apibūdintų geriausių galimų priemonių taikymu. 13. Įrenginyje atlikus pakeitimus gali padidėti tarša. Todėl kompetentingai institucijai turėtų būti pranešama apie visus planuojamus pakeitimus, galinčius padaryti poveikį aplinkai. Prieš tai, kai įrenginiuose atliekami esminiai pakeitimai, galintys padaryti didelį neigiamą poveikį žmonėms arba aplinkai, leidimas turėtų būti persvarstomas, siekiant užtikrinti, kad tie įrenginiai ir toliau atitiktų šios direktyvos reikalavimus. 14. Tręšimui naudojant gyvulių mėšlą ir srutas aplinkos kokybei gali būti padarytas didelis poveikis. Siekiant užtikrinti koordinuotą šio poveikio prevenciją ir kontrolę, veiklos vykdytojas arba trečiosios šalys, tręšimui naudodami mėšlą ir srutas, susidarančius vykdant šioje direktyvoje nurodytą veiklą, turi taikyti geriausias galimas priemones. Kad valstybės narės galėtų lanksčiau laikytis šių reikalavimų, leidime arba kitose priemonėse gali būti numatyta, kad veiklos vykdytojas arba trečioji šalis tręšdami taikytų geriausias galimas priemones. 15. Siekiant atsižvelgti į geriausių galimų priemonių raidą arba kitus pokyčius, susijusius su įrenginio pakeitimais, leidimo sąlygos turėtų būti reguliariai persvarstomos, o prireikus atnaujinamos, ypač kai Komisija patvirtina naują arba atnaujintą GGP informacinį dokumentą. 16. Būtina užtikrinti, kad eksploatuojant įrenginį nepablogėtų dirvožemio arba požeminio vandens kokybė. Todėl leidimo sąlygose turėtų būti numatytas dirvožemio ir požeminio vandens monitoringas, o galutinai nutraukdamas veiklą jos vykdytojas turėtų pašalinti eksploatavimo vietai padarytą žalą. 17. Siekiant užtikrinti veiksmingą šios direktyvos įgyvendinimą ir jo kontrolę, veiklos vykdytojai kompetentingai institucijai turėtų reguliariai pranešti apie tai, kaip laikomasi leidimo sąlygų. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad šios direktyvos pažeidimo atvejais veiklos vykdytojas ir kompetentinga institucija imtųsi reikiamų priemonių ir numatytų aplinkosauginių tikrinimų sistemą. 18. Veiksmingas visuomenės dalyvavimas priimant sprendimus sudaro palankias sąlygas visuomenei reikšti nuomonę, o sprendimų priėmėjams atsižvelgti į jos nuomonę ir interesus, kurie gali būti svarbūs priimant tuos sprendimus. Taip didinama atskaitomybė, sprendimų priėmimo proceso skaidrumas, visuomenė geriau informuojama aplinkosaugos klausimais, o priimti sprendimai susilaukia daugiau paramos. Suinteresuotosios visuomenės nariams turėtų būti suteikta galimybė kreiptis į teismus ir taip padėti apsaugoti teisę gyventi sveikatai nekenksmingoje ir gerovę užtikrinančioje aplinkoje. 19. Dideli kurą deginantys įrenginiai išmeta į orą daug taršiųjų medžiagų, kurios daro didelį poveikį žmonių sveikatai ir aplinkai. Siekiant sumažinti šį poveikį ir įgyvendinti 2001 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2001/81/EB dėl tam tikrų atmosferos teršalų išmetimo nacionalinių ribų[20] nustatytus reikalavimus ir Komisijos komunikate „Teminė oro taršos strategija“ nustatytus tikslus, tam tikrų kategorijų kurą deginantiems įrenginiams ir teršalams būtina Bendrijos lygmeniu nustatyti griežtesnes išmetamųjų teršalų ribines vertes. 20. Reikėtų numatyti, kad tais atvejais, kai dėl didelio stygiaus staiga nutraukiamas mažai sieros turinčio kuro arba dujų tiekimas, kompetentinga institucija galėtų taikyti laikinas išimtis, t. y. leistų tokį kurą deginantiems įrenginiams viršyti šioje direktyvoje nustatytas išmetamųjų teršalų ribines vertes. 21. Sutrikus taršos mažinimo įrangos veiklai arba šiai įrangai sugedus, atitinkamas veiklos vykdytojas neturėtų eksploatuoti kurą deginančio įrenginio ilgiau kaip 24 valandas, o bendra eksploatacijos be taršos mažinimo įrangos trukmė, siekiant sumažinti neigiamą taršos poveikį aplinkai, per dvylika mėnesių neturėtų viršyti 120 valandų. Tačiau, jeigu labai svarbu išlaikyti energijos tiekimą arba būtina užtikrinti, kad nepadidėtų bendra kito kurą deginančio įrenginio keliama tarša, kompetentingoms institucijoms turėtų būti suteikta galimybė leisti nesilaikyti šių terminų. 22. Kad būtų užtikrintas aukštas aplinkos ir žmonių sveikatos apsaugos lygis, o atliekos nebūtų vežamos į kitų valstybių įrenginius, kuriuos eksploatuojant laikomasi prastesnių aplinkosaugos normų, Bendrijoje veikiantiems atliekų deginimo arba bendro atliekų deginimo įrenginiams reikia nustatyti bei taikyti griežtas eksploatacijos sąlygas, techninius reikalavimus ir išmetamųjų teršalų ribines vertes. 23. Dėl organinių tirpiklių naudojimo vykdant tam tikrų rūšių veiklą ir eksploatuojant tam tikrus įrenginius į orą yra išmetami organiniai junginiai, o tai vietos ir tarpvalstybiniu lygmeniu skatina formuotis fotocheminius oksidantus, kurie yra žalingi gamtos ištekliams ir žmonių sveikatai. Todėl būtina imtis organinių tirpiklių naudojimo prevencijos ir nustatyti reikalavimą laikytis išmetamųjų organinių junginių ribinių verčių bei atitinkamų eksploatacijos sąlygų. Tais atvejais, kai tokias pačias išmetamųjų teršalų ribines vertes galima pasiekti kitais būdais, pavyzdžiui, naudojant produktus, kuriuose yra mažai tirpiklių arba jų nėra visai, arba priemones, kurias taikant naudojama mažai tirpiklių arba jų nenaudojama, reikėtų numatyti, kad veiklos vykdytojai galėtų nesilaikyti išmetamųjų teršalų ribinių verčių. 24. Titano dioksido gamybos įrenginiai gali sukelti didelę oro ir vandens taršą. Kad šis poveikis būtų sumažintas, būtina Bendrijos lygmeniu nustatyti griežtesnes tam tikrų išmetamų taršiųjų medžiagų ribines vertes. 25. Šiai direktyvai įgyvendinti reikalingos priemonės turėtų būti priimamos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką[21]. 26. Visų pirma, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai nustatyti šiuos kriterijus: išimčių, leidžiančių viršyti išmetamųjų teršalų kiekį, susijusį su GGP informaciniuose dokumentuose apibūdintų geriausių galimų priemonių taikymu, suteikimo kriterijai, periodiško monitoringo dažnumo nustatymo kriterijai; pagrindinės ataskaitos turinio kriterijai ir pavojaus aplinkai vertinimo kriterijai. Komisijai taip pat turėtų būti suteikti įgaliojimai tvirtinti naujų priemonių kūrimo ir taikymo priemones, tam tikrais atvejais nustatyti išmetamo sieros dioksido vidutinę ribinę vertę, nustatyti į orą išmetamų sunkiųjų metalų, dioksinų ir furanų nuolatinių matavimų pradžios datą, informacijos, kurią valstybės narės, įgyvendindamos šią direktyvą, turėtų teikti Komisijai, rūšį bei formatą ir, atsižvelgiant į mokslo ir technikos pažangą, pataisyti V–VIII priedus. Be to, Komisija galėtų būti įgaliota nustatyti kriterijus, pagal kuriuos atliekų deginimo ir bendro atliekų deginimo įrenginiams būtų leidžiama nesilaikyti reikalavimo vykdyti nuolatinį bendro išmetamų dulkių kiekio monitoringą. Kadangi šios priemonės yra bendro pobūdžio ir skirtos šios direktyvos neesminėms nuostatoms iš dalies pakeisti arba papildyti direktyvą papildomomis naujomis neesminėmis nuostatomis, jos priimamos laikantis Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnyje numatytos reguliavimo procedūros su tikrinimu. 27. Valstybės narės turėtų nustatyti taisykles dėl nuobaudų taikymo pažeidus šios direktyvos nuostatas ir garantuoti, kad jos bus vykdomos. Šios nuobaudos turėtų būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos. 28. Kad būtų suteikta pakankamai laiko esamus įrenginius techniškai pritaikyti prie naujų šios direktyvos reikalavimų, kai kurie naujieji reikalavimai tiems įrenginiams turėtų būti pradėti taikyti pasibaigus nustatytam laikotarpiui, skaičiuojamam nuo dienos, kurią ši direktyva pradedama taikyti. Reikia skirti pakankamai laiko, kad kurą deginančiuose įrenginiuose būtų galima įdiegti taršos mažinimo priemones ir taip užtikrinti, kad nebus viršijamos V priede nustatytos išmetamųjų teršalų ribinės vertės. 29. Bendrija gali priimti priemones remdamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatytu subsidiarumo principu, kadangi planuojamų veiksmų tikslo – užtikrinti aukštą aplinkos apsaugos lygį ir pagerinti aplinkos kokybę – valstybės narės tinkamai pasiekti negali ir todėl, atsižvelgiant į tarpvalstybinį pramoninės taršos pobūdį, šis tikslas galėtų būti geriau įgyvendintas Bendrijos lygmeniu.. Remiantis tame straipsnyje nustatytu proporcingumo principu, šioje direktyvoje nenumatoma daugiau veiksmų nei būtina šiems tikslams pasiekti. 30. Šioje direktyvoje atsižvelgiama į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje nustatytas pagrindines teises bei principus ir jų paisoma. Visų pirma, šia direktyva siekiama paskatinti taikyti Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 37 straipsnį. 31. Vykdant įpareigojimą perkelti šią direktyvą į nacionalinę teisę turėtų būti perkeliamos tik tos nuostatos, kurios iš esmės skiriasi nuo ankstesnių direktyvų nuostatų. Įpareigojimas perkelti nepakeistas nuostatas vykdomas pagal ankstesnes direktyvas. 32. Ši direktyva neturėtų pažeisti valstybių narių įsipareigojimų dėl direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę ir jų taikymo terminų, nurodytų IX priedo B dalyje. ê 96/61/EB (pritaikytas) PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: I SKYRIUS √ Bendrosios nuostatos ∏ 1 straipsnis Tikslas ir apimtis √ Dalykas ∏ Šiaos direktyvaos tikslas yra pasiekti √ nustatomos taisyklės, reglamentuojančios ∏ integruotą taršos, kurią sukelia I priede išvardintos √ pramoninės ∏ veiklos rūšys, prevenciją ir kontrolę. Jai √ taip pat ∏ nustatomos priemones √ taisyklės ∏, įskaitant ir atliekų tvarkymo priemones, skirtosas užkirsti kelią teršalų išmetimui į orą, vandenį ir žemę, kuris atsiranda dėl aukščiau nurodytos veiklos, arba, jei tai neįgyvendinama, jam mažinti √ ir užkirsti kelią atliekų susidarymui ∏, siekiant aukšto aplinkos apsaugos lygio ir nepažeidžiant Direktyvos 85/337/EEB ir kitų atitinkamų Bendrijos nuostatų. ò naujas 2 straipsnis Taikymo sritis 1. Ši direktyva taikoma pramoninei veiklai, sukeliančiai II–VI skyriuose nurodytą taršą. 2. Ši direktyva netaikoma mokslinių tyrimų ir plėtros veiklai arba naujų produktų ir technologijų bandymui. ê 96/61/EB (pritaikytas) 32 straipsnis Sąvokos Apibrėžtys Šioje direktyvoje √ vartojamų terminų apibrėžtys ∏: 1)1. „medžiaga“ yra – bet koks cheminis elementas ir jo junginiaiys, išskyrus √ šias medžiagas: ∏ a) radioaktyviąsias medžiagas, apibrėžtas 1996 m. gegužės 13 d. Tarybos direktyvoje 80/36/Euratomas 96/29/Euratomas, nustatančioje pagrindinius darbuotojų ir gyventojų sveikatos apsaugos nuo jonizuojančiosios spinduliuotės saugos standartus[22]; ir b) genetiškai modifikuotus organizmus, apibrėžtus √ mikroorganizmus, apibrėžtus ∏ 1990 m. balandžio 23 d. Tarybos direktyvoje 90/219/EEB (GMO) dėl riboto genetiškai modifikuotų mikroorganizmų naudojimo[23]; ir √ c) genetiškai modifikuotus organizmus, apibrėžtus ∏ 2001 m. kovo 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos dDirektyvoje 90/220/EEB[24] 2001/18/EB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką ir panaikinančios Tarybos direktyvą 90/220/EEB[25]; 2)2. „tarša“ yra – žmonių veiklos sukeliamas tiesioginis arba netiesioginis medžiagų, virpesių, šilumos arba triukšmo tiesioginis arba netiesioginis išmetimas skleidimas į oreą, vandenyjeį ar žemėjeę, kas galintis kenkti žmogaus žmonių sveikatai arba aplinkai, daryti žalą materialiajaminiam turtui, arba kenkti ar trukdyti patogumams √ aplinkos vertybėms arba trukdyti jomis naudotis ∏ ir kitokiam kitaip įteisintam teisėtai naudojimuisi naudotis aplinka; 3)3. „įrenginys“ yra – stacionarus technikos objektas, kuriame vykdoma viena arba kelios I priede √ arba VII priedo I dalyje ∏ išvardytos išvardintų veiklos rūšysių, ir bet kuri kita √ toje pačioje vietoje vykdoma ∏ tiesiogiai susijusi veikla, kuri techniškai siejasi susijusi su toje vietoje vykdoma veikla √ minėtuose prieduose išvardytų išvardintų rūšių veikla ∏, galinčia √ ir gali ∏ sukelti teršalų išmetimą ir taršą; 4. „esamas įrenginys“ reiškia veikiantį įrenginį arba, pagal teisės aktus, galiojusį iki šios direktyvos įsigaliojimo dienos, įrenginį, kuriam išduotas leidimas arba kuris, kompetentingos institucijos vertinimu, yra išsamaus prašymo leidimui gauti objektas, su sąlyga, jog toks įrenginys bus pradėtas eksploatuoti ne vėliau kaip po metų nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos; 4)5. „teršalų išmetimas“ yra – medžiagų, virpesių, šilumos arba triukšmo tiesioginis arba netiesioginis išleidimas iš įrenginio pavienių arba pasklidųjų paskleistų šaltinių į orą, vandenį arba dirvą žemę; 5)6. „išmetamųjų teršalų ribinės vertės“ yra – išmetamųjų teršalų masė, išreikšta tam tikrais parametrais, koncentracija ir (arba) lygis, kurio negalima viršyti per vieną arba kelis laiko tarpus;. Taip pat galima nustatyti kai kurių medžiagų grupių, rūšių ar kategorijų, ypač tų, kurios išvardytos III priede, išmetimo ribines vertes. Išmetamų medžiagų ribinės vertės paprastai nustatomos toje vietoje, kur teršalai išmetami iš įrenginio, neatsižvelgiant į jų sklaidą. Nepažeidžiant Direktyvos 76/464/EEB arba ją įgyvendinančių direktyvų, nustatant atitinkamo įrenginio išmetamų teršalų netiesioginio išleidimo į vandenį ribines vertes, gali būti atsižvelgiama į vandens valymo įrengimų veiksmingumą, su sąlyga, jog garantuojamas vienodas aplinkos apsaugos lygis ir jeigu tai nesukelia didesnės aplinkos taršos; 6)7. „aplinkos kokybės norma“ yra – visuma Bendrijos teisės aktuose nustatytų reikalavimų, kuriuos turi tam tikru metu atitikti tam tikra aplinka arba jos konkreti jos dalis, kaip nurodyta Bendrijos teisės aktuose; 8. „kompetentinga institucija“ yra valdžios institucija ar institucijos arba organizacijos pagal valstybių narių teisines nuostatas atsakingos už įsipareigojimų, atsirandančių įgyvendinant šią direktyvą, vykdymą; 7)9. „leidimas“ yra – rašytinis sprendimas arba jo dalis (arba keli tokie sprendimai), leidžiantis √ dokumentas, kuriuo suteikiama teisė ∏ eksploatuoti visą įrenginį √ , kurą deginantį įrenginį, atliekų deginimo įrenginį, bendro atliekų deginimo įrenginį ∏ arba jųo dalį, nustatant tam tikras sąlygas, garantuojančias, kad įrenginys atitinka šios direktyvos reikalavimus;. Leidimas gali būti taikomas toje pačioje vietoje vienam arba keliems įrenginiams ar jų dalims, kuriuos eksploatuoja tas pats veiklos vykdytojas; 8)10. a)„eksploatavimo pakeitimas“ yra įrenginio pobūdžio ar jo funkcijų pakeitimas arba išplėtimas, kurie gali turėti įtakos aplinkai; b) „esminis pakeitimas“ yra – eksploatavimo √ įrenginio, kurą deginančio įrenginio, atliekų deginimo įrenginio arba bendro atliekų deginimo įrenginio pobūdžio ar veikimo pakeitimas, arba išplėtimas ∏ pakeitimas, kuris, kompetentingos institucijos nuomone, gali turėti didelį neigiamą poveikį žmonėms arba aplinkai;. Šiame apibrėžime kiekvienas eksploatavimo pakeitimas ar išplėtimas yra laikomas esminiu, jei tas pakeitimas ar išplėtimas pats atitinka I priede nustatytus ribinius dydžius, jei tokie dydžiai yra nustatyti; 9)11. „geriausiosas prieinamas gamybos būdas √ galimos priemonės ∏ “ yra – veiksmingiausia ir pažangiausia veiklos ir jos vykdymo metodų plėtojimo pakopa, kuri rodo, ar tam tikromisas gamybos būdas √ priemonėmis ∏ praktiškai iš esmės gali būti pagrindu remiamasi nustatant išmetamųjų teršalų ribines vertes √ ir kitas leidimo sąlygas ∏, siekiant išvengti taršos skirtas teršalų išmetimo prevencijai, o jei tai neįmanoma, – bendrai mažinti teršalų išmetimą ir jų poveikį visai aplinkai: a) „gamybos būdas √ priemonės ∏ “ yra – tiek ir naudojama technologija, tiek ir būdas, kuriuo įrenginioys projektavimo suprojektuotas, statybos pastatytas, priežiūros aptarnaujamas, eksploatavimo eksploatuojamas ir uždarymo uždaromas būdas;, b) „prieinamas gamybos būdas √ galimos priemonės ∏ yra – gamybos būdas √ priemonės ∏ , išplėtotosas taip tokiu mastu, kuris kad leidžia jį jas būtų galima įgyvendinti taikyti atitinkamame pramonės sektoriuje, esant ekonomiškai ir techniškai tinkamoms sąlygoms, atsižvelgiant į kaštus jų sąnaudas ir pranašumą, nepaisant to, ar tas tos gamybos būdas √ priemonės ∏ naudojamas taikomos arba kuriamosas konkrečioje valstybėje narėje ar ne, ir jei tik jis jos yra prieinamosas veiklos vykdytojui;, c) „geriausiosas“ yra – veiksmingiausiosas, siekiant aukšto aplinkos apsaugos lygio. Nustatant geriausią prieinamą gamybos būdą, ypatingą dėmesį reikėtų atkreipti į IV priede išvardintas aplinkybes; 10)12. „veiklos vykdytojas“ yra – bet kuris fizinis ar juridinis asmuo, kuris eksploatuoja arba kontroliuoja įrenginį √ , kurą deginantį įrenginį, atliekų deginimo įrenginį arba bendro atliekų deginimo įrenginį, ∏ arba, jei tai numato nacionaliniai teisės aktai, kuriam yra suteikti ekonominiai įgaliojimai spręsti įrenginio techninius klausimus; ê 2003/35/EB 4 straipsnio 1 dalies b papunktis (pritaikytas) 11)13. „visuomenė“ – tai vienas arba daugiau fizinių ar juridinių asmenų ir pagal nacionalinės teisės aktus ar praktiką jų asociacijos, organizacijos ar grupės; 12)14. „suinteresuotojia visuomenė“ – tai visuomenė, kuriai turėjo poveikio ar gali turėti poveikįio sprendimo išduoti arba atnaujinti leidimą ar leidimo sąlygas priėmimas arba kuri juo yra suinteresuota; šiame apibrėžime nevyriausybinės organizacijos, skatinančios aplinkos apsaugą ir atitinkančios reikalavimus pagal nacionalinę teisę, yra laikomos suinteresuotomis. ò naujas 13) nauja priemonė – tai pramoninei veiklai skirtas naujoviškas metodas, kurį komerciškai išplėtojus būtų galima užtikrinti geresnį aplinkos apsaugos lygį arba sumažinti sąnaudas labiau nei naudojant esamas geriausias galimas priemones; 14) pavojingos medžiagos – pavojingos medžiagos arba preparatai, apibrėžti 1967 m. birželio 27 d. Tarybos direktyvoje 67/548/EB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių pavojingų medžiagų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą etiketėmis, suderinimo[26] ir 1999 m. gegužės 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 1999/45/EB dėl pavojingų preparatų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą reglamentuojančių valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų derinimo[27]; 15) pagrindinė ataskaita – tai kiekybinė informacija apie dirvožemio ir požeminių vandenų užterštumą pavojingomis medžiagomis; 16) planinis tikrinimas – tai aplinkos tikrinimas pagal suplanuotą tikrinimo programą; 17) neplaninis tikrinimas – tai aplinkos tikrinimas, atliekamas gavus skundų arba tiriant avarijas, incidentus ir pažeidimus; ê 2001/80/EB 2 straipsnis (pritaikytas) 18)6. „kuras“ – tai bet kuri kietoji, skystojia arba dujinė degi medžiaga, naudojama užkurti kurą deginančiamtį įrenginiuiį užkurti, išskyrus atliekas, kurioms taikoma 1989 m. birželio 8 d. Tarybos direktyva 89/369/EEB dėl naujų komunalinių atliekų deginimo įmonių oro taršos prevencijos[28], 1989 m. birželio 21 d. Tarybos direktyva 89/429/EEB dėl esamų komunalinių atliekų deginimo įmonių oro taršos mažinimo[29] ir 1994 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyva 94/67/EB dėl pavojingų atliekų deginimo[30] arba bet kuris Bendrijos teisės aktas, panaikinantis arba pakeičiantis vieną ar kelias minėtas direktyvas; 19)7) „kurą deginantis įrenginys“ – tai techninisė įrenginys įranga, kuriameoje kuras oksiduojamas kuras, kad būtų galima panaudoti taip gautą šilumą; 20)(11) „biomasė“ – tai : a) produktai, kuriuos sudaro tik iš žemės ūkio arba miškininkystės veiklos gauta augalinė medžiaga arba jos dalis, kuri gali būti naudojama kaip kuras, reikalingas jos sunaudojamai energijai atkurti atstatyti; ir b) toliau išvardytos kaip kuras naudojamos atliekos: ai) žemės ūkio ir miškininkystės veiklos augalinės atliekos; bii) maisto perdirbimo pramonės augalinės atliekos, jeigu gaunama šiluma yra regeneruojama panaudojama; ciii) pluoštinės augalinės atliekos, gaunamos gaminant iš pirminęės celiuliozęės gamybos bei ir gaminant popierių iš medienos masės, jeigu jos yra kartu sudeginamos gamybos vietoje, o gauta šiluma regeneruojama panaudojama; div) kamštinės medienos atliekos; ev) medienos atliekos, išskyrus tas medienos atliekas, kuriose dėl medžiagų apdirbimo konservantais arba dengimo gali būti halogeninių halogenintų organinių junginių arba sunkiųjų metalų, ir kuriose ypač yra tokių medienos atliekų iš statybos ir nugriovimo atliekų; 21)8. „įvairų kurą deginantis įrenginys“ – tai bet kuris kurą deginantis įrenginys, kuriame tuo pačiu metu arba pakaitomis gali būti deginamas dviejų arba kelių rūšių kuras; 22)12. „dujų turbina“ – tai bet kuri rotacinė mašina, kuri šilumos energiją paverčianti mechaniniu darbu, ir kuri dažniausiai susidedanti iš kompresoriaus, šiluminio įtaiso įrenginio, kuriame kuras oksiduojamas, kad būtų šildomas darbinėis kūnas medžiaga, ir turbinos; ê 2000/76/EB 3 straipsnis (pritaikytas) 123) „atliekos“ – tai bet kurios kietos arba skystos atliekos, apibrėžtos Europos Parlamento ir Tarybos dDirektyvos 20../…/EB dėl atliekų [31] 75/442/EEB 3 straipsnio a punkte 1 straipsnio a dalyje; 2(24) „pavojingos atliekos“ – tai bet kurios kietos arba skystos √ pavojingos ∏ atliekos, apibrėžtos 1991 m. gruodžio 12 d. Tarybos Direktyvos 20../.../EB 91/689/EEB dėl pavojingų atliekų 1 straipsnio 4 dalyje 3 straipsnio b punkte; 25)3. „įvairios komunalinės atliekos“ – tai buitinės atliekos, taip pat ir komercinės, pramoninės bei ir įstaigų atliekos, savo pobūdžiu ir sudėtimi panašios į buitines, bet išskyrus Sprendimo 94/3/EB priede 2000 m. gegužės 3 d. Komisijos sprendimo 2000/532/EB, nustatančio Europos atliekų sąrašą[32], 20 01 pozicijoje nurodytas frakcijas, kurios yra atskirai surenkamos taršos šaltinio vietoje, ir kitas to priedo 20 02 pozicijoje nurodytas atliekas; 26)4. „√ atliekų ∏ deginimo įmonė √ įrenginys ∏ “ – tai bet kuris stacionarus arba mobilus techninis vienetas ir įrengimas, skirtas atliekoms termiškai apdoroti atliekas panaudojant pagaminamą šilumą ar jos nepanaudojant pagaminamą šilumą. √ kai terminis apdorojimas apima ∏ Tai sudaro deginimąas oksiduojant atliekas ir kitusi terminiusai procesusai, pvz., pirolizė, pavertimas dujomis arba plazminiai procesai, jei susidariusios medžiagos po to yra sudeginamos; 27)5. „bendro atliekų deginimo įmonė √ įrenginys ∏ “– tai bet kuris stacionarius arba mobilusi įmonė √ techninis objektas ∏, kurios pagrindinis tikslas yra energijos arba materialių produktų gamyba ir kuris naudoja atliekas kaip įprastinį arba kaip papildomą kurą; , arba kuriameioje atliekos yra termiškai apdorojamos tam, kad būtų sunaikintos √ , deginant, kai oksiduojamos atliekos, ir atliekant kitus terminius procesus, jei susidariusios medžiagos po to yra sudeginamos ∏ ; 28)7. „nominalus pajėgumas“ – tai konstruktoriaus nurodyta ir veiklos vykdytojo operatoriaus patvirtinta visų √ atliekų ∏ deginimo įmonės √ įrenginio ∏ √ arba bendro atliekų deginimo įrenginio ∏ krosnių pajėgumų suma, nustatoma visų pirma atsižvelgiant į atliekų kaloringumą, kuris išreiškiamas per valandą sudegintų atliekų kiekiu; 29)10. „dioksinai ir furanai“ – tai visi I priede VI priedo 2 dalyje išvardyti polichlorinuoti dibenzo-p-dioksinai ir dibenzofuranai; 30)13. „likučiai“ – tai bet kurios skystos arba kietos √ atliekos ∏ medžiagos (įskaitant nuosėdas, šlaką, lakiuosius pelenus, katilų dulkes, kietuosius reakcijų produktus, susidariusius valant dujas, nuotekų dumblas, susidaręs valant nuotekas, išnaudotasis katalizatorius ir panaudotoji aktyvioji anglis), Direktyvos 75/442/EEB 1 straipsnio a punkte apibrėžtos kaip atliekos, susidariusios √ atliekų ∏ deginimo √ įrenginyje ∏ arba (abiejose minėtose įmonėse) procese, valant išmetamąsias dujas arba nuotekas arba kitų atliekų deginimo arba bendro √ atliekų ∏ deginimo įmonėje √ įrenginyje ∏ vykstančių procesų metu;. ê 1999/13/EB 2 straipsnis (pritaikytas) 1631) „organinis junginys“ – tai bet kuris junginys, kuriame yra bent elementas anglies ir vienas ar keli vandenilio, halogeno, deguonies, sieros, fosforo, silicio arba azoto atomai, išskyrus anglies oksidus ir neorganinius karbonatus ir bikarbonatus; 32)17. „lakusis organinis junginys“ – tai bet kuris organinis junginys √ ir kreozoto frakcija ∏, kuriųo garų slėgis esant 293,15 K temperatūrai yra 0,01 kPa ar didesnis, arba kuries pasižymi atitinkamu lakumu esant konkrečioms naudojimo sąlygoms. Šioje direktyvoje kreozoto frakcija, kuri esant 293,15 K temperatūrai viršija tokį garų slėgį, laikoma lakiuoju organiniu junginiu; 33)18. „organinis tirpiklis“ – tai bet kuris lakusis organinis junginys, naudojamas: a) vienas ar drauge su kitais agentais, ir be cheminių pakitimų naudojamas žaliavoms, produktams ar atliekoms tirpinti; b) arba yra naudojamas kaip valymo medžiaga, tirpinanti nepageidaujamas priemaišas √ teršalams ∏ tirpinti;, c) arba kaip tirpiklis; d) ar √ kaip ∏ dispersinė terpė; e) arba kaip klampumoą √ koregavimo medžiaga ∏; f) ar √ kaip ∏ paviršiaus įtamposą koregavimouojanti medžiaga; g) arba kaip plastifikatorius; h) ar √ kaip ∏ konservantas; 34)20. „danga“ – tai bet koks preparatas, tarp jų ir organinis tirpiklis, ar preparatas, kuriame yra organinių tirpiklių, būtinų jo tinkamam naudojimui, turintis paviršiaus dekoratyvinę, apsaugos ar kitą funkciją √ dengimo medžiaga, apibrėžta 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/42/EB dėl lakiųjų organinių junginių, susidarančių naudojant organinius tirpiklius tam tikruose dažuose, lakuose ir transporto priemonių pakartotinės apdailos produktuose, išmetamų kiekių ribojimo 2 straipsnio 8 dalyje ∏.; 5 straipsnis Leidimų išdavimo reikalavimai esamiems įrenginiams 1. Valstybės narės, nepažeisdamos konkrečių Bendrijos teisės aktų, imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad kompetentingos institucijos, vadovaudamosi 6 ir 8 straipsnių reikalavimais arba atitinkamai peržiūrėdamos ir, prireikus, atnaujindamos sąlygas, pasirūpintų leidimais, kad ne vėliau kaip po aštuonerių metų nuo tos dienos, kai įsigaliojo ši direktyva, esami įrenginiai dirbtų pagal 3, 7, 9, 10 ir 13 straipsnių, 14 straipsnio pirmosios ir antrosios įtraukų bei 15 straipsnio 2 dalies reikalavimus. 2. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių taikyti 1, 2, 11, 12 straipsnių, 14 straipsnio trečiosios įtraukos ir 15 straipsnio 1, 3 bei 4 dalių, 16, 17 straipsnių ir 18 straipsnio 2 dalies nuostatas esamiems įrenginiams nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos. ê 96/61/EB 4 straipsnis (pritaikytas) 4 straipsnis Leidimai naujiems įrenginiams √ Reikalavimas turėti leidimą ∏ 1. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad nė vienas naujas įrenginys √ , kurą deginantis įrenginys, atliekų deginimo įrenginys arba bendro atliekų deginimo įrenginys ∏ nebūtų eksploatuojamias be leidimo, išduodamo pagal šią direktyvą, nepažeidžiant 1988 m. lapkričio 24 d. Tarybos direktyvoje 88/609/EEB dėl tam tikrų teršalų išmetimo į orą iš didelių kurą deginančių įmonių apribojimo[33] numatytų išimčių nuostatų. ê 1999/13/EB 3 straipsnis (pritaikytas) √ Nukrypdamos nuo pirmos pastraipos valstybės narės gali nustatyti registravimo tvarką įrenginiams, kuriems taikomas tik V skyrius. ∏ ê 1999/13/EB 2 straipsnis (pritaikytas) 8. registravimas – tai kuriame nors teisės akte nustatyta √ Registravimo ∏ tvarka nustatoma √ privalomame ∏ teisės akte, √ ir joje numatoma ∏ numatanti bent jau tai, kad veiklos vykdytojas raštu praneša kompetentingai institucijai apie ketinimus eksploatuoti įrenginį ar vykdyti veiklą, kuriai taikoma ši direktyva.; . ê 96/61/EB 2 straipsnio 9 dalis (pritaikytas) 2. Leidimas gali būti taikomas toje pačioje vietoje √ dviem ∏ vienam arba keliems daugiau įrenginiųams ar jų daliųms, kuriuosie eksploatuojami tas pats veiklos vykdytojas √ toje pačioje vietoje arba skirtingose vietose ∏. ò naujas Jeigu leidimas taikomas dviem arba daugiau įrenginių, kiekvienas įrenginys atitinka šios direktyvos reikalavimus. 5 straipsnis Veiklos vykdytojai Du arba daugiau fizinių ar juridinių asmenų gali bendrai eksploatuoti įrenginį, kurą deginantį įrenginį, atliekų deginimo įrenginį arba bendro atliekų deginimo įrenginį, arba gali eksploatuoti skirtingas įrenginio dalis. ê 96/61/EB (pritaikytas) ð naujas 6 straipsnis 8 straipsnis Sprendimai √ Leidimo išdavimas ∏ 1. Nepažeisdama kitų nacionaliniuose arba Bendrijos teisės aktuose nurodytų reikalavimų, kKompetentinga institucija išduoda leidimą, kuriame yra nurodytos sąlygos, garantuojančios, kad √ jei ∏ įrenginys atitinka šios direktyvos reikalavimus, o jei taip nėra, atsisako išduoti leidimą. Į visus išduotus ir pakeistus leidimus turi būti įtraukiama detali informacija apie oro, vandens ir žemės apsaugos priemones, kurių buvo imtasi, kaip nurodyta šioje direktyvoje. 7 straipsnis Integruotas leidimų išdavimo būdas 2. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad, kai yra kompetentingos kelios institucijos √ , yra keli veiklos vykdytojai arba išduodami keli leidimai ∏, leidimų išdavimo sąlygos ir √ procedūros ∏ tvarka būtų visiškai koordinuojamosa, siekiant garantuoti visų kompetentingų institucijų naudojamą efektyvų integruotą šios tvarkos taikymo būdą. ê 96/61/EB 9 straipsnis (pritaikytas) 3.2. Išduodant leidimą naujam įrenginiui arba esminiam jo pakeitimui, jeigu yra taikytinas Direktyvos 85/337/EEB 4 straipsnis, atsižvelgiama į √ išnagrinėjama ir naudojama ∏ visaą pagal tos direktyvos 5, 6, 7 ir 9 straipsnius gautaą svarbią informacijaą arba kokią nors padarytaą išvadaą pagal tos direktyvos 5, 6 ir 7 straipsnius. 7 straipsnis √ Bendrosios privalomos taisyklės ∏ 8. Nepažeisdamos √ reikalavimo ∏ įsipareigojimo pagal šią direktyvą įgyvendinti √ turėti ∏ leidimąų išdavimo tvarką, valstybės narės gali nustatyti tam tikrus reikalavimus bendrose privalomose taisyklėse atskiroms įrenginių √ , kurą deginančių įrenginių, atliekų deginimo įrenginių arba bendro atliekų deginimo įrenginių ∏ kategorijoms taikomus reikalavimus valstybės narės gali √ įtraukti ∏ į bendrąsias privalomas taisykles, užuot įtraukusios juos į atskirų leidimų sąlygas, jeigu garantuojami integruoti tokios tvarkos taikymo būdai ir lygiavertis aukštas aplinkos apsaugos lygis. ê 96/61/EB (pritaikytas) √ Jeigu bendrosios privalomos taisyklės patvirtintos, leidime gali būti tiesiog padaryta nuoroda į šias taisykles. ∏ ò naujas 8 straipsnis Atitikties ataskaitų teikimas Valstybės narės imasi būtinų priemonių garantuoti, kad: 1) veiklos vykdytojas ne rečiau kaip kas dvylika mėnesių kompetentingai institucijai teiktų atitikties leidimo sąlygoms ataskaitą; ê 96/61/EB 14 straipsnis (pritaikytas) 2) veiklos vykdytojas reguliariai praneštų kompetentingai institucijai apie teršalų išmetimo monitoringo rezultatus ir nedelsdamas praneštų apie kiekvieną √ didelį ∏ poveikį aplinkai turintį incidentą ar avariją, darančią poveikį aplinkai. 14 straipsnis 9 straipsnis √ Pažeidimai ∏ Leidimo sąlygų vykdymas 1. Valstybės narės imasi √ būtinų ∏ priemonių garantuoti, kad: veiklos vykdytojas, eksploatuodamas įrenginį, vykdytų leidimo sąlygosas būtų įvykdytos ,. ê 1999/13/EB 10 straipsnis (pritaikytas) ð naujas 2. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad Jei nustatomačius, kadjog pažeidžiami šios direktyvos reikalavimai pažeisti √ , valstybės narės užtikrina, kad ∏ : a) veiklos vykdytojas √ nedelsdamas ∏ apie tai praneštų kompetentingai institucijai; ir b) √ veiklos vykdytojas ∏ ð ir kompetentinga institucija ï √ imtųsi priemonių, reikalingų ∏ užtikrinti, kad reikalavimų būtų vėl pradėta laikytis per trumpiausią įmanomą laikotarpį.; b) Ttais atvejais, kai nesilaikymas √ pažeidimas ∏ kelia tiesioginį pavojų žmonių sveikatai √ arba aplinkai ∏, kol reikalavimų vėl nepradėta laikytis taip, kaip numatyta pirmos pastraipos b punkte kaip numatyta a punkte, veiklos vykdymas būtų √ įrenginio, kurą deginančio įrenginio, atliekų deginimo įrenginio arba bendro atliekų deginimo įrenginio ∏ eksploatavimas sustabdomas. ê 2003/87/EB 26 straipsnis (pritaikytas) 10 straipsnis √ Išmetamosios šiltnamio efektą sukeliančios dujos ∏ 1. Jeigu iš įrenginio, atsižvelgiant į jame juo vykdomą veiklą, išmetamos šiltnamio efektą sukeliančios dujos yra nurodytos Direktyvos 2003/87/EB I priede, leidime tiesiogiai išmetamų tų dujų tiesioginių emisijų ribinė vertė leidime nenustatoma, jeigu nebūtina užtikrinti, kad vietos aplinkos teršimo mastas būtų nedidelis. 2. Jei tai yra 2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos Ddirektyvos 2003/87/EB, nustatančios šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 96/61/EB[34], I priede išvardytos veiklos, valstybės narės gali apsispręsti nuspręsti nenustatyti reikalavimų, susijusių su deginimo įrenginių arba kitų įrenginių, išmetančių anglies dioksidą veiklos eksploatavimo vietoje išmetančių kitų įrenginių, energetiniu naudingumo koeficientu susijusių reikalavimų. 3. Jeigu būtina, kompetentingos institucijos tam tikrais atvejais iš dalies pakeičia leidimą. 4. Trys pirmiau minėtos pastraipos 1–3 dalys netaikomos įrenginiams, kurie pagal Direktyvos 2003/87/EB 27 straipsnį laikinai neįtraukiami į šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijų leidimų sistemą Bendrijoje. ê 96/61/EB (pritaikytas) II SKYRIUS √ I priede išvardytų rūšių veiklai taikomos specialiosios nuostatos ∏ ò naujas 11 straipsnis Taikymo sritis Šis skyrius taikomas I priede išvardytų rūšių veiklai, kurią vykdant tam tikrais atvejais pasiekiamos tame priede nurodytos pajėgumo ribos. ê 96/61/EB (pritaikytas) 123 straipsnis Bendrieji principai, taikomi veiklos vykdytojo pagrindiniams įsipareigojimams Valstybės narės imasi reikiamų priemonių, kad kompetentingos institucijos garantuotų tokį įrenginių eksploatavimą, kad √ pagal šiuos principus ∏ : 1)(a) būtų imamasi visų atitinkamų taršos prevencijos priemonių; 2) ypač taikant √ taikomos ∏ geriausiosą prieinamą gamybos būdą √ galimos priemonės ∏ ; 3)(b) nebūtų nesukeliama didelė tarša; 4)(c) būtų vengiama atliekų susidarymo, kaip numatyta pagal Direktyvoje 20.../.../EB 1975 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvą 75/442/EEB dėl atliekų; 5) jei atliekos susidaro, kad jos būtų panaudojamos, o jei tai techniškai ir ekonomiškai neįmanoma, – šalinamos stengiantis išvengti bet kokio poveikio aplinkai arba jį mažinant; 6)(d) energija būtų naudojama efektyviai; 7)(e) būtų imamasi reikiamų priemonių išvengti avarijomsų išvengti ir jų padariniams apriboti; 8)(f) būtų √ galutinai nutraukiant veiklą ∏ imamasi reikiamų priemonių, kad būtų išvengta išvengti kokios nors taršos grėsmės,o ir kad būtų atkuriama veiklos eksploatavimo vietos būklė atkurta √ taip, kaip apibrėžta 23 straipsnio 2 ir 3 dalyse ∏ , kol veikla bus visiškai nutraukta. Siekiant įgyvendinti šį straipsnį, valstybėms narėms pakanka garantuoti, kad kompetentingos institucijos, nustatydamos leidimo sąlygas, atsižvelgtų į šiame straipsnyje nurodytus bendruosius principus. 136 straipsnis Prašymai leidimams gauti 1. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad prašymuose leidimui gauti, pateikiamuose kompetentingai institucijai, būtų nurodyta √ ši informacija ∏ : a) įrenginys ir jo veiklos rūšys; b) įrenginio naudojamos arba gaminamos žaliavos ir pagalbinės medžiagos, kitos medžiagos ir energija; c) įrenginio išmetamų teršalų šaltiniai; d) įrenginio √ eksploatavimo ∏ vietos sąlygos; ò naujas e) kai taikytina, pagrindinė ataskaita; ê 96/61/EB (pritaikytas) f) numatoma iš įrenginio į kiekvieną terpę √ planuojamų išmesti ∏ išmetamų teršalų kilmė √ pobūdis ∏ ir kiekis, taip pat nustatytas pastebimas išmetamųjų teršalų pastebimas poveikis aplinkai; g) siūloma technologija ir kiti metodai, skirti teršalų išmetimo iš įrenginio prevencijai arba, jeigu tai neįmanoma, teršalų išmetimui mažintiimui; h) jei būtina, priemonės, neleidžiančios atliekoms atliekų susidarymo įrenginyje prevencijos susidaryti, ir jų naudojimo priemonės joms panaudoti; i) tolesnės priemonės veiklos vykdytojo pagrindinių įsipareigojimų bendriesiems principams, numatytiems 123 straipsnyje, vykdyti; j) √ planuojamos ∏ priemonės teršalų išmetimo į aplinką monitoringoui priemonės ; ê 2003/35/EB 4 straipsnio 2 dalis (pritaikytas) k) apibūdintos išnagrinėtos pagrindinės √ prašymo pateikėjo trumpai apibūdintos ∏ alternatyvos √ siūlomai technologijai, metodams ir priemonėms ∏ , jei jų yra. ê 96/61/EB (pritaikytas) Į prašymą išduoti leidimą taip pat turi būti įtraukiama ne techninio pobūdžio pirmoje pastraipojeaukščiau esančiose įtraukose nurodytos išsamios detalios informacijos santrauka. 2. Jei informacija, pateikta pagal reikalavimus, numatytus Direktyvoje 85/337/EEB nustatytus reikalavimus, arba saugos ataskaita, parengta pagal 1982 m. birželio 24 d. Tarybos Ddirektyvą 96/82/EB 82/501/EEB dėl tam tikroje gamybinėje veikloje vykstančių didelių avarijų pavojų, arba kokia nors kita informacija, kurios reikalaujama pagal kitus teisės aktus, atitinka kurį nors 1 dalies šio straipsnio reikalavimą, tą informaciją galima įtraukti į prašymą arba ją prie jo pridėti. ò naujas 14 straipsnis GGP informaciniai dokumentai 1. Komisija patvirtina GGP informacinius dokumentus remdamasi 29 straipsnyje nurodyto keitimosi informacija rezultatais. 2. GGP informaciniuose dokumentuose apibūdinamos geriausios galimos priemonės, atitinkamų išmetamųjų teršalų kiekiai ir atitinkamos monitoringo priemonės, dirvožemio ir požeminių vandenų monitoringo priemonės, eksploatavimo vietai padarytos žalos šalinimo priemonės ir naujos priemonės, ypač atsižvelgiant į III priede išvardytus kriterijus. Komisija prireikus peržiūri ir atnaujina GGP informacinius dokumentus. ê 96/61/EB (pritaikytas) 159 straipsnis Leidimo sąlygos 1. Siekdamos aukšto aplinkos apsaugos lygio saugant orą, vandenį ir žemę, Vvalstybės narės garantuoja, kad į leidimą būtų įtraukiamos visos priemonės, reikalingos 123 ir 1910 straipsnių leidimų išdavimo reikalavimams įvykdyti. 2. Išduodant leidimą naujam įrenginiui arba esminiam jo pakeitimui, jeigu yra taikytinas Direktyvos 85/337/EEB 4 straipsnis, atsižvelgiama į visą gautą svarbią informaciją arba kokią nors padarytą išvadą pagal tos direktyvos 5, 6 ir 7 straipsnius. 3. Į √ Šios priemonės ∏ leidimą įtraukiamos – tai √ tokios būtiniausios priemonės: ∏ a) II priede išvardytų išmetamųjų √ taršiųjų medžiagų ∏ teršalų išmetimo ribinės vertės, ypač teršalų, išvardintų III priede, √ ir kitų taršiųjų medžiagų, ∏ kuriose gali būti dideliais kiekiais išmetamosi iš atitinkamo įrenginio, ribinės vertės, nustatytos atsižvelgiant į jų √ taršiųjų medžiagų ∏ savybes ir į galimybę pernešti taršą iš vienos terpės į kitą (vandenį, orą ir žemę). ; b) Jeigu būtina, į leidimą įtraukiami atitinkami reikalavimai dirvožemio ir požeminių vandenų apsaugai užtikrinti ir įrenginyje susidarančių atliekų tvarkymo priemonės;. Prireikus, ribinės vertės gali būti pridedamos arba pakeičiamos lygiaverčiais parametrais arba techninėmis priemonėmis. c) 5. Leidime nurodomi √ atitinkami ∏ teršalų išmetimo monitoringo reikalavimai, konkrečiai nusakantys matavimo metodologiją ir dažnumą, vertinimo tvarką ir įsipareigojimą kompetentingai institucijai √ reguliariai ∏ pateikti kompetentingai institucijai √ teršalų išmetimo monitoringo rezultatus ir kitus ∏ duomenis, reikalingus patikrinti, ar yra laikomasi leidimo sąlygų;. I priede su paantrašte 6.6. išvardintiems įrenginiams šioje straipsnio dalyje nurodytose priemonėse galima atsižvelgti į kaštus ir privalumus. ò naujas d) reikalavimai periodiškai vykdyti pavojingų medžiagų, kurių gali būti eksploatavimo vietoje, monitoringą, atsižvelgiant į įrenginio eksploatavimo vietos dirvožemio ir požeminių vandenų užteršimo galimybę; ê 96/61/EB (pritaikytas) e) 6. Leidime nurodomos priemonės, susijusios su kitomis, neįprastomis eksploatavimo sąlygomis. Taigi, jeigu yra pavojus, kad aplinka bus veikiama, įtraukiamos atitinkamos eksploatavimo pradžiaos, alsuoklių √ nuotėkiais ∏, gedimaisų, trumpaisų sustabdymaisų ir galutiniuo veiklos nutraukimuo nuostatos. f) Visais atvejais į leidimo sąlygas įtraukiamos nuostatos dėl tolimosios arba tarpvalstybinės taršos sumažinimo iki minimumo, kurios garantuotų aukštą aplinkos apsaugos lygį. 7. Leidime pagal šią direktyvą gali būti pateikiamos kitos specialiosios priemonės, kokias valstybė narė arba kompetentinga institucija gali laikyti tinkamomis. 2. Prireikus, √ Taikant 1 dalies a punktą, išmetamųjų teršalų ∏ ribinės vertės gali būti papildytos pridedamos arba pakeičiamos lygiaverčiais parametrais arba techninėmis priemonėmis. Pagal šią straipsnio dalį nustatant teršalų išmetimo ribines vertes I priede su paantrašte 6.6 išvardintiems įrenginiams, atsižvelgiama į praktinius sumetimus, atitinkančius šių įrenginių kategorijas. ò naujas 3. Nustatant leidimo sąlygas remiamasi GGP informaciniais dokumentais. 4. Jeigu įrenginiui arba jo daliai GGP informaciniai dokumentai netaikomi, arba jeigu šiuose dokumentuose nenumatytos visos galimos veiklos poveikio aplinkai rūšys, kompetentinga institucija, remdamasi III priede išvardytais kriterijais, nustato įrenginiui arba atitinkamai veiklai geriausias galimas priemones ir leidimo sąlygas. 5. I priedo 6.6 punkte nurodytiems įrenginiams 1–4 dalys taikomos nepažeidžiant gyvūnų gerovę reglamentuojančių teisės aktų. ê 96/61/EB 2 straipsnis (pritaikytas) 16 straipsnis Išmetamųjų teršalų ribinės vertės, lygiaverčiai parametrai ir techninės priemonės 1.6. Išmetamųjų √ taršiųjų ∏ medžiagų ribinės vertės paprastai nustatomos toje vietoje, kur teršalai išmetami iš įrenginio, √ o ∏ neatsižvelgiant į jų sklaidą √ iki tos vietos ∏ neatsižvelgiama. Nepažeidžiant Direktyvos 76/464/EEB arba ją įgyvendinančių direktyvų, Nnustatant atitinkamo įrenginio išmetamų teršalų √ taršiųjų medžiagų ∏ netiesioginio išleidimo į vandenį ribines vertes, gali būti atsižvelgiama į vandens valymo įrengimų veiksmingumą, jeigu su sąlyga, jog garantuojamas vienodas aplinkos apsaugos lygis ir jeigu tai nesukelia didesnės aplinkos taršos.; ê 96/61/EB 9 straipsnis (pritaikytas) 24. Nepažeidžiant 1910 straipsnio, išmetamųjų teršalų išmetimo ribinės vertės ir lygiaverčiai parametrai bei techninės priemonės, nurodytios 15 straipsnio 1 ir 2 dalyse 3 šio straipsnio dalyje, yra grindžiamios geriausiomisais prieinamais gamybos būdais galimomis priemonėmis , nenustatant kokio nors vieno metodo ar konkrečios technologijos, bet atsižvelgiant į atitinkamo įrenginio technines galimybes, jo geografinę padėtį ir vietos aplinkos sąlygas. Visais atvejais į leidimo sąlygas įtraukiamos nuostatos dėl tolimosios arba tarpvalstybinės taršos sumažinimo iki minimumo, kurios garantuotų aukštą aplinkos apsaugos lygį. ò naujas Kompetentinga institucija nustato išmetamųjų teršalų ribines vertes, kurios neviršija išmetamųjų teršalų kiekio, susijusio su GGP informaciniuose dokumentuose aprašytų geriausių galimų priemonių taikymu. 3. Nukrypdama nuo 2 dalies antros pastraipos, remdamasi aplinkosaugos ir ekonominių sąnaudų bei naudos vertinimu ir atsižvelgdama į atitinkamo įrenginio technines savybes, jo geografinę padėtį ir vietos aplinkos sąlygas, kompetentinga institucija ypatingais atvejais gali nustatyti išmetamųjų teršalų ribines vertes, viršijančias išmetamųjų teršalų kiekį, susijusį su GGP informaciniuose dokumentuose aprašytų geriausių galimų priemonių taikymu. Tačiau kiekvienu konkrečiu atveju šios išmetamųjų teršalų ribinės vertės neviršija V–VIII prieduose nustatytų išmetamųjų teršalų ribinių verčių. Komisija nustato šioje straipsnio dalyje numatytos išimties taikymo kriterijus. Tokios priemonės, skirtos šios direktyvos neesminėms nuostatoms iš dalies pakeisti ją papildant, priimamos laikantis 69 straipsnio 2 dalyje nurodytos reguliavimo procedūros su tikrinimu. 4. 2 ir 3 dalys taikomos gyvulių mėšlo ir srutų skleidimui už I priedo 6.6 punkte nurodyto įrenginio eksploatavimo vietos ribų. Valstybės narės gali įtraukti tuos reikalavimus į kitas priemones, išskyrus leidimą. 5. Dėl naujų priemonių bandymo ir taikymo padidėjus teršalų išmetimui, kompetentinga institucija gali suteikti laikinas išimtis, leidžiančias nukrypti nuo šio straipsnio 2 dalyje ir 12 straipsnio pirmos pastraipos 1 ir 2 punktuose nustatytų reikalavimų, jei per 6 mėnesius nuo išimties suteikimo šių priemonių taikymas bus nutrauktas arba vykdant veiklą išmetamų teršalų kiekis bent neviršys kiekio, susijusio su geriausių galimų priemonių taikymu. 17 straipsnis Monitoringo reikalavimai 1. 15 straipsnio 1 dalies c ir d punktuose minimi monitoringo reikalavimai, kai taikoma, grindžiami GGP informaciniuose dokumentuose apibūdinto monitoringo išvadomis. 2. 15 straipsnio 1 dalies d punkte minimo periodiško monitoringo dažnumą kompetentinga institucija nurodo kiekvienam atskiram įrenginiui išduotame leidime arba bendrosiose privalomose taisyklėse. Nepažeidžiant pirmos pastraipos, periodiškas monitoringas atliekamas ne rečiau kaip kartą per septynerius metus. Komisija parengia periodiško monitoringo dažnumo nustatymo kriterijus. Tokios priemonės, skirtos šios direktyvos neesminėms nuostatoms iš dalies pakeisti ją papildant, priimamos laikantis 69 straipsnio 2 dalyje nurodytos reguliavimo procedūros su tikrinimu. 18 straipsnis Bendrosios privalomos taisyklės ê 96/61/EB 9 straipsnio 8 dalis (pritaikytas) 1. √ Priimdamos ∏ Nepažeisdamos įsipareigojimo pagal šią direktyvą įgyvendinti leidimų išdavimo tvarką, valstybės narės gali nustatyti tam tikrus reikalavimus bendrąsiasose privalomasose taisyklesėse atskiroms įrenginių kategorijoms, užuot įtraukusios juos į atskirų leidimų sąlygas, jeigu √ valstybės narės užtikrina ∏ garantuojami integruotusi tokios tvarkos taikymo būdusai ir lygiavertis aukštąas aplinkos apsaugos lygįis, √ lygiavertį lygiui, pasiekiamam laikantis atskiro leidimo sąlygų ∏ . ò naujas 2. Bendrosios privalomos taisyklės grindžiamos geriausiomis galimomis priemonėmis, tačiau jose nenumatomas kokios nors vienos priemonės arba konkrečios technologijos taikymas. Valstybės narės užtikrina, kad bendrosiose privalomose taisyklėse būtų nustatytos išmetamųjų teršalų ribinės vertės, lygiaverčiai parametrai arba techninės priemonės, neviršijantys išmetamųjų teršalų kiekio, susijusio su GGP informaciniuose dokumentuose aprašytų geriausių galimų priemonių taikymu. 3. Valstybės narės užtikrina, kad bendrosios privalomos taisyklės būtų atnaujinamos atsižvelgiant į geriausių galimų priemonių raidą. Kai Komisija priima naują arba atnaujintą GGP informacinį dokumentą, per ketverius metus nuo jo paskelbimo valstybės narės prireikus persvarsto ir atnaujina atitinkamiems įrenginiams skirtas bendrąsias privalomas taisykles. 4. Pagal 1–3 dalis priimtose bendrosiose privalomose taisyklėse daroma nuoroda į šią direktyvą, arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. ê 96/61/EB (pritaikytas) ð naujas 1910 straipsnis Geriausi prieinami gamybos būdai ir aAplinkos kokybės normos Jeigu aplinkos kokybės normojes numatytos reikalauja griežtesnėsių sąlygosų už tas, kurios įvykdomos naudojant taikant geriausiasus prieinamus gamybos būdus √ galimas priemones ∏, leidime turi būti reikalaujama imtis √ numatomos ∏ papildomosų priemonėsių, nepažeidžiant kitų priemonių, kurių galima imtis siekiant įvykdyti aplinkos kokybės normomsas įvykdyti. 2011 straipsnis Geriausių prieinamų gamybos būdų √ galimų priemonių ∏ raida Valstybės narės užtikrina, kad kompetentinga institucija stebės geriausių prieinamų gamybos būdų √ galimų priemonių ∏ raidą arba kad jai bus apie tai pranešama. ð ir kad jai bus pranešama apie naujų arba peržiūrėtų GGP informacinių dokumentų paskelbimą ï . 2112 straipsnis Veiklos vykdytojų daromi įrenginių pakeitimai 1. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių garantuoti, kad veiklos vykdytojas praneštų kompetentingaioms √ institucijai ∏ institucijoms apie bet kokius planuojamus įrenginio √ pobūdžio arba veikimo ∏ eksploatavimo pakeitimus √ ar išplėtimą, kurie gali padaryti poveikį aplinkai ∏ kaip nurodyta 2 straipsnio 10 dalies a punkte. Prireikus, kompetentingaos √ institucija ∏ institucijos atnaujina leidimą arba sąlygas. 2. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių garantuoti, kad veiklos vykdytojas, eksploatuodamas įrenginį, nepadarytų jokio esminio pakeitimo pagal 2 straipsnio 10 dalies b punktą neturėdamas pagal šią direktyvą išduoto leidimo, išduoto pagal šią direktyvą. Prašymeas išduoti leidimą ir kompetentingos institucijos sprendimeas turi būti taikomi √ nurodomos ∏ toms įrenginio dalysims ir tiems 136 straipsnyje išvardyti išvardintiems √ duomenys ∏ aspektams, kuriuos gali paveikti √ esminis ∏ pakeitimas. Atitinkamos 3, 6—10 straipsnių ir 15 straipsnio 1, 2 bei 4 dalių nuostatos taikomos mutatis mutandis. ê 96/61/EB 2 straipsnio 10 dalies b punktas (pritaikytas) 3.(b) Šiame apibrėžime kKiekvienas √ įrenginio ∏ eksploatavimo √ pobūdžio arba veikimo ∏ pakeitimas ar išplėtimas yra laikomas esminiu, jei tas pakeitimas ar išplėtimas pats atitinka I priede nustatytus √ pajėgumo ∏ ribinius dydžius, jei tokie dydžiai yra nustatyti. ê 96/61/EB (pritaikytas) 2213 straipsnis Kompetentingos institucijos atliekamas leidimo sąlygų peržiūrėjimas persvarstymas ir atnaujinimas 1. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių garantuoti, kad kompetentingaos √ institucija ∏ institucijos periodiškai peržiūrėtų persvarstytų √ visas ∏ leidimo sąlygas ir prireikus atnaujintų jas leidimo sąlygas √ , kad būtų užtikrinta atitiktis šiai direktyvai ∏ . ò naujas 2. Kompetentingos institucijos prašymu veiklos vykdytojas pateikia visą informaciją, būtiną leidimo sąlygoms persvarstyti. Persvarstydama leidimo sąlygas kompetentinga institucija naudojasi visa informacija, gauta atlikus monitoringą arba tikrinimus. 3. Kai Komisija priima naują arba atnaujintą GGP informacinį dokumentą, valstybės narės užtikrina, kad per ketverius metus nuo jo paskelbimo kompetentinga institucija prireikus persvarstytų ir atnaujintų atitinkamiems įrenginiams išduotų leidimų sąlygas. Pirma pastraipa taikoma kiekvienai pagal 16 straipsnio 3 dalį suteiktai išimčiai. ê 96/61/EB (pritaikytas) ð naujas 42. Peržiūrima bet kuriuo atveju, jeigu √ Leidimo sąlygos persvarstomos ir prireikus atnaujinamos šiais būtiniausiais atvejais ∏ : a) įrenginio keliama tarša yra tokia didelė, kad leidime įrašytos išmetamųjų teršalų išmetimo ribinės vertės turi būti peržiūrimos, arba naujos ribinės vertės turi būti įrašomos į leidimą;, b) dėl geriausių prieinamų gamybos būdų √ galimų priemonių ∏ ð raidos ï esminiai pakeitimai galima leidžia gerokai sumažinti teršalų išmetimą be pernelyg didelių išlaidų;, c) eksploatavimo proceso arba veiklos saugai užtikrinti reikia naudoti kitas technologijas;, d) ð kai pagal 19 straipsnį reikia užtikrinti atitiktį aplinkos kokybės normai. ï to reikalaujama Bendrijos arba nacionalinių teisės aktų naujose nuostatose. ò naujas 23 straipsnis Eksploatavimo vietos uždarymas ir jai padarytos žalos šalinimas 1. Nepažeisdama 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/35/EB dėl atsakomybės už aplinkos apsaugą siekiant išvengti žalos aplinkai ir ją ištaisyti (atlyginti)[35] ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 20../../EB, nustatančios dirvožemio apsaugos sistemą ir iš dalies keičiančios Direktyvą 2004/35/EB[36], nuostatų, kompetentinga institucija užtikrina, kad, galutinai nutraukiant veiklą, būtų įvykdytos leidimo sąlygos, nustatytos siekiant užtikrinti 12 straipsnio 8 punkte įtvirtinto principo taikymą. 2. Jeigu veikla yra susijusi su pavojingų medžiagų naudojimu, gamyba arba išleidimu, atsižvelgiant į įrenginio eksploatavimo vietos dirvožemio ir požeminių vandenų užteršimo galimybę, prieš įrenginio eksploatavimo pradžią arba prieš įrenginio leidimo atnaujinimą veiklos vykdytojas parengia pagrindinę ataskaitą. Ataskaitoje pateikiama kiekybinė informacija, reikalinga dirvožemio ir požeminių vandenų pirminei būklei nustatyti. Komisija nustato kriterijus, taikytinus pagrindinės ataskaitos turiniui. Tokios priemonės, skirtos šios direktyvos neesminėms nuostatoms iš dalies pakeisti ją papildant, priimamos laikantis 69 straipsnio 2 dalyje nurodytos reguliavimo procedūros su tikrinimu. 3. Galutinai nutraukdamas veiklą, veiklos vykdytojas įvertina dirvožemio ir požeminių vandenų užterštumą pavojingomis medžiagomis. Jeigu dėl įrenginio eksploatavimo dirvožemis arba požeminiai vandenys užteršiami pavojingomis medžiagomis, ir jų būklė skiriasi nuo pirminės būklės, apibūdintos 2 dalyje nurodytoje pagrindinėje ataskaitoje, veiklos vykdytojas pašalina eksploatavimo vietai padarytą žalą ir atkuria jos pirminę būklę. 4. Jeigu veiklos vykdytojas neprivalo rengti 2 dalyje nurodytos pagrindinės ataskaitos, galutinai nutraukdamas veiklą jis imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad eksploatavimo vieta nekeltų didelio pavojaus žmonių sveikatai ir aplinkai. ò naujas 24 straipsnis Atitikties leidimo sąlygoms ataskaitų teikimas 8 straipsnio 1 punkte nurodytoje atitikties leidimo sąlygoms ataskaitoje įrenginio eksploatavimas (taip pat ir išmetamųjų teršalų kiekis) palyginamas su GGP informaciniuose dokumentuose apibūdintomis geriausiomis galimomis priemonėmis. 25 straipsnis Tikrinimai 1. Valstybės narės parengia įrenginių tikrinimo sistemą. Šioje sistemoje numatomi tikrinimai vietoje. ê 96/61/EB (pritaikytas) 14 straipsnis Leidimo sąlygų vykdymas Valstybės narės imasi priemonių garantuojati, kad: veiklos vykdytojas, eksploatuodamas įrenginį, vykdytų leidimo sąlygas, veiklos vykdytojas reguliariai praneštų kompetentingai institucijai apie teršalų išmetimo monitoringo rezultatus ir nedelsdamas praneštų apie kiekvieną incidentą ar avariją, darančią poveikį aplinkai, įrenginių naudotojai veiklos vykdytojai suteiktų kompetentingoms institucijoms atstovams √ visą ∏ reikiamą pagalbą, √ kad tos institucijos galėtų atlikti tikrinimus vietoje ∏ leidžiančią tikrinti įrenginį, paimti mėginius ir surinkti visą informaciją, reikalingą būtiną savo jų pareigoms pagal šią direktyvą atlikti. ò naujas 2. Valstybės narės užtikrina, kad visiems įrenginiams būtų sudarytas tikrinimų planas. 3. Kiekviename tikrinimų plane pateikiama ši informacija: a) bendras svarbių aplinkosaugos klausimų, į kuriuos reikia atsižvelgti, vertinimas; b) geografinė vietovė, kuriai taikomas tikrinimų planas; c) įrenginių, kuriems taikomas tikrinimų planas, sąrašas ir bendras jų atitikties šios direktyvos reikalavimams vertinimas; d) tikrinimų plano persvarstymą reglamentuojančios nuostatos; e) pagal 5 dalį atliekamų planinių tikrinimų programų santrauka; f) pagal šio straipsnio 6 dalį atliekamų neplaninių tikrinimų tvarka; g) jei būtina, skirtingų tikrinimus atliekančių institucijų bendradarbiavimą reglamentuojančios nuostatos. 4. Remdamasi tikrinimų planais, kompetentinga institucija reguliariai rengia tikrinimų programas ir skirtingų rūšių įrenginiams nustato apsilankymų vietoje dažnumą. Jeigu šios programos nėra grindžiamos sistemingu atitinkamų įrenginių pavojaus aplinkai vertinimu, jose kiekvienam įrenginiui numatomas bent vienas apsilankymas vietoje per dvylika mėnesių. Komisija nustato pavojaus aplinkai vertinimo kriterijus. Tokios priemonės, skirtos šios direktyvos neesminėms nuostatoms iš dalies pakeisti ją papildant, priimamos laikantis 69 straipsnio 2 dalyje nurodytos reguliavimo procedūros su tikrinimu. 5. Planinių tikrinimų atliekama tiek, kad būtų galima ištirti galimą atitinkamo įrenginio poveikį aplinkai. Planiniais tikrinimais užtikrinama, kad veiklos vykdytojas laikytųsi leidimo sąlygų. Planiniai tikrinimai taip pat padeda įvertinti leidimo reikalavimų veiksmingumą. 6. Neplaniniai tikrinimai atliekami, kai reikia kuo skubiau ir, jei būtina, iki leidimo išdavimo, persvarstymo arba atnaujinimo ištirti svarbius su aplinkosauga susijusius skundus, sunkias ekologines avarijas, incidentus ir pažeidimus. 7. Po kiekvieno planinio ir neplaninio tikrinimo kompetentinga institucija rengia ataskaitą, kurioje išdėsto nustatytus faktus, susijusius su įrenginio atitiktimi šio direktyvos reikalavimams, ir pateikia išvadas dėl būtinybės imtis tolesnių veiksmų. Per du mėnesius po patikrinimo ataskaita perduodama atitinkamam veiklos vykdytojui ir paskelbiama viešai. Kompetentinga institucija užtikrina, kad per pagrįstą laikotarpį būtų imtasi visų ataskaitoje nurodytų būtinų veiksmų. ê 96/61/EB 2615 straipsnis Informacijos prieinamumas ir visuomenės dalyvavimas leidimų išdavimo procedūroje ê 2003/35/EB 4 straipsnio 3 dalis (pritaikytas) 1. Valstybės narės užtikrina, kad suinteresuotajaii visuomenei būtų sudarytos išankstinės ir veiksmingos palankios sąlygos dalyvauti procedūroje √ šiose procedūrose ∏ : a) išduodant leidimą naujiems įrenginiams;, b) išduodant leidimą kiekvienam esminiam įrenginio eksploatavimo pakeitimui;, c) atnaujinant leidimą įrenginiui arba jo leidimo sąlygas pagal 13 straipsnio 2 dalies pirmą įtrauką 22 straipsnio 4 dalies a punktą;. ò naujas d) tvirtinant bendrąsias privalomas taisykles, numatytas 7 ir 18 straipsniuose. ê 2003/35/EB 4 straipsnio 3 dalis Tokiam dalyvavimui taikoma IV V priede nustatyta procedūra. ò naujas 2. 1 dalies a ir b punktai netaikomi, jei įvykdomos visos šios sąlygos: a) naujam įrenginiui arba esminiam pakeitimui taikoma Direktyva 85/337/EEB; b) į bendrąsias privalomas taisykles įrašytos visos būtinos leidimo sąlygos; c) nėra būtinybės nustatyti griežtesnių reikalavimų, kad būtų užtikrinta atitiktis 19 straipsniui. ê 2003/35/EB 4 straipsnio 3 dalis (pritaikytas) 35. Priėmusi sprendimą √ dėl leidimo išdavimo, persvarstymo arba atnaujinimo, arba dėl bendrųjų privalomų taisyklių patvirtinimo arba atnaujinimo, ∏ kompetentinga institucija atitinkama tvarka informuoja visuomenę ir pasirūpina, kad visuomenei būtų prieinama pateikta ši informacija: a) a) sprendimo turinys, įskaitant leidimo ir jo suteikimo sąlygų bei paskesnių atnaujinimų kopiją; ir b) ištyrus suinteresuotos visuomenės pareikštus būgštavimus ir nuomones – motyvai ir svarstymai, kuriais grindžiamas sprendimas; , įskaitant informaciją apie visuomenės dalyvavimą. ò naujas (c) prieš priimant sprendimą surengtų konsultacijų rezultatai ir paaiškinimas, kaip į juos atsižvelgta priimant tą sprendimą; d) su atitinkamu įrenginiu arba veikla susijusių GGP informacinių dokumentų pavadinimai; e) kaip, atsižvelgiant į GGP informaciniuose dokumentuose apibūdintas geriausias galimas priemones ir atitinkamus išmetamųjų teršalų kiekius, nustatytos į leidimą arba bendrąsias privalomas taisykles įrašytos išmetamųjų teršalų ribinės vertės; f) jeigu pagal 16 straipsnio 3 dalį suteikta išimtis, – jos suteikimo priežastys ir nustatytos sąlygos; g) bendrųjų privalomų taisyklių persvarstymo, minimo 18 straipsnio 3 dalyje, ir leidimų persvarstymo, minimo 22 straipsnio 1, 3 ir 4 dalyse, rezultatai; ê 96/61/EB (pritaikytas) h)2. √ kompetentingos institucijos turimi teršalų išmetimo ∏ Išleidimo monitoringo rezultatai, kaip kurių reikalaujama 9 straipsnyje nustatytose pagal leidimų išdavimo sąlygasose ir kaip numato kompetentinga institucija, turi būti padaryti prieinami visuomenei. 43. Šio straipsnio 1, 2 ir 3 straipsnio dalims taikomi apribojimai, nustatyti 2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/4/EB dėl visuomenės galimybės susipažinti su informacija apie aplinką 4 straipsnio 1 ir 2 dalyse Direktyvos 90/313/EEB 3 straipsnio 2 ir 3 dalių apribojimai. ê 2003/35/EB 4 straipsnio 3 dalis (pritaikytas) 2715a straipsnis Teisė kreiptis į teismus 1. Valstybės narės užtikrina, kad pagal atitinkamą nacionalinę teisinę sistemą suinteresuotosios visuomenės nariai √ turėtų teisę kreiptis dėl priimtų sprendimų pakartotinio nagrinėjimo teisme arba kitoje įstatymu numatytoje nepriklausomoje ir nešališkoje įstaigoje, kad užginčytų sprendimų ir veikimo arba neveikimo pagal 26 straipsnį materialinį arba procesinį teisėtumą, jei įvykdyta viena iš šių sąlygų ∏: a) √ jie turi ∏ turintys pakankamą interesą; arba alternatyviai; b) √ jie pareiškia ∏ pareikšdami apie teisės pažeidimą, jei pagal valstybės narės administracinio proceso teisęė reikalauja to kaip tai yra būtina išankstinės sąlygaos., turėtų teisę į peržiūrėjimą teisme ar kitoje įstatymo nustatytoje nepriklausomoje ir nešališkoje institucijoje, kad užginčytų sprendimų, veikimo ar neveikimo, kuriems pagal šią direktyvą taikomos visuomenės dalyvavimo nuostatos, materialinį ar procesinį teisėtumą. 2. Valstybės narės nustato, kuriame etape sprendimai, veikimas ar neveikimas gali būti užginčijami. 3. Kas yra pakankamas interesas ir teisės pažeidimas, nustato valstybės narės, deramai siekdamos suteikti suinteresuotajaii visuomenei plačias kuo daugiau galimybiųes kreiptis į teismus. Šiuo tikslu √ , taikant 1 dalies a punktą, ∏ kiekvienos √ aplinkos apsaugos srityje veikiančios ∏ nevyriausybinės organizacijos, atitinkančios √ nacionaliniuose teisės aktuose nustatytus ∏ 2 straipsnio 14 dalyje nurodytus reikalavimus, interesas yra laikomas pakankamu šio straipsnio a punkto tikslu. √ Taikant 1 dalies b punktą, laikoma, kad ∏ tTokia organizacija taip pat laikoma turinti teises, kurios gali būti pažeistos šio straipsnio b punkto tikslu. 4. Šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalių nuostatomisos neatmeta nedraudžiamas preliminarusaus peržiūrėjimaso administracinėje institucijoje galimybės, ir jos neturi poveikio reikalavimui išnaudoti administracinio peržiūrėjimo procedūras prieš imantis peržiūrėjimo procedūrų teismo tvarka, jei √ toks reikalavimas numatytas ∏ to reikalauja nacionalinėje teisėje. Bet kuri tokia procedūra turi būti sąžininga, teisinga, atliekama laiku savalaikė ir ne pernelyg brangi. 5. Siekdamos toliau didinti šios direktyvos nuostatų veiksmingumą, Vvalstybės narės užtikrina, kad visuomenei būtų prieinama praktinio pobūdžio informacija apie teisę į administracinio ir teisminio peržiūrėjimo procedūras. ê 96/61/EB 2817 straipsnis Tarpvalstybinis poveikis ê 2003/35/EB 4 straipsnio 5 dalies a punktas (pritaikytas) 1. Jeigu valstybė narė žino, kad kokio nors įrenginio eksploatavimas gali turėti didelį neigiamą poveikį kitos valstybės narės aplinkai, arba jeigu valstybė narė, kuri gali būti stipriai paveikta, to prašo, valstybė narė, kurios teritorijoje buvo pateiktas prašymas leidimui gauti pagal 4 straipsnį arba 21 12 straipsnio 2 dalį, kitai valstybei narei perduoda bet kurią pagal IVV priedą reikalaujamą pateikti ar skelbti informaciją kitai valstybei narei tuo pat metu, kada ji suteikia savo piliečiams √ visuomenei ∏ galimybę susipažinti su šia informacija. Tokia informacija yra pagrindas visų konsultacijų, kurios reikalingos dvišaliams valstybių narių santykiams, grindžiamiems abipusiškumu ir lygiateisiškumu, palaikyti. ê 96/61/EB (pritaikytas) 2. Palaikydamos dvišalius santykius, valstybės narės pasirūpina, kad 1 šio straipsnio 1 dalyje nurodytais atvejais tos valstybės narės, kuri gali būti paveikta, visuomenėei būtų padaryti prieinami √ taip pat galėtų per tam tikrą laikotarpį susipažinti su ∏ prašymais, ir kad ji turėtų teisę pareikšti savo nuomonę prieš kompetentingai institucijai priimant savo sprendimą. ê 2003/35/EB 4 straipsnio 5 dalies b punktas (pritaikytas) 3. Kompetentingai institucijai priimant sprendimą dėl leidimo išdavimo turi būti atsižvelgiama į konsultacijų pagal šio straipsnio 1 ir 2 dalis rezultatus. 4. Kompetentinga institucija kiekvienai valstybei narei, su kuria buvo konsultuotasi pagal šio straipsnio 1 dalį, praneša apie sprendimą, priimtą dėl leidimo išdavimo, ir siunčia jai 2615 straipsnio 35 dalyje nurodytą informaciją. Ta valstybė narė imasi reikiamų priemonių užtikrintidama, kad su ta informacija atitinkamu būdu jos teritorijoje galėtų susipažinti suinteresuotojia visuomenė jos teritorijoje. ê 96/61/EB (pritaikytas) ð naujas 2916 straipsnis Keitimasis informacija 1. Siekdamos keistis informacija, valstybės narės imasi reikiamų priemonių ir kas treji metai, o pirmą kartą per 18 mėnesių nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos, siunčia Komisijai turimus duomenis apie ribines vertes, nustatytas konkrečioms veiklos kategorijoms pagal I priedą ir, prireikus, duomenis apie geriausius prieinamus gamybos būdus, kuriais remiantis tos vertės nustatomos, ypač laikantis 9 straipsnio. Vėliau duomenys papildomi šio straipsnio 3 dalyje nustatyta tvarka. 2. Komisija organizuoja keitimąsi informacija √ Su ∏ tarp valstybėmisių narėmisių ir, atitinkamomisų pramonės šakomisų apie geriausius prieinamus gamybos būdus, su jais susijusį monitoringą ir jų pokyčius. ð bei aplinkos apsaugos srityje veikiančiomis nevyriausybinėmis organizacijomis ï Komisija organizuoja keitimąsi informacija ð šiais klausimais ï : ò naujas a) įrenginių eksploatavimo charakteristikos, susijusios su teršalų išmetimu, tarša, žaliavų naudojimu ir jų pobūdžiu, energijos naudojimu arba atliekų susidarymu; ê 96/61/EB (pritaikytas) b) apie geriausius prieinamus √ taikomos ∏ gamybos būdus √ priemonės ∏ , su jais jomis susijęsusį monitoringasą ir jų pokyčiaius. Komisija kas treji metai paskelbia keitimosi informacija rezultatus. 3. Ataskaitos apie šios direktyvos įgyvendinimą ir jos veiksmingumą, lyginant su kitais Bendrijos aplinkos apsaugos dokumentais, rengiamos Direktyvos 91/692/EEB 5 ir 6 straipsniuose nustatyta tvarka. Pirmoji ataskaita pateikiama po trejų metų nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos, kaip nurodyta 21 straipsnyje. Komisija pateikia ataskaitą Tarybai, jei reikia, prideda pasiūlymus. 4. Valstybės narės steigia arba nurodo instituciją ar institucijas, atsakingas už keitimąsi informacija pagal 1, 2, ir 3 straipsnio dalis ir apie tai praneša Komisijai. ò naujas 30 straipsnis Naujos priemonės Valstybės narės numato iniciatyvas, skirtas paskatinti veiklos vykdytojus kurti ir taikyti naujas priemones. Įgyvendindama pirmą pastraipą, Komisija patvirtina priemones, kad nustatytų: a) pramoninę veiklą, kuriai pirmiausia bus kuriamos naujos priemonės ir kurią vykdant jos bus taikomos;; b) valstybių narių orientacinius tikslus, susijusius su naujų priemonių kūrimu ir taikymu; c) pažangos, padarytos kuriant ir taikant naujas priemones, vertinimo priemones. Tokios priemonės, skirtos šios direktyvos neesminėms nuostatoms iš dalies pakeisti ją papildant, priimamos laikantis 69 straipsnio 2 dalyje nurodytos reguliavimo procedūros su tikrinimu. ê 96/61/EB (pritaikytas) 18 straipsnis Bendrijos teršalų išmetimo ribinės vertės 1. Komisijos siūlymu, Taryba nustato teršalų išmetimo ribines vertes Sutartyje nurodyta tvarka: I priede išvardintų įrenginių kategorijoms, išskyrus sąvartynus, kurias įvardija to priedo 5.1 ir 5.4 kategorijos, ir III priede išvardintoms teršiančioms medžiagoms, dėl kurių reikia imtis veiksmų Bendrijos lygmeniu, ypač keičiantis informacija, kaip apibrėžta l6 straipsnyje. 2. Jeigu Bendrijos teršalų išmetimo ribinės vertės pagal šią direktyvą nenustatytos, I priede išvardytiems įrenginiams taikomos atitinkamos teršalų išmetimo ribinės vertės, nustatytos II priede išvardytose direktyvose ir kituose Bendrijos teisės aktuose, kaip minimalios ribinės vertės pagal šią direktyvą. Nepažeisdama šios direktyvos reikalavimų Taryba Komisijos siūlymu, Sutartyje nurodyta tvarka nustato techninius reikalavimus, taikytinus sąvartynams, įvardytiems I priedo 5.1 ir 5.4 kategorijomis. ê 2001/80/EB 1 straipsnis (pritaikytas) III SKYRIUS √ Specialiosios nuostatos dėl kurą deginančių įrenginių ∏ 311 straipsnis √ Taikymo sritis ∏ Ši direktyva Šis skyrius taikomas √ energijai gaminti skirtiems ∏ kurą deginantiems įrenginiams, kurių nominalus šiluminis naš