Rekomendacija Tarybos Nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2004–2008 m. Suomijos stabilumo programos /* SEK/2005/0148 galutinis */





Briuselis, 2.2.2005 SEK (2005) 148 galutinis Rekomendacija TARYBOS NUOMONĖ pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2004–2008 m. Suomijos stabilumo programos (pateikta Komisijos) AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1] nustato, kad dalyvaujančios valstybės narės, t. y. tos, kurios įsivedė bendrą valiutą, Tarybai ir Komisijai iki 1999 m. kovo 1 d. turėjo pateikti stabilumo programas. Pagal šio reglamento 5 straipsnį Taryba, remdamasi Komisijos ir pagal Sutarties 114 straipsnį įsteigto Komiteto (Ekonomikos ir finansų komitetas) įvertinimais, turėjo patikrinti kiekvieną stabilumo programą. Patikrinusi programą bei atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba pareiškė nuomonę. Pagal reglamentą valstybės narės kasmet pateikia stabilumo programų atnaujintus variantus, kuriuos taip pat patikrina Taryba, laikydamasi tos pačios tvarkos. Pirmoji Suomijos stabilumo programa, apimanti 1998–2002 m. laikotarpį, buvo pateikta 1998 m. rugsėjo 7 d. ir Tarybos įvertinta 1998 m. spalio 12 d. Atnaujinti variantai buvo pateikti kiekvienais paskesniais metais. Naujausią savo stabilumo programos variantą Suomija pateikė 2004 m. gruodžio 2 d. Komisijos tarnybos atliko techninį šio varianto įvertinimą, atsižvelgdamos į Komisijos tarnybų 2004 m. rudens ekonominių prognozių rezultatus, Elgesio kodeksą[2], bendrai sutartą potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą pakoreguoto balanso apskaičiavimo metodiką, 2003–2005 m. laikotarpio bendrųjų ekonominės politikos gairių rekomendacijas ir principus, nustatytus 2002 m. lapkričio 27 d. Komisijos komunikate Tarybai ir Europos Parlamentui dėl biudžeto politikos koordinavimo stiprinimo[3]. Remiantis šiuo vertinimu teikiamas toks įvertinimas: - 2004 m. gruodžio 2 d. Suomijos Vyriausybė patvirtino atnaujintą stabilumo programą ir, kaip ir ankstesnius planus, pateikė susipažinti Parlamentui. Stabilumo programos atnaujintas variantas apima 2004–2008 m. laikotarpį. Programa iš esmės atitinka Elgesio kodeksą, nors ir trūksta tam tikrų rodiklių, susijusių su pagrindinėmis prielaidomis. - Programoje pateiktame makroekonominiame scenarijuje ekonominis augimas esant užtikrintai vidaus paklausai siekia daugiau kaip 3 % 2004 m. ir 2005 m. šiek tiek sumažės iki 2,8 %. Numatomas vidutinis augimas, sieksiantis 2,5 %, per visą programos laikotarpį yra atsargus. Trumpalaikė prognozė yra šiek tiek prastesnė už Komisijos tarnybų 2004 m. rudens prognozę, o programoje pateikta vidutinės trukmės projekcija, pagrįsta potencialia gamybos apimtimi, yra prastesnė už augimo potencialą, apskaičiuotą Komisijos tarnybų. - Pagrindinės valstybės biudžeto politikos tikslas – išlaikyti centrinės valdžios ir savivaldybių finansų pusiausvyrą. Socialinio draudimo fondo biudžetas yra nuolat perteklinis, ir valdžios sektoriaus balanso metinis perteklius sieks 2 % BVP. Vadovaujantis tokia politika, centrinės valdžios finansų balansas pagal nacionalinės apskaitos principą turėtų būti atkurtas 2007 m., rinkimų laikotarpio pabaigoje. Siekdama šio tikslo, 2003 m. gegužės mėn. Vyriausybė patvirtino metinių išlaidų limitą 2004–2007 m. laikotarpiui. Laikantis šio limito, tuo laikotarpiu leidžiamas vidutinis realus visų centrinės valdžios išlaidų padidėjimas yra beveik 1 % per metus. Kadangi didžioji išlaidų padidėjimo dalis buvo atkelta į 2004 m., per šią rinkimų laikotarpio dalį liko mažiau erdvės pokyčiams neišeinant už žemiausios ir aukščiausios ribos. Palyginti su ankstesniu variantu, valdžios sektoriaus biudžeto pertekliaus projekcijos nuo 2004 m. iki 2007 m. lieka veik nepakitusios. - Nors Suomija išlaikys palankų viešojo sektoriaus biudžeto perteklių, galutinis biudžetas gali būti ir prastesnis, nei planuojama, nes programoje pateikiama pagrindinė biudžeto politikos tendencija tik iš dalies apima 1,7 mlr. eurų sumažintų mokesčių, t. y. 1,2 % BVP, kurie papildo 2,5 metų išsamų susitarimą dėl darbo užmokesčių, pasirašytą 2004 m. lapkričio mėn. pabaigoje. Kadangi nėra paskelbta planų sumažinti išlaidas 2005–2007 m., centrinės valdžios deficitas 2005–2007 m. bus didesnis, nei nurodyta programoje, nebent būtų įvestos pajamų didinimo priemonės, tuo pačiu sumažinančios valdžios sektoriaus finansų perteklių. Vyriausybės skaičiavimu, susitarimas dėl darbo užmokesčių ir sumažinti mokesčiai sumažins valdžios sektoriaus perteklių 0,3 procentinio punkto iki 1,9 % BVP 2007 m. Tačiau Vyriausybė tikisi, kad šis paketas, pagerindamas ekonominio augimo potencialą ir darbo vietų kūrimą ir tokiu būdu padidindamas pajamų didinimo pajėgumus, sustiprins ekonomikos dinamiškumą. Įvertinus šį pavojų, programoje pakanka suplanuotų biudžetinių priemonių siekiant per 2004–2008 m. laikotarpį išlaikyti Stabilumo ir augimo pakto vidutinės trukmės tikslą – beveik subalansuoto biudžeto būklę. Jos taip pat užtikrina pakankamą patikimumą, kad dėl įprastų makroekonominių svyravimų nebūtų pažeista 3 % BVP deficito riba 2004–2008 m. laikotarpiu. - Prognozuojama, kad valdžios sektoriaus bendrasis skolos santykis išliks gerokai mažesnis už 60 % BVP ir mažės visą programos laikotarpį. Dabartinėje programoje numatoma, kad skolos santykis sumažės nuo apskaičiuoto 44,6 % BVP 2004 m. iki apytiksliai 41 % BVP 2008 m. Palyginti su ankstesniu programos variantu, dabartinėje programoje prognozuojama, kad skolos ir BVP santykis žymiai sumažės nuo 2005 m. dėl didesnio nominalaus BVP augimo, mažesnio centrinės valdžios skolinimosi, žemesnių palūkanų ir didesnių mokestinių pajamų. Ankstesnėje programoje buvo prognozuojama, kad skolos ir BVP santykis išliks beveik stabilus – mažiau kaip 45 % BVP 2004–2007 m. – palyginti su dabartiniu apskaičiuotu sumažėjimu, siekiančiu beveik 3 procentinius punktus. - Programoje apžvelgiama Vyriausybės struktūrinės reformos programa, kurios tikslas – pagerinti viešojo sektoriaus tvarumą per pensijų reformą, įsigaliosiančią 2005 m. Reforma, kuri yra ankstesnių priemonių tąsa, planuojama padidinti išėjimo į pensiją amžių trejais metais iki 62–63 metų. Joje taip pat išdėstomos tolesnės priemonės, kaip sumažinti nemąžtantį struktūrinį nedarbą. Tikimasi, kad kolektyvinė sutartis dėl darbo užmokesčių, dėl kurios buvo sutarta 2004 m. lapkričio mėn. pabaigoje ir kuri buvo papildyta sumažintais mokesčiais, paskatins ekonomikos dinamiškumą ir sustiprins darbo vietų kūrimą. Priemonės, kurias pasiūlė ir kurių ėmėsi Vyriausybė, gali iš esmės padidinti potencialų augimą ir dar labiau sustiprinti valstybės finansų tvarumą. - Atrodo, kad Suomija yra palankioje padėtyje pagal ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, nepaisant numatomų svarbių biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei. Programoje išdėstyta strategija yra labai plati – ją sudaro tolesnis skolos konsolidavimas ir struktūrinės reformos, pvz., tolesni pensijų reformos veiksmai ir priemonės, skirtos padidinti išėjimo į pensiją amžių. Priimtos ir suplanuotos struktūrinės priemonės turėtų būti naudingos valstybės finansų atžvilgiu. - Apskritai ekonominės politikos sritys, nustatytos atnaujintame variante, iš esmės atitinka šaliai skirtas bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje. Visų pirma atrodo, kad 2003 m. nustatyti daugiamečiai išlaidų limitai atitiko pirmuosius veiklos metus – 2004 m., kuomet galutinės biudžeto išlaidos buvo mažesnės už nustatytą ribą, ir kad 2005 m. biudžeto išlaidos neišeina už nustatytų ribų. Ir toliau bus laikomasi išlaidų programos, nes ji yra politiškai saistanti. Remdamasi šiuo įvertinimu, Komisija priėmė pridedamą rekomendaciją Tarybos nuomonei dėl atnaujintos Suomijos stabilumo programos, kurią pateikia Tarybai. Rekomendacija TARYBOS NUOMONĖ pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2004–2008 m. Suomijos stabilumo programos EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[4], ypač į jo 5 straipsnio 3 dalį, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją, pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ: 1. [2005 m. vasario 17 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Suomijos stabilumo programą, kuri apima 2004–2008 m. laikotarpį. Iš esmės programa atitinka pataisyto „Stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos elgesio kodekso“ reikalavimus duomenų pateikimui. Trūksta tam tikrų rodiklių, susijusių su pagrindinėmis prielaidomis. Todėl Suomijos prašoma visiškai atitikti reikalavimus duomenų pateikimui. 2. Makroekonominis scenarijus, kuriuo pagrįsta programa, numato, kad realaus BVP augimas sumažės nuo 3,2 % 2004 m. iki vidutiniškai 2,4 % per likusį programos laikotarpį. Remiantis turima informacija, šis scenarijus atspindi gana atsargias augimo prielaidas. Infliacijos prognozės atrodo pakankamai realistiškos ir atitinka Komisijos tarnybų apskaičiavimus. 3. Numatomas valdžios sektoriaus metinis biudžeto pertekliaus vidurkis siekia 2 % BVP; projekcijos tikslas – per visą programos laikotarpį išlaikyti patenkinamą biudžeto būklę. Biudžeto perteklių iš esmės sukuria socialinio draudimo fondo lėšos, tuo tarpu centrinės valdžios finansuose, kurie šiuo metu subalansuoti, 2005–2007 m. turėtų atsirasti nedidelis deficitas. Siekiama centrinės valdžios finansus 2007 m. vėl subalansuoti. Siekdama šio tikslo, Vyriausybė priėmė metinių išlaidų limitą 2004–2007 m. laikotarpiui. Palyginti su ankstesniu variantu, valdžios sektoriaus biudžeto pertekliaus prognozės nuo 2004 m. iki 2007 m. lieka veik nepakitusios. 4. Nors Suomija išlaikys palankų viešojo sektoriaus biudžeto perteklių, galutinis biudžetas gali būti ir prastesnis, nei planuojama, nes programoje pateikiama pagrindinė biudžeto politikos tendencija tik iš dalies apima 1,7 mlr. eurų sumažintų mokesčių, t. y. 1,2 % BVP, kurie papildo 2,5 metų išsamų susitarimą dėl darbo užmokesčių, pasirašytą 2004 m. lapkričio mėn. pabaigoje. Kadangi nėra paskelbta planų ir toliau riboti išlaidas 2005–2007 m., centrinės valdžios deficitas 2005–2007 m. bus didesnis, nei nurodyta programoje, nebent būtų įvestos pajamų didinimo priemonės, tuo pačiu sumažinančios valdžios sektoriaus finansų perteklių. Vyriausybės skaičiavimu, susitarimas dėl darbo užmokesčių ir sumažinti mokesčiai sumažins valdžios sektoriaus perteklių 0,3 procentinio punkto iki 1,9 % BVP 2007 m. Tačiau Vyriausybė tikisi, kad šis paketas, pagerindamas ekonomikos augimo potencialą ir darbo vietų kūrimą ir tokiu būdu padidindamas pajamų didinimo pajėgumus, sustiprins ekonomikos dinamiškumą. 5. Įvertinus šį pavojų, programoje pakanka suplanuotų biudžetinių priemonių siekiant per 2004–2008 m. laikotarpį išlaikyti Stabilumo ir augimo pakto vidutinės trukmės tikslą – beveik subalansuoto biudžeto būklę. Jos taip pat užtikrina pakankamą patikimumą, kad dėl įprastų makroekonominių svyravimų nebūtų pažeista 3 % BVP deficito riba 2004–2008 m. laikotarpiu. 6. Apskaičiuota, kad skolos santykis 2004 m. pasieks 44,6 % – žymiai mažiau už Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę. Programoje numatoma, kad skolos santykis per programos laikotarpį sumažės 3,5 procentinio punkto. 7. Atrodo, kad Suomija yra palankioje padėtyje pagal ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, nepaisant svarbių numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei. Programoje išdėstyta strategija yra labai plati – ją sudaro tolesnis skolos konsolidavimas ir struktūrinės reformos, pvz., tolesni pensijų reformos veiksmai ir priemonės, skirtos padidinti išėjimo į pensiją amžių. Priimtos ir suplanuotos struktūrinės priemonės turėtų būti naudingos valstybės finansų atžvilgiu. 8. Ekonominės politikos sritys, nustatytos atnaujintame programos variante, iš esmės atitinka šaliai skirtas bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje. Visų pirma atrodo, kad 2003 m. nustatyti daugiamečiai išlaidų limitai atitiko pirmuosius veiklos metus – 2004 m., kuomet galutinės biudžeto išlaidos buvo mažesnės už nustatytą ribą, ir kad išlaidos, pasiūlytos 2005 m. biudžete, neišeina už nustatytų ribų. Ir toliau bus laikomasi išlaidų programos, nes ji yra politiškai saistanti. Lentelė: Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto prognozių palyginimas 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | Realus BVP (pokytis, %) | 2004 m. gruodžio mėn. SP | 3,2 | 2,8 | 2,4 | 2,2 | 2,0 | 2004 m. spalio mėn. KOM | 3,0 | 3,1 | 2,7 | – | – | 2003 m. lapkričio mėn. SP | 2,7 | 2,5 | 2,4 | 2,4 | – | SVKI infliacija (%) | 2004 m. gruodžio mėn. SP | 0,2 | 1,4 | 1,8 | 1,8 | 1,8 | 2004 m. spalio mėn. KOM | 0,2 | 1,5 | 1,7 | – | – | 2003 m. lapkričio mėn. SP | 0,7 | 1,3 | 1,8 | 1,8 | – | Valdžios sektoriaus balansas (% BVP) | 2004 m. gruodžio mėn. SP | 2,0 | 1,8 | 2,1 | 2,2 | 2,0 | 2004 m. spalio mėn. KOM | 2,3 | 2,1 | 2,2 | – | – | 2003 m. lapkričio mėn. SP | 1,7 | 2,1 | 2,1 | 2,2 | – | Pirminis balansas (% BVP) | 2004 m. gruodžio mėn. SP | 3,7 | 3,4 | 3,8 | 3,9 | 3,7 | 2004 m. spalio mėn. KOM | 4,1 | 3,9 | 3,8 | – | – | 2003 m. lapkričio mėn. SP | 3,7 | 4,0 | 4,1 | 4,3 | – | Pagal ciklą pakoreguotas balansas (% BVP) | 2004 m. gruodžio mėn. SP1 | 2,1 | 1,7 | 2,0 | 2,1 | 1,9 | 2004 m. spalio mėn. KOM | 2,8 | 2,3 | 2,3 | – | – | 2003 m. lapkričio mėn. SP1 | 2,4 | 2,4 | 2,3 | 2,2 | – | Bendroji valstybės skola (% BVP) | 2004 m. gruodžio mėn. SP | 44,6 | 43,4 | 42,5 | 41,7 | 41,1 | 2004 m. spalio mėn. KOM | 44,8 | 43,4 | 42,2 | – | – | 2003 m. lapkričio mėn. SP | 44,7 | 44,9 | 45,0 | 44,6 | – | Pastaba: 1Komisijos tarnybos apskaičiavimai remiantis programoje pateikta informacija. 2Suomijos institucijos pateikia pirminius balansus remdamosi grynosiomis, o ne bendrosiomis palūkanomis. Komisijos tarnybos perskaičiavo šiuos skaičius remdamosi programoje pateiktais duomenimis. Šaltiniai: Stabilumo programa (SP); Komisijos tarnybų 2004 metų rudens ekonominė prognozė (KOM); Komisijos tarnybų apskaičiavimai. | [1] OL L 209, 1997.8.2. Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm. [2] Ekonomikos ir finansų komiteto pakeista nuomonė dėl stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos, kurią ECOFIN taryba patvirtino 2001.7.10. [3] KOM(2002) 668, 2002.11.27. [4] OL L 209, 1997.8.2, p. 1. Šiame tekste nurodomus dokumentus galima rasti tinklalapyje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.