Pasiūlymas Tarybos sprendimas dėl Papildomo Šiaurės rytų Atlanto vandenyno pakrančių ir vandenų apsaugos nuo taršos bendradarbiavimo susitarimo protokolo sudarymo Europos bendrijos vardu /* KOM/2009/0436 galutinis - CNS 2009/0120 */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 27.8.2009 KOM(2009) 436 galutinis 2009/0120 (CNS) Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl Papildomo Šiaurės rytų Atlanto vandenyno pakrančių ir vandenų apsaugos nuo taršos bendradarbiavimo susitarimo protokolo sudarymo Europos bendrijos vardu AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. Europos Bendrija yra regioninių susitarimų dėl jūrų taršos, kaip antai Bonos susitarimo, Barselonos konvencijos ir Helsinkio konvencijos, Šalis. Šiais susitarimais sudarytos sąlygos valstybėms narėms viena kitai padėti ir bendradarbiauti vykdant tos srities veiklą Šiaurės, Viduržemio ir Baltijos jūrose. 1990 m. prie Madeiros krantų iš tanklaivio Aragon išsiliejus dideliam naftos kiekiui, Portugalija inicijavo Šiaurės rytų Atlanto vandenyno pakrančių ir vandenų apsaugos nuo taršos bendradarbiavimo susitarimą (Lisabonos susitarimas), kuriuo sukuriamas susitariančiųjų šalių bendradarbiavimo taršos avarijų atvejais mechanizmas ir jos įpareigojamos parengti bei įgyvendinti skubios pagalbos struktūras ir planus. Susitarimas taikomas šiaurės rytų Atlanto regionui, kurio ribos nustatomos pagal kiekvienos susitarimo šalies išskirtinės ekonominės zonos išorinę ribą ir pagal kitais regioniniais susitarimais, kaip antai Susitarimas dėl bendradarbiavimo sprendžiant Šiaurės jūros taršos nafta ir kitomis kenksmingomis medžiagomis klausimus (Bonos susitarimas) ir Viduržemio jūros apsaugos nuo taršos konvencijos (Barselonos konvencija), nustatytas ribas. 2. Lisabonos susitarimą 1990 m. spalio 17 d. pasirašė Portugalija, Ispanija, Prancūzija, Marokas ir Europos bendrija. Nors susitarimą ratifikavo Portugalija, Prancūzija ir Europos bendrija, iškilus politiniam Ispanijos ir Maroko ginčui dėl Vakarų Sacharos ribų, šios dvi šalys neratifikavo susitarimo, nes Susitarimo 3 straipsnio c punkte dėl susitarimo geografinės taikymo srities buvo teigiama: „pietuose palei pietinę vandenų ribą, priklausančią Maroko Karalystės suverenitetui ar jurisdikcijai.“ 3. Papildomu protokolu, kuriuo iš dalies keičiamas Lisabonos susitarimo 3 straipsnio c punktas, pasiekus šalių susitarimą, 2008 m. gegužės 20 d. Lisabonoje susitarimą pasirašė Portugalija, Ispanija, Prancūzija ir Marokas. Bendrija buvo pakviesta kartu su kitomis susitariančiosiomis šalimis pasirašyti susitarimo protokolą. 2008 m. gruodžio 12 d. priimtas Tarybos sprendimas dėl Papildomo Šiaurės rytų Atlanto vandenyno pakrančių ir vandenų apsaugos nuo taršos bendradarbiavimo susitarimo protokolo pasirašymo Europos bendrijos vardu. Papildomą protokolą Europos bendrijos vardu 2009 m. kovo 25 d. bendrai pasirašė Tarybai pirmininkavęs Čekijos vadovas ir Europos Komisijos atstovybės Portugalijoje vadovas. 4. Todėl Bendrijai derėtų sudaryti Papildomą Šiaurės rytų Atlanto vandenyno pakrančių ir vandenų apsaugos nuo taršos bendradarbiavimo susitarimo protokolą. 2009/0120 (CNS) Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl Papildomo Šiaurės rytų Atlanto vandenyno pakrančių ir vandenų apsaugos nuo taršos bendradarbiavimo susitarimo protokolo sudarymo Europos bendrijos vardu EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 175 straipsnio 1 dalį kartu su 300 straipsnio 2 dalies pirmosios pastraipos pirmu sakiniu ir 300 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę, kadangi: (1) Bendrija yra Šiaurės rytų Atlanto vandenyno pakrančių ir vandenų apsaugos nuo taršos bendradarbiavimo susitarimo (Lisabonos susitarimas), patvirtinto 1993 m. spalio 20 d. Tarybos sprendimu 93/550/EEB[1], Šalis. (2) Iškilus politiniam Ispanijos ir Maroko ginčui dėl Vakarų Sacharos ribų, šios dvi šalys Lisabonos susitarimo neratifikavo. Dabar, priėmus Papildomą Lisabonos susitarimo protokolą, kuriuo iš dalies keičiamas susitarimo 3 straipsnio c punktas, ginčas išspręstas. (3) Po to, kai 2008 m. gruodžio 12 d. Taryba priėmė sprendimą dėl Papildomo Šiaurės rytų Atlanto vandenyno pakrančių ir vandenų apsaugos nuo taršos bendradarbiavimo susitarimo protokolo pasirašymo Europos bendrijos vardu. Papildomas protokolas Bendrijos vardu pasirašytas 2009 m. kovo 25 d. (4) Papildomas Lisabonos susitarimo protokolas pateiktas Šalims ratifikuoti, priimti ar patvirtinti. Bendrija ir valstybės narės turėtų imtis reikiamų veiksmų, kad būtų galima deponuoti (jei įmanoma, vienu metu) ratifikavimo, priėmimo ar patvirtinimo dokumentus. (5) Todėl Bendrijai derėtų sudaryti Papildomą Šiaurės rytų Atlanto vandenyno pakrančių ir vandenų apsaugos nuo taršos bendradarbiavimo susitarimo protokolą, NUSPRENDĖ: 1 straipsnis Europos bendrijos vardu patvirtinamas Papildomas Šiaurės rytų Atlanto vandenyno pakrančių ir vandenų apsaugos nuo taršos bendradarbiavimo susitarimo protokolas. Papildomo protokolo tekstas pateikiamas šio sprendimo I priede. 2 straipsnis 1. Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), kuriam (-iems) suteikiama teisė Europos bendrijos vardu pagal Papildomo protokolo 3 straipsnio 1 dalį deponuoti patvirtinimo dokumentą Portugalijos vyriausybei. 2. Europos bendrija ir valstybės narės, esančios Šiaurės rytų Atlanto vandenyno pakrančių ir vandenų apsaugos nuo taršos bendradarbiavimo susitarimo Šalimis siekia savo Papildomo protokolo ratifikavimo, priėmimo ar patvirtinimo dokumentus, jei įmanoma, deponuoti vienu metu. 3 straipsnis Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . Priimta Briuselyje Tarybos vardu Pirmininkas PRIEDAS Papildomas Šiaurės rytų Atlanto vandenyno pakrančių ir vandenų apsaugos nuo taršos bendradarbiavimo susitarimo protokolas Portugalijos Respublika, Ispanijos Karalystė, Prancūzijos Respublika, Maroko Karalystė ir Europos bendrija, toliau – Šalys, Suvokdamos būtinybę saugoti aplinką ir ypač jūrų aplinką, Pripažindamos, kad Šiaurės rytų Atlanto vandenyno dalies tarša nafta ir kitomis kenksmingomis medžiagomis gali būti žalinga jūrų aplinkai ir pažeisti pakrančių valstybių interesus, Atsižvelgdamos į būtinybę paskatinti kuo skubesnį 1990 m. spalio 17 d. Lisabonoje sudaryto Šiaurės rytų Atlanto vandenyno pakrančių ir vandenų apsaugos nuo taršos bendradarbiavimo susitarimo, toliau – Lisabonos susitarimas, įsigaliojimą, Susitarė: 1 straipsnis Lisabonos susitarimo pakeitimas 1990 m. spalio 17 d. Lisabonoje sudaryto Šiaurės rytų Atlanto vandenyno pakrančių ir vandenų apsaugos nuo taršos bendradarbiavimo susitarimo (Lisabonos susitarimas) 3 straipsnio c pastraipa iš dalies keičiama taip: „c) Pietuose – pietine vandenų, priklausančių kurios nors susitariančiosios valstybės suverenitetui arba jurisdikcijai, riba“. 2 straipsnis Lisabonos susitarimo ir Papildomo protokolo santykis Šiuo Protokolu Lisabonos susitarimas iš dalies pakeičiamas pagal Protokolo 1 straipsnio nuostatas, susitariančiosios Šalys Susitarimą ir papildomą protokolą privalo aiškinti ir taikyti kaip vieną teisės aktą. 3 straipsnis Sutikimas dėl įsipareigojimo ir įsigaliojimo 1. Protokolas bus pateiktas Šalims ratifikuoti, priimti ir patvirtinti, o atitinkamos priemonės turi būti pateiktos Portugalijos Respublikos vyriausybei. 2. Protokolas įsigalios Portugalijos Respublikos vyriausybei gavus paskutinę ratifikavimo, priėmimo ar patvirtinimo priemonę. 3. Šalys negali pareikšti pritarimo prisiimti įsipareigojimų pagal šį Protokolą, jei jos anksčiau ar tuo pačiu metu nepareiškė pritarimo prisiimti įsipareigojimų pagal Lisabonos susitarimą, laikydamosi 22 straipsnio nuostatų. 4. Šiam Protokolui įsigaliojus, naujoms Šalims prisijungiant prie Lisabonos susitarimo pagal 23 ir 24 straipsnius, iš jų taip pat bus reikalaujama prisiimti įsipareigojimus pagal šį Protokolą, nes Šalys priima įsipareigojimus pagal Lisabonos susitarimą su pakeitimais, padarytais šio Protokolo 1 straipsniu. Tai patvirtindami, toliau nurodyti tinkamai įgalioti asmenys pasirašė šį Protokolą. Sudarytas Lisabonoje 2008 m. gegužės dvidešimtą dieną arabų, ispanų, prancūzų ir portugalų kalbomis; esant bet kokiems neatitikimams, galioja tekstas prancūzų kalba. PORTUGALIJOS RESPUBLIKOS VARDU, ISPANIJOS KARALYSTĖS VARDU, PRANCŪZIJOS RESPUBLIKOS VARDU, MAROKO KARALYSTĖS VARDU EUROPOS BENDRIJOS VARDU [1] OL L 267, 1993 10 28, p. 20.