Pakeistas pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui, kurių veiklos gairės pateiktos Bendroje strateginėje programoje, bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui ir Sanglaudos fondui taikytinos bendrosios nuostatos, ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 /* COM/2013/0246 final - 2011/0276 (COD) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS 2011 m. spalio 6 d. Komisija pateikė reglamento, kuriuo nustatomos ERPF, ESF, Sanglaudos fondo, EŽŪFKP ir EJRŽF bendros nuostatos ir sanglaudos politikos fondams taikytinos bendrosios nuostatos, pasiūlymus (COM(2011) 615 galutinis). Pirminiame Komisijos EJRŽF reglamento pasiūlyme EJRŽF valdymo ir kontrolės sistema buvo suderinta su EŽŪFKP siūloma tvarka. Taip buvo siūloma pirmiausia dėl to, kad EJRŽF ir EŽŪFKP vadovaujančiosios institucijos dažnai yra tos pačios, todėl joms būtų naudinga, jei abiems fondams taikoma tvarka būtų suderinta. Kai EJRŽF pasiūlymas buvo nagrinėjamas Tarybos Žvejybos darbo grupėje, kelios valstybės narės išreiškė abejonių dėl perėjimo prie Komisijos siūlomos valdymo ir kontrolės bei finansų valdymo sistemos. Per ankstesnį (2000–2006 m.) ir dabartinį (2007–2013 m.) programavimo laikotarpius EJRŽF įgyvendinimo sistema buvo suderinta su tvarka, taikoma įgyvendinant sanglaudos politiką, todėl valstybės narės mano, kad būtina užtikrinti kuo didesnį tęstinumą. Jos išreiškė nuomonę, kad tolesnis minėtos tvarkos taikymas leistų geriausiai pasinaudoti patirtimi, kurią nacionalinės institucijos įgijo tvarkydamos ES žuvininkystei skirtas lėšas. Nors dauguma valstybių narių nurodė pirmenybę teikiančios tam, kad EJRŽF nuostatos būtų priderintos prie sanglaudos politikos įgyvendinimo sistemos, jos taip pat pabrėžė poreikį atsižvelgti į proporcingumo principą (BNR 4 straipsnio 5 dalis). Žuvininkystės veiksmų programos dažniausiai yra mažesnės už pagal sanglaudos politiką įgyvendinamas programas, be to, joms būdinga tai, kad jomis turi būti užtikrinama, kad EJRŽF padėtų įgyvendinti bendros žuvininkystės politikos reformą. Siekdama palengvinti Taryboje ir Europos Parlamente jau vykstančias derybas, Komisija siūlo vienu metu iš dalies pakeisti Bendrųjų nuostatų reglamento ir EJRŽF reglamento Komisijos pasiūlymus, kad EJRŽF taisyklės būtų paprastai ir racionaliai integruotos į jau esamą sanglaudos politikos taisyklių rinkinį. Jei, kaip siūloma, EJRŽF įgyvendinimo sistemos būtų nuosekliai priderintos prie siūlomų sanglaudos politikos įgyvendinimo sistemų, įvairiems fondams (ERPF, ESF, SF ir EJRŽF)) taikomos taisyklės geriau derės tarpusavyje ir bus nuoseklesnės. Taip bus galima pasinaudoti per ankstesnius programavimo laikotarpius įgyta patirtimi ir lengviau sklandžiai pereiti nuo vieno programavimo laikotarpio prie kito. 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI Prieš Komisijai pateikiant pasiūlymą, kuriuo iš dalies keičiamas Bendrųjų nuostatų reglamentas ir EJRŽF reglamentas, EJRŽF įgyvendinimo tvarkos klausimas išsamiai aptartas Tarybos Žuvininkystės darbo grupėje ir per dvišalius dialogus su valstybėmis narėmis. Poveikio vertinimas buvo atliktas teikiant pirminių teisės aktų pasiūlymus. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI Siūloma vienu metu iš dalies pakeisti Bendrųjų nuostatų reglamento ir EJRŽF reglamento Komisijos pasiūlymus: · EJRŽF nuostatos yra integruojamos į atitinkamas Bendrųjų nuostatų reglamento nuostatas, kurios iš pradžių buvo skirtos tik sanglaudos politikai, todėl į Bendrųjų nuostatų reglamentą įtraukiama nauja Ketvirtoji dalis, taikoma sanglaudos politikai ir EJRŽF; · atitinkamos nuostatos (atitinkančios EJRŽF įgyvendinimo tvarką arba sutampančios su Bendrųjų nuostatų reglamento su pakeitimais straipsniais) iš EJRŽF reglamento išbraukiamos, o EJRŽF reglamente prireikus įrašomos reikiamos nuorodos į BNR. Konstatuojamosios dalys ir apibrėžtys priderinamos prie straipsnių pakeitimų ir prie pasikeitusios reglamentų struktūros. Naujoje Ketvirtojoje dalyje naudojami terminai pakoreguoti siekiant atsižvelgti į EJRŽF ypatumus ir tam tikrais atvejais patikslinama, kad konkrečiai EJRŽF taikomomis taisyklėmis gali būti nustatomos papildomos taisyklės. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Iš dalies pakeistas pasiūlymas neturės poveikio biudžetui. Tačiau sanglaudos paketas bus keičiamas, atsižvelgiant į naujus duomenis, makroekonomines prognozes ir Kroatijos Respublikos stojimą. Šie pakeitimai nedaro poveikio vykstančioms deryboms dėl DFP reglamento ir Finansiniam reglamentui. 5. PAKEITIMŲ SANTRAUKA Bendrųjų nuostatų reglamente keičiamos 3, 75, 78, 80, 84 ir 87 konstatuojamosios dalys. Be to, iš dalies keičiami 1 ir 3 straipsniai siekiant aiškiai nustatyti kiekvienos Bendrųjų nuostatų reglamento dalies taikomumą kiekvieno fondo (ERPF, ESF, SF, EJRŽF ir EŽŪFKP) atžvilgiu. Siekiant nuorodas į Trečiąją dalį pakeisti nuorodomis į Ketvirtąją dalį, reikėjo šiek tiek pakeisti 2 straipsnio 5, 7, 25 ir 26 dalyse pateikiamas apibrėžtis. Iš dalies pakeista 55 straipsnio 7 dalis, 64 straipsnio 6 dalis, 74 straipsnio 1 dalis, 112 straipsnio 3 dalis, 113 straipsnio 5 dalis, 114 straipsnio 3 dalies b ir g punktai, 117 straipsnio 4 dalis, 120 straipsnis, 121 straipsnio 1 dalis, 124 straipsnis, 126 straipsnio 4 dalis, 128 straipsnis, 130 straipsnio 1 dalis, 131 straipsnio 1 dalis, 133 straipsnio 1 dalis, 134 straipsnio 1 dalis, 135 straipsnis, 136 straipsnis, 137 straipsnis ir 140 straipsnio 1 dalis. EJRŽF reglamente iš dalies keičiamos 86, 89, 101, 103, 104 konstatuojamosios dalys ir išbraukiamos 91, 93, 94 ir 97 konstatuojamosios dalys. Iš dalies keičiami 3, 12, 14, 20, 24, 25, 28, 33, 37, 38, 39, 45, 46, 54, 56, 61, 62, 63, 64, 67, 75, 78, 92, 94, 95, 102, 103, 105, 108, 117, 118, 119, 120, 122, 126, 128, 129, 131, 132, 133, 134, 135, 1369, 137, 138, 139, 140, 141, 142,143, 144, 145, 146, 147, 148, 149, 150,151, 152, 153, 154 straipsniai ir išbraukiami 96, 97, 98, 99, 100, 101, 104, 106, 107, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 121, 123, 124, 125, 127 ir 130 straipsniai. Siekiant aiškumo, šis keičiantysis pasiūlymas pateikiamas konsoliduota forma, įtraukiant visus Bendrųjų nuostatų reglamento pakeitimus, kuriuos Komisija yra iki šiol priėmusi, t. y. 2012 m. rugsėjo 11 d. COM(2012) 496 ir 2013 m. kovo 12 d COM(2013) 146. Tačiau paryškinami tik šiuo keičiančiuoju pasiūlymu siūlomi pakeitimai. 2011/0276 (COD) Pakeistas pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui, kurių veiklos gairės pateiktos Bendroje strateginėje programoje, bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui ir Sanglaudos fondui taikytinos bendrosios nuostatos, ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 177 straipsnį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[1], atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę[2], atsižvelgdama į Audito Rūmų nuomonę[3], laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (1) Sutarties 174 straipsnyje nustatyta, kad, norėdama sustiprinti savo ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą, Sąjunga siekia mažinti įvairių regionų plėtros lygio skirtumus, nepalankiausias sąlygas turinčių regionų arba salų, ypač kaimo vietovių, pramonės pereinamojo laikotarpio vietovių bei didelių ir nuolatinių gamtinių arba demografinių trūkumų turinčių vietovių, atsilikimą. Sutarties 175 straipsnyje nurodyta, kad šių tikslų Sąjunga siekia Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo Orientavimo skyriaus, Europos socialinio fondo, Europos regioninės plėtros fondo ir Europos investicijų banko veiksmais ir kitomis priemonėmis; (2) remdamosi 2010 m. birželio 17 d. Europos Vadovų Tarybos išvadomis, pagal kurias priimta Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio strategija, Sąjunga ir valstybės narės turėtų siekti pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo, kartu skatindamos darnų Sąjungos vystymąsi ir mažindamos regionų skirtumus; (3) siekiant geriau koordinuoti ir derinti pagal sanglaudos politiką, būtent Europos regioninės plėtros fondo (ERPF), Europos socialinio fondo (ESF) ir Sanglaudos fondo, kaimo plėtrai skirtų fondų, būtent Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) ir jūrų bei žuvininkystės sektoriaus fondų, būtent Europos jūrų reikalų ir žuvininkystės fondo (EJRŽF) teikiamą paramą, reikėtų nustatyti visiems šiems fondams (toliau – BSP fondai) taikomas bendras nuostatas. Be to, šiuo reglamentu nustatomos ERPF, ESF ir SF taikomos bendros nuostatos, netaikomos EŽŪFKP ir EJRŽF, taip pat nuostatos, kurios bendrai taikomos ERPF, ESF, SF ir EJRŽF, bet netaikomos EŽŪFKP. Dėl kiekvieno BSP fondo ypatybių reikėtų atskiruose reglamentuose nustatyti konkrečias taisykles, taikomas kiekvienam BSP fondui ir Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui pagal ERPF; (4) dėl bendrosios žemės ūkio politikos (BŽŪP) suderinus BŽŪP pirmojo ramsčio (EŽŪGF – Europos žemės ūkio garantijų fondo) ir antrojo ramsčio (EŽŪFKP) valdymo ir kontrolės taisykles jau pasiekta reikšmingos sąveikos. Todėl EŽŪGF ir EŽŪFKP ir toliau turėtų sieti tvirtas ryšys bei toliau turėtų būti naudojamasi valstybėse narėse nustatytomis struktūromis; (5) atokiausiems regionams turėtų būti taikomos specialios priemonės ir skiriamas papildomas finansavimas, kad būtų kompensuojami trūkumai, susiję su Sutarties 349 straipsnyje nurodytais veiksniais; (6) siekiant tinkamo ir nuoseklaus nuostatų aiškinimo bei prisidedant prie teisinio tikrumo valstybėms narėms ir paramos gavėjams, būtina apibrėžti tam tikrus šiame reglamente vartojamus terminus; (7) šį reglamentą sudaro trys dalys: Pirmojoje dalyje pateikiamos konstatuojamosios dalys ir apibrėžtys, Antrojoje dalyje – visiems BSP fondams taikomos taisyklės, o Trečiojoje dalyje – tik ERPF, ESF ir SF (toliau – fondai) taikomos nuostatos; (8) pagal Sutarties 317 straipsnį, taip pat atsižvelgiant į pasidalijamojo valdymo principą turėtų būti nustatytos sąlygos, leidžiančios Komisijai vykdyti savo įsipareigojimus, susijusius su Europos Sąjungos bendrojo biudžeto vykdymu, ir patikslinti valstybių narių bendradarbiavimo įsipareigojimai. Šios sąlygos turėtų suteikti galimybę Komisijai įsitikinti, ar valstybės narės naudojasi BSP fondais teisėtai, tvarkingai ir laikydamosi patikimo finansų valdymo principo, nustatyto 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamente (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl bendrajam Europos Bendrijų biudžetui taikomo finansinio reglamento (toliau – Finansinis reglamentas)[4]. Valstybės narės ir jų tam tikslui paskirtos įstaigos turėtų būti atsakingos už programų įgyvendinimą atitinkamu teritoriniu lygmeniu ir paisyti institucinės, teisinės ir finansinės valstybės narės sistemos. Šiomis nuostatomis taip pat turėtų būti užtikrinta, kad būtų skiriama dėmesio būtinybei užtikrinti Sąjungos intervencijos papildomumą ir nuoseklumą bei administracinių susitarimų proporcingumą, o BSP fondų paramos gavėjams tektų mažesnė administracinė našta; (9) partnerystės sutarties ir kiekvienos programos įgyvendinimo tikslais valstybė narė turėtų bendradarbiauti su kompetentingomis regionų, vietos, miestų ir kitomis valdžios institucijomis, ekonominiais ir socialiniais partneriais, pilietinei visuomenei atstovaujančiomis įstaigomis, įskaitant aplinkosaugos srities partnerius, nevyriausybines organizacijas ir už lygybės ir kovos su diskriminavimu skatinimą atsakingomis įstaigomis. Šia partneryste siekiama laikytis daugiapakopio valdymo principo, užtikrinti, kad suinteresuotieji subjektai būtų atsakingi už planuojamą intervenciją, ir naudotis atitinkamų šalių teorine ir praktine patirtimi. Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriuose nustatomas elgesio kodeksas, siekiant užtikrinti, kad rengiant, įgyvendinant, stebint ir vertinant partnerystės sutartis bei programas partneriai dalyvautų nuosekliai; (10) BSP fondų veikla ir jų remiami veiksmai turėtų atitikti taikomas Sąjungos ir nacionalines teisės nuostatas, tiesiogiai arba netiesiogiai susijusias su veiksmo įgyvendinimu; (11) stengdamasi stiprinti ekonominę, teritorinę ir socialinę sanglaudą, Sąjunga visais BSP fondų paramos įgyvendinimo etapais turėtų siekti naikinti nelygybę bei skatinti moterų ir vyrų lygybę, taip pat kovoti su diskriminacija dėl lyties, rasinės ar etninės kilmės, religijos ar tikėjimo, negalios, amžiaus arba seksualinės orientacijos; (12) BSP fondų tikslų turėtų būti siekiama atsižvelgiant į tvarų vystymąsi ir Sąjungos skatinamą siekį apsaugoti ir gerinti aplinką, kaip nurodyta Sutarties 11 ir 19 straipsniuose, atsižvelgiant į principą „teršėjas moka“. Valstybės narės, taikydamos Komisijos įgyvendinimo aktu patvirtintą metodiką, turėtų teikti informaciją apie paramą klimato kaitos tikslams, laikantis siekio bent 20 proc. Sąjungos biudžeto skirti šiems tikslams; (13) kad būtų galima įgyvendinti Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijoje nustatytus tikslus ir uždavinius, BSP fondų parama turėtų būti sutelkta į ribotą teminių tikslų skaičių. Konkreti kiekvieno BSP fondo aprėptis turėtų būti nustatoma konkretiems fondams taikomose taisyklėse ir gali apsiriboti tik kai kuriais šiame reglamente nustatytais teminiais tikslais; (14) siekiant didinti BSP fondų naudą ir valstybėms narėms ir regionams nurodyti aiškesnę strateginę programavimo kryptį, reikėtų nustatyti Bendrą strateginę programą. Bendra strategine programa turėtų būti sudarytos palankesnės sąlygos koordinuoti Sąjungos intervenciją pagal BSP fondus ir kitų susijusių sričių Sąjungos politiką bei priemones sektorių ir teritoriniu lygmenimis; (15) todėl Bendroje strateginėje programoje turėtų būti išdėstyta nuoseklumo bei derėjimo su valstybių narių ir Sąjungos ekonomikos politika užtikrinimo tvarka, BSP fondų koordinavimo tarpusavyje ir su kitų susijusių sričių Sąjungos politika ir priemonėmis tvarka, horizontalieji principai ir bendrieji politikos tikslai, teritorinių klausimų sprendimo tvarka, didelės papildomos Europos naudos teikiantys orientaciniai veiksmai ir atitinkami jų įgyvendinimo principai bei bendradarbiavimo prioritetai; (16) remdamasi Bendra strategine programa kiekviena valstybė narė, bendradarbiaudama su partneriais ir Komisija, turėtų parengti partnerystės sutartį. Partnerystės sutartimi Bendroje strateginėje programoje nustatytos sudedamosios dalys turėtų būti priderintos prie nacionalinių sąlygų ir nustatyti tvirti įsipareigojimai BSP fondų programomis siekti Sąjungos tikslų; (17) valstybės narės turėtų sutelkti paramą, kad užtikrintų, jog būtų svariai prisidedama prie Sąjungos tikslų, laikydamosi konkrečių nacionalinių ir regioninių vystymosi poreikių. Siekiant užtikrinti, kad būtų nustatytos veiksmingam Sąjungos paramos panaudojimui reikalingos esminės sąlygos, reikėtų nustatyti ex ante sąlygas. Tai, ar šios ex ante sąlygos įvykdytos, turėtų vertinti Komisija, atlikdama partnerystės sutarties ir programų vertinimą. Neįvykdžius ex ante sąlygos, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai sustabdyti mokėjimus programai; (18) reikėtų nustatyti kiekvienos programos veiklos rezultatų planą, kad per programavimo laikotarpį būtų galima stebėti pažangą siekiant programoje nustatytų tikslų ir uždavinių. Komisija, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, turėtų 2017 ir 2019 m. atlikti veiklos rezultatų peržiūrą. Reikėtų nustatyti veiklos lėšų rezervą ir paskirstyti jį 2019 m., pasiekus veiklos rezultatų plane nustatytų orientyrų. Europos teritorinio bendradarbiavimo programos yra įvairialypės ir įgyvendinamos daugiašaliu pagrindu, todėl joms veiklos lėšų rezervas neturėtų būti nustatomas. Nepasiekus didelės orientyrų arba tikslų dalies, Komisijai turėtų būti suteikta galimybė sustabdyti mokėjimus programai arba programavimo laikotarpio pabaigoje pritaikyti finansines pataisas, kad būtų užtikrinta, jog Sąjungos biudžetas nebūtų naudojamas išlaidžiai arba neveiksmingai; (19) glaudesnis sanglaudos politikos ir Sąjungos ekonomikos valdysenos ryšys, užtikrins, kad BSP fondų išlaidų veiksmingumas būtų pagrįstas patikima ekonomikos politika ir prireikus BSP fondų paramą būtų galima perskirstyti šalies ekonominėms problemoms spręsti. Šis procesas turi būti laipsniškas ir prasidėti nuo partnerystės sutarties ir programų keitimo, atsižvelgiant į Tarybos rekomendacijas dėl makroekonominio disbalanso ir socialinių bei ekonominių sunkumų. Jeigu nepaisant didesnės BSP fondų paramos valstybė narė nesiima efektyvių ekonomikos valdysenos veiksmų, Komisijai turėtų būti suteikta teisė sustabdyti visus mokėjimus ir įsipareigojimų vykdymą, arba jų dalį. Sprendimai dėl sustabdymo turėtų būti proporcingi ir veiksmingi bei juose turėtų būti atsižvelgiama į atskirų programų poveikį atitinkamos valstybės narės ekonominei ir socialinei padėčiai bei į ankstesnius partnerystės sutarties pakeitimus. Spręsdama dėl sustabdymo Komisija taip pat turėtų laikytis vienodo požiūrio į valstybes nares ir visų pirma atsižvelgti į sustabdymo poveikį atitinkamos valstybės narės ekonomikai. Sustabdymas turėtų būti panaikintas ir atitinkama valstybė narė vėl turėtų galėti naudotis lėšomis, kai tik ji įgyvendina reikiamus veiksmus; (20) norinti užtikrinti kryptingą Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos įgyvendinimą, reikėtų nustatyti visų programų bendras sudedamąsias dalis. Kad visi BSP fondai būtų programuojami nuosekliai, reikėtų suderinti programų tvirtinimo ir keitimo procedūras. Programuojant turėtų būti užtikrintas derėjimas su Bendra strategine programa ir partnerystės sutartimis, BSP fondų tarpusavio koordinavimas ir koordinavimas su kitomis taikomomis finansinėmis priemonėmis bei Europos investicijų banku; (21) prie Sutarties ekonominės ir socialinės sanglaudos tikslų pridėta ir teritorinė sanglauda, todėl reikia atkreipti dėmesį į miestų, funkcinių geografinių ir subregioninių vietovių, kurios susiduria su specifinėmis geografinėmis arba demografinėmis problemomis, vaidmenį. Todėl, siekiant geriau mobilizuoti vietos lygmens galimybes, reikia stiprinti bendruomenės inicijuotą vietos plėtrą ir sudaryti jai palankesnes sąlygas, nustatant visiems BSP fondams bendras taisykles ir glaudų koordinavimą. Labai svarbu, kad įgyvendinti vietos plėtros strategijas būtų patikėta vietos veiklos grupėms, atstovaujančioms bendruomenės interesams; (22) finansinės priemonės tampa vis svarbesnės, nes jomis stiprinamas BSP fondų poveikis, jomis galima suvienyti įvairių formų viešuosius ir privačiuosius išteklius, skirtus viešosios politikos tikslams remti, ir dar todėl, kad taikant atsinaujinančio finansavimo formas užtikrinama, kad ši parama ilgesnį laikotarpį būtų tvaresnė; (23) BSP fondų remiamos finansinės priemonės turėtų būti naudojamos konkretiems rinkos poreikiams tenkinti ekonomiškai efektyviu būdu, laikantis programų tikslų ir neturėtų išstumti privataus finansavimo. Todėl sprendimas paramos priemones finansuoti naudojant finansines priemones turėtų būti priimamas remiantis ex ante analize; (24) finansinės priemonės turėtų būti rengiamos ir įgyvendinamos taip, kad kuo labiau skatintų dalyvauti privačiojo sektoriaus investuotojus ir finansų įstaigas, tinkamai pasidalijus riziką. Kad finansinės priemonės privačiajam sektoriui būtų pakankamai patrauklios, jos turi būti lanksčiai rengiamos ir įgyvendinamos. Todėl vadovaujančiosios institucijos turėtų pasirinkti tinkamiausias finansinių priemonių įgyvendinimo formas tikslinių regionų poreikiams tenkinti, laikydamosi atitinkamos programos tikslų; (25) vadovaujančiosioms institucijoms turėtų būti suteikta galimybė programų ištekliais papildyti Sąjungos arba regioninio lygmens finansines priemones. Vadovaujančiosios institucijos taip pat turėtų turėti galimybę tiesiogiai įgyvendinti finansines priemones per konkrečius fondus arba fondų fondus; (26) iš BSP fondų finansinėms priemonėms bet kuriuo metu išmokėti ištekliai turėtų atitikti iš anksto nustatyto, bet ne ilgesnio kaip dvejų metų laikotarpio sumą, kuri yra būtina suplanuotoms investicijoms įgyvendinti ir mokėjimams galutiniams gavėjams atlikti, įskaitant valdymo sąnaudas ir mokesčius, nustatytus pagal verslo planus ir grynųjų pinigų srautų prognozes; (27) reikia nustatyti konkrečias taisykles dėl to, kokios sumos pripažįstamos tinkamomis finansuoti išlaidomis užbaigiant programas, siekiant užtikrinti, kad iš BSP fondų sumokėtos sumos, įskaitant sumas valdymo sąnaudoms ir mokesčiams padengti, būtų veiksmingai panaudotos investicijoms ir mokėjimams galutiniams paramos gavėjams. Taip pat reikia nustatyti konkrečias taisykles dėl išteklių, priskiriamų prie BSP fondų paramos, pakartotinio panaudojimo, įskaitant perimtų išteklių naudojimą užbaigus programas; (28) valstybės narės turėtų vykdyti programų stebėseną, kad galėtų tikrinti, kaip jos įgyvendinamos ir kokia padaryta pažanga siekiant programų tikslų. Tuo tikslu turėtų būti įsteigti BSP fondų stebėsenos komitetai, nustatyta jų sudėtis ir funkcijos. Siekiant palengvinti BSP fondų tarpusavio koordinavimą, galėtų būti sudaryti jungtiniai stebėsenos komitetai. Kad užtikrintų veiksmingumą, stebėsenos komitetai turėtų galėti teikti vadovaujančiajai institucijai rekomendacijas dėl programos įgyvendinimo ir turėtų vykdyti veiksmų, kurių imamasi pagal jo rekomendacijas, stebėseną; (29) norint visais lygmenimis supaprastinti valdymo tvarką, reikia suderinti BSP fondų stebėsenos ir ataskaitų teikimo procedūras. Svarbu užtikrinti, kad ataskaitų teikimo reikalavimai būtų proporcingi, tačiau taip pat būtų teikiama išsami informacija apie pažangą, padarytą sprendžiant pagrindinius klausimus, į kuriuos atsižvelgiama per peržiūrą. Todėl ataskaitų teikimo reikalavimai turėtų atitikti informacijos poreikius atitinkamais metais ir būti suderinti su veiklos rezultatų peržiūros laiku; (30) siekiant stebėti programų įgyvendinimo pažangą, kasmet turėtų būti šaukiamas valstybių narių ir Komisijos peržiūros posėdis. Tačiau valstybėms narėms ir Komisijai turėtų būti sudaryta galimybė nerengti šio posėdžio, kad būtų išvengta nebūtinos administracinės naštos; (31) kad Komisija galėtų vykdyti Sąjungos tikslų įgyvendinimo pažangos stebėseną, valstybės narės turėtų teikti savo partnerystės sutarčių įgyvendinimo pažangos ataskaitas. Pagal šias ataskaitas Komisija turėtų 2017 ir 2019 m. parengti strateginę pažangos ataskaitą; (32) kad būtų galima gerinti programų įgyvendinimo ir struktūros kokybę, ir nustatyti programų poveikį siekiant Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos tikslų bei, kai tinkama, BVP ir užimtumo tikslų, reikia įvertinti BSP fondų teikiamos pagalbos veiksmingumą, efektyvumą ir poveikį. Turėtų būti nustatyti šios srities valstybių narių ir Komisijos įsipareigojimai; (33) kad būtų galima gerinti kiekvienos programos kokybę ir struktūrą, ir patikrinti, ar tikslai ir uždaviniai gali būti pasiekti, turėtų būti atliekamas veiksmų programos ex ante vertinimas; (34) už programos rengimą atsakinga institucija turėtų parengti vertinimo planą. Programavimo laikotarpiu vadovaujančiosios institucijos turėtų vykdyti programos veiksmingumo ir poveikio vertinimą. Apie vertinimo rezultatus turėtų būti pranešama stebėsenos komitetui ir Komisijai, kad šios galėtų į juos atsižvelgti sprendimuose dėl valdymo; (35) kad būtų galima įvertinti BSP fondų paramos veiksmingumą ir efektyvumą bei jos poveikį bendriems BSP fondų tikslams ir Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos tikslams, turėtų būti atliekamas ex post vertinimas; (36) būtų naudinga nustatyti, kokių veiksmų galima imtis Komisijos ir valstybių narių iniciatyva, su BSP parama teikiant techninę pagalbą; (37) siekiant užtikrinti, kad Sąjungos ištekliai būtų naudojami veiksmingai ir išvengti perteklinio veiksmų, iš kurių gaunama pajamų, finansavimo, reikia nustatyti BSP fondų įnašo veiksmams, iš kurių gaunama pajamų, apskaičiavimo taisykles; (38) siekiant visoje Sąjungoje nustatyti vienodą ir objektyvią BSP fondų paramos įgyvendinimo tvarką, turėtų būti nustatytos išlaidų tinkamumo finansuoti laikotarpio pradžios ir pabaigos datos. Siekiant palengvinti programų vykdymą, tikslinga nustatyti, kad išlaidų tinkamumo finansuoti laikotarpis gali prasidėti anksčiau negu 2014 m. sausio 1 d., jei atitinkama valstybė narė programą pateikia iki tos dienos. Tam, kad ES fondai būtų naudojami veiksmingai, o ES biudžetui kiltų mažesnė rizika, reikia nustatyti apribojimus dėl paramos pabaigtiems veiksmams; (39) vadovaujantis subsidiarumo principu ir laikantis Reglamente (reglamentuose) (ES) Nr. [...] [ERPF, ESF, SF, ETB, EŽŪFKP, EJRŽF reglamentai] numatytų išimčių, valstybės narės turėtų nustatyti nacionalines išlaidų tinkamumo finansuoti taisykles; (40) siekiant supaprastinti BSP fondų paramos naudojimą ir mažinti klaidų riziką, numatant diferencijavimo galimybes, kai reikia atsižvelgti į politikos ypatumus, tikslinga apibrėžti paramos formas, suderintas dotacijų apmokėjimo ir finansavimo pagal fiksuoto dydžio sumas sąlygas, specialias dotacijų tinkamumo finansuoti taisykles ir specialias veiksmų tinkamumo finansuoti pagal jų įgyvendinimo vietą sąlygas; (41) siekiant užtikrinti BSP fondų intervencijos veiksmingumą, nešališkumą ir tvarų poveikį, turėtų būti numatytos nuostatos, kurios garantuotų, kad investicijos į verslą ir infrastruktūrą būtų ilgalaikės ir neleistų naudojantis BSP fondų parama įgyti nepagrįsto pranašumo. Patirtis rodo, kad tinkamas trumpiausias laikotarpis – penkeri metai, išskyrus tuos atvejus, kai valstybės pagalbos taisyklėse nurodyta kitaip. ESF remiamiems veiksmams ir veiksmams, pagal kuriuos neatliekama gamybinių investicijų arba investicijų į infrastruktūrą, reikėtų netaikyti bendrojo trukmės reikalavimo, išskyrus tuos atvejus, kai šie reikalavimai nustatyti pagal taikomas valstybės pagalbos taisykles, taip pat reikėtų jo netaikyti įnašams finansinėms priemonėms arba jų įnašams; (42) tam, kad valstybės narės galėtų tinkamai patikinti dėl BSP fondų teisėto ir tinkamo naudojimo, jos turėtų imtis reikiamų priemonių, kad užtikrintų tinkamą savo valdymo ir kontrolės sistemų struktūrą ir veikimą. Todėl reikėtų nustatyti valstybių narių įsipareigojimus dėl programų valdymo ir kontrolės sistemų ir dėl Sąjungos teisės ir kitų pažeidimų prevencijos, nustatymo ir šalinimo; (43) pagal pasidalijamojo valdymo principą už programų veiksmų įgyvendinimą ir kontrolę pirmiausia turėtų būti atsakingos valstybės narės, naudodamosi savo valdymo ir kontrolės sistemomis. Siekiant veiksmingiau kontroliuoti veiksmų atranką ir įgyvendinimą bei valdymo ir kontrolės sistemų veikimą, reikėtų nustatyti vadovaujančiosios institucijos funkcijas; (44) siekiant užtikrinti tinkamą ex ante patikinimą dėl pagrindinių valdymo ir kontrolės sistemų sudarymo ir struktūros, valstybės narės turėtų paskirti akreditavimo instituciją, kuri būtų atsakinga už vadovaujančiosios ir kontrolės įstaigų akreditavimą ir akreditacijos panaikinimą; (45) reikėtų nustatyti Komisijos įgaliojimus ir pareigas tikrinti veiksmingą valdymo ir kontrolės sistemų veikimą bei reikalauti, kad valstybė narė imtųsi veiksmų. Be to, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai atlikti auditą, skirtą su patikimu finansų valdymu susijusiems klausimams, kad ji galėtų padaryti išvadas dėl fondų veiklos rezultatų; (46) Sąjungos biudžeto įsipareigojimai turėtų būti vykdomi kiekvienais metais. Siekiant užtikrinti veiksmingą programavimo valdymą, reikia nustatyti bendras tarpinio mokėjimo prašymų, metinio ir, kai tinkama, galutinio likučio mokėjimo taisykles, nepažeidžiant konkrečių kiekvienam BSP fondui taikomų taisyklių; (47) programų pradžioje suteikiant išankstinį finansavimą užtikrinama, kad valstybės narės turėtų išteklių teikti paramą paramos gavėjams programai įgyvendinti nuo pat jos patvirtinimo. Todėl reikėtų nustatyti pradinio išankstinio finansavimo sumų iš BSP fondų nuostatas. Pradinis išankstinis finansavimas turėtų būti visiškai patvirtinamas programos užbaigimo metu; (48) siekiant apsaugoti Sąjungos finansinius interesus, tam tikrą laikotarpį turėtų būti taikomos priemonės, kurios leistų įgaliotajam leidimus suteikiančiam pareigūnui stabdyti mokėjimus, kai turima įrodymų, kad esama didelių valdymo ir kontrolės sistemos veikimo trūkumų, su mokėjimo paraiška susijusių pažeidimų įrodymų arba įrodymų, kad nebuvo pateikti sąskaitoms patvirtinti būtini dokumentai; (49) siekiant užtikrinti, kad bendrai iš Sąjungos biudžeto finansuojamos išlaidos kiekvienais finansiniais metais būtų naudojamos laikantis taikomų taisyklių, reikėtų nustatyti metinio sąskaitų patvirtinimo tvarką. Pagal šią tvarką akredituotos įstaigos dėl kiekvienos programos turėtų Komisijai pateikti valdymo patikinimo deklaraciją, patvirtintas metines sąskaitas, apibendrintą kontrolės ataskaitą ir nepriklausomo audito nuomonę bei kontrolės ataskaitą; (50) Sąjungos biudžetui apsaugoti Komisijai gali prireikti taikyti finansines pataisas. Siekiant valstybėms narėms užtikrinti teisinį tikrumą, svarbu nustatyti aplinkybes, kuriomis, pažeidus taikomas Sąjungos arba nacionalines teisės normas, Komisija gali taikyti finansines pataisas. Taip pat siekiant užtikrinti, kad finansinės pataisos, kurias Komisija gali taikyti valstybėms narėms, būtų susijusios su ES finansinių interesų apsauga, jos turėtų būti taikomos tik tais atvejais, kai Sąjungos arba nacionalinių teisės normų pažeidimas tiesiogiai arba netiesiogiai susijęs su veiksmų ir atitinkamų išlaidų tinkamumu finansuoti, teisėtumu, valdymu arba kontrole. Proporcingumui užtikrinti svarbu, kad Komisija, nustatydama finansinės pataisos sumą, atsižvelgtų į pažeidimo pobūdį ir sunkumą; (51) siekiant sustiprinti finansinę drausmę, tikslinga nustatyti tvarką, kuria būtų panaikinama bet kokia biudžetinio įsipareigojimo pagal programą dalis, visų pirma, jei konkretus įsipareigojimas dėl sumos gali būti nepanaikintas, ypač kai įgyvendinimas vėluoja dėl aplinkybių, kurios nuo atitinkamos šalies nepriklauso, yra neįprastos arba jų neįmanoma numatyti, o jų pasekmių neįmanoma išvengti, nepaisant parodytų pastangų; (52) reikia nustatyti papildomas bendrąsias nuostatas dėl fondų veikimo. Visų pirma, siekiant padidinti jų papildomą naudą ir geriau jais prisidėti prie Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos prioritetų įgyvendinimo, šių fondų veikimo principai turėtų būti supaprastinti ir sutelkti į investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą bei Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslus; (53) papildomos nuostatos dėl EŽŪFKP ir EJRŽF veikimo nustatytos atitinkamuose konkretiems sektoriams skirtuose teisės aktuose; (54) siekiant propaguoti Sutartyse įtvirtintus ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos tikslus, pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą turėtų būti remiami visi regionai. Kad teikiama parama būtų subalansuota, laipsniška ir atitiktų ekonominio ir socialinio išsivystymo lygį, pagal šį tikslą ERPF ir ESF ištekliai turėtų būti skiriami mažiau išsivysčiusiems regionams, pereinamojo laikotarpio regionams ir labiau išsivysčiusiems regionams pagal jų bendrojo vidaus produkto (BVP) vienam gyventojui santykį su ES vidurkiu. Siekiant užtikrinti ilgalaikį investicijų iš struktūrinių fondų tvarumą, regionai, kurių BVP vienam gyventojui 2007–2013 m. laikotarpiu buvo mažesnis kaip 75 proc. ES-25 vidurkio atitinkamu laikotarpiu, tačiau kurių BVP vienam gyventojui padidėjo iki daugiau kaip 75 proc. ES-27 vidurkio, turėtų gauti bent du trečdalius jų 2007–2013 m. skiriamos paramos. Valstybės narės, kurių vienam gyventojui tenkančios bendrosios nacionalinės pajamos (BNP) yra mažesnės kaip 90 proc. Sąjungos vidurkio, turėtų gauti paramą iš SF pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą; (55) turėtų būti nustatyti objektyvūs kriterijai, pagal kuriuos būtų nustatomi paramos iš fondų reikalavimus atitinkantys regionai ir vietovės. Šiuo tikslu Sąjungos lygmeniu nustatant regionus ir vietoves reikėtų taikyti bendrą 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1059/2003 dėl bendro teritorinių statistinių vienetų klasifikatoriaus (NUTS) nustatymo[5] nustatytą regionų klasifikavimo sistemą; (56) norėdama nustatyti tinkamą finansinę programą, Komisija įgyvendinimo aktais turėtų objektyviai ir skaidriai kiekvieniems metams paskirstyti preliminarius turimus įsipareigojimų asignavimus, siekdama daugiausia dėmesio skirti atsiliekančio vystymosi regionams ir pereinamojo laikotarpio paramą gaunantiems regionams; (57) reikia nustatyti ribas, kiek šių išteklių galima skirti investicijoms į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą, ir patvirtinti objektyvius jų paskirstymo regionams ir valstybėms narėms kriterijus. Siekiant paskatinti būtiną spartesnę transporto ir energetikos infrastruktūros, taip pat informacinių ir ryšių technologijų plėtrą visoje Sąjungoje, turėtų būti nustatyta Europos infrastruktūros tinklų priemonė. Valstybei narei skiriami metiniai fondų asignavimai ir iš Sanglaudos fondo Europos infrastruktūros tinklų priemonei, o po to – valstybei narei pervedami metiniai asignavimai turėtų būti skiriami laikantis viršutinės ribos, kuri būtų nustatoma atsižvelgiant į tos valstybės narės pajėgumą panaudoti tuos asignavimus. Be to, laikantis skurdo mažinimo pagrindinio tikslo, įgyvendinant paramos maisto produktais programą reikia daugiau dėmesio skirti skurstantiesiems, siekiant skatinti Sąjungos socialinę įtrauktį ir darnų vystymąsi. Numatyta išteklių pervedimo šiai priemonei tvarka, užtikrinanti, kad tie ištekliai bus sudaryti iš ESF asignavimų, numačius atitinkamai sumažinti mažiausią struktūrinių fondų paramos, kuri turi būti skiriama ESF kiekvienoje šalyje, procentinę dalį; (57 bis) atsižvelgiant į neatidėliotiną prioritetą spręsti jaunimo nedarbo klausimą labiausiai paveiktuose Sąjungos regionuose, turėtų būti parengta Jaunimo užimtumo iniciatyva, finansuojama pagal specialų asignavimą ir skiriant tikslinių investicijų iš Europos socialinio fondo. Jaunimo užimtumo iniciatyva turėtų būti siekiama teikti paramą reikalavimus atitinkančiuose regionuose gyvenančiam jaunimui, kuris nedirba, nestudijuoja ir nesimoko. Jaunimo užimtumo iniciatyva turėtų būti įgyvendinama kaip investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslo dalis; (58) kad kuo daugiau dėmesio būtų skiriama strategijos „Europa 2020“ rezultatams ir jos tikslų bei uždavinių įgyvendinimui, penki procentai išteklių, skirtų investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslui, turėtų būti atidėta kaip kiekvieno fondo ir kiekvienos valstybės narės regionų kategorijos veiklos lėšų rezervas; (59) dėl fondų ir siekiant užtikrinti tinkamus asignavimus kiekvienos kategorijos regionams, ištekliai neturėtų būti perkeliami tarp mažiau išsivysčiusių, pereinamojo laikotarpio ir labiau išsivysčiusių regionų, išskyrus tinkamai pagrįstas aplinkybes, susijusias su vieno arba kelių teminių tikslų įgyvendinimu, ir ne daugiau kaip 2 proc. viso tos kategorijos regionui skirto asignavimo; (60) kad būtų užtikrintas realus ekonominis poveikis, pagal šio reglamento sąlygas fondų parama neturėtų būti teikiama vietoj valstybių narių viešųjų išlaidų arba lygiaverčių struktūrinių išlaidų. Be to, siekiant užtikrinti, kad teikiant struktūrinių fondų paramą būtų atsižvelgiama į platesnę ekonominę aplinką, viešųjų išlaidų lygis turėtų būti nustatomas atsižvelgiant į bendras makroekonomines sąlygas, kuriomis teikiamas finansavimas, remiantis valstybių narių kasmet pagal 1997 m. liepos 7 d. Reglamentą (EB) Nr. 1466/1997 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros[6] bei koordinavimo teikiamose stabilumo ir konvergencijos programose nustatytais rodikliais. Komisijai tikrinant, kaip taikomas papildomumo principas, daugiausia dėmesio turėtų būti skiriama valstybėms narėms, kurių mažiau išsivysčiusiuose ir pereinamojo laikotarpio regionuose gyvena ne mažiau kaip 15 proc. gyventojų, dėl jiems skiriamų finansinių išteklių dydžio; (61) būtinos papildomos fondų remiamų veiksmų programų programavimo, valdymo, stebėsenos ir kontrolės nuostatos. Veiksmų programose turėtų būti nustatytos teminius tikslus atitinkančios prioritetinės kryptys, išdėstytas nuoseklus intervencijos loginis pagrindas nustatytiems vystymosi poreikiams tenkinti ir pateikiamas veiklos rezultatų vertinimo planas. Jas taip pat turėtų sudaryti kitos sudedamosios dalys, būtinos efektyviam ir veiksmingam tų fondų paramos įgyvendinimui užtikrinti; (62) siekiant padidinti papildomumą ir supaprastinti įgyvendinimą, reikėtų numatyti galimybes derinti SF ir ERPF paramą su ESF parama bendrose veiksmų programose pagal ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo tikslą; (63) didelės apimties projektams skiriama reikšminga Sąjungos išlaidų dalis ir jie dažnai yra strategiškai svarbūs įgyvendinant Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategiją. Todėl Komisija turėtų ir toliau tvirtinti pakankamai didelės apimties veiksmus, kaip nustatyta šiame reglamente. Siekiant užtikrinti aiškumą, tikslinga apibrėžti didelės apimties projekto turinį. Be to, Komisijai turėtų būti suteikta galimybė atsisakyti remti didelės apimties projektą, jei šią paramą skirti nėra pagrindo; (64) norint suteikti valstybėms narėms galimybę įgyvendinti dalį veiksmų programos taikant rezultatais pagrįstą metodą, būtų naudinga numatyti bendrus veiksmų planus, kurie būtų sudaryti iš paramos gavėjo veiksmų, įgyvendintinų norint prisidėti prie veiksmų programos tikslų. Kad kryptingas fondų rezultatų siekis būtų įgyvendinamas paprasčiau ir patikimiau, šie bendri veiksmų planai turėtų būti valdomi tik laikantis bendrai nustatytų orientyrų, išdirbių ir rezultatų, nurodytų Komisijos sprendime, kuriuo patvirtinamas bendras veiksmų planas. Be to, bendro veiksmų plano kontrolė ir auditas taip pat turėtų būti susiję tik su tų orientyrų, išdirbių ir rezultatų pasiekimu. Todėl reikia nustatyti bendrų veiksmų planų rengimo, turinio, tvirtinimo, finansų valdymo ir kontrolės taisykles; (65) kai miestų arba teritorinės plėtros strategijoje reikalaujama laikytis integruoto požiūrio, nes investicijos skiriamos pagal daugiau negu vieną vienos arba kelių veiksmų programų prioritetinę kryptį, fondų remiama veikla turėtų būti vykdoma kaip integruota teritorinė investicija pagal veiksmų programą; (66) būtina nustatyti konkrečias taisykles dėl stebėsenos komiteto funkcijų ir fondų remiamų veiksmų programų įgyvendinimo metinių ataskaitų. Papildomos nuostatos dėl konkretaus EŽŪFKP veikimo nustatytos atitinkamuose konkretiems sektoriams skirtuose teisės aktuose; (67) siekiant užtikrinti, kad būtų galima gauti svarbią ir aktualią informaciją apie programų įgyvendinimą, valstybės narės turi nuolat teikti Komisijai svarbiausius duomenis. Norint išvengti papildomos naštos valstybėms narėms, šis reikalavimas turėtų apsiriboti nuolat renkamais duomenimis, perduodamais elektroninio keitimosi duomenimis priemonėmis; (68) pagal Sutarties 175 straipsnį Komisija Europos Parlamentui, Tarybai, Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui bei Regionų komitetui kas trejus metus teikia sanglaudos ataskaitą, kurioje nurodoma, kokia pažanga padaryta siekiant Sąjungos ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos. Reikia nustatyti šios ataskaitos turinį; (69) Komisija, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, turėtų vykdyti fondų ex post vertinimą, kad tinkamu lygiu gautų informacijos apie finansuotų intervencinių veiksmų rezultatus ir poveikį. Taip pat reikia nustatyti konkrečias nuostatas dėl fondų vertinimo patvirtinimo tvarkos; (70) svarbu, kad visuomenė būtų informuojama apie Sąjungos fondų paramos pasiekimus. Piliečiai turi teisę žinoti, kaip investuojami Sąjungos finansiniai ištekliai. Atsakomybė už tai, kad atitinkama informacija būtų skelbiama visuomenei, tenka ir vadovaujančiosioms institucijoms, ir paramos gavėjams. Siekiant veiksmingesnės komunikacijos su visuomene ir didesnės komunikacijos veiksmų, kurių imamasi Komisijos iniciatyva, sąveikos, pagal šį reglamentą komunikacijos veiksmams skiriami ištekliai taip pat naudojami siekiant Europos Sąjungos politikos prioritetų, susijusių su šio reglamento bendraisiais tikslais, koordinuotai komunikacijai; (71) siekiant užtikrinti plačią informacijos apie fondų paramos pasiekimus ir Sąjungos vaidmenį sklaidą bei informuoti potencialius paramos gavėjus apie finansavimo galimybes, šiame reglamente turėtų būti nustatytos išsamios informavimo ir viešinimo priemonių taisyklės, taip pat tam tikri techniniai tokių priemonių aspektai; (72) siekiant, kad informacija apie finansavimo galimybes ir projektų paramos gavėjus būtų kuo prieinamesnė ir skaidresnė, kiekvienoje valstybėje narėje turėtų veikti viena bendra interneto svetainė arba portalas, kur būtų skelbiama informacija apie visas veiksmų programas, taip pat pagal kiekvieną veiksmų programą remiamų veiksmų sąrašas; (73) reikia nustatyti kriterijus, pagal kuriuos būtų moduliuojama fondų skiriama veiksmų programų bendro finansavimo dalis, visų pirma siekiant padidinti Sąjungos lėšų dauginamąjį poveikį. Taip pat reikia nustatyti didžiausias bendro finansavimo normas pagal regionų kategorijas, siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi bendro finansavimo taikant tinkamą nacionalinės paramos lygį principo; (74) valstybės narės turi paskirti kiekvienos veiksmų programos vadovaujančiąją instituciją, tvirtinančiąją instituciją ir funkciškai nepriklausomą audito instituciją. Tam, kad valstybės narės galėtų lanksčiai nustatyti kontrolės sistemas, reikėtų numatyti, kad tvirtinančiosios institucijos funkcijas galėtų atlikti vadovaujančioji organizacija. Valstybei narei taip pat turėtų būti leidžiama paskirti tarpines įstaigas, kurios vykdytų tam tikras vadovaujančiosios arba tvirtinančiosios institucijos funkcijas. Tokiu atveju valstybė narė turėtų aiškiai nustatyti tas pareigas ir funkcijas; (75) vadovaujančiajai institucijai tenka pagrindinė atsakomybė už efektyvų ir veiksmingą fondų ir EJRŽF paramos įgyvendinimą, todėl ji atlieka daug funkcijų, susijusių su programų valdymu ir stebėsena, finansų valdymu ir kontrole bei projektų atranka. Jos pareigas ir funkcijas reikėtų nustatyti; (76) tvirtinančioji institucija turėtų rengti ir teikti Komisijai mokėjimo paraiškas. Ji taip pat turėtų rengti metines sąskaitas, tvirtinti metinių sąskaitų išsamumą, tikslumą ir teisingumą, bei tvirtinti, kad į sąskaitas įtrauktos išlaidos atitinka taikomas Sąjungos ir nacionalines taisykles. Jos pareigas ir funkcijas reikėtų nustatyti; (77) audito institucija turėtų užtikrinti, kad būtų atliekamas valdymo ir kontrolės sistemų, tinkamos veiksmų imties ir metinių sąskaitų auditas. Jos pareigas ir funkcijas reikėtų nustatyti; (78) siekiant atsižvelgti į konkrečias ERPF, ESF, ir SF ir EJRŽF valdymo ir kontrolės sistemų ypatybes ir poreikį užtikrinti proporcingą požiūrį, reikia nustatyti konkrečias nuostatas dėl vadovaujančiosios institucijos ir tvirtinančiosios institucijos akreditavimo ir akreditacijos panaikinimo; (79) nepažeidžiant finansų kontrolės srities Komisijos įgaliojimų, valstybės narės ir Komisija turėtų aktyviau bendradarbiauti šioje srityje, taip pat reikėtų nustatyti kriterijus, kurie leistų Komisijai, laikantis jos vykdomos nacionalinių sistemų kontrolės strategijos, nustatyti, kokį patikinimą ji turėtų gauti iš nacionalinių audito įstaigų; (80) be bendrų finansų valdymo taisyklių, ERPF, ESF, ir SF ir EJRŽF reikia nustatyti papildomas nuostatas. Visų pirma, siekiant užtikrinti, kad prieš metinį sąskaitų patvirtinimą Komisija gautų tinkamą patikinimą, tarpinio mokėjimo paraiškos turėtų būti apmokamos 90 proc. sumos, gautos pagal prioritetąinę kryptį tinkamoms finansuoti išlaidoms pritaikius prioritetoinės krypties bendro finansavimo normą, nustatytą sprendime, kuriuo patvirtinama veiksmų programa. Nesumokėtos sumos turėtų būti išmokėtos valstybėms narėms, patvirtinus metines sąskaitas, jei tinkamai patikinta, kad metų, kuriems taikoma patvirtinimo procedūra, išlaidos yra tinkamos finansuoti; (81) siekiant užtikrinti, kad paramos gavėjai kuo greičiau gautų paramą, o Komisija būtų tvirčiau įsitikinusi tinkamumu, reikėtų nustatyti reikalavimą, kad į mokėjimo paraiškas būtų įtraukiamos tik tos išlaidos, dėl kurių parama jau išmokėta paramos gavėjams. Kiekvienais metais turėtų būti numatytas išankstinis finansavimas, siekiant užtikrinti, kad valstybės narės turėtų pakankamai išteklių veikti pagal šią tvarką. Šis išankstinis finansavimas turėtų būti kasmet patvirtinamas, tvirtinant sąskaitas; (82) siekiant užtikrinti, kad bendrosios įsipareigojimų panaikinimo taisyklės būtų taikomos tinkamai, fondams taikomose taisyklėse turėtų būti išsamiai nustatyta įsipareigojimų panaikinimo terminų ir atitinkamų sumų apskaičiavimo tvarka; (83) būtina nustatyti išsamią fondams taikomą metinio sąskaitų patvirtinimo procedūrą, kad ši tvarka būtų taikoma aiškiai ir užtikrinant teisinį tikrumą. Svarbu numatyti ribotą galimybę, kad valstybė narė savo metinėse sąskaitose galėtų atidėti sumą, kuriai tuo metu taikoma audito institucijos procedūra; (84) be metinio sąskaitų patvirtinimo turėtų būti nustatytas metinis įgyvendintų veiksmų užbaigimas (ERPF, ir SF ir EJRŽF) arba galutinis išlaidų patvirtinimas (ESF). Norint mažinti su veiksmų programų galutiniu užbaigimu susijusias sąnaudas ir paramos gavėjams tenkančią administracinę naštą bei užtikrinti teisinį tikrumą, metinis užbaigimas turėtų būti privalomas ir, atitinkamai, laikotarpį, per kurį reikia saugoti patvirtinamuosius dokumentus ir per kurį gali būti atliekamas veiksmų auditas bei taikomos finansinės pataisos, reikėtų apriboti; (85) siekiant apsaugoti Sąjungos finansinius interesus ir nustatyti veiksmingo programų įgyvendinimo užtikrinimo priemones, turėtų būti numatytos priemonės, kurios Komisijai leistų mokėjimus sustabdyti prioritetinėso krypties arba veiksmų programos lygmeniu; (86) siekiant valstybėms narėms užtikrinti teisinį tikrumą, reikėtų nustatyti konkrečią valstybių narių ir Komisijos dėl fondų paramos taikomų finansinių pataisų tvarką ir procedūras; (87) veiksmų audito dažnis turėtų būti proporcingas Sąjungos paramai iš fondų. Visų pirma reikėtų sumažinti atliekamų auditų skaičių tais atvejais, kai visos tinkamos finansuoti veiksmo išlaidos neviršija 100 000 EUR arba – EJRŽF atveju – 50 000 EUR, siekiant atsižvelgti į mažą pagal šį fondą remiamų veiksmų apimtį. Vis dėlto auditą turėtų būti galima atlikti bet kuriuo metu, kai turima duomenų apie pažeidimą ar sukčiavimą, arba kai atliekamas audito imties auditas atlikus įgyvendinto veiksmo užbaigimo procedūras. Tam, kad Komisijos audito lygis atitiktų riziką, Komisijai turėtų būti suteikta galimybė mažiau audituoti veiksmų programas, kurias įgyvendinant nenustatyta didelių trūkumų arba kurių audito institucija yra patikima; (88) šio reglamento neesminėms nuostatoms papildyti ir iš dalies keisti, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pagal Sutarties 290 straipsnį priimti teisės aktus dėl elgesio kodekso, susijusio su tikslais ir kriterijais, pagal kuriuos būtų įgyvendinama partnerystė, tvirtinami Bendros strateginės programos nuostatos, susijusios su didelės papildomos Europos naudos teikiančiais orientaciniais veiksmais bei atitinkamais jų įgyvendinimo principais ir bendradarbiavimo prioritetais, ir nustatomi šie dalykai: papildomos veiklos lėšų rezervo skirstymo taisyklės, vietos plėtros strategijų įgyvendinimo vietovės ir gyventojų skaičiaus apibrėžtys, išsamios taisyklės dėl finansinių priemonių (ex ante vertinimas, paramos derinimas, tinkamumas finansuoti, neremiamos veiklos tipai), taisyklės dėl tam tikrų finansinių priemonių, nustatytų nacionaliniu, regioniniu, tarptautiniu ar tarpvalstybiniu lygmenimis, tipų, finansavimo sutarčių, turto perdavimo ir valdymo taisyklės, valdymo ir kontrolės tvarka, mokėjimo prašymų taisyklės, metinių išmokų kapitalizavimo sistemos nustatymas, veiksmams, iš kurių gaunama pajamų, taikomos fiksuoto dydžio sumos apibrėžtis, fiksuoto dydžio sumos, taikomos netiesioginėms sąnaudoms dotacijų atvejų, apibrėžtis, remiantis esamais metodais ir atitinkamomis normomis, taikomomis įgyvendinant Sąjungos politiką, valstybių narių atsakomybė už pranešimą apie pažeidimus ir neteisėtai išmokėtų sumų susigrąžinimą, keitimosi informacija apie veiksmus sąlygos, tinkamos audito sekos tvarka, nacionalinio audito sąlygos, valdančiųjų ir tvirtinančiųjų institucijų akreditavimo kriterijai, bendrai priimtinos duomenų laikmenos ir taikytinos finansinės pataisos dydžio nustatymo kriterijai. Komisija taip pat turėtų būti įgaliota deleguotaisiais aktais iš dalies keisti I ir VI priedus, kuriuose išdėstytos neesminės šio reglamento nuostatos, kad galėtų patenkinti būsimus prisitaikymo poreikius. Labai svarbu, kad parengiamųjų darbų metu Komisija rengtų tinkamas konsultacijas, taip pat su ekspertais; (89) ruošdama ir rengdama deleguotuosius aktus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai Europos Parlamentui ir Tarybai būtų perduodami tinkamai, laiku ir tuo pačiu metu; (90) Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai įgyvendinimo aktais dėl visų BSP fondų priimti sprendimus, kuriais patvirtinamos partnerystės sutartys, skirstomas veiklos lėšų rezervas, sustabdomi mokėjimai, susiję su valstybių narių ekonomine politika ir įsipareigojimų panaikinimo atveju – sprendimus iš dalies keisti sprendimus, kuriais patvirtinamos programos; dėl fondų – sprendimus, kuriais nustatomi regionai ir valstybės narės, atitinkantys investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslo kriterijus, sprendimus, kuriais kiekvienais metais paskirstomi įsipareigojimų asignavimai valstybėms narėms, sprendimus, kuriais nustatoma iš kiekvienos valstybės narės SF asignavimo Europos infrastruktūros tinklų priemonei pervestina suma, sprendimus, kuriais nustatoma iš kiekvienos valstybės narės struktūrinių fondų asignavimo paramai maisto produktais skurstantiesiems pervestina suma, sprendimus, kuriais patvirtinamos ir iš dalies keičiamos veiksmų programos, sprendimus dėl didelės apimties projektų, sprendimus dėl bendrų veiksmų planų, sprendimus sustabdyti mokėjimus ir sprendimus dėl finansinių pataisų; (91) siekiant užtikrinti vienodas šios reglamento įgyvendinimo sąlygas, įgyvendinimo įgaliojimai, susiję su metodika, taikoma klimato kaitos tikslams, tipinėms finansinių priemonių stebėsenos sąlygoms, vienodoms finansinių priemonių stebėsenos sąlygoms ir tos stebėsenos informacijos teikimui, projektų, iš kurių gaunama pajamų, grynųjų pajamų apskaičiavimo metodams, elektroninėms keitimosi duomenimis tarp valstybės narės ir Komisijos sistemai, fondų veiksmų programų pavyzdžiui, intervencijos kategorijų nomenklatūrai, informacijos apie didelės apimties projektus teikimo formai ir jų ekonominio naudingumo analizei taikytiniems metodams, bendrų veiksmų planų pavyzdžiui, metinių ir galutinių įgyvendinimo ataskaitų pavyzdžiui, tam tikriems informavimo ir viešinimo priemonių techniniams reikalavimams ir susijusiems nurodymams, keitimuisi informacija tarp paramos gavėjų ir vadovaujančiųjų, tvirtinančiųjų, audito institucijų ir tarpinių įstaigų, valdymo deklaracijos pavyzdžiui, audito strategijos, nuomonės ir metinės kontrolės pavyzdžiams ir atrankos metodikai, per auditus gautų duomenų naudojimo taisyklėms ir mokėjimo paraiškų pavyzdžiui, turėtų būti naudojami remiantis 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai[7]; (92) šiuo reglamentu pakeičiamas 2006 m. liepos 11 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006, nustatantis bendrąsias nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo bei panaikinantis Reglamentą (EB) N. 1260/1999[8]. Todėl tas reglamentas turėtų būti panaikintas; (93) kadangi šio reglamento tikslo, būtent – mažinti įvairių regionų išsivystymo lygio skirtumus ir nepalankiausias sąlygas turinčių regionų arba salų, ypač kaimo vietovių, pramonės pereinamojo laikotarpio vietovių ir regionų, kurie turi didelių nuolatinių gamtinių arba demografinių trūkumų, valstybės narės pakankamai gerai pasiekti negali, šio tikslo geriau siekti Sąjungos lygmeniu ir Sąjunga gali pagal Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatytą subsidiarumo principą priimti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu reglamentuojama tik tai, kas būtina tam tikslui pasiekti, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: PIRMOJI DALIS DALYKAS IR TERMINŲ APIBRĖŽTYS 1 straipsnis Dalykas Šiuo reglamentu nustatomos bendros taisyklės, taikomos Europos regioninės plėtros fondui (ERPF), Europos socialiniam fondui (ESF), Sanglaudos fondui (SF), Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai (EŽŪFKP) ir Europos jūrų reikalų ir žuvininkystės fondui (EJRŽF), kurių veiklos gairės pateiktos Bendroje strateginėje programoje (toliau – BSP fondai). Jame taip pat išdėstomos nuostatos, kurios yra reikalingos siekiant užtikrinti BSP fondų veiksmingumą, koordinavimą tarpusavyje ir su kitomis Sąjungos priemonėmis. Bendros taisyklės pateikiamos antroje dalyje. Be to, šiame reglamente Šio reglamento Trečiojoje dalyje nustatomos bendrosios ERPF ir ESF (toliau – struktūriniai fondai) bei SF veiklą reglamentuojančios taisyklės, kuriose nustatomi. Šiuo reglamentu nustatomi struktūrinių fondų ir SF (toliau – fondai) uždaviniai, prioritetiniai tikslai ir organizacinė struktūra, taip pat kriterijai, kuriuos turi atitikti valstybės narės ir regionai, kad atitiktų fondų paramos reikalavimus, turimi finansiniai ištekliai ir jų paskirstymo kriterijai. Šio reglamento Ketvirtojoje dalyje nustatomos fondams ir EJRŽF taikomos valdymo ir kontrolės, finansų valdymo, sąskaitų ir finansinių pataisų bendrosios taisyklės. Šio reglamento nuostatos taikomos nepažeidžiant Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr.[...]/2012 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos[9] (toliau – BŽŪP reglamentas) nuostatų ir konkrečių toliau nurodytų reglamentų nuostatų: (1) Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr.[...]/2012 dėl Europos regioninės plėtros fondo, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1080/2006[10] (toliau – ERPF reglamentas); (2) Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr.[...]/2012 dėl Europos socialinio fondo, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1081/2006[11] (toliau – ESF reglamentas); (3) Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr.[...]/2012, kuriuo įsteigiamas Sanglaudos fondas ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1084/2006[12] (toliau – SF reglamentas); (4) Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr.[...]/2012 dėl Europos teritorinio bendradarbiavimo[13] (toliau – ETB reglamentas); (5) Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr.[...]/2012 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1698/2005[14] (toliau – EŽŪFKP reglamentas), ir (6) Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr.[...]/2012 dėl Europos jūrų reikalų ir žuvininkystės fondo, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1198/2006[15] (toliau – EJRŽF reglamentas). 2 straipsnis Sąvokos Taikant šį reglamentą, BSP fondų remiamoms finansinėms priemonėms taikomos Finansiniame reglamente nustatytos finansinių priemonių apibrėžtys, išskyrus tuos atvejus, kai šiame reglamente nustatyta kitaip. Kitų vartojamų terminų apibrėžtys: (1) Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija – tikslai ir bendri uždaviniai, kuriais vadovaujasi valstybės narės ir Sąjunga, nustatyti Komisijos komunikate „2020 m. Europa. Pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija“ ir išdėstyti Europos Vadovų Tarybos 2010 m. birželio 17 d. priimtų išvadų I priede (Nauja Europos darbo vietų kūrimo ir ekonomikos augimo strategija, ES pagrindiniai tikslai), 2010 m. liepos 13 d. Tarybos rekomendacijoje dėl valstybių narių ir Europos Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių[16] ir 2010 m. spalio 21 d. Tarybos sprendime dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių[17], ir visi vėlesni šių tikslų ir bendrų uždavinių pakeitimai; (2) Bendra strateginė programa – nuostatos, nurodančios aiškią strateginę programavimo kryptį ir sudarančios palankesnes sąlygas koordinuoti Sąjungos intervenciją pagal BSP fondus ir kitų susijusių sričių Sąjungos politiką bei priemones sektorių ir teritoriniu lygmenimis ir pagal Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos tikslus ir uždavinius; (3) veiksmas – BSP fondų remiama veikla, kuria siekiama programos tikslų; (4) didelės papildomos Europos naudos teikiantis orientacinis veiksmas – veiksmas, kuris, kaip tikimasi, gali iš esmės padėti siekti Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos tikslų ir uždavinių ir į kurį turėtų būti orientuojamasi rengiant programas; (5) konkrečiam fondui taikomos taisyklės – šio reglamento Trečiojoje dalyje ar Ketvirtojoje dalyje arba konkrečiame arba bendrame reglamente, kuriuo reglamentuojamas vienas ar keli BSP fondai, nurodyti arba išvardyti 1 straipsnio trečioje ketvirtoje pastraipoje, pateiktos nuostatos arba pagal minėtas nuostatas nustatytos taisyklės; (6) programavimas – kelių etapų procesas, kuriuo organizuojama veikla, priimami sprendimai ir skirstomi finansiniai ištekliai, siekiant bendrais daugiamečiais Sąjungos ir valstybių narių veiksmais įgyvendinti Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategiją; (7) programa – šio reglamento Trečiojoje dalyje arba Ketvirtojoje dalyje ir EJRŽF reglamente tai yra „veiksmų programa“, o EŽŪFKP reglamente – „kaimo plėtros programa“; (8) prioritetas – šio reglamento Trečiojoje dalyje tai yra „prioritetinė kryptis“, EJRŽF ir EŽŪFKP reglamentuose – „Sąjungos prioritetas“; (9) veikla – projektas, sutartis, veiksmas arba grupė projektų, kuriuos atrenka atitinkamų programų vadovaujančiosios institucijos arba kurie atrenkami jų atsakomybe ir kuriais siekiama prioriteto arba prioritetų, su kuriuo (-iais) jie susiję, tikslų; kalbant apie finansines priemones „veikla“ vadinama pagal programą finansinėms priemonėms skirti finansiniai įnašai ir vėlesnė šiomis finansinėmis priemonėmis teikiama finansinė parama; (10) paramos gavėjas – viešasis arba privatus subjektas, atsakingas už veiksmų inicijavimą arba inicijavimą ir įgyvendinimą; pagal valstybės pagalbos taisykles paramos gavėjas yra subjektas, kuris gauna pagalbą; kalbant apie finansines priemones paramos gavėjas yra subjektas, kuris įgyvendina finansinę priemonę; (11) galutinis paramos gavėjas – juridinis arba fizinis asmuo, kuris gauna finansinę paramą pagal finansinę priemonę; (12) valstybės pagalba – pagalba, kuriai taikoma Sutarties 107 straipsnio 1 dalis; taikant šį reglamentą „valstybės pagalba“ taip pat vadinama de minimis pagalba, kaip apibrėžta 2006 m. gruodžio 15 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1998/2006 dėl Sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo de minimis pagalbai[18], 2007 m. gruodžio 20 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1535/2007 dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo de minimis pagalbai žemės ūkio produktų gamybos sektoriuje[19] ir 2007 m. liepos 24 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 875/2007 dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo de minimis valstybės pagalbai žuvininkystės sektoriuje ir iš dalies keičiančiame Reglamentą (EB) Nr. 1860/2004[20]; (13) užbaigtas veiksmas – fiziškai užbaigtas arba visiškai įgyvendintas veiksmas, dėl kurio paramos gavėjai yra atlikę visus susijusius mokėjimus ir gavę atitinkamą viešojo įnašo dalį; (14) viešoji parama – finansinė parama veiksmui finansuoti, skiriama iš nacionalinių, regiono arba vietos valdžios institucijų biudžeto, Sąjungos BSP fondų biudžeto, viešosios teisės subjektų biudžeto arba viešosios valdžios institucijų ar viešosios teisės subjektų asociacijų biudžeto; (15) viešosios teisės subjektas – viešosios teisės reglamentuojamas subjektas, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB[21] 1 straipsnio 9 dalyje, ir Europos teritorinio bendradarbiavimo grupė (ETBG), įsteigta pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1082/2006[22], nepaisant to, ar pagal nacionalines įgyvendinimo nuostatas ETBG yra laikoma viešosios teisės, ar privačiu subjektu; (16) dokumentas – popierinis dokumentas arba elektroninė terpė, kur saugoma pagal šį reglamentą svarbi informacija; (17) tarpinė įstaiga – viešoji ar privačioji įstaiga, kuri yra pavaldi vadovaujančiajai arba tvirtinančiajai institucijai arba kuri tokios institucijos vardu atlieka su veiksmus įgyvendinančiais paramos gavėjais susijusias pareigas; (18) vietos plėtros strategija – suderinti veiksmai, kuriais tinkamo lygmens partneryste siekiama vietos tikslų ir tenkinami vietos poreikiai, prisidedant prie Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos; (19) laipsniškas baigimas – veiksmų baigimas pagal metinį sąskaitų patvirtinimą prieš bendrąjį programos užbaigimą; (20) partnerystės sutartis – valstybės narės kartu su partneriais laikantis daugiapakopio valdymo principo parengtas dokumentas, kuriame nustatyta valstybės narės BSP fondų paramos naudojimo strategija, prioritetai ir tvarka, kad veiksmingai ir efektyviai būtų įgyvendinama Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija, ir kurį Komisija patvirtina atsižvelgdama į vertinimo ir dialogo su valstybe nare rezultatus; (21) regionų kategorija – regionų skirstymas į mažiau išsivysčiusius regionus, pereinamojo laikotarpio regionus arba labiau išsivysčiusius regionus, kaip nustatyta 82 straipsnio 2 dalyje; (22) mokėjimo prašymas – valstybės narės Komisijai pateikta mokėjimo paraiška arba išlaidų deklaracija; (23) EIB – Europos investicijų bankas, Europos investicijų fondas arba bet kuri Europos investicijų banko patronuojamoji įmonė; (24) MVĮ – labai mažos, mažosios arba vidutinės įmonės, kaip apibrėžta Komisijos rekomendacijoje 2003/361/EB arba vėlesnėse jos versijose su pakeitimais; (25) ataskaitiniai metai – Trečiojoje dalyje ir Ketvirtojoje dalyje tai yra laikotarpis nuo liepos 1 d. iki birželio 30 d., išskyrus pirmuosius ataskaitinius metus – šiuo atveju ataskaitiniai metai yra laikotarpis nuo išlaidų tinkamumo finansuoti pradžios iki 2015 m. birželio 30 d. Paskutiniai ataskaitiniai metai – 2022 m. liepos 1 d.–2023 m. birželio 30 d.; (26) finansiniai metai – Trečiojoje dalyje ir Ketvirtojoje dalyje tai yra laikotarpis nuo sausio 1 d. iki gruodžio 31 d. ANTROJI DALIS BSP FONDAMS TAIKOMOS BENDROS NUOSTATOS I ANTRAŠTINĖ DALIS Sąjungos paramos BSP fondams principai 3 straipsnis Taikymo sritis Šioje dalyje nustatytos taisyklės taikomos nepažeidžiant Trečiosios dalies ir Ketvirtosios dalies nuostatų. 4 straipsnis Bendrieji principai 1. BSP fondų parama teikiama pagal daugiametes programas, papildant nacionalinę, regioninę ir vietos intervencinę veiklą, skirtą Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijai įgyvendinti, atsižvelgiant į integruotąsias gaires, konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas pagal Sutarties 121 straipsnio 2 dalį ir susijusias Tarybos rekomendacijas, priimtas pagal Sutarties 148 straipsnio 4 dalį. 2. Komisija ir valstybės narės užtikrina, kad BSP fondų parama derėtų su Sąjungos politika ir prioritetais ir papildytų kitas Sąjungos priemones. 3. BSP fondų parama įgyvendinama Komisijai ir valstybėms narėms glaudžiai bendradarbiaujant. 4 Valstybės narės ir jų tam tikslui paskirtos institucijos atsako už programų įgyvendinimą ir vykdo savo užduotis pagal šį reglamentą ir konkretiems fondams taikomas taisykles atitinkamu teritoriniu lygmeniu, paisydamos institucinės, teisinės ir finansinės valstybės narės sistemos ir laikydamosi šio reglamento ir konkretiems fondams taikomų taisyklių. 5. Nustatant BSP fondų paramos įgyvendinimo ir naudojimo, ypač finansinių ir administracinių išteklių, reikalingų BSP fondų paramai įgyvendinti, ataskaitų teikimo, vertinimo, valdymo ir kontrolės tvarką atsižvelgiama į proporcingumo skiriamos paramos lygiui principą. 6. Pagal savo atitinkamos atsakomybės sritis Komisija ir valstybės narės užtikrina, kad BSP fondų veikla būtų koordinuojama tarpusavyje ir su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir priemonėmis, taip pat įgyvendinamomis pagal Sąjungos išorės veiksmus. 7. BSP fondams skirta Sąjungos biudžeto dalis įgyvendinama vadovaujantis valstybių narių ir Komisijos pasidalijamojo valdymo principu pagal Finansinio reglamento 53 straipsnio b punktą, išskyrus iš SF Europos infrastruktūros tinklų priemonei skirtas lėšas, kaip nurodyta 84 straipsnio 4 dalyje, Europos iniciatyva įgyvendinamus novatoriškus veiksmus pagal ERPF reglamento 9 straipsnį ir Komisijos iniciatyva teikiamą techninę pagalbą. 8. Komisija ir valstybės narės pagal Finansinio reglamento 27 straipsnį taiko patikimo finansų valdymo principą. 9. Komisija ir valstybės narės užtikrina BSP fondų veiksmingumą, visų pirma vykdydamos stebėseną, taikydamos ataskaitų teikimo reikalavimus ir atlikdamos vertinimą. 10. Vykdydamos atitinkamas su BSP fondais susijusias funkcijas, Komisija ir valstybės narės siekia mažinti paramos gavėjams tenkančią administracinę naštą. 5 straipsnis Partnerystė ir daugiapakopis valdymas 1. Dėl kiekvienos partnerystės sutarties ir kiekvienos programos valstybė narė užmezga partnerystės ryšius su šiais partneriais: (a) kompetentingomis regioninėmis, vietos, miesto ir kitomis valdžios institucijomis, (b) ekonominiais ir socialiniais partneriais, ir (c) įstaigomis, atstovaujančiomis pilietinei visuomenei, įskaitant aplinkosaugos partnerius, nevyriausybines organizacijas, ir įstaigomis, atsakingomis už moterų ir vyrų lygybės ir nediskriminavimo skatinimą. 2. Pagal daugiapakopio valdymo principą partneriai dalyvauja valstybėms narėms rengiant partnerystės sutartis ir pažangos ataskaitas bei rengiant, įgyvendinant, stebint ir vertinant programas. Partneriai dalyvauja programų stebėsenos komitetuose. 3. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 142 straipsnį, rengiant Europos elgesio kodeksą, kuriame nustatomi tikslai ir kriterijai, skirti padėti įgyvendinti partnerystės principą ir sudaryti sąlygas valstybėms narėms dalytis informacija, patirtimi, rezultatais ir gerąja patirtimi. 4. Bent kartą per metus dėl kiekvieno BSP fondo Komisija Sąjungos lygmeniu dėl fondų paramos įgyvendinimo konsultuojasi su ekonominiams ir socialiniams partneriams atstovaujančiomis organizacijomis. 6 straipsnis Sąjungos ir nacionalinės teisės laikymasis BSP fondų finansuojami veiksmai atitinka taikytiną Sąjungos ir nacionalinę teisę. 7 straipsnis Moterų ir vyrų lygybės ir nediskriminavimo skatinimas Valstybės narės ir Komisija užtikrina, kad rengiant ir įgyvendinant programas būtų skatinama moterų ir vyrų lygybė bei būtų įtraukiamas lyčių lygybės aspektas. Valstybės narės ir Komisija imasi tinkamų priemonių, kad programų rengimo ir įgyvendinimo etapais būtų užkirstas kelias diskriminacijai dėl lyties, rasinės ar etninės kilmės, religijos ar tikėjimo, negalios, amžiaus arba seksualinės orientacijos. 8 straipsnis Tvarus vystymasis BSP fondų tikslų siekiama atsižvelgiant į tvarų vystymąsi ir Sąjungos skatinamą siekį apsaugoti ir gerinti aplinką, kaip nurodyta Sutarties 11 straipsnyje, atsižvelgiant į principą „teršėjas moka“. Valstybės narės ir Komisija užtikrina, kad rengiant ir įgyvendinant partnerystės sutartis ir programas būtų skatinama laikytis aplinkosaugos reikalavimų, išteklių naudojimo veiksmingumo, klimato kaitos švelninimo ir prisitaikymo, atsparumo nelaimėms ir rizikos prevencijos bei valdymo principų. Valstybės narės teikia informaciją apie paramą klimato kaitos tikslams įgyvendinti, taikydamos Komisijos nustatytą metodiką. Komisija šią metodiką patvirtina įgyvendinimo aktu. Šis įgyvendinimo aktas priimamas pagal 143 straipsnio 3 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. II ANTRAŠTINĖ DALIS STRATEGINIS POŽIŪRIS 1 SKYRIUS BSP fondų ir Bendros strateginės programos teminiai tikslai 9 straipsnis Teminiai tikslai Kiekvieno BSP fondo parama teikiama šiems teminiams tikslams siekti, taip prisidedant prie Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos įgyvendinimo: (1) mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir inovacijų skatinimas; (2) informacinių ir ryšių technologijų prieinamumo, naudojimo didinimas ir kokybės gerinimas; (3) mažųjų ir vidutinių įmonių bei žemės ūkio sektoriaus (EŽŪFKP) ir žuvininkystės bei akvakultūros sektoriaus (EJRŽF) konkurencingumo didinimas; (4) perėjimo prie mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančių technologijų ekonomikos visuose sektoriuose rėmimas; (5) prisitaikymo prie klimato kaitos, rizikos prevencijos ir valdymo skatinimas; (6) aplinkosauga ir išteklių naudojimo veiksmingumo skatinimas; (7) tvaraus transporto skatinimas ir kliūčių pagrindinėse tinklo infrastruktūros dalyse šalinimas; (8) užimtumo skatinimas ir darbo jėgos judumo rėmimas; (9) socialinės įtraukties skatinimas ir kova su skurdu; (10) investicijos į švietimą, įgūdžius ir mokymąsi visą gyvenimą; (11) institucinių pajėgumų stiprinimas ir veiksmingas viešasis administravimas. Pagal teminius tikslus nustatomi konkretūs kiekvieno BSP fondo prioritetai, nurodomi konkretiems fondams taikomose taisyklėse. 10 straipsnis Bendra strateginė programa Kad būtų galima skatinti darnų, subalansuotą ir tvarų Sąjungos vystymąsi, Bendra strategine programa nustatoma aiški strateginė programavimo kryptis ir sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti Sąjungos intervenciją pagal BSP fondus ir kitų susijusių sričių Sąjungos politiką bei priemones sektorių ir teritoriniu lygmenimis ir pagal Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos tikslus ir uždavinius. 11 straipsnis Turinys Bendroje strateginėje programoje nustatoma: a) BSP fondų programavimo nuoseklumo ir atitikties konkrečioms šalims skirtoms rekomendacijoms pagal Sutarties 121 straipsnio 2 dalį ir susijusioms Tarybos rekomendacijoms, priimtoms pagal Sutarties 148 straipsnio 4 dalį, užtikrinimo priemonės; b) BSP fondų koordinavimo tarpusavyje ir su kitomis susijusiomis Sąjungos politikos sritimis ir priemonėmis, įskaitant bendradarbiavimo išorės priemones, tvarka; c) horizontalieji BSP fondų įgyvendinimo principai ir bendrieji politikos tikslai; d) teritorinių klausimų sprendimo tvarka ir priemonės, kurių reikia imtis siekiant skatinti integruotą požiūrį į miestų, kaimų, pakrančių ir žuvininkystės vietovių vaidmenį ir konkrečias vietovių, kurioms būdingi specifiniai Sutarties 174 ir 349 straipsniuose nurodyti teritoriniai ypatumai, problemas; e) pagal kiekvieną teminį tikslą kiekvieno BSP fondo remtini didelės papildomos Europos naudos teikiantys orientaciniai veiksmai ir atitinkami jų įgyvendinimo principai; f) BSP fondų bendradarbiavimo prioritetai, kai tinkama, atsižvelgiant į makroregionines ir jūrų baseinų strategijas. 12 straipsnis Priėmimas ir peržiūra Bendros strateginės programos nuostatos dėl nuoseklumo ir derėjimo su valstybių narių ir Sąjungos ekonomikos politika, BSP fondų koordinavimo tarpusavyje ir su kitų susijusių sričių Sąjungos politika bei priemonėmis tvarkos, horizontaliųjų principų ir bendrųjų politikos tikslų ir teritorinių klausimų sprendimo tvarkos nustatytos I priede. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 142 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriuose nustatomos konkrečios Bendros strateginės programos nuostatos, susijusios su didelės papildomos Europos naudos teikiančių orientacinių veiksmų ir atitinkamų jų įgyvendinimo principų nustatymu pagal kiekvieną teminį tikslą ir bendradarbiavimo prioritetus. Jeigu Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija iš esmės pasikeičia, Komisija Bendrą strateginę programą peržiūri ir, kai tinkama, deleguotaisiais aktais pagal 142 straipsnį priima I priedo pakeitimus. Per 6 mėnesius nuo Bendros strateginės programos pataisymų priėmimo valstybės narės, kai reikia, teikia savo partnerystės sutarčių ir programų pakeitimus, kad užtikrintų jų derėjimą su atnaujinta bendra strategine programa. II SKYRIUS Partnerystės sutartis 13 straipsnis Partnerystės sutarties rengimas 1. Kiekviena valstybė narė parengia 2014 m. sausio 1 d.–2020 m. gruodžio 31 d. laikotarpio partnerystės sutartį. 2. Valstybės narės partnerystės sutartį rengia bendradarbiaudamos su 5 straipsnyje nurodytais partneriais. Partnerystės sutartis rengiama bendradarbiaujant su Komisija. 3. Partnerystės sutartis taikoma visai BSP fondų paramai atitinkamoje valstybėje narėje. 4. Kiekviena valstybė narė savo partnerystės sutartį pateikia Komisijai per 3 mėnesius nuo Bendros strateginės programos priėmimo. 14 straipsnis Partnerystės sutarties turinys Partnerystės sutartyje nustatoma: (a) tvarka, kuria užtikrinamas derėjimas su Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija, taip pat: i) netolygumų ir vystymosi poreikių analizė atsižvelgiant į Bendroje strateginėje programoje nustatytus teminius tikslus, konkrečiai šaliai skirtose rekomendacijose pagal Sutarties 121 straipsnio 2 dalį ir atitinkamose Tarybos rekomendacijose, priimtose pagal Sutarties 148 straipsnio 4 dalį, nustatytus uždavinius; ii) programų ex ante vertinimų, kuriais grindžiamas teminių tikslų pasirinkimas ir BSP fondų paramos preliminarus paskirstymas, analizės santrauka; iii) pagrindinių numatomų kiekvieno teminio tikslo rezultatų kiekvieno BSP fondo atžvilgiu santrauka; iv) Sąjungos paramos iš kiekvieno BSP fondo preliminarus paskirstymas nacionaliniu lygmeniu pagal teminius tikslus, taip pat visa preliminari paramos, numatytos klimato kaitos tikslams, suma; v) pagrindinės bendradarbiavimo prioritetinės sritys, atsižvelgiant, kai tinkama, į makroregionines ir jūrų baseinų strategijas; vi) horizontalieji BSP fondų įgyvendinimo principai ir politikos tikslai; vii) pagal ERPF, ESF ir SF įgyvendinamų programų sąrašas, išskyrus Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo programas, ir EŽŪFKP ir EJRŽF programų sąrašas, nurodant preliminarų lėšų paskirstymą pagal BSP fondą ir pagal metus; (b) integruotas požiūris į BSP fondų remiamą teritorinį vystymąsi, nurodant: i) procedūros, nacionaliniu ir regioniniu lygmenimis užtikrinančios BSP fondų koordinavimą tarpusavyje ir su kitomis Sąjungos ir nacionalinėmis finansavimo priemonėmis ir EIB; ii) tvarka, kuria užtikrinamas integruotas BSP fondų paramos naudojimas teritoriniam miestų, kaimų, pakrančių ir žuvininkystės vietovių, taip pat vietovių, kurioms būdingi tam tikri teritoriniai ypatumai, vystymuisi, visų pirma 28, 29 ir 99 straipsnių įgyvendinimo tvarka ir, kai tinkama, taip pat pateikiamas miestų, kurie dalyvauja ERPF reglamento 8 straipsnyje nurodytoje miestų plėtros programoje, sąrašas; (c) integruotą požiūrį tenkinant specifinius geografinių vietovių, kurios yra labiausiai paveiktos skurdo, arba tikslinių grupių, kurios patiria didžiausią diskriminavimo arba atskirties riziką, poreikius, ypač daug dėmesio skiriant atkreipiant marginalioms bendruomenėms, įskaitant, kai tinkama, preliminarų lėšų paskirstymą atitinkamiems BSP fondams; (d) veiksmingo įgyvendinimo užtikrinimo tvarka, įskaitant: i) 19 straipsnio 1 dalyje nurodytame programų veiklos rezultatų plane nustatytų orientyrų ir tikslų konsoliduotą lentelę ir programų bei BSP fondų nuoseklumo užtikrinimo metodiką ir tvarką; ii) ex ante sąlygų įgyvendinimo vertinimo santrauką ir įgyvendintinų nacionalinio ir regioninio lygmenų veiksmų santrauką bei jų įgyvendinimo grafiką tais atvejais, kai ex ante sąlygos neįgyvendintos; iii) informaciją, kuri reikalinga ex ante patikrinti, ar laikomasi papildomumo taisyklių, nustatytų šio reglamento Trečiojoje dalyje; iv) veiksmai, kurių imtasi tam, kad rengiant partnerystės sutartį dalyvautų partneriai, jų funkcijos ir šio reglamento 46 straipsnyje nustatyta pažangos ataskaita; (e) tvarka, kuria užtikrinamas veiksmingas BSP fondų paramos įgyvendinimas, įskaitant: i) įvertinimą, ar reikia stiprinti institucijų ir, jei tinkama, paramos gavėjų administracinius pajėgumus, ir atitinkami veiksmai, kurių reikia imtis; ii) planuojamų veiksmų ir atitinkamų programų, skirtų paramos gavėjų administracinei naštai mažinti, tikslų santrauką; iii) esamų elektroninio keitimosi duomenimis sistemų įvertinimą ir planuojamus veiksmus, kuriais būtų sudarytos sąlygos paramos gavėjams ir už programų valdymą ir kontrolę atsakingoms institucijoms visa informacija keistis vien elektroninio keitimosi duomenimis priemonėmis. 15 straipsnis Partnerystės sutarties patvirtinimas ir keitimas 1. Komisija vertina, ar partnerystės sutartis atitinka šį reglamentą, Bendrą strateginę programą ir konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas pagal Sutarties 121 straipsnio 2 dalį ir Tarybos rekomendacijas, priimtas pagal Sutarties 148 straipsnio 4 dalį, atsižvelgdama į programų ex ante vertinimą, ir per tris mėnesius nuo partnerystės sutarties pateikimo pateikia savo pastabas. Valstybė narė suteikia visą reikalingą papildomą informaciją ir, kai tinkama, peržiūri partnerystės sutartį. 2. Komisija įgyvendinimo aktais priima sprendimą dėl partnerystės sutarties patvirtinimo ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo tos dienos, kai valstybė narė ją pateikė, jeigu į Komisijos pastabas buvo tinkamai atsižvelgta. Partnerystės sutartis įsigalioja ne anksčiau kaip 2014 m. sausio 1 d. 3. Jeigu valstybė narė siūlo iš dalies keisti partnerystės sutartį, Komisija atlieka 1 dalyje nurodytą vertinimą ir, kai tinkama, įgyvendinimo aktais priima sprendimą, kuriuo patvirtina pakeitimą. III SKYRIUS Paramos telkimas pagal temas, ex ante sąlygos ir veiklos rezultatų peržiūra 16 straipsnis Paramos telkimas pagal temas Valstybės narės, vadovaudamosi konkretiems fondams taikomomis taisyklėmis, teikdamos paramą daugiausia dėmesio skiria veiksmams, teikiantiems didžiausią papildomą naudą siekiant Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos, sprendžiant konkrečiai šaliai skirtose rekomendacijose pagal Sutarties 121 straipsnio 2 dalį ir susijusiose Tarybos rekomendacijose, priimtose pagal Sutarties 148 straipsnio 4 dalį, nurodytas problemas, ir atsižvelgiant į nacionalinius ir regioninius poreikius. 17 straipsnis Ex ante sąlygos 1. Kiekvienam BSP fondui taikomos ex ante sąlygos nustatomos konkrečiam fondui skirtose taisyklėse. 2. Valstybės narės įvertina, ar taikytinos ex ante sąlygos yra įvykdytos. 3. Jeigu iki partnerystės sutarties pateikimo ex ante sąlygos neįvykdomos, valstybės narės partnerystės sutartyje pateikia veiksmų, kurių reikia imtis nacionaliniu arba regioniniu lygmenimis, kad šios sąlygos būtų įvykdytos ne vėliau kaip per dvejus metus nuo partnerystės sutarties patvirtinimo arba iki 2016 m. gruodžio 31 d. (taikoma ankstesnė iš šių datų), santrauką ir šių veiksmų įgyvendinimo grafiką. 4. Valstybės narės atitinkamose programose išsamiai nurodo veiksmus, skirtus ex ante sąlygoms įvykdyti, taip pat jų įgyvendinimo grafiką. 5. Komisija įvertina pateiktą informaciją apie tai, kaip įvykdytos ex ante sąlygos, vertindama partnerystės sutartį ir programas. Tvirtindama programą ji gali nuspręsti sustabdyti visus arba dalį tarpinių mokėjimų pagal programą, kol bus tinkamai užbaigti ex ante sąlygos vykdymo veiksmai. Jeigu ex ante sąlygai įvykdyti skirti veiksmai iki programoje nustatyto termino nebus tinkamai užbaigti, Komisija turės pagrindą sustabdyti mokėjimus. 6. 1–5 dalys netaikomos Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui skirtoms programoms. 18 straipsnis Veiklos rezultatų rezervas 5 proc. kiekvienam BSP fondui ir valstybei narei skirtų išteklių, išskyrus Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui skirtus išteklius, Jaunimo užimtumo iniciatyvai ir EJRŽF reglamento V antraštinei daliai įgyvendinti skirtus išteklius, sudaro veiklos rezervą, skirstytiną pagal 20 straipsnio nuostatas. 19 straipsnis Veiklos rezultatų peržiūra 1. Komisija, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, 2017 ir 2019 m. atlieka kiekvienos valstybės narės programų įgyvendinimo rezultatų peržiūrą, atsižvelgdama į atitinkamoje partnerystės sutartyje ir programoje nustatytą veiklos rezultatų planą. Veiklos rezultatų planas rengiamas II priede nurodyta tvarka. 2. Per šią peržiūrą, remiantis 2017 ir 2019 m. pateiktų pažangos ataskaitų informacija ir vertinimais, nagrinėjama, ar pasiekti programų įgyvendinimo orientyrai prioritetų lygmeniu. 20 straipsnis Veiklos lėšų rezervo skirstymas 1. Jeigu per 2017 m. įgyvendinimo rezultatų peržiūrą paaiškėja, kad pagal programos prioritetą nustatyti 2016 m. orientyrai nepasiekti, Komisija atitinkamoms valstybėms narėms pateikia rekomendacijas. 2. Remdamasi 2019 m. atlikta peržiūra Komisija įgyvendinimo aktais priima sprendimą dėl kiekvieno BSP fondo ir valstybių narių programų ir prioritetų, kurių orientyrai pasiekti. Valstybės narės teikia pasiūlymą dėl veiklos lėšų rezervo paskirstymo tame Komisijos sprendime nurodytoms programoms ir prioritetams. Komisija tvirtinta atitinkamų programų pakeitimus, laikydamasi 26 straipsnio nuostatų. Jeigu valstybė narė nepateikia informacijos pagal 46 straipsnio 2 ir 3 dalis, atitinkamoms programoms arba prioritetui veiklos lėšų rezervas neskiriamas. 3. Jeigu atlikus veiklos rezultatų peržiūrą paaiškėja, kad pagal prioritetą veiklos rezultatų plane nustatytų orientyrų pasiekti nepavyko, Komisija gali sustabdyti visus tarpinius mokėjimus pagal programos prioritetą arba jų dalį, laikydamasi konkretiems fondams taikomose taisyklėse nustatytos tvarkos. 4. Jeigu Komisija, išnagrinėjusi galutinę programos įgyvendinimo ataskaitą, nustato, kad nepavyko pasiekti didelės dalies veiklos rezultatų plane nustatytų tikslų, atitinkamiems prioritetams ji gali pritaikyti finansines pataisas, laikydamasi konkretiems fondams taikomų taisyklių. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 142 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriuose nustatomi kriterijai ir metodika, taikytini nustatant taikytinos finansinės pataisos dydį. . 5. 2 dalis netaikoma Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo programoms ir EJRŽF reglamento V antraštinei daliai. IV SKYRIUS Makroekonominės sąlygos 21 straipsnis Su valstybių narių ekonomikos politikos koordinavimu susijusi sąlyga 1. Komisija reikalauja, kad valstybė narė peržiūrėtų savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlytų jų pakeitimus, jei tai būtina: (a) norint padėti įgyvendinti atitinkamai valstybei narei skirtą Tarybos rekomendaciją, priimtą pagal Sutarties 121 straipsnio 2 dalį ir (arba) 148 straipsnio 4 dalį, arba padėti įgyvendinti atitinkamai valstybei narei skirtas priemones, nustatytas pagal Sutarties 136 straipsnio 1 dalį, (b) padėti įgyvendinti atitinkamai valstybei narei skirtą Tarybos rekomendaciją, priimtą pagal Sutarties 126 straipsnio 7 dalį, (c) padėti įgyvendinti atitinkamai valstybei narei skirtą Tarybos rekomendaciją, priimtą pagal Reglamento (ES) Nr…/2011 [dėl makroekonominių skirtumų prevencijos ir taisymo] 7 straipsnio 2 dalį, jeigu tie pakeitimai būtini, norint padėti pašalinti makroekonominius skirtumus, arba (d) norint padidinti esamų BSP fondų poveikį augimui ir konkurencingumui, kaip nurodyta 4 dalyje, jei valstybė narė atitinka vieną iš šių sąlygų: i) jai teikiama Sąjungos finansinė pagalba pagal Tarybos reglamentą (ES) Nr. 407/2010; ii) jai teikiama vidutinio laikotarpio finansinė pagalba pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 332/2002[23]; iii) jai teikiama finansinė pagalba ESM paskolos forma, kaip nustatyta Europos stabilumo mechanizmo steigimo sutartyje. 2. Valstybė narė per vieną mėnesį pateikia pasiūlymą dėl partnerystės sutarties ir atitinkamų programų pakeitimo. Prireikus Komisija per vieną mėnesį nuo pakeitimų pateikimo pateikia savo pastabas ir tuomet valstybė narė per vieną mėnesį pakartotinai pateikia pasiūlymą. 3. Komisijai nepateikus pastabų arba tinkamai atsižvelgus į pateiktas pastabas, Komisija nedelsdama priima sprendimą dėl partnerystės sutarties ir atitinkamų programų pakeitimų patvirtinimo. 4. Nukrypstant nuo 1 dalies, jei valstybei narei teikiama finansinė pagalba pagal 1 dalies d punktą ir jei ta pagalba yra susijusi su koregavimo programa, Komisija gali iš dalies keisti partnerystės sutartį ir programas be valstybių narių pasiūlymo, siekdama padidinti esamų BSP fondų poveikį augimui ir konkurencingumui. Siekdama užtikrinti veiksmingą partnerystės sutarties ir atitinkamų programų įgyvendinimą, Komisija dalyvauja jas valdant, kaip nurodyta koregavimo programoje arba susitarimo memorandume, pasirašytame su atitinkama valstybe nare. 5. Jeigu valstybė narė nesiima veiksmų dėl 1 dalyje nurodyto Komisijos reikalavimo arba nesiima tinkamų veiksmų per vieną mėnesį dėl 2 dalyje nurodytų Komisijos pastabų, Komisija gali per tris mėnesius nuo jos pastabų pateikimo įgyvendinimo aktu priimti sprendimą sustabdyti visus atitinkamų programų mokėjimus arba jų dalį. 6. Komisija įgyvendinimo aktais sustabdo visus atitinkamų programų mokėjimus ir įsipareigojimų vykdymą, arba jų dalį, jeigu: (a) Taryba nusprendžia, kad valstybė narė nesilaiko konkrečių Tarybos nurodytų priemonių, kaip nustatyta Sutarties 136 straipsnio 1 dalyje; (b) pagal Sutarties 126 straipsnio 8 dalį arba 126 straipsnio 11 dalį Taryba nusprendžia, kad atitinkama valstybė narė nesiėmė efektyvių veiksmų perviršiniam biudžetui ištaisyti, (c) pagal Reglamento (ES) Nr. [...]/2011 [dėl makroekonominių skirtumų prevencijos ir taisymo] 8 straipsnio 3 dalį Taryba nusprendžia, kad dviem atvejais iš eilės valstybė narė nepateikė tinkamo taisomųjų veiksmų plano, arba Taryba priima sprendimą dėl nesilaikymo, kaip nustatyta to reglamento 10 straipsnio 4 dalyje, (d) Komisija padaro išvadą, kad valstybė narė nesiėmė priemonių Tarybos reglamente (ES) Nr. 407/2010 arba Tarybos reglamente (EB) Nr. 332/2002 nurodytai koregavimo programai įgyvendinti, ir todėl nusprendžia neleisti sumokėti tai valstybei narei skirtos finansinės pagalbos, arba (e) Europos stabilumo mechanizmo valdyba padaro išvadą, kad dėl ESM finansinės pagalbos, teikiamos kaip ESM paskola atitinkamai valstybei narei, susieta sąlyga nebuvo įvykdyta ir todėl nusprendžia nesumokėti jai skirtos stabilumo paramos. 7. Nuspęsdama sustabdyti visus mokėjimus arba įsipareigojimų vykdymą, arba jų dalį, kaip atitinkamai nustatyta 5 ir 6 dalyse, Komisija užtikrina, kad sustabdymas būtų proporcingas ir veiksmingas, atsižvelgdama į atitinkamos valstybės narės ekonomines ir socialines aplinkybes, ir užtikrindama vienodą požiūrį į visas valstybes nares, visų pirma dėl sustabdymo poveikio atitinkamos valstybės narės ekonomikai. 8. Komisija nedelsdama panaikina mokėjimų ir įsipareigojimų vykdymo sustabdymą, jeigu valstybė narė pateikia pasiūlymą dėl partnerystės sutarties ir atitinkamų programų keitimo, kaip reikalauta Komisijos, pastaroji jį patvirtina ir, kai taikytina: (a) Taryba nusprendžia, kad valstybė narė laikosi konkrečių Tarybos nurodytų priemonių, kaip nustatyta Sutarties 136 straipsnio 1 dalyje; (b) perviršinio deficito procedūra sustabdoma pagal Reglamento (EB) Nr. 1467/97 9 straipsnį arba Taryba pagal Sutarties 126 straipsnio 12 dalį nusprendė panaikinti sprendimą dėl perviršinio biudžeto buvimo; (c) Taryba patvirtino atitinkamos valstybės narės pagal Reglamento (ES) Nr. [...] [PDP reglamentas] 8 straipsnio 2 dalį pateiktą taisomųjų veiksmų planą arba perviršinio disbalanso procedūra sustabdoma pagal to reglamento 10 straipsnio 5 dalį, arba Taryba pabaigė perviršinio disbalanso procedūrą pagal to reglamento 11 straipsnį; (d) Komisija padarė išvadą, kad valstybė narė ėmėsi priemonių Tarybos reglamente (ES) Nr. 407/2010 arba Tarybos reglamente (EB) Nr. 332/2002 nurodytai koregavimo programai įgyvendinti, ir todėl nusprendžia leisti sumokėti tai valstybei narei skirtą finansinę pagalbą, arba (e) Europos stabilumo mechanizmo valdyba padarė išvadą, kad dėl ESM finansinės pagalbos, teikiamos kaip ESM paskola atitinkamai valstybei narei, susieta sąlyga buvo įvykdyta ir todėl nusprendžia sumokėti jai skirtą stabilumo paramą. Be to, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, nusprendžia sustabdytus įsipareigojimus pakartotinai įtraukti į biudžetą pagal Tarybos reglamento (ES) Nr. [...], kuriuo nustatoma 2014–2020 m. laikotarpio daugiametė finansinė programa, 8 straipsnį. 22 straipsnis Mokėjimų su laikinais biudžeto sunkumais susiduriančioms valstybėms narėms didinimas 1. Valstybės narės prašymu tarpiniai mokėjimai ir galutinis likutis gali būti padidinti, prie kiekvienam prioritetui pagal ERPF, ESF ir SF arba kiekvienai priemonei pagal EŽŪFKP ir EJRŽF taikomos bendro finansavimo normos pridėjus 10 procentinių punktų. Padidinta norma, kuri negali būti didesnė kaip 100 proc., taikoma mokėjimų prašymams, susijusiems su ataskaitiniu laikotarpiu, kuriuo valstybė narė pateikė prašymą ir vėlesniais ataskaitiniais laikotarpiais, kuriais valstybė narė atitinka vieną iš šių sąlygų: (a) jeigu atitinkama valstybė narė įvedė eurą ir gauna makrofinansinę paramą iš Sąjungos pagal Tarybos reglamentą (ES) Nr. 407/2010[24], (b) atitinkama valstybė narė neįvedė euro ir gauna vidutinio laikotarpio finansinę paramą pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 332/2002[25]; (c) finansinė parama jai teikiama pagal 2011 m. liepos 11 d. pasirašytą Europos stabilumo mechanizmo kūrimo sutartį. Pirmoji pastraipa netaikoma programoms, įgyvendinamoms pagal ETB reglamentą. 2. Neatsižvelgiant į 1 dalį, Sąjungos parama, mokama kaip tarpiniai ir galutinio likučio mokėjimai, negali viršyti programą patvirtinančiame Komisijos sprendime nustatytos viešosios paramos sumos ir didžiausios galimos BSP fondų paramos sumos pagal kiekvieną prioritetą ERPF, ESF ir SF atveju, arba kiekvieną priemonę EŽŪFKP ir EJRŽF atveju. III ANTRAŠTINĖ DALIS PROGRAMAVIMAS 1 SKYRIUS Bendrosios nuostatos dėl BSP fondų 23 straipsnis Programų rengimas 1. BSP fondų parama įgyvendinama pagal programas laikantis partnerystės sutarties. Kiekviena programa parengiama 2014 m. sausio 1 d.–2020 m. gruodžio 31 d. laikotarpiui. 2. Programas rengia valstybės narės arba jų paskirtos institucijos, bendradarbiaudamos su partneriais. 3. Programos teikiamos tuo pat metu kaip partnerystės sutartis, išskyrus Europos teritorinio bendradarbiavimo programas – šios programos teikiamos per šešis mėnesius nuo Bendros strateginės programos patvirtinimo. Prie visų programų pridedamas 48 straipsnyje nurodytas ex ante vertinimas. 24 straipsnis Programų turinys 1. Kiekvienoje programoje nustatoma strategija, kuria įgyvendinant programą prisidedama prie Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos, laikantis Bendros strateginės programos ir partnerystės sutarties. Kiekvienoje programoje išdėstoma BSP fondų paramos veiksmingo ir suderinto įgyvendinimo tvarka ir nurodomi veiksmai, kuriais būtų mažinama paramos gavėjams tenkanti administracinė našta. 2. Kiekvienoje programoje nustatomi konkretūs tikslai, BSP fondų paramos finansiniai asignavimai ir atitinkamas nacionalinis bendras finansavimas. 3. Kiekvienam prioritetui nurodomi rodikliai, pagal kuriuos vertinama programos įgyvendinimo pažanga siekiant nustatytų tikslų ir kuriais grindžiama stebėsena, vertinimas ir rezultatų peržiūra. Šie rodikliai yra: (a) finansiniai rodikliai, susiję su paskirstytomis išlaidomis; (b) išdirbio rodikliai, susiję su remiamais veiksmais; (c) rezultatų rodikliai, susiję su konkrečiu prioritetu. Konkretiems fondams taikomose taisyklėse nustatomi kiekvienam BSP fondui taikomi bendri rodikliai; taip pat gali būti nustatomi konkrečios programos rodikliai. 4. Kiekvienoje programoje, išskyrus tik techninei pagalbai skirtas programas, apibūdinami veiksmai, kuriais atsižvelgiama į 7 ir 8 straipsniuose nustatytus principus. 5. Kiekvienoje programoje, išskyrus skirtas techninei pagalbai pagal konkrečią programą teikti, nustatoma preliminari paramos klimato kaitos tikslams suma. 6. Valstybės narės rengia programas remdamosi konkretiems fondams taikomomis taisyklėmis. 25 straipsnis Programų patvirtinimo procedūra 1. Komisija, atsižvelgdama į ex ante vertinimą, vertina programų atitiktį šiam reglamentui ir konkretiems fondams taikomoms taisyklėms, taip pat jų veiksmingą indėlį siekiant kiekvienam BSP fondui nustatytų konkrečių teminių tikslų ir Sąjungos prioritetų, Bendros strateginės programos ir partnerystės sutarties tikslų, ir įgyvendinant konkrečioms šalims taikomas rekomendacijas pagal Sutarties 121 straipsnio 2 dalį ir Tarybos rekomendacijas, priimtas pagal Sutarties 148 straipsnio 4 dalį. Vertinant visų pirma skiriamas dėmesys programos strategijos, atitinkamų tikslų, rodiklių, uždavinių ir biudžeto išteklių paskirstymo tinkamumui. 2. Komisija per tris mėnesius nuo programos pateikimo dienos pateikia pastabas. Valstybė narė Komisijai suteikia visą reikalingą papildomą informaciją ir, kai tinkama, atnaujina siūlomą programą. 3. Laikydamasi konkretiems fondams taikomų taisyklių, Komisija patvirtina programą ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo tos dienos, kai valstybė (-ės) narė (-ės) ją oficialiai pateikė, jeigu į visas Komisijos pastabas buvo tinkamai atsižvelgta, bet ne anksčiau kaip iki 2014 m. sausio 1 d. arba iki Komisijos sprendimo dėl partnerystės sutarties patvirtinimo. 26 straipsnis Programų keitimas 1. Valstybių narių pateikti prašymai iš dalies keisti programas tinkamai pagrindžiami ir juose visų pirma nurodomas tikėtinas programos pakeitimų poveikis siekiant Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos ir konkrečių programos tikslų, atsižvelgiant į Bendrą strateginę programą ir partnerystės sutartį. Prašymai teikiami kartu su atnaujinta programa ir, kai tinkama, atnaujinta partnerystės sutartimi. Keičiant Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo programas atitinkama partnerystės sutartis nekeičiama. 2. Komisija vertina pagal 1 dalį pateiktą informaciją, atsižvelgdama į valstybės narės pateiktą pagrindimą. Komisija gali pateikti pastabas, o valstybė narė Komisijai pateikia visą reikalingą papildomą informaciją. Laikydamasi konkretiems fondams taikomų taisyklių, Komisija patvirtina prašymą iš dalies keisti programas ne vėliau kaip per penkis mėnesius nuo tos dienos, kai valstybė narė jį oficialiai pateikė, jeigu į Komisijos pastabas buvo tinkamai atsižvelgta. Komisijai, prireikus, tuo pat metu iš dalies pakeičia sprendimą, kuriuo patvirtinama partnerystės sutartis, kaip nustatyta 15 straipsnio 3 dalyje. 27 straipsnis Europos investicijų banko dalyvavimas 1. Valstybių narių prašymu EIB gali dalyvauti rengiant partnerystės sutartį, taip pat veikloje, susijusioje su veiksmų, visų pirma didelės apimties projektų, rengimu, finansinėmis priemonėmis bei viešojo ir privačiojo sektorių bendradarbiavimu. 2. Prieš patvirtindama partnerystės sutartį arba programas Komisija gali konsultuotis su EIB. 3. Komisija prašymu EIB gali išnagrinėti didelės apimties projektų techninę kokybę bei ekonominį ir finansinį gyvybingumą ir padėti jai dėl numatomų įgyvendinti ar tobulinti finansinių priemonių. 4. Įgyvendinama šio reglamento nuostatas Komisija gali skirti dotacijas EIB arba sudaryti paslaugų sutartis su EIB, susijusias su daugiametėmis iniciatyvomis. Įsipareigojimai dėl įnašų iš Sąjungos biudžeto šioms dotacijoms ar paslaugų sutartims vykdomi kasmet. II SKYRIUS Bendruomenės inicijuota vietos plėtra 28 straipsnis Bendruomenės inicijuota vietos plėtra 1. Bendruomenės inicijuota vietos plėtra, kuri EŽŪFKP atveju yra vietos plėtra pagal iniciatyvą LEADER, yra: (a) vykdoma konkrečiose subregioninėse teritorijose; (b) inicijuojama bendruomenės, vietos veiklos grupių, kurias sudaro viešiesiems ir privatiesiems vietos socialiniams ir ekonominiams interesams atstovaujantys subjektai ir kuriose sprendimų priėmimo lygmeniu nei viešojo sektoriaus, nei kurios nors vienos interesų grupės atstovai turi ne daugiau kaip 49 proc. balsavimo teisių; (c) vykdoma įgyvendinant integruotas ir kelis sektorius aprėpiančias vietos plėtros strategijas; (d) planuojama atsižvelgiant į vietos poreikius ir galimybes, apima vietos inovacijų aspektus, tinklų kūrimą ir, kai tinkama, bendradarbiavimą. 2. BSP fondų parama vietos plėtrai turi būti nuosekli ir jų tarpusavyje suderinta. Tai užtikrinama, inter alia, koordinuotai stiprinant pajėgumus, atrenkant, tvirtinant ir finansuojant vietos plėtros strategijas ir vietos plėtros grupes. 3. Jeigu pagal 29 straipsnio 3 dalį sudarytas vietos plėtros strategijų atrankos komitetas nustato, kad atrinktai vietos plėtros strategijai įgyvendinti reikalinga daugiau negu vieno fondo parama, gali būti paskirtas pagrindinis fondas. 4. Kai pasirenkamas pagrindinis fondas, vietos veiklos strategijos einamosios išlaidos, aktyvaus pritaikymo ir tinklų kūrimo veiklos išlaidos finansuojamos tik iš pagrindinio fondo. 5. BSP fondų remiama vietos plėtra vykdoma pagal vieną arba kelis programos prioritetus. 29 straipsnis Vietos plėtros strategijos 1. Vietos plėtros strategiją sudaro bent šios sudedamosios dalys: (a) teritorijos ir gyventojų, kuriems taikoma strategija, apibrėžtis; (b) teritorijos vystymosi poreikių analizė ir galimybės, taip pat pranašumų, trūkumų, galimybių ir grėsmių analizė; (c) strategijos ir jos tikslų apibūdinimas, integruoto ir novatoriško strategijos pobūdžio apibūdinimas, tikslų hierarchija, taip pat aiškūs, išmatuojami našumo arba rezultatų tikslai. Strategija turi atitikti susijusias visų dalyvaujančių BSP fondų programas; (d) bendruomenės dalyvavimo rengiant strategiją apibūdinimas; (e) veiksmų planas, iš kurio būtų matyti, kaip pagal tikslus nustatomi konkretūs veiksmai; (f) strategijos valdymo ir stebėsenos tvarkos apibūdinimas, iš kurio būtų matyti vietos veiklos grupės pajėgumas įgyvendinti strategiją, ir konkrečios vertinimo tvarkos apibūdinimas; (g) strategijos finansinis planas, taip pat planuojamas kiekvieno BSP fondo lėšų paskirstymas. 2. Valstybės narės nustato vietos plėtros strategijų atrankos kriterijus. Atrankos kriterijai gali būti nustatyti konkretiems fondams taikomose taisyklėse. 3. Vietos plėtros strategijas atrenka programų vadovaujančiųjų institucijų tuo tikslu sudarytas komitetas. 4. Vietos plėtros strategijų atranka ir tvirtinimas baigiami ne vėliau kaip iki 2015 m. gruodžio 31 d. 5. Sprendime dėl vietos plėtros strategijos patvirtinimo vadovaujančioji institucija nustato asignavimus iš kiekvieno BSP fondo. Sprendime taip pat nurodomos už atitinkamų programų įgyvendinimą atsakingų institucijų funkcijos įgyvendinant visas su strategija susijusias užduotis. 6. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 142 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, susijusius su teritorijos ir gyventojų, kuriems, kaip nustatyta 1 dalies a punkte, taikoma strategija, apibrėžtimi. 30 straipsnis Vietos veiklos grupės 1. Vietos veiklos grupės planuoja ir įgyvendina vietos plėtros strategijas. Valstybės narės nustato vietos veiklos grupių ir už atitinkamų programų įgyvendinimą atsakingų institucijų funkcijas įgyvendinant visas su strategija susijusias užduotis. 2. Vadovaujančioji institucija užtikrina, kad vietos veiklos grupės iš grupės išrinktų vieną pagrindinį partnerį, atsakingą už administracinius ir finansinius reikalus, arba sudarytų teisiškai įformintą bendrą struktūrą. 3. Vietos veiklos grupės užduotys: (a) stiprinti vietos subjektų pajėgumus rengti ir įgyvendinti veiksmus; (b) rengti nediskriminuojančią ir skaidrią veiksmų atrankos procedūrą ir kriterijus, kad būtų išvengta interesų konflikto ir užtikrinta, kad ne mažiau kaip 50 proc. balsų priimant sprendimus dėl atrankos tektų ne viešojo sektoriaus partneriams, suteikiama galimybė skųsti sprendimus dėl atrankos ir leidžiama atranką vykdyti rašytine tvarka; (c) atrenkant veiksmus ir išdėstant juos pagal prioritetus, pagal jų indėlį į strategijos uždavinių ir tikslų įgyvendinimą, užtikrinti derėjimą su vietos plėtros strategija; (d) rengti ir skelbti kvietimus teikti paraiškas arba rengti ir skelbti tęstinio projektų paraiškų teikimo procedūras, taip pat apibrėžti atrankos kriterijus; (e) priimti paramos paraiškas ir jas vertinti; (f) atrinkti veiksmus ir nustatyti paramos sumą arba, kai tinkama, teikti pasiūlymus už galutinį tinkamumo finansuoti patikrinimą prieš patvirtinant atsakingai institucijai; (g) vykdyt