Komisijos tarnybų darbinis dokumentas - Lydraštis Komisijos komunikatas Europos parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui - 2007–2012 m. Bendrijos darbuotojų sveikatos ir saugos strategija: gerinti darbo kokybę ir našumą - Poveikio vertinimo santrauka {COM(2007) 62 galutinis} {SEC(2007) 214} {SEC(2007) 215} /* SEK/2007/0216 */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 21.2.2007 SEC(2007) 216 KOMISIJOS TARNYBŲ DARBINIS DOKUMENTAS Lydraštis KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI 2007–2012 m. Bendrijos darbuotojų sveikatos ir saugos strategija: gerinti darbo kokybę ir našumą Poveikio vertinimo santrauka {COM(2007) 62 galutinis}{SEC(2007) 214}{SEC(2007) 215} 1. Įvadas Šis poveikio vertinimas pateikiamas su Komunikatu, kuriame išdėstyta 2007–2012 m. Bendrijos darbuotojų sveikatos ir saugos strategija. Jis grindžiamas Eurostato, Darbo jėgos tyrimų, Europos darbo sąlygų tyrimų, nacionalinių bei tarptautinių tyrimų duomenų analize ir ankstesnės 2002−2006 m. Bendrijos strategijos vertinimo rezultatais. Naujosios Bendrijos strategijos poveikį vertinti sunku, nes daugiausia priemonių bus įgyvendinama ir vertinama ateityje; Todėl šiame dokumente pagrindinis dėmesys bus skiriamas naujosios Bendrijos strategijos reikalingumui paaiškinti ir bendro strategijos poveikio, kurį ji galėtų padaryti, jeigu visos interesų grupės įvairiais lygiais ją tinkamai įgyvendintų, vertinimui. 2. Kokia problema bus sprendžiama? 2.1 . Ekonominis ir socialinis problemos pobūdis Daugeliui darbuotojų ES darbo vietose gresia įvairūs pavojai: cheminiai, biologiniai ir fiziniai veiksniai, nepalankios ergonominės sąlygos, sudėtingas nelaimingų atsitikimų pavojaus ir grėsmės saugai derinys, taip pat įvairūs psichosocialinio pobūdžio pavojaus faktoriai. Nors per ankstesnės Bendrijos strategijos (2002−2006 m.) laikotarpį ES darbuotojų saugos ir sveikatos srityje buvo padaryta daug patobulinimų, vis dėlto galima pasiekti dar didesnės pažangos. Nelaimingi atsitikimai darbe bei su darbu susijusios ligos vis dar yra sunki socialinė ir ekonominė našta, o darbuotojų sveikatos ir saugos standartus tobulinančios priemonės yra naudingos ne tik darbdaviams, bet ir pavieniams asmenis bei visuomenei. Problemos mastas matyti iš nelaimingų atsitikimų darbe skaičiaus. Kasmet ES įvyksta daugiau nei 4 mln. nelaimingų atsitikimų darbe. Jei priskaičiuotume nelaimingus atsitikimus, dėl kurių darbuotojas nepraranda darbingumo arba jį praranda ne ilgiau nei 3 dienoms, bendras skaičius viršytų 6 mln. 2004 m. įvyko apie 4 400 mirtinų nelaimingų atsitikimų darbe. Nelaimingų atsitikimų darbe ir su darbu susijusių ligų pasekmės yra dažnos ir kompleksinės. Kadangi beveik trečdalis nedarbingumo priežasčių yra su darbo aplinka susiję veiksniai, pagerinus darbo aplinką nedarbingumą būtų galima dar labiau sumažinti. Bendros išlaidos dėl nelaimingų atsitikimų darbe ir su darbu susijusių ligų yra nevienodai paskirstytos įvairiems dalyviams. Nukentėjusiems nuo nelaimingų atsitikimų nedarbingumas – tai mažesnės pajamos, ypač jeigu jie priversti nedirbti ilgą laiką. 2000 m. ES-15 išlaidos netekus pajamų siekė 1,18 mlrd. EUR, o kitos išlaidos, kaip antai nekompensuojamos sveikatos priežiūros arba reabilitacijos išlaidos, siekė apie 0,18 mlrd. EUR[1]. Darbdaviams tenka išlaidos, susijusios su nedarbingumo išmoka, sumažėjusiu našumu ir nedarbingų darbuotojų pakeitimu, o tai gali neigiamai veikti įmonės konkurencingumą. Su nelaimingais atsitikimais ir ligomis susijusi našta yra didesnė nei su pravaikštomis susijusios išlaidos. Draudimas padengia tik mažą išlaidų, atsirandančių po nelaimingo atsitikimo arba ligos, dalį. Skirtumas tarp įmokėtos draudimo įmokos ir neapdraustų nuostolių svyruoja nuo 1:8 to 1:36[2] . Tai vadinama „ledkalnio efektu“ – didžioji nuostolių dalis yra neapdrausta ir paslėpta. Labiausiai nuo išlaidų dėl nelaimingų atsitikimų kenčianti grupė − tai vidutinės ir mažosios įmonės, nes jose įvyksta 82 % visų nelaimingų atsitikimų darbe ir 90 % mirtinų nelaimingų atsitikimų[3]. Santykinis poveikis yra didesnis nei palyginti didelėms įmonėms, pagrindinių darbuotojų negalima paprastai ar greitai pakeisti, o dėl trumpalaikio veiklos pertraukimo įmonė gali netekti užsakovų bei svarbių sutarčių. Dalis naštos, pavyzdžiui, sveikatos priežiūros, reabilitacijos ir socialinės apsaugos išmokų nukentėjusiems nuo nelaimingų atsitikimų išlaidos, tenka visuomenei. Bendros paskutinių metų, apie kuriuos turima išsami informacija (2000 m.), ES ekonomikos išlaidos dėl nelaimingų atsitikimų darbe sudarė apie 55 mlrd. EUR – tai tolygu 0,64 % 2000 m. ES-15 BVP[4]. Atliekant šiuos apskaičiavimus atsižvelgta tik į nelaimingus atsitikimus darbe; į kitas su darbu susijusias sveikatos problemas nebuvo atsižvelgta. Tyrimų duomenimis, dėl tokių problemų prarandama dar daugiau darbo laiko arba atsiranda daugiau sveikatos priežiūros išlaidų. Makroekonominiu požiūriu, nelaimingų atsitikimų darbe ir profesinių ligų išlaidos ES-15 svyruoja nuo 2,6 % iki 3,8 % bendrojo nacionalinio produkto (BNP). Kai kurių tyrimų duomenimis, apskaičiuotos išlaidos dėl su darbu susijusių ligų vienam darbuotojui yra bent tris kartus didesnės nei prevencijai skirtos išlaidos[5]. Nelaimingi atsitikimai darbe bei ligos taip pat turi įvairių socialinių pasekmių. Sužeidimai nelaimingų atsitikimų metu arba su darbu susijusios ligos gali lemti laikiną arba nuolatinį darbingumo netekimą. Pagal 1999 m. Darbo jėgos tyrimo (DJT) ad hoc dalį apie 5 % nukentėjusiųjų, išgijusių po nelaimingo atsitikimo darbe, negali grįžti į tą patį darbą. Ribotos darbo galimybės dažnai daro įtaką profesinei veiklai ir psichologinei reakcijai bei elgsenai, lemiančiai socialinę atskirtį, o tai turi pasekmių įvairiuose lygmenyse ir padidina socialinės apsaugos sistemos išlaidas. Be to, kai kurioms grupėms, kaip antai laikiniesiems darbuotojams, migrantams, neįgaliesiems ir jauniems bei vyresnio amžiaus darbuotojams gresia didesnis pavojus dėl blogų sveikatos ir saugos sąlygų darbe. 2.2. Kokie pavojai būdingi pradinei padėčiai? Buvo nustatytos dvi tendencijos – pagrindiniai dabartinei padėčiai būdingi pavojai. Pirmasis pavojus susijęs su nevienodu profesinės rizikos mažinimu. Kai kurioms darbuotojų kategorijoms, pavyzdžiui, jauniems darbuotojams, gresia itin didelė profesinė rizika; kai kurios įmonės, pavyzdžiui, MVĮ, yra labiau pažeidžiamos, o tam tikruose sektoriuose vis dar įvyksta daug nelaimingų atsitikimų ir užregistruojama daug profesinių ligų[6]. [pic] [pic] [pic]2001 m. (ataskaitiniai metai), 2002 m., 2003 m., 2004 m. (laikinoji vertė) Šaltinis: Eurostatas. Antroji tendencija susijusi su kintančiu profesinės rizikos pobūdžiu – didėjančiais naujovių tempais ir darbinės veiklos pokyčiais. Dar yra daug skirtumų tarp valstybių narių praktiškai įgyvendinant Bendrijos darbuotojų sveikatos ir saugos teisės aktus. Taip pat buvo nustatyta, kad uždavinių nustatymas ir stebėsenos procesas siekiant politinių tikslų yra daugelio valstybių narių silpnoji vieta. 2.3. Kas atsitiktų, išlaikius status quo ? Išlaikius status quo ir neskiriant ypatingo dėmesio esamoms problemoms atsakas į naujas pavojaus tendencijas, t. y. bendrieji politiniai veiksmai ir konkrečios prevencinės priemonės, gali būti nepakankamas. Nelaimingų atsitikimų darbe skaičius (ypač didelio pavojaus sektoriuose, kaip antai statyba, žemės ūkis, transportas ar sveikatos bei socialinės paslaugos) liktų nepakitęs arba, dar blogiau − išaugtų, o galimybe sumažinti socialinę ir ekonominę nelaimingų atsitikimų bei profesinių ligų naštą ES būtų nepasinaudota. Jei toliau Europos Sąjungoje būtų skirtingai praktiškai įgyvendinami minimalūs ES direktyvose nustatyti reikalavimai, iškiltų kliūčių kuriant vienodas sąlygas ES verslui ir būtų sudarytos galimybės konkurencijai naudojantis žemais darbo sąlygų standartais. 2.4. Kas šių priemonių varomoji jėga? Vienas pagrindinių Lisabonos strategijos įsipareigojimų – didinti užimtumą ir našumą stiprinant konkurencingumą − reikalauja, kad visos suinteresuotosios šalys dėtų daugiau pastangų tobulinti ES darbuotojų saugą ir sveikatos apsaugą. Darbuotojų sauga ir sveikata yra pirmaeilės svarbos, jei norima gerinti įmonių konkurencingumą ir našumą mažinant išlaidas dėl nelaimingų atsitikimų, avarijų bei susirgimų, ir motyvuojant darbuotojus. Profesinės rizikos veiksniai sudaro 8,8 % mirtingumo ir 8,1 % prisitaikymo prie negalios gyvenimo metų (DALY)[7] dėl netyčinių sužalojimų visame pasaulyje[8]. Profesinių susirgimų našta yra milžiniška, o jų priežastys – dažnos ir kompleksinės. Į tokio masto problemą svarbiausios ES interesų grupės turi reaguoti integruotai, koordinuotai bei strategiškai ir kartu vystyti nacionalines politikos kryptis. 3. Kokių tikslų tikimasi pasiekti? Bendrijos strategijos tikslas − ir toliau skatinti visus dalyvius rūpintis modernia, veiksminga ir efektyvia sveikatos apsauga bei sauga Europoje, kad sumažėtų nelaimingų atsitikimų bei susirgimų skaičius ir būtų skatinamos įsidarbinimo galimybės bei verslas. Pagrindinė naujosios strategijos užduotis – nuolatos, nuosekliai ir vienodai mažinti profesinių nelaimingų atsitikimų ir susirgimų skaičių ES: - skatinti nuoseklių nacionalinių strategijų vystymą ir įgyvendinimą; - teisinį pagrindą pritaikyti prie darbo pasaulio raidos; - stiprinti darbdavių ir darbuotojų įsipareigojimus bei motyvaciją; - patvirtinti naują požiūrį į profesinę sveikatą atsižvelgiant į demografines tendencijas; - pagerinti pažangos stebėseną. Bendras tikslas yra per 2007−2012 m. 25 % sumažinti nelaimingų atsitikimų darbe ir profesinių ligų skaičių ES. 4. Kokios pagrindinės politinės alternatyvos padėtų pasiekti tikslų? Tam, kad būtų suvienodinta rizikos prevencijos kultūra ir pasiekti strateginiai tikslai, būtina derinti įvairias politines priemones, kaip antai teisės aktus, socialinį dialogą, pažangias priemones ir gerąją patirtį, bendrą socialinę atsakomybę, ekonomines paskatas ir tendencijų nustatymą. Naujoji Bendrijos strategija reikalauja dalyvių imtis veiksmų visais lygiais: Europos, nacionaliniu, vietos ir darbo vietos. Kurdamos savo nacionalines strategijas valstybės narės turėtų nustatyti nacionalinių veiksmų tikslus bei prioritetus ir pasirinkti tinkamas politines priemones, pagrįstas nuodugnia daugiamate analize, atsižvelgiant į socialinius, ekonominius ir aplinkos veiksnius. Kadangi Bendrijos teisės aktai jau išleisti, veiksmai Bendrijos lygiu daugiausia bus skiriami esamų teisinių priemonių atnaujinimui ir supaprastinimui nemažinant esamų apsaugos standartų. Kartu su šiomis pastangomis valstybės narės turėtų panašiai įsipareigoti supaprastinti savo teisės aktus dėl darbuotojų sveikatos ir saugos. Kad būtų lengviau praktiškai įgyvendinti teisės aktus, Komisija toliau rengs savo neprivalomąsias gaires. Jomis bus stiprinamas bendradarbiavimas vykdymo srityje ir padės dirbti Vyresniųjų darbo inspektorių komitetui (VDIK), kuris toliau keisis gerąja patirtimi ir daugiau dėmesio skirs įvairių valstybių narių praktinių įgyvendinimo problemų nustatymui. Siekiant padidinti darbdavių ir darbuotojų motyvaciją būtina suformuoti politines kryptis, kuriose didelis dėmesys būtų skiriamas elgsenos keitimui, įtraukiant sveikatą ir saugą į švietimo bei mokymo programą. Taip pat reikėtų skatinti tikslingą paramą MVĮ. Be to, būtina užtikrinti, kad darbo vietose būtų geriau informuojama ir dalijantis gerąja patirtimi didinamas supratimas. Naujajame požiūryje į profesinę sveikatą demografinių tendencijų atžvilgiu turėtų būti atsižvelgiama į priemones, užtikrinančias, kad būtų rūpinamasi ypatingais kai kurių darbo jėgos grupių poreikiais. Valstybėms narėms siūloma vystyti darbuotojų saugos ir sveikatos politines priemones, skatinančias neįgaliųjų grįžimą į darbo rinką, įvertinančias vyresnių ir jaunesnių darbuotojų įnašą ir atsižvelgiančias į specifinius darbuotojų migrantų poreikius. 5. Strategijos poveikis 5.1 Ekonominis poveikis Ekonominis strategijos poveikis turėtų būti tiesioginių ir netiesioginių išlaidų dėl nelaimingų atsitikimų bei su darbu susijusių sveikatos problemų nukentėjusiam darbuotojui, jo šeimai, darbdaviui ir visuomenei mažinimas. Kadangi strategija – tai politinių priemonių dokumentas, ja nenustatomi jokie nauji konkretūs sveikatos ir saugos reikalavimai, todėl įmonės neturės jokių papildomų išlaidų, susijusių su reikalavimų laikymusi. Joje rekomenduojama geriau įgyvendinti ir vykdyti esamus teisės aktus. Įgyvendinus minimalius ES direktyvų reikalavimus Europos Sąjungoje bus sukurtos vienodos sąlygos ir užkirstas kelias konkurencijai naudojantis žemais darbo sąlygų standartais. Sunku išsamiai įvertinti poveikį, nes daugiausia priemonių bus įgyvendinama bei vertinama ateityje ir priklausys nuo interesų grupių dalyvavimo įvairiais lygiais. Tačiau, kadangi bendras strategijos tikslas – 25 % sumažinti nelaimingų atsitikimų darbe skaičių, manoma, kad ekonominiai rezultatai bus sumažintos bendros išlaidos dėl nelaimingų atsitikimų, pravaikštų ir ligų naštos (gydymo ir stacionaraus gydymo išlaidos). Jeigu šis tikslas būtų pasiektas, būtų galima išvengti 137,5 mln. darbo dienų praradimo dėl nelaimingų atsitikimų darbe ir profesinių ligų. Mažinti pravaikštų skaičių – reiškia mažinti darbuotojų, darbdavių ir draudikų išlaidas. Tai turi tiesioginį poveikį nacionalinei ekonomikai, nes mažina medicinines bei socialinės apsaugos išlaidas ir išdirbio nuostolius, atsiradusius dėl sumažėjusios darbo jėgos. Palyginus apskaičiuotas išlaidas dėl su darbu susijusių ligų ir prevencines išlaidas, matyti, kad gera darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga gali daryti milžinišką teigiamą poveikį ekonomikai. Kai kurių tyrimų duomenimis, apskaičiuotos išlaidos dėl su darbu susijusių ligų vienam darbuotojui yra bent tris kartus didesnės nei prevencijai skirtos išlaidos. Be to, gera darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga gali būti labai naudinga verslui. Teigiama saugos kultūra yra svarbi išsaugant personalo moralę ir įsipareigojimus įmonei. Ji taip pat padeda sudaryti gerą įvaizdį ir užmegzti ryšius su verslo partneriais. 5.2. Socialinis poveikis Socialinė strateginio plano politika padeda darbuotojams ir darbdaviams suprasti riziką, nes įtraukia juos į mokymo procesą, leidžia geriau suprasti problemas ir rasti būdų jas išspręsti. Dėl to darbuotojai ir darbdaviai geriau supras sveikatos bei saugos vaidmenį ir iš tiesų įsipareigos tuo rūpintis, o darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga reikš daugiau nei teisės aktų laikymąsi bei bus sudarytos galimybės pasitenkinimui darbu bei gerai savijautai darbe. Pagrindinės strategijos socialinės pasekmės įvairių darbo jėgos grupių užimtumui ir socialinei integracijai būtų tokios: - Neįgaliesiems: dėl geros darbuotojų saugos ir sveikatos apsaugos nukentėjusieji nuo nelaimingų atsitikimų arba sergantieji lėtinėmis ligomis galėtų atgauti savo darbą ar grįžti į darbą. Laiku pradėjus reabilitaciją kartu su tinkama pagalba būtų sustabdytas sveikatos būklės blogėjimas, o nukentėjęs darbuotojas neprarastų savo įgūdžių ir (arba) motyvacijos. - Darbuotojams migrantams: darbo aplinka gali tapti viena svarbiausių darbuotojų migrantų integravimo vieta. Labai svarbu užtikrinti, kad ši socialinė grupė galėtų lygiomis teisėmis naudotis darbuotojų saugos ir sveikatos apsaugos standartais, nes tai turėtų teigiamą įtaką – visi turėtų lygias teises ir lygias galimybes – ir padėtų išvengti socialinės darbuotojų migrantų atskirties. - Vyresnio amžiaus darbuotojams: gera darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga turės teigiamą poveikį pratęsiant darbingo gyvenimo trukmę, nes didės pasitenkinimas darbu, darbo sąlygos nebebus tokios sunkios ir monotoniškos, dėl ko anksti pablogėja sveikata ir darbuotojas liaujasi dirbęs. - Jauniems darbuotojams: jeigu jauni darbuotojai, kuriems dažnai stinga informacijos apie profesinę riziką, bus geriau informuojami, bus daroma teigiama įtaka tokių darbuotojų prisitaikymui ir dalyvavimui darbo rinkoje. 5.3. Poveikis aplinkai Profesinės sveikatos ir saugos politika galėtų turėti poveikį ne tik darbo vietai, bet ir aplinkai. Galima sąveika bus nuodugniai apsvarstyta planuojant atskiras politines priemones ar priimant praktinius sprendimus, o visos galimos sąsajos bus išnaudotos politikos formavimo procese. 6. Kaip bus stebimi pasiūlymo rezultatai ir poveikis po įgyvendinimo? Komisija, norėdama įvertinti valstybių narių ir kitų strategiją įgyvendinančių dalyvių padarytą pažangą, įdiegs visapusišką stebėsenos sistemą. Komisija kartu su Darbuotojų sveikatos ir saugos patariamuoju komitetu (DSSPK), parengs bendrą informacijos, susijusios su nacionalinių strategijų turiniu, jų pasiekimų rezultatais ir prevencinių struktūrų veiksmingumu, rinkimo ir dalijimosi ja sistemą. Be to, politiką stebės Komisija, pasitelkdama esamus ESAW[9] ir EODS[10] programose, Darbo jėgos tyrimuose ir Darbo sąlygų tyrimuose naudojamus statistinius rodiklius. Komisija taip pat apsvarstys naujų kokybės rodiklių, skirtų įvertinti nacionalinių strategijų iniciatyvų įgyvendinimo pastangas, kūrimo galimybę. [1] Europos Sąjungos socialinių ekonominių išlaidų dėl nelaimingų atsitikimų darbe statistinė analizė, Eurostatas. [2] http://www.hse.gov.uk/costs/costs_overview/costs_overview.asp. [3] http://sme.osha.europa.eu/. [4] Europos Sąjungos socialinių ekonominių išlaidų dėl nelaimingų atsitikimų darbe statistinė analizė, Eurostatas. [5] Išlaidos dėl blogų darbo sąlygų, Europos gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimo fondas. [6] Standartizuotas nelaimingų atsitikimų skaičius apskaičiuotas kiekvienai sričiai suteikiant vienodą svarbą nacionaliniu ir Europos Sąjungos lygiu. Išsamią metodiką rasite: Europos nelaimingų atsitikimų darbe statistikos (ESAW) metodika – 2001 m. [7] DALYs – prisitaikymo prie negalios gyvenimo metai. Ligos atžvilgiu DALYs – tai dėl pirmalaikės mirties prarastų gyvenimo metų ir darbingo gyvenimo metų, prarastų dėl negalios, įgytos per nelaimingą atsitikimą arbą dėl blogos sveikatos, suma. [8] Moving Knowledge of Global Burden into Preventive Action, Gerry J.M. Eijkemans, Jukka Takala, American Journal of Industrial Medicine [9] Europos nelaimingų atsitikimų darbe statistika. [10] Europos profesinių ligų statistika.