LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 246/71

Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas nuomonė „Pasiūlymas dėl naujojo Europos konsensuso dėl vystymosi „Mūsų pasaulis, mūsų orumas, mūsų ateitis““

(COM(2016) 740 final)

(2017/C 246/11)

Pranešėjas: Ionuț SIBIAN Bendrapranešėjis: Mihai MANOLIU

Konsultavimasis Komisija, 2017 1 27 Teisinis pagrindas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 304 straipsnis Plenarinės asamblėjos sprendimas 2017 4 26 Atsakingas skyrius Išorės santykių skyrius Priimta skyriuje 2017 4 4 Priimta plenarinėje sesijoje 2017 4 26 Plenarinė sesija Nr. 525 Balsavimo rezultatai (už/prieš/susilaikė) 166/1/3

1. Išvados ir rekomendacijos

1.1. EESRK palankiai vertina Komisijos pasiūlymą dėl naujojo Europos konsensuso dėl vystymosi „Mūsų pasaulis, mūsų orumas, mūsų ateitis“. Šiame pasiūlyme atsižvelgiama į EESRK nuomonėje REX/461 „Darbotvarkė iki 2030 m. Europos Sąjungos įsipareigojimas siekti darnaus vystymosi tikslų visame pasaulyje“ pateiktas rekomendacijas, kuriose pabrėžiama, kad „ES institucijos ir valstybės narės turi skubiai susitarti dėl tolesnių veiksmų aukščiausiu politiniu lygmeniu sudarant tarpinstitucinį susitarimą tarp Komisijos, Tarybos ir Parlamento, kuriuo būtų nustatytas tvirtas tolesnių politinių veiksmų pagrindas. Kad ES taptų darnaus vystymosi sąjunga, šis susitarimas dėl DVT įgyvendinimo turėtų sudaryti bendrosios Darbotvarkės iki 2030 m. įgyvendinimo strategijos pagrindą“. Nuomonėje taip pat pabrėžiama, kad Komisija „turi visiškai integruoti Darbotvarkę iki 2030 m. į Europos konsensusą dėl vystymosi ir ją taikyti“.

1.2. EESRK pripažįsta 2006 m. Europos konsensuso dėl vystymosi vaidmens svarbą Europos Sąjungos ir valstybių narių vystomojo bendradarbiavimo politikai (1). Jo pridėtinė vertė iš esmės buvo pateikta bendra ES ir valstybių narių vizija ir įgyvendinimo ES lygmeniu planas, kurie vėliau buvo įtraukti į keletą gairių, politikos dokumentų ir veiksmų planų, parengtų taikyti ir ES lygmeniu, ir valstybėse narėse. Tikimasi, kad naujasis konsensusas toliau atliks panašų vaidmenį.

1.3. EESRK palankiai vertina konsensuse aiškiai išreiškiamą įsipareigojimą siekti bendro tikslo panaikinti skurdą įgyvendinant vystomojo bendradarbiavimo politiką, paremtą žmogaus teisėmis ir lyčių lygybe, taip pat užtikrinant, kad įgyvendinant Darbotvarkę iki 2030 m. būtų atsižvelgiama į kiekvieną asmenį, nepaisant jo gyvenamosios vietos, etninės kilmės, lyties, amžiaus, negalios, religijos ar įsitikinimų, lytinės orientacijos, migranto statuso ar kitų aplinkybių.

1.4. Kadangi konsensuse remiamasi Darbotvarke iki 2030 m., o pagrindinė jo užduotis toliau yra skurdo naikinimas, jame pagrįstai pripažįstama vystomojo bendradarbiavimo reikšmė ir skatinama didinti šios visavertės Europos Sąjungos politikos srities žinomumą. Nors vystymosi politika turi būti laikoma vienu pagrindinių ES išorės veiksmų prioritetų, konsensusas turėtų būti vertinamas kaip garantija, kad šie veiksmai bus įgyvendinami vienodomis sąlygomis su kitomis Sąjungos veiklos sritimis, kurios negali būti laikomos šalutinėmis (saugumas, prekyba, teisingumas ir vidaus reikalai ir kt.).

1.5. Konsensuso persvarstymas vyksta labai sudėtingu laikotarpiu, kai kyla vis didesnė grėsmė ne tik Europos vertybėms ir principams (išvardytiems Europos Sąjungos sutarties 2 straipsnyje), bet ir pačios Europos Sąjungos išlikimui. Įvairios krizės neigiamai veikia Vyriausybių pajėgumus ir valią skirti išteklių, būtinų Darbotvarkei iki 2030 m. įgyvendinti. Todėl dabar svarbiausia siekti, kad visos valstybės narės ir Europos Sąjungos institucijos visapusiškai susitelktų Darbotvarkei iki 2030 m. įgyvendinti ir laikytųsi Europos konsensuso dėl vystymosi, visų pirma atsižvelgiant į jų finansinius įsipareigojimus.

1.6. Konsensusu turėtų būti bandoma apibrėžti Komisijos ir valstybių narių vaidmenis, atsižvelgiant į jų lyginamuosius pranašumus vystymosi srityje. Šių veiksmų tapo būtina imtis dar ir todėl, kad po „Brexit“ ir keičiantis ES vidaus politikos klimatui reikia tikėtis bendrų ES ir valstybių narių vystymuisi skiriamų lėšų sumažėjimo. 2013 m. Europos Parlamento Vystymosi komiteto užsakymu atliktame tyrime (2) veiksmingo valstybių narių ir Europos Komisijos koordinavimo nebuvimo paramos vystymuisi srityje ekonominės išlaidos įvertintos maždaug 800 mln. EUR. Šią sumą kasmet būtų galima sutaupyti, jei paramą teikiančios šalys sutelktų pastangas teikti pagalbą mažesniam skaičiui šalių ir veiklos rūšių. Tyrime taip pat apskaičiuota, kad taikant geresnius tarpvalstybinio lėšų paskirstymo modelius kasmet būtų galima papildomai sutaupyti 8,4 mlrd. EUR.

1.7. Europos Sąjunga ir valstybės narės neturėtų paramos vystymuisi naudoti kaip sverto siekdamos įpareigoti partnerius bendradarbiauti įgyvendinant ekonominius ir užsienio politikos, valstybės saugumo ir migracijos kontrolės tikslus. Priešingai, vystomojo bendradarbiavimo pagrindiniai tikslai ir toliau turi likti skurdo naikinimas, lygios galimybės, visų piliečių orumas ir aplinkos tvarumo užtikrinimas.

1.8. EESRK atkreipia ypatingą dėmesį į žemės ūkio reikšmę vystymosi politikai. Vietos maisto gamybos sąlygų stiprinimas, moterų padėties gerinimas kaimo vietovėse ir ūkininkų būrimasis į asociacijas bei jų bendradarbiavimas yra svarbūs veiksniai naikinant skurdą ir siekiant darnaus vystymosi tikslų skurdžiausiose pasaulio šalyse.

1.9. Konsensuse pripažįstamas socialinių partnerių ir pilietinės visuomenės organizacijų vaidmuo tiek propaguojant Darbotvarkę iki 2030 m., tiek prisidedant prie jos įgyvendinimo. ES turėtų stengtis ne tik teikti didelę polinę paramą, kad jiems būtų užtikrintos palankios sąlygos savo vaidmeniui visapusiškai atlikti, bet ir pripažinti, paremti ir saugoti sunkiomis sąlygomis dirbančias žmogaus teisių gynimo organizacijas, stebėjimo ir priežiūros organizacijas ir profesines sąjungas. Be to, ES turėtų stengtis sukurti geriau pritaikytus finansinius mechanizmus, kurie padėtų įvairesnio pobūdžio pilietinės visuomenės organizacijoms, kad mažesnėms ir gausesnėms vietos organizacijoms būtų suteikta prieiga prie ES programų. Šiuo klausimu EESRK savo nuomonėje REX/461 „Darbotvarkė iki 2030 m. Europos Sąjungos įsipareigojimas siekti darnaus vystymosi tikslų visame pasaulyje“ pateikė keletą svarbių rekomendacijų.

1.10. Socialinis dialogas turi būti pripažintas vystymosi programos įgyvendinimo priemone. Socialiniam dialogui būtina sudaryti palankesnes sąlygas ir sukurti veiksmingą institucinę struktūrą. Pirmiausia turi būti užtikrinta asociacijų laisvė ir teisė į kolektyvines derybas. ES turėtų bendradarbiauti su nepriklausomomis darbdavių ir darbuotojų organizacijomis (socialiniais partneriais), siekdama skatinti tinkamų darbo santykių praktiką ir veikiančias darbo administracijas.

1.11. Nors ES patikos fondai potencialiai yra teigiama priemonė, nėra pakankamai tyrimų, kuriais būtų įrodyta, kad šie fondai leidžia patenkinti besivystančių šalių įsisavinimo ir prisitaikymo poreikius. Nors pusė Europos Sąjungos valstybių narių didina privačiajam sektoriui skiriamas OPV įmokas, prekybos sektoriaus investicijos valstybės lėšomis vis tiek lieka labai neskaidrios ir be priežiūros (3). Socialiniai partneriai ir pilietinės visuomenės organizacijos turėtų būti remiamos ir joms turėtų būti leidžiama kontroliuoti vystymuisi skiriamas lėšas, įskaitant ir tas, kurios skiriamos privačiajam sektoriui. Socialiniai partneriai ir pilietinės visuomenės organizacijos turėtų būti iš tikrųjų įtrauktos į vystymosi programų rengimo, įgyvendinimo, priežiūros ir vertinimo procesus, kad šios programos atitiktų realius kuo didesnio skaičiaus žmonių poreikius.

1.12. Labai svarbu kurti darbo vietas besivystančiose šalyse ir privatusis sektorius yra raginamas šioje srityje atlikti svarbų vaidmenį. EESRK nuomonėje REX/386 dėl privačiojo sektoriaus dalyvavimo vystymosi po 2015 m. programoje pabrėžiama, kad „privatusis sektorius, jei laikomasi tarptautiniu mastu pripažintų vystomojo bendradarbiavimo principų ir deramos darbo vietos kuriamos laikantis TDO deramo darbo darbotvarkės, gali atlikti labai svarbų vaidmenį mažinant skurdą pasaulyje“. Tačiau darbo vietų kūrimas neturėtų būti savaiminis tikslas, nebent užtikrinama, kad laikomasi nustatytų standartų darbo ir aplinkos srityse, taip pat deramo darbo sąlygų, ypač moterims ir jaunimui, kaip numatyta Tarptautinės darbo organizacijos (TDO) programoje dėl deramo darbo, TDO darbo standartuose ir kituose tarptautiniuose dokumentuose (pavyzdžiui, Jungtinių Tautų verslo ir žmogaus teisių pagrindiniuose principuose ir EBPO rekomendacijose daugiašalėms įmonėms).

1.13. EESRK mano, kad įtraukties ir tvarumo pagrindą sudaro deramos ir stabilios darbo vietos (ypač moterims ir jaunimui), nes jos kuria pakankamas pajamas ir formuoja tvarios vertės grandines visam spektrui konsoliduotų viešųjų paslaugų. Reikėtų skatinti kurti naujus gamybos ir vartojimo modelius pereinant prie žiedinės ekonomikos. Pažeidžiamos kategorijos bus geriau apsaugotos, joms bus suteikiama galimybė naudotis finansinėmis paslaugomis, o sąžiningame, teisingame ir tvariame įmonių sektoriuje bus kuriami nauji ekonomikos modeliai (socialinės įmonės, teikiančios vietos paslaugas) ir naujos MVĮ, kurios bus tinkamai reglamentuojamos.

2. Aplinkybės

2.1. Vystymosi politika yra pagrindinė ES išorės veiksmų sritis, apibrėžta Europos Sąjungos sutarties (ES sutarties) 21 straipsnio 2 dalies d punkte, ir kuriama, kad „skatintų besivystančių šalių ekonominį, socialinį ir aplinkos apsaugos tvarų vystymąsi, pirmiausia siekdama panaikinti skurdą“, kaip tai numatyta ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 208 straipsnyje.

2.2. Pasiūlymo dėl naujojo Europos konsensuso dėl vystymosi paskirtis – nustatyti visiems bendrą vystomojo bendradarbiavimo politikos metodiką, kurią taikytų ir ES, ir jos valstybės narės.

2.3. Šis konsensusas taip pat yra visam pasauliui skirtas stiprus bendras pareiškimas, kuriame pabrėžiamas ES ryžtas išlikti patikima, įsipareigojusia ir atsakinga sąjunga, kuri būtų pavyzdys visam pasauliui. Konsensuse nustatyti sąjungos principai ir prioritetai, susiję su didelėmis viso pasaulio problemomis, taip pat pateikiamos priemonės, kaip ES galėtų vykdyti įsipareigojimus, nustatytus Darbotvarkėje iki 2030 m. ir Paryžiaus susitarime.

2.4. EESRK mano, kad Europos konsensuso dėl vystymosi persvarstymas vykdomas laiku ir yra nepaprastai svarbus atsižvelgiant į naują vyraujantį politinį kontekstą, nes šiuo konsensusu siekiama nukreipti ES ir jos valstybių narių įsipareigojimus į Darnaus vystymosi darbotvarkės iki 2030 m. įgyvendinimą, taip pat prisidėti įgyvendinant Sąjungos išorės veiksmų prioritetus, nustatytus Europos Sąjungos bendrojoje strategijoje dėl užsienio politikos ir saugumo.

2.5. Besitęsianti ekonomikos krizė, „Brexit“, politiniai pokyčiai Jungtinėse Amerikos Valstijose, didėjantis sąmyšis Rytuose, konfliktas Sirijoje ir jo humanitariniai padariniai, augantis populizmas ir ksenofobija valstybėse narėse, klimato kaitos ekonominis poveikis – visos šios problemos kartu sukuria didžiausią iššūkį per daugiau kaip penkiasdešimties metų Sąjungos istoriją.

2.6. Kaip pabrėžiama naujoje visuotinėje Europos Sąjungos užsienio ir saugumo politikos strategijoje „Bendra vizija, bendri veiksmai: stipresnė Europa“ (2016 m.), dėl naujo vidaus ir pasaulio politikos konteksto ėmė trūkti stabilumo ir saugumo. Tai reiškia, kad didėjant egzistencinei grėsmei dabar ES turi būti stipresnė ir vieningesnė nei bet kada anksčiau.

2.7. ES bendrai įsipareigojo skirti 0,7 % bendrųjų nacionalinių pajamų (BNP) oficialiai paramai vystymuisi (OPV), kaip numatyta Darbotvarkės iki 2030 m. tvarkaraštyje. Jeigu ES ir jos valstybės narės nori įgyvendinti plataus užmojo konsensuso planus, jos turi pasiekti savo paramos vystymuisi tikslus. Šiuo metu, atsižvelgiant į Europos politinį kontekstą, kyla rimtų dvejonių, ar dabartinės ir būsimos Vyriausybės nori išlaikyti šį finansinį įsipareigojimą. Pasikeitus politinei situacijai ES valstybėse narėse gali iškilti grėsmė nacionalinių Vyriausybių įsipareigojimams dėl vystomojo bendradarbiavimo, nes populistiniai politiniai judėjimai deda dideles pastangas mažinti solidarumą pasaulyje ir išlaidas oficialiai paramai vystymuisi.

2.8. Jungtinė Karalystė skirdavo daugiausia lėšų paramai vystymuisi visoje ES (2015 m. skyrė daugiau kaip 14 mlrd. EUR), todėl „Brexit“ turės tiesioginį poveikį ES pozicijai ir jos pajėgumams šioje konkrečioje politikos srityje, nes sumažės ištekliai, kurie buvo numatyti darnaus vystymosi tikslams įgyvendinti. Manoma, kad be finansinės paramos dėl „Brexit“ Europos Sąjunga praras maždaug 15 % savo biudžeto pagalbai. Svarbiausia yra tai, kad ES valstybės narės liktų solidarios ir laikytųsi savo tikslų pagalbos srityje.

2.9. ES turėtų rūpintis, kad oficiali parama vystymuisi toliau būtų telkiama kovai su skurdu besivystančiose šalyse, kontroliuoti, kad lėšos šių šalių labui būtų naudojamos veiksmingai ir užtikrinti Europos politikos suderinamumą vystymosi labui. Europos NVO platformos „Concord“ ataskaitoje „AidWatch 2016“ nurodyta, kad jau 2015 m. 17 % pagalbai skirtų ES lėšų neatitiko tikrųjų besivystančioms šalims skirtų išteklių, nes susidarė išlaidų valstybių donorių viduje pabėgėliams, studentams, skoloms sumažinti, taip pat mokėjimams, susijusiems su parama ir palūkanomis. Kai kurios ES valstybės narės padidino deklaruojamas sumas paramai, daugiausia dėl lėšų, skiriamų šalyje esantiems pabėgėliams, kurie tokiu būdu tapo pagrindiniais šių lėšų gavėjais.

2.10. Pagal savo pobūdį ir atsižvelgiant į susikūrimo priežastis, ES yra įsipareigojusi skatinti ir ginti daugiašališkumą, taisyklėmis paremtą pasaulio tvarką, taiką pasaulyje ir žmogaus teises. Laikui bėgant Sąjunga tapo būtina, atsakinga ir tam tikras vertybes gerbiančia pasauline partnere, kuri gilinasi į esmines konfliktų ir skurdo priežastis, skatina visuotines žmogaus teises, rodo pavyzdį ir naudojasi savo įtaka keisdama pasaulį į gerąją pusę.

2.11. Europos Sąjungos, kaip pagrindinės pasaulinio masto veikėjos, ir jos valstybių narių įsipareigojimas vystomojo bendradarbiavimo srityje nuo šiol yra sudedamoji Sąjungos tapatybės ir jos išorės įvaizdžio dalis.

2.12. ES yra atviriausia rinka pasaulyje, kuri besivystančioms šalims, ratifikuojančioms ir įgyvendinančioms svarbiausias tarptautines konvencijas dėl žmogaus teisių ir darbo teisės, taip pat dėl aplinkos apsaugos ir gero valdymo, suteikia daug nuolaidų mokant muito mokesčius.

2.13. Be finansinių srautų, besivystančioms šalims ES yra viena pagrindinių politinių partnerių, nes skatina teigiamus politinius ir socialinius pokyčius ir padeda šioms šalims kuo teisingiau ir visapusiškiau dalyvauti pasaulio politiniuose ir ekonominiuose procesuose.

2.14. ES atliko svarbų vaidmenį rengiant ir įgyvendinant Tūkstantmečio vystymosi tikslus (TVT) (2005–2015 m.) ir tapo pagrindine varomąja jėga tvirtinant darnaus vystymosi tikslus (DVT) (2016–2030 m.), svariai prisidėdama į naują pasaulinę vystymosi programą įtraukiant ES vertybes, pavyzdžiui, žmogaus teises, demokratiją, teisinę valstybę ir socialinį teisingumą.

2.15. Europos Sąjunga atlieka pagrindinį vaidmenį pasaulyje siekiant pažangos klimato kaitos srityje, ji taip pat atliko svarbų vaidmenį kuriant didelę išsivysčiusių ir besivystančių šalių koaliciją, padėjusią 2015 m. gruodžio mėn. priimti Paryžiaus susitarimą. Paryžiaus susitarimui remti ES įsipareigojo skirti 20 % savo biudžeto su klimato kaita susijusiems veiksmams, t. y. klimato kaitai švelninti ir prie jos prisitaikyti.

2.16. 2016 m. vasario mėn. atliktoje ES „Eurobarometro“ apklausoje dėl tarptautinio bendradarbiavimo ir vystymosi nurodoma, kad beveik devyni iš dešimties ES piliečių remia vystymąsi (89 %, t. y. 4 procentiniais punktais daugiau nei 2014 m.). Naujosiose valstybėse narėse šie skaičiai yra šiek tiek mažesni negu senosiose valstybėse narėse. Šie duomenys rodo, kad vis daugėja piliečių, manančių, kad kova su skurdu besivystančiose šalyse turėtų būti vienas pagrindinių ES (penkiais procentiniais punktais daugiau, t. y. 69 %) ir nacionalinių Vyriausybių (penkiais procentiniais punktais daugiau, t. y. 50 %) prioritetų. Beveik septyni apklaustieji iš dešimties pritaria, kad reikia stiprinti ES teikiamą paramą vystymuisi (68 %), t. y. vienu procentiniu punktu daugiau negu ankstesniais metais. Beveik trys ketvirtadaliai apklausos dalyvių pritaria, kad parama vystymuisi yra veiksminga priemonė kovojant su neteisėta migracija (73 %), o 80 % ES piliečių mano, kad vystymusi turi būti suinteresuota pati Europos Sąjunga. 52 % respondentų nuomone, ES turėtų laikytis savo pažado didinti pagalbą besivystančioms šalims.

3. Pastabos

3.1. Tarpusavio ryšys yra pagrindinis Vystymosi darbotvarkės iki 2030 m. ramstis, kuriuo remiantis rengiamos išsamios nacionalinės darnaus vystymosi strategijos, proporcingai apimsiančios ekonominius, socialinius ir aplinkos apsaugos klausimus siekiant teigiamų pokyčių tarpusavyje susijusiose srityse ir atsižvelgiant į kompleksinius aspektus: lyčių lygybę, jaunimą, judumą, migraciją, investicijas ir tvarią energiją. Darbotvarkėje iki 2030 m. nustatyti prioritetai apima šiuos aspektus: žmonės, planeta, klestėjimas, taika ir partnerystė.

3.2. Nors nuo 1990 m. iki 2015 m. ypač dideliame skurde gyvenančių žmonių skaičius sumažėjo daugiau negu perpus, daugiau nei 800 mln. žmonių vis dar verčiasi su mažiau nei 1,25 JAV dolerio per dieną, o 80 % jų gyvena Užsachario Afrikoje ir Pietų Azijoje. Konsensuse pabrėžiama, kad būtina naikinti skurdą labai skurdžiose, nestabiliose ir konfliktų paveiktose šalyse, taip pat reikia didinti atsparumą, ypač pažeidžiamų gyventojų, patiriančių aplinkos ir ekonominius sukrėtimus, gaivalines ir žmogaus sukeltas nelaimes ir pasaulines grėsmes sveikatai.

3.3. Iki 2030 m. skurdžiai gyvenantys žmonės bus susitelkę nestabiliose ir konfliktų, kurie dar labiau didina skurdą, paveiktose šalyse. Atsižvelgiant į šias aplinkybes ir norint padėti skurdžiai gyvenantiems žmonėms reikia imtis kitokių priemonių. Nepaisant to, kad didesniam žmonių skaičiui pavyksta ištrūkti iš ypač didelio skurdo, nelygybė yra įsigalėjusi ir tarp šalių, ir jų viduje. Šalia skurdo, konfliktų ir klimato kaitos, nelygybė tapo pagrindiniu nestabilumo veiksniu didžiojoje pasaulio dalyje.

3.4. Vystomojo bendradarbiavimo politika turės spręsti šiuos svarbiausius klausimus: naikinti diskriminaciją ir nelygybę, siekti, kad niekas nebūtų pamirštas, naikinti skurdą, spręsti, kas sudaro darnaus vystymosi pagrindą. Be to, tai padės siekti pažangos žmogaus orumo požiūriu: panaikinti badą, visiems suteikti švietimo ir mokymosi galimybių, naudotis sveikatos priežiūros sistemomis, turėti deramą darbą, pereiti nuo neoficialios ekonomikos prie oficialios ekonomikos, užtikrinti pakankamą ir tinkamą socialinę apsaugą, sveiką aplinką. Šie tikslai gali būti įgyvendinami pasitelkiant nacionaliniu lygmeniu veiksmingą, konsoliduota politika grindžiamą valdymą, užtikrinantį apsaugą pažeidžiamiems asmenims.

3.5. Bendrais ilgalaikiais veiksmais bus padedama iš skurdo neišbrendančioms tautoms, bus skatinamas ekonomikos augimas, sumažės nelygybė, o galimybės pavirs rezultatais. Reikėtų siekti, kad apčiuopiami pasiekimai ekonomikos srityje būtų lydimi valstybės išlaidų perskirstymo politikos, kad būtų teikiamos kokybiškesnės paslaugos, ypač švietimo ir sveikatos priežiūros bei sveikatinimo srityse.

3.6. Be to, taip bus kuriamos veiksmingos, tvarios ir teisingos socialinės apsaugos paslaugos, susijusios su pajamų teikiančiu darbu, remiantis solidarumo principu. Kalbant apie svarbiausias paslaugas, galima numatyti minimalių pajamų garantiją (kaip naują priemonę), būtiną norint sudaryti sąlygas atsparumui, kad nebereikėtų grįžti į ypač didelį skurdą. Reikėtų stiprinti socialines struktūras vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu. Reikėtų stiprinti socialines struktūras vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu.

3.7. Nors konsensuse tai nėra labai aiškiai išreikšta, numatyta išlaikyti Pokyčių darbotvarkėje prisiimtą įsipareigojimą toliau remti socialinę įtrauktį ir žmogaus socialinę raidą, tam skiriant bent 20 % ES paramos.

3.8. Vienas svarbiausių klausimų – moterų ir mergaičių teisių apsauga ir užtikrinimas, didelį dėmesį skiriant lytinei ir reprodukcinei sveikatai ir su tuo susijusioms teisėms, užimančioms svarbią vietą žmogaus socialinėje raidoje. Taip pat reikėtų stiprinti pažeidžiamų tautų atsparumą nukentėjus nuo ekonominių ir aplinkos problemų, ypač nuo gaivalinių ir žmogaus sukeltų nelaimių. Būtina sukurti nuoseklią ir integruotą sistemą humanitarinei pagalbai teikti siekiant padėti perkeltiesiems asmenims (ypatingą dėmesį skiriant nepilnamečiams ir kitiems pažeidžiamiems asmenims) gerinant sąlygas mokytis ir susirasti kokybišką darbą.

3.9. Kad išgyventų, žmogus turi turėti galimybę valgyti pakankamai įvairaus, maistingo, sveiko ir prieinamo maisto. Būtina remti vargingas bendruomenes siekiant sudaryti joms geresnes sąlygas gauti žemės išteklių, vandens, įskaitant geriamąjį vandenį, naudotis sveikatinimo paslaugomis, taip pat švarios energijos šaltiniais – visa tai jos turi gauti nuolatos, už teisingą ir sąžiningą kainą ir darant kuo mažiau žalos aplinkai. Užtikrinus šias sąlygas sumažės netinkamos ir nepakankamos vaikų mitybos, sulėtėjusio augimo ir vystymosi atvejų ir pagerės jų psichinė sveikata. Be to, suteikus galimybes naudotis geresnėmis paslaugomis (technologinė pažanga ir skaitmeninės inovacijos) bus galima pagerinti kaimo vietovėse ir miestuose sparčiai daugėjančių gyventojų gyvenimo kokybę, prisidedant prie jų sveikatos gerinimo, gerovės ir orumo didinimo ir tenkinant jų poreikius.

3.10. Atsparumas ir tvarumas yra pagrindiniai elementai, būtini siekiant priimti realius sprendimus dabartinėmis pasaulinėmis aplinkybėmis, kurios yra sudėtingos, dinamiškos ir nenuspėjamos. Pažeidžiamumas dar labiau išryškina skaudžias skurdo pasekmes, o dėl didžiulio nestabilumo, susijusio su nuolatinėmis struktūrinėmis krizėmis, vis kyla ekstremaliųjų humanitarinių situacijų, stabdančių tam tikrų bendruomenių vystymąsi. Nesibaigiantiems konfliktams reikia daugiau išteklių, negu turime, trukdo laikytis pagrindinių žmogaus teisių, todėl vis daugiau žmonių tampa pabėgėliais ir perkeltaisiais asmenimis. Dėl nuolat iškylančių sunkumų pažanga vangiai skinasi kelią visuomenės sveikatos srityje.

3.11. Tvarus ir įperkamas energijos tiekimas (energijos išgavimas iš atsinaujinančiųjų išteklių, energijos nepritekliaus mažinimas) yra ribotas, o tai stabdo ekonomikos augimą ir tinkamą bei veiksmingą pramonės plėtrą, atitinkančią sąlygas, poreikius ir vietos galimybes (laikantis aplinkos apsaugos reikalavimų). Galimybės naudotis gamtos ištekliais yra ribotos, nes jų išgavimo būdai nėra tvarūs ir sekina išteklius.

3.12. Darnus žemės ūkis, racionalios maisto sistemos ir tvari žuvininkystė sukuria produktus, kuriais galima veiksmingai tenkinti gyventojų poreikius, užtikrinant eksponentinį augimą ir darant mažesnį spaudimą aplinkai. Vandens trūkumas ir (netvari) vandens paklausa daro poveikį klimato kaitai.

3.13. Konsensuse numatyta ypatingą dėmesį skirti demografiniam privalumui, t. y. jaunimui besivystančiose šalyse, išnaudojant visą 1,3 mlrd. asmenų potencialą, sudarantį integracinio augimo ir darnaus vystymosi variklį, kuriant naujas kokybiškas darbo vietas ir suteikiant jaunimui daugiau teisių, daugiau galimybių dalyvauti ekonomikos, visuomenės veikloje ir priimant sprendimus, taip pat jam dalyvaujant viešajame valdyme vietos lygmeniu.

3.14. Reikia skatinti perėjimą prie žiedinės ekonomikos, kad būtų veiksmingai naudojami turimi ištekliai ir remiami plataus masto procesai, susiję su tinkamu ir darniu vystymusi. Privačiajame sektoriuje yra realus naujų veiklos vykdytojų potencialas: jie gali pasiūlyti partnerystę ir inovatyvius sprendimus, veiksmingas, įgyvendinamas ir etiškas finansines priemones, kurios gali tapti pažangos modeliais. Bendradarbiavimas, informacinės ir ryšių technologijos (atsparūs ir veiksmingi tinklai ir infrastruktūros) yra esminiai sėkmės veiksniai, jeigu ištekliai ir investicijos nukreipiami į DVT įgyvendinimą siekiant pažangos susidūrus su pasauliniais iššūkiais.

3.15. Skurdo panaikinimas ir darnus vystymasis turi būti lydimi ekologinio tvarumo ir stabilaus klimato, nes tai sukuria galimybes pažeidžiamoms visuomenės grupėms. Dėl išbalansuotų ekonominių procesų gali kilti pavojus taikai ir stabilumui, o tai gali sukelti plataus masto migraciją. Aplinkos apsaugos problemos turi būti sprendžiamos imantis prevencijos veiksmų, ypač ryžtingiau taikant principą „teršėjas moka“. Atsakingas privatusis sektorius gali atlikti esminį vaidmenį skatinant veiksmingai naudoti išteklius ir tvariai vartoti bei gaminti, nes tai yra svarbūs elementai atsiejant ekonomikos augimą ir aplinkos būklės blogėjimą, siekiant pereiti prie žiedinės ekonomikos.

3.16. Privačiojo sektoriaus vaidmuo įgyvendinant Darbotvarkę iki 2030 m. turėtų būti įvertintas atsižvelgiant į jo pajėgumus prisidėti įgyvendinant vystymosi tikslus paramą gaunančiose šalyse ir turėtų remtis veiksmingo vystomojo bendradarbiavimo partnerystės principais. Jeigu naujosios finansinės priemonės, įtraukiančios privačius subjektus, gali būti veiksminga ekonomikos vystymosi, užimtumo skatinimo ir viešojo sektoriaus pajamų priemonė, svarbu, kad šioms finansinėms priemonėms būtų taikomos vienodos skaidrumo ir vertinimo sąlygos kaip ir viešosioms lėšoms. ES ir jos valstybės narės turėtų finansuoti skaidrų ir nepriklausomą vertinimą, kad dalyvaujant vietos suinteresuotiesiems subjektams būtų galima įvertinti kainos ir išlaidų efektyvumo santykį, taip pat prekybos ir privačiojo sektoriaus finansavimo veiklos poveikį vystymosi sričiai. ES ir jos valstybės narės turėtų susitarti dėl nuoseklaus naratyvo dėl privačiojo sektoriaus vaidmens vystymosi srityje, kad būtų užtikrinta, jog nė vienas regionas ir nė viena šalis, kuriems reikalinga pagalba, neliktų nuošalyje. Tokie inovatyvūs vystymosi finansavimo mechanizmai kaip viešojo ir privataus sektorių partnerystės (PPP) turėtų būti įvertinti vystymosi ir ekonominio veiksmingumo principų požiūriu, kad būtų išvengta sąlygotosios pagalbos ir užtikrinta tokia reglamentavimo aplinka, kuri sudarytų galimybes Vyriausybėms organizuoti viešąsias paslaugas.

3.17. Europos Sąjunga, siekdama atsakingos ekonomikos, turi skatinti naudoti galingas tarptautines priemones, kad visoje tiekimo grandinėje veikla būtų vykdoma atsakingai. Didėjant susidomėjimui privačiuoju sektoriumi kaip vystymąsi skatinančiu subjektu, esamoms atsakingo įmonių elgesio priemonėms turėtų būti teikiama dar didesnė svarba. Tarptautiniu mastu pripažintų gairių ir principų, susijusių su įmonių elgesiu ir jų atskaitomybe, priemonių laikymasis ir įgyvendinimas turėtų tapti viena svarbiausių sąlygų skirti privačiajam sektoriui paramą vystomojo bendradarbiavimo srityje. Reikalavimų laikymasis turėtų būti susietas su tinkamumo kriterijais, o tinkama stebėsenos sistema turėtų leisti dar kartą įvertinti finansinės paramos skyrimą pažeidimų atveju.

3.18. Reikia tvirtai palaikyti atsakingą prekybos veiklą, žmogaus ir darbo teisių bei deramų darbo sąlygų įtraukimą (vadovaujantis Tarptautinės darbo organizacijos konvencija ir kitomis tarptautiniu mastu pripažintomis gairėmis ir principais, susijusiais su įmonių elgesiu), įmonių socialinę atsakomybę (užtikrinant darbo standartus ir deramas darbo sąlygas), finansinį patikimumą, kovą su korupcija ir aplinkos apsaugos normas. Visa tai įgyvendinus išnyktų piktnaudžiavimas ir korupcija, o tada būtų galima pereiti nuo neoficialios ekonomikos prie oficialios ekonomikos.

3.19. EESRK mano, kad svarbiausia sąlyga siekiant darnaus vystymosi yra siekis panaikinti diskriminaciją teisės į kokybišką mokslą visą gyvenimą srityje ir užtikrinimas, kad kiekvienas pilietis galėtų įgyti reikiamų žinių ir įgūdžių. Geresnis, oresnis ir atsakingesnis gyvenimas pagal kiekvieno galimybes leis išaugti geresniems ir atsakingesniems suaugusiesiems, o socialine gerove ir ekonomikos klestėjimu paremtoje visuomenėje bus galima užtikrinti daugiau teisių.

3.20. Kitas labai svarbus darnaus vystymosi veiksnys yra veiksmingos miesto infrastruktūros (tvarių tarpusavyje sujungtų ir patikimų transporto tinklų ir kitos atsparios infrastruktūros) kūrimas, statymas, veikimas ir naudojimas. Miestai turėtų tapti augimo ir inovacijų centrais, kuriuose būtų skatinama įtrauktis, o aplink juos turėtų telktis kaimo bendruomenės, tinkamai aprūpintos pagrindinėmis paslaugomis. Šie tikslai yra svarbūs kuriant teritorijų plėtros planus, siekiant teisingai valdyti finansų rinkas ir užtikrinti judumą mieste.

3.21. Nelygybė, teisinės valstybės principų nesilaikymas, atskirtis ir žmogaus teisių pažeidimai, žmogaus poreikių nepaisymas yra pagrindinės skurdo, pažeidžiamumo, konfliktų priežastys, dėl kurių žmonės yra priversti išvykti. Demokratiniu valdymu galima užtikrinti, kad būtų įgyvendinamos pilietinės, politinės, ekonominės, socialinės ir kultūrinės (kultūrų įvairovė) bei religinės teisės. Politinis dialogas yra priemonė imtis veiksmų; įgyvendinus teisinės sistemos reformą, suteikus visiems piliečiams teisę kreiptis į teismą, įgalinus nepriklausomą, atvirą, atsakingą ir veiksmingą teisingumą, sumažėtų pažeidžiamas socialines grupes slegianti našta. Būtina įtvirtinti teisinę valstybę, kovoti su smurtu ir nusikalstamumu miestuose, kiek įmanoma stiprinti gyventojų saugumą, stiprinti valstybės pajėgumus, atsakomybę, skaidrumą ir vykdyti konfliktų prevenciją. Taip kuriamas pasitikėjimas tarp Vyriausybės ir gyventojų.

3.22. Darnus vystymasis galimas visuomenėje, kurioje skatinama integracija, o demokratinės institucijos skatina universalias vertybes – gerą valdymą visais lygmenimis, teisinės valstybės principus, skaidrų sprendimų priėmimo procesą, kovos su korupcija iniciatyvas, taip pat gerbia žmogaus teises, kuria laisvą, teisingą ir atvirą visuomenę ir skaidrią pilietinę visuomenę, kuri yra svarbus įtraukties ir atsparumo vidaus ar išorės nelaimėms veiksnys.

3.23. Atsižvelgdamas į būsimą ES tarptautinių kultūrinių ryšių strategiją (JOIN 2016/29 ir dar rengiama nuomonė REX/480), EESRK pabrėžia, kad svarbu deramą dėmesį skirti kultūrai kaip ketvirtajam Darbotvarkės iki 2030 m. ramsčiui, todėl rekomenduoja ją įtraukti į naujojo Europos konsensuso dėl vystymosi prioritetus.

3.24. Savo 2007 m. nuomonėje SOC/268 dėl imigracijos ir vystomojo bendradarbiavimo EESRK pabrėžia, kad „migracija naudinga ir kilmės šalims, ir priimančiosioms šalims“. Vis dėlto tenka pažymėti, kad dėl netinkamo migracijos politikos valdymo gali būti atsisakoma laikytis žmogaus teisių, suteikti galimybes mokytis ir naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis. Migrantai gali tapti prekybos žmonėmis ir priverstinio darbo aukomis. Būtina greitai reaguoti ir imtis skubių bei ryžtingų priemonių ir kilmės šalyje, ir tranzito šalyje, ir galutinėje šalyje. Reikia sukurti struktūruotą ir suderintą koordinavimo sistemą siekiant, kad padariniai būtų kiek įmanoma teigiami ir būtų galima sumažinti neteisėtos migracijos mastą. Koordinuoti veiksmai turėtų būti suderinti su humanitarine pagalba. Sprendimas – įgyvendinti darnaus vystymosi politiką, nuolat aktyviai dirbti šalyse, iš kurių išvykstama. Politinis dialogas yra Europos Sąjungos išorės politikos sudedamoji dalis ir svertas, kuriuo naudojantis galima riboti migracijos srautus.

3.25. Pagal 2016 m. vasario mėn. „Eurobarometro“ surengtą apklausą dėl tarptautinio bendradarbiavimo ir vystymosi daugiau nei trečdalis (36 %) ES piliečių yra bent girdėję kalbant apie darnaus vystymosi tikslus, tačiau tik vienas iš dešimties (10 %) apklaustųjų žino, kas tai yra. Šiaurės ir Vidurio Europos šalių piliečiai yra dažniau girdėję apie darnaus vystymosi tikslus arba turi apie juos informacijos. Akivaizdu, kad Europos Sąjunga turi dėti daugiau pastangų siekiant šviesti ir informuoti ES piliečius apie vystomąjį bendradarbiavimą, ypač daug įdirbio reikia Pietų ir Rytų Europos valstybėse narėse. EESRK šią rekomendaciją pateikė ir savo nuomonėje REX/461 „Darbotvarkė iki 2030 m. Europos Sąjungos įsipareigojimas siekti darnaus vystymosi tikslų visame pasaulyje“: „Europos Komisija turėtų organizuoti ir vykdyti informuotumo didinimo veiklą bei kampanijas, kad Darnaus vystymosi darbotvarkė iki 2030 m. taptų Europos darbotvarke. Europos Komisija turėtų periodiškai atlikti „Eurobarometro“ apklausas, kad įvertintų, kiek ES piliečiai yra informuoti apie darnaus vystymosi tikslus ir kaip jie juos suvokia. Pilietinės visuomenės organizacijoms šiame procese tenka itin svarbus vaidmuo“.

3.26. ES gali atlikti pagrindinį vaidmenį siekiant darnaus vystymosi tikslų, ji gali priimti šį įsipareigojimą pasitelkdama solidarumą, socialinę politiką, ekonomines ir prekybos partnerystes su visais suinteresuotaisiais subjektais, kurie laikosi tų pačių vertybių. Jos platus diplomatijos tinklas užtikrina veiksmų nuoseklumą ir logiškumą, stiprų jos patikimumą, teisėtumą, pridėtinę vertę ir teigiamus rezultatus. ES patirčių įvairovė, diferencijuoti požiūriai, pridėtinė vertė, vienybė įvairovėje – tai konkretūs Sąjungos išorės politikos veiksniai, kurie sukuria Sąjungai konkurencinį pranašumą.

2017 m. balandžio 26 d., Briuselis Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkas Georges DASSIS

(1) Komisijos tarnybų darbinis dokumentas. 2005 m. Europos konsensuso dėl vystymosi vertinimas ir iniciatyva „Pasiūlymas dėl naujo Europos konsensuso dėl vystymosi“.

(2) 2013 m. Europos Parlamento tyrimas „Nepriklausymo Europai išlaidos vystymosi politikos srityje. Europos Sąjungos paramą teikiančių šalių koordinavimo stiprinimas“ (angl. The COST of Non-Europe in Development Policy: Increasing Coordination between ES Donors).

(3) Konfederacijos „Concord“ ataskaita „Rapport AidWatch“ (2016 m.).