Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė „Žiniasklaidos laisvės ir įvairovės užtikrinimas Europoje“

(nuomonė savo iniciatyva)

(2021/C 517/02)

Pranešėjas Christian MOOS

Plenarinės asamblėjos sprendimas 2020 2 20 Teisinis pagrindas Darbo tvarkos taisyklių 32 straipsnio 2 dalis Nuomonė savo iniciatyva Atsakingas skyrius Užimtumo, socialinių reikalų ir pilietybės skyrius Priimta skyriuje 2021 9 7 Priimta plenarinėje sesijoje 2021 9 22 Plenarinė sesija Nr. 563 Balsavimo rezultatai (už / prieš / susilaikė) 223 / 2 / 8

1. Išvados ir rekomendacijos

1.1. Žiniasklaidos laisvė, įskaitant žurnalistų saugą ir saugumą, ir žiniasklaidos pliuralizmas yra liberaliosios demokratijos kertiniai akmenys, dėl kurių ES sutartyse susitarė visos valstybės narės.

1.2. Nors apskritai Europa tebėra žemynas, kuriame žiniasklaida yra laisva ir įvairi, pokyčiai ES kelia nerimą. Kai kurios ES valstybės narės nebėra liberaliosios demokratijos šalys, nes pradėjo politiškai kontroliuoti nepriklausomą žiniasklaidą ir aktyviai riboti žiniasklaidos įvairovę.

1.3. Grėsmė žiniasklaidos laisvei ir žiniasklaidos pliuralizmo mažėjimas nėra būdingas tik kelioms valstybėms narėms – tai yra bendra tendencija ES. Visos valstybės narės turi nedelsdamos imtis priemonių žiniasklaidos laisvei ir žiniasklaidos įvairovei išsaugoti.

1.4. Kai kurios valstybės narės nenori imtis būtinų priemonių, todėl ES institucijos privalo užtikrinti, kad Europos vertybės būtų įgyvendinamos ir liberaliosios demokratijos veikimas bei teisės viršenybė būtų užtikrinami visose ES valstybėse narėse.

1.5. Pagrindiniai uždaviniai yra saugos, saugumo ir žurnalistų nepriklausomumo užtikrinimas visose valstybėse narėse bet kuriuo metu, nepriklausomos žiniasklaidos apsauga nuo politinės įtakos ir pastangos neleisti mažėti žiniasklaidos įvairovei dėl politinės valios bei ekonominių poreikių.

1.6. EESRK palankiai vertina įvairias Europos Parlamento ( 1 ) ir Komisijos ataskaitas ir iniciatyvas; tačiau pabrėžia, kad pasiekti konkrečių patobulinimų, susijusių su žiniasklaidos laisve ir pliuralizmu nacionaliniu lygmeniu, yra pagrindinė ateities užduotis, kaip pabrėžta Europos Tarybos platformos, skirtos žurnalistikos apsaugai ir žurnalistų saugumui skatinti, organizacijų partnerių 2021 m. metinėje ataskaitoje ( 2 )

1.7. EESRK ragina Komisiją nedelsiant pradėti taikyti Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) 2020/2092 ( 3 ) dėl bendro Sąjungos biudžeto apsaugos sąlygų režimo, siekiant kovoti su didele grėsme žiniasklaidos laisvei ir pliuralizmui kai kuriose valstybėse narėse.

1.8. EESRK pritaria Komisijos planui siūlyti priemones žurnalistų saugumui stiprinti ir pabrėžia būtinybę teisiškai uždrausti strateginius ieškinius dėl visuomenės dalyvavimo (angl. strategic lawsuits against public participation – SLAPP).

1.9. EESRK ragina Komisiją vykdyti viešuosius pirkimus žiniasklaidos sektoriuje ir padaryti valstybės paramą žiniasklaidos bendrovėms skaidresnę ir sąžiningesnę.

1.10. EESRK aktyviai remia Komisijos planą dėl Europos žiniasklaidos laisvės akto, pagal kurį Komisija įgis veiksmingų teisinių priemonių žiniasklaidos laisvei ir žiniasklaidos pliuralizmui įgyvendinti bendrojoje rinkoje.

1.11. EESRK nuomone, nešališka valstybės parama žiniasklaidos bendrovėms yra investicija į kokybišką žurnalistiką, taip pat kaip nepriklausomos ir nešališkos valstybinės žiniasklaidos bendrovės prisideda prie žiniasklaidos įvairovės.

1.12. EESRK siūlo sukurti visiškai nepriklausomą Europos visuomeninį transliuotoją.

1.13. EESRK pabrėžia, kad svarbu toliau vystyti gebėjimą naudotis žiniasklaidos priemonėmis, ir pritaria pasiūlymui įsteigti Europos agentūrą, skirtą ugdyti ES piliečių žiniasklaidos priemonių naudojimo įgūdžius pasitelkiant švietimo programas.

2. Žiniasklaidos laisvė ir įvairovė kaip būtina demokratijos sąlyga

2.1. Visuotinės žmogaus teisių deklaracijos 19 straipsniu, Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 10 straipsnio 1 punktu ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 11 straipsnio 1 punktu užtikrinama teisė ieškoti, gauti ir perduoti informaciją bei idėjas be valdžios institucijų įsikišimo ir nepaisant sienų. Žiniasklaidos nepriklausomybė ir įvairovė yra pagrindinės šios informacijos laisvės užtikrinimo sąlygos.

2.2. Žiniasklaidos laisvė ir pliuralizmas, kuriuos užtikrina Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 11 straipsnio 2 punktas taip pat yra būtina demokratijos sąlyga. Pagarba jiems turi būti užtikrinama visais lygmenimis, kad Sąjungos piliečiai galėtų veiksmingai naudotis teise dalyvauti demokratiniame gyvenime, kaip nustatyta Europos Sąjungos sutarties 10 straipsnio 3 punkte.

2.3. Įvairi žiniasklaidos erdvė, kartu su politinėmis partijomis ir pilietine visuomene, iš esmės padeda formuoti nuomones ir ketinimus demokratiniame sprendimų priėmimo procese.

2.4. Nepriklausoma žiniasklaida reikšmingai prisideda prie skaidrumo principo įgyvendinimo, kurio laikytis Sąjungos institucijas įpareigoja Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 15 straipsnis.

2.5. Kaip „ketvirtoji valdžia“, tyrimus atliekantys žurnalistai atlieka vykdomosios, įstatymų leidžiamosios ir teisminės valdžios bei privačių subjektų veiksmų stebėtojų vaidmenį. Šitaip jie visais lygmenimis stiprina išrinktų, sprendimus priimančių asmenų atskaitomybę.

2.6. Valstybės narės, kuriose žiniasklaidos laisvė ar įvairovė yra ribojama, nėra demokratinės šalys ir pažeidžia ES vertybes (Europos Sąjungos sutarties 2 straipsnis) bei tikslus (Europos Sąjungos sutarties 3 straipsnis).

2.7. Nors kai kurios ES valstybės narės ir toliau yra tarp pasaulio lyderių užtikrinant žiniasklaidos laisvę bei įvairovę, grėsmė žiniasklaidos laisvei ir mažėjantis žiniasklaidos pliuralizmas ES neapsiriboja atskiromis šalimis – daugiau ar mažiau išreikštos neigiamos tendencijos pastebimos visoje ES.

2.8. Vidinis žiniasklaidos laisvės ir žiniasklaidos pliuralizmo nykimas mažina ES galimybes remti demokratiją kai kuriose kaimyninėse, neseniai krizes patyrusiose šalyse, kuriose žiniasklaidos laisvės, žiniasklaidos įvairovės ir žurnalistų saugumo padėtis yra dar prastesnė.

2.9. Kai kurios ES valstybės narės jau pasitraukė iš demokratinių valstybių rato ir praėjusį dešimtmetį sparčiausiai pasaulyje judėjo link autokratijos. Žiniasklaidos laisvės ir įvairovės pažabojimas tapo būdingu šio proceso bruožu.

2.10. Pandemija šį procesą arba paspartino, arba buvo pasitelkta tolesniems pasikėsinimams į žiniasklaidos laisvę įteisinti.

2.11. Pagal organizacijos „Žurnalistai be sienų“ parengtą 2021 m. pasaulio spaudos laisvės indeksą ir organizacijos „Freedom House“ metines ataskaitas „Laisvė ir žiniasklaida“ ir „Laisvė internete“ akivaizdu, kad „ES susiduria su problemomis gindama savo vertybes savo viduje“ ( 4 )

3. Grėsmė žiniasklaidos laisvei ir įvairovei

3.1. Grėsmė žurnalistams

3.1.1. Kad žiniasklaida galėtų atlikti savo misiją, žurnalistams turi būti sudaromos sąlygos dirbti netrukdomai ir įsitikinus, kad juos kaip asmenis visada ir visapusiškai saugo ES bei visos jos valstybės narės. Tačiau šiuo metu taip nebėra.

3.1.2. Nuo 2015 m. mažiausiai 16 žurnalistų ES buvo nužudyta jų darbo metu arba dėl jų darbo. Nevalia pamiršti Daphne’ės Caruana’os Galizia’os, Giorgoso Karaivazo, Jáno Kuciako ir jo sužadėtinės Martinos Kušnírovos, Lyros McKee, Peterio de Vrieso bei jų kolegų.

3.1.3. Žurnalistai vis dažniau patiria žodinius ir fizinius išpuolius, o nušviesti protesto renginius ir demonstracijas tampa vis pavojingiau, nes pavojų kelia tiek demonstrantai, tiek teisėtvarkos atstovai. Grėsmės mastai Europoje pasiekė naujas aukštumas – daugiau nei šimtas tokių atvejų buvo susiję su pandemija ( 5 )

3.1.4. Kai kuriose ne ES šalyse Europoje žurnalistų padėtis yra katastrofiška – drastiškas elgesys su nepriklausomais žurnalistais Baltarusijoje yra didžiulį nerimą keliantis pavyzdys.

3.1.5. Socialinė žiniasklaida ir joje pastebima grupių dinamika sudaro daugiau galimybių priekabiauti ir grasinti. Esama kai kurių koordinuotų kampanijų, kuriomis siekiama trukdyti žiniasklaidos ar individualių žurnalistų darbui. Todėl kyla klausimas dėl galimo poreikio reguliuoti socialinės žiniasklaidos platformas neribojant pagrindinių laisvių.

3.1.6. Žurnalistės moterys labiau nei jų kolegos vyrai rizikuoja patirti žodinį ar fizinį išpuolį, taip pat virtualų priekabiavimą ir grasinimus, neretai grindžiamą nepakantumu moterims, seksualinėmis pretenzijomis ar vyrų pranašumu.

3.1.7. Kai kuriose valstybėse narėse yra sukurtos priemonės kovai su dezinformacija ir šmeižtu, taigi jas galima pasitelkti kritinių reportažų autoriams kriminalizuoti ir grasinti žurnalistams įkalinimu bei didelėmis baudomis.

3.1.8. Siekiant nutildyti pilietinės visuomenės suinteresuotuosius subjektus ir žurnalistus, vis dažniau pasitelkiami strateginiai ieškiniai dėl visuomenės dalyvavimo (angl. SLAPP).

3.1.9. Dėl dabartinių ekonominių sunkumų žiniasklaidos bendrovės buvo priverstos mažinti nuolatinių darbuotojų žurnalistų skaičių. Laisvai samdomi žurnalistai, kurie jaučiasi vis nesaugesni ir pažeidžiami, dėl teisinių ginčų gali prarasti pragyvenimo šaltinį, net jei pateikiami kaltinimai yra nepagrįsti.

3.1.10. Konkrečiai kalbant, neregėtą mastą įgavo vietos žiniasklaidos nykimas, o nepriklausomas žiniasklaidos priemones neretai keičia vadinamieji savivaldybių žinių kanalai, nemokami laikraščiai, priklausantys vietos ekonominiam ir politiniam elitui, ir galintys kelti grėsmę žiniasklaidos laisvei ir pliuralizmui.

3.1.11. Grasinimais siekiama priversti žurnalistus imtis cenzūros savo pačių atžvilgiu. Jais griaunama žiniasklaidos laisvė Europoje.

3.2. Grėsmė žiniasklaidos laisvei

3.2.1. Kad žiniasklaida galėtų laisvai veikti, jos laisvę ir įvairovę užtikrinanti teisinė sistema taip pat turi užtikrinti, kad žurnalistai ir žiniasklaidos bendrovės galės atlikti savo darbą be politinio įsikišimo.

3.2.2. Daugelis valstybių narių yra labai susirūpinusios dėl žiniasklaidą reguliuojančių institucijų nepriklausomumo, nes pastarosios kai kada tampa faktinėmis valdžios sektoriaus įtakos priemonėmis žiniasklaidos aplinkai. Išties nepriklausomos savanoriško žiniasklaidos savireguliavimo įstaigos gali tapti žiniasklaidos priedanga nuo politinės įtakos.

3.2.3. Kai kurios valstybės narės, siekdamos daryti įtaką žiniasklaidai, pasitelkia diskriminacinius mokesčių teisės aktus ir tikslinius reklamos biudžetus.

3.2.4. Kai kurios valstybės narės dezinformacijos apie pandemiją skleidimo pavojų naudojo tam, kad pateisintų spaudos laisvės suvaržymus, siekdamos apsisaugoti nuo kritikos dėl krizės valdymo.

3.2.5. Viešoji žiniasklaida, kurią tiesiogiai arba netiesiogiai politiškai kontroliuoja priežiūros organai, nevisiškai besilaikantys žurnalistinės laisvės principo, kelia rimtą grėsmę žiniasklaidos laisvei. Vis dažniau stengiamasi daryti tiesioginę politinę įtaką nepriklausomoje žiniasklaidoje pateikiamos informacijos turiniui, taip pat politikai rengia žodinius išpuolius ir imasi teisinių veiksmų prieš juos kritikuojančias žiniasklaidos priemones ir žurnalistus.

3.2.6. Kai kuriose valstybėse narėse dėl žiniasklaidos verslo atstovų artimų santykių su valdžios sektoriaus atstovais, taip pat dėl to, kad politinės partijos ar valstybės valdo žiniasklaidos bendroves, kurioms priklauso didelė rinkos dalis, žiniasklaidos laisvė ir įvairovė tapo gerokai suvaržytos.

3.2.7. NET ir veikiančios liberaliosios demokratijos šalyse abejojama nepriklausomų ir nešališkų visuomeninių transliuotojų kaip nuomonių įvairovės garantų reikalingumu ir raginama daryti politinę įtaką programų formavimui bei skleidžiamam turiniui.

3.3. Grėsmė žiniasklaidos įvairovei

3.3.1. 2020 m. Žiniasklaidos pliuralizmo observatorijos duomenimis ( 6 ) , per praėjusius trejus metus ES žiniasklaidos rinkoje, įskaitant reklamos rinką ir platinimo kanalus, gerokai suaktyvėjo konsolidavimo procesas ir ėmė kelti vidutinį ar didelį pavojų žiniasklaidos laisvei visoje ES.

3.3.2. Dėl skaitmeninės revoliucijos pasikeitusių naudojimosi žiniasklaidos priemonėmis būdų kyla abejonių dėl žiniasklaidos verslo modelių. Ypač nukenčia laikraščiai ir smulkios žiniasklaidos priemonės, sudarantys ES žiniasklaidos įvairovės pagrindą. Jie tampa lengvais politiškai motyvuoto konsolidavimo taikiniais.

3.3.3. Dėl nuolat didėjančios skaitmeninės žiniasklaidos svarbos didėja didelių platformų – užsienio bendrovių, dažnai apeinančių Europos teisės aktus – rinkos galia ir įtaka nuomonei.

3.3.4. Dėl pandemijos ekonominių pasekmių, ypač reklamos pajamų mažėjimo, spartėja pokyčiai žiniasklaidos rinkoje ir žiniasklaidos įvairovė dar labiau apribojama.

4. Rekomendacijos žiniasklaidos laisvei ir įvairovei stiprinti Europoje

4.1. Bendrosios rekomendacijos

4.1.1. EESRK pažymi, kad pavieniai asmenys ir Vyriausybės, žodžiais ar veiksmais išreiškiantys abejonę žiniasklaidos laisve ar pliuralizmu, netinka vadovauti ES institucijoms ar jų parengiamiesiems organams ar atstovauti Sąjungai.

4.1.2. EESRK džiaugiasi, kad Reglamentu (ES, Euratomas) 2020/2092 dėl bendro Sąjungos biudžeto apsaugos sąlygų režimo buvo sustiprinta teisinės valstybės principo įtvirtinimo priemonių korekcinė dalis, įtraukiant žiniasklaidos laisvę ir pliuralizmą.

4.1.3. EESRK džiaugiasi, kad Europos Komisijos teisinės valstybės principo taikymo ataskaita, apimanti žiniasklaidos laisvės ir žiniasklaidos pliuralizmo stebėseną šalyse, ir Europos Sąjungos Taryboje vykstančios diskusijos taip pat sustiprino teisinės valstybės principo įtvirtinimo priemonių prevencinę dalį ES.

4.1.4. EESRK ragina stiprinti prevencinės dalies veiksmingumą įtraukiant būsimas valstybėms narėms pritaikytas reformų rekomendacijas į kiekvienai šaliai skirtus teisinės valstybės principo taikymo ataskaitos skyrius, o šios ataskaitos įgyvendinimas bus įvertintas kitų metų ataskaitoje.

4.1.5. EESRK yra įsipareigojęs žiniasklaidos laisvės ir įvairovės apsaugą padaryti Konferencijos dėl Europos ateities pagrindine tema, siekiant didinti informuotumą apie šio uždavinio svarbą ir toliau skatinti diskusijas dėl būtinų priemonių.

4.2. Rekomendacijos dėl žurnalistų apsaugos

4.2.1. EESRK pabrėžia, kad geriausia žurnalistų apsaugos priemonė yra griežtas baudžiamasis persekiojimas dėl priekabiavimo, grasinimo ir išpuolių prieš juos.

4.2.2. EESRK ragina Komisiją nedelsiant pradėti taikyti Reglamentą (ES, Euratomas) 2020/2092 dėl bendro Sąjungos biudžeto apsaugos sąlygų režimo, siekiant kovoti su didele grėsme žiniasklaidos laisvei ir pliuralizmui kai kuriose valstybėse narėse. Akivaizdu, kad tai apima draudimą valstybėms narėms, kurios pažeidžia žiniasklaidos laisvę, gauti Europos finansavimą.

4.2.3. EESRK palaiko Europos Parlamento poziciją ( 7 ) pateikti ieškinį pagal SESV 256 straipsnį, jeigu Komisija nesiims veiksmų.

4.2.4. EESRK palankiai vertina Komisijos planą pateikti konkrečių pasiūlymų dėl nuoseklaus Ministrų Komiteto rekomendacijos dėl žurnalistikos apsaugos ir žurnalistų bei kitų žiniasklaidos atstovų saugumo ( 8 ) įgyvendinimo visose ES valstybėse narėse ir vykdyti jos laikymosi stebėseną savo Teisinės valstybės principo taikymo ataskaitoje.

4.2.5. EESRK palankiai vertina Komisijos įsipareigojimą teikti finansinę paramą projektams, susijusiems su teisine ir praktine žurnalistų apsauga, ir siūlo apsvarstyti, kaip turėtų būti užtikrinama, kad valstybių narių socialinės apsaugos sistemos padengtų žurnalistų, ypač laisvai samdomų, profesinę riziką.

4.2.6. EESRK nurodo, kad valstybių narių socialinės apsaugos institucijos privalo saugoti žurnalistus. Komitetas siūlo sustiprinti policijos mokymą apie elgesį su žurnalistais, bendravimą su spaudos asociacijomis ir žurnalistų organizacijomis siekiant skatinti dalijimąsi geriausia patirtimi.

4.2.7. Žurnalistų apsaugos nuo priekabiavimo ir grasinimų internete klausimu EESRK atkreipia dėmesį į savo nuomonę dėl kovos su neteisėtu turiniu internete ( 9 ) ir pabrėžia ypatingą šios profesijos atstovų pažeidžiamumą dėl plačiai pastebimo vaidmens visuomenėje.

4.2.8. EESRK nurodo, kad bet kokiose priimamose priemonėse turi būti atsižvelgiama į lyčių lygybę ir mažumoms priklausančių žurnalistų apsaugą.

4.2.9. EESRK pripažįsta, kad skaidrumo principo užtikrinimo ir teisės į informacijos laisvę srityje ES pasiekta pažanga, bet ne visose valstybėse narėse. Jis ragina visas valstybes nares tvirtai laikytis ES standartų ir pažymi, kad reikia toliau juos tobulinti, taip pat ir ES lygmeniu ( 10 )

4.2.10. EESRK džiaugiasi, kad buvo sudaryta ekspertų grupė dėl SLAPP, ir palankiai vertina Komisijos planą pateikti pasiūlymą iki 2021 m. pabaigos, siekiant apsaugoti žurnalistus ir pilietinę visuomenę nuo strateginių ieškinių dėl visuomenės dalyvavimo. Jo nuomone, teisiškai uždrausti SLAPP yra svarbiau nei imtis papildomų priemonių remti nuo jų nukentėjusius asmenis.

4.2.11. EESRK pabrėžia pilietinės visuomenės iniciatyvų, kaip antai Koalicijos prieš strateginius ieškinius dėl visuomenės dalyvavimo ( 11 ) , svarbą siekiant apsaugoti žurnalistus nuo tokių ieškinių, ir ragina ES padidinti joms paramą.

4.2.12. EESRK pažymi, kad, kalbant apie SLAPP, dėl Reglamento „Briuselis I“ ( 12 ) ir Reglamento „Roma II“ ( 13 ) nuostatų neturi būti mažinama teisinė apsauga renkantis jurisdikciją turintį subjektą nesąžiningose teismo bylose (šmeižto turizmo atvejais). Komitetas pabrėžia, kad reikia atsižvelgti į šią problemą būsimoje dviejų reglamentų peržiūroje.

4.3. Rekomendacijos dėl žiniasklaidos nepriklausomybės stiprinimo

4.3.1. EESRK ragina Komisiją papildyti Teisinės valstybės principo taikymo ataskaitos metodologiją įvertinant valstybinių ir visuomeninių transliuotojų nepriklausomybę.

4.3.2. EESRK nurodo, kad veiksmingas baudžiamasis persekiojimas užtikrina tam tikrą apsaugą nuo Vyriausybės kišimosi į žiniasklaidą, ir todėl ragina Komisiją ne tik įgyvendinti antikorupcinius standartus, bet ir imtis visų būtinų priemonių, nepaisant politinių sumetimų, siekiant užtikrinti, kad jokios naujosios daugiametės finansinės programos ir priemonės „NextGenerationEU“ lėšos nebūtų naudojamos žiniasklaidos įvairovei riboti ar kitiems korupciniams tikslams.

4.3.3. EESRK ragina valstybes nares kurti nacionalinius skaidrumo registrus, suderintus su Europos skaidrumo registru, nes šie taip pat įneštų skaidrumo į politikų ir žiniasklaidos verslo atstovų tarpusavio ryšius. Skaidrumo registrai turėtų būti įtraukti į ES lygmens daugiapakopį skaidrumo registrą.

4.3.4. EESRK ragina Komisiją išnagrinėti, ar bandomasis projektas viešai prieinamai duomenų bazei, kurioje būtų kaupiama informacija apie nuosavybę žiniasklaidos ekonomikos sektoriuje, sukurti galėtų būti plėtojamas taip, kad jame būtų pateikiama informacija apie tai, kaip ES, jos valstybės narės, regionų ir vietos valdžios institucijos, viešosios teisės subjektai, valstybinės ir privačios įmonės, kuriose dauguma su balsavimo teise turinčių akcijų priklauso vienam ar keliems tokiems subjektams, remia žiniasklaidos bendroves ir sudaro su jomis sutartis.

4.3.5. EESRK ragina Komisiją pateikti pasiūlymą dėl minimalių ES lygmens viešųjų pirkimų standartų ir 4.3.4 punkte minėtų subjektų paramos žiniasklaidos bendrovėms.

4.3.6. inter alia , tolesnėse EESRK nuomonėse. EESRK palankiai vertina Komisijos pasiūlymus dėl kovos su dezinformacija apskritai ( 14 ) ir dėl kovos su dezinformacija apie COVID-19 socialinėje žiniasklaidoje ( 15 ) ir atkreipia dėmesį į pavojų, kad valstybės narės gali pasitelkti kovą su dezinformacija žiniasklaidos laisvės suvaržymui pateisinti. Dezinformacijos ir neapykantą kurstančių kalbų reiškinius reikia skubiai išsamiai išnagrinėti,, tolesnėse EESRK nuomonėse.

4.4. Rekomendacijos dėl žiniasklaidos įvairovės stiprinimo

4.4.1. EESRK kritiškai vertina tai, kad Komisijos teisinės valstybės principo taikymo ataskaitoje rinkos pliuralizmo klausimas susiaurinamas iki žiniasklaidos nuosavybės skaidrumo klausimo ir ignoruojamas rinkos konsolidavimo lygis. Jis ragina Komisiją priimti ataskaitos metodologiją siekiant ateityje geriau atspindėti pavojaus žiniasklaidos įvairovei mastą visose valstybėse narėse.

4.4.2. EESRK palankiai vertina Komisijos veiksmų planą „Europos žiniasklaida skaitmeniniame dešimtmetyje“ ( 16 ) ir jo tikslą išsaugoti naujienų žiniasklaidą kaip viešąją gėrybę, visų pirma teikiant Europos paramą tam, kad žiniasklaidos įvairovė nebūtų apribota dėl pandemijos.

4.4.3. EESRK pabrėžia, kad kokybiškai žurnalistikai reikalinga tvari ekonominė bazė ir ragina tęsti ES paramą žiniasklaidos bendrovėms kaip investiciją į gerą žurnalistiką. Investicijomis bus siekiama užbaigti konsolidavimo procesą žiniasklaidos sektoriuje, kuris kelia grėsmę įvairovei žiniasklaidos rinkoje. Tai nereiškia, kad žiniasklaidos bendrovės negalės teisėtai įsigyti kitų žiniasklaidos priemonių ar kurti strateginių sąjungų, nes ekonomiškai tvarios žiniasklaidos bendrovės yra jų nepriklausomumo garantas, jeigu laikomasi skaidrumo principo ir nekuriamos monopolijos.

4.4.4. EESRK pažymi, kad žiniasklaidos bendrovių vertę lemia jų įvairovė ir kad kuriant „nacionalinius čempionus“ griaunama jų vertė, kuri skiria žiniasklaidos ir kūrybos sektorius nuo kitų ekonomikos sektorių.

4.4.5. Mažėjant nepriklausomos žiniasklaidos erdvei būtina nedelsiant pradėti kurti viešosios ir privačios paramos mechanizmus žurnalistikai kaip viešajai gėrybei išsaugoti. Reikia atlikti daugiau tyrimų, kad viešosios paramos mechanizmai būtų veiksmingi ir užtikrintų, kad viešajam interesui tarnaujančiai žurnalistikai būtų taikomi ištiestosios rankos kriterijai bei novatoriški tvarūs nauji verslo modeliai.

4.4.6. EESRK aktyviai remia Komisijos planą dėl „Europos žiniasklaidos laisvės akto“, kuris padėtų Komisijai įgyti veiksmingų teisinių priemonių žiniasklaidos laisvei ir žiniasklaidos pliuralizmui įgyvendinti visose ES valstybėse narėse. EESRK ragina Komisiją išnagrinėti, kaip gali būti taikoma ir plėtojama Europos konkurencijos teisė siekiant užkirsti kelią tolesnei konsolidacijai žiniasklaidos rinkoje, ypač vadovaujamai nacionalinių valdžios institucijų, kad ES nacionalinėse žiniasklaidos rinkose nebebūtų kuriamos žiniasklaidos monopolijos, ypač valdžios institucijų ar joms artimų veikėjų rankomis.

4.4.7. EESRK atkreipia dėmesį į savo nuomonę dėl Komisijos iniciatyvos sukurti bendrą skaitmeninių paslaugų mokesčio, kuriuo apmokestinamos pajamos, gaunamos teikiant tam tikras skaitmenines paslaugas, sistemą ( 17 ) , ir nurodo, kad šis mokestis (SPM) gali sudaryti atsvarą tradicinės ir skaitmeninės žiniasklaidos priemonių (ypač esančių užsienyje) konkurencijos iškraipymui.

4.4.8. EESRK pabrėžia svarbų nepriklausomo ir nešališko visuomeninio transliuotojo vaidmenį užtikrinant žiniasklaidos įvairovę ir atkreipia dėmesį į Europos Sąjungos sutarties protokolo Nr. 29 susitarimą.

4.4.9. EESRK atkreipia dėmesį, kad laisva rinka nepajėgi teikti ES masto transliavimo srities žiniasklaidos paslaugas ir todėl ragina kurti nepriklausomą ir nešališką Europos visuomeninį transliuotoją.

4.4.10. Visais atvejais, kai laisva rinka negali užtikrinti žiniasklaidos įvairovės, EESRK nuomone, ją užtikrinti galėtų nepriklausomas ir nešališkas visuomeninis transliuotojas, taip pat interneto ir spausdintinėje žiniasklaidoje.

4.4.11. EESRK pabrėžia, kad galimybė laisvai naudotis žiniasklaidos priemonėmis yra pagrindinė žiniasklaidos laisvės dalis ir yra susirūpinęs dėl tiesioginės ir netiesioginės diskriminacijos formų gausėjimo, kurį lemia žiniasklaidos bejėgiškumas. EESRK ragina priimti teisės aktus, kurie leistų pašalinti ribojančias veiklas, mažinančias ar panaikinančias asmens galimybę naudotis žiniasklaidos laisve ir įvairove.

4.5. Rekomendacijos dėl gebėjimo naudotis žiniasklaidos priemonėmis stiprinimo

4.5.1. EESRK palankiai vertina daugybę Komisijos pasiūlymų dėl piliečių gebėjimo naudotis žiniasklaidos priemonėmis stiprinimo ( 18 ) , ypatingą dėmesį skiriant skaitmeniniams įgūdžiams. Tai yra ypač svarbu siekiant stiprinti piliečių atsparumą dezinformacijai.

4.5.2. EESRK pritaria pasiūlymui įsteigti Europos pilietinio ugdymo agentūrą siekiant ugdyti ES piliečių naudojimosi žiniasklaidos priemonėmis įgūdžius, pasitelkus švietimo programas. Komitetas ragina Komisiją apsvarstyti galimybę laiku įsteigti tokią centrinę instituciją ir užtikrinti, kad viena iš jos kompetencijos sričių būtų bendradarbiavimo su žiniasklaida, ypač skaitmenine žiniasklaida, mokymo organizavimas.

Briuselis, 2021 m. rugsėjo 22 d. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkė Christa SCHWENG

(1) EP narės Magdalenos Adamowicz pranešimas, 2020 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento rezoliucija „Žiniasklaidos laisvės stiprinimas: žurnalistų apsauga Europoje, neapykantos retorika, dezinformacija ir platformų vaidmuo“ (OL C 425, 2021 10 20, p. 28).

(2) https://www.coe.int/en/web/media-freedom

(3) 2020 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) 2020/2092 dėl bendro Sąjungos biudžeto apsaugos sąlygų režimo (OL L 433 I, 2020 12 22, p. 1).

(4) „Žurnalistai be sienų“: 2021 m. Pasaulio spaudos laisvės indeksas, https://rsf.org/en/ranking (informacija gauta 2021 m. gegužės 24 d.).

(5) Tarptautinis spaudos institutas: COVID-19: Number of MEDIA Freedom Violations by Region, https://ipi.media/covid19-media-freedom-monitoring/ (informacija gauta: 2021 m. balandžio 8 d.).

(6) Elda Brogi et al. 2020: Monitoring MEDIA Pluralism in the Digital Age. Application of the MEDIA Pluralism Monitor in the European Union, Albania and Turkey in the years 2018–2019, „Fiesole“, p. 50.

(7) P9_TA(2021)0103.

(8) CM/Rec(2016)4.

(9) OL C 237, 2018 7 6, p. 19.

(10) OL C 487, 2016 12 28, p. 51; OL C 13, 2016 1 15, p. 192.

(11) https://www.the-case.eu

(12) 2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 351, 2012 2 20, p. 1).

(13) 2007 m. liepos 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 864/2007 dėl nesutartinėms prievolėms taikytinos teisės (Roma II) (OL L 199, 2007 7 31, p. 40).

(14) COM(2020) 790 final.

(15) JOIN(2020) 8 final.

(16) COM(2020) 784 final.

(17) OL C 367, 2018 10 10, p. 73.

(18) JOIN(2020) 8 final; COM(2020) 624 final; COM(2020) 784 final; COM(2020) 790 final.