Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS kuriuo iš dalies keičiami sprendimai 2009/791/EB ir 2009/1013/ES, kuriais atitinkamai Vokietijai ir Austrijai leidžiama toliau taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo Direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 168 ir 168a straipsnių /* COM/2012/0475 final - 2012/0233 (NLE) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 395 straipsnio 1 dalį Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, gali vieningai leisti bet kuriai valstybei narei imtis specialių priemonių, kuriomis nukrypstama nuo direktyvos nuostatų, kad būtų supaprastinta PVM surinkimo procedūra arba užkirstas kelias tam tikrų formų mokesčių slėpimui ar vengimui. 2012 m. sausio 5 d. ir 2012 m. balandžio 16 d. Komisijos užregistruotais raštais atitinkamai Vokietijos Federacinė Respublika ir Austrijos Respublika paprašė leisti toliau taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo Direktyvos 2006/112/EB 168 ir 168a straipsnių ir kuria nesuteikiama teisė atskaityti PVM už prekes ir paslaugas, kurios daugiau nei 90 % yra naudojamos ne verslo tikslams. Pagal Direktyvos 2006/112/EB 395 straipsnio 2 dalį Komisija 2012 m. balandžio 4 d. raštu pranešė kitoms valstybėms narėms apie Vokietijos Federacinės Respublikos prašymą, o 2012 m. balandžio 20 d. raštu – apie Austrijos Respublikos prašymą. 2012 m. balandžio 11 d. raštu Komisija pranešė Vokietijos Federacinei Respublikai, o 2012 m. balandžio 23 d. raštu – Austrijos Respublikai, kad turi visą prašymui įvertinti būtiną informaciją. Bendrosios aplinkybės Direktyvos 2006/112/EB 168 straipsnyje numatyta, kad apmokestinamasis asmuo turi teisę atskaityti PVM, mokėtiną už savo apmokestinamiesiems sandoriams įsigytas prekes ir paslaugas. Direktyvos 2006/112/EB 168a straipsnio 1 dalyje numatyta, kad išlaidų, susijusių su nekilnojamuoju turtu, kuris yra apmokestinamojo asmens veiklai skirto turto dalis ir kuris yra naudojamas ir verslo, ir ne verslo tikslams, atveju PVM atskaitomas tik už tą turto naudojimo dalį, kuri susijusi su apmokestinamojo asmens verslo tikslais. Pagal Direktyvos 2006/112/EB 168a straipsnio 2 dalį valstybės narės taip pat gali taikyti šią taisyklę išlaidoms, susijusioms su kitomis jų nurodytomis prekėmis, kurios yra veiklai skirto turto dalis. Tačiau Vokietijos Federacinės Respublikos ir Austrijos Respublikos taikoma priemone nukrypstama nuo šių principų, nes ja visiškai nesuteikiama teisė atskaityti PVM už prekes ir paslaugas, kurios daugiau nei 90 % apmokestinamojo asmens yra naudojamos asmeniniams arba ne verslo tikslams. 2000 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimu 2000/186/EB[1] nukrypti leidžiančią priemonę Vokietijos Federacinei Respublikai iš pradžių leista taikyti iki 2002 m. gruodžio 31 d., paskui 2003 m. gegužės 13 d. Tarybos sprendimu 2003/354/EB[2] ją vėl leista taikyti iki 2004 m. birželio 30 d., 2004 m. lapkričio 19 d. Tarybos sprendimu 2004/817/EB[3] – iki 2009 m. gruodžio 31 d. ir 2009 m. spalio 20 d. Tarybos sprendimu 2009/791/EB[4] – iki 2012 m. gruodžio 31 d. 2004 m. gruodžio 13 d. Tarybos sprendimu 2004/866/EB[5] nukrypti leidžiančią priemonę Austrijos Respublikai iš pradžių leista taikyti iki 2009 m. gruodžio 31 d., paskui 2009 m. gruodžio 22 d. Tarybos sprendimu 2009/1013/ES[6] ją vėl leista taikyti iki 2012 m. gruodžio 31 d. Dabar pateiktuose prašymuose Vokietijos Federacinė Respublika ir Austrijos Respublika Komisijai pranešė, kad iki šiol taiko šią specialiąją priemonę ir praktiškai įsitikino, kad ji yra labai naudinga, kadangi yra paprasčiau surinkti PVM ir užkertamas kelias mokesčių slėpimui ir vengimui. Nukrypti leidžiančios priemonės paprastai nustatomos ribotam laikui, kad būtų galima įvertinti, ar specialioji priemonė yra tinkama ir veiksminga. Remdamasi Vokietijos Federacinės Respublikos ir Austrijos Respublikos pateikta informacija, Komisija daro išvadą, kad naudojimo verslo ir ne verslo tikslams padalijimas į 90 % ir 10 % vis dar yra tinkamas pagrindas siekiant atskirti sandorius, su kuriais susijęs naudojimas verslo tikslams gali būti laikomas nereikšmingu. Todėl aptariama specialiąja priemone sudaromos lengvesnės sąlygos ir mokesčių administratoriams, ir įmonėms, kadangi nebereikia stebėti, kaip toliau naudojamos prekės ir paslaugos, kurias įsigyjant nesuteikta teisė į atskaitą, visų pirma kiek tai susiję su galimu naudojimo asmeniniams tikslams apmokestinimu pagal Direktyvos 2006/112/EB 16 ar 26 straipsnį arba atskaitos tikslinimais, kurių reikalaujama pagal tos direktyvos 184–192 straipsnius. Poveikis galutinio vartojimo etape mokėtinų mokesčių sumai yra tik nežymus. Todėl tikslinga pratęsti nukrypti leidžiančios priemonės taikymo laikotarpį. Vis dėlto bet koks pratęsimas turėtų būti riboto laikotarpio, kad būtų galima įvertinti, ar nepasikeitė sąlygos, kuriomis grindžiamos nukrypti leidžiančios priemonės. Todėl nukrypti leidžiančių priemonių taikymą siūloma pratęsti iki 2015 m. pabaigos ir paprašyti Vokietijos Federacinės Respublikos ir Austrijos Respublikos iki 2015 m. balandžio 1 d. kartu su pratęsimo prašymu pateikti ataskaitą, kurioje, be kita ko, būtų peržiūrėtas taikomas naudojimo verslo ir ne verslo tikslams padalijimas, kuriuo remiantis nesuteikiama teisė į atskaitą, jeigu būtų numatyta nukrypti leidžiančios priemonės taikymą vėl pratęsti po 2015 m. Tačiau sprendimas bet kuriuo atveju nustotų galioti, kai valstybės narės taikys arba galės taikyti Sąjungos taisykles, nustatančias teisės į atskaitą apribojimus, kurias Taryba patvirtino įsigaliojus šiam sprendimui. Pasiūlymo srityje galiojančios nuostatos Direktyvos 2006/112/EB 176 straipsnyje nustatyta, kad Taryba nustato išlaidas, už kurias PVM neatskaitomas. Iki tol valstybėms narėms leidžiama ir toliau taikyti visas atskaitos išimtis, galiojusias 1979 m. sausio 1 d. Todėl yra kelios esamos padėties nekeitimo nuostatos, kuriomis ribojama teisė į atskaitą. 2004 m. Komisija pateikė pasiūlymą[7], kuriame išdėstė taisykles, pagal kurias tam tikrų kategorijų išlaidoms gali būti taikomas teisės į atskaitą apribojimas, tačiau Taryba dėl to pasiūlymo kol kas dar nepasiekė sutarimo. Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Netaikoma. 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Neaktualu. Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas Nepriklausomo tyrimo neprireikė. Poveikio vertinimas Pasiūlymu siekiama supaprastinti mokesčio apskaičiavimo tvarką, todėl jo poveikis gali būti teigiamas tiek įmonėms, tiek administratoriams. Vokietijos Federacinė Respublika ir Austrijos Respublika nurodė šį sprendimą kaip tinkamą priemonę ir jis panašus į kitas anksčiau taikytas ir dabar taikomas nukrypti leidžiančias nuostatas. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI Siūlomų veiksmų santrauka Pasiūlymu siekiama leisti Vokietijos Federacinei Respublikai ir Austrijos Respublikai toliau taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo Direktyvos 2006/112/EB 168 ir 168a straipsnių, ir kuria nesuteikiama teisė atskaityti PVM už prekes ir paslaugas, kurias apmokestinamasis asmuo daugiau nei 90 % naudoja ne verslo tikslams. Padalijimo normą ir būtinybę taikyti nukrypti leidžiančią priemonę Vokietijos Federacinė Respublika ir Austrijos Respublika turi peržiūrėti ir apie tai pranešti teikdamos prašymą pratęsti priemonės taikymą. Sprendimas baigs galioti sprendime nurodytą dieną arba tą dieną, kai valstybės narės taikys arba galės taikyti Tarybos patvirtintas Sąjungos taisykles, reglamentuojančias teisės į atskaitą apribojimus, atsižvelgiant į tai, kuri data yra ankstesnė. Teisinis pagrindas 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 395 straipsnio 1 dalis. Subsidiarumo principas Pasiūlymas priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas. Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl toliau nurodytų priežasčių. Šiuo sprendimu leidimas valstybei narei suteikiamas jos pačios prašymu ir nėra privalomas. Atsižvelgiant į ribotą nukrypti leidžiančios priemonės taikymo sritį, specialioji priemonė yra proporcinga siekiamam tikslui. Pasirinkta priemonė Siūloma priemonė – Tarybos sprendimas. Kitos priemonės būtų netinkamos dėl toliau nurodytų priežasčių. Pagal Tarybos direktyvos 2006/112/EB 395 straipsnį nukrypti nuo bendrų PVM taisyklių galima tik Komisijos pasiūlymu vieningai leidus Tarybai. Tarybos sprendimas yra vienintelė tinkama priemonė, kadangi jis gali būti skirtas atskirai valstybei narei. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Šis pasiūlymas neturės neigiamos įtakos Sąjungos nuosaviems ištekliams, gaunamiems iš PVM. 5. NEPRIVALOMI ELEMENTAI Į pasiūlymą įtraukta peržiūros ir laikinojo galiojimo išlyga. 2012/0233 (NLE) Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS kuriuo iš dalies keičiami sprendimai 2009/791/EB ir 2009/1013/ES, kuriais atitinkamai Vokietijai ir Austrijai leidžiama toliau taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo Direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 168 ir 168a straipsnių EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, atsižvelgdama į 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvą 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos[8], ypač į jos 395 straipsnio 1 dalį, atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą, kadangi: (1) 2012 m. sausio 5 d. Komisijos užregistruotu raštu Vokietija paprašė leisti toliau taikyti specialią priemonę, kuri anksčiau buvo nustatyta Tarybos sprendimu 2009/791/EB[9] ir kuria nukrypstama nuo Direktyvos 2006/112/EB nuostatų, reglamentuojančių teisę į atskaitą; (2) 2012 m. balandžio 16 d. Komisijos užregistruotu raštu Austrija paprašė leisti toliau taikyti specialią priemonę, kuri anksčiau buvo nustatyta Tarybos sprendimu 2009/1013/ES[10] ir kuria nukrypstama nuo Direktyvos 2006/112/EB nuostatų, reglamentuojančių teisę į atskaitą; (3) pagal Direktyvos 2006/112/EB 395 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą 2012 m. balandžio 4 d. raštu Komisija pranešė kitoms valstybėms narėms apie Vokietijos prašymą. 2012 m. balandžio 11 d. raštu Komisija pranešė Vokietijai, kad turi visą prašymui įvertinti būtiną informaciją; (4) pagal Direktyvos 2006/112/EB 395 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą 2012 m. balandžio 20 d. raštu Komisija pranešė kitoms valstybėms narėms apie Austrijos prašymą. 2012 m. balandžio 23 d. raštu Komisija pranešė Austrijai, kad turi visą prašymui įvertinti būtiną informaciją; (5) šia nukrypti leidžiančia priemone, kurią taiko abi valstybės narės, siekiama visiškai nesuteikti teisės į prekėms ir paslaugoms taikomo PVM atskaitą, kai tos prekės ir paslaugos daugiau nei 90 % apmokestinamojo asmens arba jo darbuotojų yra naudojamos asmeniniams tikslams ar, iš esmės, ne verslo tikslams; (6) specialiąja priemone nukrypstama nuo Direktyvos 2006/112/EB 168 ir 168a straipsnių, kuriuose reglamentuojama apmokestinamųjų asmenų teisė atskaityti PVM, mokėtiną už jų apmokestinamiesiems sandoriams patiektas prekes ir suteiktas paslaugas. Specialiosios priemonės tikslas – supaprastinti PVM apskaičiavimo ir surinkimo tvarką. Poveikis galutinio vartojimo etape mokėtinų mokesčių sumai yra tik nežymus; (7) atsižvelgiant į Vokietijos ir Austrijos pateiktą informaciją, dabartinį aptariamos specialiosios priemonės taikymą pateisinanti teisinė ir faktinė padėtis nepakito ir tebeegzistuoja. Todėl Vokietijai ir Austrijai turėtų būti leista toliau taikyti šią specialiąją priemonę tolesniu laikotarpiu, bet ne ilgiau kaip iki 2015 m. gruodžio 31 d., kad būtų galima peržiūrėti nukrypti leidžiančios priemonės būtinybę ir veiksmingumą bei priemonę pagrindžiančio naudojimo verslo ir ne verslo tikslams padalijimo normą; (8) jeigu Vokietijos ar Austrijos nuomone, priemonės taikymą reikėtų vėl pratęsti po 2015 m., ne vėliau kaip 2015 m. kovo 31 d. kartu su pratęsimo prašymu Komisijai turėtų būti pateikta priemonės taikymo ataskaita, į kurią įtraukta taikomos padalijimo normos peržiūra, kad Komisija turėtų pakankamai laiko išnagrinėti prašymą, o Taryba priimti pasiūlymą, jeigu Komisija jį pateiktų; (9) 2004 m. spalio 29 d. Komisija priėmė pasiūlymą[11] dėl Tarybos direktyvos, kuria iš dalies keičiama Direktyva 77/388/EEB (dabar – Direktyva 2006/112/EB) ir kuria, be kita ko, suvienodinamos išlaidų kategorijos, kurioms galima taikyti teisės į atskaitą išimtis. Šiame sprendime numatyta nukrypti leidžianti priemonė turėtų nustoti galioti tą dieną, kai valstybės narės taiko arba gali taikyti taisykles, nustatytas tokioje dalinio keitimo direktyvoje, kurią Taryba priėmė įsigaliojus šiam sprendimui, jeigu jos data bus ankstesnė nei šiame sprendime numatyta galiojimo pabaigos data; (10) nukrypti leidžiančios priemonės turės tik nežymų poveikį bendrai galutinio vartojimo etapu surenkamų mokesčių sumai ir neturės neigiamo poveikio Sąjungos nuosaviems ištekliams, gaunamiems iš pridėtinės vertės mokesčio; (11) todėl sprendimai 2009/791/EB ir 2009/1013/ES turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeisti, PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: 1 straipsnis Sprendimo 2009/791/EB 1 ir 2 straipsniai pakeičiami taip: „1 straipsnis Nukrypstant nuo Direktyvos 2006/112/EB 168 straipsnio ir 168a straipsnio, Vokietijai leidžiama nesuteikti teisės į prekėms ir paslaugoms taikomo PVM atskaitą, kai tos prekės ir paslaugos daugiau nei 90 % yra naudojamos apmokestinamojo asmens arba jo darbuotojų asmeniniams tikslams ar, iš esmės, ne verslo tikslams. 2 straipsnis 1. Šis sprendimas baigia galioti tą dieną, kai valstybės narės taiko arba gali taikyti Sąjungos taisykles, reglamentuojančias apmokestinamojo asmens teisės į atskaitą apribojimus, kurias Taryba priėmė įsigaliojus šiam sprendimui, arba 2015 m. gruodžio 31 d., atsižvelgiant į tai, kuri data yra ankstesnė. 2. Bet koks prašymas pratęsti šiame sprendime numatytos specialiosios priemonės taikymą Komisijai pateikiamas ne vėliau kaip 2015 m. kovo 31 d. Kartu su tokiu prašymu pateikiama ataskaita, į kurią įtraukta padalijimo normos, kuri remiantis šiuo sprendimu taikoma teisei į PVM atskaitą, peržiūra.“. 2 straipsnis Sprendimo 2009/1013/ES 1 ir 2 straipsniai pakeičiami taip: „1 straipsnis Nukrypstant nuo Direktyvos 2006/112/EB 168 straipsnio ir 168a straipsnio, Austrijai leidžiama nesuteikti teisės į prekėms ir paslaugoms taikomo PVM atskaitą, kai tos prekės ir paslaugos daugiau nei 90 % yra naudojamos apmokestinamojo asmens arba jo darbuotojų asmeniniams tikslams ar, iš esmės, ne verslo tikslams. 2 straipsnis 1. Šis sprendimas baigia galioti tą dieną, kai valstybės narės taiko arba gali taikyti Sąjungos taisykles, reglamentuojančias apmokestinamojo asmens teisės į atskaitą apribojimus, kurias Taryba priėmė įsigaliojus šiam sprendimui, arba 2015 m. gruodžio 31 d., atsižvelgiant į tai, kuri data yra ankstesnė. 2. Bet koks prašymas pratęsti šiame sprendime numatytos specialiosios priemonės taikymą Komisijai pateikiamas ne vėliau kaip 2015 m. kovo 31 d. Kartu su tokiu prašymu pateikiama ataskaita, į kurią įtraukta padalijimo normos, kuri remiantis šiuo sprendimu taikoma teisei į PVM atskaitą, peržiūra.“. 3 straipsnis Šis sprendimas taikomas nuo 2013 m. sausio 1 d. 4 straipsnis Šis sprendimas skirtas Vokietijos Federacinei Respublikai ir Austrijos Respublikai. Priimta Briuselyje Tarybos vardu Pirmininkas [1] OL L 59, 2000 3 4, p. 12. [2] OL L 123, 2003 5 17, p. 47. [3] OL L 357, 2004 12 2, p. 33. [4] OL L 283, 2009 10 30, p. 55. [5] OL L 371, 2004 12 18, p. 47. [6] OL L 348, 2009 12 29, p. 21. [7] COM(2004) 728 galutinis, http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/en/com/2004/com2004_0728en01.pdf. [8] OL L 347, 2006 12 11, p. 1. [9] OL L 283, 2009 10 30, p. 55. [10] OL L 348, 2009 12 29, p. 21. [11] COM(2004) 728 galutinis, http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/en/com/2004/com2004_0728en01.pdf.