Europos regionų komiteto nuomonė „Ateities planas slaugytojams ir priežiūros sektoriui. Vietos ir regionų galimybės atremti Europos lygmens iššūkį“

(2021/C 440/11)

Pranešėjas Heinrich DORNER (AT / PES), Burgenlando žemės vyriausybės narys

POLITINĖS REKOMENDACIJOS

EUROPOS REGIONŲ KOMITETAS

Politiniai prioritetai

1. suvokia visuomenės senėjimo ( 1 ) , kintančių visuomenės ir šeimos struktūrų, pavyzdžiui specialiųjų poreikių turinčių asmenų poreikių tenkinimo srityje, šiuolaikinės darbo aplinkos reikalavimų poveikį ir dėl jo augančią formaliosios ir neformaliosios priežiūros paslaugų – pastarąsias dažniausiai užtikrina šeimos nariai – paklausą; kartu pripažįsta, kad ilguoju laikotarpiu svarbu daugiau dėmesio skirti vyresnių žmonių aktyvumo skatinimo programų kūrimui ir pažaboti ankstyvą vyresnių žmonių fizinės ir psichinės būklės blogėjimą. Rengiant atitinkamas programas taip pat reikėtų atsižvelgti į vyresnio amžiaus žmonių socialinio dalyvavimo stiprinimą ir vyresnio amžiaus asmenims skirtos infrastruktūros gerinimą. Didesnės dalyvavimo galimybės stiprina vyresnio amžiaus žmonių įgalėjimą ir padeda išvengti vienatvės ir socialinės izoliacijos;

2. atkreipia dėmesį į tai, kad visuomenės senėjimas labiau pasireiškia kaimo vietovėse, ypač gyventojų skaičiaus mažėjimo paveiktose vietovėse, kuriose vyresnio amžiaus ir priklausomų asmenų priežiūra yra mažiau prieinama ir turi būti labiau remiama bendruomeninių paslaugų. Todėl svarbu atsižvelgti ir į neigiamą slaugytojų iš mažiau išsivysčiusių regionų migracijos į labiau išsivysčiusius regionus poveikį, dėl kurio mažiau išsivysčiusiuose regionuose labai sumažėja darbuotojų; pripažįsta bendruomeninių paslaugų kaimo vietovėse ir mažai gyventojų turinčiose teritorijose svarbą vyresnio amžiaus ir priklausomiems asmenims, nes jomis siekiama remti žmonių gyvenimą jų įprastinėje aplinkoje, skatinti jų savarankiškumą, gebėjimą savarankiškai vykdyti kasdienę veiklą ir jų socialinę įtrauktį, teikiant įvairią techninę, materialinę ir (arba) ekonominę paramą. Visuomenės senėjimas taip pat daro didelį poveikį miestams. Vyresnio amžiaus žmonių skaičius čia sparčiai auga, todėl didėja žmogiškųjų išteklių ir naujos infrastruktūros (globos namų, pagalbos namuose ir kt.) poreikis;

3. pripažįsta itin svarbų vaidmenį, kurį priežiūros sektorius kartu su sveikatos sektoriumi atliko COVID-19 krizės metu; todėl primygtinai ragina visapusiškai užtikrinti tinkamas darbo sąlygas ir proporcingą slaugytojų atlyginimą kaip pagrindinę pareigą pripažįstant jų paslaugas;

4. mano, kad regionai ir miestai ir toliau turi dėti pastangas kovojant su slaugos ir priežiūros sričių darbuotojų trūkumu ir galbūt jas sustiprinti, kad būtų galima atremti vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu gresiantį darbuotojų stygių. Toks darbuotojų trūkumas daro įtaką tiek miesto, tiek kaimo vietovėms, todėl reikėtų atkreipti dėmesį į demografinio nuosmukio paveiktas vietoves, atokius ar mažiau išsivysčiusius regionus, kuriuose vyresnio amžiaus ir priklausomų asmenų priežiūros paslaugos yra ribotos. Pripažindamas, kaip svarbu laikytis viso gyvenimo ciklo principo atremiant senėjimo iššūkius ( 2 ) , dabartinėmis dėl pandemijos perkrautų sveikatos priežiūros tarnybų sąlygomis Komitetas ragina Komisiją užtikrinti finansines priemones, kuriomis miestai ir regionai galėtų tiesiogiai naudotis siekdami veiksmingai pašalinti slaugytojų trūkumą;

5. atsižvelgdamas į trumpuoju laikotarpiu pastebimą darbuotojų trūkumą, atsiradusį dėl krizės (COVID-19) apribojus tarpvalstybinį sveikatos ir priežiūros darbuotojų judumą, atkreipia dėmesį į ankstesnes RK politines rekomendacijas (pvz., vadinamųjų sveikatos koridorių tarp pasienio regionų sukūrimas) ( 3 )

6. remia bendrą tikslą – žmonėms, kuriems reikia pagalbos, sudaryti sąlygas naudotis tomis slaugos ir priežiūros paslaugomis, kurios, specialistų nuomone, yra būtinos ir kurioms priežiūros paslaugas gaunantys asmenys teikia pirmenybę;

7. mano, kad specialistų trūkumas asmenų, kuriems reikia pagalbos, slaugos ir priežiūros srityje gali padėti atremti visų pirma dėl COVID-19 krizės poveikio tikėtiną nedarbo augimą visoje Europoje ir tokiu būdu žengti svarbų žingsnį siekiant Europos Sąjungoje išsaugoti ekonominę ir socialinę sanglaudą; pabrėžia, kad kuriant naujas vyresnio amžiaus ir priklausomų asmenų priežiūros paslaugas sukuriamos naujos darbo vietos, kurios padeda skatinti ekonomikos augimą ir išvengti gyventojų išsikėlimo iš kaimo vietovių ir mažai gyventojų turinčių teritorijų. Bendruomeninės socialinės paslaugos šiose teritoriniu požiūriu pažeidžiamose vietovėse yra akivaizdus kaimo vietovių atgaivinimo ir socialinės bei teritorinės sanglaudos elementas;

8. įspėja, kad priežiūros sektorius turi ne tik persitvarkyti, bet ir pereiti prie naujų modelių: nuo priežiūros prie prevencijos ir įtraukties; nuo kokybiškos priežiūros prie kokybiško gyvenimo; nuo institucijų prie namų; nuo profesionalios sferos prie bendrų pastangų kartu su šeima, siekiant ją įtraukti; nuo medicininio požiūrio prie priežiūros bei paslaugų požiūrio; nuo vieno visiems taikomo modelio prie specialiai pritaikyto gyvenimo būdo; nuo sistemos išmanymo prie orientavimosi į klientą; nuo nepasitikėjimo technologijomis prie jų diegimo; nuo tradicinių sprendimų prie vartotojui draugiškų skaitmeninių sprendimų; nuo pagrindinių veiklos rezultatų rodiklių naudojimo prie „sveiko proto“;

9. palankiai vertina Europos Komisijos žaliosios knygos dėl senėjimo tikslą suteikti postūmį plačioms diskusijoms senėjimo klausimais siekiant aptarti, kaip pasirengti jo iššūkiams ir galimybėms į jį reaguoti, ir ypač atkreipia dėmesį į žaliosios knygos 5.1 punkte pateiktus teiginius ir samprotavimus ( 4 )

10. atkreipia dėmesį į Europos socialinių teisių ramsčio veiksmų planą ir laukia 2022 m. planuojamos Ilgalaikės priežiūros strategijos, taip pat pabrėžia ramsčio 18 principą, kad kiekvienas turi teisę į kokybiškas ilgalaikės priežiūros paslaugas, visų pirma į namuose teikiamas priežiūros paslaugas ir bendruomenines paslaugas ( 5 )

11. pakartoja savo raginimą Europos Komisijai „apsvarstyti galimybę sudaryti Europos lygmens susitarimą dėl priežiūros, panašų į Jaunimo garantijų iniciatyvą, siekiant patenkinti priežiūros poreikius laikantis teisėmis grindžiamo požiūrio, pagal kurį priežiūra būtų ekonominės veiklos pagrindas, didinant investicijas į sveikatą ir priežiūrą pagal gerbūvio ekonomikos strategijos nuostatas“; taip pat ragina „Komisiją ir valstybes nares įtraukti namų ūkio darbuotojų reikalavimus dėl darbo sąlygų į TDO konvenciją Nr. 189“ ( 6 ) . Toje pačioje nuomonėje RK primygtinai ragino Europos Sąjungą persvarstyti ir toliau plėtoti Barselonos tikslus, kad jie taptų privalomi, ir „nustatyti ne tik su Barselonos (Barselonos +) tikslais susijusius priežiūros tikslus, kad būtų atsižvelgta į priežiūros poreikius senėjančioje visuomenėje, ir pripažinti, kad priežiūros sektoriuje labai dominuoja moterys, tačiau jų darbas nėra pakankamai apmokamas atsižvelgiant į jo socialinę vertę“;

Statistinė informacija ir perspektyvos

12. atkreipia dėmesį į dabartines prognozes, kad 2070 m. 65 metų ir vyresnių Europos gyventojų skaičius bus išaugęs nuo dabartinio 20 proc. iki apytikriai 30 proc., o 80 metų ir vyresnių žmonių dalis iki 2070 m. padidės dvigubai – iki daugiau nei 13 proc. ( 7 ) Taigi, vyresnių nei 65 metų amžiaus žmonių skaičius veikiausiai padidės nuo 87 iki 150 mln., o vyresnių nei 80 metų asmenų skaičius – nuo 23 iki 62 mln.;

13. supranta, kad numatomas asmenų, kuriems gali reikėti ilgalaikės priežiūros, skaičius ES 27 padidės nuo 19,5 mln. 2016 m. iki 23,6 mln. 2030 m. ir 30,5 mln. 2050 m. ( 8 )

14. pažymi, kad vien siekiant, kad ir ateityje šimtui vyresnių nei 65 metų asmenų tektų penki ilgalaikę priežiūrą teikiantys darbuotojai, iki 2040 m. EBPO šalyse šio sektoriaus darbuotojų skaičius turi padidėti 13,5 mln. ( 9 ) Vien 2018–2030 m. laikotarpiu 27 ES valstybėse narėse reikės iš viso 11 mln. sveikatos priežiūros ir slaugos sričių specialistų, kad būtų galima patenkinti augančius poreikius ( 10 )

15. pabrėžia didžiulį slaugos sektoriaus potencialą darbo rinkai ir šiuo požiūriu atkreipia dėmesį į aplinkybę, kad per ateinantį dešimtmetį sveikatos priežiūros ir socialinių paslaugų sektoriuje gali atsirasti aštuoni milijonai darbo vietų ( 11 )

16. be to, pabrėžia, kad senjorų ekonomika ( 12 ) , apimanti vyresnio amžiaus žmonių priežiūros paslaugas, yra veiksminga kovos su gyventojų skaičiaus mažėjimu priemonė, padedanti nedelsiant spręsti senėjimo ir nedarbo problemas nepalankiausioje padėtyje esančiose kaimo vietovėse. Senjorų ekonomika sukuria konkurencinius ir sanglaudos pranašumus regionams ir teikia naudos visiems susijusiems subjektams (tripusiškai naudinga situacija). Be to, dėl laipsniško senėjimo daugelyje mūsų regionų atsiranda realių darbo vietų ir gerovės kūrimo išteklių, o tai keičia stereotipus ir požiūrius, kurių pagrindu reikia dirbti;

Aktualumas vietos ir regionų lygmeniui

17. mano, kad atsižvelgiant į vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu gresiantį darbuotojų trūkumą Europos Sąjungos miestai ir regionai turi išnagrinėti slaugos ir priežiūros darbuotojų stygiaus priežastis. Visų pirma tai taikoma tiems regionams, kurių sistemos yra priklausomos nuo darbuotojų iš kaimyninių šalių ir kurie susiduria su trumpalaikiu darbuotojų trūkumu dėl pandemijos uždarius sienas;

18. suvokia Europoje egzistuojančius regioninius skirtumus ir prioritetus ( 13 ) , susijusius su formaliąja ir neformaliąja priežiūra – pastarąją dažniausiai užtikrina šeimos nariai – ir remia paslaugų pasiūlos įvairovę ir skirtingus regioninius sprendimus atitinkamam priežiūros poreikiui patenkinti;

19. pritaria regionų jungimuisi į tinklus visoje Europoje ir jį remia, siekiant paspartinti bendrą keitimąsi patirtimi ir bendrą, tarpusavyje koordinuojamą priemonių kūrimą; atkreipia dėmesį į svarbų regionų ir miestų vaidmenį rengiant konkrečias vyresnio amžiaus ir priklausomų asmenų priežiūros priemones, siekiant priartinti bendruomenines paslaugas prie kaimo vietovių, susiduriančių su senėjimo ir gyventojų skaičiaus mažėjimo problemomis, nes tai yra būtina šių grupių, gyvenančių šiose geografiniu požiūriu pažeidžiamose teritorijose, kuriose sunkiau gauti būtiniausias bendruomenines paslaugas, priežiūros strategija, siekiant užtikrinti tinkamą socialinę ir sveikatos priežiūrą jų įprastoje gyvenamojoje aplinkoje;

Moterų dalis

20. lyties aspektu pabrėžia, kad ES 92 proc. moterų reguliariai, t. y. daugiau nei vieną dieną per savaitę, atlieka nemokamą darbą priežiūros srityje, o 81 proc. moterų ES kasdien prižiūri artimuosius ( 14 ) , be to, moterys sudaro didelę sveikatos priežiūros ir slaugos srities darbuotojų dalį ( 15 ) . Ši padėtis ypač opi kalbant apie moteris, gyvenančias kaimo vietovėse ir mažai gyventojų turinčiose vietovėse, kuriose sunku gauti būtiniausių pagrindinių priežiūros ir sveikatos bei socialinės priežiūros paslaugų;

21. pabrėžia, kad didžioji priežiūros dalis Europoje tenka namuose artimuosius slaugantiems asmenims, visų pirma moterims, kurios dažnai neturi specialaus šios srities išsilavinimo ir negauna profesinių nurodymų, joms nėra atitinkamai atlyginama ir nesuteikiama socialinė apsauga, o dėl to dar labiau didėja esamas vyrų ir moterų pensijų skirtumas;

22. pripažįsta, kad būtina politika ir programos, kuriomis siekiama sumažinti moterų, kurioms tenka didžioji neapmokamo slaugos darbo dalis, naštą. Tiek neapmokami slaugytojai, tiek prie slaugos neprisidedantys šeimos nariai turi suprasti, kad slauga yra darbas ir turi būti atitinkamai traktuojama. Moterys nei privalo, nei yra įpareigotos slaugyti už tai negaudamos atlygio, šis darbas turėtų būti lygiai padalytas tarp lyčių, siekiant užtikrinti moterų ekonominę nepriklausomybę, kaip teigiama Europos lyčių lygybės strategijoje;

23. atkreipia dėmesį į tai, kad daug moterų yra pasirengusios slaugyti ir prižiūrėti asmenis nepaisydamos mažų garantijų darbo sąlygų ir nepakankamo atlyginimo, nes jos kilusios iš šalių, kuriose darbo užmokestis yra nedidelis. Dažniausiai šios moterys yra imigrantės, todėl jos turėtų turėti galimybę naudotis integracijos paslaugomis savo gimtąja kalba ir gauti informacijos apie savo, kaip darbuotojų imigrantų, teises ir prieinamas paslaugas. Labai svarbu visiškai įgyvendinti Darbuotojų komandiravimo direktyvą ir užtikrinti, kad šiai konkrečiai darbuotojų grupei būtų taikoma nacionalinės teisės aktais nustatyto minimaliojo darbo užmokesčio apsauga; šiuo tikslu pabrėžia, kad „minimaliojo darbo užmokesčio „aukštynkryptės konvergencijos“ reikia siekti taip pat atsižvelgiant į tai, kad mažas darbo užmokestis tebėra užimtumo Europos Sąjungoje požymis“ ir kad moterys „sudaro 59 proc. minimalųjį darbo užmokestį gaunančių asmenų“ ( 16 ) ; taip pat pažymi, kad ES turi ir toliau padėti valstybėms narėms įgyvendinti veiksmingą ir įtraukią socialinę ir užimtumo politiką ir vykdyti būtinas reformas šiam tikslui pasiekti;

24. pabrėžia, jog Europos Sąjungoje būtina spręsti kartu gyvenančių slaugytojų mažų garantijų darbo sąlygų klausimą, nes dažniausiai tai yra moterys ir neretai tai migrantės iš trečiųjų šalių, kai kurios jų dirba neteisėtai kaip dokumentų neturinčios migrantės, o kitų judumas susijęs su apykaitine arba laikina migracija; šiuo požiūriu pritaria Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui (EESRK), kuris pabrėžia, kad kartu gyvenantiems slaugytojams turėtų būti taikomos panašios sąlygos kaip ir kitiems slaugytojams, ir ragina tobulinti Sankcijų darbdaviams direktyvoje (2009/52/EB) nustatytas apsaugos priemones siekiant apsaugoti dokumentų neturinčių darbuotojų teises ir griežtai taikyti Nusikaltimų aukų teisių direktyvą (2012/29/ES), siekiant teikti veiksmingą pagalbą kartu gyvenantiems slaugytojams, kurie yra išnaudojimo aukos, neatsižvelgiant į jų migracijos statusą ( 17 )

Rekomendacijos atitinkamiems suinteresuotiesiems subjektams

25. pabrėžia, jog būtina gerinti informacijos sklaidą ir komunikaciją visuomenei apie dabartinę slaugos ir priežiūros sričių profesijų paklausą, siekiant pritraukti didesnį darbo ieškančių asmenų segmentą, taip pat stengiantis gerokai sumažinti lyčių disbalansą ir užtikrinti, kad daugiau vyrų ateityje pasirinktų tokias profesijas. Vietos ir regionų valdžios institucijos galėtų dalyvauti šioje veikloje rengdamos seminarus, praktinius seminarus ir reklamuodamos slaugytojo profesiją specialiai vyrams, taip kovojant su stereotipais ir nepakankamu informuotumu. Kartu būtų galima dėti bendras pastangas gerinti darbo sąlygas slaugos sektoriuje, kad slaugytojo profesija taptų patrauklesnė, taip pat ir jaunimui, ir ypač vietovėse, kuriose mažai gyventojų ir (arba) gyvena daug senyvo amžiaus asmenų;

26. atkreipia dėmesį į tai, kad atsižvelgiant į dabartinę COVID-19 krizę slaugos ir priežiūros srityje galima užtikrinti darbo vietas ir priežiūros tęstinumą įtvirtinus krizėms atsparias darbdavių struktūras – tai visų pirma taikytina nuosavybės struktūroms ir gauto pelno naudojimui;

27. supranta, kad potencialiems pradedantiesiems renkantis profesiją labai svarbi yra tinkama profesinio ir asmeninio gyvenimo pusiausvyra. Todėl profesionalios priežiūros srityje būtina taikyti darbo laiko modelius, leidžiančius derinti šeimos gyvenimą, laisvalaikį bei darbą ir skatinančius jų pusiausvyrą;

28. pabrėžia, kad norint sukurti ir palaikyti sveiką darbo aplinką, labai svarbi yra tiek fizinė, tiek psichinė darbuotojų sveikata, todėl darbuotojus reikia atitinkamai remti (pvz., priežiūra, tikslinis tęstinis švietimas ir mokymasis, psichikos sveikatos palaikymas) ir taip akivaizdžiai pasipriešinti augančiam šios srities darbuotojų perdegimo rodikliui;

29. pabrėžia, kad svarbu persvarstyti naujus struktūrinius reikalavimus dėl vyresnio amžiaus žmonių globos namų, kad būtų suderinti nauji sveikatos ir saugos standartai, įskaitant infekcijų prevenciją ir kontrolę, kurie bus naudingi gyventojams ir darbuotojams. Bendras tikslas – užtikrinti optimalias aplinkos, gyvenimo ir darbo sąlygas, taip pat sąlygas, skatinančias socialinius ryšius;

30. mano, kad techninių priemonių naudojimas slaugos, veiksmingo ir išsamaus dokumentų rengimo ir tarpdalykinės komunikacijos srityje labai padeda palengvinti kasdienį slaugos ir priežiūros srities darbuotojų darbą;

31. atkreipia dėmesį į didėjančią skaitmeninimo svarbą, be kita ko, priežiūros sektoriuje; ragina teikti specialią techninę pagalbą vyresnio amžiaus žmonių globos namams skatinant nuotolinę mediciną, kaip priemonę gerinti ten gyvenančių asmenų sveikatos valdymą. Be to, toliau bus tobulinamos per pandemiją naudotos skaitmeninės ir nuotolinės pagalbos priemones, skirtos stebėti ir tikrinti atskirai gyvenančius, vienišus, šeimos paramos neturinčius žmones, siekiant sudaryti geresnes galimybes naudotis priežiūros paslaugomis. Tačiau kartu su šiais pokyčiais turi būti imamasi priemonių skaitmeninei atskirčiai mažinti visose srityse, kaip antai skaitmeninė atskirtis dėl lyties, gyvenimo kaimo vietovėse ar vyresnio amžiaus. Sektoriaus specialistai turi būti mokomi naudotis šiomis naujomis priemonėmis taikant tęstinio mokymo programas. Be to, reikia sukurti naują suderintą ir integruotą komunikacijos sistemą, apimančią sveikatos priežiūros sistemą, priežiūros paslaugų teikėjus ir šeimas. Labai svarbu mokyti naudotis naujomis ryšių technologijomis globos namuose dirbančius priežiūros darbuotojus ir juose gyvenančius asmenis;

32. mano, kad finansinė parama mokymosi laikotarpiu yra svarbi papildoma priemonė siekiant sudaryti palankesnes sąlygas suinteresuotiesiems asmenims patekti į darbo rinką ar keisti profesiją;

33. pasisako už tinkamą atlygį slaugos ir priežiūros darbuotojams, kuris atspindėtų šios veiklos socialinę ir visuomeninę vertę;

34. primena, kad Europos socialinių teisių ramsčio 9 principas dėl profesinio ir asmeninio gyvenimo pusiausvyros numato, jog „tėvai ir priežiūros pareigų turintys asmenys turi teisę į deramas atostogas, lanksčias darbo sąlygas ir galimybę pasinaudoti priežiūros paslaugomis“; šiuo atžvilgiu atkreipia dėmesį tai, kaip viešosios paramos slaugytojų įdarbinimui priemonės pasitelkiant subsidijas ar kitas finansavimo formas gali padėti laikytis šio principo, siekiant sureguliuoti ir pagerinti priežiūros sektoriaus darbuotojų sąlygas;

35. rekomenduoja ES valstybėms narėms nustatyti pagrindines socialinės apsaugos sąlygas artimuosius prižiūrintiems asmenims. Tai pasakytina tiek apie pragyvenimo užtikrinimą šiai asmenų grupei, tiek apie draudimą ligos, nelaimingo atsitikimo atveju, taip pat pensinį draudimą. Artimuosius slaugantys giminaičiai neturėtų būti verčiami atsisakyti darbo, valstybės skiriamos išmokos negali būti susietos su bedarbio statusu. Visada yra sunku priimti sprendimą slaugyti giminaitį, todėl nebūtino pasiaukojimo neturėtų būti;

36. pabrėžia profesionalios paramos neformaliosios priežiūros, kurią dažniausiai užtikrina šeimos nariai, srityje svarbą, kad prižiūrintiesiems asmenims būtų galima suteikti reikiamų įgūdžių ir kartu būtų užtikrinta tinkama priežiūros priemonių kokybė. Be to, būtini pasiūlymai krūviui sumažinti (pvz., trumpalaikė priežiūra įstaigose), kad, prireikus, būtų galima sumažinti prižiūrintiesiems asmenims tenkantį krūvį;

37. ragina ES valstybes nares ir atitinkamus vietos ir regionų lygmens suinteresuotuosius subjektus reguliariai klausti atitinkamų gyventojų grupių nuomonės, kad būtų galima ja pasinaudoti ir atsižvelgti į jos pokyčius strateginio paslaugų plėtojimo srityje;

Rekomendacijos Europos Komisijai

38. ragina Europos Komisiją atnaujinti galiojančią 2012 m. Europos ilgalaikės priežiūros paslaugų kokybės sistemą, siekiant neatsilikti nuo naujausių pokyčių ilgalaikės priežiūros paslaugų teikimo srityje ir susijusių įgūdžiams taikomų reikalavimų, taip pat palengvinti slaugytojų judumą; šiuo tikslu siūlo Europos Komisijai ir valstybėms narėms įdiegti Europos kokybės ženklą, skirtą profesionaliems tiek institucinės, tiek neinstitucinės priežiūros „vyresnio amžiaus ir priklausomų asmenų slaugytojams“, siekiant įtvirtinti principą, kad tokias paslaugas teikiantys slaugytojai turėtų tinkamą kompetenciją ir kvalifikaciją. Dabartiniame Europos kontekste būtina nustatyti palyginamuosius standartus patvirtinant standartizuotą kokybės sertifikatą, kuris būtų pritaikytas kiekvienos valstybės narės poreikiams; pabrėžia, kad aukščiausias prioritetas turi būti slaugomų asmenų teisės ir šių asmenų fizinė ir psichinė gerovė, įskaitant prevenciją ir vienatvės palengvinimą;

39. siūlo Europos Komisijai ir ES valstybėms narėms, įtraukiant miestus, regionus ir socialinius partnerius, apsvarstyti ES prižiūrinčiųjų asmenų strategiją ir bendrą profesijos apibrėžtį (įskaitant kartu gyvenančius slaugytojus, kurių darbas turėtų būti laikomos ilgalaikės priežiūros dalimi). Šia strategija turėtų būti didinamas informuotumas taip pat pasitelkus kampaniją žiniasklaidoje, kad būtų galima padėti tvariai keisti sveikatos priežiūros ir slaugos sričių profesijų įvaizdį;

40. taip pat siūlo Europos Komisijai apsvarstyti pasiūlymus dėl artimuosius prižiūrinčiųjų pripažinimo ir veiksmingos paramos jiems;

41. prašo Europos Komisijos parengti pasiūlymą dėl veiksmingos išsamaus duomenų rinkimo ir analizės sistemos, apimančios taip pat kartu gyvenančių slaugytojų darbą, kuris daugiausia atliekamas neturint dokumentų, sukūrimo, kad valstybėms narėms ir regionams būtų galima suteikti tvirtą pagrindą būsimam tarpregioniniam koordinavimui;

42. rekomenduoja Europos Komisijai sukurti platformą, kurioje galėtų vykti dalykiniai tarpusavio mainai ir būtų galima pateikti geriausios patirties slaugos ir priežiūros srityse, taip pat bendrų programų, kaip antai socialinės rūpybos planai arba artimuosius prižiūrinčių šeimų paramos strategijos, pavyzdžių;

43. palankiai vertina esamų ir būsimų ES struktūrinių fondų (ESF 2014–2020 m. su REACT-EU arba ESF + 2021–2027 m.) teikiamas finansavimo ir paramos galimybes, taip pat 2021–2027 m. programos „ES – sveikatos labui“ sukuriamą sinergiją ir papildomumą, ir pabrėžia jų lėšomis finansuojamų priemonių prioritetą;

44. ragina nustatyti biudžeto prioritetus ir tikslingai paskirstyti biudžeto išteklius siekiant spręsti sveikatos priežiūros ir slaugos sričių specialistų trūkumo problemą, visų pirma atsižvelgiant į Europos Komisijos darbo rinkos darbotvarkę įgyvendinant Europos semestrą. Europos Komisija turėtų stebėti savo rekomendacijų įgyvendinimą ir veiksmingumą.

Briuselis, 2021 m. liepos 1 d. Europos regionų komiteto pirmininkas Apostolos TZITZIKOSTAS

(1) 2020 m. 20,6 proc. ES gyventojų buvo 65 metų amžiaus arba vyresni. Tai yra 3 procentiniais punktais daugiau už prieš dešimtmetį buvusią atitinkamą dalį. Eurostatas, 2021 3 16, https://ec.europa.eu/eurostat/web/products-eurostat-news/-/ddn-20210316-1.

(2) COM(2021) 50 final.

(3) RK nuomonė „Tarpvalstybinių sveikatos priežiūros paslaugų įgyvendinimas ir perspektyvos“ (COR-2019-04597).

(4) COM(2021) 50 final.

(5) COM(2021) 102 final.

(6) RK nuomonė „Lygybės sąjunga. 2020–2025 m. lyčių lygybės strategija“ (COR-2020-02016).

(7) COM(2020) 241 final, Ataskaita dėl demografinių pokyčių poveikio.

(8) COM(2021) 50 final.

(9) OECD (2020), Who Cares? Attracting and Retaining Care Workers for the Elderly,

https://www.oecd.org/els/health-systems/who-cares-attracting-and-retaining-elderly-care-workers-92c0ef68-en.htm.

(10) JRC121698 – JRC (2021), Health and long-term care workforce: demographic challenges and the potential contribution of migration and digital technology.

(11) COM(2021) 50 final.

(12) Pasak Europos Komisijos, senjorų ekonomika apibrėžiama kaip ekonominės galimybės, atsirandančios dėl viešųjų ir vartotojų išlaidų, susijusių su senėjančia visuomene ir specialiaisiais vyresnių nei 50 metų amžiaus gyventojų poreikiais.

(13) JRC121698.

(14) EIGE (2021), Gender inequalities in care and consequences for the labour market,

https://eige.europa.eu/publications/gender-inequalities-care-and-consequences-labour-market.

(15) JRC121698.

(16) RK nuomonė „Deramas minimalusis darbo užmokestis Europos Sąjungoje“ (COR-2020-05859).

(17) Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė savo iniciatyva „Kartu gyvenančių slaugytojų teisės“ (SOC/535 – EESC-2016-00941).