Specialioji 	ataskaita	Ar	Komisija 	užtikrino 	
veiksmingą 	Paslaugų 	
direktyvos 	įgyvendinimą?LT	 2016	Nr.	05
EUROPOS
AUDITO
RŪMAI
EUROPOS AUDITO RŪMAI  
12, rue Alcide de Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tel. +352 4398-1
Užklausos: eca.europa.eu/lt/Pages/ContactForm.aspx
Interneto svetainė: eca.europa.eu
Tviteris: @EUAuditorsECA
Daug papildomos informacijos apie Europos Sąjungą yra internete.  
Ji prieinama per portalą Europa  (http://europa.eu ).
Liuksemburgas: Europos Sąjungos leidinių biuras, 2016
Print ISBN 978-92-872-4170-2 ISSN 1831-0885 doi:10.2865/615947 QJ-AB-16-002-LT-C
PDF ISBN 978-92-872-4180-1 ISSN 1977-5725 doi:10.2865/92284 QJ-AB-16-002-LT-N
EPUB ISBN 978-92-872-4148-1 ISSN 1977-5725 doi:10.2865/266782 QJ-AB-16-002-LT-E
© Europos Sąjunga, 2016
Leidžiama atgaminti nurodžius šaltinį.
Ar	Komisija 	užtikrino 	
veiksmingą 	Paslaugų 	
direktyvos 	įgyvendinimą?
(pagal SESV 287 straipsnio 4 dalies antrą pastraipą)Specialioji 	ataskaitaLT	 2016	Nr.	05
02
 Audito	grupė
Audito Rūmų specialiosiose ataskaitose pateikiami su konkrečiomis biudžeto sritimis arba valdymo temomis susijusių 
Audito Rūmų veiklos ir atitikties auditų rezultatai. Audito Rūmai audito užduotis atrenka ir nustato taip, kad jos turėtų kuo 
didesnį poveikį, atsižvelgdami į veiklos ar atitikties riziką, susijusių pajamų ar išlaidų lygį, būsimus pokyčius ir politinį bei 
viešąjį interesą.
Šį veiklos auditą atliko Audito Rūmų nario Milan Martin Cvikl vadovaujama IV audito kolegija, atsakinga už auditą paja -
mų, mokslinių tyrimų ir vidaus politikų, finansų ir ekonomikos valdymo bei Europos Sąjungos institucijų ir įstaigų srityse. 
Auditui vadovavo Audito Rūmų narys Neven Mates, jam padėjo jo kabineto vadovas Georgios Karakatsanis ir atašė Marko 
Mrkalj; pagrindinis vadybininkas Paul Stafford; audito užduoties vadovas Wayne Codd; auditoriai Sandra Dreimane, Jur -
gen Manjé ir Wolfgang Stolz.
Iš kairės į dešinę: J. Manjé, P . Stafford, N. Mates, W. Codd, S. Dreimane, G. Karakatsanis.

03
 Turinys
Dalis
 Žodynėlis 	ir	santrumpos
I–VIII  Santrauka
1–11  Įvadas
6–7 Paslaugų	direktyvos	tikslai
8 –11  Vaidmenys 	ir	įgaliojimai
12–13  Audito	apimtis	ir	metodas
14 –110  Pastabos
16–42  Perkėlimas 	į nacionalinę 	teisę	ir	įgyvendinimo 	stebėjimas
16–18  Komisija	teikė	pagalbą	perkėlimui	į nacionalinę	teisę	ir	jį	stebėjo
19–20  Dvidešimt	valstybių	narių	vėlavo	atlikti	perkėlimą	į nacionalinę	teisę
21–27  Tarpusavio	vertinimai	buvo	novatoriška	praktika,	kurią	tinkamai	valdė	Komisija	ir	kuri	vėliau	taip	pat	buvo 	
taikoma	kitų	direktyvų	atveju
28–29  Iki	sėkmingo	įgyvendinimo	dar	daug	ko	trūksta
30–32  Atlikti	veiksmingumo	patikrinimai,	kaip	ES	teisės	aktai	veikia	praktiniuose	verslo	scenarijuose
33–34  Atsižvelgiant	į rezultatus,	pateikti	tolesni	Komisijos	teisėkūros	pasiūlymai
35–36  Komisija	galėjo	geriau	panaudoti	rezultatus,	siekdama	sistemingai	užtikrinti	Paslaugų	direktyvos 	
įgyvendinimą
37–42  Nėra	ekonominio	poveikio	vertinimo
43–77  Įgyvendinimas
43–45  Komisijos	suteiktos	priemonės	ir	teikiama	parama	įgyvendinant	Paslaugų	direktyvą	buvo	nepakankamai 	
panaudotos	ir	todėl	tik	iš	dalies	veiksmingos
46–52  Vėlavimai	įsteigiant	kontaktinius	centrus	ir	kokybės	skirtumai	valstybėse	narėse
53–55  Kontaktinius	centrus	sudėtinga	surasti,	žemas	įmonių	žinių	lygis
56–64  Žemas	administracinio	bendradarbiavimo	lygis	su	Paslaugų	direktyva	susijusiais	klausimais
65–71  Vartotojai	ir	toliau	susidūrė	su	sunkumais	naudodamiesi	bendrąja	paslaugų	rinka
04 Turinys	
72–75  Paslaugų	teikėjai	vis	dar	neteisingai	diskriminuoja
76–77  Problemų 	sprendimas
78 –110  Vykdymo	užtikrinimas
78–79  Komisija	taiko	keletą	vykdymo	užtikrinimo	priemonių
80–85  SOLVIT	priemonė	retai	naudojama	Paslaugų	direktyvos	atveju
86–93  „EU	Pilot“	–	prieš	pažeidimo	nagrinėjimą	taikoma	sistema,	kurią	palankiai	vertina	valstybės	narės
94–99 Komisija	beveik	netaikė	pažeidimo	procedūrų
100–101  Pažeidimų	nagrinėjimo	procedūros	trunka	pernelyg	ilgai
102–104  Atsižvelgiant	į atskirus	su	paslaugomis	susijusius	skundus,	buvo	reguliariai	vykdomi	tolesni	veiksmai; 	
tačiau	buvo	sugaištama	daug	laiko	vykdant	pažeidimų	procedūras
105–107  Tik	vienas	atvejis	perduotas	nagrinėti	Teisingumo	Teismui
108–110  Konkrečiai 	šaliai	skirtos	rekomendacijos 	neturėjo 	didelio	pasisekimo
111–120  Išvados	ir	rekomendacijos
112–114  Perkėlimas 	į nacionalinę 	teisę	ir	įgyvendinimo 	stebėjimas 	
115 –118  Įgyvendinimas
119 –120  Vykdymo	užtikrinimas
 Komisijos 	atsakymai
05
 Žodynėlis 	ir	santrumpos
BVAS : Bendradarbiavimas vartotojų apsaugos srityje
BVP :	Bendrasis vidaus produktas
ECC-net : Europos vartotojų centrų tinklas
ES: Europos Sąjunga
ESS : Europos sąskaitų sistema
ETT : Europos Teisingumo Teismas
EU Pilot : „EU Pilot“ apima valstybių narių ir Komisijos bendradarbiavimą nacionalinių įstatymų atitikties ES teisės 
aktams arba tinkamo ES teisės taikymo klausimais. Jis taikomas kaip pirmoji priemonė siekiant apsieiti be formalios 
pažeidimų procedūros, jei tai įmanoma.
IMI: Vidaus rinkos informacinė sistema
KSRS : Komisijos skundų registravimo sistema
KŠSR : Konkrečiai šaliai skirtos rekomendacijos
NACE	2	red. : Ekonominės veiklos Europos bendrijoje rūšių statistinė klasifikacija
PKD : Profesinių kvalifikacijų direktyva
SESV : Sutartis dėl Europos Sąjungos veikimo
SOLVIT : Alternatyvus ginčų sprendimo mechanizmas, įdiegtas siekiant padėti ES piliečiams ir verslo subjektams, 
iš kurių buvo atimta galimybė pasinaudoti jų Europos vidaus rinkos teisėmis, nes kitos valstybės narės viešoji 
administracija netinkamai taikė vidaus rinkos teisės aktus.
VBKC : Vienas bendras kontaktinis centras
VN: Valstybė narė (-ės)
Žvalgymai : Visos Europos Sąjungos interneto svetainių peržiūra, visų pirma saityno sektoriuose
06
 Santrauka
I
Palyginti su bendrąja prekių rinka, kuri ES vidaus prekybos atžvilgiu yra gerai išsivysčiusi, plačiai pripažįstama, jog 
paslaugų rinka neišnaudoja visų savo galimybių. Paslaugų direktyvoje reglamentuojamos paslaugos, apimančios 
apie 46 % ES BVP , siekiant sumažinti teisines ir administracines kliūtis paslaugų teikėjams ir gavėjams. Tai turėtų būti 
pasiekta valstybėms narėms perkeliant direktyvą į nacionalinę teisę, didinant skaidrumą ir taikant supaprastintas 
procedūras, leidžiančias verslo subjektams ir vartotojams paprasčiau teikti arba gauti paslaugas bendrojoje rinkoje.
II
Audito Rūmai, be to, kad išnagrinėjo vykdymo užtikrinimo priemones, skirtas neatitikties klausimams, bloginan -
tiems bendrosios paslaugų rinkos veikimą, spręsti, audito metu daugiausia dėmesio skyrė Europos Komisijos veiks -
mams, skirtiems remti valstybes nares.
III
Dauguma valstybių narių neperkėlė direktyvos į nacionalinę teisę laiku. Nepaisant to, vykstant šiam procesui Komi -
sija stebėjo pažangą ir teikė paramą, skirtą padėti įgyvendinti direktyvą perkėlimo metu ir po jos perkėlimo, organi -
zuodama bendras vertinimo procedūras bei teikdama gaires reguliarių teminių ekspertų grupių posėdžių metu.
IV
Bendri vertinimai ir veiksmingumo patikrinimai tiksliniuose sektoriuose valstybėms narėms davė naudos, tačiau taip 
pat parodė, kad išliko reikšmingas kliūčių skaičius. Komisija nepakankamai prižiūrėjo, kaip į juos buvo atsižvelgta, 
visų pirma neužginčijo proporcingumo argumento, kuriuo valstybės narės rėmėsi siekdamos išlaikyti teisės aktų 
neatitinkančius reikalavimus.
V
Komisija buvo tik iš dalies veiksminga užtikrindama direktyvos įgyvendinimą. Praėjus keleriems metams nuo 
2009 m. įgyvendinimo termino, vidaus rinkoje išlieka su direktyvos reglamentuojamomis paslaugomis susijusių 
kliūčių, o Komisija nenori pradėti teisinių procedūrų, iš dalies dėl ilgos teisminės procedūros, bet taip pat dėl menko 
teisės aktų veiksmingumo. Siekiant išspręsti problemas, buvo taikytos tokios priemonės kaip SOLVIT ir „EU Pilot“ , 
tačiau jų rezultatai nebuvo tokie greiti, kokių reikia verslo subjektams ir paslaugų teikėjams. Vartotojai dar negali 
naudotis paslaugų vidaus rinka tokiu lygiu, koks numatytas direktyvoje.
VI
Visapusiško direktyvos įgyvendinimo galima ekonominė nauda vis dar nėra žinoma, nepaisant to, kad parodant kliū -
čių mažinimo poveikį yra dažnai minimas įvertintas išdirbio didėjimas. Kadangi nėra pakankamai išsamių duomenų 
apie direktyvos veikiamus sektorius, vis dar nėra patikimo jos poveikio kiekybinio įvertinimo.
Santrauka 07
VII
Vienoje iš savo rekomendacijų Audito Rūmai visų pirma prašo Komisijos ryžtingiau įgyvendinti direktyvą taikant šias 
priemones:
— stebėti, kaip atsižvelgiama į tokių procedūrų, kaip bendras vertinimas ir veiksmingumo patikrinimai, rezultatus 
siekiant išspręsti neatitikties klausimus ir kartu su valstybėmis narėmis spręsti ekonomiškai reikšmingiausius 
klausimus,
— pradėti „EU Pilot“ procedūras kiek galima greičiau po problemos identifikavimo. Turėtų būti dalijamasi informa -
cija apie sprendimus,
— kiek įmanoma, sutrumpinti pažeidimo procedūrų trukmę,
— perduoti svarbius neįgyvendinimo ir neteisingo taikymo klausimus Teisingumo Teismui.
VIII
Be to:
— Komisija turėtų parengti perkėlimo į nacionalinę teisę gaires ir jas paskelbti kuo greičiau po jų priėmimo,
— Komisija turėtų pasistengti užtikrinti, kad naujų teisės aktų poveikio vertinimui būtinų duomenų klausimas būtų 
sprendžiamas teisėkūros procedūros pradžioje,
— valstybės narės turėtų laikytis kontaktinių centrų chartijos, pavyzdžiui, skelbti informaciją daugeliu kalbų ir 
sudaryti galimybę atlikti visus administracinius veiksmus, kurie yra būtini siekiant teikti paslaugas kitose šalyse,
— teisės aktų leidėjas turėtų taikyti sustabdymo laikotarpį, skirtą pranešti apie reikalavimų projektą, ir užtikrinti, 
kad jis būtų paskelbtas viešoje interneto svetainėje, siekiant pagerinti pasiekiamumą ir sudaryti galimybę laiku 
atlikti tikrinimą,
— atliekant Reglamento dėl bendradarbiavimo vartotojų apsaugos srityje peržiūrą turėtų būti išplėsta jo taikymo 
sritis įtraukiant Paslaugų direktyvos 20 straipsnį.
08
 Įvadas
01	
Paslaugų direktyva (toliau – Direktyva) buvo priimta 2006 m. siekiant sumažinti 
teisines ir administracines kliūtis paslaugų teikėjams ir gavėjams. Tai turėtų būti 
pasiekta valstybėms narėms perkeliant Direktyvą į nacionalinę teisę, didinant 
skaidrumą ir taikant supaprastintas procedūras, leidžiančias verslo subjektams ir 
vartotojams paprasčiau teikti arba naudoti paslaugas bendrojoje rinkoje. Joje re -
glamentuojamos paslaugos, kurios sudaro 46 %1 ES BVP . Ji turėjo būti įgyvendinta 
visose ES šalyse iki 2009 m. pabaigos.
02	
Direktyvos ištakos yra 1997 m. Komisijos bendrosios rinkos plano pristatymas2, 
kuriame buvo raginama panaikinti sektorių kliūtis rinkos integracijai. Atsižvel -
giant į vėlesnius dokumentus, kuriuose buvo konkrečiai nagrinėjamos paslaugos 
ir tikinama, kad įvairios kliūtys paslaugų vidaus rinkoje „yra nemažas kliuvinys 
ES ekonomikai ir jos galimybėms augti, plėtoti konkurencingumą ir kurti darbo 
vietas“3, galiausiai buvo 2004 m. pateiktas pasiūlymas dėl Paslaugų direktyvos 
(paprastai vadinamas „Bolkensteino direktyva“), kuriame paslaugų judėjimas 
buvo grindžiamas kilmės šalies principu. Tai turėtų reikšti, kad paslaugų teikėjai 
turi laikytis tik įsisteigimo valstybės narės teisės aktų, neatsižvelgiant į tai, kur yra 
vykdoma paslaugų teikimo veikla. Vis dėlto Europos Parlamento prašymu kilmės 
šalies principo buvo atsisakyta4. Vietoj jo 2006 m. priimtoje Paslaugų direktyvoje5 
buvo įvesta prievolė valstybei narei „savo teritorijoje užtikrinti nevaržomą teisę 
teikti paslaugas ar vykdyti paslaugų teikimo veiklą“ ir „neapriboti teisės teikti pas -
laugas ar paslaugų teikimo veiklos vykdymo jokiais reikalavimais […], kuriais būtų 
pažeidžiami nediskriminavimo, būtinybės ir proporcingumo principai“6.
03	
Direktyva išimties tvarka buvo netaikoma daugeliui ekonominių veiklų: neekono -
minio pobūdžio bendrų interesų paslaugoms, finansinėms paslaugoms, elektro -
niniams ryšiams, laikinojo įdarbinimo agentūroms, sveikatos priežiūrai, garso ir 
vaizdo paslaugoms, azartiniams lošimams, veiklai, susijusiai su viešosios valdžios 
funkcijų vykdymu, socialinėms paslaugoms, privačioms saugos paslaugoms, 
notarams ir antstoliams bei apmokestinimui. Direktyva taip pat neturi poveikio 
valstybių narių socialinės apsaugos teisės aktams.1 SWD(2014) 131  final , 2014 m. 
kovo 31 d., „Informavimo apie 
nacionalines paslaugų rinkų 
reformas darbo planas“.
2 1997 m. birželio 4 d. 
CSE(97) 1  final , Komisijos 
komunikatas Europos Vadovų 
Tarybai „Veiksmų planas dėl 
bendrosios rinkos“.
3 2002 m. liepos 30 d. 
COM(2002) 441  final , 
„Komisijos ataskaita Tarybai ir 
Europos Parlamentui dėl 
paslaugų vidaus rinkos 
būklės“.
4 2013 m. liepos 24 d. 
COM(2013) 547  final , 
„Pasiūlymas dėl Europos 
Parlamento ir Tarybos 
direktyvos dėl mokėjimo 
paslaugų vidaus rinkoje, kuria 
iš dalies keičiamos direktyvos 
2002/65/EB, 2013/36/ES ir 
2009/110/EB ir panaikinama 
Direktyva 2007/64/EB“.
5 2006 m. gruodžio 12 d. 
Europos Parlamento ir Tarybos 
direktyva 2006/123/EB dėl 
paslaugų vidaus rinkoje 
(OL L 376, 2006 12 27, p. 36).
6 Paslaugų direktyvos 
16 straipsnio 1 dalis. 
Proporcingumas: reikalavimas 
turi būti tinkamas siekiamam 
tikslui įgyvendinti ir juo neturi 
būti reikalaujama daugiau, nei 
reikia tokiam tikslui.
09 Įvadas	
7 Corazza Bildt pranešimas dėl 
paslaugų vidaus rinkos: 
dabartinė padėtis ir tolimesni 
žingsniai ( 2012/2144(INI)) 
(http://www.europarl.europa.
eu/sides/getDoc.
do?pubRef=-//EP//
TEXT+REPORT+A7–2013–
0273+0+DOC+XML+V0//EN ).
8 Cofferati pranešimas dėl 
bendrosios rinkos valdymo 
įgyvendinant 2014 m. Europos 
semestrą (2013/2194(INI)) 
(http://www.europarl.europa.
eu/sides/getDoc.
do?pubRef=-//EP//
TEXT+REPORT+A7–2014–
0066+0+DOC+XML+V0//EN ).
9 Pastaba dėl Komisijos 2014 m. 
darbo plano, skirto ataskaitų 
apie nacionalines reformas 
paslaugų rinkose teikimui, 
5431/14, COMPET 29, MI 51, ES 
Taryba, Briuselis, 2014 m. 
sausio 22 d.
10 Kaip nurodyta direktyvos 
14 straipsnyje.04	
Plačiai pripažįstama, kad, palyginti su bendrąja prekių rinka, kuri yra gerai iš -
vystyta ES vidaus prekybos atžvilgiu, paslaugų rinka dar neišnaudojo visų savo 
galimybių, o jos augimo poreikį pabrėžė Europos Parlamentas Corazza Bildt pra -
nešime7 dėl paslaugų vidaus rinkos ir neseniai paskelbtame Cofferati pranešime8. 
Sėkmingo Direktyvos įgyvendinimo poveikis gali būti labai didelis, turint omeny -
je paslaugų svarbą Europos ekonomikai.
05	
Nustatytas perkėlimo į nacionalinę teisę terminas buvo 2009 m., tačiau Komisija 
savo 2013 m. spalio 22 d. komunikate pareiškė, kad „Europai vis dar nepavyksta 
įgyvendinti ambicingų bendrosios rinkos tikslų, ypač tokiose svarbiose srityse  
kaip skaitmeninė ekonomika, energetika ir paslaugos“. 2014 m. sausio mėn. 
Taryba pabrėžė būtinybę koordinuoti Komisijos ir valstybių narių veiksmus 
siekiant pagerinti bendrosios rinkos taisyklių įgyvendinimą, taikymą ir vykdymo 
užtikrinimą9.
Paslaugų 	direktyvos 	tikslai
06	
Visapusiškas Direktyvos įgyvendinimas turėtų padėti sumažinti biurokratizmą ir 
sudaryti palankesnes sąlygas paslaugų teikėjų įsisteigimui tiek savo šalyje, tiek 
užsienyje. Tai turėtų palengvinti tarpvalstybinį paslaugų teikimą. Siekiant šio 
tikslo, valstybės narės privalo įsteigti „kontaktinius centrus“, kurie padėtų verslo 
subjektams teikdami išsamią informaciją apie procedūras, būtinas tam, kad būtų 
galima siūlyti ir teikti paslaugas, ir sudarydami galimybę atlikti reikalingus forma -
lumus internetu. Direktyva taip pat sustiprinamos paslaugų gavėjų teisės, ypač 
vartotojų, draudžiant diskriminaciją dėl pilietybės ar gyvenamosios vietos.
07	
Kliūtys, kurias siekiama panaikinti šia direktyva, yra10:
a) diskriminaciniai reikalavimai, tiesiogiai ar netiesiogiai susiję su pilietybe arba 
įmonės registruotos buveinės vieta;
b) draudimas paslaugų teikėjui būti įsisteigusiam daugiau negu vienoje vals -
tybėje narėje arba būti įtrauktam į daugiau negu vienos valstybės narės 
registrus arba būti daugiau negu vienos valstybės narės profesinių įstaigų ar 
asociacijų nariu;
10 Įvadas	
c) prievolė teikėjui turėti pagrindinę buveinę gavėjo teritorijoje;
d) abipusiškumo sąlygos su valstybe nare, kurioje teikėjas jau yra įsisteigęs;
e) reikalavimas pereiti ekonominio poreikio ar rinkos paklausos testą norint 
gauti leidimą arba privalomas galimo ar faktinio veiklos poveikio ekonomikai 
ar veiklos tinkamumo įvertinimas, atsižvelgiant į kompetentingos institucijos 
nustatytus ekonomikos planavimo tikslus;
f) konkuruojančių subjektų dalyvavimas, įskaitant jų dalyvavimą konsultacinių 
įstaigų veikloje, išduodant leidimus arba priimant kitus kompetentingų insti -
tucijų sprendimus;
g) finansinės garantijos, įskaitant įpareigojimą sudaryti draudimo sutartį su vals -
tybės narės teritorijoje įsisteigusiu teikėju ar institucija;
h) reikalavimas tam tikrą laikotarpį būti iš anksto įregistruotam valstybės narės 
registre arba tam tikrą laikotarpį būti vykdžius veiklą šios valstybės narės 
teritorijoje.
Vaidmenys 	ir	įgaliojimai
08	
Direktyvoje nustatyti Komisijos ir valstybių narių vaidmenys ir atsakomybė.
09	
Valstybės yra atsakingos už Direktyvos perkėlimą į nacionalinę teisę, už tam 
tikrus uždavinius, susijusius su tolesniais veiksmais po perkėlimo atliekant tar -
pusavio vertinimą (žr. 21–29 dalis), ir už pagalbą verslui įsteigiant vieną bendrą 
kontaktinį centrą. Tai pirmas kartas, kai valstybės narės buvo teisiškai įpareigotos 
įdiegti tokias e. valdžios paslaugas ir suteikti galimybę vartotojams jomis naudo -
tis užsienyje.
11 Įvadas	
10	
SOLVIT yra ginčų sprendimo mechanizmas, kuris buvo įdiegtas siekiant padėti 
ES piliečiams ir verslo subjektams, kuriems nebuvo leista pasinaudoti Europos 
vidaus rinkos teisėmis, nes kitos valstybės narės viešoji administracija netinkamai 
taikė vidaus rinkos teisės aktus. Sistema paremta SOLVIT centrų, kurie įsisteigę 
kiekvienoje valstybėje narėje, tinklu. SOLVIT yra praktiška alternatyva formaliems 
problemų sprendimo mechanizmams, kaip antai nacionalinėms teismo procedū -
roms arba skundams Europos Komisijai.
11	
Vidaus rinkos, pramonės, verslumo ir MVĮ generalinis direktoratas (buvęs Vidaus 
rinkos ir paslaugų GD) koordinuoja su Europos bendrąja rinka susijusią Komisijos 
politiką ir stengiasi šalinti nepagrįstas prekybos kliūtis, visų pirma paslaugų ir fi -
nansų rinkų srityje. Jis turėtų stebėti, kaip ES teisės aktai įgyvendinami praktiškai, 
padėti valstybėms narėms ir, jei būtina, inicijuoti pažeidimo procedūras.
12
 Audito	apimtis	ir	metodas
12	
Audito Rūmų pagrindinis audito klausimas buvo įvertinti, ar Komisija užtikrino 
veiksmingą Direktyvos įgyvendinimą. Šis klausimas buvo padalytas į du išsames -
nius klausimus:
a) ar Komisija tinkamai stebėjo ir vertino Direktyvos įgyvendinimą?
b) ar Komisija sudarė pakankamai geras sąlygas Direktyvos įgyvendinimui ir 
užtikrino jos vykdymą?
13	
Komisijoje buvo atliekami interviu ir nagrinėjamos bylos. Be to, audito metu buvo 
surengti faktų nustatymo vizitai į įvairias atsakingas ministerijas, verslo organiza -
cijas, prekybos rūmus ir vartotojų organizacijas septyniose valstybėse narėse, sie -
kiant surinkti informaciją apie išlikusias kliūtis prekybai ir apie esamų priemonių 
joms pašalinti veiksmingumą. Audito Rūmai pasirinko reikšmingą tarpvalstybinės 
prekybos apimtį turinčias valstybes nares: Vokietiją, Jungtinę Karalystę, Austriją, 
Slovakiją, Prancūziją, Nyderlandus ir Portugaliją. Be to, buvo konsultuotasi su 
įvairiomis Europos organizacijomis.
13
 Pastabos
11 Versijos visomis kalbomis 
internete buvo paskelbtos 
2007 m. lapkričio mėn., ir tik 
versiją anglų kalba buvo 
galima gauti nuo 2007 m. 
liepos 30 d.14	
2009 m. pasibaigus perkėlimo į nacionalinę teisę procesui, Komisija bandė 
nustatyti sritis, kuriose Direktyva nebuvo įgyvendinta, bei įdiegti įvairius mecha -
nizmus, skirtus sumažinti likusias kliūtis. Tačiau kliūčių vis dar išlieka ir kai kurias 
jų lemia neaiškiai suformuluotas Direktyvos tekstas. Komisija nenorėjo imtis 
veiksmų dėl pažeidimų, iš dalies dėl prasto teisinės bazės tikslumo ir iš dalies dėl 
ilgai trunkančios teisinės procedūros, kuri yra būtina siekiant užtikrinti vykdymą 
(kelerius metus, net jei šalys procedūras atlieka laiku).
15	
Kol kas neįmanoma įvertinti, kokiu mastu buvo gauta ekonominė nauda, kurios 
buvo tikimasi įgyvendinus Direktyvą. Nepaisant to, kad Komisija paskelbė įver -
tintą galimą BVP padidėjimą dėl šios Direktyvos, jis buvo apskaičiuotas remiantis 
apytiksliais duomenimis. Komisija iki 2014 m. nesiėmė jokių sistemingų veiksmų 
rinkti duomenis apie tarpvalstybinę prekybą Direktyvoje reglamentuojamo -
mis paslaugomis. Be to, 2015 m. šių duomenų vis dar nėra, todėl neįmanoma 
įvertinti tarpvalstybinių paslaugų augimo arba BVP padidėjimo dėl Direktyvos 
įgyvendinimo.
Perkėlimas 	į nacionalinę 	teisę	ir	įgyvendinimo 	
stebėjimas
Komisija	teikė	pagalbą	perkėlimui	į nacionalinę	teisę	ir	jį 	
stebėjo
16	
Direktyva įsigaliojo 2006 m. gruodžio 28 d., o jos perkėlimo į nacionalinę teisę 
terminas nustatytas 2009 m. gruodžio 28 d. Perkėlimas į nacionalinę teisę valsty -
bėms narėms buvo didelių pastangų reikalaujanti procedūra, kuri apėmė daugelį 
ekonomikos sričių, todėl Direktyvoje buvo nustatytas trejų metų terminas, vietoj 
įprastų dvejų.
17	
Komisija paskelbė „Paslaugų direktyvos įgyvendinimo vadovą“, kurio tikslas 
suteikti valstybėms narėms techninę pagalbą, aprašant tinkamus įgyvendinimo 
metodus. Tačiau jis buvo paskelbtas visomis kalbomis tik praėjus beveik metams 
po Direktyvos patvirtinimo11. Aplankytų valstybių narių atstovai nurodė, kad 
šis vadovas buvo naudinga pagalbinė priemonė, tačiau manė, kad jo poveikis 
būtų didesnis, jei jis būtų paskelbtas netrukus po Direktyvos įsigaliojimo. Be šio 
vadovo, Komisija teikė konsultacijas valstybėms narėms stebėjimo vizitų metu ir 
atsakė į jų užklausas.
14 Pastabos 	
12 2012 m. birželio 8 d. 
COM(2012) 261  final  
„Partnerystė siekiant augimo 
paslaugų sektoriuje 
2012–2015 m.“ ir 
patvirtinamieji dokumentai.
13 Čekija, Estija, Kroatija, Lietuva, 
Vengrija, Malta, Nyderlandai, 
Švedija.
14 Vokietijos (užbaigta 
2012 01 26), Graikijos (užbaigta 
2012 05 31), Austrijos (užbaigta 
2012 04 26).
15 Pirmos kartos kontaktiniai 
centrai atitinka Direktyvoje 
nustatytus konkrečius 
reikalavimus. Antros kartos 
kontaktiniai centrai „turėtų ne 
tik vykdyti Paslaugų 
direktyvoje nustatytus 
įsipareigojimus, bet ir juos 
viršyti tiek taikymo srities, tiek 
funkcionalumo atžvilgiu“, 
remiantis kontaktinių centrų 
chartija.18	
Per dvišalį bendradarbiavimą ir teikdama paramą valstybėms narėms Komisija 
ėmėsi būtinų veiksmų stebėti perkėlimo į nacionalinę teisę pažangą ir pateikė 
ataskaitą apie tai Konkurencingumo tarybai. 2012 m. birželio mėn. ji paskelbė 
išsamesnę ataskaitą „Paslaugų paketo“ forma12.
Dvidešimt	valstybių	narių	vėlavo	atlikti	perkėlimą 	
į nacionalinę 	teisę
19	
Direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę termino laikėsi tik aštuonios valsty -
bės narės13. Valstybėms narėms, kurios nepranešė apie perkėlimą į nacionalinę 
teisę, buvo nusiųstas oficialus įspėjimas dėl pradedamos pažeidimo procedūros. 
2011 m. spalio 27 d. dėl trijų bylų14, kurios iki to laiko nebuvo išspręstos, buvo 
kreiptasi į Teisingumo Teismą. Vis dėlto šios bylos buvo išspręstos iki jų nagrinėji -
mo Teisingumo Teisme. Paskutinė valstybė narė, kuri perkėlimą į nacionalinę teisę 
įvykdė 2012 m. gegužės 31 d., buvo Graikija.
20	
Komisija numatė, kad svarbus vaidmuo įgyvendinant šią Direktyvą teks kontak -
tiniams centrams (žr. 44–55 dalis). Todėl teikdama ataskaitas dėl valstybių narių 
įgyvendinimo pažangos, Komisija jiems skyrė ypatingą dėmesį, remdamasi savo 
analize bei verslo organizacijų atliktais tyrimais. Iki 2009 m. termino 21 iš 27 
valstybių narių įsteigė „pirmos kartos“ kontaktinius centrus15, tačiau labai skyrėsi 
administracinių procedūrų vykdymo internete ir taikymo tarpvalstybiniu mastu 
lygis.
Tarpusavio	vertinimai	buvo	novatoriška	praktika,	kurią 	
tinkamai	valdė	Komisija	ir	kuri	vėliau	taip	pat	buvo	taikoma 	
kitų	direktyvų	atveju
21	
Pagal Direktyvoje numatytą tarpusavio vertinimo procedūrą kiekviena valstybė 
narė turėjo įvertinti nacionalinių reikalavimų paslaugų teikėjams taikymo pa -
grindimą ir pasidalyti savo nustatytais faktais su kitomis valstybėmis narėmis. 
Jos tikslas – geriau suprasti reikalavimų taikymo priežastis ir paskatinti valstybes 
nares palyginti savo reguliavimo metodus bei keistis gerąja patirtimi, atsisakant 
norminių reikalavimų, kuriuos sutarta laikyti nepagrįstais.
15 Pastabos 	
16 2011 m. sausio 27 d. 
COM(2011) 20  final  „Geriau 
veikiančios bendrosios 
paslaugų rinkos kūrimas 
remiantis Paslaugų direktyvos 
abipusio vertinimo proceso 
rezultatais“, p. 6.
17 2011 m. sausio 27 d. 
SEC(2011) 102  final  „Komisijos 
tarnybų darbinis dokumentas 
dėl abipusio Paslaugų 
direktyvos vertinimo“, 
lydimasis dokumentas prie 
COM(2011) 20  final , p. 10.22	
Direktyvoje išdėstytas paslaugų teikimui valstybėse narėse taikomo reglamenta -
vimo pagrindo tarpusavio vertinimų procesas ir reikalavimai. Iki 2009 m. gruodžio 
28 d. valstybės narės turėjo pateikti Komisijai ataskaitą, kurioje būtų nurodyta ši 
informacija: i) leidimų išdavimo sistemos, ii) konkretūs nacionaliniai reikalavimai, 
kuriuos valstybės narės ketina išlaikyti, ir iii) daugiasritė veikla. Valstybės narės tu -
rėjo pateikti paaiškinimus, parodydamos, kad likusios leidimų išdavimo sistemos 
ar reikalavimai atitinka Direktyvos esmę, pagrįsti, kodėl šie reikalavimai atitinka 
nediskriminavimo, būtinumo ir proporcingumo sąlygas, bei nurodyti, kuriems 
teikėjams ir toliau taikomi šie reikalavimai.
23	
Komisija pasidalijo paaiškinimais dėl reikalavimų su kitomis valstybėmis narėmis, 
nustatydama šešių mėnesių terminą atsakyti. Tada Komisija 2010 m. gruodžio 
28 d. pateikė ataskaitą dėl tarpusavio vertinimo proceso, kurioje buvo suderinti 
valstybių narių atsakymai ir, kai tai buvo tikslinga, – pateikti pasiūlymai dėl pa -
pildomų iniciatyvų. Komisija privalo šį procesą stebėti kiekvienais metais. Pirmą 
kartą tai buvo padaryta Paslaugų paketo forma, kuris buvo paskelbtas 2012 m. 
birželio mėn., o vėliau įgyvendinant tokias iniciatyvas, kaip su teisine forma, ak -
cijų valdymu ir tarifais susijusių reikalavimų kolegiali peržiūra, nacionalinių teisės 
aktų, kuriais reglamentuojama teisė užsiimti profesine veikla ir galimybė apsi -
drausti, įvertinimas, praktiniai seminarai suinteresuotosioms šalims.
24	
Tarpusavio vertinimo procedūra peržiūrint daugelio valstybių narių teisės aktus 
buvo tokia sėkminga, kad vėliau ši praktika buvo pakartota kitose srityse, kaip 
antai persvarstytos Profesinių kvalifikacijų direktyvos atveju.
25	
Tarpusavio vertinimo metodiką sudarė šie etapai16: atskirų valstybių narių įsi -
vertinimai, diskusijos grupėse po penkias valstybes nares ir plenarinės sesijos 
dalyvaujant visoms valstybėms narėms. Komisija atkreipė dėmesį į įgyvendintus 
patobulinimus, kaip antai kompleksinių leidimų išdavimo sistemų pakeitimą 
paprastesniais metodais, pavyzdžiui, deklaracijomis, ir konkretiems sektoriams 
skirtų schemų, minimalaus kapitalo reikalavimų, draudimo turėti daugiau nei vie -
ną buveinę, privalomų tarifų ir kiekybinių ir teritorinių apribojimų panaikinimą17.
16 Pastabos 	
18 J. Monteagudo, Al. Rutkowski, 
D. Lorenzani, „The economic 
impact of the Services 
Directive: A first assessment 
following implementation” 
(Paslaugų direktyvos 
ekonominis poveikis: pirmas 
vertinimas po įgyvendinimo), 
Economic Papers  Nr. 456, 
2012 m. birželio mėn., Europos 
Komisija, Briuselis, 2012 m., 
p. 30.26	
Buvo žengti svarbūs žingsniai šalinant kliūtis. Aplankytų valstybių narių pareigū -
nai manė, kad tarpusavio vertinimo procesas buvo vienas svarbiausių Direktyvos 
įgyvendinimo etapų, kadangi valstybės narės turėjo intensyviai bendradarbiauti 
peržiūrėdamos labai daug nacionalinių ir regioninių teisės aktų tam, kad įvertintų 
jų suderinamumą su Direktyva ir taikoma Teisingumo Teismo praktika.
27	
Aplankytos valstybės narės pripažino, kad Komisija daug nuveikė praktiniu lyg -
meniu padėdama įgyvendinti Direktyvą, visų pirma organizavo tarpusavio verti -
nimui skirtas grupių diskusijas bei teikė konsultacijas reguliarių teminių ekspertų 
grupių posėdžių metu.
Iki	sėkmingo	įgyvendinimo	dar	daug	ko	trūksta
28	
Tarpusavio vertinimo proceso ataskaitose buvo nurodyta, kad kliūtys buvo paša -
lintos tik iš dalies. Remiantis Komisijos vertinimu, iš visų kliūčių, kurias Direktyva 
siekiama pašalinti tam tikroms nagrinėjamoms profesinėms grupėms, 10 % buvo 
visiškai pašalinta, 60 % buvo pašalinta iš dalies ir 30 % liko nepašalinta18. Tai paro -
dė, kad iki visiško įgyvendinimo dar daug ko trūksta.
29	
Nors tarpusavio vertinimų metu buvo bendradarbiaujama peržiūrint daugelį 
nacionalinių ir regioninių teisės aktų, daugelio aplankytų valstybių narių parei -
gūnai kritikavo šios procedūros veiksmingumą. Jų nuomone, Komisija per mažai 
nuveikė šalindama galimas nepagrįstas kliūtis, kurios buvo nustatytos tarpusavio 
vertinimo metu. Be to, šešių valstybių narių grupės nuomone, Komisija nepakan -
kamai prieštaravo „proporcingumo“ argumentui. Jos pasisakė už konkrečių gairių 
paskelbimą pateikiant pavyzdžius, kas yra ir kas nėra proporcinga. Tai leistų pa -
siekti vienodą proporcingumo traktuotę ir suteiktų Komisijai orientyrą vertinant 
esamus ir naujus reikalavimus.
17 Pastabos 	
19 COM(2011) 20  final , p. 9.
20 2012 m. birželio 8 d. 
SWD(2012) 147  final  „Komisijos 
tarnybų darbinis dokumentas 
dėl paslaugų (statybų, verslo 
paslaugų ir turizmo) vidaus 
rinkos veiksmingumo patikrų 
rezultatų“.
21 2013 m. lapkričio 20 d. Europos 
Parlamento ir Tarybos 
direktyva 2013/55/ES, kuria iš 
dalies keičiama Direktyva 
2005/36/EB dėl profesinių 
kvalifikacijų pripažinimo ir 
Reglamentas (ES) 
Nr. 1024/2012 dėl 
administracinio 
bendradarbiavimo per Vidaus 
rinkos informacijos sistemą 
(IMI reglamentas) (OL 354, 
2013 12 28, p. 132).Atlikti	veiksmingumo	patikrinimai,	kaip	ES	teisės	aktai	veikia 	
praktiniuose 	verslo	scenarijuose
30	
2011 m. ir 2012 m. Komisija atliko „veiksmingumo patikrinimus“, siekdama įvertin -
ti, „kaip taikomi skirtingi ES teisės aktai ir kaip jie veikia praktiškai“19 įvairių ben -
drosios rinkos naudotojų atžvilgiu. Šiuo tikslu be Direktyvos buvo atsižvelgta į ES 
priemones. Komisija nusprendė atlikti patikrinimus remdamasi atvejų tyrimais 
pasirinktuose verslo sektoriuose ir pasirinkdama tam tikrą veiklą.
31	
Valstybių narių buvo paprašyta pateikti informaciją apie tai, kaip praktikoje būtų 
taikomi jų nacionaliniai teisės aktai galimiems paslaugų teikėjams, kurie nori 
įsteigti įmonę ar teikti tarpvalstybines paslaugas jų teritorijoje.
32	
Komisijos tarnybų darbiniame dokumente20 Komisija apibendrino veiksmingumo 
patikrinimo rezultatus trijuose sektoriuose, kurie yra svarbūs ES tarpvalstybinei 
prekybai: statybos (jis sudaro 6,3 % BVP); verslo paslaugų (11,7 %) ir turizmo 
(4,4 %).
Atsižvelgiant	į rezultatus,	pateikti	tolesni	Komisijos 	
teisėkūros 	pasiūlymai
33	
Patikrinimai parodė, kad egzistuoja labai glaudus ryšys tarp Direktyvos ir Profe -
sinių kvalifikacijų direktyvos. Prieš asmeniui suteikiant leidimą teikti paslaugas 
arba įsteigti tarpvalstybinę įmonę dažnai yra būtinas kvalifikacijų pripažinimas. 
Veiksmingumo patikrinimų rezultatai paskatino Komisiją pasiūlyti pakeitimus dėl 
Profesinių kvalifikacijų direktyvos ir dėl bendradarbiavimo per IMI21.
18 Pastabos 	
22 2013 m. spalio 2 d. 
SWD(2013) 402  final , 
„Komisijos tarnybų darbinis 
dokumentas dėl kolegialios 
peržiūros, susijusios su teisinės 
formos, akcijų valdymo ir tarifų 
reikalavimais pagal Paslaugų 
direktyvą“.
23 2014 m. kovo 31 d. 
SWD(2014) 130  final , Komisijos 
tarnybų darbinis dokumentas 
„Galimybė naudotis draudimo 
apsauga kitoje valstybėje 
narėje teikiamoms 
paslaugoms“.34	
Atliekant veiklos patikrinimus, buvo identifikuota nacionaliniuose teisės aktuose 
nustatytų apribojimų, susijusių su specialiomis akcininkų struktūromis ir drau -
dimu. Verslo subjektai dažnai turėjo pritaikyti savo teisinį statusą arba nuosavy -
bės struktūrą tam, kad galėtų vykdyti veiklą kitoje valstybėje narėje per antrinę 
įmonę, o dėl to gali atsirasti papildomų išlaidų. Kita nustatyta dažna problema 
buvo draudimo apsauga. Daugelyje valstybių narių draudimo apsauga buveinės 
valstybėje narėje nėra pripažįstama valstybės narės, kurioje įmonė ketina teikti 
paslaugą, o dėl to ir vėl susidaro papildomų išlaidų paslaugos teikėjui. Komisijos 
tarnybų darbiniai dokumentai dėl šių dviejų klausimų buvo paskelbti 2013 m. 
spalio mėn.22 ir 2014 m. kovo mėn.23
Komisija	galėjo	geriau	panaudoti	rezultatus,	siekdama 	
sistemingai 	užtikrinti 	Paslaugų 	direktyvos 	įgyvendinimą
35	
Atliekant veiksmingumo patikrinimus buvo nustatyta, kad valstybėse narėse vis 
dar yra reikšmingų apribojimų ir kliūčių, kurių vienos buvo bendros visiems trims 
sektoriams (daugiasričiai apribojimai), o kitos buvo aktualios konkrečiam ūkio 
sektoriui.
36	
Nors tai ir nebuvo pagrindinis šios procedūros tikslas, veiksmingumo patikrinimų 
išvados atitiko tarpusavio vertinimo išvadas, t. y. kad dar išliko reikšmingas kliūčių 
skaičius. Komisija turėjo galimybę pasiremti šiais rezultatais toliau sistemingai 
užtikrindama Direktyvos vykdymą sprendžiant ekonominiu požiūriu svarbiausius 
klausimus.
Nėra	ekonominio 	poveikio 	vertinimo
37	
Komisija atliko tik prognozuojamos Direktyvos ekonominės naudos vertinimą jos 
taikymo pradžioje ir neturėjo pakankamai išsamių ekonominių duomenų, kurie 
apimtų tik tas veiklos sritis, kurioms taikoma ši direktyva.
19 Pastabos 	
24 J. Monteagudo, Al. Rutkowski, 
D. Lorenzani, „The economic 
impact of the Services 
Directive: A first assessment 
following implementation” 
(„Paslaugų direktyvos 
ekonominis poveikis: pirmas 
vertinimas po įgyvendinimo“), 
Economic Papers  Nr. 456, 
2012 m. birželio mėn., Europos 
Komisija, Briuselis, 2012 m.
25 Services: tapping the potential 
for growth and jobs (paslaugos: 
potencialo išnaudojimas 
siekiant ekonomikos augimo ir 
darbo vietų kūrimo), Komisijos 
pranešimas Europos Vadovų 
Tarybos susitikime 2014 m. 
kovo 20–21 d.
26 Aptariant nacionalinių sąskaitų 
64 skyriaus NACE 2 red. 
suskirstymą. Pagal neseniai 
užbaigtą ESS 2010 perdavimo 
programą valstybės narės 
dabar pateiks šiuos 
paskirstytus duomenis. 
Žr. 2013 m. gegužės 21 d. 
Europos Parlamento ir Tarybos 
reglamentą (ES) Nr. 549/2013 
dėl Europos nacionalinių ir 
regioninių sąskaitų sistemos 
Europos Sąjungoje (OL L 174, 
2013 06 26, p. 1).38	
2012 m. Komisija įvertino, kad, geriau įgyvendinus šią direktyvą, BVP galėtų papil -
domai padidėti 1,6 %, neįskaičiuojant 0,8 % padidėjimo, kuris yra nurodytas kaip 
pasiektas24. Siekiant nustatyti kliūčių pašalinimo poveikį, šiame tyrime buvo nau -
dojamas ekonometrinis modelis ir tarpusavio vertinimo metu surinkti duomenys 
apie kliūtis iki 2009 m. įgyvendinimo termino kartu su ekonominiais duomenimis 
apie susijusius sektorius. Todėl tai nebuvo ex post  procedūra, skirta kiekybiškai 
įvertinti Direktyvos įgyvendinimo poveikį.
39	
Komisija buvo priversta daryti prielaidas apie ekonomikos sektorių, kuriems 
taikoma Direktyva, dydį, nes išsamių duomenų apie pasiskirstymą negalima gauti 
remiantis turimais nacionalinių sąskaitų arba mokėjimų balanso šaltiniais.
40	
Komisija tik 2014 m. įsipareigojo Europos Vadovų Tarybai25, kad ji „sustiprins savo 
stebėjimo priemones pasitelkusi išsamesnes kiekybines ir kokybines ataskaitas 
apie sektorių ir nacionaliniu lygmeniu vykdomas reformas paslaugų srityje“. Kon -
krečiai, ji sutiko surinkti su paslaugomis susijusius 2012, 2013 ir 2014 m. duomenis, 
atskirdama sektorius, kuriems taikoma Direktyva, nuo sektorių, kurie nepatenka 
į jos taikymo sritį. Kadangi duomenys neapims laikotarpio iki Direktyvos įgyven -
dinimo, jais remiantis bendro jos poveikio nebus galima įvertinti.
41	
2014 m. gegužės mėn. Komisija pristatė Nacionalinių sąskaitų darbo grupei pra -
nešimą, kuriame aptarė su Direktyva susijusią atliktą ekonominę analizę ir nurodė 
duomenų poreikį, atsiradusį dėl su būsima analize susijusių prisiimtų įsipareigo -
jimų. Ji visų pirma pabrėžė, kad duomenis reikia atskirai pateikti apie ekonominę 
veiklą, kuriai taikoma Direktyva, ir kuri nepatenka į jos taikymo sritį. Komisija 
pažymėjo, kad „turimi duomenys šiuo metu labai apriboja išsamios analizės ir 
pažangos ataskaitų apimtį“, ir prašė padėti išspręsti pasenusių duomenų arba jų 
trūkumo problemas26, kurios neretai apėmė iki 10 metų laikotarpį.
42	
Nacionalinių sąskaitų darbo grupės nariai sutiko atsakyti į Komisijos prašymus 
pabandyti išspręsti konkrečius klausimus, apie kuriuos įmanoma pateikti duome -
nų, kurie gali būti nepaskelbti viešai. Vis dėlto jokių įsipareigojimų dėl duomenų, 
reikalingų tinkamai įvertinti Direktyvą, pateikimo nebuvo prisiimta.
20 Pastabos 	
27 Direktyvos 7 straipsnis.Įgyvendinimas
Komisijos	suteiktos	priemonės	ir	teikiama	parama 	
įgyvendinant 	Paslaugų 	direktyvą 	buvo	nepakankamai 	
panaudotos	ir	todėl	tik	iš	dalies	veiksmingos
43	
Tam tikros priemonės, informavimo paslaugos ir bendradarbiavimo mechanizmai 
jau yra numatyti Direktyvoje arba, jei jų nėra, jas sukūrė Komisija, siekdama padė -
ti visiškai įgyvendinti šią direktyvą. Kontaktiniai centrai yra ryškiausios priemonės, 
kurios buvo įgyvendintos tiesiogiai pagal Direktyvą. Kitos priemonės, įskaitant 
Vidaus rinkos informacinę sistemą ir Europos vartotojų centrų tinklą, taip pat 
sukurtos siekiant pagerinti prekybą paslaugomis ES viduje. Tačiau šių priemonių 
veiksmingumas Direktyvos atžvilgiu nebuvo toks didelis, kaip buvo numatyta.
44	
Pagal Direktyvą valstybės narės įpareigojamos užtikrinti, kad kontaktiniai centrai 
sudarytų galimybę paslaugų teikėjams atlikti visas procedūras ir formalumus, 
kurie būtini norint gauti kompetentingų institucijų leidimą, kreipiantis elektroni -
niu būdu į tą pačią vietą. Jie taip pat turėtų teikti informaciją galimiems teikėjams 
ir vartotojams. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad informacija ir paslaugomis 
būtų galima „naudotis nuotoliniu būdu ir elektroninėmis priemonėmis“27, ir yra 
skatinamos jas teikti kitomis Bendrijos kalbomis.
45	
Kontaktinių centrų steigimas buvo nelengvas uždavinys ir valstybės narės turi 
nemažą laisvę rinktis įgyvendinimo metodą, todėl kontaktiniai centrai buvo labai 
skirtingai įtraukti į valstybių narių administracinę struktūrą.
Vėlavimai	įsteigiant	kontaktinius	centrus	ir	kokybės 	
skirtumai 	valstybėse 	narėse
46	
Suėjus perkėlimo į nacionalinę teisę terminui (2009 m. gruodžio 28 d.), dauge -
lis valstybių narių dar neturėjo visiškai veikiančio kontaktinio centro. Siekdama 
padėti valstybėms narėms, Komisija įsteigė dvi ekspertų grupes, kurios papildė 
bendrą ekspertų grupę, atsakingą už Paslaugų direktyvos įgyvendinimą. Ekspertų 
grupė EUGO sprendžia bendrus kontaktinių centrų klausimus. Ji pavadinta kon -
taktinių centrų tinklo vardu, kurį taip pat siekiama įtvirtinti kaip bendrą visoje Eu -
ropoje įvaizdžio ženklą (žr.  1 diagramą ). Elektroninių procedūrų ekspertų grupė 
daugiausia dėmesio skiria labiau techninio pobūdžio klausimams, kaip sudaryti 
galimybę paslaugų teikėjams įvykdyti administracines procedūras internetu.
21 Pastabos 	
28 –  „Paslaugų direktyvos 
įgyvendinimo tyrimas“ – 
„Eurochambres“ 
kontaktinių centrų 
apžvalga, Eurochambres , 
politikos tyrimas,  
7-asis leidimas, 2011 m. 
sausio mėn.
 –  „Ar kontaktiniai centrai iš 
tikrųjų pagerina sąlygas 
Europos bendrovėms?“ – 
Paslaugų direktyvos 
įgyvendinimo ataskaita, 
„BusinessEurope“, 2011 m. 
lapkričio mėn.
 –  The functioning and usability 
of the Points of Single 
Contact under the Services 
Directive – State of Play and 
Way Forward  („Pagal 
Paslaugų direktyvą įsteigtų 
kontaktinių centrų veikla ir 
tinkamumas – dabartinė 
padėtis ir tolesni veiksmai“), 
Deloitte and Tech4i2  
galutinė ataskaita Europos 
Komisijai, Vidaus rinkos ir 
paslaugų generalinis 
direktoratas, 
DG MARKT/2010/22/E 
(SMART 2007/035, 4 dalis), 
2012 01 21.
 –  J. Montesgudo, 
A Rutkowski, D Lorenzani. 
„Part 2: Assessing the 
economic impact of setting 
up Points of Single Contact: 
an approximation based on 
the Doing Business“ 
(„2 dalis: kontaktinių centrų 
įsteigimo ekonominio 
poveikio įvertinimas: 
„Doing Business“ paremta 
aproksimacija“) leidinyje 
„The economic impact of 
the Services Directive: a first 
assessment following 
implementation“, Economic 
Papers  Nr. 456, 2012 m. 
birželio mėn.
29 COM(2012) 261  final , p. 12.47	
Kontaktiniai centrai yra įtraukti į Komisijos Bendrosios rinkos rezultatų suvestinę, 
nemažai tyrimų apie juos taip pat atliko Komisija ir keletas išorės organizacijų28. 
Šios analizės parodė, kad labai skiriasi valstybių narių administracijų užmojai, 
ką buvo siekiama padaryti, ir todėl kontaktinių centrų kokybė yra nevienoda. 
Yra trūkumų, susijusių su kalbomis, kuriomis galima įvykdyti administracinius 
reikalavimus, patogumu naudoti, e. parašo priėmimu ir tuo, kokiu mastu jie iš 
tikrųjų veikia kaip e. valdžios portalai. Skiriasi kontaktinių centrų populiarinimo 
ir „aptinkamumo“ lygis ir ne visi kontaktiniai centrai pažymėti Komisijos sukurtu 
EUGO logotipu.
48	
Atsižvelgiant į 2012 m. paslaugų pakete paskelbtą pranešimą29 ir siekiant, kad 
kontaktiniai centrai geriau atitiktų verslo poreikius, Komisija parengė „chartiją dėl 
elektroninių kontaktinių centrų pagal Paslaugų direktyvą“ (toliau – Kontaktinių 
centrų chartija), kuri gali būti naudojama kaip gairės šalims, kurios ketina kontak -
tinių centrų veiklą išplėtoti daugiau nei reikalaujama pagal teisės aktus. Kontakti -
nių centrų chartija siekiama paremti antros kartos kontaktinių centrų plėtrą. 1 diagramaVisoje	ES	bendras	logotipas,	skirtas	kontaktinių	centrų	
interneto 	svetainėms 	atpažinti
22 Pastabos 	
30 The Performance of the Points of 
Single Contact An Assessment 
against the PSC Charter  
(„Kontaktinių centrų veiklos 
įvertinimas lyginant su 
kontaktinių centrų chartija“), 
Vidaus rinkos, pramonės, 
verslumo ir MVĮ generalinis 
direktoratas, 2015 m.49	
Kontaktinių centrų chartijoje yra pateiktos gairės valstybėms narėms, norinčioms 
ir turinčioms ambicijų plėtoti savo kontaktinius centrus, ir sudarytos sąlygos juos 
plėtoti panašia kryptimi. Chartija gali būti naudojama kaip pagrindas diskusijai 
apie tai, kaip geriausia juos įgyvendinti ir keistis geriausios praktikos pavyzdžiais.
50	
Komisijos parengta chartija yra pozityvūs veiksmai, siekiant išspręsti ribotų 
teisinių reikalavimų kontaktiniams centrams problemą didesnių lūkesčių turinčių 
verslo subjektų ir privačių asmenų naudai.
51	
Kontaktinių centrų chartijos naudojimas testuojant kontaktinius centrus aiškiai 
parodo valstybėms narėms, pagal kokius kriterijus turi būti vertinami jų kontak -
tiniai centrai. Viena vertus, savanoriškų kriterijų įtraukimas leidžia ambicingoms 
valstybėms narėms gauti nepriklausomą vertinimą apie tai, kokia jų padėtis. Kita 
vertus, tai gali paskatinti valstybes nares, kurios savo kontaktiniams centrams 
kelia ne tokius plačius reikalavimus, plėtoti kontaktinius centrus pagal chartiją.
52	
Komisijos užsakytame tyrime30, kuris buvo paskelbtas 2015 m., nustatyta, kad 
kontaktinių centrų veikla buvo „vidutiniška su galimybe ją reikšmingai pagerinti“, 
ir buvo pateiktas konkrečių rekomendacijų sąrašas.
Kontaktinius	centrus	sudėtinga	surasti,	žemas	įmonių	žinių 	
lygis
53	
Tam, kad kontaktiniai centrai galėtų prisidėti prie tarpvalstybinės prekybos ir 
paslaugų teikimo didinimo, įmonės turėtų žinoti apie jų teikiamą informaciją ir 
paslaugas. Geras pasiekiamumas internete sudarytų galimybę informacijos ar 
paramos ieškančioms įmonėms kreiptis į kontaktinius centrus.
23 Pastabos 	
31 Pavyzdžiui, 2012 m. birželio 
8 d. SWD(2012) 148  final , 
Komisijos tarnybų darbinis 
dokumentas „Išsami 
informacija apie Direktyvos 
2006/123/EB dėl paslaugų 
vidaus rinkoje įgyvendinimą“, 
p. 20.54	
Tačiau daugelis organizacijų, su kuriomis konsultavosi Audito Rūmai, nurodė, kad 
žinių apie kontaktinius centrus lygis įmonėse vis dar yra žemas. Tiek valstybių 
narių valdžios institucijos, tiek verslo grupės nurodė, kad Komisija turėtų daugiau 
nuveikti populiarindama kontaktinius centrus.
55	
Komisija teigia, kad menko kontaktinių centrų populiarinimo priežastis yra 
išteklių trūkumas31. Komisija teigia, kad kryptinga populiarinimo veikla internete 
turėtų didžiausią poveikį, tačiau žinojimo lygį padidintų ir didesnis verslo organi -
zacijų vaidmuo populiarinant kontaktinius centrus tarp savo narių.
Žemas	administracinio	bendradarbiavimo	lygis	su	Paslaugų 	
direktyva	susijusiais	klausimais
56	
Laisvė tiekti prekes kitoje valstybėje reiškia, kad valdžios institucijoms iškyla pa -
pildomas uždavinys atlikti būtinas tiekėjų iš kitų valstybių narių patikras. Direkty -
voje nustatyta priemonė tai daryti taikant administracinį bendradarbiavimą, kuris 
įgyvendinamas elektroniniu būdu taikant IMI sistemą (žr.  1 langelį ). Tai daroma 
taikant tarpusavio pagalbą, pagal kurią viena valstybė narė gali prašyti kitos pa -
teikti informaciją, pavyzdžiui, apie leidimus ir atitiktį prekybos standartams, arba 
atlikti patikras, inspektavimus ir tyrimus.
IMI	sistema
Direktyvoje buvo reikalaujama, kad Komisija sukurtų elektroninę sistemą, skirtą keistis informacija apie valsty -
bių narių administracinį bendradarbiavimą, atsižvelgiant į esamas informacines sistemas. Komisijos sprendime 
2009/739/EB32 nustatyta, kad šiuo tikslu naudojama Vidaus rinkos informacinė sistema (IMI). IMI jau buvo pra -
dėta naudoti 2008 m. vasario mėn. siekiant paremti Direktyvą 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažini -
mo33. Nuo 2009 m. gruodžio mėn. IMI tapo keitimosi informacija paslaugų srityje priemone. Sričių, kuriose nau -
dojama IMI sistema, skaičius nuo to laiko išaugo iki aštuonių: profesinės kvalifikacijos; paslaugos; komandiruoti 
darbuotojai; tarpvalstybinis grynųjų eurų gabenimas keliais; SOLVIT; pacientų teisės tarpvalstybinės sveikatos 
apsaugos srityje; e. prekyba (bandomasis projektas); traukinio mašinisto pažymėjimai (bandomasis projektas).
32 OL L 263, 2009 10 7, p. 32.
33 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo (OL L 255, 2005 9 30, p. 22).1 langelis
24 Pastabos 	
57	
Su Direktyva susijusių užklausų skaičius (žr.  2 diagramą ) priklauso nuo įvairių 
veiksnių, kaip antai tarpvalstybinių paslaugų teikėjų skaičiaus, susijusių teisės 
aktų priimančiojoje šalyje, kompetentingų valdžios institucijų, kurios turi infor -
maciją ir prieigą prie IMI, ir būtinybės kreiptis į kompetentingas institucijas kitoje 
valstybėje narėje. Todėl per IMI pateiktų užklausų skaičių vertinti yra sudėtinga, 
tačiau Komisija pripažįsta, kad palyginti su Profesinių kvalifikacijų direktyva pagal 
Direktyvą ji naudojama mažai. Siekdama suteikti postūmį IMI naudojimui Direkty -
vos klausimais, Komisija organizavo konferencijas ir mokymo kursus. 2 diagramaVisos	su	Paslaugų	direktyva	susijusios	IMI	užklausos	pagal	ketvirčius
Šaltiniai: http://ec.europa.eu/internal_market/scoreboard/performance_by_governance_tool/internal_market_information_system/index_en.htm  
http://ec.europa.eu/internal_market/imi-net/statistics/index_en.htm
58	
IMI taip pat naudojama kaip Direktyvos perspėjimo mechanizmo ryšių priemonė, 
per kurią valdžios institucijos kitose šalyse turėtų būti perspėtos apie su konkre -
čiu paslaugų teikėju susijusias sveikatos, saugos ar aplinkosaugos problemas. 
Tačiau aplankytos valstybės narės retai naudojasi perspėjimo mechanizmu, nuro -
dydamos, kad atitinkama IMI funkcija yra perteklinė. Iš viso buvo nusiųsti tik trys 
perspėjimai, iš kurių vienas klaidingas perspėjimas buvo atšauktas.140
120
100
80
60
40
20
0
1 ketv.
2 ketv.
3 ketv.
4 ketv.
1 ketv.
2 ketv.
3 ketv.
4 ketv.1 ketv.
2 ketv.
3 ketv.
4 ketv.1 ketv.
2 ketv.
3 ketv.
4 ketv.1 ketv.
2 ketv.
3 ketv.
4 ketv.1 ketv.
2 ketv.2010 m. 2011 m. 2012 m. 2013 m. 2014 m. 2015 m.
25 Pastabos 	
34 Duomenis iki 2015 m. birželio 
1 d. pateikė Komisija.
35 1998 m. birželio 22 d. Europos 
Parlamento ir Tarybos 
direktyva 98/34/EB, nustatanti 
informacijos apie techninius 
standartus ir reglamentus 
teikimo tvarką (OL L 204, 
1998 7 21, p. 37).
36 Nacionalinių teisės aktų 
priėmimas atidedamas iki 
sustabdymo laikotarpio 
pabaigos.
37 Direktyvos 18 straipsnis: 
nukrypdama nuo 16 straipsnio 
nuostatų ir tik išimtinėmis 
aplinkybėmis valstybė narė 
kitoje valstybėje narėje 
įsisteigusio teikėjo atžvilgiu 
gali imtis priemonių, susijusių 
su paslaugų saugumu.59	
Paslaugų direktyvoje nustatyta, kad per IMI sistemą gali būti teikiami pranešimai, 
susiję su naujais nacionaliniais reikalavimais dėl tarpvalstybinio paslaugų teikimo 
ir įsisteigimo laisvės. 2013 m. rugsėjo mėn. IMI sistemoje pradėjo veikti pranešimų 
modulis, skirtas pakeisti pranešimus elektroniniu paštu. Per IMI siunčiamus pra -
nešimus gauna Komisija ir nacionaliniai IMI koordinatoriai valstybėse narėse tam, 
kad kitos valstybės narės galėtų atlikti jų kolegialią peržiūrą.
60	
Aplankytose valstybėse narėse pranešimų procesas buvo vertinamas kaip nenau -
dingas. Kritika apima susijusį darbo krūvį valstybių narių institucijoms ir gautų 
pranešimų aiškumo trūkumą.
61	
Nuo tada, kai sistema buvo naudojama šiam tikslui, per IMI iš viso buvo nusiųsta 
310 pranešimų34. Nors pranešimų siuntimas yra teisinė prievolė, iš 31 prieigą prie 
IMI turinčių ES ir EEE valstybių narių septynios niekada neišsiuntė jokio prane -
šimo. Likusių 24 valstybių narių pranešimų skaičius per 20 mėnesių laikotarpį 
svyravo nuo 1 iki 73.
62	
Pranešimas apie naujus reikalavimus yra įsipareigojimas, kuris yra kartu taikomas 
ir Direktyvai 98/34/EB35, pagal kurį valstybės narės turi pranešti Komisijai projek -
to etape apie techninius reglamentavimo teisės aktus, susijusius su gaminiais ir 
informacinės visuomenės paslaugomis. Tačiau Direktyvoje nėra nustatytas trijų 
mėnesių sustabdymo laikotarpis36, kuris taikomas pranešimams pagal Direktyvą 
98/34/EB prieš juos patvirtinant, arba viešasis pranešimų aptarimas. Komisijos 
tarnybos šiuo metu nagrinėja pranešimų pagal Direktyvą paskelbimo viešoje 
interneto svetainėje klausimą. Keletas pašnekovų valstybėse narėse nurodė, kad 
jie palankiai vertintų panašią sustabdymo procedūrą.
63	
Bendrai imant, IMI naudojimas pagal Direktyvą yra intervale nuo vidutinio iki 
žemo lygio: informacijos užklausos teikiamos taip pat kaip ir pranešimai, tačiau 
perspėjimų ir konkrečiam atvejui taikomų išimčių37 pasitaiko retai.
26 Pastabos 	
64	
Atsižvelgiant į tai, kad Direktyvoje reikalaujama, kad valstybės narės praneštų 
apie visus naujus reikalavimus, logiška šiam tikslui naudoti IMI sistemą. IMI, kaip 
ryšių platforma, turi reikalingas funkcijas. IMI sistemos išplėtimas įtraukiant su -
stabdymo laikotarpį ir viešai prieinama interneto svetainė, kurioje būtų skelbiami 
pranešti reikalavimai, suinteresuotosioms šalims pagerintų pranešimų pasiekia -
mumą ir palengvintų naujų reikalavimų tikrinimą.
Vartotojai	ir	toliau	susidūrė	su	sunkumais	naudodamiesi 	
bendrąja	paslaugų	rinka
65	
Direktyvos 20 straipsnyje nustatyta, kad valstybės narės turi užtikrinti, kad 
paslaugų gavėjams (įskaitant vartotojus) nebūtų taikomi diskriminaciniai reikala -
vimai dėl jų pilietybės ar gyvenamosios vietos ir taip pat kad nebūtų ribojamas 
paslaugų pasiekiamumas. Tipiniai tokių apribojimų pavyzdžiai gali būti susiję, 
pavyzdžiui, su tarptautinės mažmeninės prekybos internetu įmone, kuri neleidžia 
vartotojui pirkti tiesiogiai iš vienos interneto svetainės ir automatiškai nukreipia 
šį vartotoją į kitą interneto svetainę savo šalyje, kurioje kainos ir sąlygos gali būti 
skirtingos. Kitais neatitikties atvejais pardavėjas gali atsisakyti tiekti produktus 
vartotojui kitoje šalyje nenurodydamas priežasties. Pagal Direktyvą leidžiama 
numatyti „skirtingas paslaugos gavimo sąlygas, kai tuos skirtumus tiesiogiai pa -
teisina objektyvūs kriterijai“.
66	
Komisija ir valstybės narės sukūrė Europos vartotojų centrų tinklą ( ECC-net ) 
informacijai teikti ir padėti paslaugų gavėjams, kuriems kilo problemų su preky -
bininkais kitose šalyse. Centrų tinklas, kurį sudaro ES valstybės narės, Norvegija ir 
Islandija, yra bendrai finansuojamas iš ES biudžeto ir nacionalinių fondų. Kiekvie -
na valstybė narė turi centrą, kuris turėtų atsakyti į vartotojų užklausas ir prireikus 
teikti konsultacijas apie kompensavimo procedūras bei palaikyti ryšius su ECC-net 
centrais kitose šalyse.
67	
Tinklas paskelbė ataskaitą, kurioje nagrinėjami vartotojų skundai, pateikti nuo 
2010 m. sausio mėn. iki 2012 m. gruodžio mėn. Šiuo laikotarpiu tinklas gavo 
222 skundus, susijusius su 20 straipsniu. Savo vizitų į Europos vartotojų centrus 
ir kitas įstaigas 7 valstybėse narėse metu Audito Rūmai suprato, kad šis skaičius 
sumenkina problemos mastą, kadangi, Europos vartotojų centrų / valstybių narių 
manymu, vartotojai yra blogai informuoti apie savo teises, ypač nustatytas Direk -
tyvoje. Be to, net jei vartotojai žino apie galimą pažeidimą, dažnai manoma, kad 
skundo teikti neverta dėl paslaugos vertės arba dėl to, kad norima gauti greitą 
sprendimą.
27 Pastabos 	
38 Paskelbta 2009 m.  
gruodžio 7 d.
39 Paskelbta 2011 m.  
rugsėjo mėn.
40 Gaminiai apėmė drabužius, 
sporto prekes, namų ūkio 
reikmenis, knygas, muzikinius 
DVD diskus, vaizdo arba 
kompiuterinius žaidimus, 
programinę įrangą, 
elektroninius prietaisus ir 
asmens priežiūros produktus.
41 Pavyzdžiui, „sunku rasti 
pakankamai interneto 
prekybininkų, kurie nori 
parduoti produktus užsienyje, 
teisingo pristatymo tarifai, 
netaikomi nemokamo 
pristatymo pasiūlymai, 
skirtumų sumas 
pareikalaujama apmokėti iš 
kredito kortelių, vėliau 
paaiškinant, kad tai susiję su 
„PVM tarifais, muitinės 
formalumais ir valiutos 
klausimais“. Daugelis 
prekybininkų nepateikė 
pakankamai informacijos apie 
vartotojo teises grąžinti 
prekes.68	
Apie diskriminacinių reikalavimų taikymą buvo paskelbtos dvi ataskaitos: „Study 
on business practices applying different conditions of access based on the nati -
onality or the place of residence of service recipients“ („Verslo praktikos taikant 
skirtingas sąlygas priklausomai nuo paslaugų gavėjų pilietybės arba gyvenamo -
sios vietos tyrimas“)38 ir „Online cross-border mystery shopping – State of the 
e-Union“ („Tarpvalstybinis kontrolinis pirkimas internetu – dabartinė e. Sąjungos 
padėtis“), kurias parengė Europos vartotojų centrų tinklas ( ECC-net )39.
69	
Pirmojoje ataskaitoje buvo siekiama nustatyti, ar taikomos skirtingos sąlygos 
atsižvelgiant į vartotojų pilietybę ar gyvenamąją vietą. Tyrimas apėmė keturis 
sektorius: automobilių nuomą, skaitmeninio turinio atsisiuntimus, elektroninių 
prekių prekybą internetu ir turizmą. Tyrime buvo padaryta išvada, kad keturiuose 
nagrinėtuose sektoriuose buvo prima facie  įrodymų apie sistemingą diferenciaciją 
vartotojo gyvenamosios vietos, bet ne pilietybės, atžvilgiu. Diferencijavimas buvo 
visų pirma nustatytas internetu teikiamų paslaugų atžvilgiu, taikant automatinį 
peradresavimą priklausomai nuo adreso arba naudojant lygiagrečias konkrečioms 
šalims skirtas interneto svetaines.
70	
Tyrimas leidžia manyti, kad šiuos skirtumus gali lemti teisiniai ir reguliavimo bei 
su verslu susiję veiksniai. Teisinių ir reguliavimo veiksnių pavyzdžiai galėtų būti 
finansinės išlaidos, atitikties sąnaudos, skirtumai valstybių narių teisės aktuose, 
o su verslu susiję veiksniai galėtų būti transporto ir pristatymo sąnaudos, rinkoda -
ros sąnaudos ir korporatyvinė struktūra, įskaitant veiklą pagal franšizę.
71	
Antrosios ataskaitos tikslas buvo nustatyti kliūtis tarpvalstybiniam apsipirkimui 
internetu. Bendradarbiaujant Europos vartotojų centrams 17 ES valstybių narių, 
buvo atlikti dešimties tiriamų gaminių kategorijų 305 pirkimai internetu užsie -
nyje40. Apskritai Europos vartotojų centrai pranešė, kad 173 atvejais iš 305 (56 %) 
iškilo su sutarčių sąlygomis ir vartotojų teisėmis susijusių problemų41, kurios paro -
dė, kad vartotojai vis dar susiduria su kliūtimis norėdami pasinaudoti paslaugomis 
užsienyje.
28 Pastabos 	
Paslaugų	teikėjai	vis	dar	neteisingai	diskriminuoja
72	
Nors pagal Direktyvos 20 straipsnio 2 dalį reikalaujama, kad bet kokį diskrimina -
vimą turi „tiesiogiai pateisinti objektyvūs kriterijai“, 95 konstatuojamojoje dalyje 
atveriama teisinė spraga, nurodant „objektyvias priežastis, kurios įvairiose šalyse 
gali būti skirtingos, pvz., papildomos išlaidos, faktiškai patirtos dėl paslaugos tei -
kimo atstumo arba techninių ypatumų, ar skirtingos rinkos sąlygos, pvz., sezoniš -
kumo nulemtas paklausos didėjimas arba mažėjimas, skirtinga atostogų trukmė 
valstybėse narėse, skirtinga konkurentų kainodara, arba papildoma rizika, susijusi 
su taisyklėmis, kurios skiriasi nuo įsisteigimo valstybės narės taisyklių“.
73	
Tai lėmė nepagrįstą diskriminaciją, kaip parodyta 2 langelyje  pateiktuose 
pavyzdžiuose.
Diskriminacinė 	praktika 	vartotojų 	atžvilgiu
„Rezervuodama atostogų paketą pramogų parke Prancūzijoje, Bulgarijos vartotoja savo gyvenamąja šalimi per 
klaidą pasirinko Jungtinę Karalystę. Ji greitai pastebėjo klaidą ir vietoj jos pasirinko Bulgariją. Vartotoja sužino -
jo, kad kainų skirtumas sudarė beveik 40 % ir jos buvo prašoma sumokėti 500 eurų daugiau nei JK klientų.“
„Atostogaudamas Austrijos slidinėjimo kurorte Vokietijos vartotojas sužinojo, kad keltuvų bilietų pardavimo 
kaina buvo daug didesnė turistams nei Austrijos gyventojams.“
Šaltinis:  Sustiprinta vartotojų apsauga – Paslaugų direktyva 2006/123/EB. Su 20 straipsnio 2 dalimi ir 21 straipsniu susiję vartotojų skundai, 
pranešti ECC-net  nuo 2010 iki 2012 m., p. 20–21.2 langelis
74	
ECC-net  ataskaitoje išvardyti keli panašūs tokių diskriminacinių sąlygų pavyzdžiai, 
kurie yra dažniau susiję ne su pilietybe, o su gyvenamąja vieta ir dažnai yra taiko -
mi netiesiogiai, remiantis kredito kortelės išdavimo šalimi arba pristatymo vieta.
29 Pastabos 	
42 2012 m. birželio 8 d. 
SWD(2012) 146  final , Komisijos 
tarnybų darbinis dokumentas 
„Siekiant parengti gaires dėl 
Direktyvos 2006/123/EB dėl 
paslaugų vidaus rinkoje 
(Paslaugų direktyvos) 
20 straipsnio 2 dalies taikymo“.
43 Reglamento dėl 
bendradarbiavimo vartotojų 
apsaugos srityje (išorės) 
vertinimo galutinė ataskaita, 
kurią 2012 m. gruodžio 17 d. 
pateikė Vartotojų politikos 
vertinimo konsorciumas 
(CPEC).75	
Paaiškėjo, kad 20 straipsnio 2 dalis taip pat kelia nerimą ir netikrumą įmonėms, 
kurios nesupranta, kokius įsipareigojimus jos prisiima vykdydamos pardavimą 
dideliais atstumais kitų šalių vartotojams. Remiantis mažmeninės prekybos atsto -
vais valstybėse narėse, iki šiol pateiktose gairėse42 nebuvo suteikta patikinimo ar 
aiškumo, kada įmonės turi tiekti produkciją kitose šalyse.
Problemų 	sprendimas
76	
Komisija taikė teminį metodą, skirtą išspręsti svarbiausius problemų tipus, su -
sijusius su paslaugų teikėjais. Jis remiasi Bendradarbiavimo vartotojų apsaugos 
srityje tinklu (BVAS), siekiant atlikti „žvalgymus“, kurių metu ES mastu peržiūrimos 
interneto svetainės, visų pirma interneto sektoriuose. Vienu metu koordinuotai 
atliekami patikrinimai siekiant nustatyti vartotojų teisės aktų pažeidimus ir paskui 
užtikrinti jų vykdymą. Atlikus tokius tyrimus, atitinkamos nacionalinės valdžios 
institucijos turi imtis tinkamų vykdymo užtikrinimo veiksmų, susisiekdamos su 
įmonėmis dėl įtariamų pažeidimų ir pareikalaudamos jų imtis taisomųjų veiksmų 
arba būti patrauktoms teisminėn atsakomybėn. Žvalgymai buvo atliekami šiose 
srityse: oro bendrovių, mobiliųjų telefonų turinio, elektroninių prekių, internetu 
parduodamų bilietų, vartotojų kreditų, skaitmeninio turinio ir kelionių užsisaky -
mo internetu.
77	
Remiantis 2012 m. atliktu išorės vertinimu43, pasiektas vykdymo užtikrinimo 
lygis buvo aukštas visuose sektoriuose, nepaisant to, kad žvalgymų poveikį dar 
galima padidinti stiprinant viešinimą ir priežiūros veiksmus, skirtus užtikrinti 
ilgalaikę atitiktį. Deja, Direktyvos reikalavimai nebuvo atskirai įtraukti į vykdant 
šias užduotis atliktus vertinimus, nes, Komisijos teigimu, BVAS teisės aktai buvo 
priimti iki Direktyvos įsigaliojimo. Išorės vertinime buvo pateiktos rekomenda -
cijos išplėsti žvalgymų apimtį, bet buvo atsisakyta į juos įtraukti Direktyvą, nors 
ir buvo pripažinta, kad „[Direktyva] užtikrina tam tikras paslaugų gavėjų teises, 
pavyzdžiui, nediskriminavimą, informavimo teises ir profesinės atsakomybės 
draudimą ir komercinius ryšius. Šiuo atžvilgiu yra svarbūs tarpvalstybinės svarbos 
ir nuoseklumo kriterijai“. Tačiau vertinime buvo išreikšta nuomonė, kad „Paslaugų 
direktyvoje daugiausia dėmesio skiriama valstybių narių įsipareigojimams, o ne 
atskirų paslaugų teikėjų veiklai, o be to, Direktyva taip pat apima verslo verslui 
aspektus, kurie neatitinka pirmenybę vartotojams teikiančių BVAS tikslų“. Šis po -
žiūris prieštarauja ECC-net  ataskaitoje pateiktiems įrodymams, kurie aiškiai parodo 
reikšmingą Direktyvos nesilaikymo poveikį vartotojams.
30 Pastabos 	
44 2001 m. gruodžio 7 d. 
Komisijos rekomendacija dėl 
SOLVIT naudojimo principų, 
Vidaus rinkos problemų 
sprendimo tinklas (OL L 331, 
2001 12 15), p. 79.
45 2013 m. rugsėjo 17 d. Komisijos 
rekomendacija dėl SOLVIT 
principų, Briuselis 
(C(2013) 5869  final ).
46 Komisijos rekomendacija dėl 
SOLVIT principų (2013 m. 
rugsėjo 17 d.), p. 2.
47 http://ec.europa.eu/solvit/
index_en.htmVykdymo 	užtikrinimas
Komisija	taiko	keletą	vykdymo	užtikrinimo	priemonių
78	
Direktyvos laikymasis yra svarbus teisiniu ir ekonominiu požiūriu. Kai pažeidžia -
mos ES teisės, greiti ir efektyvūs sprendimai yra reikalingi tiek paslaugų teikė -
jams, tiek paslaugų gavėjams.
79	
Komisija gali pradėti pažeidimo procedūrą prieš valstybę narę, kuri neįvykdė 
įsipareigojimų pagal Sutartį. Komisija taip pat įdiegė bendrą mechanizmą prieš 
pažeidimo nagrinėjimą „EU Pilot“ ir alternatyvų konfliktų sprendimo mechanizmą 
SOLVIT, kuris yra specialiai skirtas vidaus rinkos klausimams. Be to, Komisija gali 
padėti spręsti aukšto lygio klausimus politiniu lygmeniu, pateikdama konkrečiai 
šaliai skirtas rekomendacijas pagal Europos semestrą.
SOLVIT	priemonė	retai	naudojama	Paslaugų	direktyvos 	
atveju
80	
SOLVIT – tai nemokama, iš esmės internetu teikiama valstybių narių tarpusavio 
paslauga, kurią įgyvendina nacionalinės administracijos. Ji buvo įsteigta 2001 m.44 
ir atnaujinta 2013 m.45 SOLVIT padeda išspręsti nemažai praktinių situacijų, kaip 
antai: profesinių kvalifikacijų pripažinimą, vizų ir nuolatinės gyvenamosios vie -
tos teisių, prekybos ir paslaugų (įmonėms), transporto priemonių ir vairuotojo 
pažymėjimų, išmokų šeimai, teisių į pensiją, darbo užsienyje, bedarbio pašalpų, 
sveikatos draudimo, galimybių gauti išsilavinimą, tarpvalstybinio kapitalo judė -
jimo arba mokėjimų ir PVM grąžinimo. 2013 m. Komisija išleido brošiūrą, kurioje 
pateikė atskirų problemų praktinių sprendimų pasinaudojant SOLVIT centrais 
pavyzdžių.
81	
Paprastai dauguma bylų yra sėkmingai išsprendžiamos per vidutiniškai devynias 
savaites46 (palyginti su 10 savaičių tikslu47). Į sistemą paprastai patekdavo maž -
daug 1 400 bylų per metus, bet 2014 m. šis skaičius išaugo iki 2 368.
31 Pastabos 	
48 Nordic Innovation  ataskaita 
„Stipresnės bendrosios rinkos 
kūrimas“, 2012 m. birželio 
mėn., p. 50.
49 Ten pat.
50 Dr. M. Kaeding, F. Voskamp, 
Better Implementation of EU 
Legislation is not just a question 
of taking Member States to 
Court  („Geresnis ES teisės aktų 
įgyvendinimas nėra vien tik 
valstybės narės patraukimo 
į teismą klausimas“),  
darbinis dokumentas 
(2011/w/01 EIPA), p. 10.82	
Tačiau SOLVIT vaidmuo Direktyvos atžvilgiu yra nežymus. 2014 m. su ja buvo 
susijusios tik 17 bylų iš 2 368 (6 – 2013 m., 16 – 2011 m. ir 2012 m.).
83	
SOLVIT personalo ir techniniai pajėgumai, skirti nagrinėti sudėtingas bylas48, yra 
riboti. Didelėse šalyse, pavyzdžiui, Vokietijoje, Prancūzijoje ir Jungtinėje Karalys -
tėje, SOLVIT centruose trūksta darbuotojų49 ir teisinę kvalifikaciją turinčių dar -
buotojų skaičius yra nepakankamas50. Vis dėlto Komisija reguliariai organizuoja 
mokymo kursus SOLVIT centrų darbuotojams teisiniais klausimais.SOLVIT	sprendimai
SOLVIT	padeda	turistams	išsinuomoti	Vokietijos	jachtas	Italijoje
Vokiečių įmonė turistams Italijoje išnuomojo keturias su Vokietijos vėliava plaukiojančias jachtas. Verslo savi -
ninkas gavo baudą už tai, kad jis savo komercinių jachtų neužregistravo vietos uosto valdžios įstaigose pagal 
neseniai įsigaliojusius Italijos teisės aktus. Po penkių mėnesių, per kuriuos verslininkas kelis kartus nesėkmin -
gai mėgino jachtas užregistruoti, jam buvo pasakyta, kad tai būtų įmanoma tik įsteigus įmonę Italijoje. SOLVIT 
įsikišo ir paaiškino valdžios įstaigai, kad tokia sąlyga neatitinka ES teisės aktų ir kad ji turinti pripažinti Vokieti -
jos prekybos rūmų registraciją. Visos keturios jachtos buvo užregistruotos ir buvo išduotos licencijos verstis jų 
nuoma.
Išspręsta per 9 savaites
SOLVIT	užtikrina,	kad	visoms	plaustų	nuomos	įmonėms	Slovėnijoje	būtų	sudarytos	vienodos	sąlygos
Vengrijos ir Slovakijos plaustų nuomos įmonės pasiskundė, kad Slovėnijos įmonėms suteikiamos išskirtinės 
sąlygos pigiau ištisus metus naudotis viena Slovėnijos upe. Užsienio įmonės ne tik turėdavo mokėti brangiau, 
bet joms dar buvo užkrauta nepatogi prievolė kasdien pirkti bilietus. Įsikišus SOLVIT, diskriminacinės taisyklės 
buvo pakeistos ir dabar užsienio bendrovės gali siūlyti savo paslaugas Slovėnijos upėse tomis pačiomis sąly -
gomis kaip vietos bendrovės. Problemos sprendimas užtruko ilgiau nei vidutinė SOLVIT byla, nes turėjo būti 
pakeistos taisyklės.
Problema išspręsta per 10 mėnesių
Šaltinis:  Europos Komisija, „SOLVIT sėkmės istorijos“, 2013 m.3 langelis
32 Pastabos 	
51 Čekija, Danija, Vokietija, Airija, 
Ispanija, Italija, Lietuva, 
Vengrija, Nyderlandai, Austrija, 
Portugalija, Slovėnija, Suomija, 
Švedija ir Jungtinė Karalystė.84	
Daugumą bylų pateikė privatūs asmenys ir tik apie 20 atvejų įmonės, nes jos 
paprastai turi kitų priemonių, kaip išspręsti problemas, kylančias užsiimant verslu 
užsienyje. 2011 m. Komisijos atliktame tyrime buvo nurodyta, kad ieškodamos 
sprendimų įmonės teikia pirmenybę oficialiems organams.
85	
SOLVIT pateikti sprendimai nėra teisiniai sprendimai ir informacija apie bylas ir 
tai, kaip jos buvo išspręstos, nėra viešai skelbiama, todėl tuo nepasinaudoja kitos 
suinteresuotosios šalys. Be to, dėl tų pačių problemų gali būti pasiūlyti skirtingi 
sprendimai, pavyzdžiui, teikiami skirtingų valstybių narių ir regioninių valdžios 
institucijų.
„EU	Pilot“ –	prieš	pažeidimo	nagrinėjimą	taikoma	sistema, 	
kurią	palankiai 	vertina	valstybės 	narės
86	
„EU Pilot“ yra konfidencialus informacijos mainų mechanizmas tarp Komisijos 
ir valstybių narių. Jį įdiegė Komisija 2008 m. dalyvaujant penkiolikai savanorių 
valstybių narių51, o 2013 m. liepos mėn. ji apėmė visas 28 valstybes nares. „EU 
Pilot“ yra naudojama siekiant išsiaiškinti arba išspręsti problemas tam, kad esant 
galimybei būtų išvengta formalių pažeidimo procedūrų pagal SESV 258 straipsnį.
87	
Visose srityse Komisija 2013 m. pradėjo 1 502 „EU Pilot“ bylas, 2014 m. – 1 208. Iki 
2015 m. pradžios su Direktyva buvo susijusios 84 bylos.
Su	Paslaugų	direktyva	susijusios	„EU	Pilot“	bylos	nagrinėjimas	
vidutiniškai	trunka	šiek	tiek	daugiau	kaip	16	mėnesių
88	
Komisija pateikia atskiras bylas susijusioms valstybėms narėms naudodama „EU 
Pilot“ programą. Valstybių narių institucijos turi per nustatytą dešimties savaičių 
terminą pateikti atsakymą ir pasiūlyti sprendimą.
33 Pastabos 	
52 http://ec.europa.eu/
internal_market/scoreboard/
performance_by_
governance_tool/eu_pilot/
index_
en.htm #maincontentSec
53 2011 m. gruodžio 21 d. 
SEC(2011) 1629/2 „Antroji „EU 
Pilot“ vertinimo ataskaita“.89	
Komisija skelbia vidutinį visų valstybių narių atsakymo į „EU Pilot“ raštus patei -
kimo laiką ir yra jam nustačiusi 70 dienų terminą. Remiantis bendrosios rinkos 
rezultatų suvestinės duomenimis (07/14)52, terminų laikymosi atžvilgiu dauguma 
šalių buvo pažymėtos žalia spalva. Čekija, Airija, Ispanija, Italija, Latvija, Lenkija, 
Portugalija, Rumunija, Švedija ir Jungtinė Karalystė buvo įvertintos kaip „gelto -
nos“ arba nedaug viršijančios terminą (vidutinis atsakymo laikas nuo 71 iki 77 
dienų). Tačiau vidutinis Prancūzijos atsakymo laikas yra 93 dienos. Komisijos skir -
tas laikas nėra nurodytas rezultatų suvestinėje, bet remiantis antrąja „EU Pilot“ 
vertinimo ataskaita53, kurioje ji sau taip pat nustatė 70 dienų terminą atsakymams 
įvertinti ir nuspręsti dėl tolesnių veiksmų, vidutinis laikotarpis buvo 102 dienos.
90	
Daugumos su Direktyva susijusių „EU Pilot“ bylų atveju raštais turėjo būti apsi -
keista keletą kartų ir todėl pailgėjo reikalingas laikotarpis. Direktyvos bylų viduti -
nė trukmė buvo 16,6 mėnesio.
Kai	kuriais	atvejais	Komisija,	prieš	imdamasi	veiksmų,	pernelyg	
ilgai	delsė
91	
Audito Rūmai išnagrinėjo šešias su Direktyva susijusias „EU Pilot“ bylas. Šioje 
imtyje tuo atveju, kai byla buvo išspręsta naudojant „EU Pilot“ sistemą, proce -
sas truko nuo penkių iki aštuonių mėnesių. Tačiau sudėtingoms byloms, kurios 
vėliau pasiekė pažeidimo nagrinėjimo etapą, prireikė nuo devynių iki trisdešimt 
mėnesių.
92	
Valstybės narės savo atsakymus pateikė laiku. Tačiau 4 langelyje  pateikiama „EU 
Pilot“ procedūros vėlavimų pavyzdžių.
„EU	Pilot“	procedūros	vėlavimų	pavyzdžiai
Vienos šalies atveju nuo problemos nustatymo Komisijai prireikė 16 mėnesių nusiųsti administracinį raštą vals -
tybei narei ir dar šešių mėnesių pradėti „EU Pilot“ bylą.
Kitos valstybės narės atveju Komisijai prireikė beveik 20 mėnesių nuo skundo gavimo dienos iki „EU Pilot“ 
pradžios.
Vienas bandomasis projektas buvo pradėtas 2012 m. ir dar nebuvo užbaigtas, nes dar turi būti atliktas teisingo 
teisės aktų pakeitimų įgyvendinimo patikrinimas.4 langelis
34 Pastabos 	
54 Visi skundai bet kuriais 
klausimais, įskaitant tuos, dėl 
kurių buvo pradėta „EU Pilot“ 
ir (arba) pažeidimo procedūra, 
registruojami KSRS (skundų ir 
užklausų registravimo 
sistemoje). KSRS yra 
pažymimas laukelis, nurodant, 
kad skundai yra susiję su SESV 
56 straipsniu (laisvė teikti 
paslaugas) arba 49 straipsniu 
(įsisteigimo laisvė).93	
Informacija apie „EU Pilot“ bylas nėra skelbiama viešai nei jų nagrinėjimo laiko -
tarpiu, nei jas užbaigus. Todėl net jei tokios procedūros ištaiso padėtį konkrečioje 
šalyje, jos neteikia naudos kitoms suinteresuotosioms šalims ir nepadeda kurti 
įprastos ES teismų praktikos šioje srityje.
Komisija	beveik	netaikė	pažeidimo	procedūrų
94	
Jei po preliminarių konsultacijų taikant „EU Pilot“ Komisija mano, kad ES taisyklės 
nėra tinkamai taikomos, ji gali pradėti pažeidimo procedūras prieš atitinkamą 
valstybę narę. Komisija turi įgaliojimus užkirsti kelią teisės akto pažeidinėjimui ir 
prireikus perduoti bylą Europos Sąjungos Teisingumo Teismui. Tai galima padary -
ti remiantis Komisijos gautu skundu54 arba pačios Komisijos iniciatyva.
95	
Byla gali būti išspręsta, jei valstybė narė pateikia reikiamą papildomą informaciją, 
kuri įrodo Komisijai, kad pažeidimo iš tikrųjų nėra, arba jei ji sutinka su Komisijos 
nuomone ir nutraukia pažeidimą.
96	
2012 m. savo „Paslaugų pakete“ Komisija paskelbė visiško netoleravimo politiką. 
Tačiau Komisija laikėsi nuomonės, kad jos visiško netoleravimo politika apima tik 
tam tikrą reikalavimų dalį (žr.  5 langelį ).
35 Pastabos 	
97	
Ši politika apima tik labiausiai ribojančius reikalavimus, kuriems taikoma Direkty -
va. Politika netaikoma kitoms nustatytoms kliūtims ir apribojimams, kai turi būti 
įvertintas ir galimai užginčytas valstybių narių pateiktas proporcingumo pagrin -
dimas. Todėl Komisija mano, kad ji negali pasisakyti dėl šių konkrečių atvejų, 
kadangi sprendimą dėl jų gali priimti tik Europos Teisingumo Teismas. Tačiau 
Komisija nenori tolesniam nagrinėjimui perduoti bylų, kai nėra visiškai aišku, kad 
sprendimas pripažins teisės aktų pažeidimą.
98	
Keletu atvejų per pristatymus ekspertų grupės posėdžiuose Komisija pateikė gai -
res dėl naujų reikalavimų, pagrįstų IMI pranešimais apie teisines priemones. Vis 
dėlto visiško netoleravimo politika nėra taikoma tais atvejais, kai Komisija mano, 
kad valstybės narės nustatė nepagrįstus reikalavimus.Visiškas 	pažeidimų 	netoleravimas
Komisija nusprendė įgyvendinti savo visiško netoleravimo politiką tik šių Paslaugų direktyvoje nustatytų įsipa -
reigojimų atžvilgiu:
Direktyva draudžiami tam tikri diskriminaciniai ir ypač sunkiai įgyvendinami reikalavimai, išvardyti 
14 straipsnyje.
Direktyva nustatyti konkretūs įpareigojimai supaprastinti leidimų išdavimo procedūras:
1) numanomas leidimas, t. y. administracijos neatsakymas reiškia patvirtinimą, numatytas 13 straipsnio  
4 dalyje, ir
2) leidimų galiojimas visoje šalyje, nustatytas 10 straipsnio 4 dalyje.
Direktyva 24 straipsnyje panaikinami visi absoliutūs reglamentuojamųjų profesijų komercinės informacijos 
draudimai.
Taikant įsisteigimo reikalavimą teikti tarpvalstybines paslaugas yra neįmanoma. Tai yra vienas iš labiausiai 
ribojančių reikalavimų, apie kurį kalbama Paslaugų direktyvos 16 straipsnio (laisvės teikti paslaugas sąlyga) 
2 dalyje, ir valstybės narės negali jo taikyti paslaugų teikėjams.
Šaltinis:  COM(2012) 261 final  „Partnerystė siekiant augimo paslaugų sektoriuje 2012–2015 m.“, p. 4.5 langelis
36 Pastabos 	
55 2015 m. balandžio 1 d.99	
Nuo Direktyvos priėmimo buvo pradėtos tik devynios pažeidimo bylos dėl nacio -
nalinės teisės aktų neatitikties Direktyvai. Tai yra nedaug, palyginti su skaičiumi 
klausimų, apie kuriuos buvo pranešta tarpusavio vertinimų ir veiksmingumo 
patikrinimų metu bei įgyvendinimo ataskaitoje (Paslaugų pakete), ir tai neatitinka 
Komisijos paskelbtos visiško netoleravimo politikos.
Pažeidimų	nagrinėjimo	procedūros	trunka	pernelyg	ilgai
100	
Remiantis Komisijos pateiktais duomenimis, vidutinė su Direktyva susijusių 18 
bylų, kurios buvo neišspręstos 2014 m. spalio mėn., trukmė sudarė 19,6 mėnesio. 
Jau tada ji viršijo Komisijos nustatytą 18 mėnesių tikslą, skirtą išnagrinėti tokius 
pažeidimus. 2015 m. pabaigoje – maždaug po 15 mėnesių – vienuolika šių bylų vis 
dar buvo neišspręstos. Komisija sistemingai nerenka ir neskelbia informacijos apie 
su Paslaugų direktyva susijusių užbaigtų pažeidimo procedūrų trukmę.
101	
Be 20 bylų, kurios buvo susijusios su pavėluotu perkėlimu į nacionalinę teisę 
(žr. 19 dalį), ir devynių bylų, susijusių su neatitiktimi Direktyvai, buvo 55 bylos55, 
susijusios su neteisingu Paslaugų direktyvos taikymu arba perkėlimu į naciona -
linę teisę, ir 20 panašių pažeidimų, kurie susiję su SESV 49 straipsniu (įsisteigimo 
laisvė) arba 56 straipsniu (laisvė teikti paslaugas). Tai atvejai, kai į nacionalinę 
teisę Direktyva buvo perkelta teisingai, bet buvo neteisingai perkeltos teisės aktų 
nuostatos arba jos buvo neteisingai taikomos.
Atsižvelgiant	į atskirus	su	paslaugomis	susijusius	skundus, 	
buvo	reguliariai	vykdomi	tolesni	veiksmai;	tačiau	buvo 	
sugaištama	daug	laiko	vykdant	pažeidimų	procedūras
102	
Audito Rūmai išnagrinėjo dešimt pažeidimo bylų, kurios buvo susijusios su ap -
ribojimais, į kuriuos buvo atkreiptas dėmesys vizitų į Komisiją ir valstybes nares 
metu, arba kurios truko labai ilgai.
37 Pastabos 	
56 14, 15 ir 16 straipsniai.
57 Byla C-179/14, Komisija prieš 
Vengriją , 2012/4083.103	
Į bylas Komisijos skundų registravimo sistemoje (KSRS) buvo reguliariai atsižvel -
giama. Su Direktyva susijusios bylos buvo perduodamos Vidaus rinkos ir paslaugų 
GD, kuris tuomet parengdavo atsakymą arba užvesdavo „EU Pilot“ bylą, kuria 
buvo pradedama procedūra prieš pažeidimo nagrinėjimą. Visais atvejais tarp 
Komisijos ir valstybės narės vyko ilgas susirašinėjimas. Tačiau pradėjus vykdyti 
pažeidimo procedūras, buvo labai vėluojama, o atskirais atvejais pasitaikė nevei -
klos laikotarpių ir valstybių narių vėlavimų atsiųsti atsakymus. Pavyzdžiui, vienu 
atveju laikotarpiu nuo 2012 m. vasario mėn. iki 2014 m. kovo mėn. buvo nevykdo -
ma veikla, o kitu atveju Komisijos korespondencijoje tarp 2012 m. lapkričio mėn. 
ir 2015 m. gegužės mėn. buvo tarpas, nepaisant to, kad vėliau sprendimas buvo 
priimtas greitai.
104	
Nežiūrint į tai, kad pažeidimų nagrinėjimas trunka ilgiau, nei tikėtasi ir planuota, 
visos išnagrinėtos pažeidimų bylos lėmė tai, kad susijusios valstybės narės pakei -
tė savo teisės aktus ir taip išsprendė nustatytas problemas. Galima daryti išvadą, 
kad tuo atveju, kai pradedamos pažeidimo procedūros, dėl jų yra atliekami teisės 
aktų pakeitimai valstybėje narėje. Tačiau jų skaičius išlieka nepaprastai mažas. 
Be to, nors Komisija ir paskelbia apie pažeidimo procedūros pradžią, visuomenei 
nėra sudaroma galimybė susipažinti su išsamiais dokumentais, kai byla išnagrinė -
jama, o dėl to mažėja procedūros skaidrumas ir neigiamai veikiama bendrosios 
teisės praktikos plėtra.
Tik	vienas	atvejis	perduotas 	nagrinėti 	Teisingumo 	Teismui
105	
Komisijai patraukus valstybę narę į Teisingumo Teismą, įrodymus, kad pažeista ES 
teisė, teikia pati Komisija. Jeigu pateikti įrodymai nėra pakankamai argumentuo -
ti, Teisingumo Teismas turi teisę priimti Komisijai nepalankų teismo sprendimą, 
paskelbdamas bylą nepriimtina arba nepagrįsta. Remdamasi Direktyva56, Komisija 
Teisingumo Teismui perdavė tik vieną pažeidimo bylą57 (žr.  6 langelį ).
38 Pastabos 	
106	
Komisijos, Europos Parlamento ir kitų institucijų ataskaitose ir ypač Paslaugų 
pakete (2012 m. birželio mėn.) buvo peržiūrėtos vykdymo užtikrinimo priemonės 
ir pateiktos rekomendacijos dėl veiksmų ateityje. Audito Rūmai nustatė, kad ap -
lankytose valstybėse narėse iš esmės sutariama, kad visi neatitikties klausimai turi 
būti nuosekliai sprendžiami ir kad turi būti taikomos pažeidimo procedūros.
107	
Komisija nėra sukūrusi sistemingos strategijos, skirtos sustiprinti bendrąją pas -
laugų rinką, visų pirma srityse, kurioms taikoma Direktyva. Dabartiniai vykdymo 
užtikrinimo veiksmai ne visada sutelkti ekonomiškai svarbiausiose pramonės 
šakose, atrinktose taikant rizikos vertinimu pagrįstą metodą.Teisingumo 	Teismui 	perduota 	pažeidimo 	byla
Europos Komisija nusprendė perduoti Vengrijos bylą Europos Sąjungos Teisingumo Teismui, siekdama užgin -
čyti jos teisės aktus, susijusius su pietų, laisvalaikio ir poilsio dienų kuponais. Komisija mano, kad pagal Ven -
grijos įstatymą, galiojantį nuo 2012 m. sausio 1 d., nustatyti apribojimai prieštarauja pagrindiniams įsisteigimo 
laisvės ir laisvės teikti paslaugas principams, įtvirtintiems Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV 49 ir 
56 straipsniai), ir prieštarauja Paslaugų direktyvai (2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direk -
tyva 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje).
2011 m. Vengrija iš dalies pakeitė savo įstatymą dėl darbdavių savo darbuotojams teikiamų maisto (karšto ir 
šalto), laisvalaikio ir poilsio dienų kuponų, juos pripažindama nepiniginėmis išmokomis ir todėl reglamentuo -
jamomis pagal palankesnes mokesčių ir socialinės apsaugos taisykles. Šis įstatymas įsigaliojo 2012 m. sausio 
1 d., netaikant reikšmingo pereinamojo laikotarpio ar priemonių. Prieš tai konkrečių sąlygų darbdaviams, iš -
duodantiems karšto ir šalto maisto kuponus savo darbuotojams, arba sąlygų dėl tokių kuponų formos nebuvo.
Pagal šį naują įstatymą buvo sukurtas monopolis valstybiniam fondui, atsakingam už šalto maisto kuponus 
(popierinius arba elektroninius) ir karšto maisto kuponus (popierinius), kuriuos darbdaviai teikia darbuoto -
jams. Be to, jame nustatytos labai griežtos sąlygos išduodant karšto maisto, laisvalaikio ir poilsio dienų kupo -
nus, kurie laikomi nepiniginėmis išmokomis ir nebegali būti išduoti elektronine forma.
Tai reiškia, kad dėl šio naujo įstatymo ūkio subjektai, kurie keletą metų vykdė veiklą karšto ir šalto maisto ku -
ponų rinkoje, dabar yra išstumti iš nepiniginėmis išmokomis laikomų kuponų rinkos.
Kadangi Vengrija nesuderino savo įstatymo su pagrįsta nuomone, kuri jai buvo nusiųsta 2012 m. lapkričio 
mėn., Komisija nusprendė šią bylą perduoti nagrinėti Teisingumo Teisme. 2015 m. spalio mėn. byla dar nebuvo 
išspręsta.6 langelis
39 Pastabos 	
58 http://ec.europa.eu/
europe2020/pdf/csr2014/
overview_
recommendations_2014_by_
member_state_en.pdf
59 Pavyzdžiui, reglamentuojamų 
profesijų srityje, ypač 
vaistinėse ir optikos 
kabinetuose, paskatinus 
paslaugų konkurenciją ir 
sumažinus reguliavimo naštą, 
darančią poveikį mažmeninės 
prekybos sektoriui, priimant 
amatų, prekybos ir labai mažų 
įmonių įstatymą („Loi relative 
à l’artisanat, au commerce et 
aux très petites entreprises“ 
(ACTPE), kuriuo siekiama 
supaprastinti procedūrą 
steigiant mažmeninės 
prekybos vietas, ir 
ekonominės veiklos įstatymo 
projektą, kuriuo suteikiama 
daugiau įgaliojimų 
konkurencijos institucijai.Konkrečiai	šaliai	skirtos	rekomendacijos	neturėjo	didelio 	
pasisekimo
108	
Be pažeidimo procedūrų, Komisija bando daryti įtaką valstybėms narėms įtrauk -
dama su Paslaugų direktyva susijusias rekomendacijas į konkrečioms šalims 
skirtas rekomendacijas (KŠSR), kurios teikiamos Europos semestro kontekste. Šias 
rekomendacijas tvirtina Taryba. Komisija mano, kad KŠSR daro didesnį politinį 
poveikį nei pažeidimo procedūros, nes jas suderina ir priima valstybių narių 
vyriausybės.
109	
2014 m. birželio mėn. su konkurencija paslaugų sektoriuje susiję klausimai buvo 
įtraukti į 14 KŠSR58. Pavyzdžiui, Komisija rekomendavo Prancūzijos vyriausybei 
„pašalinti nepagrįstus apribojimus naudojantis reglamentuojamų profesijų pa -
slaugomis ir jas teikiant ir sumažinti patekimo į rinką sąnaudas ir skatinti kon -
kurenciją paslaugų srityje.“ 2015 m. buvo nustatyta, kad šioje srityje padaryta 
tam tikra pažanga59. Tačiau kai kuriose šalyse buvo padaryta nedidelė pažanga, 
nepadaryta jokios pažangos arba į KŠSR nebuvo atsižvelgta (žr.  7 langelį ).
110	
Nors, Komisijos nuomone, KŠSR turi didesnę politinę įtaką nei pažeidimo pro -
cedūros, ne visos valstybės narės į rekomendacijas atsižvelgia tinkamai. Nėra 
įrodymų, kad šalinant apribojimus KŠSR yra veiksmingesnės nei pažeidimo 
procedūros.
40 Pastabos 	
2015 m.	buvo	nepakankamai	atsižvelgta	į 2014 m.	KŠSR	arba	iš	viso	nebuvo	
atsižvelgta
5-oje KŠSR Vengrijai buvo rekomenduota „stabilizuoti reguliavimo sistemą ir skatinti konkurenciją rinkoje, be 
kita ko, pašalinant kliūtis paslaugų sektoriuje“.
Tačiau 2015 m. buvo nustatyta, kad įgyvendindama 5 KŠSR ir Tarybos rekomendaciją Vengrija padarė ribotą 
pažangą. Iš tikrųjų stabilizuojant reguliavimo sistemą ir skatinant konkurenciją rinkoje pažangos nebuvo pa -
siekta, ypač paslaugų sektoriuje.
4-oje KŠSR Austrijai buvo rekomenduota „pašalinti pernelyg didelius apribojimus paslaugų teikėjams, įskaitant 
apribojimus, susijusius su teisine forma ir akcijų valdymo reikalavimais bei daugiasrites paslaugas teikiančių 
įmonių steigimu“.
Ataskaitiniu laikotarpiu vykdydama reformą Austrija nepadarė pažangos, įskaitant apribojimus, susijusius su 
teisine forma ir akcijų valdymo reikalavimais bei daugiasričių paslaugų teikimu. Vis dar nėra atlikta visapusiška 
taikomų apribojimų peržiūra.
6-oje KŠSR Ispanijai rekomenduota „atlikti ambicingą profesinių paslaugų ir profesinių asociacijų reformą iki 
2014 m. pabaigos, nustatant profesijas, kurioms privaloma registruotis profesinėje organizacijoje, ir užtikrinti 
profesinių įstaigų skaidrumą ir atskaitomybę, panaikinant apribojimus nepagrįstai ribojamoms veiklos sritims 
ir apsaugant rinkos vientisumą Ispanijoje profesinių paslaugų naudojimo ir teikimo srityje. Toliau mažinti 
privalomų įmonės steigimo procedūrų trukmę, sąnaudas ir skaičių. Panaikinti nepagrįstus apribojimus didelių 
mažmeninės prekybos centrų kūrimui, visų pirma peržiūrint taikomus regioninio planavimo teisės aktus.“
Pažangos vykdant profesinių paslaugų ir profesinių asociacijų reformą nebuvo padaryta.
Tam tikra pažanga padaryta toliau mažinant privalomų procedūrų, kurios yra būtinos steigiant veiklą vykdan -
čią įmonę, trukmę, sąnaudas ir skaičių.7 langelis
41
 Išvados	ir	rekomendacijos
111	
Komisija yra įsipareigojusi koordinuoti politiką Europos bendrojoje rinkoje ir 
siekti pašalinti nepagrįstas prekybos kliūtis paslaugų srityje. Praėjus keleriems 
metams po Paslaugų direktyvos įgyvendinimo termino, Direktyvoje reglamen -
tuotų paslaugų vidaus rinkos kliūtys vis dar egzistuoja. Komisija sukūrė keletą 
mechanizmų, skirtų identifikuoti kliūtis, sukūrė paramos struktūras, kurios padėtų 
valstybėms narėms jas sumažinti, ir įdiegė alternatyvias ginčų sprendimo priemo -
nes. Tačiau Komisija nenorėjo pradėti teismo procedūrų, iš dalies dėl procedūros 
trukmės ir iš dalies dėl to, kad ji abejojo teisės aktų veiksmingumu. Apskritai, 
Komisija buvo tik iš dalies veiksminga užtikrinant Direktyvos įgyvendinimą.
Perkėlimas 	į nacionalinę 	teisę	ir	įgyvendinimo 	
stebėjimas
112	
Dauguma valstybių narių vėlavo perkelti Direktyvą į nacionalinę teisę. Komisija 
stebėjo valstybių narių pažangą ir šiuo klausimu pateikė ataskaitą Konkurencin -
gumo tarybai. Valstybės narės pripažino, kad Komisija daug nuveikė, siekdama 
padėti joms praktiniu lygiu įgyvendinti Direktyvą jos perkėlimo į nacionalinę tei -
sę metu ir po jos perkėlimo, organizuodama grupės diskusijas dėl tarpusavio ver -
tinimo proceso bei teikdama rekomendacijas reguliariuose teminiuose ekspertų 
grupių posėdžiuose. Rekomendacija dėl perkėlimo buvo paskelbta kaip „Įgyven -
dinimo vadovas“, kuris nors ir buvo laikomas naudingu, nebuvo paskelbtas laiku, 
prieš trejų metų laikotarpio pradžią, ir todėl prisidėjo prie vėlavimų Direktyvą 
visiškai perkeliant į nacionalinę teisę (žr. 16–20 dalis).
1 rekomendacija
Komisija turėtų parengti perkėlimo į nacionalinę teisę gaires ir jas paskelbti kuo 
greičiau po jų priėmimo.
113	
Tarpusavio vertinimo procesas ir vėliau atlikti veiksmingumo patikrinimai parodė, 
kad išliko reikšmingas kliūčių skaičius. Valstybės narės mano, kad Komisija galėjo 
padaryti daugiau siekdama pašalinti galimai nepagrįstas kliūtis, kurios buvo 
nustatytos per šį procesą. Be to, Komisija nepakankamai prieštaravo kai kurių 
valstybių narių pateiktam „proporcingumo“ argumentui. Komisija nepasinaudojo 
rezultatais tam, kad galėtų sistemingai užtikrinti Direktyvos įgyvendinimą sie -
kiant išspręsti ekonomiškai reikšmingiausius klausimus (žr. 21–36 dalis).
42 Išvados	ir	rekomendacijos 	
2 rekomendacija
Į tokių procedūrų, kaip tarpusavio vertinimas ir veiksmingumo patikrinimai, rezul -
tatus turėtų būti atsižvelgiama siekiant išspręsti neatitikties klausimus; Komisija ir 
valstybės narės turėtų imtis veiksmų dėl ekonomiškai reikšmingiausių klausimų.
114	
Visapusiško Direktyvos įgyvendinimo galima ekonominė nauda vis dar nėra 
žinoma, nepaisant to, kad parodant kliūčių mažinimo poveikį yra dažnai minimas 
įvertintas išdirbio didėjimas. Kadangi nėra pakankamai išsamių duomenų apie 
Direktyvos veikiamus sektorius, vis dar nėra patikimo jos poveikio kiekybinio 
įvertinimo. Komisija tik neseniai paprašė valstybių narių teikti būtinus išsamius 
nacionalinių sąskaitų duomenis apie pasiskirstymą (žr. 37–42 dalis).
3 rekomendacija
Komisija turėtų pasistengti užtikrinti, kad duomenų, reikalingų vertinant naujų 
teisės aktų poveikį, klausimas būtų sprendžiamas ankstyvame teisėkūros proce -
dūros etape.
Įgyvendinimas
115	
Kontaktiniai centrai yra išskirtinis Direktyvos ypatumas. Buvo vėluojama juos 
įsteigti ir jų kokybė valstybėse narėse labai skiriasi, o kai kurios valstybės narės 
nėra pakankamai ambicingos siekdamos, kad kontaktiniai centrai labiau reaguo -
tų į įmonių poreikius. Komisija parengė chartiją, kuri iš valstybių narių reikalauja 
nemažų pastangų tam, kad būtų pasiektas šis tikslas, tačiau tinkamų rezultatų dar 
reikia palaukti (žr. 46–52 dalis).
116	
Žinių apie kontaktinius centrus lygis įmonėse nėra aukštas ir ne visi kontaktiniai 
centrai yra pakankamai matomi (žr. 53–55 dalis).
4 rekomendacija
Valstybės narės turėtų laikytis kontaktinių centrų chartijos, pavyzdžiui, skelbti 
informaciją daugeliu kalbų ir sudaryti galimybę atlikti visus administracinius 
veiksmus, kurie yra būtini siekiant teikti paslaugas kitose šalyse.
43 Išvados	ir	rekomendacijos 	
117	
Direktyvai būtų galima veiksmingai taikyti administracinį bendradarbiavimą per 
IMI sistemą, tačiau jis gerokai mažiau naudojamas nei, pavyzdžiui, direktyvos dėl 
profesinių kvalifikacijų pripažinimo atveju. IMI taip pat yra labai naudinga ryšių 
priemonė teikiant privalomus pranešimus, bet ji naudojama nepakankamai dėl 
valstybių narių nepasitenkinimo tuo, kaip Komisija tvarko siunčiamus pranešimus, 
ir nepakankamai aiškių iš kitų valstybių narių gautų pranešimų (žr. 56–64 dalis).
5 rekomendacija
Teisės aktų leidėjas turėtų taikyti sustabdymo laikotarpį, skirtą pranešti apie 
parengtus reikalavimus, ir užtikrinti, kad šie reikalavimai būtų paskelbti viešoje 
interneto svetainėje, siekiant pagerinti pasiekiamumą ir sudaryti galimybę laiku 
atlikti tikrinimą.
118	
Yra įrodymų, kad vartotojai, norėdami pasinaudoti bendrąja paslaugų rinka, vis 
dar susiduria su sunkumais, nors ir nepateikia oficialių skundų. Vis dėlto Komi -
sija galėtų pateikti pasiūlymą išplėsti Reglamento dėl bendradarbiavimo var -
totojų apsaugos srityje taikymo sritį įtraukiant Paslaugų direktyvos 20 straipsnį 
(žr. 65–77 dalis).
6 rekomendacija
Komisija turėtų iš dalies pakeisti Reglamento dėl bendradarbiavimo vartotojų 
apsaugos srityje priedą, jį papildydama Paslaugų direktyvos 20 straipsniu.
Vykdymo 	užtikrinimas
119	
„EU Pilot“ yra naudinga priemonė valstybių narių ir Komisijos bendradarbiavimui, 
tačiau dažnai byloms pradėti prireikia pernelyg daug laiko ir informacija apie jų 
sprendimą nėra viešai skelbiama. Todėl net jei „EU Pilot“ ištaiso padėtį konkrečiu 
atveju, ši priemonė neteikia naudos kitoms suinteresuotosioms šalims ir nepade -
da kurti įprastos ES teismų praktikos šioje srityje (žr. 86–93 dalis).
44 Išvados	ir	rekomendacijos 	
7 rekomendacija
Nustačius problemą, Komisija turėtų nedelsdama pradėti „EU Pilot“ bylą. Informa -
cija apie išspręstus klausimus turėtų būti dalijamasi per „EU Pilot“ sistemą (anoni -
miškai, jei būtina), taip prisidedant prie geriausios praktikos sklaidos.
120	
Nepaisant visiško netoleravimo politikos, buvo nagrinėtos tik devynios pažeidi -
mo bylos dėl nacionalinių teisės aktų neatitikties Direktyvai. Joms išspręsti buvo 
skirta per daug laiko (vidutiniškai dveji metai), ir tik viena Paslaugų direktyvos 
pažeidimo byla iš tikrųjų pasiekė Teisingumo Teismą. Komisija neturi sistemingos 
strategijos, skirtos sustiprinti bendrąją paslaugų rinką, visų pirma srityse, kurioms 
taikoma Direktyva. Šiuo metu vykdymo užtikrinimo veikla ne visada yra paremta 
rizika pagrįstu metodu, pagal kurį daugiausia dėmesio būtų skiriama ekonomiškai 
svarbiausiems sektoriams (žr. 94–107 dalis).
8 rekomendacija
Komisija turėtų kiek įmanoma sutrumpinti pažeidimo procedūrų trukmę. Ji turėtų 
taikyti pažeidimo bylų pradėjimo metodą, paremtą rizika ir susijusio klausimo 
ekonomine svarba. Galiausiai, atsižvelgiant į tai, kad, pačios Komisijos nuomone, 
svarbius įgyvendinimo klausimus gali išspręsti tik Teisingumo Teismas, jei būtina, 
ji turėtų jam juos perduoti nagrinėti.
Šią ataskaitą priėmė IV kolegija, vadovaujama Audito Rūmų nario Milan Martin 
CVIKL, 2016 m. vasario 3 d. Liuksemburge įvykusiame posėdyje.
 Audito Rūmų vardu
 Pirmininkas
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

45 Komisijos 		
atsakymai
Santrauka
IV
Komisija savo prioritetus nustatė 2012 m. Komunikate dėl Paslaugų direktyvos įgyvendinimo1. Savo komunikate 
Komisija paaiškina daug dėmesio skirianti vykdymo užtikrinimui, bet tai nėra vienintelė jos veiksmų sritis. Komi -
sija taip pat nustatė prioritetinius sektorius ir artimiausių metų veiksmus, įskaitant Mažmeninės prekybos veiksmų 
planą, Profesinių kvalifikacijų direktyvos reformą, taip pat teisinės formos ir akcijų valdymo kolegialią peržiūrą. Šiam 
veiksmų rinkiniui pritarė Europos Vadovų Taryba savo 2013 m. spalio 23 d. išvadose. Kaip pabrėžė Europos Vadovų 
Taryba, valstybėms narėms tenka svarbus vaidmuo įgyvendinant Paslaugų direktyvą.
Pirmąjį 2015 m. pusmetį Komisija pradėjo kelias pažeidimo bylas, kurias nagrinėjant reikia įvertinti nacionalinės 
priemonės proporcingumą. Pavyzdžiui, Komisija pradėjo 8 pažeidimo bylas dėl teisinės formos ir akcijų valdymo 
arba tarifų (tai Paslaugų direktyvos 15 straipsnyje nurodyti sąlyginiai įsipareigojimai). Kelios bylos taip pat pradė -
tos remiantis kiekybiniais arba teritoriniais apribojimais (Paslaugų direktyvos 15 straipsnis) ir 20 straipsnio 2 dalimi 
(nediskriminavimas paslaugos gavimo atžvilgiu). Antrąjį 2015 m. pusmetį pradėta 10 „EU Pilot“ procedūrų dėl neati -
tikties Paslaugų direktyvos 8 straipsniui dėl kontaktinių centrų, kurių proporcingumą taip pat reikia įvertinti.
V
Prireikus Komisija pradeda teismo procedūras. Komisija nustatė savo prioritetinius sektorius ir ėmėsi juose veiksmų.
Dalis direktyvos grindžiama proporcingumo vertinimu, kurį turi atlikti valstybės narės, atskirai įvertindamos kiek -
vieną atvejį, o Komisija turi į tai atsižvelgti. (Pavyzdžiui, 15 ir 39 straipsniai, kuriuose reikalaujama, kad valstybės 
narės įvertintų tam tikrus reikalavimus.) Taigi dėl veiksmų sprendžiama remiantis ne pasitikėjimo lygiu, bet teisiniu 
pagrindu. Teisinės procedūros trukmė niekada nebuvo veiksnys, dėl kurio būtų buvusios nepradėtos pažeidimo 
bylos. Dėl besąlyginių direktyvoje nurodytų įsipareigojimų Komisija veikė sparčiai, o jos savo iniciatyva pradėtų 
tyrimų skaičius buvo labai nuoseklus. Iš vidutiniškai 80 „EU Pilot“ bylų per metus daugiau kaip 30 bylų Komisija 
pradeda nagrinėti savo iniciatyva.
1 http://ec.europa.eu/growth/single-market/services/services-directive/implementation/evaluation/index_en.htm
Komisijos	atsakymai	 46
VI
Kalbant apie ekonominį Paslaugų direktyvos poveikį pažymėtina, kad 2012 m. tyrimas ( http://ec.europa.eu/eco -
nomy_finance/publications/economic_paper/2012/pdf/ecp_456_en.pdf ) buvo grindžiamas du kartus –  prieš prade -
dant taikyti Direktyvą ir pradėjus ją taikyti (2011 m. pabaigoje) – atliktu kliūčių paslaugų sektoriuose vertinimu. Be 
to, siekdama atsižvelgti į 2012 ir 2014 m. vykdytas nacionalines reformas, Komisija šį tyrimą atnaujino (jo dokumen -
tas pateiktas adresu http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/13327/attachments/1/translations/en/renditions/
native ). Neseniai taip pat atlikti išsamesni likusių kliūčių ir jų šalinimo prioritetiniuose verslo paslaugų ir mažmeninės 
prekybos sektoriuose ekonominių galimybių vertinimai. Jų rezultatai paskelbti Komisijos tarnybų darbiniame doku -
mente dėl bendrosios rinkos strategijos (žr. 2.3 ir 2.4 skirsnius, http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/13405/
attachments/1/translations/en/renditions/native ).
VII.	Pirma	įtrauka
Atsižvelgdama į 2013 m. atliktą tarpusavio vertinimą, Komisija pradėjo daugiau kaip 30 bylų (visiško netoleravimo 
bylų). Atsižvelgdama į 2014 m. teisinės formos, akcijų valdymo ir tarifų kolegialią peržiūrą, ji pradėjo 15 „EU Pilot“ 
bylų. Penkiose iš šių 15 bylų susijusioms valstybėms narėms išsiųsti oficialūs pranešimai; taigi bendras „EU Pilot“ 
bylų skaičius per metus siekia apie 80. Tai vienas didžiausių Komisijos dėl vieno antrinės teisės akto pradėtų bylų 
skaičių. Su šiuo teisės aktu susijusios didžiulės valstybių narių ir Komisijos pastangos, nes, norint jį perkelti į naciona -
linę teisę, reikėjo 1 584 nacionalinės teisės aktų – tai didžiausias skaičius teisės aktų, kurių iki šiol prireikė vienam ES 
antrinės teisės aktui perkelti.
VII.	Antra	įtrauka
„EU Pilot“ – sistema, kurią taikydamos Komisija ir valstybės narės anksti apsvarsto galimus ES teisės pažeidimus. 
Šie svarstymai vyksta laikantis konfidencialumo principo; Komisija neatskleidžia, ar „EU Pilot“ procedūra konkre -
čiu klausimu vykdoma arba buvo vykdyta konkrečios valstybės narės atžvilgiu. Geriausia Sąjungos teisės taikymo, 
įskaitant sistemos „EU Pilot“ veikimą, patirtimi Komisija su valstybėmis narėmis keičiasi specialiuose forumuose. 
Apibendrintą informaciją apie „EU Pilot“ Komisija skelbia ES teisės taikymo stebėjimo politikos metinėje ataskaitoje 
(COM(2015) 329). Norėdama skelbti konkrečią informaciją apie „EU Pilot“ bylą, Komisija turėtų laikytis valstybių narių 
atžvilgiu prisiimtų konfidencialumo įsipareigojimų, vertintinų kiekvienu atveju atskirai.  Tai, kad Komisija užtikrina 
atliekamų „EU Pilot“ tyrimų konfidencialumą, jau yra patvirtinęs Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (ESTT) 
(Sprendimas Petrie  (byla T-191/99), Sprendimas Spirlea  (byla T-306/12), Sprendimas ClientEarth prieš Komisiją , bylos 
T-424/14 ir T-425/14). Šie sprendimai priimti dėl išorės trečiųjų šalių prašymų leisti susipažinti su dokumentais. Atsi -
žvelgdama į tai, kas išdėstyta, Komisija mano, kad dabartine jos informacijos sklaidos politika užtikrinama tinkama 
būtinybės propaguoti geriausią ES teisės taikymo praktiką ir konfidencialumo išlaikymo valstybių narių atžvilgiu 
pusiausvyra. Komisija yra įsipareigojusi skleisti apibendrintą informaciją apie „EU Pilot“.
VII.	Trečia	įtrauka
Komisijos nuomone, pažeidimo procedūros tikslas – panaikinti ES teisės pažeidimą ir kuo anksčiau užtikrinti atitiktį. 
Ji yra įsipareigojusi užtikrinti, kad šis tikslas būtų įgyvendinamas kuo greičiau. Vis dėlto šio tikslo įgyvendinimo 
veiksmingumas ne visada susijęs su pažeidimo procedūros sparta, nes, jei pažeidimo procedūra vykdoma neatsi -
žvelgiant į aplinkybes, kartais rezultatai gali būti priešingi.
Komisijos	atsakymai	 47
VII.	Ketvirta	įtrauka
Tai, kad bylos nebuvo perduotos Teisingumo Teismui, nebūtinai reiškia, kad Komisija nesiėmė aktyviai tirti pažei -
dimų, bet reiškia, kad atitiktis buvo užtikrinta iki perdavimo. Pažeidimo procedūros tikslas – kuo anksčiau užtikrinti 
atitiktį. Šiuo atžvilgiu, naudojantis priemone „EU Pilot“, galima veiksmingai spręsti problemas, prieš pradedant 
formalią pažeidimo procedūrą ir galiausiai, jei reikia, prieš perduodant bylą Teisingumo Teismui. Pradėjus taikyti 
sistemą „EU Pilot“, apskritai labai sumažėjo pažeidimo procedūrų, o kartu ir Teisingumo Teismui perduodamų bylų. 
Kaip nurodyta atsakyme, tai pasakytina apie pažeidimo procedūrą apskritai.
VIII.	Pirma	įtrauka
Komisija padeda valstybėms narėms įgyvendinti Sąjungos teisės aktus, naudodamasi išsamiu atitikties užtikrinimo 
propagavimo priemonių rinkiniu (svarbiausioms teisėkūros iniciatyvoms skirtais įgyvendinimo planais, tinklais, 
ekspertų komitetų posėdžiais ir gairėmis). 2015 m. gegužės mėn. priimtu geresnio reglamentavimo aktų rinkiniu 
patvirtinta Komisijos parama valstybių narių įgyvendinimo pastangoms (Geresnio reglamentavimo gairių p. 33–35). 
Šiuo atžvilgiu prie visų pasiūlymų dėl svarbiausių direktyvų pridedami įgyvendinimo planai, kuriuose aprašomi įgy -
vendinimo sunkumai ir susiję Komisijos vykdytini paramos veiksmai.
Paslaugų direktyvos įgyvendinimo vadovas parengtas praėjus 7 mėnesiams nuo Paslaugų direktyvos priėmimo ir 
likus 29 mėnesiams iki perkėlimo termino. Prieš paskelbiant šį vadovą, vyko išsamios konsultacijos ir svarstymai su 
valstybėmis narėmis, todėl jo turinys valstybėms narėms buvo iš anksto gerai žinomas. Vadovo paskelbimas tinka -
mai nepasikonsultavus būtų buvusi daug didesnė problema nei vėlavimas jį paskelbti.
VIII.	Antra	įtrauka
Įgyvendindama naująją geresnio reglamentavimo darbotvarkę, Komisija stiprina savo požiūrį į poveikio verti -
nimą ir vertinimus, siekdama gerinti įrodymų pagrindą, kuriuo grindžiami visi pasiūlymai dėl teisėkūros proce -
dūra priimamų aktų, nedarant poveikio politiniams sprendimams. Komisija padarė politikos formavimo procesą 
atviresnį, sudarydama visuomenei sąlygas toliau vykdyti patikrą ir pateikti nuomonę – sukūrė interneto portalą, 
kuriame, Komisijai vertinant esamą politiką arba galimus naujus pasiūlymus, galima sekti iniciatyvas ir naujas viešas 
konsultacijas.
VIII.	Ketvirta	įtrauka
2015 m. spalio 28 d. Komisijos paskelbtame bendrosios prekių ir paslaugų rinkos strategijos dokumente pranešta 
apie kelis veiksmus, kuriais siekiama užtikrinti Paslaugų direktyvos įgyvendinimą, įskaitant pranešimo tvarkos 
reformą. Komisija svarsto kelias teisėkūros galimybes, įskaitant tokius aspektus kaip sustabdymo laikotarpis ir lei -
dimas suinteresuotiesiems subjektams susipažinti su pranešimais, siekiant užtikrinti didesnį skaidrumą. Bendrosios 
rinkos strategijos dokumente nurodyta, kad viešoje interneto svetainėje informacija dar neteikiama. Atitinkamą 
pasiūlymą numatyta teikti 2016 m.
VIII.	Penkta	įtrauka
Bendrosios rinkos strategijos dokumente pranešta apie tokią vartotojų apsaugos teisės aktų, taip pat apie teisės 
aktų, kuriais teikiama konkretesnė Paslaugų direktyvos 20 straipsnio taikymo sritį viršijanti sistema, peržiūrą.
Komisijos	atsakymai	 48
Įvadas
11
Komisija atkreipia dėmesį į tai, kad Vidaus rinkos, pramonės, verslumo ir MVĮ GD buvo sudarytas sujungiant ankstes -
nius Vidaus rinkos ir paslaugų ir Įmonių ir pramonės generalinius direktoratus.
Pastabos
14
Komisija nustatė sritis, kuriose direktyva nebuvo įgyvendinta, ir ėmėsi atitinkamų veiksmų, pvz., įgyvendino visiško 
netoleravimo politiką ir pradėjo teisinės formos, akcijų valdymo ir tarifų bylas. Valstybėms narėms tenka atsako -
mybė nustatyti apribojimus ir kliūtis savo teritorijoje.
Komisija nustatė, kad naudinga sistemingai taikyti sistemą „EU Pilot“, kuria galima veiksmingai išvengti ilgų teisinių 
procedūrų ir sparčiai užtikrinti valstybių narių atitiktį.
Kai kuriose svarbiose direktyvos nuostatose reikalaujama, kad valstybė narė kiekvienu atveju atskirai atliktų propor -
cingumo vertinimą, o Komisija turi atsižvelgti į šį aspektą ir neviršyti Paslaugų direktyvos taikymo srities.
15
Kalbant apie ekonominį Paslaugų direktyvos poveikį pažymėtina, kad 2012 m. tyrimas ( http://ec.europa.eu/eco -
nomy_finance/publications/economic_paper/2012/pdf/ecp_456_en.pdf ) buvo grindžiamas du kartus –  prieš prade -
dant taikyti direktyvą ir pradėjus ją taikyti (2011 m. pabaigoje) – atliktu kliūčių paslaugų sektoriuose vertinimu.
Siekdama atsižvelgti į 2012 ir 2014 m. nacionalines reformas, Komisija šį tyrimą atnaujino (jo dokumentas pateik -
tas adresu http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/13327/attachments/1/translations/en/renditions/native ). Be 
to, neseniai atlikti išsamesni ir likusių kliūčių bei jų šalinimo prioritetiniuose verslo paslaugų ir mažmeninės pre -
kybos sektoriuose ekonominių galimybių vertinimai. Jų rezultatai paskelbti Komisijos tarnybų darbiniame doku -
mente dėl bendrosios rinkos strategijos (žr. 2.3 ir 2.4 skirsnius, http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/13405/
attachments/1/translations/en/renditions/native ).
17
Vadovas parengtas praėjus 7 mėnesiams nuo Paslaugų direktyvos priėmimo ir likus 29 mėnesiams iki perkėlimo 
termino. Prieš paskelbiant šį vadovą, vyko išsamios konsultacijos ir svarstymai su valstybėmis narėmis, todėl jo turi -
nys valstybėms narėms buvo iš anksto gerai žinomas. Vadovo paskelbimas tinkamai nepasikonsultavus būtų buvusi 
daug didesnė problema nei nedidelis vėlavimas jį paskelbti.
Komisijos	atsakymai	 49
28
Komisija mano, kad, siekiant gerinti plataus užmojo Paslaugų direktyvos įgyvendinimą, reikėtų imtis daugiau 
veiksmų. 2015 m. Komisijos tarnybos dėl 2012 m. vertinimo ėmėsi tolesnių veiksmų, kuriais buvo nagrinėjama 
2012–2014 m. padaryta pažanga. Nustatyta, kad dėl šiuo laikotarpiu taikytų priemonių ES BVP papildomai padidės 
tik 0,1 proc. (iš galimo 1,8 proc. BVP , nurodyto 2012 m. tyrimo dokumente).
Komisija mano, kad siekiant toliau mažinti teisinės formos apribojimus, reikėtų imtis papildomų priemonių, kaip 
matyti, pvz., iš konkrečioms šalims skirtų rekomendacijų vykdant Europos semestrą ir neseniai vykdytų Komisijos 
veiksmų, kuriais šie apribojimai mažinami keliose valstybėse narėse.
29
Komisija savo prioritetus nustatė 2012 m. Komunikate dėl Paslaugų direktyvos įgyvendinimo2. Savo komunikate 
Komisija paaiškina daug dėmesio skirianti vykdymo užtikrinimui, bet tai nėra vienintelė jos veiksmų sritis. Komi -
sija taip pat nustatė prioritetinius sektorius ir artimiausių metų veiksmus, įskaitant Mažmeninės prekybos veiksmų 
planą, Profesinių kvalifikacijų direktyvos reformą, taip pat teisinės formos ir akcijų valdymo kolegialią peržiūrą. Šiam 
veiksmų rinkiniui pritarė Europos Vadovų Taryba savo 2013 m. spalio 23 d. išvadose. Kaip pabrėžė Europos Vadovų 
Taryba, valstybėms narėms tenka svarbus vaidmuo įgyvendinant Paslaugų direktyvą.
2012 m. vasarą Komisija susisiekė su valstybėmis narėmis siekdama išsiaiškinti, kaip jos ketina šalinti akivaizdžius 
pažeidimus (visiško netoleravimo atvejai).
36
Atliekant veiksmingumo patikrinimus, nebuvo siekta nustatyti su Paslaugų direktyva nesuderinamų kliūčių. Atsi -
žvelgiant į veiksmingumo patikrinimus, 2013 m. buvo iš dalies pakeista Profesinių kvalifikacijų direktyva (žr. pradi -
nio pasiūlymo COM(2011) 883  final  4.11 skirsnį ir 2011 m. Komisijos komunikato COM(2011) 20 4.2 skirsnį), o 2015 m. 
sutarta dėl iš dalies pakeistos Kelionių paketų direktyvos (žr. pradinio Komisijos pasiūlymo COM(2013) 512 1.4 
skirsnį).
37
2012 m. paskelbtas išsamus valstybių narių nuo Paslaugų direktyvos taikymo pradžios iki 2011 m. pabaigos įgyven -
dintų reformų ir galimo jų ekonominio poveikio vertinimas.
Tyrimo dokumente ( http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/economic_paper/2012/pdf/ecp_456_
en.pdf ) išsamiai paaiškinti atliekant vertinimą naudoti ekonominiai duomenys ir jų šaltiniai (žr. p. 19–20 ir 67–68). Kai 
kurių vienos arba kelių valstybių narių duomenų galėjo trūkti arba neturėta. Vis dėlto su šia problema labai dažnai 
susiduriama atliekant bet kokį ekonominį tyrimą arba ekonometrinę analizę.
38
Žr. Komisijos atsakymą į 15 dalies pastabas.
2 http://ec.europa.eu/growth/single-market/services/services-directive/implementation/evaluation/index_en.htm
Komisijos	atsakymai	 50
39
Taip pat žr. Komisijos atsakymus į 37 ir 38 dalių pastabas.
40
Žr. Komisijos atsakymus į 37–39 dalių pastabas.
Bendras	atsakymas	į 41	ir	42	dalių	pastabas
Komisija pradėjo įgyvendinti iniciatyvą, siekdama užtikrinti, kad Eurostato skelbiami nacionalinių sąskaitų duomenys 
būtų išsamesni ir teikiami laiku. Vis dėlto esama ir kelių kitų tipų paslaugų sektorių statistinių duomenų (įskaitant, 
pvz., Eurostato verslo struktūros statistinius duomenis), kuriais remiantis galima išsamiai analizuoti paslaugų rinkas.
43
Dėl informavimo paslaugų arba bendradarbiavimo mechanizmų pažymėtina, kad Paslaugų direktyvoje nurodyti tik 
kontaktiniai centrai. Dėl IMI sistemos taikymo pažymėtina, kad paslaugų srities sistemoje yra užsiregistravusios dau -
giau kaip 6 000 kompetentingų institucijų. Valdžios institucijos informacija keičiasi dar labai nedaug, nes valstybės 
narės nepakankamai įvertina sistemos galimybes (taip pat dėl nepakankamo informuotumo apie Paslaugų direktyva 
grindžiamas teisines prievoles, pirmiausia – vietos lygmeniu).
Europos vartotojų centrų tinklas sukurtas ne Paslaugų direktyvos tikslais. Jis atsako už plataus masto veiklą.  Vienas 
iš pagrindinių jų tikslų – užtikrinti vartotojų teises tarpvalstybiniu mastu. Vartotojų teises pagal Paslaugų direktyvą, 
kiek gali atsižvelgdami į turimus išteklius, užtikrina ir Europos vartotojų centrai.
46
Kontaktinių centrų steigimas ir tinkamo jų veikimo užtikrinimas – valstybių narių atsakomybė. Komisija teikė paramą 
per visą šį procesą. Paramą teikė dvi ekspertų grupės:
— EUGO – platforma, kurioje galima keistis geriausia patirtimi ir rengti lyginamąją analizę, siekiant valstybėms 
narėms teikti grįžtamąją informaciją apie jų veiklos rezultatus ir būtinus patobulinimus (rengiama kas metus, 
atliekant lyginamuosius tyrimus arba naudotojų apklausas),
— Elektroninių procedūrų ekspertų grupė įsteigta, siekiant aptarti klausimus, susijusius su elektroninių procedūrų 
sąveikumu ir specialiomis priemonėmis, kurias Komisija teikia, kad būtų lengviau vykdyti prievoles pagal Paslau -
gų direktyvos 8 straipsnį. Šis techninis pogrupis nebeegzistuoja. Dabar su atitinkamomis elektroninėmis proce -
dūromis susiję klausimai sprendžiami pagal Reglamentą Nr. 910/2014 dėl elektroninės atpažinties ir elektroninių 
operacijų patikimumo užtikrinimo paslaugų vidaus rinkoje (eIDAS reglamentą).
47
Bendrosios rinkos rezultatų suvestinėje galima kasmet skelbti duomenis apie kontaktinių centrų veiklos rezulta -
tus. Jie buvo skelbiami remiantis Audito Rūmų nurodytais išorės tyrimais, taip pat Komisijos kartu su valstybėmis 
narėmis rengtomis naudotojų apklausomis. Naudotojų apklausos kartu su valstybėmis narėmis atliktos 2011, 2013 ir 
2015 m. 2013 m. Komisija į apklausas įtraukė ir įmones (per Europos įmonių tinklą, Europos prekybos ir pramonės 
rūmų asociaciją ( Eurochambers ) ir Europos verslo konfederaciją). 2015 m. ši veikla nebetęsta, nes įmonių apklausas, 
vykdydamas tyrimą, atliko išorės rangovas.
Komisijos	atsakymai	 51
51
Komisija toliau rems valstybes nares, teikdama gaires ir skelbdama geriausia patirtimi grindžiamas rekomendacijas.
52
Atsižvelgdama į neseniai atliktą kontaktinių centrų tyrimą, Komisija nusprendė pradėti 10 „EU Pilot“ tyrimų dėl 10 
valstybių narių. Šiuo metu (2015 m. gruodžio mėn.) tyrimai vykdomi.
54
EUGO tinklas sukurtas siekiant koordinuoti kontaktinius centrus (VBKC) valdančių valdžios institucijų veiksmus, 
padedant didinti verslininkų ir įmonių informuotumą apie tai, kaip gauti išsamios informacijos apie užsiėmimą 
verslu užsienyje ir kaip tvarkyti administracinius formalumus, susijusius su įmonės steigimu arba tarpvalstybiniu 
paslaugų teikimu.
55
Komisija stengėsi gerinti prieigą prie VBKC, pvz., gerindama svetainėje „Jūsų Europa. Verslas“ teikiamas nuorodas. 
Pagal programą COSME ji pasiūlė finansuoti VBKC tarpvalstybinio informuotumo didinimo projektus, daugiausia 
dėmesio skirdama veiklai internete.
60
Per IMI siunčiamų pranešimų, pirmiausia pagal Paslaugų direktyvą reikalaujamo nacionalinių taisyklių proporcin -
gumo vertinimo aiškumas ir kokybė priklauso nuo pranešančiosios valstybės narės. Kad pranešimus būtų lengviau 
vertinti, Komisija IMI sistemoje visoms valstybėms narėms teikia vertimus į anglų kalbą.
Pažymėtina, kad pagal Paslaugų direktyvą neprivaloma pranešti apie priemonių projektus, todėl priemonės, apie 
kurias pranešama, dažniausiai jau yra patvirtintos. Tokiomis aplinkybėmis šioms priemonėms Komisija gali taikyti tik 
pažeidimo procedūrą, nors jos veiksmai būtų efektyvesni projekto etape. Įgyvendindama bendrosios rinkos strate -
giją, Komisija pranešė apie šioms problemoms spręsti skirtą teisėkūros iniciatyvą.
61
Komisija žino kelis reikalavimus, apie kuriuos valstybės narės turėjo pranešti, bet nepranešė. Kitaip nei pagal Skai -
drumo direktyvą (buvusioji 98/34/EB, dabar – 2015/1535/ES) sukurtą ir ESTT praktika (byla C-194/94, CIA Security ) 
papildytą sistemą, pagal kurią, jei pranešimas nepateiktas, nacionalinės priemonės yra netaikomos, Paslaugų direk -
tyvoje tokių sankcijų nenustatyta. Komisija svarsto galimybę, imdamasi teisėkūros veiksmų pagal bendrosios rinkos 
strategiją, įtraukti nuostatą, pagal kurią dėl nepranešimo reikalavimas taptų niekiniu, – tai turėtų paskatinti valsty -
bes nares pranešti.
Komisijos	atsakymai	 52
62
Nors ir pagal Paslaugų direktyvą, ir pagal Skaidrumo direktyvą nustatyta prievolė pranešti apie naujus reikalavi -
mus, Paslaugų direktyvoje nenustatyta prievolė informuoti apie priemonių projektus ir į ją neįtrauktas sustabdymo 
laikotarpis, todėl smarkiai apribojama Komisijos galimybė imtis veiksmų. Iš duomenų matyti, kad didžiąją daugumą 
priemonių, apie kurias pranešta, valstybės narės jau buvo patvirtinusios. Be to, pagal Paslaugų direktyvą teikiami 
pranešimai nėra skaidrūs suinteresuotiesiems subjektams ir verslo bendruomenei apskritai, todėl jie neturi galimy -
bės reaguoti į priemonės projektą. Siekdama gerinti paslaugoms taikomą pranešimų procedūrą, Komisija svarsto 
kelias teisėkūros galimybes, įskaitant tokius aspektus kaip sustabdymo laikotarpis ir leidimas suinteresuotiesiems 
subjektams susipažinti su pranešimais, siekiant užtikrinti didesnį skaidrumą. Šio skaidrumo užtikrinimo priemone 
gali būti laikomas informacijos teikimas viešoje interneto svetainėje.
66
Kai kuriuose Europos vartotojų centruose (EVC) veikia Paslaugų direktyvos kontaktiniai centrai, bet šių kontaktinių 
centrų veikla yra atskirta nuo EVC – struktūrų, kurias Europos Komisija ir valstybės narės bendrai finansuoja, siekda -
mos padėti vartotojams spręsti savo tarpvalstybinio pirkimo klausimus, – veiklos.
67
Siekiant užtikrinti, kad vartotojai būtų geriau informuoti, ES lygmeniu paskelbta brošiūrų, be kita ko – Paslaugų pir -
kimas visoje Europos Sąjungoje3, kuriose vartotojams aiškiai nurodytos jų teisės. Vis dėlto, siekiant atsižvelgti į kon -
krečius piliečių komunikavimo poreikius įvairiose valstybėse narėse, daugiausia informuotumo didinimo pastangų 
turėtų būti dedama nacionaliniu lygmeniu.
222 su 20 straipsniu susiję skundai, apie kuriuos pranešė EVC, sudaro tik dalį visų vartotojų skundų, nes ne visi šie 
skundai teikiami Europos vartotojų centrams – jie gali būti teikiami nacionalinėms valdžios institucijoms, vartotojų 
asociacijoms arba Komisijai (pvz., apie 1 000 skundų pateikta Jūsų Europos patarėjui  per tarnybą Direct ).
75
Komisijos 2012 m. gairėmis nebuvo veiksmingai suteikta teisinio tikrumo prekybininkams ir vartotojams ir paaiš -
kintos 20 straipsnio 2 dalies nuostatos. Todėl būtini tolesni veiksmai, kad šių principų būtų laikomasi ir kad būtų 
parengtos konkrečios kovos su diskriminacija dėl rinkos dalyvių pilietybės arba gyvenamosios vietos taisyklės. 
Bendrosios rinkos strategijos dokumente Komisija pranešė, kad imsis teisėkūros priemonių, siekdama kovoti su 
nepagrįstu skirtingu vartotojų vertinimu dėl gyvenamosios vietos arba pilietybės, suteikiant prieigą, nustatant kai -
nas arba kitas pardavimo sąlygas. Šiuo tikslu reikia nustatyti ir drausti konkrečias diskriminacijos dėl gyvenamosios 
vietos formas, nepagrįstas objektyviais ir patikrinamais veiksniais.
76
Žvalgymai atliekami pagal Reglamento dėl bendradarbiavimo vartotojų apsaugos srityje Nr. 2004/2006 (BVAS) 
9 straipsnį; prie šio reglamento pridėtas priedas, kuriame išvardyti susiję materialinės teisės aktai. Paslaugų direk -
tyva šiuo metu į šį priedą neįtraukta, todėl negalima atlikti žvalgymų, siekiant patikrinti verslo atitiktį su vartotojais 
susijusioms šios direktyvos nuostatoms (t. y. 20 straipsniui). Įgyvendinant bendrosios rinkos strategiją, 20 straipsnį 
siekiama įtraukti į BVAS reglamento priedą. Taigi jam būtų taikomos visos reglamento nuostatos: ne tik žvalgymų 
nuostatos (9 straipsnis), bet ir bendrosios nuostatos, pvz., savitarpio pagalbos prašymai (6, 7, 8 straipsniai).
3 http://bookshop.europa.eu/lt/buying-services-everywhere-in-the-eu-pbKM0414646/?CatalogCategoryID=X0gKABstUGQAAAEjwZAY4e5L
Komisijos	atsakymai	 53
77
Išorės vertinimo dokumente iš tikrųjų reikalaujama išplėsti žvalgymus, nes tai veiksminga vykdymo užtikrinimo 
priemonė. Į tai atsižvelgiama atliekant BVAS reglamento peržiūrą kaip į vieną iš priemonių, kurios bus pasiūlytos 
siekiant didinti koordinuotų veiksmų, pvz., žvalgymų, efektyvumą (pagal reglamento 9 straipsnį). Išorės vertinimo 
dokumente nurodytas aiškus skirtumas tarp dabartinės BVAS sistemos ir to, ko reikia siekiant sustiprinti bendradar -
biavimo mechanizmus per se  ir reglamento priedo taikymo sritį. Kadangi į BVAS reglamentą Paslaugų direktyvos 
nuostatų šiuo metu neįtraukta, konkrečios rekomendacijos dėl su Paslaugų direktyva susijusių žvalgymų nepateikta.
Kalbant apie priedo taikymo sritį pažymėtina, kad išorės vertinimo dokumente dėl Audito Rūmų nurodytų iš išorės 
vertinimo ataskaitos nukopijuotų priežasčių nerekomenduojama atsižvelgti į visą Paslaugų direktyvą. Vis dėlto, ren -
giant BVAS reglamento peržiūrą, atsižvelgta į išorės vertinimą dėl svarbaus tarpvalstybinio šios direktyvos aspekto, 
todėl Komisija ketina siūlyti įtraukti tik 20 straipsnį (kaip paaiškinta Komisijos atsakyme į 76 dalies pastabas).
82
Su Paslaugų direktyva susiję įgyvendinimo klausimai labai dažnai yra struktūrinės problemos, susijusios ne su netei -
sėtais administraciniais veiksmais, bet su reguliavimu. Taigi pagal bendrosios rinkos strategiją numatyta stiprinti 
SOLVIT tinklą, kad būtų galima spręsti daugiau struktūrinių problemų ir tokias problemas, kurios nebūtinai yra 
tarpvalstybinės.
83
Komisija padeda SOLVIT veikti ir jį remia:
a) kartu su nacionaliniais SOLVIT centrais reguliariai organizuodama mokymus ir tinklui skirtus renginius;
b) bendradarbiaudama su nacionaliniais SOLVIT centrais rengiant ir atnaujinant SOLVIT problemų sprendimo vadovą;
c) SOLVIT centrams paprašius, teikdama pagalbą sprendžiant problemas. Sudėtingų problemų atveju tokia pagalba 
gali būti teikiama kaip neoficialios teisinės konsultacijos;
d) valdydama ir prižiūrėdama SOLVIT duomenų bazę ir viešąją sąsają, organizuodama specialius mokymus ir teikdama 
medžiagą, kad SOLVIT centrams būtų lengviau šia baze naudotis;
e) stebėdama SOLVIT centrų darbo kokybę ir veiklos rezultatus ir jų sprendžiamas problemas;
f) užtikrindama gerą skundų sprendimo ir SOLVIT ryšį;
g) informuodama SOLVIT centrus jų prašymu apie tolesnį Komisijos atliekamą neišspręstų problemų sprendimą, jei 
skundas buvo pateiktas Komisijai.
89
„EU Pilot“ – tai pirmiausia priemonė, kuria siekiama užtikrinti valstybių narių atitiktį ir išvengti pažeidimo procedū -
ros. Šiuo tikslu reikia atlikti išsamią analizę ir nuolat vykdyti dialogą.
Komisijos	atsakymai	 54
90
Nuo pirmojo skundo užregistravimo praeina 16,6 mėnesių. Todėl vidutinė „EU Pilot“ bylos nagrinėjimo trukmė –  
11 mėnesių.
4	langelis.	„EU	Pilot“	procedūros	vėlavimų	pavyzdžiai
2012 m. lapkričio mėn. Komisija pradėjo „EU Pilot“ procedūrą, o 2013 m. spalio mėn. išsiuntė oficialų pranešimą (pir -
masis pažeidimo procedūros etapas). Taigi, „EU Pilot“ etapas truko tik 11 mėnesių.
Trečioji byla buvo pradėta 2012 m. kovo mėn., o užbaigta – 2013 m. gegužės mėn., kad ją būtų galima toliau nagri -
nėti pagal pažeidimo procedūrą. Užbaigti „EU Pilot“ procedūrą šiek tiek vėluojama dėl 2013 m. vasario mėn. Komisi -
jos prašymo pateikti papildomos informacijos.
93
„EU Pilot“ – sistema, kurią taikydamos Komisija ir valstybės narės anksti apsvarsto galimus ES teisės pažeidimus. 
„EU Pilot“ – neformalus, bet struktūrizuotas Komisijos ir pavienės susijusios valstybės narės dialogo etapas, per kurį 
siekiama skubiai rasti sprendimą, siekiant išvengti formalių pažeidimo procedūrų. Jei per šį dvišalį dialogą pasiekia -
mas patenkinamas rezultatas, „EU Pilot“ byla užbaigiama. Tačiau jei nustatomas galimas ES teisės pažeidimas, bet 
sprendimo šiame ankstyvame etape rasti nepavyksta, Komisija gali pradėti pažeidimo procedūrą (išsiųsdama vals -
tybei narei oficialų pranešimą). Šis dialogas vykdomas laikantis konfidencialumo principo. Komisija neatskleidžia, ar 
„EU Pilot“ procedūra konkrečiu klausimu vykdoma arba buvo vykdyta konkrečios valstybės narės atžvilgiu. Geriausia 
Sąjungos teisės taikymo, įskaitant sistemos „EU Pilot“ veikimą, patirtimi Komisija su valstybėmis narėmis keičiasi 
specialiuose forumuose. Komisija skelbia informaciją apie pažeidimo bylas, t. y. jei Komisija, išsiųsdama oficialų pra -
nešimą, yra pradėjusi formalią ES teisės pažeidimo procedūrą. Kai pradedama pažeidimo procedūra ir išsiunčiamas 
oficialus pranešimas, Komisija paskelbia bylos pavadinimą ir numerį ( http://ec.europa.eu/atwork/applying-eu-law/
infringements-proceedings/infringement_decisions/?lang_code=lt ). Tai taikoma ir pagrįstos nuomonės etapui, 
per kurį taip pat skelbiamas pranešimas spaudai. Perdavimo Teisingumo Teismui etape Komisija skelbia išsamesnį 
pranešimą spaudai. Apibendrintą informaciją apie „EU Pilot“ Komisija skelbia ES teisės taikymo stebėjimo politikos 
metinėje ataskaitoje (COM(2015) 329). Jei Komisija skelbtų konkrečią informaciją apie „EU Pilot“ bylą, ji pažeistų 
konfidencialumo įsipareigojimus, kurių ji turi laikytis valstybių narių atžvilgiu, imdamasi veiksmų iki pažeidimo pro -
cedūros (dėl to galėtų sumažėti nacionalinių valdžios institucijų pasitikėjimas šioje ir kitose bylose). Tai, kad Komisija 
užtikrina vykdomų „EU Pilot“ tyrimų konfidencialumą, yra patvirtinęs ESTT (Sprendimas Petrie  (byla T-191/99), Spren -
dimas Spirlea  (byla T 306/12), ClientEarth prieš Komisiją , bylos T-424/14 ir T-425/14).
Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, Komisija mano, kad dabartine jos informacijos sklaidos politika užtikrinama tin -
kama būtinybės propaguoti geriausią ES teisės taikymo praktiką ir Komisijos santykių su valstybėmis narėmis kon -
fidencialumo pusiausvyra. Komisija yra įsipareigojusi apsvarstyti, kaip būtų galima geriausiai skleisti apibendrintą 
informaciją apie „EU Pilot“.
Komisijos	atsakymai	 55
97
Pirmąjį 2015 m. pusmetį Komisija pradėjo kelias pažeidimo bylas, kuriose reikėjo įvertinti nacionalinės priemonės 
proporcingumą. Pavyzdžiui, Komisija pradėjo 8 pažeidimo bylas dėl teisinės formos ir akcijų valdymo arba tarifų (tai 
Paslaugų direktyvos 15 straipsnyje nurodyti sąlyginiai įsipareigojimai). Kelios bylos taip pat pradėtos remiantis kie -
kybiniais arba teritoriniais apribojimais (Paslaugų direktyvos 15 straipsnis) ir 20 straipsnio 2 dalimi (nediskriminavi -
mas paslaugos gavimo atžvilgiu). Antrąjį 2015 m. pusmetį pradėta 10 „EU Pilot“ procedūrų dėl neatitikties Paslaugų 
direktyvos 8 straipsniui dėl kontaktinių centrų, kurių proporcingumą taip pat reikia įvertinti. Patraukusi valstybę 
narę į Teisingumo Teismą, Komisija turi pateikti reikiamus įrodymus, kad pažeista ES teisė ir kad, prieš imantis bet 
kokių teisminių veiksmų, ji suteikė valstybėms narėms galimybę pateikti argumentus. Jei Komisija tokių įrodymų 
nepateikia, Teisingumo Teismas turi teisę priimti Komisijai nepalankų sprendimą, paskelbdamas bylą nepriimtina 
arba nepagrįsta.
98
Visiško netoleravimo politika buvo parengta iš karto po to, kai buvo atliktas tarpusavio vertinimas, kaip politika, 
skirta besąlyginiams įsipareigojimams, t. y. įsipareigojimams, kuriems neturi įtakos proporcingumo analizė. Paslaugų 
direktyvos įgyvendinimo pradžioje šiuos įsipareigojimus Komisija laikė prioritetiniais. Vis dėlto, kaip nurodyta Komi -
sijos atsakyme į 97 dalies pastabas, vėliau Komisija pradėjo pažeidimo bylas dėl nepagrįstų reikalavimų.
99
Komisija yra pradėjusi daug daugiau bylų nei devynios nacionalinės teisės aktų neatitikties bylos ir pradėjo devy -
nias visiško netoleravimo politika grindžiamas pažeidimo bylas, taigi dėl tam tikrų į Paslaugų direktyvą įtrauktų 
priemonių, kurias Komisija gali nustatyti kaip besąlyginius įsipareigojimus, – valstybių narių pažeidimo bylų dėl 
neatitikties nacionalinės teisės aktams neturėtų būti. Todėl visiško netoleravimo politikos laikomasi, jei dėl valsty -
bių narių nepradėta pažeidimo procedūrų. Nors buvo pradėtos 9 pažeidimo bylos, Komisija pradėjo apie 40 tyrimų. 
Todėl 9 pažeidimo bylas galima laikyti geru rezultatu, nes kitos bylos išnagrinėtos ankstesniuose tyrimo etapuose. 
Būtina atsižvelgti į tai, kad Komisija visiško netoleravimo bylas grindė ataskaita apie nacionalines kliūtis, grindžiama 
2012 m. įgyvendinimo aktų rinkiniu. Patikrinusi šią ataskaitą, Komisija nustatė besąlyginių įsipareigojimų, kurių vals -
tybės narės buvo neįvykdžiusios. Šios veiklos rezultatas – 40 pradėtų tyrimų.
100
Komisija patvirtina, kad 18 mėnesių trukmė buvo tikslinė pažeidimo bylų nagrinėjimo trukmė ir kad su Paslaugų 
direktyva susijusios bylos vidutiniškai buvo nagrinėjamos 19,6 mėnesio. Kai kurios iš šių bylų susijusios su labai 
opiais politiniais klausimais. Su Paslaugų direktyva susijusių bylų trukmė trumpesnė už vidutinę su kitomis vidaus 
rinkos direktyvomis susijusių bylų nagrinėjimo trukmę.
101
Kaip paaiškinta Komisijos atsakyme į 99 dalies pastabas, vadinamosios neatitikties bylos yra Komisijos savo inicia -
tyva pradėtos visiško netoleravimo bylos.
Komisijos	atsakymai	 56
104
Su Paslaugų direktyva susijusių pažeidimo bylų nagrinėjimo trukmė trumpesnė už vidurkį. Be to, Komisija mano, kad 
teisės aktai valstybėse narėse keičiami ne tik dėl to, kad buvo pradėtos pažeidimo procedūros. Nuo to, kai buvo pra -
dėta taikyti sistema „EU Pilot“, daugelis atvejų išspręsta dar nepradėjus pažeidimo procedūrų. Sistemos „EU Pilot“ 
sėkme galima paaiškinti sumažėjusį pažeidimo procedūrų ir vėliau Teisingumo Teismui perduodamų bylų skaičių. 
Kalbant apie esamus dokumentus pažymėtina, kad dėl pažeidimo bylų priimti Komisijos sprendimai viešai skel -
biami Komisijos svetainėje. Be to, Komisijos ES teisės taikymo stebėjimo politikos metinėje ataskaitoje pateikiama 
išsami per praėjusius metus Komisijos vykdytų pažeidimo procedūrų apžvalga. Teisingumo Teismas pripažino, kad 
reikėtų išsaugoti Komisijos ir susijusios valstybės narės tarpusavio pasitikėjimą vykdant šias procedūras. Šios poli -
tikos taip pat laikomasi prašymų susipažinti su dokumentais (žr. Galimybės susipažinti su dokumentais reglamento 
Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalį) srityje. Vis dėlto, jei tyrimas baigiamas ir tiek, kiek jis nėra susijęs su kitu vykdomu 
tyrimu, Komisija, remdamasi šia teismo praktika, nebetaiko šios bendrosios prielaidos ir nagrinėja kiekvieną pra -
šymą, siekdama pagal Reglamentą (EB) Nr. 1049/2001 suteikti kuo platesnę galimybę.
6	langelis. 	Teisingumo 	Teismui 	perduota 	pažeidimo 	byla
Kaip nurodyta ES teisės taikymo stebėjimo politikos metinėje ataskaitoje (2014)4, bendrąjį pažeidimo procedūrų 
skaičiaus sumažėjimą galima sieti su tuo, kad nuo 2010 m. gerokai padaugėjo prejudicinių sprendimų pagal SESV 
267 straipsnį. Nacionalinių įstatymų atitikties ES teisės aktams klausimus Teisingumo Teismas nuo 2010 m. aptarė 
maždaug pusėje savo sprendimų pagal SESV 267 straipsnį ir daugelyje bylų nustatė neatitiktį. Nors prejudiciniai 
sprendimai skiriasi nuo pažeidimo sprendimų, Komisija turi papildomą galimybę sistemingiau užtikrinti, kad su naci -
onalinės teisės aktais arba jų taikymu susiję Sąjungos teisės pažeidimai būtų ištaisyti.
Generalinis advokatas pateikė savo nuomonę 2015 m. rugsėjo mėn.
107
Į Paslaugų direktyvos taikymo sritį patenkanti vykdymo užtikrinimo strategija grindžiama įvairiomis priemonėmis: 
pažeidimais, įmonių socialine atsakomybe (ĮSA) ir dialogu su valstybėmis narėmis. Komisijos vykdomais veiksmais 
turi būti atsižvelgiama į įvairias priemones. Nuo 2007 m. Komisija nustato savo prioritetus vykdymo užtikrinimo 
veiksmais; Komisija savo prioritetus nustatė 2012 m. komunikate. Žinoma, šie prioritetai įgyvendinti atsižvelgiant 
į Komisijos, kaip Sutarties sergėtojos, įsipareigojimą. Išsamesnė prioritetais grindžiama politika bus plėtojama įgy -
vendinant bendrosios rinkos strategiją.
108
Pagal Semestrą teikiamos KŠSR susijusios su problemomis ir klausimais, kuriuos tarpusavyje buvo analizavusios ir 
aptarusios valstybės narės ir Komisija ir kurie taip pat buvo analizuoti ir aptarti Tarybos lygmeniu. Taigi didėja poli -
tinė atsakomybė. Pažeidimo procedūros taip pat gali turėti politinį poveikį.
110
Žr. Komisijos atsakymą į 108 dalies pastabas.
4 COM(2015) 329  final .
Komisijos	atsakymai	 57
Išvados	ir	rekomendacijos
111
Prireikus Komisija pradeda teismo procedūras. Komisija nustatė savo prioritetinius sektorius ir ėmėsi juose veiksmų.
Didelė direktyvos dalis grindžiama proporcingumo vertinimu, kurį turi atlikti valstybės narės, atskirai įvertindamos 
kiekvieną atvejį, o Komisija turi į tai atsižvelgti. (Pavyzdžiui, 15 ir 39 straipsniai, kuriuose reikalaujama, kad valstybės 
narės įvertintų tam tikrus reikalavimus.) Taigi dėl veiksmų sprendžiama remiantis ne pasitikėjimo lygiu, bet teisiniu 
pagrindu. Teisminės procedūros trukmė niekada nebuvo veiksnys, dėl kurio būtų buvusios nepradėtos pažeidimo 
bylos. Dėl besąlyginių direktyvoje nurodytų įsipareigojimų Komisija veikė sparčiai, o jos savo iniciatyva pradėtų 
tyrimų skaičius buvo labai nuoseklus. 30 bylų iš vidutiniškai 80 „EU Pilots“ bylų per metus Komisija pradeda savo 
iniciatyva.
112
Vadovas parengtas praėjus 7 mėnesiams nuo Paslaugų direktyvos priėmimo ir likus 29 mėnesiams iki perkėlimo 
termino. Prieš paskelbiant šį vadovą, vyko išsamios konsultacijos ir svarstymai su valstybėmis narėmis, todėl jo turi -
nys valstybėms narėms buvo iš anksto gerai žinomas. Vadovo paskelbimas tinkamai nepasikonsultavus būtų buvusi 
daug didesnė problema nei nedidelis vėlavimas jį paskelbti.
1	rekomendacija
Komisija priima šią rekomendaciją. 2015 m. gegužės 19 d. priimtame geresnio reglamentavimo aktų rinkinyje nusta -
tyta bendroji paprastinimo ir ES teisės aktų efektyvumo didinimo sistema. Komisija padeda valstybėms narėms 
įgyvendinti Sąjungos teisės aktus, naudodamasi išsamiu atitikties užtikrinimo propagavimo priemonių rinkiniu 
(svarbiausioms teisėkūros iniciatyvoms skirtais įgyvendinimo planais, tinklais, ekspertų komitetų posėdžiais ir gairė -
mis). Komisija mano, kad, rengiant gaires, neturėtų būti trikdomas politinis procesas, per kurį Europos Parlamentas ir 
Taryba susitaria dėl naujo teisės akto.
113
Komisija savo prioritetus nustatė 2012 m. Komunikate dėl Paslaugų direktyvos įgyvendinimo5. Savo komunikate 
Komisija paaiškina daug dėmesio skirianti vykdymo užtikrinimui, bet tai nėra vienintelė jos veiksmų sritis. Komi -
sija taip pat nustatė prioritetinius sektorius ir artimiausių metų veiksmus, įskaitant Mažmeninės prekybos veiksmų 
planą, Profesinių kvalifikacijų direktyvos reformą, taip pat teisinės formos ir akcijų valdymo kolegialią peržiūrą. Šiam 
veiksmų rinkiniui pritarė Europos Vadovų Taryba savo 2013 m. spalio 23 d. išvadose. Kaip pabrėžė Europos Vadovų 
Taryba, valstybėms narėms taip pat tenka vaidmuo įgyvendinant Paslaugų direktyvą.
Atliekant veiksmingumo patikrinimus, nebuvo siekta nustatyti su Paslaugų direktyva nesuderinamų kliūčių. Vietoj 
to daugiausia dėmesio skirta galimam įvairių ES teisės aktų tarpusavio nenuoseklumui, siekiant jo išvengti. Atsižvel -
giant į veiksmingumo patikrinimus, 2013 m. buvo iš dalies pakeista Profesinių kvalifikacijų direktyva (žr. pradinio 
pasiūlymo COM(2011) 883  final  4.11 skirsnį ir 2011 m. Komisijos komunikato COM(2011) 20 4.2 skirsnį), o 2015 m. 
sutarta dėl iš dalies pakeistos Kelionių paketų direktyvos (žr. pradinio Komisijos pasiūlymo COM(2013) 512 1.4 
skirsnį).
5 http://ec.europa.eu/growth/single-market/services/services-directive/implementation/evaluation/index_en.htm
Komisijos	atsakymai	 58
2	rekomendacija
Komisija priima šią rekomendaciją. Komisija savo prioritetus nustatė 2012 m. komunikate ir jo laikėsi. Savo 2012 m. 
birželio mėn. komunikate ji ragino valstybes nares paslaugų srityje įgyvendinti platesnio masto nacionalines refor -
mas. Šį raginimą ji papildė paskelbdama konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas pagal Europos semestrą.
114
2012 m. tyrimas ( http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/economic_paper/2012/pdf/ecp_456_en.pdf ) 
buvo grindžiamas du kartus – prieš pradedant taikyti direktyvą ir pradėjus ją taikyti (2011 m. pabaigoje) – atliktu 
kliūčių paslaugų sektoriuose vertinimu. Todėl šis apskaičiuotas poveikis buvo grindžiamas ne teoriniais ex ante  įver -
čiais, bet iš tikrųjų vykdytomis nacionalinėmis reformomis. Elastingumas, apskaičiuotas siekiant įvertinti ekonominį 
kliūčių šalinimo poveikį, buvo grindžiamas tuo metu turėtų įvairių šalių ekonominių duomenų lyginimu. Vis dėlto tai 
nereiškia, kad šis elastingumas nėra tikslus arba patikimas.
Siekdama atsižvelgti į 2012 ir 2014 m. nacionalines reformas, Komisija šį tyrimą atnaujino (jo dokumentas pateik -
tas adresu http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/13327/attachments/1/translations/en/renditions/native ). Be 
to, neseniai atlikti išsamesni ir likusių kliūčių bei jų šalinimo prioritetiniuose verslo paslaugų ir mažmeninės pre -
kybos sektoriuose ekonominių galimybių vertinimai. Jų rezultatai paskelbti Komisijos tarnybų darbiniame doku -
mente dėl bendrosios rinkos strategijos (žr. 2.3 ir 2.4 skirsnius, http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/13405/
attachments/1/translations/en/renditions/native ).
3	rekomendacija
Komisija priima šią rekomendaciją. Siekdama užtikrinti Komisijos veiksmų veiksmingumą, ji 2015 m. gegužės 19 d. 
priėmė Geresnio reglamentavimo aktų rinkinį. Į geresnio reglamentavimo aktų rinkinį taip pat įtrauktos gairės, kaip 
atlikti poveikio vertinimus, siekiant išsiaiškinti galimus ekonominius, socialinius ir su aplinka susijusius pasiūlytų 
veiksmų galimybių padarinius. Komisija laikosi šių gairių.
115
Komisija toliau rems valstybes nares, teikdama gaires ir skelbdama geriausia patirtimi grindžiamas rekomendacijas.
116
Komisija stengėsi gerinti prieigą prie kontaktinių centrų (VBKC), pvz., per portalą Jūsų Europa. Verslas . Pagal pro -
gramą COSME ji pasiūlė finansuoti VBKC tarpvalstybinio informuotumo didinimo projektus, daugiausia dėmesio 
skirdama veiklai internete.
4	rekomendacija
Komisija priima šią rekomendaciją. Nors ši rekomendacija skirta valstybėms narėms, Komisija jas toliau rems, teik -
dama gaires ir skelbdama geriausia patirtimi grindžiamas rekomendacijas.
Komisijos	atsakymai	 59
117
Per IMI siunčiamų pranešimų, pirmiausia pagal Paslaugų direktyvą reikalaujamo nacionalinių taisyklių proporcin -
gumo vertinimo, aiškumas ir kokybė priklauso nuo pranešančiosios valstybės narės. Kad pranešimus būtų lengviau 
vertinti, Komisija IMI sistemoje visoms valstybėms narėms teikia vertimus į anglų kalbą.
Komisijos tarnybos vertina visus valstybių narių į IMI sistemą pateiktus pranešimus. Jei, atliekant nacionalinių 
reikalavimų vertinimą, kyla klausimų dėl suderinamumo su Paslaugų direktyva, Komisijos tarnybos per IMI siunčia 
pastabas susijusiai valstybei narei.
Pažymėtina, kad pagal Paslaugų direktyvą neprivaloma pranešti apie priemonių projektus, todėl priemonės, apie 
kurias pranešama, dažniausiai jau yra patvirtintos. Tokiomis aplinkybėmis šioms priemonėms Komisija gali taikyti tik 
pažeidimo procedūrą, nors jos veiksmai būtų efektyvesni projekto etape.
5	rekomendacija
Komisija priima šią rekomendaciją.
118
Šiuo metu Komisija neturi priemonių, kuriomis būtų galima gerinti Reglamento dėl bendradarbiavimo vartotojų 
apsaugos srityje taikymą. Šis reglamentas turi būti oficialiai iš dalies pakeičiamas, kad jį būtų galima taikyti siekiant 
užtikrinti Paslaugų direktyvos 20 straipsnio vykdymą.
6	rekomendacija
Komisija priima šią rekomendaciją.
119
„EU Pilot“ – sistema, kurią taikydamos Komisija ir valstybės narės aptaria galimus ES teisės pažeidimus, susijusius su 
netinkamu ES teisyno perkėlimu arba taikymu. „EU Pilot“ byla užbaigiama, jei per svarstymus su valstybe nare pasie -
kiamas patenkinamas rezultatas, arba, jei Komisija padaro išvadą, kad valstybė narė pažeidžia ES teisę, dėl šios bylos 
gali būti pradedama pažeidimo procedūra (išsiunčiant valstybei narei oficialų pranešimą). „EU Pilot“ nėra priemonė, 
kuria būtų teikiamos taisomosios priemonės konkrečiais atvejais, – ja sprendžiami bendrieji Sąjungos teisės taikymo 
klausimai.
Komisijos	atsakymai	 60
7	rekomendacija
Komisija priima pirmą šios rekomendacijos dalį. Komisija yra įsipareigojusi užtikrinti, kad tariami ES teisės pažeidimai 
taikant sistemą „EU Pilot“ būtų ištiriami kuo greičiau. Dėl antrosios rekomendacijos dalies pažymėtina, kad Komisija 
neatskleidžia, ar „EU Pilot“ procedūra konkrečiu klausimu vykdoma konkrečios valstybės narės atžvilgiu. Geriausia 
Sąjungos teisės taikymo, įskaitant sistemos „EU Pilot“ veikimą, patirtimi Komisija su valstybėmis narėmis keičiasi 
specialiuose forumuose. Apibendrintą informaciją apie „EU Pilot“ Komisija skelbia ES teisės taikymo stebėjimo poli -
tikos metinėje ataskaitoje (COM(2015) 329). Jei Komisija skelbtų konkrečią informaciją apie „EU Pilot“ bylą, ji pažeistų 
konfidencialumo įsipareigojimus, kurių ji turi laikytis valstybių narių atžvilgiu, imdamasi veiksmų iki pažeidimo pro -
cedūros (dėl to galėtų sumažėti nacionalinių valdžios institucijų pasitikėjimas šioje ir kitose bylose). Tai, kad Komi -
sija užtikrina vykdomų „EU Pilot“ tyrimų konfidencialumą, yra patvirtinęs ESTT (Sprendimas Petrie  (byla T-191/99), 
Sprendimas Spirlea  (byla T 306/12), ClientEarth prieš Komisiją , bylos T-424/14 ir T-425/14). Šie sprendimai priimti dėl 
prašymų leisti susipažinti su dokumentais.
Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, Komisija mano, kad dabartine jos informacijos sklaidos politika užtikrinama tin -
kama būtinybės propaguoti geriausią ES teisės taikymo praktiką ir Komisijos santykių su valstybėmis narėmis kon -
fidencialumo pusiausvyra. Komisija yra įsipareigojusi apsvarstyti, kaip būtų galima geriausiai skleisti apibendrintą 
informaciją apie „EU Pilot“.
120
Į direktyvos taikymo sritį patenkanti vykdymo užtikrinimo strategija grindžiama įvairiomis priemonėmis: pažeidi -
mais, ĮSA ir dialogu su valstybėmis narėmis. Komisijos vykdomais veiksmais turi būti atsižvelgiama į įvairias prie -
mones. Nuo 2007 m. Komisija nustato savo prioritetus vykdymo užtikrinimo veiksmais; Komisija savo prioritetus 
nustatė 2012 m. komunikate. Žinoma, šie prioritetai įgyvendinti atsižvelgiant į Komisijos, kaip Sutarties sergėtojos, 
įsipareigojimą.
8	rekomendacija
Komisija priima šią rekomendaciją. Jos nuomone, pažeidimo procedūros tikslas – nutraukti ES teisės pažeidimą 
ir kuo anksčiau užtikrinti atitiktį, todėl ji yra įsipareigojusi kuo labiau sutrumpinti laiką, kurio reikia šiam tikslui 
pasiekti. Vis dėlto šio tikslo įgyvendinimo veiksmingumas ne visada susijęs su pažeidimo procedūros sparta, nes, jei 
pažeidimo procedūra vykdoma neatsižvelgiant į aplinkybes, kartais rezultatai gali būti priešingi.
Nuo to, kai buvo pradėta taikyti sistema „EU Pilot“, sumažėjo pažeidimo procedūrų, o kartu ir Teisingumo Teismui 
perduodamų bylų, nes sprendimai dažnai randami taikant sistemą „EU Pilot“. Svarbiausias Komisijos politikos tiks -
las – įtikinti valstybes nares imtis veiksmų, siekiant išspręsti atitikties problemas.
KAIP ĮSIGYTI EUROPOS SĄJUNGOS LEIDINIŲ
Nemokamų leidinių galite įsigyti:
  vieną egzempliorių:  
svetainėje EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);
  daugiau negu vieną egzempliorių / plakatą / žemėlapį:  
Europos Sąjungos atstovybėse (http://ec.europa.eu/represent_lt.htm),  
ES nepriklausančių šalių delegacijose (http://eeas.europa.eu/delegations/index_lt.htm),  
susisiekę su tarnyba Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_lt.htm)  
arba paskambinę numeriu 00 800 6 7 8 9 10 11 (nemokamai visoje ES (*).
(*)  Informacija teikiama nemokamai, daugelis skambučių taip pat nemokami (nors kai kurie ryšio paslaugų teikėjai  
gali imti mokestį, taip pat gali reikėti mokėti, jeigu skambinsite taksofonu arba viešbučio telefonu).
Parduodamų leidinių galite įsigyti:
 svetainėje EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Plačiai pripažįstama, kad ES vidaus prekybos atžvilgiu 
paslaugų rinka neišnaudojo visų savo galimybių. Paslaugų 
direktyvos tikslas – sumažinti teisines ir administracines 
kliūtis paslaugų teikėjams ir gavėjams, tačiau praėjus 
keleriems metams nuo 2009 m. įgyvendinimo termino 
išlieka nepateisinamų kliūčių. Audito metu buvo nustatyta, 
kad, nepaisant to, jog Komisija sėkmingai nustatė 
problemas valstybėse narėse, ji nepakankamai kovojo su 
tam tikromis kliūtimis, o taikytos priemonės neleido 
pasiekti pakankamai greitų rezultatų. Paslaugų teikėjai ir 
vartotojai toliau jaučia nepasitenkinimą, nes negali 
naudotis paslaugų vidaus rinka tokiu lygiu, koks yra 
numatytas Direktyvoje.
EUROPOS
AUDITO
RŪMAI