·drauge, išnaudojant masto ekonomiją bendradarbiavimu grindžiamuose projektuose ir vykdant bendrus viešuosius pirkimus. Drauge rengiant pirkimų dokumentaciją ir vykdant pirkimus, galima gauti pasiūlymus su mažesnėmis kainomis, be to, tai taip pat padeda valstybėms narėms išvengti konkurencijos dėl ribotų pramoninių išteklių, taigi ir tolesnio kainų augimo arba mažesnių ar labiau pažeidžiamų valstybių narių išstūmimo, taip užtikrinant solidarumą. Panašumai su COVID vakcinų padėtimi 2020–2021 m. yra akivaizdūs;

Trumpai tariant, nuolatinis nepakankamas lėšų skyrimas ir bendradarbiavimo stoka lėmė itin didelius gynybos pajėgumų trūkumus, visų pirma susijusius su aukštesnės klasės priemonių spektru, įvairiose srityse, taip pat atitinkamos pramonės susiskaidymą Europoje. Labai svarbu, kad ES nekartotų praeities klaidų, kurios lėmė neefektyvumą, dubliavimą ir priklausomybę, ir vietoje to remtųsi ES gynybos iniciatyvomis ir pajėgumų plėtojimo priemonėmis, sukurtomis per pastaruosius keletą metų, siekiant stiprinti valstybių narių bendradarbiavimą gynybos srityje. Šiomis iniciatyvomis siekiama sumažinti Europos gynybos rinkos, visų pirma Europos gynybos fondo (EGF), susiskaidymą ir stiprinti valstybių narių gynybos politikos koordinavimą, planavimą ir pajėgumų plėtojimą, visų pirma pasitelkiant nuolatinį struktūrizuotą bendradarbiavimą (PESVO), suderintą metinę peržiūrą gynybos srityje (CARD) ir Pajėgumų plėtojimo planą (PPP). Be to, Strateginiame kelrodyje raginama, kad nuo 2022 m. metiniuose gynybos ministrų posėdžiuose dėl ES gynybos iniciatyvų, susijusių su pajėgumų plėtojimu, kuriuos organizuoja ir kuriems pirmininkauja vyriausiasis įgaliotinis ir Komisijos pirmininko pavaduotojas ir (arba) Europos gynybos agentūros vadovas, būtų visapusiškai pasinaudota esamais formatais. Visa tai yra svarbūs žingsniai teisinga linkme, siekiant šalinti dabartinius trūkumus, tačiau jie toliau turi būti stiprinami atsižvelgiant į naują padėtį, visų pirma susijusią su bendromis investicijomis ir gynybos pajėgumų viešaisiais pirkimais. Tokie žingsniai yra labai svarbūs siekiant užtikrinti, kad Europa galėtų dislokuoti patikimesnius ir sąveikesnius gynybos pajėgumus kartu stiprindama Europos gynybos pramoninę ir technologinę bazę (EGPTB), kuri yra labai svarbi Europos ilgalaikiam saugumui ir strateginiam savarankiškumui.

Vis dėlto, remiantis istoriniais duomenimis, kyla pavojus, kad valstybės narės, atsižvelgdamos į pramonės ir tiekimo saugumo sumetimus, pasirinks nacionalinius sprendimus arba, jei nėra galimybių pasinaudoti serijinės gamybos sprendimais, – ne ES sprendimus, nes sprendimus būtina priimti skubiai, ir tai bus daroma vietoje galimų ES sprendimų, kurie gali būti priimti per tokį pat laiką. Gynybos pramonės įmonės gali būti linkusios visų pirma dirbti su savo nacionaline vyriausybe, o ne su platesniu Europos klientų ratu. Jei veikla nebus koordinuojama ir nebus bendradarbiaujama, dėl didesnių investicijų Europos gynybos sektorius dar labiau susiskaidys, bus ribojamas bendradarbiavimo per visą įrangos gyvavimo ciklą potencialas, padidės išorės priklausomybė ir, tikėtina, bus trukdoma sąveikumui. Šiuo požiūriu trumpalaikiai pirkimai turės ilgalaikį poveikį, todėl susilpnės rinka ir anksčiau numatytos galimybės bus prarastos artimiausiems dešimtmečiams.

Kovo 11 d. Versalyje susitikę valstybių ir vyriausybių vadovai, atsižvelgdami į Rusijos karinę agresiją prieš Ukrainą, įsipareigojo stiprinti Europos gynybos pajėgumus. Jie sutarė: 1) didinti gynybos išlaidas; 2) stiprinti bendradarbiavimą įgyvendinant bendrus projektus; 3) pašalinti trūkumus ir pasiekti su pajėgumais susijusius tikslus; 4) skatinti inovacijas, įskaitant civilinę / karinę sinergiją; 5) stiprinti bei plėtoti savo gynybos pramonę, įskaitant MVĮ. Be to, jie paragino Komisij[ą], koordinuojant veiksmus su Europos gynybos agentūra, ne vėliau kaip gegužės mėn. viduryje pateikti investicijų gynybos srityje spragų analizę ir pasiūlyti tolesnių iniciatyvų, būtinų Europos gynybos pramoninei ir technologinei bazei stiprinti. Šios užduotys taip pat buvo įtrauktos į ES saugumo ir gynybos strateginį kelrodį, kurį patvirtino Taryba ir kuriam 2022 m. kovo mėn. pritarė Europos Vadovų Taryba.

Be to, per pastarąjį dešimtmetį JAV ir Rusija, kuri kelia vis daugiau nerimo, savo gynybos biudžetus didino daug didesniais tempais nei Europa. Dar didesnį įspūdį daro tai, kad Kinija tuo pačiu laikotarpiu dar labiau padidino savo biudžetą. 1999–2021 m. bendros ES gynybos išlaidos padidėjo 19,7 proc., palyginti su 65,7 proc. padidėjusiomis JAV išlaidomis, 292 proc. padidėjusiomis Rusijos išlaidomis ir 592 proc. padidėjusiomis Kinijos išlaidomis. Čia net neatsižvelgiama į tai, kad Kinijos ir Rusijos išlaidos gynybai buvo iš esmės nepakankamai įvertintos, nes jų biudžetų perkamoji galia yra didesnė nei atrodytų, sprendžiant pagal valiutų keitimo kursu grindžiamą konvertavimą. Remiantis perkamosios galios paritetu, apskaičiuota, kad 2021 m. Rusijos ir Kinijos gynybos biudžetai yra atitinkamai 178 mlrd. JAV dolerių ir 332 mlrd. JAV dolerių. Be to, investicijų į Jungtinių Amerikos Valstijų, Kinijos ir Rusijos gynybos išlaidas dalis yra gerokai didesnė nei ES valstybių narių.

Nors valstybėms narėms nėra iškeltas teisiškai privalomas tikslas nustatyti atskirų nacionalinių gynybos išlaidų lygius, didžioji dauguma jų susitarė, kad NATO pagrindu ir (arba) vykdant nuolatinio struktūrizuoto bendradarbiavimo (PESCO) projektą, jos sieks padidinti savo išlaidas gynybai. Pavyzdžiui, jei 2006–2020 m. laikotarpiu visos valstybės narės būtų skyrusios 2 proc. savo BVP gynybai, o 20 proc. – investicijoms, gynybai būtų buvę papildomai skirta apie 1 100 mlrd. EUR, iš kurių apie 270 mlrd. EUR – investicijoms.

Be to, Europos gynybos išlaidos istoriškai buvo ne tokios veiksmingos ir rezultatyvios, palyginti su mūsų sąjungininkų ir konkurentų gynybos išlaidomis. Remiantis skaičiavimais, valstybių narių nebendradarbiavimas gynybos srityje kasmet kainuoja dešimtis milijardų eurų. Nepaisant to, kad 2020 m. Europos gynybos išlaidos padidėjo, buvo pasiekta nauja lėšų, kurios investuojamos bendradarbiaujant, žemiausia riba – tik 11 proc., t. y. gerokai mažiau nei 35 proc. rodiklis, dėl kurio valstybės narės susitarė pagal EGA sistemą, ir kuris nustatytas PESCO, palyginti su 89 proc. išlaidų rodikliu nacionaliniu lygmeniu. Dėl nepakankamo bendradarbiavimo ES atsirado nereikalingas dubliavimas ir padaugėjo tos pačios rūšies gynybos sistemų. Be to, nors 2020 m. valstybių narių bendros gynybos srities mokslinių tyrimų ir technologijų (MTP) išlaidos sudarė 2,5 mlrd. EUR, tai sudaro tik 1,2 proc. visų jų gynybos išlaidų, t. y. gerokai mažiau nei 2 proc. rodiklis, dėl kurio susitarta EGA sistemoje ir kuris buvo nustatytas kaip didesnis saistantis įsipareigojimas pagal PESCO.

3.Gynybos pramonės spragos

Europos gynybos pramonės pagrindą sudaro platus pagrindinių rangovų, vidutinės kapitalizacijos ir mažųjų bei vidutinių įmonių, kuriančių ir gaminančių pažangiausias technologijas ir gynybos pajėgumus, kurių reikia valstybių narių ginkluotosioms pajėgoms, grupė ir įranga, kurią šios įmonės gali parduoti. Apskritai apskaičiuota metinė ES gynybos sektoriaus apyvarta siekia beveik 84 mlrd. EUR, taigi tiesiogiai sukuria daugiau nei 196 000 aukštos kvalifikacijos darbo vietų ir netiesiogiai – daugiau kaip 315 000 darbo vietų.

Nepaisant bendro sektoriaus konkurencingumo, esama sunkumų ir spragų. Gynybos sektoriaus bendrovės struktūriškai vis dar yra dažniausiai pasiskirsčiusios pagal nacionalinį padalijimą ir naudojasi glaudžiais ryšiais su nacionalinėmis vyriausybėmis. Dėl šios rinkos struktūros ir nedidelių investicijų išlaidų keli nacionaliniai subjektai veikia mažose rinkose, todėl jų gamybos apimtys yra nedidelės. Vykdant daugybę konsolidavimo veiksmų nacionaliniu ir Europos lygmeniu, labai atsiliekama nuo JAV pramonės konsolidacijos.

Todėl EGPTB (Europos gynybos pramoninė ir technologinė bazė) tebėra ypač suskaidyta, visų pirma su aeronautika ir raketomis nesusijusiuose sektoriuose. Dėl to labai sumažėja jos gebėjimas didinti konkurencingumą sutelkiant MTP bei gamybos masto ekonomiją. Be to, esama priklausomybės nuo tam tikros svarbios gynybos įrangos, kuriai EGPTB nesiūlo vietinių sprendimų.

Pagrindinės EGPTB sunkumų priežastys – tai jau aprašytos dėl nepakankamų valstybių narių investicijų atsiradusios spragos ir suskaidytos išlaidos, taip pat tai, kad labai didelė dalis valstybių narių išlaidų neinvestuojama į EGPTB, net jei rinkoje galima įsigyti ES pagamintą produktą. Pavyzdžiui, apskaičiuota, kad 2007–2016 m. daugiau nei 60 proc. Europos gynybos srities viešųjų pirkimų biudžeto buvo išleista ne ES kariniam importui, todėl trečiosios šalys vykdė kontrolę ar taikė apribojimus.

Vėl vykstant didelio intensyvumo konfliktui ir padidėjus teritorinei grėsmei, reikia pertvarkyti ES gynybos pramonės ekosistemą taip, kad būtų užtikrintas tiekimo saugumas ir prireikus padidinti gamybos pajėgumai arba užtikrinta didesnė parengtis. Be to, kalbant apie perversmines technologijas, galinčias iš esmės pakeisti padėtį ateities mūšio lauke (pvz., dirbtinį intelektą, kvantines technologijas) ir būsimą įrangą, aprašytos pagrindinės priežastys gali turėti įtakos ilgalaikiam EGPTB konkurencingumui ir jos gebėjimui plėtoti pažangius pajėgumus (pvz., hipergarso sistemas, bendradarbiavimu grindžiamą kovą).

4.Pajėgumų spragos

Strateginiame kelrodyje nustatytas bendras ES užmojis – toliau plėtoti „viso spektro pajėgas, kurios būtų judrios ir mobilios, sąveikios, technologiškai pažangios, efektyviai vartojančios energiją ir atsparios“. Jame taip pat priminti jau nustatyti labai svarbūs pajėgumų, reikalingų tam, kad Sąjunga galėtų vykdyti visas Sutartyje nustatytas bendros saugumo ir gynybos politikos (BSGP) užduotis, visų pirma didesnio intensyvumo užduotis, trūkumai. Šie trūkumai įtraukti į prioritetus, kuriuos valstybės narės nustatė 2018 m. Pajėgumų plėtojimo plane, kuris bus peržiūrėtas atsižvelgiant į Strateginį kelrodį ir išliks pagrindiniu ES gynybos iniciatyvų suderinamumo orientyru.

Siekiant įgyvendinti šiuos prioritetus, EGF teikia finansinę paramą, kuria prisidedama prie strateginių veiksnių ir pagrindinių pajėgumų plėtojimo, o valstybės narės, vykdydamos 60 PESCO projektų, taip pat bendradarbiauja įgyvendindamos šiuos prioritetus.

Komisija ir Europos gynybos agentūra (EGA) išanalizavo gynybos investicijų spragas. Šiomis aplinkybėmis EGA pateikė valstybėms narėms investicijų spragų, kurias reikia pašalinti trumpuoju, vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu, analizę, kurią sudaro trys veiksmų kryptys: 1) būti pasirengusiems (didinti pasirengimą, įskaitant papildymą, susijusį su parama Ukrainai); 2) didinti esamas pajėgas ir pajėgumus, ir 3) stiprinti bei modernizuoti pajėgumus, remiantis ES sutartais pajėgumų prioritetais ir CARD pateikta informacija (žr. priedą).

Atsižvelgdamos į padidėjusią grėsmę saugumui ir remdamosi suderinta Komisijos ir EGA analize, Komisija ir vyriausiasis įgaliotinis siūlo sutelkti dėmesį į toliau išvardytus aktualiausius pajėgumų trūkumus, kuriuos gali pašalinti Europos gynybos pramonė.

1.Papildyti atsargas. Užtikrinti ginkluotųjų pajėgų pasirengimą kovai ir koordinuoti konkuruojančius nacionalinius poreikius, vengiant kainų spiralės ir užtikrinant, kad labiausiai pažeidžiamos šalys galėtų naudotis reikiamais pajėgumais.

2.Pakeisti. Palaipsniui atsisakyti dabartinių sovietinės eros senųjų sistemų, kurias vis dar naudoja ES ginkluotosios pajėgos, taikant europinius sprendimus (pvz., pagrindiniai koviniai tankai, šarvuotos kovos mašinos, pėstininkų kovos mašinos, šarvuotieji transporteriai, sunkioji artilerija ir pan.) – tai dalis platesnio masto pastangų didinti esamus pajėgumus ir remti sąveikumą bei didinti tiekimo saugumą.

3.Sustiprinti. Stiprinti valstybių narių daugiasluoksnes oro ir raketų gynybos sistemas, pradedant vidutinio nuotolio sistemomis labiausiai pažeidžiamose šalyse. Gyventojų teritorijų, karinių pajėgų ir (arba) ypatingos svarbos infrastruktūros objektų apsauga nuo oro ir raketų grėsmių yra itin svarbus iššūkis atsižvelgiant į naują saugumo padėtį.

Be šių skubiai taisytinų pajėgumų spragų, Komisija ir vyriausiasis įgaliotinis, atsižvelgiant į nuolatines grėsmes, siūlo tobulinti šiuos strateginius vidutinės trukmės ir ilgalaikius pajėgumus, siekiant gerinti Europos gynybos pajėgumus:

·Oro pajėgos. Padidėjo vidutiniame aukštyje veikiančio bepiločio orlaivio „Eurodrone“ (MALE RPAS), kuris įtrauktas į PESCO ir EGF projektus, kūrimo ir įtraukimo į ginkluotę svarba. Trumpuoju ir vidutinės trukmės laikotarpiu pirmenybė teikiama degalų papildymo oru pajėgumų ir esamų orlaivių parkų atnaujinimui ir plėtrai, daugiasluoksnės oro gynybos, kuri būtų pajėgi integruotai valdyti, kūrimui, taip pat kovos su bepiločių orlaivių pajėgumų ir ginkluotų vidutinio dydžio bepiločių orlaivių plėtojimui ir pirkimui. Vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu dar viena sritis, kurioje valstybės narės ketina investuoti ir kurioje koordinuotas požiūris padėtų optimizuoti išteklius, be kita ko, kuriant naujos kartos sistemas, yra ES atkirtimo ir izoliavimo sistemos bei universaliųjų kovos lėktuvų parkas.

·Sausumos pajėgos. Kadangi Europoje vėl vyksta didelio masto intensyvūs kovos veiksmai, daugeliui valstybių narių būtina skubiai atnaujinti ir išplėsti turimą pagrindinių kovinių tankų ir šarvuotųjų kovos mašinų, taip pat naujos kartos sistemų inventorių. Stiprinant antžemines kovines pajėgas dėmesį visų pirma reikėtų skirti įvairioms prieštankinėms ir artilerijos sistemoms, ypač tiksliesiems ginklams ir priešartilerinėms sistemoms.