Kalbant apie stabilizuotąją virtualiąją valiutą, Komisijos tarnybos numatė tris galimybes: 1) specialios teisinės priemonės stabilizuotosios virtualiosios valiutos emitentams; 2) stabilizuotosios virtualiosios valiutos reguliavimas pagal EPD2, nes kai kuriais atvejais stabilizuotosios virtualiosios valiutos beveik atitinka elektroninių pinigų apibrėžtį ir yra naudojamos kaip mokėjimo priemonės; 3) priemonės, kuriomis siekiama apriboti su stabilizuotąja virtualiąja valiuta susijusias emisijas ir paslaugas ES (išskyrus atvejus, kai jos atitinka galiojančias sistemas). Laikantis griežto rizika grindžiamo požiūrio, pasirinkus pirmąją galimybę būtų šalinami finansinio stabilumo trūkumai, kartu remiant inovacijas. Pasirinkus antrąją ir trečiąją galimybes, priešingai, gali būti nepakankamai atsižvelgta į didelę riziką vartotojų apsaugai (pavyzdžiui, riziką, kurią kelia piniginės paslaugų teikėjai). Be to, jei ES vartotojai plačiai naudotų trečiosiose valstybėse išleistas stabilizuotąsias virtualiąsias valiutas, pasirinkus trečiąją galimybę nebūtų pašalinta visa finansinio stabilumo rizika. Todėl tinkamiausia galimybė, susijusi su stabilizuotosiomis virtualiosiomis valiutomis, yra 1-osios ir 2-osios galimybių derinys.

Pirma, šiomis priemonėmis būtų sudarytos sąlygos plėtoti kriptoturtą kaip sparčias ir pigias mokėjimo priemones, galinčias konkuruoti su esamomis mokėjimo priemonėmis, ypač tarpvalstybinių sandorių atveju. Išlaidų taupymas būtų ypač svarbus perlaidų srityje. Remiantis skaičiavimais, galėtų būti sutaupoma 220–570 mln. EUR per metus. Šiomis priemonėmis taip pat bus didinama finansinė įtrauktis ES. Antra, sistema taip pat sudarys sąlygas ES įmonėms vykdyti kriptoturto ir vertybinių popierių žetonų emisijas ES, kaip papildomą finansavimo priemonę ES įmonėms, įskaitant MVĮ. Trečia, sukūrus specialią kriptoturto, nelaikomo finansinėmis priemonėmis, tvarką, vartotojų apsaugos taisyklės būtų taikomos ir šioms priemonėms, be to, užtikrinamas rinkos vientisumas ir stabilumas. Todėl tinkamiausios galimybės padės siekti kapitalo rinkų sąjungos tikslų, nes padidės ES įmonių finansavimo šaltinių įvairovė ir finansavimą bus galima gauti ne tik skolinantis iš bankų. Neįmanoma įvertinti bendro papildomo finansavimo, teiksimo kriptoturto emisijomis, nes jis priklauso nuo įvairių išorės veiksnių (pvz., emitentų finansavimo poreikio, dabartinės rinkos nuotaikos ir kitų finansavimo kanalų konkurencinės reakcijos). Tačiau manoma, kad kriptoturto emisijų finansavimo sąnaudos bus 20–40 % mažesnės, palyginti su panašaus masto pradiniu tradicinių vertybinių popierių viešu platinimu. Trečia, tinkamiausia galimybė turėtų turėti teigiamą poveikį prekybai vertybinių popierių žetonais ir poprekybinei veiklai, nes būtų užtikrintas teisinis aiškumas dėl to, kaip taikomi galiojantys teisės aktai, pašalintos reguliavimo kliūtys ir sukurta speciali PRT rinkos infrastruktūrų sistema. Apskaičiuota, kad plačiai naudojant PRT ir vertybinių popierių žetonus ES grynųjų pinigų akcijų rinkų veiksmingumas galėtų padidėti apytikriai 540 mln. EUR per metus. Tačiau, be reguliavimo klausimų, visapusiškas vertybinių popierių žetonų ir PRT naudojimas visoje prekybos ir poprekybinių paslaugų grandinėje taip pat priklausys nuo technologinių problemų (pvz., įvairių PRT tinklų masto didinimo ir sąveikumo) išsprendimo. Todėl numatytos priemonės bus tik atspirties taškas siekiant padidinti veiksmingumą vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiais, sudarant palankias sąlygas inovacijoms ir laipsniškam ES standartų nustatymo procesui.