Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl apsaugos nuo augalų kenksmingųjų organizmų priemonių /* COM/2013/0267 final - 2013/0141 (COD) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS Augalų sveikata yra svarbiausias tvaraus ir konkurencingo žemės ūkio, sodininkystės ir miškininkystės veiksnys. Siekiant auginti pelningus kultūrinius augalus ir užtikrinti darbo vietas, augalų naujoves ir aprūpinimo maistu saugumą, reikalinga sveika sėkla ir dauginamoji medžiaga. Kad būtų išsaugoti Sąjungos miškai, kraštovaizdis bei viešosios ir privačiosios žaliosios zonos, itin svarbu saugoti medžių ir krūmų sveikatą. Augalų sveikata taip pat svarbi norint apsaugoti biologinę įvairovę ir ekosistemų funkcijas. Ypač pavojingi kenksmingieji organizmai iš kitų žemynų. Europos augalai ir medžiai paprastai nėra genetiškai pakankamai atsparūs nevietiniams kenksmingiesiems organizmams, kurie Europoje retai turi natūralių priešų. Patekę į Europą nevietiniai kenksmingieji organizmai padaro didelės ekonominės žalos. Jie gali persiduoti anksčiau neužkrėstai šeimininkų rūšiai, greitai išplisti įvairiose šalyse, dėl jų gali ilgam laikui sumažėti derlius ir padidėti gamybos bei kontrolės sąnaudos. Neretai dėl didelių ekonominių nuostolių sumažėja žemės ūkio ir miškininkystės sektorių pelningumas ir konkurencingumas. Įsitvirtinus naujiems kenksmingiesiems organizmams gali būti nustatyta perkybos su trečiosiomis šalimis draudimų, žalingų ES eksportui. Ne visus kenksminguosius organizmus galima kontroliuoti pesticidais, o tam tikrais atvejais gali būti nepageidaujama naudoti pesticidus. Reglamentavimo sistema Dabartine ES augalų sveikatos reglamentavimo sistema siekiama apsaugoti Europos žemės ūkio ir miškininkystės sektorius nuo nevietinių kenksmingųjų organizmų, neleidžiant jiems patekti į ES ir išplisti joje. Pagrindinė tokio reglamentavimo priemonė yra Tarybos direktyva 2000/29/EB[1], kurioje taip pat atsižvelgiama į tarptautinius prekybos susitarimus šioje srityje. ES fitosanitarijos (augalų sveikatos) sistema unikali, nes yra atvira: augalų ir augalinių produktų įvežimas į Sąjungą ir vežimas joje leidžiami, jeigu laikomasi tam tikrų apribojimų ir reikalavimų (pvz., jie atvežami iš kenksmingaisiais organizmais neužkrėstos teritorijos arba yra tinkamai apdoroti). Vis dėlto importo iš kitų žemynų apimtis yra didelė, o tai reiškia, kad svetimų kenksmingųjų organizmų paplitimo galimybė ateityje taip pat yra didelė. Ši sistema yra būtina tiek siekiant užtikrinti ES augalų auginimo sektoriaus sveikatos apsaugą, ekonomikos augimą ir konkurencingumą, tiek ir išsaugoti Sąjungos atviros prekybos politiką. Tačiau galiojanti reglamentavimo sistema yra kritikuojama, nes ją taikant negalima sustabdyti dėl prekybos globalizacijos padidėjusio naujų pavojingų kenksmingųjų organizmų antplūdžio. Be to, kitaip nei anksčiau, dabar dėl klimato kaitos tie kenksmingieji organizmai sugeba išgyventi Europoje, o kultūriniai augalai ir ekosistemos tampa mažiau atsparios naujiems kenksmingiesiems organizmams. Per pastarąjį dešimtmetį pastebėti su importu siejamų pavojingų kenksmingųjų organizmų, darančių žalą miškininkystei, antplūdžiai sužadino visuomenės ir politinių veikėjų susirūpinimą dėl netinkamos apsaugos sukeltų sąnaudų ir poveikio. Problemos analizė Sistemos vertinimas (2010 m.)[2] parodė, kad norint spręsti tokios padidėjusios rizikos problemą reikia iš dalies pakeisti pagrindinius teisės aktus. Nustatyta, kad pagrindinės problemos – tai nepakankamas dėmesys prevencijai, susijusiai su didėjančiu didelės rizikos prekių importu, būtinybė suskirstyti kenksminguosius organizmus pagal svarbą ES lygmeniu visose 27 valstybėse narėse, nustatyti geresnes kenksmingųjų organizmų, jeigu jie patektų į Sąjungos teritoriją, atsiradimo bei natūralaus išplitimo kontrolės priemones, modernizuoti ir patobulinti priemones, skirtas vežimui ES viduje (augalų pasai ir saugomos zonos), ir numatyti papildomų išteklių. Vėliau atsirado ekologiškesnės sistemos būtinybė, o su gamtine aplinka susiję tikslai tapo dar svarbesni. Tam reikia keisti sistemos intervencinių veiksmų logiką (taip pat finansavimo požiūriu), t. y. ši sistema turėtų būti naudinga ne vien žemės ūkio privačiajam sektoriui, bet žemės ūkio, miškininkystės, gamtinės aplinkos ir kraštovaizdžio viešajam ir (arba) privačiajam sektoriams. Reikia stiprinti sistemos mokslinį pagrindą (mokslinius tyrimus, laboratorijas). Universitetuose vis rečiau dėstomi augalų patologijos ir kenkėjų taksonomijos dalykai, dėl to kyla pavojus, kad mokslo srities atstovai nebegalės padėti įvertinti kenkėjų keliamos rizikos ir tinkamai nustatyti tuos kenkėjus laboratorijose. Šiuo klausimu Viduržemio jūros regiono augalų apsaugos organizacija (EPPO) paskelbė deklaraciją dėl nepaprastosios padėties. Galiausiai būtina iš naujo siekti pusiausvyros sąnaudų ir atsakomybės pasidalijimo (partnerystės plėtojimo) srityse, taip pat reikia gerinti veiksmingumą ir mažinti nereikalingas išlaidas bei administracinę naštą. Sistemą taip pat reikia modernizuoti, kad į ją būtų įtrauktos paskatos laikytis nustatytų reikalavimų. Pasiūlymo tikslas Šia peržiūra siekiama pašalinti tuos trūkumus ir sukurti tvirtą, skaidrią ir darnią reglamentavimo sistemą, kuri atitiktų paskirtį. Siūlomu reglamentu pakeičiama ir panaikinama Direktyva 2000/29/EB. Santykis su kitais teisės aktų rinkinį sudarančiais pasiūlymais Pasiūlymas įtrauktas į peržiūrimų teisės aktų, susijusių su augalų sveikata, augalų dauginamosios medžiagos kokybe, gyvūnų sveikata, oficialia augalų, gyvūnų, maisto ir pašarų kontrole ir Sąjungos išlaidomis šiose politikos srityse, rinkinį. Pasiūlymu sustiprinama sąveika su augalų dauginamosios medžiagos sistema, pašalinamas nereikalingas dubliavimas ir dėl jo atsirandanti nereikalinga našta. Tai galima pasiekti kenksminguosius organizmus, kurie šiuo metu reglamentuojami direktyvomis dėl prekybos sėkla ir dauginamąja medžiaga, ėmus reglamentuoti siūlomo Augalų sveikatos reglamentu. Tai atlikus bus paprasčiau plačiai išplitusiems karantininiams kenksmingiesiems organizmams suteikti nekarantininių kenksmingųjų organizmų statusą, kaip to pageidauja profesionalūs veiklos vykdytojai ir valstybės narės, kad fitosanitarijos institucijų turimos lėšos būtų naudojamos tikriesiems Sąjungos prioritetams. Tuo tarpu pasiūlymu užtikrinama, kad valstybėse narėse būtų galima toliau taikyti praktinę augalų dauginamosios medžiagos sertifikavimo tvarką, susijusią su nekarantininiais kenksmingaisiais organizmais. Apskritai ES augalų sveikatos sistemos ir augalų dauginamosios medžiagos sistemos pertvarka turėtų užtikrinti didesnį tų dviejų sistemų suderinamumą (naudojant bendrą sertifikavimo sistemą, etiketes ir registrus) ir sumažinti profesionalių veiklos vykdytojų naštą. Vis dėlto taikant siūlomą naują tvarką valstybių narių kompetentingos institucijos, atsakingos už augalų sveikatą ir augalų dauginamąją medžiagą, turės aktyviau koordinuoti savo veiklą. Į pasiūlymą neįtrauktos Direktyvos 2000/29/EB nuostatos dėl kompetentingų institucijų vykdomos oficialios kontrolės, kuria siekiama nustatyti, ar profesionalūs veiklos vykdytojai laikosi Sąjungos fitosanitarijos teisės aktų. Ši kontrolė dabar nustatyta tik pasiūlyme dėl oficialios kontrolės (kuriuo pakeičiamas Reglamentas (EB) Nr. 882/2004[3]). Tai taip pat leis didinti suderinamumą su nauju Muitinės kodeksu ir taikyti supaprastintas importo procedūras. Į pasiūlymą neįtrauktos nuostatos dėl Sąjungos finansinės paramos reikalavimus atitinkančių išlaidų, kurios nustatytos Direktyvoje 2000/29/EB. Atitinkamos nuostatos, parengtos pagal poveikio vertinime nurodytą tinkamiausią galimybę, įtrauktos į pridedamą teisės akto pasiūlymą dėl Reglamento dėl maisto ir pašarų srities išlaidų, susijusį su Sąjungos maisto grandinės, gyvūnų sveikatos ir gerovės sričių išlaidų administravimu ir su augalų sveikata bei augalų dauginamąja medžiaga. Šiuo pasiūlymu bus papildytas pasiūlymas dėl invazinių svetimų rūšių, numatytas ES biologinės įvairovės strategijoje. 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMŲ REZULTATAI Konsultacijų procesas 2008 m. lapkričio 21 d. Taryba paragino Komisiją atlikti ES augalų sveikatos sistemos vertinimą ir apsvarstyti galimus galiojančio teisinio pagrindo pakeitimus ir tokių pakeitimų poveikį[4]. Komisija pradėjo išsamų sistemos vertinimą nuo vidaus rinkos sukūrimo (1993 m.)[5] ir sudarė sutartį su išorės rangovais dėl reikalingo tyrimo[6] atlikimo. Valstybių narių ekspertai dalyvavo Tarpžinybinės iniciatyvinės grupės, atsakingos už vertinimą, posėdžiuose. 2010 m. vasario 23–24 d. vykusioje konferencijoje suinteresuotieji subjektai ir valstybės narės buvo informuoti apie vertinimo pažangą, taip pat su jais konsultuotasi dėl konsultanto parengtų negalutinių galimybių, taikytinų ateityje. Galutinės galimybės ir rekomendacijos parengtos atsižvelgus į gautas pastabas. Vertinimo ataskaita[7] pristatyta antroje konferencijoje, įvykusioje 2010 m. rugsėjo 28 d., kurioje dalyvavo suinteresuotieji subjektai, plačioji visuomenė ir valstybių narių bei trečiųjų šalių atstovai. Su šia konferencija susijusios viešos konsultacijos dėl vertinimo rekomendacijų ir vėlesnio poveikio vertinimo taikymo srities. Rengiantis poveikio vertinimui išorės konsultantų rekomenduotos galimybės buvo aptartos su valstybėmis narėmis Taryboje, su augalų sveikatos vyriausiaisiais pareigūnais daugelyje surengtų posėdžių ir, kalbant apie suderinamumą su augalų dauginamosios medžiagos sistema, su tos sistemos tarnybų vadovais ir atitinkama darbo grupe. Suburtos penkios darbo grupės, sudarytos iš valstybių narių ekspertų ir Komisijos atstovų, kurios toliau diskutavo dėl pagrindinių sričių, susijusių su pakeitimais. Su suinteresuotaisiais subjektais (pramonės asociacijų atstovais ir NVO) konsultuotasi nuo pat peržiūros proceso pradžios, prieš pradedant vertinimą, rengiant vertinimo tyrimą ir vėliau rengiant poveikio vertinimą. Prie Maisto grandinės ir gyvūnų bei augalų sveikatos patariamosios grupės įsteigta Augalų sveikatos ad-hoc darbo grupė. Pažanga buvo pristatyta ir aptarta keliuose pirmiau minėtos patariamosios grupės posėdžiuose, kitose patariamosiose grupėse[8] ir gavus kvietimą COPA-COGECA, UROPATAT, ESA ir UNION FLEURS posėdžiuose. Konsultacijos su suinteresuotaisiais subjektais buvo svarbiausias vertinimo tyrimo ir papildomo ekonominio tyrimo, kurį užsakyta atlikti išorės konsultantui, elementas. Konsultuotasi dėl ES augalų sveikatos sistemos pakeitimų, dėl elementų, perkeltinų į augalų dauginamosios medžiagos sistemą arba iš jos, ir dėl ES oficialios maisto produktų ir pašarų kontrolės, gyvūnų sveikatos ir gerovės, augalų sveikatos ir augalų dauginamosios medžiagos. Per peržiūros procesą surengtose konferencijose buvo užtikrinta, kad suinteresuotieji subjektai galėtų pateikti pastabas ir pareikšti nuomonę dėl rekomendacijų ir poveikio vertinimo taikymo srities tiek žodžiu konferencijose, tiek per susijusias viešas konsultacijas. 2011 m. vasario 18 d. Augalų sveikatos darbo grupės posėdyje surengtos konsultacijos dėl techninių pakeitimų pasiūlymų, per kurias svarstyti tinkamiausi didžiausią poveikį turinčių pakeitimų įgyvendinimo būdai. Konsultacijos papildomai skelbtos specialioje SANCO generalinio direktorato tinklavietėje [9]. Galutinės konsultacijos dėl strateginių galimybių pradėtos 2011 m. gegužės 13 d. Duomenų rinkimas Duomenys pradėti rinkti per 2009–2010 m. išorės konsultanto vykdytą išsamų sistemos vertinimą. Vertinimas apėmė sistemos 1993–2008 m. laikotarpio ex post analizę, ekonominių duomenų apie kompetentingų institucijų ir suinteresuotųjų subjektų sąnaudas bei administracinę naštą, susijusias su sistema, rinkimą, taip pat ex ante galimybių ir rekomendacijų rengimą. Vertinimo ataskaita paskelbta 2010 m. gegužę. Sudarius antrą sutartį su konsultantu buvo paremtas vidinis poveikio vertinimo rengimo procesas. Ši sutartis sudaryta dėl tyrimo, susijusio su sistemos pakeitimų sąnaudų bei naudos apskaičiavimu, kuriuo turėjo būti papildyti per vertinimą surinkti duomenys. Tyrimą sudarė atskiri moduliai, susiję su konkrečių techninių teisės aktų peržiūros galimybių ekonominio poveikio ex ante vertinimu. Spręstinų klausimų aprėptis nustatyta konsultuojantis su suinteresuotaisiais subjektais. Moduliai buvo parengti taip, kad juos būtų pritaikyti galimoms bendroms politikos galimybėms. 2011 m. liepos mėn. konsultantas pateikė galutinę tyrimo ataskaitą. Siekiant įvertinti pagrindinį politikos pakeitimų poveikį, reikiamos papildomos informacijos ieškota literatūroje, tyrimų ataskaitose ir klausimynuose. Be to, Komisijos tarnybos įvertino politikos galimybių socialinį ir ekonominį poveikį. Poveikio vertinimas Sistemai patobulinti parengtos keturios galimybės. 1 galimybė. Patobulinti tik teisinę sistemos formą ir sistemą aiškiau išdėstyti. Teisės akto forma būtų pakeista iš direktyvos į reglamentą, teisės aktas būtų supaprastintas ir aiškiau išdėstytas. Teisės akto turinys iš esmės nepakistų. 2 galimybė. Nustatyti prioritetus, modernizuoti ir sustiprinti prevenciją. Būtų papildyta 1 galimybė – patobulintas prioritetų nustatymas, t. y. dabartiniai I ir II priedai, kuriuose pateikti reglamentuojamų kenksmingųjų organizmų sąrašai, sudaryti tik pagal jų technines savybes ir neatsižvelgiant į Sąjungos prioritetus, būtų pakeisti intervencinių veiksmų logika ir prioritetais pagrįstais priedais. Augalų pasų ir saugomų zonų sistemos būtų modernizuotos (atsakomybės dalijimasis su profesionaliais veiklos vykdytojais) ir patobulintos (augalų pasų taikymo sritis, formatas, privalomi augalų pasams taikomi sąnaudų susigrąžinimu pagrįsti mokesčiai, kurie jau galioja importo kontrolės srityje, priežiūros ir ligos protrūkio likvidavimo saugomose zonose taisyklės). Augalų sveikatos ir augalų dauginamosios medžiagos sistemos būtų labiau suderintos, siekiant didinti veiksmingumą ir sumažinti profesionalių veiklos vykdytojų sąnaudas. Prevencija būtų sustiprinta įtvirtinus naują nuostatą dėl didelės rizikos augalų dauginamosios medžiagos (sodinti skirtų augalų), kurios negalima įvežti į Sąjungą arba kuriai taikoma speciali sustiprinta fizinė kontrolė, kol užbaigiama rizikos analizė, taip pat panaikinus keleivių bagažui taikomas išimtis (numatant nedažnai vykdomą kontrolę, kad poveikis sąnaudoms būtų kuo mažesnis). 3 galimybė. Nustatyti prioritetus, modernizuoti, sustiprinti prevenciją ir kovos su kenksmingųjų organizmų protrūkiais veiksmus. Būtų papildyta 2 galimybė – būtų nustatytos prievolės, susijusios su priežiūra ir nenumatytų atvejų planavimu. Atsižvelgiant į augalų sveikatos sistemos priemones, ES bendrojo finansavimo lėšos galės būti skiriamos priežiūrai ir tam tikrais atvejais finansinėms kompensacijoms, skirtoms profesionalių veiklos vykdytojų tiesioginiams nuostoliams atlyginti. Būtų toliau plėtojami protrūkių likvidavimo ir izoliavimo teisės aktai. Būtų panaikinta išimtis, taikoma su natūraliu kenksmingųjų organizmų plitimu susijusioms priemonėms. 4 galimybė. Nustatyti prioritetus, modernizuoti, sustiprinti prevenciją, sustiprinti kovos su kenksmingųjų organizmų protrūkiais veiksmus ir į taikymo sritį įtraukti invazinius augalus. Būtų papildyta 3 galimybė – į sistemos taikymo sritį taip pat patektų invaziniai augalai, kiek tai susiję su teisinėmis nuostatomis dėl priemonių ir ES bendrojo finansavimo. Invaziniai augalai (ne parazitiniai augalai) nenumatyti 1, 2 ir 3 galimybėse. Atlikus keturių galimybių vertinimą paaiškėjo, kad tikslams pasiekti labiausiai tiktų 3 galimybė – ją taikant būtų užtikrintas geriausias ekonominės naudos lygmuo ir tinkamiausia valstybių narių, profesionalių veiklos vykdytojų bei Sąjungos indėlio pusiausvyra. 3 galimybė turėtų turėti didelį teigiamą poveikį susijusių sektorių pelningumui ir ekonominiam augimui. Be to, ji labiausiai atitiko suinteresuotųjų subjektų ir valstybių narių konsultacijų išvadas. 3 galimybei įgyvendinti būtinos ES biudžeto lėšos buvo užtikrintos Komisijos pasiūlyme dėl 2014–2020 m. daugiametės finansinės programos. Atitinkamos teisinės nuostatos įtrauktos į teisinį pasiūlymą dėl Reglamento, kuriuo nustatomos išlaidų, susijusių su maisto grandine, gyvūnų sveikata ir gerove bei augalų sveikata ir augalų dauginamąja medžiaga, valdymo nuostatos. Mažosios ir vidutinės įmonės ir labai mažos įmonės Dėl augalų sveikatos sistemos pobūdžio mažosios ir vidutinės įmonės (MVĮ) ir labai mažos įmonės negali būti atleistos nuo šiuo reglamentu nustatytų prievolių vykdymo. Dauguma įmonių, kurioms taikoma sistema, yra mažosios ir vidutinės įmonės, todėl atleidus jas nuo prievolių a priori kiltų didelis pavojus sistemos tikslams. Vis dėlto pasiūlyme numatyta, kad išskirtinai tik vietos rinkai augalus ir augalų produktus parduodančios įmonės atleidžiamos nuo prievolės išduoti augalų pasus, kurių nebus reikalaujama išduoti ir galutinių pardavimų neprofesionaliems vartotojams atveju. Pagal naująjį Oficialios kontrolės reglamentą bus nustatyta tvarka, susijusi su galimybe labai mažoms įmonėms susigrąžinti augalų sveikatos kontrolės mokesčius, vadovaujantis valstybės pagalbos taisyklėmis. Pagrindinės teisės Šis reglamentas nepažeidžia pagrindinių teisių ir principų, pirmiausia įtvirtintų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje. Valstybės narės jį turėtų taikyti atsižvelgdamos į minėtas teises ir principus, tinkamai įgyvendintus jų nacionalinėje teisėje. Vis dėlto kai kuriomis šio reglamento nuostatomis ribojamos tam tikros Chartijoje įtvirtintos teisės, tačiau tik tiek, kiek tai būtina su šiuo reglamentu susijusiems bendriesiems Sąjungos interesams apsaugoti, ir užtikrinant esminių šių teisių aspektų laikymąsi. Sėkmingai likviduoti kenksmingųjų organizmų protrūkius galima tik pašalinus visus užkrato šaltinius. Karantininių kenksmingųjų organizmų protrūkiai gali kilti ne tik profesionalių veiklos vykdytojų patalpose, bet ir viešuosiuose ar privačiuosiuose želdynuose. Tokiais atvejais, siekiant teigiamų rezultatų, protrūkio likvidavimo priemones reikia taikyti ir tuose viešuosiuose ar privačiuose želdynuose augantiems užkrėstiems ir galimai užkrėstiems augalams (bet kokie likę užkrėsti augalai taps naujo užkrato kitoje vietoje šaltiniu). Tai reiškia, kad tam tikrais atvejais valstybių narių kompetentingoms institucijoms reikia suteikti leidimą patekti į privačią valdą, kad jos galėtų vykdyti oficialią kontrolę, po kurios galėtų nustatyti gydymo ar likvidavimo priemones arba tam tikrus apribojimus, arba draudimą naudoti augalus. Tokiu būdu ribojami Pagrindinių teisių chartijos 7 ir 17 straipsniai, t. y. atitinkamai teisė į šeimos ir privatų gyvenimą ir teisė į nuosavybę. Toks ribojimas būtinas siekiant bendrojo intereso tikslo – apsaugoti augalų sveikatą Sąjungoje. Ribojimas yra proporcingas, nes bendrojo intereso tikslų negalima pasiekti neužtikrinus, kad visi vienodai taikytų fitosanitarijos priemones (jeigu privačiuose daržuose augantys užkrėsti augalai nebūtų naikinami, sumažėtų profesionaliems veiklos vykdytojams ir viešuosiuose želdynuose taikomų likvidavimo priemonių nauda). Valstybės narės bus atsakingos už tai, kad nukentėjusiems piliečiams būtų laiku ir tinkamai atlyginti patirti nuostoliai. Todėl esminiai teisės į nuosavybę aspektai yra užtikrinami. Bet kuris subjektas, turintis informacijos apie karantininio kenksmingojo organizmo buvimą, turės apie tai pranešti kompetentingos institucijoms ir kartu pateikti informaciją apie kenksmingojo organizmo kilmę ir pobūdį. Tai taip pat bus taikoma laboratorijoms ir mokslinių tyrimų organizacijoms, aptikusioms kenksminguosius organizmus joms pateiktuose mėginiuose. Dėl to tam tikrais atvejais gali būti ribojamas Chartijos 8 straipsnis dėl teisės į asmens duomenų apsaugą. Toks ribojimas būtinas, siekiant viešojo intereso tikslo, susijusio su augalų sveikatos apsauga Sąjungoje, nes kompetentingoms institucijoms turi būti pranešta apie aptiktus karantininius kenksminguosius organizmus, kad būtų užtikrintas protrūkių likvidavimas. Ribojimas proporcingas, nes asmens duomenys teikiami tik tuo atveju, kai jie būtini kompetentingoms institucijoms, kad jos galėtų aptikti protrūkius ir imtis būtinų veiksmų. Todėl esminiai teisės į asmens duomenų apsaugą aspektai yra užtikrinami. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI I skyrius. Dalykas, taikymo sritis ir sąvokų apibrėžtys Į sistemos teritorinę taikymo sritį nepatenka valstybių narių atokiausi regionai, nesantys Europos teritorijoje, nes tie regionai priklauso kitiems biogeografiniams pasaulio regionams, kuriuose aptinkami būtent tie kenksmingieji organizmai, nuo kurių turi būti užtikrinta apsauga valstybių narių europinėje teritorijoje. Į sistemos teritorinę taikymo sritį patenka dalis Makaronezijos salyno (Madeiros sala ir Azorų salos), kuris patenka į biogeografinį regioną, persidengiantį su Viduržemio jūros regionu, visų pirma su Iberijos pusiasaliu, augalijos požiūriu. Todėl salynas turėtų būti įtrauktas į sistemos taikymo sritį. I priede išvardytos valstybių narių teritorijos, kurioms taikoma Sutartis dėl Europos Sąjungos veikimo, tačiau kurios šiame reglamente laikomos trečiosiomis šalimis. Remiantis poveikio vertinimo išvadomis, į taikymo sritį neįtraukiami invaziniai augalai, išskyrus parazitinius augalus (mintančius ant augalų šeimininkų). Prireikus pateikiamos apibrėžtys. II skyrius. Karantininiai kenksmingieji organizmai Direktyvoje 2000/29/EB kenksmingieji organizmai išvardyti konkrečiuose prieduose. Kitaip nei direktyvoje, pasiūlyme bendrai nurodomas kenksmingųjų organizmų pobūdis ir jie vėliau išvardijami įgyvendinimo aktuose kaip Sąjungos karantininiai kenksmingieji organizmai arba kaip saugomų zonų karantininiai kenksmingieji organizmai. Sąjungos karantininiams kenksmingiesiems organizmams likvidavimo priemonės turi būti taikomos visoje Sąjungos teritorijoje, o saugomų zonų karantininiams kenksmingiesiems organizmams šios priemonės taikomos tik konkrečiose saugomose zonose, kuriose nėra tam tikrų kenksmingųjų organizmų, kai žinoma, kad jų yra kitose Sąjungos teritorijos dalyse. Pasiūlymu Komisijai suteikiami įgaliojimai tam tikrus karantininius kenksminguosius organizmus nurodyti kaip Sąjungos prioritetinius kenksminguosius organizmus – tokie kenksmingieji organizmai gali sudaryti ne daugiau kaip 10 proc. visų išvardytų Sąjungos karantininių kenksmingųjų organizmų. Tokių kenksmingųjų organizmų atžvilgiu taikomos griežtesnės pasirengimo ir likvidavimo prievolės, be to, reikiamiems veiksmams vykdyti Sąjunga skiria didesnę finansinę paramą. Reglamento II priede nurodyti kriterijai, pagal kuriuos kenksmingieji organizmai priskiriami karantininiams kenksmingiesiems organizmams, Sąjungos arba saugomų zonų karantininiams kenksmingiesiems organizmams arba prioritetiniams kenksmingiesiems organizmams. Numatyta šiuo metu Direktyvos 2000/29/EB I ir II prieduose išvardytus kenksminguosius organizmus perkelti į atitinkamus būsimų įgyvendinimo aktų sąrašus. Nebebus daromas skirtumas tarp Direktyvos 2000/29/EB I ir II prieduose šiuo metu nurodytų kenksmingųjų organizmų. Šiame skyriuje taip pat nustatytos išsamios taisyklės dėl pranešimo apie karantininių kenksmingųjų organizmų buvimą, tų kenksmingųjų organizmų likvidavimo priemonių, įskaitant apribojimus zonose, kuriose taikomos likvidavimo priemonės, patikrinimų, kuriais siekiama nustatyti kenksmingųjų organizmų buvimą, ir veiksmų bei likvidavimo planų, susijusių su prioritetinių kenksmingųjų organizmų protrūkiais, rengimo. Šio skyriaus nuostatomis Komisija įgaliojama priimti įgyvendinimo aktus dėl nuolatinių priemonių, kuriomis siekiama valdyti karantininius kenksminguosius organizmus, įsitvirtinusius Sąjungos teritorijoje. Galima priimti laikino galiojimo aktus, taikytinus į sąrašą neįtrauktiems karantininiams kenksmingiesiems organizmams, prireikus, taikant Lisabonos sutartyje numatytą skubos procedūrą. Šiame skyriuje nustatytos priemonės nurodytos ir Direktyvoje 2000/29/EB, tačiau pasiūlyme jos išdėstytos išsamiai. Įtraukta nuostata, pagal kurią valstybės narės gali imtis griežtesnių kovos su kenksmingaisiais organizmais priemonių nei numatytosios Sąjungos teisės aktuose, jeigu tomis priemonėmis niekaip neribojamas laisvas augalų, augalinių produktų ir kitų reglamentuojamų objektų judėjimas vidaus rinkoje. Šiame skyriuje taip pat įtvirtintos nuostatos dėl saugomų zonų, pagal kurias lieka galioti dabartinė sistema, tačiau ji yra labai sustiprinta, siekiant užtikrinti, kad saugomos zonos būtų techniškai pagrįstos ir kad bet kokie saugomų zonų karantininių kenksmingųjų organizmų protrūkiai būtų tinkamai ir laiku likviduoti. Jeigu tai neįvykdoma, atšaukiamas saugomos zonos statusas. Atsižvelgus į sistemos suinteresuotųjų subjektų ir trečių šalių prašymus, šiais pakeitimais Sąjungos saugomų zonų sistema suderinta su kenksmingaisiais organizmais neužkrėstų teritorijų sistema, nustatyta Tarptautinėje augalų apsaugos konvencijoje (IPPC). III skyrius. Nekarantininiai kenksmingieji organizmai Kenksmingieji organizmai, kurie daro poveikį numatytam sodinti skirtų augalų naudojimui, tačiau kurių likviduoti nereikia, šiuo metu reglamentuojami direktyvomis dėl prekybos sėkla ir augalų dauginamąja medžiaga ir iš dalies Direktyvos 2000/29/EB II priedu. Pasiūlyme visi šie kenksmingieji organizmai priskiriami Sąjungos nekarantininiams kenksmingiesiems organizmams. Jame bendrai nurodomas kenksmingųjų organizmų pobūdis ir jie vėliau išvardijami įgyvendinimo aktuose. II priede nurodyti kriterijai, pagal kuriuos galima nuspręsti, ar kenksmingasis organizmas priskirtinas Sąjungos nekarantininiams kenksmingiesiems organizmams. Nekarantininiai kenksmingieji organizmai nebus reglamentuojami teisės akto pasiūlymu dėl augalų dauginamosios medžiagos, bet prireikus jie bus įtraukiami į sertifikavimo schemas. Šioje schemoje pavaizduoti: pasiūlyme nurodyti įvairių rūšių kenksmingieji organizmai, sprendimų dėl jų priskyrimo priėmimo procesas ir apsaugos nuo jų priemonės. Chapter IV: Priemonės, susijusios su augalais, augaliniais produktais ir kitais objektais Direktyvos 2000/29/EB prieduose išvardyti tam tikri su augalais, augaliniais produktais ir kitais objektais susiję draudimai (III priedas) ir konkretūs su įvežimu į Sąjungą ir vežimu jos viduje susiję reikalavimai (IV priedas). Pasiūlymu Komisija įgaliojama tokius sąrašus priimti įgyvendinimo aktais. IV skyriaus nuostatos taip pat susijusios su trečiųjų šalių priemonių pripažinimo lygiavertėmis Sąjungos priemonėms taisyklėmis ir su draudimų išimtimis. Taip pat nustatytos atitinkamos taisyklės dėl augalų, augalinių produktų ir kitų objektų įvežimo į saugomas zonas ir vežimo jų viduje. Sąjungos augalų sveikatos sistema papildyta nauju straipsniu, kuriuo Komisija įgaliojama priimti įgyvendinimo aktus, kad galėtų spręsti tam tikrų sodinti skirtų augalų, kurie įvežami iš trečiųjų šalių ir dėl kurių reikia imtis saugumo priemonių, keliamos rizikos problemą. Turės būti atliekama kruopšti į sąrašą įtrauktų augalų medžiagos vizuali apžiūra ir tyrimai arba tokiai medžiagai turės būti taikomas karantino laikotarpis, arba ją bus laikinai uždrausta įvežti į Sąjungą. Tos priemonės galioja dvejus metus, jų galiojimas gali būti pratęstas vieną kartą. Per tą laikotarpį parengiamas išsamus rizikos vertinimas, į kurį atsižvelgiant priimamas sprendimas nuolatos reglamentuoti atitinkamą medžiagą arba panaikinti taikomas laikinas priemones. Taip pat įtrauktas naujas straipsnis, kuriame nustatytos taisyklės dėl pagrindinių karantino patalpų, taikytinos, kai tas patalpas naudoti reikalaujama pagal reglamentą arba pagal antrinės teisės aktus, priimtus remiantis tuo reglamentu. Keleivių bagaže įvežamiems reglamentuojamiems augalams nebebus taikomos atitinkamų reikalavimų ir draudimų išimtys. Tokios priemonės būtinos, nes keleivių bagaže įvežami augalai kelia vis didesnę riziką Sąjungos fitosanitarijos būklei ir gali sumažinti sistemos sėkmę. Galiausiai įtrauktas naujas straipsnis, kuriuo reikalaujama, kad augalų, augalinių produktų ir kitų objektų eksportas būtų vykdomas pagal Sąjungos taisykles arba jeigu tai leidžiama pagal trečiosios šalies taisykles, arba jeigu trečioji šalis išreiškia aiškų sutikimą sudarydama dvišalius susitarimus, arba laikantis tos trečiosios šalies reikalavimų. V skyrius. Profesionalių veiklos vykdytojų registravimas ir atsekamumas Pasiūlyme nustatytas reikalavimas atitinkamus profesionalius veiklos vykdytojus registruoti registre; jame bus registruojami ir profesionalūs veiklos vykdytojai, kuriuos registruoti reikalaujama pagal siūlomą Reglamentą dėl augalų dauginamosios medžiagos. Dėl to turėtų sumažėti profesionaliems veikloms vykdytojams tenkanti našta. Registruotieji veiklos vykdytojai turi įvykdyti tam tikrus reikalavimus, susijusius su jų kontroliuojamos augalų medžiagos atsekamumu. VI skyrius. Augalų, augalinių produktų ir kitų objektų sertifikavimas Direktyvos 2000/29/EB V priede išvardyti augalų, auglinių produktų ir kitų objektų, kurie įvežami į Sąjungą arba vežami jos viduje, sertifikavimo reikalavimai. Pasiūlymu Komisija įgaliojama tokius sąrašus priimti deleguotaisiais aktais. Taip pat nustatytos atitinkamos augalų, augalinių produktų ir kitų objektų, įvežimų į saugomas zonas ir vežamų jų viduje, sertifikavimo taisyklės. Pasiūlyme numatyta, kad visi sodinti skirti augalai, išskyrus tam tikras sėklas, įvežami į Sąjungos teritoriją turi turėti fitosanitarijos sertifikatą, o vežami Sąjungos viduje – augalo pasą. Augalų pasai bus reikalingi vežant minėtus augalus iš vieno profesionalaus veiklos vykdytojo kitam, tačiau jų nereikės juos parduodant galutiniams neprofesionaliems naudotojams . Augalo pasas bus supaprastintas ir suderintas. Vietoj partijos numerio augalo pase gali būti naudojamas lustas, brūkšninis kodas ar holograma, susieti su profesionalių veiklos vykdytojų vidaus atsekamumo sistemomis. Augalų, augalinių produktų ir kitų objektų, kuriems taikomas reikalavimas turėti augalo pasą, patikrinimams atlikti gali būti naudojamos sertifikavimo schemos, susijusios su tam tikrais karantininiais kenksmingaisiais organizmais ir (arba) nekarantininiais kenksmingaisiais organizmais, kai patikrinimus privaloma atlikti augimo sezonu. Tokia galimybė galėtų būti suteikta nekarantininius kenksminguosius organizmus įtraukus į Reglamentą dėl augalų sveikatos. Kai pagal Reglamentą dėl augalų sveikatos reikalaujama naudoti sertifikavimo schemas, naudojamos pagal siūlomą Reglamentą dėl augalų dauginamosios medžiagos sukurtos sertifikavimo schemos. Tai turėtų užtikrinti, kad nebus kuriamos sutampančios schemos, dėl kurių dvigubai išaugtų profesionalių veiklos vykdytojų sąnaudos. Augalų pasus išduoda registruotieji veiklos vykdytojai, kuriems įgaliojimus tai daryti suteikia kompetentingos institucijos, arba registruotųjų veiklos vykdytojų prašymu – kompetentingos institucijos. Jeigu augalinei medžiagai Reglamentu dėl augalų sveikatos nustatytas reikalavimas turėti augalo pasą, o Reglamentu dėl augalų dauginamosios medžiagos – reikalavimas turėti sertifikavimo etiketę, augalo pasas ir sertifikavimo etiketė išduodami kaip vienas dokumentas. Todėl, kai dokumentą išduoda kompetentinga institucija, profesionalūs veiklos vykdytojai turėtų išvengti dvigubų sąnaudų. Numatytos taisyklės dėl leidimų suteikimo augalų pasus išduodantiems profesionaliems veiklos vykdytojams bei jų priežiūros ir dėl atitinkamos augalų medžiagos ekspertizės, siekiant užtikrinti, kad medžiaga atitiktų visas reglamento nuostatas. Taip pat numatytos taisyklės dėl leidimų suteikimo medinės pakavimo medžiagos gamintojams, kurie tą medžiagą pažymi tam tikru ženklu po to, kai ji apdorojama pagal fitosanitarijos priemonių standartą Nr. 15 dėl medinės pakavimo medžiagos reguliavimo tarptautinėje prekyboje, ir jų priežiūros. Kalbant apie eksportą, pasiūlyme numatyta pradėti taikyti išankstinį eksporto sertifikatą, išduotiną tais atvejais, kai augalų medžiaga eksportuojama iš valstybės narės, kuri nėra kilmės valstybė narė. Išankstinis eksporto sertifikatas pakeis šiuo metu naudojamas neoficialias gaires, dėl kurių yra susitarusios valstybės narės. VII skyrius. Priemonės, kuriomis remiamas reglamento įgyvendinimas Pasiūlyme numatyta sukurti elektroninę pranešimo sistemą, naudotiną pranešimams ir ataskaitoms teikti. VIII skyrius. Baigiamosios nuostatos Pasiūlyme numatyta, kad Komisijai padės naujas nuolatinis komitetas (pakeisiantis Augalų sveikatos nuolatinį komitetą), kurį sudarys šiuo metu veikiantys komitetai, sprendžiantys maisto grandinės, gyvūnų bei augalų sveikatos ir augalų dauginamosios medžiagos klausimus. Pasiūlyme numatyta iš dalies pakeisti Reglamentą, kuriuo nustatomos išlaidų, susijusių su maisto grandine, gyvūnų sveikata ir gerove bei augalų sveikata ir augalų dauginamąja medžiaga, valdymo nuostatos, kurį numatoma priimti anksčiau nei šį teisės akto pasiūlymą. Tais pakeitimais numatyta galimybė Sąjungai bendrai finansuoti priemones, susijusias su prioritetiniais kenksmingaisiais organizmais (šiame pasiūlyme nustatyta kenksmingųjų organizmų kategorija) ir skirti kompensacijas veiklos vykdytojams pagal iš anksto nustatytą augalų medžiagos, sunaikintos taikant prioritetinių kenksmingųjų organizmų likvidavimo priemones, vertę. Pasiūlymu panaikinamos šešios vadinamosios kontrolės direktyvos, susijusios su tam tikrų karantininių kenksmingųjų organizmų (bulvių vėžio, bulvinių nematoidų, bulvių rudojo puvinio, bulvių žiedinio puvinio, gvazdikų lapsukių ir kaliforninių skydamarių), apie kurių buvimą Sąjungoje žinoma, valdymu. Ateityje tokio pobūdžio aktai pagal siūlomą reglamentą bus priimami kaip antrinės teisės aktai, o ne kaip pagal bendro sprendimo procedūrą priimami teisės aktai. Pagal siūlomą naują reglamentą direktyvos dėl bulvių kenksmingųjų organizmų bus pakeistos antrinės teisės aktais nekeičiant jų turinio. Direktyvos dėl gvazdikų lapsukių ir kaliforninių skydamarių nebus pakeistos. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Finansinės nuostatos ir finansiniai asignavimai reglamento įgyvendinimui iki 2020 m. gruodžio 31 d. bus nurodyti Reglamento, kuriuo nustatomos išlaidų, susijusių su maisto grandine, gyvūnų sveikata ir gerove bei augalų sveikata ir augalų dauginamąja medžiaga, valdymo nuostatos, pasiūlyme, kurį rengiamasi pateikti. Šiame pasiūlyme nenumatytos jokios išlaidos, kurios nebus nurodytos dėl minėto reglamento teisinio pasiūlymo finansinėje pažymoje, ir jam įgyvendinti nereikia papildomų žmogiškųjų išteklių. 2013/0141 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl apsaugos nuo augalų kenksmingųjų organizmų priemonių EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[10], atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę[11], laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (1) 2000 m. gegužės 8 d. Tarybos direktyva 2000/29/EB dėl apsaugos priemonių nuo augalams ir augaliniams produktams kenksmingų organizmų įvežimo į Bendriją ir išplitimo joje[12] nustatyta augalų sveikatos sistema; (2) 2008 m. lapkričio 21 d. Taryba paragino Komisiją atlikti minėtos augalų sistemos vertinimą[13]; (3) atsižvelgiant į to vertinimo rezultatus ir patirtį, įgytą taikant Direktyvą 2000/29/EB, ta direktyva turėtų būti pakeista. Siekiant užtikrinti, kad naujos taisyklės būtų taikomos vienodai, teisės aktas, kuriuo pakeičiama minėta direktyva, turėtų būti reglamentas; (4) augalų sveikata yra labai svarbi augalininkystės sektoriui, viešosioms ir privačiosioms žaliosioms zonoms, gamtinėms ekosistemoms, ekosistemų funkcijoms ir biologinei įvairovei Sąjungoje. Augalų sveikatai kelia grėsmę augalams ir augaliniams produktams žalingos rūšys (toliau – kenksmingieji organizmai). Siekiant kovoti su šia grėsme būtina priimti priemones, kuriomis būtų nustatoma tų kenksmingųjų organizmų keliama fitosanitarinė rizika ir sumažinama iki priimtino lygio; (5) seniai pripažinta, kad tokios priemonės yra būtinos. Jos buvo įtrauktos į tarptautinius susitarimus ir tarptautines konvencijas, įskaitant Tarptautinę augalų apsaugos konvenciją (IPPC), sudarytą 1951 m. gruodžio 6 d. Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacijoje (FAO), ir jos naują persvarstytą redakciją, kuri buvo patvirtinta 1997 m. lapkričio mėn. įvykusioje Maisto ir žemės ūkio organizacijos konferencijos 29-oje sesijoje. Sąjunga yra pasirašiusi IPPC; (6) paaiškėjo, kad nustatant šio reglamento taikymo sritį svarbu atsižvelgti į biologinius ir geografinius veiksnius, siekiant išvengti, kad Sąjungos europinėje teritorijoje išplistų joje nepasitaikantys kenksmingieji organizmai. Todėl į šio reglamento teritorinę taikymo sritį neturėtų būti įtrauktos ne Europoje esančios valstybių narių teritorijos (atokiausi regionai), nurodytos SESV 355 straipsnio 1 dalyje. Turėtų būti sudarytas tokių teritorijų sąrašas. Jeigu tokios teritorijos arba SESV 355 straipsnio 2 dalyje nurodytos teritorijos statusas būtų iš dalies pakeistas pagal SESV 355 straipsnio 6 dalį, tas sąrašas turėtų būti iš dalies pakeistas siekiant užtikrinti, kad į šio reglamento teritorinę taikymo sritį patektų tik europinė Sąjungos teritorijos dalis. Nuorodos į trečiąsias šalis taip pat turėtų būti laikomos nuorodomis į minėtame sąraše esančias teritorijas; (7) Direktyvoje 2000/29/EB nustatytos taisyklės dėl apsaugos nuo augalams ir augaliniams produktams kenksmingų organizmų įvežimo į Bendriją ir jų išplitimo joje priemonių oficialios kontrolės, kurią turi atlikti kompetentingos institucijos. Tokios taisyklės šiuo metu yra nustatytos Reglamente (ES) Nr. …/…. dėl oficialios kontrolės ir kitos oficialios veiklos, kuria siekiama užtikrinti maisto ir pašarų srities teisės aktų bei gyvūnų sveikatos ir gerovės, augalų sveikatos, augalų dauginamosios medžiagos ir augalų apsaugos produktų taisyklių taikymą, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (EB) Nr. 999/2001, 1829/2003, 1831/2003, 1/2005, 396/2005, 834/2007, 1099/2009, 1069/2009, 1107/2009, 1151/2012, [...]/2013 [Office of Publications, please insert number of Regulation laying down provisions for the management of expenditure relating to the food chain, animal health and animal welfare, and relating to plant health and plant reproductive material] ir direktyvos 98/58/EB, 1999/74/EB, 2007/43/EB, 2008/119/EB, 2008/120/EB ir 2009/128/EB (Oficialios kontrolės reglamentas)[14] [Office of Publications, please insert number of Regulation on Official Controls and, in the footnote, the reference to the Official Journal], todėl neturėtų būti įtrauktos į šį reglamentą; (8) reikėtų nustatyti kriterijus, pagal kuriuos būtų galima identifikuoti kenksminguosius organizmus, dėl kurių būtina priimti kontrolės visos Sąjungos teritorijoje priemones. Tokie kenksmingieji organizmai vadinami Sąjungos karantininiais kenksmingaisiais organizmais. Taip pat turėtų būti nustatyti kriterijai, pagal kuriuos būtų galima identifikuoti kenksminguosius organizmus, dėl kurių būtina priimti kontrolės priemones, taikomas tik vienoje arba keliose tos teritorijos dalyse. Tokie kenksmingieji organizmai vadinami saugomos zonos karantininiais kenksmingaisiais organizmais; (9) tam, kad kontroliuojant Sąjungos karantininius kenksminguosius organizmus daugiausia dėmesio būtų skiriama tiems kenksmingiesiems organizmams, kurių ekonominis, socialinis arba ekologinis poveikis būtų didžiausias visai Sąjungos teritorijai, turėtų būti sudarytas tokių kenksmingųjų organizmų (toliau – prioritetiniai kenksmingieji organizmai) ribotas sąrašas; (10) tikslinga numatyti išimtį, pagal kurią būtų leidžiama įvežti į Sąjungą ir vežti jos viduje Sąjungos karantininius kenksminguosius organizmus moksliniais tikslais, tyrimams, veislių atrankai, veisimui ir parodoms; (11) siekiant užtikrinti, kad patekus į Sąjungą karantininiams kenksmingiesiems organizmams būtų laiku imamasi veiksmingų veiksmų, visuomenei, profesionaliems veiklos vykdytojams ir valstybėms narėms turėtų būti taikomos prievolės teikti pranešimus; (12) jeigu pagal tokią prievolę teikti pranešimus numatyta, kad kompetentingoms institucijoms turėtų būti atskleisti fizinio arba juridinio asmens duomenys, tai gali būti Pagrindinių teisių chartijos 8 straipsnio (asmens duomenų apsauga) apribojimas. Tačiau šis apribojimas yra būtinas ir proporcingas siekiant šio reglamento viešojo intereso tikslo; (13) profesionalus veiklos vykdytojas, sužinojęs, kad augale, augaliniame produkte arba kitame objekte, kuriuos jis kontroliuoja arba kontroliavo, nustatytas Sąjungos karantininis kenksmingasis organizmas, turėtų privalėti imtis visų priemonių, kurių gali prireikti, kad kenksmingasis organizmas būtų sunaikintas, susiję augalai, augaliniai produktai arba kiti objektai būtų pašalinti iš rinkos arba susigrąžinti, ir informuoti kompetentingą instituciją, kitus asmenis prekybos grandinėje ir visuomenę; (14) valstybės narės turėtų imtis visų būtinų priemonių, kad išnaikintų jų teritorijoje aptiktus Sąjungos karantininius kenksminguosius organizmus. Reikėtų nustatyti priemones, kurių tokiu atveju gali imtis valstybės narės, ir principus, pagal kuriuos jos turi nuspręsti, kokių priemonių imtis. Tarp minėtų priemonių turėtų būti ribojimų taikymo zonų, sudarytų iš užkrėstos zonos ir buferinės zonos, nustatymas; (15) tam tikrais atvejais valstybės narės turėtų nustatyti priemones, skirtas likviduoti privačiose patalpose esančių augalų karantininiams kenksmingiesiems organizmams, nes kenksminguosius organizmus galima sėkmingai likviduoti tik pašalinus visus užkrato šaltinius. Šiuo tikslu valstybių narių kompetentingos institucijos turėtų galėti teisėtai patekti į tas patalpas. Tai gali būti Pagrindinių teisių chartijos 7 straipsnio (teisė į privatų ir šeimos gyvenimą ir 17 straipsnio (teisė į nuosavybę) apribojimas. Šis apribojimas yra būtinas ir proporcingas siekiant sistemos viešojo intereso tikslo, jei valstybės narės užtikrina, kad privačios nuosavybės nuostoliai būtų sąžiningai ir per tinkamą laiką atlyginami; (16) tam, kad kenksmingieji organizmai būtų laiku ir veiksmingai likviduoti, labai svarbu juos anksti aptikti. Todėl valstybės narės turėtų atlikti tyrimus dėl Sąjungos karantininių kenksmingųjų organizmų tose srityse, kuriose jie nebuvo nustatyti. Atsižvelgdamos į Sąjungos karantininių kenksmingųjų organizmų kiekį ir laiką bei išteklius, reikalingus tiems tyrimams atlikti, valstybės narės turėtų parengti daugiametes tyrimų programas; (17) Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti priemones aptikus arba patvirtinus tam tikrus Sąjungos karantininius kenksminguosius organizmus, visų pirma dėl jų likvidavimo ir plitimo sustabdymo, ribojimų taikymo zonų nustatymo, tyrimų, nenumatytų atvejų planų, imitavimo pratybų ir tų kenksmingųjų organizmų likvidavimo planų; (18) siekiant užtikrinti greitus ir veiksmingus kovos su kenksmingaisiais organizmais, kurie nėra Sąjungos karantininiai kenksmingieji organizmai, bet kurie, valstybių narių nuomone, gali atitikti įtraukimo į Sąjungos karantininių kenksmingųjų organizmų sąrašą reikalavimus, veiksmus turėtų būti numatytos nuostatos, kurių valstybės narės turi imtis sužinojusios apie tokių kenksmingųjų organizmų nustatymą. Panašios nuostatos turėtų būti nustatytos Komisijai; (19) tam tikromis sąlygomis valstybėms narėms turėtų būti leidžiama priimti griežtesnes likvidavimo priemones, nei reikalaujama pagal Sąjungos teisės aktus; (20) prioritetiniams kenksmingiesiems organizmams turėtų būti taikomos specialios nuostatos dėl visuomenės informavimo, tyrimų, nenumatytų atvejų planų, likvidavimo planų ir Sąjungos bendrai finansuojamų priemonių; (21) karantininiai kenksmingieji organizmai, kurie nustatyti Sąjungos teritorijoje, tačiau kurių nėra tam tikrose tos teritorijos dalyse, pažymėtose saugomose zonose, ir kurie padarytų nepriimtiną ekonominį, socialinį arba ekologinį poveikį tik tose saugomose zonose, turėtų būti konkrečiai nurodyti kaip saugomos zonos karantininiai kenksmingieji organizmai ir turėtų būti sudarytas jų sąrašas. Saugomos zonos karantininius kenksminguosius organizmus turėtų būti draudžiama įvežti į atitinkamas saugomas zonas, vežti per jas ir išleisti į jas; (22) turėtų būti nustatytos taisyklės dėl saugomų zonų pripažinimo, pripažinimo pakeitimo arba atšaukimo, prievolės atlikti tokių saugomų zonų tyrimą ir veiksmų, kurių reikia imtis, jeigu atitinkamose saugomose zonose aptinkama saugomos zonos karantininių kenksmingųjų organizmų. Atitinkamoje saugomoje zonoje nustačius saugomos zonos karantininių kenksmingųjų organizmų, keičiant ir atšaukiant tas saugomas zonas turėtų būti taikomos griežtos taisyklės; (23) jeigu kenksmingasis organizmas, kuris nėra Sąjungos karantininis kenksmingasis organizmas, daugiausiai perduodamas per tam tikrus sodinti skirtus augalus, dėl jo buvimo ant minėtų sodinti skirtų augalų daromas nepriimtinas ekonominis poveikis numatomos tų augalų paskirties požiūriu ir jis įtrauktas į Sąjungos nekarantininių kenksmingųjų organizmų sąrašą, jis turėtų būti vadinamas Sąjungos nekarantininiu kenksminguoju organizmu. Jeigu tame sąraše nenumatyta kitaip, siekiant apriboti tokių kenksmingųjų organizmų kiekį juos turėtų būti draudžiama įvežti į Sąjungos teritoriją arba vežti jos viduje ant atitinkamų sodinti skirtų augalų; (24) tam tikri augalai, augaliniai produktai ir kiti objektai kelia nepriimtiną fitosanitarinę riziką, nes jie gali būti Sąjungos karantininio kenksmingojo organizmo šeimininkai. Kai kuriems (bet ne visiems) iš jų jau yra nustatytos priimtinos rizikos mažinimo priemonės. Atsižvelgiant į esamas priimtinas rizikos mažinimo priemones, juos turėtų būti draudžiama įvežti į Sąjungos teritoriją ir vežti jos viduje, arba turėtų būti taikomi specialūs reikalavimai. Turėtų būti sudarytas minėtų augalų, augalinių produktų ir kitų objektų sąrašas; (25) turėtų būti nustatytos nuostatos, leidžiančios nukrypti nuo draudimų arba specialių reikalavimų, taikomų įvežant augalus, augalinius produktus ir kitus objektus į Sąjungos teritoriją. Komisija turėtų būti įgaliota pripažinti tam tikras trečiųjų šalių priemones lygiavertėmis reikalavimams, taikomiems vežant augalus, augalinius produktus ir kitus objektus per Sąjungos teritoriją; (26) tie draudimai ar reikalavimai neturėtų būti taikomi nekomercinės ir neprofesionalios paskirties mažiems augalų, augalinių produktų ir kitų objektų kiekiams, išskyrus sodinti skirtus augalus, taip pat įvežant į pasienio zoną ir vežant jos viduje augalus, augalinius produktus ir kitus objektus. Jie neturėtų būti taikomi ir įvežant į Sąjungos teritoriją ir vežant jos viduje augalus, augalinius produktus ir kitus objektus moksliniais tikslais, tyrimams, veislių atrankai, veisimui ir parodoms. Turėtų būti nustatytos tinkamos apsaugos priemonės, o atitinkamiems asmenims bei institucijoms turėtų būti pateikta informacija; (27) turėtų būti nustatyta nuostata, leidžianti nukrypti nuo Sąjungos taisyklių, įvežant į Sąjungos teritoriją, siekiant vežti tranzitu, ir vežant per ją tranzitu augalus, augalinius produktus ir kitus objektus; (28) tarptautinė prekyba sodinti skirtais augalais, apie kuriuos turima nedaug fitosanitarinių žinių, gali būti susijusi su didele rizika, kad gali įsikurti karantininiai kenksmingieji organizmai, dėl kurių nebuvo priimta jokių priemonių pagal šį reglamentą. Siekiant užtikrinti greitus ir veiksmingus veiksmus kilus naujai nustatytai rizikai, susijusiai su sodinti skirtais augalais, kuriems netaikomi nuolatiniai reikalavimai arba draudimai, bet kurie gali atitikti tokių nuolatinių priemonių taikymo kriterijus, Komisijai turėtų būti suteikta galimybė priimti laikinas priemones pagal atsargumo principą; (29) būtina nustatyti draudimus ir specialius reikalavimus (panašius į nustatytuosius Sąjungos teritorijai), taikomus įvežant į saugomas zonas ir vežant per jas augalus, augalinius produktus ir kitus objektus, kurie galėtų kelti nepriimtino lygio fitosanitarinę riziką, nes jie gali būti atitinkamos saugomos zonos karantininio kenksmingojo organizmo šeimininkai; (30) reikėtų priimti bendruosius reikalavimus, susijusius su augalų, augalinių produktų ir kitų objektų transporto priemonėmis ir pakavimo medžiagomis, siekiant užtikrinti, kad jie neužkrėsti karantininiais kenksmingaisiais organizmais; (31) valstybės narės turėtų paskirti karantino patalpas. Turėtų būti nustatyti tų karantino patalpų skyrimo, veiklos ir priežiūros bei augalų, augalinių produktų arba kitų objektų išleidimo iš tų patalpų reikalavimai. Jeigu yra nustatytas reikalavimas pildyti į tas patalpas patenkančių darbuotojų ir lankytojų sąrašus, tai gali būti Pagrindinių teisių chartijos 8 straipsnio (asmens duomenų apsauga) apribojimas. Tačiau šis apribojimas yra būtinas ir proporcingas siekiant šio reglamento viešojo intereso tikslo; (32) augalai, augaliniai produktai ir kiti objektai, išvežami iš Sąjungos teritorijos į trečiąją šalį, turėtų atitikti šias taisykles, jei to reikalaujama pagal atitinkamos trečiosios šalies ir Sąjungos dvišalį susitarimą arba trečiosios šalies teisės aktus; (33) jeigu dėl augalų, augalinių produktų ir kitų objektų, išvežamų iš Sąjungos į trečiąją šalį, nėra sudaryta Sąjungos ir trečiosios šalies dvišalio susitarimo arba nėra taikomi trečiosios šalies fitosanitarijos teisės aktai, trečiajai šaliai turėtų būti užtikrinta apsauga nuo Sąjungos karantininių kenksmingųjų organizmų dėl žinomo jų kenksmingumo, išskyrus atvejus, kai toks Sąjungos karantininis kenksmingasis organizmas buvo nustatytas atitinkamoje trečiojoje šalyje ir jam netaikoma oficiali kontrolė, arba kai galima pagrįstai manyti, kad tas Sąjungos karantininis kenksmingasis organizmas neatitinka susijusios trečiosios šalies karantininio kenksmingojo organizmo kriterijų; (34) siekiant užtikrinti veiksmingą šio reglamento įgyvendinimą, profesionalūs veiklos vykdytojai, kuriems taikomos šiame reglamente nustatytos prievolės, turėtų būti registruojami valstybių narių nustatytuose registruose. Siekiant sumažinti administracinę naštą, tuose registruose taip pat turėtų būti registruojami profesionalūs veiklos vykdytojai, kuriems taikomas Reglamentas (ES) Nr. …/….[15] [Office of Publications to insert number, title and, in a footnote, the OJ reference for the Regulation on plant reproductive material]; (35) profesionaliems veiklos vykdytojams, vykdantiems veiklą keliose darbo vietose, turėtų būti suteikta galimybė atskirai užregistruoti kiekvieną darbo vietą; (36) tam, kad būtų lengviau nustatyti užkrėtimo karantininiu kenksminguoju organizmu šaltinį, tikslinga reikalauti, kad profesionalūs veiklos vykdytojai laikytų įrašus apie augalus, augalinius produktus ir kitus objektus, kurią jiems pateikė profesionalūs veiklos vykdytojai, ir pateiktų tuos įrašus kitiems profesionaliems veiklos vykdytojams. Atsižvelgiant į kai kurių karantininių kenksmingųjų organizmų latentinį laikotarpį ir laiką, kurio reikia užkrėtimo šaltiniui nustatyti, įrašai turėtų būti saugomi trejus metus; (37) profesionalūs veiklos vykdytojai taip pat turėtų turėti sistemas ir procedūras, skirtas jų augalų, augalinių produktų ir kitų objektų judėjimui savo patalpose nustatyti; (38) įvežant į Sąjungą ir į saugomas zonas tam tikrus augalus, augalinius produktus ir kitus objektus iš trečiųjų šalių turėtų būti reikalaujama turėti fitasenitarinį sertifikatą. Dėl aiškumo tie augalai, augaliniai produktai ir kiti objektai turėtų būti išvardyti atitinkamame sąraše; (39) minėti fitosanitariniai sertifikatai turėtų atitikti IPPC reikalavimus, ir jais turėtų būti patvirtinama atitiktis pagal šį reglamentą nustatytiems reikalavimams ir priemonėms. Siekiant užtikrinti fitosanitarinių sertifikatų patikimumą, turėtų būti nustatytos taisyklės dėl jų galiojimo ir atšaukimo sąlygų; (40) tam tikrus augalus, augalinius produktus ir kitus objektus vežti per Sąjungos teritoriją, į saugomas zonas ir per jas turėtų būti leidžiama tik tuo atveju, jeigu su jais vežamas augalo pasas, kuriuo patvirtinama atitiktis pagal šį reglamentą nustatytiems reikalavimams ir priemonėms. Dėl aiškumo tie augalai, augaliniai produktai ir kiti objektai turėtų būti išvardyti atitinkamame sąraše; (41) augalo paso neturėtų būti reikalaujama, kai augalai, augaliniai produktai ir kiti objektai skirti galutiniams naudotojams; (42) siekiant užtikrinti augalų pasų patikimumą, reikėtų nustatyti taisykles dėl jų turinio; (43) augalų pasus paprastai turėtų išduoti profesionalus veiklos vykdytojas. Tais atvejais, kai profesionalūs veiklos vykdytojai neturi išteklių augalų pasams išduoti, turėtų būti sudaryta galimybė, kad, jų prašymu, augalų pasus išduotų kompetentingos institucijos; (44) turėtų būti nustatytos augalų pasų išdavimo, patikrinimų, kuriuos reikia atlikti prieš išduodant augalo pasą, profesionalių veiklos vykdytojų, išduodančių augalo pasą, įgaliojimo ir priežiūros, įgaliotųjų veiklos vykdytojų prievolių ir tokio įgaliojimo atšaukimo taisyklės; (45) siekiant sumažinti įgaliotųjų veiklos vykdytojų naštą, prireikus patikrinimai išduodant augalų pasus turėtų būti atliekami kartu su patikrinimais, kurių reikalaujama pagal Reglamentą (ES) Nr. …/…. [Office of Publications to insert number of Regulation on plant reproductive material law]; (46) įgaliotieji veiklos vykdytojai turėtų turėti reikiamų žinių apie kenksminguosius organizmus; (47) kai kurie veiklos vykdytojai gali pageidauti parengti fitosanitarinės rizikos valdymo planą, kuriuo būtų užtikrinama ir įrodoma aukšto lygio kompetencija ir informuotumas apie fitosanitarinę riziką atsižvelgiant į jų profesionalios veiklos kritinius taškus ir pagrindžiami specialieji susitarimai su kompetentingomis institucijomis dėl kontrolės priemonių. Turėtų būti nustatytos Sąjungos taisyklės dėl tokių planų turinio; (48) tikslinga numatyti nuostatas dėl augalų pasų ir fitosanitarinių sertifikatų pakeitimo; (49) jei Sąjungos taisyklių nesilaikoma, augalų pasai turėtų būti panaikinami, paskelbiami negaliojančiais ir dėl atsekamumo išsaugomi; (50) pagal FAO Tarptautinį fitosanitarijos priemonių standartą Nr. 15 reikalaujama, kad medinės pakavimo medžiagos būtų paženklintos specialiu ženklu; tai atlieka tinkamai įgalioti ir prižiūrimi profesionalūs veiklos vykdytojai. Šiame reglamente turėtų būti nustatytas minėto ženklo pavyzdys ir turinys ir Sąjungos teritorijoje tokiu ženklu ženklinančių profesionalių veiklos vykdytojų įgaliojimo bei priežiūros tvarka; (51) vežant atitinkamus augalus, augalinius produktus arba kitus objektus iš Sąjungos teritorijos į trečiąją šalį prie jų turėtų būti pridedamas eksportui arba reeksportui skirtas fitosanitarijos sertifikatas, kai to reikalauja ta trečioji šalis. Atsižvelgiant į atitinkamas IPPC nuostatas, minėti sertifikatai turi būti išduoti kompetentingų institucijų pagal IPPC nustatytą eksporto ir reeksporto sertifikatų pavyzdį ir turinį; (52) kai augalas, augalinis produktas ar kitas objektas yra vežamas per kelias valstybes nares prieš eksportuojant jį į trečiąją šalį, svarbu, kad valstybė narė, kurioje augalai, augaliniai produktai arba kiti objektai buvo išauginti ar perdirbti, keistųsi informacija su valstybe nare, išduodančia eksportui skirtą fitosanitarinį sertifikatą. Keistis informacija svarbu tam, kad būtų galima patvirtinti atitiktį trečiosios šalies reikalavimams. Todėl, siekiant užtikrinti, kad informacija būtų keičiamasi vienodai, turėtų būti nustatytas suderintas išankstinis eksporto sertifikatas; (53) Komisija turėtų sukurti elektroninę pranešimų, kurių reikalaujama pagal šį reglamentą, sistemą; (54) siekiant užtikrinti, kad nuostatos dėl išimčių, taikomų Sąjungos karantininiams kenksmingiesiems organizmams, naudojamiems moksliniais tikslais, tyrimams, veislių atrankai, veisimui ir parodoms, būtų įgyvendinamos taip, kad Sąjungos teritorijoje arba jos dalyse nekiltų fitosanitarinės rizikos, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pagal SESV 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriais nustatomos taisyklės, reglamentuojančios informacijos, susijusios su atitinkamų kenksmingųjų organizmų įvežimu į Sąjungos teritoriją ir vežimu jos viduje, mainus tarp valstybių narių ir Komisijos, atitinkamus vertinimus ir leidimus, atitikties stebėseną, pranešimą apie nustatytą neatitiktį bei priemones, kurių reikia imtis tokiais atvejais; (55) siekiant užtikrinti veiksmingą pranešimų sistemą, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pagal SESV 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriais nustatomos taisyklės, reglamentuojančios prievolę pranešti apie įtariamą tam tikrą Sąjungos karantininį kenksmingąjį organizmą, kuris dar oficialiai nepatvirtintas; (56) siekiant atsižvelgti į technikos ir mokslo raidą tyrimų kenksmingiesiems organizmams nustatyti srityje, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pagal SESV 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriais nustatomos taisyklės dėl elementų, kurie turi būti įtraukti į daugiametes tyrimų programas, keitimo arba papildymo; (57) siekiant užtikrinti, kad imitavimo pratybos vyktų veiksmingai, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pagal SESV 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriais nustatomos taisyklės dėl imitavimo pratybų dažnumo, turinio, formos ir kitų nuostatų; (58) siekiant užtikrinti, kad apsaugotosios zonos būtų nustatomos ir veiktų patikimai, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pagal SESV 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriais nustatomos taisyklės, reglamentuojančios tyrimus, kurie turi būti atliekami norint pripažinti saugomas zonas ir patikrinti, ar jos atitinka susijusius reikalavimus; (59) siekiant užtikrinti, kad nuostatos dėl išimčių, susijusių su augalų, augalinių produktų ir kitų objektų vežimų į pasienio zonas ar per jas, būtų taikomos proporcingai ir ribotai, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pagal SESV 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriais nustatomos taisyklės dėl maksimalaus trečiosios šalies ir valstybės narės pasienio zonos pločio, maksimalaus atstumo, kurį susiję augalai, augaliniai produktai ir kiti objektai gali būti vežami trečiosios šalies ir valstybės narės pasienio zonoje, ir dėl leidimo įvežti augalus, augalinius produktus ir kitus objektus į valstybės narės pasienio zonas suteikimo procedūrų; (60) siekiant išvengti fitosanitarinės rizikos vežant augalus, augalinius produktus arba kitus objektus tranzitu, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pagal SESV 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriais nustatomos taisyklės dėl per Sąjungą tranzitu į trečiąją šalį vežamų augalų, augalinių produktų ar kitų objektų deklaracijos turinio; (61) siekiant užtikrinti, kad reikalavimas registruoti profesionalius veiklos vykdytojus yra proporcingas tikslui kontroliuoti fitosanitarinę riziką, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pagal SESV 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriais nustatomos taisyklės dėl profesionalių veiklos vykdytojų, kuriems turi būti taikoma reikalavimo registruotis registre išimtis, kategorijų ir tokių išimčių taikymo sąlygų; (62) siekiant užtikrinti trečiųjų šalių, kurios nėra ratifikavusios IPPC, fitosanitarinių sertifikatų patikimumą, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pagal SESV 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriais nustatomos taisyklės dėl minėtų trečiųjų šalių fitosanitarinių sertifikatų pripažinimo sąlygų papildymo; (63) siekiant sumažinti fitosanitarinę riziką, kylančią vežant augalus, augalinius produktus ar kitus objektus Sąjungos teritorijoje, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pagal SESV 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriais nustatomos taisyklės dėl didžiausio tam tikrų augalų, augalinių produktų ar kitų objektų kiekio, kai vežant juos mažais kiekiais neturi būti reikalaujama augalų pasų; (64) siekiant užtikrinti augalų, augalinių produktų ir kitų objektų patikrinimų, atliekamų išduodant augalų pasą, patikimumą, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pagal SESV 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriais nustatomos taisyklės, reglamentuojančios apžiūrą, mėginių ėmimą, tyrimus ir sertifikavimo sistemų naudojimą; (65) siekiant padidinti augalų pasų patikimumą, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pagal SESV 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriais nustatomos taisyklės dėl kvalifikacijos reikalavimų, kuriuos turi atitikti profesionalūs veiklos vykdytojai, kad būtų įgalioti išduoti augalų pasus; (66) siekiant padidinti fitosanitarinės rizikos valdymo plano aprėptį ir naudingumą, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pagal SESV 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriais nustatomos taisyklės dėl tokiame plane esančių elementų papildymo arba keitimo; (67) siekiant atsižvelgti į tarptautinių standartų pokyčius, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pagal SESV 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriais nustatomos taisyklės dėl specifinio pobūdžio prekių patvirtinimo, išskyrus medinę pakavimo medžiagą, kurios atitiktis šio reglamento taisyklėms turėtų būti tvirtinama pagal specialias nuostatas; (68) siekiant užtikrinti oficialių patvirtinimų ir išankstinių eksporto sertifikatų naudingumą ir patikimumą, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pagal SESV 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriais nustatomos taisyklės dėl oficialių patvirtinimų turinio, tuos patvirtinimus išduodančių profesionalių veiklos vykdytojų įgaliojimo ir priežiūros bei išankstinio eksporto sertifikato turinio; (69) siekiant prisitaikyti prie technikos ir mokslo raidos bei prie Europos Tarybos sprendimo pagal SESV 355 straipsnio 6 dalį, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pagal SESV 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriais nustatomos taisyklės dėl šio reglamento priedų keitimo; (70) ypač svarbu, kad Komisija per parengiamuosius darbus tinkamai konsultuotųsi, taip pat su ekspertais. Atlikdama parengiamuosius darbus ir rengdama deleguotuosius aktus, Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų laiku, vienu metu ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai; (71) siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai šiose srityse: Sąjungos kenksmingųjų organizmų sąrašo sudarymas, prioritetinių kenksmingųjų organizmų sąrašo sudarymas, apsaugos nuo tam tikrų Sąjungos karantininių kenksmingųjų organizmų priemonių nustatymas, priemonių, kurios apibrėžtą laikotarpį taikomos dėl fitosanitarinės rizikos, kurią kelia laikinai Sąjungos karantininiais kenksmingaisiais organizmais laikomi kenksmingieji organizmai, nustatymas, saugomų zonų, kurios buvo pripažintos pagal Direktyvos 2000/29/EB 2 straipsnio 1 dalies h punkto pirmą pastraipą, pripažinimas ir atitinkamų saugomų zonų karantininių kenksmingųjų organizmų sąrašo nustatymas, saugomų zonų keitimas arba atšaukimas, minėtų saugomų zonų sąrašo keitimas, Sąjungos nekarantininių kenksmingųjų organizmų sąrašo ir atitinkamų sodinti skirtų augalų sąrašo sudarymas, augalų, augalinių produktų ir kitų objektų, kuriuos turi būti draudžiama įvežti į Sąjungos teritoriją ir vežti jos viduje, sąrašo bei atitinkamų trečiųjų šalių sąrašo sudarymas, augalų, augalinių produktų ir kitų objektų bei reikalavimų, taikomų įvežant juos į Sąjungą ir vežant jos viduje, sąrašo sudarymas, trečiųjų šalių reikalavimų, lygiaverčių taikomiesiems įvežant į Sąjungą ir vežant jos viduje augalus, augalinius produktus ir kitus objektus, nustatymas, specialių sąlygų arba priemonių, taikomų įvežant tam tikrus augalus, augalinius produktus ir kitus objektus į valstybių narių pasienio zonas, nustatymas, laikinųjų priemonių, taikomų įvežant į Sąjungos teritoriją ir vežant jos viduje sodinti skirtus augalus iš trečiųjų šalių, priėmimas, augalų, augalinių produktų ir kitų objektų, kuriuos turi būti draudžiama įvežti į tam tikras saugomas zonas ir vežti per jas, sąrašo sudarymas, augalų, augalinių produktų ir kitų objektų įvežimo į tam tikras saugomas zonas ir vežimo per jas reikalavimų sąrašo sudarymas, augalų, augalinių produktų ir kitų objektų, kuriuos įvežant į Sąjungos teritoriją turi būti reikalaujama pateikti fitosanitarinį sertifikatą, bei atitinkamų kilmės arba paskirties trečiųjų šalių sąrašo sudarymas, augalų, augalinių produktų ir kitų objektų, kuriuos įvežant į tam tikras saugomas zonas turi būti reikalaujama pateikti fitosanitarinį sertifikatą, bei atitinkamų kilmės arba paskirties trečiųjų šalių sąrašo sudarymas, augalų, augalinių produktų ir kitų objektų, kuriuos vežant per Sąjungos teritoriją turi būti reikalaujama augalo paso, sąrašo sudarymas, augalų, augalinių produktų ir kitų objektų, kuriuos įvežant į tam tikras saugomas zonas turi būti reikalaujama augalo paso, sąrašo sudarymas ir paso formato nustatymas. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai[16]; (72) patariamoji procedūra turėtų būti taikoma šiais atvejais: priimant Sąjungos karantininių kenksmingųjų organizmų pirminį sąrašą, kadangi tame pirminiame sąraše turėtų būti išvardyti (be jokių pakeitimų) tik Direktyvos 2000/29/EB I priedo A dalyje ir II priedo A dalies I skirsnyje nurodyti kenksmingieji organizmai; keičiant kenksmingojo organizmo mokslinį pavadinimą, jeigu toks pakeitimas daromas remiantis mokslinių žinių raida; priimant saugomų zonų ir atitinkamų saugomų zonų karantininių kenksmingųjų organizmų pirminį sąrašą, kadangi tame pirminiame sąraše turėtų būti išvardytos (be jokių pakeitimų) tik pagal Direktyvos 2000/29/EB 2 straipsnio 1 dalies h punkto pirmą pastraipą pripažintos saugomos zonos ir Direktyvos 2000/29/EB I priedo B dalyje bei II priedo B dalyje nurodyti saugomų zonų karantininiai kenksmingieji organizmai; keičiant ir atšaukiant saugomas zonas; priimant Sąjungos nekarantininių kenksmingųjų organizmų pirminį sąrašą, kadangi tame pirminiame sąraše turėtų būti išvardyti (be jokių pakeitimų) tik kenksmingieji organizmai, nurodyti tam tikrose direktyvose dėl sėklų ir dauginamosios medžiagos gamybos bei prekybos ja; priimant augalų, augalinių produktų ir kitų objektų, kuriuos turėtų būti draudžiama įvežti į Sąjungos teritoriją ir vežti jos viduje, pirminį sąrašą, kadangi tame pirminiame sąraše turėtų būti išvardyti (be jokių pakeitimų) tik augalai, augaliniai produktai ir kiti objektai, taip pat draudimai ir susijusios trečiosios šalys, kaip nurodyta Direktyvos 2000/29/EB III priedo A dalyje, taip pat jų Kombinuotosios nomenklatūros (KN) kodai; priimant augalų, augalinių produktų ir kitų objektų, kuriuos įvežant į Sąjungos teritoriją ir vežant jos viduje turėtų būti taikomi specialūs reikalavimai, pirminį sąrašą, kadangi tame pirminiame sąraše turėtų būti išvardyti (be jokių pakeitimų) tik augalai, augaliniai produktai ir kiti objektai, taip pat reikalavimai ir susijusios trečiosios šalys, kaip nurodyta Direktyvos 2000/29/EB IV priedo A dalyje, taip pat jų Kombinuotosios nomenklatūros (KN) kodai; priimant augalų, augalinių produktų ir kitų objektų, kuriuos įvežant į tam tikras saugomas zonas turėtų būti taikomi specialūs reikalavimai, pirminį sąrašą, kadangi tame pirminiame sąraše turėtų būti išvardyti (be jokių pakeitimų) tik augalai, augaliniai produktai ir kiti objektai, taip pat draudimai ir susijusios trečiosios šalys, kaip nurodyta Direktyvos 2000/29/EB III priedo B dalyje, taip pat jų Kombinuotosios nomenklatūros (KN) kodai; priimant augalų, augalinių produktų ir kitų objektų, kuriuos įvežant į tam tikras saugomas zonas ir vežant per jas turėtų būti taikomi specialūs reikalavimai, pirminį sąrašą, kadangi tame pirminiame sąraše turėtų būti išvardyti (be jokių pakeitimų) tik augalai, augaliniai produktai ir kiti objektai bei reikalavimai, kaip nurodyta Direktyvos 2000/29/EB IV priedo B dalyje, taip pat jų Kombinuotosios nomenklatūros (KN) kodai; priimant augalų, augalinių produktų ir kitų objektų, kuriuos įvežant į Sąjungos teritoriją reikalaujama fitosanitarinio sertifikato, taip pat atitinkamų kilmės arba paskirties trečiųjų šalių pirminį sąrašą, kadangi tame pirminiame sąraše turėtų būti išvardyti (be jokių pakeitimų) tik augalai, augaliniai produktai ir kiti objektai, nurodyti Direktyvos 2000/29/EB V priedo B dalies I punkte; priimant augalų, augalinių produktų ir kitų objektų, kuriuos įvežant į tam tikras saugomas zonas reikalaujama fitosanitarinio sertifikato, taip pat atitinkamų kilmės arba paskirties trečiųjų šalių pirminį sąrašą, kadangi tame pirminiame sąraše turėtų būti išvardyti (be jokių pakeitimų) tik augalai, augaliniai produktai ir kiti objektai, nurodyti Direktyvos 2000/29/EB V priedo B dalies II punkte; priimant augalų, augalinių produktų ir kitų objektų, kuriuos vežant per Sąjungos teritoriją reikalaujama augalo paso, kadangi tame pirminiame sąraše turėtų būti išvardyti (be jokių pakeitimų) tik augalai, augaliniai produktai ir kiti objektai, nurodyti Direktyvos 2000/29/EB V priedo A dalies I punkte, ir priimant augalų, augalinių produktų ir kitų objektų, kuriuos įvežant į tam tikras saugomas zonas reikalaujama augalo paso, kadangi tame pirminiame sąraše turėtų būti išvardyti (be jokių pakeitimų) tik augalai, augaliniai produktai ir kiti objektai, nurodyti Direktyvos 2000/29/EB V priedo A dalies II punkte; (73) 1974 m. gruodžio 9 d. Tarybos Direktyvoje 74/647/EEB dėl gvazdikų lapsukių kontrolės[17] ir 1969 m. gruodžio 8 d. Tarybos direktyvoje 69/466/EEB dėl kaliforninio skydamario kontrolės[18] nustatytos atitinkamų kenksmingųjų organizmų kontrolės priemonės. Nuo šių direktyvų įsigaliojimo atitinkami kenksmingieji organizmai plačiai išplito visoje Sąjungos teritorijoje, ir užkirsti kelio jų plitimui nebeįmanoma. Todėl minėtos direktyvos turėtų būti panaikintos; (74) 1969 m. gruodžio 8 d. Tarybos direktyva 69/464/EEB dėl bulvių vėžio kontrolės[19], 1993 m. spalio 4 d. Tarybos direktyva 93/85/EEB dėl bulvių žiedinio puvinio kontrolės[20], 1998 m. liepos 20 d. Tarybos direktyva 98/57/EB dėl Ralstonia solanacearum (Smith) Yabuuchi et al. kontrolės[21] ir 2007 m. birželio 11 d. Tarybos direktyva 2007/33/EB dėl bulvinių cistas sudarančių nematodų kontrolės, panaikinanti Direktyvą 69/465/EEB[22], turėtų būti panaikintos, nes dėl susijusių kenksmingųjų organizmų turėtų būti priimtos naujos priemonės pagal šio reglamento nuostatas. Atsižvelgiant į toms naujoms priemonėms priimti reikalingą laiką ir išteklius, minėti teisės aktai turėtų būti panaikinti iki 2021 m.; (75) Reglamente (ES) Nr. …/2013 dėl[23] [Office of Publications, please insert number and title of Regulation laying down provisions for the management of expenditure relating to the food chain, animal health and animal welfare, and relating to plant health and plant reproductive material and, in the footnote, the reference to the Official Journal] nustatyta, kad priemonėms nuo kenksmingųjų organizmų remti gali būti skiriamos subsidijos, jeigu jos susijusios su tam tikrais kenksmingaisiais organizmais, išvardytais Direktyvos 2000/29EB prieduose, ir tam tikrais kenksmingaisiais organizmais, kurie neišvardyti tuose prieduose, bet kuriems taikomos laikinos jiems nustatytos Sąjungos priemonės. Šiuo reglamentu nustatoma prioritetinių kenksmingųjų organizmų kategorija. Todėl tikslinga numatyti, kad tam tikroms valstybių narių priemonėms, susijusioms su prioritetiniais kenksmingaisiais organizmais, būtų skiriamos Sąjungos subsidijos, įskaitant profesionalios veiklos vykdytojams mokamą kompensaciją už augalus, augalinius produktus ir kitus objektus, kurie buvo sunaikinti taikant šiame reglamente nustatytas likvidavimo priemones. Todėl Reglamentas (ES) Nr. XXX/2013 turėtų būti iš dalies pakeistas; (76) valstybės narės šio reglamento tikslo, t. y. užtikrinti suderintą apsaugos nuo kenksmingųjų organizmų priemonių sistemą, negali deramai pasiekti, ir dėl jos poveikio, sudėtingumo, tarpvalstybinio ir tarptautinio pobūdžio šio tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, todėl laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali priimti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti; (77) mažosioms ir vidutinėms įmonėms dėl šio reglamento nesudaroma neproporcingos administracinės naštos arba ekonominio poveikio. Šiame reglamente buvo kiek įmanoma atsižvelgta į ypatingą mažųjų ir vidutinių įmonių padėtį, remiantis konsultacijomis su suinteresuotosiomis šalimis. Atsižvelgiant į viešosios politikos tikslą (-us) – apsaugoti augalų sveikatą, nenumatyta galimybė taikyti bendrą išimtį labai mažoms įmonėms, kurios sudaro didžiąją bendrovių dalį; (78) šiame reglamente laikomasi IPPC, Susitarimo dėl sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių taikymo (SFS susitarimas) ir jose nustatytų gairių; (79) šiame reglamente laikomasi pagrindinių teisių ir principų, visų pirma pripažintų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, būtent – teisės į privatų ir šeimos gyvenimą, nuosavybės teisės, asmens duomenų apsaugos, laisvės užsiimti verslu ir menų ir mokslo laisvės. Valstybės narės šį reglamentą turėtų taikyti nepažeisdamos tų teisių ir principų, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I skyrius Dalykas, taikymo sritis ir sąvokų apibrėžtys 1 straipsnis Dalykas ir taikymo sritis 1. Šiame reglamente nustatytos taisyklės, pagal kurias apibrėžiama fitosanitarinė rizika, kurią kelia augalams ir augaliniams produktams žalingi bet kurios rūšies, padermės ar biotipo patogenai, gyvūnai arba parazitiniai augalai (toliau – kenksmingieji organizmai), ir priemonės šiai rizikai sumažinti iki priimtino lygio. 2. Šiame reglamente nuorodos į trečiąsias šalis laikomos nuorodomis į trečiąsias šalis ir teritorijas, išvardytas I priede. Šiame reglamente nuorodos į Sąjungos teritoriją laikomos nuorodomis į Sąjungos teritoriją be I priede išvardytų teritorijų. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius teisės aktus pagal 98 straipsnį, kuriais iš dalies keičiamas I priedas, siekiant užtikrinti, kad į šio reglamento taikymo sritį patektų tik europinė Sąjungos teritorijos dalis. Minėtas pakeitimas atliekamas: (a) į I priedą įrašant vieną arba daugiau Sutarties 355 straipsnio 1 dalyje nurodytų teritorijų; (b) iš I priedo išbraukiant vieną arba daugiau Sutarties 355 straipsnio 2 dalyje nurodytų teritorijų. 2 straipsnis Apibrėžtys Šiame reglamente vartojamų sąvokų apibrėžtys: (1) augalai – gyvi augalai ir gyvos augalų dalys: (a) sėklos botanine prasme, išskyrus neskirtas sėti, (b) vaisiai botanine prasme, (c) daržovės, (d) gumbai, gumbasvogūniai, svogūnai, šakniastiebiai, šaknys, poskiepiai, palaipos, (e) skiepūgliai, stiebai, ūsai, (f) skintos gėlės, (g) šakos su lapais, (h) nupjauti medžiai su lapais, (i) lapai, lapija, (j) augalų audinių kultūros, įskaitant ląstelių kultūras, genetinę medžiagą, meristemas, chimerinius klonus, mikrodauginimo būdu gautą medžiagą, (k) gyvos žiedadulkės, (l) akutės, įskiepiai, auginiai, skiepūgliai, skiepai; (2) augaliniai produktai – neperdirbti augalinės kilmės produktai arba augalinės kilmės produktai po pirminio perdirbimo, kurie jau nėra augalai. Jei nenumatyta kitaip, mediena augalų produktu laikoma tik tada, jeigu ji nebuvo perdirbta tokiu būdu, kuriuo pašalinama fitosanitarinė rizika, ir atitinka vieną ar kelis iš šių punktų: (a) ji visa arba jos dalis tebėra natūralios rąsto formos, yra su žieve arba be jos, (b) jos natūralios rąsto formos neliko, nes ji buvo supjaustyta, sukapota arba suskaldyta, (c) ji yra drožlių, skiedrų, pjuvenų, medžio atliekų, skutenų arba gabaliukų pavidalo ir nebuvo apdorota klijais, karščiu ar slėgiu arba keliais šiais būdais granulėms, briketams, fanerai ar medienos drožlių plokštėms gaminti, (d) ji naudojama arba skirta naudoti kaip pakavimo medžiaga arba pagalbinė mediena, nesvarbu, ar ji faktiškai naudojama prekėms vežti; (3) sodinti skirti augalai – augalai, iš kurių gali išaugti visas augalas ir iš kurių to tikimasi, ir kurie skirti sodinti, persodinti arba būti palikti augti; (4) kitas objektas – bet kokia medžiaga ar objektas (išskyrus augalus arba augalų produktus), kuriuose gali telktis kenksmingieji organizmai arba kurie gali juos skleisti, įskaitant dirvožemį ir augimo terpę; (5) kompetentinga institucija – tai kompetentinga institucija, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. …/…. [Office of Publications, please insert number of Regulation on Official Controls] 2 straipsnio 5 dalyje; (6) partija – siuntos dalį sudarančios vienos prekės, fiotosanitariniais tikslais identifikuojamos pagal jos sudėties ir kilmės vienodumą, vienetų imtis; (7) profesionalus veiklos vykdytojas – bet koks asmuo, užsiimantis viešąja arba privatine teise reglamentuojama kurios nors iš toliau išvardytų rūšių profesionalia veikla, susijusia su augalais, augaliniais produktais ir kitais objektais: (a) sodinimas, (b) auginimas, (c) gamyba, (d) įvežimas į Sąjungos teritoriją, vežimas jos viduje ir išvežimas iš jos, (e) tiekimas rinkai; (8) galutinis naudotojas – bet kuris asmuo, siekiantis su savo prekyba, verslu ar profesija nesusijusių tikslų, kuris įsigyja augalų ar augalų produktų savo reikmėms; (9) ištyrimas – oficialus tyrimas, išskyrus vizualinį, kuriuo siekiama nustatyti, ar yra kenksmingųjų organizmų, ir juos identifikuoti; (10) apdorojimas – kenksmingųjų organizmų žudymo, inaktyvinimo, šalinimo arba jų vaisingumo ar gyvybingumo naikinimo procedūra. II skyrius Karantininiai kenksmingieji organizmai 1 skirsnis Karantininiai kenksmingieji organizmai 3 straipsnis Karantininių kenksmingųjų organizmų apibrėžtis Kenksmingasis organizmas vadinamas karantininiu kenksminguoju organizmu atsižvelgiant į apibrėžtą teritoriją, jei jis atitinka visas šias sąlygas: (a) jo tapatybė nustatyta, kaip apibrėžta II priedo 1 skirsnio 1 punkte; (b) jo nenustatyta toje teritorijoje, kaip apibrėžta II priedo 1 skirsnio 2 punkto a papunktyje, arba, jei jis nustatytas, toje teritorijoje jis yra išplitęs ribotai, kaip apibrėžta II priedo 1 skirsnio 2 punkto b ir c papunkčiuose; (c) jis gali patekti į tą teritoriją, patekęs į tą teritoriją jis gali joje išlikti artimoje ateityje (toliau – įsitvirtinti) ir išplisti toje teritorijoje arba, jeigu jis joje yra, – tose teritorijos dalyse, kuriose jis išplitęs ribotai, kaip apibrėžta II priedo 1 skirsnio 3 punkte. (d) jam patekus į tą teritoriją, įsitvirtinus ir išplitus joje, kaip apibrėžta II priedo 1 skirsnio 4 punkte, tai teritorijai arba, jeigu jis joje yra, – tos teritorijos dalims, kuriose jis išplitęs ribotai, būtų padarytas nepriimtinas ekonominis, socialinis ar ekologinis poveikis, ir (e) yra nustatytos įgyvendinamos ir veiksmingos priemonės, skirtos užkirsti kelią tam kenksmingajam organizmui patekti į tą teritoriją, joje įsitvirtinti arba išplisti ir sumažinti jo keliamą fitosanitarinę riziką bei poveikį. 2 skirsnis Sąjungos karantininiai kenksmingieji organizmai 4 straipsnis Sąjungos karantininių kenksmingųjų organizmų apibrėžtis Karantininis kenksmingasis organizmas vadinamas Sąjungos karantininiu kenksminguoju organizmu, jeigu apibrėžta teritorija, kaip apibrėžta 3 straipsnio įžanginiuose žodžiuose, yra Sąjungos teritorija, ir jis yra įtrauktas į 5 straipsnio 2 dalyje nurodytą sąrašą. 5 straipsnis Draudimas įvežti ir vežti Sąjungos kenksminguosius organizmus 1. Sąjungos karantininiai kenksmingieji organizmai neturi būti įvežami į Sąjungos teritoriją arba vežami jos viduje. Nesiimama jokių tyčinių veiksmų, dėl kurių Sąjungos karantininis kenksmingasis organizmas galėtų patekti į Sąjungos teritoriją, joje įsitvirtinti arba išplisti. 2. Komisija įgyvendinimo aktu sudaro kenksmingųjų organizmų, kurie atitinka 3 straipsnio b, c ir d punktuose nurodytas sąlygas dėl Sąjungos teritorijos sąrašą (Sąjungos karantininių kenksmingųjų organizmų sąrašas). Tame sąraše išvardijami Direktyvos 2000/29/EB I priedo A dalyje ir II priedo A dalies I skirsnyje nurodyti kenksmingieji organizmai. Minėtame sąraše bet kurios Sąjungos teritorijos dalies vietiniai kenksmingieji organizmai, natūraliai esantys Sąjungos teritorijoje arba patekę į ją iš kitur, pažymimi nurodant, kad tai Sąjungos teritorijoje pasitaikantys kenksmingieji organizmai. Minėtame sąraše bet kurios Sąjungos teritorijos dalies nevietiniai kenksmingieji organizmai pažymimi nurodant, kad tai Sąjungos teritorijoje nepasitaikantys kenksmingieji organizmai. Tas įgyvendinimo aktas priimamas laikantis 99 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros. 3. Komisija iš dalies keičia 2 dalyje nurodytą įgyvendinimo aktą, jeigu atlikus įvertinimą paaiškėja, kad tame teisės akte nenurodytas kenksmingasis organizmas atitinka 3 straipsnio b, c ir d punktuose nurodytas sąlygas dėl Sąjungos teritorijos, arba jame nurodytas kenksmingasis organizmas nebeatitinka vienos ar kelių iš šių sąlygų. Pirmuoju atveju ji įrašo atitinkamą kenksmingąjį organizmą į 2 dalyje nurodytą sąrašą, o antruoju atveju ji išbraukia atitinkamą kenksmingąjį organizmą iš to sąrašo. Komisija minėtą vertinimą pateikia valstybėms narėms. Įgyvendinimo aktai, kuriais iš dalies keičiamas 2 dalyje nurodytas įgyvendinimo aktas, priimami laikantis 99 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros. Tos pačios procedūros laikomasi siekiant panaikinti arba pakeisti 2 dalyje nurodytą įgyvendinimo aktą. 4. Komisija iš dalies keičia 2 dalyje nurodytą įgyvendinimo aktą, kad iš dalies pakeistų kenksmingojo organizmo mokslinį pavadinimą, jeigu toks pakeitimas daromas remiantis mokslinių žinių raida. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 99 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros. 6 straipsnis Prioritetiniai kenksmingieji organizmai 1. Sąjungos karantininis kenksmingasis organizmas vadinamas prioritetiniu kenksminguoju organizmu, jeigu jis atitinka visas iš šių sąlygų: (a) jis atitinka sąlygas dėl Sąjungos teritorijos, nustatytas II priedo 1 skirsnio 2 punkto a arba b papunkčiuose; (b) jo galimas ekonominis, ekologinis arba socialinis poveikis yra didžiausias Sąjungos teritorijai, kaip nustatyta II priedo 2 skirsnyje; (c) jis yra įtrauktas į sąrašą pagal 2 dalį. 2. Komisija įgyvendinimo aktu sudaro ir iš dalies keičia prioritetinių kenksmingųjų organizmų sąrašą, toliau – prioritetinių kenksmingųjų organizmų sąrašas. Jeigu įvertinimo rezultatai rodo, kad Sąjungos karantininis kenksmingasis organizmas atitinka 1 dalyje nurodytas sąlygas arba kenksmingasis organizmas nebeatitinka vienos ar kelių iš tų sąlygų, Komisija iš dalies pakeičia pirmoje pastraipoje nurodytą įgyvendinimo aktą ir atitinkamą kenksmingąjį organizmą įrašo į tą sąrašą arba išbraukia iš jo. Komisija minėtą vertinimą pateikia valstybėms narėms. Prioritetinių kenksmingųjų organizmų skaičius neviršija 10 proc. Sąjungos karantininių kenksmingųjų organizmų, išvardytų sąraše pagal 5 straipsnio 2 ir 3 dalyse, skaičiaus. Jeigu prioritetinių kenksmingųjų organizmų skaičius yra didesnis nei 10 proc. Sąjungos karantininių kenksmingųjų organizmų, išvardytų sąraše pagal 5 straipsnio 2 ir 3 dalyse, skaičius, Komisija iš dalies pakeičia pirmoje pastraipoje nurodytą įgyvendinimo aktą ir atitinkamai pakoreguoja tame sąraše esančių kenksmingųjų organizmų skaičių, atsižvelgdama į galimą jų ekonominį, ekologinį arba socialinį poveikį. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 99 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros. Deramai pagrįstais atvejais, kai būtina skubiai imtis priemonių dėl didelės fitosanitarinės rizikos, Komisija, laikydamasi 99 straipsnio 4 dalyje nurodytos procedūros, priima nedelsiant taikomus įgyvendinimo aktus, kuriuose pateikiamas Sąjungos karantininių kenksmingųjų organizmų, kurie laikomi prioritetiniais, sąrašas. 7 straipsnis II priedo 1 ir 2 skirsnių pakeitimas 1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius teisės aktus pagal 98 straipsnį, kuriais iš dalies keičiamas II priedo 1 skirsnis dėl kriterijų, pagal kuriuos nustatomi kenksmingieji organizmai, laikytini karantininiais kenksmingaisiais organizmais, atsižvelgiant į kenksmingojo organizmo tapatybę, paplitimą, tikimybę, kad jis bus įvežtas į atitinkamą teritoriją, joje įsitvirtins ir išplis, taip pat į jo galimą ekonominį, socialinį ir ekologinį poveikį ir technikos bei mokslo žinių raidą. 2. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius teisės aktus pagal 98 straipsnį, kuriais iš dalies keičiamas II priedo 2 skirsnis dėl kriterijų, pagal kuriuos nustatomi Sąjungos karantininiai kenksmingieji organizmai, laikytini prioritetiniais kenksmingaisiais organizmais, atsižvelgiant į jų galimą ekonominį, socialinį ir ekologinį poveikį ir technikos bei mokslo žinių raidą. 8 straipsnis Sąjungos karantininiai kenksmingieji organizmai, naudojami moksliniais tikslais, tyrimams, veislių atrankai, veisimui ar parodoms 1. Nukrypdamos nuo 5 straipsnio 1 dalies, valstybės narės, gavusios paraišką, gali leisti įvežti į savo teritoriją, esančią Sąjungoje, ir vežti jos viduje karantininius kenksminguosius organizmus, skirtus naudoti moksliniais tikslais, tyrimams, veislių atrankai, veisimui ar parodoms, jeigu tenkinami visi šie reikalavimai: (a) įvežti, vežami arba naudojami atitinkami kenksmingieji organizmai neįsitvirtina arba neišplinta Sąjungos teritorijoje, jeigu yra nustatyti tinkami apribojimai; (b) saugyklos, kuriose turi būti laikomas minėtas kenksmingasis organizmas, ir 56 straipsnyje nurodytos karantino patalpos, kuriose turi būti naudojamas minėtas kenksmingasis organizmas, yra tinkamos; (c) darbuotojų, kurių veikla yra susijusi su minėtu kenksminguoju organizmu, mokslinė ir techninė kvalifikacija yra tinkama. 2. Kompetentinga institucija įvertina atitinkamo kenksmingojo organizmo įsitvirtinimo ir išplitimo riziką, kaip nurodyta 1 dalies a punkte, atsižvelgdama į kenksmingojo organizmo tapatybę, biologines savybes ir plitimo būdus, numatytą veiklą, sąveiką su aplinka ir kitus svarbius su to kenksmingojo organizmo keliama rizika susijusius veiksnius. Ji įvertina saugyklas, kuriose turi būti laikomas minėtas kenksmingasis organizmas, kaip nurodyta 1 dalies b punkte, ir darbuotojų, kurių veikla yra susijusi su minėtu kenksminguoju organizmu, mokslinę ir techninę kvalifikaciją, kaip nurodyta 1 dalies c punkte. Remdamasi minėtais vertinimais kompetentinga institucija leidžia kenksmingąjį organizmą įvežti į Sąjungos teritoriją arba vežti jos viduje, jeigu laikomasi 1 dalyje nustatytų reikalavimų. 3. Leidimas suteikiamas su šiomis sąlygomis: (a) kenksmingasis organizmas turi būti laikomas saugyklose, kurių tinkamumą patvirtino kompetentinga institucija ir kurios yra nurodytos leidime; (b) su kenksminguoju organizmu susijusi veikla turi būti vykdoma karantino patalpose, kurias pagal 56 straipsnį paskyrė kompetentinga institucija ir kurios yra nurodytos leidime; (c) su kenksminguoju organizmu susijusią veiklą turi vykdyti darbuotojai, kurių mokslinės ir techninės kvalifikacijos tinkamumą patvirtino kompetentinga institucija ir kuri yra nurodyta leidime; (d) kenksmingasis organizmas turi būti įvežamas į Sąjungos teritoriją arba vežamas jos viduje kartu su leidimu. 4. Leidimas suteikiamas tik atitinkamai veiklai reikalingam kiekiui ir neviršija paskirtų karantino patalpų pajėgumų. Jame numatomi apribojimai, kurių reikia, kad būtų deramai sumažinta atitinkamo Sąjungos karantininio kenksmingojo organizmo įsitvirtinimo ir išplitimo rizika. 5. Kompetentinga institucija stebi, ar laikomasi 3 dalyje nurodytų sąlygų ir 4 dalyje nurodytų kiekio ir apribojimų, ir, nustačiusi neatitiktį, imasi būtinų veiksmų. Jei tikslinga, ji atšaukia 1 dalyje nurodytą leidimą. 6. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius teisės aktus pagal 98 straipsnį, kuriais nustatomos išsamios taisyklės dėl: (a) valstybių narių ir Komisijos keitimosi informacija apie atitinkamų kenksmingųjų organizmų įvežimą į Sąjungos teritoriją ir vežimą jos viduje; (b) 2 dalyje nurodytų vertinimų ir leidimų, ir (c) atitikties stebėsenos, veiksmų, kurių imamasi nustačius neatitiktį, ir pranešimo apie juos, kaip nurodyta 5 dalyje. 9 straipsnis Pranešimas kompetentingoms institucijoms apie Sąjungos karantininius kenksminguosius organizmus 1. Jeigu koks nors asmuo sužino apie Sąjungos karantininio kenksmingojo organizmo buvimą arba turi pagrindo jį įtarti, tas asmuo raštu per dešimt kalendorinių dienų praneša apie tai kompetentingai institucijai. 2. Kompetentingai institucijai paprašius 1 dalyje nurodytas asmuo pateikia minėtai institucijai visą turimą informaciją. 10 straipsnis Priemonės, kurių reikia imtis kilus įtarimui dėl Sąjungos karantininio kenksmingojo organizmo Jeigu kompetentingai institucijai kilo įtarimas, kad Sąjungos karantininis kenksmingasis organizmas yra atitinkamos valstybės narės teritorijos dalyje, kurioje anksčiau jo nebuvo, ji nedelsdama imasi visų būtinų priemonių oficialiai patvirtinti, ar jis yra. 11 straipsnis Pranešimas Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie Sąjungos karantininius kenksminguosius organizmus 1. Vienu iš toliau nurodytų atvejų valstybė narė, naudodamasi 97 straipsnyje nurodyta elektronine pranešimų sistema, praneša apie tai Komisijai ir kitoms valstybėms narėms: (a) jos kompetentinga institucija gavo oficialios laboratorijos diagnozę, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. …/…. [Office of Publications, please insert the number of the Regulation on Official Controls] 36 straipsnyje, patvirtinančią (toliau – oficialiai patvirtinanti), kad jos teritorijoje nustatytas Sąjungos karantininis kenksmingasis organizmas, kurio toje valstybėje narėje anksčiau nenustatyta; (b) jos kompetentinga institucija oficialiai patvirtino, kad jos teritorijoje nustatytas Sąjungos karantininis kenksmingasis organizmas, jeigu pastarasis nustatytas toje jos teritorijos dalyje, kurioje jo anksčiau nenustatyta; (c) jos kompetentinga institucija oficialiai patvirtino, kad jos teritorijoje Sąjungos karantininis kenksmingasis organizmas nustatytas augalų, augalų produktų ir kitų objektų siuntoje, kuri buvo įvežta į Sąjungos teritoriją, kurią ketinama į ją įvežti arba vežti jos viduje. 2. 1 dalyje nurodyti pranešimai pateikiami per tris darbo dienas po to, kai kompetentinga institucija oficialiai patvirtino atitinkamo Sąjungos kenksmingojo organizmo buvimą. 3. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius teisės aktus pagal 98 straipsnį, kuriais nustatoma, kad 1 dalyje nustatytos prievolės taip pat taikomos esant dar oficialiai nepatvirtintam įtarimui dėl tam tikrų Sąjungos karantininių kenksmingųjų organizmų. Minėtuose deleguotuosiuose teisės aktuose gali būti nustatytas tokių pranešimų pateikimo laikotarpis. 12 straipsnis Informacija apie Sąjungos karantininius kenksminguosius organizmus, kurią kompetentingos institucijos tiekia profesionaliems veiklos vykdytojams Jeigu tenkinamos vieno iš 11 straipsnio 1 dalies punktų sąlygos, susijusi kompetentinga institucija užtikrina, kad profesionaliems veiklos vykdytojams, kurių augalams, augalų produktams ir kitiems objektams gali būti padarytas poveikis, būtų nedelsiant pranešta apie atitinkamą nustatytą Sąjungos karantininio kenksmingojo organizmo buvimą. 13 straipsnis Informacija apie prioritetinius kenksminguosius organizmus, kurią kompetentingos institucijos skelbia viešai Jeigu tenkinamos vieno iš 11 straipsnio 1 dalies a arba b punktų sąlygos dėl prioritetinių kenksmingųjų organizmų, susijusi kompetentinga institucija viešai skelbia informaciją apie priemones, kurių ji ėmėsi ir kurių turės imtis, taip pat, jei taikoma, kurių turės imtis tam tikri profesionalūs veiklos vykdytojai ar kiti asmenys. 14 straipsnis Pranešimas apie neišvengiamą pavojų 1. Jeigu valstybė narė turi neišvengiamo pavojaus, kad į Sąjungos teritoriją arba jos dalį pateks Sąjungos karantininis kenksmingasis organizmas, kurio toje teritorijoje arba jos dalyje nenustatyta, įrodymą, ta valstybė narė nedelsdama raštu apie tai praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms. 2. Profesionalūs veiklos vykdytojai nedelsdami praneša kompetentingoms institucijoms apie bet kokį turimą neišvengiamo pavojaus įrodymą, susijusį su Sąjungos karantininiais kenksmingaisiais organizmais, kaip nurodyta 1 dalyje. 15 straipsnis Priemonės, kurių nedelsdami turi imtis profesionalūs veiklos vykdytojai 1. Profesionalus veiklos vykdytojas, sužinojęs, kad augalai, augaliniai produktai arba kiti objektai, kuriuos jis kontroliuoja, užkrėsti Sąjungos karantininiu kenksminguoju organizmu, nedelsdamas, informavęs atitinkamą kompetentingą instituciją ir su ja pasikonsultavęs, imasi fitosanitarinių priemonių, kurios būtinos tam kenksmingajam organizmui likviduoti atitinkamuose augaluose, augaliniuose produktuose arba kituose objektuose ir tam tikrais atvejais savo patalpose, kad užkirstų kelią to kenksmingojo organizmo išplitimui. Tas profesionalus veiklos vykdytojas, nedelsdamas, informavęs atitinkamą kompetentingą instituciją ir su ja pasikonsultavęs, informuoja asmenis prekybos grandinėje, iš kurių įsigijo tuos augalus, augalinius produktus arba kitus objektus. Kompetentinga institucija tam tikrais atvejais užtikrina, kad profesionalus veiklos vykdytojas pašalintų iš rinkos visus augalus, augalinius produktus ir kitus objektus, kurie gali būti užkrėsti tuo kenksminguoju organizmu. 2. Jei atitinkamas profesionalus veiklos vykdytojas nebėra atsakingas už 1 dalyje nurodytus augalus, augalinius produktus arba kitus objektus, jis nedelsdamas, informavęs atitinkamą kompetentingą instituciją ir su ja pasikonsultavęs, informuoja kitus asmenis prekybos grandinėje, iš kurių tie augalai, augaliniai produktai arba kiti objektai buvo įsigyti ir kuriems tie augalai, augaliniai produktai ir kiti objektai buvo tiekti, apie nustatytą kenksmingąjį organizmą. 3. Kompetentinga institucija tam tikrais atvejais užtikrina, kad atitinkamas profesionalus veiklos vykdytojas pašalintų iš rinkos augalus, augalinius produktus ir kitus objektus, kurie gali būti užkrėsti kenksminguoju organizmu, ir, jeigu augalai, augaliniai produktai ir kiti objektai jau buvo pristatyti galutiniams naudotojams, juos iš jų susigrąžintų. 4. Kai taikoma 1 arba 2 dalis, profesionalus veiklos vykdytojas atitinkamai kompetentingai institucijai pateikia visą visuomenei svarbią informaciją. Ta institucija informuoja visuomenę, jeigu reikia imtis veiksmų, susijusių su augalais, augaliniais produktais ir kitais objektais, kurie gali būti užkrėsti atitinkamu kenksminguoju organizmui. 16 straipsnis Sąjungos karantininių kenksmingųjų organizmų likvidavimas 1. Oficialiai patvirtinus, kad aptiktas Sąjungos karantininis kenksmingasis organizmas, kompetentinga institucija nedelsdama imasi visų būtinų priemonių, kad tas kenksmingasis organizmas būtų likviduotas atitinkamoje teritorijoje ir neišplistų už jos ribų (toliau – likviduoti). Tos priemonės priimamos pagal IV priedą dėl kenksmingųjų organizmų keliamos rizikos valdymo priemonių ir principų. 2. Kai atitinkamo Sąjungos karantininio kenksmingojo organizmo buvimas gali būti susijęs su augalų, augalinių produktų arba kitų objektų vežimu, kompetentinga institucija ištiria to kenksmingojo organizmo atsiradimą ir galimybę, kad dėl vežimo atitinkamas kenksmingasis organizmas išplito į kitus augalus, augalinius produktus arba kitus objektus. 3. Kai 1 dalyje nurodytos priemonės yra susijusios su augalų, augalinių produktų ir kitų objektų įvežimu į Sąjungos teritoriją arba vežimu jos viduje, atitinkama valstybė narė nedelsdama praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie tas priemones. 4. Privačioms asmenų patalpoms negalioja išimtys, susijusios su 1 dalyje nurodytomis priemonėmis ir 2 dalyje nurodytais tyrimais. 17 straipsnis Ribojimų taikymo zonų nustatymas 1. Gavusi oficialų patvirtinimą, nurodytą 11 straipsnio 1 dalies a punkte, kompetentinga institucija nedelsdama nustato zoną, kurioje turi būti imtasi tame straipsnyje nurodytų priemonių (toliau – ribojimų taikymo zona). Ribojimų taikymo zoną sudaro užkrėsta zona, kaip nurodyta 2 dalyje, ir buferinė zona, kaip nurodyta 3 dalyje. 2. Užkrėstoje zonoje yra: (a) visi augalai, apie kuriuos žinoma, kad jie užkrėsti atitinkamu kenksminguoju organizmu; (b) visi augalai, turintys užsikrėtimo tuo kenksminguoju organizmu požymių arba simptomų; (c) visi kiti augalai, kurie gali būti užkrėsti tuo kenksminguoju organizmu, nes yra jam imlūs, yra netoli užkrėstų augalų arba kilę iš to paties auginimo šaltinio kaip užkrėsti augalai, jeigu jis žinomas, arba išauginti iš užkrėstų augalų. 3. Buferinė zona ribojasi su užkrėsta zona ir ją supa. Ji yra tinkamo dydžio, atsižvelgiant į riziką, kad atitinkamas kenksmingasis organizmas gali išplisti už užkrėstos zonos ribų natūraliai arba dėl žmogaus veiklos užkrėstoje zonoje ir jos prieigose, ir nustatoma remiantis IV priedo dėl kenksmingųjų organizmų keliamos rizikos valdymo priemonių ir principų 2 skirsnyje nustatytais principais. Vis dėl to, jeigu kenksmingojo organizmo išplitimo už užkrėstos zonos ribų rizika tinkamai sumažinama natūraliomis arba dirbtinėmis kliūtimis, buferinės zonos nustatyti nereikia. 4. Nukrypstant nuo 1 dalies, jeigu pirminės apžiūros metu kompetentinga institucija, atsižvelgusi į kenksmingojo organizmo pobūdį ir jo aptikimo vietą, prieina prie išvados, kad atitinkamas kenksmingasis organizmas gali būti nedelsiant likviduotas, ji gali priimti sprendimą nenustatyti ribojimų taikymo zonos. Tokiu atveju ji atlieka tyrimą, kad nustatytų, ar buvo užkrėsti kiti augalai arba augaliniai produktai. Remdamasi to tyrimo rezultatais kompetentinga institucija nusprendžia, ar reikia nustatyti ribojimų taikymo zoną. Atitinkama kompetentinga institucija informuoja Komisiją ir kitas valstybes narės apie tyrimo išvadas. 5. Kai atsižvelgiant į 2 ir 3 dalis ribojimų taikymo zona patenka į kitos valstybės narės teritoriją, valstybė narė, kurioje aptiktas atitinkamas kenksmingasis organizmas, nedelsdama susisiekia su valstybe nare, į kurios teritoriją patenka ribojimų taikymo zona, kad ta valstybė narė galėtų imtis visų tinkamų veiksmų, kaip nurodyta 1–4 dalyse. 6. Kiekvienas metais iki kovo 31 d. valstybės narės praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie nustatytų ribojimų taikymo zonų skaičių ir vietą, atitinkamus kenksminguosius organizmus ir atitinkamas priemones, kurių imtasi per ankstesnius metus. 18 straipsnis Tyrimai, susiję su ribojimų taikymo zonomis, tų zonų keitimas ir ribojimų atšaukimas 1. Kompetentingos institucijos kasmet atlieka kiekvienos ribojimų taikymo zonos tyrimus, susijusius su padėtimi dėl aptikto atitinkamo kenksmingojo organizmo. Tie tyrimai atliekami laikantis 21 straipsnio 1 ir 2 dalies nuostatų dėl tyrimų. 2. Jeigu atlikdama metinį tyrimą kompetentinga institucija atitinkamą kenksmingąjį organizmą aptinka buferinėje zonoje, atitinkama valstybė narė nedelsdama apie tai praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms ir konkrečiai nurodo, kad kenksmingasis organizmas aptiktas buferinėje zonoje. 3. Kompetentingos institucijos, atsižvelgdamos į 1 dalyje nurodytų tyrimų rezultatus, tam tikrais atvejais pakeičia užkrėstų zonų, buferinių zonų ir ribojimų taikymo zonų ribas. 4. Kompetentingos institucijos gali priimti sprendimą atšaukti ribojimų taikymo zoną ir užbaigti likvidavimo priemonių taikymą/nebetaikyti likvidavimo priemonių, jeigu atliekant 1 dalyje nurodytus tyrimus ribojimų taikymo zonoje per pakankamai ilgą laikotarpį neaptinkama atitinkamo kenksmingojo organizmo. 5. Priimdama sprendimą dėl 3 dalyje nurodytų pakeitimų arba dėl 4 dalyje nurodyto ribojimų taikymo zonos atšaukimo, atitinkama kompetentinga institucija atsižvelgia bent į kenksmingojo organizmo biologiją ir atitinkamą pernešėją, augalų šeimininkų buvimą, bioklimato sąlygas ir tikimybę, kad likvidavimo priemonės buvo veiksmingos. 19 straipsnis Ataskaitos dėl priemonių, kurių imtasi pagal 16, 17 ir 18 straipsnius Valstybės narės parengia ataskaitą dėl priemonių, kurių ėmėsi pagal 16, 17 ir 18 straipsnius. Kai valstybė narė tų priemonių imasi teritorijoje, kuri ribojasi su kitos valstybės narės siena, ji tą ataskaitą pateikia pastarajai valstybei narei. Jeigu paprašoma, ta ataskaita pateikiama Komisijai ir kitoms valstybėms narėms. 20 straipsnis IV priedo keitimas Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 98 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais atsižvelgiant į technikos ir mokslo pažangą iš dalies keičiamas IV priedo 1 skirsnis dėl kenksmingųjų organizmų keliamos rizikos valdymo priemonių, kiek tai susiję su priemonėmis dėl kultūrinių ir laukinių augalų užsikrėtimo prevencijos ir likvidavimo, priemonėmis dėl augalų, augalinių produktų ir kitų objektų siuntų ir prie