LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 153/14

Paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą

(2014/C 153/06)

Šiuo paskelbimu suteikiama teisė pareikšti prieštaravimą paraiškai pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1151/2012 51 straipsnį (1).

BENDRASIS DOKUMENTAS

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 510/2006

dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos (2)

„JAMBON DE VENDEE“

EB Nr.: FR-PGI-0005–01135 – 30.7.2013

SGN ( X ) SKVN ( )

1. Pavadinimas

„Jambon de Vendée“

2. Valstybė narė arba trečioji šalis

Prancūzija

3. Žemės ūkio arba maisto produkto aprašymas

3.1. Produkto rūšis

1.2 klasė. Mėsos produktai (virti, sūdyti, rūkyti ir kt.)

3.2. Produkto, kurio pavadinimas nurodytas 1 punkte, aprašymas

„Jambon de Vendée“ yra gaminamas tik iš šviežio kiaulienos užpakalinio kumpio be kulniuko.

Nesupjaustytas „Jambon de Vendée“ būna be kaulų, taisyklingos gretasienio formos, ovaliais kontūrais. Paviršius šviesiai kaštoninės spalvos, kadangi padengtas prieskonių mišiniu.

Supjaustyto kumpio vidus raudonos spalvos, kartu su baltomis riebalinėmis venomis. Tai šviesi, žaliai mėsai būdinga spalva. Griežinėlius juosia kaštoninės juostelės, atsiradusios dėl prieskonių.

„Jambon de Vendée“ yra minkštos tekstūros, švelnus ir sultingas.

„Jambon de Vendée“ pasižymi vaisiniu konjako ir jį dengiančių prieskonių (cinamono, pipirų, čiobrelių, lauro...) aromatu. „Jambon de Vendée“ yra kiek sūrokas. Kumpis pasižymi plačia aromatų gama ir kokybe, kuri atsiskleidžia dėl neryškaus proteolizės ir riebalų oksidacijos kvapo.

„Jambon de Vendée“ produkto drėgnis be riebalų neviršija 76 %.

Produkto sudėtyje yra ne daugiau kaip 1 % cukrų (laktozės, dekstrozės, sacharozės, gliukozės).

Jau pagaminto kumpio svoris svyruoja tarp 4,5 kg ir 7,5 kg.

„Jambon de Vendée“ parduodamas nepjaustytas, pusėmis, ketvirčiais, gabalais, griežinėliais, supjaustytas kubeliais ar juostelėmis.

3.3. Žaliavos (taikoma tik perdirbtiems produktams)

Pirminė mėsinė medžiaga yra gaunama tik iš šviežios, nešaldytos mėsinių kiaulių mėsos, kurių atvėsintos skerdenos svoris yra 80–95 kg.

Trukmė tarp kiaulių skerdimo, išpjaustymo ir nukaulinėjimo turi būti kiek įmanoma trumpesnė ir neviršyti 6 dienų.

Šviežių kumpių, kurie atrenkami „Jambon de Vendée“ gamybai, savybės:

— 8–12 kg grynojo svorio,

— riebalinis sluoksnis mažesnis nei 25 mm,

— balti tvirti riebalai ir rožinė mėsa,

— pH vertė – 5,5–6,2,

— kumpio šerdies temperatūra – nuo 0 °C iki + 5 °C.

Kitos žaliavos, kurios įeina į „Jambon de Vendée“ sudėtį:

— granuliuota jūros druska,

— konjakas, kurio alkoholio koncentracija, išreikšta tūrio procentais, yra didesnė arba lygi 40°,

— prieskoniai ir aromatai, iš kurių ne mažiau kaip 60 % sudaro cinamonas, pipirai, čiobreliai ir lauro lapai,

— leistini priedai: cukrūs (dekstrozė, sacharozė, laktozė, gliukozė), salietra (E252), natrio nitratas (E251), natrio druska, kalio nitratas, fermentai.

3.4. Pašarai (taikoma tik gyvūniniams produktams)

—

3.5. Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje

„Jambon de Vendée“ gamybos etapai nuo šviežio kumpio gavimo iki galutinio produkto išsiuntimo prieš pjaustant ir pakuojant atliekami nustatytoje geografinėje vietovėje.

3.6. Specialios pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės

„Jambon de Vendée“ gali būti parduodamas visas, pusėmis ar ketvirčiais arba įvairaus storio griežinėliais, supjaustytas kubeliais arba juostelėmis.

Jis gali būti supakuotas vakuume arba modifikuotoje atmosferoje.

Pjaustymo ir (arba) pakavimo patalpos temperatūra turi būti žemesnė arba lygi 12 °C.

3.7. Specialios ženklinimo etiketėmis taisyklės

Nepriklausomai nuo reikalavimų, taikomų paruoštiems mėsos produktams, produkto etiketėje nurodoma tokia informacija:

— saugomos geografinės nuorodos pavadinimas – „Jambon de Vendée“;

— perdirbėjo kontaktiniai duomenys.

4. Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas

Geografinę „Jambon de Vendée“ vietovę sudaro vientisas geografinis regionas, kuriam būdingos su gamtine aplinka, gamybos ypatybėmis, gamybos ir vartojimo įpročiais ir su žinomu geografiniu pavadinimu susijusios savybės.

Saugomos geografinės nuorodos „Jambon de Vendé“ geografinė vietovė apima šias teritorijas:

— visą Vandėjos departamentą,

— šiuos Atlanto Luaros departamento kantonus: Egrefėją prie Meno, Buajų, Re Burnefą, Karkefą, Klisoną, Ležą, Le Loru Botroną, Maškulį, Nantą (1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 ir 11 kantonus), Rezą, Sen Filber de Gran Lj, Val, Vertu, Vertu-Vinjoblį,

— šiuos Meno ir Luaros departamento kantonus: Cholet (1-ą ir 3-ą kantonus, 2-ą kantoną dalinai), Monfokoną - Montinjė.

5. Ryšys su geografine vietove

5.1. Geografinės vietovės ypatumai

Gamtiniai veiksniai

„Jambon de Vendée“ geografinė vietovė įsikūrusi prie Atlanto vandenyno, jai įtaką daro jūrinis klimatas. Rudenys ir žiemos paprastai būna nešalti ir drėgni, pašąla vidutiniškai tik 40 dienų per metus, lyja dažnai, bet nestipriai.

Geografinės vietovės dirvožemiai susidarė ant kietų ir rūgštingų Armorikos masyvo uolų, miškingame, agrariniame ir slėningame kraštovaizdyje, kur gausu krūmynų. Todėl čia žemės ūkis orientuotas į gyvulininkystę, taip pat yra gausybė mažų izoliuotų ūkių, kurie dalį savo vartojamos produkcijos pasigamina patys.

Žmogiškieji veiksniai

„Jambon de Vendée“ geografinė vietovė skiriasi nuo aplinkinių teritorijų mėsos gamyklų skaičiumi ir įvairove. Gamyklos įsteigtos visoje teritorijoje, ypač kaimo vietovėse, tradiciniame žemdirbystės pasaulyje, kur iki šiol kaimo gyventojai išmano gamybos ypatumus. Regione gerai išsivysčiusi kiaulininkystė ir yra druskų kasinių, todėl sūdiniai ir kumpis jau daugybę metų užima svarbią vietą Vandėjos gyventojų mityboje.

Išskirtinė gamybos praktika

Pirmasis svarbus „Jambon de Vendée“ gamybos etapas, reikalaujantis ypatingos gamybos praktikos – iškaulinėjimas. Ši praktika retai naudojama gaminant šaltai rūkytus kumpius. Gaminant „Jambon de Vendée“ iškaulinėjimas yra atliekamas rankomis, pagal metodą, vadinamą „os coulé“, kai šlaunikaulio kaulai išimami neprapjaunant kumpio. Po pjaustymo kumpiai rankomis įtrinami sausa druska. Po to kumpis įtrinamas konjaku, prieskoniu mišiniu ir kvapiosiomis medžiagomis. Iškart po to kumpiai suvyniojami į rankšluostį tam, kad alkoholis ir prieskoniai įsigertų į mėsą jos brandinimo metu. „Jambon de Vendée“ brandinimo fazė taip pat labai specifinė; kumpis nuvarvinamas, o po to mechaniškai spaudžiamas tarp dviejų medinių lentų. Šių dviejų etapų trukmė yra ne trumpesnė kaip 28 dienos. Džiovinimas trunka mažiausiai 5 dienas. Džiovinimas nėra ilgas dėl to, kad bendra gamybos trukmė negali viršyti 80 dienų. Kumpis nerūkomas.

Nepaisant to, kad XX a. devintojo dešimtmečio pabaigoje produktas įtrauktas į Code des Usages de la Charcuterie (Mėsos ruošimo taisykles), šis gamybos būdas ir toliau naudojamas Vandėjos departamente ir Nanto bei Šolė miestų apylinkėse. Geografinėje vietovėje įsikūrę visi žinomi gamintojai, nuolat gaminantys „Jambon de Vendée“ pagal nustatytas gaminimo taisykles.

5.2. Produkto ypatumai

„Jambon de Vendée“ skiriasi nuo kitų džiovintų kumpių gretasienio forma, ovaliais kraštais ir vientisa kaštonine spalva, įgauta dėl prieskonių. Supjaustytas kumpis yra šviesiai raudonos spalvos, o tamsūs griežinėlių kraštai primena įtrynimą prieskoniais.

Kalbant apie „Jambon de Vendée“ juslines savybes, dėl naudojamo konjako juntamas vaisių aromatas, taip pat tam tikra aromatinė gama dėl prieskonių mišinio, kuriuo jis buvo įtrintas.

Valgant kumpis išsiskiria savo minkšta ir švelnia tekstūra. Kumpyje mažiau juntami proteolizolio ir riebalų oksidacijos aromatai, kuriais pasižymi dauguma šaltai rūkytų kumpių. Jis nėra rūkomas, priešingai nei dauguma kitų trumpai džiovintų kumpių. Kumpis kiek sūrokas.

Dėl savo minkštos tekstūros kumpis netinkamas pjaustyti plonais griežinėliais. Dėl to tradiciškai „Jambon de Vendée“ buvo valgomas keptas storomis riekėmis. Šis vartojimo būdas yra išlikęs iki šių dienų didžiojoje geografinės vietovės dalyje, nepaisant to, kad vis daugiau parduodama plonais griežinėliais pjaustyto kumpio.

5.3. Priežastinis geografinės vietovės ir produkto, kuriam suteikta SKVN, kokybės ar savybių arba geografinės vietovės ir kurios nors produkto, kuriam suteikta SGN, savybės, gero vardo ar kitos ypatybės ryšys

Priežastinis ryšys tarp geografinės vietovės ir „Jambon de Vendée“ grindžiamas ypatingomis produkto savybėmis, susijusiomis su geografinės vietovės mėsos gamintojų patirtimi ir geru produkto vardu.

Ypatingos savybės, susijusios su perduota ir prie aplinkybių pritaikyta gamybos patirtimi

Mėsininkų patirtis įgyta susidarius aplinkybėms, kai geografinės vietovės apribojimai turėjo didelę įtaką šio kumpio gamybai, kuriai būdingas trumpas gamybos ciklas, kad būtų išvengta džiovinimo ir laikymo sunkumų. Nešaltos žiemos ir dažni lietūs privertė gamintojus plėtoti alternatyvias strategijas, siekiant užtikrinti kumpių išlaikymą.

Kadangi kaulai yra potencialus kumpio infekcijos šaltinis dėl mikroorganizmų, geografinės vietovės ūkininkai kumpius pradėjo iškaulinėti. Siekiant apsaugoti kumpį, jis trinamas prieskonių mišiniu ir konjaku. Iškaulinėjus kumpį druska gali įsiskverbti į kumpio šerdį.

Būtinumas kumpį pagaminti per trumpą laikotarpį paskatino gamintojus sukurti kumpio džiovinimo metodą: kumpį dėti tarp dviejų medienos lentų, paspartinant sulčių tekėjimą ir taip sutrumpinant džiovinimo laiką.

„Jambon de Vendée“ išlieka minkštas ir švelnus ir šviesiai raudonos spalvos dėl trumpo džiovinimo laiko (tradicinio gamybos metodo įrodymas). Jo savitas skonis, išgaunamas įtrinant konjaką ir prieskonius, yra pagrindinis elementas, skiriantis jį nuo kitų šaltai rūkytų kumpių.

„Jambon de Vendée“ yra kiek sūrokas dėl to, kad rankomis kruopščiai įtrinamas druska, kurios kiekis tiksliai nustatomas.

Vartotojų paklausa išaugo XX a. septintajame ir aštuntajame dešimtmetyje. Sekdama tradicijomis, bet dar reiklesnė, ši paklausa sukūrė stiprią specializuotą žemės ūkio produktų plėtrą, ypač dešrų gamybos, ir padėjo apibrėžti dabartinio produkto savybes, ypač jo aromato subtilumą ir mažą druskingumą.

Su pavadinimu „Jambon de Vendée“ siejamas geras vardas

Pavadinimas „Jambon de Vendée“ produktui apibūdinti vartojamas nuo XX a. aštuntojo dešimtmečio vidurio, o jo populiarumas išaugo vėlesniais dešimtmečiais.

Kadaise tai buvo ūkio produktas, skirtas vartoti namuose arba vietinei rinkai. Štai kodėl „Jambon de Vendée“ raštu pirmą kartą paminėtas tik antroje XIX a. pusėje. Kelete kūrinių minimas šaltai rūkytas, jūros druska sūdytas ir neilgai džiovintas „Jambon de Vendée“ kumpis, pagardintas žolelėmis ir konjaku.

XX a. aštuntajame ir devintajame dešimtmetyje „Jambon de Vendée“ prekyba smarkiai išaugo. Produktas aprašytas įvairiose Vandėjos regiono kulinarijos knygose, o 1982 m. paminėtas pirmajame dešrų enciklopedijos, kurį išleido „Soussana“, o parengė Jean Claude Frentzas, leidime.

Pirmasis 1989 m. Puzože organizuotas tikrojo „Jambon de Vendée“ konkursas sulaukė didžiulio žiniasklaidos susidomėjimo. Nuo tada „Jambon de Vendée“ geras vardas tapo žinomas ne tik regione, bet ir visoje šalyje.

Remiantis „AC Nielsen“ 2003 m. atliktais tyrimais, pagal Prancūzijos prekybos tinkluose parduodamą džiovintų kumpių kiekį ir vertę šis kumpis užima trečią vietą.

Nuoroda į paskelbtą specifikaciją

[Reglamento (EB) Nr. 510/2006 (3) 5 straipsnio 7 dalis]

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCIGPJambondeVendeeV1.pdf

(1) OL L 343, 2012 12 14, p. 1.

(2) OL L 93, 2006 3 31, p. 12. Pakeistas Reglamentu (ES) Nr. 1151/2012.

(3) Žr. 2 išnašą.