2000 m. įvykusiame Jungtinių Tautų aukščiausiojo lygio susitikime pagalbą teikiančios šalys, tarp jų ES ir jos valstybės narės, siekdamos įgyvendinti pagrindinį tikslą – iki 2015 m. panaikinti skurdą – sutarė dėl aštuonių TVT. Nuo pat pradžių ES ryžtingai padėjo siekti TVT ir rodė pavyzdį, kaip integruoti juos į savo vystymosi politiką ir praktiką. Finansiniu požiūriu, ES ir jos valstybės narės daugiausiai prisidėjo prie TVT įgyvendinimo, kadangi nuo 2000 m. jos teikia maždaug pusę pasaulinės oficialios paramos vystymuisi (OPV). Be to, ES atlieka svarbų vaidmenį koordinuodama įvairių pagalbą teikiančių šalių veiksmus. Būdama daugiašalė organizacija, ES gali nustatyti plataus užmojo bendrus tikslus ir numatyti visapusiškus visuotinių vystymosi uždavinių sprendimo būdus. ES turi atstovybių daugiau kaip 130 valstybių, yra sukaupusi įvairiausios praktinės patirties ir įgijusi išskirtinį pasitikėjimą žmogaus teisių, rinkimų stebėjimo, valdymo ir krizių sprendimo klausimais. Galiausiai ES turi pakankami įtakos siekiant spręsti visuotinius uždavinius. ES vystomoji veikla derinama su jos pastangomis kitose srityse, kaip antai humanitarinės pagalbos, aplinkos, klimato kaitos, saugumo ir prekybos politikos srityse. Kalbant apie žmogaus socialinę raidą, ES tebėra įsipareigojusi visą 2014–2020 m. finansinės programos laikotarpį bent 20 proc. savo pagalbos lėšų išleisti pagrindinėms socialinėms paslaugoms, daugiausia dėmesio skiriant sveikatos, švietimo ir socialinės apsaugos sritims.

Atitinkamai reikėtų vertinti ir rezultatus. Pridedamame Komisijos tarnybų darbiniame dokumente (SWD) pateikti rezultatai – tai 2014 m. liepos 1 d.–2015 m. birželio 30 d. užbaigtų projektų ir programų, t .y. 10-ojo EPF lėšomis finansuotų projektų ir programų rezultatai. Jie buvo vertinami pagal rodiklius, apibrėžtus ES tarptautinio bendradarbiavimo ir vystymosi rezultatų sistemoje, kuri nustatyta 2015 m. kovo 26 d. Komisijos tarnybų darbiniame dokumente . Atsižvelgiant į veiklos tęstinumo principą, tai yra baziniai rodikliai, pagal kuriuos vėliau bus vertinami 11-ojo EPF veiklos rezultatai. Be to, reikėtų pažymėti, kad neretai ES finansuojamų projektų ir programų arba projektų ir programų, kuriuos padeda finansuoti ES, rezultatų – dėl jų esminio pobūdžio – neįmanoma kiekybiškai įvertinti (pvz., gebėjimų stiprinimo rezultatų).

Reaguodama į 2014 m. Vakarų Afrikoje prasidėjusią Ebolos virusinės ligos sukeltą krizę, Komisija sutelkė maždaug 210 mln. EUR paramos vystymuisi ir sparčiam atkūrimui skatinti, kurie buvo išmokėti 2014 ir 2015 m. Šiuo finansavimu siekta padėti užtikrinti makroekonominį stabilumą ir pagelbėti labiausiai nukentėjusių šalių sveikatos priežiūros sektoriams, taip pat stiprinti parengtį Ebolos virusinės ligos protrūkiui kitose šio regiono šalyse. Kartu su įnašais humanitarinei pagalbai ir 138,4 mln. EUR suma, skirta gydymo, diagnostikos priemonių ir vakcinų moksliniams tyrimams, visas Europos Komisijos įnašas sudarė 414 mln. EUR. Bendras ES finansavimas, įskaitant įnašus iš ES biudžeto bei valstybių narių įnašus, viršijo 1,2 mlrd. EUR. Be to, įgyvendinant naujoviškų vaistų iniciatyvą, daugiau kaip 100 mln. EUR skyrė šio sektoriaus atstovai.

ES vystymosi politika ir Komisijos veikla įgyvendinant šią politiką tvirtai siejamos su dviem pagrindiniais pirmininko J. C. Junckerio vadovaujamos Komisijos prioritetais: stiprinti ES vaidmenį pasaulinėje arenoje ir įgyvendinti naują migracijos politiką. Be to, vystymosi politika labai svarbi siekiant naujo darbo vietų kūrimo, ekonomikos augimo ir investicijų postūmio, taip pat kuriant atsparią energetikos sąjungą ir perspektyvią klimato kaitos politiką.

Visų pirma į tai atsižvelgta naujose 2014–2020 m. laikotarpio išorės veiksmų finansavimo priemonėse (pvz., naujoje vystomojo bendradarbiavimo priemonėje ir 11-ojo EPF įgyvendinimo reglamente TVT aiškiai nurodyti kaip pagrindiniai rodikliai, pagal kuriuos numatyta vertinti šių priemonių tikslų įgyvendinimą). Visų pirma 11-ojo EPF įgyvendinimo reglamente (Tarybos reglamente (ES) Nr. 2015/322) aiškiai primenama apie TVT kaip svarbius rodiklius vertinant 11-ojo EPF tikslų , kurie iš esmės susiję su 10-ojo EPF tikslais ir yra pagrįsti Kotonu partnerystės susitarimo 1 straipsnyje nurodytais tikslais, įgyvendinimo pažangą. Pagrindinis tikslas yra mažinti ir ilgainiui panaikinti skurdą. Be to, pagal 11-ąjį EDF bus siekiama: skatinti darnų ir integracinį ekonominį, socialinį ir aplinkos apsaugos vystymąsi; stiprinti ir remti demokratiją, teisinės valstybės ir gero valdymo principus, žmogaus teises ir atitinkamus tarptautinės teisės principus; ir įgyvendinti teisėmis grindžiamą požiūrį, apimantį visas žmogaus teises. Kaip nurodyta įgyvendinimo reglamentuose, 2015 m. pasibaigus TVT įgyvendinimo laikotarpiui, įgyvendinant 11-ąjį EPF, taikant kitus tarptautiniu lygmeniu Sąjungos ir valstybių narių sutartus rodiklius, būtent darnaus vystymosi tikslus (DVT), bus vertinama pažanga siekiant pirmiau minėtų tikslų.

Siekdama paspartinti pažangą siekiant TVT, 2010 m. Europos Komisija parengė 12 punktų veiksmų planą . 2011 m., kai daugelio šalių pažanga įgyvendinant daugumą tikslų vis dar buvo labai menka, ES parengė naują 1 mlrd. EUR vertės TVT iniciatyvą , kurią įgyvendinant sudaryta galimybė pasinaudoti poreikiais pagrįstu ir į rezultatus orientuotu finansavimu. 700 mln. EUR skirti prasčiausiai įgyvendinamiems TVT (badui mažinti, motinų sveikatai gerinti, vaikų mirtingumui mažinti ir vandens kokybei bei higienos sąlygoms gerinti), 300 mln. EUR skirti šalims, kurios veiksmingai įgyvendina pagalbos priemones. Šiuo metu pagal TVT iniciatyvą finansuojama 70 projektų 46 šalyse . Be to, 2012 m. ES ir jos valstybės narės pradėjo įgyvendinti plataus užmojo pokyčių programą, kuria numatyta dar labiau stiprinti poveikį vystymui ir siekti geresnių rezultatų įgyvendinant TVT, strategiškai sutelkiant dėmesį į tas šalis, kurioms labiausiai reikia pagalbos (įskaitant šalis, kuriose susiklosčiusi nestabili padėtis), ir prioritetinius sektorius. Šie Pokyčių darbotvarkėje nustatyti prioritetai dabar įgyvendinami pagal naujas 2014–2020 m. laikotarpio išorės veiksmų finansavimo priemones.

210 mln. EUR paramos vystymuisi ir sparčiam atkūrimui skatinti buvo skirti siekiant padėti įgyvendinti šiuos tikslus: 122 mln. EUR – siekiant padėti užtikrinti makroekonominį stabilumą ir sveikatos priežiūros paslaugų prieinamumą labiausiai nukentėjusiose šalyse; 5 mln. EUR – Afrikos Sąjungos misijai „Parama kovojant su Ebolos virusinės ligos protrūkiu Vakarų Afrikoje“ (angl. Support to EBOLA Outbreak in West-Africa, ASEOWA); 8 mln. EUR – mobiliosioms laboratorijoms ir sveikatos priežiūros specialistų mokymui Gvinėjoje, Nigerijoje ir Liberijoje; 28 mln. EUR – sveikatos priežiūrai, apsirūpinimo maistu saugumui užtikrinti, vandens kokybei ir sanitarinėms sąlygoms gerinti bei pažeidžiamų namų ūkių atsparumui didinti; 20 mln. EUR – Gvinėjos miškų regiono sveikatos priežiūros paslaugų sektoriui stiprinti ir 27,5 mln. EUR – sveikatos priežiūros sektoriaus parengčiai užtikrinti, informuotumui didinti ir siekiant užkirsti kelią smurtui nukentėjusiose kaimyninėse šalyse ir kaimyninėse šalyse, kurioms iškilęs pavojus.

Įgyvendinant ES pavyzdinę iniciatyvą „Biodiversity for Life“ (B4Life), buvo parengta Afrikos laukinės gamtos gelbėjimo programa, kuria numatyti spręsti vis didesnį nerimą keliantį nelegalios laukinių gyvūnų medžioklės klausimą ir apibrėžti strateginį požiūrį į Afrikos laukinės gamtos apsaugą. Taip pat buvo parengta studija „Didesni už dramblius“ (angl. Larger than Elephants). Joje aprašytas krizės, kurią išgyvena Afrika ir jos žmonės, mastas, išdėstyta įgyvendinant apsaugos programas lig šiol sukaupta patirtis ir nustatytos prioritetinės būsimų veiksmų sritys. Ši studija yra Europos Komisijos naujo bendro požiūrio į vystomąjį bendradarbiavimą pavyzdys ir ji suteikia informacijos, kuria vadovaujantis galima formuoti ES strateginį požiūrį į laukinės gamtos apsaugą Afrikoje. Šiuo metu rengiamos panašios Azijos ir Lotynų Amerikos strateginės studijos.

Per mažiau nei du mėnesius nuo įsteigimo ES Afrikos patikos fondas patvirtino, kad toks fondas gali veikti kaip lanksti reagavimo į krizę priemonė – pirmas operatyvinio bendradarbiavimo dėl Somalio pusiasalio komiteto posėdis surengtas 2015 m. pabaigoje, o pirmas operatyvinio bendradarbiavimo dėl Sahelio ir Čado ežero regiono posėdis įvyko 2016 m. pradžioje; jų metu projektų įgyvendinimui šiuose regionuose buvo skirta per 350 mln. EUR. Programos rengiamos greitai taip, kad jas būtų galima įgyvendinti vietoje, o 2016 m. ši veikla bus tęsiama ir intensyvinama ir, be kita ko, bus sudaryti migracijos srities susitarimai su atitinkamomis tikslinėmis šalimis,

Pokyčių darbotvarkėje akcentuojama, kad parama integraciniam augimui ir darbo vietų kūrimui yra svarbiausias ES išorės bendradarbiavimo prioritetas. Įgyvendindama dvišalius, daugiašalius ir pasaulinius projektus vystymosi srityje, kuriais mažinamas skurdas, besivystančiose šalyse kuriama privačiajam sektoriui palankesnė aplinka ir kartu padedama užtikrinti deramą darbą bei prisidedama prie viešųjų finansų valdymo, gero valdymo ir teisinės valstybės principo puoselėjimo, ES gali prisidėti prie tvaraus ekonomikos augimo besivystančiose šalyse. Vidutinės trukmės laikotarpiu užtikrinus darnų vystymąsi besivystančiose šalyse, ES išorės rinkos gali padidėti, o tai leistų užtikrinti gerovę ir atvertų galimybes kurti darbo vietas ir skatinti ekonomikos augimą tiek ES, tiek pačiose besivystančiose šalyse.

Vienas iš ES politikos prioritetų – stiprinti strateginę partnerystę su Afrika. Plėtojant ES ir Afrikos partnerystę, kuri yra pagrįsta bendrais interesais ir bendromis vertybėmis, skatinama puoselėti lygiaverčių partnerių ryšius. ES ne tik remia Afrikos integraciją, bet ir siekia skatinti tvarų ir integracinį augimą bei padėti kurti klestinčias ir taikias bendruomenes. Ilgalaikė gerovė ir taika Afrikoje taip pat naudinga ir Europai, nes tai padeda spręsti abiem pusėms kylančias problemas, kaip antai klimato kaitos ir demografinės pusiausvyros sutrikimo klausimus ir kartu abiem pusėms atveria naujas ekonomikos, prekybos ir investavimo galimybes bei mažina grėsmes abipusiam saugumui. Šiuo tikslu buvo patvirtinta ES parama kuriamai Afrikos žemyno laisvosios prekybos zonos programai, finansuojamai pagal Afrikos Sąjungos paramos programą. ES taip pat subūrė Europos ir Afrikos privačiojo sektoriaus atstovus, surengdama aukšto lygio renginį, pavadinimu „Privačiojo sektoriaus dalyvavimo skatinimas ir išteklių vystymuisi telkimas. ES ir Afrikos perspektyvos“ (angl. Catalysing private sector engagement and resources for development: the EU and African perspectives); jis surengtas trečiosios JT konferencijos vystymosi finansavimo klausimais, kurią bendrai organizavo Europos Komisija ir Afrikos Sąjungos komisija (2015 m. liepos 15 d., Adis Abeba), metu. Privačiojo sektoriaus organizacijos, dalyvaujančios dideliuose infrastruktūros ir kalnakasybos projektuose Afrikoje, taip pat buvo suburtos surengus bendrą ES ir Afrikos Sąjungos aukšto lygio praktinį seminarą Afrikos mineralinių išteklių sektoriaus infrastruktūros poreikių klausimais (2015 m. kovo mėn., Briuselis).

Komisija parengė dvi iniciatyvas, kuriomis numato pritraukti investicijas į tvarios energijos (ElectriFI) ir žemės ūkio sektorius (AgriFi), kad sumažintų atotrūkį tarp naujų investicijų planavimo ir finansavimo. Šio paramos priemonės padės suaktyvinti privatųjį sektorių, sutelkti finansavimą teikiančius subjektus ir paskatinti ekonomikos augimą. Besivystančiose šalyse, iš dalies dėl bankininkystės sektoriaus nenoro prisiimti riziką, neretai nepavyksta sukaupti parengiamojo etapo kapitalo, taip pat vidutinio laikotarpio ir ilgalaikio kapitalo.

PAGALBOS VEIKSMINGUMAS. DABARTINĖ PADĖTIS

Visuotinė veiksmingo vystomojo bendradarbiavimo partnerystė (VVVBP) yra pagrindinė pagalbos ir vystymosi veiksmingumo darbotvarkės programa ir ji grindžiama keturiais pagrindiniais įsipareigojimais (sritimis): demokratiniu šalių savarankiškumu; skaidrumu ir tarpusavio atskaitomybe; dėmesiu rezultatams; įtraukiais vystymosi partnerystės ryšiais. ES visapusiškai pasiryžusi dalyvauti šiame procese įgyvendindama dvi pagrindines politikos iniciatyvas – skaidrumo ir tarpusavio atskaitomybės bei bendro programavimo iniciatyvas.

Bendras programavimas padeda veiksmingiau reaguoti į gausėjančius šalių partnerių prašymus mažinti pagalbos susiskaidymą ir jų institucijoms tenkančias sandorių išlaidas. Taip pat bendras programavimas didina skaidrumą, nuspėjamumą, gerina koordinavimą ir mažina biurokratiją bei išlaidas visiems šiame procese dalyvaujantiems subjektams.

Kol buvo rengiama ši ataskaita, 2016 m. gegužės mėn. priimtos Tarybos išvados dėl bendro programavimo intensyvinimo davė naują postūmį įsipareigoti sumažinti pagalbos susiskaidymą ir didinti vystymosi veiksmingumą. Išvadose pabrėžiama, kad bendras programavimas gali padėti sustiprinti Europos Sąjungos gebėjimą atlikti pagrindinį vaidmenį ir padėti partneriams įgyvendinti Darnaus vystymosi darbotvarkę iki 2030 m. ir Adis Abebos veiksmų darbotvarkę. Be to, jose siūloma, kad, jei tinka, bendras programavimas turėtų būti taikomas įgyvendinant platesnės apimties politines iniciatyvas, pvz., plėtojant aukšto lygio dialogus migracijos klausimais.

Nuo 2012 m. trisdešimtyje bendradarbiavimo šalių vystymosi partneriai pasiekė bendros analizės etapą; dvidešimt penkiose iš jų jie parengė bendras strategijas, kai kurios iš jų vis dar rengiamos arba šiuo metu peržiūrimos.

Šalies lygmeniu vystymosi partneriai Etiopijoje praneša apie pažangą, padarytą koordinuojant tris strategines sritis (klausimų grupes): 1) darbo vietų kūrimą, 2) gamtinius išteklius ir iii) valdymą. Mitybos, sveikatos ir ekologiškų produktų sektoriuje plėtojami bendri veiksmai (ES+ masto koordinavimo programos, kurias vykdant visas dėmesys sutelkiamas į įgyvendinimą). Kenijoje 2015 m. 10 ES vystymosi partnerių patvirtino ES bendrą bendradarbiavimo strategiją dėl paramos Kenijai įgyvendinant 2014–2017 m. vidutinio laikotarpio planą, kuri buvo pateikta bendrai su finansų ministerija Joje nurodyta orientacinė 3 mlrd. EUR (paskolų ir (arba) dotacijų) suma, kurią pagalbą teikiančios ES šalys numato skirti siekdamos padėti įgyvendinti II vidutinio laikotarpio planą ir 2030 m. vizijos 2013–2017 m. planą. Ugandoje panašią bendrą strategiją 2015 m. kovo mėn. pasirašė 11 ES vystymosi partnerių ir Norvegija. Visos trys naujos strategijos suderintos su atitinkamomis nacionalinėmis vystymosi programomis, ir jose numatyta didinti skaidrumą bei abipusį pasitikėjimą.

Šiuo metu atliekami darbai siekiant Komisijos daugiamečio programavimo dokumentus pakeisti bendra daugiamete orientacine programa; pirmiausia į ją numatoma įtraukti Aziją (Laosą), vėliau galbūt į ją bus įtrauktos kai kurios AKR šalys, pvz., Centrinės Afrikos Respublika ir Senegalas.