Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė dėl pasiūlymo priimti Tarybos Direktyvą (Euratomas), kuria nustatoma Bendrijos branduolinės saugos sistema

COM(2008) 790 galutinis – 2008/0231 (CNS)

2009/C 306/13

2003 m. sausio 30 d. Europos Komisija, vadovaudamasi Euratomo sutarties 31 straipsniu, nusprendė pasikonsultuoti su Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu dėl

(COM(2003) 32 galutinis – 2003/0021 (CNS) – 2003/0022 (CNS)).

2003 m. kovo 26 d. Komitetas dėl šių pasiūlymų parengė nuomonę.

2009 m. birželio 4 d. Europos Komisija nusprendė pasikonsultuoti su Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu dėl vienos iš šių direktyvų iš dalies pakeistos redakcijos ir paprašė parengti nuomonę, papildančią 2003 m. kovo 26 d. Komiteto parengtą nuomonę dėl

Transporto, energetikos, infrastruktūros ir informacinės visuomenės skyrius, kuris buvo atsakingas už Komiteto darbo šiuo klausimu organizavimą, 2009 m. gegužės 20 d. priėmė savo nuomonę. Pranešėjas Gérard DANTIN.

454-ojoje plenarinėje sesijoje, įvykusioje 2009 m. birželio 10–11 d. (2009 m. birželio 10 d. posėdis), Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas priėmė šią nuomonę 100 narių balsavus už ir 3 susilaikius.

1. Išvados ir rekomendacijos

2. Įžanga

3. Naujo direktyvos projekto tikslai, strategija ir pagrindinės nuostatos

4. Bendrosios pastabos

5. Konkrečios pastabos

5.1 Direktyvos taikymo sritis ir jos turinys

Komitetas palankiai vertina tai, kad nurodyti TATENA pagrindiniai saugos principai (Nr. SF-1, 2006 m.) ir Branduolinio saugumo konvencijos reikalavimai, bet norėtų patikslinti, kurie šių pagrindinių principų aspektai labiausiai atitinka aptariamos direktyvos tikslą. Tai turėtų būti padaryta prie direktyvos pridedant nuomonės 6 punkte pasiūlytą ir prie jos pridedamą priedą. Tuomet direktyvos projektas taps aiškesnis, taip pat bus galima supaprastinti kai kuriuos direktyvos straipsnius.

5.2 1 straipsnis

Komitetas siūlo pirmajame straipsnyje konkrečiau nurodyti, kad šios direktyvos tikslas – sukurti bendrą Europos branduolinės saugos reguliavimo sistemą, apibrėžiančią bazinius principus, kuriais, siekiant Bendrijoje nuolat palaikyti ir gerinti branduolinę saugą, turi būti grindžiami valstybių narių branduolinės saugos klausimu priimami teisės aktai ir taisyklės, ir sustiprinti reguliavimo institucijų vaidmenį.

5.3 2 straipsnis

5.4 3 straipsnis

5.5 4 straipsnio 1 dalis

5.6 4 straipsnio 3 dalis

Komitetas siūlo taip sujungti 4 straipsnio 3 ir 4 dalis: Reguliavimo institucija išduoda licencijas, remdamasi prašytojo pateiktais dokumentais, įrodančiais aikštelės pasirinkimo, projekto, statybos darbų, priėmimo ir perdavimo eksploatuoti, eksploatavimo, eksploatavimo trukmės pratęsimo, darbuotojų kvalifikacijos ir jų skaičiaus, net ir eksploatavimo nutraukimo atitikimą galiojantiems saugos reikalavimams, sąlygoms ir taisyklėms. Ji kontroliuoja, ar licencijos turėtojas tinkamai vykdo savo įsipareigojimus branduolinės saugos srityje.

5.7 4 straipsnio 4 dalis

Išbraukta ir įtraukta į 4 straipsnio naują 3 dalį.

5.8 4 straipsnio 6 dalis

Įterpti 6 dalį dėl reguliavimo institucijų bendradarbiavimo plėtojimo Europos Sąjungoje: Valstybių narių reguliavimo institucijos dalijasi geriausia reguliavimo praktika ir laikosi bendro požiūrio į priimtus tarptautinius reikalavimus.

5.9 5 straipsnis

„Skaidrumas“ – Komitetas nori pabrėžti šio straipsnio svarbą, nes būtina atsakyti į dažnus priekaištus dėl branduolinės pramonės slaptumo. Be to, informacija apie branduolinių įrenginių veikimą svarbi visoms valstybėms narėms, neatsižvelgiant į tai, ar jų teritorijoje tokia energija naudojama, kadangi jos atsakingos už savo piliečių apsaugą nuo branduolinio pavojaus, kuriam būdinga tarpvalstybinis pobūdis.

5.10 6 straipsnio 1 dalis

Komitetas siūlo patikslinti nuostatas dėl TATENA saugos pagrindų ir pateikti nuorodą į pirmiau pasiūlytą priedą. Nauja 6 straipsnio 1 dalies redakcija būtų tokia: Pasirinkdamos branduolinių įrenginių aikštelę, juos projektuodamos, statydamos, eksploatuodamos ir nutraukdamos jų eksploatavimą valstybės narės laikosi priede nurodytų TATENA saugos pagrindų (TATENA saugos pagrindai: pagrindiniai saugos principai, TATENA saugos standartų serija Nr. SF-1, 2006 m.).

5.11 6 straipsnio 2 dalis

Šiame straipsnyje pateiktos nepakankamai aiškios nuorodos į WENRA ir aukšto lygio grupę, todėl kyla klausimas: ar galima valstybes nares įpareigoti atsižvelgti į būsimus rezultatus, kurių turinys ir grafikas priimant direktyvą dar nežinomi? Komitetas šią dalį siūlo išbraukti, kadangi ilgainiui vykstant mokslo ir technologijos pažangai griežčiau laikomasi pagrindinių saugos principų ir auga saugos kultūros lygis.

5.12 7 straipsnis

Šiame straipsnyje aptariami licencijų turėtojų įsipareigojimai, tačiau kadangi direktyva skirta valstybėms narėms, Komitetas siūlo visus su valstybių narių vaidmeniu tiesiogiai nesusijusius aspektus išdėstyti priede. 7 straipsnis būtų toks:

Licencijų turėtojų įsipareigojimai. Valstybės narės privalo užtikrinti, kad licencijų turėtojai būtų atsakingi už savo branduolinių įrenginių projektavimą, statybos darbus, eksploatavimą ir eksploatavimo nutraukimą laikantis 6 straipsnio nuostatų.

5.13 8 straipsnis

Perkeltas į 3 ir 4 straipsnius, todėl išbraukiamas.

5.14 10 straipsnis

Pavadinimas Saugai teikiamas pirmumas gali klaidinti, kadangi susidaro įspūdis, kad valstybės narės, kurios netaiko griežtesnių, nei direktyvoje numatytos, priemonių, neteikia pirmumo saugai arba kad pačioje direktyvoje tai nenurodyta. Komitetas siūlo straipsnį pavadinti Saugos stiprinimas.

5.15 11 straipsnis

11 straipsnyje numatyta, kad Komisijai reguliariai teikiamos šios direktyvos poveikio ataskaitos. Tai būtina ir pageidautina. Kadangi jau Branduolinio saugumo konvencijoje yra nuostatos dėl ataskaitų teikimo konkrečių terminų, Komitetas mano, kad tikslinga sudaryti bendrą visų ataskaitų teikimo grafiką, kad procedūros būtų paprastesnės ir suderintos.

Nauja šio straipsnio redakcija būtų tokia: Valstybės narės šios direktyvos įgyvendinimo ataskaitą Komisijai teikia tuo pačiu laiku ir grafiku, kaip ir Branduolinio saugumo konvencijos peržiūros susitikimams rengiamas nacionalines ataskaitas. Remdamasi šia ataskaita, Komisija teikia Tarybai ataskaitą apie pažangą, pasiektą įgyvendinant šią direktyvą, ir, prireikus, teisės aktų pasiūlymus.

6. Direktyvos priedo pasiūlymas

(1) OL C 185, 1975 8 14, p. 1.

(2) OL C 172, 1992 7 8, p. 2.

(3) COM(2003) 32 galutinis ir COM(2004) 526 galutinis (pataisyta redakcija).

(4) OL C 133, 2003 6 6, p. 70–74.

(5) Vokietija, Belgija, Bulgarija, Ispanija, Suomija, Prancūzija, Vengrija, Lietuva, Nyderlandai, Čekija, Rumunija, Jungtinė Karalystė, Slovakija, Slovėnija, Švedija.

(6) OL C 110, 2004 4 30, p. 77–95.

(7) Tarptautinė konvencija, dėl kurios buvo susitarta Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijoje (JT-EEK). Konvenciją pasirašė 40 iš 55 JT-EEK šalių.

(8) OL C 175, 2009 7 28 m. liepos 28 d., p. 1–7.

(9) Žr. Europos branduolinės energetikos forumo pogrupio „Suderinimas“ dokumentą dėl pasiūlymo priimti Europos direktyvą dėl branduolinės saugos.

Appendix

to the opinion TEN/377 of the European Economic and Social Committee Proposal for a Council Directive (Euratom) setting up a Community framework for nuclear safety

COM(2008) 790 final — 2008/0231 (CNS)

APPENDIX TO THE DIRECTIVE (1)

SAFETY OBJECTIVE

The fundamental safety objective is to protect the workers and the general public from harmful effects of ionizing radiation, which may be caused by the nuclear installations

To ensure the protection of the workers and the general public, the nuclear installations shall be operated so as to achieve the highest standards of safety that can reasonably be achieved taking into account economical and social factors.

Besides the protection of people laid down in the Euratom Basic Standards (Directive 96/29), measures shall be taken

— to restrict the likelihood of events that might lead to a loss of control over a nuclear reactor core, nuclear chain reaction, radioactive source and

— to mitigate the consequences of such events if they were to occur.

The fundamental safety objective shall be taken into account for all nuclear installations and for all stages over the lifetime of the nuclear installation.

SAFETY PRINCIPLES

1. Principle 1: Responsibility for safety

Each Member State shall ensure that the prime responsibility for the safety of a nuclear installation rests with the holder of the relevant licence and shall take the appropriate steps to ensure that each such licence holder meets its responsibility.

Each Member State shall ensure that the licensee has implemented provisions for:

— Establishing and maintaining the necessary competences;

— Providing adequate training and information;

— Establishing procedures and arrangements to maintain safety under all conditions;

— Verifying appropriate design and the adequate quality of nuclear installations;

— Ensuring the safe control of all radioactive material that is used, produced or stored;

— Ensuring the safe control of all radioactive waste that is generated,

to fulfil the responsibility for the safety of a nuclear installation.

These responsibilities shall be fulfilled in accordance with applicable safety objectives and requirements as established or approved by the regulator body, and their fulfilment shall be ensured through the implementation of a management system.

2. Principle 2: Leadership and management for safety

Effective leadership and management for safety must be established and sustained in all organizations concerned with nuclear safety.

2.1 Leadership in safety matters shall be demonstrated at the highest levels in an organization. An effective management system shall be implemented and maintained, which has to integrate all elements of management so that requirements for safety are established and applied coherently with other requirements, including those for human performance, quality and security, and so that safety is not compromised by other requirements or demands. The management system also shall ensure the promotion of a safety culture, the regular assessment of safety performance and the application of lessons learned from experience.

2.2 A safety culture that governs the attitudes and behaviour in relation to safety of all organizations and individuals concerned shall be integrated in the management system. Safety culture includes: — Individual and collective commitment to safety on the part of the leadership, the management and personnel at all levels; — Accountability of organizations and of individuals at all levels for safety; — Measures to encourage a questioning and learning attitude and to discourage complacency with regard to safety.

2.3 The management system shall recognize the entire range of interactions of individuals at all levels with technology and with organizations. To prevent safety significant human and organizational failures, human factors shall be taken into account and good performance and good practices shall be supported.

3. Principle 3: Assessment of Safety

Comprehensive and systematic safety assessments shall be carried out before the construction and commissioning of a nuclear installation and throughout its lifetime. A graded approach shall be used taking in account the magnitude of the potential risks arising from the nuclear installation.

3.1 The regulatory body shall require an assessment on nuclear safety for all nuclear installations, consistent with a graded approach. This safety assessment shall involve the systematic analysis of normal operation and its effects, of the ways in which failures might occur and of the consequences of such failures. The safety assessments shall cover the safety measures necessary to control the hazard, and the design and engineered safety features shall be assessed to demonstrate that they fulfil the safety functions required of them. Where control measures or operator actions are called on to maintain safety, an initial safety assessment shall be carried out to demonstrate that the arrangements made are robust and that they can be relied on. An authorization for a nuclear installation shall only be granted by a member state once it has been demonstrated to the satisfaction of the regulatory body that the safety measures proposed by the licensee are adequate.

3.2 The required safety assessment shall be repeated in whole or in part as necessary later in the conduct of operations in order to take into account changed circumstances (such as the application of new standards or scientific and technological developments), the feedback of operating experience, modifications and the effects of ageing. For operations that continue over long periods of time, assessments shall be reviewed and repeated as necessary. Continuation of such operations shall be subject to these reassessments demonstrating that the safety measures remain adequate.

3.3 Within the required safety assessment precursors to accidents (an initiating event that could lead to accident conditions) shall be identified and analysed, and measures shall be taken to prevent the occurrence of accidents.

3.4 To further enhance safety, processes shall be put in place for the feedback and analysis of operating experience in own and other facilities, including initiating events, accident precursors, near misses, accidents and unauthorized acts, so that lessons may be learned, shared and acted upon.

4. Principle 4: Optimization of safety

Member States shall ensure that nuclear installations are optimized to provide the highest level of safety that can reasonably practicable be achieved without unduly limiting their operation.

4.1 The optimization of safety shall require judgements to be made about the relative significance of various factors, including: — The likelihood of the occurrence of foreseeable events and the resulting consequences; — The magnitude and distribution of radiation doses received; — Economic, social and environmental factors arising from the radiation risks. — The optimization of safety also means using good practices and common sense as far as is practical in day to day activities.

5. Principle 5: Prevention and mitigation

Member States shall ensure that all practical efforts are made to prevent and mitigate nuclear incidents and accidents in its nuclear installations.

5.1 Each Member State shall ensure, that the licensees engages all practical efforts: — to prevent the occurrence of abnormal conditions or incidents that could lead to a loss of control; — to prevent the escalation of any such abnormal conditions or incidents that do occur; and — to mitigate any harmful consequences of an accident, by implementing ‘defence in depth’.

5.2 The application of the defence in depth concept shall ensure that no single technical, human or organizational failure could lead to harmful effects, and that the combinations of failures that could give rise to significant harmful effects are of very low probability.

5.3 Defence in depth shall be implemented through the combination of a number of consecutive and independent levels of protection that would all have to fail before harmful effects could be caused to workers or the general public. The levels of defence in depth shall include: a) an adequate site selection b) an adequate design of the nuclear installation, consisting of — High quality of design and construction — High reliability of components and equipment — Control, limiting and protection systems and surveillance features — appropriate combination of engineered safety features c) an adequate organisation with — An effective management system with a strong management commitment to safety culture — Comprehensive operational procedures and practices — Comprehensive accident management procedures — Emergency preparedness arrangements

6. Principle 6: Emergency preparedness and response

Members States shall ensure that arrangements are made for emergency preparedness and response for nuclear installations accidents according to Directive 96/29.

(1) This text incorporates part of the document of the European Energy Forum's Sub-Group on Harmonisation on the proposal for a European Directive on Nuclear Safety.