Komisijos ataskaita Tarybai, Europos Parlamentui, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui - 2009 m. ES vystymosi politikos darnos ataskaita SEC(2009) 1137 galutinis /* KOM/2009/0461 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 17.9.2009 COM (2009) 461 galutinis KOMISIJOS ATASKAITA TARYBAI, EUROPOS PARLAMENTUI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI 2009 M. ES VYSTYMOSI POLITIKOS DARNOS ATASKAITA SEC(2009) 1137 galutinis TURINYS 1. ES įsipareigojimas siekiant vystymosi politikos darnos 3 2. Organizaciniai mechanizmai 3 3. pažanga konkrečiose srityse 5 3.1. Prekyba 5 3.2. Aplinka 5 3.3. Klimato kaita 6 3.4. Saugumas 6 3.5. Žemės ūkis 6 3.6. Žuvininkystė 7 3.7. Socialinis globalizacijos, užimtumo ir tinkamo darbo aspektas 7 3.8. Migracija 7 3.9. Moksliniai tyrimai 8 3.10. Informacinė visuomenė 8 3.11. Transportas 8 3.12. Energetika 9 4. Vystymosi politikos darnos poveikio siekiant TVT vertinimas. Rezultatais grindžiamas vertinimo metodas 9 5. Išvada 11 1. ES įSIPAREIGOJIMAS SIEKIANT VYSTYMOSI POLITIKOS DARNOS Suprasdama, kad jos politikos kryptys kitose srityse nei vystymasis turėjo tam tikrą nenumatytą poveikį trečiosioms šalims ir remdamasi Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (OECD) darbu šioje srityje, Europos Sąjunga sukūrė vystymosi politikos darnos (VPD) koncepciją, kuria siekiama sustiprinti ES politikos krypčių, kitų nei pagalbos ir vystymosi tikslai, sąsajas. Kruopštus ES politikos krypčių kūrimas ir įgyvendinimas turėjo paskatinti paramos vystymuisi ir su pagalba nesusijusios politikos bendrą veiksmingumą ir paskatinti našiau naudoti išteklius, mažinant politikos nenuoseklumą ir kuriant sąsajas. Siekdama, kad šis požiūris taptų realybe, 2005 m. ES drąsiai įsipareigojo siekti VPD dvylikoje politikos sričių[1] ir nuo tada skyrė laiko ir jėgų stiprinti VPD procedūras, priemones ir mechanizmus visais lygmenimis. Šios pastangos oficialiai įtvirtintos 2005 m. gruodžio mėn. priimtame Europos konsensuse dėl vystymosi, o pirmąją VPD Europos Sąjungoje pažangos ataskaitą, kurioje įtrauktos Komisijos ir ES valstybių narių nuomonės ir patirtis, Komisija paskelbė 2007 m. rugsėjo mėn., atsižvelgdama į 2005 m. gegužės mėn. Tarybos suteiktus įgaliojimus. Rezultatais grindžiamas VPD vertinimo metodas Paskelbus 2007 m. VPD ataskaitą vyko diskusija VPD klausimais bei diskusijos su pilietinės visuomenės organizacijomis ir tarptautinėmis organizacijomis, ypač OECD, po kurių nuspręsta rengiant 2009 m. ataskaitą persvarstyti ES VPD metodologiją ir atkreipti didesnį dėmesį į poveikį besivystančioms šalims. 2009 m. ataskaita parengta remiantis dvikrypčiu metodu: atsižvelgta į gerąją 2007 m. patirtį ir įtraukta įrodymais grindžiama VPD analizė. Buvo sudaryta atnaujinta politikos krypčių pakeitimų analizė, remiantis valstybių narių ir įvairių Komisijos tarnybų pranešimais. 2009 m. ataskaitoje siekiama apžvelgti ES pastangas skatinant VPD nacionaliniu, ES arba tarptautiniu lygmenimis ir pranešti apie pažangą, siekiant įgyvendinti VPD įsipareigojimus. Be to, 2009 m. ataskaitoje taip pat pateikiama bendra konceptuali programa, pagal kurią 12 ES politikos krypčių susiejamos su Tūkstantmečio vystymosi tikslais (TVT) besivystančiose šalyse ir aptariami trys konkretūs besivystančių šalių atvejų tyrimai Afrikoje, kadangi šiame kontinente TVT įgyvendinimo situacija yra ypač sudėtinga. Du atvejų tyrimai susiję su TVT (TVT 1 sumažinti badą ir TVT 6 sustabdyti ŽIV/AIDS) trijose besivystančiose šalyse (TVT 1 – Etiopijoje, Mozambike ir Senegale; TVT 6 – Ruandoje, Tanzanijoje ir Zambijoje), o trečiasis atvejų tyrimas susijęs su Bendrąja Afrikos ir ES strategija, kuri gali paskatinti VPD įgyvendinimą. 2. ORGANIZACINIAI MECHANIZMAI Nuo 2007 m. ES gerokai sustiprino pastangas siekiant vystymosi politikos darnos, sutelkdama dėmesį į 2005 m. padarytų politinių įsipareigojimų įgyvendinimą bei VPD mechanizmų stiprinimą, veiksmingesnį naudojimą ir informuotumo apie juos didinimą. Komisija , kaip pripažįstama paskutinėje Vystymosi paramos komiteto (VPK) parengtoje EB pagalbos tarpusavio vertinimo ataskaitoje[2], daug pasiekė dirbdama VPD srityje. 2008 m. Komisija dar labiau pasistūmėjo dirbdama VPD srityje gerindama ir geriau panaudodama tarpžinybinį konsultavimąsi ir poveikio vertinimus, kurie yra veiksmingi VPD skatinimo mechanizmai. Tarptautiniu lygmeniu Komisija prisidėjo prie OECD VPK peržiūros, kai buvo svarstomi VPK įgaliojimai, ir tokiu būdu paskatino, kad ateityje VPD vėl taptų OECD prioritetu. Taryboje pasiekta tam tikros pažangos vykdant nenutrūkstamą VPD darbo programą, remiantis VPD koncepcija buvo peržiūrėta Tarybos programa ir surengti jungtiniai Tarybos posėdžiai, nors paaiškėjo, kad vėliau šios priemonės nebuvo sistemingai vykdomos. Nors ES pirmininkaujančios valstybės gali labai prisidėti prie VPD, jų pastangos ribojamos kadencijos laikotarpiu, todėl dėl ES pirmininkaujančių valstybių kaitos dažniausiai trūksta darbo tęstinumo. Europos Parlamentas VPD labiau susidomėjo antrojoje savo kadencijos pusėje. Europos Parlamento nariai pateikė daug klausimų raštu dėl konkrečių ES politikos krypčių aspektų, įskaitant migraciją, prekybą ir žuvininkystę bei jų poveikį besivystančioms šalims. 2008 m. birželio 17 d. EP taip pat priėmė rezoliuciją dėl vystymosi politikos darnos ir ES vykdomos tam tikros biologinių gamtos išteklių eksploatacijos poveikio Vakarų Afrikos vystymuisi. Valstybės narės atskirai taip pat pasiekė pažangos. Daugelis iš jų sustiprino savo VPD įsipareigojimą, pagerino institucinius mechanizmus VPD skatinti ir bendrai pradėjo intensyvesnį dialogą su visuomene. Valstybėms narėms, kuriose yra VPD skirta teisinė bazė, buvo lengviau skatinti VPD. Kliūtimi vis dar lieka tai, kad ministerijos, kurios nėra atsakingos už vystymąsi, nėra informuotos vystymosi klausimais. Padėtį sunkina ir tai, kad sunku pateikti įrodymų, jog su vystymusi nesusijusios politikos kryptys daro didžiausią įtaką skurdui besivystančiose šalyse, todėl sunku parodyti, jog didesnės pastangos užtikrinti VPD duoda rezultatų. Tačiau ne viskas taip gerai, kaip atrodo. Sunkumai, su kuriais susiduriama nacionaliniu lygmeniu, dažnai persiduoda į ES lygmenį ir kartais atsiranda savaiminė dinamika. Valstybės narės teigia, kad rimtos kliūtys siekiant pažangos VPD srityje yra politinės valios trūkumas ir tai, kad skurdo mažinimui pasaulyje teikiamas per mažas prioritetas. Skirtingi interesai kartais gali kliudyti užtikrinti nuoseklius Tarybos pareiškimus VPD klausimais. Remiantis tuo, kas buvo išdėstyta, atrodo, kad būtų galima siūlyti labiau strategišką metodą. VPD pažangos ataskaita 12 politikos sričių yra svarbus būdas padidinti informuotumą ir akivaizdžiai parodyti, kad platesnė vystymuisi skirta ES politinė programa yra svarbi. Siekiant geriau išnaudoti vystymuisi skirtų ES politikos krypčių potencialą, reikėjo sustiprinti VPD priemones. Tačiau norėdama pasiekti tikros pažangos ES turi keisti savo darbo metodą. Užuot vykdžiusi visų politikos krypčių poveikio besivystančioms šalims stebėseną, ES galėtų labiau skatinti VPD taikydama tikslingesnį metodą. ES turėtų pasirinkti keletą svarbiausių vystymosi problemų, išnagrinėti, kaip ji gali padėti jas spręsti taikydama savo platų politikos krypčių ir priemonių spektrą ir užsitikrinti politinę paramą sprendžiant šias problemas. Šiame trečiajame etape ES taip pat turėtų pereiti prie partnerystės metodo VPD klausimams spręsti. ES ir besivystančios šalys galėtų, pavyzdžiui, pradėti svarstyti konsultacijų mechanizmus, numatytus poveikio vertinimo gairėse, Kotonu susitarime, taip pat galbūt Afrikos ir ES partnerystės susitarime, ir, prireikus, juos pagerinti. 3. PAžANGA KONKREčIOSE SRITYSE Pažanga, padaryta 12 politikos sričių, yra nevienoda. VPD ataskaitoje įvertinta pažanga, padaryta kiekvienoje srityje, ir nustatyti svarbiausi klausimai, kuriuos reikia spręsti, norint sustiprinti skirtingų politikos krypčių sąsajas. [pic] 3.1. Prekyba Pažanga vykdant prekybos VPD srities įsipareigojimus buvo pasiekta tose srityse, kuriose ES gali kontroliuoti rezultatus, t. y. nepriklausomos lengvatos, siūlomos besivystančioms šalims (pavyzdžiui, bendroji lengvatų sistema ir pereinamasis reglamentas dėl patekimo į rinką, skirtas AKR šalims, kurios parafavo ekonominės partnerystės susitarimą). Kalbant apie kitus klausimus, ES aktyviai dirba siekdama rezultatų ir tęsia pastangas, kad užtikrintų veiksmingus rezultatus vystymosi srityje. Daugiašaliu lygmeniu siekiant persilaužimo PPO[3] parengtoje Dohos plėtros darbotvarkėje būtinas pagrindinių dalyvių, įskaitant pagrindines kylančios ekonomikos šalis, įsipareigojimas. Dvišaliu lygmeniu sėkmingas ekonominės partnerystės susitarimų ir laisvosios prekybos susitarimų sudarymas priklauso nuo abiejų šalių (ES ir šalių partnerių) didelių pastangų siekti susitarimų, kuriais tinkamai skatinama regioninė integracija ir atsižvelgiama į vystymosi aspektą. 3.2. Aplinka ES pasiekė pažangos integruojant vystymosi klausimus į aplinkos politikos sritį, pavyzdžiui, priimta tausaus vartojimo ir gamybos iniciatyva, miškų teisės aktų paketas arba bendravimo su besivystančiomis, įskaitant kylančios ekonomikos, šalimis stiprinimas. Tačiau lieka keletas labai svarbių neišspręstų klausimų, pavyzdžiui, gerinti tarptautinį aplinkos valdymą ir skatinti įgyvendinti Biologinės įvairovės konvenciją. Norint, kad vis „žalėjant“ išsivysčiusių ir besivystančių šalių ekonomikai išsipildytų pažadai sukurti saugesnį ir svetingesnį pasaulį, būtina daugiau dėmesio skirti vystymuisi aplinkos politikos srityje. Norint greito ir lengvo aplinkai palankaus pasaulinio ekonomikos perėjimo, reikia sukurti stiprias ir susijusias visuomenės politikos sritis, kuriomis visuomenei būtų aiškiai vadovaujama ir ji būtų orientuojama. Pagal vystymosi politikos darnos koncepciją numatomos reikiamos priemonės (pavyzdžiui, konsultavimo mechanizmai, poveikio vertinimas) užtikrinti, kad besivystančios šalys dalyvaus visuose šiuose pasikeitimuose. 3.3. Klimato kaita Nemažos pažangos pasiekta klimato kaitos politikos srityse, kadangi jų vystymosi aspektas pamažu vis labiau suprantamas ir aiškiau aiškinamas. Europos Sąjungoje 2008 m. patvirtintu klimato kaitos ir energetikos srities teisės aktų paketu besivystančioms šalims bus suteikta svarbių galimybių, visų pirma susijusių su švarios plėtros mechanizmais, anglies dioksido surinkimu ir saugojimu, tvaria biokuro gamyba, mažai anglies dioksido išskiriančių technologijų kūrimo strategijomis ir t. t. Taip pat pasiekta pažangos 2007 m. pradėtoje Pasaulinio klimato kaitos aljanso veikloje, JT derybose dėl klimato kaitos po 2012 m., kuriose, rengiantis 2009 m. gruodžio mėn. Kopenhagoje įvyksiančiai Jungtinių Tautų klimato kaitos konferencijai, turėtų būti atsižvelgta į vystymosi klausimus, taip pat pasiekta pažangos vystymosi politikos srityse, į kurią įtrauktos poveikį mažinančios ir adaptacinės priemonės, nors ir jos dar tik pradėtos įgyvendinti. Finansų ir ekonominės krizės sąlygomis, dėl kurios išsivysčiusios ir besivystančios šalys skirstydamos biudžetą dėmesį turbūt nukreips į būtiniausius poreikius, labai svarbu stiprinti politinį dialogą, kad būtų sukurta bendra su pažeidžiamiausiomis besivystančiomis šalimis vizija, taip pabrėžiant būtinumą derinti mūsų veiksmus klimato kaitos, energijos ir vystymosi srityje. 3.4. Saugumas Europos Sąjunga politiškai, finansiškai ir karinėmis priemonėmis palaiko taikos procesus daugelyje besivystančių šalių, tokiu būdu šioms šalims suteikdama stabilumą ir taiką, kurių reikia vystymuisi. Tačiau kaip pripažįstama Europos saugumo strategijos įgyvendinimo ataskaitoje, kurią 2008 m. gruodžio mėn. patvirtino Europos Vadovų Taryba, darną vis dar reikia stiprinti. ES lygmeniu dėl ramsčių sistemos negalima darniai vykdyti Europos saugumo ir gynybos politikos misijų ir vystomojo bendradarbiavimo veiklos. Įvairios Komisijos ir Tarybos tarnybos tarpusavyje viena kitą informuoja, tačiau tarpinstitucinius koordinavimo, planavimo ir sprendimų priėmimo procesus dar galima gerinti. Ypač svarbu tinkamai nustatyti ir koordinuoti ES veiklos eigą ir derinti ją su šalių partnerių iniciatyvomis. Taip pat ES turėtų sustiprinti savo pastangas kalbėti vienu balsu. Afrikos ir ES strateginė partnerystė taikos ir saugumo srityje yra svarbus etapas siekiant didesnės vystymosi politikos darnos. 3.5. Žemės ūkis Per 2007–2008 m. pasaulinę maisto kainų krizę naujai atsiskleidė maisto situacija besivystančiose šalyse, išryškėjo įvairūs jai įtaką darantys veiksniai ir sudėtingos jų tarpusavio sąsajos. Todėl, atsižvelgiant į situacijos sudėtingumą, reikia atidžiai apsvarstyti ES žemės ūkio politikos poveikį; neseniai pataisyta Bendroji žemės ūkio politika yra žingsnis tinkama linkme, ypač atsiejus didelę dalį paramos ūkininkų pajamoms ir pastaraisiais metais sumažinus ES eksporto subsidijas. Be vidaus žemės ūkio politikos pakeitimų ES greitai reagavo į maisto kainų krizę sukurdama, be kitų dalykų, 1 mlrd. EUR vertės maisto priemonę, tokiu būdu parodydama savo rimtą įsipareigojimą panaikinti skurdą ir užtikrinti maisto pakankamumą šalyse partnerėse. Kaip pagalbinę priemonę siekiant vystymosi tikslų ES nusprendė sustiprinti savo dėmesį žemės ūkiui ir pasiūlė į ekonominės partnerystės susitarimus su Afrikos, Karibų baseino ir Ramiojo vandenyno šalimis (AKR) įtraukti apsaugos sąlygą dėl maisto pakankamumo, kuria padedama užtikrinti maisto pakankamumą . Maistas ir žemės ūkis kelis ateinančius metus liks tarptautinės politinės darbotvarkės prioritetu, o ilgalaikėje perspektyvoje, sprendžiant žemės ūkio politikos klausimus ES ir besivystančiose šalyse, reikėtų atsižvelgti į suvaržymus dėl klimato kaitos priemonių taikymo, dėl demografinių tendencijų, dėl vartojimo modelių pokyčių ir riboto naujos žemės, tinkamos žemės ūkio veiklai, ploto. Norint pamaitinti didėjantį pasaulio gyventojų skaičių iki 2050 m. gaminamo maisto kiekį reikės padvigubinti, o Afrikoje šis kiekis turės padidėti keturis kartus. Esant tokioms aplinkybėms žemės ūkio produktyvumo didėjimas, ypač besivystančiose šalyse, ir gamybos nuoseklumas taps labai svarbiomis užduotimis, kurias spręsti padės Europos Sąjungos darnios žemės ūkio ir vystymosi politikos sritys. 3.6. Žuvininkystė Senuosius žuvininkystės susitarimus pakeisdama žuvininkystės partnerystės susitarimais ES įgyvendino vystymuisi palankesnę politikos programą, sukurtą reformuojant Bendrąją žuvininkystės politiką (BŽP), kaip buvo nuspręsta 2002 m. ir 2004 m. Svarbūs žingsniai siekiant išvengti išteklių mažėjimo ir situacijos, kurioje besivystančios šalys praranda galimą sugauti kiekį ir pajamas, yra ES lygmeniu priimtos kovos su neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama žvejyba priemonės. Tačiau susirūpinimą tebekelia darnios plėtros ir socialinių susitarimų pasekmės. Būsima BŽP reforma sudaroma galimybė iš naujo įvertinti šios politikos srities išorės aspektą, kad ji taptų palankesnė vystymuisi. 3.7. Socialinis globalizacijos, užimtumo ir tinkamo darbo aspektas Socialinio globalizacijos aspekto srityje yra daug įvairių klausimų, kuriuos reikia spręsti (tinkamo darbo, lyčių, vaikų, jaunimo, užimtumo programų), todėl svarbu, nors ir nelengva, pasiekti koordinavimo ir darnos. ES ir toliau lieka ištikima savo įsipareigojimui svarbius klausimus spręsti tarptautiniu mastu. Atsižvelgiant į pasaulinę ekonominę krizę, socialinis globalizacijos aspektas ir tinkamas darbas tampa dar svarbesni vystymuisi ir skurdo sumažinimui. Kovos su krize pagrindiniai elementai yra tokios priemonės kaip socialinės apsaugos lygio gerinimas, socialinės saugos tinklų finansavimas ir tinkamo darbo darbotvarkė. Šiuo atveju labai svarbu atsižvelgti į lyties aspektą, kad į jį iš karto būtų reaguojama visais lygmenimis. 3.8. Migracija Europos Sąjunga vykdydama visuotinę migracijos strategiją siekia užtikrinti, kad migracija būtų naudinga ir ES, ir jos šalims partnerėms. Vystymosi politikos darnos procesas padeda užtikrinti, šią trapią pusiausvyrą. ES sustiprino dialogą su trečiosiomis šalimis migracijos ir vystymosi klausimais į bendradarbiavimo su šiomis šalimis darbotvarkę įtraukdama bendras su migracija susijusias problemas ir klausimus. Šias pastangas reikia tęsti, kad būtų imtasi spręsti politikos klausimus dėl tikrų migracijos ir mobilumo galimybių pasiūlymo besivystančių šalių piliečiams, kurie nori legaliai įsidarbinti ES. Socialinių ir ekonominių teisių perkeliamumo klausimas taip pat keliamas, jo nagrinėjimą ateinančiais metais reikės tęsti. Be to, buvo pradėta įgyvendinti kai kuriuos klausimus, visų pirma susijusius su piniginiais pervedimais, padidėjusiu mobilumu ir stipresniais ryšiais bei dialogu su imigrantų organizacijomis; jų įgyvendinimas turi būti tęsiamas. Taip pat lieka aktualūs darbo migracijos, darbo atitikimo darbo rinkai, veiksmingo naujų įgūdžių perkėlimo ir pripažinimo bei „protų nutekėjimo“ problemos sprendimo klausimai. Galiausiai bus toliau nagrinėjamos tokios naujos problemos kaip ekonominės krizės ir klimato kaitos poveikis migracijai. 3.9. Moksliniai tyrimai ES siekia prisidėti prie vystymosi tikslų per mokslinių tyrimų programas ir skatinti mokslo darbuotojų iš besivystančių šalių dalyvavimą mokslinių tyrimų projektuose ir mobilumo programose. Mokslinių tyrimų politika labai paskatino vystymąsi per įvairių sričių projektų, pavyzdžiui, sveikatos arba maisto saugos srityse, finansavimą. Tačiau bendrai paėmus mokslo darbuotojų iš besivystančių šalių dalyvavimas dažnai yra negausus. Pagrindinė priežastis, dėl kurios į bendradarbiavimą mokslinių tyrimų srityje sunku įtraukti besivystančias šalis, yra jų ribotos mokslinių tyrimų galimybės ir infrastruktūra. Be veiksmų remti besivystančias šalis, ypač didinant mokslinių tyrimų galimybes, vis labiau pabrėžiama, kad svarbu stiprinti dialogą su regioninėmis institucijomis, siekiant nustatyti mokslinių tyrimų prioritetus ir galimybes vykdyti jungtinius tyrimus. Šiuo atveju svarbų vaidmenį galėtų vaidinti Afrikos Sąjungos komisija, pavyzdžiui, valdydama Afrikos mokslinių tyrimų programą ir aktyviai dalyvaudama padedant vystyti Afrikos ir Europos partnerystės ryšius mokslinių tyrimų srityje. 3.10. Informacinė visuomenė ES ėmėsi svarbių žingsnių skatinti įtraukiąją informacinę visuomenę. Ji suaktyvino bendradarbiavimą su besivystančiomis šalimis vykdant mokslinius tyrimus informacijos ir komunikacijos technologijų (IKT) srityje ir paspartino bendradarbiavimą reguliavimo klausimais. Kaip dalį naujos strateginės partnerystės mokslo, informacinės visuomenės ir kosmoso srityje Afrikos Sąjunga ir Europos Sąjunga taip pat sprendžia interneto plėtros klausimus. Šia partneryste ES remia infrastruktūros kūrimą ir IKT pajėgumų didinimą besivystančiose šalyse. Reikėtų dar labiau pasinaudoti šios partnerystės teikiamomis galimybėmis stiprinti bendradarbiavimą mokslinių tyrimų srityje, tęsti politinį dialogą ir didinti pastangas plečiant IKT infrastruktūrą. 3.11. Transportas Transporto srityje darnos klausimai vis dažniau sprendžiami subalansuotais visoms transporto rūšims skirtais veiksmais, ypač Afrikoje į pietus nuo Sacharos, ir sprendžiant bendrus klausimus. Norint nustatyti VPD tikslus ir iniciatyvas reikėtų geresnių koordinavimo ir bendradarbiavimo programų. Bendradarbiavimo veikla transporto paslaugų infrastruktūros srityje galėtų būti svarbi pradžia, jeigu dalyvaujančios šalys pasinaudotų esama galimybe. Europos Sąjungos ir Afrikos partnerystei skirtame komunikate esminis dėmesys skiriamas Europos ir Afrikos bendradarbiavimo transporto srityje stiprinimui. Juo siekiama sujungti transeuropinius ir Afrikos tinklus. Komisija su Afrikos partneriais pasidalins patirtimi, įgyta įgyvendinant Europos transporto politiką. Tuo siekiama prisidėti prie veiksmingesnės transporto sistemos sukūrimo ir paskatinti Afrikos žemyno vystymąsi, kad būtų sprendžiamos skurdo, aplinkos būklės blogėjimo ir migracijos srautų disbalanso problemos. 3.12. Energetika Pastaruosius dvejus metus energetikai buvo skiriamas didelis politinis dėmesys ir buvo ieškoma galimų sąsajų su vystymusi. Pavyzdžiui, 2008 m. ES klimato kaitos ir energetikos srities teisės aktų paketas, ypač jo skyriaus apie biokurą nuostatos, galėtų daryti poveikį besivystančioms šalims sukuriant naujas galimybes eksportuoti biokurą. Tai gali suteikti galimybių, tačiau ir sukelti pavojų, kurį reikėtų rimtai įvertinti. Atsižvelgiant į tai, buvo rimtai apsvarstyti ES biokuro politikos vystymosi aspektai. Lygiai taip pat konkrečiose besivystančiose šalyse galima įgyvendinti susijusias vystymosi politikos sritis, padedant šalims, kurios turi galimybių vystyti biokuro gamybą ir naudojimą, atsižvelgiant į darnaus vystymosi schemą, numatytą ES atsinaujinančių išteklių energijos direktyvoje. Tačiau taip pat buvo pasiekta pažangos vykdant ir kitas iniciatyvas, pavyzdžiui, pradedant ir įgyvendinant energetikos dialogą su besivystančiomis šalimis, įskaitant kylančios ekonomikos šalis, arba patvirtinant teminę paramos aplinkai programą ir gamtos išteklių, įskaitant energetiką, darnaus valdymo besivystančiame pasaulyje programą. Ateities energetikos politikos kryptys ir su energetika susijusių technologijų strategija ES bus svarbiausios priemonės užtikrinti darnų ES ekonomikos vystymąsi, atsaką į klimato kaitą ir pastangas padėti besivystančioms šalims siekti Tūkstantmečio vystymosi tikslų. Reikia išnaudoti ES ir besivystančių šalių politikos krypčių sąsajas. Toks papildomumas leis visoms šalims partnerėms pasinaudoti tvaria energija, tuo pat metu siekiant svarbių kovos su klimato kaita tikslų. Esant tokioms sąlygoms ekonominį vystymąsi galima tęsti ir tai turėtų padėti siekti dvejopo tikslo: panaikinti skurdą, suteikiant galimybę geriau naudotis energetikos šaltiniais, ir išlaikyti tinkamus klimato kaitos kriterijus[4]. 4. VYSTYMOSI POLITIKOS DARNOS POVEIKIO SIEKIANT TVT VERTINIMAS. REZULTATAIS GRINDžIAMAS VERTINIMO METODAS ES tyrimo ataskaita „Tūkstantmečio vystymosi tikslų laikotarpio vidurio vertinimas. Dabartinė padėtis ir ko turime siekti?“ (angl. The MDGs at Midpoint: Where Do We Stand and Where Do We Need to Go? )[5] yra pradinis konceptualios sistemos, kuria siekiama įvertinti VPD poveikį besivystančioms šalims, taškas. Metode pabrėžiama trijų politikos krypčių grupių, t. y. pasaulio konteksto, vystymosi paramos ir vidaus politikos, svarba siekiant TVT. Nors norint įvertinti pažangą siekiant Tūkstantmečio vystymosi tikslų labai svarbu suprasti šių trijų grupių sąveiką, VPD koncepcija labiau sutelkta į ES vystymosi paramos politikos sričių ir kitų politikos sričių sąveiką, kaip tai iliustruojama toliau (žr. 1 paveikslėlį). 1 paveikslėlis. Pagrindinių politikos sričių sąveika ir pažanga, padaryta siekiant TVT [pic] Taikant tokią sistemą galima nuosekliai analizuoti, kokį poveikį, teigiamą ar neigiamą, ES politikos sritys, išskyrus pagalbą, gali daryti vystymuisi ir, konkrečiai, siekiant TVT. Nors labai dažnai pabrėžiamas galimas neigiamas poveikis, sistema taip pat raginama nustatyti galimas sąsajas ir galimą teigiamą poveikį vystymuisi be to, kad bus siekiama pagrindinio politikos sričių tikslo. Mozambiko, Etiopijos ir Senegalo TVT 1 (dėl bado) atvejų tyrimo duomenys patvirtinta, kad priklausomai nuo šaliai būdingų bruožų, ES maisto saugos standartams, žemės ūkio ir prekybos politikos sritims gali būti padarytas įvairaus pobūdžio poveikis. Tačiau poveikio šaltinio nustatymas, pavyzdžiui, atitinkamas ES vaidmuo, kitų tarptautinių politikos sričių ir vidaus politikos sričių sukeltas poveikis, šiuo atveju ir bet kokiu kitu atveju, stengiantis nustatyti rekomendacijas dėl politikos krypčių, lieka ribotas ir turi būti vykdomas ypač atsargiai. Be to, ES politika ir šalių vidaus politika kartais sutampa ir sukelia panašų poveikį: pavyzdžiui, Etiopijoje ir Senegale didmeninės prekybos pakeitimas įvairių produktų tiekimu į konkrečią ES rinką yra ir ES politikos iniciatyvų rezultatas (maisto saugos standartai, žemės ūkio ir prekybos politika), ir abiejų šalių apgalvotų pastangų tiekti įvairesnius produktus, už kuriuos gaunama didesnė pridėtinė vertė, rezultatas. Kalbant apie žuvininkystę, Senegalo atvejis parodė, kad galima sukurti ES žuvininkystės partnerystės susitarimo ir Senegalo žuvininkystės politikos sąsajas, kurias reikėtų sustiprinti ir paremti. Kalbant apie klimato kaitos ir energetikos politiką, dabartinės ES pastangos tarptautiniu mastu paprastinti švarios plėtros mechanizmų naudojimą besivystančioms šalims turėtų padėti trims pavyzdžiuose pateikiamoms šalims iš švarios plėtros mechanizmų projektų ateityje gauti naudos. Be to, 2008 m. ES klimato kaitos ir energetikos srities teisės aktų paketu turėtų būti sudarytos galimybės Mozambikui ir Etiopijai toliau vystyti šį sektorių, laukiant, pavyzdžiui, Mozambike teigiamo poveikio skurdo mažinimui. TVT 6 (dėl kovos su ŽIV/AIDS) atvejų tyrime atsispindi ES prekybos politikos, ypač susitarimo dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba (TRIPS susitarimas), mokslinių tyrimų ir migracijos politikos sričių, poveikis ŽIV gydymui Tanzanijoje, Zambijoje ir Ruandoje. Paaiškėjo, kad nei Ruanda, nei Zambija nesugebėjo pasinaudoti TRIPS susitarimu sudarytomis lankstumo priemonėmis dėl priežasčių, kurios nebuvo tiesiogiai susiję su susitarimu. Tačiau atrodo, kad Tanzanijoje yra galimybių ištirti ir pasinaudoti TRIPS susitarime numatytomis lankstumo priemonėmis ir daryti pažangą siekiant TVT 6. Kalbant apie mokslinių tyrimų politikos sritį, tyrimu nustatyta, kad kai kuriais svarbiais Komisijos finansuojamais projektais Tanzanijoje jau prisidėta prie kovos su ŽIV ir (arba) AIDS, arba labai tikėtina, kad tai bus padaryta. Kai kurie pastarojo laiko pasikeitimai migracijos politikos srityje rodo, kad Europos Sąjunga yra labiau informuota apie jos migracijos politikos poveikį sveikatos apsaugos sektoriaus darbuotojų skaičiui besivystančiose šalyse. Tačiau kol kas tyrime nebuvo galima pateikti konkrečių pavyzdžių, kaip šios nuostatos veikia praktikoje. Bendrosios Afrikos ir ES strategijos atvejų tyrimu siekiama nustatyti, koks gali būti šios strategijos poveikis vystymosi politikos darnai. Bendroji 2007 m. gruodžio mėn. priimta Afrikos ir ES strategija yra nauja programa, kuria ilgą laiką trunkantis dviejų kontinentų bendradarbiavimas išplečiamas už Afrikos ribų, vystymosi politikos srities ir apima daugiau nei vien tik institucinius veikėjus. Taip pat ši nauja programa buvo svarbus žingsnis siekiant traktuoti Afriką kaip vienetą ir įgyvendinant darbo pasidalijimo principą, siekiant didesnės ES veiklos darnos ir papildomumo. Atsižvelgiant į tai, kad nuo Bendrosios Afrikos ir ES strategijos įsteigimo ir veiklos pradžios praėjo labai nedaug laiko, pastebėta, kad šiuo metu ji padarė tam tikrą, nors ir nedidelį, poveikį VPD rezultatams. Į ateitį reikia žiūrėti realistiškai, atsižvelgiant į tai, kad įgyvendinant Bendrosios Afrikos ir ES strategiją kyla sunkumų. 5. IšVADA Atsižvelgiant į pradžioje suteiktus įgaliojimus, 2009 m. ataskaita yra pagrindas vertinti ES pažangą siekiant vystymosi politikos darnos. Be to, ataskaitoje naudojamas rezultatais grindžiamas vertinimo metodas: tiriama, kokį poveikį ES politika padarė besivystančioms šalims, kaip jomis prisidedama prie Tūkstantmečio vystymosi tikslų ir tiriama galimybė pasinaudoti Bendrąja Afrikos ir ES strategija siekiant vystymosi politikos darnos. Taikant šį sudėtinį metodą ataskaitoje pateikiami konkretūs besivystančių šalių pavyzdžiai dėl VPD srities aktualumo ir parodoma, kaip ES, naudodamasi įvairiomis politikos sritimis, gali remti besivystančių šalių kovą su skurdu. Ataskaita yra informacinė priemonė, kuria siekiama paskatinti diskusiją ir daugelio privačių ir viešųjų sričių veikėjų grįžtamąjį ryšį. [1] 2005 m. gegužės mėn. Tarybos išvados dėl VPD. Dvylika politikos sričių: prekyba, aplinka, klimato kaita, saugumas, žemės ūkis, žuvininkystė, socialinis globalizacijos, užimtumo ir tinkamo darbo aspektas, migracija, moksliniai tyrimai ir inovacijos, informacinė visuomenė, transportas ir energetika. [2] OECD Vystymosi paramos komiteto (VPK) parengta Europos bendrijos tarpusavio vertinimo ataskaita, 2007 m. [3] Pasaulio prekybos organizacija [4] ES tikslas – apriboti vidutinės pasaulinės temperatūros kilimą, kad jis neviršytų prieš industrializaciją buvusio lygio daugiau kaip 2°C. [5] http://ec.europa.eu/development/icenter/repository/mdg_paper_final_20080916_en.pdf , Bourguignonas ir kiti (2008b).