Pasiūlymas Tarybos sprendimas dėl rekomendacijos, norint iš anksto perspėti Italiją dėl galimo perviršinio biudžeto deficito, viešo (pateika Komisijos pagal Sutarties 99 straipsnio 4 dalį) /* SEK/2004/0485 galutinis */





Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl rekomendacijos, norint iš anksto perspėti Italiją dėl galimo perviršinio biudžeto deficito, viešo (pateika Komisijos pagal Sutarties 99 straipsnio 4 dalį) AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1466/97 dėl biudzeto būklės prieziūros stiprinimo ir ekonominės politikos prieziūros bei koordinavimo [1] numatyta isankstinio perspėjimo sistema, pagal kurią Taryba ankstyvame etape galėtų pranesti atitinkamai valstybei narei apie būtinumą taikyti reikiamas priemones biudzeto būklei istaisyti, siekiant isvengti pervirsinio valstybės biudzeto deficito. Reglamento 6 straipsnio 2 dalyje isdėstyta isankstinio perspėjimo sistemos taikymo valstybėms narėms, kurios turi bendrą valiutą, tvarka. Taryba vykdo reguliarią stabilumo programų įgyvendinimo stebėseną, visų pirma siekdama nustatyti esamus arba numatomus didelius biudzeto nukrypimus nuo vidutinės trukmės tikslo priartinti biudzetą prie pusiausvyros arba nuo siam tikslui pasiekti reikalingų pertvarkymų, kaip yra numatyta programoje. Nustačiusi rimtą biudzeto būklės nukrypimą ir norėdama is anksto perspėti valstybę narę dėl galimo pervirsinio biudzeto deficito, Taryba atitinkamai valstybei narei rekomenduoja imtis būtinų pertvarkymo priemonių. Šis isankstinis perspėjimas daromas Sutarties 99 straipsnio 4 dalyje nurodyta tvarka ir remiantis Komisijos rekomendacija. [1] OL L 209, 1997 8 2. Spręsdama dėl isankstinio perspėjimo procedūros pradzios, Komisija [2] apsvarsto tokius klausimus: biudzeto nuokrypio dydis, t. y., kokiu mastu valstybės narės biudzetas prasilenkia su stabilumo ar konvergencijos programose nustatytais tikslais; biudzeto nuokrypio priezastis, tai yra, ar esamą balanso nukrypimą nuo tikslo galima paaiskinti grynai ciklinio pobūdzio veiksniais; ir pervirsinio biudzeto pozicijos rizika, t. y., ar kyla grėsmė virsyti 3% nuo BVP leistiną normą. [2] KOM(2002) 668 galutinis, 2002 11 27. Siektasis ir faktiskas deficitas 2002 m. lapkričio 20 d. Komisijai perduota 2002 m. atnaujinta Italijos stabilumo programa aprėpia 2002-2006 m. laikotarpį. Joje buvo numatytas 1,5% nuo BVP valstybės biudzeto deficitas 2003 m. su prielaida, kad realus BVP prieaugis bus 2,3%, o valstybės biudzeto deficitas 2004 m. - 0,6% nuo BVP su prielaida, kad realus BVP prieaugis bus 2,9%. Po to buvo padaryta keletas pakeitimų (toliau nurodomų lentelėje), kuriuos lėmė prastesni nei tikėtasi 2002 m. biudzeto įvykdymo rezultatai, atnaujintos ekonominio augimo prognozės ir biudzeto planų persvarstymas. 2003 m. rugsėjį kartu su biudzetu pateiktoje oficialioje prognozėje buvo nurodyti 2,5% nuo BVP 2003 m. deficito prognozė ir 0,5% realus BVP augimas. 2004 m. deficito tikslas buvo 2,2% nuo BVP su prielaida, kad realus BVP augimas sieks 1,9%. Tie skaičiai ir 2003 m., ir 2004 m. atzvilgiu buvo pakartoti 2003 m. gruodzio 1 d. pateiktoje atnaujintoje stabilumo programoje. >TABELPOSITION> Tai, kad palaipsniui mazinti ekonominio augimo ir palaipsniui didinti biudzeto deficito rodikliai, atitinka Komisijos tarnybų atliktuose atnaujintų stabilumo programų techniniuose įvertinimuose [3] ir Tarybos nuomonėse apie tas pačias programose [4] isryskintą modelį. Biudzeto planai buvo nuolatos grindziami perdėm optimistiskomis augimo prielaidomis, ypač vidutinės trukmės augimo perspektyvoje. Dėl tos priezasties biudzetai tiek nominaliai, tiek pritaikius pagal ciklą, būdavo įvykdomi prasčiau, skaičiuojant BVP procentais, negu uzsibrėzta, net ir be papildomų diskrecinių ekspansinių priemonių per biudzeto metus. Palaipsniui mazinant realų BVP, mazėjo potencialaus įvykdymo lygis. [5] Biudzeto vykdymo prastėjimas, kuris pagal oficialias prognozes, turėjo būti ciklinis, pasirodė esąs struktūrinis. Nors is esmės bet kokia augimo prognozė gali pasirodyti klaidinga, ir esamo ciklinio sulėtėjimo trukmės dauguma prognozuotojų nenumatė, Italijos oficialių augimo prognozių optimizmo laipsnis ir pastovumas nesiderina su apdairia fiskaline strategija. [3] Su 2002 m. ir 2003 m. atnaujintos stabilumo programos įvertinimais galima susipazinti adresu http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/cswd_en.htm. [4] OL C 26 , 2003 2 4; OL C 51, 2002 2 26; OL C 77, 2001 3 9. [5] Remiantis potencialaus įvykdymo ir neįvykdyto skirtumo apskaičiavimo metodu, priimtu Taryboje 2002 m. liepos 12 d. 2003 m. nukrypimais nuo biudzeto tikslų Pagal 2004 m. kovo 1 d. ataskaitą apie valstybės biudzeto deficito ir skolos lygius (EDP pranesimas) realus 2003 m. BVP augimas siekė 0,3%, o deficitas - 2,4% nuo BVP, 0,9 procentinio punkto auksčiau uz pradinį deficito siekį, nepaisant vienkartinių priemonių, kurios įvertintos daugiau nei 2 procentiniais punktais nuo BVP. Be vienkartinių priemonių deficitas siektų daugiau nei 4,5 % nuo BVP [6]. [6] ,Vienkartinės priemonės" yra priemonės, kurios laikinai (todėl yra visiskai grįztamos) pablogina arba pagerina biudzeto balansą. Kritinė savybė yra reiksmingas, pereinamas ir identifikuojamas poveikis valstybinėms sąskaitoms, nusveriantis visus galimus ilgalaikiusi is priemonės gaunamus rezultatus. Visų pirma, nors negalima visiskai paneigti, kad mokestinės amnestijos galėtų baigtis pastovia platesne mokesčių baze ir todėl būtų nevisiskai vienkartine priemone, tais metais, kai padidėja pajamos dėl mokestinės amnestijos, poveikio rezultatą galima nedvejojant laikyti laikinu. 2003 m. nukrypimą, gaunamą lyginant su 2002 m. atnaujinta stabilumo programa, lėmė santykinai su BVP 1,7 procentinio punkto didesnės, nei planuota, pirminės islaidos, įskaitant mazdaug 0,4 procentinio punkto nuo BVP įplaukų is materialiojo turto trūkumą [7]. Papildomą atotrūkį nuo planų, atsiradusį perdėm optimistiskai įvertinus ekonominio augimo sąlygotas mokestines įplaukas, visiskai kompensavo netikėtai didelės įplaukos dėl mokestinės amnestijos. Apskritai, nukrypimas lyginant su 2002 m. atnaujinta stabilumo programa pirminiame biudzeto balanse siekė 1,6% nuo BVP, tokiu būdu patvirtinant pirminio balanso smukimo tendenciją nuo desimtojo desimtmečio pabaigoje uzfiksuotų didelių perteklių. Kadangi palūkanų mokėjimai buvo 0,7% nuo BVP mazesni, negu oficialiai planuota, bendras biudzeto trūkumas, kaip nurodyta pirmiau, buvo 0,9% nuo BVP. [7] Pagal Europos nacionalinių sąskaitų sistemą (ESA95) materialiojo turto pardavimas yra įrasomas kaip bendrojo kapitalo formavimo sumazinimas. Remiantis visuotinai priimtu potencialaus įvykdymo ir neįvykdyto skirtumo apskaičiavimo metodu, Komisijos 2004 m. pavasario prognozėje 2003 m. yra numatomas 1,9% nuo BVP deficitas, pritaikytas pagal ciklą, o tai yra 0,3% geriau negu praėjusiais metais. Toks rezultatas buvo pasiektas remiantis vienkartinėmis priemonėmis, kurios, kaip nurodyta anksčiau, vertinamos siek tiek daugiau nei 2 BVP procentiniai punktai, tai yra 1,5 procentinio punkto daugiau nei 2002 m. Nukrypimas nuo 2004 m. biudzeto tikslo Pagal Komisijos 2004 m. pavasario prognozę 2004 metais realus BVP augimas turėtų būti apie 1,2%, o bendrasis biudzeto deficitas, jei nebus imtasi papildomų priemonių, sudarys 3,2% nuo BVP, t.y. virsys Sutartyje numatytą leistiną normą. Vienkartinių priemonių įtaka, nors ir mazesnė nei 2003 m., islieka pakankamai didelė (apytiksliai vienas procentas nuo BVP). Taigi, neskaičiuojant vienkartinių priemonių įtakos, numatomas biudzeto deficitas būtų apie 4,25% nuo BVP. Pagal Komisijos 2004 m. pavasario prognozę, 2004 m. nuokrypis nuo 2003 m. atnaujintoje stabilumo programoje numatyto persvarstyto 2,2% nuo BVP biudzeto tikslo siekia 1 procentinį punktą, o nuo 2002 m. atnaujintoje stabilumo programoje numatyto 0,6% biudzeto deficito tikslo - 2,6 procentinius punktus. Komisijos 2004 m. prognozėje numatoma, kad pritaikytas pagal ciklą biudzeto deficitas lyginant su 2003 m. augs 0,7 procentiniais punktais iki 2,6% nuo BVP, t.y., bus gerokai didesnis uz tą lygį, kuris leistų islaikyti saugų rezervą iki leistinos 3% nuo BVP normos. Skirtumas tarp 2004 m. pavasario 3,2% nuo BVP deficito prognozės ir 2003 m. atnaujintoje stabilumo programoje numatyto persvarstyto 2,2% nuo BVP oficialaus tikslo grindziamas tokiais duomenimis, į kuriuos buvo atsizvelgta pirmajame dokumente: i) blogesni 2003 m. rezultatai - atėmus vienkartinių priemonių įtaką; ii) mazesnis ūkio augimas 2004 m.; iii) dėl nesenų pokyčių, susijusių su sutartimis, isaugęs vienam viesojo sektoriaus darbuotojui tenkančio atlyginimo dydis; iv) atsargesnis, tačiau vis dar teigiamas, valstybei priklausančio materialiojo turto pardavimo įvertinimas; ir v) realistiniu vertinimu ANAS, uz investicijas į valstybinį kelių tinklą ir jo prieziūrą atsakinga agentūra, tebelaikoma bendrojo valstybinio sektoriaus dalimi, skirtingai nei oficialiojoje prognozėje [8]. Tačiau Komisijos 2004 m. pavasario prognozėje atsizvelgiama į daugelio priemonių (mokesčių amnestijos uz sumazintą ankstesnių mokestinių įsipareigojimų deklaravimą pratęsimas, amnestija uz zonų kodų pazeidimus ir mokesčių sureguliavimo schema) oficialiai numatomą įtaką biudzetui, nors jos gali ir nepateisinti dedamų vilčių. [8] 2002 m. ANAS buvo pertvarkyta į akcinę bendrovę. Pagal Europos nacionalinių sąskaitų sistemos (ESA95) duomenis, 2002 ir 2003 m. Istat ir Eurostat nuomone, si bendrovė neatitiko reikalavimų, kurie leistų nepriskirti jos bendrajam valstybiniam sektoriui, t.y., kad pajamos is pardavimų atlygintų bent 50% gamybos sąnaudų (įskaitant esamo turto amortizaciją). Lėtas valstybės skolos ir BVP santykio mazėjimas Vis dar didelis bendrosios valstybės skolos ir BVP santykis kelia daug rūpesčių. 2002 m. atnaujintoje stabilumo programoje numatyta, kad sis santykis per laikotarpį nuo 2001 m. pabaigos iki 2004 m. pabaigos sumazės 9,5 procentiniais punktais ir sudarys 100,4 % nuo BVP. 2003 m. atnaujintoje stabilumo programoje 2004 m. pabaigoje siekiamas oficialusis skolos ir BVP santykis buvo pakoreguotas į 105% nuo BVP. 2004 m. kovą paskelbtais duomenimis 2003 m. pabaigoje buvusi skola sudarė 106,2% nuo BVP [9]. Jei nebūtų buvę imtasi nepaprastųjų priemonių, pavyzdziui 2002 m. atliktas skolos Banca d'Italia bankui konvertavimas ir valstybei priklausančių ENEL, ENI ir Poste SpA akcijų paketų pardavimas kartu su Cassa Depositi e Prestiti (buvęs valstybinis indėlių ir paskolų bankas) reorganizavimu į akcinę bendrovę 2003 m., tai skolos santykis lyginant su 2001 m. būtų sumazėjęs tik labai nezymiai. 2004 m. Komisijos pavasario prognozėje numatomas 106% nuo BVP santykis, beveik nepasikeitęs lyginant su ankstesniais metais, nepaisant, to, kad pajamos is privatizavimo sudarė apie 1% nuo BVP (kaip nurodyta 2003 m. atnaujintoje stabilumo programoje). [9] Be įprastinių skolos ir BVP persvarstymų po 2004 m. kovo 1 d. VDS pranesimo buvo persvarstytos bendrosios valstybės skolos sumos nuo 1999 m., į jas įtraukiant duomenis apie pasto indėlius (einamąją sąskaitą), kurie anksčiau nebuvo įtraukti. Šie skaičiai buvo dar kartą persvarstyti, siekiant pritaikyti konsolidavimo įrasus. Skolos mazinimą lėtino sie veiksniai: i) pasikartojantys biudzeto balanso nesilaikymo atvejai, ii) mazesnis nei prognozuota nominalaus BVP augimas, 2002-2003 m. sudaręs apie 0,5%, kurį lėmė optimistinės prognozės dėl realaus BVP augimo, kurį is dalies kompensavo didesnis nei tikėtasi BVP defliatorius; ir iii) apie atsargų srautų koregavimą galima pasakyti, kad skolinimasis pinigais (fabbisogno di cassa delle amministrazioni pubbliche - deficito priemonė, grindziama pinigų srautais, įtraukiant finansinio turto sandorius, bet neskaičiuojant pajamų is privatizavimo) ir toliau virsija deficitą pagal Mastrichto apibrėzimą (mokėtinų sumų pagrindu ir neskaitant finansinių operacijų). Rysys tarp fabbisogno ir Mastrichto apibrėzimo nėra visiskai skaidrus. Šių dviejų rodiklių skirtumai atsiranda dėl tokių priezasčių: i) dėl nepaaiskinamo nuolatinio skirtumo tarp pinigų ir mokėtinų sumų sąskaitų, kurie, sprendziant is sių rodiklių pobūdzio, turėtų ilgainiui vienas kitą padengti; ii) finansinių sandorių ir iii) statistinių koregavimų. Bendra neigiama skirtumo tarp fabbisogno ir deficito pagal Mastrichto apibrėzimą įtaka skolos santykio sumazinimui sudarė 8 BVP procentinius punktus nuo 1999 m. velgiant į ateitį, keletas faktorių kelia grėsmę ilgalaikiam viesųjų finansų tvarumui. Pirmiausiai, pirminis perteklius per keletą pastarųjų metų nuolat mazėjo ir 2003 m. sudarė 2,9% nuo BVP, o tai atitinka Komisijos tarnybų numatytą pritaikytą pagal ciklą 3,4% dydzio pirminį perteklių; 2004 m. prognozuojamas tolesnis sių abiejų rodiklių blogėjimas (2004 m. pavasario prognozės). Kaip pabrėziama Komisijos tarnybų parengtame 2003 m. atnaujintos stabilumo programos techniniame įvertinime ir pripazįstama pačioje programoje, sio lygio nepakaks, kad būtų uztikrintas ilgalaikis viesųjų finansų tvarumas, atsizvelgiant į tą įtaką, kurią biudzetui turės gyventojų senėjimas [10]. Antra, nauda is mazėjančios potencialios palūkanų normos, susijusi su Mastrichto konvergencijos procesu, baigiasi: galimybės gauti naudos perfinansuojant senas obligacijas su aukstesne palūkanų norma ir leidziant naujas su zymiai mazesnėmis palūkanomis yra beveik visiskai isnaudotos. Is tiesų, kyla grėsmė, kad paskolų palūkanų nasta gali vėl pradėti didėti, kai rinkos palūkanų norma pradės kilti is istoriskai zemo lygio, kuriame ji atsidūrė per pastaruosius metus. Be to, toliau mazinti skolą trukdys zemas potencialus gamybos augimas, kurio svaraus padidėjimo negalima tikėtis, nebent Italija pradėtų energingai įgyvendinti strategines reformas, kurių reikia Lisabonos tikslams pasiekti. Galiausiai, skirtumas tarp grynųjų pinigų ir mokėtinų sumų sąskaitų sudaro papildomą kliūtį, trukdančią mazinti skolą. [10] 2003 m. atnaujintos Italijos stabilumo programos įvertinimas (2003-2007), ECFIN/18/04-EN (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/country/commwd/it/com_it20032004.pdf). Isvados dėl politikos Komisija mano, kad Komisijos 2004 m. pavasario prognozė parodo siuos faktus: 1) zymų, mazdaug vieno procentinio punkto dydzio, nuokrypį 2004 m., lyginant su 2003 m. atnaujintoje stabilumo programoje numatyto biudzeto deficito tikslu (2,2% nuo BVP), kuris savo ruoztu buvo padidintas nuo 2002 m. atnaujintoje stabilumo programoje numatyto 0,6% nuo BVP deficito tikslo; 2) zymus nukrypimas nuo vidutiniu laikotarpiu beveik subalansuotos ar perteklinės situacijos is esmės gali būti paaiskintas BVP mazėjimu, kuris buvo nurodomas nuosekliai teiktose Tarybos nuomonėse dėl stabilumo programos atnaujinimo, ir kuris nuolat buvo nepakankamai įvertinamas; 3) zenklus nukrypimas atsiranda nepaisant pakankamai didelio vienkartinių priemonių įnaso, kuris sudarė apie vieną procentinį punktą nuo BVP; 4) be papildomų korekcinių priemonių numatomas biudzeto deficitas 2004 m. virsytų Sutartyje numatytą 3% ribą; 5) pritaikyto pagal ciklą biudzeto balanso prognozė gerokai virsija 1,5% nuo BVP lygį, kuris leistų islaikyti saugų rezervą iki leistinos 3% nuo BVP normos; 6) tikėtina, kad 2005 m. nukrypimas nuo kurso į vidutiniu laikotarpiu beveik subalansuotą ar perteklinę situaciją tik didės, nes planuojama baigti vienkartines priemones - Komisija prognozuoja galiojančiais teisės aktais pagrįstą 4% nuo BVP dydzio biudzeto deficitą ir ekonomikos atsigavimą; ir 7) skolos sumazinimo tikslui taip pat iskilęs pavojus, nepaisant nemazų privatizavimo planų - 1,1% nuo BVP. Todėl Italiją reikia perspėti isankstinio perspėjimo sistemos tvarka. Atsizvelgdama į pirmiau isdėstytus faktus, Italijos valdzia turi imtis papildomų priemonių, kad uztikrintų, jog biudzeto deficitas nevirsytų leistinos 3% nuo BVP normos. Gerai apgalvotas metų eigoje atliktas pritaikymas, jei jis bus pateiktas kaip pirmas pasitikėjimo vertos daugiametės programos zingsnis, gali sukelti teigiamą pasitikėjimo efektą ir padėti įveikti laikiną neigiamą reikalingų veiksmų poveikį. Didziausias dėmesys turėtų būti skirtas zymiam islaidų sumazinimui ir perskirstymui, kuris turėtų sudaryti sąlygas planuojamam mokesčių nastos sumazinimui ir greitesniam skolos ir BVP santykio sumazinimui. Tai paskatintų ilgalaikį augimą. Todėl 2004 m. reikėtų įgyvendinti papildomas nuolatinio pobūdzio priemones, siekiančias bent jau 7 milijardus eurų (0,5% nuo BVP), kurios, atsizvelgiant į Komisijos 2004 m. pavasario prognozę, sustabdytų 2004 m. pagal ciklą pritaikyto biudzeto padėties blogėjimą. Tai turėtų sumazinti biudzeto deficitą iki mazesnės nei leistina 3% nuo BVP norma, net ir atsizvelgiant į galimybę, kad vienkartinės priemonės nebeduos prognozuojamų sumų, nurodytų Komisijos 2004 m. pavasario prognozėje, kuri is esmės perteikia oficialiuosius planus dėl laikinųjų priemonių įtakos. Artimiausiais metais Italija turėtų siekti kasmetinio pagerėjimo bent jau pagal ciklą pritaikytais 0,5 procentiniais punktais nuo BVP ir tęsti vienkartinių priemonių uzbaigimą, kaip numatyta 2003 m. atnaujintoje stabilumo programoje. Šiame kontekste, atsizvelgiant į vyriausybės planus palaipsniui mazinti mokesčių nastą, itin svarbu apriboti islaidas, kad būtų isvengta didesnio deficito dėl nekompensuojamo mokesčių sumazinimo. Tam, kad fiskalinis konsolidavimas vidutinėje perspektyvoje būtų kuo naudingesnis, vyriausybė daug dėmesio turėtų skirti islaidų struktūrai ir kokybei. Vadovaudamasi siuo įvertinimu Komisija priėmė prie sio dokumento pridedamą rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos, kuria Italijai duodamas isankstinis perspėjimas, ir ją perduoda Tarybai, kad pastaroji priimtų sprendimą. Komisija mano, kad, siekiant atvirumo ir skaidrumo, Tarybos isankstinis įspėjimas turėtų būti paskelbtas viesai ir priėmė tokio Tarybos sprendimo pasiūlymą pagal Sutarties 99 straipsnio 4 dalies nuostatas. Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl rekomendacijos, norint is anksto perspėti Italiją dėl galimo pervirsinio biudzeto deficito, vieso paskelbimo EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsizvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 99 straipsnio 4 dalį, atsizvelgdama į Komisijos pasiūlymą, kadangi: (1) [...] Taryba priėmė rekomendaciją, norint is anksto perspėti Italiją dėl galimo pervirsinio biudzeto deficito, skirtą Italijos vyriausybei. (2) Taryba mano, kad viesas rekomendacijos paskelbimas padės uztikrinti valstybių narių ir Bendrijos ekonominės politikos stebėseną bei glaudesnį koordinavimą ir padės ūkio subjektams geriau suprasti sias priemones, tuo padėdamas jas įgyvendinti. PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: Vienintelis straipsnis [...] Tarybos rekomendacija, norint is anksto perspėti Italiją dėl galimo pervirsinio biudzeto deficito, skelbiama Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Priimta Briuselyje, [...] Tarybos vardu Pirmininkas [...]