EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2021 04 21 COM(2021) 189 final 2021/0104(COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA kuria dėl įmonių informacijos apie tvarumą teikimo iš dalies keičiamos direktyvos 2013/34/ES, 2004/109//EB, 2006/43/EB ir Reglamentas (ES) Nr. 537/2014 (Tekstas svarbus EEE) {SEC(2021) 164 final} - {SWD(2021) 150 final} - {SWD(2021) 151 final}



AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyva (Direktyva 2014/95/ES), kuria iš dalies keičiama Apskaitos direktyva, buvo priimta 2014 m.. Į Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyvos taikymo sritį patenkančios įmonės informaciją pagal šios direktyvos nuostatas pirmą kartą turėjo pateikti 2018 m. (už 2017 finansinius metus). Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyva taikoma didelėms viešojo intereso įmonėms, kurių vidutinis darbuotojų skaičius viršija 500, ir viešojo intereso įmonėms, kurios yra didelių grupių, kurių konsoliduotas vidutinis darbuotojų skaičius viršija 500, patronuojančiosios įmonės. Pagal Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyvą prievolė teikti informaciją netaikoma patronuojamosioms įmonėms, jeigu jų patronuojančioji įmonė teikia visos grupės, įskaitant patronuojamąsias įmones, ataskaitas. Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyvoje nustatyti atskaitomybės reikalavimai taikomi maždaug 11 700 įmonių. Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyva nustatytas reikalavimas įmonėms pateikti informaciją apie poveikį, kurį jų veiklos rezultatams, būklei ir pokyčiams turi tvarumo aspektai (išorės poveikis įmonei), ir apie poveikį, kurį jos pačios daro žmonėms ir aplinkai (įmonės poveikis išorei). Tai dažnai vadinama dvejopu požiūriu į reikšmingumą. Pagal Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyvą 2017 m. Komisija paskelbė neprivalomas informacijos teikimo gaires įmonėms. 2019 m. ji paskelbė papildomas su klimatu susijusios informacijos atskleidimo gaires. Tos gairės įmonių pagal Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyvą teikiamos informacijos kokybę pagerino nepakankamai. Tiek Europos žaliajame kurse, tiek 2020 m. darbo programoje Europos Komisija įsipareigojo pateikti peržiūrėtą Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyvą. Europos žaliuoju kursu siekiama pertvarkyti ES į modernią, efektyviai išteklius naudojančią ir konkurencingą ekonomiką, kurioje iki 2050 m. nebeliks grynojo išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio. Taip ekonomikos augimas bus atsietas nuo išteklių naudojimo ir užtikrinta, kad visi ES regionai ir piliečiai dalyvautų socialiai teisingoje pertvarkoje kuriant tvarią ekonomikos sistemą. Be to, juo siekiama apsaugoti, tausoti bei didinti ES gamtinį kapitalą ir apsaugoti piliečių sveikatą bei gerovę nuo su aplinka susijusios rizikos ir poveikio. Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyvos peržiūra padės siekti tikslo – kurti žmonėms tarnaujančią ekonomiką. Ji sustiprins ES socialinės rinkos ekonomiką ir kartu padės užtikrinti, kad ši ekonomika būtų pasirengusi ateities iššūkiams ir sudarytų sąlygas stabilumui, darbo vietų kūrimui, augimui ir investicijoms. Šie tikslai ypač svarbūs atsižvelgiant į COVID-19 pandemijos sukeltą socialinę ir ekonominę žalą ir siekiant tvaraus, integracinio ir teisingo atsigavimo. Pagal Komisijos tvaraus finansavimo veiksmų planą ES ėmėsi keleto veiksmų siekdama užtikrinti, kad finansų sektorius svariai prisidėtų prie Europos žaliojo kurso tikslų įgyvendinimo. Sėkmingai įgyvendinti Europos žaliąjį kursą ir tvaraus finansavimo veiksmų planą iš esmės padėtų geresni įmonių teikiami duomenys, susiję su įmonėms gresiančia tvarumo rizika ir jų daromu poveikiu žmonėms bei aplinkai. Pagal šį pasiūlymą įpareigojus įmones teikti informaciją apie jų poveikį žmonėms bei aplinkai ir didinti skaidrumą šiuo atžvilgiu, taip pat būtų galima sustiprinti verslo ir visuomenės ryšius. Be to, taip būtų sudarytos sąlygos įmonėms, investuotojams, pilietinei visuomenei ir kitiems suinteresuotiesiems subjektams pasitelkus skaitmenines technologijas iš esmės patobulinti būdą, kuriuo informacija apie tvarumą teikiama ir naudojama. 2019 m. gruodžio mėn. išvadose dėl kapitalo rinkų sąjungos Taryba pabrėžė patikimos, palyginamos ir aktualios informacijos apie riziką tvarumui, tvarumo galimybes ir poveikį svarbą ir paragino Komisiją apsvarstyti galimybę parengti europinį nefinansinės informacijos atskleidimo standartą. 2018 m. gegužės mėn. rezoliucijoje dėl tvarių finansų Europos Parlamentas paragino toliau rengti ataskaitų teikimo reikalavimus pagal Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyvą. 2020 m. gruodžio mėn. rezoliucijoje dėl tvaraus įmonių valdymo jis palankiai įvertino Komisijos įsipareigojimą peržiūrėti Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyvą, paragino išplėsti šios direktyvos taikymo sritį į ją įtraukiant papildomų kategorijų įmones ir pritarė Komisijos įsipareigojimui parengti ES nefinansinės informacijos atskleidimo standartus. Be to, Europos Parlamentas laikėsi nuomonės, kad turėtų būti atliekamas įmonių pagal Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyvą skelbiamos nefinansinės informacijos privalomas auditas. Pagrindiniai įmonių metinėse ataskaitose atskleidžiamos informacijos apie tvarumą naudotojai yra investuotojai ir nevyriausybinės organizacijos, socialiniai partneriai ir kiti suinteresuotieji subjektai. Investuotojai, įskaitant turto valdytojus, pageidauja geriau suprasti tvarumo aspektų keliamą riziką ir teikiamas galimybes jų investicijoms, taip pat tų investicijų poveikį žmonėms ir aplinkai. Nevyriausybinės organizacijos, socialiniai partneriai ir kiti suinteresuotieji subjektai pageidauja didesnės įmonių atskaitomybės už jų veiklos poveikį žmonėms ir aplinkai. Pagal dabartinę teisinę sistemą neužtikrinama, kad šių naudotojų poreikis gauti informacijos būtų patenkintas. Tokią padėtį lemia tai, kad kai kurios įmonės, kurių informacijos apie tvarumą pageidauja naudotojai, tokios informacijos neteikia, o daugelis kitų įmonių, kurios informaciją apie tvarumą teikia, pateikia ne visą naudotojams aktualią informaciją. Teikiama įvairių įmonių informacija dažnai nėra nei pakankamai patikima, nei pakankamai palyginama. Dažnai naudotojams informaciją rasti yra sudėtinga, be to, ji retai pateikiama kompiuterio skaitoma forma. Informacija apie nematerialųjį turtą, be kita ko, įmonės viduje sukurtą nematerialųjį turtą, pateikiama ne visa, nors šis nematerialusis turtas sudaro didžiąją privačiojo sektoriaus investicijų į išsivysčiusios ekonomikos šalis dalį (pvz., žmogiškasis kapitalas, prekės pavadinimas ir su moksliniais tyrimais ir plėtra susijusi intelektinė nuosavybė bei nematerialusis turtas). Pastaraisiais metais smarkiai išaugo ir, beveik neabejotina, toliau augs naudotojų poreikis gauti informacijos. Tą lemia keletas priežasčių. Viena iš tų priežasčių – augantis investuotojų suvokimas, kad tvarumo aspektai gali kelti riziką finansiniams įmonių veiklos rezultatams. Kita – auganti investicinių produktų, kuriais aiškiai siekiama laikytis tam tikrų tvarumo standartų ar pasiekti tam tikrus tvarumo tikslus, rinka. Dar vienas tai lemiantis veiksnys – reglamentavimas, be kita ko, Su tvarumu susijusios finansinės informacijos atskleidimo reglamentas ir Taksonomijos reglamentas. Dėl šių dviejų reglamentų turto valdytojams ir finansų patarėjams reikia gauti daugiau informacijos apie įmonių, į kurias investuojama, tvarumą. Galiausiai informacijos apie įmonių tvarumą, pavyzdžiui, darbuotojų pažeidžiamumą ir tiekimo grandinių atsparumą, poreikis greičiausiai ėmė dar sparčiau augti dėl COVID-19 pandemijos. Todėl atotrūkis tarp įmonių pateikiamos informacijos apie tvarumą ir tos informacijos numatomų naudotojų poreikių ėmė augti. Viena vertus, dėl šios padėties investuotojai, priimdami investavimo sprendimus, negali pakankamai atsižvelgti į su tvarumu susijusią riziką. Tai savo ruožtu gali sukurti sąlygas kilti sisteminei rizikai, keliančiai pavojų finansiniam stabilumui. Kita vertus, tas atotrūkis rodo, kad investuotojai negali nukreipti finansinių išteklių į įmones, kurių verslo modeliai ir veikla yra tvarūs. Tai savo ruožtu silpnina pažangą, padarytą siekiant Europos žaliojo kurso tikslų. Be to, ši padėtis trukdo suinteresuotiesiems subjektams reikalauti, kad įmonės atsakytų už padarytą poveikį žmonėms ir aplinkai, ir taip sukuria atskaitomybės trūkumą, galintį trukdyti veiksmingam socialinės rinkos ekonomikos veikimui. Dabartinė situacija kelia problemų ir turinčioms informaciją teikti įmonėms. Nepakankamai tikslūs dabartiniai reikalavimai ir didelė taikomų privačių standartų ir sistemų įvairovė trukdo įmonėms tiksliai žinoti, kokią informaciją reikėtų pateikti. Pačioms įmonėms dažnai sudėtinga gauti reikiamos informacijos iš tiekėjų, klientų ir įmonių, į kurias investuojama. Be informacijos, kurią įmonės teikia laikydamosi dabartinių teisinių reikalavimų, daugelis jų sulaukia suinteresuotųjų subjektų prašymų pateikti informaciją apie tvarumą. Visos šios aplinkybės lemia nereikalingas įmonių sąnaudas. Todėl šiuo pasiūlymu siekiama tobulinti informacijos apie tvarumą teikimą mažiausiomis sąnaudomis, taip siekiant geriau pasinaudoti Europos bendrosios rinkos potencialu ir sukurti palankesnes sąlygas pereiti prie visiškai tvarios bei įtraukios ekonomikos ir finansų sistemos pagal Europos žaliąjį kursą ir JT darnaus vystymosi tikslus. Pasiūlymu siekiama užtikrinti, kad tinkama informacija apie riziką, kurią tvarumo aspektai kelia įmonėms, ir pačių įmonių poveikį žmonėms ir aplinkai būtų viešai prieinama. Vadinasi, įmonės, kurių informacijos apie tvarumą reikia naudotojams, turėtų tokią informaciją teikti, be to, jos turėtų teikti visą informaciją, kurią naudotojai laiko aktualia. Pateikiama informacija turėtų būti palyginama ir patikima, o naudotojams turėtų būti lengva ją rasti ir panaudoti pasitelkus skaitmenines technologijas. Tam reikia pakeisti informacijos apie tvarumą statusą labiau prilyginant jį finansinės informacijos statusui. Pasiūlymu bus siekiama padėti sumažinti ekonomikai kylančią sisteminę riziką. Be to, juo bus pagerintas finansinio kapitalo paskirstymas įmonėms ir veiklai, orientuotoms į socialinių, sveikatos ir aplinkos problemų sprendimą. Galiausiai įgyvendinus šį pasiūlymą įmonių atskaitomybė už jų poveikį žmonėms ir aplinkai padidės, todėl sustiprės įmonių ir visuomenės tarpusavio pasitikėjimas. Pasiūlymu siekiama mažinti nebūtinas įmonių sąnaudas, patiriamas teikiant informaciją apie tvarumą, ir sudaryti joms sąlygas veiksmingai tenkinti augantį informacijos apie tvarumą poreikį. Įgyvendinus pasiūlymą įmonėms bus aiškiau ir patikimiau nustatyti teiktiną informaciją apie tvarumą, o informacijos rengėjams bus paprasčiau gauti ataskaitoms reikalingą informaciją iš verslo partnerių (tiekėjų, klientų ir įmonių, į kurias investuojama). Be to, pasiūlymu turėtų būti sumažintas įmonėms adresuotų prašymų pateikti informaciją apie tvarumą (be tos, kurią jos skelbia savo metinėse ataskaitose) skaičius.

Vykdoma keletas svarbių tarptautinių iniciatyvų. Jomis siekiama informacijos apie tvarumą teikimo standartų konvergencijos ir suderinimo pasauliniu mastu. ES šį užmojį visapusiškai palaiko. Pasauliniu mastu veiklą vykdančioms ES įmonėms ir investuotojams tokia konvergencija ir suderinimas duos naudos. Komisija remia G 20 ir G 7, Finansinio stabilumo tarybos ir kitų subjektų iniciatyvas, kuriomis siekiama tarptautinio įsipareigojimo parengti preliminarius pasaulinius informacijos apie tvarumą teikimo standartus, grindžiamus Su klimatu susijusios finansinės informacijos atskleidimo darbo grupės nuveiktu darbu. Šiame kontekste ypač aktualūs Tarptautinių finansinės atskaitomybės standartų fondo pasiūlymai įsteigti naują Tvarumo standartų tarybą ir iniciatyvas įgyvendinančių subjektų, be kita ko, Visuotinės ataskaitų teikimo iniciatyvos (GRI), Tvarumo apskaitos standartų valdybos (SASB), Tarptautinės integruotų ataskaitų teikimo tarybos (IIRC), Klimato duomenų atskleidimo standartų valdybos (CDSB) ir CDP (anksčiau – Duomenų apie anglies dioksidą atskleidimo projekto), vykdomas darbas. Pasiūlymu siekiama remtis tarptautinėmis informacijos apie tvarumą teikimo iniciatyvomis ir prie jų prisidėti. ES informacijos apie tvarumą teikimo standartai turėtų būti rengiami konstruktyvaus dvišalio bendradarbiavimo su tarptautinėmis iniciatyvomis pagrindu ir būti kuo labiau su tomis iniciatyvomis suderinti atsižvelgiant į specifines Europos aplinkybes. Pasiūlymą sudaro viena direktyva, kuria būtų iš dalies keičiami keturi galiojantys teisės aktai. Visų pirma, iš dalies būtų keičiama Apskaitos direktyva, – peržiūrėtos dabartinės nuostatos ir įtrauktos tam tikros naujos nuostatos, susijusios su informacijos apie tvarumą teikimu. Be to, siekiant reguliuoti informacijos apie tvarumą auditą, ja būtų iš dalies pakeista Audito direktyva ir Audito reglamentas. Galiausiai šia direktyva būtų iš dalies pakeista Skaidrumo direktyva, siekiant pradėti taikyti informacijos apie tvarumą teikimo reikalavimus įmonėms, kurių vertybiniais popieriais prekiaujama reguliuojamose rinkose, ir paaiškinti šių įmonių informacijos apie skaidrumą teikimui taikomą priežiūros tvarką. •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis Informacijos apie tvarumą teikimo reikalavimų, kuriais grindžiama ES tvaraus finansavimo strategija, pagrindą sudaro Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyva, Su tvarumu susijusios finansinės informacijos atskleidimo reglamentas ir Taksonomijos reglamentas. Šios teisinės sistemos paskirtis – užtikrinti nuolatinį aiškios ir suderintos informacijos apie tvarumą prieinamumą visoje finansinių paslaugų vertės grandinėje. Siekiant padidinti informacijos apie tvarumą teikimo reikalavimų derėjimą su platesne tvaraus finansavimo teisine sistema, be kita ko, Su tvarumu susijusios finansinės informacijos atskleidimo reglamentu ir Taksonomijos reglamentu, ir juos susieti su Europos žaliojo kurso tikslais, šis pasiūlymas yra grindžiamas Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyvoje nustatytais informacijos apie tvarumą teikimo reikalavimais ir juos persvarsto. Su tvarumu susijusios finansinės informacijos atskleidimo reglamentu nustatoma, kaip finansų rinkos dalyviai (be kita ko, turto valdytojai ir finansų patarėjai) turėtų atskleisti informaciją apie tvarumą galutiniams investuotojams ir turto savininkams. Finansų rinkos dalyviai iš įmonių, į kurias investuojama, turi gauti tinkamos informacijos, kad galėtų įvykdyti Su tvarumu susijusios finansinės informacijos atskleidimo reglamento reikalavimus ir taip galiausiai patenkinti galutinių investuotojų, įskaitant asmenų ir namų ūkių, poreikius. Todėl pasiūlymu siekiama užtikrinti, kad įmonės, į kurias investuojama, teiktų informaciją, kurios reikia finansų rinkos dalyviams, kad šie galėtų įvykdyti jiems taikomus Su tvarumu susijusios finansinės informacijos atskleidimo reglamente nustatytus atskaitomybės reikalavimus. Siekiant pritraukti daugiau tvarių investicijų ir kovoti su ekomanipuliavimu, susijusiu su „tvariais“ finansiniais produktais, Taksonomijos reglamente nustatoma aplinkos atžvilgiu tvarios ekonominės veiklos klasifikavimo sistema. Šiuo reglamentu įmonės, kurioms taikoma Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyva, yra įpareigojamos atskleisti tam tikrus savo veiklos, kuri pagal taksonomiją priskiriama prie tvarios veiklos, masto rodiklius. Šios informacijos atskleidimo prievolės bus nurodytos atskirame Komisijos deleguotajame akte. Šie rodikliai papildo informaciją, kurią įmonės turi atskleisti pagal pačią Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyvą, ir įmonės turės juos pateikti kartu su kita informacija apie tvarumą, kurios toje direktyvoje reikalaujama. Šiuo pasiūlymu siekiama užtikrinti, kad įmonėms taikomi atskaitomybės reikalavimai derėtų su taksonomija. Tai bus visų pirma pasiekta siūlomais informacijos apie tvarumą teikimo reikalavimais. Jais bus atsižvelgta į rodiklius, kuriuos įmonės turi atskleisti apie savo veiklos, kuri pagal taksonomiją priskiriama prie tvarios veiklos, mastą, ir analizės kriterijus bei taksonomijoje numatytas reikšmingos žalos nedarymo ribas. Palyginti su Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyvoje nustatytais informacijos apie tvarumą teikimo reikalavimais, pagrindinės šio pasiūlymo naujovės: –pradėti taikyti atskaitomybės reikalavimus papildomoms įmonėms, įskaitant visas dideles įmones ir biržines įmones (išskyrus labai mažas įmones); –įpareigoti atlikti informacijos apie tvarumą užtikrinimą; –išsamiau nurodyti informaciją, kurią turėtų teikti įmonės, ir jas įpareigoti tą informaciją teikti laikantis privalomų ES informacijos apie tvarumą teikimo standartų; –užtikrinti, kad visa informacija būtų skelbiama įmonių vadovybės pranešimuose ir atskleidžiama skaitmenine, kompiuterio skaitoma forma. •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis Šiuo pasiūlymu prisidedama prie kapitalo rinkų sąjungos kūrimo užbaigimo, nes investuotojams ir kitiems suinteresuotiesiems subjektams suteikiama galimybė susipažinti su palyginama visos ES įmonių, į kurias investuojama, informacija apie tvarumą. Įgyvendindama Kapitalo rinkų sąjungos kūrimo veiksmų planą (COM(2020) 590 final), Komisija pateiks pasiūlymą dėl teisės akto, kuriuo bus sukurta ES skaitmeninės prieigos platforma, skirta viešai įmonių finansinei informacijai ir informacijai apie tvarumą (Europos bendras prieigos punktas, ESAP). Šis pasiūlymas tą iniciatyvą papildo, nes padeda siekti ES skaitmeninių finansų strategijos (COM(2020) 591 final), t. y. įpareigoja teikiamą informaciją apie tvarumą skaitmeniniu būdu paženklinti. Šiuo pasiūlymu atsižvelgiama į 2021 m. Komisijos darbo programą, visų pirmą būsimą tvaraus įmonių valdymo iniciatyvą, ir Komisijos įsipareigojimą Europos žaliajame kurse paspartinti kovos su klaidinančiais ekologiškumo teiginiais veiksmus ir remti įmones bei kitus suinteresuotuosius subjektus, rengiančius standartizuotą gamtinio kapitalo apskaitos praktiką ES ir tarptautiniu lygmeniu. Šis pasiūlymas susijęs su Komisijos pasiūlymu, kuriuo dėl griežtesnio vienodo vyrų ir moterų darbo užmokesčio už vienodą arba vienodos vertės darbą principo taikymo nustatomi minimalieji darbo užmokesčio skaidrumo reikalavimai. Be to, jis susijęs su siūloma direktyva dėl ES didelių biržinių bendrovių valdybos narių pareigas einančių asmenų lyčių pusiausvyros gerinimo keičiantis informacija apie įmonių įvairovės politiką. 2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI •Teisinis pagrindas Pasiūlymo teisinis pagrindas yra Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 50 ir 114 straipsniai. Ketinamų priimti ES priemonių, kuriomis bendrovių teisėje siekiama nustatyti įsisteigimo teisę bendrojoje rinkoje, teisinis pagrindas yra SESV 50 straipsnis. Šis straipsnis taip pat yra direktyvų 2013/34/ES, 2006/43/EB, 91/674/EEB, 86/635/EEB ir iš dalies Direktyvos 2004/109/EB teisinis pagrindas. SESV 50 straipsniu Europos Parlamentas ir Taryba įgaliojami priimti direktyvas. Be to, SESV 114 straipsnis yra bendro pobūdžio teisės aktas, kuriuo siekiama sukurti bendrąją rinką arba užtikrinti jos veikimą, t. y. šiuo atveju – laisvą kapitalo judėjimą. SESV 114 straipsnis laikomas vienu iš šios direktyvos, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2004/109/EB, teisinių pagrindų.

•Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju) Apskaitos direktyva, iš dalies pakeista Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyva, jau reguliuojamas informacijos apie tvarumą atskleidimas Europos Sąjungoje. Siekiant užtikrinti investuotojų apsaugą ir finansinį stabilumą visoje ES, būtinos skaidrumo taisyklės. Bendromis informacijos apie tvarumą teikimo ir užtikrinimo taisyklėmis skirtingose valstybėse narėse įsisteigusioms įmonėms sudaromos vienodos sąlygos. Tarpvalstybiniu mastu veikiančios įmonės patiria papildomų išlaidų ir veikia sudėtingomis sąlygomis dėl labai skirtingų informacijos apie tvarumą teikimo ir užtikrinimo reikalavimų skirtingose valstybėse narėse. Tai kenkia bendrajai rinkai. Savarankiškai veikdamos valstybės narės negali užtikrinti informacijos apie tvarumą teikimo reikalavimų nuoseklumo ir palyginamumo visoje ES. Be to, tik ES lygmens veiksmais galima užtikrinti, kad informacijos apie tvarumą teikimo taisyklės derėtų su kitais ES teisės aktais, be kita ko, Su tvarumu susijusios finansinės informacijos atskleidimo reglamentu ir Taksonomijos reglamentu, taip pat pagal šiuos reglamentus priimtais deleguotaisiais bei įgyvendinimo aktais. Informacijos apie tvarumą teikimui skiriama vis daugiau dėmesio ir taikoma daugiau reguliavimo veiksmų įvairiose pasaulio jurisdikcijose. Todėl ES privalo parengti aiškų ir išsamų požiūrį į informacijos apie tvarumą teikimą, kad galėtų konstruktyviai bendradarbiauti su tarptautiniais partneriais. Palyginti su pavieniais valstybių narių veiksmais, ES lygmens intervencija gali užtikrinti reikšmingą Europos indėlį plėtojant pasaulinę politiką ir taip geriau apsaugoti Europos įmonių ir kitų suinteresuotųjų subjektų interesus. •Proporcingumo principas Pagrindinis šio pasiūlymo elementas – įpareigoti tam tikrų kategorijų įmones teikti informaciją pagal privalomus informacijos apie tvarumą teikimo standartus. Kaip ir finansinės atskaitomybės atveju, bendri standartai reikalingi tam, kad būtų užtikrinamas pateikiamos informacijos palyginamumas ir aktualumas. Bendri informacijos teikimo standartai taip pat smarkiai supaprastintų teikiamos informacijos apie tvarumą skaitmeninimą, užtikrinimą ir privalomą pateikimą. Šiuo pasiūlymu numatoma nustatyti reikalavimą užtikrinti teikiamą informaciją apie tvarumą, kad ji būtų patikima. Taip pat numatoma juo įpareigoti įmones skaitmeniniu būdu ženklinti teikiamą informaciją apie tvarumą. Siekiant pasinaudoti skaitmeninių technologijų teikiamomis galimybėmis ir iš esmės patobulinti informacijos apie tvarumą naudojimą, skaitmeninis ženklinimas yra labai svarbus. ES jau yra nustačiusi reikalavimą skaitmeniniu būdu ženklinti finansinę informaciją. Šiame pasiūlyme nustatant įmones, kurioms bus taikomi privalomi atskaitomybės reikalavimai, laikomasi proporcingo požiūrio. Mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ), išskyrus į ES reguliuojamų rinkų prekybos sąrašus įtrauktas MVĮ, naujų reikalavimų pasiūlymu nenustatoma. Pasiūlymu numatoma biržinėms labai mažoms įmonėms privalomų informacijos teikimo prievolių netaikyti. Komisija priims didelėms įmonėms skirtus standartus ir MVĮ skirtus atskirus proporcingus standartus. MVĮ standartai bus pritaikyti prie tokių įmonių pajėgumo ir išteklių. Į reguliuojamų rinkų prekybos sąrašus įtrauktos MVĮ šiuos proporcingus standartus taikyti privalėtų, o nebiržinės MVĮ, kurių yra didžioji dauguma, galėtų nuspręsti juos taikyti savanoriškai. •Priemonės pasirinkimas Pasiūlymą sudaro direktyva, kuria iš dalies keičiamos Apskaitos direktyvos, Skaidrumo direktyvos, Audito direktyvos ir Audito reglamento nuostatos siekiant užtikrinti šių keturių aktų atitinkamų nuostatų derėjimą. 3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI •Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas 2021 m. balandžio mėn. Komisija paskelbė ES įmonių finansinės ir nefinansinės atskaitomybės sistemos tinkamumo patikrinimą ir tam tikrų Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyvos aspektų privalomą peržiūrą. Pagrindinėje tinkamumo patikrinimo ir peržiūros išvadoje teigiama, kad dabar įmonių teikiama informacija apie tvarumą neatitinka numatytų informacijos naudotojų poreikių, todėl Komisija turėtų pasiūlyti Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyvos peržiūrą. Tai atitinka prie šio pasiūlymo pridedamo poveikio vertinimo nustatytus faktus (žr. toliau). •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Šio pasiūlymo turinį padėjo parengti ši konsultacinė veikla: –atviros viešos konsultacijos internetu, surengtos 2018 m. kovo–liepos mėn. siekiant pasirengti ES įmonių atskaitomybės sistemos tinkamumo patikrinimui; –tikslinės konsultacijos internetu, surengtos 2019 m. vasario–kovo mėn. siekiant parengti gaires dėl su klimatu susijusios informacijos teikimo; –tikslinės konsultacijos internetu, skirtos įmonėms, patenkančioms į Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyvos taikymo sritį, ir Komisijos pavedimu surengtos nepriklausomų konsultantų 2019 m. gruodžio mėn. – 2020 m. kovo mėn., –internetu pateikta grįžtamoji informacija, kurią Komisija rinko 2020 m. sausio–vasario mėn. Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyvos peržiūros įžanginiam poveikio vertinimui parengti;

–atviros viešos konsultacijos internetu dėl Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyvos peržiūros, surengtos 2020 m. vasario–birželio mėn.; –tikslinė MVĮ apklausa internetu (MVĮ darbo grupė) informacijos apie tvarumą teikimo klausimais, vykusi 2020 m. kovo–gegužės mėn. Be to, Komisija organizavo įvairių suinteresuotųjų subjektų seminarus reikšmingumo sampratos tema (2019 m. lapkričio mėn.) ir informacijos apie tvarumą užtikrinimo tema (2020 m. gruodžio mėn.), taip pat atskirus konsultacinius susitikimus su įvairių suinteresuotųjų subjektų grupėmis (įmonėmis, pilietinės visuomenės organizacijomis ir profesinėmis sąjungomis) 2020 m. gegužės mėn. Per konsultacijas paaiškėjo tam tikri informacijos apie tvarumą naudotojų ir rengėjų nuomonių skirtumai. Naudotojai pageidauja išsamių, plačios apimties atskaitomybės reikalavimų. Rengėjus neramino tokių reikalavimų laikymosi išlaidos, jie ne kartą išreiškė pageidavimą ir toliau kuo labiau savo nuožiūra spręsti, kokią informaciją ir kaip pateikti. Vis dėlto atviros viešos konsultacijos internetu dėl Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyvos peržiūros parodė labai stiprų pritarimą privalomiems informacijos apie tvarumą teikimo standartams (per 80 proc. visų respondentų, įskaitant 81 proc. respondentų, kurie yra informaciją apie tvarumą rengiančios įmonės arba joms atstovauja). Daugelis suinteresuotųjų subjektų pabrėžė, kad tuo atveju, jei ES rengtų informacijos apie tvarumą teikimo standartus, ji turėtų vadovautis tarptautinėmis standartizacijos iniciatyvomis arba užtikrinti nuoseklumą su jomis. Be to, suinteresuotieji subjektai akcentavo būtinybę paaiškinti prievolę teikti informaciją remiantis dvejopu požiūriu į reikšmingumą. Per konsultacijas taip pat paaiškėjo, kad priemonėms, kuriomis užtikrinamas Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyvoje nustatytų informacijos apie tvarumą teikimo reikalavimų derėjimas su atitinkamais ES teisės aktais, visų pirma Su tvarumu susijusios finansinės informacijos atskleidimo reglamentu ir Taksonomijos reglamentu, yra entuziastingai pritariama. Suinteresuotųjų subjektų nuomonės apie tai, kurių kategorijų įmonėms turėtų būti taikomi privalomi atskaitomybės reikalavimai, labai išsiskiria. Dauguma pilietinės visuomenės organizacijų ir profesinių sąjungų pritaria Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyvos taikymo srities išplėtimui, į ją įtraukiant kuo įvairesnių įmonių, įskaitant dideles nebiržines įmones ir MVĮ. Daugelis finansų įstaigų ir turto valdytojų palaiko proporcingų atskaitomybės reikalavimų nustatymą MVĮ, ypač biržinėms MVĮ. Pagrindinės verslo asociacijos atskaitomybės reikalavimų taikymo srities išplėtimui iš esmės prieštaravo. MVĮ atstovaujančios organizacijos ir dauguma pačių MVĮ privalomų reikalavimų nustatymui MVĮ nepritarė, bet neprieštaravo joms skirtiems proporcingiems, savanoriškiems standartams. Įvairių suinteresuotųjų subjektų grupė pasiūlė atskaitomybės reikalavimus taikyti ir ne ES įmonėms. •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas Rengdama šį pasiūlymą Komisija atsižvelgė į Europos finansinės atskaitomybės patariamosios grupės (EFRAG) įsteigtos darbo grupės rekomendacijas išnagrinėti galimybę parengti Europos informacijos apie tvarumą teikimo standartus. Be to, ji atsižvelgė į EFRAG pirmininko rekomendacijas dėl galimų EFRAG valdymo pakeitimų, jei šios grupės būtų paprašyta tokius standartus parengti. Prieš EFRAG pateikiant standartų projektus Komisijai EFRAG valdymas būtų atitinkamai pakeistas. Visų pirma, greta dabartinio EFRAG finansinės atskaitomybės ramsčio reikėtų nustatyti naują informacijos apie tvarumą teikimo ramstį. Naujajam ramsčiui turėtų būti nustatyta patikima valdymo struktūra ir tinkamas procesas, atitinkantys grupės pareigą rengti standartus. Į procesą reikėtų įtraukti įvairesnių suinteresuotųjų subjektų, nei paprastai dalyvauja rengiant finansinės atskaitomybės standartus, ir numatyti proporcingą ekspertų iš nacionalinių institucijų, pilietinės visuomenės ir privačiojo sektoriaus dalyvavimą. Komisija pasamdė konsultantus, kad šie apklaustų įmones, patenkančias į Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyvos taikymo sritį, ir surinktų duomenų, susijusių su informacijos apie tvarumą teikimu, įskaitant išlaidas. Be to, ji pasamdė konsultantus, kad šie išanalizuotų rinkos ir dabartinę tvarumo duomenų teikimo praktiką, finansų sektoriaus reitingus ir mokslinius tyrimus. •Poveikio vertinimas Komisijos tarnybos parengė šio pasiūlymo poveikio vertinimą. Reglamentavimo patikros valdyba poveikio vertinimo projektą įvertino palankiai su keliomis išlygomis. Atliekant poveikio vertinimą dėmesys buvo skirtas politikos galimybėms trijose srityse: 1) standartizacijos, t. y. ar reikia parengti ES informacijos apie tvarumą teikimo standartus ir įpareigoti įmones jų laikytis; 2) užtikrinimo (audito), t. y. ar teikiama informacija apie tvarumą turėtų būti užtikrinama ir, jei taip, kokiu lygmeniu; 3) taikymo srities, t. y. kurių kategorijų įmonėms turėtų būti taikomi atskaitomybės reikalavimai. Pagal poveikio vertinime nustatytą tinkamiausią politikos galimybę: 1)visos įmonės, patenkančios į taikymo sritį, būtų įpareigotos teikti informaciją pagal ES standartus; 2)visos įmonės, patenkančios į taikymo sritį, būtų įpareigotos siekti riboto teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimo, kartu numatant galimybę vėliau pereiti prie pakankamo užtikrinimo reikalavimo, ir 3)į taikymo sritį būtų įtrauktos visos didelės įmonės ir visos įmonės, įtrauktos į ES reguliuojamų rinkų prekybos sąrašus, išskyrus biržines labai mažas įmones. Į taikymo sritį būtų įtrauktos ne ES įsisteigusios įmonės, įtrauktos į ES reguliuojamų rinkų prekybos sąrašus, ir ne ES įmonių ES patronuojamosios įmonės. Tinkamiausia galimybė yra optimaliausias kompromisas tarp dviejų galimų veiklos krypčių. Pirma kryptis – išsamūs norminiai atskaitomybės reikalavimai, griežtas užtikrinimo reikalavimas ir plati taikymo sritis, kurie yra labai veiksmingi tenkinant naudotojų poreikius, tačiau informacijos rengėjams brangesni. Kita kryptis – ne tokie išsamūs atskaitomybės reikalavimai, ne toks griežtas užtikrinimo reikalavimas ir siauresnė taikymo sritis, kurie yra ne tokie veiksmingi tenkinant naudotojų poreikius, tačiau bent trumpuoju laikotarpiu informacijos rengėjams būtų ne tokie brangūs. Ieškant kompromiso tarp tikslų įvykdymo ir susijusių išlaidų, siekiama rasti geriausią sprendimą. Pagal tinkamiausią galimybę valstybėms narėms taip pat leidžiama suteikti įgaliojimus nepriklausomiems užtikrinimo paslaugų teikėjams, kurie nėra teisės aktų nustatytą auditą atliekantys auditoriai ar audito įmonės, atlikti teiktinos informacijos apie tvarumą užtikrinimą. Taip siekiama įmonėms leisti rinktis iš didesnio skaičiaus užtikrinimo paslaugų teikėjų, galinčių atlikti teiktinos informacijos apie tvarumą užtikrinimą. Naudotojams bus naudinga geresnė prieiga prie didesnio skaičiaus įmonių teiksimos palyginamos, aktualios ir patikimos informacijos apie tvarumą. Tai savo ruožtu sumažins investicijų riziką finansų sistemoje, padidins finansinius srautus į įmones, darančias teigiamą poveikį visuomenei ir aplinkai, ir padidins įmonių atskaitomybę. Pageidaujantiems tvariai investuoti santaupų turintiems asmenims ir investuotojams bus sudarytos sąlygos to siekti. Siūloma galimybe būtų užtikrinta, kad informaciją apie tvarumą teiktų apie 49 000 įmonių (sudarančių 75 proc. visų uždarųjų akcinių bendrovių apyvartos), palyginti su dabar ją teikiančiomis 11 600 įmonių (sudarančių 47 proc. visų uždarųjų akcinių bendrovių apyvartos), patenkančių į Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyvos taikymo sritį. Taikyti ES informacijos apie tvarumą teikimo standartus ir siekti teikiamos informacijos užtikrinimo būtų įpareigotos visos didelės įmonės ir visos įmonės, įtrauktos į ES reguliuojamų rinkų prekybos sąrašus (išskyrus biržines labai mažas įmones). Palyginti, šiuo metu visapusiškai kokius nors informacijos apie tvarumą teikimo standartus taiko tik apie 20 proc. didelių įmonių ir tik 30 proc. jų siekia kokios nors formos užtikrinimo. Siūloma galimybė turės netiesioginį teigiamą poveikį pagrindinių teisių laikymuisi, visuomenei ir aplinkai, nes griežtesni atskaitomybės reikalavimai gali daryti teigiamą įtaką įmonių elgesiui.

Bendros numatomos tinkamiausios galimybės įgyvendinimo išlaidos informacijos rengėjams – 1 200 mln. EUR vienkartinių išlaidų ir 3 600 mln. EUR metinių periodinių išlaidų. Be to, informacijos rengėjai patirs išlaidų įgyvendindami Taksonomijos reglamento 8 straipsnyje išdėstytus atskaitomybės reikalavimus. Numatoma, kad tuo atveju, jei ES nesiims jokių veiksmų, informacijos rengėjų išlaidos vis tiek smarkiai išaugs, nes daugės nekoordinuojamų naudotojų prašymų pateikti informacijos, vis dar nebus bendro sutarimo, kokią informaciją įmonės turėtų teikti, kad patenkintų naudotojų poreikius, ir informacijos rengėjams nuolat kils sunkumų gauti iš tiekėjų, klientų ir įmonių, į kurias investuojama, informacijos apie tvarumą, reikalingos jų pačių atskaitomybės tikslais. Kadangi nėra pakankamai išsamių duomenų, neįmanoma apskaičiuoti galimų informacijos rengėjų išlaidų tuo atveju, jei naujos taisyklės nebūtų nustatytos. Tačiau yra apskaičiuota, kad taikant standartus viena įmonė per metus galėtų sutaupyti 24 200–41 700 EUR (visos dabar Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyvą taikančios įmonės – apie 280–490 mln. EUR per metus ir 1 200–2 000 mln. EUR per metus tinkamiausios galimybės atveju), jei taikant standartus prašymų dėl papildomos informacijos rengėjams teikti visiškai nebereikės. Jei kitos jurisdikcijos netaikys panašaus požiūrio į pristatytąjį šiame pasiūlyme, ES įmonėms kyla rizika patirti didesnių atskaitomybės išlaidų nei ne ES įmonėms. Tokia padėtis galėtų iškraipyti ES ir ne ES įmonių veiklos galimybes, todėl pakenktų ES bendrosios rinkos vienodų sąlygų principui. Siekiant šią riziką sumažinti, šiame pasiūlyme išdėstyti atskaitomybės reikalavimai yra taikomi ne ES įmonių patronuojamosioms įmonėms ir ne ES įmonėms, turinčioms perleidžiamųjų vertybinių popierių, įtrauktų į ES reguliuojamosios rinkos prekybos sąrašus. •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas Siekiant užtikrinti investuotojų apsaugą, visos į reguliuojamų rinkų prekybos sąrašus įtrauktos įmonės iš esmės turėtų laikytis tų pačių informacijos atskleidimo taisyklių. Todėl į ES reguliuojamų rinkų prekybos sąrašus įtrauktos MVĮ turi vykdyti pasiūlytus naujus informacijos apie tvarumą teikimo reikalavimus. Tačiau, siekiant atsižvelgti į mažesnių įmonių dėl COVID-19 pandemijos patiriamus sunkumus, į ES reguliuojamų rinkų prekybos sąrašus įtrauktoms MVĮ skirti reikalavimai būtų pradėti taikyti tik praėjus trejiems metams nuo jų taikymo kitoms įmonėms pradžios. Šis laipsniško įvedimo laikotarpis taip pat sudarytų sąlygas biržinėms MVĮ taikyti naujus reikalavimus, kai informacijos apie tvarumą teikimas ir užtikrinimo praktika būtų labiau patobulinti. Šio pasiūlymo informacijos atskleidimo reikalavimai nebūtų taikomi MVĮ, turinčioms perleidžiamųjų vertybinių popierių, įtrauktų į MVĮ augimo rinkos prekybos sąrašus arba daugiašales prekybos sistemas (DPS). Be to, proporcingumo sumetimais šie reikalavimai nebūtų taikomi į ES reguliuojamų rinkų prekybos sąrašus įtrauktoms labai mažoms įmonėms. Šiuo pasiūlymu kitos MVĮ teikti informacijos apie tvarumą nėra įpareigojamos. Tačiau nebiržinės MVĮ gali priimti sprendimą informacijos apie tvarumą teikimo standartus, kuriuos Komisija priims deleguotaisiais aktais dėl biržinių MVĮ atskaitomybės, taikyti savanoriškai. Šiais standartais siekiama sudaryti sąlygas MVĮ ekonomiškai teikti informaciją reaguojant į daugybę informacijos prašymų, kuriuos jos gauna iš kitų įmonių, su kuriomis turi verslo reikalų, pavyzdžiui, bankų, draudimo įmonių ir didelių įmonių, kurios yra jų klientai, ir padėti nustatyti informacijos, kurią įmonės gali pagrįstai tikėtis gauti iš jų vertės grandinėje dalyvaujančių MVĮ, ribas. Tokie standartai turėtų taip pat padėti MVĮ pritraukti papildomų investicijų bei finansavimą ir visavertiškai dalyvauti pereinant prie tvarios ekonomikos, kaip numatyta Europos žaliajame kurse, bei prie jo prisidėti. MVĮ standartais bus nustatyta, kokios standartinės informacijos į Įmonių informacijos apie tvarumą teikimo direktyvos taikymo sritį patenkančios įmonės galėtų pagrįstai reikalauti iš MVĮ tiekėjų ir klientų jų vertės grandinėse. Šiuo pasiūlymu siekiama skaitmeninimo, nes įmonės juo įpareigojamos teikiamą informaciją apie tvarumą skaitmeniniu būdu ženklinti pagal skaitmeninę taksonomiją. •Pagrindinės teisės Šiuo pasiūlymu gerbiamos nustatytos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, išdėstytų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje. Juo bus daromas netiesioginis teigiamas poveikis pagrindinėms teisėms, nes griežtesni atskaitomybės reikalavimai gali teigiamai paveikti įmonių elgesį. Jis turėtų padėti įmonėms skirti daugiau dėmesio pagrindinėmis teisėms ir padaryti teigiamą įtaką tam, kaip jos nustato ir valdo faktinį ir galimą neigiamą poveikį pagrindinėmis teisėms. Be to, pasiūlymu turėtų būti padidintas finansavimo srautas į pagrindines teises gerbiančias įmones ir apskritai padidinta įmonių atsakomybė už jų poveikį šioms teisėms. 4.POVEIKIS BIUDŽETUI Šis pasiūlymas neturi jokio poveikio biudžetui. ES informacijos apie tvarumą teikimo standartų rengimo išlaidos bus finansuojamos iš turimų biudžeto išteklių. 5.KITI ELEMENTAI •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka Pažangai įgyvendinant konkrečius pasiūlymo tikslus stebėti Komisija, atsižvelgdama į turimus finansinius išteklius, išnagrinės galimybę rengti periodines naudotojų ir rengėjų apklausas. Pasiūlymu Komisija įpareigojama ne vėliau kaip praėjus trejiems metams po šios direktyvos įsigaliojimo pateikti ataskaitą Europos Parlamentui ir Taryba dėl užtikrinimo reikalavimų įgyvendinimo. Prireikus ataskaitą papildys pasiūlymai dėl teisės aktų dėl griežtesnių reikalavimų (pakankamas užtikrinimas). Šiam pasiūlymui įgyvendinimo planas nėra reikalingas. •Aiškinamieji dokumentai (direktyvoms) Laikoma, kad aiškinamieji dokumentai nereikalingi. •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas 1 straipsniu iš dalies keičiama Direktyva 2013/34/ES (toliau – Apskaitos direktyva). 1 straipsnio 1 dalimi išplečiama Apskaitos direktyvos straipsnių dėl informacijos apie tvarumą teikimo prievolės taikymo sritis, į ją įtraukiant kredito įstaigas ir draudimo įmones, kurios pagal Apskaitos direktyvą nėra uždarosios akcinės bendrovės arba nelaikomos ribotos atsakomybės, įskaitant kooperatinius bankus ir savidraudos bei kooperatines draudimo įmones, jei šios atitinka atitinkamus dydžio kriterijus.

1 straipsnio 2 dalyje pateikiamos tam tikrų pasiūlymui reikalingų terminų apibrėžtys. Šioje dalyje apibrėžiami tokie terminai kaip „tvarumo klausimai“ ir „informacijos apie tvarumą teikimas“, kai šiuo metu Apskaitos direktyvos nuostatose daroma nuoroda į nefinansinę informaciją. Be to, šioje dalyje apibrėžiami terminai „nepriklausomas užtikrinimo paslaugų teikėjas“ ir „nematerialusis turtas“. 1 straipsnio 3 dalimi keičiamas Apskaitos direktyvos 19a straipsnis, kuriame nustatomi tam tikroms įmonėms taikytini informacijos apie tvarumą teikimo reikalavimai. Pasiūlymu 19a straipsnis iš dalies keičiamas taip: –koreguojama atskaitomybės reikalavimų subjektinė taikymo sritis, pradedant juos taikyti visoms didelėms įmonėms ir visoms įmonėms, kurių vertybiniai popieriai įtraukti į ES reguliuojamų rinkų prekybos sąrašus, išskyrus labai mažas įmones. Siekiant palengvinti biržinėms MVĮ tenkančią naštą, jos turės pradėti teikti informaciją pagal šią direktyvą praėjus trejiems metams po jos įsigaliojimo; –paaiškinamas dvejopo požiūrio į reikšmingumą principas, taigi išsklaidomas bet koks neaiškumas paaiškinant, kad įmonės turėtų teikti informaciją, reikalingą siekiant suprasti, kokį poveikį tvarumo klausimai joms daro ir kokį poveikį pačios įmonės daro visuomenei ir aplinkai; –išsamiau nurodoma įmonių atskleistina informacija. Palyginti su galiojančiomis nuostatomis, įmonėms nustatomi nauji reikalavimai teikti informaciją apie jų strategiją, tikslus, valdybos ir vadovybės vaidmenį, su įmone ir jos vertės grandine susijusį pagrindinį neigiamą poveikį, nematerialųjį turtą ir tai, kaip jos nustatė teikiamą informaciją; –nustatoma, kad įmonės turėtų teikti kokybinę ir kiekybinę informaciją, į ateitį orientuotą ir retrospektyvią informaciją, taip pat atitinkamai trumpojo, vidutinės trukmės ir ilgojo laikotarpių informaciją; –į taikymo sritį patenkančios įmonės įpareigojamos teikti informaciją pagal Europos informacijos apie tvarumą teikimo standartus, o į taikymo sritį patenkančioms biržinėms MVĮ leidžiama teikti informaciją pagal konkrečiai MVĮ skirtus informacijos apie tvarumą teikimo standartus; –panaikinama valstybių narių galimybė leisti įmonėms privalomą informaciją teikti atskira ataskaita, neįtraukta į vadovybės pranešimą; –patronuojamosios įmonės, kurioms netaikomi direktyvos reikalavimai, įpareigojamos skelbti grupės lygmens konsoliduotąjį patronuojančiosios įmonės vadovybės pranešimą, o į juridinio subjekto (atskirą) vadovybės pranešimą įtraukti nuorodą, kurioje paaiškinama, kad konkrečiai įmonei direktyvos reikalavimai netaikomi. 1 straipsnio 4 dalimi pristatomos trys naujos Apskaitos direktyvos nuostatos, susijusios su informacijos apie tvarumą teikimo standartais, t. y. 19b, 19c ir 19d straipsniai. 19b straipsniu Komisija įgaliojama deleguotaisiais aktais priimti ES informacijos apie tvarumą teikimo standartus ir nustatomi jų priėmimo reikalavimai. Pirma, nustatomi būtiniausi kokybės kriterijai, kuriuos turėtų atitikti pagal standartus teikiama informacija. Antra, nustatomi klausimai, kuriuos turėtų apimti standartai. Trečia, nustatomos tam tikros priemonės ir iniciatyvos, į kurias Komisija turėtų ypač atsižvelgti priimdama sprendimus dėl deleguotųjų aktų turinio, įskaitant tam tikrus ES teisės aktus, ir nurodomas pasaulinių standartizacijos iniciatyvų darbas, susijęs su informacijos apie tvarumą teikimu. Be to, Komisija įpareigojama priimti pirmąjį standartų rinkinį iki 2022 m. spalio 31 d. Šiuose standartuose turėtų būti nurodyta informacija, kurią įmonės turėtų pateikti visais tvarumo klausimais ir apie visas 19a straipsnio 2 dalyje nurodytas atskaitomybės sritis. Šiuose deleguotuosiuose aktuose turėtų būti bent nurodyta informacija, kurią įmonės turėtų teikti, kad patenkintų finansų rinkos dalyvių, kuriems taikomi informacijos atskleidimo reikalavimai pagal Reglamentą (ES) 2019/2088, poreikius. Antrasis standartų rinkinys turėtų būti priimtas ne vėliau kaip 2023 m. spalio 31 d. Šiuose standartuose turėtų būti nurodyta papildoma informacija, kurią įmonės turėtų pateikti tvarumo klausimais ir prireikus apie 19a straipsnio 2 dalyje nurodytas atskaitomybės sritis, ir specifinė įmonės sektoriaus informacija. Galiausiai 19b straipsniu Komisija įpareigojama bent kas trejus metus peržiūrėti standartus, kad atsižvelgtų į aktualius pokyčius, taip pat į tarptautinių standartų pokyčius. 19c straipsniu Komisija įpareigojama iki 2023 m. spalio 31 d. priimti informacijos apie tvarumą teikimo standartus, skirtus mažosioms ir vidutinėms įmonėms. 19d straipsniu įmonės įpareigojamos parengti savo finansines ataskaitas ir vadovybės pranešimą vienu elektroninio ataskaitų teikimo formatu pagal Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2019/815 3 straipsnį ir informaciją apie tvarumą paženklinti taip ir tada, kaip nurodyta tame reglamente. 1 straipsnio 5 dalimi iš dalies keičiamas 20 straipsnis siekiant biržines įmones, kurioms taikoma ši nuostata, įpareigoti į įvairovės politiką, taikomą įmonės administraciniam, vadovybės ir priežiūros organams, įtraukti nuorodą į lytį. Be to, 20 straipsnis iš dalies keičiamas siekiant leisti biržinėms įmonėms, kurioms taikomas 20 straipsnis, įvykdyti c, f ir g punktuose nustatytus reikalavimus įtraukiant privalomą informaciją į savo teikiamą informaciją apie tvarumą. 1 straipsnio 6 dalimi iš dalies keičiamas Apskaitos direktyvos 23 straipsnis paaiškinant, kad išimties tvarka, galiojanti konsoliduotosioms finansinėms ataskaitoms ir konsoliduotiesiems vadovybės pranešimams, taikoma atskirai nuo išimties tvarkos, galiojančios konsoliduotos informacijos apie tvarumą teikimui. Vadinasi, įmonei gali būti leista netaikyti konsoliduotųjų finansinių ataskaitų reikalavimų, bet ne konsoliduotos informacijos apie tvarumą teikimo reikalavimų. Tai taikytina atvejams, kai pagrindinė įmonės patronuojančioji įmonė rengia konsoliduotąsias finansines ataskaitas ir konsoliduotuosius vadovybės pranešimus pagal ES teisę arba lygiaverčius reikalavimus, jei ji nėra įsisteigusi ES, bet nerengia konsoliduotos informacijos apie tvarumą pagal ES teisę arba lygiaverčius reikalavimus, jei ji nėra įsisteigusi ES. 1 straipsnio 7 dalimi pakeičiamas Apskaitos direktyvos 29a straipsnis nurodant, kad visi 19a straipsnyje nustatyti informacijos apie tvarumą teikimo reikalavimai deramai taikomi patronuojančiosioms įmonėms, konsoliduotai teikiančioms visos grupės informaciją. 1 straipsnio 8 dalimi iš dalies keičiamas Apskaitos direktyvos 30 straipsnis siekiant jį suderinti su naujais informacijos apie tvarumą teikimo reikalavimais. Pirma, straipsnis iš dalies keičiamas siekiant įpareigoti valstybes nares užtikrinti, kad per 12 mėn. nuo balanso datos įmonės paskelbtų tinkamai patvirtintas metines finansines ataskaitas ir vadovybės pranešimą elektroniniu formatu, privalomu pagal naują 19d straipsnį. Antra, jis iš dalies keičiamas siekiant tuo atveju, kai nepriklausomas užtikrinimo paslaugų teikėjas, kuris nėra teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius, pateikia nuomonę dėl teikiamos informacijos apie tvarumą, įpareigoti kartu su metinėmis finansinėmis ataskaitomis ir vadovybės pranešimu skelbti šią nuomonę. Galiausiai jis iš dalies keičiamas siekiant įpareigoti valstybes nares užtikrinti, kad vadovybės pranešimai, kuriuose teikiama informacija apie tvarumą, nedelsiant po paskelbimo būtų pateikiami atitinkamam oficialiai nustatytam mechanizmui, nurodytam Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/109/EB (Skaidrumo direktyvoje). Nurodoma, kad tuo atveju, kai teikiamą informaciją apie tvarumą rengiančios įmonės nėra įtrauktos į ES reguliuojamų rinkų prekybos sąrašus, atitinkamas oficialiai nustatytas mechanizmas turėtų būti vienas iš valstybės narės, kurioje yra konkrečios įmonės registruotoji būstinė, oficialiai nustatytų mechanizmų. Tai būtina siekiant įtraukti įmonių atskleidžiamą informaciją apie tvarumą į Europos bendrą prieigos punktą, kuris bus įsteigtas, kaip paskelbta Kapitalo rinkų sąjungos kūrimo veiksmų plano 1 veiksme. 1 straipsnio 9 dalimi iš dalies keičiamas Apskaitos direktyvos 33 straipsnis siekiant suderinti įmonės administracinių, vadovybės ir priežiūros organų narių atsakomybę su peržiūrėtais informacijos apie tvarumą teikimo reikalavimais. Visų pirma administraciniai, vadovybės ir priežiūros organai įpareigojami užtikrinti, kad konkreti įmonė teiktų informaciją pagal ES informacijos apie tvarumą teikimo standartus ir tą informaciją teiktų privaloma skaitmenine forma, be to, panaikinama nuoroda į šiuo metu leidžiamą atskirą informacijos apie tvarumą ataskaitą. 1 straipsnio 10 dalimi iš dalies keičiamas Apskaitos direktyvos 34 straipsnis dėl teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimo. Visų pirma reikalaujama, kad teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius atliktų ribotą įmonės teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimo užduotį, be kita ko, patikrindamas teikiamos informacijos apie tvarumą atitiktį atskaitomybės standartams, procesą, kurio laikosi įmonės nustatydamos pagal standartus teiktiną informaciją, teikiamos informacijos apie tvarumą ženklinimą ir rodiklius, teikiamus pagal Taksonomijos reglamento 8 straipsnį. Be to, valstybėms narėms leidžiama leisti nepriklausomam užtikrinimo paslaugų teikėjui, akredituotam pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 765/2008, remiantis riboto užtikrinimo užduoties rezultatais pateikti nuomonę dėl teikiamos informacijos apie tvarumą. Valstybės narės taip pat įpareigojamos užtikrinti, kad visiems asmenims ir įmonėms, įskaitant teisės aktų nustatytą auditą atliekančius auditorius ir audito įmones, kuriems leidžiama teikti nuomonę dėl teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimo, būtų nustatyti nuoseklūs reikalavimai. 1 straipsnio 11 dalimi iš dalies keičiamas Apskaitos direktyvos 49 straipsnis, jame nustatant Komisijos įgaliojimo priimti deleguotuosius aktus dėl informacijos apie tvarumą teikimo standartų, nurodytų naujame 19b straipsnyje, sąlygas. Rengdama tuos aktus Komisija įpareigojama atsižvelgti į Europos finansinės atskaitomybės patariamosios grupės (EFRAG) technines rekomendacijas, jei šios yra parengtos laikantis tinkamo proceso, viešosios priežiūros ir skaidrumo principų, pasitelkus atitinkamų suinteresuotųjų subjektų praktinę patirtį ir pateikiamos kartu su sąnaudų ir naudos analize, galinčia padėti Komisijai lengviau priimti standartus. Be to, šia dalimi Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (ESMA) prieš priimdama standartus įpareigojama pateikti nuomonę apie EFRAG pateiktas technines rekomendacijas. Ši nuomonė turi būti pateikta per du mėnesius nuo Komisijos prašymo gavimo datos. Šis laikotarpis yra pagrįstas, nes ESMA dalyvaus EFRAG darbe, todėl bus susipažinusi su EFRAG techninių rekomendacijų turiniu prieš jas pateikiant Komisijai. Komisija taip pat įpareigojama prieš priimdama standartus konsultuotis su valstybių narių ekspertų grupe tvarių finansų klausimais, Europos bankininkystės institucija (EBI), Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija (EIOPA), Europos aplinkos agentūra (EEA), Europos pagrindinių teisių agentūra (FRA), Europos Centriniu Banku (ECB), Europos audito priežiūros įstaigų komitetu ir Tvaraus finansavimo platforma. Jei kuri nors iš šių institucijų nuspręstų pateikti nuomonę, ji tai turi padaryti per du mėnesius nuo konsultacijų su Komisija datos. 1 straipsnio 12 dalimi iš dalies keičiamas Apskaitos direktyvos 51 straipsnis nustatant būtinąsias rūšis sankcijų ir administracinių priemonių, kurias turėtų numatyti valstybės narės už nacionalinių nuostatų, kuriomis į nacionalinę teisę perkeliami Apskaitos direktyvos informacijos apie tvarumą teikimo reikalavimai, pažeidimus. 2 straipsniu iš dalies keičiama Direktyva 2004/109/EB (toliau – Skaidrumo direktyva). 2 straipsnio 1 dalyje nustatoma pasiūlymui reikalingo termino „informacijos apie tvarumą teikimas“ apibrėžtis.

2 straipsnio 2 dalimi iš dalies keičiamas Skaidrumo direktyvos 4 straipsnis siekiant atsižvelgti į reglamentuojamos informacijos, kurią privaloma parengti ir skelbti pagal šios direktyvos nuostatas, dalį, susijusią su teiktina informacija apie tvarumą. Pirma, jis iš dalies keičiamas siekiant įpareigoti į metines finansines ataskaitas įtraukti asmenų, atsakingų už emitento finansinę atskaitomybę, pareiškimus, kad, jų žiniomis, vadovybės pranešimas atitinkamais atvejais yra parengtas pagal informacijos apie tvarumą teikimo standartus, kaip nurodoma Direktyvoje 2013/34/ES. Dėl reikalavimo į vadovybės pranešimą įtraukti teiktiną informaciją apie tvarumą (pagal šios direktyvos pakeitimus) nebelieka reikalo keisti Direktyvos 2004/109/EB 4 straipsnio 2 dalies b punkto. Antra, atnaujinamos nuorodos į Apskaitos direktyvos ir Direktyvos 2006/43/EB (Audito direktyvos) nuostatas, susijusias su reikalavimu atlikti finansinių ataskaitų auditą pagal Apskaitos direktyvos 34 straipsnio 1 dalį ir nurodyti, ar auditorius arba audito įmonė vadovybės pranešime nustatė esminių netikslumų, ir su reikalavimu atskleisti audito išvadą, įskaitant nuomonę dėl teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimo. Galiausiai atnaujinamos ir iš dalies keičiamos nuorodos į Apskaitos direktyvos nuostatas, susijusias su vadovybės pranešimo parengimu, įpareigojant pateikti informaciją apie tvarumą. Šiais pakeitimais sudaromos sąlygos pradėti taikyti informacijos apie tvarumą teikimo reikalavimus įmonėms, įtrauktoms į ES reguliuojamų rinkų prekybos sąrašus, išskyrus labai mažas įmones, įskaitant ne ES emitentus. Jais taip pat paaiškinamas nacionalinėms kompetentingoms institucijoms suteiktas teisinis įgaliojimas prižiūrėti informacijos apie tvarumą teikimą. 2 straipsnio 3 dalimi iš dalies keičiama Skaidrumo direktyvos 23 straipsnio 4 dalis siekiant įgalioti Komisiją priimti priemones, kuriomis būtų sukurtas ne ES emitentų taikomų informacijos apie tvarumą teikimo standartų lygiavertiškumo nustatymo mechanizmas, ir priimti reikiamus sprendimus dėl tokio lygiavertiškumo. Visi sprendimai dėl ne ES emitentų taikomų informacijos apie tvarumą teikimo standartų lygiavertiškumo priimami nepriklausomai nuo lygiavertiškumo sprendimų dėl finansinės atskaitomybės standartų. 2 straipsnio 4 dalimi Skaidrumo direktyva papildoma 28d straipsniu, kuriuo Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (ESMA) įpareigojama paskelbti nacionalinėms kompetentingoms institucijoms skirtas gaires, kuriomis būtų siekiama skatinti informacijos apie tvarumą teikimo priežiūros konvergenciją. ESMA reglamente (Reglamentas (ES) Nr. 1095/2010) Skaidrumo direktyva nurodoma kaip vienas iš Sąjungos teisės aktų, kuriuose apibrėžta ESMA veiksmų apimtis. 3 straipsniu iš dalies keičiama Direktyva 2006/43/EB (toliau – Audito direktyva). 3 straipsnio 1 dalimi iš dalies keičiamas Audito direktyvos 1 straipsnis, t. y. jos dalykas, siekiant įtraukti metinės ir konsoliduotos teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimą, kai jį atlieka teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė, atliekantys teisės aktų nustatytą finansinės atskaitomybės auditą. 3 straipsnio 2 dalimi iš dalies keičiamos tam tikros Audito direktyvos 2 straipsnio apibrėžtys ir įtraukiamos naujos apibrėžtys, reikalingos pasiūlymui. Iš dalies keičiamos terminų „teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius“ ir „audito įmonė“ apibrėžtys, kad atitinkamais atvejais būtų atsižvelgta į jų galimą darbą atliekant teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimą. Be to, nustatomi ir apibrėžiami terminai „teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimas“ ir „informacijos apie tvarumą teikimas“. 3 straipsnio 3–7 dalimis iš dalies keičiami Audito direktyvos 6–11 straipsniai, kuriuose pateikiamos teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir audito įmonių patvirtinimo, tęstinio profesinio mokymo ir abipusio pripažinimo taisyklės, siekiant užtikrinti, kad teisės aktų nustatytą auditą atliekantys auditoriai turėtų reikiamų teorinių žinių apie teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimo aspektus ir gebėtų tokias žinias pritaikyti praktiškai. 3 straipsnio 7 dalimi iš dalies keičiamas 14 straipsnis, kuriame pateikiamos taisyklės dėl teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių patvirtinimo tvarkos, kurią turėtų nustatyti kompetentingos institucijos. Šis straipsnis iš dalies keičiamas siekiant užtikrinti, kad tuo atveju, kai valstybė narė priima sprendimą prašančiam patvirtinimo pareiškėjui nurodyti išlaikyti kvalifikacinį egzaminą arba testą, per šį egzaminą arba testą taip pat būtų patikrintos teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus pakankamos žinios apie priimančiosios valstybės narės įstatymus ir kitus teisės aktus, taikomus informacijos apie tvarumą teikimo užtikrinimui. 3 straipsnio 8 dalimi direktyva papildoma 14a straipsniu, kuriame nustatoma tęstinumo išlyga, kuria užtikrinama, kad, pradėjus taikyti iš dalies pakeistus teisinius reikalavimus, patvirtinti teisės aktų nustatytą auditą atliekantys auditoriai galėtų atlikti teisės aktų nustatytą auditą ir teikiamos informacijos apie tvarumą auditą. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad taikant Audito direktyvos 13 straipsnyje nustatytą tęstinio mokymo reikalavimą jau patvirtinti teisės aktų nustatytą auditą atliekantys auditoriai įgytų reikiamų žinių apie informacijos apie tvarumą teikimą ir teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimą. 3 straipsnio 9 dalimi iš dalies keičiamas 24b straipsnis siekiant pritaikyti auditoriaus darbo organizavimo taisykles į jas įtraukiant nuorodas į jų darbą atliekant teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimą. Visų pirma straipsnis iš dalies keičiamas siekiant įpareigoti pagrindinį (-ius) audito partnerį (-ius) aktyviai dalyvauti atliekant teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimą; įpareigoti teisės aktų nustatytą auditą atliekantį auditorių atliekant teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimą skirti užduočiai pakankamai laiko ir pakankamai išteklių, kad tinkamai atliktų savo pareigas; įpareigoti duomenyse apie klientą nurodyti teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimo mokesčius; įpareigoti į audito bylą įtraukti informaciją apie teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimą, kai jį atlieka teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius. 3 straipsnio 10 dalimi iš dalies keičiamas 25 straipsnis siekiant įpareigoti valstybes nares nustatyti tinkamas taisykles, pagal kurias teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimo mokesčiai negalėtų nei priklausyti ar būti nustatomi pagal tai, ar audituojamam subjektui yra teikiamos papildomos paslaugos, nei būti grindžiami nenumatytais atvejais. 3 straipsnio 11 dalimi įrašomas 25b straipsnis, kuriuo į finansinių ataskaitų auditoriams skirtų Audito direktyvos profesinės etikos, nepriklausomumo, objektyvumo, konfidencialumo ir profesinės paslapties taisyklių taikymo sritį įtraukiamas ir šių auditorių darbas atliekant teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimą. 3 straipsnio 12 dalimi įrašomas 26a straipsnis, kuriuo valstybių narių reikalaujama įpareigoti auditorius atlikti teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimo užduotį laikantis Komisijos priimtų užtikrinimo standartų ir taikant nacionalinius užtikrinimo standartus, procedūras ar reikalavimus, išskyrus atvejus, kai Komisija yra priėmusi tuos pačius dalykus reglamentuojančius užtikrinimo standartus. Komisijai suteikiami įgaliojimai deleguotaisiais aktais priimti užtikrinimo standartus siekiant nustatyti procedūras, kurias auditorius turi atlikti, kad galėtų parengti teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimo išvadas, įskaitant užduoties planavimą, rizikos įvertinimą ir reagavimą į riziką, ir tai, kokios rūšies išvados turi būti įtrauktos į audito išvadą. Be to, auditoriai įpareigojami pagrįsti savo nuomonę apie teikiamą informaciją apie tvarumą vykdant pakankamo užtikrinimo užduotį atliktu darbu, jeigu Komisija pasinaudotų galimybe priimti pakankamo užtikrinimo standartus. 3 straipsnio 13 dalimi įrašomas 27a straipsnis siekiant į įmonių grupės teisės aktų nustatyto audito taisyklių taikymo sritį įtraukti ir teikiamos konsoliduotos informacijos apie tvarumą užtikrinimą, kai jį atlieka teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius. 3 straipsnio 14 dalimi iš dalies keičiamas 28 straipsnis siekiant įpareigoti teisės aktų nustatytą auditą atliekantį (-ius) auditorių (-ius) arba audito įmonę (-es), atliekančius teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimą, pateikti gautus rezultatus audito išvadoje ir ją parengti pagal ES arba atitinkamos valstybės narės priimtų užtikrinimo standartų reikalavimus. Visų pirma audito išvadoje reikėtų nurodyti teikiamos informacijos apie tvarumą rūšį – metinė arba konsoliduota, jos datą ir tikrintą laikotarpį. Joje reikėtų nurodyti rengiant informaciją naudotą informacijos apie tvarumo teikimo sistemą. Ataskaitoje reikėtų pateikti teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimo apimtį ir užtikrinimo standartus, kurių laikantis buvo atliktas teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimas. Galiausiai joje reikėtų pateikti teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus nuomonę apie teikiamą informaciją apie tvarumą. 3 straipsnio 15 dalimi iš dalies keičiamas Audito direktyvos 29 straipsnis, susijęs su teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir audito įmonių kokybės užtikrinimo peržiūros sistema, siekiant užtikrinti, kad būtų atliekama teikiamos informacijos apie tvarumą audito kokybės užtikrinimo peržiūra ir kad žmonės, atliekantys kokybės užtikrinimo peržiūrą, turėtų reikiamą profesinį išsilavinimą ir atitinkamos patirties teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimo srityje. 3 straipsnio 16 dalimi įrašomas 30g straipsnis siekiant paaiškinti, kad tyrimo ir sankcijų tvarka, taikoma teisės aktų nustatytą auditą atliekantiems auditoriams ir audito įmonėms, atliekantiems teisės aktų nustatytą auditą, taip pat taikoma teikiamos informacijos apie tvarumą auditui. 3 straipsnio 17 dalimi įrašomas 36a straipsnis siekiant paaiškinti, kad viešosios priežiūros ir reguliavimo susitarimų tarp valstybių narių nuostatos, susijusios su teisės aktų nustatytu auditu, taip pat taikomos ir teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimui. 3 straipsnio 18 dalimi įrašomas 38a straipsnis siekiant paaiškinti, kad teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir audito įmonių paskyrimo ir atleidimo nuostatos, susijusios su teisės aktų nustatytu auditu, taip pat taikomos ir teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimui. 3 straipsnio 19 dalimi iš dalies keičiamas 39 straipsnis siekiant paaiškinti audito komiteto užduotis, susijusias su teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimu. Visų pirma audito komitetas turėtų informuoti audituojamo subjekto administracinį arba priežiūros organą apie teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimo rezultatus ir paaiškinti, kaip audito komitetas padėjo pagerinti teikiamos informacijos apie tvarumą vientisumą ir kokią funkciją audito komitetas atliko tame procese. Komitetas turėtų stebėti informacijos apie tvarumą teikimo procesą, įskaitant skaitmeninio informacijos teikimo procesą, ir įmonės taikomą procesą nustatant teikiamą informaciją pagal atitinkamus informacijos apie tvarumą teikimo standartus, be to, teikti rekomendacijas ar pasiūlymus šios informacijos vientisumui užtikrinti. Nepažeisdamas įmonės nepriklausomumo komitetas turėtų stebėti jos vidaus kokybės kontrolės ir rizikos valdymo sistemų veiksmingumą ir atitinkamais atvejais stebėti jos vidaus auditą, kiek tai susiję su audituojamo subjekto informacijos apie tvarumą teikimu, įskaitant skaitmeninį informacijos teikimą, kuris bus privalomas pagal iš dalies pakeistą Apskaitos direktyvą. Galiausiai komitetas turėtų stebėti teikiamos metinės ir konsoliduotos informacijos apie tvarumą užtikrinimą ir peržiūrėti bei stebėti teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir audito įmonių nepriklausomumą.

3 straipsnio 20 dalimi iš dalies keičiamas 45 straipsnis siekiant suderinti ne ES auditorių ir audito subjektų registravimo ir priežiūros reikalavimus su nauja direktyvos taikymo sritimi, apimančia teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimą. 3 straipsnio 21 dalimi iš dalies keičiamas 48a straipsnis siekiant nustatyti sąlygas, kuriomis Komisijai deleguojami įgaliojimai priimti teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimo standartus pagal 26a straipsnio 2 dalį. 4 straipsniu iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 537/2014 (toliau – Audito reglamentas). 4 straipsnio 1 dalimi iš dalies keičiamas Audito reglamento 5 straipsnis siekiant uždrausti teikti konsultavimo paslaugas rengiant teikiamą informaciją apie tvarumą Audito reglamento 5 straipsnyje nurodytais laikotarpiais, kai teisės aktų nustatytą auditą atliekantys auditoriai ar audito įmonės, atliekantys teisės aktų nustatytą auditą, taip pat atlieka teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimą. 4 straipsnio 2 dalimi iš dalies keičiamas 14 straipsnis siekiant įpareigoti teisės aktų nustatytą auditą atliekančius auditorius ir audito įmones kas metus informuoti atitinkamą kompetentingą instituciją apie už ne audito paslaugas gautų pajamų dalį, susijusią su teikiamos informacijos apie tvarumą užtikrinimu. 5 straipsniu valstybės narės įpareigojamos perkelti direktyvos 1–3 straipsnius į nacionalinę teisę iki 2022 m. gruodžio 1 d. ir užtikrinti, kad jos nuostatos būtų taikomos įmonėms nuo finansinių metų, prasidedančių 2023 m. sausio 1 d. arba 2023 kalendoriniais metais. 6 straipsniu nustatoma iš dalies pakeistų Reglamento (ES) Nr. 537/2014 (Audito reglamento) nuostatų įsigaliojimo data, t. y. 2023 m. sausio 1 d. 2021/0104 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA kuria dėl įmonių informacijos apie tvarumą teikimo iš dalies keičiamos direktyvos 2013/34/ES, 2004/109//EB, 2006/43/EB ir Reglamentas (ES) Nr. 537/2014 (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 50 ir 114 straipsnius, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos Centrinio Banko nuomonę, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi:

1)2019 m. gruodžio 11 d. priimtame komunikate dėl Europos žaliojo kurso Europos Komisija įsipareigojo peržiūrėti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/34/ES nuostatas dėl nefinansinės informacijos atskleidimo. Europos žaliasis kursas yra naujoji Europos Sąjungos augimo strategija. Europos žaliuoju kursu siekiama pertvarkyti Sąjungą į modernią, efektyviai išteklius naudojančią ir konkurencingą ekonomiką, kurioje iki 2050 m. nebeliks grynojo išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio. Juo taip pat siekiama apsaugoti, tausoti ir didinti Sąjungos gamtinį kapitalą ir apsaugoti piliečių sveikatą ir gerovę nuo su aplinka susijusios rizikos ir poveikio. Taip Europos žaliuoju kursu siekiama atsieti ekonomikos augimą nuo išteklių naudojimo ir užtikrinti, kad visi Sąjungos piliečiai ir regionai dalyvautų socialiai teisingoje pertvarkoje kuriant tvarią ekonomikos sistemą. Šiuo kursu bus padėta siekti tokių tikslų kaip žmonėms tarnaujančios ekonomikos kūrimas stiprinant ES socialinės rinkos ekonomiką ir padedant užtikrinti, kad ji būtų pasirengusi ateities iššūkiams ir sudarytų sąlygas stabilumui, darbo vietų kūrimui, augimui bei investicijoms. Šie tikslai ypač svarbūs atsižvelgiant į COVID-19 pandemijos sukeltą socialinę ir ekonominę žalą ir siekiant tvaraus, integracinio ir teisingo atsigavimo. 2020 m. kovo 4 d. pasiūlyme dėl Europos klimato teisės akto Europos Komisija pasiūlė iki 2050 m. poveikio klimatui neutralizavimą Sąjungoje padaryti teisiškai privalomu; 2)Tvaraus augimo finansavimo veiksmų plane Komisija nustatė priemones šiems tikslams pasiekti: kapitalui nukreipti į tvarias investicijas siekiant tvaraus integracinio augimo, valdyti finansinei rizikai, kylančiai dėl klimato kaitos, išteklių išeikvojimo, aplinkos būklės blogėjimo ir socialinių problemų, skaidrumui didinti ir ilgalaikei perspektyvai vykdant finansų ir ekonominę veiklą skatinti. Būtina šių tikslų įgyvendinimo sąlyga – įmonių atskleidžiama aktuali, palyginama ir patikima informacija apie tvarumą. Įgyvendindami Tvaraus augimo finansavimo veiksmų planą Europos Parlamentas ir Taryba priėmė keletą teisėkūros procedūra priimamų aktų. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2019/2088 reglamentuojama, kaip finansų rinkos dalyviai ir finansų patarėjai turi atskleisti informaciją apie tvarumą galutiniams investuotojams ir turto savininkams. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2020/852 sukuriama aplinkos atžvilgiu tvarios ekonominės veiklos klasifikavimo sistema, taip siekiant pritraukti daugiau tvarių investicijų ir kovoti su ekomanipuliavimu, susijusiu su finansiniais produktais, kurie be pagrindo vadinami tvariais. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2019/2089, papildytu Komisijos deleguotaisiais reglamentais (ES) 2020/1816, (ES) 2020/1817 ir (ES) 2020/1818, nustatomi aplinkosaugos, socialinės ir valdymo (ASV) rizikos atskleidimo reikalavimai, taikomi lyginamųjų indeksų administratoriams, ir ES prisitaikymo prie klimato kaitos lyginamųjų indeksų ir ES su Paryžiaus susitarimu suderintų lyginamųjų indeksų minimalieji standartai. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 575/2013 didelės įstaigos, išleidusios vertybinių popierių, kurie yra įtraukti į reguliuojamos rinkos prekybos sąrašus, įpareigojamos nuo 2022 m. birželio 28 d. atskleisti informaciją apie ASV riziką. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2019/2033 ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2019/2034 nustatytoje naujoje investicinių įmonių riziką ribojančioje sistemoje yra nuostatų dėl ASV rizikos aspekto įtraukimo į kompetentingų institucijų vykdomą priežiūrinio tikrinimo ir vertinimo procesą (SREP) ir pateikiami investicinėms įmonėms skirti ASV rizikos atskleidimo reikalavimai, taikytini nuo 2022 m. gruodžio 26 d. 2021 m. darbo programoje Komisija, įgyvendindama Tvaraus augimo finansavimo veiksmų planą, taip pat yra paskelbusi pasiūlymą dėl Europos žaliųjų obligacijų standarto; 3)2019 m. gruodžio 5 d. išvadose dėl kapitalo rinkų sąjungos kūrimo Taryba pabrėžė patikimos, palyginamos ir aktualios informacijos apie riziką tvarumui, tvarumo galimybes ir poveikį svarbą ir paragino Komisiją apsvarstyti galimybę parengti europinį nefinansinės informacijos atskleidimo standartą; 4)2018 m. gegužės 29 d. rezoliucijoje dėl tvarių finansų Europos Parlamentas paragino toliau rengti nefinansinės informacijos atskleidimo reikalavimus pagal Direktyvą 2013/34/ES. 2020 m. gruodžio 17 d. rezoliucijoje dėl tvaraus įmonių valdymo Europos Parlamentas palankiai įvertino Komisijos įsipareigojimą peržiūrėti Direktyvą 2013/34/ES ir pabrėžė poreikį sukurti visapusišką Sąjungos nefinansinės informacijos atskleidimo sistemą, apimančią privalomus Sąjungos nefinansinės informacijos atskleidimo standartus. Europos Parlamentas paragino į atskaitomybės reikalavimų taikymo sritį įtraukti papildomų kategorijų įmones ir nustatyti audito reikalavimą; 5)2015 m. rugsėjo 25 d. JT Generalinė Asamblėja priėmė naują visuotinę darnaus vystymosi programą – Darnaus vystymosi darbotvarkę iki 2030 m. (Darbotvarkė iki 2030 m.). Esminė Darbotvarkės iki 2030 m. dalis yra darnaus vystymosi tikslai ir ji apima tris darnumo aspektus: ekonominį, socialinį ir aplinkos. 2016 m. lapkričio 22 d. Komisijos komunikate dėl tolesnių tvarios Europos ateities užtikrinimo žingsnių darnaus vystymosi tikslai siejami su Sąjungos politikos sistema, siekiant užtikrinti, kad visais Sąjungos veiksmais ir politikos iniciatyvomis tiek Sąjungoje, tiek už jos ribų nuo pat pradžių į šiuos tikslus būtų atsižvelgiama. 2017 m. birželio 20 d. išvadose Taryba patvirtino Sąjungos ir jos valstybių narių įsipareigojimą visiškai, nuosekliai, visapusiškai, integruotai ir veiksmingai įgyvendinti Darbotvarkę iki 2030 m., glaudžiai bendradarbiaujant su partneriais ir kitais suinteresuotaisiais subjektais; 6)Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/95/ES iš dalies pakeistos Direktyvos 2013/34/ES nuostatos dėl tam tikrų didžiųjų įmonių ir grupių nefinansinės informacijos atskleidimo. Direktyva 2014/95/ES nustatytas reikalavimas įmonėms teikti informaciją bent apie aplinkos, socialinius ir darbuotojų reikalus, pagarbos žmogaus teisėms, kovos su korupcija ir kyšininkavimu aspektus. Šiuo atžvilgiu Direktyva 2014/95/ES įmonės įpareigotos atskleisti informaciją apie šias atskaitomybės sritis: verslo modelį, politiką (įskaitant įgyvendinamus išsamių patikrinimų procesus), taikant politiką pasiektus rezultatus, riziką ir rizikos valdymą, su veikla susijusius pagrindinius veiklos rezultatų rodiklius; 7)daugelio suinteresuotųjų subjektų nuomone, terminas „nefinansinė informacija“ yra netikslus, visų pirma todėl, kad leidžia manyti, jog konkreti informacija nėra aktuali finansiniu požiūriu. Tačiau ši informacija įgyja vis daugiau svarbos finansiniu požiūriu. Daugelis organizacijų, iniciatyvų ir specialistų tai vadina „informacija apie tvarumą“. Todėl vietoje „nefinansinės informacijos“ tinkamiau naudoti terminą „informacija apie tvarumą“. Taigi, siekiant atsižvelgti į pasikeitusią terminologiją, Direktyvą 2013/34/ES reikėtų iš dalies pakeisti; 8)geresnio įmonių informacijos apie tvarumą teikimo galutiniai naudos gavėjai yra piliečiai ir santaupų turėtojai. Pageidaujantys tvarių investicijų santaupų turėtojai turės galimybę investuoti tvariai, o visi piliečiai turėtų gauti naudos iš stabilios, tvarios ir integracinės ekonomikos sistemos. Siekiant šios naudos įmonių metinėse ataskaitose atskleidžiama informacija apie tvarumą turi pirmiausia pasiekti dvi pagrindines grupes (naudotojus). Pirmąją naudotojų grupę sudaro investuotojai, įskaitant turto valdytojus, pageidaujantys geriau suprasti tvarumo aspektų keliamą riziką ir teikiamas galimybes jų investicijoms, taip pat tų investicijų poveikį žmonėms ir aplinkai. Antrąją naudotojų grupę sudaro organizacijos, įskaitant nevyriausybines organizacijas ir socialinius partnerius, pageidaujančios didesnės įmonių atskaitomybės už jų poveikį žmonėms ir aplinkai. Metinėse ataskaitose atskleidžiama informacija apie tvarumą taip pat gali pasinaudoti kiti suinteresuotieji subjektai. Šia informacija gali kliautis įmonių verslo partneriai ir, be kita ko, klientai, siekdami suprasti ir pateikti informaciją apie tvarumo riziką ir poveikį jų pačių vertės grandinėse. Tokia informacija, visų pirma apibendrinta forma, gali naudotis ir politikos formuotojai bei aplinkosaugos agentūros siekdami stebėti aplinkos ir socialines tendencijas, papildyti aplinkos sąskaitas ir turėti žinių formuojant viešąją politiką. Retas pilietis ar vartotojas tiesiogiai skaito įmonės ataskaitas, tačiau tokia informacija jie gali pasinaudoti netiesiogiai, pavyzdžiui, svarstydami finansų patarėjų ar nevyriausybinių organizacijų rekomendaciją ar nuomonę. Daugelis investuotojų ir turto valdytojų informaciją apie tvarumą įsigyja iš duomenis teikiančių trečiųjų šalių, kurios surenka informaciją iš įvairių šaltinių, įskaitant viešas įmonių ataskaitas; 9)pastaraisiais metais įmonių informacijos apie tvarumą paklausa smarkiai išaugo, visų pirma dėl investuotojų bendruomenės poreikių. Tokį paklausos augimą skatina kintantis įmonių rizikos pobūdis ir didėjantis investuotojų suvokimas apie tokios rizikos finansines pasekmes. Tai ypač pasakytina apie su klimatu susijusią finansinę riziką. Auga ir suvokimas apie įmonėms ir investicijoms kylančią riziką dėl kitų aplinkos problemų ir socialinių problemų, įskaitant sveikatos problemas. Informacijos apie tvarumą paklausą taip pat didina investicinių produktų, kuriais kryptingai siekiama atitikti tam tikrus tvarumo standartus ar pasiekti tam tikrus tvarumo tikslus, gausėjimas. Iš dalies tą gausėjimą lemia anksčiau priimti Sąjungos teisės aktai, ypač Reglamentas (ES) 2019/2088 ir Reglamentas (ES) 2020/852. Kai kurios permainos būtų įvykusios bet kuriuo atveju, nes piliečių sąmoningumas, vartotojų prioritetai ir rinkos praktika sparčiai kinta. COVID-19 pandemija dar labiau paspartins naudotojų poreikio gauti informacijos augimą, nes jos metu ypač paaiškėjo darbuotojų ir įmonių vertės grandinių pažeidžiamumas. Informacija apie poveikį aplinkai aktuali ir siekiant mažinti pandemijų tikimybę ateityje, kadangi žmonių kišimasis į ekosistemas vis labiau siejamas su ligų atsiradimu ir plitimu; 10)naudos iš aukštos kokybės informacijos apie tvarumo klausimus teikimo gaus ir pačios įmonės. Investicinių produktų, kuriais siekiama tvarumo tikslų, gausa auga, vadinasi, tinkamai pateikta informacija apie tvarumą gali padidinti įmonės galimybes pasinaudoti finansiniu kapitalu. Teikiama informacija apie tvarumą gali padėti įmonėms nustatyti ir valdyti savo pačių riziką ir galimybes, susijusias su tvarumo klausimais. Pasitelkus šią informaciją gali pagerėti įmonių ir jų suinteresuotųjų subjektų dialogas ir komunikacija, be to, įmonės gali pagerinti savo reputaciją; 11)ataskaitoje dėl Nefinansinės informacijos atskleidimo direktyvos (Direktyvos 2014/95/ES) peržiūros nuostatos ir pridedamoje įmonių atskaitomybės tinkamumo patikrinime nustatyta tos direktyvos veiksmingumo problemų. Esama rimtų įrodymų, kad daugelis įmonių neatskleidžia reikšmingos informacijos visais pagrindiniais su tvarumu susijusiais klausimais. Ataskaitoje taip pat nustatyta esminių problemų, susijusių su nepakankamu informacijos apie tvarumą palyginamumu ir patikimumu. Be to, dauguma įmonių, kurių informacijos apie tvarumą reikia naudotojams, nėra įpareigotos tokios informacijos pateikti; 12)nesiėmus politikos priemonių, atotrūkis tarp naudotojų poreikio gauti informacijos ir įmonių teikiamos informacijos apie tvarumą greičiausiai didės. Šis atotrūkis turi reikšmingų neigiamų pasekmių. Investuotojai, priimdami investavimo sprendimus, negali pakankamai atsižvelgti į su tvarumu susijusią riziką. Daugelio investavimo sprendimų, kuriais tinkamai neatsižvelgiama į su tvarumu susijusią riziką, sankaupa gali sukelti sisteminę riziką finansiniam stabilumui. Europos Centrinis Bankas ir tarptautinės organizacijos, kaip antai Finansinio stabilumo taryba, atkreipė dėmesį į šią sisteminę riziką, visų pirma susijusią su klimatu. Be to, investuotojai turi mažiau galimybių nukreipti finansinius išteklius įmonėms ir ekonominei veiklai, kuria užuot aštrinus socialines ir aplinkosaugos problemas jos sprendžiamos, o tai trukdo siekti Europos žaliojo kurso ir Tvaraus augimo finansavimo veiksmų plano tikslų. Nevyriausybinės organizacijos, socialiniai partneriai, įmonių veiklos paveiktos bendruomenės ir kiti suinteresuotieji subjektai yra mažiau pajėgūs siekti įmonių atskaitomybės už jų veiklos poveikį žmonėms ir aplinkai. Tai lemia atskaitomybės trūkumą ir gali pakirsti piliečių pasitikėjimą įmonėmis, o tai gali sumažinti socialinės rinkos ekonomikos veikimo veiksmingumą. Visuotinai priimtų rodiklių ir metodų su tvarumu susijusiai rizikai matuoti, įvertinti ir valdyti trūkumas taip pat trukdo įmonių pastangoms užtikrinti, kad jų verslo modeliai ir veikla būtų tvarūs; 13)ataskaitoje dėl Direktyvos 2014/95/ES peržiūros nuostatos ir pridedamame įmonių atskaitomybės tinkamumo patikrinime taip pat pripažįstama, kad, siekiant reaguoti į susidariusį informacijos trūkumą, smarkiai išaugo įmonėms teikiamų prašymų pateikti informaciją apie tvarumą skaičius. Be to, įmonių nuolatos patiriamas spaudimas laikytis įvairiausių sistemų ir standartų greičiausiai nesumažės, o gali net padidėti, nes informacijos apie tvarumą vertė nuolat auga. Nesiėmus politikos priemonių bendram susitarimui dėl įmonių teiktinos informacijos pasiekti, informaciją teikiančių įmonių ir tokios informacijos naudotojų išlaidos ir našta smarkiai išaugs; 14)augant atotrūkiui tarp naudotojų poreikio gauti informacijos ir dabartinės įmonių atskaitomybės praktikos, tikėtina, kad atskiros valstybės narės nustatys dar įvairesnes nacionalines taisykles ar standartus. Įvairių valstybių narių taikomi skirtingi atskaitomybės reikalavimai įmonėms, veikiančioms tarpvalstybiniu mastu, sukeltų papildomų išlaidų ir painiavos, todėl bendroji rinka susilpnėtų ir būtų pakenkta įsisteigimo teisei bei laisvam kapitalo judėjimui Sąjungoje. Be to, šie skirtingi atskaitomybės reikalavimai trukdo palyginti skirtingose šalyse teikiamą informaciją ir silpnina kapitalo rinkų sąjungą; 15)Direktyvos 2013/34/ES 19a ir 29a straipsniai taikomi atitinkamai didelėms viešojo intereso įmonėms, kurių vidutinis darbuotojų skaičius viršija 500, ir viešojo intereso įmonėms, kurios yra didelių grupių, kurių konsoliduotas vidutinis darbuotojų skaičius viršija 500, patronuojančiosios įmonės. Išaugus naudotojų poreikiui gauti informacijos apie tvarumą, tokią informaciją teikti reikėtų įpareigoti papildomų kategorijų įmones. Todėl teikti išsamią informaciją apie tvarumą derėtų įpareigoti visas dideles įmones ir visas įmones, įtrauktas į reguliuojamų rinkų prekybos sąrašus, išskyrus labai mažas įmones. Be to, grupės lygmens informaciją apie tvarumą turėtų rengti visos įmonės, kurios yra didelių grupių patronuojančiosios įmonės; 16)priimti reikalavimą ir dideles nebiržines įmones įpareigoti atskleisti informaciją apie tvarumą iš esmės paskatino nerimas dėl tokių įmonių, įskaitant jų vertės grandines, poveikio ir atskaitomybės. Taigi visos didelės įmonės turėtų laikytis to paties reikalavimo viešai teikti informaciją apie tvarumą. Be to, tų didelių nebiržinių įmonių informacijos reikia ir finansų rinkos dalyviams; 17)reikalavimu įpareigoti ne Sąjungoje įsisteigusias įmones, kurių vertybiniai popieriai įtraukti į reguliuojamų rinkų prekybos sąrašus, taip pat atskleisti informaciją apie tvarumo klausimus tenkinami finansų rinkos dalyvių poreikiai gauti tokių įmonių informaciją, kad galėtų suprasti savo investicijų riziką bei poveikį ir laikytis Reglamente (ES) 2019/2088 išdėstytų informacijos atskleidimo reikalavimų; 18)atsižvelgiant į augantį su tvarumu susijusios rizikos aktualumą ir tai, kad į reguliuojamų rinkų prekybos sąrašus įtrauktos mažosios ir vidutinės įmonės (MVĮ) sudaro reikšmingą dalį visų Sąjungos biržinių įmonių, investuotojų apsaugai užtikrinti derėtų įpareigoti visas tas MVĮ atskleisti informaciją apie tvarumo klausimus. Šiuo nauju reikalavimu bus sudarytos geresnės sąlygos užtikrinti, kad finansų rinkos dalyviai galėtų įtraukti mažesnes biržines įmones į investicijų portfelius tuo pagrindu, kad pastarosios teikia finansų rinkos dalyviams reikalingą informacija apie tvarumą. Tai padės išsaugoti ir pagerinti mažesnių biržinių įmonių galimybes pasinaudoti finansiniu kapitalu ir išvengti finansų rinkos dalyvių taikomos diskriminacijos. Priimti šį reikalavimą būtina ir siekiant užtikrinti, kad finansų rinkos dalyviai turėtų reikalingos informacijos apie įmones, į kurias investuojama, kad galėtų įvykdyti jiems patiems taikomus informacijos apie tvarumą atskleidimo reikalavimus, nustatytus Reglamente (ES) 2019/2088. Tačiau į reguliuojamų rinkų prekybos sąrašus įtrauktoms MVĮ dėl jų mažesnio dydžio ir menkesnių išteklių, taip pat dėl sudėtingų ekonominių aplinkybių, susiklosčiusių dėl COVID-19 pandemijos, turėtų būti suteikta pakankamai laiko pasirengti vykdyti reikalavimą teikti informaciją apie tvarumą. Be to, MVĮ reikėtų suteikti galimybę teikti informaciją pagal jų pajėgumui ir ištekliams proporcingus standartus. Šiuos proporcingus standartus savanoriškai taikyti gali nuspręsti ir nebiržinės įmonės. MVĮ standartais bus nustatyta, kokios standartinės informacijos į direktyvos taikymo sritį patenkančios įmonės galėtų pagrįstai reikalauti iš MVĮ tiekėjų ir klientų jų vertės grandinėse; 19)Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/109/EB taikoma visoms įmonėms, kurių vertybiniai popieriai yra įtraukti į reguliuojamų rinkų prekybos sąrašus. Siekiant užtikrinti, kad visoms įmonėms, kurių vertybiniai popieriai yra įtraukti į reguliuojamų rinkų prekybos sąrašus, įskaitant trečiųjų valstybių emitentus, būtų taikomi vienodi informacijos apie tvarumą teikimo reikalavimai, Direktyvoje 2004/109/EB reikėtų pateikti reikalingas kryžmines nuorodas į visus reikalavimus pateikti informaciją apie tvarumą metinėse finansinėse ataskaitose; 20)Direktyvos 2004/109/EB 23 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos i punkte ir 23 straipsnio 4 dalies ketvirtoje pastraipoje Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti priemones, kuriomis būtų sukurtas pagal direktyvą reikalaujamos informacijos apie tvarumą lygiavertiškumo nustatymo mechanizmas, ir atitinkamai nustatyti bendrieji apskaitos standartų lygiavertiškumo kriterijai. Direktyvos 2004/109/EB 23 straipsnio 4 dalies trečioje pastraipoje Komisija taip pat įgaliojama priimti reikalingus sprendimus dėl trečiųjų valstybių emitentų taikomų apskaitos standartų lygiavertiškumo. Siekiant atsižvelgti į informacijos apie tvarumą teikimo reikalavimų įtraukimą į Direktyvą 2004/109/EB, Komisiją reikėtų įgalioti sukurti trečiųjų valstybių emitentų taikomų informacijos apie tvarumą teikimo standartų lygiavertiškumo nustatymo mechanizmą. Dėl tos pačios priežasties Komisiją taip pat reikėtų įgalioti priimti reikalingus sprendimus dėl trečiųjų valstybių emitentų taikomų informacijos apie tvarumą teikimo standartų lygiavertiškumo. Šiais pakeitimais būtų užtikrintas informacijos apie tvarumą teikimo įsipareigojimų ir finansinės atskaitomybės įsipareigojimų, susijusių su metinėmis finansinėmis ataskaitomis, lygiavertiškumo tvarkos nuoseklumas;

21)pagal Direktyvos 2013/34/ES 19a straipsnio 3 dalį ir 29a straipsnio 3 dalį prievolė teikti nefinansinę informaciją šiuo metu nėra taikoma visoms patronuojamosioms įmonėms, kai tokios įmonės ir jų patronuojamosios įmonės yra įtrauktos į jų patronuojančiosios įmonės konsoliduotąjį vadovybės pranešimą su sąlyga, kad jame yra pateikta reikalaujama nefinansinė informacija. Vis dėlto būtina užtikrinti, kad naudotojams būtų lengva susipažinti su informacija apie tvarumą, ir suteikti daugiau aiškumo nurodant patronuojamosios įmonės, kuriai reikalavimai netaikomi, patronuojančiąją įmonę, teikiančią konsoliduotą informaciją. Todėl tas patronuojamąsias įmonės reikia įpareigoti skelbti jų patronuojančiosios įmonės konsoliduotąjį vadovybės pranešimą, o į savo vadovybės pranešimą įtraukti nuorodą į faktą, kad joms pačioms informacijos apie tvarumą teikimo reikalavimai netaikomi. Ši išimtis taip pat turėtų būti taikoma tais atvejais, kai konsoliduotą informaciją teikianti patronuojančioji įmonė yra trečiosios valstybės įmonė, teikianti informaciją apie tvarumą pagal šios direktyvos reikalavimus arba pagal ES informacijos apie tvarumą teikimo standartams lygiaverčius standartus; 22)pagal Direktyvos 2013/34/ES 23 straipsnį prievolė rengti konsoliduotąsias finansines ataskaitas ir konsoliduotąjį vadovybės pranešimą netaikoma patronuojančiosioms įmonėms, kai jos yra kitos patronuojančiosios įmonės, kuri tą prievolę vykdo, patronuojamosios įmonės. Tačiau reikėtų paaiškinti, kad išimties tvarka, galiojanti konsoliduotosioms finansinėms ataskaitoms ir konsoliduotiesiems vadovybės pranešimams, taikoma atskirai nuo išimties tvarkos, galiojančios konsoliduotos informacijos apie tvarumą teikimui. Todėl įmonei gali būti netaikoma prievolė teikti konsoliduotąsias finansines ataskaitas, tačiau taikoma prievolė teikti konsoliduotą informaciją apie tvarumą, kai jos pagrindinė patronuojančioji įmonė rengia konsoliduotąsias finansines ataskaitas ir konsoliduotąjį vadovybės pranešimą pagal Sąjungos teisę arba pagal lygiaverčius reikalavimus, jeigu įmonė yra įsisteigusi trečiojoje valstybėje, tačiau nerengia teiktinos konsoliduotos informacijos apie tvarumą pagal ES teisę, arba pagal lygiaverčius reikalavimus, jeigu įmonė yra įsisteigusi trečiojoje valstybėje; 23)pagal Europos žaliąjį kursą pereinant prie visiškai tvarios ir integracinės ekonomikos ir finansų sistemos, svarbus vaidmuo tenka kredito įstaigoms ir draudimo įmonėms. Vykdydamos skolinimo, investavimo ir rizikos draudimo veiklą jos gali daryti reikšmingą teigiamą ir neigiamą poveikį. Todėl informacijos apie tvarumą teikimo reikalavimai turėtų būti taikomi tam tikrus dydžio kriterijus atitinkančioms kredito įstaigoms ir draudimo įmonėms, išskyrus tas, kurios jau yra įpareigotos laikytis Direktyvos 2013/34/ES, įskaitant kooperatines bendroves ir savidraudos įmones. Tokiu būdu tos informacijos naudotojai galėtų įvertinti tiek šių įmonių poveikį visuomenei ir aplinkai, tiek šioms įmonėms galinčią kilti riziką, susijusią su tvarumo klausimais. Siekiant šių reikalavimų ir Tarybos direktyvoje 86/635/EEB dėl bankų ir kitų finansų įstaigų metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės nustatytų atskaitomybės reikalavimų suderinamumo, informaciją apie tvarumą teikiančios valstybės narės gali nuspręsti informacijos apie tvarumą teikimo reikalavimų netaikyti kredito įstaigoms, išvardytoms Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/36/ES 2 straipsnio 5 dalyje; 24)tvarumo klausimų, apie kuriuos įmonės įpareigotos teikti informaciją, sąrašas turėtų būti kuo labiau suderintas su termino „tvarumo veiksniai“ apibrėžtimi, pateikta Reglamente (ES) 2019/2088. Tas sąrašas taip pat turėtų atitikti naudotojų ir pačių įmonių, kurie dažnai terminus „aplinkos“, „socialiniai“ ir „valdymo klausimai“ vartoja trims pagrindiniams tvarumo klausimams skirstyti, poreikius. Reglamente (ES) 2019/2088 pateiktame tvarumo veiksnių sąraše valdymo klausimai nėra aiškiai išskirti. Todėl Direktyvoje 2013/34/ES pateikiama termino „tvarumo klausimai“ apibrėžtis turėtų būti grindžiama Reglamente (ES) 2019/2088 pateikta termino „tvarumo veiksniai“ apibrėžtimi, ją papildant valdymo klausimais; 25)Direktyvos 2013/34/ES 19a ir 29a straipsniais įpareigojama ne tik teikti tiek informacijos, „kiek tai reikalinga siekiant suprasti įmonės veiklos pokyčius, veiklos rezultatus ar būklę“, bet ir teikti informaciją, reikalingą siekiant suprasti įmonės veiklos poveikį aplinkos, socialiniams ir darbuotojų klausimams, pagarbai žmogaus teisėms, kovai su korupcija ir kyšininkavimu. Todėl tais straipsniais įmonės įpareigojamos teikti informaciją tiek apie tai, kokį poveikį įvairūs tvarumo klausimai turi įmonei, tiek apie įmonės veiklos poveikį žmonėms ir aplinkai. Tai vadinama dvejopu požiūriu į reikšmingumą – iš vienos pusės atsižvelgiama į riziką įmonei, iš kitos – į įmonės poveikį. Atlikus įmonių atskaitomybės tinkamumo patikrą paaiškėjo, kad šie du požiūriai dažnai netinkamai suprantami ar taikomi. Todėl būtina paaiškinti, kad įmonės turėtų atskirai apsvarstyti kiekvieną požiūrį į reikšmingumą ir atskleisti informaciją, kuri yra reikšminga abiem požiūriais, bei informaciją, kuri yra reikšminga tik vienu požiūriu; 26)Direktyvos 2013/34/ES 19a straipsnio 1 dalimi ir 29a straipsnio 1 dalimi įmonės įpareigojamos atskleisti informaciją apie penkias atskaitomybės sritis: verslo modelį, politiką (įskaitant įgyvendinamus išsamių patikrinimų procesus), taikant šių sričių politiką pasiektus rezultatus, riziką ir rizikos valdymą, su veikla susijusius pagrindinius veiklos rezultatų rodiklius. Direktyvos 2013/34/ES 19a straipsnio 1 dalyje nėra aiškių nuorodų į kitas atskaitomybės sritis, kurias informacijos naudotojai laiko aktualiomis ir iš kurių kai kurios sutampa su atskleidžiama informacija pagal tarptautines sistemas, įskaitant Su klimatu susijusios finansinės informacijos atskleidimo darbo grupės rekomendacijas. Siekiant užtikrinti, kad įmonės pateiktų informaciją apie savo atsparumą rizikai, susijusiai su tvarumo klausimais, informacijos atskleidimo reikalavimai turėtų būti nurodyti pakankamai išsamiai. Todėl, be Direktyvos 2013/34/ES 19a straipsnio 1 dalimi ir 29a straipsnio 1 dalimi nustatytų atskaitomybės sričių, įmonės turėtų būti įpareigotos atskleisti informaciją apie savo verslo strategiją ir verslo modelio bei strategijos atsparumą rizikai, susijusiai su tvarumo klausimais, visus taikomus planus, kuriais jos galėtų užtikrinti, kad jų verslo modelis ir strategija būtų suderinami su perėjimu prie tvarios ir neutralaus poveikio klimatui ekonomikos; tai, ar ir kaip jų verslo modeliu ir strategija yra atsižvelgiama į suinteresuotųjų subjektų interesus; visas įmonės galimybes, atsiradusias dėl tvarumo klausimų; verslo strategijos aspektų, kurie daro poveikį arba kuriems daro poveikį tvarumo klausimai, įgyvendinimą; visus įmonės užsibrėžtus tvarumo tikslus ir jų siekiant padarytą pažangą; valdybos ir vadovybės vaidmenį tvarumo klausimų atžvilgiu; pagrindinį faktinį ir galimą neigiamą poveikį, susijusį su įmonės veikla; tai, kaip įmonė nustatė teikiamą informaciją. Įpareigojus atskleisti informaciją apie tokius elementus kaip tikslai ir jų siekiant padaryta pažanga, atskiras reikalavimas atskleisti politikos rezultatus tampa nebereikalingas; 27)siekiant užtikrinti suderinamumą su tarptautiniais dokumentais, kaip antai JT verslo ir žmogaus teisių pagrindiniais principais ir EBPO išsamaus patikrinimo rekomendacija dėl atsakingo verslo, išsamaus patikrinimo atskleidimo reikalavimai turėtų būti nurodyti išsamiau, nei dabar yra nurodyta Direktyvos 2013/34/ES 19a straipsnio 1 dalies b punkte ir 29a straipsnio 1 dalies b punkte. Išsamus patikrinimas – procesas, kurį vykdo įmonės siekdamos nustatyti, sušvelninti ir ištaisyti pagrindinį faktinį ir galimą neigiamą poveikį, susijusį su jų veikla, taip pat užkirsti tokiam poveikiui kelią; pagal šį procesą nustatoma, kaip jos į tą neigiamą poveikį reaguoja. Su įmonės veikla susijęs poveikis apima tiesiogiai įmonės daromą poveikį, poveikį, prie kurio įmonė prisideda, ir poveikį, kuris kitaip susietas su įmonės vertės grandine. Išsamaus patikrinimo procesas apima visą įmonės vertės grandinę, įskaitant jos veiklą, produktus ir paslaugas, verslo santykius ir tiekimo grandines. Remiantis JT verslo ir žmogaus teisių pagrindiniais principais, faktinis ar galimas neigiamas poveikis laikomas pagrindiniu, kai jis prilygsta didžiausiam su įmonės veikla susijusiam poveikiui vertinant pagal: poveikio rimtumą žmonėms ar aplinkai; asmenų, kuriems padarytas ar gali būti padarytas poveikis, skaičių arba žalos aplinkai mastą; galimybę žalą ištaisyti, atkuriant aplinką ar grąžinant žmones į jų pradinę būklę; 28)atskleisti informaciją apie nematerialųjį turtą, išskyrus balanse pripažintą nematerialųjį turtą, Direktyva 2013/34/ES nereikalaujama. Plačiai pripažįstama, kad pateikiama nepakankamai informacijos apie nematerialųjį turtą ir kitus nematerialius veiksnius, įskaitant įmonės viduje sukurtą nematerialųjį turtą, ir tai trukdo tinkamai įvertinti įmonės veiklos pokyčius, veiklos rezultatus, būklę ir stebėti investicijas. Siekiant padėti investuotojams geriau suprasti gilėjantį atotrūkį tarp daugelio įmonių apskaitinės vertės ir rinkos vertės, stebimą daugelyje ekonomikos sektorių, reikėtų įpareigoti teikti informaciją apie nematerialųjį turtą. Todėl būtina įpareigoti įmones atskleisti informaciją apie nematerialųjį turtą, išskyrus balanse pripažintą nematerialųjį turtą, įskaitant intelektinį kapitalą, žmogiškąjį kapitalą, be kita ko, įgūdžių ugdymą, socialinį ir santykių kapitalą, įskaitant reputacijos kapitalą. Informacija apie nematerialųjį turtą turėtų apimti ir informaciją, susijusią su moksliniais tyrimais ir plėtra; 29)Direktyvos 2013/34/ES 19a straipsnio 1 dalyje ir 29a straipsnio 1 dalyje nenurodoma, ar teiktina informacija turi būti orientuota į ateitį, ar susijusi su ankstesnės veiklos rezultatais. Šiuo metu trūksta į ateitį orientuotos atskleidžiamos informacijos, kurią informacijos apie tvarumą naudotojai ypač vertina. Todėl Direktyvos 2013/34/ES 19a ir 29a straipsniuose reikėtų nurodyti, kad teikiama informacija apie tvarumą turėtų apimti tiek į ateitį orientuotą, tiek retrospektyvią informaciją, taip pat tiek kokybinę, tiek kiekybinę informaciją. Be to, turėtų būti teikiama informacija apie trumpąjį, vidutinės trukmės ir ilgąjį laikotarpius, taip pat apie visą įmonės vertės grandinę, įskaitant jos veiklą, produktus ir paslaugas, verslo santykius ir, jei aktualu, tiekimo grandinę. Informacija apie visą įmonės vertės grandinę apimtų informaciją, susijusią su jos vertės grandine Europos Sąjungoje, ir informaciją, apimančią trečiąsias valstybes, jeigu įmonės vertės grandinė yra ir už ES ribų; 30)Direktyvos 2013/34/ES 19a straipsnio 1 dalimi ir 29a straipsnio 1 dalimi įmonės įpareigojamos į savo teikiamą nefinansinę informaciją įtraukti nuorodas į metinėse finansinėse ataskaitose nurodytas sumas ir jas papildomai paaiškinti. Tačiau šiais straipsniais įmonės nėra įpareigojamos pateikti nuorodas į kitą informaciją vadovybės pranešime ar papildomai tą informaciją paaiškinti. Todėl šiuo metu teikiama nefinansinė informacija ir likusi informacija, atskleista vadovybės pranešime, nėra suderinta. Šiuo klausimu būtina nustatyti aiškius reikalavimus; 31)kai įmonės nesilaiko politikos vienu ar kitu klausimu, Direktyvos 2013/34/ES 19a straipsnio 1 dalimi ir 29a straipsnio 1 dalimi jos įpareigojamos aiškiai ir pagrįstai paaiškinti, kodėl jos tos politikos nesilaiko. Skirtinga tvarka, taikoma atskleidžiamai informacijai apie galimą įmonės politiką ir kitoms šiuose straipsniuose nurodytoms atskaitomybės sritims, sukėlė sumaištį informaciją teikiančių įmonių gretose ir nepaskatino gerinti teikiamos informacijos kokybės. Todėl nebėra poreikio direktyvose palikti tokią skirtingą tvarką, taikomą politikos sritims. Standartuose bus nustatyta, kurią informaciją reikia atskleisti apie kiekvieną iš atskaitomybės sričių, nurodytų 19a ir 29a straipsniuose; 32)į Direktyvos 2013/34/ES 19a straipsnio 1 dalies ir 29a straipsnio 1 dalies taikymo sritį patenkančios įmonės gali kliautis nacionalinėmis, Sąjungos ar tarptautinėmis atskaitomybės sistemomis ir joms tereikia nurodyti, kuriomis sistemomis kliovėsi. Tačiau Direktyva 2013/34/ES įmonės nėra įpareigotos naudotis bendra atskaitomybės sistema ar standartu ir joms nedraudžiama nuspręsti nesinaudoti jokia atskaitomybės sistema ar standartais. Kaip įpareigota pagal Direktyvos 2014/95/ES 2 straipsnį, Komisija 2017 m. paskelbė neprivalomas gaires įmonėms, patenkančioms į tos direktyvos taikymo sritį. 2019 m. Komisija paskelbė papildomas specialias su klimatu susijusios informacijos teikimo gaires. Į su klimatu susijusios informacijos teikimo gaires įtrauktos Su klimatu susijusios finansinės informacijos atskleidimo darbo grupės rekomendacijos. Iš turimų įrodymų matyti, kad tos neprivalomos gairės nepadarė reikšmingo poveikio įmonių, patenkančių į Direktyvos 2013/34/ES 19a ir 29a straipsnių taikymo sritį, teikiamos nefinansinės informacijos kokybei. Savanoriškas rekomendacijų pobūdis reiškia, kad įmonės gali pačios nuspręsti, ar jas taikyti, ar ne. Todėl vien gairėmis užtikrinti skirtingų įmonių teikiamos informacijos palyginamumo arba naudotojams aktualios informacijos atskleidimo neįmanoma. Todėl, siekiant užtikrinti, kad informacija būtų palyginama ir būtų teikiama visa aktuali informacija, reikalingi privalomi bendri atskaitomybės standartai. Į standartus turėtų būti įtraukta visa naudotojams reikšminga informacija, remiantis dvejopu požiūriu į reikšmingumą. Bendri atskaitomybės standartai taip pat reikalingi ir siekiant sudaryti sąlygas teikiamos informacijos apie tvarumą skaitmeninimui bei palengvinti jų priežiūrą ir vykdymo užtikrinimą. Rengiant privalomus bendrus informacijos apie tvarumą teikimo standartus būtina siekti sudaryti sąlygas, kuriomis informacija apie tvarumą įgytų statusą, panašų į finansinės informacijos statusą; 33)Sąjungos poreikio gauti teikiamą išsamią informaciją apie tvarumą savaime netenkina joks galiojantis standartas ar sistema. Informacija, teiktina pagal Direktyvą 2013/34/ES, turi susidėti iš kiekvienu požiūriu reikšmingos informacijos, apimti visus tvarumo klausimus ir būti suderinta, kai aktualu, su kitomis prievolėmis teikti informaciją apie tvarumą pagal Sąjungos teisę, įskaitant Reglamente (ES) 2020/852 ir Reglamente (ES) 2019/2088 nustatytas prievoles. Be to, Sąjungos įmonėms taikomi privalomi informacijos apie tvarumą teikimo standartai turi atitikti Europos žaliuoju kursu užsibrėžtų tikslų mastą ir Sąjungos 2050 m. poveikio klimatui neutralizavimo tikslą. Todėl būtina suteikti Komisijai įgaliojimus priimti Sąjungos informacijos apie tvarumą teikimo standartus, sudaryti sąlygas juos skubiai priimti ir užtikrinti, kad informacijos apie tvarumą teikimo standartų turinys derėtų su Sąjungos poreikiais; 34)Europos finansinės atskaitomybės patariamoji grupė (EFRAG) yra pagal Belgijos teisę įsteigta ne pelno asociacija, kuri tarnauja viešajam interesui konsultuodama Komisiją tarptautinių finansinės atskaitomybės standartų patvirtinimo klausimu. EFRAG yra įtvirtinusi savo, kaip Europos įmonių atskaitomybės kompetencijos centro, reputaciją ir turi puikių galimybių skatinti Europos informacijos apie tvarumą teikimo standartų ir tarptautinių iniciatyvų, kuriomis siekiama parengti visame pasaulyje nuosekliai taikomus standartus, koordinavimą. 2021 m. kovo mėn. EFRAG suburta įvairių suinteresuotųjų subjektų darbo grupė paskelbė rekomendacijas dėl galimo Europos Sąjungos informacijos apie tvarumą teikimo standartų rengimo. Tose rekome