LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 157/4

Pakeitimo paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą

2013/C 157/04

Šiuo paskelbimu suteikiama teisė pareikšti prieštaravimą paraiškai pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51 straipsnį.

PAKEITIMO PARAIŠKA

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 510/2006

dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos (2)

PAKEITIMO PARAIŠKA PAGAL 9 STRAIPSNĮ

„DINDE DE BRESSE“

EB Nr.: FR-PDO-0217-0144-08-04-2010

SGN ( ) SKVN ( X )

1. Keičiamos produkto specifikacijos dalys

—  Produkto pavadinimas — ☒ Produkto aprašymas — ☒ Geografinė vietovė —  Kilmės įrodymas — ☒ Gamybos būdas — ☒ Ryšys su geografine vietove — ☒ Ženklinimas etiketėmis — ☒ Nacionaliniai reikalavimai — ☒ Kita (kompetentingų institucijų duomenys)

2. Pakeitimo (-ų) pobūdis

—  Bendrojo dokumento arba santraukos pakeitimas — ☒ Įregistruotos SKVN ar SGN specifikacijos, kurios bendrasis dokumentas ar santrauka neskelbti, pakeitimas —  Specifikacijos pakeitimas, dėl kurio paskelbto bendrojo dokumento keisti nereikia (Reglamento (EB) Nr. 510/2006 9 straipsnio 3 dalis) —  Laikinas specifikacijos pakeitimas dėl valdžios institucijų nustatytų privalomų sanitarijos ar fitosanitarijos priemonių (Reglamento (EB) Nr. 510/2006 9 straipsnio 4 dalis)

3. Pakeitimas (-ai)

3.1. Dalis „Produkto aprašymas“

Produkto aprašymas papildytas bendru auginimo laikotarpiu – jis yra ne trumpesnis nei 28 savaitės.

Išbrauktas didžiausias kalakutų svoris.

„Dinde de Bresse“ pardavinėjami tik metų pabaigos švenčių metu; patikslinta, kad toks laikotarpis tęsiasi nuo lapkričio 1 d. iki sausio 31 d., priklausomai nuo to, kada išsirita kalakučiukai.

Patikslintas kalakutų pateikimo būdas: kalakutai gali būti pateikiami „iš dalies išdarinėti“, „paruošti kepti“ ar „visiškai išdarinėti“ su galvomis ir plunksnų apykakle. Paukščiai turi atitikti šiuos reikalavimus: būti tinkamo sudėjimo ir su tinkamu riebalų sluoksniu, mėsingi, su gerai išsivysčiusiomis krūtinėlėmis; odelė turi būti plona, švari, be plunksnų, įplyšimų, mėlynių ar neįprastos spalvos dėmių.

3.2. Dalis „Geografinė vietovė“

Patikslinti geografinėje vietovėje turintys vykti etapai: SKVN žymimi kalakutai turi būti išauginti, papjauti ir paruošti geografinėje vietovėje. Kalakutų paruošimą (galutinį nupešimą ir kaklų nuvalymą) sektoriaus ūkio subjektai irgi atlieka geografinėje vietovėje. Šis paruošimo etapas, kai kalakutai klasifikuojami kaip SKVN „Dinde de Bresse“ produktai, yra svarbus užtikrinant produkto pateikimą ir kokybę.

Be to, buvo ištaisytos komunų sąraše esančios klaidos, o prie specifikacijos pridėtas SKVN vietovės žemėlapis.

3.3. Dalis „Gamybos būdas“

Patikslintos bendrosios „Dinde de Bresse“ lesinimo taisyklės:

— įtrauktas draudimas naudoti GMO visuose „Dinde de Bresse“ duodamuose pašaruose, įskaitant pašarus, duodamus auginimo pradžios laikotarpiu, bei draudimas ūkiuose sodinti genetiškai modifikuotas augalų veisles,

— esant išskirtinėms klimato sąlygoms (karščiai, audros), specifikacijoje numatyta galimybė kalakutus laikyti patalpoje, taip saugant jų sveikatą augimo laikotarpiu,

— įterpta galimybė naudoti parūgštintojus ir grynintojus (papildus) paukščių geriamame vandenyje. Tokie papildai skirti ligų prevencijai, taip užtikrinama geresnė kalakutams skirto gerti vandens higieninė kokybė,

— taip pat patikslinta pašarų sudėtis skirtingais auginimo laikotarpiais:

— auginimo pradžios laikotarpis: įtrauktas auginimo pradžios laikotarpiu naudojamų tinkamų žaliavų kategorijų sąrašas ir patikslinta auginimo pradžios laikotarpio pašarų sudėtis; jų kokybė yra aukštesnė nei standartinių pašarų (grūdų ir šalutinių procentinė dalis bei kukurūzų naudojimas antroje auginimo pradžios laikotarpio pusėje),

— nustatytas minimalus pieno produktų (miltelių forma) įtraukimo į racioną limitas augimo laikotarpiu (5 % viso raciono),

— patikslinta, kad baigiamuoju laikotarpiu pašarus sudaro tradiciniai „Dinde de Bresse“ pašarai: „augimo“ pašarai, prie kurių gali būti duodama ryžių ar bulvių.

3.4. Dalis „Ryšys su geografine vietove“

Ši dalis perrašyta, siekiant įrodyti geografinės vietovės ypatumus, produkto ypatumus ir ryšį su geografine vietove. Ši dalis buvo įterpta remiantis 2006 m. kovo 20 d. Reglamento (EB) Nr. 510/2006 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos nuostatomis.

3.5. Dalis „Nuorodos į kontrolės įstaigą“

Ši dalis buvo atnaujinta – įtraukti už SKVN kontrolę atsakingos sertifikavimo institucijos duomenys.

3.6. Dalis „Ženklinimas etiketėmis“

Padaryti patikslinimai, susiję su identifikavimo žymų turiniu, išdavimo taisyklėmis, tvirtinimu, „Bresse“ pavadinimo naudojimu lydraščiuose ir sąskaitose bei nuorodomis, esančiomis žymoje ir etiketėje.

3.7. Dalis „Nacionaliniai reikalavimai“

Remiantis nacionaline kontrolės sistemos reforma, specifikacija papildyta lentele su pagrindiniais kontroliuojamais dalykais ir jų vertinimo metodu.

BENDRASIS DOKUMENTAS

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 510/2006

dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos (3)

„DINDE DE BRESSE“

EB Nr.: FR-PDO-0217-0144-08-04-2010

SGN ( ) SKVN ( X )

1. Pavadinimas

„Dinde de Bresse“

2. Valstybė narė arba trečioji šalis

Prancūzija

3. Žemės ūkio produkto arba maisto produkto aprašymas

3.1. Produkto rūšis

1.1 klasė. Šviežia mėsa (ir subproduktai)

3.2. Produkto, kuriam taikomas 1 punkte nurodytas pavadinimas, aprašymas

„Dinde de Bresse“ priklauso Meleagris genčiai ir Gallopavo dom rūšiai. Suaugusiems kalakutams būdingos juodos plunksnos, raudonos ataugos, plonos, visiškai lygios, juodos, kojos, balta oda ir mėsa.

SKVN susijusi su ne jaunesniais kaip 28 savaičių kalakutais ir kalakutėmis, pardavinėjamais tik per metų pabaigos šventes – nuo lapkričio 1 d. iki sausio 31 d., priklausomai nuo to, kada išsirita kalakučiukai.

Kalakutai parduodami iš dalies išdarinėti, jie turi atitikti tokias sąlygas: būti tinkamo sudėjimo ir su tinkamu riebalų sluoksniu, mėsingi, su gerai išsivysčiusiomis krūtinėlėmis; odelė turi būti plona, švari, be plunksnų, įplyšimų, mėlynių ar neįprastos spalvos dėmių; pakankamai riebūs, kad nesimatytų nugarkaulio; natūrali krūtinkaulio forma neturi būti pakitusi. Galūnės turi būti be lūžių. Ant kaklo paliktos plunksnos turi būti švarios. Kojos turi būti švarios.

Mažiausias svoris:

iš dalies išdarinėtų patelių – 3 kg,

iš dalies išdarinėtų patinų – 5,5 kg.

Pardavinėti „paruoštus kepti“ ar „visiškai išdarinėtus“ paukščius su galva ir kaklo plunksnomis galima su sąlyga, kad nepašalintos galūnės, išskyrus pirštakaulius.

3.3. Žaliavos (taikoma tik perdirbtiems produktams)

—

3.4. Pašarai (taikoma tik gyvūniniams produktams)

Bresės kalakutų auginimas susideda iš trijų vienas po kito einančių – auginimo pradžios, augimo ir galutinio – laikotarpių.

Auginimo pradžios laikotarpiu, trunkančiu ne ilgiau kaip 10 savaičių, pirmoje jo pusėje (0–28 dienos), kalakutai lesinami pašarais, kurių ne mažiau kaip 30 % tūrio sudaro grūdai ir šalutiniai grūdų produktai, o antroje pusėje (29–70 dienos) – pašarais, kurių ne mažiau kaip 50 % tūrio sudaro grūdai ir šalutiniai grūdų produktai, iš kurių 20 % tūrio yra kukurūzai.

Auginimo pradžios pašarų žaliavos gali būti ne iš geografinės vietovės. Jas sudaro vien augalinės žaliavos, pieno produktai ir mineralai:

— javų grūdai, jų produktai ir šalutiniai produktai,

— aliejingų augalų sėklos ar vaisiai, jų produktai ar šalutiniai produktai (iš augalinių aliejų leidžiama naudoti tik neapdorotus ir rafinuotus aliejus),

— ankštinių augalų sėklos, jų produktai ir šalutiniai produktai,

— šakniagumbiai, šakniavaisiai, jų produktai ir šalutiniai produktai: burokėliai, bulvės,

— kitos sėklos ir vaisiai, jų produktai ir šalutiniai produktai: vynuogės,

— pašariniai augalai ir stambieji pašarai: liucerna ir išvestiniai produktai,

— kiti augalai, jų produktai ir šalutiniai produktai: cukranendrių melasa, cukrus, jūros dumbliai,

— pieno produktai: pienas, pasukos, išrūgos,

— mineralai: dikalcio fosfatas, kalcio karbonatas, natrio bikarbonatas, druska, magnis.

Riebalų kiekis pašaruose neturi viršyti 6 %.

Visu auginimo pradžios laikotarpiu leidžiama naudoti teisės aktuose numatytus priedus, išskyrus

— šių funkcinių grupių technologinius priedus: emulsiklius, stabilizatorius, tirštiklius, standiklius.

Augimo laikotarpiu, trunkančiu ne trumpiau kaip 15 savaičių, be laisvai žolėje randamo maisto, kalakutų „augimo“ pašarą sudaro grūdai (gali būti virti, skaldyti, malti, bet ne kitaip perdirbti) ir pieno produktai. Ne mažiau nei 50 % viso raciono tūrio turi sudaryti kukurūzai. Pieno produktai sudaryti iš pieno ir iš jo šalutinių produktų. Juos duoti galima skystus ar milteliais; galima maišyti su grūdais. Jei duodami kaip sausas pašaras, pieno produktai milteliais turi sudaryti ne mažiau kaip 5 % viso pašaro. Šiuo laikotarpiu grūdai gaunami vien tik iš geografinės vietovės, pieno produktai gali būti iš kitur.

Po šio vadinamojo augimo laikotarpio seka ne trumpesnis kaip 3 savaičių galutinis laikotarpis; šiuo laikotarpiu paukščiai laikomi dengtoje, ramioje ir vėdinamoje patalpoje. Šiuo laikotarpiu kalakutams duodamas jau minėtas augimo pašaras, į kurį gali būti įmaišoma ryžių ar bulvių; jų kilmės vieta nesvarbi.

3.5. Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje

Kalakutai auginami, pjaunami ir paruošiami (galutinis nupešimas ir kaklų nuvalymas) geografinėje vietovėje.

3.6. Specialios pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės

—

3.7. Specialios ženklinimo etiketėmis taisyklės

Joks kalakutas, žymimas SKVN „Dinde de Bresse“, negali būti parduodamas, jei ant jo nėra augintojo žiedo, antspaudo su ženklais ir grupės nustatytos etiketės.

Be etiketės, ant lydraščių ir sąskaitų turi būti saugomos kilmės vietos nuorodos pavadinimas „Dinde de Bresse“ ir nuoroda „appellation d’origine protégée“ ar „AOP“.

Identifikacinių žymų pavyzdžiai

Unikalus metalinis žiedas yra vienetinis, ant jo, be žodžio „Bresse“, nurodytas augintojo numeris.

Metalinio segtuko formos antspaudas nepažeidžiamas, ant jos yra žodis „Bresse“ ir ženklai su įrašu:

— pavadinimas „Dinde de Bresse“,

— įrašas „AOP“.

Etiketė:

— pavadinimas „Dinde de Bresse“, jo raidžių dydis ne mažesnis už didžiausio įrašo etiketėje raidžių dydį,

— Europos Sąjungos SKVN simbolis,

— įrašas „appellation d'origine protégée“ arba „AOP“.

Žymėjimo žymomis sąlygos

Minėtas identifikacines žymas gamintojų grupė išduoda visiems specifikacijos besilaikantiems ūkio veiklos subjektams.

Paukštis žieduojamas augintojo žiedu ant kairės kojos prieš kalakutus išvežant.

Antspaudas su ženklais dedamas krūtinkaulio priekyje, kai paukštiena klasifikuojama kaip SKVN prieš ją išvežant.

Žiedas ir antspaudas yra vienkartiniai; jie turi būti pritvirtinami taip, kad jų nebūtų galima suklastoti.

Etiketė klijuojama ant krūtinkaulio galutinai klasifikuojant kalakutus kaip žymimus saugoma kilmės vietos nuoroda.

Nepanaudotus žiedus, antspaudus su ženklais ir etiketes veiklos vykdytojai grąžina gamintojų grupei.

4. Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas

Gamybos vietovė apima vietovę aplink Bresę – tai kalvota lyguma, užimanti rytinę vidurinio Sonos baseino dalį ir Eno, Juros bei Sonos ir Luaros departamentų dalis.

SKVN žymimi kalakutai turi būti išauginti, papjauti ir paruošti geografinėje vietovėje, apimančioje išvardytas komunas ar jų dalis:

Eno departamente (01): visos Bâgé-le-Châtel, Bourg-en-Bresse-Est, Bourg-en-Bresse-Nord-Centre, Bourg-en-Bresse-Sud, Montrevel-en-Bresse, Péronnas, Pont-de-Vaux, Pont-de-Veyle, Saint-Trivier-de-Courtes ir Viriat komunos ir kantonai.

Šios komunos ir komunų dalys: Abergement-Clémenciat (Nord Châtillon dalis), Beaupont, Bény, Biziat, Certines, Ceyzériat (vakarinė D52 dalis), Chanoz-Châtenay, Châtillon-sur-Chalaronne (šiaurės vakarai), Chaveyriat, Coligny (vakarinė N83/D52 dalis), Condeissiat, Courmangoux (vakarinė D52 dalis), Dompierre-sur-Chalaronne (Nord Chalaronne dalis), Dompierre-sur-Veyle (dalis), Domsure, Druillat (dalis), Garnerans, Illiat, Jasseron (vakarinė D52 dalis), Marboz, Meillonnas (vakarinė D52 dalis), Mézériat, Neuville-les-Dames, Pirajoux, Pressiat (vakarinė D52 dalis), Saint-Didier-sur-Chalaronne (dalis Nord Chalaronne), Saint-Etienne-du-Bois, Saint-Etienne-sur-Chalaronne (Nord Chalaronne dalis), Saint-Julien-sur-Veyle, Saint-Martin-du-Mont (vakarinė D52 dalis), Salavre (dalis Ouest N83), Sulignat, Thoissey, Tossiat (vakarinė D52 dalis), La Tranclière, Treffort-Cuisiat (vakarinė D52 dalis), Verjon (vakarinė N83 dalis), Villemotier, Vonnas.

Juros departamente (39) šios komunos ir komunų dalys: Annoire (Doubs pietūs), Asnans-Beauvoisin (D468 vakarai), Augea (N83 vakarai), Balanod (N83 vakarai), Beaufort (N83 vakarai), Bletterans, Bois-de-Gand (vakarai), Bonnaud, Cezancey (N83 vakarai), Chaînée-des-Coupis (Sud-Ouest), Chapelle-Voland, La Chassagne (D468 pietūs), Chaumergy (dalis), Chaussin (D468 pietūs), La Chaux-en-Bresse (D95 vakarai), Chazelles, Chêne-Sec, Chilly-le-Vignoble, Commenailles, Condamine, Cosges, Courlans, Courlaoux, Cousance (N83 vakarai), Cuisia (N83 vakarai), Desnes (vakarai), Digna (N83 vakarai), Les Essards-Taignevaux (D468 vakarai), Fontainebrux, Foulenay (dalis), Francheville (D95 vakarai+ D468 pietūs), Frébuans, Froideville (dalis), Gevingey (N83 vakarai), Les Hays, Larnaud, Longwy-sur-le-Doubs (dalis), Mallerey, Maynal (N83 vakarai), Messia-sur-Sorne (N83 šiaurė), Montmorot (N78 pietūs+N83 vakarai), Nanc-lès-Saint-Amour (N83 vakarai), Nance, Neublans-Abergement, Orbagnia (N83 vakarai), Petit-Noir (Doubs vakarai), Relans, Les Repôts, Ruffey-sur-Seille (dalis), Rye (D468 vakarai), Sainte-Agnès (N83 vakarai), Saint-Amour (N83 vakarai), Saint-Jean-d’Etreux (N83 vakarai), Trenal, Vercia (N83 vakarai), Villevieux, Vincelles (N83 vakarai), Vincent (D95 vakarai).

Sonos ir Luaros departamente (71): Beaurepaire-en-Bresse, Cuisery, Louhans, Montpont-en-Bresse, Montret, Saint-Germain-du-Bois, Saint-Germain-du-Plain, Saint-Martin-en-Bresse komunos ir kantonai.

Šios komunos ir komunų dalys: Authumes, Beauvernois, Bellevesvre, Chalon-sur-Saône (kairysis krantas), Champagnat (N83 vakarai), La Chapelle-Saint-Sauveur, Charrette-Varennes (dalis), Châtenoy-en-Bresse, La Chaux, Ciel, Condal, Cuiseaux (dalis), Dampierre-en-Bresse, Dommartin-les-Cuiseaux, Epervans, Flacey-en-Bresse, Fretterans (dalis), Frontenard, Frontenaud, Joudes (N83 vakarai), Lacrost, Lans, Lays-sur-le-Doubs (dalis), Longepierre (pietūs), Le Miroir, Montjay, Mouthier-en-Bresse, Navilly (Doubs pietūs), Oslon, Pierre-de-Bresse, Pontoux, Préty, La Racineuse, Ratenelle, Romenay, Saint-Bonnet-en-Bresse, Saint-Marcel, Sermesse, Torpes, Tournus (dalis), Toutenant, La Truchère, Varennes-Saint-Sauveur, Verdun-sur-le-Doubs, Verjux.

Komunų, kurios į teritoriją patenka ne visos, atveju ribos nurodytos grafiniuose atitinkamų komunų merijoms pateiktuose dokumentuose.

5. Ryšys su geografine vietove

5.1. Geografinės vietovės ypatumai

SKVN „Dinde de Bresse“ gamybos vietovė nustatyta remiantis vietove, kurią ekspertai nustatė 1936 m. sprendimu dėl kilmės nuorodos „Volaille de Bresse“ pripažinimo. Tai ypač vienalytė, miškinga ir kalvota vietovė, susidariusi prekvartero laikotarpiu, dirvožemis labai molingas ir nelaidus vandeniui. Dirbamas žemės sluoksnis sudarytas daugiausia iš labai smulkių molio-silicio junginių, dažniausiai be žvirgždo ir klinčių. Klimatui didelę įtaką daro vandenynas, čia dažnai lyja. Didžiąją metų dalį laikosi drėgmė. Žiemą dažni krituliai ir rūkas.

Tokių geologinių, morfologinių ir klimato aplinkybių junginys puikiai tinka žolinėms ir grūdinėms vandeniui reiklioms kultūroms kaip kukurūzai, Bresėje paplitę XVII a. pradžioje (praėjus šiek tiek daugiau nei šimtui metų po to, kai kukurūzai pasiekė Andalūzijos krantus), auginti. Kukurūzai Bresės žemės ūkyje atliko pagrindinį vaidmenį, nes buvo ne tik pagrindinis žmonių maistas, bet ir naminių gyvulių, ypač paukščių, pašaras. Kukurūzuose gausu energetinių medžiagų, tai leido auginti riebius paukščius, kuriais grindžiamas geras „Dinde de Bresse“ vardas. Kalakutai Bresėje pasirodė XVI a. pabaigoje.

Ūkiai nedidukai, labai išskaidyti, laukai padalyti nesuskaičiuojamų gyvatvorių ir giraičių. Tokiomis aplinkybėmis įsitvirtino tradicinis mišrus ūkininkavimas, paremtas žolinių ir grūdinių kultūrų bei paukščių ir gyvulių auginimu (iš pradžių pieninių, paskui žinduklių). XX a. pradžioje šiuose ūkiuose pasidarė įprasta auginti kalakutus juodomis plunksnomis ir kojomis. Dar ir šiandien dėl išsklidusių Bresės ūkių, jų izoliuotumo, pievų ir gyvatvorių tradiciniu būdu laisvėje galima auginti daug kalakutų.

Šiuose šeimyniniuose ūkiuose augintojai didelę veiklos dalį skiria tam, kad ūkis būtų autonomiškas. Daugelyje ūkių ūkininkai patys augina grūdus (kviečius, miežius, avižas, kukurūzus), kuriais lesina kalakutus, ypač augimo ir galutiniais etapais. Jie prižiūri ganyklas ir vandens nutekėjimą (kasami grioviai ir kanalai), apkarpo gyvatvores ir krūmus, sutvirtina didelius plotus aptveriančius užtvarus ir taip išsaugo paukščių auginimo laisvėje tradicijas.

Auginant „Dinde de Bresse“, atsižvelgiama į šio stambaus, šiek tiek gebančio skristi ir neatsparaus ligoms naminio paukščio savybes. Tam reikia intensyviai stebėti paukščių būrius visais gyvenimo etapais – nuo kalakučiukų išsiritimo iki pjovimo (su higiena susijusios priemonės, ligų prevencija, klimato sąlygų stebėjimas, lesalo subalansavimas atsižvelgiant į paukščių augimą ir tai, ką jie randa ganyklose, būrio suvarymas, apsaugos nuo plėšrūnų priemonės ir t. t.).

5.2. Produkto ypatumai

„Dinde de Bresse“ auginami kuo labiau atsižvelgiant į natūralią metų laikų kaitą ir fiziškai subręsta metų pabaigos šventėms. Kalakutai mažesni už tuos, kurie skirti pardavinėti pjaustyti.

Jiems būdinga šviežia, nešaldyta mėsa, kurios oda ir minkštimas specifiniai: oda plona, balta, mėsa balta, krūtinėlė gerai išsivysčiusi, tinkamas riebalų sluoksnis; taip pat būdingos tam tikros organoleptinės savybės išvirus: mėsa labai sultinga, minkšta, intensyvus skonis.

5.3. Priežastinis geografinės vietovės ir produkto, kuriam suteikta SKVN, kokybės ar savybių arba geografinės vietovės ir kurios nors produkto, kuriam suteikta SGN, savybės, gero vardo ar kitos ypatybės ryšys

Mišrus ūkininkavimas – tai tiesioginis kraštovaizdžio rezultatas ir pagrindinė kalakutų auginimo priežastis Bresėje. Šalia ūkio esančios gyvatvorės, krūmai ir miškeliai paukščius saugo nuo vėjo ir yra biologiškai įvairūs pašarų ištekliai. Drėgna žemė palanki moliuskams, kirminams ir kitokioms lervoms vystytis, jie tampa kalakutų maistu ganyklose; lėtam augimui ir tinkamai išvystytoms krūtinėlėms tai yra naudingų baltymų šaltinis. Dėl dirvožemio, kuriame nedaug kalcio, paukščio skeletas nėra didelis, o kaulai smulkūs.

Auginimo praktika grindžiama paukščių, atitinkančių tam tikras savybes (balta oda ir mėsa), atranka ir nuo seno taikomu mitybos režimu, pagrįstu laisvai ganyklose kalakutų randamu maistu (kirminai, žolė ir pan.). Toks maitinimasis papildomas iš geografinės vietovės gautais grūdais ir pieno produktais (skiestas pienas, išrūgos, pieno milteliai, pasukos ir pan.). Tokios sąlygos ir visų pirma galimybė ganytis pievose ir fizinis raumenų mankštinimas, įmanomas dėl paukščiams suteiktos erdvės, daro įtaką raumenų susitraukimo savybėms ir juose esantiems baltymams ir fermentams. Tokia energetinė raumenų medžiagų apykaita turi didelę įtaką „Dinde de Bresse“ mėsai. Be to, dėl maistinių kukurūzų, sudarančių didelę lesalo dalį, savybių paukščiai nusipeni.

Galutinio penėjimo etapu kalakutai laikomi patalpoje, o penėjimas prieblandoje trunka ne trumpiau kaip tris savaites. Šiuo laikotarpiu augintojai lesalą ruošia itin kruopščiai – pakaitomis tiekia žalius ir virtus grūdus, ryžius, bulves; šie produktai sumaišomi su pieno produktais ir kalakutams patiekiama apetitą kelianti košė.

Po kelių tokios dietos savaičių, kai kalakutams leidžiama pasiekti didesnį amžių prieš papjaunant, išauginami visiškai fiziologiškai subrendę kalakutai, be tarpraumeninių riebalų, turintys ir storą paviršinių riebalų sluoksnį. Be to, kalakutų raumenų veiklos sumažėjimas per šį prieš pjovimą einantį laikotarpį vaidina svarbų vaidmenį vandens sulaikymui raumenyse. Tarpraumeninių riebalų pasiskirstymas ir raumenų gebėjimas išlaikyti vandenį turi įtakos mėsos sultingumui ir minkštumui; šios savybės bus dar ryškesnės mėsai išvirus. Be to, dėl elementų, kurie turi įtakos skoniui, t. y. vandenyje tirpių elementų ir riebalų, buvimo verdant cheminės reakcijos metu užtikrinama, kad mėsa bus gero skonio.

Kad nebūtų pažeista oda ir išsaugota plunksnų apykaklė kaklo apačioje, pjaunama ir nupešama ypač kruopščiai (leidžiama visiškai nutekėti kraujui, kad paukščiai būtų idealiai balti, plunksnos nupešamos atidžiai, kad būtų išvengta įdrėskimų). Ypatingas dėmesys kreipiamas į kalakutų, kurie bus parduodami su plunksnų apykakle, paruošimą. Kai kurie kalakutai papuošiami tradiciškai (kojos ir sparnai prispaudžiami prie kūno) ir suvyniojami į drobės atraižą, kad riebalai tolygiai pasiskleistų. Tai elitinė produkcija, parduodama pasibaigus keturiems paukštienai skirtiems „glorieuses“ konkursams, nuo 1862 m. kasmet organizuojamiems gruodžio mėnesį. Šie konkursai rodo, kaip augintojai didžiuojasi savo produkcija ir kaip jie yra atsidavę šiai prestižine laikomai veiklai.

„Dinde de Bresse“, kurių vartojimas giliai įaugęs į vietos virtuvę, ruošia ir reklamuoja geriausi restoranai Prancūzijoje, kurie vertina šių kalakutų skonines savybes.

Nuoroda į paskelbtą specifikaciją

(Reglamento (EB) Nr. 510/2006 (4) 5 straipsnio 7 dalis)

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCDindeDeBresse.pdf

(1) OL L 343, 2012 12 14, p. 1.

(2) OL L 93, 2006 3 31, p. 12. Pakeistas Reglamentu (ES) Nr. 1151/2012.

(3) Pakeistas Reglamentu (ES) Nr. 1151/2012.

(4) Žr. 3 išnašą.