KOMISIJOS TARNYBŲ DARBINIS DOKUMENTAS POVEIKIO VERTINIMO SANTRAUKA Pridedama prie dokumento Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui 2020–2030 m. klimato ir energetikos politikos strategija /* SWD/2014/016 final */





KOMISIJOS TARNYBŲ DARBINIS DOKUMENTAS POVEIKIO VERTINIMO SANTRAUKA Pridedama prie dokumento Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui 2020–2030 m. klimato ir energetikos politikos strategija 1. Įgyta patirtis ir problemos apibūdinimas 1. ES sėkmingai įgyvendina ir netgi gali viršyti savo tikslą iki 2020 m. sumažinti išmetamą ŠESD kiekį 20 %. Tačiau 13 valstybių narių turi imtis papildomų priemonių, kad įgyvendintų savo atitinkamus nacionalinius 2020 m. tikslus, prisiimtus pagal sprendimą dėl pastangų pasidalijimo[1]. Dėl ekonomikos nuosmukio ir padidėjusio tarptautinių kreditų srauto ES apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemoje (ATLPS) susidarė maždaug 2 mlrd. apyvartinių taršos leidimų perteklius[2]. Jei nebus imtasi priemonių, tai gali turėti ilgalaikio poveikio ATLPS gebėjimui skatinti investicijas į mažo anglies dioksido kiekio technologijas visoje ES. Vis didėja rizika, kad įsivyraus skirtingi nacionaliniai požiūriai ir tai pakenks vidaus rinkai ir ekonominiam efektyvumui. Anglies dioksido nutekėjimo atvejų kol kas nepastebėta. Panašu, kad esamos priemonės sėkmingai padėjo jo išvengti, visų pirma dėl nemokamo apyvartinių taršos leidimų suteikimo, nors iki šiol sukaupta nepakankamai patirties, kad būtų galima daryti galutines išvadas dėl 2020 m. 2. Atsinaujinančių energijos išteklių srityje ES įvykdė tarpinio laikotarpio tikslus, tačiau norint 2020 m. pasiekti 20 % tikslą reikės didesnių valstybių narių pastangų[3]. Daugeliui valstybių narių taip pat reikės imtis papildomų priemonių, kad pasiektų savo atitinkamus nacionalinius tikslus pagal Atsinaujinančiųjų išteklių energijos direktyvą, o pastarojo meto įvykiai, kaip antai atgaline data taikomi paramos sistemų pakeitimai, kelia susirūpinimą dėl to, ar bus įgyvendintas bendras ES tikslas. Atsinaujinančių energijos išteklių plėtra padėjo sustabdyti didmeninių elektros kainų augimą daugelyje rinkų, tačiau tai dar neatsispindėjo mažmeninėse kainose ir neatnešė apčiuopiamos naudos vartotojams, iš dalies dėl to, kad daugelyje rinkų atsinaujinančių išteklių paramos sistemų sąnaudos (dažnai perkeliamos galutiniams vartotojams) nusveria atsinaujinančių energijos išteklių mažinantį poveikį didmeninėms kainoms. Kartu mažėjančios didmeninės kainos kai kuriose rinkose daro spaudimą įprastai energijos gamybai ir gamybos pajėgumų pakankamumui. Be to, skirtingos valstybių narių paramos sistemos, orientuotos į nacionalinę gamybą, kelia nemažai sunkumų tolesnei energijos vidaus rinkos integracijai. 3. Kalbant apie energijos vartojimo efektyvumą, 2020 m. tikslas sutaupyti 20 % ES suvartojamos pirminės energijos, palyginti su planais, valstybėms narėms nėra teisiškai privalomas. Vis dėlto, daugelį metų didėjęs, pirminės energijos suvartojimas pasiekė aukščiausią lygį 2005–2006 m., o nuo 2007 m. šiek tiek mažėjo – iš dalies dėl ekonomikos krizės poveikio, bet taip pat ir dėl sumažėjusių energijos vartojimo intensyvumo rodiklių. Nepaisant to, kad tikslas sutaupyti 20 % energijos valstybėms narėms nėra teisiškai privalomas, jis gerokai sustiprino pastangas mažinti energijos suvartojimą bei intensyvumą ir padėjo susitarti dėl veiksmingų priemonių, visų pirma Energijos vartojimo efektyvumo direktyvos. Vis tik vykdydama esamą politiką ES greičiausiai nepasieks 2020 m. tikslo. 4. Nors laipsniškas energijos vidaus rinkos sukūrimas padėjo valdyti ES didmenines elektros ir dujų kainas, daugeliui įmonių ir namų ūkių galutinio vartojimo kainos per paskutinį dešimtmetį gerokai išaugo tiek nominaliąja, tiek tikrąja verte. Analizė rodo, kad nesiimant naujos politikos ši tendencija išliks , ir tai sustiprina poreikį užtikrinti, kad būtų apribotas galimas neigiamas klimato ir energetikos politikos poveikis. 5. Dėl pokyčių tarptautinėse rinkose ir netradicinių angliavandenilių panaudojimo vis labiau didėja kainų skirtumai, visų pirma gamtinių dujų kainų ES, palyginti su JAV, kur vis svarbesniu energijos šaltiniu dabar tampa skalūnų dujos, kurios, manoma, turi teigiamo poveikio JAV ekonomikos konkurencingumui. 6. Kaip jau buvo numatyta tada, kai buvo rengiamas ir priimtas 2020 m. dokumentų rinkinys, pagrindiniai tikslai yra aiškiai tarpusavyje susiję. Energijos vartojimo efektyvumui ir atsinaujinančiosios energijos skatinimui skirtos priemonės apskritai padeda, pvz., mažinti išmetamą ŠESD kiekį, ir papildo specialią klimato politiką, nes jos skirtos skirtingiems rinkos trūkumams šalinti. Įgyvendinant elektros energijos sektoriaus tikslus taip pat galima tikėtis ATLPS anglies dioksido kainas mažinančio poveikio, tačiau dabartinį apyvartinių taršos leidimų perteklių ATLPS daugiausia lemia kiti veiksniai. Be to, išmetamam ŠESD kiekiui mažinti skirtos priemonės iš principo gali skatinti tiek atsinaujinančių energijos išteklių plėtrą, tiek energijos taupymą, tačiau, pvz., norint, kad poveikis būtų svarus, reikėtų didesnių ATLPS kainų, nei vyravusios pastaruosius kelerius metus. Galiausiai, energijos taupymas padeda užtikrinti pažangą siekiant didesnės atsinaujinančių energijos išteklių dalies, nes šiuo atžvilgiu tikslas matuojamas kaip bendro galutinio energijos suvartojimo dalis, o didesnė veiksmingų atsinaujinančių energijos išteklių dalis dėl mažesnių perdirbimo nuostolių mažina pirminės energijos suvartojimą bet kuriuo galutinio energijos suvartojimo lygmeniu. 7. Dabartinė politika yra nepakankama ES ilgalaikiam klimato uždaviniui įgyvendinti turint omenyje, kiek išsivysčiusios šalys kaip grupė turi nuveikti, kad iki 2050 m. išmetamą ŠESD kiekį sumažintų 80–95 %, palyginti su 1990 m. Tarptautinėse derybose dėl klimato kaitos ES turi pateikti savo poziciją, įskaitant jos pačios užmojo mastą, iki 2015 m. Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos (JTBKKK) konferencijos Paryžiuje. 8. ES vidutinės trukmės ir ilgalaikis energijos tiekimo saugumas išlieka problematiškas dėl nuolatinės energijos importo priklausomybės nuo kartais politiškai nestabilių regionų ir pasikliovimo iškastinio kuro naudojimu, kuris ilgainiui bus nesuderinamas su ES klimato ir energetikos uždaviniais. Laipsniškas ES įprastinio iškastinio kuro išteklių išsekimas drauge su tikimybe, kad iškastinio kuro importo kainos išliks aukštos ir nestabilios, daro spaudimą daliai ES pramonės. 9. ES energetikos sistemai reikia didelių investicijų į energetikos infrastruktūrą ir elektros gamybą, kad būtų užtikrintas jos vidutinės trukmės ir ilgalaikis gyvybingumas bei tvarumas. Artimiausiu metu finansuojama infrastruktūra bus vis dar naudojama 2030 m. bei vėliau. Esama kitų ne ekonominių kliūčių ir rinkos trūkumų, pvz., susijusių su atsinaujinančiais energijos ištekliais ir energijos vartojimo efektyvumu. Būtina skubiai kurti aiškią ir nuoseklią strategiją, kuri didintų nuspėjamumą ir mažintų reguliavimo riziką. 10. Manoma, kad dabartinė politika, kuria siekiama tvaresnės ekonomikos ir energetikos sistemos, kuri galėtų sumažinti išlaidas ir ilgainiui padėti išvengti žalos, prisidės prie trumpalaikio ir vidutinės trukmės išlaidų augimo, keliančio nuogąstavimų dėl namų ūkio pajėgumo susimokėti už energiją ir ES energijos kainų konkurencingumo. Būsima politika turėtų šiuos nuogąstavimus sumažinti. 11. ES klimato ir energetikos uždaviniai laikotarpiu po 2020 m. nėra pakankamai aiškūs, ir nėra išsamios reguliavimo strategijos, kuri užtikrintų, kad perėjimas prie konkurencingos, saugios ir tvarios energetikos sistemos ir ekonomikos atitiktų ilgalaikius tikslus. Nesant tokių uždavinių ir reguliavimo strategijos, energijos rinkos ir komerciniu pagrindu priimti investiciniai sprendimai pagal dabartines projekcijas negalės užtikrinti reikalingo perėjimo. 12. Todėl problema, kurią siekiama spręsti šia konkrečia iniciatyva, yra ta, kad nėra uždavinių ir apibrėžtos politikos strategijos, kurie nukreiptų klimato ir energetikos politiką link 2030 m. perspektyvos. 2. Subsidiarumas 13. Klimato kaita yra tarpvalstybinė problema. Veiksmus klimato srityje būtina koordinuoti tiek pasauliniu, tiek Europos lygmenimis. SESV 191–193 straipsniuose patvirtinama ir toliau patikslinama ES kompetencija klimato kaitos srityje. Politika dažnai turi vidaus rinkos aspektą, o reikalinga infrastruktūra dažnai turi europinį aspektą. 14. Kalbant apie energetiką, valstybės narės, užtikrindamos saugią, tvarią ir konkurencingą prieigą prie energijos, vis labiau priklauso viena nuo kitos. Be to, jei valstybės narės bendradarbiaus, perėjimas prie naujos energetikos sistemos kainuos mažiau. Be to SESV 194 straipsnyje nustatyta ES teisė veikti energetikos srityje. Žinoma, valstybių narių veiksmų vaidmuo šioje strategijoje ir toliau bus lemiamas, o atsakomybė už nuolatinę pažangą iki 2030 m. yra bendra, kaip matyti, be kita ko, iš 2020 m. klimato ir energetikos teisės aktų rinkinio. Visi būsimi ES veiksmai šioje srityje bus vykdomi laikantis SESV 191–194 straipsnių. 3. Veiklos apimtis ir uždaviniai 15. Politikos iniciatyva, kuri remiasi šiuo poveikio vertinimu, yra tik pirmas žingsnis link išsamaus ir konkretaus energetikos ir klimato kaitos uždavinių sprendimo perspektyvoje iki 2030 m. Todėl ši politinė iniciatyva orientuota į esminius 2030 m. strategijos uždavinius ir kai kuriuos svarbiausius įgyvendinimo aspektus, visų pirma klimato kaitos ir energetikos tikslų 2030 m. perspektyvoje klausimą, ir kaip jie sąveikauja tarpusavyje; kartu ji pateikia bendrą politikos formavimo kryptį šioje sistemoje. Tuo remiantis, šiame poveikio vertinime vertinamos politikos galimybės orientuotos į tikslų nustatymą, ir mažesniu mastu – į kitas priemones užtikrinti pažangą siekiant įgyvendinti pirmiau minėtus uždavinius. 16. 2030 m. klimato ir energetikos politikos strategijos veiklos uždaviniai: · pasiūlyti nuoseklų (-ius) pagrindinį (-ius) klimato ir energetikos tikslą (-us) ES lygmeniu, kuris (-ie) nukreiptų klimato ir energetikos politiką link 2030 m. perspektyvos; · pasiūlyti pagrindinius energetikos sistemos konkurencingumo ir energijos tiekimo saugumo rodiklius, tinkamai susietus su įgyvendinamais uždaviniais, kad būtų galima stebėti pažangą laikui bėgant ir turėti aiškų pagrindą politiniam atsakui; · pasiūlyti bendrą būsimos konkrečios politikos, reikalingos 2030 m. uždaviniams įgyvendinti, tinkamo modelio kryptį. 4. Politikos galimybių ir metodikos aprašymas Dėl pagrindinių tikslų ir priemonių politikos galimybių 17. Analizės išeities taškas – naujai parengtas pavyzdinis scenarijus. Pagal jį numatoma, kad bus visiškai įgyvendinta jau priimta politika ir pasiekti 2020 m. atsinaujinančiosios energijos ir išmetamo ŠESD kiekio mažinimo tikslai bei įgyvendinta Energijos vartojimo efektyvumo direktyva, o tai padės daug sutaupyti iki 2020 m. ir vėliau, nors po 2020 m. šis poveikis palaipsniui mažės. Esamas linijinis leistinos ribos mažinimas ATLPS lieka nepakitęs ir tęsiasi po 2020 m. 2030 m. naujojo pavyzdinio scenarijaus rezultatai: išmetamas ŠESD kiekis ES sumažinamas 32 %, palyginti su 1990 m., atsinaujinančiosios energijos dalis sudaro 24 % galutinai suvartojamos energijos, o pirminės energijos sutaupyta 21 %, palyginti su baziniu scenarijumi 2030 m. (kaip numatyta „PRIMES 2007“ baziniame scenarijuje). 18. Pavyzdinis scenarijus rodo, kad visiškai įgyvendinus Bendrijos klimato ir energetikos tikslus ir politiką, sumažėtų išmetamas ŠESD kiekis ir pagerėtų tiekimo saugumas, o tai turėtų poveikio energetikos sistemos sąnaudoms ir elektros kainoms. Kita vertus, analizė rodo, kad įgyvendinus pavyzdinį scenarijų padidėtų ATLPS kainos, energetikos sistemos sąnaudos ir elektros kainos. 19. Pagal pavyzdinį scenarijų 2011–2030 m. laikotarpiu elektros kainos išaugtų 31 %, o energetikos sistemos sąnaudos – 34 % tikrąja verte. Energetikos sistemos sąnaudų ir BVP santykis 2011–2020 m. laikotarpiu padidėtų 2 procentiniais punktais, bet tik 1,3 procentinio punkto per visą 2011–2030 m. laikotarpį. Svarbūs veiksniai yra 40 % pakilusių bet kokio iškastinio kuro energijos importo kainų poveikis, didelių investicijų į infrastruktūrą siekiant pakeisti pasenusius pajėgumus ir išplėsti tinklus poreikis, taip pat suderinta politika, kuria siekiama įgyvendinti dokumentų rinkinyje nustatytus energetikos ir klimato uždavinius. Išaugusiais investicijų poreikiais galima paaiškinti maždaug 60 % viso bendrų energetikos sistemos sąnaudų padidėjimo iki 2020 m., o didėjančios kuro kainos yra kitas svarbus veiksnys, didinantis sistemos sąnaudas. 20. Svarbiausios svarstomos pagrindinių tikslų derinio galimybės yra šios: 1. vienintelis išmetamo ŠESD kiekio mažinimo tikslas, įskaitant atsinaujinančių energijos išteklių ir energijos vartojimo efektyvumo politiką palaikančius elementus; 2. išmetamo ŠESD kiekio mažinimo tikslas kartu su aiškiomis (papildančiomis pavyzdinį scenarijų) energijos vartojimo efektyvumo priemonėmis ir atsinaujinančių energijos išteklių politiką palaikančiais elementais; 3. išmetamo ŠESD kiekio mažinimo tikslas kartu su iš anksto nustatytu atsinaujinančių energijos išteklių tikslu ir aiškiomis papildomomis energijos vartojimo efektyvumo priemonėmis. Kartu su kiekviena iš šių galimybių, kai tinka, svarstomos šios papildomos galimybės: A. išmetamo ŠESD kiekio mažinimo tikslai nuo 35 iki 45 % (palyginti su 1990 m. išmesto ŠESD kiekiu); B. iš anksto nustatyti Atsinaujinančių energijos išteklių (RES) tikslai nuo 30 iki 35 % (arba iš anksto nenustatytas tikslas) kaip bendro galutinai suvartojamos energijos kiekio dalis; C. skirtingas energijos vartojimo efektyvumo politikos užmojo lygis (vidutinis, plataus užmojo ir labai plataus užmojo) (papildomai prie pavyzdiniame scenarijuje jau numatytos politikos). 21. Siekiant įvertinti šias tris galimybes buvo išanalizuota daugybė skirtingų tikslų ir užmojo lygių derinimo scenarijų, iš kurių 7 buvo palikti įvertinti išsamiau; šie scenarijai pateikti 1 lentelėje toliau. 22. Scenarijai sumodeliuoti arba pagal tokias pačias sąlygas kaip pavyzdinis scenarijus (nurodytas kaip pavyzdinio scenarijaus sąlygos arba „®“) arba pagal palankias sąlygas. Pastarosios susijusios su prielaidomis dėl, pvz., energetikos infrastruktūros plėtros, MTTP ir inovacijų, išmetamo anglies dioksido kiekio mažinimo (ir visų pirma, elektrifikacijos) transporto sektoriuje ir visuomenės pritarimo (pvz. dėl CCS), kurioms bus būtinas laiku vykdomas tam tikrų technologijų rinkos koordinavimas ir kurios yra būtinos, kad būtų įgyvendinta šis ilgalaikis perėjimas prie mažo anglies dioksido kiekio technologijų ekonomikos. Nors šios palankios sąlygos visų pirma turės įtakos energetikos sistemos pokyčiams po 2030 m., tam tikrą poveikį jos pradės daryti ir iki 2030 m., o kai kurios investicijos, pvz. susijusios su infrastruktūra, turi būti pradėtos iki 2030 m., kad šios palankios sąlygos galėtų atsirasti. Pagal visus scenarijus, numatančius 40 % ar didesnį išmetamo ŠESD kiekio sumažinimą, po 2020 m. turėtų būti sugriežtintas ATLPS metinis mažinimo koeficientas. 1 lentelė: Scenarijai, pagal kuriuos vertinamos pagrindinės politikos galimybės tikslų požiūriu Scenarijus || ŠESV 2030 m. vs 1990 m. || RES 2030 m. (% galutinės palankios sąlygos) || EE 2030 m. (pokytis vs 2030 proj.[4]) Pavyzdinis scenarijus || -32,4 % || 24,4 % || -21,0 % Pavyzdinio scenarijaus sąlygos ŠESD/EE® || -35 % || Tikslas iš anksto nenustatytas (25,5 %) || Tikslas iš anksto nenustatytas (-24,4 %) ŠESD37® || -37 % || Tikslas iš anksto nenustatytas (24,7 %) || Tikslas iš anksto nenustatytas (-22,9 %) ŠESD40® || -40 % || Tikslas iš anksto nenustatytas (25,5 %) || Tikslas iš anksto nenustatytas (-24,4 %) Palankios sąlygos ŠESD40 || -40 % || Tikslas iš anksto nenustatytas (26,5 %) || Tikslas iš anksto nenustatytas (-25,1 %) ŠESD40/EE || -40 % || Tikslas iš anksto nenustatytas (26,4 %) || Tikslas iš anksto nenustatytas (-29,3 %) ŠESD40/ EE/RES30 || -40 % || 30 % || Tikslas iš anksto nenustatytas (-30,1 %) ŠESD45/ EE/RES35 || -45 % || 35 % || Tikslas iš anksto nenustatytas (-33,7 %) Dėl kitų tikslų ir rodiklių 23. Iš viešųjų konsultacijų metu gautų atsakymų aišku, kad daugelis suinteresuotųjų šalių laiko, jog išmetamo ŠESD kiekio mažinimo, RES dalies ir energijos vartojimo efektyvumo (EE) uždavinių gali užtekti, kad būtų užtikrinta pažanga kuriant aplinkosaugos požiūriu tvarią energetikos sistemą, tačiau tai neužtikrins pažangos ES energetikos sistemos konkurencingumo ir energijos tiekimo saugumo požiūriu, todėl turi būti nustatyti kiti tikslai arba rodikliai, susiję su tomis sritimis. 24. Šiuo požiūriu galima numatyti tris pagrindines galimybes: · Tokių tikslų ar rodiklių nenustatoma. · Nustatomi kiti 2030 m. tikslai kitais konkurencingumo ir tiekimo saugumo aspektais, ir jie traktuojami taip pat kaip potencialūs ŠESD, RES ir EE tikslai. · Jokių kitokių tikslų nenustatoma, tačiau apibrėžiami susiję rodikliai, kad būtų galima laikui bėgant stebėti pažangą ir suteikti žinių pagrindą politikos veiksmams; jie gali būti susieti su įgyvendintinais uždaviniais 2030 m. perspektyvoje. Dėl tarptautinės klimato politikos sąveikos 25. Buvo išanalizuotos kelios politikos galimybės, atspindinčios, kaip 2030 m. strategijoje būtų integruoti pokyčiai, susiję su tarptautiniu susitarimu, visų pirma dėl: · su anglies dioksido nutekėjimu susijusių priemonių tęstinumo; · galimo didesnio tikslo nustatymo tarptautinio susitarimo atveju (buvo svarstomos dvi galimybės: padidinti nuo 35 % iki 45 %, ir nuo 40 % iki 50 %); · tarptautinių kreditų vaidmens bendroje sistemoje. Dėl ATLPS struktūrinių priemonių 26. ATLPS struktūrinių priemonių atžvilgiu šiame poveikio vertinime apsvarstytos dvi politikos galimybės laikotarpiu po 2020 m: 1) metinio mažinimo koeficiento patikslinimas, ir 2) prieiga prie tarptautinių kreditų. Kaip priedas taip pat įtraukiamas kokybinis įvertinimas, susijęs su ATLPS apimties išplėtimu. Visi išsamiai analizuoti politikos scenarijai, pagal kuriuos 2030 m. numatoma išmetamą ŠESD kiekį sumažinti 40 % arba daugiau, apima ATLPS metinio linijinio mažinimo koeficiento sugriežtinimą. Dėl galimybės sukurti rinkos stabilumo rezervą arba visam laikui išimti iš apyvartos kai kuriuos ATL buvo parengtas papildomas poveikio vertinimas. Dėl žemės naudojimo, žemės naudojimo paskirties keitimo ir miškininkystės 27. Šio sektoriaus išmetamas ŠESD kiekis ir jo sugėrimas neįtraukti nei į mažinimo tikslus dabartiniame sprendime dėl pastangų pasidalijimo, reglamentuojančiame ATLPS nepriklausančius sektorius, nei į ATLPS. Vykdant 2030 m. strategiją reikia įvertinti, kaip įtraukti šį sektorių. Dėl potencialių atsinaujinančiosios energijos ir energijos vartojimo efektyvumo tikslų įgyvendinimo 28. Kol bus priimtas susitarimas dėl tikslų, bendro požiūrio, kaip pasiekti atsinaujinančių energijos šaltinių tikslą, pagrindinės galimybės vertinamos labiau horizontaliuoju būdu. Galimybės yra tokios: · toliau laikytis konkrečių valstybių narių tikslų ir paramos sistemų; · toliau laikytis konkrečių valstybių narių tikslų ir paramos sistemų, bet nediskriminuoti iš kitų valstybių narių gaunamų atsinaujinančių energijos išteklių nacionalinėse paramos sistemose arba gerai koordinuoti valstybių narių veiksmus, galbūt su sąlyga, kad tarp atitinkamų valstybių narių būtų pakankamai perdavimo pajėgumų, ir · laipsniškai „europinti“ požiūrį, kad būtų užtikrinta pažanga siekiant 2030 m. tikslo. 29. Kol nebaigta 2014 m. požiūrio į energijos vartojimo efektyvumą ir (arba) taupymą 2020 m. perspektyvoje peržiūra, šiame poveikio vertinime neapibrėžiami ir išsamiai nevertinami galimi įgyvendinimo metodai. Tačiau įvairios įvertintos galimybės apima konkrečias energijos vartojimo efektyvumo priemones ir jų indėlis bei poveikis integruojami į bendrą strategiją. 5. Poveikio vertinimas 5.1. Poveikis, susijęs su tikslų ir priemonių galimybėmis 30. Jei kitaip nenurodyta, visi dydžiai 5 skirsnyje susiję su 2030 m., (išsamus poveikio vertinimas apima daugiau informacijos apie poveikį 2050 m. perspektyvoje; taip pat žr. Konkurencingos mažo anglies dioksido kiekio technologijų ekonomikos sukūrimo iki 2050 m. planą ir Energetikos veiksmų planą iki 2050 m.). Poveikis aplinkai 31. Palyginti su 2005 m., ATLPS sektoriuose išmetamas ŠESD kiekis toliau mažėja sparčiau nei ne ATLPS sektoriuose: 2030 m. išmestų ŠESD kiekis ATLPS sumažės 37–49 %, o ne ATLPS sektoriuose – 26–35 %, palyginti su 2005 m. Palyginti su pavyzdiniu scenarijumi, kai ATLPS sektoriuose išmetamas ŠESD kiekis mažėja sparčiau, jis labiau mažėja ir ne ATLPS sektoriuose. 32. Numatoma, kad elektros energijos sektoriuje (įskaitant centrinį šildymą ir bendrą šilumos ir elektros energijos gamybą), išmetamam ŠESD kiekiui sumažėjus maždaug 48–66 %, palyginti su 2005 m., ŠESD sumažėjimas bus pats didžiausias ir atspindės ekonomiškai efektyvų mažinimo potencialą tame sektoriuje. Transporto ir kitų (ne CO2) teršalų išmetimas žemės ūkio sektoriuje sumažėjo mažiausiai, palyginti su 2005 m., – transporto sektoriuje išmetamųjų teršalų sumažėjo 12–20 %, palyginti su 2005 m., o kitų (ne CO2) teršalų išmetimas žemės ūkyje sumažėjo 13–28 %. Plėtojant 2030 m. strategiją reikės toliau vykdyti veiklą siekiant įvertinti potencialias taršos mažinimo galimybes ir praktinį politinį įgyvendinimą. 33. Santykinai daugiau dėmesio skiriant energijos vartojimo efektyvumo politikai bet kuriame konkrečiame išmetamo ŠESD kiekio mažinimo lygyje, šis kiekis labiau mažėja ne ATLPS sektoriuose ir mažiau ATLPS sektoriuose. Esant didelei atsinaujinančiosios energijos daliai, priešingai – išmetamas teršalų kiekis sumažėja daugiau ATLPS sektoriuose ir mažiau ne ATLPS sektoriuose. 34. Kalbant apie išmetamo kitų (ne CO2) teršalų kiekio mažinimą, daugiausia potencialo iki 2030 m. yra ne žemės ūkio sektoriuose, o didelė dalis šio mažinimo tikslo jau įgyvendinta pagal pavyzdinį scenarijų. 35. ŠESD išmetantis ir sugeriantis žemės naudojimo, žemės naudojimo paskirties keitimo ir miškininkystės (angl. santrumpa LULUCF) sektorius šiuo metu yra grynasis absorbentas, kuris, deja, palaipsniui mažėja. Apskritai, atsinaujinančiosios energijos gamybos ir vartojimo poveikis (taigi ir išaugusi bioenergijos paklausa) šiam absorbentui yra ribotas, jei išaugusi bioenergijos paklausa yra didele dalimi tenkinama plačiau naudojant daugiamečius energinius augalus, tačiau tai reikštų, kad turi būti gerokai išplėsti bioenergijai naudojamų augalų plotai (maždaug 10 %, palyginti su 2005 m.). Jei išaugusi paklausa veikiau tenkinama didinant importą arba surenkant daugiau miško medienos, neigiamas poveikis absorbentui, tiek tiesioginis, tiek netiesioginis per netiesioginį žemės paskirties keitimą, gali būti didesnis. Galutinis poveikis išmetamam ŠESD kiekiui iš dalies taip pat priklausytų nuo naudojamų kultūrų ir ūkininkavimo praktikos, taip pat nuo žemės naudojimo paskirties keitimo už Europos ribų, ir tam reikės atlikti tolesnę analizę. 36. Sumažinus iškastinio kuro naudojimą gerokai sumažėtų oro tarša. Mirtingumo sumažėjimas taip pat gali būti vertinamas ekonomikos požiūriu; manoma, kad dėl sumažėjusios oro taršos išlaidos sveikatai sumažėtų 2,9–35,5 mlrd. EUR, priklausomai nuo scenarijaus ir taikomos „prarastų gyvenimo metų vertės“. Dėl pasikeitusio energijos rūšių derinio ir mažesnio išmetamo oro teršalų kiekio oro taršos valdymo išlaidos taip pat sumažėjo maždaug 0,9–7 mlrd. EUR per metus. Scenarijai, pagal kuriuos numatomos plataus užmojo energijos vartojimo efektyvumo priemonės ir atsinaujinančių energijos išteklių tikslai, reiškia daug didesnį teigiamą poveikį aplinkai ir sveikatai, visų pirma susijusį su išmetamo kietųjų dalelių ir azoto oksidų kiekio mažinimu. Poveikis energetikos sistemai (įskaitant ekonominį poveikį) 37. 40 % sumažinus ES išmetamą ŠESD kiekį papildomos energetikos sistemos išlaidos, palyginti su pavyzdiniu energetikos sistemos pritaikymo scenarijumi, neviršytų 0,15–0,54 % BVP[5] 2030 m., palyginti su pavyzdiniu scenarijumi. Šios išlaidos nėra BVP sumažėjimas, lyginant su tuo, kas būtų kitu atveju, jos atspindi išaugusias visų galutinių vartotojų (pramonės, vartotojų, transporto naudotojų) išlaidas, susidariusias dėl pasikeitusių investavimo tendencijų ir susijusio kuro taupymo, siekiant gauti reikalingas energetikos paslaugas. Papildomos išlaidos yra mažesnės pagal tuos scenarijus, pagal kuriuos numatomas 35 ar 37 % išmetamo ŠESD kiekio sumažėjimas 2030 m., (0,03 %–0,13 %), o didesnės – pagal scenarijų, kuriame numatomas 45 % išmetamo ŠESD kiekio sumažėjimas ir 35 % RES bei stipri energijos vartojimo efektyvumo politika (0,84 %). Priklausomai nuo konkretaus scenarijaus, šios išlaidų projekcijos yra įvairiu mastu grindžiamos visos ES ekonomiškai efektyviu požiūriu į išmetamo ŠESD kiekio mažinimą, atsinaujinančios energijos panaudojimą ir energijos vartojimo efektyvumo didinimą, todėl pagal jas nepakankamai įvertinamos išlaidos, kurios susidarytų, jei tikrovėje toks ekonominis efektyvumas nebūtų pasiektas. 38. Išlaidų poveikis yra mažiausiai išreikštas scenarijuose, kuriuose nenumatyta energijos vartojimo efektyvumo politika, o atsinaujinančių energijos išteklių tikslai viršija tai, kas pasiekiama laikantis scenarijų, pagal kuriuos numatytas tik išmetamo ŠESD kiekio mažinimo tikslas. 39. Vis dėlto konkrečiomis EE priemonėmis grindžiamais scenarijais siekiama atsižvelgti į poreikį laikytis konkrečios politikos, kuria panaikinamos kliūtys energijos vartojimo efektyvumui dėl rinkos trūkumų, skirtingų paskatų ir netobulo rinkos dalyvių informavimo. Todėl naudojant anglies dioksido, atsinaujinančių energijos išteklių ir energijos vartojimo efektyvumo vertes, o ne konkrečią politiką, gali būti nepakankamai įvertintos nustatytų uždavinių įgyvendinimo išlaidos, nebent tikrovėje galėtų būti pasiektas teorinis išlaidų optimizavimas. 40. Kalbant apie investicijas ir kuro išlaidų mažinimą, visi scenarijai atspindi išaugusias kapitalo investicijas (neskaitant pavyzdinio scenarijaus, vidutiniškai 17–93 mlrd. EUR per metus 2011–2030 m.), taip pat vis daugiau sutaupytų energijos pirkimo lėšų (plg. su pavyzdiniu scenarijumi, vidutiniškai 8–34 mlrd. EUR 2011–2030 m.). Didesnės investicijos į efektyvesnes technologijas ir mažo anglies dioksido kiekio technologijas pastebimos visuose sektoriuose, o labiausiai akivaizdžios pastatų sektoriuje. Papildomų investicijų poreikis yra didžiausias pagal scenarijus, kuriuose numatyta plataus užmojo energijos vartojimo efektyvumo politika ir atsinaujinančių energijos išteklių tikslai. Daugiausia išlaidų kurui sutaupoma pagal scenarijus, kuriuose numatyta plataus užmojo energijos vartojimo efektyvumo politika. 41. Pagal visas politikos alternatyvas ES energijos vartojimo efektyvumas gerokai padidėtų, taip pat būtų gauta naudos energijos tiekimo saugumo prasme, visų pirma dėl mažesnio iškastinio kuro naudojimo ir importo. Visi scenarijai turi naudingo poveikio pagrindiniams rodikliams, susijusiems su energijos tiekimo saugumu, kaip antai bendras pirminis vartojimas (2–15 % sumažėjimas), galutinė energija ir grynasis energijos importas (2–19 % sumažėjimas) 2030 m. perspektyvoje. Papildomų investicijų poreikis yra didžiausias pagal scenarijus, kuriuose numatyta plataus užmojo energijos vartojimo efektyvumo politika ir atsinaujinančių energijos išteklių tikslai. 42. Vidutinės elektros kainos pokyčiai 2030 m. svyruoja nuo sumažėjimo 1,1 % iki padidėjimo 11,3 %, palyginti su pavyzdiniu scenarijumi, o žemiausios kainos numatytos scenarijuje, kuris apima 40 % išmetamo ŠESD kiekio sumažinimo tikslą ir plataus užmojo energijos vartojimo efektyvumo priemones. Pagal visus scenarijus, kuriuose numatytas 40 % išmetamo ŠESD kiekio sumažinimas, palyginti su pavyzdiniu scenarijumi, elektros kainų padidėjimas būtų santykinai mažas. 43. Pagal visus scenarijus ATLPS kainos išlieka labai mažos bent jau iki 2020 m., tai rodo, kad rinkoje yra didelis ATL perteklius, taip pat kad dėl tokių politikos priemonių kaip Atsinaujinančių energijos išteklių direktyva ir Energijos vartojimo efektyvumo direktyva nuolat mažėja išmetamas ŠESD kiekis. Skirtingai nuo elektros kainų, politinių scenarijų skirtumai ATLPS kainos požiūriu labai akivaizdūs, priklausomai nuo scenarijaus, 2030 m. numatoma ATL kaina nuo 11 iki 53 EUR; pagal scenarijus, kuriuose numatyta plataus užmojo energijos vartojimo efektyvumo politika ir dideli RES tikslai, ATLPS kaina mažiausia, o pagal ŠESD kiekio mažinimu ir anglies dioksido vertėmis pagrįstą scenarijų ATLPS kaina yra didžiausia. Makroekonominis ir socialinis poveikis (BVP, užimtumas, energijos įperkamumas) 44. Buvo įvertintas poveikis BVP 2030 m., daugiausia dėmesio skiriant ŠESD40 mažinimo scenarijui, o kai įmanoma ir tinkama, taip pat scenarijams su aiškia EE politika ir RES tikslais. Šiame vertinime daroma prielaida, kad trečiosios šalys nesiima priemonių, kurios viršytų šiuo metu jų prisiimtus įsipareigojimus pagal JT bendrąją klimato kaitos konvenciją. 45. Pagal vieną modeliavimo priemonę, GEM E3, numatomas neigiamas poveikis BVP 40 % sumažėjus išmetamam ŠESD kiekiui dėl ŠESD tikslo ir anglies dioksido kainos, šis poveikis svyruos nuo 0,10 iki 0,45 % sumažėjimo 2030 m. palyginti su pavyzdiniu scenarijumi. Tiek E3MG, tiek E3ME numatomas teigiamas indėlis (0,55 %) pagal scenarijų, kuriame numatyta plataus užmojo energijos vartojimo efektyvumo politika, atsižvelgiant į teigiamą investicijų į energijos vartojimo efektyvumą poveikį BVP. Manoma, kad scenarijai, kuriuose numatomas mažesnis išmetamo ŠESD kiekio sumažinimas, turės santykinai mažesnį poveikį BVP, palyginti su pavyzdiniu scenarijumi. Šis modeliavimas rodo, kad didesnį teigiamą poveikį BVP galima pasiekti, jei ATL būtų parduodami aukcionuose ir jei CO2 mokesčiai būtų taikomi sektoriuose, kuriems netaikoma ATLPS, o pajamos būtų vėl panaudotos siekiant mažinti darbo sąnaudas (pajamų atžvilgiu neutralu iš vyriausybės perspektyvos). Tai patvirtina ankstesnius vertinimus[6], kuriuose teigiama, kad anglies dioksido kainodara gali duoti labiau teigiamų makroekonominių rezultatų, jei pajamos iš šių anglies dioksido kainodaros priemonių sugrįžtų į ekonomiką ir būtų panaudotos visai ekonomikai naudingu būdu. Didesnis energijos naudojimo efektyvumo ir atsinaujinančiosios energijos lygis, reikalaujantis didesnių investicijų, taip pat galėtų lemti didesnį teigiamą poveikį BVP. 46. Užimtumo požiūriu svarbiausi struktūriniai pokyčiai greičiausiai turės santykinai nedidelį teigiamą arba neigiamą poveikį bendram užimtumo lygiui, priklausomai nuo vertinimui naudojamos metodikos, tačiau galima tikėtis didelių užimtumo pokyčių tarp sektorių arba sektorių viduje. Toks poveikis reikalaus įgyvendinti atitinkamą darbo rinkos politiką. Išsamesnė analizė pagal sektorius rodo, kad užimtumo lygio prasme daugiausia naudos gauna inžinerijos, pagrindinės gamybos, transporto įrangos, statybos bei verslo paslaugų sektoriai, tuo tarpu iškastinio kuro gavybos sektoriai praranda daugiausiai. Scenarijai, numatantys plataus užmojo energijos vartojimo efektyvumo politiką, paprastai turi teigiamą poveikį visam grynajam užimtumui. 47. Numatoma, kad iškastinio kuro kainos didės nepriklausomai nuo ES požiūrio į 2030 m. tikslus, o elektros kainos pagal pagrindinį scenarijų gerokai išaugs ir sukels problemų dėl energijos įperkamumo. Pagal pavyzdinį scenarijų su energija susijusių namų ūkių išlaidų (veiklos ir kapitalo išlaidų) dalis didėja iki 2030 m., o pagal politikos scenarijus papildomas didėjimas yra santykinai mažas. Tikėtina, kad pusiausvyra pasislinks nuo veiklos išlaidų link kapitalo išlaidų. Namų ūkių elektros kainoms ir suvartojimo lygiui teigiamo poveikio turėtų turėti plataus užmojo energijos vartojimo efektyvumo politika, pagal kurią būtų mažinamos energijos sąnaudos kartu didinant kapitalo išlaidas, susidarančias dėl investicijų, būtinų vartojimui mažinti. Energijai imlių sektorių konkurencingumas ir anglies dioksido nutekėjimas 48. Siekiant įvertinti 2030 m. tikslo 40 % sumažinti išmetamą ŠESD kiekį poveikį energijai imlių pramonės sektorių, patiriančių tarptautinę konkurenciją, gamybai, pat buvo naudojami makroekonominiai modeliai. Be to vertinamas nemokamo ATL suteikimo arba pardavimo aukcionuose vaidmuo. Vėlgi, daroma prielaida, kad trečiosios šalys nesiima priemonių, kurios viršytų šiuo metu jų prisiimtus įsipareigojimus pagal JT bendrąją klimato kaitos konvenciją. 49. Rezultatai rodo, kad anglies dioksido kainų skirtumas tarp ES ir kitų pagrindinių pasaulio regionų didėja, jei ES įsipareigoja 40 % sumažinti išmetamą ŠESD kiekį, su sąlyga, kad ir kiti padidina savo pastangas. 50. Palyginti su pavyzdiniu scenarijumi, bendrų gamybos nuostolių gali patirti tik tie pramonės sektoriai, kuriuose išmetamas ŠESD kiekis sumažinamas 40 %. 51. Analizė patvirtina naudą, kurią energijai imlūs sektoriai gautų, jei būtų imtasi efektyvių tarptautinių priemonių klimato srityje ir dėl to potencialiai padidėtų gamybos apimtys, palyginti su vienašališkų ES veiksmų scenarijumi, visų pirma, jei tos priemonės būtų tikrai plataus užmojo. 52. Apskritai analizė patvirtina, kad nesiimant pakankamai ryžtingų veiksmų pasauliniu mastu, tolesnio nemokamo ATL suteikimo sistema (reguliariai peržiūrint šį nemokamą paskirstymą lemiančius veiksnius) suteikia žymiai aukštesnį apsaugos lygį energijai imlioms pramonės šakoms, susiduriančioms su anglies dioksido nutekėjimo rizika, palyginti su situacija, kai šie sektoriai turėtų pirkti ATL. Visų pirma, nemokamas ATL suteikimas ypač tinka tiems sektoriams, kurie į savo produktų kainą neįtraukia nemokamo suteikimo alternatyviųjų sąnaudų. Bet jei sektoriai gali įtraukti nemokamo suteikimo alternatyviąsias sąnaudas į savo kainodarą, skirtumas tarp nemokamo suteikimo ir pardavimo aukcionuose poveikio yra mažesnis. 53. Dėl investicijų nutekėjimo pavojaus būtų naudinga, jei paskirstymo sistema ilgesniam laikui suteiktų aiškumo dėl nemokamo suteikimo (jei trečiosios šalies veiksmai nėra lygiaverčiai), ir jei ja būtų skatinama kuo didesnė gamyba. Čia reikia pažymėti, kad taisyklėmis, susijusiomis su uždarymu, naujais rinkos dalyviais, pajėgumų (jau egzistuojančių) išplėtimu ir (arba) sumažinimu ir reguliariu ataskaitinių metų atnaujinimu, skatinama kuo didesnė gamyba, palyginti su nemokamų ATL tęstinumo situacija. 54. Norint po 2020 m. gerinti nemokamo ATL suteikimo sistemą, reikia atnaujinti etalonus, nustatyti didžiausią kiekį nemokamai suteikiamų ATL ir įvertinti, kokie kriterijai geriausiai atspindėtų faktinę anglies dioksido nutekėjimo riziką. Pajamos iš aukcionų arba kitų formų su ATLPS susijusios pajamos (kaip antai susijusios su vadinamuoju NRDR 300 procesu) taip pat galėtų būti kryptingiau naudojamos naujų technologijų, įskaitant skirtas energijai imlioms pramonės šakoms, demonstravimo skatinimui. Speciali ES programa galėtų būti veiksmingesnė. 55. Scenarijai, kuriuose numatoma plataus užmojo energijos vartojimo efektyvumo ir atsinaujinančių energijos išteklių politika, rodo mažesnes ATLPS kainas, o scenarijai, kuriuose numatoma energijos vartojimo efektyvumo politika, mažina energijos vartojimą, elektros kainas ir kuro sąnaudas. Kartu dėl tokios politikos susidaro didelės kapitalo išlaidos. 56. Netiesioginį anglies dioksido kainų poveikį elektros kainoms galima kompensuoti per valstybės pagalbą, tačiau reikia atsižvelgti į tai, ar reikalingi kokie nors pokyčiai, kad būtų išvengta konkurencijos iškreipimo ES viduje. 57. Jei taikomos veiksmingos priemonės pasaulio mastu, reikėtų peržiūrėti šių priemonių tolesnį taikymą. 5.2. Kitų tikslų ar rodiklių poveikis 58. Nenustačius kitų tikslų ar rodiklių, pvz. kainų konkurencingumo ir energijos tiekimo saugumo, pagrindinis trūkumas būtų tas, kad gerokai sumažėtų kitų tiekimo saugumo ir konkurencingumo aspektų, nei tie, kuriems skirti RES ir EE tikslai ir politika, matomumas ir jiems teikiama svarba, ir kad tai neatitiktų Europos Parlamento ir Europos Vadovų Tarybos skiriamo didelio dėmesio šių kitų uždavinių svarbai. 59. Nustačius tikslus, bet ne rodiklius didžiausias trūkumas būtų tas, kad strategija taptų sudėtingesnė ir tai gerokai apsunkintų įvairių energijos ir klimato politikos sričių sąveiką ir nuoseklumą. Dėl sudėtingos sąveikos ypač sunku būtų užtikrinti, kad kartu būtų daroma pažanga siekiant platesnio spektro tikslų, o, jei pažanga siekiant vieno tikslo trukdytų siekti kito, tektų priimti sunkius politinius sprendimus. Be to, tikslai turėtų būti nustatomi tik toms sritims, kur įmanoma konkreti politika jiems pasiekti, ir jei įmanoma daugialypius uždavinius išreikšti vienu tikslu ar kelių tikslų rinkiniu. Nėra lengva ES lygmeniu nustatyti paprastus, bet išsamius konkurencingumo ir energijos tiekimo saugumo tikslus, kurių įgyvendinimas galėtų būti užtikrintas konkrečia ES politika. 60. Pagrindinis rodiklių (potencialiai susijusių su siektinais uždaviniais) nustatymo privalumas yra tas, kad taip būtų pripažįstama kitų tiekimo saugumo ir konkurencingumo aspektų, nei tie, kuriems skirti RES ir EE tikslai ir politika, svarba, nenustatant privalomų tikslų, kuriuos galėtų būti sunku įgyvendinti ir visiškai suderinti su kitomis privalomomis priemonėmis. Be to, stebėdami tokių rodiklių pokyčius laikui bėgant, politikos formuotojai įgytų gerą pagrindą politikos kryptims rengti ir (arba) priderinti, jei to prireiktų. Siekiant užtikrinti, kad tokių politikos veiksmų būtų imamasi remiantis realiais įvykiais, per tam tikrą laiką įgyvendintini uždaviniai galėtų būti apibrėžti atsižvelgiant į šiuos rodiklius. Komisijos ataskaitoje apie energijos sąnaudas ir kainas šiuo klausimu pateikiama naudingos informacijos, kuria galima toliau remtis. 5.3. Struktūrinės ATLPS priemonės po 2020 m. Linijinio mažinimo koeficiento koregavimas 61. Analizė rodo, kad siekiant bendrą ES išmetamą ŠESD kiekį sumažinti 35 %, ATLPS indėlį galima būtų pasiekti toliau taikant 1,74 % linijinį koeficientą, kaip numatyta galiojančiuose teisės aktuose (apie 38 % mažiau 2030 m., palyginti su 2005 m.). 62. Nors taikant kitą labai plataus užmojo politiką iki 2030 m. išmetamą ŠESD kiekį galima būtų sumažinti 40 % nekeičiant metinio linijinio mažinimo koeficiento ATLPS, siekiant užtikrinti atitinkamą ekonominio efektyvumo lygį ir išlaikyti ATLPS svarbą 2030 m. perspektyvoje, bus reikalingi pokyčiai. Norint ekonomiškai efektyviai iki 2030 m. išmetamą ŠESD kiekį sumažinti iš viso 40 %, palyginti su 1990 m. lygiu, iki 2030 m. jų kiekį reikėtų sumažinti 43 % palyginti su 2005 m. lygiu. Nustačius tokios lygio ATLPS ribą 2030 m. reikėtų linijinį mažinimo koeficientą nuo 2021 m. pakeisti į 2,2 %. Jei išmetamo ŠESD kiekio mažinimo tikslas būtų 35 %, linijinio mažinimo koeficiento keisti nereikėtų. 63. Tačiau numatoma, kad ir toliau ATLPS bus būdingas didelis perteklius ATLPS rinkoje, kuris tik laipsniškai mažės po 2020 m., o 2030 m. liks maždaug 2 mlrd. ar daugiau ATL perteklius net ir laikantis politinio scenarijaus, pagal kurį siekiama labiau sumažinti išmetamą ŠESD kiekį. Reikėtų pažymėti, kad tokiomis aplinkybėmis rinka ir toliau turėtų veikti esant dideliam ATL pertekliui, ir jos būklė labai priklausys nuo to, kokių ilgalaikių veiksmų bus imamasi ATL deficitui ir kainai reguliuoti. Jei ilgalaikių veiksmų nepakaktų rinkos stabilumui užtikrinti, ATLPS kainos realiai gali būti mažesnės, o išmetamas ŠESD kiekis didesnis, nei 2030 m. riba. Vis dėlto kaupiamosios ATLPS ribos būtų laikomasi. 64. Linijinio koeficiento pokytis tik laipsniškai pradėtų daryti esminį poveikį sukeldamas didesnį deficitą. Tai atsispindi anglies dioksido kainų pokyčiuose taikant šiuos labai mažų, bet po 2020 m. potencialiai sparčiai didėjančių anglies dioksido kainų scenarijus, nebent būtų įgyvendinama griežtesnė RES ir EE politika. Tokios mažos kainos trumpuoju ir vidutinės trukmės laikotarpiu didina riziką, kad reikalingos investicijos nebus visiškai įgyvendintos, todėl gali išlikti priklausomybė nuo intensyviai anglies dioksidu teršiančios infrastruktūros. 65. Todėl linijinio mažinimo koeficiento koregavimas nesuteikia trumpalaikio sprendimo, kaip pagerinti ATLPS veikimą ateinantį dešimtmetį. Trumpuoju laikotarpiu Komisija pasiūlė atidėti 900 mln. ATL pardavimą aukcionuose ir perkelti jį į 2 etapo pabaigą. 66. Be to Komisija taip pat konkrečiai įvertino labiau tiesiogines struktūrines priemones, kuriomis būtų pagerintas rinkos veikimas, pavyzdžiui, sukūrus rinkos stabilumo rezervą arba visam laikui iš apyvartos išėmus kai kuriuos ATL. Ieškant daugiau informacijos apie šį įvertinimą žr. Poveikio vertinimo nuostatas dėl struktūrinės priemonės, skirtos ES apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemai stiprinti, sukūrimo. Tarptautinių kreditų naudojimas 67. Švarios plėtros mechanizmas (ŠPM) ir bendras įgyvendinimas (BĮ) yra priemonės, per kurias šiuo metu gaunami kreditai. Jos yra susijusios su keletu sunkumų ir jas dažnai ginčija suinteresuotosios šalys, pavyzdžiui dėl bazinių lygių, papildomumo, pernelyg didelės nuomos ir iškreiptų paskatų. Taikant ŠPM nėra reikalavimo, kad pardavėjas prisidėtų prie išmetamo ŠESD kiekio mažinimo. Pirmas ES žingsnis sprendžiant šias problemas buvo uždrausti kreditus iš apželdinimo mišku ir miško atkūrimo projektų ir vėliau apriboti tam tikrus pramoninių dujų projektus. 68. Pavyzdinio scenarijaus projekcijose nėra tarptautinių kreditų reikalavimo ES ATLPS po 2020m., nes tai tik dar labiau padidintų jau ir taip didelį ATL (ir kreditų, kurie ATLPS leidžiami iki 2020 m.) perteklių. Tai galioja netgi tuo atveju, kai 2030 m. tikslas yra išmetamą ŠESD kiekį sumažinti 40 %. Jei bendras išmetamas ŠESD kiekis iki 2030 m. turėtų būti sumažintas 40 %, palyginti su 1990 m. lygiu, netgi jei ES ATLPS sumažinimo tikslas būtų 43 %, palyginti su 2005 m., ES ATLPS galėtų vis tiek išlikti maždaug 2 mlrd. ATL perteklius 2030 m. Tai atsispindi standartinėje situacijoje, kai atitikčiai po 2020 m. užtikrinti nebenaudojami kreditai. Taigi prieigos prie tarptautinių kreditų apribojimas atrodo būtinas, bet nepakankamas ATLPS pertekliaus klausimui išspręsti. 2030 m. strategija su besąlygišku tikslu, kuriuo nenumatoma papildomų didelių tarptautinių kreditų srautų galimybė, ir platesniais užmojais, kurie leidžia didelę papildomų priemonių dalį įgyvendinti per tarptautinius kreditus, galėtų sukurti daugiau tikrumo kalbant apie ŠESD kiekio mažinimą, kuris yra tikrai būtinas vietos mastu. Suteikus galimybę didelę dalį papildomų priemonių, skirtų sąlyginiams tikslams pasiekti, įgyvendinti per tarptautinius kreditus, gali būti sudaromos paskatos toliau plėtoti tikrą tarptautinę anglies dioksido rinką, apimančią atitinkamus visų šalių veiksmus. 5.4. ES veiksmai sustiprintų tarptautinių veiksmų kontekste 69. Buvo įvertintas didesnio ES sąlyginio ŠESD kiekio mažinimo tikslo poveikis, kai kartu vykdomi pakankami veiksmai pasaulio mastu siekiant, kad temperatūra pasaulyje nepakiltų daugiau kaip 2°°C. Akivaizdu, kad tam reikėtų, kad visos šalys imtųsi veiksmų, kad šalys su panašiais įsipareigojimais ir pajėgumais kaip ES prisiimtų panašius išmetamo ŠESD kiekio mažinimo tikslus, o besiformuojančios rinkos ekonomikos šalys imtųsi veiksmingų išmetamo ŠESD kiekio mažinimo priemonių, kad šis kiekis aukščiausią tašką pasiektų iki 2030 m. 70. Siekiant simuliuoti sąlyginio (didesnio) tikslo poveikį, ir nekeičiant galutinės nuostatos, koks galėtų būti potencialus vienašalis ir potencialus sąlyginis tikslas, buvo įvertinti du pavyzdžiai, grindžiami 35 % bei 40 % vienašališku tikslais ir 45 % bei 50 % sąlyginiais išmetamo ŠESD kiekio mažinimo tikslais. Sąlyginių tikslų atveju daroma prielaida, kad pasaulio mastu imamasi priemonių, atitinkančių 2°C tikslą. 71. Ši analizė patvirtina, kad didesnių sąlyginių tikslų poveikis BVP ES yra neigiamas, bet suteikia prieigą prie tarptautinių kreditų, mažinančių poveikį. Pastaruoju atveju neigiamas didesnių tikslų poveikis BVP 2030 m. neviršija 0,5 % ir 1,2 % atitinkamai. Tačiau pasaulinis poveikis BVP yra didesnis nei ES. 72. Be to, rezultatai rodo, kad daugumai ES energijai imlių pramonės šakų būtų labai naudingi veiksmai pasaulio mastu, pavyzdžiui per privalomą tarptautinį susitarimą, potencialiai išaugus gamybai kai kuriuose ES sektoriuose, ir tai patvirtina, kad veiksmai pasaulio mastu pagerintų daugumos ES energetikai imlių pramonės šakų konkurencinę situaciją. 5.5. Žemės sektoriaus politikos galimybės 73. Politika, skirta žemės sektoriaus išmetamo CO2 kiekio ir jo sugėrimo klausimams spręsti, galėtų būti toliau taikoma šiam sektoriui atskirai arba kartu su kitais teršalus išmetančiais žemės ūkio sektoriais. Turint omenyje stiprias žemės valdymo ir žemės ūkio veiklos sąsajas, atrodo, kad pastaroji galimybė turi pranašumų. Praktikoje žemės sektoriaus išmetamas ir sugeriamas CO2 galėtų būti įtraukti į galimą būsimą sprendimą dėl pastangų pasidalijimo (taikomą ne ATLPS sektoriams) arba priešingai, žemės ūkio išmetami ne CO2 teršalai galėtų būti neįtraukti į galimą būsimą sprendimą dėl pastangų pasidalijimo, o kartu su žemės sektoriaus išmetamu ir sugeriamu CO2 integruoti į vieną naują ES klimato politikos ramstį. Vykdant bendrą žemės ūkio politiką po 2020 m. tai leistų plačiau taikyti labiau klimatui palankų ir išmanų žemės ūkį negu šiandien. 5.6. Potencialaus RES tikslo įgyvendinimas 74. Būsimame poveikio vertinime reikėtų išsamiai įvertinti požiūrį į atsinaujinančių energijos išteklių tikslo įgyvendinimą 2030 m., jei susitarimas dėl tokio tikslo būtų priimtas. Jei į 2030 m. strategiją nebūtų įtrauktas aiškus RES tikslas, dar svarbesnėmis taptų kitos pagalbinės priemonės, susijusios, pvz., su infrastruktūra, planavimu, leidimų išdavimu, tinklo prieiga, tiksliniu finansavimu ir pan. Galima padaryti keletą bendrų pastabų. 75. Pirma, nacionalinių tikslų nustatymo galima išvengti nustačius tikslą ES lygmeniu. Potencialiai tai galėtų paskatinti atsinaujinančių energijos išteklių plėtrą ten, kur išteklių yra daugiausia, ir taip padidėtų ekonominis efektyvumas ES mastu. Kartu, jei valstybės narės neturės konkrečių tikslų, jos bus mažiau motyvuotos mažinti administracines kliūtis ir didinti RES energijos rinkos dalį per tinklo plėtrą ir būtiną licencijų išdavimą. Be to, valstybių narių tikslai galėtų geriau užtikrinti subalansuotą atsinaujinančių energijos išteklių plėtrą visos ES ekonomikoje ir visuomenėje. 76. Antra, ES tikslo įgyvendinimas be nacionalinių paramos sistemų bet su ES lygio sistemomis mažiau iškreiptų konkurenciją ir rinkos integraciją, tačiau kartu mažintų valstybių narių lankstumą prisitaikant prie konkrečių aplinkybių ir pačioms sprendžiant kaip finansuoti ir (arba) remti RES plėtrą. 77. Trečia, visų atsinaujinančiosios energijos galimybių neutralumas technologijų požiūriu ir vienodas požiūris į jas be konkrečiam sektoriui nustatytų tikslų ar paramos sistemų trumpuoju ir vidutinės trukmės laikotarpiu padidintų ekonominį efektyvumą, bent jau teoriškai. Kita vertus, technologijų atžvilgiu visiškai neutralus požiūris paprastai reikštų perteklinį pelną labiau konkurencingos atsinaujinančiosios energijos gamintojams, ir neužtikrintų plėtros, diegimo ir sąnaudų mažinimo, kurie galėtų būti reikalingi ekonominiam efektyvumui ilguoju laikotarpiu užtikrinti, visų pirma, jei ES susitartų dėl platesnio užmojo atsinaujinančių energijos išteklių uždavinių po 2030 m. Be to, gali būti trukdoma kurti novatoriškas, šiuo metu daugiau kainuojančias RES technologijas, ir tai ilgainiui turėtų įtakos ES įmonių pramonės pirmavimui. 5.7. Potencialaus energijos vartojimo efektyvumo ir (arba) taupymo tikslo įgyvendinimas 78. Energijos vartojimo efektyvumas yra esminė sąlyga ilgalaikiams išmetamo ŠESD kiekio mažinimo uždaviniams įgyvendinti, ir energijos vartojimo efektyvumo politika, net ir nesant aiškaus nustatyto tikslo, bus būtina rinkos trūkumams ir netobulumams šalinti, taip užtikrinant, kad tiek energijos suvartojimas, tiek išmetamas ŠESD kiekis būtų sumažinti praktikoje. Visi analizuoti scenarijai, išskyrus tuos, kurie grindžiami vien tik išmetamo ŠESD kiekio mažinimo tikslu, skirtingu mastu apima aiškias prielaidas dėl įgyvendinamos energijos vartojimo efektyvumo politikos tipo, tačiau šio poveikio vertinimo tikslas nėra išsamiai įvertinti įvairias priemones, taikomas potencialiam energijos vartojimo efektyvumo tikslui ir (arba) uždaviniui įgyvendinti 2030 m. 79. Toks vertinimas bus atliekamas 2014 m. peržiūrint požiūrį į energijos taupymą 2020 m. perspektyvoje. Per šią 2014 m. peržiūrą taip pat reikėtų apsvarstyti, ar energijos intensyvumas nebūtų tinkamesnis pagrindas už sutaupytą energiją absoliučiąja verte, nustatant uždavinius po 2020 m. tuose ekonomikos sektoriuose, kur energijos suvartojimas yra glaudžiai susijęs su ekonomine veikla; su sąlyga, kad numanomi ar aiškiai nustatyti sektorių tikslai būtų laikomi tinkamais ir ekonomiškai efektyviais. Galima būtų svarstyti ir šių dviejų požiūrių derinį. 80. Nepriklausomai nuo galimų 2030 m. tikslų šioje srityje ir nedarant įtakos 2014 m. peržiūrai, bus svarbu taip pat 2030 m. perspektyvoje ES lygmeniu tęsti politiką, kuria užtikrinamas aukštas energijos vartojimo efektyvumo lygis (visų pirma pastatų, energiją naudojančių prietaisų, transporto priemonių ir pan.) siekiant užtikrinti vienodas veiklos sąlygas ir apsaugoti susijusių produktų vidaus rinką. Atsiras poreikis skatinti valdyseną ir rinkos dalyvių bei politikos formuotojų gebėjimą įgyvendinti energijos vartojimo efektyvumo priemones ir gerinti energijos vartojimo efektyvumo investicijų finansavimo galimybes ir rizikos pobūdį. 5.8. Skirtingas poveikis valstybėse narėse 81. Analizė rodo, kad laikantis ekonomiškai efektyvaus požiūrio į išmetamo ŠESD kiekio mažinimo tikslus, RES tikslus ir EE politiką, mažesnių pajamų valstybėse narėse pastangos yra santykinai didesnės negu didesnių pajamų šalyse, o investicijų ir sistemų išlaidos BVP atžvilgiu didėja santykinai labiau, bet ir nauda sutaupyto kuro ir oro kokybės požiūriu yra santykinai didesnė. Numatoma, kad pasirinkus galimybes, pagal kurias visoje ES išmetamas ŠESD kiekis sumažinamas 40 %, grupei valstybių narių, kurių 2010 m. BVP vienam gyventojui sudaro mažiau nei 90 % ES vidurkio, papildomos energetikos sistemos išlaidų padidėjimas, viršijantis ES vidutinį išlaidų augimą, 2021–2030 m. laikotarpiu kasmet sudarys 1,7–4,6 mlrd. EUR. 82. Kad rezultatai būtų teisingesni, galima taikyti keletą paskirstymo mechanizmų, kaip antai tikslų diferencijavimą, pajamų iš aukcionų paskirstymą ir išmanių finansavimo priemonių, struktūrinių fondų ir pan. panaudojimą. Siekiant užtikrinti, kad tokios galimybės nepagrįstai nesumažintų politinės strategijos bendro ekonominio efektyvumo, būtų svarbu numatyti papildomų lankstumo priemonių. Tokios galimybės turėtų būti analizuojamos išsamiau rengiant teisės aktų pasiūlymus. 6. Pagrindinių tikslų ir sąveikų galimybių palyginimas 83. Vertinant pagrindinius tikslus ir politikos kryptis 2030 m. daugiausia dėmesio buvo skiriama abipusiai suderintoms politikos galimybėms. Atitinkamas skirtingų pagrindinių tikslų poveikis palyginamas toliau pateiktoje lentelėje. Analizė rodo, kad egzistuoja skirtingi būdai, kuriais galima užtikrinti pažangą siekiant sukurti tvarią, konkurencingą ir saugią energetikos sistemą ir ekonomiką iki 2030 m. 84. Palankios sąlygos, pvz. MTTP, infrastruktūra ir visuomenės pripažinimas, yra svarbios ilgalaikiam perėjimui prie konkurencingos ir saugios mažo anglies dioksido kiekio technologijų ekonomikos; tokios sąlygos duotų tam tikros naudos jau 2030 m. 85. Pasirinkus vienintelį išmetamo ŠESD kiekio mažinimo tikslą, iš principo išmetamo ŠESD kiekio mažinimo galimybės būtų vertinamos nediskriminuojamu ir technologijų požiūriu neutraliu būdu. Tačiau didesnės pastangos, skirtos energijos vartojimo efektyvumui ir atsinaujinančiajai energijai ir viršijančios, tai, ko reikia išmetamo ŠESD kiekio mažinimo tikslui pasiekti, duotų daugiau naudos, susijusios su, pvz., kuro vartojimo efektyvumo gerinimu, tiekimo saugumu, neigiamo prekybos iškastiniu kuru balanso mažinimu, poveikiu aplinkai ir sveikata. Taip pat manoma, kad siekiant vienintelio išmetamo ŠESD kiekio mažinimo tikslo turėtų sumažėti BVP ir užimtumas, palyginti su strategija, grindžiama platesnio užmojo tikslais taip pat atsinaujinančių energijos išteklių ir energijos vartojimo efektyvumo atžvilgiu, o makroekonominė nauda, susijusi su aukciono pajamų panaudojimu darbo sąnaudoms mažinti, padidėtų. 86. Siekiant vienintelio išmetamo ŠESD kiekio mažinimo tikslo mažiau augtų su energija susijusios išlaidos ir būtinos investicijos jei jis būtų įgyvendintas optimaliu būdu, kaip matyti iš anglies dioksido verčių naudojimo modeliavime, palyginti su situacija, kai siekiama trijų tikslų, jei būtų nustatyti atsinaujinančiosios energijos ir energijos vartojimo efektyvumo tikslai, viršijantys jų ekonominio efektyvumo potencialą pasiekti išmetamo ŠESD kiekio mažinimo tikslą. 87. Strategija, kurioje būtų numatyti konkretūs su atsinaujinančiais ištekliais ir energijos vartojimo efektyvumu susiję užmojai arba griežta politika jų atžvilgiu, turėtų ribojantį poveikį ATL kainai. Kartu investicijos į atsinaujinančius energijos šaltinius ir energijos vartojimo efektyvumą, viršijančios tai, kas reikalinga tam tikram išmetamo ŠESD kiekio mažinimo tikslui pasiekti kuo mažesnėmis sąnaudomis, būtų susijusios su papildomomis kapitalo išlaidomis ir mažesnėmis veiklos išlaidomis tik vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu, ir tai apskritai lemtų didesnes energetikos sistemos išlaidas. 88. 40 % išmetamo ŠESD kiekio tikslas užtikrintų, kad ES ekonomiškai efektyviai vykdo mažo anglies dioksido kiekio technologijų ekonomikos sukūrimo planą siekdama ES 2050 m. tikslo sumažinti išmetamą ŠESD kiekį 80–95 % iki 2050 m., palyginti su 1990 m. lygiu, jei išsivysčiusios šalys kaip grupė vykdytų reikalingus mažinimo planus. Nors šį 2050 m. tikslą iš principo būtų galimą pasiekti ir laikantis išmetamo ŠESD kiekio sumažinimo 35% iki 2030 m. tikslo, dabartinė Komisijos analizė rodo, kad per visą laikotarpį iki 2050 m. būtų patirta daugiau išlaidų, nors jos ir būtų mažesnės laikotarpiu iki 2030 m. 89. 2020 m. tikslas reiškia, kad 20 % sumažinimas bus pasiektas per tris dešimtmečius, o 40 % tikslas 2030 m. reikštų tą patį sumažinimą per vieną dešimtmetį, griežtai žvelgiant į tikslus. Kita vertus, iki šiol pasiekėme 18 % sumažinimą per 22 metus (1990–2012 m.), o siekiant 40 % tikslo reikėtų dar 22 % sumažinimo per 18 metų (2013–2030 m.). 90. Rengiantis 2015 m. tarptautinei klimato konferencijai 40 % tikslas parodytų tvirtą poziciją tarptautinei bendruomenei. Kartu, turint omenyje, kad ES suderintas 2050 m. išmetamo ŠESD kiekio mažinimo tikslas gali būti pasiektas tik per tarptautinio masto priemones klimato srityje, išlieka klausimas, ar ES pradinis indėlis į tarptautinį susitarimą turėtų būti mažesnis. 91. Kalbant apie atsinaujinančius energijos išteklius, aišku, kad didelis užmojo mastas atneštų didelės naudos, nes būtų labiau pasikliaunama vietos energijos šaltiniais ir susijusiu teigiamu poveikiu prekybos energija balansui (jei atsinaujinantys energijos šaltiniai nepakeičia kitų vietos energijos šaltinių). Kartu užmojo mastas turi atitikti bendrą išmetamo ŠESD kiekio mažinimo užmojo mastą ir nesukelti tolesnio nepageidaujamo poveikio kitiems ATLPS skatinamiems mažai anglies dioksido į aplinką išskiriantiems energijos šaltiniams arba nepageidaujamo valstybių narių lankstumo apribojimo siekiant mažinti išmetamo ŠESD kiekį už ATLPS ribų. 92. Kalbant apie energijos vartojimo efektyvumą, skirtingo masto užmojų privalumai ir trūkumai yra panašūs į atsinaujinančių energijos išteklių ta prasme, kad didelis užmojų mastas galėtų sukelti trumpalaikį arba vidutinės trukmės išlaidų padidėjimą, kuris atsipirks tik vidutinės trukmės arba ilguoju laikotarpiu. Be to, pasirinkus didelį užmojo mastą būtų lengviau suvaldyti didesnių energijos kainų poveikį veiklos energijos sąnaudoms. Be to, atsižvelgiant į tam tikrą siektiną išmetamo ŠESD kiekio mažinimo tikslą, sveikatos išlaidos ir poveikis prekybos energija balansui yra didesni esant didesniam energijos vartojimo efektyvumo užmojo mastui, o tai taip pat gali sukelti labiau teigiamą poveikį BVP ir užimtumui. Vėlgi, tai reikia vertinti atsižvelgiant į potencialų poveikį trumpalaikiam ir vidutinės trukmės išlaidų padidėjimui. Lentelė1: Skirtingų scenarijų projekcijų poveikio vertinimo pagrindinių rezultatų apžvalginė lentelė || Pavyzd. || ŠESD35/EE ® || ŠESD37 ® || ŠESD40 ® || ŠESD40 || ŠESDG40/EE || ŠESD40/ EE/RES30 || ŠESD45/ EE/RES35 || Pagrindiniai scenarijai Pavyzdinis arba palankių sąlygų || Pavyzd. || Pavyzd. || Pavyzd. || Pavyzd. || Palank. sąlyg. || Palank. sąlyg. || Palank. sąlyg. || Palank. sąlyg. ŠESV mažinimas, palyginti su 1990 m. || -32,4 % || -35,4 % || -37,0 % || -40,4 % || -40,6 % || -40,3 % || -40,7 % || -45,1 % Atsinaujinančių energijos išteklių dalis[7] – bendra || 24,4 % || 25,5 % || 24,7 % || 25,5 % || 26,5 % || 26,4 % || 30,3 % || 35,4 % Sutaupyta energija[8] || -21,0 % || -24,4 % || -22,9 % || -24,4 % || -25,1 % || -29,3 % || -30,1 % || -33,7 % || Poveikio aplinkai rodikliai Išmetamo ŠESD kiekio sumažinimas ATLPS sektoriuose, palyginti su 2005 m. lygiu || -36 % || -37 % || -38 % || -42 % || -43 % || -38 % || -41 % || -49 % Išmetamo ŠESD kiekio sumažinimas ne ATLPS sektoriuose, palyginti su 2005 m. lygiu || -20 % || -26 % || -28 % || -31 % || -30 % || -35 % || -33 % || -34 % Sumažėjusios taršos kontrolės ir sveikatos išlaidos (mlrd. EUR per metus)[9] || || 3,8–7,6 || 4,2–8,8 || 8,6–17,1 || 7,2–13,5 || 17,4–34,8 || 16,7–33,2 || 21,9–41,5 || Energetikos sistemos poveikio rodikliai Grynasis energijos importas (2010=100) || 96 || 90 || 94 || 92 || 89 || 83 || 81 || 78 Energijos intensyvumas[10] (2010=100) || 67 || 64 || 66 || 65 || 64 || 60 || 60 || 57 Atsinaujinančių energijos išteklių dalis[11] sunaudojama elektrai, šildymui ir vėdinimui || 31,0 % || 32,6 % || 31,6 % || 32,9 % || 34,2 % || 34,1 % || 39,7 % || 47,3 % || Pavyzd. || ŠESD35/EE ® || ŠESD37 ® || ŠESD40 ® || ŠESD40 || ŠESD40/ EE || ŠESD40/ EE/RES30 || ŠESD45/ EE/RES35 || Ekonominis ir socialinis poveikis Bendros sistemos išlaidos, vid. per metus 2011–2030 m. (mlrd. EUR) || 2 067 || 2 064 || 2 073 || 2 074 || 2 069 || 2 089 || 2 089 || 2 102 Bendrų sistemos išlaidų kaip % BVP padidėjimas 2030 m., palyginti su pavyzd. scenarijumi (% punktai) || +0,0 % || +0,03 % || +0,13 % || +0,20 % || +0,15 % || +0,54 % || +0,54 % || +0,84 % Investicijų išlaidos[12] pagal pavyzd. scenarijų ir pokyčiai, palyginti su pavyzd. scenarijumi (vid. 2011–2030 m., mlrd. EUR) || 816 || +17 || +19 || +30 || +38 || +59 || +63 || +93 Energijos pirkimas pagal pavyzd. scenarijų ir pokyčiai, palyginti su pavyzd. scenarijumi (vid. 2011–2030 m., mlrd. EUR) || 1 454 || -26 || -8 || -8 || -18 || -34 || -31 || -23 Iškastinio kuro grynasis importas pagal pavyzd. scenarijų ir pokyčiai, palyginti su pavyzd. scenarijumi (vid. 2011–2030 m., mlrd. EUR) || 461 || -10 || -2 || -4 || -9 || -20 || -22 || -27 Vidutinė elektros kaina[13] (EUR/MWh) || 176 || 174 || 176 || 181 || 179 || 174 || 178 || 196 TLPS kaina (EUR/t CO2) || 35 || 27 || 35 || 53 || 40 || 22 || 11 || 14 [1] Plačiau žr. Kioto ir 2013 m. parengtą 2020 m. nustatytų tikslų įgyvendinimo pažangos ataskaitą (COM(2013) 698). [2] Kaip aprašyta Komisijos anglies dioksido rinkos ataskaitoje, COM(2012) 652. [3] Žr. Komisijos „Atsinaujinančių išteklių energijos vartojimo pažangos ataskaitą“, COM(2013) 175. [4] Tas pats matas, kuris naudojamas 2020 m. energijos taupymo tikslui. [5] Šitas intervalas apima įvairius scenarijus su 40 % išmetamo ŠESD kiekio mažinimo tikslu, palankiomis sąlygomis ir be jų, su papildomais RES tikslais ir be jų, plataus užmojo efektyvumo politika; neskaitant nenaudingumo ir aukciono išlaidų. [6] Žr. pvz. Poveikio vertinimą, pridedamą prie „Konkurencingos mažo anglies dioksido kiekio technologijų ekonomikos sukūrimo iki 2050 m. plano“, SEC(2011) 288 final. [7] RES dalis bendrame galutiniame energijos suvartojime pagal 2009 m. RES direktyvą. [8] Sutaupyta energija, palyginti su 2007 m. bazinėmis projekcijomis 2030 metams. [9] Sveikatos išlaidų sumažėjimas dėl sumažėjusios oro taršos, palyginti su pavyzdiniu scenarijumi (mlrd. EUR per metus). Vertinime naudojama prarastų gyvenimo metų vertė, naudojama teminėje oro taršos strategijoje, nuo 57000 iki 133000 EUR už prarastus gyvenimo metus. [10] Pirminės energijos ir BVP santykis [11] RES indėlis į bendrą galutinį energijos suvartojimą elektrai, šildymui ir vėdinimui, grindžiamas atskirais RES skaičiavimais pagal 2009 m. RES direktyvą. [12] Investicinės išlaidos apima visas namų ūkių ir įmonių įsigytos transporto įrangos (įskaitant kelių ir ne kelių transportą) išlaidas, bet ne transporto infrastruktūros išlaidas. [13] Vidutinė pastovi elektros kaina galutinės paklausos sektoriuose (EUR/MWh) 2010 m. eurais. Pagal pagrindinį scenarijų atitinkama vertė 2010 m. buvo 134 EUR/MWh.