Pasiūlymas Tarybos reglamentas panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 4056/86, nustatantį išsamias Sutarties 85 ir 86 straipsnių taikymo jūrų transportui taisykles, ir iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1/2003, išplečiant jo taikymo sritį, įtraukiant kabotažą ir tarptautines trampines paslaugas {SEK(2005) 1641} /* KOM/2005/0651 galutinis - CNS 2005/0264 */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 14.12.2005 KOM(2005) 651 galutinis 2005/0264 (CNS) Pasiūlymas TARYBOS REGLAMENTAS panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 4056/86, nustatantį išsamias Sutarties 85 ir 86 straipsnių taikymo jūrų transportui taisykles, ir iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1/2003, išplečiant jo taikymo sritį, įtraukiant kabotažą ir tarptautines trampines paslaugas (pateikta Komisijos){SEK(2005) 1641} AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS BENDROJI INFORMACIJA Jūrų transporto paslaugos yra būtinos ES ekonomikos plėtrai. Labai svarbu, kad šiam sektoriui taikomos taisyklės atitiktų šiandienos rinkos sąlygas. Laikantis Lisabonos darbotvarkės, turėtų būti pašalintos ES verslui konkuruoti, diegti naujoves ir augti trukdančios kliūtys. Teisės aktus reikia supaprastinti ir padaryti juos ekonomiškai naudingus. Be to, Komisija šiuo metu aktyviai konsultuojasi dėl naujos visapusiškos jūrų politikos, kurios tikslas – klestinčios jūrų ekonomikos sukūrimas. Šiuo pasiūlymu siekiama tokių tikslų. Tarybos reglamentas Nr. 4056/86 1. Reglamentu (EEB) Nr. 4056/86 nustatomos išsamios konkurencijos taisyklių (Sutarties 81 ir 82 straipsniai) taikymo jūrų transportui taisyklės. 2. Iš pradžių Reglamento funkcijos buvo dvi. Jame buvo numatytos ES konkurencijos taisyklių įgyvendinimo jūrų transporto sektoriuje procedūrinės nuostatos. Po 2004 m. gegužės 1 d. ši funkcija tapo dubliuojanti, nes jūrų transportui ėmė galioti Tarybos Reglamente (EB) Nr. 1/2003 nustatytos bendrosios konkurencijos taisyklės. Be to, jame išdėstomos kai kurios konkurencijos jūrų sektoriuje konkrečios esminės nuostatos ir ypač bendrosios išimtys lainerių konferencijoms, leidžiančios joms, esant tam tikroms sąlygoms, nustatyti kainas ir reguliuoti pajėgumus. 3. Vertės atžvilgiu reguliarios vežimo konteineriais paslaugos sudaro apie 40 % ES 25 užsienio prekybos jūra. Tai reiškia, kad vežėjų galimybė kartu nustatyti kainas, pasinaudojant bendrąja išimtimi lainerių konferencijoms, turi įtakos 18 % ES 25 importo ir 21 % eksporto. Reglamento Nr. 4056/86 peržiūra 4. Nuo Reglamento Nr. 4056/86 priėmimo linijinės laivybos rinka žymiai pasikeitė. Vis daugiau vežant konteineriais padidėjo vien tik konteineriams skirtų laivų skaičius ir dydis bei pasaulinių maršrutų tinklo svarba. Dėl to išpopuliarėjo toks išlaidų dalijimosi būdas, kaip konsorciumai ir aljansai. Didėjant šių veiklos priemonių svarbai, konferencijų svarba mažėjo. Pastaroji tendencija ypač įtakojo prekybą tarp ES ir Jungtinių Valstijų, labiausiai dėl konkurenciją skatinančių Komisijos sprendimų taikant Sutarties 81 ir 82 straipsnius bei pokyčių JAV teisės aktuose, vežėjų sąskaita skatinančių individualias paslaugų sutartis pagal konferencijų tarifą. 5. Transporto naudotojai (krovinių siuntėjai ir ekspeditoriai) nori tokių santykių su vežėjais, kurie būtų orientuoti į klientą, nuo abiejų pusių veiklos priklausomo atlyginimo ir integruotų logistikos sprendimų. Jie nuolatos reiškė abejones konferencijų sistema, kuri, jų nuomone, neteikia atitinkamų, veiksmingų ir patikimų jų poreikius atitinkančių paslaugų. Jie ragina konferencijas panaikinti. 6. Kitos jurisdikcijos ir tarptautinės organizacijos taip pat abejojo konferencijų sistemos išsaugojimo nauda. 2002 m. balandžio mėn. OECD paskelbė ataskaitą[1], kurioje valstybės narės raginamos pašalinti antimonopolines išimtis, leidžiančias bendrą kainodarą ir diskusijas dėl tarifų, bet išsaugoti kitomis veiklos sutartimis tarp linijinių vežėjų numatytas išimtis. Australija taip pat atliko sektoriaus peržiūrą ir neseniai padarė panašias išvadas[2]. 7. Siekdama nustatyti, ar naudojant ne tokias ribojančias priemones, kaip horizontalusis kainos nustatymas ir pajėgumų reguliavimas, galimos patikimos reguliarios jūrų transporto paslaugos, Komisija, remdamasi šia bendrąja informacija, pradėjo Reglamento Nr. 4056/86 peržiūrą. Po 2003 m. kovo mėn. paskelbto konsultacinio dokumento 2003 m. gruodžio mėn. įvyko viešas svarstymas, o baltoji knyga buvo priimta 2004 m. spalio mėn. Visos suinteresuotosios šalys pateikė daugybę pastabų. Europos Parlamentas[3], Ekonominių ir socialinių reikalų komitetas[4] ir Regionų komitetas[5] pateikė nuomones. Buvo surengti trys susitikimai su valstybių narių konkurencijos ir transporto ekspertais. Komisija, siekdama įsigilinti į galimas su konferencijų bendrosios išimties panaikinimu susijusias problemas, užsakė tris nepriklausomų konsultantų tyrimus. Visi dokumentai skelbiami Konkurencijos GD interneto svetainėje[6]. Tema 8. Siūlomu reglamentu siekiama panaikinti visą Reglamentą Nr. 4056/86 ir ypač bendrąją išimtį lainerių konferencijoms, (3–8, 13 ir 26 straipsnius). Laikantis bendros ES politikos sumažinti ir supaprastinti Bendrijos teisės aktus (2 ir 9 straipsniai), kai kurios nebereikalingos nuostatos taip pat panaikinamos. 9. Galiausiai juo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas Nr. 1/2003, kabotažą ir trampinių laivų teikiamas paslaugas priskiriant bendrų konkurencijos įgyvendinimo taisyklių taikymo sričiai. Teisinis pagrindas 10. Teisinis siūlomo reglamento pagrindas – Sutarties 83 straipsnis. Komisijos pradinis pasiūlymas dėl Reglamento Nr. 4056/86 taip pat buvo sudarytas remiantis Sutarties 87 straipsniu (dabar 83 straipsnis). Tarybos nuomone 87 straipsnis buvo tinkamas reglamento teisinis pagrindas, tačiau buvo pridėta Sutarties 84 straipsnio 2 dalis (dabar 80 straipsnio 2 dalis), nes reglamento 9 straipsnis apėmė galimus teisinius konfliktus su trečiosiomis šalimis. Komisija formaliai išlaikė savo poziciją ir teigė, kad Sutarties 87 straipsnis yra tinkamas teisinis viso reglamento, įskaitant 9 straipsnį, pagrindas. 11. Nors paprastai Bendrijos priemonei suteikiamas teisinis pagrindas yra tas pats, kaip ir pradinės priemonės, yra rimtų priežasčių šios praktikos nesilaikyti, jei laikoma, kad pradinės priemonės teisinis pagrindas gali būti neteisingas. Remiantis Teisingumo Teismo praktika, Sutarties 84 straipsnio 2 dalis yra neveiksmingas ir nebereikalingas Reglamento Nr. 4056/86 teisinis pagrindas, nes Reglamento Nr. 4056/86, įskaitant 9 straipsnį, tikslas ir turinys yra susiję su konkurencijos teise. Todėl pasiūlymas dėl reglamento, panaikinančio Reglamentą Nr. 4056/86, turi remtis tik Sutarties 83 straipsniu. Kabotažas ir trampinės paslaugos Bendro pobūdžio pastabos 12. Kabotažas ir tarptautinės trampinių laivų paslaugos šiuo metu yra vieninteliai sektoriai, kuriems netaikomos Bendrijos konkurencijos įgyvendinimo taisyklės[7]. Tai, kad šiuose sektoriuose nepakanka veiksmingų įgyvendinimo galių, reguliavimo požiūriu nėra normalu. 13. Pasiūlius šioms paslaugoms taikyti bendras konkurencijos įgyvendinimo taisykles esminių pokyčių šioje pramonės šakoje neįvyktų, nes jai jau galioja Sutarties 81 ir 82 straipsniuose išdėstytos konkrečios esminės konkurencijos taisyklės. Kabotažas 14. Reglamente Nr. 4056/86 nepaaiškinama, kodėl kabotažas nepatenka į jo taikymo sritį. Vienintelę netiesioginę nuorodą galima rasti 6 konstatuojamojoje dalyje, kurioje teigiama, kad reglamentu siekiama išvengti per didelio sektoriaus reguliavimo, o tai reiškia, kad dauguma atveju kabotažo paslaugos neturės poveikio Bendrijos vidaus prekybai. Tačiau tai nepateisina, kodėl šios paslaugos nuo pat pradžių neturėtų patekti į Reglamento Nr. 1/2003 taikymo sritį. Trampas 15. Šiandien nereguliarios jūrų transporto paslaugos frachtuojant visą laivą arba jo dalį apima daugelį skirtingų paslaugų, kurių ekonominė svarba yra labai didelė ir kurių dauguma turi aiškų europinį aspektą. Iš Reglamento Nr. 4056/86 ketvirtosios konstatuojamosios dalies matyti, kad ši išimtis yra susijusi su šių paslaugų teikimu laisvoje ir konkurencinėje rinkoje. Tačiau tai yra numatyta visoms nereguliuojamoms paslaugoms, nelaikant, kad tokioms paslaugoms nebūtina taikyti įgyvendinimo reglamentų. 16. Įtraukiant šias paslaugas į įgyvendinimo reglamento taikymo sritį padidės teisinis apibrėžtumas. Remiantis Reglamentu Nr. 4056/86, pramonės įmonės ir konkurencijos tarnybos, prieš nuspręsdamos, kas ir kokių priemonių galėtų imtis, privalo skirti žymią išteklių dalį, kad įvertintų, ar paslauga atitinka visus penkis Reglamento 1 straipsnio 3 dalies 1 punkte išdėstytus kriterijus[8]. Gairės trampo sektoriui 17. Konsultacijos proceso metu pateiktose įvairiose pastabose buvo pabrėžiama, kad trampo sektoriui būtina suteikti EB konkurencijos taisyklių taikymo gaires. Komisija baltojoje knygoje teigė, kad ji apsvarstytų galimybę paskelbti kokias nors gaires taip, kaip bus nuspręsta. Šiuo tikslu Komisija, siekdama suprasti iškylančius svarbius klausimus, juos svarsto su trampo operatoriais. Komisija yra įsipareigojusi šiose diskusijose siekti pažangos ir nustatyti, ar, ir kiek, šie susitarimai yra nauji klausimai, į kuriuos Teisingumo Teismo ir Komisijos praktika dar tik turės pateikti atsakymą. 18. Komisija ketina išleisti gaires, kuriose būtų paaiškinta, kaip konkurencijos taisyklės taikomos jūrų sektoriui apskritai ir trampinėms paslaugoms konkrečiai. Nors tokios gairės formaliai gali būti paskelbtos tik Komisijai gavus Reglamente Nr. 1/2003 numatytus įgaliojimus, šiuo metu Komisija kartu su pramonės įmonėmis tiria, ar būtina ir tinkama neformalias gaires pateikti prieš pakeičiant Reglamentą Nr. 1/2003. Techniniai susitarimai 19. Reglamento (EEB) Nr. 4056/86 2 straipsniu nustatoma, kad Sutarties 81 straipsnio 1 dalyje numatytas draudimas netaikomas tiems susitarimams, kurių vienintelis tikslas ir rezultatas yra techniniai patobulinimai arba bendradarbiavimas, su sąlyga, kad jie neribos konkurencijos. 20. Jei susitarimas riboja konkurenciją taip, kaip tai numatyta 81 straipsnio 1 dalyje, 2 straipsnis nebus taikomas. Todėl būtinas kiekvieno techninio susitarimo, net jei jis įtrauktas į 2 straipsnį, įvertinimas. Anksčiau taikant šį straipsnį, šis procesas nebuvo aiškus ir dėl to pramonės įmonės patyrė išlaidų. Vežėjai dažnai plačiai aiškindavo 2 straipsnį, kai tuo metu Komisija ir Pirmosios instancijos teismas laikėsi nuomonės, kad sutartys, kurios nėra vien tik techninės, bet taip pat apima komercinį bendradarbiavimą, patenka į 81 straipsnio 1 dalies[9] taikymo sritį ir todėl nepatenka į 2 straipsnio taikymo sritį. Bylinėjimasis prasidėjo. 21. Buvo pateiktas argumentas, kad, nepaisant deklaracinio pobūdžio, 2 straipsnis turėtų išlikti, nes jis gali suteikti gaires, ypač modernizacijos kontekste, kai įmonėms reikia pačioms įvertinti, ar jų sutartys patenka į Sutarties 81 straipsnio 1 dalies taikymo sritį. Komisijos ir Teisingumo Teismo praktika aiškiai nustato labai ribotą nuostatos taikymo sritį, kuria tiesiog siekiama patvirtinti, kad susitarimai, kurie visų pirma neriboja konkurencijos, nepatenka į Sutarties 81 straipsnio 1 dalies taikymo sritį ir todėl nėra draudžiami[10]. Todėl 2 straipsnis nesuteikia papildomo teisinio saugumo. Taip pat reikėtų prisiminti, kad, dėl panašių priežasčių, Taryba 2004 m. panaikino panašią nuostatą dėl techninių susitarimų oro transporto sektoriuje[11]. Bendroji išimtis lainerių konferencijoms 22. Bendroji išimtis yra labai dosni ir unikali. Dosni, nes ji suteikia lainerių konferencijoms galimybę užsiimti veikla, kuri paprastai reikštų labai rimtą konkurencijos apribojimą (kolektyvinis kainos nustatymas ir pajėgumų reguliavimas), ir kuri neatitiktų 81 straipsnio 3 dalyje[12] numatytų sąlygų. Unikali, nes ji numatyta Tarybos reglamente[13], kuris buvo priimtas nepaisant to, kad Komisija neturėjo jokios patirties šiame sektoriuje suteikiant individualias išimtis. Be to, jis neturi jokių rinkos dalies apribojimų ir jo galiojimas nėra ribotas. 23. Šio ypač dosnaus bendrosios išimties reglamento priėmimą galima paaiškinti tik jo istorinėmis ir politinėmis aplinkybėmis. Jis atsirado vykstant diskusijoms, kurių metu buvo siekiama suderinti prieštaringus JTKPVK (Jungtinių Tautų prekybos ir plėtros konferencijos) lainerių konferencijų elgesio kodekse[14], kurį buvo priėmusios kai kurios valstybės narės, ir EEB sutartyje numatytus reikalavimus. 24. Pramonės įmonės siekė plačiai ir išsamiai taikyti bendrosios išimties nuostatas, taip, kad būtų apimta visa veikla, kuri, vežėjų nuomone, gali būti naudinga ar reikalinga, prisitaikant prie kintančių rinkos sąlygų. Dėl to buvo priimti keli Komisijos sprendimai, o vėliau prasidėjo bylinėjimasis, kurio metu Teisingumo Teismas patvirtino, kad bendroji išimtis, nors ir labai išimtinio pobūdžio, negali nukrypti nuo Sutarties nuostatų dėl konkurencijos ir turi būti aiškinama griežtai[15]. 25. Pateisinant bendrąją išimtį lainerių konferencijoms, iš esmės remiamasi prielaida, kad konferencijos sukuria stabilumą, kuriuo eksportuotojams užtikrinama, kad paslaugos bus patikimos, ko nebūtų galima pasiekti mažiau ribojančiomis priemonėmis. 26. Atlikusi nuodugnią peržiūrą, Komisija padarė išvadą, kad linijinė laivyba nėra unikali, nes jos išlaidų struktūra nedaug skiriasi nuo kitų pramonės šakų. Todėl nėra jokių įrodymų, kad šią pramonės šaką reikia saugoti nuo konkurencijos. 27. Šiandieninėmis rinkos sąlygomis nėra vykdomos visos keturios Sutarties 81 straipsnio 3 dalies sąlygos, reikalingos pateisinti išimtinę lainerių konferencijų teisę nustatyti kainą ir reguliuoti pajėgumus. 28. Siekiant įvykdyti pirmąją Sutarties 81 straipsnio 3 dalies sąlygą, turi būti nustatyta, kad konferencijų vykdomas kainos nustatymas ir pajėgumų reguliavimas teikia konkrečią ekonominę naudą. Privalo būti nustatytas tiesioginis priežastinis ryšys tarp tariamo stabilumo ir patikimų laivybos paslaugų teikimo. 29. Vežėjų nuomone, paslaugos patikimumas yra pagrindinė konferencijų teikiama nauda. Tačiau šiandieninėje rinkoje konferencijos neturi galimybių priversti, kad būtų taikomas konferencijos tarifas, ir nevaldo rinkoje esančių pajėgumų. Didžioji krovinių dalis gabenama pagal individualias konfidencialias vežėjų ir transporto naudotojų sutartis, o ne taikant konferencijos tarifą. Krovinių pagal sutartis dalis yra labai didelė – nuo 90 % ir daugiau transatlantiniais maršrutais iki 75 % maršrutuose iš Europos į Australiją. Tas pats ir maršrutuose iš Europos į Tolimuosius Rytus. Todėl, esant dabartinėms rinkos sąlygoms, kainų stabilumas ir paslaugų patikimumas sukuriamas individualiomis paslaugų sutartimis. 30. Antrąja Sutarties 81 straipsnio 3 dalies sąlyga reikalaujama, kad, lainerių konferencijoms siekiant gauti ekonominę naudą, sąžininga šios naudos dalis turi būti perduota vartotojams. Tačiau transporto naudotojai (krovinių siuntėjai ir ekspeditoriai) neįžvelgia jokios konferencijų kainos nustatymo naudos ir ragina jas panaikinti. Nors konferencijų tarifas nebėra privalomas, kai kuriais atvejais jis gali būti panaudotas kaip lyginamoji ribinė vertė sudarant individualias sutartis. Be to, konferencijos vis dar taiko papildomus mokesčius, o papildomus mokesčius ir tokio pat dydžio mokesčius ar tikslinimo indeksus dažnai taiko konferencijoms nepriklausantys nariai. Šie mokesčiai ir papildomi mokesčiai vidutiniškai sudaro apie 30 % transportavimo kainos. 31. Pagal trečiąją Sutarties 81 straipsnio 3 dalies sąlygą paprastai tikrinama, ar yra mažiau ribojančių alternatyvų nei konferencijų kainos nustatymas, kurios užtikrintų patikimas vartotojams naudingas linijinės laivybos paslaugas. 32. Šiandien reguliarios linijinės laivybos paslaugos yra teikiamos keliais būdais. Nepriklausomi vežėjai visuose pagrindiniuose maršrutuose į Europą ir iš jos dirba nepriklausydami konferencijoms. Bendradarbiavimo susitarimų tarp linijinės laivybos maršrutų be kainų nustatymo, pvz., konsorciumų ir aljansų[16], padaugėjo ir jie užima svarbią visų pagrindinių maršrutų rinkos dalį. Konsorciumams, pritaikant 2000 m. balandžio 19 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 823/2000[17], laikantis tam tikrų sąlygų, yra taikoma bendroji Sutarties 81 straipsnyje nurodyto draudimo išimtis, atsižvelgiant į tai, kad jie savo įmonių narių veiklai suteikia racionalumo, o laivų ir uosto veiklai sukuria masto ekonomiką. Be to, didžioji krovinių dalis gabenama pagal konfidencialias individualias vežėjų ir atskirų krovinių siuntėjų paslaugų sutartis. Todėl apribojimai, galimi pagal Reglamentą Nr. 4056/86 (kainos nustatymas ir pajėgumų reguliavimas), nėra būtini patikimų laivybos paslaugų teikimui. 33. Galiausiai, ketvirtąja Sutarties 81 straipsnio 3 dalies sąlyga reikalaujama, kad nebūtų panaikinta didelės rinkos dalies konkurencija. Konferencijos vykdo savo veiklą greta konsorciumų, aljansų ir nepriklausomų operatorių. Todėl atrodytų, kad ketvirtoji Sutarties 81 straipsnio 3 dalies sąlyga gali būti vykdoma. Tačiau, kadangi visos keturios Sutarties 81 straipsnio 3 dalies sąlygos galioja kartu, o pirmosios trys sąlygos dėl pirmiau paminėtų priežasčių nėra vykdomos, neįmanoma pateikti galutinio atsakymo į klausimą, ar ketvirta sąlyga yra vykdoma, ar ne. 34. Be to, vežėjai dažnai yra vienų maršrutų konferencijų nariai, o kitų maršrutų konferencijoms nepriklauso. Jie taip pat gali būti konferencijų, konsorciumų ar aljansų nariai toje pačioje rinkoje ir taip naudotis iš karto dviejų bendrųjų išimčių teikiama nauda. Visais atvejais su savo konkurentais jie keičiasi slapta komercine informacija, kuria jie gali pasinaudoti vykdydami veiklą rinkoje. Be mokesčių ir papildomų mokesčių, vidutiniškai sudarančių 30 % transportavimo kainos, dėl šios kainos dalis akivaizdžiai nekonkuruojama. Siekiant nustatyti konkrečios konferencijos veiksmingos konkurencijos lygį, dėl didėjančio ryšių tarp vežėjų skaičiaus reikia kiekvieną atskirą atvejį vertinti atskirai. Teisės aktų prieštaravimai 35. Lainerių konferencijos tradiciškai buvo toleruojamos visame pasaulyje. Jokia jurisdikcija kol kas visiškai nepanaikino jų antimonopolinio imuniteto ar išimties. Jei ES būtų pirmoji, kuri panaikintų bendrąją išimtį lainerių konferencijoms, iškiltų klausimas, ar nekiltų tarptautinių teisės aktų prieštaravimų pavojaus. 36. Komisija netiki, kad toks pavojus kiltų panaikinus bendrąją išimtį lainerių konferencijoms. Teisės aktų prieštaravimai atsirastų tik tokiu atveju, jei viena jurisdikcija reikalautų to, ką kita jurisdikcija draudžia . Komisija nežino apie jokią jurisdikciją, kuri linijinės laivybos operatoriams taikytų tokį reikalavimą. 37. Jei bendroji išimtis lainerių konferencijoms būtų panaikinta visiems vežėjams (ES ir ne ES), kurie šiuo metu priklauso konferencijoms, jos nebegalėtų nustatyti tų maršrutų kainos ir reguliuoti pajėgumų. Atsižvelgiant į konferencijos apibrėžimą, tai reiškia, kad konferencijos nebevykdytų veiklos maršrutuose į Bendriją ir iš jos. Niekas netrukdytų šiems vežėjams ir toliau būti kitų (ne ES) maršrutų konferencijų nariais. 38. Reglamento Nr. 4056/86 9 straipsnyje numatyta procedūra, kurią reikia atlikti, jei taikant reglamentą atsirastų teisės aktų prieštaravimai trečiųjų šalių įstatymams ir taisyklėms. Tai nėra būtina, nes numatyta procedūra yra standartinė. Jei atsirastų teisės aktų prieštaravimai konkurencijos teisei, Komisija, siekdama sumažinti skirtingų požiūrių poveikį, pradėtų konsultacijas su konkrečia trečiąja šalimi, o po to imtųsi papildomų būtinų priemonių. 39. Ne visos jurisdikcijos vienodai taiko konkurencijos teisę. Egzistuoja skirtumai, todėl plačiai pripažįstama tarptautinio konkurencijos teisės taikymo institucijų bendradarbiavimo svarba. Dėl šių priežasčių Komisija vykdo dvigubą politiką: viena vertus, ji vykdo glaudų dvišalį bendradarbiavimą su Europos Bendrijų pagrindiniais prekybos partneriais, kita vertus, ieško būdų skatinti daugiašalį bendradarbiavimą konkurencijos srityje. Todėl, atsižvelgiant į bendrąją ES politiką sumažinti ir supaprastinti Bendrijos teisės aktus, 9 straipsnis turėtų būti panaikintas. Alternatyvos konferencijų sistemai poreikis 40. Pramonės įmonės neturi vieningos nuomonės dėl to, ar esamai konferencijų sistemai reikalinga alternatyva, jei bendroji išimtis lainerių konferencijoms būtų panaikinta. Transporto naudotojų nuomone, esamų alternatyvų, tokių kaip bendroji išimtis konsorciumams, pakanka. Kita vertus, vežėjai teigia, kad reikalinga nauja bendroji išimtis. 41. Europos lainerių atstovų asociacija (ELAA) – vežėjų organizacija, atstovaujanti beveik 80 % pasaulio vežėjų, pasiūlė, kad bendroji išimtis konferencijoms būtų pakeista keitimosi informacija sistema. Ši sistema galėtų apimti visą linijinės laivybos rinką ir todėl apimtų didesnę sritį nei dabartinė bendroji išimtis konferencijoms. 42. Kad tokia sistema būtų priimtina, ji turi atitikti Teismo ir Komisijos praktiką dėl konkurentų keitimosi informacija. Panašu, kad kai kurie ELAA pasiūlymo elementai atitinka šiuos reikalavimus. Tačiau kiti yra probleminiai, ypač todėl, kad jie iš esmės nesiskiria nuo to, ką dabartiniu metu atlieka konferencijos. Priėmus siūlomą pasiūlymo variantą nebeliktų bet kokio konkurenciją skatinančio konferencijų sistemos panaikinimo poveikio. 43. Komisija yra įsipareigojusi tęsti dialogą su pramonės atstovais ir ieškoti aiškios informacijos ir svarių faktų – ko jiems reikia, norint veiksmingai vykdyti veiklą. Atsižvelgdama į tai, kad konkurencijos taisyklės lainerių sektoriuje niekada nebuvo taikomos visa apimtimi, Komisija, siekdama sklandžiau įvykdyti perėjimą prie visiškai konkurencinio režimo, išleis tinkamas konkurencijos jūrų sektoriuje gaires. Gairėse, kurios turėtų būti paskelbtos iki 2007 m. pabaigos, bus sprendžiami tokie klausimai, kaip nepriklausoma duomenų saugykla, prekybos asociacijos ir prekybos forumų sukūrimas, kainų indekso ir bendrų mokesčių ir papildomų mokesčių formulių skelbimas. Šių gairių tikslas – paaiškinti, inter alia , kaip lainerių sektoriui apskritai taikomos konkurencijos taisyklės, įskaitant savalaikį ir reguliarų keitimąsi informacija apie pajėgumus ir jų panaudojimą. Konkurencijos generalinis direktoratas ruošdamas gaires imsi laikino pobūdžio veiksmų ir 2006 m. rugsėjo mėn. paskelbs dokumentą dėl linijinės laivybos probleminių klausimų. Reglamento Nr. 4056/86 panaikinimo poveikis Ekonominis įvertinimas 44. Kaip matyti iš priede pateikiamo poveikio įvertinimo, bendrosios išimties konferencijų bei 2 ir 9 straipsnių panaikinimas yra pats geriausias įmanomas sprendimas, siekiant sumažinti transportavimo kainas tuo pačiu išlaikant visų maršrutų paslaugų patikimumą, pagerinant Europos pramonės, ypač transporto naudotojų, konkurencingumą, nesukeliant pavojaus Europos vežėjų konkurencingumui ir siekiant Lisabonos darbotvarkėje numatytų tikslų taikyti paprasčiausius ir ekonomiškai pačius naudingiausius teisės aktus. Tarptautinis poveikis 45. Keturiolikai valstybių narių Tarybos reglamente Nr. 954/79 numatytos galimybės buvo naudingos, ir jos ratifikavo JTKPVK (Jungtinių tautų prekybos ir plėtros konferencijos) lainerių konferencijų elgesio kodeksą. Šis kodeksas praktikoje nėra taikomas, o nuo dešimtojo dešimtmečio pradžios prie jo niekas neprisijungė. 46. Jei bendroji išimtis lainerių konferencijoms bus panaikinta, kodekso taikymas taptų nesuderinamas su EB konkurencijos taisyklėmis. Tai reiškia, kad valstybės narės, kurios ratifikavo elgesio kodeksą, turėtų jį denonsuoti[18]. Tai taip pat reiškia, kad siekdamas išlaikyti nuoseklumą, Bendrijos teisės aktų leidėjas turėtų panaikinti Reglamentą Nr. 954/79. Komisija dėl to parengs pasiūlymą. 47. Be to, turės būti patikslinti nacionaliniai įstatymai ir kiti teisės aktai, kuriais įgyvendinamas Reglamentas Nr. 954/79. Dviems valstybėms narėms taip pat gali tekti peržiūrėti savo tarptautines sutartis su elgesio kodekse arba Reglamente Nr. 4056/86 minimomis trečiosiomis šalimis. 48. Dėl minėtos priežasties Reglamento (EB) Nr. 4056/86 nuostatų, susijusių su bendrąja išimtimi lainerių konferencijoms, taikymo data turėtų būti atidėta dviems metams. Tai susiję su 1 straipsnio 3 dalies b ir c punktais, 3–8 ir 26 straipsniais. 49. Bendrosios išimties lainerių konferencijoms panaikinimas neturėtų jokio poveikio ES sudarytoms tarptautinėms sutartims, kuriose yra nuoroda į Reglamentą Nr. 4056/86 arba į elgesio kodeksą. Šiuo metu tokių sutarčių yra keturiolika[19]. Atsižvelgiant į tai, kaip nuostatos yra išdėstytos, Komisija laikosi nuomonės, kad nėra poreikio keisti šias sutartis, jei Taryba nuspręstų panaikinti Reglamentą Nr. 4056/86, nes šie tekstai neturi poveikio bet kurios sutarties šalies vežėjų galimybei vykdyti veiklą už konferencijų ribų. Išvados 50. Komisija atitinkamai siūlo, kad Taryba priimtų siūlomą reglamentą, naikinantį Reglamentą Nr. 4056/86 ir iš dalies keičiantį Reglamentą Nr. 1/2003. 51. Siūlomas reglamentas: 52. panaikins visas esamas Reglamento (EEB) Nr. 4056/86 nuostatas; 53. panaikins Reglamento (EB) Nr. 1/2003 32 straipsnį, į kurio taikymo sritį nėra įtrauktos trampinės paslaugos ir kabotažas. 54. Komisijos kartu su šiuo memorandumu pateikiamas siūlomas reglamentas apima sritį, kurioje galioja Europos ekonominės erdvės susitarimas, ir yra atitinkamai su ja susijęs. 55. 2005/0264 (CNS) Pasiūlymas TARYBOS REGLAMENTAS panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 4056/86, nustatantį išsamias Sutarties 85 ir 86 straipsnių taikymo jūrų transportui taisykles, ir iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1/2003, išplečiant jo taikymo sritį, įtraukiant kabotažą ir tarptautines trampines paslaugas (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 83 straipsnį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[20], atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[21], atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[22], atsižvelgdama į Regionų komiteto nuomonę[23], kadangi: 56. Nuo 1986 m. konkurencijos taisyklių jūrų transporto sektoriuje taikymą nustatė 1986 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 4056/86, nustatančio išsamias Sutarties 85 ir 86 straipsnių taikymo jūrų transportui taisykles[24], nuostatos. Reglamento (EEB) Nr. 4056/86 funkcijos iš pradžių buvo dvi. Pirma, jame buvo numatytos Bendrijos konkurencijos taisyklių laikymosi jūrų transporto sektoriuje procedūrinės nuostatos. Antra, jame išdėstomos kai kurios konkurencijos jūrų sektoriuje konkrečios esminės nuostatos ir ypač bendrosios išimtys lainerių konferencijoms, leidžiančios jiems, esant tam tikroms sąlygoms, nustatyti kainas ir reguliuoti pajėgumus, Sutarties 81 straipsnio 1 dalies netaikymą vien tik techninio pobūdžio sutartims ir tarptautinių teisės aktų prieštaravimų sprendimo procedūrą. Jis netaikomas jūrų transporto paslaugoms tarp tos pačios valstybės narės uostų (kabotažui) ir tarptautinėms trampinių laivų teikiamoms paslaugoms. 57. 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo[25], iš dalies pakeitė Reglamentą (EEB) Nr. 4056/86 ir jūrų transportui pritaikė bendras konkurencijos užtikrinimo taisykles, nuo 2004 m. gegužės 1 d. taikomas visuose sektoriuose, išskyrus kabotažą ir trampinių laivų teikiamas paslaugas. Tačiau konkrečios esminės konkurencijos nuostatos, susijusios su jūrų sektoriumi ir toliau patenka į Reglamento (EEB) Nr. 4056/86 taikymo sritį. 58. Vienos ar kelių lainerių konferencijų, kurios atitinka tam tikras sąlygas, sudarytuose susitarimuose, priimtuose sprendimuose ir suderintuose veiksmuose, Reglamente (EEB) Nr. 4056/86 numatyta bendrąja išimtimi lainerių konferencijoms leidžiama nepaisyti Sutarties 81 straipsnio 1 dalyje numatyto draudimo. Pateisinant bendrąją išimtį iš esmės remiamasi prielaida, kad konferencijos sukuria stabilumą, kuriuo eksportuotojams užtikrinama, kad paslaugos bus patikimos – to nebūtų galima pasiekti mažiau ribojančiomis priemonėmis. Tačiau, atlikusi nuodugnią padėties pramonės šakoje peržiūrą, Komisija įrodė, kad linijinė laivyba nėra unikali, nes jos išlaidų struktūra nedaug skiriasi nuo kitų pramonės šakų. Todėl nėra jokių įrodymų, kad šią pramonės šaką reikia saugoti nuo konkurencijos. 59. Pirmąja išimties pagal Sutarties 81 straipsnio 3 dalį sąlyga reikalaujama, kad ribojantis susitarimas padėtų gerinti gamybą arba prekių paskirstymą, arba skatintų technikos ar ekonomikos pažangą. Kalbant apie konferencijų sukuriamą našumą, lainerių konferencijos nebegali užtikrinti konferencinio tarifo taikymo, nors jos vis dar sugeba nustatyti mokesčius ir papildomus mokesčius, sudarančius transportavimo kainos dalį. Taip pat nėra įrodymų, kad dėl konferencijų sistemos frachto tarifai tapo stabilesni arba laivybos paslaugos patikimesnės, nei būtų visiškai konkurencinėje rinkoje. Konferencijų nariai vis daugiau savo paslaugų siūlo pagal individualius paslaugų susitarimus, kuriuos jie sudaro su individualiais eksportuotojais. Be to, konferencijos nevaldo esamų gabenimo pajėgumų, nes dėl jų atskirtai sprendžia kiekvienas vežėjas. Esant dabartinėms rinkos sąlygoms, kainų stabilumą ir paslaugų patikimumą sukuria individualūs paslaugų susitarimai. Todėl tariamas priežastinis ryšys tarp apribojimų (kainos nustatymas ir pasiūlos reguliavimas) ir skelbiamo efektyvumo (patikimų paslaugų) atrodo per daug nepatvarus, kad atitiktų Sutarties 81 straipsnio 3 dalies pirmąją sąlygą. 60. Antroji išimties sąlyga yra ta, kad vartotojams turi būti kompensuota už neigiamus konkurencijos apribojimo padarinius. Esant rimtiems apribojimams, pvz., horizontaliam kainos nustatymui, kuris atsiranda apskaičiavus konferencijos tarifą ir kartu nustatant mokesčius bei papildomus mokesčius, neigiami padariniai yra labai rimti. Tačiau nebuvo nustatyta jokios akivaizdžios naudos. Transporto naudotojų nuomone, konferencijos veikla naudinga tik patiems neveiksmingiausiems jų nariams, todėl jas raginama panaikinti. Šiandien konferencijos netenkina Sutarties 81 straipsnio 3 dalyje numatytos antrosios sąlygos. 61. Trečiąja išimties sąlyga reikalaujama, kad atitinkamoms įmonėms nebūtų nustatyta jokių apribojimų, nebūtinų šiems tikslams pasiekti. Konsorciumai yra bendradarbiavimo susitarimai tarp linijinės laivybos maršrutų, kuriais nėra nustatoma kaina ir todėl jie yra mažiau ribojantys nei konferencijos. Transporto naudotojų nuomone jie teikia atitinkamas, veiksmingas ir patikimas reguliarias jūrų transporto paslaugas. Be to, individualių paslaugų susitarimų skaičius per paskutiniuosius metus žymiai padidėjo. Iš esmės tokie individualūs paslaugų susitarimai neriboja konkurencijos ir suteikia naudos eksportuotojams, nes jais įmanoma susitarti dėl specializuotų paslaugų. Be to, iš anksto nustačius kainą, kuri nekinta iš anksto nustatytą laikotarpį (paprastai iki vienerių metų), paslaugų susitarimais prisidedama prie kainų stabilumo. Todėl buvo nustatyta, kad konkurencijos apribojimai, galimi pagal Reglamentą Nr. 4056/86 (kainos nustatymas ir pajėgumų reguliavimas), nėra būtini patikimų laivybos paslaugų teikimui transporto naudotojams, nes juos galima pasiekti mažiau ribojančiomis priemonėmis. Todėl trečioji Sutarties 81 straipsnio 3 dalies sąlyga nėra vykdoma. 62. Galiausiai, ketvirtąja Sutarties 81 straipsnio 3 dalies sąlyga reikalaujama, kad konferenciją ribotų veiksminga konkurencija. Esant dabartinėms rinkos sąlygoms, beveik visuose pagrindiniuose maršrutuose egzistuoja konferencijos, kurios konkuruoja su į konsorciumus susivienijusiais vežėjais ir nepriklausomais vežėjais. Nors, dėl konferencijų sistemos silpnėjimo galbūt egzistuoja konkurencija dėl okeaninio frachto tarifų, tačiau, kalbant apie papildomus ir pridėtinius mokesčius, konkurencijos dėl kainos beveik nėra. Šiuos mokesčius nustato konferencijos, o tokio pat lygio mokesčius dažnai taiko konferencijoms nepriklausantys vežėjai. Be to, to paties maršruto vežėjai dalyvauja konferencijose ir konsorciumuose, keičiasi slapta komercine informacija ir bendrai naudojasi nauda, kurią teikia bendrosios išimtys konferencijoms (kainos nustatymas ir pajėgumų reguliavimas) ir konsorciumams (veiklos bendradarbiavimas teikiant jungtines paslaugas). Siekiant nustatyti konferencijų veiksmingos vidinės ir išorinės konkurencijos lygį, dėl didėjančio ryšių tarp to paties maršruto vežėjų skaičiaus reikalingi sudėtingi veiksmai, kuriuos galima atlikti tik atskirai įvertinus kiekvieną atvejį. 63. Todėl lainerių konferencijos nebeatitinka visų šių keturių sąlygų, dėl kurių joms taikoma Sutarties 81 straipsnio 3 dalies išimtis, todėl tokioms konferencijoms taikoma bendroji išimtis turėtų būti panaikinta. 64. Taip pat nebėra tikslinga vien tik techninio pobūdžio sutartims ir tarptautinių teisės aktų prieštaravimų sprendimo procedūrai netaikyti Sutarties 81 straipsnio 1 dalies nuostatų. Todėl šios nuostatos taip pat turėtų būti panaikintos. 65. Atsižvelgiant į tai, kas paminėta pirmiau, Reglamentas (EB) Nr. 4056/86 turėtų būti panaikintas visas. 66. Lainerių konferencijas toleruoja kelios jurisdikcijos. Šiame, kaip ir kituose sektoriuose, konkurencijos teisė nėra taikoma vienodai. Komisija, atsižvelgdama į linijinės laivybos pasaulinį pobūdį, imsis visų tinkamų iniciatyvos būdų siekti, kad kitur galiojanti kainos nustatymo išimtis lainerių konferencijoms būtų pašalinta, paliekant išimtis veiklos bendradarbiavimui tarp į konsorciumus ir aljansus susivienijusių laivybos linijų, kaip numatyta 2002 m. OECD sekretoriato rekomendacijose. 67. Kabotažui ir tarptautinėms trampinių laivų teikiamoms paslaugoms netaikomos Sutarties 81 ir 82 straipsnių įgyvendinimo taisyklės, kurios iš pradžių buvo išdėstytos Reglamente (EB) Nr. 4056/86, o vėliau Reglamente (EB) Nr. 1/2003. Šiuo metu tai yra vieninteliai sektoriai, kuriems netaikomos Bendrijos konkurencijos įgyvendinimo taisyklės. Tai, kad šiuose sektoriuose nepakanka veiksmingų įgyvendinimo galių, reguliavimo požiūriu yra neatitikimas. 68. Dėl to, kad šių paslaugų tarifai suderinami kiekvienu konkrečiu atveju pagal pasiūlą ir paklausą, Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 nebuvo taikomas trampinių laivų teikiamoms paslaugoms. Tačiau tokios rinkos sąlygos egzistuoja kituose sektoriuose ir Sutarties 81 ir 82 straipsnių esminės nuostatos jau yra taikomos šioms paslaugoms. Nebuvo pateikta jokių įtikinamų priežasčių, kodėl šioms paslaugoms turėtų būti netaikomos Sutarties 81 ir 82 straipsnių įgyvendinimo taisyklės. Nors kabotažo paslaugos dažnai neturi poveikio Bendrijos vidaus prekybai, tačiau nereiškia, kad šios paslaugos nuo pat pradžių neturėtų patekti į Reglamento Nr. 1/2003 taikymo sritį. 69. Reglamente (EB) Nr. 1/2003 numatyti mechanizmai tinka taikant konkurencijos taisykles visuose sektoriuose, šio reglamento taikymo sritį reikėtų iš dalies pakeisti, įtraukiant kabotažą ir trampinių laivų paslaugas. 70. Todėl reikia atitinkamai iš dalies pakeisti Reglamentą (EB) Nr. 1/2003. 71. Atsižvelgiant į konferencijų sistemos panaikinimą, valstybėms gali tekti koreguoti savo tarptautinius įsipareigojimus, Reglamento (EEB) Nr. 4056/86 su bendrąja išimtimi lainerių konferencijoms susijusios nuostatos nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos pereinamuoju laikotarpiu turėtų būti ir toliau taikomos konferencijoms, atitinkančioms Reglamento (EEB) Nr. 4056/86 reikalavimus, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis Reglamentas (EEB) Nr. 4056/86 panaikinamas. Tačiau, tenkinant Reglamento (EEB) Nr. 4056/86 reikalavimus, lainerių konferencijų atžvilgiu nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos dvejų metų pereinamuoju laikotarpiu yra taikomi Reglamento (EEB) Nr. 4056/86 1 straipsnio 3 dalies b ir c punktai, 3–7 straipsniai, 8 straipsnio 2 dalis ir 26 straipsnis. 2 straipsnis Reglamento (EB) Nr. 2003/1 32 straipsnis išbraukiamas. 3 straipsnis Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje, Tarybos vardu Pirmininkas [1] DSTI/DOT (2002) 2, 2002 4 16. [2] 1974 m. Verslo praktikos įstatymo ( Trade Practices Act 1974 ) X dalies peržiūra: Tarptautinė linijinė krovininė laivyba, Produktyvumo komisijos tyrimo ataskaita, kurią 2005 m. vasario 23 d. paskelbė Vyriausybė. [3] Transporto ir turizmo komiteto iniciatyva parengta ataskaita, A6-0314/2005(galutinis) 2005 m. spalio 24 d. [4] TEN/208 – CESE 1650/2004 – 2004 m. gruodžio 16 d. [5] CdR 485/2004, 2004 m. balandžio 13 d. [6] http://europa.eu.int/comm/competition/antitrust/legislation/maritime/ [7] Reglamento Nr. 1/2003 32 straipsnio a ir b dalys. [8] Krovinio vežimas urmu frachtuojant visą laivą arba jo dalį vieno arba keleto siuntėjų pagal kelionės planą arba tvarkaraštį arba bet kurios kitos formos nereguliariais arba neskelbiamais reisais, kai dėl frachto tarifų laisvai susitariama konkrečiai kiekvienu atveju, atsižvelgiant į pasiūlą ir paklausą. [9] Komisijos sprendimai dėl FEFC (OL L 378, 1994 12 31, p. 17, 66 punktas) ir FETTCSA (OL L 268, 2000 10 20, p. 1, 146–147 punktai), atsižvelgiant į atitinkamai Reglamento (EEB) Nr. 1017/68 3 straipsnyje ir Reglamento (EEB) Nr. 4056/86 2 straipsnio 1 dalyje pateiktą nuostatą dėl techninių susitarimų. Dėl Pirmosios instancijos teismo žr. Bylą T-229/94 Deutsche Bahn AG prieš Komisiją (1997 m.) ECR II-1689, 37 pastraipą, kartu su Reglamento (EEB) Nr. 1017/68 3 straipsnyje pateikta panašia išimtimi dėl techninių susitarimų. [10] Taip pat žr. Komisijos pranešimo apie horizontaliąsias gaires (OL C 3, 2001 1 6, p. 2) 24 punktą. [11] Žr. 2004 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentą Nr. 411/2004 (OL L 68, 2004 3 6, p. 1). [12] Žr. Komisijos pastabą dėl Sutarties 81 straipsnio 3 dalies taikymo gairių, OL C 101, 2004 4 27, p. 27, 46 pastraipą. [13] Paprastai Taryba suteikia Komisija teisę priimti bendrosios išimties reglamentus. Iš dabar galią turinčių penkiolikos bendrųjų išimčių, be Reglamento Nr. 4056/86 Taryba priėmė tik vieną (Reglamentas Nr. 1017/68). Šie bendrosios išimties reglamentai yra vieninteliai du galiojimo pabaigos datos ar peržiūros išlygos neturintys reglamentai. [14] http://www.admiraltylawguide.com/conven/liner1974.html [15] Pirmosios instancijos teismo 2002 m. vasario 28 d. sprendimas byloje T-395/94 Atlantic Container Line ir kiti prieš Komisiją [2002] ECR II-875, 146 pastraipa. [16] Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 479/92, kuris remiasi Sutarties 87 straipsniu (dabar 83 straipsniu) suteikė Komisijai teisę į konsorciumus susivienijusioms ir jungtines paslaugas teikiančioms linijinės laivybos bendrovėms taikyti Sutarties 81 straipsnio 3 dalį. [17] OL L 100, 2000 4 20, p. 24 su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2004 m. kovo 12 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 463/2004 (OL L 77, 2004 3 13) ir Komisijos Reglamentu Nr. 611/2005 (OL L 101, 2005 4 21, p. 10). [18] Kodekso 50 straipsnyje numatyta, kad apie denonsavimą turi būti pranešta raštu ir jis įsigaliotų ne anksčiau kaip po vienerių metų. [19] Žr. 1 priedą. [20] OL C […], […], p. […]. [21] OL C , , p. . [22] OL C , , p. . [23] OL C […], […], p. […]. [24] OL L 378, 1986 12 31, p. 4. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2003 m. Stojimo aktu. [25] OL L 1, 2003 1 4, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 411/2004 (OL L 68, 2004 3 6, p. 1).