C 119/1

KOMISIJOS KOMUNIKATAS

dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2019/1009 III priede nurodytų ES tręšiamųjų produktų etiketės išvaizdos

(2021/C 119/01)

ĮVADAS

Pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2019/1009 (1) (toliau – Tręšiamųjų produktų reglamentas arba TPR) 4 straipsnio 3 dalį Komisija paskelbia gamintojams ir rinkos priežiūros institucijoms skirtą rekomendacinį dokumentą, kuriame pateikiama aiški informacija apie tai, kaip vizualiai turi atrodyti šio reglamento III priede nurodytos etiketės, ir jų pavyzdžiai.

Siekdama padėti savo tarnyboms (Vidaus rinkos, pramonės, verslumo ir MVĮ GD D2 skyriui) atlikti šią užduotį, 2019 m. liepos mėn. Komisija įsteigė ES valstybių narių ir pramonės suinteresuotųjų subjektų atstovų darbo grupę, apimančią visas produktų funkcines kategorijas (toliau – PFK), kurioms taikomas TPR. Ši darbo grupė buvo įgaliota parengti pirmąjį šio dokumento projektą.

2019 ir 2020 m. šis dokumentas buvo perduotas Komisijos Tręšiamųjų produktų ekspertų grupės nariams ir stebėtojams, ir šie jį aptarė.

Šis dokumentas teisiškai neprivalomas ir juo siekiama tik pateikti suinteresuotiesiems subjektams, įskaitant gamintojus ir rinkos priežiūros institucijas, naudingų rekomendacijų. Autoritetingai aiškinti Sąjungos teisę yra kompetentingas tik Europos Sąjungos Teisingumo Teismas.

Šiame rekomendaciniame dokumente paaiškinama, kaip praktiškai vykdyti TPR III priede nustatytus ženklinimo reikalavimus. Jame pateikiami skirtingoms PFK priskiriamų ES tręšiamųjų produktų etikečių pavyzdžiai. Šie pavyzdžiai yra tik orientaciniai. Neprivaloma kiekvieną etiketės dalį pateikti šiame rekomendaciniame dokumente nurodytoje vietoje ar naudoti jame naudojamas spalvas. Kur etiketėje išdėstyti informaciją ir kaip ją vizualiai pateikti turi, laikydamasis TPR reikalavimų, nuspręsti pats gamintojas.

Jei šiame rekomendaciniame dokumente nenurodyta kitaip arba jei spalvos visai nenaudojamos, etikečių pavyzdžiuose taikomi šie spalvų kodai:

— mėlyna spalva pažymėti bendrieji reikalavimai,

— oranžine spalva pažymėti specialūs kiekvienai PFK nustatyti reikalavimai,

— juoda spalva pažymėta kita informacija, kuri turi būti pateikta etiketėje,

— žalia spalva pažymėtos nurodytos maisto medžiagos.

TURINYS

Įvadas 1

1. Pagrindiniame TPR tekste nustatytos bendrosios ženklinimo taisyklės 5

1.1. Ką apima privaloma ženklinimo informacija? 5

1.2. Ar etiketėje galima pateikti savanoriškai teikiamą informaciją? Kur tokia savanoriškai teikiama informacija galėtų būti pateikta? 5

1.3. Ar galima informaciją (t. y. partijos numerį, CE ženklą, notifikuotosios įstaigos numerį, kiekį) ant pakuotės pateikti ne etiketėje? 5

1.4. Ar yra nustatytas mažiausias ir (arba) didžiausias etiketės ir (arba) šrifto dydis? Ar reikia laikytis jų dydžio proporcingumo reikalavimų? 5

1.5. Kokia (-omis) kalba (-omis) etiketėje turėtų būti pateikta informacija? 6

2. TPR III priede nustatyti bendrieji ženklinimo reikalavimai 6

2.1. Kaip rašyti deklaruojamos funkcijos pavadinimą? 6

2.2. Kaip nurodyti ES tręšiamojo produkto kiekį? 6

2.3. Kaip pateikti informaciją apie bendras naudojimo normas? 7

2.4. Kaip pateikti informaciją apie laikymo sąlygas? 7

2.5. Kas yra produktų, kurių sudėtyje yra SMK 9 kategorijai priskiriamas polimeras, funkcionalumo laikotarpis? 8

2.6. Kaip pateikti informaciją apie rizikos valdymą? 8

2.7. Kas yra sudedamosios dalys ir kaip pateikti informaciją apie jas etiketėje? 9

2.8. Kaip etiketėje nurodyti produktų funkciją, kai jie turi dvi ar daugiau funkcijų? 10

2.9. Ar galima vartoti kitas formuluotes, nei nurodytosios III priedo I dalies 4, 5, 6 ir 9 punktų reikalavimuose? 10

2.10. Ar galima naudoti gerąją patirtį perteikiančias piktogramas? Kaip atsižvelgti į sąveiką su KŽP reglamentu? 10

2.11. Kokiais atvejais gamintojas gali maisto medžiagų kiekį išreikšti elementine forma? 11

2.12. Kaip teikiant informaciją vietoj organinės anglies nurodyti organinę medžiagą? 11

2.13. Bendrųjų ženklinimo reikalavimų ir etiketės išvaizdos pavyzdys 11

3. Specialūs PFK 1 kategorijai („Trąšos“) priskiriamų produktų ženklinimo reikalavimai 12

3.1. Ar būtina etiketėje pateikti informaciją apie visas trąšose esančias maisto medžiagas? 12

3.2. Jeigu mažiausias (PFK 1(A) ir PFK 1(B) kategorijų) antrinių maisto medžiagų kiekis reglamentu neapibrėžtas, kaip etiketėje reikėtų pateikti informaciją apie šias maisto medžiagas? 12

3.3. Jeigu privaloma nurodyti azoto (N) arba fosforo pentoksido (P 2 O 5 ) kiekį, nes jis viršija 0,5 proc. masės, kaip šią informaciją reikėtų pateikti? 12

3.4. Ar galima produkto pavadinime terminą „mineralinės“ vartoti vietoj termino „neorganinės“ arba kartu su juo? Kurioje etiketės vietoje reikėtų nurodyti terminą „mineralinės“? 12

3.5. Ar pagal PFK 1 kategorijos produktams taikomus reikalavimus amoniakinis azotas (NH 3 ) reiškia amonio azotą (NH 4 + )? 12

4. Specialūs PFK 1(A) kategorijai („Organinės trąšos“) priskiriamų produktų ženklinimo reikalavimai 13

4.1. Etiketės pavyzdys 13

4.2. Kaip deklaruoti organinį azotą ir organinės medžiagos kilmę? 14

4.3. Kaip tiksliai reikėtų nurodyti PFK 1(A) kategorijos produktų privalomą informaciją? 14

4.4. Ar amoniakinis azotas turėtų būti deklaruojamas, net jei produkte jo nėra? 14

4.5. Ar galima vietoj organinės anglies deklaruoti organinę medžiagą? 14

4.6. Kur įrašyti informaciją apie pagaminimo datą? 14

5. Specialūs PFK 1(B) kategorijai („Organinės-mineralinės trąšos“) priskiriamų produktų ženklinimo reikalavimai 15

5.1. Etiketės pavyzdys 15

5.2. Kaip deklaruoti organinį azotą ir organinės medžiagos kilmę? 16

5.3. Ar konkrečių pavidalų azotas (N), fosforas (P) ar kalis (K) turėtų būti deklaruojami, net jei produkte jų nėra? 16

5.4. Kaip pateikti reikalingą informaciją apie galimą poveikį oro kokybei, kai naudojant trąšas išsiskiria amoniakas, ir raginimą naudotojams imtis atitinkamų taisomųjų priemonių, jei produkto sudėtyje yra karbamido (CH 4 N 2 O)? 16

5.5. Kada galima deklaruoti, kad produkte yra „mažai kadmio“? 16

5.6. Kokiu tikslumu gali būti deklaruojami mikroelementai? 16

6. Specialūs PFK 1(C) kategorijai („Neorganinės trąšos“) priskiriamų produktų ženklinimo reikalavimai 17

6.1. PFK 1(C)(I). Neorganinės makroelementų trąšos 17

6.1.1. Etiketės pavyzdys 17

6.1.2. Kiek skaičių po kablelio mažiausiai reikėtų etiketėje nurodant medžiagos kiekį? 18

6.1.3. Kaip pateikti reikalingą informaciją apie galimą poveikį oro kokybei, kai naudojant trąšas išsiskiria amoniakas, ir raginimą naudotojams taikyti tinkamas taisomąsias priemones, jei produkto sudėtyje yra karbamido (CH 4 N 2 O)? 18

6.1.4. Kada galima deklaruoti, kad produkte yra „mažai kadmio“? 18

6.2. PFK 1(C)(I)(a). Biriosios neorganinės makroelementų trąšos 18

6.2.1. Etiketės pavyzdys 18

6.2.2. Granuliometrinės sudėties nurodymo pavyzdys 18

6.2.3. Kaip etiketėje galima nurodyti granuliometrinę sudėtį ir fizinį vienetą? Ar nurodant produkto granuliometrinę sudėtį galima nurodyti daugiau nei vieną sietą? 19

6.2.4. Kaip apibūdinama dangos medžiaga? 19

6.2.5. Kaip deklaruoti dengtųjų trąšų funkcionalumo laikotarpį? 19

6.2.6. Kaip deklaruoti dangos medžiagos rūšį? 19

6.2.7. Kaip pateikti informaciją iškastinių trąšų etiketėje? 20

6.3. PFK 1(C)(I)(b). Skystosios neorganinės makroelementų trąšos 20

6.4. PFK 1(C)(II). Neorganinės mikroelementų trąšos 21

6.4.1. PFK 1(C)(II)(a). Paprastosios neorganinės mikroelementų trąšos 21

6.4.2. PFK 1(C)(II)(b). Sudėtinės neorganinės mikroelementų trąšos 21

6.5. Išsamios PFK 1(C) kategorijos trąšų etiketės pavyzdys 22

7. Specialūs PFK 2 kategorijai („Kalkinimo medžiagos“) priskiriamų produktų ženklinimo reikalavimai 24

7.1. Etiketės pavyzdžiai 24

7.2. Nuoroda į teisės aktus, paaiškinimas ir savanoriškai teikiama papildoma informacija 26

8. Specialūs PFK 3 kategorijai („Dirvožemį gerinančios medžiagos“) priskiriamų produktų ženklinimo reikalavimai 27

8.1. PFK 3(A). Organinės dirvožemį gerinančios medžiagos 27

8.1.1. Etiketės pavyzdžiai 27

8.1.2. Nuoroda į teisės aktus, paaiškinimas ir savanoriškai teikiama papildoma informacija 28

8.2. PFK 3(B). NEORGANINĖS DIRVOŽEMĮ GERINANČIOS MEDŽIAGOS 29

8.2.1. Etiketės pavyzdys 29

8.2.2. Nuoroda į teisės aktus, paaiškinimas ir savanoriškai teikiama papildoma informacija 30

9. Specialūs PFK 4 kategorijai priskiriamų produktų („Auginimo terpės“) ženklinimo reikalavimai 30

9.1. Etiketės pavyzdžiai 30

9.2. Nuoroda į teisės aktus, paaiškinimas ir savanoriškai teikiama papildoma informacija 32

10. Specialūs PFK 5 kategorijai („Inhibitoriai“) priskiriamų produktų ženklinimo reikalavimai 32

10.1. PFK 5(A). Nitrifikacijos inhibitoriai 32

10.2. PFK 5(B). Denitrifikacijos inhibitoriai 33

10.3. PFK 5(C). Ureazės inhibitoriai 33

11. Specialūs PFK 6 kategorijai („Augalų biostimuliatoriai“) priskiriamų produktų ženklinimo reikalavimai 34

11.1. Etiketės pavyzdžiai 34

11.1.1. PFK 6(A). Mikrobiniai augalų biostimuliatoriai 34

11.1.2. PFK 6(B). Nemikrobiniai augalų biostimuliatoriai 36

11.2. Kokia informacija apie fizinę produkto formą pateikiama etiketėje? 37

11.3. Kaip pateikti visas aktualias instrukcijas, susijusias su produkto veiksmingumu, įskaitant dirvožemio tvarkymo praktiką, cheminių trąšų naudojimą, nesuderinamumą su augalų apsaugos produktais, rekomenduojamą purkštukų dydį, purškimo slėgį ir kitas dulksnos dreifą mažinančias priemones? 37

11.4. Kaip įterpti teiginį apie tai, kad mikroorganizmai gali sukelti padidėjusio jautrumo reakciją? 37

11.5. Kaip pateikti pagaminimo ir galiojimo pabaigos datas ir kurioje etiketės vietoje jas reikėtų nurodyti? 37

11.6. Specialios mikrobinių biostimuliatorių naudojimo instrukcijos 37

12. Specialūs PFK 7 kategorijai („Tręšiamųjų produktų mišiniai“) priskiriamų produktų ženklinimo reikalavimai 37

12.1. Etiketės pavyzdžiai 37

12.2. Kaip pateikti informaciją pagal PFK 7 kategorijos produktų ženklinimo reikalavimus? 44

1. PAGRINDINIAME TPR TEKSTE NUSTATYTOS BENDROSIOS ZENKLINIMO TAISYKLES

1.1. Ką apima privaloma ženklinimo informacija?

Ženklinimo reikalavimai 6 ir 8 straipsniai: gamintojo ir (arba) importuotojo pavadinimas, registruotas prekybinis pavadinimas arba registruotas prekių ženklas ir pašto adresas, taip pat tipo numeris, partijos numeris arba kita informacija, pagal kurią galima identifikuoti ES tręšiamąjį produktą III priedas Bendrieji ir specialūs ženklinimo reikalavimai 11 straipsnis: žodžiai „pakuotojas“ ir (arba) „perpakuotojas“ ir pavadinimas, registruotas prekybinis pavadinimas arba registruotas prekių ženklas ir pašto adresas 17 ir 18 straipsniai: žymėjimas CE ženklu ir notifikuotosios įstaigos identifikacinis numeris (jei taikytina).

— Šie reikalavimai yra privalomi.

— Gamintojai, prieš pateikdami 6 straipsnio 6 dalyje nurodytą informaciją, gali savanoriškai įrašyti žodį „gamintojas“.

— Pakuotojai, pateikdami 11 straipsnyje nurodytą informaciją, gali papildomai nurodyti nacionalinės institucijos suteiktą identifikacinį kodą. Notifikuotosios įstaigos numeris turi būti nurodytas tik ES tręšiamųjų produktų, kurių atitiktis buvo įvertinta pagal TPR IV priede pateiktus A1 ir D1 modulius, etiketėse.

1.2. Ar etiketėje galima pateikti savanoriškai teikiamą informaciją? Kur tokia savanoriškai teikiama informacija galėtų būti pateikta?

Taip, etiketėje galima pateikti savanoriškai teikiamą informaciją, kuri nėra nurodyta reglamente (pvz., TPR nustatytos frazės „nedaug chlorido“ savanoriško pateikimo taisyklės). Pagal TPR III priedo I dalies 8 punktą savanoriškai teikiama informacija, be kita ko, neturi klaidinti galutinio naudotojo ir turi būti susijusi su patikrinamais veiksniais.

1.3. Ar galima informaciją (t. y. partijos numerį, CE ženklą, notifikuotosios įstaigos numerį, kiekį) ant pakuotės pateikti ne etiketėje?

Etiketė neturėtų būti laikoma konkrečiu fiziniu vienetu. Etiketėje turi būti visa privaloma informacija, kurią reikia pateikti ant ES tręšiamojo produkto arba jo lydimajame dokumente.

— Jei produktas tiekiamas su pakuote, ženklinimo informacija gali būti pateikta ant pačios pakuotės ir (arba) ant dokumento, pridedamo prie pakuotės.

— Jei produktas nesupakuotas, ženklinimo informacija pateikiama lydimajame dokumente arba informaciniame lapelyje.

Todėl TPR reikalavimai yra įvykdomi, jei ekonominės veiklos vykdytojai ant pakuotės nurodo partijos numerį, kiekį, CE ženklą ar bet kurią kitą privalomą informaciją.

1.4. Ar yra nustatytas mažiausias ir (arba) didžiausias etiketės ir (arba) šrifto dydis? Ar reikia laikytis jų dydžio proporcingumo reikalavimų?

Reglamentu nenustatoma jokių su etiketės ir (arba) šrifto dydžiu susijusių taisyklių. Gamintojas pats sprendžia, kokio dydžio etiketę naudoti, ir užtikrina, kad joje pateikta informacija būtų aiški, suprantama, įskaitoma ir nedviprasmiška.

1.5. Kokia (-omis) kalba (-omis) etiketėje turėtų būti pateikta informacija?

Kiekviena valstybė narė sprendžia, kokia kalba informacija turi būti pateikiama jos nacionalinėje rinkoje.

Kai kurios valstybės narės pripažįsta rašytinį profesionaliam naudojimui skirtų produktų pirkėjo pasirašytą sutikimą priimti produktą, paženklintą etikete, kurioje informacija pateikta kita kalba (pvz., anglų) nei oficialioji (-iosios) tos valstybės narės kalba (-os). Rekomenduojama, kad ekonominės veiklos vykdytojas patikrintų, ar valstybėje narėje, kurioje produktas pateikiamas rinkai, pripažįstamas toks sutikimas. Nacionalinių institucijų, kompetentingų vertinti tręšiamuosius produktus, sąrašas pateiktas adresu

https://ec.europa.eu/docsroom/documents/35205.

2. TPR III PRIEDE NUSTATYTI BENDRIEJI ZENKLINIMO REIKALAVIMAI

2.1. Kaip rašyti deklaruojamos funkcijos pavadinimą?

Deklaruojamos funkcijos pavadinimas turi būti toks, kad galutiniams naudotojams ir rinkos priežiūros institucijoms būtų pateikta pakankamai informacijos ir jie nebūtų klaidinami. Jei pirmiau nurodytas reikalavimas įvykdomas, gamintojas produkto pavadinimą gali sutrumpinti iki atitinkamai pakategorei būtino minimumo. Taikant šį metodą, būtina nurodyti į TPR I priedo I dalį įtrauktos atitinkamos pakategorės PFK indeksą.

Todėl, atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, galima pateikti tokius pavyzdžius:

Pirma galimybė. 1–6 PFK priskiriamų produktų atveju galima rašyti visą su produkto funkcija susijusį pavadinimą, kaip nurodyta I priedo I dalyje.

Pavyzdžiui:

— sudėtinės neorganinės mikroelementų trąšos,

— sudėtinės biriosios neorganinės makroelementų amonio nitrato trąšos, kuriose yra daug azoto,

— skystosios organinės-mineralinės trąšos.

Antra galimybė. Galima pateikti PFK nuorodą (mažosiomis arba didžiosiomis raidėmis, jei taikytina) ir sutrumpintą pavadinimą.

Toliau lentelėje pateikti keli pavyzdžiai:

Visas pavadinimas PFK nuoroda ir sutrumpintas pavadinimas Sąlyga Sudėtinės neorganinės mikroelementų trąšos PFK 1(C)(II)(b). Mineralinės mikroelementų trąšos Sutrumpintą pavadinimą galima naudoti tik tada, jei įvykdomos III priedo II dalies PFK 1 kategorijos 4 punkto sąlygos. Sudėtinės biriosios neorganinės makroelementų amonio nitrato trąšos, kuriose yra daug azoto PFK 1(C)(I)(a)(ii)(A). Mineralinės amonio nitrato trąšos, kuriose yra daug azoto Sutrumpintą pavadinimą galima naudoti tik tada, jei įvykdomos III priedo II dalies PFK 1 kategorijos 4 punkto sąlygos. Skystosios organinės-mineralinės trąšos PFK 1(B)(II). Organinės-mineralinės trąšos N. d.

Bet kuri tręšiamojo produkto funkcija, įskaitant atvejus, kai deklaruojama daugiau nei viena produkto funkcija, gali būti deklaruojama tik tada, jei, atlikus produkto atitikties vertinimą, įrodoma, kad jis tą funkciją turi (žr. III priedo I dalies 2 punktą). Išsamesnė informacija pateikta 2.8 poskirsnyje.

2.2. Kaip nurodyti ES tręšiamojo produkto kiekį?

Išskyrus auginimo terpėms taikomus reikalavimus, konkrečių kiekio nurodymo taisyklių reglamentu nenustatyta. Taigi kiekis gali būti išreiškiamas masės (t, kg arba g) arba tūrio (m3, l arba ml) vienetais. Rekomenduojama naudoti tik Tarptautinės vienetų sistemos vienetus.

Biriojo tręšiamojo produkto kiekį rekomenduojama išreikšti grynosios masės, o skystojo tręšiamojo produkto kiekį – grynosios masės ir (arba) tūrio vienetais.

Specialūs reikalavimai auginimo terpėms nustatyti III priedo II dalies PFK 4 kategorijoje. Nurodant kiekį, be reikalaujamų matmenų galima savanoriškai nurodyti ir papildomus.

2.3. Kaip pateikti informaciją apie bendras naudojimo normas?

Kadangi tręšimo rekomendacijos gali būti susijusios su konkrečiais kultūriniais augalais, vietos, dirvožemio ar klimato sąlygomis, gali būti pagrįsta, kad gamintojai ir kiti ekonominės veiklos vykdytojai vadovautųsi sąlyginai bendro pobūdžio rekomendacija dėl naudojimo normos, įskaitant didžiausią leidžiamą naudoti kiekį.

Gamintojas turi galimybę su naudojimo normomis susijusią informaciją pritaikyti pagal galutinio naudotojo poreikius. Galima išskirti šias naudojimo paskirties kategorijas:

— vartotojų (t .y. privačių namų ūkių, savaitgaliais sode dirbančių žmonių) reikmėms,

— profesionalių naudotojų (t .y. viešojo sektoriaus naudotojų, ūkininkų) reikmėms,

— pramonės reikmėms (t .y. pačių medžiagų ar jų kaip sudedamųjų dalių naudojimas pramonės objekte ar pagal principą „verslas verslui“).

Remiantis pirmiau nurodytu skirstymu į kategorijas, rekomenduojama, kad ekonominės veiklos vykdytojai, norintys taikyti šį metodą, su naudojimo normomis susijusią informaciją pritaikytų taip:

— vartotojų rinka: turi būti pateikta išsami informacija apie kiekvienam kultūriniam augalui taikytinas naudojimo normas,

— profesionalių naudotojų rinka: etiketėje turėtų būti nurodytos bendros naudojimo normos ir pateiktas, pavyzdžiui, toks sakinys: „Dėl konkretesnių rekomendacijų susisiekite su bendrove X arba bendrovės X platintoju“,

— pramonės naudotojų rinka: etiketėje turėtų būti pateiktas, pavyzdžiui, toks sakinys: „Šis produktas neskirtas tiesiogiai naudoti be papildomo apdorojimo“.

Be to, siūloma įtraukti sakinį, kuriuo ūkininkai būtų raginami laikytis gerosios tręšimo praktikos:

„Šios produkto naudojimo normos yra rekomendacinio pobūdžio. Ūkininkams rekomenduojama tartis su savo konsultantu, kad galėtų pritaikyti rekomendacijas savo konkrečiai situacijai ir kad būtų išvengta pertręšimo.“

arba

„Ūkininkai raginami vengti maisto medžiagų netekimo ir rengiant tręšimo planus atsižvelgti į oficialias rekomendacijas.“

Pastaba. Be privalomos informacijos galima nurodyti savanoriškai teikiamą informaciją. Pavyzdžiui, ekonominės veiklos vykdytojas gali pramoniniam naudotojui parduoti produktą, paženklintą profesionaliam naudotojui skirta etikete.

2.4. Kaip pateikti informaciją apie laikymo sąlygas?

Laikymo sąlygas, remdamiesi savo žiniomis apie produktą ir gerąja patirtimi, nustato gamintojai. Visų pirma turėtų būti siekiama laikyti produktą saugiomis sąlygomis, kad nebūtų prarasta produkto kokybė ir garantuota jo sudėtis. Gali būti naudojamos gerąją patirtį perteikiančios piktogramos, jei jos yra aiškios ir neklaidinančios.

Informacija apie laikymo sąlygas gali, be kita ko, apimti tokius aspektus kaip:

— saugojimo laikas,

— saugojimo aplinka (lauke, po stogu, arba uždaroje patalpoje; po danga, sausoje vietoje ir t. t.),

— laikymo temperatūra ir (arba) drėgmė,

— sukrovimas,

— nesuderinamumas su kitomis medžiagomis,

— „Taip pat žr. medžiagos saugos duomenų lape (jei toks yra) pateiktą informaciją“.

2.5. Kas yra produktų, kurių sudėtyje yra SMK 9 kategorijai priskiriamas polimeras, funkcionalumo laikotarpis?

Polimero, priskiriamo SMK 9 sudedamųjų medžiagų kategorijai „Kiti polimerai nei maisto medžiagų polimerai“, funkcionalumo laikotarpį gali nustatyti pats gamintojas. Funkcionalumo laikotarpis – tai laikas, per kurį polimeras turi suirti ir pagal jį naudojimo instrukcijose nurodomas galimas produkto naudojimo dažnumas. Jei deklaruojamas funkcionalumo laikotarpis yra trumpas, naudojimo instrukcijose gali būti nurodyta, kad produktą galima naudoti dažnai, tačiau tuomet ir jo biologinis irimas turėtų vykti greitai. Priešingai, jei deklaruojamas funkcionalumo laikotarpis yra ilgesnis, biologinis irimas gali vykti lėčiau, bet tada ir naudojimo instrukcijose nurodomas naudojimo dažnumas turi būti mažesnis, nes III priedo I dalies 1 punkto f papunktyje nustatyta, kad laikotarpis tarp dviejų panaudojimų turi būti bent jau ne trumpesnis nei deklaruojamas funkcionalumo laikotarpis, t. y. funkcionalumo laikotarpiu produktą pakartotinai naudoti draudžiama.

Etiketėje gali būti įrašytas bendro pobūdžio sakinys. Jei manoma, kad tai naudinga, gali būti pateikiama piktograma, kurioje nurodyta ilgiausia funkcionalumo laikotarpio trukmė (kaip siūloma toliau). Piktograma turėtų būti papildyta tekstu, pavyzdžiui, tokiu, kaip nurodyta toliau pateiktose rekomendacijose. Antrajame pavyzdyje, kuriame funkcionalumo laikotarpis nurodomas kaip intervalas, svarbu tai, kad naudojimo instrukcijose, kuriomis neleidžiama produkto naudoti pakartotinai, būtų nurodytas ilgiausias įmanomas laikotarpis, kurį apima tas intervalas.

„Funkcionalumo laikotarpiu pakartotinai naudoti draudžiama. Dėl konkretesnių rekomendacijų susisiekite su bendrove arba bendrovės platintoju. www.website.com.“

„Praėjus mažiau nei 8 savaitėms pakartotinai naudoti draudžiama. Dėl konkretesnių rekomendacijų susisiekite su bendrove arba bendrovės platintoju. www.website.com.“

Be to, jei produkto sudėtyje yra polimeras, kuris produkte atlieka medžiagos rišiklio funkciją, turi būti pateikiamas sakinys, kuriuo naudotojas būtų informuojamas apie tai, kad produktas negali turėti sąlyčio su dirvožemiu.

2.6. Kaip pateikti informaciją apie rizikos valdymą?

Jei produktai klasifikuojami pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1272/2008 (2) (toliau – KŽP reglamentas), turi būti laikomasi papildomų ženklinimo reikalavimų. Daugiau informacijos pateikta 2.10 poskirsnyje.

Kitais atvejais pateikti reikiamą informaciją apie rizikos valdymą privalo gamintojas. Piktogramos (išskyrus KŽP pavojaus piktogramas, jei produktas neklasifikuojamas) gali būti naudojamos, jei jos yra aiškios ir neklaidinančios.

Galima įrašyti bendro pobūdžio sakinį, pavyzdžiui, „Kad išvengtumėte žmonių sveikatai ir aplinkai keliamos rizikos, laikykitės šio tręšiamojo produkto rekomenduojamo naudojimo instrukcijų“.

Pagal TPR III priedo I dalies 4, 5 ir 6 punktus šiais konkrečiais atvejais įrašykite toliau pateiktus sakinius:

— jeigu ES tręšiamojo produkto sudėtyje yra produktų, gautų iš šalutinių gyvūninių produktų, apibrėžtų Šalutinių gyvūninių produktų reglamente, išskyrus mėšlą: „Ūkiniai gyvūnai neturi būti šeriami (tiesiogiai arba ganyklose) žole, užauginta žemėje, kuri buvo tręšiama tręšiamuoju produktu, jei žolė buvo nupjauta arba gyvūnai buvo ganomi nepasibaigus bent 21 dienos laukimo laikotarpiui.“,

— jeigu ES tręšiamojo produkto sudėtyje yra ricino: „Pavojinga gyvūnams nurijus.“,

— jeigu ES tręšiamojo produkto sudėtyje yra neperdirbtų ar perdirbtų kakavos lukštų: „Toksiška šunims ir katėms.“

2.7. Kas yra sudedamosios dalys ir kaip pateikti informaciją apie jas etiketėje?

Sudedamosiomis dalimis turėtų būti laikomos bet kokios medžiagos (pvz., žaliavos, cheminės medžiagos, mišiniai, birios, apimtį didinančios sudedamosios dalys ir t. t.), specialiai naudojamos tręšiamajam produktui gaminti ir (arba) į jį dedamos, arba medžiagos, specialiai gaunamos gaminant produktą cheminės reakcijos būdu. Tam tikrais atvejais sudedamosiose dalyse gali būti priemaišų, kurios neturėtų būti įtraukiamos į sudedamųjų dalių sąrašą.

Kalbant apie cheminės reakcijos būdu gautas medžiagas, turi būti deklaruojami tik reakcijos produktai (pvz., amonio nitratas, karbamidas), o ne pirmtakai.

Pagal TPR visos sudedamosios dalys, kurios sudaro daugiau nei 5 % produkto svorio, mažėjančia tvarka išvardijamos pagal procentinę sausosios masės dalį.

Be privalomų deklaruoti visų sudedamųjų dalių, kurios sudaro daugiau nei 5 proc. produkto svorio, ekonominės veiklos vykdytojai gali nuspręsti etiketėje nurodyti sudedamąsias dalis, kurios sudaro mažiau nei 5 proc. produkto svorio. Tokiu atveju, siekiant nesupainioti privalomo ir savanoriško ženklinimo, šias sudedamąsias dalis reikėtų nurodyti kaip papildomą informaciją, o ne pateikti etiketės skyrelyje „Sudedamosios dalys“, kuriame turėtų būti nurodomos tik sudedamosios dalys, sudarančios daugiau nei 5 % produkto svorio.

Pagal TPR neįpareigojama prie informacijos apie tręšiamojo produkto galutinę sudėtį deklaruoti faktinę kiekvienos sudedamosios dalies procentinę dalį.

Medžiagų ir mišinių, kuriems taikomas KŽP reglamentas, identifikaciniai duomenys turi atitikti visus minėto reglamento reikalavimus. Taigi mišinio atveju sudedamųjų dalių sąraše turi būti nurodytas jo prekybinis pavadinimas ir medžiagų, dėl kurių mišinį galima klasifikuoti pagal KŽP reglamento 18 straipsnio 3 dalį, tapatybė.

Gamtinės kilmės medžiagų atveju be pavadinimų, vartojamų pagal KŽP reglamento 18 straipsnį, galima nurodyti mineralų pavadinimus (pvz., silvinitas, langbeinitas) ir atitinkamą medžiagos identifikacinį numerį (CAS numerį arba EB numerį), jei jis yra.

Kad pačioje etiketėje nebūtų pateikiami labai ilgi sąrašai, rekomenduojama sudedamųjų dalių SMK aprašyti išnašoje arba pateikiant sutrumpintą SMK nuorodą.

Informacijos apie organines-mineralines trąšas pateikimo pavyzdys:

— SMK aprašyta išnašoje Kakavos lukštai1, plunksnų miltai2, konc. superfosfatas3, CAS Nr.°65996-95-4, kalio chloridas3, CAS Nr.°7447-40-7, magnio oksidas3, CAS Nr.°1309-48-4, ricinos išspaudos1, kaulų miltai2, karbamidas3, CAS Nr.°57-13-6. Čia: 1 augalai, augalų dalys arba augalų ekstraktai; 2 šalutinių gyvūninių produktų gaminiai, kaip apibrėžta Reglamente (EB) Nr. 1069/2009; 3 grynosios medžiagos ir grynųjų medžiagų mišiniai.

— Sutrumpinta SMK nuoroda Kakavos lukštai (SMK 2. Augalai, augalų dalys arba augalų ekstraktai), plunksnų miltai (SMK 10. Šalutinių gyvūninių produktų gaminiai, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1069/2009 (3)), konc. superfosfatas CAS Nr.°65996-95-4 (SMK 1. Grynosios medžiagos ir grynųjų medžiagų mišiniai), kalio chloridas, CAS Nr.°7447-40-7 (SMK 1), magnio oksidas, CAS Nr.°1309-48-4 (SMK 1), ricinos išspaudos (SMK 2), kaulų miltai (SMK 10), karbamidas, CAS Nr.°57-13-6 (SMK 1). Kalbant konkrečiai apie tręšiamuosius produktus, kurių sudėtyje yra komposto ir (arba) degazuotojo substrato, rekomenduojama į sudedamųjų dalių sąrašą įtraukti naudotas žaliavas.

Pavyzdys:

— Kompostas SMK 3 (žaliasis kompostas)

— Degazuotasis substratas SMK 5 (iš mėšlo, energetinių augalų ir biologinių atliekų gautas sausasis degazuotasis substratas) arba degazuotasis substratas SMK 5 (iš energetinių augalų ir augalinių biologinių atliekų gautas kietosios frakcijos degazuotasis substratas)

2.8. Kaip etiketėje nurodyti produktų funkciją, kai jie turi dvi ar daugiau funkcijų?

Etiketėje turi būti pateikti deklaruojamas produkto funkcijas atitinkantys pavadinimai, kaip nurodyta TPR I priede. Deklaruojami tik PFK, kurių atžvilgiu atliktas produkto atitikties vertinimas buvo teigiamas, pavadinimai. Tokiu atveju gamintojas gali laisvai pasirinkti skirtingų pavadinimų (dviejų ar daugiau) pateikimo etiketėje tvarką. Šios funkcijos gali būti atskirtos brūkšniu arba žodžiu, pavyzdžiui, „ir“ arba „su“.

Pavyzdžiai:

— Paprastosios biriosios neorganinės makroelementų trąšos – kalkinimo medžiaga

— Paprastosios biriosios neorganinės makroelementų trąšos su kalkinimo medžiaga

— Paprastosios biriosios neorganinės makroelementų trąšos ir kalkinimo medžiaga

Jei produktas priskiriamas PFK 7 kategorijai ir kartu PFK 6(A) ir PFK 6(B) kategorijoms, taikomos pirmiau pateiktos bendrosios rekomendacijos.

Nurodyti PFK indekso numerių neprivaloma, išsamiau žr. 2.1 poskirsnį.

2.9. Ar galima vartoti kitas formuluotes, nei nurodytosios III priedo I dalies 4, 5, 6 ir 9 punktų reikalavimuose?

Pagal TPR neleidžiama performuluoti III priedo I dalies 4, 5 ir 6 punktuose nustatytų reikalavimų.

III priedo I dalies 9 punkto atveju galima vartoti panašią frazę, pavyzdžiui, „mažai chlorido“.

2.10. Ar galima naudoti gerąją patirtį perteikiančias piktogramas? Kaip atsižvelgti į sąveiką su KŽP reglamentu?

Net jeigu KŽP reglamentas produktui netaikomas, informaciją apie laikymo sąlygas ar poveikio sveikatai ir aplinkai valdymą naudotojui galima savanoriškai pateikti naudojant gerąją patirtį perteikiančias piktogramas.

Jei KŽP reglamentas produktui taikomas, produkto etiketėje turi būti pateikta visa šiuo reglamentu nustatyta ženklinimo informacija (joje turi būti pateiktos pavojaus piktogramos, signaliniai žodžiai, pavojingumo ir atsargumo frazės, unikalus mišinio identifikatorius, jei taikytina, papildoma informacija, kai produktas yra skirtas vartotojams, ir t. t.), įskaitant informaciją apie laikymo sąlygas ir rizikos valdymą. Papildoma informacija (pvz., gerąją patirtį perteikiančios piktogramos) galėtų būti pateikiama pagal KŽP reglamento 25 straipsnį. Piktogramos neturi pakeisti privalomojo ženklinimo elementų, kurių reikalaujama pagal KŽP reglamentą, nukreipti nuo jų dėmesį ar jiems prieštarauti.

Naudojant piktogramas, pagal KŽP reglamento 25 straipsnį svarbu vengti dvigubo ženklinimo.

Pavyzdys:

2.11. Kokiais atvejais gamintojas gali maisto medžiagų kiekį išreikšti elementine forma?

Naudodamas III priedo I dalies 10 punkte nurodytus perskaičiavimo koeficientus, gamintojas gali pagal TPR reikalaujamą maisto medžiagų kiekį vietoj arba greta oksiduotosios formos išreikšti elementine forma. Daugiau informacijos pateikta šio rekomendacinio dokumento 3 skirsnyje.

2.12. Kaip teikiant informaciją vietoj organinės anglies nurodyti organinę medžiagą?

Teikiant informaciją pagal TPR reikalavimus, organinė medžiaga vietoj organinės anglies (Corg) arba greta jos gali būti nurodyta naudojant šį perskaičiavimo koeficientą:

organinė anglis (Corg) = organinė medžiaga × 0,56.

Jei nurodomos abi, organinė medžiaga gali būti nurodyta skliaustuose šalia organinės anglies (Corg) arba savanoriškai teikiamos informacijos skyrelyje.

2.13. Bendrųjų ženklinimo reikalavimų ir etiketės išvaizdos pavyzdys

Šio rekomendacinio dokumento priede pateikta išsami etiketės forma, apimanti visas PFK ir nuorodas į TPR ženklinimo reikalavimus.

3. SPECIALUS PFK 1 KATEGORIJAI („TRASOS“) PRISKIRIAMU PRODUKTU ZENKLINIMO REIKALAVIMAI

3.1. Ar būtina etiketėje pateikti informaciją apie visas trąšose esančias maisto medžiagas?

Pagal PFK 1 kategorijos 1 punktą: su sąlyga, kad įvykdomi I priede nurodyti su mažiausiu kiekiu susiję reikalavimai, maisto medžiagos deklaruojamos savanoriškai ir gamintojas pats sprendžia, kokias maisto medžiagas jis pageidauja deklaruoti (III priedo II dalis, trąšos). Tai netaikoma šioms medžiagoms:

— azotui (N) arba fosforo pentoksidui (P2O5), kurių kiekis turi būti nurodytas, jei viršija 0,5 proc. masės (išsamiau žr. 3.3 poskirsnį),

— mikroelementams, kurių yra ne mažiau nei I priede nurodytas mažiausias kiekis ir kurie turi būti deklaruojami, jei jų į neorganines ir organines-mineralines trąšas įdėta specialiai.

Jeigu maisto medžiaga deklaruojama, turi būti įvykdyti visi su maisto medžiagų deklaravimu susiję TPR reikalavimai.

3.2. Jeigu mažiausias (PFK 1(A) ir PFK 1(B) kategorijų) antrinių maisto medžiagų kiekis reglamentu neapibrėžtas, kaip etiketėje reikėtų pateikti informaciją apie šias maisto medžiagas?

Gamintojas turi deklaruoti antrinių maisto medžiagų kiekį atsižvelgdamas į joms taikomus leidžiamuosius nuokrypius.

3.3. Jeigu privaloma nurodyti azoto (N) arba fosforo pentoksido (P2O5) kiekį, nes jis viršija 0,5 proc. masės, kaip šią informaciją reikėtų pateikti?

Azoto (N) arba fosforo pentoksido(P2O5) kiekį galima nurodyti kaip verčių intervalą, pateikiamą etiketėje iškart po duomenų apie deklaruojamas maisto medžiagas ir aiškiai atskirtą linija arba kita ženklinimo informacija. Žr. šio rekomendacinio dokumento 2.13 poskirsnyje pateiktą etiketės formos pavyzdį. Kiekį galima nurodyti įrašant, pavyzdžiui, tokį bendro pobūdžio sakinį:„produkto sudėtyje yra<...>“.

3.4. Ar galima produkto pavadinime terminą „mineralinės“ vartoti vietoj termino „neorganinės“ arba kartu su juo? Kurioje etiketės vietoje reikėtų nurodyti terminą „mineralinės“?

Taip, terminą „neorganinės“ galima pakeisti terminu „mineralinės“, jeigu trąšos priskiriamos PFK 1(C) kategorijai ir atitinka TPR III priedo II dalies PFK 1 kategorijos „Trąšos“ 4 punkte nurodytas sąlygas. Jei taip yra, gamintojas, siekdamas laikytis III priedo I dalies 1 punkto a papunkčio reikalavimų, turi papildomai nurodyti atitinkamos pakategorės, kuriai produktas priskiriamas, PFK indeksą (t. y. PFK 1(C) (I)(a)(ii)).

Pavyzdys:

— Mineralinės makroelementų trąšos (PFK 1(C)(I)(a)(i))

— Mineralinės makroelementų trąšos – PFK 1(C)(I)(a)(i)

— PFK 1(C)(I)(a)(i). Mineralinės makroelementų trąšos

3.5. Ar pagal PFK 1 kategorijos produktams taikomus reikalavimus amoniakinis azotas (NH3) reiškia amonio azotą (NH4 +)?

Taip.

4. SPECIALUS PFK 1(A) KATEGORIJAI („ORGANINES TRASOS“) PRISKIRIAMU PRODUKTU ZENKLINIMO REIKALAVIMAI

4.1. Etiketės pavyzdys

4.2. Kaip deklaruoti organinį azotą ir organinės medžiagos kilmę?

Gamintojas privalo pateikti reikalingą informaciją apie organinių trąšų sudėtyje esančios organinės medžiagos kilmę. Jis taip pat privalo pateikti bet kokią svarbią informaciją, reikalingą siekiant valdyti riziką aplinkai. Kad naudotojas laikytųsi Nitratų direktyvos nuostatų, deklaruojant organinį azotą turėtų būti pateikta bent ši informacija:

— „X % organinio azoto yra gyvūninės kilmės, iš jo Y % gauta iš mėšlo“, jeigu produkte organinio azoto šaltinis yra tik gyvūninė žaliava,

— „X % organinio azoto yra augalinės kilmės“, jeigu produkte organinio azoto šaltinis yra tik augalinė žaliava,

— „X % organinio azoto yra gyvūninės ir augalinės kilmės, iš jo Y % gauta iš mėšlo“, jeigu produkte organinio azoto šaltinis yra gyvūninių ir augalinių žaliavų mišinys.

4.3. Kaip tiksliai reikėtų nurodyti PFK 1(A) kategorijos produktų privalomą informaciją?

Šio poskirsnio informacija ypač svarbi atsižvelgiant į tokius informacijos elementus, kaip organinė anglis ir sausosios medžiagos kiekis.

Gamintojas savo nuožiūra gali nuspręsti, kaip tiksliai pateikti pirmiau minėtą informaciją, atsižvelgdamas į tai, kas naudotojui yra svarbiausia. Nurodant organinės anglies kiekį ir sausosios medžiagos kiekį, rekomenduojama po kablelio nurodyti ne daugiau nei vieną skaičių, nes priešingu atveju būtų nesilaikoma dabartinių analizės metodų tikslumo reikalavimų.

4.4. Ar amoniakinis azotas turėtų būti deklaruojamas, net jei produkte jo nėra?

Amoniakinis azotas turi būti deklaruojamas tik tada, jei jo yra galutiniame produkte.

4.5. Ar galima vietoj organinės anglies deklaruoti organinę medžiagą?

Pagal III priedo I dalies 11 punktą, vietoj organinės anglies (Corg) arba greta jos gali būti nurodyta organinė medžiaga. Svarbu naudoti šį perskaičiavimo koeficientą:

Corg = organinė medžiaga × 0,56.

Jei nurodomos abi, organinė medžiaga gali būti nurodyta skliaustuose šalia organinės anglies (Corg) arba savanoriškai teikiamos informacijos skyrelyje.

4.6. Kur įrašyti informaciją apie pagaminimo datą?

Pagaminimo data – tai produkto gamybos proceso užbaigimo data. Produkto gamybos užbaigimo datą nustato gamintojas. Jeigu dėl gamybos ar laikymo sistemos tiksli pagaminimo data gamintojui nežinoma, pagaminimo data gali būti laikoma produkto supakavimo data. Su sąlyga, kad etiketėje pateikiama išsami informacija, pagaminimo data gali būti nurodoma skirtingose etiketės ir (arba) pakuotės vietose, priklausomai nuo to, kas geriausiai tinka atitinkamam produktui. Todėl galima naudoti vadinamąją atsekamąją nuorodą, t. y. nuorodą į vienintelę etiketės vietą, kurioje nurodyta data. Su sąlyga, kad nurodoma visa data (metai, mėnuo, diena), ekonominės veiklos vykdytojas gali savo nuožiūra pasirinkti, kokią datos nurodymo formą (raidinę ar skaitinę) naudoti. Etiketės pavyzdyje ši informacija pateikta juodos spalvos šriftu.

5. SPECIALUS PFK 1(B) KATEGORIJAI („ORGANINES-MINERALINES TRASOS“) PRISKIRIAMU PRODUKTU ZENKLINIMO REIKALAVIMAI

5.1. Etiketės pavyzdys

5.2. Kaip deklaruoti organinį azotą ir organinės medžiagos kilmę?

Gamintojas privalo pateikti reikalingą informaciją apie organinių-mineralinių trąšų sudėtyje esančios organinės medžiagos kilmę. Jis taip pat privalo pateikti bet kokią svarbią informaciją, reikalingą siekiant valdyti riziką aplinkai. Kad naudotojas laikytųsi Nitratų direktyvos nuostatų, deklaruojant organinį azotą turėtų būti pateikta bent ši informacija:

— „X % organinio azoto yra gyvūninės kilmės, iš jo Y % gauta iš mėšlo“, jeigu produkte organinio azoto šaltinis yra tik gyvūninė žaliava,

— „X % organinio azoto yra augalinės kilmės“, jeigu produkte organinio azoto šaltinis yra tik augalinė žaliava,

— „X % organinio azoto yra gyvūninės ir augalinės kilmės, iš jo Y % gauta iš mėšlo“, jeigu produkte organinio azoto šaltinis yra gyvūninių ir augalinių žaliavų mišinys.

5.3. Ar konkrečių pavidalų azotas (N), fosforas (P) ar kalis (K) turėtų būti deklaruojami, net jei produkte jų nėra?

Konkrečių pavidalų maisto medžiagos arba konkretus jų tirpumas turi būti deklaruojami tik tada, jei tokių pavidalų ar tokio tirpumo medžiagų yra galutiniame produkte.

5.4. Kaip pateikti reikalingą informaciją apie galimą poveikį oro kokybei, kai naudojant trąšas išsiskiria amoniakas, ir raginimą naudotojams imtis atitinkamų taisomųjų priemonių, jei produkto sudėtyje yra karbamido (CH4N2O)?

Visų pagal TPR rinkai pateikiamų tręšiamųjų produktų, kurių sudėtyje yra karbamido, etiketėje turi būti pateikta informacija apie galimą poveikį oro kokybei, kai naudojant trąšas išsiskiria amoniakas, ir raginimas naudotojams imtis atitinkamų taisomųjų priemonių. Pageidautina, kad šis teiginys būtų pateiktas šalia duomenų apie deklaruojamas maisto medžiagas, po jais arba informacijai apie saugą ir aplinką skirtame etiketės skyrelyje.

Teiginys gali būti bendro pobūdžio, pavyzdžiui:

„Šių trąšų sudėtyje yra karbamido, iš kurio gali išsiskirti amoniakas ir daryti poveikį oro kokybei. Atsižvelgiant į vietos sąlygas, turi būti imamasi atitinkamų taisomųjų priemonių.“

arba

„Šių trąšų sudėtyje yra karbamido, iš kurio gali išsiskirti amoniakas ir daryti poveikį oro kokybei. Atsižvelgiant į vietos sąlygas, turi būti imamasi atitinkamų taisomųjų priemonių. Šių trąšų gamintojas jau ėmėsi taisomųjų priemonių į produktą įdėdamas ureazės inhibitoriaus.“

5.5. Kada galima deklaruoti, kad produkte yra „mažai kadmio“?

Jei produkte esančio kadmio kiekis yra lygus 20 mg/kg fosforo pentoksido (P2O5) arba yra mažesnis nei šis kiekis, galima deklaruoti, kad produkte yra „mažai kadmio“. Rekomenduojama šį teiginį pateikti etiketės skyrelyje „Papildoma informacija“. Šią informaciją galima deklaruoti įvairiai – pateikiant tekstą ir (arba) piktogramą. Jeigu pateikiama piktograma, joje turėtų būti pavaizduotas cheminis medžiagos simbolis Cd, tačiau negali būti jokių ženklų, kuriais nurodomos kitos produkto savybės.

5.6. Kokiu tikslumu gali būti deklaruojami mikroelementai?

Gamintojas turėtų mikroelementų kiekį nurodyti tokiu dešimtainių skaičiaus dalių tikslumu, kaip nurodyta TPR. Išsamiau žr. 6.1.2 poskirsnį.

6. SPECIALUS PFK 1(C) KATEGORIJAI („NEORGANINES TRASOS“) PRISKIRIAMU PRODUKTU ZENKLINIMO REIKALAVIMAI

6.1. PFK 1(C)(I). Neorganinės makroelementų trąšos

6.1.1. Etiketės pavyzdys

Siūlomas neorganinių makroelementų trąšų maisto medžiagų deklaravimo, įskaitant nuorodą į teiginį apie mineralines trąšas, pavyzdys

BIRIOSIOS NEORGANINĖS MAKROELEMENTŲ TRĄŠOS NPK (Ca, Mg, S) mineralinės trąšos su mikroelementais, 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) arba MINERALINĖS TRĄŠOS (PFK 1(C)(I)(a)) NPK (Ca, Mg, S) trąšos su mikroelementais, 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) arba MINERALINĖS TRĄŠOS (PFK 1(C)(I)(a)) NPK (Ca, Mg, S) kompleksinės (4) trąšos su mikroelementais, 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) arba MINERALINĖS TRĄŠOS (PFK 1(C)(I)(a)) NPK (Ca, Mg, S) kompleksinės trąšos 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) su mikroelementais 16 % SUMINIS AZOTAS (N) Nitratinis azotas – 7,0 % Amoniakinis azotas – 9,0 % 9 % SUMINIS FOSFORO PENTOKSIDAS (P2O5) (= 3,9 % P) Vandenyje tirpus fosforo pentoksidas (P2O5) (= 2,9 % P) – 6,7 % Fosforo pentoksidas (P2O5), tirpus neutraliame amonio citrato tirpale (= 3,9 % P) – 9,0 % 12 % KALIO OKSIDAS (K2O) (= 10 % K), tirpus vandenyje 3 % SUMINIS KALCIO OKSIDAS (CaO) (= 2,1 % Ca) CaO (= 0,7 % Ca), tirpus vandenyje – 1,0 % 2 % SUMINIS MAGNIO OKSIDAS (MgO) (= 1,2 % Mg) 15 % SIEROS TRIOKSIDAS (SO3) (= 6 % S), tirpus vandenyje 0,01 % Boras (B) kaip vandenyje tirpi natrio druska 0,020 % Suminis varis (Cu), sudarantis kompleksinį junginį su hepta-gliukono rūgštimi – 0,020 %, tirpus vandenyje 0,30 % Suminė geležis (Fe), kaip vandenyje tirpus geležies sulfatas – 0,26 %, EDTA chelatinta geležis – 0,04 % 0,05 % Manganas (Mn) kaip vandenyje tirpus mangano sulfatas 0,006 % Suminis molibdenas (Mo) kaip natrio druska, tirpus vandenyje – 0,003 % 0,008 % Suminis cinkas (Zn) kaip cinko oksidas Naudoti tik esant pripažintam poreikiui. Neviršyti naudojimo normos.

Pastaba. Šiame etiketės pavyzdyje pateikta tik dalis privalomos ženklinimo informacijos (taikoma šiai trąšų kategorijai). Pavyzdį, kuriame pateikta išsami informacija, rasite 6.5 poskirsnyje.

6.1.2. Kiek skaičių po kablelio mažiausiai reikėtų etiketėje nurodant medžiagos kiekį?

TPR nepateikiama rekomendacijų, kiek skaičių reikėtų nurodyti po kablelio. Etiketės rengėjas turėtų užtikrinti, kad etiketės informacija būtų aiški vartotojui, todėl siūloma:

— deklaruojant makroelementų (N, P, K, Ca, Mg, Na, S) kiekį, apsiriboti sveiku skaičiumi arba vienu skaičiumi po kablelio, išskyrus atvejus, kai deklaruojamos medžiagos, kurių mažiausio deklaruotino kiekio vertės jau nurodytos TPR I priede su vienu arba dviem skaičiais po kablelio,

— mikroelementų kiekį, kiek įmanoma, reikėtų deklaruoti reglamente nurodytu dešimtainių dalių tikslumu. Prireikus (pvz., siekiant laikytis leidžiamojo nuokrypio ribų), kaip nurodyta TPR, deklaruojant mikroelementų kiekį galima po kablelio pridėti dar vieną skaičių.

6.1.3. Kaip pateikti reikalingą informaciją apie galimą poveikį oro kokybei, kai naudojant trąšas išsiskiria amoniakas, ir raginimą naudotojams taikyti tinkamas taisomąsias priemones, jei produkto sudėtyje yra karbamido (CH4N2O)?

Visų pagal TPR rinkai pateikiamų tręšiamųjų produktų, kurių sudėtyje yra karbamido, etiketėje turi būti pateikta informacija apie galimą poveikį oro kokybei, kai naudojant trąšas išsiskiria amoniakas, ir raginimas naudotojams imtis atitinkamų taisomųjų priemonių. Pageidautina, kad šis teiginys būtų pateiktas šalia duomenų apie deklaruojamas maisto medžiagas, po jais arba informacijai apie saugą ir aplinką skirtame etiketės skyrelyje.

Teiginys gali būti bendro pobūdžio, pavyzdžiui:

„Šių trąšų sudėtyje yra karbamido, iš kurio gali išsiskirti amoniakas ir daryti poveikį oro kokybei. Atsižvelgiant į vietos sąlygas, turi būti imamasi atitinkamų taisomųjų priemonių.“

arba

„Šių trąšų sudėtyje yra karbamido, iš kurio gali išsiskirti amoniakas ir daryti poveikį oro kokybei. Atsižvelgiant į vietos sąlygas, turi būti imamasi atitinkamų taisomųjų priemonių. Šių trąšų gamintojas jau ėmėsi taisomųjų priemonių į produktą įdėdamas ureazės inhibitoriaus.“

6.1.4. Kada galima deklaruoti, kad produkte yra „mažai kadmio“?

Jei produkte esančio kadmio kiekis yra lygus 20 mg/kg fosforo pentoksido (P2O5) arba yra mažesnis nei šis kiekis, galima deklaruoti, kad produkte yra „mažai kadmio“. Rekomenduojama šį teiginį pateikti etiketės skyrelyje „Papildoma informacija“. Šią informaciją galima deklaruoti įvairiai – pateikiant tekstą ir (arba) piktogramą. Jeigu pateikiama piktograma, joje turėtų būti pavaizduotas cheminis medžiagos simbolis Cd, tačiau negali būti jokių ženklų, kuriais nurodomos kitos produkto savybės.

6.2. PFK 1(C)(I)(a). Biriosios neorganinės makroelementų trąšos

6.2.1. Etiketės pavyzdys

Žr. 7.1 poskirsnyje pateiktą pavyzdį.

6.2.2. Granuliometrinės sudėties nurodymo pavyzdys

Žr. tolesnį 6.2.3 poskirsnį.

6.2.3. Kaip etiketėje galima nurodyti granuliometrinę sudėtį ir fizinį vienetą? Ar nurodant produkto granuliometrinę sudėtį galima nurodyti daugiau nei vieną sietą?

Gamintojas nustatyto dydžio akučių sietą (-us) nurodo atsižvelgdamas į produktą.

Pageidautina, kad informacija apie granuliometrinę sudėtį ir fizinį vienetą būtų sugrupuota vienoje etiketės vietoje. Gamintojas gali savanoriškai pateikti papildomą informaciją apie granuliometrinę sudėtį, jeigu ši informacija atitinka TPR reikalavimus.

Be to, turėtų būti leidžiama nurodyti daugiau nei vieną fizinio vieneto formą, nes stabilumo sumetimais produktas gali būti, pavyzdžiui, daugiau nei vieno skirtingų fizinių vienetų derinys.

Pavyzdys. Privalomas biriųjų neorganinių makroelementų trąšų granuliometrinės sudėties ir fizinio vieneto formos aprašymas etiketėje:

Granuliometrinė sudėtis: milteliai. Per sietą, kurio akučių dydis – 1 mm, galima persijoti 90 % produkto. Granuliometrinė sudėtis: granulės. Per sietą, kurio akučių dydis – Y mm, galima persijoti X % produkto.

Pavyzdys. Alternatyvūs etiketėje pateikiami biriųjų neorganinių makroelementų trąšų granuliometrinės sudėties ir fizinio vieneto aprašymai turi atitikti III priedo II dalies PFK 1(C)(I)(a) kategorijos 2 punkto reikalavimus:

Granuliometrinė sudėtis: miltelių ir priliuotųjų granulių derinys. Per sietą, kurio akučių dydis – 1 mm, galima persijoti X % produkto, o per sietą, kurio akučių dydis – Z mm, – likusius Y % produkto. Granuliometrinė sudėtis: granulės. 95 % produkto granulių dydis – 2,0–4,5 mm.

6.2.4. Kaip apibūdinama dangos medžiaga?

Pageidautina, kad konkreti su dengtosiomis trąšomis susijusi informacija etiketėje būtų kuo labiau sugrupuota. Būtina nurodyti šią su dengtosiomis trąšomis susijusią informaciją:

— dengtųjų trąšų funkcionalumo laikotarpį,

— dangos medžiagos rūšį, nurodytą III priedo II dalies PFK 1(C)(I)(a) kategorijos 4 punkte.

6.2.5. Kaip deklaruoti dengtųjų trąšų funkcionalumo laikotarpį?

Žr. 2.5 skirsnyje pateiktas rekomendacijas.

6.2.6. Kaip deklaruoti dangos medžiagos rūšį?

Jei tai dengtosios biriosios neorganinės trąšos, turi būti nurodytas dangos medžiagos (-ų) firminis (-iai) ženklas (-ai) ir kiekviena dangos medžiaga padengtų trąšų procentinė dalis. Pagal TPR dangos medžiaga yra polimeras arba siera, padedantys kontroliuoti vandens įsiskverbimą į maisto medžiagų daleles, taigi ir maisto medžiagų išsiskyrimą. Po šios informacijos turėtų būti pateikiami šie užrašai: „Maisto medžiagų išskyrimo norma gali skirtis dėl substrato temperatūros. Tręšimą gali reikėti pakoreguoti.“ Jei trąšų granulės visos ar iš dalies padengtos siera, pirmasis užrašas turėtų būti performuluotas taip: „Maisto medžiagų išskyrimo norma gali skirtis dėl substrato temperatūros ir biologinio aktyvumo“.

Visos su dengtosiomis trąšomis susijusios privalomos informacijos pavyzdys:

Produktas, kurio funkcionalumo laikotarpis – X–Y mėnesių. 100 % produkto padengta PREKĖS ŽENKLAS® danga. Maisto medžiagų išskyrimo norma gali skirtis dėl substrato temperatūros. Tręšimą gali reikėti pakoreguoti. Praėjus mažiau nei Y mėnesių (-iams) produktą pakartotinai naudoti draudžiama.

6.2.7. Kaip pateikti informaciją iškastinių trąšų etiketėje?

Kasyba yra vertingų mineralų ar kitų geologinių medžiagų gavyba iš žemės, paprastai iš rūdos telkinio, klodo, gyslos, tarpsluoksnio, rūdgyslės ar sąnašyno. Šie telkiniai yra natūralūs mineralų, kurie naudojami kaip neorganinės trąšos arba kaip (tam tikrų) neorganinių trąšų gamybos žaliavos, šaltiniai.

Dėl gamtinės šių iškastinių trąšų kilmės natūraliai produkte pasitaikančių priemaišų (produkto savybėms nesvarbių mineralų) kiekis vykstant kasybos procesui gali kisti. Tačiau, kadangi priemaišos neturėtų būti įtraukiamos į sudedamųjų dalių sąrašą (išsamiau žr. šio rekomendacinio dokumento 2.7 poskirsnį), sudedamąja dalimi turėtų būti laikomas tik pats iškastinis produktas (iškastinis mineralas), taigi tik jis ir turėtų būti nurodomas sudedamosioms dalims skirtame etiketės skyrelyje.

Kai kurios iškastinės trąšos jau daugelį metų buvo žinomos savo mineraloginiais pavadinimais. Todėl sudedamosioms dalims skirtame etiketės skyrelyje, be pavadinimų, nurodomų pagal KŽP reglamento 18 straipsnį, galima nurodyti mineralų pavadinimus (pvz., silvinitas, langbeinitas) ir atitinkamą medžiagos identifikacinį numerį (CAS numerį arba EB numerį), jei jis yra.

Pavyzdys. Iškastinės trąšos (gamtinio langbeinito) etiketėje pateikiamas sudedamųjų dalių sąrašas. Sudedamosios dalys: langbeinitas (kalio-magnio sulfatas) CAS 14977-37-8 (grynosios medžiagos ir grynųjų medžiagų mišiniai).

6.3. PFK 1(C)(I)(b). Skystosios neorganinės makroelementų trąšos

Siūlomas skystųjų neorganinių makroelementų trąšų maisto medžiagų deklaravimo, įskaitant nuorodą į konkrečias mineralines trąšas, pavyzdys

SKYSTOSIOS NEORGANINĖS MAKROELEMENTŲ TRĄŠOS NPK (Ca, Mg, S) trąšos su mikroelementais, 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) arba SKYSTOSIOS MINERALINĖS TRĄŠOS (PFK 1 (C)(I)(b)) NPK (Ca, Mg, S) trąšos su mikroelementais, 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) arba SKYSTOSIOS MINERALINĖS TRĄŠOS (PFK 1 (C)(I)(b)) NPK (Ca, Mg, S) trąšos 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) su mikroelementais 16 % SUMINIS AZOTAS (N) Nitratinis azotas – 7,0 % Amoniakinis azotas – 9,0 % 9 % SUMINIS FOSFORO PENTOKSIDAS (P2O5) (= 3,9 % P) Vandenyje tirpus fosforo pentoksidas (P2O5) (= 3,9 % P) – 9,0 % 12 % KALIO OKSIDAS (K2O) (= 10 % K), tirpus vandenyje 3 % KALCIO OKSIDAS (CaO) (=2,1 % Ca), tirpus vandenyje 2 % MAGNIO OKSIDAS (MgO) (=1,2 % Mg), tirpus vandenyje 15 % SIEROS TRIOKSIDAS (SO3) (= 6 % S), tirpus vandenyje Mikroelementai yra visiškai tirpūs vandenyje: boras (B) kaip natrio druska – 0,01 %; varis (Cu), sudarantis kompleksinį junginį su hepta-gliukono rūgštimi – 0,020 %; geležis (Fe) – 0,30 %, kaip geležies sulfatas – 0,26 %, EDTA chelatinta geležis – 0,04 %; manganas (Mn) kaip mangano sulfatas – 0,05 %; molibdenas (Mo) kaip natrio druska – 0,006 %; cinkas (Zn) kaip cinko sulfatas – 0,008 %. Naudoti tik esant pripažintam poreikiui. Neviršyti naudojimo normos.

Pastaba. Šiame etiketės pavyzdyje pateikta tik dalis privalomos ženklinimo informacijos (taikoma šiai trąšų kategorijai). Pavyzdį, kuriame pateikta išsami informacija, rasite 6.5 poskirsnyje.

6.4. PFK 1(C)(II). Neorganinės mikroelementų trąšos

6.4.1. PFK 1(C)(II)(a). Paprastosios neorganinės mikroelementų trąšos

Siūlomas paprastųjų neorganinių mikroelementų trąšų maisto medžiagų deklaravimo, įskaitant nuorodą į teiginį apie mineralines trąšas, pavyzdys

PAPRASTOSIOS NEORGANINĖS MIKROELEMENTŲ TRĄŠOS mineralinės mikroelementų trąšos arba PAPRASTOSIOS NEORGANINĖS MIKROELEMENTŲ TRĄŠOS mineralinės mikroelementų trąšos, Fe – 5,3 % arba MINERALINĖS MIKROELEMENTŲ TRĄŠOS (PFK 1 (C)(II)(a)) 5,3 % Suminė geležis (Fe), kaip vandenyje tirpus geležies sulfatas – 2,2 %, EDTA chelatinta geležis – 3,1 %, tirpi vandenyje –1,5 % Naudoti tik esant pripažintam poreikiui. Neviršyti naudojimo normos.

Pastaba. Šiame etiketės pavyzdyje pateikta tik dalis privalomos ženklinimo informacijos (taikoma šiai trąšų kategorijai). Pavyzdį, kuriame pateikta išsami informacija, rasite 6.5 poskirsnyje.

6.4.2. PFK 1(C)(II)(b). Sudėtinės neorganinės mikroelementų trąšos

Siūlomas sudėtinių neorganinių mikroelementų trąšų maisto medžiagų deklaravimo, įskaitant nuorodą į teiginį apie mineralines trąšas, pavyzdys

SUDĖTINĖS NEORGANINĖS MIKROELEMENTŲ TRĄŠOS tirpalo pavidalo mineralinės mikroelementų trąšos arba SUDĖTINĖS NEORGANINĖS MIKROELEMENTŲ TRĄŠOS tirpalo pavidalo mineralinės mikroelementų trąšos, B – 0,2 %, Cu – 0,52 %, Fe – 2,3 %, Mn – 0,5 %, Mo – 0,06 %, Zn – 0,8 % arba MINERALINĖS MIKROELEMENTŲ TRĄŠOS (PFK 1 (C)(II)(b)) Mikroelementai yra visiškai tirpūs vandenyje: boras (B) kaip natrio druska – 0,2 %; varis (Cu) kaip vario sulfatas, sudarantis kompleksinį junginį su hepta-gliukono rūgštimi – 0,52 %; geležis (Fe) – 2,30 %, EDTA chelatinta geležis – 1,04 %; manganas (Mn) kaip mangano sulfatas – 0,5 %; molibdenas (Mo) kaip natrio druska – 0,06 %; cinkas (Zn) kaip cinko sulfatas – 0,8 %. arba 0,2 % Boras (B) kaip vandenyje tirpi natrio druska 0,52 % Varis(Cu),sudarantis kompleksinį junginį su hepta-gliukono rūgštimi, tirpus vandenyje – 2,30 % Geležis (Fe) kaip geležies sulfatas, vandenyje tirpi EDTA chelatinta geležis – 1,04 %, 0,5 % Manganas (Mn) kaip vandenyje tirpus mangano sulfatas – 0,06 % Molibdenas (Mo) kaip vandenyje tirpi natrio druska – 0,8 % Cinkas (Zn) kaip vandenyje tirpus cinko sulfatas – Naudoti tik esant pripažintam poreikiui. Neviršyti naudojimo normos.

Pastaba. Šiame etiketės pavyzdyje pateikta tik dalis privalomos ženklinimo informacijos (taikoma šiai trąšų kategorijai). Pavyzdį, kuriame pateikta išsami informacija, rasite 6.5 poskirsnyje.

6.5. Išsamios PFK 1(C) kategorijos trąšų etiketės pavyzdys

7. SPECIALUS PFK 2 KATEGORIJAI („KALKINIMO MEDZIAGOS“) PRISKIRIAMU PRODUKTU ZENKLINIMO REIKALAVIMAI

7.1. Etiketės pavyzdžiai

1 pavyzdys

2 pavyzdys

7.2. Nuoroda į teisės aktus, paaiškinimas ir savanoriškai teikiama papildoma informacija

Etiketės skyrelyje „Papildoma informacija“ savanoriškai pateikiamos papildomos informacijos pavyzdžiai:

— Ženklinimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2003/2003 (5) arba standartą EN 14069

Nuo 2014 m. kalkinimo medžiagos buvo ženklinamos pagal Reglamentu (EB) Nr. 2003/2003 su pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (ES) Nr. 463/2013 (6), nustatytus kriterijus. Siekiant užtikrinti tam tikrą ženklinimo informacijos nuoseklumą ir pateikti naudotojams pažįstamą informaciją, skyrelyje „Papildoma informacija“ galima savanoriškai nurodyti, kad ženklinama pagal tą reglamentą.

Kita galimybė – kalkinimo medžiagos etiketėje savanoriškai pateikti nuorodą į produkto pavadinimą pagal standartą EN 14069 (7). Šiuo Europos standartu nustatyti gamtinės kilmės ir pramoninių procesų metu gautiems produktams, skirtiems naudoti kaip kalkinimo medžiagos žemės ūkyje, taikomi standartinės ir aukščiausios kokybės reikalavimai.

— Reaktyvumo nuoroda

Pagal TPR III priedą reikalaujama deklaruoti reaktyvumą ir reaktyvumo nustatymo metodą.

Esamoje komercinėje praktikoje yra trys kalkinimo medžiagų reaktyvumo nustatymo metodai:

a) karbonatinių ir silikatinių kalkinimo medžiagų reaktyvumo nustatymas naudojant vandenilio chlorido rūgštį;

b) produktų poveikio nustatymas dirvožemio inkubacijos metodu;

c) reaktyvumo nustatymas automatinio titravimo metodu, naudojant citrinų rūgštį.

TPR I priede nustatyti minimalūs reaktyvumo reikalavimai ir pateikta nuoroda į bandymą su vandenilio chlorido rūgštimi ir inkubacinį bandymą. Kai kuriose ES valstybėse narėse kalkinimo medžiagų reaktyvumas nustatomas kitu bandymu – naudojant citrinų rūgštį (kaip aprašyta dabartiniame standarte EN 16357 (8)). Tačiau šis metodas neįtrauktas į TPR I priedą, todėl negali būti taikomas atitikčiai jame nustatytiems reikalavimams įrodyti.

III priede nustatytuose specialiuose PFK 2 kategorijos produktų ženklinimo reikalavimuose nenurodyta, kad būtina nurodyti vieną iš dviejų bandymų, kurie įtraukti į I priedą. Todėl ženklinimo tikslais gamintojas turi galimybę iš visų turimų reaktyvumo nustatymo testų pasirinkti tą, kuris yra tinkamiausias produktui ir kurį labiausiai vertina naudotojas, ir atitinkamai deklaruoti savo produkto reaktyvumą.

8. SPECIALUS PFK 3 KATEGORIJAI („DIRVOZEMI GERINANCIOS MEDZIAGOS“) PRISKIRIAMU PRODUKTU ZENKLINIMO REIKALAVIMAI

8.1. PFK 3(A). Organinės dirvožemį gerinančios medžiagos

8.1.1. Etiketės pavyzdžiai

1 pavyzdys. 100 % durpių organinės dirvožemį gerinančios medžiagos, kuri gali būti naudojama, pavyzdžiui, dirvožemiui gerinti auginant šilauoges, ženklinimas

2 pavyzdys. Biraus dirvožemį gerinančio komposto ženklinimas:

8.1.2. Nuoroda į teisės aktus, paaiškinimas ir savanoriškai teikiama papildoma informacija

Galima savanoriškai nurodyti nacionalines taisykles, susijusias tiek su produkto naudojimu, tiek su jo tiekimo nacionalinei rinkai reikalavimų laikymusi, jei tokios taisyklės yra aiškios naudotojui ir pateikiamos atskirai nuo etiketės, parengtos pagal TPR reikalavimus.

Galimi teiginiai apie TPR reikalavimų laikymąsi:

„Produktas atitinka TPR I priedo II dalies PFK 3(A) kategorijos („Organinės dirvožemį gerinančios medžiagos“) ir II priedo II dalies SMK 3 kategorijos („Kompostas“) produktams nustatytus reikalavimus.“

„Produktas atitinka Tarybos reglamento (EB) Nr. 834/2007 (ekologinė gamyba ir ekologiškų produktų ženklinimas) reikalavimus.“ (9)

„Gamybos proceso ir produkto išorės kontrolė buvo vykdoma pagal TPR IV priedo II dalyje aprašytą D1 modulį „Gamybos proceso kokybės užtikrinimas.“

8.2. PFK 3(B). NEORGANINĖS DIRVOŽEMĮ GERINANČIOS MEDŽIAGOS

8.2.1. Etiketės pavyzdys

8.2.2. Nuoroda į teisės aktus, paaiškinimas ir savanoriškai teikiama papildoma informacija

TPR I priede neorganinių dirvožemį gerinančių medžiagų veiksmingumo kriterijų ar parametrų nenustatyta, todėl jokios su tuo susijusios konkrečių produktų ženklinimo informacijos pateikti nereikia. Kadangi nėra suderintų kriterijų ir atitinkamų jų standartų, produkto tiekėjai raginami informaciją apie produkto veiksmingumą pateikti etiketės skyrelyje „Papildoma informacija“.

9. SPECIALUS PFK 4 KATEGORIJAI PRISKIRIAMU PRODUKTU („AUGINIMO TERPES“) ZENKLINIMO REIKALAVIMAI

PFK 4 kategorijos produktą sudaro viena birios formos (apimtį didinanti) sudedamoji dalis arba birios formos (apimtį didinančių) sudedamųjų dalių (pvz., durpių, medienos pluošto, kokoso pluošto, komposto, pūstojo perlito) mišinys.

9.1. Etiketės pavyzdžiai

1 pavyzdys. Mineralinės vatos auginimo terpės ženklinimas

2 pavyzdys. Auginimo terpė, sudaryta tik iš birios formos (apimtį didinančių) sudedamųjų dalių

Auginimo terpės sudėtyje negali būti trąšų, kalkinimo medžiagų, augalų biostimuliatorių ar kitoms PFK priskiriamų produktų. Šio tipo auginimo terpės (PFK 4) pateikiamos rinkai naudoti išskirtinėms reikmėms, kai nebūtina pridėti kitoms PFK priskiriamų produktų. Jos taip pat bus naudojamos kaip tręšiamųjų produktų mišinių (PFK 7), kurių sudėtyje yra kitoms PFK priskiriamų produktų, pagrindas. Bet kokia auginimo terpė (PFK 4), sumaišyta su vienu ar daugiau bet kuriai kitai PFK priskiriamų produktų (pvz., trąša, kalkinimo medžiaga, augalų biostimuliatoriais), yra PFK 7 kategorijos produktas. 12 skirsnyje pateiktas PFK 7 kategorijos produktų ženklinimo reikalavimų pavyzdys.

Pastaba. Ši etiketės forma – bendro pobūdžio orientacinis etiketės struktūros pavyzdys.

9.2. Nuoroda į teisės aktus, paaiškinimas ir savanoriškai teikiama papildoma informacija

Galima savanoriškai nurodyti nacionalines taisykles, jei tokios taisyklės yra aiškios naudotojui ir pateikiamos atskirai nuo etiketės, parengtos pagal TPR reikalavimus.

10. SPECIALUS PFK 5 KATEGORIJAI („INHIBITORIAI“) PRISKIRIAMU PRODUKTU ZENKLINIMO REIKALAVIMAI

10.1. PFK 5(A). Nitrifikacijos inhibitoriai

Pavyzdys:

10.2. PFK 5(B). Denitrifikacijos inhibitoriai

Šiuo metu ES rinkoje denitrifikacijos inhibitoriais neprekiaujama. Bendras etiketės maketas turėtų būti panašūs į nitrifikacijos ir (arba) ureazės inhibitorių etiketės maketą.

10.3. PFK 5(C). Ureazės inhibitoriai

Pavyzdys:

11. SPECIALUS PFK 6 KATEGORIJAI („AUGALU BIOSTIMULIATORIAI“) PRISKIRIAMU PRODUKTU ZENKLINIMO REIKALAVIMAI

11.1. Etiketės pavyzdžiai

11.1.1. PFK 6(A). Mikrobiniai augalų biostimuliatoriai

11.1.2. PFK 6(B). Nemikrobiniai augalų biostimuliatoriai

11.2. Kokia informacija apie fizinę produkto formą pateikiama etiketėje?

Turėtų būti nurodyta fizinė produkto forma: skystas ar birus.

11.3. Kaip pateikti visas aktualias instrukcijas, susijusias su produkto veiksmingumu, įskaitant dirvožemio tvarkymo praktiką, cheminių trąšų naudojimą, nesuderinamumą su augalų apsaugos produktais, rekomenduojamą purkštukų dydį, purškimo slėgį ir kitas dulksnos dreifą mažinančias priemones?

Naudojimo instrukcijas galima pateikti lentelėje, kaip parodyta 11.1 poskirsnyje pateiktuose pavyzdžiuose, įskaitant informaciją apie pasėlius, naudojimo normas, naudojimo metodą, naudojimo tarpsnį, panaudojimų skaičių ir teiginius. Deklaruotas poveikis turėtų atitikti su tuo, kuris nurodytas augalų biostimuliatoriaus apibrėžtyje, t. y.: maisto medžiagų įsisavinimo efektyvumo, atsparumo abiotiniam stresui, kokybinių savybių arba izoliuotų maisto medžiagų prieinamumo dirvožemyje ar rizosferoje didinimas. Pageidautina, kad ši informacija būtų papildyta deklaruotu biostimuliatorių poveikiu, nurodytu darniuosiuose standartuose.

11.4. Kaip įterpti teiginį apie tai, kad mikroorganizmai gali sukelti padidėjusio jautrumo reakciją?

Etiketėje turi būti toks sakinys: „Mikroorganizmai gali sukelti padidėjusio jautrumo reakciją“. Šis sakinys turėtų būti įrašytas etiketės skyrelyje „Informacija apie saugą ir aplinką“ greta kitų pavojingumo frazių.

11.5. Kaip pateikti pagaminimo ir galiojimo pabaigos datas ir kurioje etiketės vietoje jas reikėtų nurodyti?

Etiketėje turėtų būti nurodyta pagaminimo data ir galiojimo pabaigos data. Produkto galiojimo pabaigos datą nustatyti turėtų pats gamintojas. Pagaminimo data ir galiojimo pabaigos data taip pat gali būti nurodomos tiesiogiai ant pakuotės arba (jei tai birus produktas) sulankstytame pakuotės lapelyje.

11.6. Specialios mikrobinių biostimuliatorių naudojimo instrukcijos

Etiketės skyrelyje „Deklaruojama sudėtis“ turi būti nurodyti visi mikroorganizmai, kurių įdėta specialiai. Jei mikroorganizmo padermių yra kelios, reikėtų nurodyti specialiai įdėtąsias padermes. Mikroorganizmų koncentracija išreiškiama aktyvių vienetų skaičiumi tūrio arba svorio vienete arba bet kuriuo kitu mikroorganizmui apibūdinti tinkamu būdu, pavyzdžiui, koloniją sudarančiais vienetais grame (KSV/g).

12. SPECIALUS PFK 7 KATEGORIJAI („TRESIAMUJU PRODUKTU MISINIAI“) PRISKIRIAMU PRODUKTU ZENKLINIMO REIKALAVIMAI

Kaip nustatyta TPR, visi ženklinimo reikalavimai, kurie yra taikomi visiems sudedamiesiems ES tręšiamiesiems produktams, taikomi ir tręšiamųjų produktų mišiniams. Kad būtų lengviau suprasti, toliau pateiktuose ženklinimo pavyzdžiuose kiekvienai PFK taikomi specialūs ženklinimo reikalavimai pažymėti atitinkamomis spalvomis.

12.1. Etiketės pavyzdžiai

Toliau pateiktuose pavyzdžiuose daroma prielaida, kad maišant nepakis nė vieno atitinkamų tręšiamųjų produktų mišinių sudedamojo produkto savybės.

1 pavyzdys. Tręšiamųjų produktų mišinio, sudaryto iš dviejų tai pačiai PFK priskiriamų ES tręšiamųjų produktų (vieno ES reikalavimus jau atitinkančio PFK 1(C) kategorijos produkto, pažymėto šviesiai mėlyna spalva, ir kito ES reikalavimus jau atitinkančio PFK 1(C) kategorijos produkto, pažymėto tamsiai mėlyna spalva), ženklinimas

2 pavyzdys. Tręšiamųjų produktų mišinio, sudaryto iš dviejų deklaruojamų funkcijų produktų – vieno ES reikalavimus jau atitinkančio PFK 1(C) kategorijos (neorganinės trąšos) produkto, pažymėto mėlyna spalva, ir kito ES reikalavimus jau atitinkančio PFK 5 kategorijos (inhibitoriai) produkto, pažymėto oranžine spalva, – ženklinimas.

3 pavyzdys. Tręšiamųjų produktų mišinio, sudaryto iš trijų deklaruojamų funkcijų produktų – PFK 4 kategorijos (auginimo terpės) produkto, pažymėto raudona spalva, PFK 1(C)(I) kategorijos (sudėtinės biriosios neorganinės makroelementų trąšos) produkto, pažymėto mėlyna spalva, ir PFK 2 kategorijos (kalkinimo medžiagos) produkto, pažymėto oranžine spalva, – ženklinimas.

Kaip paaiškinta 9 skirsnyje, bet kokia auginimo terpė, sumaišyta su vienu ar daugiau kitoms PFK priskiriamų produktų (pvz., trąša, kalkinimo medžiaga, augalų biostimuliatoriais), yra tręšiamųjų produktų mišinys.

4 pavyzdys. Tręšiamųjų produktų mišinio, sudaryto iš trijų deklaruojamų funkcijų produktų – PFK 1(C) kategorijos (neorganinės trąšos) produkto, pažymėto mėlyna spalva, PFK 2 kategorijos (kalkinimo medžiagos) produkto, pažymėto oranžine spalva, ir PFK 6(B) (nemikrobiniai augalų biostimuliatoriai) produkto, pažymėto raudona spalva, – ženklinimas

5 pavyzdys. Tręšiamųjų produktų mišinio, sudaryto iš dviejų deklaruojamų funkcijų produktų – PFK 6(B) kategorijos (nemikrobiniai augalų biostimuliatoriai) produkto, pažymėto raudona spalva, ir PFK 1(B) (organinės trąšos) kategorijos produkto, pažymėto mėlyna spalva, – ženklinimas

12.2. Kaip pateikti informaciją pagal PFK 7 kategorijos produktų ženklinimo reikalavimus?

Kaip nustatyta TPR III priede, ženklinimo reikalavimai, kurie yra taikomi visiems sudedamiesiems ES tręšiamiesiems produktams, taikomi ir tręšiamųjų produktų mišiniams. Pagal šiuos reikalavimus informacija pateikiama apie galutinį produktą.

Jei ženklinimo reikalavimas taikomas bent vienam sudedamajam ES tręšiamajam produktui, jis taikomas ir galutiniam tręšiamųjų produktų mišiniui. Kitaip tariant, vienam sudedamajam produktui taikomas ženklinimo reikalavimas taikomas ir visam mišiniui.

Paprastai pagal sudedamųjų ES tręšiamųjų produktų ženklinimo reikalavimus informacija turėtų būti pateikiama apie galutinį tręšiamųjų produktų mišinį.

Jei reikalaujama nurodyti tręšiamųjų produktų mišinyje esančio konkretaus sudedamojo ES tręšiamojo produkto mažiausią kiekį arba koncentraciją, mišiniui šis reikalavimas netaikomas.

Pavyzdys. Galutinio tręšiamųjų produktų mišinio, kurio 10 % sudaro biriosios organinės trąšos, kurių sudėtyje yra šie deklaruojamųjų maisto medžiagų kiekiai: 4 % suminio azoto (N) ir 12 % suminio kalio oksido (K2O), maisto medžiagų kiekis nurodomas taip:

— Suminis azotas (N) – 0,4 %

— Suminis kalio oksidas (K2O) – 1,2 %

Reikalavimas, kad biriosiose organinėse trąšose būtų ne mažiau kaip 1 % suminio azoto, tręšiamųjų produktų mišiniui netaikomas.

Jeigu pagal tam tikrą ženklinimo reikalavimą apie galutinį tręšiamųjų produktų mišinį nepateikiama naudinga informacija arba jos apie tą mišinį pateikti neįmanoma, ši informacija pateikiama apie atitinkamą konkretų sudedamąjį ES tręšiamąjį produktą. Tokiu atveju, nurodoma tręšiamųjų produktų mišinyje esančio sudedamojo ES tręšiamojo produkto procentinė dalis.

Pavyzdys. Tręšiamųjų produktų mišinio, kurio sudėtyje yra kalkinimo medžiagos, reaktyvumas etiketėje būtų deklaruojamas taip:

Jeigu keletui sudedamųjų ES tręšiamųjų produktų taikomas bendras ženklinimo reikalavimas, tačiau ta informacija išreiškiama skirtingai, galutinio tręšiamųjų produktų mišinio etiketėje laikomasi abiejų ženklinimo reikalavimų ir informacija pateikiama atitinkamai apie kiekvieną PFK.

Pavyzdys. Granuliometrinė sudėtis gali būti išreikšta produkto masės, kurią galima persijoti per skirtingus sietus (kalkinimo medžiagų atveju – per sietą, kurio akučių dydis – 1,0 mm, o biriųjų neorganinių trąšų atveju – per nustatyto dydžio akučių sietą, kurio akučių dydis gali būti kitoks nei 1,0 mm), procentine dalimi.

Tręšiamųjų produktų mišinio, kurio sudėtyje yra kalkinimo medžiagos ir biriųjų neorganinių trąšų, granuliometrinė sudėtis galėtų būti ženklinama taip:

Jeigu galiojimo pabaigos data taikoma vienam sudedamajam ES tręšiamajam produktui, ji bus taikoma ir galutiniam tręšiamųjų produktų mišiniui. Galiojimo pabaigos data turėtų būti pritaikyta pagal galutinio tręšiamųjų produktų mišinio galiojimo pabaigos datą ir negali būti vėlesnė nei sudedamojo ES tręšiamojo produkto galiojimo pabaigos data.

Jeigu šis reikalavimas taikomas keletui ES tręšiamųjų produktų sudedamųjų medžiagų, pasirenkama anksčiausia nustatyta data.

Jeigu notifikuotosios įstaigos numeris nurodomas vieno ar kelių sudedamųjų ES tręšiamųjų produktų etiketėje, šis numeris taip pat turi būti nurodomas ant galutinio tręšiamojo produkto mišinio etiketės kartu pateikiant nuorodą į sudedamąjį ES tręšiamąjį produktą.

Pavyzdys. Tręšiamųjų produktų mišinys, sudarytas iš ES tręšiamojo produkto, kurio atitiktis buvo įvertinta taikant D1 modulį.

Notifikuotosios įstaigos numeris: 0123 (inhibitoriai)

Notifikuotosios įstaigos numeris turi būti nurodomas tik tręšiamųjų produktų, kurių atitiktis buvo įvertinta taikant A1 ir D1 modulius, etiketėse.

(1) 2019 m. birželio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2019/1009, kuriuo nustatomos ES tręšiamųjų produktų tiekimo rinkai taisyklės ir iš dalies keičiami reglamentai (EB) Nr. 1069/2009 ir (EB) Nr. 1107/2009 bei panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 2003/2003 (OL L 170, 2019 6 25, p. 1).

(2) 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1272/2008 dėl cheminių medžiagų ir mišinių klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo, iš dalies keičiantis ir panaikinantis direktyvas 67/548/EEB bei 1999/45/EB ir iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1907/2006 (OL L 353, 2008 12 31, p. 1).

(3) 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1069/2009 kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1774/2002 (Šalutinių gyvūninių produktų reglamentas) (OL L 300, 2009 11 14, p. 1).

(4) Taikytina tik toms trąšoms, kurios atitinka savokos „kompleksinės“ apibrėžtį (kiekvieno fizinio vieneto sudėtyje yra visų deklaruojamų maisto medžiagų deklaruojamas kiekis).

(5) 2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2003/2003 dėl trąšų (OL L 304, 2003 11 21, p. 1).

(6) 2013 m. gegužės 17 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 463/2013, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2003/2003 dėl trąšų, kad jo I, II ir IV priedai būtų pritaikyti prie technikos pažangos (OL L 134, 2013 5 18, p. 1).

(7) EN 14069:2017. Kalkinimo medžiagos. Pavadinimai, specifikacijos ir ženklinimas

(8) EN 16357:2013. Karbonatinės kalkinimo medžiagos. Reaktyvumo nustatymas. Automatinio titravimo metodas, naudojant citrinų rūgštį.

(9) OL L 189, 2007 7 20, p. 1.