KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI EKONOMINĖS IR PINIGŲ SĄJUNGOS SOCIALINIO MATMENS STIPRINIMAS /* COM/2013/0690 final - 2013/ () */





Komisijos komunikatas Europos Parlamentui ir Tarybai Ekonominės ir pinigų sąjungos socialinio matmens stiprinimas 1. ĮVADAS 2012 m. lapkričio 28 d. Europos Komisija priėmė Stiprios ir veiksmingos ekonominės ir pinigų sąjungos projektą[1], kuriame pateikiama vizija, kaip sustiprinti ir stabilizuoti EPS finansų, fiskalinį, ekonomikos ir politikos sektorius. 2012 m. gruodžio mėn. Europos Vadovų Taryba parėmė EPS socialinio matmens, apimančio ir socialinį dialogą, vystymą. Tuo tikslu 2013 m. birželio mėn. Europos Vadovų Taryba priminė, kad reikėtų stiprinti socialinį matmenį, ir pabrėžė geresnės stebėsenos svarbą bei būtinybę atsižvelgti į socialinę padėtį ir padėtį darbo rinkose EPS, pirmiausia naudoti tinkamus užimtumo bei socialinius rodiklius koordinuojant ekonominę politiką pagal Europos semestrą. Ji taip pat nurodė, kad reikia gerinti užimtumo ir socialinės politikos koordinavimą, kartu visiškai atsižvelgiant į nacionalinę kompetenciją ir socialinių partnerių bei socialinio dialogo, palaikomo tiek ES, tiek nacionaliniu lygmeniu, svarbą. Europos Parlamentas taip pat išreiškė savo nuomonę dėl prioritetų siekiant tikros EPS, visų pirma jis rekomendavo siekti socialinio pakto Europai.[2] Šiuo komunikatu dėl socialinio matmens stiprinimo Komisija prisideda prie diskusijų dėl EPS stiprinimo, atsižvelgdama į tai, kad bendra socialinė darbotvarkė svarbi 28 valstybėms narėms. Taip pat reikėtų pažymėti, kad užimtumo ir socialinė politika didele dalimi priklauso nacionalinei valstybių narių kompetencijai. Komisija siūlo keletą iniciatyvų, kuriomis būtų sustiprintas EPS socialinis matmuo, ir ypač daug dėmesio skiria šiems trims klausimams: i. sustiprintai užimtumo ir socialinių uždavinių stebėsenai ir geresniam politikos koordinavimui; ii. didesniam solidarumui ir aktyvesniems užimtumo ir darbo jėgos judumo srities veiksmams; iii. glaudesniam socialiniam dialogui. 2. EPS SOCIALINIO MATMENS STIPRINIMAS 2.1 Bendras strategijos „Europa 2020“ socialinis matmuo Nustatydama ir įgyvendindama savo politikos kryptis ir veiksmus, ES pagal Sutartis privalo atsižvelgti į reikalavimus, susijusius su didelio užimtumo skatinimu, tinkamos socialinės apsaugos užtikrinimu, kova su socialine atskirtimi, aukšto lygio švietimu, mokymu ir žmonių sveikatos apsauga (SESV 9 straipsnis). Priėmus strategiją „Europa 2020“ socialinė politika pirmą kartą tapo svarbiausiu ES ekonominės strategijos aspektu. Strategijoje „Europa 2020“ ES nustatė svarbiausius tikslus: didinti užimtumą, mažinti mokyklos nebaigusių asmenų skaičių, padidinti aukštąjį išsilavinimą arba jam lygiavertį išsilavinimo laipsnį įgijusių asmenų dalį ir padėti išbristi iš skurdo bent 20 mln. žmonių. Tai yra pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos pagrindas. Į šiuos tikslus jau dabar atsižvelgiama formuojant socialinę politiką ES. Įgyvendinama svarbiausia ES lygmeniu priimta politika ir priemonės, kaip antai 2012 m. balandžio mėn. pateiktas Užimtumo srities dokumentų rinkinys, 2012 m. gruodžio mėn. pateiktas Jaunimo užimtumo srities dokumentų rinkinys ir 2013 m. vasario mėn. pateiktas Socialinių investicijų dokumentų rinkinys. Metinėje augimo apžvalgoje nustatydama prioritetinius veiksmus Komisija nori, kad valstybės narės suderintų savo biudžetus bei politiką ir taip siektų visų pirma užtikrinti didelį užimtumą ir socialinę sanglaudą. Kartą per metus peržiūrėdama kiekvienos ES valstybės narės ekonominę ir socialinę pažangą, padarytą vykdant Europos semestrą, ir pateikdama konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas, kuriomis turėtų būti vadovaujamasi formuojant nacionalinę politiką, Komisija nurodo didžiausias ekonomines bei socialines problemas ES ir euro zonoje. Todėl Europos semestras yra tinkama priemonė skatinti ir stebėti valstybių narių ekonomines bei socialines reformas. Be to, Atvirasis koordinavimo metodas socialinės apsaugos ir socialinės įtraukties srityje padėjo tinkama linkme nukreipti socialinės politikos srityse vykdomas reformas. Kilus krizei paaiškėjo, kad kai kuriose valstybėse narėse vykdyta netinkama ekonominė politika, taip pat išryškėjo Europos ekonomikos ir ES lygmens valdymo struktūriniai trūkumai. Reaguojant į krizę pirmiausia siekta vykdyti būtinas struktūrines reformas, visų pirma skirtas finansinę paramą gaunančioms valstybėms narėms (programos šalims), o platesniu mastu – priimti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas. Dėl ekonomikos krizės sunkiau siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų: daugelyje valstybių narių sumažėjo užimtumas, taip pat vis labiau skiriasi užimtumo ir socialinė padėtis tarp valstybių narių. 2013 m. liepos mėn. ES-28 darbo neturėjo apie 26,6 mln. žmonių, 19,2 mln. iš jų euro zonoje. Darbo neturi beveik ketvirtadalis ekonomiškai aktyvių Europos jaunuolių: 2013 m. liepos mėn. ES-28 šalyse darbo neturėjo 23,4 proc. (5,6 mln.) jaunuolių, euro zonoje – 24 proc. (3,5 mln.). Nuo 2009 m. didėja skurdas ir socialinė atskirtis, visų pirma pietinėse ir rytinėse ES valstybėse narėse. Atlikus disbalanso koregavimo veiksmus kai kuriose šalyse sumenko pajėgumai, išaugo nedarbas ir sumažėjo disponuojamos pajamos, kitos šalys šiam poveikiui buvo bent kiek atsparesnės. Pastarosios paprastai turi geriau veikiančias darbo rinkas ir tvirtesnes socialinės apsaugos sistemas, be to, jos pasinaudojo dar gerokai prieš krizę įvykdytų struktūrinių reformų rezultatais.[3] Vis dėlto pažanga padaryta esant itin sudėtingoms sąlygoms. Sustiprintas ES ekonomikos valdymas ir priemonės, kurių imtasi siekiant palengvinti koregavimą šalių lygmeniu, yra veiksmingi ir sudaro pagrindą spartinti ir skatinti ekonomikos atsigavimą bei darbo vietų kūrimą. Siekiant spręsti ateities problemas, svarbu stiprinti EPS socialinį matmenį, kad būtų geriau suvokiama socialinė politika ir tendencijos. 2.2 EPS SOCIALINIO MATMENS STIPRINIMAS Kad EPS veiktų tinkamai, reikia užbaigti kurti jos valdymo sistemas, kad jos galėtų užkirsti kelią rastis ilgalaikiams skirtumams, dėl kurių gali kilti pavojus visos pinigų sąjungos ekonomikos stabilumui, mūsų gerovei ir socialinės rinkos ekonomikai, ir tuos skirtumus panaikinti. Pinigų sąjungoje labai svarbu gebėti atlikti realų ekonominį koregavimą. Kilusi krizė atskleidė pinigų sąjungos veikimo trūkumus, nors ES ekonomikos valdymui stiprinti buvo imtasi svarbių veiksmų. Būtinos reformos buvo per dažnai atidėliojamos dėl politinių priežasčių, todėl teko sumokėti labai didelę ekonominę ir socialinę kainą. Gali praeiti nemažai laiko, kol bus juntamas struktūrinių reformų, kuriomis remiamas užimtumas, konkurencingumas ir socialinių bei ekonominių galimybių didėjimas, poveikis, be to, dažnai atrodo, kad ekonomikos nuosmukio metu tokias reformas vykdyti sudėtinga, o ekonomikai klestint gali atrodyti, kad nėra reikalo skubėti jas įgyvendinti. Tačiau nesiėmus būtinų priemonių gali atsirasti neigiamas šalutinis poveikis ir gali imti irti visos pinigų sąjungos ekonomikos pagrindas. Visos pinigų sąjungos bendras interesas – užtikrinti, kad būtų tinkamai įgyvendinamos struktūrinės reformos, kuriomis sprendžiami užimtumo ir socialiniai uždaviniai; valstybės narės turi remti viena kitą siekiant šio tikslo. Nedarbas ir socialinės problemos reiškia didelės dalies gyventojų ar net visos visuomenės pajamų praradimą. Be to, dėl nepakankamai išnaudojamo esamo ir būsimo žmogiškojo kapitalo arba su juo susijusių investicijų trūkumo mažėja konkurencingumas ir atitinkamų šalių ekonomikos augimo potencialas. Nuolatinis nedarbas ir socialinė nelygybė taip pat gali susilpninti politinę bei visuomenės paramą ir daryti poveikį vyriausybių stabilumui ir jų gebėjimams formuoti tinkamą politiką. Nesiėmus bendrų veiksmų, kuriais užimtumo ir socialinės problemos būtų išsprendžiamos laiku ir veiksmingai, gali įsivyrauti ilgalaikiai skirtumai. EPS socialinis matmuo susijęs su gebėjimu taikant ekonomikos valdymo mechanizmus ir politikos priemones nustatyti kylančias, su užimtumu ir socialine politika EPS susijusias problemas, į jas atsižvelgti ir jas spręsti. Stipresnis socialinis matmuo turėtų padėti visoms valstybėms narėms išnaudoti savo augimo ir užimtumo potencialą, pagerinti socialinę sanglaudą ir užkirsti kelią skirtumų didėjimui, laikantis Sutarčių ir strategijos „Europa 2020“. Būtina pažanga siekiant šių tikslų: · stiprinti gebėjimus stebėti užimtumo ir socialines tendencijas EPS, kad būtų galima geriau koordinuoti laiku vykdomą tinkamą politinį atsaką; · sutelkti ES veiksmus ir lėšas, kad nedarbo (įskaitant jaunimo nedarbą) ir socialiniai sunkumai būtų šalinami veiksmingai ir nuosekliai; · imtis priemonių atsakomybei bei ekonominei drausmei didinti, kartu užtikrinant didesnį solidarumą ir finansinę paramą; · mažinti tarpvalstybiniam darbo jėgos judumui ES kylančias kliūtis; · tinkamai dalyvaujant socialiniams partneriams rengti euro zonos lygmens ir nacionalines strategijas ir taip stiprinti socialinio dialogo svarbą. 3. UŽIMTUMO IR SOCIALINIŲ UŽDAVINIŲ PRIEŽIŪROS GRIEŽTINIMAS IR POLITIKOS KOORDINAVIMO STIPRINIMAS ES politinis atsakas į krizę apėmė EPS ekonomikos valdymo stiprinimą ir daugiašalės priežiūros griežtinimą, ypač euro zonoje. Tai padaryta vykdant ekonominės politikos koordinavimo procesą pagal Europos semestrą. Priėmus Reglamentą Nr. 1176/2011 nustatytas naujas priežiūros mechanizmas, kuriuo siekiama makroekonominio disbalanso prevencijos ir kuriame įtvirtinta nuostata dėl vykdymo užtikrinimo. Kaip teigiama Komisijos projekte, vykdoma EPS pertvarka dar nebaigta. Nors už užimtumo ir gerovės sistemas pirmiausia atsako valstybės narės, siekiant sukurti tikrą, socialinį matmenį turinčią EPS, reikia, atsižvelgiant į galiojančią valdymo sistemą, tobulinti ir stiprinti užimtumo bei socialinės politikos priemones ir mechanizmus. Būtina siekti pažangos, kad į socialinį matmenį būtų atsižvelgiama vykdant makroekonominio disbalanso priežiūrą. Be to, apskritai reikia daryti pažangą koordinuojant ekonominę politiką pagal Europos semestrą – tuo tikslu reikėtų stiprinti esamą užimtumo ir socialinės politikos koordinavimo sistemą. Jeigu vykdant makroekonominio disbalanso priežiūrą daugiau dėmesio būtų skiriama socialiniam aspektui, būtų galima formuoti geresnę politiką, rekomenduojamą šalims, kuriose vykdomas makroekonominis koregavimas. Be to, svarbu anksti nustatyti svarbias neigiamas užimtumo ir socialines tendencijas ir stiprinti užimtumo bei socialinės politikos koordinavimą bei stebėseną. Tai padėtų užtikrinti veiksmingą politinį atsaką ir skatintų konvergenciją šiose srityse. Tarpusavio mokymasis, keitimasis geriausia patirtimi ir griežtesne priežiūra grindžiama palyginamoji analizė padėtų skatinti konvergenciją. 3.1 Užimtumo ir socialinių tendencijų stebėsenos stiprinimas vykdant makroekonominę priežiūrą 2011 m. pradėta taikyti makroekonominio disbalanso procedūra (toliau – MDP), kad EPS veiktų priežiūros mechanizmas – makroekonominio disbalanso prevencijos ir koregavimo sistema, ir priemonės, kuriomis užtikrinamas jo taikymas. MDP apima labai įvairius klausimus, kaip antai išorės tvarumas, konkurencingumas, kreditai ir įsiskolinimas, turto kainos ir finansinis stabilumas. Kiekvienam iš šių klausimų svarbu skirti dėmesio, kad būtų pasiektas bendras tikslas, t. y. būtų užtikrintas makroekonominis stabilumas. Pirmiausia šis mechanizmas gali padėti išvengti klestėjimo ir nuosmukio ciklų ir padėti valdyti padėtį nuosmukio etapu, kai nepasitikėjimą finansų rinkomis, kapitalo nutekėjimą ir didelio finansinio įsiskolinimo mažinimą lydi ekonomikos sąstingis ir socialiniai sunkumai. Kelių euro zonos šalių pastarojo meto patirtis rodo, kad žalingas makroekonominis disbalansas, kuris iš dalies siejamas su išaugusiu privačiojo ir viešojo sektorių įsiskolinimu ir sumažėjusiu konkurencingumu, kelia didelę riziką šalies ekonomikos augimo bei užimtumo perspektyvoms ir gerovei. Todėl labai svarbu iš anksto pastebėti galimą riziką ir užtikrinti žalingo makroekonominio disbalanso prevenciją. Įgyvendinant MDP socialiniai klausimai kol kas nebuvo sprendžiami išsamiai. Labiau susieti šiuos aspektus būtų naudinga dėl kelių priežasčių. Tai padėtų geriau suprasti tokio disbalanso keliamą riziką, susijusią su užimtumu, skurdu ir platesniais socialiniais padariniais. Taip pat būtų galima geriau suprasti socialinę raidą vykstant koregavimo procesui. Turint daugiau žinių būtų galima nustatyti politikos priemones disbalansui panaikinti ir socialiniams padariniams sušvelninti. MDP sudaro keli etapai. Pirmiausia teikiama metinė Įspėjimo mechanizmo ataskaita (toliau – ĮMA) ir rodiklių rezultatų suvestinė. Vėliau rengiamos nuodugnios apžvalgos, susijusios su šalimis, kuriose rengiant ĮMA nustatyta galima disbalanso rizika; pagal šias apžvalgas teikiamos konkrečiai šaliai skirtos rekomendacijos ir prireikus taisomųjų veiksmų planai, skirti šalims, kuriose disbalansas perviršinis. Socialinius disbalanso padarinius reikėtų geriau integruoti į dabartinę makroekonomikos disbalanso priežiūros sistemą, bendrą MDP analizę sustiprinant užimtumo ir socialiniais rodikliais. Įspėjimo mechanizmo ataskaitoje užimtumas jau dabar nurodomas kaip vienas iš pagrindinių rodiklių. Siekiant geriau atsižvelgti į makroekonominio disbalanso socialinius padarinius, būtų galima įtraukti keletą papildomų užimtumo bei socialinių rodiklių. Į 2014 m. Europos semestrą būtų galima įtraukti šiuos papildomus rodiklius (žr. priede pateiktą orientacinę lentelę): i. darbo jėgos aktyvumo lygis, ii. ilgalaikio nedarbo lygis, iii. jaunimo nedarbo lygis (taip pat nurodoma nedirbančio, nestudijuojančio ir profesinio išsilavinimo nesiekiančio jaunimo (NEET) dalis), iv. asmenų, kuriems gresia atskirtis, dalis (taip pat nurodomi trys subrodikliai, susiję su asmenimis, kuriems gresia skurdas, didelis materialinis nepriteklius ir kurie gyvena mažo darbo intensyvumo namų ūkiuose). Komisija, Europos Parlamentas ir Taryba bendradarbiaudami atrinks šiuos rodiklius. Nuodugniose apžvalgose ir kituose atitinkamuose politikos dokumentuose turėtų būti skyrius, kuriame būtų apžvelgiamos užimtumo ir socialinės tendencijos nagrinėjamoje šalyje ir naudojami įvairesni socialiniai rodikliai bei analizės priemonės, nei pateiktieji ĮMA rodiklių suvestinėje. Tai padėtų išaiškinti didėjančio disbalanso ir socialinių tendencijų sąsajas, todėl būtų lengviau formuluoti politikos metodus. 3.2 Pagrindinių užimtumo ir socialinių rodiklių suvestinės rengimas ir užimtumo ir socialinės politikos koordinavimo stiprinimas Komisijos projekte nurodyta, kad EPS valdymo srityje reikėtų stiprinti užimtumo ir socialinės politikos koordinavimą ir griežtinti jos priežiūrą, taip pat remti konvergenciją šiose srityse. Prieš 15 metų priėmus Europos užimtumo strategiją sukurta darbo vietų kūrimo sistema, kuri panaši į ekonominės politikos sistemą ir kuria siekiama to paties tikslo – siekti bendrai nustatytų, patikrinamų ir nuolat atnaujinamų tikslų.[4] Strategijoje „Europa 2020“ daug dėmesio skiriama užimtumo ir socialiniam matmeniui, taip pat nurodomi konkretūs užimtumo ir skurdo mažinimo tikslai. Bendros užimtumo ataskaitos projekte, kuris paskelbtas kaip Komisijos metinės augimo apžvalgos dalis, nagrinėjamos užimtumo ir socialinės problemos, taip pat valstybių narių politinio atsako priemonės; šiuo projektu reikėtų remtis rengiant tolesnę analizę, vykdant priežiūrą bei koordinuojant per visą Europos semestrą.[5] Apskritai pagal strategiją „Europa 2020“ sukurta veiksminga ekonomikos valdymo sistema, kurios paskirtis – koordinuoti ES bei nacionaliniu lygmenimis taikomas politikos priemones. EPSCO taryboje ministrai jau išreiškė pasiryžimą[6] toliau tobulinti esamas stebėsenos priemones[7] ir stiprinti daugiašalę priežiūrą bei politikos koordinavimą remiantis užimtumo ir socialinių rodiklių suvestine. Komisija siūlo parengti pagrindinių rodiklių, naudotinų Komisijos bendroje užimtumo ataskaitoje, suvestinę, kuria remiantis būtų galima stebėti užimtumo ir socialines tendencijas. Ši suvestinė turėtų būti analizės priemonė, kurią naudojant būtų galima geriau ir anksčiau nustatyti svarbiausias užimtumo ir socialines problemas, pirmiausia tas, kurių poveikis gali būti tarptautinis.[8] Šią suvestinę sudarytų tam tikras skaičius pagrindinių rodiklių, pirmiausia susijusių su užimtumo ir socialinėmis tendencijomis, kurios gali labai pakenkti užimtumui, socialinei sanglaudai ir žmogiškajam kapitalui ir turėti neigiamos įtakos valstybės narės augimui ir konkurencingumui. Ji būtų įtraukta į bendros užimtumo ataskaitos projektą, siekiant nustatyti konkretesnį sustiprintos daugiašalės užimtumo ir socialinės politikos priežiūros pagrindą; tai padėtų atpažinti tendencijas, dėl kurių reikia griežtesnio atsako užimtumo ir socialinės politikos srityje.[9] Toliau nurodyti pagrindiniai rodikliai (žr. priede pateiktą orientacinę lentelę) galėtų padėti pakankamai anksti nustatyti neigiamas tendencijas ir numatyti tolesnį padėties blogėjimą: i. nedarbo lygis ir jo pokyčiai, ii. NEET (nesimokančio, nedirbančio ir profesinio išsilavinimo nesiekiančio jaunimo) dalis ir jaunimo nedarbo lygis, iii. realios bendrosios namų ūkių disponuojamosios pajamos, iv. arti skurdo ribos esančių darbingo amžiaus gyventojų dalis, v. nelygybė (S80/S20 santykis). Suvestinė neturėtų būti nagrinėjama mechaniškai, ji turėtų būti aiškinama išsamiau, remiantis esamomis priemonėmis (veiksmų užimtumo srityje rezultatų apžvalga (VUSRA)[10], veiksmų socialinėje srityje rezultatų apžvalga (VSASRA)[11] ir bendra vertinimo sistema (BVS)[12] ir sutartais duomenų rinkiniais, kaip antai Europos darbo jėgos tyrimas ir ES pajamų ir gyvenimo sąlygų statistika. Suvestinėje naudojami užimtumo ir socialiniai rodikliai turėtų apimti pagrindinius kiekvienai šaliai būdingus reiškinius ir padėti anksti nustatyti rimčiausias problemas bei svarbius pokyčius, kol šalies rezultatai pernelyg neatitrūko nuo anksčiau pasiektų rezultatų arba likusios ES rezultatų. Naudojant suvestinę bus lengviau nustatyti pagrindines užimtumo ir socialines problemas ES ir užtikrinti, kad būtų laiku imtasi politinių veiksmų, be to, ji padės siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų. Kad būtų galima geriau stebėti padėtį darbo rinkoje bei socialinę padėtį ir tinkamai į jas atsižvelgti, Komisija ir Taryba turėtų susitarti dėl konkrečios užimtumo ir socialinių rodiklių suvestinės, kuri turėtų būti parengta prieš prasidedant 2014 m. Europos semestrui. Kai tik Taryba patvirtins suvestinę, Europos Vadovų Tarybai kartu su Metine augimo apžvalga bus pateiktas bendros užimtumo ataskaitos projektas, į kurį bus įtraukta siūloma suvestinė. Dėl suvestinės bus diskutuojama su Europos Parlamentu ir su socialiniais partneriais. Pagal makroekonominio disbalanso procedūrą, kuri nurodyta 3.1 skirsnyje, sustiprinta užimtumo ir socialinių tendencijų stebėsena ir pagrindinių užimtumo ir socialinių rodiklių suvestinė padės geriau integruoti užimtumo ir socialinius klausimus į bendrą politinį kontekstą. Taryba ir komitetai šiuo tikslu dirbtų rengdamiesi pavasario Europos Vadovų Tarybai. 3.3 Geresnis užimtumo ir socialinės politikos koordinavimas vykdant Europos semestrą Svarbu užtikrinti, kad vykdant Europos semestrą, būtų geriau koordinuojama užimtumo ir socialinė politika. Tam reikia atlikti aiškią bendrą pagrindinių veiksnių analizę ir nurodyti, kurios priemonės bei reformos turi būti nedelsiant įgyvendintos. Bendra vertinimo sistema, veiksmų užimtumo srityje rezultatų apžvalga ir veiksmų socialinėje srityje rezultatų apžvalga – tai trys priemonės, šiuo metu naudojamos konkrečioms problemoms atitinkamose šalyse nustatyti, valstybių narių veiksmų rezultatams palyginti bei klasifikuoti. Šiomis išsamiomis priemonėmis pirmiausia siekiama nustatyti ir bendrai susitarti, su kokiomis darbo rinkos ir socialinėmis problemomis susiduria valstybės narės, siekdamos įgyvendinti strategijos „Europa 2020“ tikslus. Suvestine nebūtų siekiama dar kartą patvirtinti strategijos „Europa 2020“ politinių užmojų, jos paskirtis – nustatyti socialinius ir ekonominius pokyčius ES, kuriuos reikėtų atidžiau stebėti. Dėl savo paskirties ir pobūdžio ji atitinkamai papildytų minėtas stebėsenos priemones. Pagal esamas priemones jau numatyti lyginamoji analizė ir veiksmų rezultatų vertinimas, kurie turėtų būti remiami ir toliau plėtojami, be kita ko, Užimtumo komitetui ir Socialinės apsaugos komitetui atliekant savo darbą. Veiksmų užimtumo srityje rezultatų apžvalgoje lyginami valstybių narių veiksmų rezultatai: pateikiama vizualinė medžiaga, susijusi su geriausiais statistiškai identifikuojamais rezultatais; veiksmų socialinėje srityje rezultatų apžvalga grindžiama 20 pagrindinių socialinių rodiklių lentele, kuria remiantis siekiama kuo išsamiau apibūdinti pagrindinius socialinės padėties Europoje pokyčius ir nustatyti „svarbiausias stebėtinas tendencijas“. Politinės gairės, parengtos remiantis geriausiais veiksmų rezultatais ir pateiktos kaip išsamios gairės arba Tarybos rekomendacijos, kaip Jaunimo garantijų iniciatyva atveju, gali padėti skleisti geriausią patirtį ir sutelkti vyriausybių bei suinteresuotųjų subjektų pastangas sprendžiant visai ES svarbias problemas. Perėjus prie geriausios patirties ir lyginamosios analizės naudojimo gali būti lengviau kurti dinamiškesnes darbo rinkas ir siekti darbo vietų kūrimą užtikrinančio augimo. Geriau koordinuojant politiką gali būti skatinama remtis geriausia patirtimi, be kita ko, tokiose srityse kaip aktyvios darbo jėgos politikos kokybė, reformos, kuriomis sprendžiama darbo rinkų segmentacijos problema, ir žmogiškojo kapitalo vystymas. Valstybinės užimtumo tarnybos bus skatinamos remtis geriausia patirtimi naudodamosi valstybinių užimtumo tarnybų (VUT) tinklu. Neseniai pateiktame pasiūlyme dėl VUT bendradarbiavimo stiprinimo[13] Komisija pasiūlė sukurti bendrą lyginamosios analizės ir keitimosi žiniomis sistemą, kurią taikant būtų galima tinkamai palyginti VUT veiklos rezultatus. Kad visoje Europoje ekonomikos pagrindai išliktų nepažeisti, svarbu, kad gerai veiktų socialinės gerovės sistema, kuri užtikrintų žmonėms galimybę ir teisę dalyvauti ekonominėje veikloje ir naudotis socialinėmis paslaugomis. Todėl galima dar labiau stiprinti keitimąsi geriausia patirtimi, įgyta vykdant socialinę politiką, taikant atvirąjį koordinavimo metodą. Svarbu, kad šios priemonės papildytų naująją užimtumo ir socialinės politikos srityje naudotiną suvestinę. Todėl Komisija svarstys su Europos Parlamentu ir Taryba, kaip būtų galima dar labiau pagerinti politikos koordinavimą užimtumo ir socialinės politikos srityse naudojant šias papildomojo pobūdžio priemones, kurios sudarytų Europos semestro dalį. 4. ATSAKOMYBĖ, SOLIDARUMAS IR AKTYVESNI UŽIMTUMO IR DARBO JĖGOS JUDUMO SRITIES VEIKSMAI 4.1 Didesnis solidarumas taikant sustiprintas finansines priemones Dėl ekonominės krizės išaugo nelygybė ir ilgalaikės atskirties rizika, kartu buvo labai apribotos viešosios išlaidos. Todėl valstybėms narėms tenka nustatyti socialinių investicijų ir socialinės gerovės prioritetus. Tai reiškia, kad jos turi patobulinti aktyvios įtraukties strategijas ir užtikrinti, kad būtų veiksmingiau ir efektyviau naudojamos socialinės srities biudžetų lėšos. 2013 m. vasario 20 d. Komisija pateikė Socialinių investicijų srities dokumentų rinkinį, kuriuo siekiama nustatyti gaires valstybėms narėms, susijusias su socialinės apsaugos veiksmingumo, efektyvumo ir tinkamumo gerinimu, ypač daug dėmesio skiriant socialinėms investicijoms. Kuriant EPS socialinį matmenį, reikia išnaudoti visas ES biudžeto galimybes. 2014–2020 m. numatyta daugiau išteklių ir programų. Skiriant lėšų iš Europos struktūrinių ir investicijų fondų valstybės narės ir toliau bus skatinamos vykdyti būtinas reformas ir modernizuoti socialinę politiką. Europos socialinis fondas (ESF) išliks svarbus, o keliose valstybėse narėse augimą galėtų labai paskatinti tikslingesnis ES lėšų skyrimas tinkamai užimtumo ir socialinei politikai, kiek tai susiję su 2014–2020 m. partnerystės susitarimų bei veiksmų programų rengimu. Užimtumo ir socialinių inovacijų programa gali prisidėti prie naujoviškų ir ekonomiškų užimtumo ir socialinės politikos priemonių plitimo valstybėse narėse, o Europos pagalbos labiausiai skurstantiems asmenims fondas suteiks materialinę pagalbą labiausiai jos stokojantiems. Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondas išliks solidarumo su asmenimis, kurie nukentėjo nuo masinio darbuotojų atleidimo dėl pasikeitusių pasaulinės ir regioninės prekybos srautų, išraiška. Jaunimo užimtumo iniciatyva (JUI) parengta, siekiant padėti valstybėms narėms įgyvendinti Jaunimo garantijų iniciatyvą regionuose, kuriuose jaunimo nedarbo lygis viršija 25 proc. Birželio mėn. Europos Vadovų Taryba nusprendė, kad JUI skirtoje biudžeto eilutėje numatyti 3 mlrd. EUR turėtų būti skirti 2014–2015 m., be to, pagal ESF programas turėtų būti skirtas atitinkamas bent 3 mlrd. EUR įnašas. Jaunimo užimtumo iniciatyva įrodomas aiškus politinis įsipareigojimas bendrai spręsti svarbias užimtumo ir socialines problemas, darančias neproporcingą poveikį tam tikroms šalims bei regionams ir bendrai visai ES. Šiuo metu Komisija teikia skubią paramą valstybėms narėms, rengiančioms savo Jaunimo garantijų iniciatyvos įgyvendinimo planus, ir tikisi, kad parengti planai bei finansinio programavimo pasiūlymai bus pateikti iki 2013 m. pabaigos. 4.2 Aktyvesni užimtumo ir darbo jėgos judumo srities veiksmai Esminė EPS socialinio matmens dalis – įdiegti užimtumo strategijas, gerinančias darbo rinkos atsparumą, leidžiančias išsaugoti darbo vietas bei konkurencingumą ir remti kūrimą naujų darbo vietų, atstosiančių tas, kurios buvo prarastos pertvarkant ekonomiką. 2012 m. užimtumo srities dokumentų rinkinyje[14] pabrėžiama, kad tam bus reikalinga abiejų darbo rinkos pusių – ir pasiūlos, ir paklausos – parama. Valstybės narės, atsižvelgdamos į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas, turėtų sparčiai įgyvendinti savo nacionalinius užimtumo planus. Viena iš skubiausiai spręstinų užimtumo problemų – kaip, nepaisant nepalankaus ekonomikos klimato, padėti jaunimui įsilieti į darbo rinką ir išsaugoti potencialą. Europa ėmėsi šios srities veiksmų: sutarta, kad visos valstybės narės sukurtų iniciatyvą „Europos jaunimo garantijos“ ir Jaunimo užimtumo iniciatyvos rėmuose skirtų išteklių šiai esminei struktūrinei reformai įgyvendinti. Siekiant išsaugoti visų šalių augimo potencialą ir atkurti socialinį bei ekonominį ES vientisumą būtina greita šios srities pažanga. Be to, aiškiai nustatyta, kad geram pinigų sąjungos veikimui labai svarbus pagrindinių rinkų lankstumas. Kapitalo mobilumas buvo didelis, bet darbo rinkos dažnai būdavo labai susiskaidžiusios. Norint visoje Europoje užtikrinti tinkamiausią darbo pasiūlos ir paklausos atitikimą ir visapusiškai išnaudoti užimtumo potencialą ypač svarbu gerinti žmonių galimybes nuvykti į darbo vietas savo šalyje ar už jos ribų. Laisvas darbuotojų judėjimas yra vienas iš ES ir jos bendrosios rinkos kertinių akmenų. EPS darbo jėgos judumas netolygių permainų laikais tam tikru mastu gali padėti sureguliuoti padėtį. Vis dėlto tarpvalstybinis judumas Europos Sąjungos viduje tebėra menkas. Tik 2.6 proc. ES gyventojų persikėlė gyventi į kitą valstybę narę. Euro zonoje mažiau negu 4 proc. darbingo amžiaus žmonių yra kitos valstybės narės gyventojai. Tiesa, 10 proc. ES piliečių jau yra dirbę kitoje valstybėje narėje, 17 proc. ketina ateityje dirbti arba gyventi kitoje valstybėje narėje. Esamą menką darbo jėgos judumą galima paaiškinti keliais veiksniais, tarp jų ir socialiniais bei kultūriniais (kalbos bei kultūros barjeras, būsto rinka, šeimos ryšiai). Kiti veiksniai susiję su galimybėmis naudotis ES teisės aktais numatytomis teisėmis ir nepakankama parama ES vidaus judumui (skirtingos socialinio draudimo ir mokesčių sistemos, nevienodi reikalavimai profesinėms kvalifikacijoms, teisinės ir administracinės kliūtys). ES jau šalina kai kurias iš šių nelengvai įveikiamų kliūčių. Sukurta ES masto profesinių kvalifikacijų pripažinimo sistema ir bendra ES socialinės apsaugos išmokų koordinavimo sistema, kurios užtikrina, kad darbuotojai, nusprendę persikelti į kitą valstybę, nepraras įgytų teisių. Komisija tęsia darbus, susijusius su reglamentuojamų profesijų atstovų veikla, siekdama plėsti įsisteigimo laisvę paslaugų sektoriuje[15]. Neseniai pateiktu direktyvos dėl priemonių, kad darbuotojai galėtų lengviau naudotis laisvo darbuotojų judėjimo teisėmis[16], pasiūlymu Komisija siekia suteikti tvirtą darbuotojų judumo pagrindą: užtikrinti jiems konsultavimą, informaciją ir paramą priimančiojoje šalyje, o diskriminacijos atvejais suteikti veiksmingų teisių gynimo būdų. Vis dėlto susirasti darbą kitoje ES valstybėje narėje tebėra sunku, tai susiję su didele administracine našta, be to, gali neigiamai paveikti asmens socialinio draudimo teises. ES pilietybės ataskaitoje Komisija ragino valstybes nares visapusiškai išnaudoti esamas taisykles ir leisti darbo ieškantiems asmenims, kol jie ieško darbo kitoje valstybėje narėje, iki šešių mėnesių gauti nedarbo išmokas.[17] 2014 m. Komisija ketina pateikti pasiūlymus peržiūrėti nedarbo klausimams skirtus Reglamento (EB) Nr. 883/2004 ir Reglamento (EB) Nr.987/2004 skyrius, siekdama supaprastinti nedarbo išmokų skyrimo tarpvalstybinio užimtumo atvejais procedūras ir padidinti nuostatų veiksmingumą. Tačiau kartu Komisijai ir valstybėms narėms reikia aktyviau stengtis sureguliuoti tarpvalstybinį darbo pasiūlos ir paklausos santykį, konkrečiai – atnaujinti EURES sistemą ir ją paversti visos Europos darbuotojų paieškos, konkrečių įgūdžių pritaikymo konkrečiam darbui ir įdarbinimo tarnyba. 2013 m. Komisija pateiks pasiūlymą, skirtą gerinti informacijos apie laisvas darbo vietas ir darbo ieškančius asmenis tvarkymą, teikti judumo paramos paslaugas darbo ieškantiems asmenims bei darbdaviams ir tobulinti bendrą judumo strategijų koordinavimą ir valdymą valstybėse narėse. Be to, labai svarbu spręsti įgūdžių ir rinkos neatitikimo problemas, kad būtų galima geriau numatyti, kokių įgūdžių reikės darbo rinkoje. Tam ir buvo neseniai sukurta ES įgūdžių panorama. 4.3 Stipresnė EPS. Plataus užmojo tikslai ir geras planavimas Dabartinė EPS struktūra remiasi taisyklėmis grindžiama decentralizuotos nacionalinės fiskalinės politikos sistema. Fiskalinės politikos stabilizavimo funkcija atliekama nacionaliniu lygmeniu, laikantis Sutarčių ir Stabilumo ir augimo paktų nuostatų. Automatiškai veikiančioms nacionalinėms stabilizavimo sistemoms (mažesni mokesčiai ir didesnės socialinės išlaidos esant nuosmukiui), turint galvoje palyginus didelės apimties gerovės tarnybas, tam tikromis sąlygomis skiriamas svarbus saugiklių nuo sukrėtimo vaidmuo. Bet gerovės politika (ypač išmokų sistema) pagal Sutartį priskiriama konkrečios valstybės narės atsakomybei, o tai reiškia, kad už automatiškai veikiančių stabilizavimo sistemų kūrimą, veiksmingumą ir funkcionavimą atsako valstybė. Todėl skirtingose valstybėse narėse jos veikia nevienodai. Komisijos komunikate dėl stiprios ir vieningos EPS projekto pateikiama išsami vizija, kurios pagrindu galima sukurti stiprias ir stabilias finansų, fiskalines, ekonomikos ir politikos sričių struktūras. Ji svarbi ir kuriant EPS socialinį matmenį. Šiame projekte išdėstyti veiksmai, kurių, Komisijos manymu, reikia imtis trumpuoju, vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiais. Einant šiuo keliu, reikia skatinti didesnį solidarumą ir finansinę paramą, kartu siekiant didesnės atsakomybės ir ekonominės drausmės. Kai kurias iš šių priemonių galima priimti ir remiantis dabartinėmis Sutartimis. Norint priimti kitas, reikės iš dalies pakeisti esamas Sutartis ir suteikti ES naujų kompetencijų. Vystant EPS socialinį matmenį ypač svarbūs šie projekte nurodomi aspektai. Trumpuoju laikotarpiu Komisija pasiūlė sukurti atskirą nuo daugiametės finansų programos ES ekonomikos valdymo sistemos ir ES biudžeto priemonę pusiausvyros atkūrimui, koregavimui ir tuo pačiu augimui paremti. Tai pirmas žingsnis siekiant sukurti stipresnį finansinį darinį greta labiau integruotų strategijos koordinavimo mechanizmų. Esamą sistemą reikia stiprinti gerinant stambiausių reformų projektų ex ante koordinavimą ir kuriant konvergencijos ir konkurencingumo priemonę (KKP), kuria būtų sukuriama įsipareigojimo pradėti struktūrines reformas ir finansuoti jų savalaikį vykdymą sistema. Finansinė parama būtų teikiama reformų dokumentų rinkiniams, dėl kurių susitarta ir kurie svarbūs tiek konkrečiai valstybei narei, tiek geram EPS veikimui. Finansinės paramos naudojimas būtų apibrėžtas kaip susitarimo, kurį sudarytų konkreti valstybė narė ir Komisija, dalis. Konvergencijos ir konkurencingumo priemonė leistų suderinti stipresnę ekonominės politikos integraciją ir finansinę paramą: taip būtų išreikštas didesnės atsakomybės ir didesnio solidarumo derinimo principas. Ši priemonė būtų sukurta pagal antrinę teisę. Remiantis KKP būtų galima nuosekliai didinti finansinius pajėgumus, kad išteklių pakaktų paremti net krizės apimtos didelės ekonomikos plačių struktūrinių reformų vykdymą. Galiausiai ilguoju laikotarpiu, remiantis stiprėjančiomis Europos lygmens savarankiškumo, taigi ir atsakomybės bei solidarumo kompetencijomis, turėtų būti įmanoma sukurti autonominį euro zonos biudžetą, turintį fiskalinių pajėgumų padėti valstybėms narėms atlaikyti sukrėtimus. Centrinis biudžetas suteiktų EPS lygmens stabilizavimo priemonę: padėtų prisitaikyti prie asimetrinių sukrėtimų, sudarytų sąlygas stipresnei ekonominei integracijai ir konvergencijai, taip pat padėtų išvengti ilgalaikių pervedimų srautų susidarymo. Apskritai, bendra priemonė, palyginti su dabartinės priemonės stabilizavimo pajėgumais, turėtų duoti daugiau naudos. Šio finansinio pajėgumo apimtis galiausiai priklausys nuo pageidaujamos integracijos stiprumo ir pasirengimo įdiegti atitinkamus politikos pokyčius. Makroekonominiam stabilumui skirta bendra priemone būtų galima užtikrinti draudimo sistemą, kuria remiantis ekonominių sukrėtimų rizika būtų sutelkta visose valstybėse narėse, taip sumažinant nacionalinių pajamų svyravimus. Trumpai tariant, pagal stabilizavimo sistemą, kurios tikslas – stabilizuoti asimetrinius sukrėtimus, būtų galima reikalauti grynųjų piniginių mokėjimų, kurių vertė palankiu metu būtų neigiama, o esant sunkumams – teigiama. Pavyzdžiui, pagal paprastą schemą būtų nustatyti grynieji šalių įnašai / mokėjimai, atsižvelgiant į jų gamybos apimties atotrūkį (lyginant su vidurkiu). Vidutiniu laikotarpiu ši sistema kiekvienoje iš šalių turėtų išlaikyti finansinį neutralumą; be to, ji priklausytų nuo šalies dydžio. Kita galimybė – pagal schemas gali būti reikalaujama, kad mokėjimai iš fondo būtų skiriami konkrečiu tikslu, siekiant susilpninti cikliškumo poveikį (pvz., kaip pagal JAV bedarbio pašalpų sistemą, kai iš federalinio fondo kompensuojama 50 proc. bedarbio pašalpų, kurių trukmė viršija standartinę trukmę iki nustatytos didžiausios ribos, su sąlyga, kad nedarbas yra tam tikro lygio ir didėja). Sistemos turėtų veikti taip, kad būtų išvengta „ilgalaikių pervedimų“ tarp šalių. Kitaip tariant, jos turėtų būti sukurtos taip, kad ilguoju laikotarpiu kiekviena šalis patirtų ir naudos, ir nuostolių. Šioms priemonėms reikės gerokai pakeisti Sutartis, nes šiuo metu ES neturi kompetencijos priimti priemones nei euro zonai, nei visai ES. ES negali imtis atsakomybės už jos valstybių narių biudžetus. Šiuo metu ES kompetencija užimtumo srityje pasireiškia tik iniciatyvomis, sukurtomis skatinti valstybių narių bendradarbiavimą ir remti jų veiksmus, tačiau neaprėpia jų derinimo (žr. SESV 149 straipsnį). Socialinio draudimo ir socialinės apsaugos srityje jos kompetencija apsiriboja priėmimu direktyvų, nustatančių mažiausius reikalavimus valstybių narių sistemoms, kurių pamatinius principus ir finansinę pusiausvyrą nustato pačios valstybės narės (žr. SESV 153 straipsnį). Dabartinėse kompetencijų ir Sutarčių išteklių sistemose negalima taikyti ir 352 straipsnyje numatytos lankstumo sąlygos, kadangi makroekonomikos stabilizavimo sistemų sukūrimas išeis už dabartinių Sutarčių sistemos ribų, o tai prilygs daliniam Sutarčių keitimui nesilaikant nurodytų procedūrų. Kitaip tariant, galutiniam etapui reikėtų iš pagrindų atnaujinti Sutartis; užtikrinant demokratinį teisėtumą ir atskaitomybę, lygia greta turėtų vykti – kaip išsamiai nurodoma projekte – atitinkamo masto politinė integracija. 5 GLAUDESNIS SOCIALINIS DIALOGAS ES lygmens socialinis dialogas yra gyvybiškai svarbus mūsų socialinės rinkos ekonomikos pažangai: jis naudingas darbdaviams, darbuotojams ir visai ekonomikai bei visuomenei. Stiprinant ekonomikos valdymą ypač svarbu į strategines diskusijas ir sprendimų priėmimo procesus įtraukti socialinius partnerius. Tai ne tik leis padidinti atsakomybę už konkrečias strategijas ir padės prasmingiau jas įgyvendinti, bet ir sudarys sąlygas veiksmingiau koordinuoti strategiją euro zonos lygmeniu. Todėl ypač svarbu dėti pastangų stiprinti Europos ir nacionalinio lygmens socialinį dialogą. Socialiniai partneriai vaidina svarbų vaidmenį nacionaliniu lygmeniu, nustatant darbo rinkos taisykles ir darbo užmokesčio dydį. Trišalėmis konsultacijomis, pavyzdžiui, socialinio draudimo srityje, jie daro didelę įtaką kitoms struktūrinėms strategijoms. Ypač darbo užmokesčio srityje ES egzistuoja įvairių pramonės santykių, ir valstybės narės pačios sprendžia, kaip organizuoti derybas dėl darbo užmokesčio. Socialinių partnerių svarba itin didelė įgyvendinant tokias priemones, kaip gamybinė praktika ar visą gyvenimą trunkantis veiksmingas mokymasis. Yra galimybių gerinti būdus, kaip įtraukti socialinius partnerius į ES lygmens ekonominės ir socialinės politikos koordinavimą. 5.1 Geriausiai pasinaudoti esamais forumais ES lygmeniu socialiniai partneriai dalyvauja dvimečiame makroekonomikos srities dialoge (MSD) ir du kartus per metus aukščiausiu politiniu lygiu keičiasi nuomonėmis trišaliame socialiniame aukščiausio lygio susitikime (TSS).[18] Ir makroekonomikos srities dialogas, ir trišalis aukščiausio lygio susitikimas yra svarbiausios galimybės įtraukti socialinius partnerius į Europos semestro procesą. Komisija įsitikinusi, kad galima dar labiau įtraukti socialinius partnerius į ES ir EPS valdymą, išlaikant visapusę pagarbą jų autonomijai. Galima įvairesniais būdais panaudoti skirtingų forumų sąsajas ir tarpusavio papildymą, ypač skatinant nuoseklumą ir stengiantis vengti procesų dubliavimo. Ataskaitų teikimo ir tolesnio stebėjimo veiklą reikėtų vykdyti sistemingiau, tuo užtikrinant didesnį skaidrumą bei informacijos teikimą; be to, būtų galima veiksmingiau sieti forumus tarpusavyje. Reikia ir toliau išnaudoti dvišalio socialinio dialogo siūlomas galimybes, visuose forumuose, ypač Socialinio dialogo komitete, skatinti aukštesnio lygio nacionalinių socialinių partnerių atstovavimą. Dabartiniai forumai jau įrodė savo vertę. Naujas dialogo formas reikėtų pradėti svarstyti tik gavus bendrą patvirtinimą dėl jų reikmės. Makroekonomikos srities dialogas – tai aukšto lygio forumas, kuriame Taryba, Komisija, Europos Centrinis bankas ir ES lygmens socialinių partnerių atstovybės keičiasi nuomonėmis. Jis įkurtas konkrečiu tikslu – skatinti euro zonoje nuolatinį makroekonomikos srities dialogą. MSD sudaro du sluoksniai: politinis ir techninis. Politinius dialogus rengia valstybės narės, paeiliui pirmininkaujančios Europos Tarybai (juose dalyvauja dvi vėliau pirmininkausiančios valstybės narės); prieš juos vyksta techniniai parengiamieji posėdžiai.[19]. Trišalis socialinis aukščiausio lygio susitikimas augimo ir užimtumo klausimams spręsti patvirtintas SESV 152 straipsnyje kaip neatskiriama ES lygmens socialinio dialogo dalis. Trišalio aukščiausio lygio susitikimo paskirtis – užtikrinti aukščiausio lygio socialinį Tarybai pirmininkaujančios šalies (ir dviejų vėliau pirmininkausiančių šalių) dialogą su Komisija ir darbdavių bei darbuotojų atstovais .Aukščiausio lygio susitikimas vyksta įvairių pramonės sričių dialogo kontekste. Todėl į jo darbotvarkę įtraukti visoms ekonomikos sritims ir ES darbuotojams svarbūs klausimai. Užimtumo ir socialinės politikos strategijas Užimtumo, socialinės politikos, sveikatos ir vartotojų reikalų taryba (EPSCO), Europos Taryba ir ES socialiniai partneriai reguliariai du kartus per metus aptaria ir neformaliuose posėdžiuose. Be to, Sutartyje numatyti komitetų ir ES socialinių partnerių konsultacijų mechanizmai (SESV 150 ir 160 straipsniai). 5.2 Konsultacijos Europos semestro procese ES institucijos iš esmės sutaria, kad į Europos valdymą, ypač į Europos semestro procesą, reikia labiau įtraukti socialinius partnerius. Siekiant, kad sustiprintas ES valdymas būtų įtrauklus ir veiksmingas, reikia, nepamirštant pagarbos socialinių partnerių autonomijai ir nacionalinių praktikų įvairovei (laikantis SESV 152 straipsnio ir 153 straipsnio 5 dalies nuostatų), socialinių partnerių dalyvavimą formuojant ir įgyvendinant ekonominę ir užimtumo srities politiką suderinti su stebėsenos ir koordinavimo mechanizmų vystymosi tendencijomis. Svarbų vaidmenį vaidina nacionalinio lygmens konsultacijos su socialiniais partneriais, ypač priimant nacionalines reformų programas ir įgyvendinant konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas. Šios konsultacijos ypač didelį poveikį daro darbo rinkai, veikia ir bendrąsias ekonomines ir socialines problemas bei strategijas. Tam, kad svarbiausiais Europos lygmens sprendimų priėmimo proceso etapais būtų galima laiku ir veiksmingai konsultuotis su socialiniais partneriais, tikrai yra galimybių geriau išnaudoti šiuo metu veikiančius Europos socialinio dialogo mechanizmus. Kad konsultacijos būtų veiksmingos, į jas būtina įtraukti ir nacionalines socialinių partnerių organizacijas. Tai bus pasiekta tik tuo atveju, jei valstybės narės, laikydamosi savo nacionalinių tradicijų, irgi aktyviau įtrauks savo socialinius partnerius į vykdomų pagal nacionalines tradicijas reformų svarstymą, kūrimą ir įgyvendinimą. Kokiu būdu konkrečioms šalims skirtos rekomendacijos bus aptariamos su socialiniais partneriais, turi nuspręsti nacionalinės vyriausybės, laikydamosi savo taisyklių ir praktikos. Tačiau Komisija skatins valstybes nares aptarti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas ir visas atitinkamas reformas su socialiniais partneriais ir pridėti jų nuomonę prie nacionalinių reformų programų. Komisija siūlo taip gerinti esamą konsultacijų procesą: Komisija, veikdama per Socialinio dialogo komitetą, prieš patvirtindama metinę augimo apžvalgą susitinka su socialiniais partneriais, norėdama sužinoti jų nuomonę apie būsimus prioritetus ir gauti grįžtamąjį ryšį dėl ankstesnio Europos semestro proceso rezultatų. Pagrindinės šių konsultacijų mintys bus perduotos Tarybai spalio mėn. vyksiančiame trišaliame socialiniame aukščiausio lygio susitikime Bendrą rašytinę socialinių partnerių nuomonę, prieš tai šalių aptartą ir sutartą, Komisija pridės prie savo pramonės santykių ataskaitos. Ją patvirtinus, Komisija, taip pat veikdama per Socialinio dialogo komitetą, surengia su ES socialiniais partneriais ir jų nacionaliniais padaliniais diskusiją dėl metinės augimo apžvalgos ir bendros užimtumo ataskaitos. Jos tikslas – skatinti geriau suprasti abiejų šalių lūkesčius ir susirūpinimą. Diskusijos pagrindu taps šioje ataskaitoje pateikta pagrindinių užimtumo ir socialinių tendencijų rodiklių suvestinė, svarbiausios ekonominių ir socialinių reformų temos, jų įgyvendinimas ir socialinis matmuo bei jų koordinavimas. Jei tinkama, diskusijoje bus taip pat keičiamasi nuomonėmis apie socialiniams partneriams tiesiogiai aktualius klausimus, tokius kaip darbo užmokestis arba kolektyvinių derybų sistemos. Socialinių partnerių išsakyta nuomonė bus prireikus skelbiama viešai. Šios konsultacijos papildys komitetų (Užimtumo komiteto (UK) ir Statistinių programų komiteto (SPK)) ir ES socialinių partnerių sekretoriatų pasikeitimą nuomonėmis ir taip padės rengti kovo mėn. vyksiantį trišalį socialinį aukščiausio lygio susitikimą. Trišalis socialinis aukščiausio lygio susitikimas išlieka Komisijos, Tarybos ir Europos socialinių partnerių aukščiausio lygio susitikimas, skirtas aptarti augimo ir užimtumo politiką. Kovo mėn. vyksiančio trišalio socialinio aukščiausio lygio susitikimo tema – Europos semestras. Jo diskusijas parengs EPSCO. Prieš aukšto lygio politinį dialogą turi vykti techninis parengiamasis susitikimas, kurį rengs Socialinio dialogo komitetas. Komisija siūlys peržiūrėti trišalio socialinio aukščiausio lygio susitikimo įsteigimo sprendimą ir priderinti jį prie naujos Lisabonos sutartimi nustatytos institucijų veiklos sistemos ir integruotos į ją augimo bei užimtumo strategijos. Dabartinę konkrečioms temoms skirtų dialogų organizavimo sistemą per UK ir SPK reikia tobulinti ir didinti jos efektyvumą. Konsultacijų procesas galėtų būti papildytas ad hoc susitikimais arba darbiniais susitarimais geriau įtraukti socialinius partnerius į diskusijas atitinkamomis temomis, atsižvelgiant į jų konkrečią atsakomybę ir pasirengimą išklausyti socialinius partnerius (pvz., dėl jaunimo užimtumo, darbo užmokesčio, pensijų ir sveikatos apsaugos reformų). Komisija, toliau naudodamasi pramonės santykių Europoje ataskaita ir Eurofondo sistemoje atliktais Europos pramonės ryšių stebėjimo tarnybos darbais, nesiliaus skatinti socialinio dialogo tendencijų stebėseną visoje ES. 6 IŠVADA Naujais pakeitimais, skirtais sustiprinti ES ekonomikos valdymą, siekiama stiprinti EPS, atitaisyti kai kuriuos pradinius jos struktūros trūkumus, padaryti ją konkurencingesnę ir geriau skirtą skatinti augimą. Komisijos nuomone, EPS socialinio matmens vystymas yra neatskiriama šio proceso dalis. Tai reiškia, jog vystomi dabartinių ekonomikos valdymo mechanizmų ir politikos priemonių pajėgumai atsižvelgti į problemas, susijusias su užimtumu ir ES socialinės politikos strategijomis, ir šias problemas spręsti, padedant valstybėms narėms įgyvendinti savo augimo ir užimtumo galimybes ir gerinant socialinę sanglaudą, kaip numatyta ES tiksluose. Gerai veikiančiai piniginei sąjungai reikia lanksčių rinkų ir atitinkamų institucijų, kurios rūpintųsi socialine padėtimi ir užtikrintų valstybėse narėse tinkamą apsaugos sistemą. Yra galimybių stiprinti EPS socialinį matmenį, Europos semestro procese geriau koordinuojant ir stebint užimtumo ir socialinės politikos strategijas bei tendencijas, geresniam socialinių sunkumų švelninimui mobilizuojant tikslinius veiksmus ir išteklius, panaikinant tarpvalstybinio darbo jėgos judumo kliūtis Europos Sąjungoje ir stiprinant socialinio dialogo vaidmenį. Komisija yra pasirengusi dirbti su kitomis ES institucijomis, valstybėmis narėmis ir socialiniais partneriais, kad būtų greičiau pasiekta šios srities pažangos. Priedas. Orientacinė svarbiausių užimtumo ir socialinės padėties rodiklių suvestinė (bus analizuojama 2014 m. Europos semestro bendroje užimtumo srities ataskaitoje) RODIKLIAI || Nedarbo lygis (%) || Nedirbančio, nesimokančio ir profesiniame mokyme nedalyvaujančio jaunimo (NEET) dalis ir jaunimo nedarbo lygis || Realių bendrųjų disponuojamųjų namų ūkių pajamų (RBDNŪP) pokyčiai || Arti skurdo ribos esančių 18–64 m. amžiaus gyventojų dalis (%) || Nelygybė (S80/S20 santykis) Tikslinė grupė: || Aktyvių gyventojų skaičius || Jaunimo (18–24 m.) skaičius || Visų gyventojų skaičius || Darbingo amžiaus gyventojų skaičius || Visų gyventojų skaičius Duomenų šaltiniai ir pakitimai || Darbo jėgos tyrimai (pokyčiai per metus) || Darbo jėgos tyrimai (pokyčiai per metus) || Nacionalinės sąskaitos || ES pajamų ir gyvenimo sąlygų statistinis tyrimas (pokyčiai per metus) || ES pajamų ir gyvenimo sąlygų statistinis tyrimas Rodiklio pagrindimas || Bendri darbo rinkos pokyčiai, produkcijos ir našumo mažėjimas, konkurencingumas, socialinė sanglauda || Galimybių įsidarbinti ir našumo mažėjimas, įgūdžių atitiktis, švietimo ir darbo rinkos institucijų veiklos veiksmingumas, konkurencingumas, socialinė sanglauda || Visuminė paklausa, darbo rinkos pajamų adekvatumas, pakaitinių pajamų teikimo sistemų veiksmingumas || Bendrieji skurdo pokyčiai (skurdžių asmenų realių pajamų pokyčiai), socialinė sanglauda, žmogiškojo kapitalo nykimas || Darbo rinkos segmentacija ir nestabilumas, lygios galimybės, visuminė paklausa ir socialinė sanglauda Rodiklių aiškinimas papildomas veiksmų užimtumo srityje rezultatų apžvalga (VUSRA), veiksmų socialinėje srityje rezultatų apžvalga (VSASRA) ir bendra vertinimo sistema (BVS) || Išsamus rodiklių aiškinimas papildomas veiksmų užimtumo srityje rezultatų apžvalga (VUSRA), veiksmų socialinėje srityje rezultatų apžvalga (VSASRA) ir visa bendra vertinimo sistema (BVS). Kad būtų aiškiau, toliau pateikiama rodiklių pavyzdžių, rodančių, kaip VUSRA, VSASRA ir BVS papildo pagrindinių rodiklių aiškinimą: || Ilgalaikio nedarbo dalis Užimtumo lygis (pagal lytį, amžių, įgūdžius) Nesavanoriškas darbas ne visą dieną, darbas pagal laikinas sutartis Laisvų darbo vietų dalis (3 metų vidurkis) Kiti ADRP rodikliai || Jaunimo nedarbo lygis, NEET jaunimo dalis, atskiros amžiaus grupės (15–18, 18–19, 20–24 m.) Jaunimo užimtumo lygis Mokyklos nebaigiantys asmenys || Darbo pajamų (darbuotojų ir savarankiškai dirbančių asmenų) indėlis į RBDNŪP Reali darbo vieneto kaina Bendrosios namų ūkių santaupos Namų ūkių įsiskolinimo ir pajamų santykis, nedarbo išmokų lygis || Arti skurdo ribos esančių asmenų dalis (%) Skurdo gylis, skurdo rizikos atotrūkis Kiti skurdo matmenys Dirbančiųjų skurdas, bedarbių namų ūkiai Sunkios materialinės sąlygos, žmonių, kuriems gresia skurdas ar socialinė atskirtis (AROP) dalis pagal amžių (vaikų skurdas, darbingo amžiaus asmenų skurdas, pagyvenusių asmenų skurdas) || Segmentacijos rodikliai (nesavanoriškas darbas pagal laikinas sutartis / nepilną darbo dieną, darbuotojų judėjimas darbo rinkoje (pagal sutarčių pobūdį arba užmokesčio lygį) ir kt. Kitų nelygybės darbo rinkoje apraiškų rodikliai (darbo užmokesčio skirtumai pagal raštingumo lygį (PISA), pagal lytį, pajamų užmokesčio skirtumai (išskyrus darbo neturinčius asmenis) Priedas. Orientacinė papildomo pagalbinio užimtumo ir socialinės padėties rodiklių Įspėjimo mechanizmo ataskaitos (ĮMA) lentelė RODIKLIAI || Darbo jėgos aktyvumo lygis (%) || Ilgalaikio nedarbo lygis (%) || Jaunimo nedarbo lygis || Žmonių, kuriems gresia skurdas ar socialinė atskirtis (AROP), dalis (%) Tikslinė grupė: || Darbingo amžiaus (15–64 m.) gyventojų skaičius || Aktyvių gyventojų skaičius || Tos pačios amžiaus grupės (15–24 m.) aktyvių gyventojų skaičius || Visų gyventojų skaičius Duomenų šaltinis / pokyčiai || Eurostatas, darbo jėgos tyrimai / lygis ir kitimas laike || Eurostatas, darbo jėgos tyrimai / lygis ir kitimas laike || Eurostatas, darbo jėgos tyrimai / lygis ir kitimas laike || Eurostatas, pajamų ir gyvenimo sąlygų statistinis tyrimas/ lygis ir kitimas laike Rodiklio pagrindimas || Papildo nedarbo lygio rodiklį, nes leidžia nustatyti giluminius perėjimus nuo aktyvumo prie neaktyvumo ir priešingai. Sudaro galimybes apžvelgti struktūrines priežastis neieškoti darbo bei ilgalaikio nedarbo, nedeklaruoto darbo, darbo neoficialiame sektoriuje ir nepakankamo užimtumo žemės ūkio srityje sukeliamą „atgrasymo efektą“. || Leidžia nustatyti struktūrines darbo rinkos problemas, pvz., kvalifikacijų neatitikimą, vidaus ir išorės dalyvių problemas. Nurodo mažesnes pakartotinio užimtumo galimybes ir augantį pavojų ilgam įkliūti į nedarbo situacijos spąstus. || Leidžia apžvelgti sunkumus, su kuriais susiduria pagyvenę ir galbūt menkus įgūdžius turintys asmenys, norintys patekti į darbo rinką; ilgalaikis nedarbas karjeros pradžioje gali turėti ilgalaikių padarinių būsimoms pajamoms ir įsiliejimui ir darbo rinką. || Visuminis rodiklis, išreiškiantis įvairius skurdo aspektus Papildomi rodikliai || netaikoma || netaikoma || NEET jaunimo dalis iš visų 15–24 m. amžiaus jaunuolių || Sudedamosios dalys: skurdo rizikos lygis (AROP), kuris aprėpia santykinį skurdą, didelio materialinio nepritekliaus lygis, kuris aprėpia absoliutų skurdą; asmenys, gyvenantys mažo darbo intensyvumo namų ūkiuose Užimtumo ir socialinių problemų stebėjimo ir priežiūros stiprinimas Europos semestro kontekste Makroekonominio disbalanso (MD) koregavimo procedūros / Makroekonominio disbalanso prevencijos procedūros Metinė augimo apžvalga Birželio-liepos mėn. Europos Taryba patvirtina ir Taryba priima KŠSR 148 str. EPSCO Spalio mėn. Trišalis socialinis aukščiausio lygio susitikimas, Europos Tarybos rudens sesija Balandžio mėn. Stabilumo arba konvergencijos programų (SKP) ir Nacionalinių reformų programų (NRP) galutinis patvirtinimas (dalyvaujant socialiniams partneriams) Gegužės-birželio mėn. Komisija pasiūlo konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas (KŠSR), diskusijos Tarybos komitetuose, EPSCO ir ECOFIN [1] Komisijos komunikatas „Stiprios ir veiksmingos ekonominės ir pinigų sąjungos projektas. Europos masto diskusijų pradžia“, 2012 m. gruodžio 28 d., COM (2012) 777. [2] 2012 m. spalio 18 d. Europos Parlamento iniciatyva paskelbtas pranešimas „Siekis sukurti tikrą pinigų ir ekonominę sąjungą“ (M. Thyssen pranešimas). [3] Europos Komisija, 2012 m. Europos užimtumo ir socialinės tendencijos. [4] Žr. Pirmininkaujančios valstybės narės parengtų 1997 m. lapkričio 20–21 d. įvykusio neeilinio Europos Vadovų Tarybos susitikimo užimtumo klausimais išvadų 3 pastraipą. [5] Žr. Reglamentą Nr. 1466/97 su pakeitimais, padarytais Reglamentu Nr. 1175/2011, visų pirma jo 1–A skirsnį dėl ekonominės politikos koordinavimo Europos semestro. [6] Tarybai pirmininkaujančios valstybės narės laiškas Europos Vadovų Tarybos pirmininkui dėl EPS socialinio matmens, 2013 m. gegužės 15 d. [7] Veiksmų užimtumo srityje rezultatų apžvalga (VUSRA) ir veiksmų socialinėje srityje rezultatų apžvalga (VSASRA). [8] Visa apžvalga pateikta priede. Valstybėms narėms nebus nustatyta papildomų ataskaitų teikimo prievolių. [9] Bendrą užimtumo ataskaitą, nurodytą 148 straipsnio 1 dalyje, priima Taryba ir svarsto Europos Vadovų Taryba. Sąvoka „bendra“ vartojama Komisijos ir Tarybos sutarimu; ataskaitoje naudojamų duomenų rinkinys taip pat plačiai naudojamas Europos semestre. [10] VUSRA – tai bendra ataskaita, dėl kurios susitarė Komisija ir valstybės narės ir kuria pirmiausia siekiama nustatyti bendras svarbiausias užimtumo problemas kiekvienoje valstybėje narėje. Atliekama valstybių narių veiksmų rezultatų statistinė analizė (lyginamoji analizė), taip pat lyginama, kaip laikui bėgant kito rezultatai konkrečioje valstybėje narėje. VUSRA pateikiama pagal BVS parengto 10 sričių, susijusių su darbo rinka, vertinimo santrauka. [11] 2012 m. spalio mėn. Taryba patvirtino VSASRA – socialinės padėties ES valstybėse narėse stebėsenos metodą. [12] BVS yra pagrindinių darbo rinkos ir socialinių rodiklių duomenų bazė, naudojama darbo rinkai, socialinėms tendencijoms valstybėse narėse ir pažangai siekiant svarbiausių tikslų stebėti. Tai yra analizės priemonė, pagrįsta bendrai sutartais rodikliais, taikomais 11 politikos sričių. [13] 2013 m. liepos 17 d. Komisija pateikė Sprendimo dėl VUT bendradarbiavimo stiprinimo pasiūlymą, kuriame numatyta, kad taikant lyginamąją analizę bus galima tinkamai palyginti VUT veiklos rezultatus. [14] COM(2012) 173 final. [15] Komisijos komunikatas „Reglamentuojamų profesijų pasiekiamumo įvertinimas“, 2013 10 02. [16] COM(2013) 236 final. [17] COM(2013) 269 final. [18] TSS vyksta nuo 1997 m., nors oficialiai buvo įkurtas 2003 m. (Sprendimas 2003/174/EB), o dabar yra integruotas į Lisabonos sutartį. MSD pradėtas 1999 m. remiantis pirmininkaujančios šalies išvadomis (Europos Vadovų Tarybos susitikimas Kelne). [19] Sistemą nustato Ekonominės politikos komitetas (EPK).