Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS kuriuo valstybėms narėms leidžiama pasirašyti ir ratifikuoti 2012 m. Keiptauno susitarimą dėl 1977 m. Tarptautinės Toremolinoso konvencijos dėl žvejybos laivų saugos 1993 m. Toremolinoso protokolo nuostatų įgyvendinimo arba prie šio susitarimo prisijungti /* COM/2013/038 final - 2013/0020 (NLE) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS 1.1. Įvadas 1977 m. Tarptautinė Toremolinoso konvencija dėl žvejybos laivų saugos buvo iš dalies pakeista 1993 m. protokolu, kuriuo atnaujintos ir peržiūrėtos privalomo pagrindinių skyrių taikymo 45 metrų ir ilgesniems laivams nuostatos, o sprendimą dėl šių nuostatų taikymo 24 metrų ir ilgesniems laivams leista priimti regioniniu lygmeniu. Nei konvencija, nei 1993 m. protokolas neįsigaliojo, nes nebuvo įvykdyti būtiniausi ratifikavimo reikalavimai. 2012 m. spalio 9–11 d. Tarptautinė jūrų organizacija (TJO) Keiptaune (Pietų Afrika) surengė diplomatinę konferenciją, kad apsvarstytų ir priimtų susitarimą dėl Toremolinoso protokolo įgyvendinimo; TJO įdėjo daug pastangų siekdama sudaryti palankesnes sąlygas įsigalioti 1993 m. protokolui. Diplomatinėje konferencijoje priimtas Susitarimas, kuriuo iš dalies keičiamas 1993 m. Toremolinoso protokolas – „2012 m. Keiptauno susitarimas dėl 1977 m. Tarptautinės Toremolinoso konvencijos dėl žvejybos laivų saugos 1993 m. Toremolinoso protokolo nuostatų įgyvendinimo“ (toliau – Susitarimas). 1.2. ES kompetencija ir ratifikavimas Remiantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 3 straipsnio 2 dalyje nustatytomis išorės kompetencijos taisyklėmis, 1993 m. Toremolinoso protokolo pakeitimai priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai, nes protokolas buvo perkeltas į ES teisės aktus 1997 m. gruodžio 11 d. Tarybos direktyva 97/70/EB, nustatančia suderintus saugumo reikalavimus 24 metrų ilgio ir ilgesniems žvejybos laivams[1]. Europos Sąjunga negali tapti Susitarimo projekto šalimi, nes į dabartinį Tarptautinės jūrų organizacijos (TJO) Jūrų saugumo komiteto patvirtintą projektą neįtraukta su REIO (regioninėmis ekonominės integracijos organizacijomis) susijusi sąlyga. Tačiau Susitarimas susijęs su ES išimtinės kompetencijos klausimu, todėl valstybės narės negali savarankiškai priimti sprendimo pasirašyti ir ratifikuoti Susitarimą. Tai jos gali padaryti tik atsižvelgdamos į Sąjungos interesus, po Komisijos pateikto pasiūlymo, leidus Tarybai ir pritarus Europos Parlamentui. 1.3. Informacija apie Susitarimą Susitarime numatyta, kad Toremolinoso protokolas įsigalioja praėjus 12 mėnesių nuo dienos, kai ne mažiau kaip 22 valstybės, kurių bendras atviroje jūroje plaukiojančių 24 metrų ir ilgesnių žvejybos laivų skaičius yra ne mažesnis nei 3 600, išreiškia sutikimą būti šio Susitarimo saistomos. Palyginti su 1993 m. protokolu, šis laivų skaičius labai sumažintas, todėl dabar atsirado realių galimybių jį pasiekti. Susitarimas bus pateiktas pasirašyti TJO būstinėje nuo 2013 m. vasario 11 d. iki 2014 m. vasario 10 d., o vėliau prie jo bus galima prisijungti. Kaip siūlė ES valstybės narės per derybas dėl Susitarimo, tikimasi, kad naudojant Maisto ir žemės ūkio organizacijos (FAO) duomenų bazes bus galima objektyviai apskaičiuoti Susitarimą ratifikuojančių šalių žvejybos laivynų dydį, o tai prisidės prie greito Susitarimo įsigaliojimo. Taikymo sritis. Susitarimo nuostatos taikomos naujiems laivams, nebent konkrečiai numatyta kitaip. Į Susitarimą įtrauktos tam tikros lanksčios nuostatos, siekiant, kad jis būtų visuotinai priimtas. Laikydamosi plano administracijos gali palaipsniui įgyvendinti šias nuostatas: IX skyriaus (Radijo ryšys) – per ne ilgesnį nei 10 metų laikotarpį, o VII skyriaus (Gelbėjimosi priemonės ir įrenginiai), VIII skyriaus (Veiksmai avarinių situacijų metu, laivo įgulos patikrinimai pagal sąrašą ir mokymai) ir X skyriaus (Laivuose instaliuota navigacinė įranga ir susitarimai) – per ne ilgesnį nei 5 metų laikotarpį. Išimtys. Remdamasi Susitarimu administracija gali atleisti bet kurį laivą, turintį teisę plaukioti su jos vėliava, nuo bet kokių norminių reikalavimų, jei ji mano, kad tokių reikalavimų taikymas yra nepagrįstas ir neįmanomas, atsižvelgiant į laivo tipą, oro sąlygas ir bendrų navigacijos pavojų nebuvimą, jei įvykdomos šios sąlygos: a) jei, tos administracijos nuomone, laivas atitinka saugos reikalavimus, taikomus naudojant jį pagal paskirtį ir kuriais užtikrinama bendra laivo bei jame esančių asmenų sauga; b) jei laivas veiklą vykdo tik: i) bendroje žvejybos zonoje, nustatytoje gretimose jūrų teritorijose, priklausančiose tą zoną nustačiusių kaimyninių valstybių jurisdikcijai, laivams, turintiems teisę plaukioti su jų vėliavomis, tik tiek ir tokiomis sąlygomis, kurias šios valstybės susitaria taikyti vadovaudamosi tarptautinės teisės nuostatomis; arba ii) išskirtinėje valstybės, su kurios vėliava laivas plaukioja, ekonominėje zonoje, arba, jei ši valstybė tokios zonos nenustatė, – už ir greta tos valstybės teritorinės jūros esančioje zonoje, kurią ta valstybė nustatė pagal tarptautinę teisę ir kuri tęsiasi ne daugiau kaip 200 jūrmylių nuo pagrindinių linijų, nuo kurių matuojamas jos teritorinės jūros plotis; arba iii) išskirtinėje ekonominėje zonoje, kitos valstybės jurisdikcijai priklausančioje jūrų teritorijoje arba bendroje žvejybos zonoje, remiantis susijusių valstybių pagal tarptautinę teisę sudarytu susitarimu, tik tiek ir tokiomis sąlygomis, kurias šios valstybės susitaria taikyti šiuo klausimu; ir c) administracija praneša TJO generaliniam sekretoriui apie reikalavimus ir sąlygas, kuriais remiantis pagal šią pastraipą suteikiamos išimtys. Apžiūros ir sertifikatai. Tarptautinis žvejybos laivo saugos sertifikatas iš dalies pakeičiamas nurodant, kad jis išduotas pagal 2012 m. Keiptauno susitarimą dėl 1977 m. Tarptautinės Toremolinoso konvencijos dėl žvejybos laivų saugos 1993 m. Toremolinoso protokolo nuostatų įgyvendinimo. Apžiūros tvarka iš dalies keičiama siekiant atsižvelgti į krovininiams ir keleiviniams laivams taikomus terminus, visų pirma, metinę apžiūrą, privalomą tarpinę apžiūrą tarp antrų ir trečių metų ir atnaujinimo apžiūrą, atliekamą ne vėliau kaip po penkerių metų. Be to, suderinti lengvatiniai laikotarpiai, kurie skiriami pasibaigus apžiūros terminui. Į Susitarimą taip pat įtraukta nuostata, kuria remdamasi administracija gali atleisti laivą nuo metinės apžiūros, jei ji laikoma nepagrįsta arba neįmanoma. Apskritai naujoji apžiūros tvarka yra griežtesnė: metinės ir periodinės apžiūros išsamesnės; punktai, kurie anksčiau buvo įtraukiami į savo nuožiūra atliekamas tarpines apžiūras, dabar įtraukti į privalomą periodinę apžiūrą; papildomos apžiūros po remonto darbų atliekamos ne savo nuožiūra. Nustatytas naujas maksimalus 5 metų, o ne 4 metų atnaujinimo apžiūros laikotarpis, atsižvelgiant į tai, kad 5 metų laikotarpis jau buvo galima pasirinkti pagal dabartinę tvarką. Lengvatinis laikotarpis pasibaigus sertifikato galiojimui dabar taip pat susietas su suderintais kitiems laivams pagal SOLAS išduodamų sertifikatų terminais; pagrindinis lengvatinis laikotarpis sutrumpintas nuo 5 iki 3 mėnesių. Nei pirmine Toremolinoso konvencija, nei 1993 m. protokolu arba 2012 m. Susitarimu jo šalims nedraudžiama formuluoti išlygų arba teikti pareiškimų. 1.4. Poveikis direktyvai 97/70/EB Toremolinoso protokolo 3 straipsnio 5 dalis, kuria leidžiama plėtoti regioninius susitarimus, taip užtikrinant tolesnį vienodų ir nuoseklių saugos reikalavimų visiems ES vandenyse veiklą vykdantiems žvejybos laivams įgyvendinimą, lieka nepakitusi. Be to, Susitarime nurodytos minimalios saugos taisyklės, todėl pagal Toremolinoso protokolą ES gali ir toliau taikyti pradines taisykles. Dviejose srityse gali prireikti imtis veiksmų siekiant išsaugoti tam tikrus dabartinius ES standartus: pirma, dėl Susitarime nustatyto platesnių bendrų išimčių ir metinės apžiūros išimties netaikymo ir antra, dėl direktyvos ir jos priedų nuorodų atnaujinimo. Direktyvos 97/70/EB 8 ir 9 straipsniuose kartu su Reglamento (EB) Nr. 2099/2002[2] 5 straipsniu nustatyta, kad abu klausimai gali būti sprendžiami iš dalies pakeičiant direktyvą pagal reguliavimo komiteto procedūrą su tikrinimu. Direktyva 97/70/EB Toremolinoso protokolo nuostatos taikomos ne tik su ES valstybių narių vėliavomis plaukiojantiems žvejybos laivams, bet ir su trečiųjų šalių vėliavomis plaukiojantiems žvejybos laivams, vykdantiems veiklą valstybės narės vidaus arba teritoriniuose vandenyse arba savo laimikį iškraunantiems valstybės narės uoste pagal bendrąsias tarptautinės teisės taisykles. Toremolinoso protokolo nuostatos turi būti ir toliau taikomos visoms šioms žvejybos laivų grupėms. Dėl šios priežasties Komisija mano, kad pasirašydamos Susitarimą ir sutikdamos būti jo saistomos ES valstybės narės turėtų pateikti deklaraciją dėl to, kad Toremolinoso protokolo nuostatos pagal galiojančius Sąjungos teisės aktus bus ir toliau taikomos šioms dviem trečiųjų šalių laivų grupėms. Galiojančios direktyvos reikalavimai iš esmės nesikeis, todėl poveikis ES žvejybos laivų sąnaudoms yra nedidelis. Apžiūros bus išsamesnės, tačiau jos truks ilgesnį laikotarpį. 1.5. Išvada Labai svarbu, kad būtų priimtos ir įsigaliotų bendros žvejybos laivų saugos taisyklės, taikytinos sektoriuje, kuriame kasmet įvyksta itin daug nelaimingų atsitikimų, iš kurių virš 24 000 – mirtinų[3]. Nustačius lanksčias Susitarimo nuostatas, tikimasi, kad galiausiai turėtų įsigalioti 1993 m. Toremolinoso protokolas. Be to, protokolo pakeitimus atnaujinant jo nuostatas galima daryti tik tada, kai jis įsigalios. Kadangi Direktyvoje 97/70/EB daroma nuoroda į 1993 m. Toremolinoso protokolą ir įgyvendinamos jo nuostatos, kurių dauguma per 20 metų iš esmės nepakito, įsigaliojus Susitarimui bus galima TJO siūlymu iš dalies pakeisti keletą Protokolo reikalavimų, kurie vėliau gali būti įgyvendinami Direktyva 97/70/EB. Todėl Komisija mano, kad Susitarimu bus labai prisidėta siekiant Direktyvoje 97/70/EB nurodytų Sutarčių tikslų. Tačiau, kaip nurodyta 1.4. skirsnio 3 pastraipoje, būtina užtikrinti, kad nepakistų minėtos direktyvos taikymo sritis, įpareigojant Susitarimą pasirašančias ir būti jo saistomomis sutinkančias valstybes nares parengti atitinkamas deklaracijas. 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI Prisijungus prie šio Susitarimo nepasikeistų žvejybos laivams pagal dabartinę direktyvą taikomi techniniai reikalavimai. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI 1 straipsnis Šiuo straipsniu valstybėms narėms leidžiama būti saistomoms dabartinio Susitarimo srityje, kurioje Sąjungai priklauso išimtinė kompetencija, nes ES negali tapti tokio Susitarimo šalimi. Susitarime nustatomos įvairios TJO valstybių narių galimybės išreikšti savo sutikimą būti saistomomis, o straipsnyje nurodomi skirtingi būdai, kuriais ES valstybės narės gali tai padaryti. 2 straipsnis Šiuo straipsniu reikalaujama, kad ES valstybės narės sutiktų būti saistomos Susitarimo per dvejų metų laikotarpį nuo šio sprendimo įsigaliojimo dienos. Visoms ES valstybėms narėms kuo anksčiau prisijungus prie Susitarimo bus galima greičiau pasiekti reikalingą TJO valstybių narių skaičiaus ir bendro laivų skaičiaus ribą (22 valstybės narės ir 3 600 žvejybos laivų). Atsižvelgiant į tai, kad Susitarimu bus skatinama gerinti žvejybos laivų saugą visame pasaulyje ir mažinti saugos lygių skirtumus bei dėl jų galinčias susidaryti ES laivams nepalankias konkurencijos sąlygas, taip pat bus prisidėta prie tolesnio Susitarime nustatytų techninių reikalavimų atnaujinimo, labai pageidautina, kad Susitarimas įsigaliotų greitai. 3 straipsnis Šiame straipsnyje aiškiai nustatyta Tarybos sprendimo įsigaliojimo data. 4 straipsnis Šio sprendimo tikslas – leisti valstybėms narėms būti saistomoms Susitarimo, todėl sprendimas skiriamas valstybėms narėms. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Nėra. 2013/0020 (NLE) Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS kuriuo valstybėms narėms leidžiama pasirašyti ir ratifikuoti 2012 m. Keiptauno susitarimą dėl 1977 m. Tarptautinės Toremolinoso konvencijos dėl žvejybos laivų saugos 1993 m. Toremolinoso protokolo nuostatų įgyvendinimo arba prie šio susitarimo prisijungti (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 100 straipsnio 2 dalį kartu su 218 straipsnio 5 dalimi, 218 straipsnio 6 dalies a punkto v papunkčiu ir 218 straipsnio 8 dalies pirma pastraipa, atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą, atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą[4], kadangi: (1) Europos Sąjungos veiksmais jūrų transporto sektoriuje turėtų būti siekiama pagerinti laivybos saugą; (2) 1993 m. balandžio 2 d. buvo priimtas 1977 m. Toremolinoso tarptautinės konvencijos dėl žvejybos laivų saugos Toremolinoso protokolas (toliau – Toremolinoso protokolas); (3) Tarybos direktyva 97/70/EB[5], nustatančia suderintus saugumo reikalavimus 24 metrų ilgio ir ilgesniems žvejybos laivams, nustatyti saugos standartai pagrįsti Toremolinoso protokolu, kiek būtina, visapusiškai atsižvelgiant į regionines ir vietos aplinkybes; (4) Toremolinoso protokolas neįsigaliojo, nes nebuvo įvykdyti būtiniausi ratifikavimo reikalavimai; (5) siekiant bendru susitarimu nustatyti aukščiausius taikytinus žvejybos laivų saugos standartus, kurių laikytųsi visos susijusios valstybės, remiant Tarptautinei jūrų organizacijai (TJO) 2012 m. spalio 9–11 d. Keiptaune (Pietų Afrika) surengtoje diplomatinėje konferencijoje buvo parengtas Susitarimo projektas, sietinas su Toremolinoso protokolu; (6) šis 2012 m. spalio 11 d. priimtas susitarimas – tai 2012 m. Keiptauno susitarimas dėl 1977 m. Tarptautinės Toremolinoso konvencijos dėl žvejybos laivų saugos 1993 m. Toremolinoso protokolo nuostatų įgyvendinimo (toliau – Susitarimas). Susitarimas bus pateiktas pasirašyti TJO būstinėje nuo 2013 m. vasario 11 d. iki 2014 m. vasario 10 d., o vėliau prie jo bus galima prisijungti; (7) Susitarimo nuostatos patenka į išimtinę Sąjungos kompetenciją, susijusią su saugos reikalavimais 24 metrų ir ilgesniems žvejybos laivams; (8) Europos Sąjunga negali tapti Susitarimo šalimi, nes į jį neįtraukta su REIO (regioninėmis ekonominės integracijos organizacijomis) susijusi sąlyga; (9) siekiant užtikrinti saugią laivybą ir sąžiningą konkurenciją, Europos Sąjungos valstybės narės turi ratifikuoti Susitarimą arba prisijungti prie jo, kad įsigaliotų Toremolinoso protokolo nuostatos. Be to, įsigaliojus Susitarimui bus galima teikti pasiūlymus TJO, kad būtų atitinkamai atnaujintos kelios protokolo nuostatos, kurios nuo tada, kai buvo priimta Direktyva 97/70/EB, tapo nebeaktualios; (10) todėl pagal SESV 2 straipsnio 1 dalį Taryba turi leisti valstybėms narėms pasirašyti ir ratifikuoti Susitarimą arba prie jo prisijungti dėl Sąjungos interesų. Tačiau siekiant išsaugoti Tarybos direktyva 97/70/EB nustatytą esamą saugos lygį, pasirašydamos Susitarimą ir deponuodamos savo ratifikavimo arba prisijungimo dokumentus valstybės narės turėtų pateikti deklaraciją, kurioje nurodytų, kad Susitarimo 1 (6) ir 3 (3) taisyklėse numatytos išimtys, susijusios su metinėmis apžiūromis ir bendra žvejybos zona arba išskirtine ekonomine zona, yra netaikomos ir kad jų vidaus arba teritoriniuose vandenyse veiklą vykdantiems arba savo laimikį jų uostuose iškraunantiems trečiųjų šalių žvejybos laivams, kurių ilgis 24 metrai ir daugiau, bus taikomi minėtoje direktyvoje nustatyti saugos standartai, PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: 1 straipsnis Valstybėms narėms leidžiama pasirašyti, pasirašyti ir ratifikuoti 2012 m. Keiptauno susitarimą dėl 1977 m. Tarptautinės Toremolinoso konvencijos dėl žvejybos laivų saugos 1993 m. Toremolinoso protokolo nuostatų įgyvendinimo arba, jei reikia, prie šio Susitarimo prisijungti. 2 straipsnis Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių siekdamos nedelsiant ir bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per dvejus metus nuo šio sprendimo įsigaliojimo datos Tarptautinės jūrų organizacijos Generaliniam sekretoriui deponuoti Susitarimo ratifikavimo arba prisijungimo prie jo aktus. Pasirašiusios, ratifikavusios šį Susitarimą arba prie jo prisijungusios valstybės narės taip pat deponuoja šio sprendimo priede pateiktą deklaraciją. 3 straipsnis Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. 4 straipsnis Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms. Priimta Briuselyje Tarybos vardu Pirmininkas PRIEDAS PAREIŠKIMAS, KURĮ VALSTYBĖS NARĖS DEPONUOJA PASIRAŠYDAMOS IR RATIFIKUODAMOS 2012 M. KEIPTAUNO SUSITARIMĄ DĖL 1977 M. TARPTAUTINĖS TOREMOLINOSO KONVENCIJOS DĖL ŽVEJYBOS LAIVŲ SAUGOS 1993 M. TOREMOLINOSO PROTOKOLO NUOSTATŲ ĮGYVENDINIMO ARBA PRIE ŠIO SUSITARIMO PRISIJUNGDAMOS Taikydama regioninį susitarimą, kurį leidžiama sudaryti pagal 1993 m. Toremolinoso protokolo 3 straipsnio 5 dalį, [įrašyti valstybės narės, kuri yra susitariančioji šalis, pavadinimą] yra saistoma atitinkamo Europos Sąjungos (ES) teisės akto (1997 m. gruodžio 11 d. Tarybos direktyvos 97/70/EB), kuriuo nustatomi 24 metrų ir ilgesnių žvejybos laivų suderinti saugos reikalavimai, ir todėl taikys Toremolinoso protokolo nuostatas su trečiųjų šalių vėliavomis plaukiojantiems 24 metrų ir ilgesniems žvejybos laivams, vykdantiems veiklą jos vidaus arba teritoriniuose vandenyse arba iškraunantiems savo žvejybos laimikį viename iš jos uostų, laikydamasi pirmiau nurodytame ES teisės akte nustatytų sąlygų. Pagal šį regioninį susitarimą išimtys, nurodytos Keiptauno susitarimo 1 (6) taisyklėje dėl metinių apžiūrų ir 3 (3) taisyklėje dėl bendros žvejybos zonos arba išskirtinės ekonominės zonos, netaikomos. [1] OL L 34, 1998 2 9, p. 1. [2] OL L 324, 2002 11 29, p. 1. [3] 2001 m. Tarptautinės darbo organizacijos ataskaita apie saugą ir sveikatą žvejybos pramonėje (angl. ILO, Report on safety and health in the fishing industry). [4] OL C , , p. . [5] OL L 34, 1998 2 9, p. 1.