LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 194/1

KOMISIJOS PRANEŠIMAS

Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1008/2008 aiškinamosios gairės. Pareigos teikti viešąsias paslaugas (PTVP)

(2017/C 194/01)

Turinys

1. Įvadas 2

2. Kam reikalingos gairės 3

2.1. Teisinė bazė 3

2.2. Poreikis paaiškinti taisykles 3

3. PTVP nustatymas 4

3.1. Bendrieji principai 4

3.2. Reikalavimus atitinkančios paslaugos ir maršrutai 5

3.2.1. Paslaugų tipas 5

3.2.2. Maršrutų tipai 5

3.2.3. Ar maršrutas gyvybiškai svarbus 6

3.2.4. Maršrutų susiejimas 7

3.2.5. Sąsaja su Laiko tarpsnių reglamentu 7

3.3. Pareigų būtinybė ir pakankamumas 8

3.3.1. Proporcingumas ekonominės ir socialinės plėtros poreikiams 8

3.3.2. Alternatyvių transporto rūšių nepakankamumas 8

3.3.3. Esamos oro susisiekimo kainos ir sąlygos 8

3.3.4. Bendras esamos oro susisiekimo pasiūlos poveikis 9

3.4. Pareigų tipai 9

3.5. Tęstinumo pareigos 10

3.6. PTVP nustatymo pasekmės 10

4. Procedūros, kurių reikia laikytis nustatant PTVP 11

4.1. Informacinių pranešimų skelbimas Oficialiajame leidinyje 12

5. Poreikis reguliariai iš naujo apsvarstyti PTVP 12

6. Išimtinės teisės paslaugų koncesijos 13

6.1. Pareiga skelbti viešąjį konkursą 13

6.2. Tinkamumas pateikti konkurso pasiūlymą 14

6.3. Atrankos kriterijai 14

6.4. Išimtinių teisių vykdyti skrydžius maršrutu suteikimo pasekmės 14

6.5. PTVP ir išimtinių teisių nagrinėjimas iš naujo baigiantis kiekvienam koncesijos laikotarpiui 15

6.6. Ypatingas atvejis: maršrutų, dėl kurių skelbiamas konkursas, grupavimas 15

7. Procedūros, kurių reikia laikytis viešųjų konkursų atveju 16

8. Kompensacija ir santykis su valstybės pagalbos taisyklėmis 17

8.1. Kompensacijos galimybė ir dydis 17

8.2. Santykis su valstybės pagalbos taisyklėmis 17

8.2.1. Valstybės subsidijos, skiriamos kompensacijoms už PTVP 18

8.2.2. Altmark kriterijai 18

9. Skubos tvarka 19

10. PTVP konkurso procedūros ir santykis su viešųjų pirkimų taisyklėmis 20

11. Komisijos įgaliojimai atlikti tyrimą ir priimti sprendimą 21

I PRIEDAS. Konkurencijos generalinio direktorato ir Mobilumo ir transporto generalinio direktorato parengtas klausimynas, naudojamas Komisijai pranešant apie pareigą teikti viešąsias paslaugas 22

II PRIEDAS. Kai kurios Reglamento Nr. 1008/2008 nuostatos dėl PTVP 25

1. ĮVADAS

1. Pareigomis teikti viešąsias paslaugas (toliau – PTVP) pagal 2008 m. rugsėjo 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1008/2008 dėl oro susisiekimo paslaugų teikimo Bendrijoje bendrųjų taisyklių (1) (toliau – Reglamentas Nr. 1008/2008, arba reglamentas) siekiama įtvirtinti nustatytus tęstinumo, reguliarumo, kainos nustatymo arba minimalios talpos standartus, kad būtų užtikrintas susisiekimas su izoliuotais ar besivystančiais regionais, kai valstybės narė mano, kad regioninės plėtros politikos tikslai nebus pakankamai pasiekti, jei bus laisvai leista veikti vien rinkos jėgoms, nes vien rinka neužtikrins priimtino lygio oro susisiekimo su šiais regionais. Taigi PTVP yra reglamento 15 straipsnio 1 dalimi garantuoto bendro principo laisvai teikti oro susisiekimo paslaugas Europos Sąjungoje išimtis.

2. Komunikate „Europos aviacijos strategija“ (2) Komisija nusakė skirtingus ES piliečių ir įmonių poreikius, tokius kaip galimybė naudotis aukštos kokybės oro transporto paslaugomis, ir teigė, kad, jei pati rinka konkretiems regionams Europoje nesuteikia priimtino lygio oro susisiekimo paslaugų, valstybės narės gali svarstyti PTVP kaip priemones, kuriomis būtų užtikrinti skrydžiai į nepakankamai aptarnaujamus regionus ir iš jų, t. y. jos gali prireikus užtikrinti susisiekimą. PTVP gali tapti labai svarbia ir naudinga susisiekimo užtikrinimo priemone, ir kai kurie tyrimai rodo, kad susisiekimas ES regionams gyvybiškai svarbus: tų tyrimų duomenimis, susisiekimui išaugus 10 %, BVP (vienam gyventojui) papildomai padidėja 0,5 %, BVP augimo tempas išauga 1 % ir padidėja bendras darbo našumas (3). Susisiekimas yra labai svarbus ekonomikos augimo, darbo vietų kūrimo ir socialinės sanglaudos veiksnys.

3. Šiuo metu pagal Reglamentą Nr. 1008/2008 nustatyti 179 PTVP maršrutai Europos Sąjungoje. Visi jie yra trylikoje valstybių narių: Airijoje, Čekijoje, Estijoje, Graikijoje, Ispanijoje, Italijoje, Jungtinėje Karalystėje, Kipre, Kroatijoje, Portugalijoje, Prancūzijoje, Suomijoje ir Švedijoje (4). Prancūzijoje tokių maršrutų daugiausia (40), jais kasmet skrenda 5,7 mln. keleivių, taigi kas penktas keleivis šalies viduje keliauja PTVP maršrutu. Airijoje PTVP taikomos maždaug 70 % vidaus skrydžių. Praktiškai PTVP dažniausiai nustatoma vidaus maršrutams, ir tik septyni maršrutai jungia dviejose skirtingose valstybėse narėse esančius oro uostus. 136 esamus PTVP maršrutus subsidijuoja valdžios institucijos, ir, remiantis Komisijos turima informacija, apskaičiuota, kad kasmet skrydžiams vykdyti išleidžiamų subsidijų dydis siekia mažiausiai 300 mln. EUR.

4. 2011–2013 m. Komisijos atlikta Reglamento Nr. 1008/2008 tinkamumo patikra parodė, kad jame išdėstytos PTVP taisyklės atitinka paskirtį, t. y. jomis galima užtikrinti susisiekimą, kai to nepadaro rinka. Suinteresuotieji subjektai ir valstybės narės pateikė rekomendacijų, kaip pagerinti nacionalinės valdžios institucijų ir Komisijos bendradarbiavimą ir užtikrinti gerą ES valstybės pagalbos taisyklių ir reglamentu nustatytų PTVP taisyklių sąveiką, be kita ko, galbūt paskelbiant gaires (5).

5. Siekiant įgyvendinti tas rekomendacijas imtasi praktinių žingsnių. Komisija sudarė atnaujintą PTVP subjektų ryšiams tinklą; ji taip pat surengė Reglamente Nr. 1008/2008 numatyto Patekimo į rinką komiteto (6) posėdžių, ir juose Komisijos tarnybos pateikė konsoliduotą PTVP pristatymą, o valstybės narės pasidalijo praktine patirtimi. Buvo parengtas paprastas klausimynas, kad nacionalinės valdžios institucijos galėtų lengvai pranešti apie visus savo ketinimus nustatyti PTVP, ir jos juo sistemingai naudojasi. Pastebėjusios problemų, Komisijos tarnybos iš anksto atkreipia valstybių narių dėmesį. Nauja duomenų bazė leidžia Komisijos tarnyboms gauti konsoliduotus duomenis apie PTVP visoje Europoje.

2. KAM REIKALINGOS GAIRĖS

2.1. Teisinė bazė

6. PTVP sąlygos ir reikalavimai išdėstyti Reglamento Nr. 1008/2008 16–18 straipsniuose (žr. ištrauką šių gairių II priede). 16 straipsnyje nustatyti bendrieji PTVP principai. Jame pateikti PTVP nustatymo kriterijai ir tęstinumo reikalavimai, vertinimo kriterijai valstybėms narėms, paskelbimo procedūros ir skrydžių vykdymo PTVP maršrutais pradėjimo taisyklės, galimybių vykdyti skrydžius maršrutu apribojimo sąlygos ir procedūros, taip pat skubos atveju taikytina tvarka. 17 straipsnyje nustatyta, kaip vykdyti viešųjų pirkimų procedūrą: pateikiamos taisyklės, koks turi būti kvietimo dalyvauti konkurse ir po jo sudarytinos sutarties turinys, kaip organizuoti konkurso skelbimo procedūrą, kokią informaciją reikia pateikti konkurso dalyviams, kokie konkurso pasiūlymų atrankos kriterijai, kaip kompensuojama ir kokią informaciją reikia pateikti Komisijai baigiantis konkurso procedūrai. Galiausiai 18 straipsnyje pateiktos pagal pirmesnius straipsnius priimtų sprendimų nagrinėjimo ir peržiūros taisyklės.

2.2. Poreikis paaiškinti taisykles

7. Reglamentu Nr. 1008/2008 sukurtas ES teisinis pagrindas užtikrina PTVP nustatymo procedūros atvirumą, viešumą ir skaidrumą. Svarbu stebėti, kad PTVP taisyklės būtų teisingai taikomos tam, kad būtų išvengta bet kokio galimo piktnaudžiavimo sistema, atsirandančio, kai konkurencija suvaržoma neproporcingai siekiamiems socialiniams ir ekonominiams tikslams. Komisija siekia patarti ir išspręsti kuo daugiau galimų problemų dar iki paskelbiant informacinį pranešimą dėl PTVP.

8. Todėl atrodo naudinga plačiai pasidalyti informacija apie anksčiau atliktus vertinimus ir atskirus atvejus, kurie iki šiol paprastai buvo žinomi tik atitinkamai suinteresuotai valstybei narei ir Komisijai.

9. Šios gairės priimtos ir dėl to, kad iki šiol trūko Teisingumo Teismo praktikos Reglamentu Nr. 1008/2008 nustatytų PTVP klausimais.

10. 2015 m. rugsėjo mėn. Bendrijos oro vežėjų patekimą į Bendrijos vidaus oro maršrutus reglamentuojančių teisės aktų taikymo patariamojo komiteto posėdyje, kuriame dalyvavo nacionaliniai ekspertai (7), Komisijos tarnybos pranešė apie galimybę paskelbti PTVP gaires. Valstybės narės parėmė šią idėją ir sutarė, kad tokios gairės galėtų suteikti skaidrumo, nuoseklumo ir aiškumo ES oro vežėjams, valstybėms narėms ir regionų valdžios institucijoms ir administracijai. Ši pozicija atitiko nuomones, išreikštas per ankstesnius dvišalius pokalbius su nacionalinėmis ir vietos valdžios institucijomis. Todėl komunikate dėl aviacijos strategijos Komisija įsipareigojo paskelbti gaires, kuriose būtų paaiškinta, kaip Komisijos tarnybos interpretuoja ir taiko PTVP taisykles ir procedūras, nustatytas Reglamente Nr. 1008/2008. Šiomis gairėmis tas įsipareigojimas įvykdomas. Rengiant šias gaires ir siekiant sužinoti pagrindinių suinteresuotųjų subjektų nuomones, 2016 m. vasarą buvo surengtos tikslinės neoficialios konsultacijos.

11. Šiose gairėse siekiama paaiškinti, kaip Komisija interpretuoja reglamente minimus kriterijus, ir aprašyti taikomas procedūras, kurių reikia laikytis. Be to, visame dokumente atsakoma į dažniausiai užduodamus klausimus, į kuriuos reglamente aiškaus atsakymo nėra. Akivaizdu, kad vienos valstybės narės gerai susipažinusios su taisyklėmis ir jų taikymu, o kitų valstybių narių PTVP taisyklių taikymo patirtis nedidelė arba jos visai nėra. Paaiškinus taisykles ir jų interpretaciją, laikytis galiojančių taisyklių, ypač tiems subjektams, kurie PTVP pasitelkia pirmą kartą, turėtų būti lengviau.

12. Be patirties, kurią sukaupė Komisija taikydama reglamente pateiktas PTVP taisykles, šiose gairėse taip pat atsižvelgiama į ES teisės aktuose, ypač SESV 107–109 straipsniuose, nustatytas valstybės pagalbos taisykles (8). Komisija beveik kasdien gauna daug bendro pobūdžio užklausų apie PTVP, daugiausiai iš valstybių narių, tačiau oficialių skundų skaičius labai mažas, ir jie visi gauti iš oro vežėjų ir oro uostų. Šiose gairėse ketinama aptarti klausimus, kuriuos dažniausiai užduoda nacionalinės valdžios institucijos, oro vežėjai ir oro uostai. Gairėse neketinama išsamiai išnagrinėti visų nuostatų.

13. Šiose gairėse pateikiami daugumai atvejų tinkami nurodymai, tačiau svarbu pabrėžti, kad kiekvienas atvejis turi būti vertinamas atskirai, atsižvelgiant į visas jo konkrečias aplinkybes.

14. Bet kuriuo atveju šiomis gairėmis neketinama sukurti jokių naujų teisinių prievolių ir jos nedaro poveikio PTVP interpretacijai, kurią ateityje galėtų pateikti Teisingumo Teismas.

3. PTVP NUSTATYMAS

3.1. Bendrieji principai

15. Iš Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 1 ir 4 dalių išplaukia, kad valstybės narės turi pranešti Komisijai apie visus savo ketinimus nustatyti PTVP. Informacinių pranešimų paskelbimas nesuteikia teisinio tikrumo dėl konkretaus rezultato; paskelbimo tikslas yra informuoti rinką apie valstybės narės ketinimus dėl naujos PTVP (9). Komisijos tarnybos parengė pranešti apie PTVP ir jai aprašyti skirtą klausimyną. Jame taip pat atkreipiamas dėmesys į svarbiausius aspektus, susijusius ir su Reglamentu Nr. 1008/2008, ir su valstybės pagalbos taisyklėmis, kurios yra neatsiejama, tačiau kartu atskira kiekvieno PTVP vertinimo dalis (žr. I priedą) (10). Nors Komisija nepriima oficialaus sprendimo dėl pačios PTVP, visas problemas, kurios galėtų atsiskleisti arba kelti sunkumų ateityje, labai svarbu išsiaiškinti, kol PTVP dar nenustatyta arba nepakeista. Komisija pataria valstybėms narėms su jos tarnybomis susisiekti kuo anksčiau, kai tik valstybės narės ima svarstyti galimybę nustatyti naują PTVP arba ar iš dalies pakeisti galiojančią PTVP. Taip užtikrinama, kad Komisijos tarnybos sužinotų apie planus ir galėtų nuo pat pradžios teikti pagalbą, todėl ir visas procesas vyktų sklandžiau.

16. Svarbi PTVP ypatybė oro susisiekimo sektoriuje ta, kad PTVP tvarka, kuria nustatomos skrydžių vykdymo konkrečiu maršrutu sąlygos, aiškiai atskirta nuo sutarties, kuria veiklos vykdytojui suteikiama išimtinė teisė (su kompensacija ar be jos). Nustatydama PTVP oro susisiekimo sektoriuje, valstybė narė nebūtinai automatiškai įgyja teisę suteikti galimybę vykdyti skrydžius maršrutu tik vienam veiklos vykdytojui arba teikti kompensacijas už PTVP vykdymą (apribotoji PTVP). Jei oro vežėjas pareiškia norą vykdyti skrydį maršrutu be išimtinių teisių ir kompensacijos, tada galimybė vykdyti skrydžius maršrutu turi būti prieinama kiekvienam oro vežėjui, kuris laikosi PTVP sąlygų (atviroji PTVP).

17. Pagal reglamentą PTVP gali būti visų pirma naudojamos siekiant užtikrinti susisiekimą su atokiais ir izoliuotais regionais arba tam tikromis sąlygomis, kai vien rinkos jėgų nepakanka, kad būtų teikiamos tam tikrus standartus atitinkančios minimalios oro susisiekimo paslaugos.

18. PTVP yra bendro principo laisvai teikti oro susisiekimo paslaugas išimtis (11), todėl joms taikomi griežti reikalavimai ir apribojimai. PTVP turėtų atitikti skaidrumo, nediskriminavimo ir proporcingumo principus: visų pirma, jomis negalima įtvirtinti jokios diskriminacijos, pagrįstos pilietybe ar oro vežėjų tapatybe, ir reikalauti daugiau, nei reikia tam, kad būtų pasiekti politikos tikslai (12).

3.2. Reikalavimus atitinkančios paslaugos ir maršrutai

3.2.1. Paslaugų tipas

19. PTVP gali būti nustatytos tik reguliariojo oro susisiekimo paslaugoms (13). Nereguliaraus oro susisiekimo paslaugoms PTVP ir toliau įtakos neturi. Kai oro vežėjas parduoda tik sėdimas vietas (14) skrydžiui maršrutu pagal tam maršrutui nustatytos PTVP reikalavimus, ši oro susisiekimo paslauga taip pat laikoma reguliariojo oro susisiekimo paslauga (15).

3.2.2. Maršrutų tipai

20. Reglamente Nr. 1008/2008 leidžiama nustatyti PTVP tik dviejų tipų maršrutams (16): a) maršrutams į oro uostą, kuris aptarnauja atokų arba besivystantį regioną Atokus regionas paprastai yra nutolęs regionas arba regionas, kurį sunku pasiekti iš valstybės narės sostinės ar kitų pagrindinių miestų. Nutolimas ir izoliacija turėtų būti įvertinti atsižvelgiant į valstybės narės teritoriją, jos administracinius, verslo, švietimo ir sveikatos priežiūros centrus, tačiau taip pat į kitų valstybių narių, kurios su ta valstybe nare ribojasi, teritoriją ir tokius centrus. Besivystantis regionas yra tas, kuris ekonominiu požiūriu atsilieka (17), vertinant pagal, pavyzdžiui, BVP vienam gyventojui arba nedarbo lygį. b) Nerentabilūs maršrutai į bet kokį oro uostą Reglamente nėra apibrėžtas kiekybinis kriterijus, kada maršrutas laikytinas nerentabiliu, nes skirtingose valstybėse narėse gali pasitaikyti įvairių situacijų. Tačiau, remiantis daugeliu PTVP atvejų pagrįsta Komisijos patirtimi, galima drąsiai sakyti, kad maršrutas, kurio srautas didesnis nei 100 000 keleivių per metus, paprastai negali būti laikomas nerentabiliu, kaip apibrėžta reglamente (18).

21. Pagal Reglamentą Nr. 1008/2008 PTVP maršrutai nebūtinai turi būti nustatomi tos pačios valstybės narės teritorijoje. PTVP gali būti nustatytos bet kuriam ES vidaus maršrutui, kuris atitinka reglamento sąlygas. Reglamentas netaikomas PTVP maršrutams į trečiąsias šalis, nes jo taikymo sritis yra tik ES vidaus oro susisiekimo paslaugos (19).

22. Iš Reglamento 16 straipsnio 1 dalies išplaukia, kad PTVP maršrutas visada apibrėžiamas kaip tarp dviejų oro uostų, be nuorodos į du miestus ar regionus. Oro uosto atranka PTVP reikmėms turėtų būti tinkamai pagrįsta. Tai vertinant reikia, be kita ko, atsižvelgti į netiesioginį susisiekimą, t. y. kur ir kaip dažnai vykdomi skrydžiai iš paskirties miesto oro uostų. Tačiau vien juo negalima pateisinti, kodėl pasirinktas vienas konkretus oro uostas, o ne kitas. Kita vertus, jei valdžios institucija mano, kad vieno regiono poreikius galėtų vienodai tenkinti keli paskirties oro uostai, ji galėtų nustatyti PTVP maršrutams iš oro uosto tame regione į tuos kelis paskirties oro uostus, taigi nustatyti PTVP tiems atskiriems maršrutams. Jei oro vežėjas pradeda vykdyti skrydžius vienu iš tų maršrutų arba jei oro vežėjas atrenkamas vienam maršrutui po viešo konkurso, susijusio su visais tais maršrutais, tada kitos PTVP turėtų būti atšauktos, kad rinka nebūtų be reikalo uždaryta (20). Toks modelis 16 straipsnio 1 dalyje aiškiai nenurodytas, tačiau tos dalies nuostatos jam neprieštarauja, ir jis taip pat atitinka nuostatos tikslus. Vis dėlto, siekiant išvengti nevienodų sąlygų ir konkurencijos iškraipymo, valdžios institucijos ketinimus svarbu nuo pat pradžių pateikti skaidriai, t. y. apie juos paskelbiant, kaip nurodyta reglamento 16 straipsnio 4 dalyje.

23. Nustatyti PTVP maršrutuose tarp regiono ir kelių tą patį miestą aptarnaujančių oro uostų paprastai būtų neproporcinga judumo ir teritorinės sanglaudos užtikrinimo tikslams. Taikant tokią priemonę būtų išstumti oro vežėjai, kurie galėtų norėti vykdyti skrydžius iš regiono į kitus paskirties miesto oro uostus, bet negalėtų jų vykdyti, todėl rinka galėtų galutinai užsiverti naujiems veiklos vykdytojams konkurencinguose maršrutuose. Todėl PTVP apskritai neturėtų paveikti kitų tą patį miestą aptarnaujančių oro uostų, išskyrus atrinktąjį.

24. PTVP paprastai taikomos maršrutuose, kuriuose yra vienas ar daugiau tarpinių nusileidimų (21). Tačiau PTVP pakankamumą reikia įvertinti atskirai kiekvieno skrydžio segmento atžvilgiu. PTVP neturėtų būti taikoma skrydžio segmentams, kurie neatitinka jos kriterijų. Pavyzdžiui, jei PTVP nustatyta maršrutui iš A į C sustojant B, tai kiekvieno iš maršrutų A–C, A–B ir B–C tinkamumas turėtų būti įvertintas atskirai. Jei, pavyzdžiui, segmento B–C savybės neatitiktų PTVP reikalavimų, tada PTVP neturėtų būti taikomos tuo segmentu keleivius ir (arba) krovinius skraidinantiems oro vežėjams. Jokios maršrutui A–C nustatytos pareigos neturėtų trukdyti laisvai teikti oro susisiekimo paslaugų segmentu B–C.

3.2.3. Ar maršrutas gyvybiškai svarbus

25. PTVP gali būti nustatytos tik maršrutams, kurie „gyvybiškai svarb[ū]s regiono, kuriame oro uostas teikia paslaugas, ekonominei ir socialinei plėtrai“ (22). Tai būtina sąlyga bet kurio minėto tipo maršrutui, ir vertinimas visada turi būti atliekamas atsižvelgiant į konkrečias atvejo aplinkybes. Vertindamos, ar maršrutas gyvybiškai svarbus, valstybės narės turi tam tikrą sprendimo laisvę. Tačiau ta sprendimo laisvė turi būti naudojama remiantis objektyviais veiksniais, susijusiais su susisiekimo poreikiais, ir laikantis reglamento bei ES teisės aktų apskritai.

26. Akivaizdu, kad, jei maršrutas neišvengiamas, jis regionui, pavyzdžiui, salai ar atokiam regionui, yra gyvybiškai svarbus. Tačiau oro susisiekimo paslaugos, kuriomis maži ar vidutinio dydžio miestai sujungiami su svarbiais ekonominiais ar administraciniais centrais, taip pat tam tikromis aplinkybėmis galėtų būti laikomos gyvybiškai svarbiomis atitinkamų ekonominei ir socialinei regionų plėtrai. Pavyzdžiui, PTVP tvarka buvo nustatyta maršrutui, jungiančiam saloje esančios valstybės narės sostinę su Briuseliu, nes šiame mieste yra įsikūrusios įvairios ES institucijos ir įstaigos.

27. Tačiau reglamento 16 straipsnio 1 dalyje nurodytos valstybių narių sprendimo laisvės ribos. Pavyzdžiui, nors PTVP gali būti parengtos taip, kad šalintų regionų ar miestų ekonominės ir socialinės plėtros kliūtis, jų negalima nustatyti tam, kad tiesiogiai ar netiesiogiai būtų paskatintas ar paremtas konkretus oro vežėjas arba plėtojamas konkretus oro uostas.

3.2.4. Maršrutų susiejimas

28. Galimybės vykdyti skrydžius vienu konkrečiu maršrutu valstybės narės negali susieti su skrydžių vykdymu kitais maršrutais. Toks susiejimas būtų nesuderinamas su Reglamentu Nr. 1008/2008 (23). Reglamento 16 straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse nustatyti tinkamumo ir pakankamumo kriterijai susieti su „maršrutu“, kurio negalima prilyginti maršrutų junginiui. Taigi darytina išvada, kad kiekvienas iš šių kriterijų turėtų būti vertinamas atskirai ir individualiai kiekvienam maršrutui. Maršrutų junginio pripažinimas vienu maršrutu galėtų būti laikomas perdėtu galimybės vykdyti skrydžius maršrutais apribojimu, nes teikti oro susisiekimo paslaugas visais šiais maršrutais veikiausiai galėtų tik regionines bazes turintys oro vežėjai.

29. Šis draudimas jungti maršrutus, kai ateina PTVP nustatymo etapas, neturėtų būti painiojamas su reglamento 16 straipsnio 10 dalyje suteikta galimybe skelbti konkursą dėl teisės vykdyti skrydžius maršrutų grupe. Ši galimybė plačiau paaiškinta šių gairių 6.6 skirsnyje ir taikoma tik tiems maršrutams, kuriais joks oro vežėjas nepradėjo ir neketina pradėti teikti reguliariojo oro susisiekimo paslaugas pagal PTVP.

3.2.5. Sąsaja su Laiko tarpsnių reglamentu

30. Reglamente (EEB) Nr. 95/93 dėl laiko tarpsnių paskirstymo Bendrijos oro uostuose bendrųjų taisyklių (24) (toliau – Reglamentas 95/93) leidžiama rezervuoti laiko tarpsnius PTVP reikmėms. To reglamento 9 straipsnio 1 dalyje nurodoma, kad „valstybė narė koordinuojamame oro uoste gali rezervuoti tame maršrute numatytiems skrydžiams vykdyti reikalingus laiko tarpsnius. Jeigu atitinkamame maršrute rezervuoti laiko tarpsniai yra nenaudojami, jais gali pasinaudoti bet kuris oro vežėjas, suinteresuotas naudoti maršrutą laikantis įsipareigojimų teikti viešąsias paslaugas. Jeigu joks kitas oro vežėjas nėra suinteresuotas naudoti tą maršrutą ir atitinkama valstybė narė nepaskelbia konkurso[pagal Reglamento (EB) Nr. 1008/2008 16 straipsnio 10 dalies d punktą], laiko tarpsniai yra rezervuojami kitam maršrutui, kuriame bus vykdomi įsipareigojimai teikti viešąsias paslaugas, arba grąžinami fondui.“ Šie įsipareigojimai (pareigos) nustatomi ne vėliau kaip Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 11 dalyje nurodytu metu, o PTVP galiojimas laikomas pasibaigusiu, jei per 12 mėnesių maršrutu, kuriam taikoma tokia pareiga, neteikta jokia reguliariojo oro susisiekimo paslauga. Norint vėl rezervuoti laiko tarpsnius tam pačiam maršrutui reikėtų iš naujo nustatyti PTVP.

31. Reglamento Nr. 95/93 9 straipsnio 2 dalyje paaiškinama, kad, „jeigu daugiau kaip vienas Bendrijos oro vežėjas, kuris negalėjo gauti laiko tarpsnių kuriuo nors metu valandą prieš koordinatoriaus prašomą skirti laiką arba po jo, yra suinteresuotas vykdyti skrydžius tuo maršrutu“, skelbiamas konkursas dėl PTVP.

32. Reglamento Nr. 1008/2008 nuostatos dėl PTVP nedaro poveikio kompetencijų paskirstymui tarp valstybių narių taikant Reglamento Nr. 95/93 (25) 9 straipsnį.

33. Šis laiko tarpsnių rezervavimas nedaro poveikio įgytų teisių išsaugojimo teisėms, suteiktoms pagal Reglamentą Nr. 95/93. Todėl juos galima skirstyti tik naudojant pagal Reglamento Nr. 95/93 10 straipsnį sudarytą nepaskirstytų laiko tarpsnių fondą, kuriame yra laiko tarpsniai, sugrąžinti pagal to reglamento 9 straipsnio 1 dalį.

34. Reikia pabrėžti, kad laiko tarpsniai neturėtų būti rezervuoti kitiems tikslams nei PTVP. Šis klausimas ypač aktualus tarpinių nusileidimų atveju. Pavyzdžiui, maršrutu A–B–C, kai B ir C oro uostuose labai stinga oro tarpsnių, laiko tarpsniai galėtų būti rezervuoti tik skrydžiams tarp B ir C, jei ir šiam segmentui nustatyta PTVP. Konkrečiai, jei PTVP maršrutui tarp A ir C, t. y. susisiekimui tarp šių dviejų oro uostų, taikoma PTVP, tai savaime nepateisina laiko tarpsnių rezervavimo oro uoste B.

35. Todėl PTVP maršrutuose, kuriems rezervuojami laiko tarpsniai: 1) reikėtų, jei įmanoma, vengti tarpinių nusileidimų perkrautuose oro uostuose; 2) orlaivis neturėtų būti keičiamas tarpinio nusileidimo oro uostuose, nebent antram segmentui (B–C) taip pat gali būti taikoma su naudotino (kito) tipo orlaiviu susijusi PTVP. Kitu atveju tarpsniai galėtų būti rezervuoti dideliems orlaiviams, kuriais pervežamas srautas didesnis negu toks, koks pateisintų PTVP.

3.3. Pareigų būtinybė ir pakankamumas

36. Numatomos PTVP būtinybę ir pakankamumą reikia nustatyti remiantis keturiais tolesnėse dalyse aptartais kriterijais (26). Komisija neturi įgaliojimų reikalauti, kad valstybė narė nustatytų konkrečią PTVP kokiam nors maršrutui, tačiau ji vertina kriterijus, kuriais remiantis nustatyta (numatoma) PTVP, kad patikrintų, ar PTVP nustatyta laikantis reglamento. Kai tinka, Komisijos tarnybos kreipiasi į atitinkamą valstybę narę ir prašo pateikti paaiškinimų. Patirtis rodo, kad dažniausiai PTVP maršrutai į salas gali būti būtini ir pateisinami, kai nėra pakankamai turistų, kuriems reikia komercinių skrydžių visus metus. Tokių maršrutų esama, pavyzdžiui, Estijoje, Airijoje, Italijoje, Graikijoje, Portugalijoje ir Jungtinėje Karalystėje. Rečiau apgyventose valstybėse narėse, tokiose kaip Suomija ir Švedija, kuriose atstumai tarp regionų yra ypač dideli ir paprastai nėra jokių transporto alternatyvų, maršrutai iš esmės taip pat gali atitikti PTVP nustatymo reikalavimus.

3.3.1. Proporcingumas ekonominės ir socialinės plėtros poreikiams (27)

37. Šis kriterijus yra tiesioginė bendro proporcingumo principo išraiška. Jis glaudžiai susijęs su 16 straipsnio 1 dalies išlyga, pagal kurią PTVP gali būti nustatytos tik maršrutams, kurie gyvybiškai svarbūs regiono, kuriame oro uostas teikia paslaugas, ekonominei ir socialinei plėtrai (28). Iš 16 straipsnio 3 dalies a punkto išplaukia, kad pačios pareigos turėtų būti proporcingos atitinkamo regiono ekonominės plėtros poreikiams. PTVP negali sukurti didesnių oro susisiekimo paslaugų apribojimų, negu būtina atitinkamiems poreikiams patenkinti.

3.3.2. Alternatyvių transporto rūšių nepakankamumas (29)

38. PTVP turėtų būti nustatytos tik tiek, kiek kitų rūšių transportas negali patenkinti atitinkamo regiono susisiekimo poreikių. Reikėtų labiausiai atsižvelgti į paslaugas, kurias siūlo geležinkelių, keltų ir autobusų transporto bendrovės. Paslaugų pakankamumą reikėtų įvertinti pirmiausia pagal paslaugų teikimo dažnį, kelionės trukmę, išvykimo laiką ir galimą susisiekimą su kitomis svarbiomis paskirties vietomis, ypač pagal tolimojo nuotolio kelionių galimybes (30). Reikėtų išnagrinėti ir individualaus (automobilių) transporto galimybes, visų pirma atsižvelgiant į kelionės keliais trukmę.

39. Ypač dėmesingai reikėtų apsvarstyti numatomą maršrutą aptarnaujančio geležinkelio transporto paslaugas, jei kelionės trukmė trumpesnė negu trys valandos (31). Kalbama ir apie susisiekimą greitaisiais traukiniais, ir apie kitus traukinius. Kai tokio geležinkelių transporto paslaugų dažnio pakanka atitinkamo regiono judumo poreikiams patenkinti, oro susisiekimo paslaugoms apskritai neturėtų būti nustatytos PTVP. Išimties tvarka tokias PTVP būtų galima svarstyti, visų pirma tada, kai susisiekimas traukiniais neužtikrina pakankamų jungčių su vidutinio ir tolimojo nuotolio skrydžiais, pavyzdžiui, nepakankamos jungtys tarp geležinkelio stoties atitinkamame regione ir oro uosto, iš kurio siūlomi vidutinio ir ilgo nuotolio skrydžiai, arba nėra alternatyvių kelionės, įskaitant netiesioginius skrydžius, galimybių susisiekti su labai toli esančiomis paskirties vietomis. Vertinimas turėtų būti atliktas kiekvienu atveju atskirai.

3.3.3. Esamos oro susisiekimo kainos ir sąlygos (32)

40. PTVP būtinybę ir pakankamumą, kaip reikalaujama reglamentu, taip pat reikėtų įvertinti atsižvelgiant į skrydžių bilietų kainas ir keleiviams siūlomas sąlygas. PTVP gali apimti reikalavimus dėl didžiausių tarifų, jei tai laikoma būtina, nes priešingu atveju atitinkamo regiono ekonominių poreikių kontekste tarifai būtų pernelyg dideli. Konkrečiais atvejais galima numatyti PTVP, kurias sudarytų vien didžiausios kainos nustatymas. Kainų šuolis ir keleivių skaičiaus sumažėjimas per trumpą laikotarpį gali, nelygu atvejis, rodyti, kad būtina viršutinė kainos riba.

3.3.4. Bendras esamos oro susisiekimo pasiūlos poveikis (33)

41. Ar PTVP reikalingos, galiausiai priklausys nuo bendro visų maršrutu skrydžius vykdančių ar ketinančių vykdyti oro vežėjų poveikio. Jei esama oro susisiekimo paslaugų pasiūla jau patenkina atitinkamo regiono judumo poreikius, rinkos nepakankamumo, kurį būtų tikslinga šalinti, nėra, todėl PTVP nebūtina. Komisija laikosi nuomonės, kad su keleivių vežimu susijusios PTVP paprastai negalima laikyti pagrįsta maršrutuose, kuriuose keleivių skaičius pasiekia kritinę ribą (iš patirties atrodo, kad toks kritinis skaičius paprastai susidaro nuo 100 000 keleivių per metus) ir kuriais keli oro vežėjai skrydžius vykdo ištisus metus. Galioja bendras principas, kad tais atvejais, kai oro vežėjai jau vykdo skrydžius atitinkamu maršrutu, pareigų poveikio vertinimas turėtų būti atliktas itin rūpestingai: pernelyg didelės pareigos, pavyzdžiui, kainų ribų, skrydžių tvarkaraščių ar dažnio nustatymas, gali padaryti priešingą poveikį ir sumažinti oro susisiekimo paslaugų pasiūlą. Reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad galima nustatyti PTVP vien siekiant užtikrinti krovinių ir pašto vežimą. Kiekvienu atveju reikia įvertinti, kaip nurodytieji veiksniai pasireiškia ir, kai tinka, koks jų sudėtinis poveikis.

42. Vertinant esamą oro susisiekimo paslaugų pasiūlą taip pat reikėtų atsižvelgti į netiesioginio oro susisiekimo paslaugas ir kitus netoli esančius oro uostus. Norint nustatyti PTVP maršrutui į konkretų oro uostą, kai jau vykdomi netiesioginiai skrydžiai, kurių persėdimo trukmė priimtina, pavyzdžiui, viena valanda ar mažiau, arba kai jau vykdoma pakankamai skrydžių į netoli esantį oro uostą, pavyzdžiui, į tą patį miestą ar regioną aptarnaujančius oro uostus, įskaitant ir oro uostus kaimyninėje valstybėje narėje, pagrindimas turėtų būti itin svarus. Šiuo atžvilgiu gali būti svarbu tai, kaip tarp šių oro uostų pasiskirsto vidaus ir tarptautinis srautas. Jei kitas oro uostas yra toliau nei už 100 km ir (arba) kelionės trukmė ilgesnė nei viena valanda viešuoju transportu, paprastai pagrįsta svarstyti, ar du oro uostai laikytini alternatyviais. Tačiau ši analizė visada turi būti atlikta kiekvienu atveju atskirai, atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes. Apskritai kalbant, PTVP veikiausiai labiau pagrįsta atvejais, kai nėra jokių skrydžių į kitus oro uostus, esančius artimoje svarstomo oro uosto kaimynystėje.

3.4. Pareigų tipai

43. PTVP tikslas – užtikrinti nustatytų tęstinumo, reguliarumo, kainos nustatymo arba minimalios talpos standartų įgyvendinimą (34).

44. Tam tikromis sąlygomis oro susisiekimo tęstinumą galima užtikrinti nustatant tęstinumo pareigas (35) (žr. toliau 3.5 skirsnį).

45. Reguliarumo ir minimalios talpos pareigos iš esmės reiškia minimalaus keleivių vietų skaičiaus nustatymą arba mažiausius per konkretų laikotarpį siūlytinus skrydžių dažnius. Šios pareigos gali keistis priklausomai nuo išvykimo laiko, savaitės dienų sezonų ir t. t. Pavyzdžiui, vieno ar dviejų skrydžių per dienų dažnis daugeliu atvejų gali būti laikomas normaliu, tačiau pagal kai kurias PTVP per savaitę tereikia skristi vieną kartą. Valstybės narės turi pasirinkimo laisvę spręsti dėl šių elementų, tačiau pareigos privalo būti nediskriminacinės, proporcingos ir atitikti 16 straipsnio 3 dalyje nustatytus būtinybės ir pakankamumo kriterijus (žr. 3.3 skirsnį).

46. Taip pat gali būti įmanoma nustatyti su naudotinais orlaiviais susijusius reikalavimus, tačiau jie turėtų būti objektyviai pagrįsti ir atitikti proporcingumo principą, t. y. šiuo atžvilgiu vengtini nebūtini apribojimai, ir pagal aplinkybes reikalavimai turėtų būti kuo platesnio pobūdžio, pavyzdžiui, turbosraigtinis arba reaktyvinis variklis priklausomai nuo skrendamo atstumo, orlaivio tinkamumas nusileisti specifinėmis sąlygomis ir t. t. Visų pirma, dėl tų reikalavimų neturėtų susiklostyti padėtis, kai savavališkai iš konkrečių oro vežėjų faktiškai atimama galimybė vykdyti skrydžius atitinkamais maršrutais. Todėl reikalavimas dėl minimalaus keleivių vietų skaičiaus orlaivyje turėtų būti nustatytas tik išimtiniais atvejais, tinkamai pagrįstas skrydžių vykdymo aplinkybėmis ir susijęs su siekiamais judumo tikslais (36).

47. Nustatyti PTVP – tai nustatyti mažiausius reikalavimus. Didžiausias keleivių vietų skaičius galėtų būti svarstomas tik kai jis aiškiai objektyviai pagrįstas veiklos apribojimais viename iš oro uostų, per kurį eina PTVP maršrutas. Reikalavimas, kad bent dalis įgulos narių mokėtų atitinkamos valstybės narės kalbą, paprastai priimtinas.

48. Taip pat galima reikalauti, kad skrydžiams PTVP maršrutu būtų naudojamas tam tikro tipo orlaivis – lėktuvas ar sraigtasparnis, priklausomai nuo konkrečių atvejo aplinkybių. Gali būti nustatyti konkretūs reikalavimai dėl orlaivio tipo, pavyzdžiui, variklio tipo, didžiausiosios kilimo masės, tūpimo sistemų įrangos, kai tai objektyviai pateisinama veiklos pobūdžiu, pavyzdžiu, reikalavimu naudotis sraigtasparniu, kai nėra kilimo ir tūpimo tako. Be to, visi tokie reikalavimai turi būti nediskriminaciniai.

49. Su kainų nustatymu susijusias pareigas iš esmės galėtų sudaryti didžiausių kainų ar tarifų tinklelio nustatymas daliai ar visoms siūlomoms paslaugoms. Tais tinkleliais gali būti apibrėžtos tarifų kategorijos arba lengvatinės kainos tam tikrų kategorijų keleiviams, pavyzdžiui, gyventojams ir studentams. Toks gyventojams taikomas lengvatinis režimas turi būti objektyviai pateisinamas poreikiu šios kategorijos asmenims suteikti galimybę dalyvauti kultūriniame, ekonominiame ir socialiniame jų valstybės narės gyvenime. Kitos su kainomis susijusios pareigos įmanomos, jei dėl jų neatsiranda diskriminacija ir jei jos proporcingos ir atitinka 3.3 skirsnyje nurodytus reikalavimus (37).

50. Kartais pagal PTVP į didžiausią keleivio mokamą kainą privaloma įtraukti maistą arba vieno bagažo vieneto vežimą. Tokio reikalavimo pagrįstumą ir proporcingumą reikia vertinti kiekvienu atveju atskirai, tačiau apskritai tokios sąlygos nėra būtini PTVP elementai. Išimtį galima suteikti, kai skrydžiai yra vidutinio ar tolimojo nuotolio, t. y. ilgesni nei 3 valandos. Tokiais atvejais paprastai atrodytų pateisinama už didžiausią kainą numatyti maistą, taip pat bagažo vežimą, nes keliaujant tokiais skrydžiais paskirties vietoje paprastai pasiliekama ilgiau. Tačiau reikia pažymėti, kad jei į (didžiausią) kainą tokiu atveju neįtrauktas bagažo vieneto vežimas, tada ją reikėtų nustatyti mažesnę ir numatyti leidimą oro vežėjui papildomai tam tikra suma apmokestinti bagažo vežimą.

3.5. Tęstinumo pareigos

51. Remiantis PTVP galima oro vežėjų reikalauti užtikrinti, kad jie vykdys skrydžius atitinkamu maršrutu tam tikrą laikotarpį. Tai aktualiau atvirosioms (t. y. ne išimtinių teisių) PTVP, nes išimtinių teisių PTVP paprastai apima tokio tipo sutartinę pareigą mainais už išimtines teises (ir galbūt finansinę kompensaciją). Tokios tęstinumo pareigos gali būti nustatytos tik tais atvejais, jei kitų tipų transportas negali užtikrinti nuolat teikiamų paslaugų bent du kartus per dieną (38). Tai reiškia paslaugą, kuria galima naudotis visus metus. Tęstinumo pareigos gali būti nustatytos dviem galimais toliau aptariamais būdais.

52. Pirma, pagal PTVP galima reikalauti, kad jei skrydžius maršrutu vykdantys oro vežėjai ketina juos nutraukti, jie apie tai praneštų iš anksto prieš tam tikrą laikotarpį. Tačiau, laikantis proporcingumo principo, laikotarpis, per kurį reikia pranešti, paprastai neturėtų būti ilgesnis už šešis mėnesius, nes tiek pakanka PTVP konkurso procedūrai įgyvendinti.

53. Antra, kai skrydžiai atitinkamu maršrutu yra labai sezoniški, gali būti naudinga užtikrinti mažiausias paslaugas tais metų laikotarpiais, kai oro susisiekimo paslaugų pasiūla paprastai labai maža. Siekdami padidinti skrydžių pelningumą, oro vežėjai, tam tikrais maršrutais siūlomą talpą yra linkę koncentruoti didelės paklausos laikotarpiais ir gerokai sumažinti talpą kitais laikotarpiais. Dėl to gali susiklostyti situacijos, kai oro susisiekimo paslaugų pasiūla nestabili ir mažos paklausos laikotarpiais jos nepakanka tam, kad būtų patenkinti atitinkamo regiono judumo poreikiai. Laikantis proporcingumo principo, laikotarpiai, kuriems nustatytos tęstinumo pareigos, paprastai neturėtų būti ilgesni už vienus metus (39).

54. Atsižvelgiant į tęstinumo pareigas nustatyti veiklos vykdymo laikotarpiai neturėtų būti painiojami su ilgiausiu ketverių ar penkerių metų laikotarpiu, kuriuo vykdyti skrydžius maršrutu gali būti leista vieninteliam oro vežėjui (40).

3.6. PTVP nustatymo pasekmės

55. Konkrečiam maršrutui nustatyta PTVP galioja visiems ES oro vežėjams ne anksčiau kaip nuo informacinio pranešimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba nuo vėlesnės jame nurodytos datos (41). Kaip bausti už nesilaikymą, apskritai turi nustatyti atitinkama valstybė narė savo nacionaliniuose teisės aktuose. Tokiems atvejams numatytos ir paskirtos sankcijos turi atitikti tam taikomus ES teisės principus, t. y. jos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos.

56. PTVP neturėtų riboti oro vežėjų galimybės teikti aukštesnio lygio paslaugą (didesnė talpa ir dažnesni skrydžiai) negu reikalaujama pagal PTVP (42). Nacionalinės valdžios institucijos, suprantama, gali stebėti, ar PTVP vykdoma teisinga ir atitinka galiojančius teisės aktus, tačiau jos negali kištis į tai, kaip rinka vykdo PTVP. Pavyzdžiui, jei vykdyti skrydžius (atvirosios prieigos) PTVP maršrutu suinteresuotas daugiau nei vienas oro vežėjas, nacionalinės valdžios institucijos neturėtų skirstyti, kaip dažnai turėtų būti vykdomi ir kokios talpos būti turėtų kiekvieno oro vežėjo skrydžiai.

57. Nustačius PTVP, privaloma leisti bet kuriam ES oro vežėjui pradėti teikti reguliarias oro susisiekimo paslaugas, atitinkančias PTVP reikalavimus (43), nebent vienam oro vežėjui yra suteiktos išimtinės teisės (žr. toliau 6 skyrių).

58. Skiriamos dvi pareigų rūšys: 1) Pareigos, kurios pagal apibrėžtį taikomos kiekvienam oro vežėjui atskirai, pavyzdžiui, pareigos dėl didžiausios bilietų kainos arba skrydžių vykdymo tęstinumo. Tokio tipo prievolių visada turi laikytis kiekvienas oro vežėjas atskirai. 2) Pareigos, susijusios su tikslu, kurį turi bendrai pasiekti keli oro vežėjai kiekvienam oro vežėjui padedant siekti to (bendro) su maršrutu susijusio tikslo. Tai paprastai pareigos, kurios susijusios su mažiausiu skrydžių dažniu ar sėdimų vietų skaičiumi. Komisija tai patvirtino 2007 m. balandžio 23 d. sprendime dėl Sardinijos (44) (51 punktas): „[…]oro vežėjai nėra įpareigoti individualiai užtikrinti skrydžių ar keleivių vietų skaičiaus, bet šios minimalios paslaugos teikimą gali užtikrinti visi operatoriai bendrai“. Savaime aišku, kad tai galioja nedarant poveikio galiojančioms konkurencijos teisės nuostatoms, ypač SESV 101 ir 102 straipsniams. Aplinkybėmis, kai PTVP vykdomos kelių oro vežėjų pastangomis, pareigas paprastai tenka atitinkamai pritaikyti (žr. toliau 5 skyrių).

59. Kadangi reglamento 15 straipsnio 4 dalyje leidžiama vykdyti skrydžius pagal bendrojo kodo sutartis ir tai nedraudžiama PTVP atveju, šiuo atveju tokie susitarimai apskritai leistini. Kaip ir visais kitais atvejais, tai leidžiama, jei laikomasi konkurencijos taisyklių. Tas pats taikoma lojalaus keleivio programoms.

60. Jei nenurodyta kitaip ir nepaneigiant būtinybės reguliariai iš naujo apsvarstyti PTVP, kaip aptarta toliau 5 skyriuje, PTVP neprivalo būti apribotos laiko terminais. Tačiau, jei per dvylika mėnesių nebuvo teikiama reguliariojo oro susisiekimo paslauga, laikoma, kad PTVP nustojo galioti (45).

4. PROCEDŪROS, KURIŲ REIKIA LAIKYTIS NUSTATANT PTVP

61. Prieš nustatydama PTVP valstybė narė turėtų pasikonsultuoti su kita suinteresuota valstybe nare, ypač kai PTVP susijusi su maršrutu į kitą valstybę narę arba kai kita valstybė narė turi oro uostą pasienio regione arti oro uosto, kurį numatyta įtraukti į PTVP maršrutą. Ji turėtų informuoti Komisiją (46), atitinkamus oro uostus ir oro vežėjus, kurie šiuo metu vykdo skrydžius atitinkamu maršrutu. Tuo tikslu valstybės narės turėtų toms šalims pateikti teisės akto projektą dėl numatomos PTVP ir suteikti pakankamai laiko galimiems atsakymams. Ryšys su Komisija turėtų būti užmegztas per Mobilumo ir transporto generalinį direktoratą (toliau – MOVE GD). Pats veiksmingiausias būdas – nusiųsti e. laišką į konkrečiai PTVP klausimams skirtą pašto dėžutę MOVE-PSO@ec.europa.eu. Kai regioninė ar vietos valdžios institucija ketina nustatyti PTVP, Komisija ragina, laikantis galiojančių nacionalinių teisės aktų reikalavimų, į šį bendravimą įtraukti atitinkamos valstybės narės nuolatinę atstovybę ar centrinę valdžią ir taip užtikrinti tinkamą koordinavimą.

62. Komisijos tarnybos yra pasirengusios teikti neoficialias rekomendacijas, o ryšį su jomis užmegzti geriausia ankstyvame PTVP parengiamųjų darbų etape. Galima diskutuoti dėl reglamento aiškinimo, procedūrų ir galimų sprendimų konkrečiose situacijose. Anksti užmezgus ryšį taip pat atsiveria galimybė paspartinti procedūras, nes galimi klausimai būna išsprendžiami iš anksto. Neoficialūs ryšiai taip pat gali padėti išvengti tam tikrų problemų vėlesniame etape, pavyzdžiui, galimų skundų iš suinteresuotųjų šalių.

4.1. Informacinių pranešimų skelbimas Oficialiajame leidinyje

63. Pagal Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą, atitinkama valstybė narė, ketinanti nustatyti PTVP, Komisijai turi nusiųsti numatomos pareigos teikti viešąsias paslaugas tekstą (47). Tada Komisija turi paskelbti tos dalies antroje pastraipoje nurodytą informacinį pranešimą apie tą dokumentą. Kad klausimą būtų galima sutvarkyti greitai ir efektyviai, patartina, kad valstybės narės parengtų atitinkamą informacinio pranešimo projektą (bet kuria ES oficialiąja kalba) ir perduotų jį Komisijai. Jis turėtų būti nusiųstas e. paštu į minėtą tarnybinę pašto dėžutę (48) (elektronine forma, naudojantis viena iš įprastinių tvarkymo sistemų). Projekte turėtų būti reglamento 16 straipsnio 4 dalies a–c (49) punktuose aprašyta informacija. Paskelbimo tikslas yra visas suinteresuotas šalis supažindinti su numatoma atitinkama PTVP ir leisti joms gauti daugiau informacijos, ypač apie konkrečias sąlygas. Komisija yra parengusi formų ir jas įkėlusi į CIRCABC interneto svetainę, prie kurios gali prieiti atitinkamos nacionalinės administracijos įstaigos. Formos kopijų taip pat galima tiesiogiai prašyti iš Komisijos.

64. Siekdamas užtikrinti visišką skaidrumą, MOVE GD paskelbs gautuosius pranešimus savo interneto svetainėje (50), naujienlaiškyje ir tam skirtoje CIRCABC žinių grupėje.

65. Kai numatoma, kad oro susisiekimo maršrutais paslauga pasinaudos mažiau nei 10 000 keleivių per metus, reglamente valstybėms narėms leista pasirinkti: prašyti Komisijos paskelbti informacinį pranešimą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ar paskelbti pačioms savo nacionaliniame oficialiajame leidinyje (51). Pažymėtina, kad reglamento 16 straipsnio 5 dalis leidžia nepaisyti tik 4 dalyje nurodyto su paskelbimu susijusio reikalavimo. Visi kiti 16 straipsnio reikalavimai, ypač reikalavimas konsultuotis ir informuoti Komisiją, kitas valstybes nares, suinteresuotus oro uostus ir oro vežėjus, taikomi ir maršrutams, kuriuose numatoma mažiau kaip 10 000 keleivių per metus.

66. PTVP negali įsigalioti anksčiau negu paskelbiamas informacinis pranešimas (52). Jei valstybė narė nori, kad pranešimas būtų paskelbtas abiejuose leidiniuose, nacionaliniame oficialiajame leidinyje jis neturėtų būti skelbiamas pagal 16 straipsnio 5 dalį anksčiau negu Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

67. Komisija mano, kad, siekiant informuoti rinką apie numatomus nustatytų PTVP sąlygų pakeitimus, galiojančių PTVP pakeitimams turėtų būti taikomos tokios pat procedūros. Tai darytina iš esmės dėl tų pačių priežasčių, kurios susijusios ir su pirminiu paskelbimu, tiesiogiai nurodomu 16 straipsnio 4 ir 5 dalyse. Tai reiškia, kad skaidrumo sumetimais reikėtų paminėti visus dėl PTVP nustatymo įvykusius sąlygų pakeitimus. Kai valstybė narė padaro išvadą, kad PTVP nebereikalinga, ji gali paprašyti Komisijos paskelbti informacinį pranešimą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dėl PTVP atšaukimo, kad rinkos atstovai būtų informuoti apie tai, kad vėl galima laisvai vykdyti skrydžius maršrutu. Arba ji gali paskelbti tokį pranešimą pati savo nacionaliniame oficialiajame leidinyje, jeigu pranešimas dėl PTVP buvo paskelbtas tik jame.

5. POREIKIS REGULIARIAI IŠ NAUJO APSVARSTYTI PTVP

68. PTVP būtinybės ir proporcingumo vertinimas (žr. 3.3 skirsnį) neturėtų būti atliktas tik vieną kartą. Priešingai, PTVP turėtų būti reguliariai apsvarstomos iš naujo ir bent tada, kai labai pasikeičia vienas iš svarbių vertinamų veiksnių, pavyzdžiui, paslaugų teikėjų skaičius. PTVP yra priemonės reaguoti į konkretų rinkos nepakankamumą, todėl jos turėtų keistis kartu su rinka. Apsvarsčius PTVP iš naujo, ji gali būti iš dalies pakeista ar net atšaukta. Siekiant užtikrinti, kad oro vežėjai, kurie vykdo skrydžius PTVP maršrutais, visą laiką laikytųsi pareigų, geriausia jų veiklos rezultatus peržiūrėti bent kartą per metus.

69. Siekiant užtikrinti, kad taikant 58 dalies 2 punkte aprašytas situacijas neatsirastų oro vežėjų diskriminacija, kiekvieną kartą, kai naujas veiklos vykdytojas pradeda ar yra bepradedąs vykdyti skrydžius maršrutu, kiekvienam veiklos vykdytojui pagal PTVP privaloma talpa ir dažnis turėtų būti pritaikyti, kad bendras kiekvieno maršruto skrydžių dažnis ir keleivių vietų skaičius neviršytų to, kas tikrai būtina siekiant suteikti pakankamą paslaugą.

6. IŠIMTINĖS TEISĖS PASLAUGŲ KONCESIJOS

70. Laikantis vidaus rinkos principų, Reglamentu Nr. 1008/2008 siekiama užtikrinti, kad PTVP būtų neatsiejama nuo kuo didesnės konkurencijos ir kad bet kokios šio principo išimtys neviršytų to, kas būtina siekiant pateisinamo susisiekimo tikslo. Ši tvarka taip pat paprastai padeda atitinkamai valstybei narei ar vietos ir (arba) regiono valdžios institucijoms sutaupyti daug viešųjų lėšų, kartu užtikrinant ir pakankamą susisiekimą.

71. Konkrečiai, reglamento 16 straipsnio 9 dalyje leidžiama reguliariųjų oro susisiekimo paslaugų PTVP maršrutu galimybę suteikti tik vienam ES oro vežėjui, jei nė vienas toks oro vežėjas nepradėjo teikti tvarių reguliariųjų oro susisiekimo paslaugų tuo maršrutu, arba negali įrodyti, kad ketina tai pradėti. Tokiomis aplinkybėmis įrodymas, kad oro vežėjas ketina pradėti teikti PTVP atitinkančias tvarias reguliarias oro susisiekimo paslaugas, turėtų būti tvirtas ir patikimas, tai yra, oro vežėjas turėtų įsipareigoti per aiškų ir ribotą terminą pradėti teikti tokias paslaugas tam tikrą PTVP sąlygose nurodytą laikotarpį ir sutikti, kad neįvykdžius šio įsipareigojimo gali būti paskirtos baudos. PTVP tvarkos susiejimas tik su vienu oro vežėju gali būti (arba ne) derinamas su finansine kompensacija, kaip nurodyta reglamente (53).

6.1. Pareiga skelbti viešąjį konkursą

72. Išimtinės teisės vykdyti skrydžius maršrutu privalo būti pasiūlytos per viešąjį konkursą laikantis Reglamento Nr. 1008/2008 procedūrų. Konkurso skaidrumas užtikrinamas paskelbiant jį Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (54).

73. Jei prieš ar per konkurso procedūrą oro vežėjas pradeda teikti reguliariąsias oro susisiekimo paslaugas pagal PTVP arba įrodo, kad netrukus pradės teikti tokio pobūdžio paslaugas (55), bet neprašo suteikti išimtinių teisių ar skirti kompensacijos, konkurso procedūra turi būti nutraukta ir galimybė vykdyti skrydžius maršrutu turėtų likti atvira konkurencijai (56). Konkreti galutinė data, kai oro vežėjas turi pradėti teikti paslaugas arba parodyti ketinimą jas teikti, turėtų būti ne ankstesnė už sutarties su atrinktuoju oro vežėju sudarymo datą. Šis sutarties sudarymas reiškia konkrečius abipusius šalių įsipareigojimus, kurie yra 16 straipsnio 9 dalyje apibrėžtas galimybės apribojimas. Tačiau valstybė narė gali tą galutinį terminą atidėti vėlesniam laikui, pavyzdžiui, kol paslaugas pradės teikti per konkursą atrinktas oro vežėjas.

74. Jei konkursas susijęs su maršrutu, kuriuo vykdyti skrydžius gali tik vienas oro vežėjas pagal reglamento 16 straipsnio 9 dalį, reglamento 17 straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad informacinis pranešimas turi būti paskelbtas bent šešis mėnesius iki naujos sutarties vykdymo pradžios. Pagrindinis šio išankstinio pranešimo tikslas yra oro vežėjams, kurie suinteresuoti vykdyti skrydžius maršrutu be kompensacijos, suteikti galimybę laikantis 16 straipsnio 9 dalies išvengti naujo apribojimo vienu oro vežėju, atrenkamu pagal reglamento 16 straipsnio 9–12 dalis ir 17 straipsnį (žr. ankstesnį punktą).

6.2. Tinkamumas pateikti konkurso pasiūlymą

75. Pagal reglamento 16 straipsnio 9 dalį išimtines teises vykdyti skrydžius PTVP maršrutus gali gauti tik ES oro vežėjai arba pagal ES teisę jiems prilyginti oro vežėjai. Taigi tokią teisę turi oro vežėjai, turintys valstybės narės ar trečiosios šalies, kuriai galioja Reglamentu Nr. 1008/2008 nustatyta tvarka (pavyzdžiui, Norvegijos ar Islandijos), kompetentingos institucijos išduotą licenciją oro susisiekimui vykdyti (57). Toliau patogumo dėlei bus daromos nuorodos tik į oro vežėjus ar ES oro vežėjus.

76. Reglamentas netrukdo grupei oro vežėjų pateikti bendrą konkurso pasiūlymą, tačiau konkurso pasiūlyme ES oro vežėjas turi nurodyti su PTVP susijusias susisiekimo paslaugas pagal konkurso specifikacijose nurodytas sąlygas teiksiančių oro vežėjo (-ų) (konsorciumo) tapatybę, kad nacionalinės valdžios institucijos galėtų patikrinti, ar visi dalyvaujantys oro vežėjai atitinka formalius reikalavimus. Nors reglamente nedraudžiama sudaryti subrangos sutarčių, nurodyti, ar tai leidžiama ir kokiomis sąlygomis, iš esmės turi valstybė narė, su sąlyga, kad laikomasi reglamento ir apskritai ES teisės. Bet kuriuo atveju subrangovas taip pat turi būti ES oro vežėjas.

77. Konkreti PTVP gali būti vykdoma tik jei licencija oro susisiekimui vykdyti ir oro vežėjo pažymėjimas (OVP) atitinka tos PTVP reikalavimus. Konkrečiai, vadinamąją B licenciją, kuri reglamentuojama reglamento 5 straipsnio 3 dalimi, turintis oro vežėjas negali skrydžių vykdyti kitu orlaiviu, negu toje licencijoje (ir jam suteiktame OVP) numatytas orlaivis. Tokie reikalavimai taikomi PTVP susisiekimo paslaugas teiksiančiam (-tiems) oro vežėjui (-ams).

6.3. Atrankos kriterijai

78. Paraiškų atranka vykdoma kuo greičiau atsižvelgiant į teikiamų paslaugų pakankamumą, įskaitant kainas ir sąlygas, kurios gali būti siūlomos vartotojams bei, jei yra, išlaidas, skirtas kompensacijai, kurią turi mokėti atitinkama valstybė (-ės) narė (-ės) (58). Valstybės narės apskritai gali pačios rinktis atrankai (sutarties skyrimui) naudojamų kriterijų lyginamąjį svorį, pavyzdžiui, 70 % skirti kompensacijos dydžiui ir 30 % kokybei (59). Komisijos nuomone, apskritai joms nėra jokių kliūčių nustatyti didžiausią ribą visai mokėtinai kompensacijos sumai. Tačiau ypač svarbu, kad visi tokie kriterijai būtų aiškiai, objektyviai ir skaidriai iš anksto nustatyti konkurso dokumentuose.

6.4. Išimtinių teisių vykdyti skrydžius maršrutu suteikimo pasekmės

79. Išimtinių teisių galiojimo laikotarpiu atitinkamu maršrutu skrydžių negalės vykdyti joks kitas oro vežėjas, išskyrus konkurso tvarka atrinktą oro vežėją. Išimtinių teisių vykdyti skrydžius maršrutu galiojimo laikotarpis negali būti ilgesnis negu ketveri metai; tačiau šis laikotarpis gali siekti penkerius metus, jei pareiga teikti viešąsias paslaugas nustatoma maršrutui į oro uostą, aptarnaujantį atokiausią regioną, kaip jis šiuo metu apibrėžtas SESV 349 straipsnyje ir 355 straipsnio 1 dalyje (60). Jei pirminė sutartis sudaryta trumpesniam nei Reglamentu Nr. 1008/2008 nustatytam ilgiausiam laikotarpiui, t. y. 4 ar 5 metams (61), tada sutartis gali būti pratęsta iki taikomo ilgiausio laikotarpio, jei ši galimybė buvo aiškiai ir skaidriai paminėta konkurso dokumentuose ir sutartyje. Kai sutartis nuo pat pradžios sudaryta ilgiausiam laikotarpiui, turi būti surengtas naujas konkursas, jei valstybė narė mano, kad vis dar esama tai pateisinančių sąlygų, nes pagal reglamento 16 straipsnio 9 dalį būtina apsvarstyti padėtį. Pagal reglamento 17 straipsnio 4 dalį, kai konkursas rengiamas dėl maršruto, kuriuo vykdyti skrydžius leidžiama tik vienam oro vežėjui pagal reglamento 16 straipsnio 9 dalį, kvietimas dalyvauti konkurse skelbiamas bent šešis mėnesius iki naujos koncesijos pradžios, siekiant įvertinti, ar ir toliau būtina riboti galimybę vykdyti skrydžius. Tolesnis minėtų ilgiausių laikotarpių pratęsimas negalimas, nes reikia nuolat apsvarstyti padėtį, o jis pernelyg ilgam laikui užvertų kelią į rinką naujiems dalyviams.

80. Pagal proporcingumo principą išimtinės teisės turėtų būti taikomos tik toms paslaugoms, kurios susijusios su PTVP. Pavyzdžiui, jei PTVP susijusi tik su žiemos sezonu, vasaros metu galimybė vykdyti skrydžius maršrutu neturėtų būti ribojama. PTVP ir kvietime dalyvauti konkurse reikėtų aiškiai nurodyti, kuriems laikotarpiams ir kokioms paslaugoms jie taikomi. Iš tikrųjų ši informacija labai svarbi oro vežėjams, kurie atsiliepia į kvietimą dalyvauti konkursuose, nes išimtinių teisių galiojimo sritis paprastai turi didelės įtakos jų pasiūlymo sąlygoms.

81. Galimybės vykdyti skrydžius suteikimas vieninteliam oro vežėjui neturėtų trukdyti tam oro vežėjui susitarti dėl bendrojo kodo sutarčių su kitais oro vežėjais su sąlyga, kad laikomasi konkurencijos taisyklių. Kaip jau priminta (62), reglamento 15 straipsnio 4 dalyje numatytas leidimas vykdyti skrydžius pagal bendrojo kodo sutartis taikomas ir PTVP maršrutams; reglamente tokio apribojimo nėra ir 16 straipsnio 9 bei tolesnėse dalyse, kuriomis reglamentuojamas galimybės vykdyti skrydžius tokiu maršrutu ribojimas.

82. Jei konkurso dokumentuose nenurodyta kitaip, jokia reglamento nuostata netrukdo išimtinėmis teisėmis besinaudojančiam ES oro vežėjui rangos būdu pavesti teikti visas oro susisiekimo paslaugas arba jų dalį kitam ES oro vežėjui. Tačiau atsakomybė už sutarties vykdymą lieka konkurso procedūra atrinktam oro vežėjui.

83. 16 straipsnio 9 dalis yra 8 dalyje nustatyto principo, pagal kurį bet kuris oro vežėjas bet kuriuo metu gali pradėti teikti oro susisiekimo paslaugas taip, kaip jas apibrėžia PTVP, išimtis. Šis principas nebetaikomas, kai pagal nacionalinius teisės aktus ir konkurso specifikacijas išimtinės teisės galutinai suteiktos vienam oro vežėjui.

6.5. PTVP ir išimtinių teisių nagrinėjimas iš naujo baigiantis kiekvienam koncesijos laikotarpiui

84. Kaip aprašyta pirmiau, valstybės narės turėtų reguliariai vertinti PTVP būtinybę ir pakankamumą. Konkrečiai, apribotos (išimtinės) PTVP atveju padėtis turi būti iš naujo apsvarstyta koncesijos laikotarpio pabaigoje (63), o iki naujos koncesijos pradžios turi būti apsvarstyta, ar būtinas tolesnis galimybės vykdyti skrydžius ribojimas (64). Apskritai tikslas yra per šešis mėnesius iki naujos koncesijos pradžios įvertinti, ar nepasikeitė aplinkybės, kuriomis buvo paskelbtas ankstesnis konkursas. Vertinant paprastai įvertinama pastarojo koncesijos laikotarpio patirtis, visų pirma atsižvelgiant į stebėtą paklausą ir tai, ar oro susisiekimo paslaugos galėtų būti pakankamai teikiamos nesuteikus išimtinių teisių ir (arba) pakeitus PTVP, nustačius ne tokią griežtą PTVP arba visai be jokios PTVP.

85. Šešių mėnesių laikotarpis nėra ilgiausias laikotarpis, per kurį Komisija turi suteikti „leidimą“ nustatyti numatomą PTVP. Reglamente toks leidimas nereglamentuojamas, ir šis laikotarpis numatytas dėl kitų priežasčių. Pirmiausia jis reikalingas tam, kad kiti oro vežėjai galėtų pasiūlyti vykdyti skrydžius PTVP maršrutu be išimtinių teisių ar kompensacijos – tokiu atveju tai būtų įrodymas, kad galimybės vykdyti skrydžius ribojimas jau nebūtinas. Kai to nėra, tai galėtų būti ženklas, kad ir toliau reikia riboti galimybę vykdyti skrydžius. Bet kuriuo atveju, ar reikia riboti galimybę vykdyti skrydžius, pirmiausia įvertina valstybės narės, o Komisija pasilieka peržiūros pagal ES teisės aktus teisę.

6.6. Ypatingas atvejis: maršrutų, dėl kurių skelbiamas konkursas, grupavimas

86. Apskritai valstybės narės turėtų skelbti viešuosius konkursus dėl kiekvieno maršruto atskirai. Tačiau reglamente valstybėms narėms leidžiama skelbti viešąjį konkursą dėl grupės PTVP maršrutų, tačiau tik kai tai pateisinama veiklos efektyvumo priežastimis (65). Praktiškai tai reiškia, kad vienam oro vežėjui suteikiamos grupės PTVP maršrutų išimtinės teisės.

87. Toks PTVP maršrutų grupavimas gali būti pateisintas visų pirma tada, kai keliais maršrutais, kuriais vykstančių keleivių srautas nerentabilus, vykdomi skrydžiai veiklos aspektu vienas kitą labai papildo, pavyzdžiui, maršrutai į izoliuotą salyną ir tarp jo salų arba į atokią ir mažai apgyvendintą vietovę.

88. Grupavimo priežastys turi būti svarbios veiklai (pavyzdžiui, būtina turėti veiklos bazę atokioje vietovėje). Pagrindiniu grupavimo tikslu negali būti siekis sumažinti poveikį valstybės narės biudžetui. Todėl negalima grupuoti pelningų ir nepelningų maršrutų, kurie neturi bendrų veiklos aspektų.

89. Aprašytasis maršrutų grupavimas konkursams neturėtų būti painiojamas su maršrutų susiejimu PTVP reikmėms. Kaip paaiškinta 28 punkte, galimybė vykdyti skrydžius vienu konkrečiu maršrutu gali būti atsieta nuo skrydžių vykdymo kitais maršrutais. Panašiai gali būti, kad tam tikri maršrutai neatitinka grupavimo konkursui reikalavimų, bet juos visus visgi galima nurodyti viename kvietime dalyvauti konkurse, jei tai pateisinama veiksmingo administravimo argumentais (66).

7. PROCEDŪROS, KURIŲ REIKIA LAIKYTIS VIEŠŲJŲ KONKURSŲ ATVEJU

90. Kalbant apie etapą iki 17 straipsnio 4 dalyje nurodyto paskelbimo (67), reglamente nustatyta, kad atitinkama valstybė narė Komisijai perduoda visą kvietimo dalyvauti konkurse tekstą, išskyrus atvejį, kai pagal 16 straipsnio 5 dalį ji paskelbė informaciją apie pareigą teikti viešąsias paslaugas savo nacionaliniame oficialiajame leidinyje. Tokiu atveju apie konkursą skelbiama ir nacionaliniame oficialiajame leidinyje (68). Kad klausimą būtų galima išnagrinėti greitai ir efektyviai, valstybė narė taip pat turėtų pateikti Komisijai (e. paštu į minėtąją tarnybinę pašto dėžutę) (69) informacinio pranešimo dėl kvietimo dalyvauti konkurse projektą (bet kuria ES oficialiąja kalba, elektronine forma, naudojantis viena iš įprastinių apdorojimo sistemų), kad jis būtų paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje visomis ES kalbomis. Informacinio pranešimo projekte turėtų būti reglamento 17 straipsnio 5 dalyje numatyta informacija. Komisija parengė formas, kurios įkelti į CIRCABC ir atsiunčiami paprašius Komisijos. Valstybės narės taip pat raginamos pranešti apie numatomas sutarties sąlygas ir perduoti bet kurį kitą dokumentą, susijusį su Reglamento Nr. 1008/2008 17 straipsnio 3 dalyje nurodytais punktais.

91. Pagal Reglamento Nr. 1008/2008 17 straipsnio 6 dalį, atitinkama valstybė narė nedelsdama ir nemokamai turi perduoti visą reikiamą informaciją ir dokumentus, kurių paprašo viešame konkurse ketinanti dalyvauti šalis. Konkurso dokumentus pateikus suinteresuotoms šalims kitomis nei atitinkamos valstybės narės kalbomis, būtų galima pritraukti daugiau galimų pasiūlymo teikėjų, tačiau tokios prievolės nėra.

92. Kvietimas dalyvauti konkurse ir pagal jį sudaryta sutartis turėtų aprėpti bent reglamento 17 straipsnio 3 dalyje paminėtus punktus. Tikslią šių dokumentų formą ir turinį turi nustatyti valstybių narių kompetentingos institucijos, ir Komisija tam skirtų formų neturi.

93. Siekdama veiksmingo administravimo, valstybė narė gali paskelbti vieną konkursą, apimantį įvairius maršrutus (70). Dėl to gali atsitikti, kad atitinkamais skirtingais maršrutais skrydžius vykdys keli oro vežėjai, nes vienas konkursas nereiškia, kad pasiūlymus galima teikti tik dėl visų atitinkamų maršrutų.

94. Galutinė pasiūlymų pateikimo diena negali būti anksčiau nei du mėnesiai nuo informacinio pranešimo paskelbimo dienos (71). Kvietime dalyvauti konkurse turi būti nurodyta išimtinių teisių galiojimo laikotarpio pradžios data. Ši data paprastai sutaps ir su sutarties su atrinktuoju oro vežėju galiojimo pradžios data, nors sutartis gali būti pradėta vykdyti ir vėliau. Sutartis ir pagal ją vykdomi skrydžiai negali prasidėti iki nurodytos išimtinių teisių įsigaliojimo dienos.

95. Pagal reglamento 17 straipsnio 4 dalį, kai konkursas vyksta dėl maršruto, kuriuo vykdyti skrydžius galima tik vienam oro vežėjui, kvietimas dalyvauti konkurse skelbiamas bent šešis mėnesius iki naujos koncesijos pradžios. Kaip matyti iš nuostatos, to trumpiausio laikotarpio paskirtis yra užtikrinti tinkamą įvertinimą, ar galimybė vykdyti skrydžius turi būti ribojama toliau (72). Taip pat įmanoma paskelbti informacinį pranešimą, kuriame skelbiama apie vėl pradedamus skrydžius maršrutu, jei sutartis su išimtines teises turinčiu oro vežėju baigiasi ir maršrutas vėl tampa atviru PTVP maršrutu. Tačiau naujas kvietimas dalyvauti konkurse pagal reglamentą taip pat sudaro sąlygas oro vežėjams gauti informacijos ir paskelbti apie savo norą vykdyti skrydžius be išimtinių teisių ir kompensacijos.

96. Valstybės narės turi nedelsdamos informuoti Komisiją apie viešo konkurso rezultatus (73). Šiam tikslui parengtos formos šiuo metu nėra. Komisija gali paprašyti valstybių narių per vieną mėnesį pateikti visus atitinkamus dokumentus, susijusius su PTVP vykdančio oro vežėjo atranka (74).

8. KOMPENSACIJA IR SANTYKIS SU VALSTYBĖS PAGALBOS TAISYKLĖMIS

8.1. Kompensacijos galimybė ir dydis

97. Konkurso procedūra siekiama suteikti išimtines teises vykdyti skrydžius PTVP maršrutu vieninteliam oro vežėjui. Pagal reglamento 17 straipsnio 8 dalį atitinkama valstybė narė gali konkurso tvarka atrinktam oro vežėjui skirti kompensaciją už standartų, reikalaujamų pagal PTVP, laikymąsi. NET jei oro vežėjas pasiūlo vykdyti skrydžius maršrutu be kompensacijos, išimtinė teisė gali būti suteikta tik viešo konkurso tvarka (75).

98. Kompensacija negali viršyti sumos, reikalingos apmokėti grynosioms išlaidoms, patirtoms vykdant kiekvieną PTVP, atsižvelgiant į oro vežėjo gautas su PTVP susijusias pajamas ir protingą pelną (76). Protingo pelno terminas Reglamente Nr. 1008/2008 nebuvo apibrėžtas. Kalbant apie visuotinės ekonominės svarbos paslaugų teikimą, šis terminas apibrėžtas Komisijos sprendimo 2012/21/ES (77) (toliau – VESP sprendimas) 5 straipsnio 5 dalyje – tai kapitalo grąžos norma, kurios reikėtų vidutinei įmonei, svarstančiai, ar visuotinės ekonominės svarbos paslaugą teikti visu pavedimo laikotarpiu, ir kurią apskaičiuojant atsižvelgiama į galinčios kilti rizikos mastą. To sprendimo 5 straipsnio 7 dalyje nurodoma: „[j]eigu visuotinės ekonominės svarbos paslaugos teikimas nesusijęs su didele komercine ar sutartine rizika, ypač kai ex post iš esmės kompensuojamos visos grynosios išlaidos, patirtos teikiant visuotinės ekonominės svarbos paslaugą, nuosaikus pelnas negali viršyti atitinkamos apsikeitimo sandorių normos ir papildomų 100 bazinių punktų.“ (78) Šiuos principus analogiškai taikyti pagal reglamentą nustatomos oro susisiekimo PTVP kontekste atrodo pagrįsta. Jei pelnas viršytų protingą (nuosaikų) lygį, kompensacija taip pat gali sukelti klausimų, ar laikomasi valstybės pagalbos teisės nuostatų.

99. Oro vežėjui mokamos kompensacijos suma turėtų būti apskaičiuojama remiantis tikromis faktinėmis oro vežėjo užfiksuotomis sąnaudomis ir pajamomis, susidarančiomis maršrutu vykdant skrydžius. Siekdamas, kad jos būtų skaidrios ir patikrinamos, oro vežėjas turi naudotis pakankamai išsamia apskaitos sistema, kad būtų galima apskaičiuoti sąnaudas ir pajamas, susijusias su šiuo konkrečiu PTVP maršrutu. Bet kuriuo atveju kompensacija negali viršyti oro vežėjo pasiūlyme nurodytos sumos.

8.2. Santykis su valstybės pagalbos taisyklėmis

100. Pirmiausia reikia priminti, kad valstybės pagalbos vertinimas vyksta nepriklausomai nuo vertinimo pagal Reglamento Nr. 1008/2008 nuostatas. Tačiau, jei nevykdomi Reglamento Nr. 1008/2008 reikalavimai, pavyzdžiui, dėl PTVP apibrėžties, ir jei su tokia PTVP susijusi finansinė kompensacija, neįmanoma įvykdyti ir valstybės pagalbos taisyklių. Nors vertindamos PTVP schemas atitinkamos Komisijos tarnybos glaudžiai bendradarbiauja, svarbu pabrėžti, kad pranešimai apie valstybės pagalbą, kai jie privalomi (79), turi būti teikiami atskirai nuo pranešimo Komisijai apie PTVP schemą: administraciniu aspektu pastarąjį pranešimą svarsto Mobilumo ir transporto generalinis direktoratas, o visus reikalingus pranešimus apie valstybės pagalbą nagrinėja Komisijos konkurencijos generalinis direktoratas (trumpinys COMP GD). Turi būti vykdomi abu taisyklių ir procedūrų rinkiniai, ir Komisija gali sulaukti skundų dėl kiekvieno iš jų.

8.2.1. Valstybės subsidijos, skiriamos kompensacijoms už PTVP

101. Nepriklausomai nuo to, ar kompensacija taikoma, ar netaikoma, reglamentas taikomas vienodai. Vis dėlto kai kompensacija už PTVP yra skiriama, tai turi būti daroma vadovaujantis Sutarties taisyklėmis dėl valstybės pagalbos (SESV 107–109 straipsniai), laikantis Teisingumo Teismo aiškinimo, ir taisyklėmis, išdėstytomis valstybės pagalbą už visuotinės ekonominės svarbos paslaugų teikimą reglamentuojančiuose Komisijos dokumentuose. Tie Komisijos dokumentai – tai: a) komunikatas (80), kuriame išaiškinamos pagrindinės sąvokos, kuriomis grindžiamas valstybės pagalbos taisyklių taikymas kompensacijai už viešąją paslaugą, taip pat sąlygos, kurioms esant kompensacija už viešąją paslaugą nėra valstybės pagalba (vadinamieji Altmark (81) kriterijai, žr. tolesnį punktą); b) Komisijos reglamentas (ES) Nr. 360/2012 dėl de minimis pagalbos, skiriamos teikiant visuotinės ekonominės svarbos paslaugas (82) (toliau – Reglamentas Nr. 360/2012), kuriame numatyta, kad kompensacija už viešąją paslaugą nelaikoma pagalba, jei kompensacijos suma per bet kurį trijų finansinių metų laikotarpį neviršija 500 000 EUR ir jei vykdomos tame reglamente nustatytos sąlygos; c) VESP sprendimas, kuriuo nustatomos sąlygos, kurioms esant kompensacijos už viešąją paslaugą forma skiriama valstybės pagalba yra suderinama su vidaus rinka ir jai netaikomas reikalavimas pranešti. Šio sprendimo taikymo sritis apima PTVP kompensaciją, kuri suteikta oro vežėjams už oro susisiekimą su salomis, kai vidutinis metinis keleivių srautas nėra didesnis už 300 000 keleivių, ir atitinka Reglamentą Nr. 1008/2008; d) komunikatas dėl valstybės pagalbos kompensacijos už viešąją paslaugą forma teisinės bazės (83) (toliau – VESP teisinė bazė), kuriame nustatytos sąlygos, kuriomis kompensavimą Komisija gali paskelbti suderinamu su SESV 106 straipsnio 2 dalimi, jei laikomasi reikalavimo pranešti (84); e) Komisijos parengtas ES valstybės pagalbos, viešųjų pirkimų ir vidaus rinkos taisyklių taikymo visuotinės ekonominės svarbos paslaugoms, visų pirma visuotinės svarbos socialinėms paslaugoms, vadovas (85), kuriame pateikta daugiau gairių dėl visuotinės ekonominės svarbos paslaugų taisyklių taikymo.

8.2.2. Altmark kriterijai

102. Teisingumo Teismas sprendime Altmark Trans GmbH ir Regierungspräsidium Magdeburg prieš Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH nustatė, kad, remiantis SESV 107 straipsniu, kompensacija už viešąją paslaugą nėra laikoma valstybės pagalba, jei tenkinami visi toliau nurodyti keturi kriterijai: 1) įmonė gavėja privalo faktiškai būti įpareigota vykdyti PTVP, o šios PTVP turi būti aiškiai apibrėžtos; 2) kriterijai, kuriais remiantis apskaičiuojama kompensacija, turi būti nustatyti iš anksto objektyviu ir skaidriu būdu; 3) kompensacija negali viršyti to, kas būtina, siekiant padengti visas ar dalį išlaidų, kurios patiriamos vykdant PTVP, atsižvelgiant į gautas atitinkamas įplaukas ir protingą pelną; 4) kai įmonė, vykdanti PTVP, kiekvienu konkrečiu atveju nėra pasirinkta vadovaujantis viešojo konkurso procedūra, kuri leistų pasirinkti paraišką pateikusią organizaciją, galinčią teikti šias paslaugas mažiausiomis visuomenei išlaidomis, reikalingos kompensacijos dydis turi būti nustatytas remiantis išlaidų, analize, kurių tipinė įmonė, gerai valdoma ir turinti pakankamai transporto priemonių, būtų patyrusi vykdydama šias pareigas.

103. Kai tenkinami šie keturi kriterijai, kompensacija už PTVP nėra valstybės pagalba ir šiuo atveju pranešti Komisijai apie valstybės pagalbą nereikia (tačiau, kaip anksčiau minėta, tebegalioja su pranešimu ir paskelbimu susiję Reglamento Nr. 1008/2008 reikalavimai) (86). Įvertinti, ar bet kuri pagal Reglamento Nr. 1008/2008 17 straipsnio 8 dalį suteikta kompensacija atitinka šiuos keturis kriterijus, pirmiausia privalo atitinkamos nacionalinės valdžios institucijos.

104. Reglamento Nr. 1008/2008 nuostatos suformuluotos pagal minėtuosius kriterijus: 17 straipsnio 3 dalies a punktas apima pirmą Altmark kriterijų, 17 straipsnio 3 dalies e punktas apima antrąjį, 17 straipsnio 8 dalis – trečiąjį, o 16 straipsnio 10 dalyje nustatyta, kaip taikyti konkurso procedūrą. Nors 16 straipsnio 10 dalyje konkurso procedūra plačiau neaptariama, laikantis Sprendimo Altmark, pasirinktoji procedūra turėtų užtikrinti, kad teikiant paslaugą bendruomenei susidarytų kuo mažiau išlaidų. Todėl, taikant ketvirtąjį Altmark kriterijų, jei per konkurso procedūrą pateiktas tik vienas pasiūlymas, paprastai negalima laikyti, kad šis kriterijus yra įvykdytas, nebent i) rengiant procedūrą buvo numatyta labai stiprių apsauginių priemonių, užtikrinančių, kad teikiant paslaugą bendruomenei susidarytų kuo mažiau išlaidų, arba ii) atitinkama valstybė narė papildomomis priemonėmis patikrina, ar rezultatas toks, kad bendruomenei susidaro mažiausios išlaidos. Tai reiškia, kad, jei laikomasi pirmiau paaiškintų Reglamento Nr. 1008/2008 sąlygų, apskritai galima laikyti, kad valstybės pagalbos nėra.

105. Jei negalima atmesti, kad pagal Sprendimo Altmark kriterijus tai gali būti valstybės pagalba, atitinkama valstybė narė turėtų kitu būdu užtikrinti valstybės pagalbos taisyklių laikymąsi. Toks atvejis gali būti, kai 16 straipsnio 12 dalyje aprašytomis skubos aplinkybėmis oro vežėjas atrenkamas ne atviro konkurso procedūra, o abipusiu valstybės narės valdžios institucijų ir oro vežėjo susitarimu. Tokiais atvejais valstybė narė turėtų pagal Sprendimo Altmark kriterijus arba Reglamentą Nr. 360/2012 patikrinti, ar kompensacijos suma nereiškia valstybės pagalbos teikimo. Kita vertus, taip pat įmanoma, kad pagalba yra suderinama su vidaus rinka pagal VESP sprendimą ir tokiu atveju pranešti nereikia, arba kad apie ją reikia pranešti, bet Komisija gali ją paskelbti suderinama pagal SESV 106 straipsnio 2 dalį, jei laikomasi VESP teisinės bazės sąlygų.

9. SKUBOS TVARKA

106. Išimtinės teisės koncesijos sutarties galiojimo laikotarpiu ES oro vežėjas, atrinktas viešojo konkurso tvarka, gali būti priverstas staiga nutraukti paslaugų teikimą, pavyzdžiui, dėl finansinio nemokumo. Tokiomis aplinkybėmis, kai būtina, reglamento 16 straipsnio 12 dalyje leidžiama taikyti skubos tvarką, kad nebūtų nutrauktas atitinkamų oro susisiekimo paslaugų teikimas. Tvarka taikoma tik staiga netikėtai nustojus teikti oro susisiekimo paslaugas PTVP maršrutu, kai paslaugas jau teikė viešuoju konkursu atrinktas oro vežėjas. Ji netaikoma, kai PTVP pakeitimo ar naujų konkursų nacionalinės procedūros užtruko nenumatytai ilgai (87).

107. Skubos tvarka negali būti vykdoma, inter alia, tokiais atvejais: — oro vežėjas vykdė skrydžius maršrutu neturėdamas išimtinių teisių (atvirosios PTVP), — oro susisiekimo paslaugų teikimas nutraukiamas sutarčiai pasibaigus (nes šis paslaugų teikimo nutraukimas yra nuspėjamas, taigi nėra netikėtas). Naujas kvietimas dalyvauti konkurse turėtų būti paskelbtas bent šešis mėnesius iki naujos koncesijos pradžios, — oro susisiekimo paslaugos nebeteikiamos po skrydžius vykdančio oro vežėjo išankstinio pranešimo bent prieš šešis mėnesius (paslaugų teikimas nėra nutraukiamas staiga ar nenuspėjamai ir pakanka laiko pradėti naują konkursą be skubos tvarkos) (88).

108. Jei pagal minėtą konkurso procedūrą pasirinktas oro vežėjas netikėtai nustoja teikti paslaugą, valstybė narė gali parinkti kitą ES oro vežėją, kad šis ne ilgesnį nei septynių mėnesių laikotarpį prisiimtų PTVP, jei kompensacijos suma toliau atitinka reglamento 17 straipsnio 8 dalį (89) ir jei naujas oro vežėjas parenkamas iš ES oro vežėjų laikantis skaidrumo ir nediskriminavimo principų. Taip pat nedelsiant turėtų būti inicijuotas naujas kvietimas dalyvauti konkurse dėl įprastinio sutarties laikotarpio: tai būtina norint laikytis terminų, kaip paaiškinama toliau.

109. Septynių mėnesių laikotarpis turi būti skaičiuojamas nuo naujai atrinkto oro vežėjo veiklos pradžios. Jis negali būti pratęsiamas. Iš tiesų, kadangi kvietimu dalyvauti konkurse siekiama iš naujo suteikti jau egzistuojančias išimtines teises, pagal reglamento 17 straipsnio 4 dalį kvietimas dalyvauti konkurse turi būti paskelbtas bent prieš šešis mėnesius.

110. Atrenkant oro vežėją reikėtų laikytis skaidrumo ir nediskriminavimo principų, atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes. Iš tiesų, skubos tvarka taikoma, kai nepakanka laiko pradėti oficialų konkursą, nes naujas oro vežėjas turi būti surastas skubiai. Tačiau valdžios institucijos turėtų kuo greičiau kreiptis į kelis oro vežėjus, kurie galėtų būti suinteresuoti vykdyti skrydžius atitinkamu maršrutu. Tipiškai tai galėtų būti regione jau veikiantys oro vežėjai ir (arba) oro vežėjai, kurie dalyvavo paskutinėje konkurso procedūroje.

111. Atitinkama valstybė narė nedelsdama informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares apie skubos tvarką ir jos taikymo priežastis (90). Rekomenduojama, kad valstybė narė taip pat informuotų Komisiją apie bet kokius ryšius su kitais oro vežėjais ir apie šių ryšių išdavas. Komisija taip pat gali paskelbti pranešimą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, nors skubos tvarkos atveju jo paskelbti neprivaloma.

112. Komisija savo nuožiūra arba valstybės narės prašymu ir laikydamasi atitinkamos patariamosios procedūros gali sustabdyti skubos tvarkos taikymą, jeigu, atlikusi vertinimą, ji mano, kad ta tvarka neatitinka reglamente išdėstytų skubos tvarkos reikalavimų arba kitaip prieštarauja ES teisės aktams (91).

10. PTVP KONKURSO PROCEDŪROS IR SANTYKIS SU VIEŠŲJŲ PIRKIMŲ TAISYKLĖMIS

113. Organizuojant oro susisiekimo paslaugų pirkimo konkursus visada reikia taikyti Reglamento Nr. 1008/2008 procedūras. Kai valstybės narės kompetentinga institucija sudaro viešojo prekių ar paslaugų pirkimo sutartį, ji privalo paisyti galiojančių pirkimo taisyklių. 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamentas ir Taryba priėmė direktyvas 2014/24/ES ir 2014/25/ES (92) (toliau – Direktyva 2014/24 ir Direktyva 2014/25), kuriomis nustatomos viešojo prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių taisyklės.

114. Tą pačią dieną Europos Parlamentas ir Taryba priėmė naują Direktyvą 2014/23/ES dėl koncesijos sutarčių suteikimo (93) (toliau Direktyva 2014/23) ir, kaip rodo Komisijos patirtis, dauguma taikant Reglamento Nr. 1008/2008 17 straipsnį skiriamų sutarčių yra paslaugų koncesijos, kaip apibrėžta šioje naujoje direktyvoje. Tokia sutartimi kompetentinga institucija visų pirma patiki oro vežėjui tam tikrą laiką teikti oro susisiekimo paslaugas. Oro vežėjas privalo teikti sutartyje nustatytą transporto paslaugą, paprastai už institucijos mokamą finansinę kompensaciją (94). Oro vežėjui iš principo tenka veiklos rizika (kitais atvejais tokia sutartis priskiriama prie viešųjų sutarčių, kaip apibrėžta Direktyvoje 2014/24 ir Direktyvoje 2014/25), kuri apima riziką, susijusią su jo teikiamų transporto paslaugų paklausa, kadangi kompetentingos institucijos sutartyje paprastai negarantuoja, kad oro vežėjas atgaus visas investicijas arba išlaidas, susijusias su sutartinių įsipareigojimų vykdymu (95). Nustatyti, kad tai koncesija, yra svarbu, nes Direktyvos 2014/23 dėl koncesijos sutarčių suteikimo 10 straipsnio 3 dalyje aiškiai nurodoma, kad ji netaikoma koncesijoms, susijusioms su oro susisiekimo paslaugomis, grindžiamomis licencijos oro susisiekimui vykdyti išdavimu, kaip apibrėžta Reglamente Nr. 1008/2008. Tais retais atvejais, kai susitarimas galėtų būti laikomas viešojo prekių ar paslaugų pirkimo sutartimi, kuriai taikoma Direktyva 2014/24 arba atitinkamai Direktyva 2014/25, tada taikytina direktyva būtų iš principo taikoma kartu su Reglamentu Nr. 1008/2008, o jų nesutapimo atveju jam teikiama pirmenybė, nes tai lex specialis.

11. KOMISIJOS ĮGALIOJIMAI ATLIKTI TYRIMĄ IR PRIIMTI SPRENDIMĄ

115. Valstybės narės privalo imtis visų būtinų priemonių, užtikrinančių, kad bet kuris sprendimas dėl PTVP, įskaitant sprendimus dėl sutarties suteikimo, būtų veiksmingai ir nedelsiant peržiūrėtas, jei jis pažeidžia ES teisės aktus arba šiuos teisės aktus įgyvendinančias nacionalines taisykles (96).

116. Pagal reglamento 18 straipsnio 1 dalį, Komisija valstybės narės gali prašyti per du mėnesius pateikti dokumentą, kuris pagrindžia PTVP poreikį ir patvirtina, kad PTVP atitinka 16 straipsnyje nurodytus kriterijus; regiono ekonomikos analizę; numatomų pareigų ir ekonominės plėtros tikslų proporcingumo analizę ir galiausiai esamų oro susisiekimo paslaugų, jei jos teikiamos, ir prieinamo kitų rūšių transporto, kurį galima laikyti numatomų teikti paslaugų pakaitalu, analizę. Teisė gauti 18 straipsnio 1 dalies a–d punktuose nurodytus dokumentus ir analizę sudaro sąlygas Komisijai sužinoti apie PTVP ir jos pagrindimą. Iš šių atitinkamos valstybės narės pateiktų dokumentų taip pat gali paaiškėti PTVP aplinkybės ir ar tai adekvati priemonė vertinant pagal reglamentą.

117. Komisija valstybės narės prašymu arba savo iniciatyva atlieka tyrimą pagal reglamento 18 straipsnio 2 dalį.

118. Pagal reglamento 18 straipsnio 2 dalį, atsižvelgdama į visus atitinkamus veiksnius, Komisija priima sprendimą (97) dėl to, ar 16 ir 17 straipsniai turėtų būti toliau taikomi atitinkamam maršrutui. Tuo siekiama užtikrinti tinkamą taisyklių taikymą, susijusį ir su pačiu PTVP nustatymu, ir su galimybės vykdyti skrydžius apribojimu pagal 16 straipsnio 9 dalį, ir su suteiktos kompensacijos suma.

(1) OL L 293, 2008 10 31, p. 3.

(2) COM(2015) 598 final, 2015 12 7.

(3) InterVISTAS, 2015, Economic Impact of European Airports – A Critical Catalyst to Economic Growth; PwC, 2013, Econometric analysis to develop evidence on the links between aviation and the economy; IATA, 2007, Aviation Economic Benefits - Measuring the economic rate of return on investment in the aviation industry.

(4) Susidomėjimą nustatyti PTVP parodė ir keletas kitų valstybių narių. Pavyzdžiui, praeityje tris PTVP buvo nustačiusi Vokietija. Vengrija jau buvo benustatanti PTVP, tačiau kaip tik prieš tai vienas oro vežėjas paskelbė ketinantis tuo planuojamu PTVP maršrutu pradėti skrydžius. Slovėnija kreipėsi į Komisija su klausimais dėl PTVP. Latvija ir Malta turi atstovų CIRCABC (Administravimo įstaigoms, įmonėms ir piliečiams skirto komunikacijos ir informacijos išteklių centro) PTVP interesų grupėje. Leidimą prisijungti prie interesų grupės gali suteikti atitinkamos nacionalinės institucijos). Nuoroda į svetainę: https://circabc.europa.eu.

(5) Komisijos tarnybų darbinis dokumentas SWD(2013) 208 final, 2013 6 6, 5.1.1.3 skirsnis. http://ec.europa.eu/transport/modes/air/internal_market/fitness_check_en.htm

(6) Bendrijos oro vežėjų patekimą į Bendrijos vidaus oro maršrutus reglamentuojančių teisės aktų taikymo patariamasis komitetas.

(7) http://ec.europa.eu/transparency/regexpert/index.cfm?do=groupDetail.groupDetail&groupID=3118

(8) Visiems PTVP maršrutams toliau galioja valstybės pagalbos taisyklės: tiek materialinės teisės normos, tiek procedūrinės taisyklės. Pagal reglamentą vykdoma PTVP procedūra nepakeičia valstybės pagalbos procedūros.

(9) Komisija gali paprašyti daugiau informacijos bet kuriuo metu prieš paskelbimą arba po jo, valstybės narės prašymu arba savo iniciatyva (pavyzdžiui, jei gautas skundas).

(10) Kaip nurodyta klausimyne, už vykdomas PTVP mokamai kompensacijai yra taikomos visos pranešimo apie valstybės pagalbą taisyklės. Nelygu atvejis, pranešimas dėl valstybės pagalbos turėtų būti atsiųstas, kai paaiškėja kompensacijos suma, t. y. suma, kuri nustatyta valstybės pagalbos skyrimo sprendime ir (arba) sutartyje. Valstybės narės taip pat turi galimybę iš anksto pranešti Komisijai apie PTVP vykdymo kompensaciją. Išankstinis pranešimas yra naudingas neoficialus veiksmas iki pranešimo, nes tada Komisijos tarnybos gali valstybei narei pateikti neoficialios grįžtamosios informacijos ir gairių. Prašyti Komisijos išankstinių gairių turi valstybė narė, jei ji mano, kad tai reikalinga.

(11) Kaip apibrėžta Reglamento Nr. 1008/2008 15 straipsnyje.

(12) Žr. Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 1 dalį.

(13) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 1 dalis.

(14) 2 straipsnio 15 dalis: „tik sėdimų vietų pardavimas – tiesioginis viešas oro vežėjo ar jo įgalioto agento, ar užsakomojo reiso vykdytojo vykdomas vietų pardavimas be jokių papildomų paslaugų, pavyzdžiui, apgyvendinimo“.

(15) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 7 dalis.

(16) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 1 dalis.

(17) Šią sąlygą paprastai atitinka, pavyzdžiui, ES regioninės politikos požiūriu mažiau išsivystę regionai, kurių BVP vienam gyventojui yra mažesnis nei 75 % ES vidurkio. Kadangi atitinkama tos pačios valstybės narės regionų padėtis gali smarkiai skirtis, besivystančiu regionu būtų galima laikyti ir atsižvelgiant į palyginimą su nacionaliniu BVP ar atitinkamos valstybės narės nedarbo lygiu.

(18) Tačiau tai nereiškia, kad bet kuris maršrutas, kurio srautas mažesnis nei 100 000 keleivių per metus, būtinai yra nerentabilus. Apskritai kuo daugiau keleivių vyksta konkrečiu maršrutu, tuo sunkiau teigti, kad toks maršrutas galėtų atitikti PTVP reikalavimus, t. y. kad be PTVP joks oro vežėjas neužtikrintų tam tikrų standartų, kaip nurodyta 16 straipsnio 1 dalyje, atsižvelgdamas vien į savo komercinius interesus.

(19) Žr. visų pirma Reglamento Nr. 1008/2008 1 straipsnio 1 dalį ir 15 straipsnio 1 dalį. Tačiau reglamentas apskritai netrukdo valstybėms narėms susitarti dėl panašios tvarkos su trečiosiomis šalimis remiantis dvišaliais ar daugiašaliais susitarimais, pirmiausia jei laikomasi galiojančių ES konkurencijos teisės aktų. Pavyzdžiui, viena valstybė narė yra sudariusi susitarimo memorandumą su trečiosiomis šalimis, kad būtų galima vykdyti skrydžius tarp dviejų teritorijų sąlygomis, panašiomis į tas, kurios ES taikomos PTVP maršrutams. Konkursas įvyko pagal Sąjungos nuostatas dėl viešųjų konkursų.

(20) Tai reiškia, kad konkurentai gali teikti oro susisiekimo paslaugas kitais maršrutais. Tokiu atveju, jei konkuruojančios oro susisiekimo paslaugos atitinka PTVP reikalavimus, ji turėtų būti atšaukta. Jei konkuruojančios oro susisiekimo paslaugos tuos reikalavimus atitinka tik iš dalies, PTVP turėtų būti pakoreguota. Pavyzdžiui, 2014 m. Jungtinė Karalystė nustatė PTVP šešiems maršrutams (Dandis – šeši Londono oro uostai). Laimėtasis konkursas buvo susijęs su maršrutu Dandis – Londono Stanstedo oro uostas, todėl likusios penkios PTVP buvo atšauktos.

(21) PTVP ir konkurso specifikacijose turėtų būti aiškiai nurodyta tarpinių nusileidimų galimybė.

(22) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 1 dalis. Čia oro uostas reiškia oro uostą, kuris aptarnauja valstybės narės teritorijoje esantį atokų arba besivystantį regioną.

(23) Tai reiškia, kad vadinamųjų centralizuotų PTVP, taikomų visiems ar daugumai maršrutų iš konkretaus oro uosto, nustatymas neatitinka Reglamento Nr. 1008/2008.

(24) 1993 m. sausio 18 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 95/93 dėl laiko tarpsnių paskirstymo Bendrijos oro uostuose bendrųjų taisyklių (OL L 14, 1993 1 22, p. 1).

(25) Tai reiškia, kad, kai PTVP maršrutas jungia dvi valstybes nares, valstybė narė gali rezervuoti laiko tarpsnius tik savo, bet ne kitos valstybės narės teritorijoje.

(26) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 3 dalis.

(27) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 3 dalies a punktas.

(28) Čia „oro uostas“ reiškia oro uostą, kuris aptarnauja valstybės narės teritorijoje esantį atokų arba besivystantį regioną.

(29) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 3 dalies b punktas.

(30) 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatančio bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 295/91, 6 straipsnio 1 dalyje nustatytos tokios skrydžio nuotolio kategorijos: iki 1 500 km, 1 500–3 500 km ir kiti skrydžiai (daugiau kaip 3 500 km). Šie atstumai dažnai naudojami trumpojo, vidutinio ir tolimojo nuotolio skrydžiams apibrėžti.

(31) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 3 dalies b punktas.

(32) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 3 dalies c punktas.

(33) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 3 dalies d punktas.

(34) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 1 dalis.

(35) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 2 dalis.

(36) Mažiausią dienos talpą taip pat būtų galima pasiekti vykdant daugiau skrydžių mažesniu orlaiviu.

(37) Pavyzdžiui, lengvatinių bilietų kainų nustatymas asmenims, gimusiems, bet nebegyvenantiems tam tikrame regione, atrodytų neproporcingas.

(38) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 2 dalis.

(39) Tęstinumo pareiga galėtų būti susieta su sankcija, tačiau ir ji turėtų atitikti proporcingumo principą: pernelyg griežta sankcija galėtų atgrasyti pradėti veiklą.

(40) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 9 dalis.

(41) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 6 dalis.

(42) Tai nedaro poveikio reikalavimui, pagal kurį kiekvienos PTVP būtina paskirtis yra siekti Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 1 dalyje nurodytų tikslų. Aukštesnis teikiamos paslaugos lygis kartais gali kelti abejonių dėl jo būtinybės, tačiau sprendimas šiuo klausimu priklausys nuo kiekvieno atvejo aplinkybių. Konkrečiai, jei paslaugos lygis padidinamas, palyginti su nustatyta PTVP, tik trumpam arba nesistemingai kitu aspektu, tai gali būti neesminis rodiklis.

(43) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 8 dalis. Tai aiškiai taikoma oro vežėjams, kurie maršrutu vykdė skrydžius anksčiau.

(44) C(2007) 1712 final, 2007 4 23. Sprendimas susijęs su schema, įgyvendinta pagal Reglamentą Nr. 2408/92, kuris galiojo iki Reglamento Nr. 1008/2008.

(45) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 11 dalis.

(46) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 1 dalis.

(47) Taip pat ir kitoms atitinkamoms valstybėms narėms, atitinkamiems oro uostams ir tuo maršrutu skrydžius vykdantiems oro vežėjams.

(48) MOVE GD paprašo tekstą paskelbti per Komisijos Generalinį sekretoriatą. Valstybės narės neturėtų tiesiogiai kreiptis į ES leidinių biurą.

(49) Informacinio pranešimo projekte gali būti aprašytos keliems maršrutams nustatytos PTVP.

(50) http://ec.europa.eu/transport/modes/air/internal_market/pso_en.htm

(51) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 5 dalis. Pranešimas dėl maršrutų, kurių srautas didesnis negu 10 000 keleivių, turi būti paskelbtas bent jau Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, tačiau valstybės narės taip pat gali jį skelbti savo nacionaliniuose oficialiuosiuose leidiniuose, be kita ko, kad atkreiptų kuo didesnį dėmesį į savo konkursą.

(52) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 6 dalis.

(53) Reglamento Nr. 1008/2008 17 straipsnio 8 dalis. Žr. 8 skyrių. Iki šiol praktiškai visi ES skrydžiai pagal ribotas PTVP vykdyti už finansinę kompensaciją.

(54) Reglamento Nr. 1008/2008 17 straipsnio 4 dalis.

(55) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 9 dalis.

(56) Taip pat žr. ankstesnį 71 punktą.

(57) Žr. Reglamento Nr. 1008/2008 2 straipsnio 11 dalį.

(58) Reglamento Nr. 1008/2008 17 straipsnio 7 dalis.

(59) Kokybės aspektai, į kuriuos atsižvelgiama, galėtų apimti PTVP vykdymo patirtį; orlaivių priežiūrą ir susitarimus dėl pakaitinių orlaivių; tvarkaraščių tinkamumą ir pasilikimo paskirties vietoje trukmę vienadienės kelionės atveju; siūlomas jungiamųjų skrydžių galimybes; vidutines siūlomų bilietų kainas; pardavimo organizavimą ir reklamą; skatinimą naudotis paslaugomis ir oro vežėjo finansinį patikimumą. Pavyzdžiui, norint užtikrinti maršruto sėkmę pradžioje ir ilgalaikį gyvybingumą, galėtų būti labai svarbi maršruto rinkodara, kad maršrutas būtų plėtojamas siekiant sumažinti ir galiausiai panaikinti subsidijas.

(60) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 9 dalis. Nuostata taikoma yra Gvadelupos, Prancūzijos Gvianos, Martinikos, Majoto, Reunjono, Sen Marteno, Azorų salų, Madeiros ir Kanarų salų regionams.

(61) Reglamento Nr. 1008/2008 17 straipsnio 9 dalis.

(62) 59 punktas.

(63) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 9 dalis.

(64) Reglamento Nr. 1008/2008 17 straipsnio 4 dalis. Nauja koncesija pradeda galioti ne anksčiau kaip kitą dieną po to, kai baigia galioti esama koncesija, tačiau ji galėtų pradėti galioti ir vėliau.

(65) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 10 dalis. Konkursui sugrupuotų maršrutų pavyzdžiai: 14 PTVP maršrutų į Azorų salyną, 4 PTVP maršrutai į Šetlandų salas, 6 PTVP maršrutai į Orknio salas, 4 PTVP maršrutai į Kanarų salas ir 4 PTVP maršrutai, jungiantys Italijos salas Lampedūzą ir Panteleriją su 3 miestais Sicilijoje.

(66) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 10 dalis. Žr. 94 punktą.

(67) Žr. 72 punktą.

(68) Reglamento Nr. 1008/2008 17 straipsnio 2 dalis.

(69) MOVE GD paprašo paskelbti per Komisijos Generalinį sekretoriatą. Valstybės narės neturėtų tiesiogiai kreiptis į ES leidinių biurą. Visi šie informaciniai pranešimai bus paskelbti MOVE GD interneto svetainėje bei naujienlaiškyje ir tam skirtoje CIRCABC naujienų grupėje.

(70) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 1 dalis.

(71) Reglamento Nr. 1008/2008 17 straipsnio 4 dalis.

(72) Reglamento Nr. 1008/2008 17 straipsnio 4 dalis.

(73) Reglamento Nr. 1008/2008 17 straipsnio 9 dalis.

(74) Reglamento Nr. 1008/2008 17 straipsnio 10 dalis.

(75) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 10 dalis.

(76) Reglamento Nr. 1008/2008 17 straipsnio 8 dalis.

(77) 2011 m. gruodžio 20 d. Komisijos sprendimas dėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 106 straipsnio 2 dalies taikymo valstybės pagalbai, kompensacijos už viešąją paslaugą forma skiriamai tam tikroms įmonėms, kurioms pavesta teikti visuotinės ekonominės svarbos paslaugas (OL L 7, 2012 1 11, p. 3).

(78) http://ec.europa.eu/competition/state_aid/legislation/swap_rates_en.html

(79) Reikėtų prisiminti, kad toks pranešimas nebūtinas, jei laikomasi Altmark kriterijų (žr. 83 išnašą) arba Visuotinės ekonominės svarbos paslaugų sprendimo nuostatų (žr. 85 išnašą).

(80) Komisijos komunikatas dėl Europos Sąjungos valstybės pagalbos taisyklių taikymo kompensacijai už visuotinės ekonominės svarbos paslaugų teikimą (OL C 8, 2012 1 11, p. 4).

(81) Sprendimas Altmark Trans GmbH ir Regierungspräsidium Magdeburg prieš Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, C-280/00.

(82) 2012 m. balandžio 25 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 360/2012 dėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 ir 108 straipsnių taikymo de minimis pagalbai, skiriamai visuotinės ekonominės svarbos paslaugas teikiančioms įmonėms (OL L 114, 2012 4 26, p. 8).

(83) Komisijos komunikatas „Europos Sąjungos bendrosios nuostatos dėl valstybės pagalbos kompensacijos už viešąją paslaugą forma“, OL C 8, 2012 1 11, p. 15.

(84) Tai atvejis, kai kompensacija už viešąją paslaugą neatitinka Altmark kriterijų, ir jai netaikomas nei reglamentas dėl de minimis pagalbos, skiriamos už visuotinės ekonominės svarbos paslaugas, nei bendroji išimtis pagal sprendimą.

(85) SWD(2013) 53 final/2, skelbiamas adresu

http://ec.europa.eu/competition/state_aid/overview/new_guide_eu_rules_procurement_en.pdf

(86) Pavyzdžiui, reikėtų pabrėžti, kad pagal pirmą Altmark kriterijų, VESP sprendimą ir VESP teisinę bazę reikalaujama, kad būtų realių visuotinės ekonominės svarbos paslaugų, o tai oro susisiekimo kontekste reiškia, kad privaloma laikytis Reglamento Nr. 1008/2008 16 ir 17 straipsnių.

(87) Komisija atkreipė dėmesį, kad atvejais, kurie faktiškai nereikalauja skubos, dažnokai taikoma skubos tvarka ir nacionalinės skyrimo procedūros. Ji ketina šią tendenciją stebėti, atidžiai kontroliuoti ir prireikus svarstyti.

(88) Reglamento Nr. 1008/2008 17 straipsnio 4 dalis ir šio dokumento 97 punktas.

(89) Kaip visada reikia laikytis ir valstybės pagalbos taisyklių.

(90) Reglamento Nr. 1008/2008 16 straipsnio 12 dalies paskutinės pastraipos pirmas sakinys.

(91) Ibidem, antras sakinys.

(92) 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB (OL L 94, 2014 3 28, p. 65)4 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/25/ES dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/17/EB (OL L 94, 2014 3 28, p. 243).

(93) 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/23/ES dėl koncesijos sutarčių suteikimo (OL L 94, 2014 3 28, p. 1).

(94) Taip pat žr. Sprendimo Analir prieš Administración General del Estado [2001], C-205/99, Rink. p. I-1271, 63 ir 65 punktus.

(95) Rizikos lygio skirtumas taip pat turėtų įtakos apibrėžiant protingą pelną.

(96) Reglamento Nr. 1008/2008 18 straipsnio 1 dalis. Valstybė narė sprendžia, ar tai vykdo administracinė įstaiga, ar teismas.

(97) Taikydama atitinkamą patariamąją procedūrą pagal Reglamento Nr. 1008/2008 18 straipsnio 2 dalį.