LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 76/66

Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė dėl Komisijos komunikato Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Atnaujinama ES ir Ramiojo vandenyno valstybių vystymosi partnerystė“

(JOIN(2012) 6 final)

2013/C 76/12

Pranešėjas Carmelo CEDRONE

Europos Komisija ir Europos Sąjungos vyriausiasis įgaliotinis užsienio reikalams ir saugumo politikai, vadovaudamiesi Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 304 straipsniu, 2012 m. kovo 21 d. nusprendė pasikonsultuoti su Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu dėl

Komisijos komunikato Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Atnaujinama ES ir Ramiojo vandenyno valstybių vystymosi partnerystė“

JOIN(2012) 6 final.

Išorės santykių skyrius, kuris buvo atsakingas už Komiteto parengiamąjį darbą šiuo klausimu, 2012 m. gruodžio 19 d. priėmė savo nuomonę.

486-ojoje plenarinėje sesijoje, įvykusioje 2013 m. sausio 16–17 d. (2013 m. sausio 17 d. posėdis), Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas priėmė šią nuomonę 139 nariams balsavus už, 13 – prieš ir 14 susilaikius.

1. Išvados ir pasiūlymai

1.1 Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto (EESRK) nuomone, ES tikslai, susiję su atnaujinta ES ir Ramiojo vandenyno valstybių vystymosi partneryste, yra aukšti ir plataus užmojo, tačiau jų įgyvendinimo priemonės, kurios daugiausia susijusios su aplinkos apsauga ir biologinės įvairovės išsaugojimu regione, yra nepakankamai aiškios. Pritaria, kad būtina apjungti pastangas su kitomis organizacijomis kovojant su klimato kaita, kuri turi įtakos visoms nacionalinės ir daugiašalės vystymosi politikos sritims ir kurios padariniai juntami socialiniame ir ekonominiame gyvenime. Klimato kaitos poveikio problemų sprendimas turi būti visapusiškai trauktas į Ramiojo vandenyno regiono aplinkos politiką, kad būtų galima užtikrinti veiksmų ir veikimo būdų nuoseklumą.

1.2 EESRK, be kita ko, mano, kad siekiant šio tikslo būtina suderinti tvaraus vystymosi priemones ir veiksmus susijusiose šalyse ir tokiu būdu užtikrinti kuo didesnę paramos naudą, taip pat siekti visų veiksmų sinergijos skatinant aktyvų vietos suinteresuotųjų subjektų dalyvavimą ir sudarant vidutinės ir ilgalaikės trukmės programas.

1.3 EESRK nuomone, labai svarbu, kad Komisijos komunikate pripažinta visiško teisių užtikrinimo ir stabilios demokratijos lemiama reikšmė šalies ekonominiam vystymuisi. Tačiau apgailestauja, kad apie padėtį Fidžyje, kur tebevyrauja diktatoriškas režimas ir piliečiams toliau neužtikrinamos jų pagrindinės teisės, dokumente tik užsiminta, nors šiuo klausimu Europa turėtų pareikšti ryžtingesnę ir labiau suderintą poziciją.

1.4 Reikėtų taip pat pasinaudoti proga ir atnaujinant vystymosi partnerystę apibrėžti principus ir sąlygas, kurių ES turėtų laikytis jos paramą gaunančių šalių atžvilgiu, visų pirma siekti, kad būtų visiškai įgyvendinamos Kotonu susitarimo nuostatos. Be to, visose regiono šalyse turi būti veiksmingai įtvirtinama demokratija, t. y. visiems užtikrinamos pagrindinės ir darbo teisės bei teisė dalyvauti demokratiniame šalies gyvenime.

1.5 Ypatingas dėmesys turėtų būti skiriamas dramatiškai ir susirūpinimą keliančiai moterų, negalinčių naudotis pagrindinėmis savo teisėmis, padėčiai visose regiono šalyse. Moterų teisėms ir apsaugai turėtų tekti svarbus vaidmuo svarstant bet kokius klausimus, susijusius su ES ir Ramiojo vandenyno šalių santykiais. EESRK ir jo partneriams nerimą kelia aukštas smurto dėl lyties lygis ir tai, jog mažai moterų dalyvauja sprendimų priėmimo procesuose ir užima aukščiausias pareigas. Į šias problemas reikėtų labiau atsižvelgti Komisijos dokumentuose ir imantis veiksmų ateityje.

1.6 EESRK nuomone, labai svarbu ir toliau skatinti socialinių partnerių ir apskritai pilietinės visuomenės vystymą šio regiono ir kitose su ES susitarimus pasirašiusiuose šalyse. Todėl būtina pasiūlyti ir taikyti šį tikslą praktiškai įgyvendinti padedančias priemones. EESRK supranta, kad regione esama sunkumų dėl geografinės padėties, kurie taip pat trukdo plėtoti struktūruotus dvišalius santykius, ir mano, kad būtų ypač naudinga sukurti kiekvienos šalies ir, jei įmanoma, viso regiono teritorinį tinklą ir jungtinį komitetą. Šios dalyvavimo priemonės turėtų sudaryti geresnes galimybes socialiniams partneriams ir pilietinei visuomenei aktyviau dalyvauti visuose susitarimų rengimo, įgyvendinimo ir stebėsenos etapuose. Dalyvavimas turėtų tapti vienas svarbiausių principų. Reikėtų skatinti iniciatyvą sukurti visateisę Ramiojo vandenyno regiono ekonomikos ir socialinių reikalų tarybą, kadangi ši struktūra taip pat galėtų padėti plėtoti socialinį ir pilietinį dialogą ir stiprinti visų vietos suinteresuotųjų subjektų gebėjimus šiam tikslui numatant specialų finansavimą.

1.7 EESRK mano, kad svarbiausia yra koordinuoti įvairius ES veiksmus, visų pirma Europos Komisijos generalinių direktoratų, kurių veikla susijusi su programomis, ir Europos išorės veiksmų tarnybos (EIVT) pagalbą, taip pat PPO veiklą šiame regione. Koordinavimas yra labai svarbus, nes atitinkamų šalių administracinis aparatas yra nedidelis. Tokia kryptis sudarytų sąlygas EIVT imtis ryžtingų veiksmų, viliantis, kad geriau koordinuojami ES valstybių narių veiksmai leis ES sustiprinti užsienio politiką.

1.8 Europos Komisijos komunikate dedelis dėmesys skiriamas klimatui. Tačiau Komitetas atkreipia dėmesį į tai, kad sprendžiant klimato kaitos problemą labai svarbus ekonomikos vystymasis. EESRK mano, kad siekiant integracinio, tvaraus, visapusiško ir regiono vystymąsi skatinančio augimo, labai svarbu užtikrinti vystymosi politikos ir aplinko apsaugos priemonių nuoseklumą ir derinimą su kituose sektoriuose, pavyzdžiui, prekybos, žuvininkystės, žemės ūkio, aprūpinimo maistu, mokslinių tyrimų ir žmogaus teisių ir demokratijos srityse įgyvendinamais veiksmais. Kriterijai paramai skirti turi būti pagrįsti aiškiais ir išankstiniais rodikliais, kuriais taip pat reikėtų vadovautis ir vykdant tolesnę programų stebėseną, be to, turi būti koordinuojami įvairių paramos teikėjų veiksmai.

1.9 EESRK pritaria pasiūlymui siekiant užtikrinti kuo didesnes integracijos galimybes regione atskirti AKR valstybėms ir užjūrio šalims skirtus veiksmus atsižvelgiant į skirtingą šalių institucinę padėtį ir vystymosi raidą. Be to, reikėtų atsižvelgti į tai, kad užjūrio šalių teritorijos yra labiau pažengusios palyginti su kitomis šalimis, jau gauna Europos plėtros fondo paramą ir yra finansuojamos pagal dvišalės paramos programas. Šie veiksmai turėtų būti koordinuojami su kitoms regiono šalims skirtomis programomis. Užjūrio šalys ir teritorijos taip pat galėtų tapti pavyzdiniu regionu, kuriame sėkmingai propaguojamos pagrindinės teisės ir vertybės ir įgyvendinami ES integracinio augimo politikos geriausios praktikos pavyzdžiai.

1.10 Kalbant apie prekybos susitarimus, nepaisant dabartinių sunkumų turėtų būti sudaromi viso regiono, o ne dvišaliai susitarimai, juo labiau turint omenyje, kad šiame regione ekonominių subjektų vykdoma ekonominė veikla, išskyrus žuvininkystės sektorių, prekybos požiūriu yra mažos apimties.

1.11 Be to, EESRK mano, kad ES Sąjunga turėtų atidžiai stebėti atsakingo Jungtinių Tautų Organizacijos komiteto vedamas derybas dėl jūrų teisės, susijusios su ŽEMYNINIU ŠELFU, visų pirma su šioje nuomonėje nagrinėjama geografine zona.

2. Įžanga

2.1 ES yra sudariusi įvairius partnerystės susitarimus su Ramiojo vandenyno regiono šalimis. Atnaujinamoje ES ir Ramiojo vandenyno valstybių vystymosi partnerystėje dalyvauja 15 nepriklausomų salų valstybių (1), 4 užjūrio šalys ir teritorijos (UŠT) (2), Ramiojo vandenyno salų forumas, taip pat Australija ir Naujoji Zelandija, kurios yra pagrindinės forumo narės ir bendramintės partnerės. Po 2006 m. strategijos ES siekiamas tikslas – sustiprinti savo vaidmenį regione, pirma, todėl, kad ji yra antroji paramos teikėja po Australijos, antra, ES nori prisidėti prie ekonominio ir socialinio regiono vystymosi, kartu pripažįsta būtinybę užtikrinti visas teises ir stiprinti demokratines institucijas.

2.2 Remdamasi Kotonu susitarimu (ES ir AKR), ES šiuo komunikatu siekia sutelkti veiksmus į Ramiojo vandenyno regioną, visų pirma siekti kai kurių svarbiausių tikslų, numatytų „Pokyčių darbotvarkėje“ (3): — skatinti vystymosi, aplinkos apsaugos ir kitų ES politikos sričių, pavyzdžiui, prekybos, žuvininkystės, mokslinių tyrimų darną su pagarba visoms žmogaus teisėmis ir parama demokratijai; — pritaikyti ir supaprastinti ES oficialios paramos vystymuisi (OPV) teikimo būdus ir numatyti didesnį finansavimą kovai su dėl klimato kaitos kylančiais pavojais Ramiojo vandenyno valstybėse siekiant didesnės bendros papildomos naudos, daugiau rezultatų, didesnio poveikio ir veiksmingumo; — skatinti sėkmingą Ramiojo vandenyno užjūrio šalių ir teritorijų regioninę integraciją ir didinti jų gebėjimą skleisti ES vertybes ir tapti integracinio ir tvaraus augimo žmogaus socialinės raidos labui regione varomąja jėga; — JT ir kituose tarptautiniuose forumuose su Ramiojo vandenyno valstybėmis nustatyti aiškią bendros svarbos klausimų darbotvarkę; — sutelkti jėgas su bendraminčiais partneriais siekiant spręsti pagrindinius žmogaus teisių klausimus ir padėti sutvirtinti demokratinius procesus visame regione. ES, kurios pirmaujantį vaidmenį kovojant su klimato kaita ir jos padariniais pripažįsta vietos partneriai ir veikėjai, norėtų atsakingai stiprinti savo veiksmus regione.

2.3 Dauguma Ramiojo vandenyno salų šalių ir teritorijų pagal gyventojų skaičių yra maži regionai, tačiau dideli pagal užimamą plotą ir įvairovę, jiems iškyla daug problemų dėl ypatingos geografinės padėties, kuri lemia šio regiono trapumą ir pažeidžiamumą, tačiau jį vienija bendra ir unikalios vertės jūrų ekosistema, kuriai turėtų būti skiriamas ypatingas dėmesys ir apsauga.

2.4 Tai nėra lengvai įgyvendinamas tikslas ne tik dėl komunikate nurodytų priežasčių, bet ir dėl suvaržymų, neišvengiamų dėl ekonomikos krizės taip pat ir Sąjungos užsienio politikoje, ir galinčių turėti įtakos būsimam Kotonu susitarimui po 2020 m. Dėl Ramiojo vandenyno valstybių geografinės padėties šis regionas yra geostrategiškai svarbus ES, kadangi ribojasi su tokiomis valstybėmis kaip Kinija ir Japonija. Todėl būtų neginčijamai abipusiai naudinga sustiprinti UŠT dalyvavimą ir pasinaudoti jų galimybėmis skleidžiant ES politiką, įgyvendinant programas ir propaguojant teisinę kultūrą.

3. Teigiami aspektai

3.1 Didelis dėmesys skiriamas klimato kaitos poveikiui ir jo rimtiems padariniams visame regione, visų pirma ekosistemos stabilumui kylančiai grėsmei, dėl kurios ji gali ilgainiui visai sunykti, taip pat pavojui, kad vis labiau triks regiono šalių tvaraus vystymosi pusiausvyra turint omenyje ne tik ekonomiką ir biudžetą, bet ir politinę ir socialinę padėtį, kas savo ruožtu galėtų paskatinti didinamąjį poveikį ir sutrukdyti siekti JT tūkstantmečio vystymosi tikslų (TVT).

3.2 Pabrėžiama, kad įvairūs tarptautiniai dvišalės ir daugiašalės paramos teikėjai turi derinti savo veiksmus, kadangi šiuo metu dėl pagalbos susiskaidymo ji yra nepakankamai veiksminga. Taip pat būtina išnaudoti turimų finansinių priemonių galimybes ir didinti paramos poveikį.

3.3 Komisijos komunikate nurodoma, kad būtina derinti veiksmus su tarptautinėmis institucijomis, visų pirma su Jungtinėmis Tautomis sprendžiant klimato kaitos poveikio klausimus.

3.4 Atkreipiamas dėmesys į regioninį bendradarbiavimą ir būtinybę lygiagrečiai regiono vystymosi strategijoms papildomai plėtoti (arba kurti) regioninių organizacijų remiamas sektorių programas ir vystymosi planus siekiant skatinti kompleksinį požiūrį į paramą ir jos valdymą.

3.5 Komunikate pabrėžiama, kad sudarant paramos programas ir siekiant bendros atsakomybės už jų įgyvendinimą, svarbu palaikyti dialogą su instituciniais partneriais.

3.6 Komunikate taip pat iškeliamas klausimas dėl pagalbos veiksmingumo stiprinimo ir pabrėžiama, kad būtina kartu su paramą gaunančiomis šalimis sukurti bendrus paramos stebėsenos, valdymo ir įgyvendinimo mechanizmus. Šioje srityje reikėtų pateikti daugiau konkrečios informacijos.

3.7 Komisija nagrinėja dvišalių ir daugiašalių parmos teikėjų pagalbos teikimo būdus ir įsipareigoja pagalbos teikimo sąlygas derinti atsižvelgiant į sunkumus, su kuriais susiduria Ramiojo vandenyno salų šalių ir teritorijų mažos administracinės įstaigos. Taip pat atkreipiamas dėmesys, kad paramą gaunančios šalys sunkiai integruoja gautas lėšas į nacionalines vystymosi programas, todėl būtina imtis veiksmų nacionalinių institucijų atitinkamiems gebėjimams stiprinti.

3.8 Komisija reiškia susirūpinimą dėl pagrindinių teisių pažeidinėjimo Fidžyje ir ketina atidžiai stebėti padėtį, tačiau konkrečiai nenurodo, kad pagrindinių teisių laikymasis bus viena iš sąlygų paramai skirti.

4. Kritinės pastabos

4.1 Apskritai, Komisijos komunikate aiškiai nenurodyta, kaip ES ketina nustatyti ir stiprinti pagalbos veiksmus, leidžiančius siekti ne tik trumpalaikių tikslų, kurie labai svarbūs, tačiau nepakankami, jei norime ateityje užtikrinti regiono tvarumą. Tai specifinis ir didelis regionas, kurį sudaro daug mažų ar labai mažų valstybių, jei vertinsime pagal gyventojų skaičių, tačiau geografiniu požiūriu jos užima didelį plotą. Šios šalys skirtingai suvokia ir vertina būtinybę taikyti ilgalaikio tvaraus vystymosi padedančias siekti priemones, skiriasi jų požiūris į taisykles, kurių reikia laikytis šalyse ir teritoriniuose ir tarptautiniuose vandenyse, kurie ribojasi su kitomis valstybėmis.

4.2 EESRK mano, kad būtina ilgalaikė ir kompleksiška strategija, už kurią bendrai atsakytų visi regione veikiantys subjektai: tarptautinės institucijos, kitos šalys ir vietos lygmens subjektai. Komisijos pasiūlyme dėl partnerystės turi būti atsižvelgta į derybas dėl naujojo ES biudžeto peržiūros, į naujus Tūkstantmečio tikslų po 2015 m. prioritetus ir į derybų dėl naujo Kotonu susitarimo procesą.

4.3 Reikėtų, kad nurodytuose tiksluose būtų daugiau dėmesio skiriama kompleksiniam Ramiojo vandenyno regiono vystymui, vystymosi politikai ir kitiems veiklos sektoriams. Pavyzdžiui, komunikate žemės ūkio ir aprūpinimo maistu klausimai minimi tik klimato kaitos poveikio regione kontekste. Kaimo vietovių gyvastis priklauso nuo žemės ūkio. Nors šio regiono žemės ūkio sektoriuje vyrauja natūrinis ūkininkavimas (eksporto požiūriu svarbi tik cukranendrių cukraus ir palmių aliejaus gamyba), esama gamtinių išteklių valdymo, tvaraus dirvožemio naudojimo ir tvaraus ūkininkavimo problemų. Reikia pažymėti, kad dėl 2006 m. įvykdytos Europos cukraus politikos reformos kai kurios su reforma susijusios šalys prarado savo preferencinį statusą ir atitinkamai neteko darbo vietų.

4.4 Komunikate pagrindinis dėmesys skiriamas klimato kaitos keliamai grėsmei, t. y. klausimui, kuris turi lemiamos reikšmės kai kurių šalių ir ekosistemų (vandens lygio kilimas, miškų nykimas, sūraus vandens skverbimasis į požeminius telkinius, kylanti vandens temperatūra ir pan.) išlikimui. Tuo remdamasi Komisija siūlo didžiąją dalį lėšų skirti būtent klimato kaitos problemoms spręsti, nors reikėtų veikiau kurti kompleksiškas ir bendras tvaraus vystymosi ir augimo programas, kuriose būtų numatyti konkretūs paramą gaunančių šalių įsipareigojimai. Būtų taip pat naudingas privačiojo sektoriaus, visų pirma MVĮ, dalyvavimas.

4.5 EESRK mano, kad būtina laikytis strateginio ir kompleksinio požiūrio teikiant pagalbą ir komunikatas yra pirmas žingsnis šia linkme. Reikėtų stiprinti Komisijos generalinių direktoratų – Vystymosi ir bendradarbiavimo, Jūrų reikalų ir žuvininkystės, Prekybos, Sveikatos ir vartotojų reikalų, Mokslinių tyrimų ir inovacijų – ir EIVT bendradarbiavimą. Nors jau pasiekta nemaža pažanga, jų veikla turėtų būti dar geriau koordinuojama (4) ir užtikrinamas dar didesnis ES įvairių sričių politikos nuoseklumas.

4.6 Visam Ramiojo vandenyno regionui, taip pat ir ES ypač svarbus žuvininkystės sektorius (turint omenyje dideles šio regiono eksporto, visų pirma tuno, į ES valstybes nares apimtis), todėl teikiant paramą turėtų būti skiriamas ypatingas dėmesys šiam sektoriui, kadangi būtina išsaugoti tvarią gamybą ir ekosistemas, sustabdyti per didelį žuvų išteklių eikvojimą, kad nekiltų kliūčių tolesnei žuvininkystės veiklai. EESRK teigiamai vertina ES kovos su nelegalia žvejyba veiksmus, vykdomus pagal reglamentą, kuriuo siekiama užkirsti kelią neteisėtai, nedeklaruojamai ir nereglamentuojamai žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti. Taikydama šį reglamentą Komisija nustatė, kad dvi šio regiono šalys (Vanuatu ir Fidžis) gali būti laikomos trečiosiomis šalimis, nebendradarbiaujančiomis kovojant su neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama žvejyba.

4.6.1 Todėl Sąjunga turėtų ir toliau taikyti lengvatų sistemas AKR valstybėms, kaip tai buvo daroma kai kurių regiono šalių atveju (5), nors ES turėtų atsižvelgti į tai, kad išlieka nelygios konkurencijos su kitais sektoriaus veiklos vykdytojais grėsmė.

4.6.2 EESRK pripažįsta, kad esama objektyvių sunkumų šiame sektoriuje ir teigiamai vertina partnerystės susitarimus dėl žvejybos, sudarytus su trimis valstybėmis: Kiribačiu, Saliamono salomis ir Mikronezijos Federacinėmis Valstijomis, tačiau tikisi, kad bus sudarytas bendras susitarimas su visomis suinteresuotosiomis šalimis dėl taisyklių, kurių reikėtų laikytis teritoriniuose ir tarptautiniuose šio regiono vandenyse.

4.7 Komunikate skiriamas didelis dėmesys įvairių pagalbos prekybai priemonių derinimui, tačiau Komisija nepateikia jokios informacijos apie PPO regione vykdomą veiklą, nors šešios Ramiojo vandenyno salos šalys yra šios organizacijos narės ir gauna paramą pagal specialias programas ir priemones.

4.8 Prekyba (PPO): Fidžis, Papua Naujoji Gvinėja, Saliamono salos, Tonga, Samoa ir Vanuatu priklauso PPO, kuri sudarydama prisijungimo susitarimus bando sukurti stabilią ir integruotą prekybos sistemą regione ir užtikrinti kuo didesnę naudą, veiksmingesnį išteklių naudojimą ir siekti masto ekonomijos.

4.8.1 PPO pastangomis 2004 m. Ženevoje buvo įsteigta Ramiojo vandenyno salų atstovybė siekiant paspartinti administracinių sistemų integraciją ir stiprinti gebėjimus prekybos ir daugiašalės darbotvarkės srityse, ypač svarbiose šioms mažos ekonomikos šalims.

4.8.2 Europos Sąjungai būtų kaip niekada naudinga, remiantis atnaujintu Kotonu susitarimu, užmegzti glaudžius ir struktūruotus ryšius su atstovybe Ženevoje ir PPO. Būtina koordinuoti veiksmus, ypač turint omenyje tai, kad daugelio šalių, kurioms tai aktualu, valdžios institucijos yra nedidelės. Tai leistų šioms šalims skirtas paramos iniciatyvas koordinuoti su jau įgyvendinamomis, tačiau daugiašaliu lygmeniu nekoordinuojamomis techninės pagalbos programomis. Be to, reikėtų priminti, kad ilga laiką ekonomika augo silpnai, nepastoviai ir labai skirtingu ritmu atskirose šalyse: Papua Naujojoje Gvinėjoje ir Saliamono salose augimo koeficientas buvo didesnis dėl pagrindinių produktų kainų, tuo tarpu Fidžyje ir Samoa jau ir taip nestabili ekonomika susidūrė su gaivalinių nelaimių padariniais (6).

4.8.3 Ypatingą dėmesį taip pat reikėtų skirti MVĮ vystymuisi, regioninės pagalbos paslaugų MVĮ sukūrimui, nepamirštant kaimo plėtros. Šios paslaugos turėtų būti organizuojamos ir teikiamos daugiašaliu lygmeniu panaudojant PPO, TVF ir Pasaulio banko ištekliais ir programomis.

4.9 Europos Komisijos komunikate teisingai teigiama, kad šios salos susiduria ir su socialinėmis problemomis dėl silpno ekonomikos vystymosi regione, kvalifikuotos darbo jėgos, neturinčios įsidarbinimo galimybių vietoje, emigracijos, taip pat dėl klimato kaitos pasekmių. Pasaulio banko duomenimis, Saliamono salos, Vanuatu, Samoa, Kiribatis, Rytų Timoras ir Tuvalu priklauso mažiausiai išsivysčiusių ir aukšto skurdo lygio šalių grupei. Papua Naujojoje Gvinėjoje, didžiausioje šio Ramiojo vandenyno regiono šalyje, daugiau kaip 40 proc. gyventojų gyvena žemiau skurdo ribos. Tai sunkina padėtį siekiant Tūkstantmečio vystymosi tikslų ir reikalauja suderintų tarptautinių veiksmų. Tačiau komunikate neminima įvairių JT agentūrų paramos ekonominiam ir socialiniam vystymuisi veikla.

4.9.1 Įvairios JT agentūrų programos yra būtinos ir Europos Komisija jas turėtų remti, kadangi šios programos padeda didinti informuotumą ir stiprinti gebėjimus įsisavinti ir kuo geriau panaudoti įvairių pagalbos teikėjų, įskaitant ES, paramą. Be to, šiomis programomis stiprinama regiono šalių institucijų, socialinių ir visuomenės partnerių atsakomybė ir skatinama kurti demokratines ir aktyvias institucijas.

5. Padėtis Fidžyje: teisės, demokratija, profesinių sąjungų laisvė

5.1 Tarptautinių finansų institucijų požiūriu Ramiojo vandenyno salos yra nepalankiausias sąlygas pasaulyje turinčios šalys: jos yra izoliuotos, turi mažai gyventojų, joms būdinga intensyvi migracija, žemas švietimo ir mokymo lygis, dideli prekybos ir tarptautinės ekonominės veiklos įgūdžių trūkumai.

5.1.1 Ypatingai sudėtingą jaunimo padėtį lemia įvairūs veiksniai: geografinis izoliuotumas, ribotos ekonomikos vystymosi galimybės (menkai tarpusavyje susijuos mažos ekonomikos šalys ir mažos vidaus rinkos), demografinė raida, pasižyminti sparčiu jaunų dirbančiųjų skaičiaus augimu (7). Australija pradėjo vykdyti skurdžiausių Ramiojo vandenyno šalių sezoniniams darbuotojams skirtą paramos programą. Tokio pobūdžio iniciatyvas reikėtų remti ir plėtoti taip pat ir kitose šio regiono šalyse.

5.1.2 Moterų padėtis yra ypatingai sudėtinga ir kelianti nerimą, kadangi išnaudojimo reiškinys plinta ir įsišaknija, o veiksmingų sprendimų neskubama ieškoti. Moterys labai diskriminuojamos: jos ne tik beveik visiškai nedalyvauja oficialaus darbo rinkoje ir politiniame gyvenime, bet ir dėl nuolat pasitaikančių ir plintančių smurto veiksmų visose šalyse labai pažeidžiamos jų pagrindinės teisės. Negalima šios padėties sieti tik su kultūra, būtina sudaryti galimybes dirbti, integruotis ir dalyvauti. Reikėtų konkrečiai nurodyti ES veiksmų planą dėl lyčių lygybės ir galių moterims suteikimo vystomojo bendradarbiavimo srityje (2010–2015 m.), kuriame, be kita ko, nurodomi tikslūs moterų dalyvavimo nacionalinių institucijų veikloje rodikliai.

5.2 Pagarba žmogaus teisėms ir demokratijos principų laikymasis yra būtinos ES pagalbos ir bendradarbiavimo sąlygos. Šios teisės apima taip pat ir teisę jungtis į organizacijas, kuri tarptautiniu lygmeniu pripažinta aštuoniose pagrindinėse TDO konvencijose.

5.3 Kotonu susitarime taip pat pripažįstama, kad pagarba žmogaus teisėms ir demokratinės institucijos turi neginčijamos svarbos kuriant stabilią ir klestinčią ekonomiką. Deja, Komisijos komunikate, kuriame siūloma šio regiono strategija, nepakankamai dėmesio skiriama grubiems žmogaus teisių pažeidimams šiame regione, ypač Fidžyje, kuris yra atroji pagal dydį ir gyventojų skaičių šalis sala.

5.4 Negalima susitaikyti su dabartine padėtimi Fidžyje: vyriausybė, kuriai po 2006 m. perversmo vadovauja karinė chunta, 2011 m. pradėjo agresyvią kampaniją siekdama sužlugdyti profesinių sąjungų judėjimą ir atimti iš Fidžio darbuotojų jų pagrindines teises, tokiu būdu pažeisdama vyriausybės anksčiau pasirašytas TDO konvencijas Nr. 87 ir 98. Žodžio laisvės, susirinkimų ir asociacijų laisvės draudimas, kankinimai ir prievarta, smurtas prieš moteris ir nepilnamečius, bet kokių darbuotojų teisių panaikinimas – tai, ES nuomone, išskirtinė ir netoleruotina padėtis. Nepaisant taikomų Kotonu susitarimo 96 straipsnio nuostatų, EESRK mano, kad būtina imtis ryžtingesnių veiksmų Fidžio atžvilgiu, juo labiau, kad 2014 m. šioje šalyje vyks rinkimai ir bus pradėta rengti nauja konstitucija.

5.5 Padėtis Fidžyje neseniai buvo aptarta 2012 m. lapkričio mėn. vykusiame TDO administracinės tarybos susitikime, kuriame priimta speciali rezoliucija dėl Fidžio vyriausybės sprendimo išsiųsti TDO delegaciją, kuri šios organizacijos administracinės tarybos buvo atsiųsta į šalį (8). ES privalo laikytis nuoseklios pozicijos su TDO valstybėmis narėmis, kurios pasmerkė tokią padėtį Fidžyje.

5.6 Tokiomis sąlygomis pilietinei visuomenei vykdyti veiklą labai sunku, ar netgi neįmanoma. EESRK negali sutikti, kad būtų toliau delsiama ir nereaguojama, kai akivaizdžiai pažeidžiamos pagrindinės pilietinės visuomenės teisės ir nesilaikoma jokių demokratijos principų. EESRK turi pareikšti savo poziciją kitoms Europos institucijoms ir imtis atitinkamų veiksmų (9).

5.7 Būtini ryžtingesni tiesioginiai arba dvišaliai veiksmai nustatant sąlygas Europos Sąjungos paramai teikti, tvirtai pareiškiant, kad pagrindinių teisių srityje ES valstybės narės laikosi bendros, pamatinius ES principus atitinkančios ir neginčijamos pozicijos.

6. Socialinių partnerių ir pilietinės visuomenės vaidmuo

6.1 EESRK nuomone, organizuotos pilietinės visuomenės dalyvavimas yra esminis principas, kuriuo remiantis turėtų būti plėtojamos įvairaus pobūdžio partnerystės, būtinos siekiant ekonominės ir socialinės sanglaudos tikslų. Pilietinės visuomenės vaidmuo ypač reikšmingas ginant teises ir demokratiją, kadangi teisių laikymasis ir pagarba demokratijos principams yra būtinos sąlygos norint pasinaudoti ES pagalbos ir bendradarbiavimo politika.

6.2 Organizuotos pilietinės visuomenės dalyvavimas yra vienas svarbiausių prioritetų ir Ramiojo vandenyno regione, nors tam esama dviejų objektyvių kliūčių: pirmoji kliūtis susijusi su ypatinga geografinė struktūra, salų pažeidžiamumu ir plačiu gyventojų pasiskirstymu, labai trukdančiu praktiškai įgyvendinti dalyvavimo teisę; antroji kliūtis susijusi su demokratijos įtvirtinimu ir aktyviu organizuotos pilietinės visuomenės dalyvavimu institucijų veikloje.

6.3 Vis dėlto, EESRK prašo dėti visas įmanomas pastangas ir įtraukti vietos bendruomenių atstovus į ES projektų kūrimą, įgyvendinimą ir stebėseną, visų pirma kai projektai susiję su aplinkos apsauga, pilietiniu ir visuomeniniu dialogu, teisių ir demokratijos plėtojimu ir gynimu.

6.4 EESRK prašo kuo greičiau sukurti ES ir Ramiojo vandenyno regiono šalių partnerystę, kurioje dalyvautų ir organizuota pilietinė visuomenė, kad būtų galima veiksmingiau spręsti visas regiono problemas (10), taip pat numatyti sukurti ad hoc programų stebėsenos komitetą, kaip vieną svarbiausių dalyvavimą įtvirtinančių struktūrų.

7. Pastabos dėl komunikate siūlomų veiksmų

7.1 ES siūlomiems veiksmams (5 punktas), kuriais pagrindinis dėmesys sutelktas į klimato kaitos problemas Ramiojo vandenyno regione, galima pritarti tik iš dalies, kadangi pasigendama kompleksinio požiūrio į tvarų regiono vystymąsi.

7.2 Reikėtų sudaryti palankesnes sąlygas ir stengtis geriau koordinuoti EIVT ir įvairių Europos Komisijos generalinių direktoratų veiksmus siekiant parengti nuoseklias strategines programas, kurios leistų turimas lėšas nukreipti į aplinkos apsaugos ir žuvininkystės sritis, tačiau kartu leistų įgyvendinti kompleksinius tvaraus vystymosi ir kaimo plėtros planus.

7.3 EESRK pritaria būtinybei stiprinti dialogą su vietos institucijomis, tačiau taip pat pabrėžia, kad turi būti užtikrintas sistemingesnis pilietinės visuomenės dalyvavimas, pavyzdžiui, reguliariai rengiamos diskusijos pagalbai įvertinti ir jos poveikiui aptarti.

7.4 EESRK mano, kad būtini tolesni veiksmai po paramos teikėjų ir gavėjų susitikimų, kad būtų užtikrintas Komisijos pabrėžiamas programų koordinavimas. Vienas svarbiausių klausimų išlieka paramos paskirstymas ir jos veiksmingumo įvertinimas. Todėl būtina užtikrinti ne tik išankstinį informavimą ir mokymą, bet ir stebėseną, kurią vykdytų jungtinis komitetas ir kurio pagrindiniai dalyviai būtų socialiniai partneriai ir visuomenės atstovai.

7.5 EESRK jau yra pareiškęs, kad reikėtų daugiau dėmesio skirti pagrindinių žmogaus teisių užtikrinimui, netoleruotinoms Ramiojo vandenyno regiono šalių moterų sąlygoms, ribotoms jaunimo įsidarbinimo galimybėms, pilietinės visuomenės vaidmeniui visose regiono šalyse, visų pirma ypatingai padėčiai Fidžyje.

2013 m. sausio 17 d., Briuselis Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkas Staffan NILSSON

(1) Kuko salos (neturi balsavimo teisės JT), Mikronezijos Federacinės Valstijos, Fidžis, Kiribatis, Maršalo Salos, Nauru, Niujė (neturi balsavimo teisės JT), Palau, Papua Naujoji Gvinėja, Samoa, Saliamono salos, Rytų Timoras, Tonga, Tuvalu ir Vanuatu.

(2) Prancūzijos Polinezija, Naujoji Kaledonija, Pitkernas ir Volisas ir Futūna.

(3) Komisijos komunikatas „Vystymosi politikos poveikio didinimas. Pokyčių darbotvarkė“; COM(2011) 637, 2011 m. spalio 13 d.

(4) Paramos vystymuisi ir kovai su klimato kaita Ramiojo vandenyno regiono šalims ir UŠT 2008–2013 m. suma yra 785 mln. eurų, iš kurių 730 mln. eurų skiriama iš 10-ojo EPF ir maždaug 56 mln. eurų iš ES biudžeto. Taip pat reikėtų paminėti nacionalines programas, Ramiojo vandenyno valstybių ir ES partnerystę, kurios pradinis biudžetas 2008–2013 m. sudarė apie 95 mln. eurų ir papildė pagal Vystomojo bendradarbiavimo priemonės temines programas skiriamą finansavimą. Ramiojo vandenyno valstybių ir ES regioninės programos tikslas – stiprinti regiono ekonominės ir prekybos integracijos gebėjimus (45 mln. eurų), remti pilietinę visuomenę ir stiprinti viešųjų finansų valdymo gebėjimus (10 mln. eurų) ir skatinti tvarų gamtinių išteklių valdymą (40 mln. eurų). Be to, Komisija pranešė, kad greitai pradės taikyti „Ramiojo vandenyno regiono infrastruktūros priemonę“, kurios tikslas stiprinti investicijas į pagrindinę infrastruktūrą, kad regionas galėtų konkuruoti pasaulio rinkose, atsigautų jo ekonomikos augimas, mažėtų skurdas ir būtų remiamos ekologiškos ir prisitaikymo prie klimato kaitos priemonės.

(5) Žr. nuomonę NAT/459 dėl Europos Sąjungos tropinių tunų žvejybos laivyno padėties ir problemų, pranešėjas Gabriel Sarró Iparraguirre, OL C 48, 2011 2 15, p. 21–26 .

(6) TVF: Regional Economic Outlook, Asia and the Pacific, Navigating an Uncertain Global Environment while building inclusive Growth (2011 m. spalio mėn.).

(7) Samoa iš 4 000 į darbo rinką norinčių patekti jaunų žmonių darbą gauna tik 500, Vanuatu šis santykis yra 700 iš 3 500, Fidžyje jaunų žmonių nedarbas siekia 46 proc. Žr. taip pat UNICEF: Investing in Youth Policy, UN Asia-Pacific Interagency Group on Youth (2011 m).

(8) 2012 m. rugsėjo 19 d. pranešimas spaudai dėl padėties Fidžyje, Fiji Trade Union Congress, ir kiti TDO ruošiami dokumentai.

(9) Žr. Tarybos raštą.

(10) EESRK nuomonė dėl ES ir Kolumbijos bei Peru daugiašalio prekybos susitarimo. Pilietinės visuomenės vaidmuo. OL C 299, 2012 10 4, p. 39–44.