EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2020 10 14 COM(2020) 667 final KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Cheminių medžiagų strategija tvarumui užtikrinti





Aplinkos be toksinių medžiagų kūrimas {SWD(2020) 225 final} - {SWD(2020) 247 final} - {SWD(2020) 248 final} - {SWD(2020) 249 final} - {SWD(2020) 250 final} - {SWD(2020) 251 final}



1.Tvarumo principus atitinkančios cheminės medžiagos – žaliajai ir skaitmeninei pertvarkai Naujoji Europos Sąjungos augimo strategija – Europos žaliasis kursas – tai kelias, kuriuo eidama ES iki 2050 m. taps tvaria, neutralaus poveikio klimatui žiedine ekonomika. Jame taip pat iškeltas tikslas – įgyvendinant plataus užmojo tikslą mažinti taršą iš visų šaltinių ir kuriant aplinką be toksinių medžiagų, geriau apsaugoti žmonių sveikatą ir aplinką. Be cheminių medžiagų neapsieiname kiekviename savo kasdienio gyvenimo žingsnyje ir daugelyje savo veiklos sričių: jų yra praktiškai kiekviename įrenginyje, kuriuo naudojamės gerovei užtikrinti, sveikatai apsaugoti ir fiziškai apsisaugoti, jos reikalingos naujiems iššūkiams įveikti per inovacijas. Be jų neapsieinama mažo anglies dioksido kiekio, nulinės taršos ir efektyvaus energijos vartojimo bei tausaus išteklių naudojimo technologijose, medžiagose ir gaminiuose. Kad būtų pasiūlyta naujų sprendimų, padėsiančių įgyvendinti tiek žaliąją, tiek skaitmeninę mūsų ekonomikos ir visuomenės pertvarką, reikės daugiau investuoti į saugių ir tvarumo principus atitinkančių cheminių medžiagų kūrimą bei didinti atitinkamus chemijos pramonės pajėgumus. Kita vertus, pavojingų savybių turinčios cheminės medžiagos gali pakenkti žmonių sveikatai ir aplinkai. Nors ne visos pavojingosios cheminės medžiagos kelia vienodą susirūpinimą, kai kurios sukelia vėžį, veikia imuninę, kvėpavimo, endokrininę, reprodukcinę ir širdies bei kraujagyslių sistemas, silpnina žmonių atsparumą ir gebėjimą reaguoti į vakcinas, jie tampa labiau pažeidžiami ligų. Todėl, kai esame veikiami šių kenksmingų cheminių medžiagų, kyla grėsmė mūsų sveikatai. Be to, cheminė tarša yra vienas iš pagrindinių veiksnių, keliančių pavojų Žemei – ji dar pagilina tokias planetos bėdas kaip klimato kaita, ekosistemų būklės blogėjimas ir biologinės įvairovės nykimas. Naujos cheminės ir kitos medžiagos turi būti nuo gamybos etapo iki pat gyvavimo ciklo pabaigos savaime saugios ir atitikti tvarumo principus, be to, turi būti diegiami nauji gamybos procesai ir technologijos, kad chemijos pramonės poveikis ilgainiui taip pat būtų neutralizuotas. ES cheminių medžiagų reglamentavimo sistema jau dabar yra viena išsamiausių ir labiausiai apsaugančių pasaulyje, grindžiama pažangiausia žinių baze. Ši reglamentavimo sistema vis dažniau tampa pavyzdžiu nustatant saugos standartus kitose pasaulio šalyse. ES neabejotinai pavyko sukurti gerai veikiančią cheminių medžiagų vidaus rinką, sumažinti tam tikrų pavojingųjų cheminių medžiagų, pavyzdžiui, kancerogenų ir sunkiųjų metalų, keliamą pavojų žmonėms ir aplinkai ir sukurti toje rinkoje veikiančioms įmonėms taikomą prognozuojamą teisės aktų sistemą.



Cheminės medžiagos, chemijos pramonė ir chemines medžiagas reglamentuojantys teisės aktai: faktai ir skaičiai ·2018 m. pasaulinės prekybos cheminėmis medžiagomis apimtis siekė 3347 mlrd. EUR, o Europa buvo antra pagal dydį gamintoja (16,9 proc. pardavimo apimties). Vis dėlto tai perpus mažiau nei prieš 20 metų ir prognozuojama, kad ši dalis mažės toliau ir 2030 m. Europa jau bus nebe antroje, o trečioje vietoje. ·Cheminių medžiagų gamyba yra ketvirta pagal dydį ES pramonės šaka – joje veikia 30 000 įmonių, iš kurių 95 proc. yra MVĮ, ir tiesiogiai dirba apie 1,2 mln., o netiesiogiai – 3,6 mln. žmonių. ·Išsamią ES reglamentavimo sistemą sudaro apie 40 teisės aktų – Reglamentas dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), Reglamentas dėl pavojingųjų medžiagų klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo (CLP) ir, be daugelio kitų, teisės aktai, kuriais reglamentuojama žaislų sauga, kosmetikos gaminiai, biocidai, augalų apsaugos produktai, maisto produktai, kancerogenai darbo vietoje, taip pat aplinkosaugos teisės aktai. ·ES atliekami žmogaus biologinės stebėsenos tyrimai rodo, kad žmogaus kraujyje ir audiniuose daugėja įvairių pavojingųjų cheminių medžiagų, įskaitant tam tikrus pesticidus, biocidus, vaistus, sunkiuosius metalus, plastifikatorius ir antipirenus. Dėl bendro kelių cheminių medžiagų prenatalinio poveikio lėčiau auga vaisius įsčiose ir mažėja gimstamumas. ·84 proc. europiečių kelia nerimą kasdieniuose gaminiuose esančių cheminių medžiagų poveikis jų sveikatai, o 90 proc. susirūpinę dėl jų poveikio aplinkai. Vis dėlto siekiant sukurti ir naudoti tvarumo principus atitinkančias chemines medžiagas, padėsiančias įgyvendinti žaliąją ir skaitmeninę pertvarką ir apsaugoti žmonių, visų pirma pažeidžiamų grupių, sveikatą ir aplinką, turi būti spartinamos chemijos pramonės ir jos tiekimo grandinių žaliajai pertvarkai būtinos inovacijos, o esama ES cheminių medžiagų politika turi būti tobulinama ir turi sparčiau bei veiksmingiau reaguoti į pavojingųjų cheminių medžiagų keliamus iššūkius. Todėl reikės užtikrinti, kad visos cheminės medžiagos būtų naudojamos saugiau ir tvariau, skatinti naudoti kuo mažiau cheminių medžiagų, darančių lėtinį poveikį žmonių sveikatai ir aplinkai (susirūpinimą keliančių medžiagų) ir kuo daugiau jų pakeisti saugiomis alternatyvomis, laipsniškai atsisakyti kenksmingiausių cheminių medžiagų naudojimo neesminėms visuomenėms reikmėms, visų pirma vartojimo prekėse. Nuoseklesnė, labiau nuspėjama ir tvirtesnė reglamentavimo sistema, derinama su nereglamentuojamojo pobūdžio paskatomis, pastūmės kurti būtinas inovacijas, užtikrins didesnę apsaugą ir kartu padės Europos chemijos pramonei bei jos vertės grandinėms tapti konkurencingesnėms. Siekdama sudaryti vienodas sąlygas ES ir ne ES subjektams, ES turi pagal savo tarptautinius įsipareigojimus užtikrinti, kad jos cheminių medžiagų taisyklių būtų visiškai laikomasi tiek pačioje ES, tiek prie jos sienų, ir siekti, kad visame pasaulyje būtų lygiuojamasi į jos standartus. COVID-19 pandemija privertė ne tik dar labiau saugoti žmonių ir planetos sveikatą, bet ir parodė, kad tam tikrų ypatingos svarbos cheminių medžiagų (pvz., reikalingų vaistams gaminti) gamybos ir tiekimo grandinės tapo labai sudėtingos ir globalios. ES turi stiprinti savo atvirą strateginį savarankiškumą, pasižymintį atspariomis vertės grandinėmis, o chemines medžiagas, kurios yra naudojamos svarbiausioms mūsų sveikatos reikmėms ir reikalingos neutralizuoto poveikio klimatui žiedinei ekonomikai, įsigyti tvariai iš kuo įvairesnių šaltinių. Šioje strategijoje pabrėžiamos sritys, kuriose Komisija nori padaryti didesnę pažangą, glaudžiai bendradarbiaudama su suinteresuotaisiais subjektais, kad būtų reikiamai pakoreguoti jos uždaviniai – tai bus dalis nuodugnaus poveikio vertinimo, grindžiamo gausiais jau surinktais duomenimis apie galiojančių teisės aktų veiksmingumą. Komisija rengs aukšto lygio apskritojo stalo diskusijas su pramonės, įskaitant MVĮ, mokslo ir pilietinės visuomenės atstovais, siekdama, kad strategijos tikslai būtų įgyvendinami palaikant dialogą su atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais. Per šias diskusijas bus visų pirma aptariama, kaip padaryti, kad cheminių medžiagų teisės aktai būtų veiksmingesni ir efektyvesni, ir kaip paskatinti kurti bei įvairiuose sektoriuose naudoti naujoviškas saugias ir tvarumo principus atitinkančias chemines medžiagas. 2.Siekiant aplinkos be toksinių medžiagų: nauja ilgalaikė ES cheminių medžiagų politikos vizija Praėjus beveik 20 metų nuo tada, kai Europoje pirmą kartą suformuluotas strateginis požiūris į cheminių medžiagų valdymą atėjo laikas nusistatyti naują ilgalaikę ES cheminių medžiagų politikos viziją. Laikantis Europos žaliojo kurso, šia strategija siekiama aplinkos be toksinių medžiagų – tai reiškia, kad cheminės medžiagos turi būti gaminamos ir naudojamos taip, kad jų nauda visuomenei būtų kuo didesnė (be kita ko, kad jos padėtų mums įgyvendinti žaliąją ir skaitmeninę pertvarką), bet kartu nekenktume planetai, sau ir ateities kartoms. Strategijos vizija – kad ES pramonė taptų pasaulio mastu konkurencinga saugių ir tvarumo principus atitinkančių cheminių medžiagų gamintoja ir naudotoja. Strategijoje siūlomos aiškios pramonės pertvarkymo veiksmų gairės ir tvarkaraštis, taip siekiant pritraukti investicijų į saugius ir tvarumo principus atitinkančius produktus bei gamybos metodus. Pav. Nauja cheminių medžiagų tvarkymo hierarchija – be toksinių medžiagų Strategijoje išdėstoma, kaip šią viziją įgyvendinti: imtis veiksmų, padėsiančių kurti saugių ir tvarumo principus atitinkančių cheminių medžiagų inovacijas, stiprinti žmonių sveikatos ir aplinkos apsaugą, supaprastinti ir stiprinti cheminių medžiagų teisinę sistemą, kaupti išsamią žinių bazę, kuria būtų galima remtis formuojant faktais pagrįstą politiką, ir rodyti patikimo cheminių medžiagų valdymo pavyzdį pasauliui. 2.1.Saugių ir tvarumo principus atitinkančių ES cheminių medžiagų inovacijos

Perėjimas prie saugiai ir tvariai sukurtų cheminių medžiagų yra ne tik visuomeninė būtinybė, bet ir puiki ekonominė galimybė bei svarbus ES atsigavimo po COVID-19 krizės elementas. Turint omenyje pasaulinės cheminių medžiagų gamybos tendencijas, tai ES chemijos pramonės šansas atgauti konkurencingumą – tam turi būti toliau kuriamos saugios ir tvarumo principus atitinkančios cheminės medžiagos ir siūloma tvarių sprendimų įvairiems sektoriams, visų pirma, statybinių medžiagų, tekstilės, mažataršio judumo, baterijų, vėjo jėgainių ir atsinaujinančiųjų energijos išteklių. Komisijos pasiūlymai dėl „Next Generation EU“ ir jos Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės atveria galimybes ES valstybėms narėms investuoti į projektus, padėsiančius vykdyti ES pramonės, be kita ko, chemijos sektoriaus, žaliąją ir skaitmeninę pertvarką ir taip padidinti tvarios ES pramonės konkurencingumą. Pereinant prie tvarumo principus atitinkančių cheminių medžiagų taip pat bus atsižvelgiama į socialines ir ekonomines pasekmes, įskaitant poveikį užimtumui konkrečiuose regionuose, sektoriuose ir darbuotojams. 2.1.1.Saugių ir tvarumo principus atitinkančių cheminių medžiagų propagavimas Europoje yra pirmaujančių įmonių ir mokslinių bei techninių pajėgumų, kad galėtume būti perėjimo prie saugaus ir tvaraus cheminių medžiagų kūrimo priešakyje. Nors reguliavimo ir rinkos paskatų iš esmės jau yra, daugelio kenksmingiausių medžiagų keitimas nekenksmingais pakaitalais vyko ne taip sparčiai, kaip tikėtasi, o šios srities pažangiausios įmonės vis dar susiduria su didelėmis ekonominėmis ir techninėmis kliūtimis. Kad įvyktų pertvarka, reikia tvirtesnės politinės ir finansinės paramos, įmonėms, visų pirma MVĮ, reikia konsultacijų ir pagalbos, o galiausiai reikia bendrų valdžios institucijų, įmonių, investuotojų ir mokslininkų pastangų. Reikia išnaudoti reglamentavimo priemonių potencialą skatinti ir atlyginti už saugių ir tvarumo principus atitinkančių cheminių medžiagų gamybą ir naudojimą. Ypač svarbu skatinti pramonę teikti pirmenybę inovacijoms ieškant alternatyvų, kuriomis būtų galima pakeisti kuo daugiau susirūpinimą keliančių medžiagų. Perėjimas prie saugiai ir tvariai sukurtų cheminių medžiagų, įskaitant tvarumo principus atitinkančias biologines chemines medžiagas, ir investicijos siekiant rasti pakaitalų susirūpinimą keliančioms medžiagoms yra ne tik labai svarbūs žmonių sveikatai ir aplinkai, bet ir svarbi švarios žiedinės ekonomikos sukūrimo sąlyga. SAUGUS IR TVARUS KŪRIMAS Komisija: ·parengs ES saugiai ir tvariai sukurtų cheminių medžiagų kriterijus; ·sukurs bendrą ES saugaus ir tvaraus kūrimo paramos tinklą, padėsiantį įvairių sektorių ir vertės grandinės subjektams bendradarbiauti ir dalytis informacija, taip pat gauti techninių žinių apie alternatyvas; ·teikdama finansinę paramą (visų pirma MVĮ) pagal programą „Europos horizontas“, sanglaudos politiką, programą LIFE, kitas susijusias ES finansavimo ir investavimo priemones bei pasitelkdama viešojo ir privačiojo sektorių partnerystę, užtikrins saugių ir tvarumo principus atitinkančių cheminių ir kitų medžiagų bei gaminių kūrimą, komercializaciją, diegimą ir naudojimą; ·nustatys ir šalins saugaus ir tvaraus kūrimo įgūdžių pasiūlos ir paklausos neatitiktis bei kvalifikacijos spragas ir užtikrins pakankamą įgūdžių lygį visais lygmenimis, įskaitant profesinį mokymą ir tretinį mokslą, mokslinius tyrimus, pramonę ir reguliavimo institucijas; ·glaudžiai bendradarbiaudama su suinteresuotaisiais subjektais nustatys pagrindinius veiklos rezultatų rodiklius, skirtus išmatuoti, kaip pramonei sekasi pereiti prie saugios ir tvarios cheminių medžiagų gamybos; ·užtikrins, kad pramoninius išmetamuosius teršalus reglamentuojančių teisės aktų reikalavimais atlikti vietos rizikos vertinimus ir riboti labai didelį susirūpinimą keliančių medžiagų naudojimą ES pramonė būtų skatinama naudoti saugesnes chemines medžiagas. 2.1.2.Saugių produktų ir netoksiškų medžiagų ciklų užtikrinimas Švarioje žiedinėje ekonomikoje labai svarbu skatinti antrinių žaliavų gamybą ir naudojimą, taip pat užtikrinti, kad tiek pirminės, tiek antrinės žaliavos ir gaminiai visada būtų saugūs. Neseniai priimtame Žiedinės ekonomikos veiksmų plane teigiama, kad tam reikia derinti pradinio etapo veiksmus, kuriais užtikrinama, kad gaminiai būtų kuriami saugiai ir tvariai, ir tolesnių etapų veiksmus, kuriais didinama perdirbtų medžiagų ir gaminių sauga ir pasitikėjimas jais. Tačiau gerai veikiančios antrinių žaliavų rinkos kūrimas ir perėjimas prie saugesnių medžiagų ir gaminių yra lėtas dėl daugelio problemų, visų pirma dėl to, kad trūksta tinkamos informacijos apie gaminių cheminę sudėtį. Todėl vartotojai, vertės grandinės subjektai ir atliekų tvarkymo subjektai negali priimti informacija pagrįstų sprendimų. Siekiant pereiti prie netoksiškų medžiagų ciklų ir turėti švarius antrinių žaliavų srautus, taip pat norint, kad „perdirbta ES“ taptų pasauliniu lyginamuoju standartu, būtina kuo labiau sumažinti susirūpinimą keliančių medžiagų kiekį produktuose ir perdirbtosiose medžiagose. Iš esmės ir pirminei, ir perdirbtajai medžiagai turėtų būti taikoma ta pati pavojingųjų cheminių medžiagų kiekio ribinė vertė. Tačiau gali būti išimtinių aplinkybių, kai gali tekti nukrypti nuo šio principo. Tuomet būtų taikoma sąlyga, kad perdirbtoji medžiaga gali būti naudojama tik aiškiai apibrėžtoms reikmėms, kai ji negali padaryti neigiamo poveikio vartotojų sveikatai ir aplinkai, be to, perdirbtoji medžiaga vietoj pirminės medžiagos būtų pasirenkama išanalizavus kiekvieną konkretų atvejį. Reguliavimo veiksmus turės papildyti didesnės investicijos į naujoviškas technologijas, kurios padėtų išspręsti atliekų srautuose iš seniau užsilikusių medžiagų problemą – tai leistų perdirbti daugiau atliekų. Tai ypač aktualu perdirbant tam tikrus plastikus ir tekstilės gaminius. Jiems reikės sukurti atitinkamas tvarias inovacijas ir technologijas. Tokios technologijos kaip cheminis perdirbimas taip pat galėtų būti naudojamos, tačiau turi būti užtikrinta, kad bendras poveikis aplinkai per visą gyvavimo ciklą būtų teigiamas. NETOKSIŠKŲ MEDŽIAGŲ CIKLAI Komisija: ·nustatydama teisinius reikalavimus, be kita ko, pagal Tvarių gaminių politikos iniciatyvą, kuo labiau sumažins susirūpinimą keliančių medžiagų kiekį gaminiuose, pirmenybę teikdama toms gaminių kategorijoms, kurios daro poveikį pažeidžiamoms gyventojų grupėms, ir toms, kurių žiediškumo potencialas yra didžiausias, pavyzdžiui, tekstilės gaminiams, pakuotėms, įskaitant maisto pakuotes, baldams, elektronikai ir IRT, taip pat statybos ir pastatų sektoriuje naudojamiems gaminiams; ·pagal Tvarių gaminių politikos iniciatyvą nustatydama informacijos pateikimo ir susirūpinimą keliančių medžiagų atsekimo per visą medžiagų ir gaminių gyvavimo ciklą reikalavimus, užtikrins, kad būtų prieinama informacija apie cheminę sudėtį ir saugų naudojimą; ·užtikrins, kad autorizacijos ir apribojimų išimtys, taikomos perdirbtosioms medžiagoms pagal REACH reglamentą, būtų išimtinės ir pagrįstos; ·rems investicijas į tvarias inovacijas, galinčias padėti iš atliekų srautų pašalinti pavojingąsias medžiagas, padidinti saugaus perdirbimo apimtį ir sumažinti atliekų, visų pirma plastikų ir tekstilės, eksportą; ·parengs cheminių medžiagų rizikos vertinimo metodikas, kuriose bus atsižvelgiama į visą cheminių bei kitų medžiagų ir gaminių gyvavimo ciklą.



2.1.3.Cheminių medžiagų gamybos žalinimas ir skaitmeninimas Cheminių medžiagų gamyba yra vienas iš taršiausių ir energijai bei ištekliams imliausių sektorių, be to, ji glaudžiai susijusi su kitais energijai imliais sektoriais ir procesais. Nors Europos chemijos pramonės įmonės jau investavo į gamyklų modernizavimą, žalioji ir skaitmeninė pertvarka reikalauja dar daug šio sektoriaus investicijų. Naujoviški ir švaresni pramoniniai procesai ir technologijos padėtų ne tik sumažinti cheminių medžiagų gamybos aplinkosauginį pėdsaką, bet ir sumažinti sąnaudas, gerinti rinkos pasirengimą ir sukurti naujų rinkų Europos tvariai chemijos pramonei. Kaip numatyta Europos žaliajame kurse, energijos vartojimo efektyvumui turi būti teikiama pirmenybė, o siekiant naudoti tvaresnius energijos šaltinius reikėtų rinktis tokį kurą kaip vandenilis iš atsinaujinančiųjų išteklių ir tvariai gaminamas biometanas. Žalinant gamybos procesus svarbų vaidmenį taip pat gali atlikti skaitmeninės technologijos, pavyzdžiui, daiktų internetas, didieji duomenys, dirbtinis intelektas, išmanieji jutikliai ir robotika. Be to, chemijos inovacijos gali padėti sukurti tvarių sprendimų įvairiems sektoriams ir taip padėti sumažinti bendrą cheminių medžiagų gamybos aplinkosauginį pėdsaką. Be svarbų vaidmenį galinčių atlikti technologijų, verslo modelių inovacijos taip pat gali chemines medžiagas gaminančias ir naudojančias pramonės šakas pastūmėti link žaliosios ekonomikos. Turėtų būti išnagrinėtos ir skatinamos galimybės pereiti nuo įprastinės cheminių medžiagų gamybos ir naudojimo prie paslauginių cheminių medžiagų modelio. Taikant tokias inovacijas galėtų būti optimaliai naudojamos ekspertinės žinios ir užtikrinamas efektyvus išteklių naudojimas per visą gyvavimo ciklą, taip pat skatinamos vietos lygmens inovacijos ir įtraukiamos MVĮ. Šiuos pokyčius paskatins ES tvaraus finansavimo taksonomija, padėsianti nukreipti lėšas į aplinkos atžvilgiu tvarią cheminių medžiagų gamybą ir naudojimą. PRAMONINĖS GAMYBOS INOVACIJOS Komisija savo finansinėmis priemonėmis ir per mokslinių tyrimų bei inovacijų programas rems: ·pažangiųjų medžiagų, skirtų taikyti energetikos, statybos, judumo, sveikatos, žemės ūkio ir elektronikos sektoriuose, mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą, kad būtų prisidedama prie žaliosios ir skaitmeninės pertvarkos; ·cheminių ir kitų medžiagų gamybos procesų, kuriuos vykdant išmetama mažai anglies dioksido ir padaromas nedidelis poveikis aplinkai, mokslinius tyrimus, technologinę plėtrą ir diegimą; ·novatoriškų verslo modelių, tokių kaip veiklos rezultatais grindžiamas verslo modelis, mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą, kad cheminės medžiagos ir kiti ištekliai būtų naudojami kuo efektyviau, o atliekų ir išmetamųjų teršalų susidarytų kuo mažiau; ·su cheminių medžiagų gamyba ir naudojimu susijusių darbuotojų perkvalifikavimą ir kvalifikacijos kėlimą, prisidedantį prie žaliosios ir skaitmeninės pertvarkos; ·galimybes gauti rizikos finansų, visų pirma MVĮ ir startuoliams; ·infrastruktūros, leisiančios cheminių medžiagų gamybai naudoti elektros energiją iš atsinaujinančiųjų ir (arba) anglies dioksido neišskiriančių energijos šaltinių, taip pat ją transportuoti ir kaupti, statybą ir diegimą; ·platesnį turimų technologijų, pavyzdžiui, daiktų interneto, didžiųjų duomenų, dirbtinio intelekto, automatizavimo, išmaniųjų jutiklių ir robotikos, naudojimą gamybai. 2.1.4.ES atviroj strateginio savarankiškumo stiprinimas

Per pastaruosius dešimtmečius kai kurių ypatingos svarbos cheminių medžiagų (pvz., žaliavų, tarpinių medžiagų, veikliųjų vaistinių medžiagų) gamybos ir tiekimo grandinės tapo labai sudėtingos ir globalios. Per COVID-19 pandemiją labai aiškiai pasimatė, kad, jei svarbiausioms visuomenės reikmėms naudojamų cheminių medžiagų tiekėjų yra nedaug, gali kilti rizika, pavyzdžiui, kad tų vaistų negalėsime gauti ir ES negalės tinkamai sureaguoti į sveikatos krizes. ES atsparumas tiekimo sutrikimams yra labai svarbus ne tik siekiant užsitikrinti, kad turėsime sveikatos priežiūros reikmėms naudojamų cheminių medžiagų, bet ir siekiant bendrų Europos žaliajame kurse iškeltų tvarumo tikslų, tarp jų – turėti technologijų, padėsiančių neutralizuoti poveikį klimatui (pvz., baterijų, vėjo jėgainių, fotovoltinių technologijų), sukurti švarų medžiagų ciklą ir pasiekti nulinės taršos tikslą. Kad ekonomika ir sveikatos priežiūros sistemos būtų atsparesnės, reikia, kad turimi ES cheminių medžiagų gamybos pajėgumai puikiai veiktų, kad turėtume pakankamai įvairių tiekimo šaltinių ir visais lygmenimis geriau valdytume sutrikimų riziką, taip pat reikia strateginių rezervų ir atsargų, taip pat mechanizmų, kuriais užtikrinama, kad krizės nesutrikdytų tiekimo grandinių veiklos. ES ATVIRO STRATEGINIO SAVARANKIŠKUMO STIPRINIMAS Komisija: ·kaip raginama 2020 m. spalio mėn. Europos Vadovų Tarybos išvadose ir numatyta komunikate dėl pramonės politikos atnaujinimo, nustatys, nuo ko esame strategiškai priklausomi, ir pasiūlys priemonių tai priklausomybei mažinti; ·nustatys strategines, visų pirma žaliajai ir skaitmeninei pertvarkai svarbių technologijų ir prietaikų, vertės grandines, kuriose svarbų vaidmenį atlieka ypatingos svarbos cheminės medžiagos; ·bendradarbiaus su suinteresuotaisiais subjektais siekdama tobulinti Sąjungos cheminių medžiagų srities strateginį prognozavimą; ·skatins regionų bendradarbiavimą tvarumo principus atitinkančių cheminių medžiagų vertės grandinėje taikant pažangiosios specializacijos principą, kad būtų sparčiau rengiami bendri investicijų projektai; ·naudodamasi ES finansavimo ir investavimo mechanizmais sieks užtikrinti, kad svarbiausioms visuomenės reikmėms ES naudojamos cheminės medžiagos atitiktų tvarumo principus, o jų tiekimas būtų atsparus. 2.2.Neatidėliotiniems aplinkos ir sveikatos klausimams spręsti – griežtesnė ES teisinė sistema Nors ES taikomas cheminių medžiagų valdymo metodas padėjo veiksmingai sumažinti žmonių sąlytį su tam tikromis probleminėmis cheminėmis medžiagomis ir jų patekimą į aplinką, dar neišspręstos ir kylančios naujos sveikatos ir aplinkos problemos verčia stiprinti teisinę sistemą – kad ji būtų pajėgi greitai reaguoti į mokslinius duomenis ir taptų nuoseklesnė, paprastesnė ir labiau nuspėjama visiems subjektams. Visų pirma turėtų būti stiprinami kertiniai ES cheminių medžiagų reglamentavimo dokumentai – REACH ir CLP reglamentai, o juos turi papildyti nuoseklios cheminių medžiagų vertinimo ir tvarkymo strategijos esamuose sektoriniuose teisės aktuose, visų pirma tuose, kuriais reglamentuojamos vartotojų prekės. 2.2.1.Vartotojų, pažeidžiamų grupių ir darbuotojų apsauga nuo kenksmingiausių cheminių medžiagų Vartotojai yra veikiami įvairiausių cheminių medžiagų – jų yra įvairiuose gaminiuose: nuo žaislų ir vaikų priežiūros prekių iki su maistu besiliečiančių medžiagų, kosmetikos gaminių, baldų, tekstilės gaminių ir t. t. Visoje ES darbuotojai kasdien patiria potencialiai jiems kenksmingų cheminių medžiagų ekspoziciją. Pažeidžiamos gyventojų grupės, kaip antai, vaikai, nėščios moterys ir vyresnio amžiaus žmonės, yra itin jautrūs tam tikrų pavojingų savybių turinčioms cheminėms medžiagoms. Bene didžiausia ES cheminių medžiagų teisės aktų nauda piliečių sveikatai per pastaruosius dešimtmečius – sąlyčio su kancerogeninėmis medžiagomis sumažinimas. Tai visų pirma pavyko dėl to, kad visuose teisės aktuose buvo laikomasi prevencijos principo (bendrojo rizikos valdymo metodo) – tai reiškia, kad kancerogenines medžiagas iš esmės uždrausta naudoti daugelyje vartotojų prekių, taip pat uždrausta naudoti ten, kur jos gali paveikti pažeidžiamas gyventojų grupes, tačiau leista taikyti ribotas išimtis teisės aktuose aiškiai apibrėžtomis sąlygomis. Toks prevencijos principas yra paprastesnis, dažniausiai greitesnis ir siunčia aiškų signalą visiems subjektams – vykdymo užtikrinimo institucijoms, pramonei ir tolesniems cheminių medžiagų naudotojams – kokio tipo cheminių medžiagų inovacijoms pramonė turėtų teikti pirmenybę. Tačiau didžioji dauguma cheminių medžiagų ES šiuo metu yra reglamentuojamos atsižvelgiant į konkretų atvejį ir konkrečią naudojimo paskirtį. Atsižvelgiant į gausius įrodymus ir piliečių susirūpinimą, pačioms kenksmingiausioms cheminėms medžiagoms, ypač jų naudojimui vartotojų prekėse, bendrasis rizikos valdymas turėtų tapti norma. Tai bus daroma palaipsniui. Pirma, Komisija išplės bendrojo rizikos valdymo taikymo sritį siekdama užtikrinti, kad vartotojų prekėse nebūtų cheminių medžiagų, kurios sukelia vėžį, genų mutacijas, veikia reprodukcinę ir endokrininę sistemas arba kurios yra patvarios ir bioakumuliacinės. Antra, nedelsiant bus pradėtas išsamus poveikio vertinimas siekiant nustatyti, kaip ir kada šį bendrąjį metodą pradėti taikyti kitoms cheminėms medžiagoms, įskaitant tas, kurios veikia imuninę, nervų ir kvėpavimo sistemas ir kurios yra toksiškos konkretiems organams. Išplėtus bendrojo metodo taikymo sritį bus užtikrinta, kad vartotojai, pažeidžiamos grupės ir gamtinė aplinka būtų apsaugoti nuosekliau, ir kartu bus leidžiama šias kenksmingiausias chemines medžiagas naudoti tais atvejais, kai bus įrodyta, kad tai būtina visuomenei. Šių cheminių medžiagų naudojimo svarbiausioms reikmėms kriterijai turės būti tinkamai apibrėžti, kad būtų užtikrintas nuoseklus jų taikymas visuose ES teisės aktuose ir būtų atsižvelgta į būtinybę įgyvendinti žaliąją ir skaitmeninę pertvarką. APSAUGA NUO KENKSMINGIAUSIŲ CHEMINIŲ MEDŽIAGŲ Komisija: ·išplės bendrojo rizikos valdymo metodo taikymo sritį siekdama užtikrinti, kad vartojimo prekėse, įskaitant, be kita ko, su maistu besiliečiančias medžiagas, žaislus, vaikų priežiūros prekes, kosmetiką, ploviklius, baldus ir tekstilę, nebūtų cheminių medžiagų, sukeliančių vėžį ir genų mutacijas, veikiančių reprodukcinę arba endokrininę sistemas, taip pat patvarių ir bioakumuliacinių cheminių medžiagų. Be to, ji nedelsdama pradės išsamų poveikio vertinimą siekdama nustatyti, kaip ir kada toliau plėsti šio bendrojo metodo taikymo sritį, kad vartojimo prekėse nebūtų ir kitų kenksmingų cheminių medžiagų, pavyzdžiui, veikiančių imuninę, nervų ar kvėpavimo sistemas, taip pat konkrečiam organui toksiškų cheminių medžiagų; ·tačiau, kol bendrasis rizikos valdymo metodas dar nenustatytas, ji prioritetine tvarka nustatys visų pirmiau išvardytų cheminių medžiagų naudojimo visoms reikmėms apribojimus, reglamentuodama jas ne po vieną, o grupėmis; ·įtraukdama atitinkamus reikalavimus į Direktyvą dėl bendros gaminių saugos ir taikydama apribojimus pagal REACH reglamentą, užtikrins, kad vaikai būtų apsaugoti nuo pavojingųjų cheminių medžiagų vaikų priežiūros prekėse ir kituose vaikams skirtuose gaminiuose (išskyrus žaislus) – jie turės būti tokie pat saugūs kaip žaislai; ·nustatys svarbiausių reikmių kriterijus ir taip užtikrins, kad naudoti kenksmingiausias chemines medžiagas būtų leidžiama tik jei tai būtina dėl sveikatos ar saugos ar tam, kad būtų užtikrintas visuomenės funkcionavimas, ir jei nėra aplinkos ir sveikatos atžvilgiu priimtinų alternatyvų. Remiantis šiais kriterijais svarbiausių reikmių samprata bus taikoma visuose susijusiuose ES teisės aktuose tiek bendrojo, tiek konkretaus rizikos vertinimo atveju; ·pagal REACH reglamentą padidins profesionalių naudotojų apsaugos lygį – jis turės būti toks pats, kaip vartotojų; ·stiprins darbuotojų apsaugą: pagal būsimą darbuotojų saugos ir sveikatos strateginę programą nustatys papildomus pavojingųjų cheminių medžiagų poveikio darbuotojams mažinimo prioritetus, be kita ko, atrinks kenksmingiausias chemines medžiagas, kurių ribines vertes darbo aplinkoje pasiūlys nustatyti, prieš tai pasikonsultavusi darbuotojų sveikatos ir saugos srityje nustatyta tvarka. Taip pat, siekdama geriau apsaugoti darbuotojus, pasiūlys sumažinti esamas ribines profesinės švino ir asbesto ekspozicijos vertes ir nustatys privalomą diizocianatų ribinę vertę. Ypatingas dėmesys skirtinas endokrininę sistemą ardančių cheminių medžiagų poveikiui žmonėms ir aplinkai. Atrandama vis daugiau sąsajų tarp šių medžiagų ir su hormonų sistema susijusių ligų. Šių medžiagų naudojama vis daugiau, todėl kyla didelis pavojus žmonių sveikatai ir laukinei gamtai, o visuomenei tenka ekonominė našta. Kadangi hormonai kontroliuoja smegenų raidą ir augimą, motinos įsčiose ir paauglystėje patiriamas endokrininę sistemą ardančių medžiagų poveikis gali sukelti negrįžtamų padarinių, nors kai kurie iš jų bus aptikti tik po daugelio metų. Nors pagal kai kuriuos teisės aktus galima nustatyti, kurios cheminės medžiagos ardo endokrininę sistemą, apskritai ES reglamentavimo sistema yra fragmentiška ir ribota – ją reikia konsoliduoti ir supaprastinti, jei norime užtikrinti, kad endokrininę sistemą ardančios medžiagos būtų aptinkamos laiku ir jų poveikis žmonėms ir aplinkai būtų kuo mažesnis. Todėl reikia, kad visuose teisės aktuose būtų įtvirtintas prevencinis bendrasis rizikos valdymo metodas, visų pirma siekiant, kad endokrininę sistemą ardančių medžiagų nebūtų naudojama vartotojų prekėse. ENDOKRININĘ SISTEMĄ ARDANČIOS MEDŽIAGOS Komisija: ·remdamasi pesticidams ir biocidams jau parengtais kriterijais, pasiūlys teisiškai įpareigoti įvertinti endokrininę sistemą ardančių medžiagų (pagal PSO apibrėžtį) pavojų ir šią sistemą taikyti visuose teisės aktuose; ·užtikrins, kad, kai tik nustatoma, jog medžiaga ardo endokrininę sistemą, ji būtų uždrausta vartotojų prekėse ir būtų leidžiama ją naudoti tik įrodžius, jog tai būtina visuomenės reikmėms; ·padidins darbuotojų apsaugą endokrininę sistemą ardančias medžiagas įtraukdama į labai didelį susirūpinimą keliančių medžiagų kategoriją pagal REACH reglamentą; ·peržiūrės ir sugriežtins teisės aktų reikalavimus dėl informacijos pateikimo, kad institucijoms būtų teikiama pakankamai tinkamos informacijos endokrininę sistemą ardančioms medžiagoms nustatyti; ·sieks, kad būtų sparčiau kuriami ir diegiami informacijos apie endokrininę sistemą ardančias medžiagas kaupimo metodai (per cheminių medžiagų atrankinę patikrą ir bandymus). 2.2.2.Žmonių ir aplinkos apsauga nuo sudėtinio cheminių medžiagų poveikio Žmonės ir kiti gyvi organizmai kasdien yra veikiami įvairiausių cheminių medžiagų iš įvairių šaltinių. Per pastaruosius kelerius metus užpildyta nemažai žinių apie sudėtinį cheminių medžiagų poveikį spragų. Tačiau cheminių medžiagų sauga ES paprastai vertinama atliekant pavienių cheminių medžiagų arba specialioms reikmėms naudojamų mišinių vertinimą, neatsižvelgiant į sudėtinį įvairių cheminių medžiagų iš skirtingų šaltinių poveikį per ilgesnį laikotarpį. Be to, uždaroje aplinkoje sudėtinis cheminių medžiagų poveikis žmonėms gali būti stipresnis. Pagal kai kuriuos teisės aktus reikalaujama įvertinti kaupiamąjį tos pačios cheminės medžiagos, kuri mus veikia iš skirtingų šaltinių, poveikį. Aiškių reikalavimų atsižvelgti į netyčia susidarančių mišinių poveikį paprastai nėra, šiuo metu jie nustatyti tik darbuotojų apsaugos teisėje. Pesticidų ir biocidų teisės aktuose reikalaujama atsižvelgti į kaupiamąjį ir sinerginį poveikį. Jau padaryta pažanga kuriant tikslinę pesticidų poveikio vertinimo metodiką; šis darbas bus spartinamas siekiant visiškai įgyvendinti esamas nuostatas. Siekiant tinkamai spręsti sudėtinio cheminių mišinių poveikio klausimą, visose su cheminėmis medžiagomis susijusiose politikos srityse turi būti nuosekliai nustatyti teisiniai reikalavimai veiksmingai ir sistemingai atsižvelgti į riziką, kylančią dėl vienalaikio daugelio cheminių medžiagų poveikio. Kadangi šiuo metu nei realu, nei ekonomiškai įmanoma įvertinti ir sureglamentuoti begalę galimų cheminių medžiagų derinių, mokslininkai vis labiau sutaria, kad į cheminių mišinių poveikį turi būti atsižvelgiama ir apskritai jis turi būti įtrauktas į cheminių medžiagų rizikos vertinimus. Kartu galėtų būti toliau kuriamos tikslinės metodikos ir svarstomas jų taikymas konkrečiose politikos srityse.

CHEMINIŲ MEDŽIAGŲ MIŠINIAI Komisija: ·įvertins, kaip geriausia į cheminių medžiagų saugos vertinimą pagal REACH reglamentą įtraukti mišinių vertinimo koeficientą (-us); ·kituose susijusiuose teisės aktuose (pvz., dėl vandens, maisto priedų, žaislų, su maistu besiliečiančių medžiagų, ploviklių ir kosmetikos gaminių) nustatys arba sugriežtins nuostatas dėl sudėtinio poveikio; ·patobulins gaminant tabako ir kitus susijusius gaminius naudojamų mišinių vertinimus, jei įmanoma, pasitelkdama esamas ES agentūras.



2.2.3.Siekiant aplinkos be jokios cheminės taršos Pavojingosios cheminės medžiagos ir sudėtinga jų sąveika su kitais aplinkos rizikos veiksniais gali padaryti ilgalaikį ir didelį poveikį tiek sausumos, tiek jūros aplinkai. Tai gali prisidėti prie ekosistemų atsparumo mažėjimo ir dėl to gali sparčiai sumažėti, o galiausiai ir išnykti gyvūnų populiacijos. Gali būti padarytas poveikis žmonių sveikatai ir gerovei, be kita ko, dėl teršalų, kurių gali būti maisto grandinėje. Apskaičiuota, kad ES yra 2,8 mln. teritorijų, kurios gali būti užterštos, ypač vykdant atliekų šalinimo ir apdorojimo veiklą, o tai kelia didelį pavojų sausumos ir vandens ekosistemoms ir daro poveikį dirvožemio produktyvumui. Dabartinėje reglamentavimo ir politikos sistemoje į tai praktiškai neatsižvelgiama, todėl jos nuostatas reikia griežtinti. GAMTINĖS APLINKOS CHEMINĖ TARŠA Komisija: ·pasiūlys į CLP reglamentą įtraukti naujų pavojingumo klasių ir kriterijų, leisiančių visapusiškai atsižvelgti į cheminių medžiagų toksiškumą aplinkai, patvarumą, judrumą ir bioakumuliaciją; ·įtrauks šias naujas labai didelį susirūpinimą keliančių medžiagų kategorijas: endokrininę sistemą ardančios medžiagos, patvarios, judrios ir toksiškos cheminės medžiagos ir labai patvarios ir labai judrios cheminės medžiagos; ·sugriežtindama teisės aktų reikalavimus užtikrins, kad valdžios institucijoms būtų teikiama tokia informacija apie chemines medžiagas, kad jos galėtų išsamiai įvertinti jų riziką aplinkai; ·būsimoje Europos vaistų strategijoje spręs vaistų gamybos ir naudojimo poveikio aplinkai klausimą; ·rems sausumos ir vandens aplinkos valymo sprendimų mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą; ·griežčiau reglamentuos cheminius teršalus maisto produktuose, kad būtų užtikrinta aukšto lygio žmonių sveikatos apsauga. Atsižvelgiant į tai, kad ES ir pasaulyje yra daug dirvožemio ir vandens, taip pat ir geriamojo, taršos per- ir polifluoralkilintomis cheminėmis medžiagomis (PFAS) atvejų, taip pat atsižvelgiant į įvairiomis ligomis sergančių žmonių skaičių ir susijusią visuomeninę ir ekonominę naštą, šioms cheminėms medžiagoms turi būti skiriamas ypatingas dėmesys. Todėl Komisija siūlo keletą visapusiškų veiksmų, padėsiančių spręsti PFAS naudojimo ir taršos jais problemą. Visų pirma bus siekiama užtikrinti, kad ES laipsniškai atsisakytų PFAS naudojimo, išskyrus atvejus, kai tai būtina visuomenei.



PFAS Komisija: ·visas PFAS medžiagas kaip grupę uždraus naudoti gaisro gesinimo putose ir kitur, kur tai nėra būtina visuomenei; ·atitinkamuose teisės aktuose dėl vandens, tvarių gaminių, maisto, pramoninių išmetamųjų teršalų ir atliekų reglamentuos visas PFAS medžiagas kaip grupę; ·atitinkamuose forumuose ir dvišaliuose dialoguose su trečiosiomis šalimis svarstys, kaip mažinti PFAS taršą visame pasaulyje; ·parengs ES masto sistemą ir pagal mokslinių tyrimų ir inovacijų programas teiks finansinę paramą novatoriškoms PFAS pašalinimo iš aplinkos ir gaminių metodikoms kurti; ·pagal programą „Europos horizontas“ finansuos mokslinius tyrimus ir inovacijas, kad būtų sukurta saugių naujoviškų PFAS pakaitalų. 2.3.Teisės aktų sistemos paprastinimas ir konsolidavimas ES teisės aktų sistema, reglamentuojanti cheminių medžiagų pavojaus ir rizikos vertinimą ir valdymą, yra išsami ir sudėtinga. Apskritai ES cheminių medžiagų teisės aktais pasiekiama numatytų rezultatų ir jie atitinka paskirtį. Tačiau tam tikri trūkumai neleidžia išnaudoti viso ES cheminių medžiagų teisės aktų potencialo. Greitai jų nepašalinus, sistema gali laiku ir veiksmingai nesusidoroti su dabartine ir būsima cheminių medžiagų gamyba ir naudojimu. Pagrindinis šios strategijos užmojis – supaprastinti šią sistemą ir konsoliduoti bei visiškai įgyvendinti ES taisykles dėl cheminių medžiagų. 2.3.1.Viena medžiaga – vienas vertinimas Sudėtinga vertinimo tvarka yra ypatingas iššūkis valdžios institucijoms ir suinteresuotiesiems subjektams. Dėl to vertinimas gali būti nenuoseklus, lėtas, gali būti neefektyviai naudojami ištekliai ir sukuriama nereikalinga našta. Komisija sieks supaprastinti vertinimo procesus ir padaryti juos skaidresnius, kad būtų sumažinta našta visiems suinteresuotiesiems subjektams, o sprendimų priėmimas taptų spartesnis, nuoseklesnis ir labiau prognozuojamas. Taip pat bus skatinama laipsniškai pereiti nuo cheminių medžiagų vertinimo ir reglamentavimo po vieną prie jų reglamentavimo grupėmis. Cheminės saugos vertinimai inicijuojami pagal įvairius teisės aktus, skirtingų subjektų skirtingu metu, o juos atlieka įvairios ES agentūros, moksliniai komitetai, ekspertų grupės ar Komisijos departamentai. Suinteresuotiesiems subjektams ir plačiajai visuomenei sunku susekti reguliavimo procesus ir su jais susijusius sprendimus. Taikant principą „viena medžiaga – vienas vertinimas“ bus užtikrinama, kad saugos vertinimai būtų inicijuojami ir prioritetai nustatomi koordinuotai, skaidriai ir, kiek įmanoma, sinchronizuotai, atsižvelgiant į kiekvieno sektoriaus ypatumus. Kai bus pasiūlyta atlikti vertinimą pagal vieną teisės aktą, bus visapusiškai atsižvelgiama į suplanuotus vertinimus pagal kitus teisės aktus, kad būtų užtikrintas veiksmų koordinavimas. Veiksmingiausia būtų tai daryti remiantis sėkmingai pagal REACH ir CLP reglamentus jau taikoma viešosios veiklos koordinavimo priemone . Siekiant išvengti darbo dubliavimosi, bus labai svarbu iš anksto susitarti dėl problemos nustatymo ir pirmenybę teikti struktūrinių ar funkcinių panašumų turinčių cheminių medžiagų grupių vertinimui. Aiškus atsakomybės paskirstymas ir geras visų dalyvių bendradarbiavimas padės optimaliai naudoti turimus išteklius ir ekspertines žinias. PAGAL VISUS ES CHEMINIŲ MEDŽIAGŲ TEISĖS AKTUS VYKDOMŲ VEIKSMŲ KOORDINAVIMAS IR PAPRASTINIMAS Komisija: ·naujausiai visų valdžios institucijų pagal įvairius teisės aktus suplanuotų ir vykdomų iniciatyvų cheminių medžiagų srityje apžvalgai naudos tik vieną – viešosios veiklos koordinavimo priemonę; ·įsteigs valstybių narių, Komisijos tarnybų ir ES agentūrų ekspertų darbo grupę, kurios užduotis bus aptarti cheminių medžiagų pavojaus ir (arba) rizikos vertinimo iniciatyvas pagal skirtingus cheminių medžiagų teisės aktus, atsižvelgiant į atitinkamo sektoriaus ypatumus; ·Komisijoje sukurs koordinavimo mechanizmą, kad būtų, kiek įmanoma, įvairiuose cheminių medžiagų teisės aktuose derinami ir sinchronizuojami pavojaus nustatymo ir (arba) klasifikavimo ir rizikos vertinimo veiksmai ir prižiūrimas principo „viena medžiaga – vienas vertinimas“ įgyvendinimas; ·siekdama racionaliai naudoti ekspertines žinias ir išteklius pasiūlys su cheminėmis medžiagomis susijusį techninį ir mokslinį darbą, atliekamą pagal atitinkamus teisės aktus, įskaitant tą, kurį atlieka SCHEER ir SCCS, perskirti Europos agentūroms; ·pasiūlys stiprinti Europos cheminių medžiagų agentūros valdymą ir jos finansavimo modelį padaryti tvaresnį; ·reformuos autorizacijos ir apribojimų pagal REACH procesus, remdamasi praktine jo įgyvendinimo patirtimi. Kad reglamentavimo rezultatai būtų nuoseklūs, ES cheminių medžiagų teisės aktuose turi būti vartojama nuosekli terminija, visų pirma cheminėms medžiagoms (pvz., nanomedžiagoms) apibrėžti. Politikos vertinimai taip pat rodo, kad suinteresuotosios šalys ne visada žino, kokia informacija yra prieinama, ir kad kartotinio jos naudojimo teisės kartais yra pernelyg ribojamos. Juose taip pat atkreipiamas dėmesys į keletą trūkumų, susijusių su cheminių duomenų sąveikumu ir prieinamumu . Be to, atliekant teisės aktuose reikalaujamus saugos vertinimus naudojamos įvairios metodikos, todėl rezultatai gali būti nenuoseklūs, taip pat nepakankamai naudojamasi akademiniais tyrimais. Galiausiai vertinimo inicijavimui ir atlikimui, taip pat duomenų naudojimui taikomos skaidrumo taisyklės yra skirtingos. Principu „viena medžiaga – vienas vertinimas“ siekiama užtikrinti, kad metodikos būtų kuo nuoseklesnės ir kuo labiau suderintos. Taip pat, kad nebūtų techninių ar administracinių prieigos prie duomenų kliūčių ir duomenys būtų lengvai randami, sąveikūs ir saugūs, jais būtų dalijamasi, o kartotinis jų naudojimas būtų norma. Siekiant užtikrinti sąveikumą, duomenys bus pateikiami tinkamais formatais ir priemonėmis, t. y. IUCLID ir IPCHEM. Principas „viena medžiaga – vienas vertinimas“ taip pat padidins pasitikėjimą moksliniu pagrindu, kuriuo grindžiami ES sprendimai dėl cheminių medžiagų, sekant ES maisto saugos sektoriaus, kuriame imtasi svarbių žingsnių skaidrumui užtikrinti, pavyzdžiu.

METODIKOS IR DUOMENYS Komisija: ·užtikrins, kad CLP reglamentas būtų pagrindinis pavojingumo klasifikavimo teisės aktas ir pagal jį Komisija galėtų inicijuoti suderintą klasifikaciją; ·peržiūrės nanomedžiagos apibrėžtį ir teisiškai privalomais mechanizmais užtikrins, kad ji būtų nuosekliai taikoma visuose teisės aktuose; ·sukurs bendrą atvirųjų duomenų apie chemines medžiagas platformą, padėsiančią dalytis iš visų šaltinių gaunama informacija apie chemines medžiagas ir (kartotinai) ja naudotis; ·skatins, kad per centrinę kuruojamą saugyklą ES rizikos vertintojai ir valdytojai kartotinai naudotų ir tarpusavyje suderintų žmonių sveikatos ir aplinkos rodikliais pagrįstas ribines vertes; ·nustatys priemones ir praktiką, užtikrinsiančias, kad reikiamais akademiniais duomenimis būtų galima naudotis atliekant saugos vertinimus ir kad tie duomenys būtų tinkami reglamentavimo reikmėms; ·sudarys sąlygas, kad ES ir nacionalinės valdžios institucijos pagal reglamentavimo sistemą galėtų pavesti atlikti cheminių medžiagų bandymus ir stebėseną tais atvejais, kai manoma, kad reikia papildomos informacijos; ·pašalins teisines kliūtis, trukdančias kartotinai naudoti duomenis, ir geriau racionalizuos cheminių medžiagų duomenų srautą tarp ES ir nacionalinių valdžios institucijų; ·atvirųjų duomenų principą ir atitinkamus skaidrumo principus, taikomus ES maisto saugos sektoriuje, perkels ir į kitus cheminių medžiagų teisės aktus. 2.3.2.Visiškas reikalavimų nesilaikymo netoleravimas Visos ES pagamintos arba Europos rinkai pateiktos cheminės bei kitokios medžiagos ir gaminiai turi atitikti visus ES informacijos, saugos ir aplinkosaugos reikalavimus. Nepaisant to, šiuo metu beveik 30 proc. pranešimų apie rinkoje esančius pavojingus gaminius yra susiję su cheminių medžiagų keliama rizika ir beveik 90 proc. šių gaminių į ES įvežama iš kitų šalių. Šioje srityje didžiausias iššūkis yra importuojami gaminiai ir prekyba internetu. Be to, tik trečdalis pagal REACH reglamentą įmonių užregistruotų cheminių medžiagų registracijos dokumentacijų visiškai atitinka informacijos reikalavimus. Todėl būtina nedelsiant geriau įgyvendinti cheminių medžiagų teisės aktus ir griežčiau užtikrinti jų reikalavimų laikymąsi, kad būtų užtikrinta atitiktis cheminių medžiagų gamybos ir pateikimo rinkai, taip pat jų išleidimo į aplinką ir šalinimo reikalavimams. Įgyvendinus naująjį rinkos priežiūros reglamentą ir būsimas ES muitų sąjungos stiprinimo priemones, bus geriau užtikrintas reikalavimų vykdymas tiek bendrojoje rinkoje, tiek prie ES išorės sienų. Komisija svarsto, kokiomis papildomomis priemonėmis būtų galima griežčiau užtikrinti REACH reikalavimų vykdymą prie ES sienų ir kaip paskatinti bendradarbiauti internetinės prekybos platformas. Be to, dėl skirtingų nacionalinio lygmens pajėgumų ir išteklių ES cheminių medžiagų teisės aktų vykdymas ES užtikrinamas nevienodai veiksmingai. Valstybės narės turi padidinti savo vykdymo užtikrinimo pajėgumus tiek, kad jie taptų veiksmingi ir būtų išnaudojami ES skubaus pasikeitimo informacija ir įspėjimo priemonių teikiami privalumai, daugiau naudoti skaitmenines priemones, kad būtų greičiau imamasi veiksmų ir būtų optimaliai naudojami ištekliai, įskaitant rinkos priežiūros institucijas. Europos cheminių medžiagų agentūros keitimosi informacija apie reikalavimų vykdymo užtikrinimą forumas pasirodė esąs veiksmingas derinant vykdymo užtikrinimą ir toliau plės bendradarbiavimą su esamais vykdymo užtikrinimo tinklais ir institucijomis, kad būtų išvengta veiksmų dubliavimo ir padidintas veiksmingumas. Taip pat vykdoma veikla, kuria siekiama pagerinti su cheminėmis medžiagomis susijusių aplinkos teisės aktų laikymąsi. Geras pavyzdys – Aplinkosaugos reikalavimų laikymosi ir aplinkos valdymo forumas, kuriame dalyvauja valstybių narių už chemines medžiagas atsakingos institucijos ir aplinkos teisės aktų vykdymo užtikrinimo tinklų atstovai. Būsimame nulinės taršos veiksmų plane numatoma inicijuoti tolesnius konkrečius veiksmus cheminei taršai kontroliuoti. Taip pat bus labai svarbu suteikti daugiau galių patiems vartotojams ir vartotojų organizacijoms, nes jų elgesys verčia keistis pramonę ir laikytis teisės aktų reikalavimų. To bus siekiama įgyvendinant vartotojų apsaugos taisykles. VISIŠKAS REIKALAVIMŲ NESILAIKYMO NETOLERAVIMAS Komisija: ·REACH reglamente griežtins principų „nėra duomenų – nėra rinkos“ ir „teršėjas moka“ taikymą, visų pirma reikalaudama, kad visos registracijos dokumentacijos atitiktų reikalavimus ir kad neatitikties atveju būtų atšaukiami registracijos numeriai; ·pasiūlys jai patikėti pareigą prireikus atlikti auditus valstybėse narėse, kad būtų užtikrintas cheminių medžiagų teisės aktų, visų pirma REACH reglamento, laikymasis ir vykdymas, ir prireikus pradėti pažeidimo nagrinėjimo procedūrą; ·imsis tikslinių veiksmų tose srityse, kuriose reikalavimų nesilaikymo rizika yra didelė, tai, visų pirma, pasakytina apie prekybą internetu, importuojamus gaminius, klasifikavimą, ženklinimą ir apribojimus; ·išplės Europos kovos su sukčiavimu tarnybos koordinavimo ir tyrimo veiklos mastą, kad ji apimtų ir kovą su neteisėtais chemijos produktais ES rinkoje; ·padės valstybėms narėms nustatyti integruoto vykdymo užtikrinimo, kai patikrinimai atliekami pagal kelis teisės aktus, prioritetus; ·skatindama labiau naudoti atitinkamas Komisijos IT platformas užtikrins suderintą atsaką visoje ES ir koordinuotą keitimąsi informacija apie cheminių medžiagų teisės aktų vykdymo užtikrinimą; ·išnagrinės, kaip skaitmeninės priemonės galėtų padėti rinkos priežiūros institucijoms ir muitinėms, taip pat kaip jos galėtų padėti užtikrinti Europos vartotojams internetu parduodamų gaminių, kuriuose yra cheminių medžiagų, atitiktį reikalavimams; ·skatins valstybes nares naudotis Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės lėšomis investicijoms į rinkos priežiūros infrastruktūros stiprinimą ir skaitmeninimą; ·pagal Rinkos priežiūros reglamentą nustatys vienodas tam tikrų gaminių tikrinimo sąlygas ir dažnumą. Tai pasakytina apie gaminius, kuriems nuolat būdinga specifinė rizika arba kuriuos tikrinant nuolat nustatomi šiurkštūs taikomų Sąjungos derinamųjų teisės aktų pažeidimai. 2.4.Išsami žinių apie chemines medžiagas bazė Patikimas cheminių medžiagų valdymas Europoje priklauso nuo to, ar ES ir jos valstybės narės gali priimti sprendimus remdamosi patikimomis, aktualiomis ir naujausiomis žiniomis. Dėl ES mokslinių įstaigų triūso per kelis dešimtmečius sukaupta pasaulinio lygio žinių apie cheminių medžiagų savybes ir riziką, ir šia žinių baze plačiai naudojamasi ir kitose pasaulio dalyse. Vis dėlto valdžios institucijoms reikia sukaupti dar daug žinių apie galybės cheminių medžiagų, įskaitant polimerus ir mažais kiekiais gaminamas chemines medžiagas, būdingas savybes. Be to, žinios apie naudojimo paskirtis ir veikimo būdus yra fragmentiškos, nes informacijos tikslumas yra ją teikiančios pramonės rankose. Rinkoje yra nesuskaičiuojama daugybė cheminių medžiagų, vien dėl to žinių apie jas sukaupimas yra milžiniškas iššūkis, o kadangi numatoma, kad ateityje cheminių medžiagų gamyba ir naudojimas didės, nežinia dėl jų keliamos rizikos gali dar labiau išaugti. Pav. Nežinia dėl cheminių medžiagų keliamos rizikos, EAA 2.4.1.Prieinamesni duomenys apie chemines medžiagas ES vis dar trūksta išsamios informacijos apie visas rinkai pateiktas chemines medžiagas ir jų bendrą aplinkosauginį pėdsaką, įskaitant jų poveikį klimatui. Tai trukdo tinkamai valdyti chemines medžiagas ir gaminius ir neleidžia atlikti išsamaus tvarumo vertinimo. Visų pirma, pagal REACH reglamentą neprivaloma registruoti polimerų, kurie yra pagrindinės plastiko sudedamosios dalys. Be to, informacija, kurią pagal REACH reglamentą reikalaujama pateikti apie mažais ir vidutiniais kiekiais tiekiamas chemines medžiagas, neleidžia nustatyti visų itin pavojingų savybių turinčių cheminių medžiagų. Siekiant sėkmingai kovoti su tokiomis ligomis, kaip vėžys, labai svarbu sugriežtinti informacijos apie medžiagų kancerogeniškumą ir kitas itin pavojingas savybes teikimo visais gamybos lygmenimis reikalavimus. Be to, REACH vertinimo procedūras reikia padaryti veiksmingesnes ir efektyvesnes. INFORMACIJOS REIKALAVIMAI Komisija: ·pasiūlys, kad pareiga užregistruoti pagal REACH reglamentą būtų taikoma ir tam tikriems susirūpinimą keliantiems polimerams; ·įvertins, kaip geriausia į REACH reglamentą įtraukti reikalavimą pateikti informaciją apie bendrą cheminės medžiagos aplinkosauginį pėdsaką, įskaitant su šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimu susijusį poveikį; ·iš dalies pakeis REACH reglamente nustatytus informacijos teikimo reikalavimus, kad būtų galima veiksmingai nustatyti, kurios cheminės medžiagos turi itin pavojingų savybių, įskaitant poveikį nervų ir imuninei sistemoms; ·iš dalies pakeis REACH reglamente nustatytus informacijos teikimo reikalavimus, kad būtų galima, neatsižvelgiant į tiekiamą kiekį, nustatyti visas ES gaminamas arba į ją importuojamas kancerogenines chemines medžiagas.

2.4.2.Geresnė chemijos mokslo ir politikos sąveika Įdėta daug pastangų siekiant geriau moksliškai suprasti, kaip cheminės medžiagos paveikia sveikatą ir aplinką. Norint dar geriau suprasti cheminių medžiagų poveikį, be kita ko, skirtingoms lytims, labai svarbi cheminių medžiagų buvimo žmogaus organizme ir ekosistemose stebėsena – ji turėtų būti toliau skatinama. Kartu su valstybėmis narėmis Komisija pagal būsimą bendrąją mokslinių tyrimų ir inovacijų programą toliau skatins mokslinius tyrimus ir (biologinę) stebėseną, kad būtų geriau išsiaiškinta su cheminėmis medžiagomis susijusi rizika ir jai užkertamas kelias, taip pat kad būtų skatinamos cheminės rizikos vertinimo ir norminio mokslo inovacijos. Nors jau prieš 10 metų priimta griežta ES politika dėl mokslo tikslais naudojamų gyvūnų apsaugos, kurios galutinis tikslas – bandymus su gyvūnais pakeisti kitokiais bandymais, vis dėlto cheminių medžiagų bandymams vis dar sistemingai naudojami gyvūnai. Reikalingos saugos bandymų ir cheminės rizikos vertinimo inovacijos, kurios padėtų sumažinti priklausomybę nuo bandymų su gyvūnais ir leistų cheminį pavojų bei riziką įvertinti kokybiškiau, veiksmingiau ir greičiau. MOKSLO IR POLITIKOS SĄSAJA Komisija: ·parengs ir atnaujins cheminių medžiagų mokslinių tyrimų ir inovacijų darbotvarkę, kuriai vadovaus ES lygmens koordinavimo grupė ir kuri paskatins reglamentuojant naudotis mokslinių tyrimų rezultatais; ·skatins vykdyti daugiadalykius mokslinius tyrimus ir skaitmenines inovacijas, kad būtų sukurta pažangių priemonių, metodų, modelių ir duomenų analizės pajėgumų , leisiančių bandymams nebenaudoti gyvūnų; ·finansiškai rems ES masto žmogaus ir aplinkos (biologinės) stebėsenos pajėgumus, kurie papildys ekosistemų stebėsenos iniciatyvas; ·sukurs cheminių medžiagų srities ES ankstyvojo perspėjimo ir veiksmų sistemą, siekdama užtikrinti, kad kai tik vykdant stebėseną ir mokslinius tyrimus sužinoma apie cheminę riziką, ji būtų mažinama ES politikos priemonėmis; ·parengs rodiklių sistemą, skirtą cheminės taršos veiksniams ir poveikiui stebėti ir cheminių medžiagų teisės aktų veiksmingumui vertinti. 2.5.Patikimo cheminių medžiagų valdymo pavyzdys pasauliui Cheminių medžiagų gamyba, naudojimas ir prekyba auga visuose pasaulio regionuose. 2018 m. pasaulinė cheminių medžiagų apyvarta siekė 3,347 mlrd. EUR, numatoma, kad iki 2030 m. gamyba padvigubės. Taip pat auga daug cheminių medžiagų naudojantys sektoriai, kaip antai statybos, automobilių ir elektronikos – dėl to didėja cheminių medžiagų paklausa, reiškianti ir galimybes, ir riziką. Nors cheminės taršos indėlis į pasaulinę ligų naštą vis dar nepakankamai įvertintas, pripažįstama, kad ji kelia grėsmę teisei į orų gyvenimą, ypač vaikams ir ypač mažas ir vidutines pajamas gaunančiose šalyse. 2015 m. tarptautinė bendruomenė dar kartą įsipareigojo iki 2020 m. pasiekti, kad visame pasaulyje cheminės medžiagos būtų valdomos patikimai. Kartu šis tikslas yra esminis elementas siekiant daugelio kitų darnaus vystymosi tikslų. Nors daug nuveikta visais lygmenimis, pažanga tebėra lėta ir nepakankama, o šis visuotinis įsipareigojimas nebuvo įvykdytas. Turi būti įsisąmoninta, kad delsti nebegalima. Europos Sąjunga gali ir privalo imtis vadovaujamo vaidmens – pati pirmoji taikyti aukštus standartus ir skatinti tai daryti kitas pasaulio šalis. 2.5.1.Tarptautinių standartų stiprinimas Yra priimta daug įvairių tarptautinių, regioninių ir nacionalinių priemonių ir atsakomųjų veiksmų, susijusių su patikimu cheminių medžiagų valdymu ir atliekų tvarkymu. Tačiau pasaulinis valdymas tebėra labai fragmentiškas, o standartų ir reikalavimų šalys laikosi labai nevienodai. Pavyzdžiui, 2018 m. daugiau kaip 120 šalių buvo neįgyvendinusios Visuotinai suderintos cheminių medžiagų klasifikavimo ir ženklinimo sistemos. Todėl bendras esamų organizacijų vykdomos veiklos ir programų bei iniciatyvų poveikis buvo ne toks veiksmingas. Reikia visuotinių strateginių tikslų ir uždavinių, kad tarptautinė sistema būtų plataus užmojo ir pašalintų dabartinę fragmentaciją bei padėtų vykdyti nuoseklią visų atitinkamų tarptautinių organizacijų, vyriausybių ir suinteresuotųjų subjektų, įskaitant pramonę, politiką ir veiksmus. Atnaujintas Strateginis požiūris į tarptautinį cheminių medžiagų valdymą yra labai svarbus daugiašalis susitarimas, padėsiantis visapusiškai spręsti patikimo cheminių medžiagų valdymo per visą jų gyvavimo ciklą klausimus. Nors rengiant ES taisykles svarbu naudotis atitinkamais tarptautiniais standartais, vadovais ir metodikomis (nebent jie būtų neveiksmingi ar netinkami), kartu labai svarbu patikimą cheminių medžiagų ir atliekų tvarkymą įtraukti į visų atitinkamų tarptautinių organizacijų darbo programas. Taip ES, vykdydama savo tarptautinius įsipareigojimus, galėtų skatinti nuoseklią politiką ir veiksmus pagal JT Darbotvarkę iki 2030 m. TARPTAUTINĖ LYDERYSTĖ ES ketina: ·aktyviau raginti pasaulio bendruomenę pasiekti Darbotvarkės iki 2030 m. tikslus ir uždavinius, susijusius su patikimu cheminių medžiagų valdymu, visų pirma imdamasi vadovaujamo vaidmens ir skatindama pasaulį įgyvendinti esamas tarptautines priemones bei ES standartus; ·siekti, kad būtų patvirtinti laikotarpio po 2020 m. visuotiniai strateginiai tikslai ir uždaviniai, susiję su patikimu cheminių medžiagų valdymu ir atliekų tvarkymu atsižvelgiant į visą gyvavimo ciklą ir padėsiantys pasiekti laikotarpio po 2020 m. pasaulinius biologinės įvairovės tikslus; ·kartu su sektoriaus subjektais skatinti įgyvendinti Visuotinai suderintą cheminių medžiagų klasifikavimo ir ženklinimo sistemą (JT GHS) ir taikyti ją kaip priemonę cheminiam pavojui nustatyti ir apie jį pranešti veiklos vykdytojams, darbuotojams ir vartotojams; ·pasiūlyti į JT GHS įtraukti naujų pavojaus klasių ir jų kriterijus arba pritaikyti ar aiškiau išdėstyti esamas; ·skatinti tarptautiniu mastu (kartu su EBPO) kurti bendrus standartus ir novatoriškas rizikos vertinimo priemones, taip pat skatinti jas naudoti pagal tarptautines sistemas, be kita ko, siekiant dar labiau vengti bandymų su gyvūnais. 2.5.2.Saugos ir tvarumo standartų propagavimas už ES ribų Nors apskaičiuota, kad iki 2030 m. pasaulinė cheminių medžiagų gamyba padvigubės, kartu numatoma, kad pasaulinė ES chemijos pramonės dalis sumažės iki maždaug 10,7 proc. Didelę dalį numatomo cheminių medžiagų gamybos augimo perims besivystančios ir pereinamosios ekonomikos šalys. Dėl savo cheminių medžiagų teisės aktų ES tapo cheminių medžiagų valdymo pagal sveikatos ir aplinkos standartus lydere, ir šia strategija siekiama išlaikyti pirmaujančias ES pozicijas tvarumo principus atitinkančių cheminių medžiagų gamybos ir naudojimo srityje. ES turi pasinaudodama savo įtaka visame pasaulyje propaguoti saugų ir tvarų cheminių medžiagų kūrimą, taip pat sudaryti vienodas veiklos sąlygas ir padidinti įmonių, gaminančių ir naudojančių saugias ir tvarumo principus atitinkančias chemines medžiagas, rinkos dalį. Taip pat būtinas glaudesnis tarptautinis bendradarbiavimas ir koordinavimas. Komisija yra pasirengusi remti ES šalių partnerių gebėjimus, kad jos galėtų įvykdyti savo tarptautinius įsipareigojimus pagal tarptautines cheminių medžiagų srities priemones ir priimti aukštus aplinkos, sveikatos ir socialinius standartus bei jų laikytis. ES išorės veiksmais bus skatinamas ir populiarinamas patikimas cheminių medžiagų valdymas per visą jų gyvavimo ciklą ir perėjimas prie žiedinės ekonomikos be toksinių medžiagų – kaip esminiai horizontalieji darnaus vystymosi elementai, atsižvelgiant į politikos suderinamumą vystymosi srityje. Galiausiai, siekiant remti besivystančias šalis, taip pat siekiant EBPO ir kitų atitinkamų šalių abipusio duomenų pripažinimo, svarbu dalytis ES žinių baze. Tai labai svarbu siekiant išvengti darbo dubliavimo, taupyti išteklius ir remti tarptautinius standartus. Vykdydama savo tarptautinę politiką ir imdamasi lyderystės ES turėtų galėti remtis esama ES agentūrų žinių baze ir patirtimi, atsižvelgiant į jų įgaliojimus ir išteklius. BENDRADARBIAVIMAS SU TREČIOSIOMIS ŠALIMIS ES ketina: ·patikimą cheminių medžiagų valdymą skatinti per tarptautinį bendradarbiavimą ir partnerystes dvišaliuose, regioniniuose ir daugiašaliuose forumuose, be kita ko, bendradarbiaudama su Afrika ir kaimyninėmis šalimis bei kitais partneriais, kad paremtų jų gebėjimus patikimai vertinti ir valdyti chemines medžiagas; ·rodydama pavyzdį ir laikydamasi tarptautinių įsipareigojimų užtikrinti, kad Europos Sąjungoje uždraustos pavojingos cheminės medžiagos nebūtų gaminamos eksportui, be kita ko, prireikus iš dalies keičiant atitinkamus teisės aktus; ·pagal būsimą tvaraus įmonių valdymo iniciatyvą skatinti cheminių medžiagų gamybai ir naudojimui taikyti deramo patikrinimo principą.