Pasiūlymas Europos parlamento ir Tarybos direktyva iš dalies keičianti direktyvų 2006/48/EB ir 2006/49/EB nuostatas dėl centrinių įstaigų kontroliuojamų bankų, tam tikrų nuosavų lėšų straipsnių, didelių pozicijų, priežiūros priemonių ir krizių valdymo {SEK(2008) 2532} {SEK(2008) 2533} /* KOM/2008/0602 galutinis - COD 2008/0191 */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 1.10.2008 KOM(2008) 602 galutinis 2008/0191 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA iš dalies keičianti direktyvų 2006/48/EB ir 2006/49/EB nuostatas dėl centrinių įstaigų kontroliuojamų bankų, tam tikrų nuosavų lėšų straipsnių, didelių pozicijų, priežiūros priemonių ir krizių valdymo {SEK(2008) 2532}{SEK(2008) 2533} AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. Bendrosios aplinkybės ES bendroji finansų rinka – svarbus veiksnys skatinant Europos ekonomikos konkurencingumą ir mažinant bendrovių investicines sąnaudas. 1995–2005 m. Finansinių paslaugų veiksmų plano tikslas – sukurti tvirtos ES finansų rinkos pagrindus siekiant trijų strateginių tikslų: - užtikrinti didmeninių finansinių paslaugų bendrąją rinką; - atverti ir apsaugoti mažmenines rinkas; - taikyti modernias rizikos ribojimo taisykles ir priežiūrą. Taigi, remiantis G-10 susitarimu „Bazelis II“, 2006 m. birželio mėn. priimta nauja kapitalo poreikių sistema – Kapitalo poreikių direktyva (KPD), kurią sudaro direktyvos 2006/48/EB ir 2006/49/EB. Pagrindinis šio pasiūlymo tikslas – užtikrinti, kad KPD veiksmingumas nesumažėtų. Pakeitimai yra susiję su: - taisyklių pakeitimais, pasiūlytais pagal ankstesnes direktyvas, pvz., didelių pozicijų tvarka ir bankų tinklams taikomos nuostatos, leidžiančios nukrypti nuo rizikos ribojimo reikalavimų; - nustatytais principais ir taisyklėmis, kurie nebuvo įforminti ES lygmeniu, pvz., mišrių kapitalo priemonių traktavimas pradinių nuosavų lėšų atžvilgiu; - priežiūros sistemos išaiškinimu krizių valdymo tikslais ir kolegijų sukūrimu siekiant didinti priežiūros veiksmingumą. Persvarstyti tam tikras kitas sritis paskatino 2007 m. prasidėję neramumai finansų rinkose. To persvarstymo tikslas – užtikrinti pakankamą kreditorių interesų apsaugą ir bendrą finansinį stabilumą. Siekiant užtikrinti, kad pagrindiniai KPD tikslai būtų toliau įgyvendinami, reikia šalinti nenuoseklumus, nustatytus KPD perkeliant į nacionalinę teisę. Dauguma tų nenuoseklumų yra techninio pobūdžio ir jie pašalinti atskiromis komitologijos priemonėmis. 2. Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis 2008 m. balandžio 16 d.–birželio 17 d. įvyko vieša internetinė konsultacija. Komisija gavo 118 atsakymų. Visus atsakymus, išskyrus tuos, kuriuos respondentai nurodė esant slaptus, galima rasti šioje interneto svetainėje http://circa.europa.eu/Public/irc/markt/markt_consultations/library?l=/financial_services/cross-sector_issues&vm=detailed&sb=Title Daugelis respondentų nurodė tris problemas, todėl joms reikia skirti ypatingą dėmesį. 2.1. Didelės tarpbankinės pozicijos Komisijos nuomone, tarpbankinės pozicijos nėra nerizikingos ir turėtų būti valdomos atsižvelgiant į rizikos ribojimo principus. Komisija siūlo visas tarpbankines pozicijas apriboti iki 25 % nuosavų lėšų arba iki alternatyvios 150 mln. EUR ribos, žiūrint, kuris dydis didesnis. 2.2. Pakeitimui vertybiniais popieriais taikomi kapitalo poreikiai Konsultacijos dokumente buvo pateiktas reikalavimas, kad iniciatoriai turi turėti tam tikrą kapitalo procentinę dalį tų pozicijų, kurias jie keičia vertybiniais popieriais, atžvilgiu. Atsižvelgiant į konsultaciją, dabar siūloma reikalauti, kad iniciatoriai ir rėmėjai pasiliktų dalį rizikos ir kad investuotojai užtikrintų, kad šio reikalavimo iš tikrųjų būtų laikomasi. Turėdama omenyje papildomos viešos konsultacijos atsakymus, Komisija ir toliau laikosi nuomonės, kad rizikos kilmės ir paskirstymo (angl. originate to distribute ) verslo modelio atveju būtinai reikia užtikrinti deramą patikrinimą ir griežtumą. 2.3. Priežiūros institucijų kolegijos Konsultacijos dokumente nurodytas poreikis kurti visų tarpvalstybinių bankų priežiūros institucijų kolegijas ir reikalaujama, kad priežiūros institucijos dalyvautų tose kolegijose, kad aptartų konkrečius klausimus ir dėl jų susitartų taikant neprivalomą mediacijos mechanizmą su Europos bankininkystės priežiūros institucijų komiteto (EBPIK) pagalba ir nekeičiant pareigų paskirstymo buveinės ir priimančiosios valstybių narių priežiūros institucijoms. Dauguma suinteresuotųjų šalių šį pasiūlymą laiko netinkamu dėl skirtingų priežasčių. Labai svarbu, kad kolegijos taip pat būtų veiksmingos vykdant bankų grupių priežiūrą. Todėl Komisija mano, kad atsižvelgiant į didesnius informacijos srautus reikėtų galiausiai priimti sprendimą dėl dviejų esminių aspektų, patikimų konsoliduotos priežiūros institucijai (2-ojo ramsčio kapitalo poreikių ir informacijos teikimo reikalavimų). 2.4. Konsultacijos 2005–2007 m. Komisija keletą kartų kreipėsi į EBPIK konsultacijos dėl mišrių kapitalo priemonių ir didelių pozicijų. Kiek tai susiję su mišriomis kapitalo priemonėmis, EBPIK pasiūlė sąlygas, kurias visos mišrios kapitalo priemonės turėtų atitikti, kad galėtų būti laikomos tinkamu 1 pakopos kapitalu Europos Sąjungoje. Kiek tai susiję su didelėmis pozicijomis, EBPIK pateikė pasiūlymų dėl apibrėžčių, didelių pozicijų tvarkos taikymo srities, pozicijos ribų ir pozicijų verčių skaičiavimo. Į jo pasiūlymuose pateiktus principus iš esmės atsižvelgta. EBPIK rekomendacijos paskelbtos šioje interneto svetainėje http://www.c-ebs.org/Advice/advice.htm Komisijos tarnybos taip pat įsteigė darbo grupę, kurios narius skiria Europos bankininkystės komitetas (EBK) ir kurios posėdžiai 2007–2008 m. iš viso truko devynias dienas. EBK pritarė šio pasiūlymo projektui 2008 m. birželio 20 d. posėdyje. 3. POVEIKIO VERTINIMAS Poveikio vertinimo ataskaita pateikiama šioje interneto svetainėje http://ec.europa.eu/internal_market/bank/regcapital/index_en.htm#capitalrequire Iš viso įvertinta daugiau kaip 60 skirtingų politikos galimybių. Toliau apžvelgiamos pageidautinos politikos galimybės kiekvienoje iš šešių probleminių sričių, kurios nagrinėtos poveikio vertinime, ir numatomas jų poveikis pagrindinėms suinteresuotosioms šalims. 3.1. Didelės pozicijos Veiksmingiausia laikoma iš dalies pakeista ribomis pagrįsta apsauginė tvarka, nes ji specialiai pritaikyta reaguoti į nustatytus dabartinės tvarkos trūkumus. Be to, pagal šią galimybę sąnaudos ir nauda suinteresuotųjų šalių grupėms tenka vienodžiausiai. Bankininkystės sektoriuje tikimasi, kad administracinė našta mažės labiau suderinus tvarką ir ją labiau suvienodinus su mokumo tvarka. Tam tikrų rūšių investicinėms įmonėms tvarka nebus taikoma. Svarbu tai, kad padidės finansinis stabilumas užtikrinus, kad didžiausia tam tikros kredito įstaigos pozicija trečiosios šalies atžvilgiu būtų ribota. 3.2. Mišrios kapitalo priemonės Taikant bendrą Europos reglamentavimo sistemą, būtų pašalinti dabartinės situacijos trūkumai palengvinant valstybių narių ir sektorių konvergenciją ir taip padedant sukurti vienodesnes veiklos sąlygas bendrojoje rinkoje. Aiškus ES reglamentavimas pagerins kapitalo kokybę veiklos ir priežiūros vykdymo požiūriu kartu investuotojams suteikiant didesnį pasirinkimą ir užtikrinant didesnį likvidumą. 3.3. Buveinės ir priimančiosios valstybių narių priežiūros institucijų atsakomybė ir krizių valdymo tvarka Kolegijos, sudarytos iš institucijų, prižiūrinčių skirtingose valstybėse narėse esančias ir grupėms priklausančias įmones, spręs galimo konflikto ir priežiūros dubliavimosi problemą. Tai bus lengviau padaryti sustiprinus konsoliduotos priežiūros institucijos galias. Kritinėse situacijose suinteresuotosioms šalims bus naudingas glaudesnis priežiūros institucijų bendradarbiavimas ir aiškesnis atsakomybės paskirstymas. Mediacijos mechanizmais bus užtikrintas konfliktų sprendimas, o reguliarus keitimasis informacija suteiks galimybę anksti nustatyti finansinius sunkumus. 3.4. Bankų tinklams nuo tam tikrų rizikos ribojimo reikalavimų leidžiančios nukrypti nuostatos Tikslinga normalizuoti padėtį valstybėse narėse, kurios leidžiančias nukrypti nuostatas pagal KPD 3 straipsnį teisinėse sistemose įgyvendino po nustatytų terminų. Kitose valstybėse narėse taip gali atsiverti galimybė ES bankų tinklams, kurių turtas yra daugiau kaip 331 mlrd. EUR ir kurie turi daugiau kaip 5 mln. narių, atitikti priežiūros sąlygas pagal tą straipsnį. Tokius tinklus paprastai sudaro kooperatiniai bankai, nors 3 straipsnis taikomas ne tik jiems. 3.5. Vidaus reitingais pagrįsto (IRB) metodo taikymas kolektyvinio investavimo subjektams (KIS) Tikslingesnis standartizuotų rizikos koeficientų didinimas būtų patikimas ir rizikai jautrus alternatyvus KIS pozicijų vertinimo metodas, kuriuo vadovaujantis rizikos koeficientų procentinė dalis gerą reitingą turinčioms pozicijoms būtų didinama mažiau, o prastesnį reitingą bei nereitinguotoms pozicijoms – daugiau. 3.6. Pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijoms taikomi kapitalo poreikiai ir rizikos valdymas Galimų interesų konfliktų problemą rizikos kilmės ir paskirstymo modelio atveju reikėtų spręsti užtikrinant, kad kredito rizikos perleidimo iniciatoriai ir rėmėjai pasiliktų dalį rizikos, kurios atžvilgiu jie suteikia platinimo garantijas. Todėl bus reikalaujama, kad investuotojai užtikrintų, kad iniciatoriai ir rėmėjai pasiliktų reikšmingą rizikos dalį (bet kokiu atveju ne mažiau kaip 5 procentus visos rizikos) tam, kad iš tikrųjų iniciatoriai bei rėmėjai, kurių veikla reglamentuojama KPD, ir iniciatoriai bei rėmėjai, kurių veikla ja nereglamentuojama, turėtų vienodai pasilikti rizikos dalį. Tvirtesnė ir griežtesnė pakeitimo vertybiniais popieriais struktūra, įskaitant griežtesnį deramą patikrinimą, turėtų padėti atsakingiau teikti garantijas dėl finansinių priemonių platinimo ir ateityje išvengti tokių didžiulių sąnaudų, kurias pastaruosius 18 mėnesių patiria investuotojai ir finansų įstaigos. 4. Teisiniai pasiūlymo aspektai Tinkamiausia priemonė galiojančioms direktyvoms iš dalies pakeisti – direktyva. Pasiūlymas grindžiamas Sutarties 47 straipsnio 2 dalimi, kuri yra teisinis pagrindas priimant Bendrijos priemones, skirtas finansinių paslaugų vidaus rinkai kurti. Vadovaujantis Sutarties 5 straipsnyje nustatytais subsidiarumo ir proporcingumo principais, valstybės narės negali deramai pasiekti siūlomo veiksmo tikslų, dėl to juos geriau gali įgyvendinti Bendrija. Jo nuostatos neviršija to, kas būtina užsibrėžtiems tikslams pasiekti. Tik Bendrijos teisės aktais galima užtikrinti, kad kredito įstaigoms ir kredito įstaigų grupėms, veikiančioms daugiau negu vienoje valstybėje narėje, būtų taikomi tokie patys rizikos ribojimo principais pagrįstos priežiūros reikalavimai, kuriais užtikrinamos vienodos veiklos sąlygos, išvengiama nepagrįstų su tarpvalstybinės veiklos atitikties reikalavimams užtikrinimu susijusių išlaidų ir kartu skatinama tolesnė bendrosios rinkos integracija. Bendrijos veiksmais taip pat užtikrinamas didelis finansinis stabilumas Europos Sąjungoje. Šiuo pasiūlymu administracinė našta valstybėms narėms ar ūkinės veiklos vykdytojams nedidinama. Priešingai, didelių pozicijų tvarka supaprastinama, o informacijos teikimo reikalavimai sumažinami. Suderinus mišrių kapitalo priemonių vertinimą taip pat paprastėja, o kartu ir mažėja skirtingose valstybėse narėse veikiančių bankų administracinė našta. 5. Poveikis biudžetui Pasiūlymas neturi poveikio Bendrijos biudžetui. 6. Išsamus pasiūlymo paaiškinimas 6.1. Mišrios kapitalo priemonės (Direktyvos 2006/48/EB 2 skyriaus 1 skirsnis) Mišrios kapitalo priemonės yra vertybiniai popieriai, turintys ir nuosavybės, ir skolos požymių. Tokių priemonių išleidimo tikslas – patenkinti bankų kapitalo poreikius kartu pritraukiant investuotojų grupę, kuriems priimtina didesnė rizika nei fiksuotų pajamų (skolos) produktų rizika ir kurie dėl to taip pat tikisi didesnės grąžos. Šios priemonės paprastai sukurtos taip, kad reguliavimo tikslais galėtų būti laikomos pradinėmis nuosavomis lėšomis. Kadangi ES lygmens teisės aktų nebuvo, dėl to tinkamumo kriterijai ir ribos visoje ES ėmė skirtis. Dėl to bankų, veikiančių bendrojoje rinkoje, veiklos sąlygos tampa nevienodos ir atsiranda galimybė pasinaudoti reguliuojamuoju arbitražu, nes vertinimo skirtumai valstybėse narėse daro įtaką mišrių kapitalo priemonių išleidimo sąnaudoms. 6.1.1. Skirtumas tarp pagrindinės bankų nuosavų lėšų sudedamosios dalies ir mišrių kapitalo priemonių, kurios būtų tinkamos bankų pradinės nuosavos lėšos (Direktyvos 2006/48/EB 57 straipsnio a ir ca punktai) Šiuo metu nėra aiškių terminų mišrioms kapitalo priemonėms, kurios būtų tinkamos bankų pradinės nuosavos lėšos (1 pakopos kapitalas), apibrėžti. Kadangi direktyvoje pateiktas konkrečių priemonių sąrašas nuolatinių inovacijų aplinkoje greitai pasentų, sukurti principai, kuriais mišrios kapitalo priemonės apibrėžiamos kaip tinkamos pradinės nuosavos lėšos. Pagrindinį bankų pradinių nuosavų lėšų kapitalą sudaro visos priemonės, kurios nurodomos nacionalinėje teisėje apibrėžiant nuosavą kapitalą, kuriomis visiškai padengiami nuostoliai veiklos tęstinumo sąlygomis ir kurios yra labiausiai subordinuotos pretenzijos likvidavimo atveju. Konkrečiau, šios priemonės turėtų būti kiekvieno banko „paskutinė gynybos linija“ tiek įprastinės veiklos, tiek likvidavimo atveju. Paprastai šios priemonės yra paprastosios akcijos ir jų priedai, bet dažniau – bet kokių rūšių priemonės, kuriomis nesuteikiamos pirmumo teisės, kai ekonominės veiklos rezultatai neigiami. Tačiau taip pat yra priemonių, kurios nepatenka į šį aprašą, pvz., privilegijuotosios akcijos, kuriomis sukuriamos pirmumo teisės dividendų mokėjimo ir likvidavimo atvejais ir kurios dėl to įtraukiamos į mišrių kapitalo priemonių kategoriją. 6.1.2. Tinkamumo kriterijai (Direktyvos 2006/48/EB 63a straipsnis) Tam, kad mišrios kapitalo priemonės būtų pripažintos pradinėmis nuosavomis lėšomis, jos turi padengti nuostolius, nepalankiausiomis sąlygomis suteikti galimybę atšaukti mokėjimą, būti labai subordinuotos likvidavimo atveju ir privalo būti nuolat prieinamos, kad nebūtų abejonės, kad nepalankiausiomis sąlygomis jas galima panaudoti atsiskaitant su indėlininkais ir kitais kreditoriais. Dėl šių kriterijų susitarta G10 lygmeniu ir jie paskelbti pranešime spaudai 1998 m., bet neperkelti į ES teisės aktus. Tinkamos priemonės yra ilgalaikės, jei jos yra arba neterminuotos, arba pradinis jų terminas yra ilgesnis negu 30 metų. Vis dėlto turi būti įmanoma jų pareikalauti anksčiau, bet tik emitento iniciatyva ir gavus priežiūros institucijos pritarimą ir jeigu jos pakeičiamos tos pačios kokybės kapitalu, nebent priežiūros institucija nusprendžia, kad kapitalas yra pakankamas. Priežiūros institucijos taip pat turėtų turėti įgaliojimus sustabdyti terminuotų priemonių išpirkimą atsižvelgdamos į banko mokumą. Tinkamos priemonės taip pat turėtų suteikti galimybę atšaukti mokėjimus arba jas išpirkti, jei laikomasi minimalių kapitalo poreikių sąlygų. Tinkamos priemonės turi nebūti kaupiamosios, t. y. bet kokia nesumokėta suma turėtų būti išbraukiama ir nebebūti mokėtina. Tačiau reikėtų suteikti galimybę naudoti alternatyvų nepiniginio apmokėjimo mechanizmą (pvz., išleidžiant naujas akcijas) taikant griežtas priežiūros institucijų nustatytas sąlygas (su tuo susijusios išlaidos tektų akcininkams, sumažinant jų daliai tenkantį pelną). Tinkamos priemonės turėtų padengti nuostolius likvidavimo atveju, bet taip pat padėti įstaigai saugiai tęsti veiklą ir netrukdyti atstatyti emitento kapitalo. Taigi mišrios kapitalo priemonės turėtų turėti didesnį prioritetą tik paprasto akcinio kapitalo atžvilgiu ir mažesnį – mišrių priemonių, įtrauktų į banko papildomas nuosavas lėšas, atžvilgiu. 6.1.3. Kiekybinės ribos (Direktyvos 2006/48/EB 66 straipsnis) Bankai ir investicinės įmonės neturėtų labai pasikliauti mišriomis kapitalo priemonėmis tiek, kad nukentėtų pagrindinės sudedamosios dalys, nurodytos 57 straipsnio a punkte. Todėl Komisija siūlo ribų struktūrą, pagal kurią leistinos skirtingos kategorijos. Pagrindiniu kategorijų skyrimo kriterijumi – galimybe prireikus konvertuoti mišrias kapitalo priemones – skatinama kurti mišrias kapitalo priemones, kad dėl to didėtų kapitalo kokybė kritinėse situacijose (t. y. pagrindinio kapitalo dalis būtų didesnė). Priežiūros institucijos gali laikinai leisti nesilaikyti ribų kritinėse situacijose. Kredito įstaigos, kuri neturi savininkų arba akcininkų pagal nacionalinę teisę, labiausiai subordinuotas priemones (pvz., narių tam tikrų kooperatinių bankų sertifikatai) reikėtų vertinti kaip konvertuojamas mišrias kapitalo priemones tokiu mastu, kiek atitinkamas kapitalas buvo apmokėtas ir yra mažesnio prioriteto negu visos kitos pretenzijos. 6.1.4. Pereinamojo laikotarpio nuostatos (Direktyvos 2006/48/EB 154 straipsnio 8 ir 9 dalys) Komisija pripažįsta mišrių kapitalo priemonių svarbą, nes jos yra pagrindinis finansavimo šaltinis, ir būtinybę apriboti naujo reglamentavimo poveikį. Todėl pasiūlyme leidžiama įmonėms, neatitinkančioms naujųjų kiekybinių ribų, prie naujų taisyklių laipsniškai prisitaikyti per 30 metų laikotarpį. 6.1.5. Informacijos atskleidimo nuostatos (Direktyvos 2006/48/EB XII priedo 2 dalies 3 punkto a ir b papunkčiai) Nustačius mišrių kapitalo priemonių, kaip tinkamų pradinių nuosavų lėšų, kriterijus, reikia atitinkamai iš dalies pakeisti XII priedą. Šie pakeitimai turi būti įtraukti į šį pasiūlymą. Reikalaujama, kad bankai atskleistų konkrečią informaciją apie mišrias kapitalo priemones, visų pirma apie tas mišrias kapitalo priemones, kurios yra tinkamos tik pereinamuoju laikotarpiu. 6.2. Didelės pozicijos Dabartinės KPD nuostatos pagrįstos bendrąja prielaida, kad bankai savo pozicijas paskirsto klientams. Tačiau nepaisant to, įstaigoms vis tiek gali atsirasti pozicijų to paties kliento arba susijusių klientų grupės atžvilgiu. Kraštutiniais atvejais dėl to gali būti prarasta visa pozicija arba jos dalis. Didelių pozicijų tvarkos paskirtis – apsaugoti įstaigą nuo neproporcingai didelių nuostolių dėl atskiro kliento (arba susijusių klientų grupės) įsipareigojimų nevykdymo atsitikus nenumatytiems įvykiams. Šiai problemai spręsti Europos Komisija 1987 m. išleido rekomendaciją[1], o 1992 m. priimta direktyva[2]. Turint omenyje nedidelį pakeitimų, padarytų priimant KPD, skaičių ir mastą, didelių pozicijų tvarka nepersvarstyta 16 metų. Todėl Direktyvos 2006/48/EB 119 straipsnyje ir Direktyvos 2006/49/EB 28 straipsnio 3 dalyje reikalaujama išsamiau persvarstyti galiojančius reikalavimus ir ataskaitą „kartu su visais atitinkamais pasiūlymais“ pateikti Europos Parlamentui ir Tarybai. Dabartinės KPD nuostatos turi keletą trūkumų: didelės sąnaudos sektoriui, įskaitant nepagrįstas atitikties reikalavimams užtikrinimo išlaidas tam tikrų investicinių įmonių rūšims, skaidrumo stoka ir nevienodos veiklos sąlygos. Be to, dabartine tvarka veiksmingai nesprendžiama rinkos ydos problema, susijusi su tam tikromis pozicijų rūšimis (pvz., pozicijos įstaigų atžvilgiu), dėl to didėja našta mokesčių mokėtojams ir mažėja kapitalo našumas. Šie trūkumai šalinami atsisakant, kai įmanoma, valstybių narių pasirinkimo teisių, tvarkos netaikant tam tikroms investicinėms įmonėms, suderinant taikomus metodus su metodais, taikomais kapitalo pakankamumo tikslais, didinant teisinį tikrumą: patikslinant apibrėžtis ir keičiant tam tikrų pozicijų rūšių (pvz., pozicijų įstaigų atžvilgiu) vertinimą. 6.2.1. Apibrėžtys (Direktyvos 2006/48/EB 4 straipsnio 45 punktas ir 106 straipsnis) Kalbant apie susijusių klientų sąvoką, apibrėžtą 4 straipsnyje, iki šiol priežiūros institucijos pagrindinį dėmesį skyrė tik aptariamų subjektų turtui, kad nustatytų, ar vienas subjektas gali turėti lėšų grąžinimo sunkumų dėl kito subjekto finansinių problemų. Pastarieji pokyčiai rinkoje parodė, kad dvi ar daugiau įmonių gali būti finansiškai priklausomos (ir kelti reikšmingą riziką), nes jos finansuojamos ta pačia priemone. Todėl pasiūlyme atsižvelgiama ne tik į riziką, kylančią dėl dviejų subjektų verslo ir turto, bet ir dėl jų įsipareigojimų arba finansavimo. 6.2.2. Didelių pozicijų tvarkos paprastinimas (Direktyvos 2006/48/EB 2 skyriaus 5 skirsnis) 110 straipsnyje nustatyti informacijos teikimo reikalavimai supaprastinti ir suderinti. Tai buvo vienas iš pagrindinių sektoriaus nusiskundimų dėl dabartinės tvarkos. Tarpinio informacijos teikimo reikalavimas išbrauktas, o įstaigos, kurios naudojasi IRB metodu, turi pranešti 20 didžiausių konsoliduotų pozicijų, kurioms tvarka taikoma. Dabartinės didelių pozicijų ribos yra įvairiapusės. Ši struktūra 111 straipsnyje supaprastinta ir nustatyta vienintelė 25 % riba. 113 straipsnyje pateiktų išimčių sąrašas šiuo metu yra ilgas, dėl to atsiranda sunkumų keliančių skirtumų visose valstybėse narėse ir veiklos sąlygos tampa nevienodos. Liko tik šios išimtys: pozicijos centrinės, regioninės ir vietos valdžios atžvilgiu, su kooperatinių bankų pobūdžiu susijusios pozicijos, grupės vidaus pozicijos, jei joms netaikoma mokumo tvarka, tam tikra užtikrinimo priemone užtikrintos pozicijos ir pozicijos, atsirandančios dėl nepanaudotų kredito galimybių, jei faktiškai panaudota kredito galimybė neviršija nustatytos ribos. Šiuo metu naudojami įvairūs skaičiavimo ir rizikos mažinimo metodai, bet dėl to rezultatų, kuriuos vertina finansų įmonės ir jų priežiūros institucijos, skaidrumas nepadidėjo. 114, 115 ir 117 straipsniuose šie metodai patikslinti ir, kiek įmanoma, suderinti su metodais, taikomais pagal kapitalo pakankamumo tvarką. Siekiant padidinti įmonių lankstumą, dabartinės valstybių narių pasirinkimo teisės taikyti tam tikrus metodus pakeistos pasirinkimo galimybėmis pačioms įstaigoms. 6.2.3. Tarpbankinės pozicijos (Direktyvos 2006/48/EB 111 straipsnis) Tarpbankinės pozicijos sukelia reikšmingą riziką, nes bankai, nors ir prižiūrimi, gali tapti nemokūs. Vienos įstaigos įsipareigojimų nevykdymas gali būti kitų įstaigų įsipareigojimų nevykdymo priežastis ir taip sukelti sistemos krizę. Todėl dideles tarpbankines pozicijas valdyti reikia griežtai laikantis rizikos ribojimo principų. Kadangi skausmingas nuostolis dėl vienos pozicijos įstaigos atžvilgiu gali būti toks pat didelis kaip ir dėl bet kurios kitos pozicijos, Komisija padarė išvadą, kad dabartinė tvarka, paremta sudėtingu rizikos koeficientų ir terminų diferencijavimo deriniu, nėra pakankamai ribojanti riziką. Todėl Komisija, atsižvelgusi į kelių naudojamų reglamentavimo metodų sąnaudų ir naudos analizės rezultatą, padarė išvadą, kad verta tarpbankines pozicijas vertinti taip pat kaip ir bet kokias kitas pozicijas, nepriklausomai nuo jų termino. Į specifines problemas Komisija atsižvelgė suteikdama galimybę taikyti alternatyvią 150 mln. EUR ribą ir tvarkos netaikydama tinkluose veikiantiems bankams, taupomiesiems bankams tam tikromis sąlygomis ir tam tikrų rūšių pozicijoms, susijusioms su kliringo ir atsiskaitymo sandoriais. 6.2.4. Tvarkos netaikymas tam tikroms investicinėms įmonėms (Direktyvos 2006/49/EB 28 straipsnis) Pagal dabartinę tvarką investicinėms įmonėms susidaro nepagrįstų atitikties reikalavimams užtikrinimo išlaidų našta, kuri nėra akivaizdžiai naudinga visuomenei. Todėl siūloma didelių pozicijų tvarkos pagal Direktyvą 2006/49/EB netaikyti investicinėms įmonėms, kurių licencija ir veikla yra ribota. 6.3. Priežiūros priemonės 6.3.1. Keitimasis informacija ir bendradarbiavimas – Direktyvos 2006/48/EB 40, 42a, 42b, 49 ir 50 straipsniai Kritinėse situacijose ypač svarbu sklandžiai, laisvai ir daugiašališkai keistis informacija. Todėl siūloma 42a straipsnyje didinti sistemai svarbių filialų priimančiosios šalies priežiūros institucijų teises į informaciją ir 49 bei 50 straipsniuose patikslinti teisinę informacijos perdavimo finansų ministerijoms ir centriniams bankams sistemą. Pasiūlymo 42a straipsnyje apibrėžti sistemai svarbūs filialai. Gauti svarbią informaciją būtų lengviau, jei sistemai svarbių filialų priežiūros institucijos dalyvautų priežiūros institucijų kolegijose. Dėl šio dalyvavimo spręstų konsoliduotos priežiūros institucija atsižvelgdama į aptartinus klausimus. Reikalaujant iš institucijų atsižvelgti į savo sprendimų pasekmes finansiniam stabilumui kitose valstybėse narėse, 40 straipsnio 3 dalyje apibrėžiamas europinis priežiūros sprendimų matmuo, kuris yra esminis institucijų bendradarbiavimo pagrindas. 6.3.2. Priežiūros institucijų kolegijos – Direktyvos 2006/48/EB 42a, 129 ir 131a (naujas) straipsniai Siūlomais pakeitimais siekiama didinti tarpvalstybinių bankų grupių priežiūros veiksmingumą reikalaujant: - įsteigti priežiūros institucijų kolegijas siekiant palengvinti konsoliduotos priežiūros institucijos ir priimančiosios valstybės narės priežiūros institucijų užduotis, - bendrai priimti sprendimą dėl dviejų esminių grupių priežiūros aspektų (2 ramstis ir informacijos teikimo reikalavimai) lemiamą žodį paliekant konsoliduotos priežiūros institucijoms. Nesusitarus pasitelkiamas mediacijos mechanizmas, - iš prižiūrint grupę dalyvaujančių kompetentingų institucijų – bankų grupės viduje nuosekliai taikyti rizikos ribojimo reikalavimus pagal direktyvą. Iš konsoliduotos priežiūros institucijų bus reikalaujama informuoti EBPIK apie kolegijų veiklą siekiant sukurti nuoseklius metodus visose kolegijose. Taip pat bus reikalaujama įkurti kolegijas iš priežiūros institucijų, prižiūrinčių tarpvalstybinius subjektus, kurie neturi dukterinių įmonių kitose valstybėse narėse, bet turi sistemai svarbių filialų. 6.4. Techniniai pakeitimai 6.4.1. Centrinės įstaigos kontroliuojamoms kredito įstaigoms taikomos leidžiančios nukrypti nuostatos (Direktyvos 2006/48/EB 3 straipsnis) Direktyvos 2006/48/EB 3 straipsnyje siūloma išbraukti terminus (1977 m. gruodžio 15 d. ir 1979 m. gruodžio 15 d.), kuriais ribojamas jo taikymas. Pastaruoju metu į ES įstojus naujoms valstybėms narėms, iškilo poreikis suteikti galimybę pasinaudoti šiame straipsnyje nustatytomis leidžiančiomis nukrypti nuostatomis visoms valstybėms narėms, ne tik toms, kurios į ES įstojo prieš tris dešimtmečius. 6.4.2. Su investicijomis į kolektyvinio investavimo subjektus susiję kapitalo poreikiai (Direktyvos 2006/48/EB 87 straipsnis) Kredito įstaigų nuomone, kapitalo poreikių, susijusių su investicijomis į kolektyvinio investavimo subjektus (KIS), pvz., kolektyvinio investavimo fondus, sąlygos yra per griežtos taikant IRB metodą tais atvejais, kai bankai negali arba nenori nustatyti KIS turimos pozicijos vidaus reitingo. Pasiūlyme kapitalo poreikiai mažiau rizikingam KIS turimam turtui labai sumažinami, bet išlaikomi dideli kapitalo poreikiai tuomet, kai turtas yra arba labai rizikingas, arba faktinė rizika nežinoma. Taip pat tokiu būdu skatinama neslėpti nežinomos rizikos banko balanse už investicijų į KIS netenkinant kapitalo poreikių sąlygų. 6.4.3. Pakeitimas vertybiniais popieriais (Direktyvos 2006/48/EB naujas 122a straipsnis) Galimų interesų konfliktų problemą rizikos kilmės ir paskirstymo modelio atveju būtina spręsti užtikrinant, kad sudėtingesnių kredito rizikos perleidimo priemonių iniciatoriai ir rėmėjai pasiliktų investuotojams perleidžiamos rizikos dalį. Todėl reikėtų reikalauti, kad investuotojai užtikrintų, kad iniciatoriai ir rėmėjai pasiliktų reikšmingą rizikos dalį (ne mažiau kaip 5 procentus) tam, kad iš tikrųjų iniciatoriai bei rėmėjai, kurių veikla reglamentuojama šia direktyva, ir iniciatoriai bei rėmėjai, kurių veikla šia direktyva nereglamentuojama, turėtų pasilikti rizikos dalį. Šį reikalavimą reikėtų papildyti užtikrinant, kad investuotojai visiškai suprastų perkamo produkto pagrindinę riziką ir sudėtinius struktūrinius požymius. Tam, kad investuotojai galėtų priimti pagrįstus sprendimus, jiems reikia suteikti išsamią informaciją. 6.4.4. Sandorio šalies kredito rizika (Direktyvos 2006/48/EB III priedas ir 150 straipsnis) Šiame priede išsamiai nustatyti su sandorio šalies kredito rizika susijusių kapitalo poreikių apskaičiavimo metodai. Siūlomais techniniais pakeitimais siekiama pašalinti tam tikrus sunkumus, nustatytus KPD perkeliant į nacionalinę teisę. Priedo turinys iš esmės nekeičiamas, bet paaiškinamas ir racionalizuojamas jo taikymas. Būsimus techninius III priedo pakeitimus reikėtų priimti pagal komitologijos procedūrą. Šiuo metu vykdymo įgaliojimai nėra aiškiai taikomi šiam priedui. 6.4.5. Likvidumo rizika (Direktyvos 2006/48/EB V ir XI priedai) Dabartinė sumaištis rinkoje akcentavo tai, kad likvidumas yra pagrindinis lemiamas bankininkystės sektoriaus patikimumo veiksnys. Siūlomais pakeitimais įgyvendinamas EBPIK ir Bazelio bankininkystės priežiūros komiteto darbas kuriant patikimus likvidumo rizikos valdymo principus. Siūlomais V priedo pakeitimais pabrėžiama būtinybė, kad valdymo organai nustatytų tinkamą priimtinos likvidumo rizikos ribų dydį. Siūlomais XI priedo pakeitimais siekiama užtikrinti tinkamą paskatą bankams geriau suprasti savo likvidumo rizikos pobūdį. Iš nacionalinių priežiūros institucijų reikalaujama palengvinti įmonių likvidumo rizikos pobūdžio supratimą ir neatmetama galimybė vykdant priežiūrą tam tikru mastu pasikliauti vidaus metodikomis. Turint omenyje, kad šiais pakeitimais direktyva keičiama iš esmės, tikslinga juos įtraukti į šį pasiūlymą. 2008/0191 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA iš dalies keičianti direktyvų 2006/48/EB ir 2006/49/EB nuostatas dėl centrinių įstaigų kontroliuojamų bankų, tam tikrų nuosavų lėšų straipsnių, didelių pozicijų, priežiūros priemonių ir krizių valdymo (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 47 straipsnio 2 dalį, atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą[3], atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[4], atsižvelgdami į Europos centrinio banko nuomonę[5], atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę[6], laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos[7], kadangi: (1) 2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/48/EB dėl kredito įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo[8] 3 straipsniu valstybėms narėms suteikiama galimybė numatyti specialią rizikos ribojimo tvarką kredito įstaigoms, kurios nuo 1977 m. gruodžio 15 d. yra nuolatos kontroliuojamos centrinės įstaigos, jeigu ta tvarka nacionaliniuose teisės aktuose numatyta ne vėliau kaip iki 1979 m. gruodžio 15 d. Šiais terminais valstybėms narėms, ypač įstojusioms į Europos Sąjungą po 1980 m., užkertamas kelias numatyti tą pačią tvarką panašiai kontroliuojamoms kredito įstaigoms, kurios jų teritorijoje įsteigtos vėliau. Todėl 3 straipsnyje nustatytus terminus reikėtų išbraukti siekiant užtikrinti vienodas sąlygas konkuruoti valstybių narių kredito įstaigoms. Europos bankininkystės priežiūros institucijų komitetas turėtų numatyti neprivalomas gaires siekiant šiuo atžvilgiu didinti priežiūros praktikos konvergenciją. (2) Šiuo metu valdant kredito įstaigų kapitalą svarbų vaidmenį atlieka mišrios kapitalo priemonės. Šios priemonės kredito įstaigoms suteikia galimybę diversifikuoti kapitalo struktūrą ir pritraukti labai įvairius finansinius investuotojus. 1998 m. spalio 28 d. Bazelio bankininkystės priežiūros komitetas priėmė susitarimą tiek dėl tinkamumo kriterijų, tiek dėl tam tikrų rūšių mišrių kapitalo priemonių įtraukimo į kredito įstaigų pradines nuosavas lėšas ribų. (3) Todėl svarbu nustatyti kriterijus, kad tos kapitalo priemonės būtų tinkamos kredito įstaigų pradinės nuosavos lėšos, o Direktyvos 2006/48/EB nuostatos būtų suderintos su tuo susitarimu. Tų kriterijų nustatymas tiesiogiai lemia Direktyvos 2006/48/EB XII priedo pakeitimus. Tinkamumo kriterijais turėtų būti atsižvelgiama į kredito įstaigos, kuri neturi savininkų arba akcininkų pagal nacionalinę teisę, labiausiai subordinuotas priemones (pvz., tam tikrų narių kooperatinių bankų sertifikatai) tokiu mastu, kiek atitinkamas kapitalas buvo apmokėtas ir yra mažesnio prioriteto negu visos kitos pretenzijos. (4) Siekiant išvengti rinkų trikdymo ir užtikrinti bendro nuosavų lėšų dydžio tolygumą, tikslinga numatyti konkrečias naujos mišrių kapitalo priemonių tvarkos pereinamojo laikotarpio priemones. (5) Siekiant stiprinti Bendrijos krizių valdymo sistemą, labai svarbu, kad kompetentingos institucijos savo veiksmus veiksmingai koordinuotų su kitomis kompetentingomis institucijoms ir prireikus su centriniais bankais. Siekiant sustiprinti patronuojančių kredito įstaigų, gavusių leidimus veiklai Bendrijoje, rizikos ribojimo principais pagrįstos priežiūros veiksmingumą ir suteikti galimybę kompetentingoms institucijoms geriau vykdyti konsoliduotą bankų grupės priežiūrą, reikėtų priežiūrą koordinuoti veiksmingiau. Todėl reikėtų įsteigti priežiūros institucijų kolegijas. Kolegijų įsteigimas neturėtų daryti įtakos kompetentingų institucijų teisėms ir pareigoms pagal Direktyvą 2006/48/EB. Kolegijos turėtų būti glaudesnio bendradarbiavimo priemonė, su kurios pagalba kompetentingos institucijos susitartų dėl esminių priežiūros užduočių. Kolegijos turėtų palengvinti veiksmus nuolatinės priežiūros vykdymo aplinkybėmis ir kritinėse situacijose. Konsoliduotos (konsoliduojanti) priežiūros institucija kartu su kitais kolegijos nariais gali nuspręsti organizuoti posėdžius arba veiklą, kurie nėra bendros svarbos, ir todėl dalyvavimą juose nustatyti pagal poreikius. (6) Kompetentingų institucijų įgaliojimais turėtų būti atsižvelgta į Bendrijos matmenį. Todėl kompetentingos institucijos turėtų atsižvelgti į savo sprendimų poveikį finansų sistemos stabilumui visose kitose valstybėse narėse. (7) Kompetentingos institucijos turėtų galėti dalyvauti kolegijose, įsteigtose kredito įstaigoms, kurių patronuojanti įstaiga yra trečiojoje šalyje, prižiūrėti. Europos bankininkystės priežiūros institucijų komitetas, kai būtina, turėtų numatyti neprivalomas gaires ir rekomendacijas siekiant didinti priežiūros praktikos konvergenciją pagal Direktyvą 2006/48/EB. (8) Nepakankamai keičiantis informacija tarp buveinės ir priimančiosios valstybių narių kompetentingų institucijų gali būti pakenkta finansiniam stabilumui priimančiosiose valstybėse narėse. Todėl reikėtų stiprinti priimančiųjų valstybių narių priežiūros institucijų teises į informaciją, visų pirma sistemai svarbių filialų krizės atveju. Tuo tikslu reikėtų apibrėžti sistemai svarbius filialus. Kompetentingos institucijos turėtų perduoti informaciją, kuri yra esminė vykdant centrinių bankų ir finansų ministerijų užduotis, susijusias su finansų krizėmis. (9) Pernelyg didelė pozicijų vienam klientui ar susijusių klientų grupei koncentracija gali sukelti nepriimtiną nuostolių riziką. Tokią padėtį galima laikyti žalinga kredito įstaigos mokumui. Todėl kredito įstaigos didelių pozicijų stebėjimas ir kontrolė turėtų būti neatskiriama jos priežiūros dalis. (10) Dabartinė didelių pozicijų tvarka galioja nuo 1992 m. Todėl galiojantys reikalavimai dėl didelių pozicijų, nustatyti Direktyvoje 2006/48/EB ir 2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2006/49/EB dėl investicinių įmonių ir kredito įstaigų kapitalo pakankamumo[9], turėtų būti persvarstyti. (11) Kredito įstaigos vidaus rinkoje tiesiogiai konkuruoja, todėl esmines kredito įstaigų didelių pozicijų stebėjimo ir kontrolės taisykles reikėtų papildomai suderinti. Siekiant sumažinti administracinę naštą kredito įstaigoms, reikėtų sumažinti valstybių narių pasirinkimo galimybių, susijusių su didelėmis pozicijomis, skaičių. (12) Nustatant, ar egzistuoja susijusių klientų grupė, o kartu ir vieną riziką sukeliančios pozicijos, svarbu taip pat atsižvelgti į riziką, kylančią dėl didelio finansavimo, kurį teikia pati kredito įstaiga arba investicinė įmonė, jos finansinė grupė arba susijusios šalys, bendro šaltinio. (13) Pageidautina pozicijos vertę apskaičiuoti remiantis jos verte, nurodyta minimalaus nuosavų lėšų poreikio tikslais, todėl tikslinga priimti taisykles didelėms pozicijoms stebėti netaikant rizikos koeficientų arba rizikos laipsnių. Be to, kredito rizikos mažinimo metodai, taikomi pagal mokumo tvarką, sukurti darant prielaidą, kad kredito rizika yra tinkamai diversifikuota. Didelių pozicijų atveju, kai yra atskiro skolininko koncentracijos rizika, kredito rizika nėra tinkamai diversifikuota. Todėl šių metodų poveikiui reikėtų taikyti rizikos ribojimo principais pagrįstas apsaugos priemones. Šiomis aplinkybėmis būtina numatyti veiksmingą kredito užtikrinimo susigrąžinimą didelių pozicijų tikslais. (14) Kadangi nuostolis, atsirandantis dėl pozicijos kredito įstaigai ar investicinei įmonei, gali būti toks pat didelis kaip ir nuostolis dėl bet kokios kitos pozicijos, tokios pozicijos turėtų būti vertinamos kaip bet kokios kitos pozicijos ir apie jas pranešama kaip apie bet kokias kitas pozicijas. (15) Svarbu pašalinti įmonių, kurios paskolas paverčia parduodamais vertybiniais popieriais ir kitomis finansinėmis priemonėmis (iniciatoriai), ir įmonių, kurios investuoja į šiuos vertybinius popierius arba priemones (investuotojai), dalies nesuderinamumą. Todėl svarbu, kad iniciatoriai pasiliktų aptariamų paskolų riziką. Visų pirma tuo atveju, kai kredito rizika perleidžiama atliekant pakeitimą vertybiniais popieriais, investuotojai turėtų priimti sprendimus tik po kruopštaus deramo patikrinimo, o tam reikia pakankamos informacijos apie pakeitimą vertybiniais popieriais. (16) Direktyvos 2006/48/EB III priedą reikėtų pakeisti, kad būtų patikslintos tam tikros nuostatos siekiant didinti priežiūros praktikos konvergenciją. (17) Dėl pastarųjų pokyčių rinkoje išryškėjo tai, kad likvidumo rizikos valdymas – esminis lemiamas kredito įstaigų patikimumo veiksnys. Direktyvos 2006/48/EB V ir XI prieduose nustatytus kriterijus reikėtų sustiprinti, kad šios nuostatos būtų suderintos su Europos bankininkystės priežiūros institucijų komiteto ir Bazelio bankininkystės priežiūros komiteto atliktu darbu. (18) Priemones, būtinas Direktyvai 2006/48/EB įgyvendinti, reikėtų priimti pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką[10]. (19) Visų pirma Komisija turėtų būti įgaliota iš dalies pakeisti Direktyvos 2006/48/EB III priedą, kad būtų atsižvelgta į pokyčius finansų rinkose arba apskaitos standartų ar reikalavimų pokyčius, kuriais atsižvelgiama į Bendrijos teisės aktus, arba siekiant didinti priežiūros praktikos konvergenciją ir pakeisti procentinę dalį, nurodytą tos direktyvos 111 straipsnio 1 dalyje, kad būtų atsižvelgta į pokyčius finansų rinkose. Kadangi šios priemonės yra bendro pobūdžio ir yra skirtos neesminėms Direktyvos 2006/48/EB nuostatoms iš dalies pakeisti, jos turi būti priimtos pagal Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnyje numatytą reguliavimo procedūrą su tikrinimu. (20) Valstybės narės siūlomo veiksmo tikslų, t. y. nustatyti taisykles dėl kredito įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo ir jų rizikos ribojimo principais pagrįstos priežiūros, negali deramai pasiekti, nes tam reikia suderinti daugybę įvairių valstybių narių teisinėse sistemose egzistuojančių skirtingų taisyklių, todėl minėtus tikslus būtų lengviau pasiekti Bendrijos lygmeniu, Bendrija gali priimti priemones pagal subsidiarumo principą, nustatytą Sutarties 5 straipsnyje. Vadovaujantis tame straipsnyje nustatytu proporcingumo principu, šia direktyva nesiekiama daugiau, negu reikia šiems tikslams įgyvendinti. (21) Todėl direktyvas 2006/48/EB ir 2006/49/EB reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti, PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis Direktyvos 2006/48/EB pakeitimai Direktyva 2006/48/EB iš dalies keičiama taip: 1. 3 straipsnio 1 dalis iš dalies keičiama taip: a) Įžanginė pirmos pastraipos frazė pakeičiama taip: „Vienai ar daugiau kredito įstaigų, esančių toje pačioje valstybėje narėje ir nuolatos kontroliuojamų toje pačioje šalyje įsikūrusios centrinės įstaigos, gali būti netaikomi 7 straipsnyje ir 11 straipsnio 1 dalyje išdėstyti reikalavimai, jeigu nacionaliniuose teisės aktuose numatoma, kad:“ b) Antra ir trečia pastraipos išbraukiamos. 2. 4 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) 6 punktas pakeičiamas taip: „6) „įstaigos“ V antraštinės dalies 2 skyriaus 2, 3 ir 5 skirsniuose – įstaigos, kaip apibrėžta Direktyvos 2006/49/EB 3 straipsnio 1 dalies c punkte;“ b) 45 punkto b papunktis pakeičiamas taip: „b) du ar keli fiziniai arba juridiniai asmenys, nesusiję tokiais kontrolės santykiais, kurie numatyti a punkte, bet kuriuos reikia laikyti sukeliančiais vieną riziką, kadangi jie taip tarpusavyje susiję, kad jeigu vienas iš jų turėtų finansinių problemų, visų pirma lėšų finansavimo arba grąžinimo sunkumų, antrasis arba visi kiti finansuodami arba grąžindami lėšas tikriausiai taip pat susidurtų su sunkumais.“ c) Straipsnis papildomas 48 punktu: „48) „konsoliduotos priežiūros institucija“ – kompetentinga institucija, atsakinga už ES patronuojančių kredito įstaigų ir kredito įstaigų, kurias kontroliuoja ES patronuojančios finansų kontroliuojančiosios bendrovės, konsoliduotos priežiūros vykdymą.“ 3. 40 straipsnis papildomas 3 dalimi: „3. Vienos valstybės narės kompetentingos institucijos atsižvelgia į savo sprendimų galimą poveikį finansų sistemos stabilumui visose kitose suinteresuotose valstybėse narėse, visų pirma kritinėse situacijose.“ 4. Įterpiamas 42a straipsnis: „42a straipsnis 1. Priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos gali paprašyti konsoliduotos priežiūros institucijos, kai taikoma 129 straipsnio 1 dalis, arba buveinės valstybės narės kompetentingų institucijų kredito įstaigos filialą laikyti svarbiu sistemai. Prašyme nurodomos priežastys tą filialą laikyti svarbiu sistemai visų pirma atsižvelgiant į: a) tai, ar kredito įstaigos filialo rinkos dalis pagal indėlius priimančiojoje valstybėje narėje viršija 2 %; b) tikėtiną kredito įstaigos veiklos sustabdymo arba nutraukimo poveikį mokėjimo, kliringo ir atsiskaitymo sistemoms priimančiojoje valstybėje narėje; c) filialo dydį ir svarbą pagal klientų skaičių atsižvelgiant į priimančiosios valstybės narės bankininkystės arba finansų sistemą. Buveinės valstybės narės ir priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos ir konsoliduotos priežiūros institucija, kai taikoma 129 straipsnio 1 dalis, deda visas įmanomas pastangas, kad priimtų bendrą sprendimą dėl filialų paskelbimo svarbiais sistemai. Jei per du mėnesius nuo prašymo pagal pirmą pastraipą gavimo bendras sprendimas nepriimamas, priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos pačios priima sprendimą, ar filialas yra svarbus sistemai, per papildomą dviejų mėnesių laikotarpį. Priimdamos sprendimą jos atsižvelgia į bet kokią konsoliduotos priežiūros institucijos arba buveinės valstybės narės kompetentingų institucijų nuomonę ir išlygas. Trečioje ir ketvirtoje pastraipose paminėti sprendimai išdėstomi dokumente ir visiškai pagrindžiami, perduodami suinteresuotoms kompetentingoms institucijoms, yra galutiniai ir taikomi suinteresuotų valstybių narių kompetentingų institucijų. Filialo paskelbimas svarbiu sistemai nedaro įtakos kompetentingų institucijų teisėms ir pareigoms pagal šią direktyvą. 2. Buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos praneša priimančiosios valstybės narės, kurioje įsteigtas sistemai svarbus filialas, kompetentingoms institucijoms informaciją, nurodytą 132 straipsnio 1 dalies c ir d punktuose, ir vykdo užduotis, nurodytas 129 straipsnio 1 dalies c punkte, bendradarbiaudamos su priimančiosios valstybės narės kompetentingomis institucijomis. Jei buveinės valstybės narės kompetentinga institucija sužino apie 130 straipsnio 1 dalyje nurodytą kritinę situaciją kredito įstaigoje, ji iš karto, kai tik praktiškai tai bus įmanoma padaryti, įspėja 49 straipsnio ketvirtoje pastraipoje ir 50 straipsnyje nurodytas institucijas. 3. Kai netaikomas 131a straipsnis, kompetentingos institucijos, prižiūrinčios kredito įstaigą, turinčią sistemai svarbių filialų kitose valstybėse narėse, įsteigia priežiūros institucijų kolegiją ir jai pirmininkauja, kad palengvintų bendradarbiavimą pagal 42 straipsnį ir šio straipsnio 2 dalį. Kolegija įsteigiama ir veikia remiantis raštiškais susitarimais, kuriuos, pasikonsultavusios su suinteresuotomis kompetentingomis institucijomis, nustato buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos.“ 5. Įterpiamas 42b straipsnis: „42b straipsnis 1. Vykdydamos savo užduotis, kompetentingos institucijos atsižvelgia į priežiūros priemonių ir praktikos taikant įstatymus ir kitus teisės aktus, priimtus vadovaujantis šia direktyva, konvergenciją. Todėl valstybės narės užtikrina, kad kompetentingos institucijos dalyvautų Europos bankininkystės priežiūros institucijų komiteto veikloje ir atsižvelgtų į jo neprivalomas gaires ir rekomendacijas. 2. Europos bankininkystės priežiūros institucijų komitetas praneša Tarybai, Europos Parlamentui ir Europos Komisijai apie pažangą, padarytą siekiant priežiūros konvergencijos, kas trejus metus pradedant nuo 2010 m. gruodžio 31 d.“ 6. 49 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) Pirmos pastraipos a punktas pakeičiamas taip: „a) centriniams bankams ir kitoms panašias funkcijas atliekančioms pinigų institucijoms, kai ši informacija yra svarbi jų atitinkamų teisės aktais nustatytų užduočių, įskaitant pinigų politikos vykdymą, mokėjimo ir vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų priežiūrą ir finansinio stabilumo užtikrinimą, vykdymui; ir“ b) Straipsnis papildomas šia pastraipa: „Valstybės narės 130 straipsnio 1 dalyje nurodytoje kritinėje situacijoje leidžia kompetentingoms institucijoms perduoti informaciją Bendrijos centriniams bankams, kai ši informacija yra svarbi jų atitinkamų teisės aktais nustatytų užduočių, įskaitant pinigų politikos vykdymą, mokėjimo ir vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų priežiūrą ir finansinio stabilumo užtikrinimą, vykdymui.“ 7. 50 straipsnis papildomas šia pastraipa: „Valstybės narės 130 straipsnio 1 dalyje nurodytoje kritinėje situacijoje leidžia kompetentingoms institucijoms atskleisti informaciją pirmoje pastraipoje paminėtoms tarnyboms visose suinteresuotose valstybėse narėse.“ 8. 57 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) a punktas pakeičiamas taip: „a) apmokėtas kapitalas, apibrėžtas Direktyvos 86/635/EEB 22 straipsnyje, pridėjus su juo susijusių akcijų priedus, veiklos tęstinumo sąlygomis visiškai padengiantis nuostolius, o bankroto arba likvidavimo atveju pagal prioritetą tenkinamos visos kitos pretenzijos.“ b) Įterpiamas ca punktas: „ca) kitos priemonės, išskyrus nurodytąsias a punkte, kurios atitinka 63 straipsnio 2 dalies a, c, d ir e punktuose ir 63a straipsnyje nustatytus reikalavimus;“ 9. 61 straipsnio pirma pastraipa pakeičiama taip: „Nuosavų lėšų sąvoka, apibrėžta 57 straipsnio a–h punktuose, apima didžiausią jų pozicijų skaičių ir sumas. Valstybės narės gali nuspręsti naudoti šias pozicijas ir atimti kitas pozicijas, išskyrus tas, kurios išvardytos 57 straipsnio i–r punktuose.“ 10. 63 straipsnio 2 dalis papildoma šia pastraipa: „57 straipsnio ca punkte nurodytos priemonės atitinka šio straipsnio a, c, d ir e punktuose nustatytus reikalavimus.“ 11. Įterpiamas 63a straipsnis: „63a straipsnis „1. 57 straipsnio ca punkte nurodytos priemonės atitinka šio straipsnio 2–5 dalyse nustatytus reikalavimus. 2. Priemonės yra neterminuotos arba jų pradinis terminas yra bent 30 metų. Šias priemones gali sudaryti vienas ar daugiau pasirinkimo pirkti vien emitento nuožiūra sandorių, bet jos neišperkamos anksčiau kaip penkeri metai po išleidimo datos. Jei teisės aktais nustatytomis arba sutartinėmis nuostatomis, kuriomis reglamentuojamos neterminuotos priemonės, numatoma nuosaiki paskata kredito įstaigai išpirkti tas priemones atsižvelgiant į kompetentingų institucijų sprendimą, tokia paskata įsigalioja ne anksčiau kaip dešimt metų po išleidimo datos. Terminuotų ir neterminuotų priemonių pareikalauta arba jos išpirktos gali būti tik iš anksto gavus kompetentingų institucijų sutikimą. Kompetentingos institucijos gali suteikti leidimą, jeigu prašoma kredito įstaigos iniciatyva ir jeigu nei kredito įstaigos finansinėms, nei mokumo sąlygoms nepadaroma netinkamos įtakos. Kompetentingos institucijos gali reikalauti, kad įstaigos pakeistų priemonę tos pačios arba aukštesnės kokybės pozicijomis, nurodytomis 57 straipsnio ca punkte. Kompetentingos institucijos reikalauja sustabdyti terminuotų priemonių išpirkimą, jei kredito įstaiga neatitinka 75 straipsnyje nustatytų kapitalo poreikių sąlygų. Kompetentingos institucijos bet kada gali suteikti leidimą anksčiau išpirkti terminuotas ir neterminuotas priemones, kai pasikeičia taikoma apmokestinimo tvarka arba reglamentavimo klasifikacija, o tai nebuvo numatyta išleidimo dieną. 3. Teisės aktais nustatytomis arba sutartinėmis nuostatomis, kuriomis reglamentuojama priemonė, kredito įstaigai leidžiama prireikus atšaukti nekaupiamąjį palūkanų arba dividendų mokėjimą neribotam laikui. Tačiau kredito įstaiga atšaukia tokius mokėjimus, jei ji neatitinka 75 straipsnyje nustatytų kapitalo poreikių sąlygų. Kompetentingos institucijos gali reikalauti atšaukti tokius mokėjimus remdamosi kredito įstaigos finansine ir mokumo padėtimi. Toks atšaukimas nepažeidžia kredito įstaigos teisės palūkanų arba dividendų mokėjimą pakeisti mokėjimu 57 straipsnio a punkte nurodytos priemonės forma, jeigu bet koks toks mechanizmas kredito įstaigai suteikia galimybę išsaugoti finansinius išteklius. Tokiam pakeitimui gali būti taikomos specialios kompetentingų institucijų nustatytos sąlygos. 4. Teisės aktais nustatytomis arba sutartinėmis nuostatomis, kuriomis reglamentuojama priemonė, numatoma, kad pagrindinė nesumokėta palūkanų arba dividendų suma būtų tokia, kad padengtų nuostolius ir netrukdytų atstatyti kredito įstaigos kapitalo. 5. Kredito įstaigos bankroto arba likvidavimo atveju priemonių prioritetas yra mažesnis negu 63 straipsnio 2 dalyje nurodytų pozicijų. 6. Europos bankininkystės priežiūros institucijų komitetas parengia priežiūros praktikos konvergencijos gaires dėl 1 dalyje nurodytų priemonių ir stebi jų taikymą. Iki 2012 m. sausio mėn. Komisija peržiūri šio straipsnio taikymą ir pateikia ataskaitą Parlamentui ir Tarybai.“ 12. 65 straipsnio 1 dalies a punktas pakeičiamas taip: „a) visos mažumos dalys, kaip apibrėžta Direktyvos 83/349/EEB 21 straipsnyje, kai taikomas visuotinės integracijos metodas. Visos 57 straipsnio ca punkte nurodytos priemonės, dėl kurių susidaro mažumos dalys, atitinka reikalavimus pagal 63a bei 66 straipsnius ir 63 straipsnio 2 dalies a, c, d ir e punktus;“ 13. 66 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) 1 dalis pakeičiama taip: „1. 57 straipsnio d–h punktuose nurodytoms pozicijoms taikomos šios ribos: a) 57 straipsnio d–h punktuose nurodytų pozicijų suma negali viršyti didžiausios 100 % sumos, gaunamos sudėjus to straipsnio a–ca punktuose nurodytas pozicijas ir atėmus i, j ir k punktuose nurodytas pozicijas; ir b) 57 straipsnio g–h punktuose nurodytų pozicijų suma negali viršyti didžiausios 50 % sumos, gaunamos sudėjus to straipsnio a–ca punktuose nurodytas pozicijas ir atėmus i, j ir k punktuose nurodytas pozicijas.“ b) Įterpiama 1a dalis: „1a. Neatsižvelgiant į 1 dalį, 57 straipsnio ca punkte nurodytų pozicijų sumai taikomos šios ribos: a) priemonių, kurios kritinėse situacijose turi būti konvertuojamos į 57 straipsnio a punkte nurodytas pozicijas atsižvelgiant į iš anksto nustatytas kategorijas, ir apmokėto kapitalo, kuriuo veiklos tęstinumo sąlygomis visiškai padengiami nuostoliai, o bankroto arba likvidavimo atveju pagal prioritetą pirmiausia tenkinamos visos kitos pretenzijos, suma neviršija didžiausios 50 % sumos, gaunamos sudėjus 57 straipsnio a–ca punktuose nurodytas pozicijas ir atėmus i, j ir k punktuose nurodytas pozicijas; b) neviršijant šios dalies a punkte nurodytos ribos, visos kitos priemonės neviršija didžiausios 35 % sumos, gaunamos sudėjus 57 straipsnio a–ca punktuose nurodytas pozicijas ir atėmus i, j ir k punktuose nurodytas pozicijas; c) neviršijant šios dalies a ir b punktuose nurodytų ribų, terminuotos priemonės ir visos priemonės, kurias reglamentuojančiomis teisės aktais nustatytomis arba sutartinėmis nuostatomis numatoma paskata kredito įstaigai išpirkti tas priemones, neviršija didžiausios 15 % sumos, gaunamos sudėjus 57 straipsnio a–ca punktuose nurodytas pozicijas ir atėmus i, j ir k punktuose nurodytas pozicijas; d) pozicijų sumai, viršijančiai a, b ir c punktuose nustatytas ribas, taikoma 1 dalyje nustatyta riba.“ c) 2 dalis pakeičiama taip: „2. Pusė 57 straipsnio l–r punktuose nurodytų pozicijų bendros sumos atimama iš to straipsnio a–ca punktų pozicijų bendros sumos, iš kurios nuskaičiuojamos i, j ir k punktų pozicijos, o kita pusė – iš to straipsnio d–h punktų pozicijų bendros sumos, pritaikius šio straipsnio 1 dalyje nustatytas ribas. Jei pusė 57 straipsnio l–r punktų pozicijų bendros sumos viršija to straipsnio d–h punktų pozicijų bendrą sumą, ši perteklinė dalis atimama iš to straipsnio a–ca punktų pozicijų bendros sumos, nuskaičiavus i, j ir k punktų pozicijas. 57 straipsnio r punkto pozicijos neatimamos, jei laikantis 75 straipsnio, kaip nurodyta IX priedo 4 dalyje, jos buvo įtrauktos į pagal riziką įvertintų pozicijų sumų apskaičiavimus.“ d) 4 dalis pakeičiama taip: „4. Kompetentingos institucijos gali leisti kredito įstaigoms kritinėse situacijose laikinai viršyti 1 ir 1a dalyse nustatytas ribas.“ 14. 87 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) 11 dalis pakeičiama taip: „11. Kai kolektyvinio investavimo subjekto (KIS) pavidalo pozicijos atitinka VI priedo 1 dalies 77–78 punktuose nurodytus kriterijus ir kredito įstaigai žinomos visos KIS pagrindinės pozicijos arba jų dalys, kredito įstaiga peržiūri tas pagrindines pozicijas, kad galėtų apskaičiuoti pagal riziką įvertintas pozicijų sumas ir tikėtino nuostolio sumas, vadovaudamasi šiame poskirsnyje nurodytais metodais. KIS pagrindinių pozicijų daliai, kuri kredito įstaigai nežinoma ir apie kurią ji pagrįstai negalėjo žinoti, taikoma 12 dalis. Kai kredito įstaiga neatitinka sąlygų taikyti metodus, šiame poskirsnyje nurodytus visoms KIS pagrindinėms pozicijoms arba jų dalims, pagal riziką įvertintos pozicijos ir tikėtinas nuostolis apskaičiuojami tokiais būdais: a) pozicijoms, kurios priklauso 86 straipsnio 1 dalies e punkte nurodytai pozicijų klasei – VII priedo 1 dalies 19–21 punktuose nustatytu būdu; b) visoms kitoms pagrindinėms pozicijoms – 78–83 straipsniuose nustatytu būdu, darant šiuos pakeitimus: i) pozicijoms, kurioms taikomas konkretus nereitinguotų pozicijų rizikos koeficientas arba kurioms taikomas didžiausias tam tikros pozicijų klasės kredito kokybės žingsnis – rizikos koeficientas dauginamas iš 2, bet negali būti didesnis už 1250 %; ii) visoms kitoms pozicijoms – rizikos koeficientas dauginamas iš 1,1 ir taikomas mažiausias dydis – 5 %. Jei taikydama a punktą kredito įstaiga negali atskirti privataus kapitalo nuosavybės vertybinių popierių, nuosavybės vertybinių popierių, kuriais prekiaujama biržoje, ir kitų nuosavybės vertybinių popierių pozicijų, ji vertina tokias pozicijas kaip kitas nuosavybės vertybinių popierių pozicijas. Kai šios pozicijos kartu su kredito įstaigos tiesioginėmis pozicijomis šioje pozicijų klasėje yra nereikšmingos, kaip apibrėžta 89 straipsnio 2 dalyje, gali būti taikoma to straipsnio 1 dalis, jei tam pritaria kompetentingos institucijos.“ b) 12 dalies antra pastraipa pakeičiama taip: „Alternatyviai pirmoje pastraipoje apibūdintam metodui kredito įstaigos gali skaičiuoti pačios arba patikėti trečiajai šaliai apskaičiuoti vidutines pagal riziką įvertintų pozicijų sumas ir pateikti ataskaitą apie jas, remiantis KIS pagrindinėmis pozicijomis ir atsižvelgiant į 11 dalies a ir b punktuose nurodytus metodus, su sąlyga, kad būtų tinkamai užtikrintas šio apskaičiavimo ir ataskaitos teisingumas.“ 15. 89 straipsnio d punkto įžanginė frazė pakeičiama taip: „d) pozicijoms valstybių narių centrinei valdžiai ir jų regioninei valdžiai, vietos valdžiai ir administracijai su sąlyga, kad“ 16. 106 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) 2 dalis pakeičiama taip: „2. Pozicijoms nepriskiriamas nė vienas iš šių variantų: a) jei atliekamos užsienio valiutos operacijos – įprastinio atsiskaitymo pozicijos, atsirandančios per 48 valandas nuo apmokėjimo; b) jei atliekamos vertybinių popierių pirkimo ar pardavimo operacijos – įprastinio atsiskaitymo rizika, atsirandanti per penkias darbo dienas po apmokėjimo ar vertybinių popierių perdavimo priklausomai nuo to, kas įvyksta pirmiau; arba c) jei teikiamos pinigų pervedimo arba vertybinių popierių kliringo ir atsiskaitymo paslaugos klientams – pavėluotos finansinės įplaukos ir kitos dėl klientų veiklos atsirandančios pozicijos, kurios trunka ne ilgiau už kitą prekybos dieną.“ b) Straipsnis papildomas 3 dalimi: „3. Siekdama nustatyti, ar yra susijusių klientų grupė 79 straipsnio 1 dalies m, o ir p punktuose nurodytų pozicijų atžvilgiu, kai yra pagrindinio turto pozicija, kredito įstaiga įvertina sistemą ir jos pagrindines pozicijas. Tuo tikslu kredito įstaiga įvertina sandorio ekonominį turinį ir jo struktūrai būdingą riziką.“ 17. 107 straipsnis pakeičiamas taip: „107 straipsnis Apskaičiuojant pozicijų vertę pagal šį skirsnį, terminas „kredito įstaiga“ taip pat apima bet kurią privačiąją ar viešąją įmonę, įskaitant jos filialus, kuri atitinka kredito įstaigos apibrėžtį ir kuri yra gavusi leidimą veiklai trečiojoje šalyje.“ 18. 110 straipsnis pakeičiamas taip: „110 straipsnis 1. Kredito įstaiga kompetentingoms institucijoms apie kiekvieną didelę poziciją, įskaitant dideles pozicijas, kurioms netaikoma 111 straipsnio 1 dalis, praneša šią informaciją: a) kliento arba susijusių klientų grupės, kurių atžvilgiu kredito įstaigai susidaro didelė pozicija, tapatybę; b) pozicijos vertę, kiek įmanoma, neatsižvelgus į kredito rizikos mažinimo poveikį; c) kai naudojama, tiesioginio ar netiesioginio kredito užtikrinimo rūšį; d) pozicijos vertę atsižvelgus į kredito rizikos mažinimo poveikį, kuri apskaičiuojama taikant 111 straipsnio 1 dalį. Jei kredito įstaigai taikomi 84–89 straipsniai, apie jos 20 didžiausių konsoliduotų pozicijų, išskyrus tas, kurioms netaikoma 111 straipsnio 1 dalis, pranešama kompetentingoms institucijoms. 2. Valstybės narės numato, kad ta informacija būtų pranešama bent du kartus per metus. 3. Valstybės narės reikalauja, kad kredito įstaigos, kiek įmanoma, išanalizuotų savo pozicijas užtikrinimo priemonių emitentų ir netiesioginio kredito užtikrinimo teikėjų atžvilgiu dėl galimų koncentracijų, prireikus imtųsi veiksmų ir visas reikšmingas išvadas praneštų savo kompetentingai institucijai.“ 19. 111 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) 1 dalis pakeičiama taip: „1. Kredito įstaigai negali susidaryti pozicija vienam klientui ar susijusių klientų grupei, viršijanti 25 % jos nuosavų lėšų, atsižvelgus į kredito rizikos mažinimo poveikį pagal 112–117 straipsnius. Kai tas klientas yra įstaiga arba kai susijusių klientų grupę sudaro viena ar daugiau įstaigų, ši vertė negali viršyti 25 % kredito įstaigos nuosavų lėšų arba 150 mln. EUR sumos (žiūrint, kuris dydis yra didesnis), su sąlyga, kad pozicijų visiems susijusiems klientams, kurie nėra įstaigos, verčių suma, atsižvelgus į kredito rizikos mažinimo poveikį pagal 112–117 straipsnius, neviršija 25 % kredito įstaigos nuosavų lėšų. Valstybės narės gali nustatyti mažesnę ribą negu 150 mln. EUR ir informuoja Komisiją.“ b) 2 ir 3 dalys išbraukiamos. c) 4 dalis pakeičiama taip: „4. Kredito įstaiga visada laikosi 1 dalyje nurodytos ribos. Jei ypatingu atveju pozicijos viršija šią ribą, apie pozicijos vertę nedelsiant pranešama kompetentingoms institucijoms, kurios pagal aplinkybes gali skirti kredito įstaigai tam tikrą laiką, per kurį ji įvykdytų ribos reikalavimą.“ 20. 112 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) 2 dalis pakeičiama taip: „2. Taikant 3 dalį, jeigu pagal 113–117 straipsnius leidžiama pripažinti tiesioginį arba netiesioginį kredito užtikrinimą, turi būti laikomasi tinkamumo reikalavimų ir kitų minimalių reikalavimų, nustatytų 90–93 straipsniuose.“ b) Straipsnis papildomas 4 dalimi: „4. Taikydama šį skirsnį, kredito įstaiga neatsižvelgia į užtikrinimo priemonę, nurodytą VIII priedo 1 dalies 20–22 punktuose, nebent tai leidžiama pagal 115 straipsnį.“ 21. 113 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) 1 ir 2 dalys išbraukiamos. b) 3 dalis iš dalies keičiama taip: i) Įžanginė frazė pakeičiama taip: „3. 111 straipsnio 1 dalis netaikoma šioms pozicijoms:“ ii) e ir f punktai pakeičiami taip: „e) turto straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos valstybių narių regioninės valdžios ir vietos valdžios institucijoms, jei šioms pretenzijoms būtų priskirtas 0 % rizikos koeficientas pagal 78–83 straipsnius, ir kitoms pozicijoms, kurios priskiriamos tokiai valdžiai ir valdžios institucijoms arba kurios yra jų garantuojamos, jei jų atžvilgiu pretenzijoms būtų priskiriamas 0 % rizikos koeficientas pagal 78–83 straipsnius; f) pozicijos sandorio šalims, nurodytoms 80 straipsnio 7 arba 8 dalyje, jei joms būtų priskirtas 0 % rizikos koeficientas pagal 78–83 straipsnius; pozicijos, kurios neatitinka šių kriterijų, nesvarbu, ar joms taikoma 111 straipsnio 1 dalis, ar ne, vertinamos kaip pozicijos trečiosioms šalims.“ iii) i punktas pakeičiamas taip: „i) pozicijos, atsirandančios dėl nepanaudotų kredito galimybių, kurios II priede priskiriamos mažos rizikos nebalansiniams straipsniams, jei su klientu arba susijusių klientų grupe sudarytas susitarimas, pagal kurį galimybė gali būti panaudota tik tuomet, jei nustatyta, kad dėl to nebus viršyta pagal 111 straipsnio 1 dalį taikytina riba.“ iv) j–t punktai išbraukiami. c) Trečia, ketvirta ir penkta pastraipos išbraukiamos. d) Straipsnis papildomas 4 dalimi: „4. Valstybės narės gali visiškai ar iš dalies netaikyti 111 straipsnio 1 dalies šioms pozicijoms: a) padengtoms obligacijoms, apibrėžtoms VI priedo 1 dalies 68, 69 ir 70 punktuose; b) turto straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos valstybių narių regioninės valdžios ir vietos valdžios institucijoms, jei šioms pretenzijoms būtų priskirtas 20 % rizikos koeficientas pagal 78–83 straipsnius, ir kitoms pozicijoms, kurios priskiriamos tokiai valdžiai ir valdžios institucijoms arba kurios yra jų garantuojamos, jei jų atžvilgiu pretenzijoms būtų priskiriamas 20 % rizikos koeficientas pagal 78–83 straipsnius; c) nepaisant šio straipsnio 1 dalies f punkto, kredito įstaigos pozicijoms savo patronuojančiai įmonei, kitoms tos patronuojančios įmonės dukterinėms įmonėms arba savo pačios dukterinėms įmonėms, jei konsoliduota priežiūra, vykdoma vadovaujantis šia direktyva arba analogiškais trečiojoje šalyje galiojančiais standartais, kuri taikoma pačiai kredito įstaigai, apima ir šias įmones; pozicijos, kurios neatitinka šių kriterijų, nesvarbu, ar joms taikoma 111 straipsnio 1 dalis, ar ne, vertinamos kaip pozicijos trečiosioms šalims; d) turto straipsniams, kuriuos sudaro pozicijos regioninėms ar centrinėms kredito įstaigoms, arba kapitalo dalis arba kitoks akcijų paketas regioninėse arba centrinėse kredito įstaigose, su kuriomis, remiantis teisinėmis ar teisės aktais nustatytomis nuostatomis, skolinančioji kredito įstaiga sudaro vieną tinklą ir kurios, remiantis tomis nuostatomis, yra atsakingos už grynųjų pinigų kliringo operacijas tame tinkle; e) turto straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos ir kitos pozicijos kredito įstaigoms, atsiradusios kredito įstaigoms ne konkurencijos sąlygomis teikiant paskolas pagal teisės aktuose numatytas programas arba savo įstatus konkretiems ekonomikos sektoriams remti, paskolų naudojimui taikant tam tikrą valstybės priežiūros formą ir apribojimus, jeigu atitinkamos pozicijos atsiranda dėl tokių paskolų, kurios perduodamos naudos gavėjams per kitas kredito įstaigas; f) turto straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos ir kitos pozicijos įstaigoms, su sąlyga, kad šios pozicijos nesudaro šių įstaigų nuosavų lėšų, netrunka ilgiau už kitą prekybos dieną ir yra išreikštos tos valstybės narės, kuri pasinaudoja šia galimybe, valiuta, jei tai nėra euro.“ 22. 114 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) 1 dalis pakeičiama taip: „1. Taikant 3 dalį, apskaičiuodama 111 straipsnio 1 dalyje numatytą pozicijų vertę, kredito įstaiga gali naudoti visiškai pakoreguotą pozicijos vertę, apskaičiuotą pagal 90–93 straipsnius, atsižvelgiant į kredito rizikos mažinimą, nepastovumo korekcijas ir visus terminų nesutapimus (E*).“ b) 2 dalis iš dalies keičiama taip: i) Pirma pastraipa pakeičiama taip: „Taikant 3 dalį, kredito įstaigai, kuriai leidžiama naudoti savo pačios LGD įverčius ir konvertavimo veiksnius pozicijų klasei pagal 84–89 straipsnius, leidžiama, jei ji, kompetentingų institucijų nuomone, yra pajėgi įvertinti finansinės užtikrinimo priemonės poveikį savo pozicijoms atskirai nuo kitų su LGD susijusių aspektų, pripažinti tokį poveikį, apskaičiuojant pozicijų vertes, taikant 111 straipsnio 1 dalį.“ ii) Ketvirta pastraipa pakeičiama taip: „Kredito įstaigos, kurioms leidžiama naudoti savus LGD įverčius ir konvertavimo veiksnius pozicijų klasei pagal 84–89 straipsnius ir kurios neskaičiuoja savo pozicijų vertės, naudodamos pirmoje pastraipoje nurodytą metodą, gali naudoti išsamųjį finansinės užtikrinimo priemonės metodą arba 117 straipsnio 1 dalies b punkte nustatytą metodą pozicijų vertei apskaičiuoti.“ c) 3 dalis iš dalies keičiama taip: i) Pirma pastraipa pakeičiama taip: „Kredito įstaiga, kuri naudoja išsamųjį finansinės užtikrinimo priemonės metodą arba kuriai leidžiama naudoti 2 dalyje nurodytą metodą pozicijų vertei apskaičiuoti taikant 111 straipsnio 1 dalį, atlieka periodinius savo kredito rizikos koncentracijos, įskaitant bet kokios gautos užtikrinimo priemonės realizuotiną vertę, testavimus nepalankiausiomis sąlygomis.“ ii) Ketvirta pastraipa pakeičiama taip: „Jeigu toks testavimas nepalankiausiomis sąlygomis rodo mažesnę gautos užtikrinimo priemonės realizuotiną vertę, negu kad būtų leista atsižvelgti naudojant atitinkamai išsamųjį finansinės užtikrinimo priemonės metodą arba 2 dalyje nurodytą metodą, užtikrinimo priemonės vertė, kurią leidžiama pripažinti, apskaičiuojant pozicijų vertę taikant 111 straipsnio 1 dalį, atitinkamai sumažinama.“ iii) Penktos pastraipos b punktas pakeičiamas taip: „b) politiką ir procedūras, skirtas valdyti situaciją, kai testavimas nepalankiausiomis sąlygomis rodo mažesnę užtikrinimo priemonės realizuotiną vertę, negu atsižvelgta naudojant išsamųjį finansinės užtikrinimo priemonės metodą arba 2 dalyje nurodytą metodą; ir“ d) 4 dalis išbraukiama. 23. 115 straipsnis pakeičiamas taip: „ 115 straipsnis 1. Taikydama šį skirsnį, kredito įstaiga pozicijos vertę gali sumažinti iki 50 % atitinkamos gyvenamosios paskirties nuosavybės vertės, jei atitinkama viena iš šių sąlygų: a) pozicija užtikrinta įkeičiant gyvenamosios paskirties nuosavybę ar akcijas Suomijos gyvenamųjų namų statybos bendrovių, veikiančių pagal 1991 m. priimtą Suomijos gyvenamųjų namų statybos bendrovių įstatymą ar vėliau priimtus lygiaverčius teisės aktus; b) pozicija susijusi su lizingo (finansinės nuomos) sandoriu, pagal kurį nuomotojas išlaiko visišką teisę į nuomojamos gyvenamosios paskirties nuosavybę tol, kol nuomininkas nepasinaudoja galimybe ją išpirkti. Nuosavybės vertė, tenkinant kompetentingų institucijų reikalavimus, apskaičiuojama remiantis griežtomis vertinimo normomis, kurios nurodytos įstatymuose ir kituose teisės aktuose. Vertinama ne rečiau kaip kartą per metus. Gyvenamosios paskirties nuosavybė – būstas, kurį savininkas naudoja arba nuomoja. 2. Taikydama šį skirsnį, kredito įstaiga pozicijos vertę gali sumažinti iki 50 % atitinkamos komercinės paskirties nuosavybės vertės tik tuomet, jei toliau nurodytų pozicijų rizikos koeficientas pagal 78–83 straipsnius būtų 50 %: a) pozicijos, užtikrintos įkeičiant biurus ar kitas komercinės paskirties patalpas arba Suomijos gyvenamųjų namų statybos bendrovių, veikiančių pagal 1991 m. priimtą Suomijos gyvenamųjų namų statybos bendrovių įstatymą ar vėliau priimtus lygiaverčius teisės aktus dėl biurų ar kitų komercinės paskirties patalpų, akcijas; arba b) pozicijos, susijusios su lizingo (finansinės nuomos) sandoriais dėl biurų ar kitų komercinės paskirties patalpų. Komercinės paskirties nuosavybė yra iki galo pastatyta, visiškai išnuomota ir iš jos nuomos gaunamos tinkamos pajamos.“ 24. 116 straipsnis išbraukiamas. 25. 117 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) 1 dalis pakeičiama taip: „1. Kai pozicija kliento atžvilgiu yra garantuota trečiosios šalies arba užtikrinta trečiosios dalies išleista užtikrinimo priemone, kredito įstaiga gali: a) pozicijos dalį, kuri garantuota, laikyti atsirandančia ne kliento, o garanto atžvilgiu, su sąlyga, kad neužtikrintai pozicijai garanto atžvilgiu būtų suteiktas lygiavertis arba mažesnis rizikos koeficientas negu neužtikrintos pozicijos kliento atžvilgiu rizikos koeficientas pagal 78–83 straipsnius; b) pozicijos dalį, kuri užtikrinta pripažintos užtikrinimo priemonės rinkos verte, laikyti atsiradusia trečiosios šalies, o ne kliento atžvilgiu, jeigu pozicija užtikrinta užtikrinimo priemone, su sąlyga, kad užtikrinimo priemone užtikrintai pozicijos daliai būtų priskirtas lygiavertis arba mažesnis rizikos koeficientas negu neužtikrintos pozicijos kliento atžvilgiu rizikos koeficientas pagal 78–83 straipsnius. Kredito įstaiga nenaudoja b punkte nurodyto metodo, kai pozicijos terminas ir užtikrinimo terminas nesutampa. Taikydama šį skirsnį, kredito įstaiga tiek išsamųjį finansinės užtikrinimo priemonės metodą, tiek pirmos pastraipos b punkte nurodytą vertinimo metodą gali naudoti tik tuomet, kai taikant 75 straipsnio a punktą leidžiama naudoti tiek išsamųjį finansinės užtikrinimo priemonės metodą, tiek paprastąjį finansinės užtikrinimo priemonės metodą.“ b) 2 dalies įžanginė frazė pakeičiama taip: „Kai kredito įstaiga taiko 1 dalies a punktą:“ 26. 119 straipsnis išbraukiamas. 27. 2 skyrius papildomas 7 skirsniu: „7 skirsnis Perleistos kredito rizikos pozicijos 122a straipsnis 1. Prievolės arba galimos prievolės arba prievolių arba galimų prievolių grupės kredito rizika kredito įstaigai susidaro tik tuo atveju, kai ji nedalyvavo tiesioginėse derybose dėl originalaus susitarimo, dėl kurio susidaro prievolės arba galimos prievolės, to susitarimo sudaryme ir įforminime, jeigu: a) asmenys arba subjektai, tiesiogiai derėjęsi dėl originalaus susitarimo, jį sudarę ir įforminę su įsipareigojančiuoju asmeniu arba galimu įsipareigojančiuoju asmeniu; arba, kai taikoma, b) asmenys arba subjektai, tiesiogiai arba netiesiogiai kredito įstaigos vardu valdantys ir įsigyjantys tokias prievoles arba galimas prievoles, aiškiai įsipareigojo kredito įstaigai nuolat išlaikyti reikšmingą grynąją dalį ir bet kokiu atveju ne mažiau kaip 5 procentus pozicijų, kurių rizikos pobūdis yra toks pat kaip ir tai kredito įstaigai susidarančios rizikos pobūdis, atžvilgiu. 2. 1 dalis netaikoma prievolėms arba galimoms prievolėms, kurios sudaro pretenzijas arba galimas pretenzijas šių subjektų atžvilgiu arba kurias garantuoja šie subjektai: a) centrinė valdžia arba centriniai bankai; b) institucijos, kurioms taikomas 3 arba aukštesnis kredito kokybės žingsnis pagal VI priedo 1 dalies 29 punktą; ir c) daugiašaliai plėtros bankai. 1 dalis netaikoma nei sindikuotosioms paskoloms, nei kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandoriams, kai šios priemonės nenaudojamos prievolei, kuri aptarta 1 dalyje, formuoti ir (arba) apdrausti. 3. 1 ir 2 dalys taikomos pozicijoms, kredito įstaigai susidariusioms po 2011 m. sausio 1 d. Kompetentingos institucijos gali nuspręsti laikinai netaikyti reikalavimų, kai kyla bendrų rinkos likvidumo problemų. 4. Prieš investuodamos kredito įstaigos nuolat ir bet kada turi galėti raštiškai patvirtinti kompetentingoms institucijoms, kad jos visapusiškai ir iki galo supranta kiekvieną iš savo atskirų pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų ir yra įgyvendinusios oficialią analizavimo ir registravimo politiką ir procedūras: a) iniciatorių ir (arba) rėmėjų įsipareigojimas pagal 1 dalį išlaikyti grynąją pakeitimo vertybiniais popieriais dalį ir laikotarpis, kuriam tas įsipareigojimas nustatytas; b) atskiros pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos rizikos ypatybės; c) pakeitimo vertybiniais popieriais pagrindinių pozicijų rizikos ypatybės; d) su reputacija ir nuostoliu susijusi patirtis iš iniciatorių ankstesnių pakeitimo vertybiniais popieriais atvejų atitinkamose pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos pagrindinių pozicijų klasėse; e) iniciatorių ir rėmėjų pareiškimai, kad jie deramai patikrino įsipareigojančiuosius asmenis ir, kai taikoma, pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos pagrindinių pozicijų užtikrinimo priemonės kokybę; f) kai taikoma, metodikos ir koncepcijos, kuriomis pagrįstas užtikrinimo priemonės, kuria padengiamos pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos pagrindinės pozicijos, vertinimas, ir politika, kurią iniciatoriai yra patvirtinę vertintojo nepriklausomybei užtikrinti; ir g) visi struktūriniai pakeitimo vertybiniais popieriais požymiai, kurie gali turėti reikšmingos įtakos kredito įstaigos pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos rezultatams. Šiuo tikslu kredito įstaigos prieš investuodamos ir reguliariai po to atlieka ir registruoja tinkamus testavimus nepalankiausiomis sąlygomis, kuriuos turi nepriklausomai atlikti pakeitimą vertybiniais popieriais reitingavusi (-ios) ECAI ir kurie turi būti pagrįsti visa svarbia informacija, kurią tam pateikia iniciatorius. 5. Kredito įstaigos nustato oficialias procedūras informacijai apie rezultatus, susijusiai su turimų pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų pagrindinėmis pozicijomis, nuolat ir laiku stebėti. Prireikus ši informacija yra bent jau: pozicijos rūšis, laikas, kurį iniciatorius turi pozicijas, įskaitant procentinę dalį, kurią iniciatorius turi mažiau kaip 2 metus, daugiau kaip 30, 60 ir 90 dienų pradelstų paskolų procentinė dalis, įsipareigojimų neįvykdymo rodikliai, išankstinio mokėjimo rodikliai, paskolos, kurioms taikomas nuosavybės teisės atėmimas, užtikrinimo priemonės rūšis ir užimtumas, kredito balų dažnių pasiskirstymas arba kitos kreditingumo priemonės pagal skirtingas pagrindines pozicijas, sektorių ir geografinė įvairovė, paskolos ir vertės santykių dažnių pasiskirstymas kartu su intervalais, su kuriais lengviau atlikti tinkamą jautrumo analizę. Kai pagrindinės pozicijos pačios yra pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos, stebėjimo ir gebėjimo susipažinti su informacija reikalavimai taikomi šių pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų pagrindinėms pozicijoms. Kai 4 dalies ir šios dalies reikalavimai neatitinkami, kredito įstaigos šioms pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijoms taiko 1250 % rizikos koeficientą pagal IX priedo 4 dalį. 6. Kredito įstaiga rėmėja ir kredito įstaiga iniciatorė pozicijoms, kurios turi būti pakeičiamos vertybiniais popieriais, taiko tuos pačius pagrįstus ir aiškiai apibrėžtus kredito teikimo kriterijus pagal V priedo 3 punkto reikalavimus, kaip ir kriterijai, kuriuos jos taiko pozicijoms, kurios turi būti įtrauktos į jų ne prekybos knygą. Todėl kredito įstaiga rėmėja ir kredito įstaiga iniciatorė taiko tuos pačius kredito patvirtinimo ir prireikus pakeitimo, atnaujinimo ir refinansavimo procesus. Kredito įstaigos tuos pačius analizės standartus taip pat taiko dalyvavimui valdant kapitalą ir (arba) garantuotam platinimui pakeitimo vertybiniais popieriais emisijų, įsigytų iš trečiųjų šalių, atvejais neatsižvelgiant į tai, ar toks dalyvavimas valdant kapitalą ir (arba) garantuotas platinimas turi būti įtrauktas į jų prekybos, ar ne prekybos knygą. 7. Kredito įstaiga rėmėja ir kredito įstaiga iniciatorė investuotojams atskleidžia pagal 1 dalį prisiimto įsipareigojimo išlaikyti grynąją pakeitimo vertybiniais popieriais dalį dydį. Kredito įstaiga rėmėja ir kredito įstaiga iniciatorė užtikrina, kad būsimi investuotojai turėtų galimybę lengvai susipažinti su visais reikšmingais duomenimis apie atskirų pagrindinių pozicijų kredito kokybę ir rezultatus, grynųjų pinigų srautus ir užtikrinimo priemonę, kuria padengiama pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija, ir su informacija, kuri būtina norint atlikti visapusiškus ir gerai pagrįstus grynųjų pinigų srautų ir užtikrinimo priemonių, kuriomis padengiamos pagrindinės pozicijos, verčių testavimus nepalankiausiomis sąlygomis. Kai šie reikalavimai ir 6 dalies reikalavimai neatitinkami, kredito įstaiga iniciatorė, kuriai nebus leidžiama neįtraukti pakeistų vertybiniais popieriais pozicijų į kapitalo poreikių pagal šią direktyvą skaičiavimą, netaiko 95 straipsnio 1 dalies. 8. 4–7 dalys taikomos pakeitimui vertybiniais popieriais, kurie išleisti nuo šios direktyvos įsigaliojimo datos, ir esamam pakeitimui vertybiniais popieriais, kai naujos pagrindinės pozicijos pridedamos arba pakeičiamos jų pakaitalais po tos datos. 9. Kompetentingos institucijos bent kartą per metus viešai atskleidžia: a) metodikas, patvirtintas atitikčiai 1–7 dalims peržiūrėti; b) priemonių, kurių imtasi atitikčiai 1–7 dalims peržiūrėti per pastaruosius 12 mėnesių, aprašą ir skaičių ir c) neatitikties 1–7 dalims atvejų, nustatytų per pastaruosius 12 mėnesių, skaičių ir trumpą aprašą. Šiam reikalavimui taikoma 144 straipsnio antra pastraipa. 10. Europos bankininkystės priežiūros institucijų komitetas Komisijai kasmet praneša, kaip kompetentingos institucijos laikosi šio straipsnio. Komisija ne vėliau kaip 2014 m. gruodžio mėn. Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia ataskaitą apie šio straipsnio taikymą ir veiksmingumą atsižvelgiant į pokyčius rinkoje.“ 28. 129 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) 1 dalis iš dalies keičiama taip: i) b punktas pakeičiamas taip: „b) priežiūros veiklos tęstinumo sąlygomis planavimas ir koordinavimas, įskaitant darbą, nurodytą 123, 124 ir 136 straipsniuose, 5 skyriuje ir V priede, bendradarbiaujant su priežiūroje dalyvaujančiomis kompetentingomis institucijomis;“ ii) Dalis papildoma c punktu: „c) priežiūros veiklos planavimas ir koordinavimas bendradarbiaujant su priežiūroje dalyvaujančiomis kompetentingomis institucijomis ir prireikus su centriniais bankais, rengiantis kritinėms situacijoms ir joms susidarius, įskaitant neigiamus pokyčius kreditų įstaigose arba finansų rinkose. Priežiūros planavimas ir koordinavimas, nurodytas c punkte, aprėpia 132 straipsnio 3 dalies b punkte nurodytas išskirtines priemones, bendrų vertinimų rengimą, nepaprastosios padėties planų įgyvendinimą ir visuomenės informavimą.“ b) Straipsnis papildomas 3 dalimi: „3. Konsoliduotos priežiūros institucija ir kompetentingos institucijos, atsakingos už ES patronuojančios kredito įstaigos arba ES patronuojančios finansų kontroliuojančiosios bendrovės dukterinių įmonių valstybėje narėje priežiūrą, deda visas pastangas, kad priimtų bendrą sprendimą: a) dėl 123 ir 124 straipsnių taikymo nustatant grupės konsoliduotų nuosavų lėšų pakankamumą pagal jos finansinę padėtį ir rizikos pobūdį ir kartu reikalaujamą nuosavų lėšų dydį taikant 136 straipsnio 2 dalį kiekvienam bankų grupės subjektui ir konsoliduotai; b) dėl informacijos teikimo vienodos formos, dažnio ir datų taikant 74 straipsnio 2 dalį visiems bankų grupės subjektams. Taikant a punktą, bendras sprendimas priimamas per šešis mėnesius po to, kai konsoliduotos priežiūros institucija kitoms suinteresuotoms kompetentingoms institucijoms pateikia ataskaitą, kurioje įvertinta grupės rizika pagal 124 ir 123 straipsnius. Taikant b punktą, bendras sprendimas priimamas iki 2011 m. birželio 30 d. Pirmoje pastraipoje nurodytą bendrą sprendimą konsoliduotos priežiūros institucija išdėsto dokumente, visiškai pagrindžia ir pateikia ES patronuojančiai kredito įstaigai. Nesusitarus konsoliduotos priežiūros institucija bet kurios kitos suinteresuotos kompetentingos institucijos prašymu konsultuojasi su Europos bankininkystės priežiūros institucijų komitetu. Konsoliduotos priežiūros institucija su Europos bankininkystės priežiūros institucijų komitetu gali konsultuotis savo iniciatyva. Kompetentingoms institucijoms nepriėmus tokio bendro sprendimo per šešis mėnesius, konsoliduotos priežiūros institucija pati priima sprendimą dėl 74 straipsnio 2 dalies, 123 ir 124 straipsnių ir 136 straipsnio 2 dalies taikymo. Šis sprendimas išdėstomas ir visiškai pagrindžiamas dokumente ir jame atsižvelgiama į kitų kompetentingų institucijų per šešių mėnesių laikotarpį išsakytą nuomonę ir išlygas. Konsoliduotos priežiūros institucija sprendimą pateikia kitoms kompetentingoms institucijoms. Pasikonsultavusi su Europos bankininkystės priežiūros institucijų komitetu, konsoliduotos priežiūros institucija apsvarsto konsultaciją ir paaiškina visus reikšmingus nukrypimus nuo jos. Pirmoje pastraipoje nurodytas bendras sprendimas ir šeštoje pastraipoje nurodytas sprendimas yra galutiniai ir taikomi suinteresuotų valstybių narių kompetentingų institucijų.“ 29. 130 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip: „1. Susidarius kritinei situacijai, įskaitant neigiamus pokyčius finansų rinkose, kuri kelia galimą grėsmę finansinės sistemos stabilumui bet kurioje iš valstybių narių, kurioje grupės subjektai yra gavę leidimus veiklai arba kurioje įsteigti sistemai svarbūs filialai, nurodyti 42a straipsnyje, konsoliduotos priežiūros institucija iš karto, kai tik praktiškai tai bus įmanoma padaryti, vadovaudamasi 1 skyriaus 2 skirsniu, įspėja 49 straipsnio ketvirtoje pastraipoje ir 50 straipsnyje nurodytas institucijas ir praneša visą informaciją, kuri yra esminė vykdant jų užduotis. Šie įsipareigojimai taikomi visoms 125 ir 126 straipsniuose nurodytoms kompetentingoms institucijoms ir 129 straipsnio 1 dalyje nurodytai kompetentingai institucijai. 49 straipsnio ketvirtoje pastraipoje nurodyta institucija, sužinojusi apie padėtį, apibūdintą šios dalies pirmoje pastraipoje, iš karto, kai tik praktiškai tai bus įmanoma padaryti, įspėja 125 ir 126 straipsniuose nurodytas kompetentingas institucijas. Kiek įmanoma, kompetentinga institucija ir 49 straipsnio ketvirtoje pastraipoje nurodyta institucija naudojasi esamais nustatytais informavimo kanalais.“ 30. Įterpiamas 131a straipsnis: „131a straipsnis 1. Konsoliduotos priežiūros institucija įsteigia priežiūros institucijų kolegijas, kad būtų lengviau vykdyti 129 straipsnyje ir 130 straipsnio 1 dalyje nurodytas užduotis. Priežiūros institucijų kolegijos sudaro sistemą, kad konsoliduotos priežiūros institucija ir kitos suinteresuotos kompetentingos institucijos galėtų vykdyti šias užduotis: a) keistis informacija; b) susitarti dėl savanoriško užduočių patikėjimo ir atsakomybės perdavimo; c) nustatyti priežiūros analizės programas remiantis grupės rizikos vertinimu pagal 124 straipsnį; d) didinti priežiūros veiksmingumą šalinant nebūtiną priežiūros reikalavimų, įskaitant reikalavimus, susijusius su prašymais suteikti informaciją, nurodytais 130 straipsnio 2 dalyje ir 132 straipsnio 2 dalyje, dubliavimą; e) nuosekliai taikyti rizikos ribojimo reikalavimus pagal šią direktyvą visiems bankų grupės subjektams; f) taikyti 129 straipsnio 1 dalies c punktą atsižvelgiant į kitų forumų, kurie gali būti įsteigti šioje srityje, darbą. Priežiūros institucijų kolegijoje dalyvaujančios kompetentingos institucijos glaudžiai bendradarbiauja. Konfidencialumo reikalavimai pagal 1 skyriaus 2 skirsnį neužkerta kelio kompetentingoms institucijoms keistis konfidencialia informacija priežiūros institucijų kolegijose. Kolegijų įsteigimas nedaro įtakos kompetentingų institucijų teisėms ir pareigoms pagal šią direktyvą. 2. Kolegija įsteigiama ir veikia remiantis raštiškais susitarimais, nurodytais 131 straipsnyje, kuriuos, pasikonsultavusi su suinteresuotomis kompetentingomis institucijomis, nustato konsoliduotos priežiūros institucija. Europos bankininkystės priežiūros institucijų komitetas parengia kolegijų veiklos gaires. Priežiūros institucijų kolegijose gali dalyvauti už ES patronuojančios kredito įstaigos arba ES patronuojančios finansų kontroliuojančiosios bendrovės dukterinių įmonių priežiūrą atsakingos kompetentingos institucijos, priimančiosios šalies, kurioje įsteigti sistemai svarbūs filialai, nurodyti 42a straipsnyje, kompetentingos institucijos ir prireikus trečiųjų šalių institucijos. Konsoliduotos priežiūros institucija pirmininkauja kolegijos posėdžiams ir sprendžia, kurios kompetentingos institucijos dalyvauja posėdyje arba konkrečioje kolegijos veikloje. Konsoliduotos priežiūros institucija visus kolegijos narius visapusiškai informuoja apie tokių posėdžių ir veiklos organizavimą ir tuose posėdžiuose priimtus sprendimus. Konsoliduotos priežiūros institucija priimdama sprendimą atsižvelgia į priežiūros veiklos, kurią reikia suplanuoti arba koordinuoti, svarbą toms institucijoms ir įsipareigojimus, nurodytus 40 straipsnio 3 dalyje ir 42a straipsnio 2 dalyje. Konsoliduotos priežiūros institucija, atsižvelgdama į konfidencialumo reikalavimus pagal 1 skyriaus 2 skirsnį, informuoja Europos bankininkystės priežiūros institucijų komitetą apie priežiūros institucijų kolegijos veiklą, taip pat kritinėse situacijose, ir šiam komitetui praneša visą informaciją, kuri ypač svarbi priežiūros konvergencijos tikslais.“ 31. 132 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) 1 dalies d punkte nuoroda į 136 straipsnį pakeičiama nuoroda į 136 straipsnio 1 dalį. b) 3 dalies b punkte nuoroda į 136 straipsnį pakeičiama nuoroda į 136 straipsnio 1 dalį. 32. 150 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) 1 dalis iš dalies keičiama taip: ii) k ir l punktai pakeičiami taip: „k) nebalansinių straipsnių, nurodytų II ir IV prieduose, sąrašai ir klasifikavimas; l) patikslinamos III priedo ir V–XII priedų nuostatos, siekiant atsižvelgti į finansų rinkų (ypač naujų finansinių produktų) arba apskaitos standartų ar reikalavimų pokyčius, kuriais atsižvelgiama į Bendrijos teisės aktus, arba atsižvelgiant į priežiūros praktikos konvergenciją; arba“ ii) Straipsnio dalis papildoma m punktu: „m) keičiama 111 straipsnio 1 dalyje nurodyta suma ir procentinė dalis, kad būtų atsižvelgta į pokyčius finansų rinkose.“ b) 2 dalies c punktas pakeičiamas taip: „c) paaiškinti 113 straipsnyje numatytas išimtis;“ 33. 154 straipsnis papildomas 8 ir 9 dalimis: „8. Kredito įstaigos, kurios iki [ 4 straipsnyje nurodytos datos – jei žinoma, įrašyti ] neatitinka 66 straipsnio 1a dalyje nustatytų ribų, parengia strategijas ir procesus pagal 123 straipsnį, susijusius su priemonėmis, būtinomis šiai padėčiai ištaisyti iki 9 dalyje nustatytos datos. Šios priemonės peržiūrimos pagal 124 straipsnį. 9. Priemonės, kurios iki [ 4 straipsnyje nurodytos datos – jei žinoma, įrašyti ] pagal nacionalinę teisę laikytos lygiavertėmis 57 straipsnio a, b ir c punktuose nurodytoms pozicijoms, bet nepriskiriamos 57 straipsnio a punktui arba neatitinkančios 63a straipsnyje nustatytų kriterijų, ir toliau iki [ 30 metų po 4 straipsnyje nurodytos datos – jei žinoma, įrašyti ] laikomos joms lygiavertėmis suma, neviršijančia: a) 20 % sumos, gaunamos sudėjus 57 straipsnio a–ca punktuose nurodytas pozicijas ir atėmus 57 straipsnio i, j ir k punktuose nurodytas pozicijas, [ nuo 10 iki 20 metų po 4 straipsnyje nurodytos datos – jei žinoma, įrašyti ].“; b) 10 % sumos, gaunamos sudėjus 57 straipsnio a–ca punktuose nurodytas pozicijas ir atėmus 57 straipsnio i, j ir k punktuose nurodytas pozicijas, [ nuo 20 iki 30 metų po 4 straipsnyje nurodytos datos – jei žinoma, įrašyti ].“ 34. III priedas iš dalies keičiamas taip: a) 1 dalies 5 punktas papildomas šiuo tekstu: „Pagal šio priedo 6 dalyje nustatytą metodą (IMM) visos užskaitos grupės su vienintele sandorio šalimi gali būti laikomos viena užskaitos grupe, jei vertinant tikėtiną poziciją (EE) atskirų užskaitos grupių neigiamos sumodeliuotos rinkos vertės prilyginamos 0.“ b) 2 dalies 3 punktas pakeičiamas taip: „3. Kai kredito įstaiga įsigyja kredito išvestines finansines priemones kaip ne prekybos knygos pozicijų arba CCR pozicijų užtikrinimą, ji gali apskaičiuoti kapitalo poreikį apdraustam turtui pagal VIII priedo 3 dalies 83–92 punktus, arba, kompetentingoms institucijoms leidus, pagal VII priedo 1 dalies 4 punktą arba VII priedo 4 dalies 96–104 punktus. Tokiais atvejais ir kai netaikoma Direktyvos 2006/49/EB II priedo 11 punkto antrame sakinyje nurodyta galimybė, tokių kredito išvestinių finansinių priemonių CCR pozicijos vertė prilyginama nuliui. Tačiau įstaiga kapitalo poreikių, susijusių su sandorio šalies kredito rizika, apskaičiavimo tikslais gali pasirinkti nuosekliai įtraukti visas kredito išvestines finansines priemones, neįtrauktas į prekybos knygą ir įsigytas kaip ne prekybos knygos pozicijų arba CCR pozicijų užtikrinimas, kai kredito užtikrinimas pripažįstamas pagal šią direktyvą.“ c) 5 dalies 15 punktas pakeičiamas taip: „15. Kiekvienam kredito įsipareigojimo neįvykdymo apsikeitimo sandorio referencinės skolos finansinės priemonės emitentui skiriama viena apsidraudimo grupė. n-ojo įsipareigojimų neįvykdymo krepšelio kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandoriai vertinami taip: a) referencinės skolos finansinės priemonės rizikos pozicijos dydis n-tojo įsipareigojimų neįvykdymo kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio krepšelyje yra referencinės skolos finansinės priemonės efektyvi tariamoji vertė, padauginta iš n-tojo įsipareigojimų neįvykdymo išvestinės finansinės priemonės modifikuotos trukmės atsižvelgiant į referencinės skolos finansinės priemonės kainų skirtumo pokytį; b) kiekviena referencinė skolos finansinė priemonė tam tikro n-tojo įsipareigojimų neįvykdymo kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio krepšelyje priklauso vienai apsidraudimo grupei; skirtingų n-tojo įsipareigojimų neįvykdymo kredito įsipareigojimų neįvykdymo pasikeitimo sandorių rizikos pozicijos neįtraukiamos į tą pačią apsidraudimo grupę; c) CCR koeficientas, taikomas kiekvienai apsidraudimo grupei, sukurtai n-tojo įsipareigojimų neįvykdymo išvestinės finansinės priemonės referencinei skolos finansinei priemonei, yra 0,3 % referencinėms skolos finansinėms priemonėms, kurios turi pripažintos ECAI kredito vertinimą, lygų kredito kokybės 1–3 žingsniui, ir 0,6 % kitoms skolos finansinėms priemonėms.“ 35. V priedas iš dalies keičiamas taip: a) 14 punktas pakeičiamas taip: „14. Parengiamos patikimos strategijos, politika, procesai ir sistemos, skirti likvidumo rizikai nustatyti, vertinti ir valdyti per tinkamus laikotarpius, įskaitant tą pačią dieną, siekiant užtikrinti, kad kredito įstaigos išlaikytų pakankamo dydžio likvidumo buferius. Šios strategijos, politika, procesai ir sistemos pritaikomi prie verslo linijų, valiutų ir juridinių asmenų ir į juos įtraukiami tinkami likvidumo sąnaudų paskirstymo mechanizmai.“ e) Įterpiamas 14a punktas: „14a. 14 punkte nurodytos strategijos, politika, procesai ir sistemos yra proporcingi įmonės sudėtingumui, rizikos pobūdžiui, veiklos aprėpčiai ir valdymo organo nustatytoms priimtinos rizikos riboms ir atspindi kredito įstaigos svarbą sistemai kiekvienoje valstybėje narėje, kurioje ji vykdo veiklą.“ f) 15 punktas pakeičiamas taip: „15. Kredito įstaigos parengia lėšų pozicijų nustatymo, vertinimo, valdymo ir stebėjimo metodikas, visų pirma pagrįstas ribų sistema. Jomis aprėpiami grynųjų pinigų srautai, atsirandantys dėl turto, įsipareigojimų, nebalansinių straipsnių, įskaitant galimus įsipareigojimus ir galimą rizikos reputacijai poveikį.“ g) Priedas papildomas 16–22 punktais: „16. Kredito įstaigos skiria turimą įkeistą turtą nuo neįkeisto turto visada, ypač kritinėse situacijose. Jos taip pat atsižvelgia į juridinį asmenį, kuriam turtas priklauso, ir to turto tinkamumą ir panaudojimą laiku. 17. Kredito įstaigos taip pat atsižvelgia į esamus teisinius, reguliavimo ir veiklos apribojimus, taikomus galimiems likvidumo ir neužstatyto turto perleidimams tarp juridinių subjektų, tiek EEE, tiek ne EEE. 18. Kredito įstaiga numato įvairias likvidumo rizikos mažinimo priemones, įskaitant likvidumo buferius, kad galėtų susidoroti su įvairiais skirtingų nepalankiausių sąlygų įvykiais, tinkamai diversifikuotą finansavimo struktūrą ir galimybę pasinaudoti finansavimo šaltiniais. Šios priemonės reguliariai peržiūrimos. 19. Numatomi alternatyvūs su likvidumo pozicijomis ir rizikos mažinimo priemonėmis susiję scenarijai, o sprendimų dėl lėšų pozicijos prielaidos reguliariai peržiūrimos. Todėl alternatyvūs scenarijai visų pirma yra susiję su nebalansiniais straipsniais ir kitais galimais įsipareigojimais, įskaitant SPPVPS arba kitus specialiosios paskirties subjektus, kurių atžvilgiu kredito įstaiga veikia kaip rėmėja arba suteikia reikšmingą likvidumo palaikymo paramą. 20. Kredito įstaigos numato galimą atskiros įstaigos, visos rinkos ir bendrojo alternatyvių scenarijų poveikį. Numatomi skirtingi laikotarpiai ir kintantys nepalankiausių sąlygų laipsniai. 21. Kredito įstaigos koreguoja savo strategijas, vidaus politiką ir ribas, susijusias su likvidumo rizika, ir parengia veiksmingus nepaprastosios padėties planus, atsižvelgdamos į 19 punkte nurodytų alternatyvių scenarijų rezultatus. 22. Siekdamos spręsti likvidumo krizes, kredito įstaigos parengia nepaprastosios padėties planus, kuriuose išdėstomos tinkamos strategijos ir tinkamos įgyvendinimo priemonės galimoms likvidumo problemoms spręsti. Šie planai reguliariai testuojami, atnaujinami remiantis 16 punkte nurodytų alternatyvių scenarijų rezultatais, apie juos pranešama vadovybei, kuri juos patvirtina, kad būtų galima atitinkamai pakoreguoti vidaus politiką ir procesus.“ 36. XI priedas iš dalies keičiamas taip: a) 1 punkto e papunktis pakeičiamas taip: „e) kredito įstaigos likvidumo rizikos dydis, šios rizikos vertinimas ir valdymas, įskaitant alternatyvaus scenarijaus analizių rengimą, rizikos mažinimo priemonių valdymą (visų pirma likvidumo buferių dydį, sudėtį ir kokybę) ir veiksmingus nepaprastosios padėties planus;“ b) Įterpiamas 1a punktas: „1a. Taikydamos 1 punkto e papunktį, kompetentingos institucijos reguliariai atlieka išsamų kredito įstaigų bendros likvidumo rizikos valdymo įvertinimą ir skatina rengti patikimas vidaus metodikas. Atlikdamos šias peržiūras, kompetentingos institucijos atsižvelgia į tai, kokį vaidmenį kredito įstaigos vaidina finansų rinkose. Vienos valstybės narės kompetentingos institucijos taip pat atsižvelgia į savo sprendimų galimą poveikį finansų sistemos stabilumui visose kitose suinteresuotose valstybėse narėse.“ 37. XII priedo 2 dalies 3 punkto a ir b papunkčiai pakeičiami taip: „a) apibendrintą informaciją apie visų nuosavų lėšų straipsnių ir jų sudėtinių dalių (įskaitant 57 straipsnio ca punkte nurodytas priemones, priemones, kurias reglamentuojančiomis teisės aktais nustatytomis arba sutartinėmis nuostatomis numatoma paskata kredito įstaigai jas išpirkti, ir priemones pagal 154 straipsnio 9 dalį) sąlygas; b) pradinių nuosavų lėšų sumą; kartu atskirai atskleidžiami visi teigiami straipsniai ir atskaitymai; 57 straipsnio ca punkte nurodytų priemonių ir priemonių, kurias reglamentuojančiomis teisės aktais nustatytomis arba sutartinėmis nuostatomis numatoma paskata kredito įstaigai jas išpirkti, bendra suma taip pat atskleidžiama atskirai; kiekvieną kartą atskleidžiant šią informaciją nurodomos priemonės pagal 154 straipsnio 9 dalį;“ 2 straipsnis Direktyvos 2006/49/EB pakeitimai Direktyva 2006/49/EB iš dalies keičiama taip: 1) 12 straipsnio pirma pastraipa pakeičiama taip: „Pirminės nuosavos lėšos“ – Direktyvos 2006/48/EB 57 straipsnio a–ca punktuose nurodytų pozicijų suma, atėmus i, j ir k punktuose nurodytų pozicijų sumą.“ 2) 28 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) 1 dalis pakeičiama taip: „1. Įstaigos, išskyrus investicines įmones, kurios atitinka šios direktyvos 20 straipsnio 2 arba 3 dalyje nustatytus kriterijus, stebi ir kontroliuoja savo dideles pozicijas pagal Direktyvos 2006/48/EB 106–118 straipsnius.“ b) 3 dalis išbraukiama. 3) 30 straipsnio 4 dalis išbraukiama. 4) 31 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) Pirmos pastraipos a ir b punktai pakeičiami taip: „a) ne prekybos knygos pozicija atitinkamam klientui arba klientų grupei neviršija Direktyvos 2006/48/EB 111 straipsnio 1 dalyje nustatytos ribos, apskaičiuotos atsižvelgiant į nuosavas lėšas, nurodytas toje direktyvoje, taip, kad perviršis būtų susijęs tik su prekybos knyga; b) įstaiga įvykdo papildomo kapitalo poreikį dėl Direktyvos 2006/48/EB 111 straipsnio 1 dalyje numatytos ribos perviršio, apskaičiuotą pagal šios direktyvos VI priedą;“ b) Pirmos pastraipos e punktas pakeičiamas taip: „e) įstaigos kas tris mėnesius pateikia kompetentingoms institucijoms ataskaitas apie visus Direktyvos 2006/48/EB 111 straipsnio 1 dalyje nustatytos ribos viršijimo atvejus per praėjusius tris mėnesius.“ c) Antra pastraipa pakeičiama taip: „Taikant e punktą, kiekvienu ribos viršijimo atveju nurodoma perviršio suma ir atitinkamo kliento pavardė (pavadinimas).“ 5) 32 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa pakeičiama taip: „1. Kompetentingos institucijos nustato procedūras, kad būtų užkirstas kelias sąmoningam įstaigų bandymui išvengti papildomo kapitalo reikalavimų, kuriuos joms tektų įvykdyti dėl pozicijų, viršijančių Direktyvos 2006/48/EB 111 straipsnio 1 dalyje nustatytą ribą, jeigu šios pozicijos išlieka ilgiau kaip 10 dienų, laikinai atitinkamas pozicijas perduodant kitai bendrovei, kuri nebūtinai turi priklausyti tai pačiai grupei, ir (arba) sudarant dirbtinius sandorius, kurių tikslas – panaikinti poziciją per 10 dienų ir sukurti naują poziciją.“ 6) 38 straipsnis papildomas šia pastraipa: „3. Direktyvos 2006/48/EB 42a straipsnis, išskyrus a punktą, mutatis mutandis taikomas investicinių įmonių priežiūrai, jei investicinės įmonės neatitinka šios direktyvos 20 straipsnio 2 dalyje, to paties straipsnio 3 dalyje arba 46 straipsnio 1 dalyje nustatytų kriterijų.“ 7) 45 straipsnio 1 dalyje data „2010 m. gruodžio 31 d.“ pakeičiama „2012 m. gruodžio 31 d.“. 8) 48 straipsnio 1 dalyje data „2010 m. gruodžio 31 d.“ pakeičiama „2012 m. gruodžio 31 d.“. 3 straipsnisPerkėlimas į nacionalinę teisę 1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip 2010 m. sausio 31 d., įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstus ir tų nuostatų bei šios direktyvos atitikties lentelę. Jos taiko šias nuostatas nuo 2010 m. kovo 31 d. Priimdamos šias nuostatas valstybės narės daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Valstybės narės nustato tokios nuorodos pateikimo tvarką. 2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus. 4 straipsnisĮsigaliojimas Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . 5 straipsnisAdresatai Ši direktyva skirta valstybėms narėms. Priimta Briuselyje Europos Parlamento vardu Tarybos vardu Pirmininkas Pirmininkas [pic][pic][pic][pic][pic][pic] [1] Rekomendacija 87/62/EEB dėl kredito įstaigų didelių pozicijų stebėjimo ir kontrolės. [2] Direktyva 92/121/EEB dėl kredito įstaigų didelių pozicijų stebėjimo ir kontrolės. [3] OL C , , p. . [4] OL C , , p. . [5] OL C , , p. . [6] OL C , , p. . [7] OL C , , p. . [8] OL L 177, 2006 6 30, p. 1. [9] OL L 177, 2006 6 30, p. 201. [10] OL L 184, 1999 7 17, p. 23.