[pic] | EUROPOS KOMISIJA |

Briuselis, 2010.12.22

KOM(2010) 783 galutinis

KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI

Totalitarinių režimų nusikaltimų Europoje atminimas

ĮžANGA

Totalitarinis režimas visuomet buvo susijęs su pagrindinių žmogaus teisių pažeidimais ir bet kokių žmogaus orumo apraiškų užgniaužimu. Tokios tragiškos istorinės patirties turi daugelis valstybių narių. Kaip teigiama 2007 m. Romos sutarčių pasirašymo 50-mečio proga priimtoje Berlyno deklaracijoje, „Europos integracija parodė, kad mes pasimokėme iš kruvinų konfliktų ir kančių pilnos istorijos. Šiandien mes gyvename drauge taip, kaip niekada anksčiau nebuvo įmanoma.“

Europos istorija yra bendras visų dabarties ir ateities kartų europiečių paveldas. Susitaikyti su totalitarinių režimų nusikaltimų palikimu įmanoma tik dalijantis prisiminimais ir skatinant šių nusikaltimų nepamiršti. Stokholmo programoje[1] pabrėžiama, kad „Sąjunga yra bendrų vertybių erdvė; vertybių, kurios yra nesuderinamos su genocido nusikaltimais, nusikaltimais žmoniškumui ir karo nusikaltimais, taip pat su totalitarinių režimų vykdomais nusikaltimais. Kiekviena valstybė narė turi savitą požiūrį šiuo klausimu, tačiau siekiant susitaikymo, tie nusikaltimai turi būti bendro atminimo dalis, kuria, kai tai įmanoma, turėtų dalytis ir kurios turėtų skatinti nepamiršti kiekvienas iš mūsų . Sąjunga turėtų sudaryti tam tinkamas sąlygas“ .

2008 m. lapkričio mėn. Taryba priėmė Pamatinį sprendimą dėl kovos su tam tikromis rasizmo ir ksenofobijos formomis bei apraiškomis baudžiamosios teisės priemonėmis. Šiame sprendime nagrinėjami tik tie nusikaltimai, kurie įvykdyti dėl rasės, odos spalvos, religijos, kilmės ar tautinės arba etninės priklausomybės. Jame nenagrinėjami kitu pagrindu įvykdyti nusikaltimai, pavyzdžiui, totalitarinių režimų nusikaltimai. Pareiškime, kuris priimant pamatinį sprendimą buvo įtrauktas į Tarybos posėdžio protokolą, Komisijos prašoma išnagrinėti ir per dvejus metus nuo šio pamatinio sprendimo įsigaliojimo pranešti Tarybai, ar reikalingas papildomas dokumentas, kuriame būtų nagrinėjami nusikaltimai, susiję su genocido nusikaltimų, nusikaltimų žmoniškumui ir karo nusikaltimų, nukreiptų prieš asmenų grupę, apibūdinamą pagal kitus kriterijus nei rasė, odos spalva, religija, kilmė ar tautinė arba etninė priklausomybė, pavyzdžiui, pagal jų socialinę padėtį ar politinius įsitikinimus, viešu toleravimu, šių nusikaltimų neigimu ar šiurkščiu jų menkinimu. Šis prašymas pakartotas Stokholmo programoje.

2009 m. balandžio 2 d. priimtoje rezoliucijoje dėl Europos sąžinės ir totalitarizmo Europos Parlamentas taip pat pažymi, kad labai svarbu išsaugoti gyvą praeities atminimą. Europos Parlamentas pabrėžia, kad tai ypač svarbu, nes tik atskleidus tiesą ir ją prisimenant galima susitaikyti.

Valstybės narės ieškojo ir tebeieško atsakymo į keblų ir sudėtingą klausimą, kaip geriausiai nustatyti, kas yra tiesa, ir kaip užfiksuoti istoriją, kad ateities kartos pasimokytų iš praeities baisumų ir nusikaltimų. Kiekviena valstybė narė šiuos klausimus sprendžia savaip, o Komisija gali palengvinti šį procesą ragindama diskutuoti, dalytis patirtimi ir sekti geriausios patirties pavyzdžiais.

Šios ataskaitos tikslas – parodyti, kokį reikšmingą vaidmenį Komisija ketina atlikti šiame procese, ir padėti pagrindą tolesnei diskusijai apie tai, kaip Europos Sąjunga galėtų prisidėti skatinant nepamiršti totalitarinių režimų nusikaltimų. Ja taip pat atsakoma į Tarybos prašymą pranešti, ar reikia papildomų šios srities priemonių.

Ataskaitos rengimas

Šiai ataskaitai parengti Komisija ėmėsi keleto parengiamųjų iniciatyvų. 2007 m. lapkričio mėn. Komisija Briuselyje surengė aukšto lygio seminarą „Kaip spręsti totalitarizmo nusikaltimų Europoje klausimą. Aukos ir susitaikymas“[2].

Pareiškime, kuris priimant pamatinį sprendimą buvo įtrauktas į Tarybos posėdžio protokolą, nurodyta, kad Komisija surengs totalitarinių režimų genocido nusikaltimų, nusikaltimų žmoniškumui ir karo nusikaltimų, ir tų asmenų, kurie viešai juos toleruoja, neigia ar šiurkščiai menkina, viešą svarstymą Europos lygiu, ir pabrėžta, kad būtina tinkamai atkurti teisingumą ir kad prireikus Komisija pateiks pamatinio sprendimo dėl šių nusikaltimų pasiūlymą. Šis svarstymas įvyko Briuselyje 2008 m. balandžio 8 d. Jį bendrai surengė Komisija ir Tarybai pirmininkavusi Slovėnija[3].

2009 m. Komisija pavedė nepriklausomam institutui atlikti metodų, kuriuos valstybės narės iš tikrųjų naudoja spręsdamos totalitarinių režimų nusikaltimų atminimo problemas, studiją[4]. Ši „Valstybių narių naudojamų totalitarinių režimų nusikaltimų Europoje atminimo priemonių studija“ (toliau – studija) 2010 m. pradžioje buvo užbaigta ir perduota valstybėms narėms ir Europos Parlamentui. Studiją galima rasti Komisijos interneto svetainėje.

2010 m. gegužės mėn., siekiant surinkti faktinę informaciją apie valstybių narių situaciją, susijusią su totalitarinių režimų nusikaltimų atminimu, valstybėms narėms buvo išsiųstas klausimynas[5].

TOTALITARINIų REžIMų NUSIKALTIMų EUROPOJE ATMINIMAS. VALSTYBIų NARIų SITUACIJA

Apžvalga

Studija parodė, kad visos apklausoje dalyvavusios valstybės narės turi priemonių, kuriomis sprendžiamas totalitarinių režimų nusikaltimų palikimo klausimas. Valstybių narių istorija, konkrečios aplinkybės, kultūra ir teisės sistemos skiriasi, todėl skiriasi jų priimtos koncepcijos. Iš studijos matyti, kad vieno visoms tinkančio modelio nėra – kiekvienos valstybės narės taikomos priemonės ir metodai (teisingumo atkūrimas aukoms, teisingumas nusikaltimų vykdytojams, tiesos paieškos, atminimo išsaugojimas, informuotumo didinimo iniciatyvos) skiriasi. Net tokį patį totalitarinį režimą išgyvenusios valstybės narės gali pasirinkti labai skirtingus būdus, priemones ir praktiką.

Siekiant sėkmingai pereiti iš totalitarizmo į demokratiją, labai svarbu atkurti teisingumą aukoms. Vienos svarbiausių priemonių šiam tikslui pasiekti – tai nusikaltimų vykdytojų teismai, tiesos paieškos mechanizmai, archyvų atvėrimas, liustracijos procesai, aukų reabilitavimas ir jų patirtos žalos atlyginimas bei konfiskuoto turto grąžinimas. Be to, studija parodė, kad šiame procese dalyvauja daug įvairių suinteresuotųjų šalių, kaip antai NVO, valstybės įstaigos ir nevalstybiniai subjektai. Pavyzdžiui, Estijoje, Latvijoje, Lenkijoje ir Slovėnijoje buvo įsteigtos bendros kompetencijos valstybės įstaigos, o kitose valstybėse narėse – specializuotos įstaigos.

Išsaugoti totalitarinių režimų nusikaltimų atminimą ir skatinti jų nepamiršti būtina ir todėl, kad ypač jaunajai kartai reikia parodyti, kaip svarbu puoselėti demokratiją ir pagrindines teises. Iš studijos matyti, kad ši mintis yra vienas tų retų bendrumų visoje ES sprendžiant totalitarinių režimų nusikaltimų klausimą. Tinkamai išsaugoti, surūšiuoti ir prieinami duomenys apie praeities baisumus gali tapti konkrečia informuotumo didinimo ir švietimo priemone. Be to, studija parodė, kad esminį vaidmenį šioje srityje atlieka NVO.

Švietimas ir informuotumo didinimas

Aktyvių piliečių ugdymas yra svarbiausias būdas skatinti jaunimo pilietiškumą ir demokratines vertybes. Naujausių tyrimų duomenimis, švietimo ir aktyvaus pilietiškumo nuostatų sąsaja yra tiesioginė ir labai stipri. Informavimo ir švietimo iniciatyvos gali būti išvykos į muziejus, kankinimo ir naikinimo stovyklų vietas, vaidybinių ir dokumentinių filmų peržiūros mokyklose, kultūrinės veiklos ir kūrybinių projektų rėmimas. Sprendžiant iš Komisijos gautos informacijos, informuotumo didinimo ir švietimo apie totalitarinių komunistinių režimų nusikaltimus veikla vykdoma tik atitinkamos patirties turinčiose valstybėse narėse.

Memorialų ir paminklų totalitarinių režimų nusikaltimams atminti turi beveik visos valstybės narės. Kankinimų vietų, koncentracijos ir mirties stovyklų yra beveik visose totalitarinį režimą patyrusiose valstybėse narėse. Pavyzdžiui, kai kuriose valstybėse narėse yra muziejų, skirtų totalitarinių komunistinių režimų nusikaltimams atminti (pavyzdžiui, Čekijoje, Estijoje, Vengrijoje, Latvijoje, Lietuvoje ir Rumunijoje).

Atminimo dienos

Studija parodė, kad tų pačių įvykių atminimo dienos įvairiose valstybėse narėse gali skirtis. Pavyzdžiui, 18 valstybių narių holokaustą mini sausio 27 d. (Tarptautinė holokausto aukų atminimo diena), o 6 valstybės narės tam pasirinko kitą dieną. Penkios valstybės narės mini Europos Parlamento pasiūlytą Totalitarinių režimų aukų atminimo dieną (rugpjūčio 23 d.).

Mokslinių tyrimų projektai

Studijos duomenimis, šioje srityje vykdoma nemažai įvairių temų mokslinių tyrimų ir projektų. Kai kurių valstybių narių valstybinės įstaigos įgyvendina plačias mokslinių tyrimų programas. Universitetų, privačių įstaigų ir fondų projektai skirti konkretesnėms temoms. Mokslinių tyrimų projektais pirmiausia siekiama nustatyti istorinius totalitarizmo nusikaltimų faktus ar analizuojama pereinamojo laikotarpio teisingumo politika. Totalitarinių komunistinių režimų nusikaltimų moksliniai tyrimai gerokai labiau išplėtoti tose valstybėse narėse, kurios pačios patyrė šiuos nusikaltimus.

Totalitarizmo simboliai

Studijoje teigiama, kad apskritai totalitarizmą patyrusios valstybės narės gana greitai atsikratė visų patirtas represijas menančių simbolių (t. y. pakeitė gatvių pavadinimus, panaikino viešose vietose buvusius simbolius ir t. t.). Kai kuriose valstybėse narėse naudoti su totalitariniais režimais siejamus simbolius aiškiai draudžia įstatymai. Pavyzdžiui, trijose valstybėse narėse (Vengrijoje, Lietuvoje ir Lenkijoje) toks draudimas taikomas komunistinės praeities simboliams.

Teisės nuostatos dėl nusikaltimų neigimo

Studija ir valstybių narių atsakymai į Komisijos išsiųstą klausimyną atskleidžia, kokios kompleksiškos ir skirtingais principais grindžiamos yra valstybių narių teisės nuostatos dėl genocido nusikaltimų, nusikaltimų žmoniškumui ir karo nusikaltimų, nukreiptų prieš asmenų grupę, apibūdinamą pagal kitus kriterijus nei rasė, odos spalva, religija, kilmė ar tautinė arba etninė priklausomybė, toleravimo, šių nusikaltimų neigimo ar šiurkštaus jų menkinimo[6]. Apibendrintai situaciją galima apibūdinti taip.

Keturios valstybės narės turi nacionalinius įstatymus dėl totalitarinių režimų nusikaltimų neigimo, kuriuose konkrečiai išskiriami totalitarinių komunistų režimų nusikaltimai:

- Pagal Čekijos baudžiamąjį kodeksą nacių ar komunistų vykdyto genocido arba kitų nacių ir komunistų nusikaltimų žmoniškumui viešas neigimas, abejojimas jais, pritarimas jiems ar bandymas šiuos nusikaltimus pateisinti laikomas nusikaltimu[7].

- Lenkijoje viešas ir faktams prieštaraujantis nacių nusikaltimų, komunistų nusikaltimų ir kitų nusikaltimų taikai ir žmoniškumui arba karo nusikaltimų neigimas laikomas kriminaliniu nusikaltimu[8].

- Vengrijoje fakto, kad nacionalsocialistų ir komunistų režimai vykdė genocidą ir kitus nusikaltimus žmoniškumui, viešas neigimas ir abejojimas šiuo faktu ar jo menkinimas laikomas kriminaliniu nusikaltimu[9].

- Lietuvoje viešas pritarimas tarptautiniams nusikaltimams, SSRS ar nacistinės Vokietijos nusikaltimams Lietuvos Respublikai ar jos gyventojams, jų neigimas ar šiurkštus menkinimas laikomas kriminaliniu nusikaltimu[10].

Kitose valstybėse narėse, išskyrus Latviją[11], atrodo neįmanoma ar sunku įsivaizduoti, kad kas nors gali būti kaltinamas pritaręs genocidui, nusikaltimams žmoniškumui ir karo nusikaltimams, nukreiptiems prieš asmenų grupę, apibūdinamą pagal kitus kriterijus nei rasė, odos spalva, religija, kilmė ar tautinė arba etninė priklausomybė, šiuos nusikaltimus neigęs ar šiurkščiai menkinęs. Taip gali būti todėl, kad šiose šalyse nėra teisės aktų dėl genocido nusikaltimų, nusikaltimų žmoniškumui ar karo nusikaltimų neigimo (nesvarbu priežastys), todėl, kad kaltinant tokia veikla nėra galimybės remtis socialinės padėties ar politinių įsitikinimų motyvais, arba todėl, kad toks kaltinimas pažeistų saviraiškos laisvę. Vis dėlto kai kuriuose atsakymuose į klausimyną minima, kad neatmetama galimybė pateikti kaltinimus ir pagal kitas baudžiamosios teisės nuostatas, pavyzdžiui, kuriomis draudžiama kurstyti neapykantą ar niekinti mirusiųjų atminimą.

Sprendžiant iš studijos ir atsakymų į klausimyną, nėra buvę atvejo, kad nacionalinis teismas ką nors nuteistų dėl genocido nusikaltimų, nusikaltimų žmoniškumui ir karo nusikaltimų, nukreiptų prieš asmenų grupę, apibūdinamą pagal kitus kriterijus nei rasė, odos spalva, religija, kilmė ar tautinė arba etninė priklausomybė, toleravimo, šių nusikaltimų neigimo ar šiurkštaus menkinimo.

ES LYGIO ATMINIMO IšSAUGOJIMO IR SKATINIMO VEIKSMAI

2009 m. balandžio 2 d. rezoliucijoje Europos Parlamentas pabrėžė, kad labai svarbu skatinti nepamiršti totalitarinių režimų nusikaltimų. 2009 m. birželio 16 d. Bendrųjų reikalų taryba priėmė išvadą, kurioje sakoma, kad „siekiant, jog Europoje būtų geriau žinomi totalitarinių režimų padaryti nusikaltimai, būtina nepamiršti praeityje Europoje vykusių neramumų, kadangi norint susitaikyti yra būtina prisiminti tai, kas įvyko.“

Apie tai, kad reikia skatinti bendrą totalitarinių režimų atminimą visoje ES, kalbėta ir 2008 m. balandžio mėn. Komisijos ir Tarybai pirmininkavusios Slovėnijos surengtame svarstyme. Ir šiame svarstyme, ir kitose konferencijose buvo išreikštas labai stiprus noras, kad valstybės narės Vakarų Europoje daugiau žinotų apie tragišką Rytų Europos valstybių narių praeitį.

Šio aspekto svarba pabrėžta ne vienoje tarptautinėje konferencijoje, kaip antai 2008 m. birželio mėn. Čekijos Respublikos Senate įvykusioje tarptautinėje konferencijoje, kurioje priimta deklaracija dėl Europos sąžinės ir komunizmo (Prahos deklaracija), 2010 m. vasario mėn. Totalitarinių režimų studijų instituto surengtoje konferencijoje „Komunizmo nusikaltimai“, 2009 m. spalio mėn. Europos Parlamento pirmininko globojamoje Baltijos valstybių surengtoje konferencijoje „Europa 70 metų po Molotovo ir Ribentropo pakto“. Europos Parlamente buvo įkurta neformali EP narių Europos istorinio teisingumo grupė („Reconciliation of European Histories“), kurios svarbiausias tikslas – suderinti Europoje egzistuojančias skirtingas istorijos interpretacijas ir jų pagrindu sukurti bendrą Europos praeities atminimą.

Šiuose renginiuose ne kartą raginta imtis veiksmų, kad būtų išsaugotas atminimas ir didinamas informuotumas apie totalitarinių komunistinių režimų padarytus nusikaltimus. Pavyzdys, iliustruojantis siūlomų priemonių ir lūkesčių įvairovę, galėtų būti „Pranešimas pirmajame totalitarinių režimų nusikaltimų Europos masto svarstyme“, kuriuos balandžio 8 d. svarstyme pasirašė grupė jo dalyvių[12].

2009 m. balandžio 2 d. rezoliucijoje Europos Parlamentas paragino paskelbti rugpjūčio 23-ąją visų totalitarinių ir autoritarinių režimų aukų atminimo diena Europoje ir minėti ją oriai ir nešališkai. Estija, Latvija, Lietuva, Slovėnija ir Švedija jau mini šią dieną.

Komisija yra įsipareigojusi neviršydama savo kompetencijos prisidėti prie totalitarinių režimų nusikaltimų Europoje atminimo puoselėjimo. Komisija mano, kad labai svarbu užpildyti informacijos spragas, susijusias su visų valstybių narių patirtu totalitarizmu, ypač tuo laikotarpiu, kai Rytų ir Vakarų Europos gyvenimas visiškai skyrėsi. Totalitarinių režimų nusikaltimų atminimas ir jų suvokimas turėtų suartinti Europos tautas. Svarbu daryti viską, kad būtų pripažintos ir remiamos Europą nusiaubusių totalitarinių režimų aukos. Komisija gali padėti dalytis šios srities patirtimi ir praktiniais pavyzdžiais. Be to, taip patvirtinama, kokios svarbios žmogaus orumo, laisvės ir demokratijos vertybės, kuriomis grindžiama Europos Sąjunga.

Aktyvus naudojimasis ES finansinėmis programomis

Komisija pasirengusi panaudoti savo finansines programas, kad padėtų suinteresuotosioms šalims remti ir skatinti totalitarinių režimų padarytų nusikaltimų atminimą. ES lėšos gali būti ypač aktualios tarpvalstybiniams ir Europos masto projektams.

Programa „Europa piliečiams“

Programos „Europa piliečiams“[13] 4 veiksmo „Gyva Europos atmintis“ paskirtis – išlaikyti gyvą nacizmo ir stalinizmo aukų atminimą ir siekti, kad žmonės daugiau žinotų apie tai, kas vyko koncentracijos stovyklose ir kitose masinių civilių gyventojų žudynių vietose. Pagal šį veiksmą paramą gali gauti projektai, skirti pagrindinėms vietoms ir memorialams, susijusiems su masinėmis deportacijomis, buvusiomis koncentracijos stovyklomis ir didelio masto nacių režimo kankinimo ir naikinimo vietomis, taip pat archyvams, kuriuose saugomi šiuos įvykius įrodantys dokumentai, išsaugoti ir aukų bei asmenų, kurie ekstremaliomis sąlygomis gelbėjo žmones nuo holokausto, atminimui išsaugoti. Pagal šį veiksmą taip pat galima remti projektus, kuriais įamžinamas masinio naikinimo ir masinių deportacijų, susijusių su stalinizmu, aukų atminimas ir išsaugomi su šiais įvykiais susiję memorialai ir archyvai. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimo Nr. 1904/2006/EB, kuriuo įkuriama ši programa, priede veiksmui „Gyva Europos atmintis“ įgyvendinti skirta apie 4 % viso programos biudžeto (bendra 2007–2013 m. laikotarpiui skirta suma – 215 mln. EUR).

- Atsižvelgdama į tai, kad skatinti pamatines Sąjungos vertybes strategiškai svarbu, ir į tai, kad gaunama vis daugiau labai kokybiškų pasiūlymų 2014–2020 m. programai, Komisija ieškos galimybių ateityje skirti šiam veiksmui pakankamai lėšų. Komisija jau pradėjo rengti naujo laikotarpio programą.

- Palaikydama struktūrinį dialogą pagal programą „Europa piliečiams“, Komisija ketina rengti reguliarius „Gyvos Europos atminties“ susitikimus, kuriuose bus dalijamasi patirtimi, analizuojami geriausi praktiniai pavyzdžiai, susitiks pagrindiniai paramos gavėjai ir suinteresuotieji subjektai, įskaitant šioje srityje dirbančius mokslo įstaigų ir nepriklausomus mokslininkus bei ekspertus.

Kitos Europos Sąjungos programos

Kitos programos taip pat gali prisidėti prie totalitarinių režimų nusikaltimų atminimo puoselėjimo.

- Mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros septintoji bendroji programa. Šios programos lėšomis galima finansuoti priemones, susijusias su Europos totalitarine praeitimi. Pagal 2010 m. darbo programos 8 temą „Socialiniai, ekonomikos ir humanitariniai mokslai“ numatyta galimybė teikti paraiškas šia tema „Demokratija ir totalitarizmo bei populizmo šmėklos. Europos patirtis“[14]. Pagal šį kvietimą teikti paraiškas remiamas plataus masto bendradarbiavimo projektas, kuriame dalyvauja kelių ES valstybių narių mokslinių tyrimų institutai. Šio projekto tikslas – atsikratyti padalyto žemyno palikimo, kai vienų valstybių dar neseniai išgyvento totalitarizmo patirties ir prisiminimų aiškinimas skiriasi nuo kitų valstybių narių. Komisija gavo 10 pasiūlymų šia tema. Po nepriklausomų ekspertų atlikto jų vertinimo ir atrankos procedūros dėl pasiūlymų deramasi.

- MEDIA 2007 yra Europos audiovizualinio sektoriaus rėmimo programa. Jos tikslas – išsaugoti ir skatinti Europos kultūros įvairovę, kinematografijos, garso ir vaizdo paveldą, europiečiams užtikrinti galimybę su juo susipažinti, skatinti kultūrų dialogą, skatinti Europos garso ir vaizdo darbų platinimą Europos Sąjungoje ir už jos ribų. Siekiant šių tikslų, pagal MEDIA 2007 gali būti remiamas filmų ir kitų audiovizualinių darbų apie totalitarinę praeitį kūrimas. Pavyzdžiui, šios programos lėšomis buvo remiamas filmas „Kitų gyvenimai“ (vok. Das Leben der Anderen ). Pagal MEDIA gali būti finansuojamas (nors tik iš dalies) audiovizualinių kūrinių subtitravimas, labai palengvinantis šią temą gvildenančių audiovizualinių kūrinių platinimą kitose valstybėse narėse.

- Siekiant vieno su Europeana[15] susijusio Informacijos ir ryšių technologijų politikos rėmimo programos (IRT PRP) tikslo gali būti remiamas kultūros medžiagos skaitmeninimas. Ši programa galėtų būti naudinga skaitmeninant su totalitarizmo nusikaltimais susijusią medžiagą (pvz., knygas, garso ir vaizdo ar tik garso įrašus, archyvų duomenis). Finansuojami tokie projektai, kuriuos parengė skirtingų Europos šalių kultūros institucijos ir kurių temos įdomios plačiai auditorijai – jų turinys turi būti pateiktas Europeana svetainėje iškart atlikus skaitmeninimą.

- Pagal ES mokymosi visą gyvenimą programą remiami tarptautiniai projektai, skirti aktyvaus pilietiškumo ugdymui skatinti diegiant tolerancijos vertybes, geriau supažindinant Europos istorijos ir kultūros paveldu ir perteikiant demokratines nuostatas. Be to, Komisija rengia analitinį aktyvaus pilietiškumo ugdymo modelį, apimantį du kompleksinius rodiklius – suaugusiųjų ir moksleivių pilietiškumo ugdymas. Šio modelio rengėjų vartojamo termino „aktyvus pilietiškumas“ apibrėžtis yra „dalyvavimas pilietinės visuomenės, bendruomenės veikloje ir (arba) politiniame gyvenime, laikantis tarpusavio pagarbos ir smurto netoleravimo principų bei užtikrinant žmogaus teises ir demokratiją“ . Skatinant aktyvaus pilietiškumo ugdymą oficialiojo, neoficialiojo ir neformaliojo mokymo srityse, diegiamos tolerancijos vertybės, ugdomos demokratinės nuostatos, pagarba savo ir kitų kultūrai ir istorijai. Pilietiškumo gebėjimai, pagrįsti demokratijos, teisingumo, lygybės, pilietiškumo ir žmogaus teisių idėjų suvokimu, įtraukti į Švietimo tarybos priimtus orientacinius Europos bendrųjų gebėjimų metmenis[16] ir yra ugdomi nacionaliniu lygiu.

- Galimiems paramos gavėjams, kurių veikla siekiama išsaugoti totalitarizmo nusikaltimų atminimą, Komisija suteiks daugiau informacijos apie galimybę gauti lėšų pagal šias programas.

Rugpjūčio 23 d. – Europos atminimo diena

Europos Parlamento paskelbta visų totalitarinių ir autoritarinių režimų aukų atminimo diena Europoje kol kas minima tik Estijoje, Latvijoje, Lietuvoje, Slovėnijoje ir Švedijoje.

Komisija ragina apsvarstyti galimybę prisidėti prie šios iniciatyvos visas valstybes nares atsižvelgiant į savo istoriją ir aplinkybes.

Europos atminimo ir sąžinės programa

2009 m. balandžio 2 d. rezoliucijoje Europos Parlamentas ragino parengti Europos atminimo ir sąžinės programą, pagal kurią būtų remiamas nacionalinių mokslinių tyrimų institutų, kurių specializacija – totalitarizmo istorija, tinklų kūrimas ir bendradarbiavimas, ir sukurti visos Europos dokumentacijos centrą (memorialą) visų totalitarinių režimų aukoms atminti. Be to, EP ragina stiprinti atitinkamas esamas finansines priemones, kad būtų užtikrinama parama profesionaliems minėtųjų klausimų istorijos tyrimams. 2009 m. birželio 16 d. Bendrųjų reikalų ir išorės santykių tarybos išvadose pritarta iniciatyvai padėti kurti totalitarinių režimų nusikaltimus tiriančių ir atminimą puoselėjančių nacionalinių įstaigų tinklus ir palaikyti šių įstaigų bendradarbiavimą. Subūrus visų valstybių narių suinteresuotąsias šalis, įskaitant mokslo įstaigų ir nepriklausomus mokslininkus bei ekspertus, kad pasidalytų patirtimi, tyrimų duomenimis ir geriausia patirtimi, taip pat ir tuo, kaip valstybės narės pasitelkdamos mokymo programas puoselėja kolektyvinį atminimą, prisidedama prie skatinimo išsaugoti atminimą.

- Praėjus metams nuo formalaus tokios programos sukūrimo, galima būtų prašyti metinės dotacijos veiklai pagal programą „Europa piliečiams“. Komisija mano, kad labai svarbu dalytis geriausia patirtimi subūrus visų valstybių narių suinteresuotąsias šalis, įskaitant mokslo įstaigų ir nepriklausomus mokslininkus bei ekspertus.

Ar reikia ES lygmens derinimo?

Taryba prašė Komisiją išnagrinėti, ar reikalingas papildomas šio pamatinio sprendimo dėl rasizmo ir ksenofobijos dokumentas, kuriame būtų nagrinėjami nusikaltimai, susiję su genocido nusikaltimų, nusikaltimų žmoniškumui ir karo nusikaltimų, nukreiptų prieš asmenų grupę, apibūdinamą pagal kitus kriterijus nei rasė, odos spalva, religija, kilmė ar tautinė arba etninė priklausomybė, pavyzdžiui, pagal jų socialinę padėtį ar politinius įsitikinimus, viešu toleravimu, šių nusikaltimų neigimu ar šiurkščiu menkinimu.

Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 83 straipsnis yra teisinis pagrindas, kuriuo remiantis apibrėžiamos nusikalstamos veikos ir sankcijos už ypač sunkius nusikaltimus, kurių tarpvalstybinį pobūdį lemia tokių veikų pobūdis ar poveikis arba ypatingas poreikis kovoti su jomis remiantis bendru pagrindu. SESV 83 straipsnio 1 dalyje išvardijamos šios sritys. Tarp jų nėra genocido nusikaltimų, nusikaltimų žmoniškumui ir karo nusikaltimų, nukreiptų prieš asmenų grupę, apibūdinamą pagal kitus kriterijus nei rasė, odos spalva, religija, kilmė ar tautinė arba etninė priklausomybė, viešo toleravimo, šių nusikaltimų neigimo ar šiurkštaus menkinimo. Atsižvelgiant į nusikaltimų pokyčius, sričių sąrašą galima papildyti – tam turi vienbalsiškai pritarti Taryba, gavusi Europos Parlamento sutikimą.

Iš tyrimo rezultatų matyti, kad kiekviena valstybė narė, atsižvelgdama į konkrečias savo šalies aplinkybes, taiko skirtingas priemones (pvz., teisingumo atkūrimas aukoms, teisingumas nusikaltimų vykdytojams, faktų nustatymas, simbolių politika ir kt.). Netgi valstybėse narėse, kurių totalitarinių režimų patirtis panaši, teisiniai dokumentai, priemonės ir praktika, taip pat jų priėmimo ir įgyvendinimo laikas gali skirtis. Todėl, Komisijos nuomone, kol kas pasinaudoti šia galimybe nėra sąlygų, tačiau ji stebės, kas daroma šiuo klausimu.

IšVADA

Komisija įsitikinusi, kad Europos Sąjunga, neviršydama savo kompetencijos, privalo dalyvauti veikloje, kurią valstybės narės vykdo bandydamos susitaikyti su totalitarizmo nusikaltimų paveldu. Europos Sąjunga grindžiama pagarba pagrindinėms teisėms ir yra įkvėpimo ir padrąsinimo šaltinis visoms tautoms, mėginančioms susitaikyti su praeityje patirtomis kančiomis. Visi Europos Sąjungos gyventojai turi stengtis išsaugoti išgyventų baisumų atminimą, kad „kitų istorija taptų ir mūsų istorija“. Išsaugoti gyvą atminimą yra visų mūsų pareiga – taip išreiškiame pagarbą visiems kentėjusiems ir žuvusiems, ir užtikriname, kad tai nepasikartotų. Šiuo atminimu pagrįstas Europos Sąjungos įsipareigojimas gyventi demokratiškai, gerbti pagrindines teises ir kovoti su šiuolaikinėmis netolerancijos ir ekstremizmo apraiškomis.

[pic][pic][pic]

[1] Priimta 2009 m. gruodžio 10–11 d. Europos Vadovų Tarybos susitikime; OL C 115, 2010 5 4, p. 0001–0038.

[2] Šiame seminare Komisija norėjo pasisemti daugiau informacijos apie įvairius šių problemų aspektus ir suformuluoti diskusijų temas viešam Europos lygio svarstymui.

[3] Pagrindinės dvi svarstant nagrinėtos temos – pripažinimas ir susitaikymas. Tarybai pirmininkavusi Slovėnija paskelbė svarstymo ataskaitas leidinyje „Totalitarinių režimų nusikaltimai“. Balandžio 8 d. įvykusio viešo totalitarinių režimų nusikaltimų svarstymo Europos lygiu ataskaitos ir protokolai. („Crimes committed by totalitarian regimes “. Reports and proceedings of the 8 April European public hearing on crimes committed by totalitarian regimes ), red. Peter Jambrek.

[4] Valstybių narių naudojamų totalitarinių režimų nusikaltimų Europoje atminimo priemonių studija. Pateikė prof. dr. Carlos Closa Montero. Institute for Public Goods and Policy . Centre of Human and Social Sciences . CSIC . Madridas, Ispanijahttp://ec.europa.eu/justice/doc_centre/rights/studies/docs/memory_of_crimes_en.pdf

[5] Į klausimyne pateiktus klausimus atsakė 16 valstybių narių: LV, LT, EE, PL, HU, SK, SL, BG, RO, BE, IRL, SE, FI, PT, ES ir DE.

[6] Studijoje pateikiama susisteminta situacijos valstybėse narėse apžvalga (žr. 3.3 dalį).

[7] Naujo baudžiamojo kodekso (įsigaliojo 2010 m. sausio 1 d.) 405 straipsnis.

[8] 1998 m. gruodžio 18 d. Akto dėl Tautos atminimo instituto ir Nusikaltimų lenkų tautai baudžiamojo persekiojimo komisijos įsteigimo 55 straipsnis.

[9] 2010 m. liepos 24 d. įsigaliojęs baudžiamojo kodekso pakeitimas.

[10] Baudžiamojo kodekso 170 straipsnis.

[11] Latvijos atsakyme į klausimyną nurodoma, kad, remiantis baudžiamojo įstatymo 74 ir 71 straipsniais, genocido, nusikaltimų žmoniškumui, nusikaltimų taikai ir karo nusikaltimų, padarytų, be kita ko, dėl politinių įsitikinimų ar socialinės padėties, neigimą galima traktuoti kaip nusikalstamą veiką.

[12] Įtrauktas į Tarybai pirmininkavusios Slovėnijos parengtą leidinį, kuriame skelbiamos svarstymo ataskaitos ir protokolai (žr. pirmiau).

[13] 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 1904/2006/EB, įkuriantis 2007–2013 m. programą „Europa piliečiams“.

[14] ftp://ftp.cordis.europa.eu/pub/fp7/docs/wp/cooperation/ict/c_wp_201001_en.pdf.

[15] Daugiakalbis interneto archyvas, kuriame sukaupti milijonai suskaitmenintų kūrinių iš Europos muziejų, bibliotekų, archyvų ir daugialypės terpės rinkinių.

[16] OL L 394, 2006 12 30.