Atsižvelgdama į turimus įrodymus, Komisija siūlo Tarybai priimti įgyvendinimo sprendimą suteikti Lietuvai finansinę paramą pagal SURE reglamentą pirmiau nurodytoms priemonėms remti.

(c)išmokomis savarankiškai dirbantiems asmenims, įskaitant individualią žemės ūkio veiklą vykdančius asmenis, kurių žemės ūkio valdos ar ūkio ekonominis dydis yra ne mažesnis negu keturi ekonominio dydžio vienetai. 2020 m. išmoka sudarė 257 EUR ir buvo mokama karantino ir ekstremaliosios situacijos laikotarpiu ir dar du po to ėjusius mėnesius. 2021 m. išmoka sudaro 260 EUR ir yra mokama karantino ir ekstremaliosios situacijos laikotarpiu ir dar vieną mėnesį po to. Išmokos savarankiškai dirbantiems asmenims gali būti laikomos priemone, panašia į sutrumpinto darbo laiko tvarkos priemones, kaip nurodyta Reglamente (ES) 2020/672, nes jomis siekiama apsaugoti savarankiškai dirbančius asmenis ar panašių kategorijų darbuotojus nuo pajamų sumažėjimo ar praradimo.

(a)subsidijų darbdaviams sistema, pagal kurią siekiama padengti apskaičiuotą darbo užmokestį kiekvienam samdomam darbuotojui, neturėjusiam darbo. Iki 2021 m. sausio 1 d. darbdavys galėjo pasirinkti subsidiją, kuri padengtų 70 % atlyginimo, bet ne daugiau kaip 1,5 minimaliojo darbo užmokesčio, arba 90 % atlyginimo (100 %, jei darbuotojui yra 60 ir daugiau metų), bet ne daugiau kaip vieną minimalųjį darbo užmokestį. Nuo 2021 m. sausio 1 d. darbdavys gali gauti subsidijas, kurios padengtų 100 % atlyginimo, bet ne daugiau kaip 1,5 minimaliojo darbo užmokesčio. Sistemoje dalyvavę darbdaviai turi išlaikyti ne mažiau kaip 50 % savo darbuotojų ne trumpiau kaip tris mėnesius po to, kai baigiasi subsidija darbo užmokesčiui;

Pagal SURE reglamento 6 straipsnio 2 dalį Komisija pasikonsultavo su Lietuvos valdžios institucijomis, kad patikrintų, ar dėl COVID-19 pandemijos staiga smarkiai padidėjo faktinės ir numatytos išlaidos, kurios yra tiesiogiai susijusios su Lietuvos darbo rinkos priemonėmis. Padidėjusios išlaidos, dėl kurių prašoma papildomos finansinės paramos, visų pirma yra susijusios su esamomis priemonėmis, nurodytomis Tarybos įgyvendinimo sprendime (ES) 2020/1350:

2021 m. kovo 11 d. Lietuva pateikė naują prašymą dėl Sąjungos finansinės paramos pagal SURE reglamentą.

Tarybos reglamente (ES) 2020/672 (toliau – SURE reglamentas) nustatyta teisinė sistema, pagal kurią valstybėms narėms, kurios dėl COVID-19 protrūkio patiria didelį ekonomikos sukrėtimą arba kurioms kyla didelė tokio sukrėtimo grėsmė, teikiama Sąjungos finansinė parama. Parama pagal SURE skirta pirmiausia sutrumpinto darbo laiko tvarkos ar panašioms priemonėms, kuriomis siekiama apsaugoti darbuotojus ir savarankiškai dirbančius asmenis ir taip sumažinti nedarbo ir pajamų praradimo mastą, finansuoti, taip pat naudojama kaip papildoma priemonė tam tikroms su sveikata susijusioms priemonėms, visų pirma darbo vietoje, finansuoti.

Be valstybių narių teikiamų garantijų, sistemoje įtvirtintos kitos apsaugos priemonės, užtikrinančios jos finansinį patikimumą:

Komisija turėtų galėti sudaryti sutartis dėl skolinimosi finansų rinkose, kad perskolintų tokias lėšas finansinės paramos pagal priemonę SURE prašančiai valstybei narei.

Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą. Juo neviršijama to, kas būtina priemonės tikslams pasiekti.

(8)kaip nurodyta Įgyvendinimo sprendimo (ES) 2020/1350 3 straipsnio b punkte, valdžios institucijos taip pat pradėjo skirti išmokas savarankiškai dirbantiems asmenims, įskaitant individualią žemės ūkio veiklą vykdančius asmenis, kurių žemės ūkio valdos ar ūkio ekonominis dydis yra ne mažesnis negu keturi ekonominio dydžio vienetai. Ši priemonė iš dalies pakeista 2020 m. 2020 m. išmoka sudarė 257 EUR ir buvo mokama karantino ir ekstremaliosios situacijos laikotarpiu ir dar du po to ėjusius mėnesius. 2021 m. išmoka sudaro 260 EUR ir yra mokama karantino ir ekstremaliosios situacijos laikotarpiu ir dar vieną mėnesį po to. Išmokos savarankiškai dirbantiems asmenims gali būti laikomos priemone, panašia į sutrumpinto darbo laiko tvarkos priemones, kaip nurodyta Reglamente (ES) 2020/672, nes jomis siekiama apsaugoti savarankiškai dirbančius asmenis ar panašių kategorijų darbuotojus nuo pajamų sumažėjimo ar praradimo;

(6)2016 m. birželio 21 d. Užimtumo įstatyme Nr. XII-2470 su 2020 m. pakeitimais, kaip nurodyta Įgyvendinimo sprendimo (ES) 2020/1350 3 straipsnio a punkte, Lietuva, kaip paramą ekstremaliosios situacijos ar karantino laikotarpiu, nustatė subsidijų darbdaviams sistemą, pagal kurią siekiama padengti apskaičiuotą darbo užmokestį kiekvienam samdomam darbuotojui, neturėjusiam darbo. Iki 2021 m. sausio 1 d. darbdavys galėjo pasirinkti subsidiją, kuri padengtų 70 % atlyginimo, bet ne daugiau kaip 1,5 minimaliojo darbo užmokesčio, arba 90 % atlyginimo (100 %, jei darbuotojui yra 60 ir daugiau metų), bet ne daugiau kaip vieną minimalųjį darbo užmokestį. Nuo 2021 m. sausio 1 d. darbdavys gali gauti subsidijas, kurios padengtų 100 % atlyginimo, bet ne daugiau kaip 1,5 minimaliojo darbo užmokesčio. Sistemoje dalyvavę darbdaviai turi išlaikyti ne mažiau kaip 50 % savo darbuotojų ne trumpiau kaip tris mėnesius po to, kai baigiasi subsidija darbo užmokesčiui;

(3)COVID-19 protrūkis tebėra imobilizavęs didelę Lietuvos darbo jėgos dalį. Dėl to Lietuvoje staiga smarkiai padidėjusios viešosios išlaidos, susijusios su Įgyvendinimo sprendimo (ES) 2020/1350 3 straipsnio a ir b punktuose nurodytomis priemonėmis, vis dar nesumažėjo;

atsižvelgdama į 2020 m. gegužės 19 d. Tarybos reglamentą (ES) 2020/672 dėl Europos laikinos paramos priemonės nedarbo rizikai dėl ekstremaliosios situacijos, susijusios su COVID-19 protrūkiu, mažinti (SURE) sukūrimo, ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

(3)4 straipsnis pakeičiamas taip:

„4 straipsnis

1.Lietuva ne vėliau kaip 2021 m. kovo 30 d., o po to – kas šešis mėnesius informuoja Komisiją apie numatytų viešųjų išlaidų įvykdymą, kol tos numatytos viešosios išlaidos bus visiškai įvykdytos.

2.Jei 3 straipsnyje nurodytos priemonės grindžiamos numatytomis viešosiomis išlaidomis ir joms taikomas įgyvendinimo sprendimas, kuriuo iš dalies keičiamas Įgyvendinimo sprendimas (ES) 2020/1350, Lietuva per 6 mėnesius nuo to sprendimo priėmimo datos, o po to – kas 6 mėnesius informuoja Komisiją apie numatytų viešųjų išlaidų įvykdymą, kol tos numatytos viešosios išlaidos bus visiškai įvykdytos.“

2 straipsnis

Šis sprendimas skirtas Lietuvos Respublikai.

Priimta Briuselyje