EUROPOS KOMISIJA Strasbūras, 2018 05 29 COM(2018) 374 final 2018/0199(COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl konkrečių nuostatų, taikomų siekiant Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo („Interreg“), kuriam skiriamos Europos regioninės plėtros fondo ir išorės finansavimo priemonių lėšos {SEC(2018) 268 final}

{SWD(2018) 282 final}

{SWD(2018) 283 final}



AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS 2018 m. gegužės 2 d. Komisija priėmė pasiūlymą dėl kito laikotarpio, 2021–2027 m. daugiametės finansinės programos. Programos supaprastinimas pažymėtas kaip pagrindinis tikslas diskusijoms skirtame dokumente dėl ES finansų, vykdant dabartinės programos ex post vertinimą ir viešas konsultacijas dėl 2021–2027 m. programos. Iš patirties matyti, kad dabartinės taisyklės yra pernelyg sudėtingos ir suskaidytos, dėl to programų valdytojams ir galutiniams paramos gavėjams užkraunama nepagrįsta našta. Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo (INTERREG) įgyvendinimo srityje Komisija teikia esminį pasiūlymą, kaip supaprastinti bendradarbiavimą už Sąjungos sienų. Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) valstybių narių teritorinis bendradarbiavimas aiškiai atskirtas nuo ekonominio, finansinio ir techninio bendradarbiavimo su ES nepriklausančiomis šalimis. Valstybių narių teritorinis bendradarbiavimas vykdomas (vidaus) ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos srityje (Trečiosios dalies dėl Sąjungos politikos sričių ir vidaus veiksmų XVIII antraštinė dalis). Ekonominis, finansinis ir techninis bendradarbiavimas su ES nepriklausančiomis šalimis vykdomas pagal Penktosios dalies dėl Sąjungos išorės veiksmų III antraštinės dalies (Bendradarbiavimas su trečiosiomis valstybėmis ir humanitarinė pagalba) 2 skyrių, vystomasis bendradarbiavimas – pagal 3 skyrių ir ketvirtą dalį dėl asociacijos su užjūrio šalimis ir teritorijomis (toliau – UŠT). Todėl sukurti vieną bendradarbiavimo fondą, skirtą bendradarbiavimui ir ES viduje, ir už ES ribų, nėra įmanoma teisiškai. Vis dėlto, labai stengiantis supaprastinti esamą tvarką ir kurti kuo didesnę sąveiką tarp reglamentų, reglamentuose dėl būsimų ES išorės finansavimo priemonių: ·PNPP III: Pasirengimo narystei pagalbos priemonės (toliau – PNPP III), ·KPTB: Kaimynystės, vystymosi ir tarptautinio bendradarbiavimo priemonė (KPTBP) ir ·UŠTP: Tarybos sprendimas dėl užjūrio šalių ir teritorijų asociacijos, kuriuo nustatoma finansavimo programa (toliau – UŠTP), siekiama nustatyti aiškias taisykles dėl dalies šių priemonių išteklių perkėlimo INTERREG programoms. Šios programos vėliau bus įgyvendinamos daugiausia laikantis Reglamento dėl konkrečių nuostatų, taikomų siekiant Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo (INTERREG), kuriam skiriamos Europos regioninės plėtros fondo ir išorės finansavimo priemonių lėšos. Jas pagal pasidalijamojo valdymo principą įgyvendins valstybių narių INTERREG programos institucijos. Dėl PNPP III pažymėtina, kad INTERREG programoms skiriamo įnašo suma nustatoma pagal ETB/INTERREG reglamento 10 straipsnį; šis reglamentas taip pat bus taikomas naudojant įnašą. Jeigu tai tikslinga, PNPP III įnašus taip pat galima skirti pagal ETB/INTERREG reglamentą sudaromoms ir įgyvendinamoms tarptautinio ir tarpregioninio bendradarbiavimo programoms arba priemonėms (PNPP III reglamento 5 straipsnio 4 ir 5 dalys). Dėl KPTBP pažymėtina, kad tais atvejais, kai ketinamos įgyvendinti priemonės yra visuotinio, tarpregioninio arba regioninio pobūdžio, Komisija gali nuspręsti pagal atitinkamas orientacines daugiametes programas, atitinkamus veiksmų planus arba atitinkamas priemones išplėsti veiksmų aprėptį ir įgyvendinti juos šalyse ir teritorijose, kurioms KPTBP reglamentas netaikomas. Taip būtų siekiama užtikrinti, kad Sąjungos finansavimas būtų darnus ir veiksmingas, arba paskatinti regioninį arba tarpregioninį bendradarbiavimą. Ypač pažymėtina, kad Komisija gali įtraukti konkretų finansavimą, kuris būtų skirtas padėti šalims partnerėms ir regionams stiprinti bendradarbiavimą su kaimyniniais atokiausiais ES regionais ir užjūrio šalimis bei teritorijomis, kurioms taikomas Tarybos sprendimas dėl UŠTP. Taigi prireikus, remiantis abipusiškumo ir finansavimo pagal UŠTP ir (arba) pagal ETB/INTERREG reglamentą proporcingumo principu, pagal KPTBP galima skirti įnašus veiksmams, kuriuos pagal šį siūlomą reglamentą įgyvendina valstybė partnerė, regionas ar kitas subjektas, pagal sprendimą dėl UŠTP – šalis, teritorija ar kitas subjektas arba pagal bendras programas, tarpregioninio bendradarbiavimo programas arba priemones, sukurtas ir įgyvendinamas pagal ETB/INTERREG reglamentą (KPTBP reglamento 33 straipsnio 2 dalis ir 87 straipsnis) – ES atokiausias regionas. Kad būtų galima užtikrinti darną su kitomis šios srities ES politikos kryptimis, taisyklės dėl Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) paramos teikimo ir įgyvendinimo išdėstomos, kiek tai įmanoma, Bendrųjų nuostatų reglamente (BNR). Jame išdėstomos ES lygmeniu taikomos bendrosios nuostatos, taikomos visiems septyniems pagal pasidalijamojo valdymo principą veikiantiems fondams. Tai – ·SF Sanglaudos fondas, ·EJRŽF Europos jūrų reikalų ir žuvininkystės fondas ·ERPF Europos regioninės plėtros fondas ·ESF+ „Europos socialinis fondas +“ ·PMIF Prieglobsčio ir migracijos fondas ·SVVP Sienų valdymo ir vizų priemonė

·ISF Vidaus saugumo fondas. Siekiant supaprastinti teisėkūros struktūrą ir užtikrinti, kad taikytinos nuostatos būtų aiškios, BNR išdėstytos bendrosios ir konkretiems fondams skirtos taisyklės. Tai galioja ir reglamentui, taikomam ir ERPF, ir Sanglaudos fondui , kai intervencinių veiksmų imamasi pagal „investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą“ tikslą, ir ERPF pagal „Europos teritorinio bendradarbiavimo (INTERREG)“ tikslą). Programos, įgyvendinamos pagal Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą (INTERREG), kuriose dalyvauja keletas valstybių narių ir ES nepriklausančių šalių, pasižymi tam tikra specifika. Todėl Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo (INTERREG) reglamente išdėstytos konkrečiai INTERREG skirtos taisyklės, susijusios ir su BNR, ir su ERPF bei Sanglaudos fondo reglamentu. Jame taip pat išdėstytos specialios taisyklės dėl programų, vykdomų pagal ETB/INTERREG tikslą (toliau – INTERREG programos), pagal kurias valstybės narės bendradarbiauja su ES nepriklausančiomis šalimis. Pagal ES išorės finansines priemones priemones išdėstomos aiškios taisyklės dėl „lėšų perkėlimo“ visiems INTERREG komponentams. 2014–2020 m. programavimo laikotarpiu PNPP TB programas jau valdė Regioninės ir miestų politikos generalinis direktoratas ir beveik visos PNPP reglamente išdėstytos taisyklės dėl įgyvendinimo buvo suderintos su INTERREG taisyklėmis dėl valstybių narių bendradarbiavimo programų. EKP TB programas valdė Kaimynystės politikos ir plėtros derybų generalinis direktoratas. EKP reglamente išdėstytos taisyklės dėl įgyvendinimo kai kuriais aspektais skyrėsi nuo INTERREG taikytų taisyklių. Su atokiausiais regionais susijęs bendradarbiavimas daugiausia vyko projektų lygmeniu. Papildomai pagal netiesioginio valdymo principus įgyvendinti tam tikri bandomieji veiksmai, pagal kuriuos įgyvendinant bendradarbiavimo priemones įtrauktos INTERREG programų institucijos. 2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI ES veiksmai grindžiami SESV 174 straipsniu: „[k]ad skatintų visokeriopą darnią plėtrą, Sąjunga plėtoja ir vykdo savo veiklą, padedančią stiprinti jos ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą. Sąjunga ypač siekia mažinti regionų plėtros lygio skirtumus ir nepalankiausias sąlygas turinčių regionų atsilikimą.“ ERPF tikslai apibrėžti SESV 176 straipsnyje: „Europos regioninės plėtros fondo paskirtis – padėti ištaisyti pagrindinius Sąjungos regionų pusiausvyros sutrikimus prisidedant prie atsiliekančių regionų plėtros bei struktūrinio prisitaikymo ir nuosmukį patiriančių pramoninių regionų pertvarkos.“ SESV 174 straipsnyje taip pat nustatyta, kad ypatingas dėmesys skiriamas kaimo vietovėms, pramonės pereinamojo laikotarpio vietovėms bei didelių ir nuolatinių gamtinių arba demografinių trūkumų turinčioms vietovėms. Tai – labai retai apgyvendinti toliausiai į šiaurę nutolę regionai bei salų, pasienio ir kalnuoti regionai. Teisinis pagrindas priimti įgyvendinimo reglamentus, skirtus ERPF, sanglaudos politikos fondui, iš kurio remiamas Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslas (INTERREG), yra SESV 178 straipsnis. Dėl ES išorės finansavimo priemonių paramos pažymėtina, kad ekonominio, finansinio ir techninio bendradarbiavimo su ES nepriklausančiomis šalimis, įskaitant šalis, galinčias tapti ES narėmis, teisinis pagrindas yra SESV 212 straipsnio 2 dalis: „1. Nepažeisdama kitų Sutarčių nuostatų ir ypač 208–211 straipsnių nuostatų Sąjunga įgyvendina ekonominio, finansinio ir techninio bendradarbiavimo su trečiosiomis valstybėmis, išskyrus besivystančias šalis, ypač finansinės pagalbos, veiksmus. Tokie veiksmai atitinka Sąjungos bendradarbiavimo vystymosi labui politiką ir yra vykdomi vadovaujantis jos išorės veiksmų principais ir tikslais. Sąjungos ir valstybių narių veiksmai vienas kitą papildo ir sustiprina. 2. Europos Parlamentas ir Taryba, spręsdami pagal įprastą teisėkūros procedūrą, patvirtina 1 dalies įgyvendinimui būtinas priemones.“ Teisinis bendradarbiavimo su besivystančiomis šalimis pagrindas yra SESV 209 straipsnio 1 dalis: „1. Europos Parlamentas ir Taryba, spręsdami pagal įprastą teisėkūros procedūrą, patvirtina priemones, būtinas bendradarbiavimo vystymosi labui politikai įgyvendinti, kurios gali būti siejamos su daugiametėmis bendradarbiavimo su besivystančiomis šalimis programomis arba teminio pobūdžio programomis.“ Galiausiai pažymėtina, kad, atsižvelgiant į atokiausių regionų socialinės ir ekonominės struktūros padėtį (dėl tam tikrų specifinių šių regionų ypatumų jų vystymasis yra labai apribotas), SESV 349 straipsnyje numatyta galimybė patvirtinti tam tikras konkrečias priemones. Subsidiarumas ir proporcingumas Atliekant poveikio vertinimą nustatyta įvairių priežasčių, dėl kurių ES lygmens veiksmais suteikiama pridėtinės vertės nacionalinio lygmens veiksmams. Šios priežastys yra tokios: ·daugelyje šalių ERPF ir Sanglaudos fondo lėšomis finansuojama ne mažiau kaip 50 proc. viešųjų investicijų – kitu atveju tos valstybės narės finansiškai nebūtų pajėgios įgyvendinti tokių investicijų. ·Nemažas papildomas poveikis gali būti jaučiamas už nacionalinių sienų ir regionų ribų, pavyzdžiui, kai investuojama į inovacijas ir MVĮ. Siekiant užtikrinti, kad papildomas poveikis būtų realus, taip pat užtikrinti, kad investicijos nebūtų per mažos, ES lygmeniu tenka atlikti svarbų vaidmenį. Be to, investicijas reikia vykdyti taip, kad papildomas poveikis būtų kuo didesnis. ·Daugumoje regionų, įskaitant labiau išsivysčiusius regionus, nuosekli strateginė investicijų sistema kuriama pažangiosios specializacijos strategijomis (RIS3), suteikiančiomis didelę pridėtinę vertę. Šios strategijos rengtos, laikantis reikalavimo rengti strategines ERPF paramos programas, taip pat vykdant atitinkamą išankstinę sąlygą. Iš tiesų tokios strategijos dažniausiai daugiausiai naudos duoda labiausiai išsivysčiusiuose regionuose (ypač šiaurės šalyse, Austrijoje, Vokietijoje, Beniliukso šalyse ir Prancūzijoje). ·Taip skatinama įgyvendinti ES prioritetus. Prie to galima priskirti struktūrines darbo rinkų, transporto, aplinkos apsaugos, energetikos, švietimo ir socialinės politikos reformas ir programas, taip pat administravimo aplinkos modernizavimą. ·Naudojantis ERPF lėšomis piliečiams svarbiose srityse pasiekiama konkrečių rezultatų – „ES biudžetas padeda siekti to, kas europiečiams svarbu“. Pagalba regionams prisitaikyti prie globalizacijos keliamų iššūkių, 2014–2020 m. laikotarpiu suteikta parama 1,1 mln. MVĮ (taip sukurtos 420 000 naujų darbo vietų ir kovojama su skurdu miestuose) – visa tai yra Europos visuomenės prioritetai. Derėtų pažymėti, kad daugelis šių rezultatų ypač akivaizdūs už sanglaudos šalių ribų. Siūlomame reglamente išdėstytos politikos alternatyvos yra proporcingos, nes, be kitų dalykų:

·Europos Komisija programų tiesiogiai nevaldo – programos įgyvendinamos kartu su valstybėmis narėmis, užmezgus su jomis partnerystės ryšius (pagal pasidalijamojo valdymo principą); ·mišrios taisyklės (atitinkamos BNR nuostatos ir šis reglamentas) yra daug paprastesnės ir daug darnesnės negu praėjusiu laikotarpiu. 3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTAISIAIS SUBJEKTAIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI 2007–2013 m. INTERREG ex post vertinimas Iki 2013 m. pabaigos pagal INTERREG programas finansuota beveik 7 000 projektų, įgyvendintų pagrindinėse strategijoje „Europa 2020“ apibrėžtose politikos srityse. Įgyvendinti ekonominių klasterių kūrimo ir plėtros, kompetencijos centrų steigimo, aukštojo mokslo ir mokymo centrų, mokslinių tyrimų centrų ir konsultacines paslaugas verslo subjektams ir startuoliams teikiančių tarpvalstybinių tinklų bendradarbiavimo projektai. Įgyvendinta maždaug 1300 aplinkos apsaugos projektų, įskaitant gamtinių išteklių (taip pat jūrų ir upių baseinų) valdymo kartu su tarptautinėmis organizacijomis projektus, bendradarbiavimo veiksmus siekiant pašalinti gamtinio pavojaus riziką, kovos su klimato kaita, biologinės įvairovės apsaugos veiksmus ir bandomąsias atsinaujinančiosios energijos išteklių kūrimo iniciatyvas. INTERREG programos padėjo patobulinti įvairias sritis, įskaitant paslaugų prieinamumą, bendrą švietimą ir mokymą, didesnę apsaugą nuo aplinkos ir žmogaus keliamos rizikos. Pagerėjo MVĮ tarptautinimas, ypač pasienio regionuose. Programos taip pat padėjo padaryti platesnį poveikį, ypač tuo, kad pašalintos konkrečios bendradarbiavimo kliūtys (daugiausia kultūrinės ir fizinės), sustiprinta socialinė integracija. Atliekant ex post vertinimą taip pat nustatyta, kad: 1.INTERREG programos išliko labai plačios, pagal jas dažnai buvo ypač siekiama plėtoti bendradarbiavimą ir ryšius. Siekiant sanglaudos politikos tikslų, svarbu tinkamai suderinti bendradarbiavimą (jis išlieka svarbiausiu INTERREG elementu) ir mokymąsi. 2.Nustatant, kuriuos regionus remti, regis, nedaug dėmesio skirta funkcinio regiono arba teritorijos idėjai. Vis dėlto, tai yra itin svarbu, turint galvoje, kokios naudos gali duoti tarpvalstybinis ir tarptautinis bendradarbiavimas. 3.Pagal daugumą programų priimant sprendimus, kuriuos projektus remti, laikytasi principo „iš apačios į viršų“. Dėl to buvo sunku laikytis darnios strategijos, pagal kurią būtų toliau stiprinamas atitinkamų regionų ekonominis vystymasis ir socialinė, ekonominė bei teritorinė integracija, nors pavieniais projektais tam tikras indėlis įneštas. 4.INTERREG programos labai mažai koordinuotos su pagrindinėmis programomis. Dėl to prarasta galimybė vienas programas papildyti kitomis ir sustiprinti jų poveikį vystymuisi. Šiuos trūkumus stengiamasi pašalinti 2014–2020 m. programavimo laikotarpio reglamentais. Pirmiausia pažymėtina, kad rezultatų ir veiklos plane reikėtų užtikrinti, kad fondai būtų labiau sutelkti nedideliam skaičiui politikos tikslų siekti, intervencijos logika būtų labai aiški nuo pat pradžių, o rezultatai būtų išmatuojami. 2021–2027 m. laikotarpiu bus stengiamasi dar labiau stiprinti bendradarbiavimą. To bus siekiama pirmiausia šiomis priemonėmis: 1.koreguojant INTERREG programų architektūrą, kad būtų geriau atsižvelgta į funkcines teritorijas. Tarpvalstybinės programos bus geriau suderintos, kad išteklius būtų galima sutelkti prie sausumos sienų, per kurias užmegzti intensyvus tarpvalstybiniai ryšiai. Pagal naujas jūrų programas sujungus tarpvalstybinio ir tarptautinio bendradarbiavimo įvairiuose jūrų baseinuose lygmenis bus stiprinamas jūrų srities bendradarbiavimas; 2.įtraukiant tarpvalstybinį bendradarbiavimą į vykdomą Komisijos komunikate „Ekonomikos augimo ir sanglaudos skatinimas ES pasienio regionuose“ (toliau – Pasienio regionų komunikatas) aprašytą politikos darbą. Programose dėmesį sutelkiant į pasienio regionų piliečiams bei verslo subjektams tiesiogiai aktualius veiksmus; 3.stiprinant tarptautinio bendradarbiavimo ir bendradarbiavimo jūrų srityje INTERREG programas, skirtas toms pačioms funkcinėms teritorijoms, kaip esamos makroregioninės strategijos (MRS). Geriau suderinant finansavimą ir MRS prioritetus; 4.stiprinant tarpregioninį bendradarbiavimą inovacijų tikslais, kaip nurodyta Komisijos komunikate „Inovacijų stiprinimas Europos regionuose:

atsparus, integracinis ir tvarus teritorinio lygmens ekonomikos augimas“. Tuo tikslu bus pasiūlyta nauja tarpregioninė priemonė, pagal kurią būtų remiami pažangiosios specializacijos strategijų (S3) dalyvių klasteriai, taip siekiant paskatinti inovacijas ir Europos rinkoje pasiūlyti novatoriškus produktus bei procesus; 5.BNR ir ERPF reglamentuose bus toliau raginama stiprinti ir remti glaudesnį INTERREG programų ir investicijų į darbo vietų kūrimą ir ekonomikos augimą programų koordinavimą. To bus siekiama užtikrinant, kad pagal šias programas finansuojamuose prioritetuose bendradarbiavimo veiksmams būtų skiriama daug dėmesio. Patirtis, įgyta įgyvendinant 2014–2020 m. PNPP Pagal PNPP aktyviai skatinamas teritorinis bendradarbiavimas, pavyzdžiui, bendradarbiavimas pagal tarpvalstybines programas, tarptautinio ir tarpregioninio bendradarbiavimo programas ir makroregionines strategijas. Pridėtinė vertė akivaizdi. Svarbiausi plėtros proceso aspektai – taikinimas ir pasitikėjimo stiprinimas Vakarų Balkanuose, geografinių ir psichologinių kliūčių naikinimas, gerų kaimyninių santykių plėtojimas – remiami tik pagal ES programas, o kitų paramos teikėjų neremiami.

2007–2013 m. EKPP TB programų ex post vertinimas 2007–2013 m. įgyvendinta 13 EKPP TB programų buvo skirtos 9 ES sausumos sienas, 3 jūros baseinus ir vieną jūros sieną. Bendrai EKPP, ERPF ir PNPP lėšomis buvo skirta 947,2 mln. EUR finansinių išteklių. Dalyvaujančių šalių ir (arba) projektų paramos gavėjų įnašai iš viso siekė 1,2 mlrd. EUR. Programose dalyvavo 34 šalys, 19 ES valstybių narių ir 12 iš 16 kaimynystės šalių partnerių, taip pat Norvegija, Rusija ir Turkija. Iš viso šiuo laikotarpiu pagal programas finansuotas 941 projektas, o sudarytų sutarčių bendra suma siekė 910 mln. EUR (2017 m. balandžio mėn. duomenimis), iš jų 38 proc. lėšų skirta projektams, kuriais skatinamas ekonominis vystymasis, 32 proc. skirta aplinkai, 19 % – socialinei plėtrai, o 11 proc. – saugumo klausimams. Didžioji dalis ES finansavimo (70 proc.) skirta standartiniams projektams, atrinktiems per kvietimus teikti pasiūlymus. Didelio masto infrastruktūros projektų sutartims skirta 22 proc. visų ES lėšų (apie 195 mln. EUR), o strateginiams projektams skirta dalis buvo maža (sutarčių sudaryta už 8 proc. ES lėšų). Iš viso buvo 867 standartiniai projektai, 51 didelio masto infrastruktūros projektas ir 23 strateginiai projektai. Kvietimų teikti pasiūlymus dalyvių skaičius buvo labai didelis (iš viso dėl visų programų buvo pateikta daugiau kaip 7000 paraiškų), tai rodo didelį suinteresuotųjų šalių susidomėjimą tarpvalstybiniu bendradarbiavimu reikalavimus atitinkančiose teritorijose. Iš viso EKPP TB dalyvavo 4 569 organizacijos iš 36 skirtingų valstybių, iš jų 2 106 buvo šalys partnerės. ex post įvertinime palankiai atsiliepta dėl didelio tarpvalstybinio bendradarbiavimo projektų skaičiaus ir įvairovės, ir, palyginti su ankstesniu laikotarpiu, dėl tvirto

pagrindo bendradarbiauti su institucijomis, atsakingomis už daug metų vykdomas programas, ir su patyrusiais paramos gavėjais. Be to, įvertinime nustatyta, kad nėra pakankamai duomenų apie EKPP TB programų pasiektus rezultatus, vėlavimo įgyvendinti programas ir projektus atvejus, ir bendrai apibrėžti programos tikslai ir kvietimų prioritetai, dėl kurių sumažėjo bendras poveikis. Į kai kuriuos iš šių elementų jau buvo atsižvelgta dabartinio 2014–2020 m. laikotarpio programose. Naujam programavimo laikotarpiui rekomenduojama aiškiau nurodyti programų tikslingumą ir poveikį, siekti didesnės sąveikos su kitomis ES priemonėmis ir politika, padidinti stambių infrastruktūros projektų pridėtinę vertę, padidinti programų veiksmingumą, patobulinti veiklos rezultatų planus ir stebėsenos bei vertinimo praktiką, suintensyvinti programoms skiriamą techninę pagalbą ir paramą. 2014–2020 m. EKPP TB programų vidurio laikotarpio peržiūra Atlikus 2014–2020 m. EKPP TB programų vidurio laikotarpio peržiūrą nustatyta, kad tarpvalstybinio bendradarbiavimo strategija ir toliau atitinka ES politikos sistemą ir suteikia galimybę reaguoti į regione vykstančius pokyčius. Iš tikrųjų piliečių, vietos valdžios institucijų ir pilietinės visuomenės atstovų bendradarbiavimas tarpvalstybiniu mastu abipus ES sienos yra teigiamas reiškinys, net ir tais atvejais, kai gali būti sudėtinga plėtoti platesnio masto dvišalius santykius. Nors programos buvo rengiamos ir įgyvendinamos lėčiau nei buvo iš pradžių suplanuota, partneriai pripažįsta, kad, palyginti su ankstesniais metais, šis procesas patobulėjo ir toliau esama didelio pasiryžimo sėkmingai įgyvendinti programas. Konsultacijos su suinteresuotaisiais subjektais Viešos konsultacijos internetu vyko 2018 m. sausio 10 d. – kovo 9 d. Per konsultacijas aptarta sanglaudos politika, t. y. ERPF, Sanglaudos fondas ir ESF, įskaitant ETB/INTERREG aspektus. ·Aptariant svarbiausius uždavinius, didžiausia dalis (94 proc.) nurodė, kad labai svarbus arba gana svarbus uždavinys yra „mažinti regionų skirtumus“. Kiek mažesnė dalis (91 proc.) respondentų nurodė, kad labai svarbūs arba gana svarbūs uždaviniai yra „mažinti nedarbą, kurti kokybiškas darbo vietas ir darbo jėgos judumą“ ir „skatinti socialinę įtrauktį ir kovoti su skurdu“. ·Aptariant kitus uždavinius, nurodyta (61 proc. respondentų), kad sėkmingiausiai sprendžiamas uždavinys „Skatinti mokslinius tyrimus ir inovacijas“, taip pat (59 proc. respondentų) uždavinys „Teritorinis bendradarbiavimas“. ·76 proc. respondentų nuomone, fondais kuriama didelė arba gana didelė pridėtinė vertė, mažiau negu 2 proc. respondentų mano, kad fondai nesuteikia jokios pridėtinės vertės. ·Nurodyta (86 proc. respondentų), kad pati svarbiausia kliūtis, trukdanti pasiekti tikslus, yra sudėtingos procedūros. Toliau rikiuojasi audito ir kontrolės procedūros (68 proc. respondentų) ir nepakankamas lankstumas reaguojant į nenumatytas aplinkybes (60 proc. respondentų). ·Aptariant paprastinimą, daugiausiai (90 proc.) respondentų žymėjo variantą „mažiau taisyklių, aiškesnes ir trumpesnės taisyklės“, kiti respondentai (79 proc.) žymėjo variantą „ES fondų taisyklių suderinimas“ ir (76–77 proc.) variantą „didesnis lankstumas“ skirstant išteklius programai ir programos viduje. Atsakydami į atvirus klausimus, respondentai iš esmės labai pritarė: ·tam, kad sanglaudos politika būtų skirta visiems regionams (vis dėlto, ir toliau daugiau dėmesio skiriant mažiau išsivysčiusiems regionams); ·politikos inovacijoms, įskaitant pažangiosios specializacijos strategijas ir, bendriau tariant, pažangias investicijas; ·tam, kad parama ir toliau būtų telkiama pagal temas ir šis principas būtų plėtojamas; ·tam, kad dėmesys būtų skiriamas vietos uždaviniams (ypač tvariai miestų plėtrai); ·tarpregioniniam bendradarbiavimui: ir tarpvalstybiniam bendradarbiavimui, ir bendradarbiavimui Europos viduje. Šis bendradarbiavimas itin svarbus pažangiajai specializacijai – inovacijos aukštųjų technologijų sektoriuose dažnai priklauso nuo keitimosi informacija tarp visoje Europoje veikiančių klasterių ar žinių centrų ir papildomo jų bendradarbiavimo poveikio.

Šie klausimai sprendžiami šiuo siūlomu reglamentu. Jame: ·dėmesys toliau sutelkiamas į regionų skirtumų mažinimą ir regionams visoje Europoje kylančius uždavinius; ·parama ir toliau telkiama pagal temas ir tai yra skatinama – vadovaujantis pažangiosios specializacijos strategijomis dėmesį skatinama sutelkti į pažangų augimą, mažo anglies dioksido technologijų plėtojimą ir darnų vystymąsi; ·toliau remiamas tarpregioninis bendradarbiavimas, įtraukiant pažangiąją specializaciją, ir ·skatinama integruotomis teritorinėmis ir vietos strategijomis grindžiama vietos plėtra, raginama siekti tvarios miestų plėtros ir stiprinti šios srities gebėjimus. BNR taip pat bus nustatyta ERPF skirta sistema, siekiant: ·supaprastinti sudėtingas ERPF procedūras; ·padidinti lankstumą sprendžiant naujus uždavinius ir ·suderinti įvairiems ES fondams, kuriems jis taikomas, skirtas taisykles. Poveikio vertinimas Biudžeto sumažinimo 7 proc. galimybės: ·1 galimybė. Sumažinti labiau išsivysčiusiems regionams skiriamą įnašą. ·2 galimybė. Išlaikyti paramą pagrindinėse srityse (paramos telkimas pagal temas) ir sumažinti paramą kitose teminėse srityse. 2 galimybė yra tinkamiausia dėl, be kita ko, šių priežasčių: ·siekio dėmesį toliau sutelkti į tas temas, pagal kurias sukuriama didžiausia ES pridėtinė vertė ir pagal kurias, sprendžiant pagal vertinimo duomenis, politika padarė didžiausią poveikį. ·Daugelis didžiausių uždavinių (globalizacijos ir ekonominės pertvarkos, perėjimo prie mažo anglies dioksido kiekio technologijų ekonomikos, aplinkos apsaugos uždaviniai, su migracija ir skurdžiomis miestų vietovėmis susiję uždaviniai) daugeliui ES regionų, įskaitant labiau išsivysčiusius regionus, kyla vis dažniau. ES investicijos yra reikalingos, kartu tai – solidarumo ženklas. ·Kritinės masės išsaugojimas – vienam gyventojui tenkanti investicijų į labiau išsivysčiusius regionus dalis jau yra nedidelė. ·Per viešas konsultacijas didžioji dalis suinteresuotųjų subjektų pritarė tam, kad ERPF lėšomis būtų remiami visi regionai. Tokia pozicija taip pat užtikrinamas didesnis sanglaudos politikos fondų matomumas visose valstybėse narėse. Supaprastinimas Per neseniai parengtą tyrimą surinkta duomenų, kad su ERPF yra susijusios nemažos administracinės išlaidos – jos sudaro vidutiniškai 3 proc. programos išlaidų. Paramos gavėjams (įskaitant MVĮ) tenka didesnė administracinė našta.

ERPF taikoma tvarka bus daugiausia supaprastinta pagal BNR. Daugelį supaprastinimų iš anksto kiekybiškai finansiškai įvertinti sudėtinga, tačiau tyrime įvertinta, kad: ·perėjus prie supaprastinto ERPF išlaidų apmokėjimo (arba mokėjimų, pagrįstų sąlygų vykdymu) bendrą administracinių išlaidų sumą būtų galima labai sumažinti – jei tomis galimybėmis būtų naudojamasi tarpvalstybiniu lygiu, išlaidos galėtų sumažėti 20–25 proc.; ·taikant proporcingesnius kontrolės ir audito metodus labai sumažėtų „mažos rizikos“ programų patikrinimų skaičius ir audito našta. Dėl to bendra ERPF administracinių išlaidų suma sumažėtų 2–3 proc., o programų, kurioms tai aktualu, išlaidos – daug didesne dalimi. Dar vienas svarbus supaprastinimo aspektas yra tai, kad pagal šį pasiūlymą (kaip paaiškinta pirmiau) būtų sujungta ERPF ir Sąjungos išorės finansavimo priemonių parama. E. sanglauda ir keitimasis duomenimis 2014–2020 m. programavimo laikotarpiu reikėjo sukurti elektroninio keitimosi duomenimis tarp paramos gavėjų ir vadovaujančiųjų institucijų ir tarp įvairių valdymo ir kontrolės sistemos institucijų sistemą. Siūlomame reglamente į tai atsižvelgiama ir tam tikri su duomenų rinkimu susiję aspektai plėtojami toliau. Visi įgyvendinimo pažangai stebėti reikalingi duomenys, įskaitant programų rezultatus ir vykdymo duomenis, dabar bus perduodami elektroniniu būdu kas du mėnesius. Vadinasi, atvirų duomenų platforma bus atnaujinama beveik tikruoju laiku. Duomenys apie paramos gavėjus ir veiksmus taip pat bus skelbiami elektroniniu formatu, vadovaujančiosios institucijos tvarkomoje interneto svetainėje. 4.POVEIKIS BIUDŽETUI Šiuo pasiūlymu nedaromas joks poveikis biudžetui. Pasiūlyme dėl ERPF ir Sanglaudos fondo reglamento nurodytas poveikis ERPF (tai pagrindinis veiksmų, kuriems taikomas šis pasiūlymas, finansavimo šaltinis) biudžetui. 5.REGLAMENTO TURINIO SANTRAUKA Didelė ERPF paramos teikimo ir įgyvendinimo tvarkos dalis aprašyta BNR. Todėl skaitant šį siūlomą reglamentą į tai reikia atsižvelgti. Šiame reglamente pagrindinis dėmesys sutelkiamas į pagrindinius įgyvendinimo ir bendradarbiavimo klausimus. Tai: ·penkių komponentų apibrėžimas ir geografinė aprėptis; ·konkretūs INTERREG tikslai ir aprėptis; ·BNR taisyklių dėl programavimo, programų institucijų, valdymo, kontrolės ir finansų valdymo pritaikymas; ir ·ES išorės finansavimo priemonių integravimas. I skyrius. Bendrosios nuostatos (1–13 straipsniai) Dalykas, taikymo sritis ir INTERREG komponentai Šiame skyriuje išdėstytas ETB/INTERREG reglamento dalykas ir taikymo sritis. Pirmiausia jame aprašomi penki INTERREG komponentai: Tarpvalstybinis bendradarbiavimas, tarptautinis ir jūrų srities bendradarbiavimas, atokiausių regionų bendradarbiavimas, tarpregioninis bendradarbiavimas ir naujos tarpregioninės investicijos į inovacijas. Geografinė aprėptis Komisija daugiau kaip dvejus metus vykdė tyrimus ir konsultacijas – procesas vadintas „tarpvalstybine peržiūra“. Per šį procesą Komisija surinko duomenis, iš kurių matyti, kad paprastai pasienio regionų ekonominės veiklos rezultatai būna prastesni nei kitų tos pačios valstybės narės regionų rezultatai. Pasienio regionuose paprastai būna sunkiau naudotis valstybinių tarnybų, pvz., ligoninių ir universitetų, paslaugomis. Pereiti nuo vienos administracinės ir teisinės sistemos prie kitos daugeliu atvejų vis dar sudėtinga ir brangu.

Atsižvelgdama į tarpvalstybinės peržiūros rezultatus, Komisija parengė Pasienio regionų komunikatą ir jame pasiūlė įvairių konkrečių priemonių, kurių turėtų imtis Europos, nacionalinės, regioninės ir vietos lygmens valdžios institucijos. Viena iš priemonių – „apsvarstyti tarpvalstybinio bendradarbiavimo teisinę sistemą ir finansinę programą“. Komunikate siūloma išnagrinėti, kaip būsimomis finansavimo programomis, įskaitant INTERREG, būtų galima strateginiu požiūriu labiau prisidėti prie pasienio kliūčių prevencijos ir jų panaikinimo bei tarpvalstybinių viešųjų paslaugų plėtros. Dėl to pagal tarpvalstybinio bendradarbiavimo komponentą dėmesys bus sutelktas į sausumos sienas, o tarpvalstybinis bendradarbiavimas prie jūrų sienų bus integruotas į išplėstą tarptautinio bendradarbiavimo ir jūrų srities bendradarbiavimo komponentą. 2021–2027 m. pasiūlymuose dėl investicijų į darbo vietų kūrimą ir ekonomikos augimą ir ETB/INTERREG tikslų į šį įsipareigojimą bus atsižvelgta dviem būdais. Pirma, bendradarbiavimo veiksmams programose bus skirta daug daugiau dėmesio. Antra, pasiūlymai padės pagal tarpvalstybines programas daugiau dėmesio negu anksčiau skirti institucijų bendradarbiavimui, pasienio problemų sprendimui, investicijoms į jungtines viešojo intereso paslaugas. Ištekliai ir bendro finansavimo procentiniai dydžiai Šiose nuostatose aptarta, kokie ištekliai skiriami iš ERPF ir Sąjungos išorės finansavimo priemonių. Tiems atvejams, kai nepateikiama informacija arba nepasirašomas finansavimo susitarimas dėl išorės INTERREG, nustatytas likusių lėšų grąžinimo mechanizmas. Ypač pažymėtina, kad išorės bendradarbiavimo bendras finansavimas turėtų būti didesnis už bendrą finansavimą siekiant investicijų į darbo vietų kūrimą ir ekonomikos augimą tikslo. II skyrius. Konkretūs INTERREG tikslai ir paramos telkimas pagal temas (14 ir 15 straipsniai) Atsižvelgiant į INTERREG ypatumus, išskirti du konkretūs INTERREG tikslai: geresnis INTERREG valdymas ir saugesnė ir labiau apsaugota Europa. Siūlomame reglamente taip pat nustatytos konkrečios pagal temas telkiamos paramos procentinės dalys. III skyrius. Programavimas (INTERREG programos, teritorinė plėtra, veiksmai, mažų projektų fondas ir techninė parama) (16–26 straipsniai) Šiame skyriuje BNR taisyklės pritaikomos INTERREG programoms. Naujas dalykas – mažų projektų fondas, leidžiantis vietos ir pilietinei visuomenei vykdyti mažus projektus naudojantis supaprastinto išlaidų apmokėjimo galimybėmis. IV skyrius. Stebėsena, vertinimas, informavimas ir komunikacija (27–35 straipsniai) Šiame skyriuje BNR taisyklės taip pat pritaikomos INTERREG programoms. Siekiant užtikrinti nuoseklią veiklos rezultatų stebėseną, siūlomame reglamente taip pat palikti ir patobulinti bendri produkto rodikliai ir pirmą kartą nustatytas bendras rezultato rodiklių rinkinys. Naudojantis šiais rodikliais atvirų duomenų platformoje informaciją apie rezultatus galima teikti tikruoju laiku ir palyginti įvairių programų ir valstybių narių rezultatus. Jais taip pat bus remiamasi nagrinėjant veiklos rezultatus ir atliekant sėkmingus vertinimus. V skyrius. Tinkamumas finansuoti (36–43 straipsniai) Tinkamumo finansuoti taisykles, kiek tai įmanoma, turėtų nustatyti kiekviena valstybė narė, o ES lygmeniu turėtų būto nustatytos būtiniausios taisyklės. Tačiau toks principas INTERREG programoms netinka, nes skirtingų nacionalinių taisyklių rinkinių gali būti nuo 2 iki 27, tad tos taisyklės gali vienos kitoms prieštarauti ir vienos su kitomis nederėti. Todėl šiame skyriuje nustatyta aiški ES, specialiųjų INTERREG programos ir nacionalinių taisyklių dėl tinkamumo finansuoti hierarchija. Išsamios 2014 m. kovo 4 d. Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 481/2014 nuostatos integruotos į šį siūlomą reglamentą. VI skyrius. INTERREG programų institucijos, valdymas ir kontrolė (44–48 straipsniai) BNR taisyklės dėl programų institucijų, valdymo ir kontrolė pritaikomos INTERREG programoms. Pirmiausia pritaikomos nuostatos dėl vienos audito institucijos – pagal šias nuostatas veiksmų auditas labai supaprastinamas. VII skyrius. Finansų valdymas, finansinės ataskaitos ir finansinės pataisos (49 ir 50 straipsniai)

INTERREG programoms reikėtų skirti didesnį išankstinį finansavimą negu kitoms sanglaudos politikos programoms ir šį finansavimą skirti operatyviau, nes paramos gavėjai dažnai neturi pakankamai nuosavų išteklių veiksmams pradėti. Taip pat reikėtų sukurti išsamią lėšų grąžinimo seką. VIII skyrius. Trečiųjų valstybių ir UŠT dalyvavimas INTERREG programose pagal pasidalijamojo valdymo principą (51–59 straipsniai) Įprastais atvejais bus taikomos „įprastos“ ETB/INTERREG taisyklės. Atsižvelgiant į tai, kad ES nepriklausančios šalys, valstybės partnerės arba UŠT neprivalo laikytis ES teisės aktų, tam tikrus aspektus reikia pakoreguoti. Tai turi įtakos programų institucijos, valdymo metodams, tinkamumui finansuoti, dideliems infrastruktūros projektams, viešiesiems pirkimams, finansų valdymui ir finansavimo susitarimų sudarymui. IX skyrius. Specialios taisyklės dėl netiesioginio valdymo (60-61 straipsniai) Jos taikomos tarpregioninėms investicijoms į inovacijas ir gali būti taikomos atokiausių regionų bendradarbiavimui. X skyrius. Baigiamosios nuostatos (62–65 straipsniai) Tai nuostatos delegavimo, komiteto procedūros ir pereinamojo laikotarpio. PRIEDAS Priede pateikta INTERREG programoms skirta forma. 2018/0199 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl konkrečių nuostatų, taikomų siekiant Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo („Interreg“), kuriam skiriamos Europos regioninės plėtros fondo ir išorės finansavimo priemonių lėšos EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 178 straipsnį, 209 straipsnio 1 dalį, 212 straipsnio 2 dalį ir 349 straipsnį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros,

kadangi: 1)Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 176 straipsnyje nustatyta, kad Europos regioninės plėtros fondo (ERDF – ERPF) paskirtis – padėti ištaisyti pagrindinius Sąjungos regionų pusiausvyros sutrikimus. Pagal minėtą SESV straipsnį ir 174 straipsnio antrą ir trečią pastraipas ERPF turi padėti mažinti įvairių regionų išsivystymo skirtumus ir mažinti nepalankiausias sąlygas turinčių regionų atsilikimą; ypatingą dėmesį reikia skirti tam tikrų kategorijų regionams, iš kurių konkrečiai išskiriami pasienio regionai; 2)Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) [naujasis BNR] išdėstytos ERPF ir tam tikriems kitiems fondams taikomos bendrosios nuostatos, o Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) [naujasis ERPF] – nuostatos dėl konkrečių ERPF paramos tikslų ir aprėpties. Dabar reikia priimti specialiąsias nuostatas, susijusias su Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslu (INTERREG), kai viena arba kelios valstybės narės bendradarbiauja abipus sienos, atsižvelgiant į veiksmingą programavimą, įskaitant nuostatas dėl techninės paramos, stebėsenos, vertinimo, komunikacijos, tinkamumo finansuoti, valdymo, kontrolės ir finansų valdymo; 3)Sąjungos teritorijoje siekiant remti darnų vystymąsi įvairiais lygmenimis, ERPF lėšomis reikėtų remti tarpvalstybinį bendradarbiavimą, tarptautinį bendradarbiavimą, jūrų srities bendradarbiavimą, atokiausių regionų bendradarbiavimą ir tarpregioninį bendradarbiavimą pagal Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą (INTERREG); 4)pagal tarpvalstybinio bendradarbiavimo komponentą reikėtų siekti spręsti bendrus drauge pasienio regionuose nustatytus uždavinius ir išnaudoti nepanaudotas pasienio regionų ekonomikos augimo galimybes, kaip pažymėta Komisijos komunikate „Ekonomikos augimo ir sanglaudos skatinimas ES pasienio regionuose“ (toliau – Pasienio regionų komunikatas). Tad tarpvalstybinio bendradarbiavimo komponentas turėtų apsiriboti bendradarbiavimu prie sausumos sienų, o tarpvalstybinį bendradarbiavimą prie jūrų sienų reikėtų integruoti į tarptautinio bendradarbiavimo komponentą; 5)į tarpvalstybinio bendradarbiavimo komponentą taip pat reikėtų įtraukti bendradarbiavimą tarp vienos ar kelių valstybių narių ir vienos ar kelių šalių ir kitų teritorijų už Sąjungos ribų. Šį reglamentą taikant ir vidaus, ir išorės tarpvalstybiniam bendradarbiavimui, taikytinos nuostatos dėl valstybių narių programų institucijų, už Sąjungos ribų veikiančių institucijų partnerių ir paramos gavėjų turėtų būti daug paprastesnės ir darnesnės, palyginti su 2014–2020 m. laikotarpiu; 6)pagal tarptautinio bendradarbiavimo ir jūrų srities bendradarbiavimo komponentą bendradarbiavimą reikėtų siekti stiprinti veiksmais, kuriais skatinama su Sąjungos sanglaudos politikos prioritetais susijusi integruota teritorinė plėtra, į šį komponentą taip pat reikėtų įtraukti tarpvalstybinį jūrų srities bendradarbiavimą. Tarptautinis bendradarbiavimas turėtų apimti didesnes Sąjungos žemyninės dalies teritorijas, o jūrų srities bendradarbiavimas – teritorijas aplink jūrų baseinus, į jį taip pat reikėtų integruoti 2014–2020 m. programavimo laikotarpio bendradarbiavimą prie jūrų sienų. Kad ankstesnį tarpvalstybinį jūrų srities bendradarbiavimą būtų galima tęsti, jį įtraukus į bendresnę jūrų srities bendradarbiavimo sistemą, reikėtų suteikti kuo daugiau lankstumo, ypač apibrėžiant bendradarbiavimo teritoriją, nustatant konkrečius bendradarbiavimo tikslus, reikalavimus dėl projektų partnerių, kuriant paprogrames ir specialius iniciatyvinius komitetus; 7)atsižvelgiant į tarpvalstybinio ir tarptautinio bendradarbiavimo 2014–2020 m. programavimo laikotarpiu atokiausiuose regionuose patirtį ir tai, kad abiejų komponentų derinimas pagal vieną programą vienoje bendradarbiavimo teritorijoje nepadėjo pakankamai supaprastinti nei programos institucijoms, nei paramos gavėjams taikomos tvarkos, reikėtų sukurti specialų atokiausių regionų komponentą, kad atokiausi regionai galėtų bendradarbiauti su kaimyninėmis šalimis ir teritorijomis veiksmingiausiu ir paprasčiausiu būdu; 8)atsižvelgiant į patirtį, įgytą įgyvendinant INTERREG tarpregioninio bendradarbiavimo programas, ir tai, kad toks bendradarbiavimas pagal investicijų į darbo vietų kūrimą ir ekonomikos augimą tikslui skirtas programas 2014–2020 m. programavimo laikotarpiu buvo nepakankamas, pagal tarpregioninio bendradarbiavimo komponentą dėmesį reikėtų konkrečiau sutelkti į sanglaudos politikos veiksmingumo didinimą. Todėl pagal šį komponentą reikėtų apsiriboti dviem programomis: pagal vieną reikėtų suteikti galimybių įgyti įvairios patirties, taikyti novatoriškus metodus, stiprinti abiejų tikslų programų įgyvendinimo gebėjimus bei skatinti naudotis Europos teritorinio bendradarbiavimo grupėmis, kuriamomis arba ketinamomis kurti pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1082/2006, pagal kitą – tobulinti vystymosi tendencijų analizę. Visoje Sąjungoje vykstantį bendradarbiavimą pagal projektus reikėtų integruoti į naują tarpregioninių investicijų į inovacijas komponentą ir glaudžiai susieti su Komisijos komunikato „Inovacijų stiprinimas Europos regionuose: atsparus, integracinis ir tvarus teritorinio lygmens ekonomikos augimas“ įgyvendinimu, ypač remti temines pažangiosios specializacijos platformas energetikos, pramonės modernizavimo ir žemės ūkio maisto produktų srityse. Galiausiai pažymėtina, kad integruotas teritorinis vystymasis, sutelktas į funkcines miestų teritorijas arba miestų teritorijas, turėtų būti vykdomas pagal investicijų į darbo vietų kūrimą ir ekonomikos augimą tikslui skirtas programas ir aprašytas viename lydimajame dokumente „Europos miestų iniciatyva“. Abi tarpregioninio bendradarbiavimo komponento programos turėtų apimti visą Sąjungą, galimybę jose dalyvauti taip pat reikėtų suteikti trečiosioms valstybėms; 9)reikėtų apibrėžti objektyvius kriterijus, pagal kuriuos būtų galima nustatyti reikalavimus atitinkančius regionus ir teritorijas. Todėl Sąjungos lygmeniu nustatant reikalavimus atitinkančius regionus ir teritorijas, reikėtų remtis bendra Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1059/2003 nustatyta regionų klasifikavimo sistema; 10)būtina toliau remti arba prireikus užmegzti visų lygmenų bendradarbiavimą su Sąjungos kaimyninėmis trečiosiomis valstybėms, nes toks bendradarbiavimas yra svarbi regioninės plėtros politikos priemonė ir turėtų būti naudingas su trečiosiomis valstybėms sienas turinčių valstybių narių regionams. Dėl to ERPF ir Sąjungos išorės finansavimo priemonių, PNPP, KPTBP ir UŠTP, lėšomis reikėtų remti tarpvalstybinio, tarptautinio bendradarbiavimo, jūrų srities bendradarbiavimo, atokiausių regionų bendradarbiavimo ir tarpregioninio bendradarbiavimo programas. ERPF ir Sąjungos išorės finansavimo priemonių lėšomis teikiama parama turėtų būti grindžiama abipusiškumo ir proporcingumo principais. Tačiau dėl PNPP III TB ir KPTBP TB pažymėtina, kad ERPF parama turėtų būti papildyta bent lygiavertėmis PNPP III TB ir KPTBP TB sumomis, laikantis atitinkamame teisės akte nustatytų maksimalių sumų, t. y. iki 3 proc. PNPP III finansinio biudžeto ir iki 4 proc. KPTBP finansinio biudžeto pagal Kaimynystės geografinę programą, kaip nustatyta KPTBP reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte; 11)PNPP III paramą daugiausia reikėtų sutelkti į pagalbą PNPP paramos gavėjams, padedant jiems stiprinti demokratines institucijas ir teisinę valstybę, įgyvendinti teismų sistemos ir viešojo administravimo reformas, užtikrinti pagarbą pagrindinėms teisėms, skatinti lyčių lygybę, toleranciją, socialinę įtrauktį ir nediskriminavimą. Teikiant PNPP paramą reikėtų toliau remti PNPP paramos gavėjų pastangas plėtoti regioninį, makroregioninį ir tarpvalstybinį bendradarbiavimą bei teritorinę plėtrą, be kita ko, įgyvendinant Sąjungos makroregionines strategijas. Be to, teikiant PNPP paramą reikėtų spręsti saugumo, migracijos, sienų valdymo klausimus, užtikrinti galimybę naudotis tarptautine apsauga, dalytis svarbia informacija, stiprinti sienų kontrolę ir bendromis pastangomis kovoti su neteisėta migracija ir neteisėtu migrantų gabenimu; 12)dėl KPTBP paramos pažymėtina, kad Sąjunga turėtų plėtoti ypatingus santykius su kaimyninėmis šalimis, taip stengdamasi sukurti Sąjungos vertybėmis grindžiamą gerovės ir geros kaimynystės erdvę, kuriai būdingi artimi ir taikūs bendradarbiavimo santykiai. Todėl pagal šį reglamentą ir pagal KPTBP reikėtų remti atitinkamų makroregioninių strategijų vidaus ir išorės aspektus. Šios iniciatyvos yra strategiškai svarbios, jomis sukuriamas reikšmingas politinis pagrindas, kuriuo remiantis galima plėtoti tarpusavio atskaitomybės, bendrų įsipareigojimų ir atsakomybės principais grindžiamus santykius su šalimis partnerėmis ir jų tarpusavio santykius; 13)svarbu toliau stebėti EIVT ir Komisijos vaidmenį rengiant INERREG programų strateginį programavimą, kurį remia ERPF ir KPTBP, kaip nustatyta Tarybos sprendime 2010/427EU; 14)atsižvelgiant į specifinę Sąjungos atokiausių regionų padėtį, reikia priimti priemones, kuriose būtų išdėstyta, kokiomis sąlygomis šie regionai gali naudotis struktūriniais fondais. Dėl to, siekiant supaprastinti ir paskatinti bendradarbiavimą su kaimynais ir kartu atsižvelgti į Komisijos komunikatą „Sustiprinta ir atnaujinta strateginė partnerystė su ES atokiausiais regionais“, tam tikras šio reglamento nuostatas reikėtų pritaikyti prie ES atokiausių regionų specifikos; 15)reikia nustatyti, kokie ištekliai skiriami kiekvienam INTERREG komponentui, įskaitant kiekvienai valstybei narei tenkančią visos tarpvalstybiniam bendradarbiavimui, tarptautiniam bendradarbiavimui, jūrų srities bendradarbiavimui, atokiausių regionų bendradarbiavimui ir tarpregioniniam bendradarbiavimui skiriamos sumos dalį ir valstybėms narėms suteikiamas galimybes lėšas lanksčiai skirstyti tarp komponentų; palyginti su 2014–2020 m. programavimo laikotarpiu, tarpvalstybiniam bendradarbiavimui skiriamą dalį reikėtų sumažinti, o tarptautiniam bendradarbiavimui ir jūrų srities bendradarbiavimui skiriamą dalį – padidinti, nes į šį komponentą integruojamas jūrų srities bendradarbiavimas, taip pat reikėtų sukurti naują atokiausių regionų bendradarbiavimo komponentą; 16)kad ERPF ir Sąjungos išorės finansavimo priemonių parama būtų panaudota kuo veiksmingiau, reikėtų sukurti mechanizmą, pagal kurį būtų organizuojamas paramos grąžinimas, jeigu išorės bendradarbiavimo programų nebūtų galima patvirtinti arba jeigu jas tektų nutraukti, įskaitant bendradarbiavimo su trečiosiomis valstybėmis programas, kurioms parama nėra teikiama pagal jokią Sąjungos finansavimo priemonę. Taikant tą mechanizmą turėtų būti siekiama užtikrinti optimalų programų veikimą ir kuo didesnį tų priemonių suderinamumą; 17)ERPF lėšos pagal INTERREG programas turėtų būti naudojamos konkretiems sanglaudos politikos tikslus atitinkantiems tikslams siekti. Tačiau konkrečių tikslų sąrašą pagal įvairius teminius tikslus reikėtų pritaikyti pagal specifinius INTERREG poreikius, o kad būtų galima imtis ESF remiamo pobūdžio intervencinių priemonių, pagal politikos tikslą „Socialiai atsakingesnė Europa, įgyvendinant Europos socialinių teisių ramstį“, reikėtų nustatyti papildomus konkrečius tikslus; 18)atsižvelgiant į unikalias ir specifines Airijos salos aplinkybes ir siekiant remti Šiaurės ir Pietų bendradarbiavimą pagal Didžiojo penktadienio susitarimą, turėtų būti tęsiama nauja tarpvalstybinė programa PEACE PLUS ir būti grindžiama ankstesne Airijos ir Šiaurės Airijos pasienio grafysčių veikla, susijusia su ankstesnėmis programomis. Atsižvelgiant į programos praktinę svarbą reikia užtikrinti, kad pagal ją remiant taiką ir susitaikymą, ERPF lėšomis taip pat turėtų būti prisidedama, visų pirma bendruomenių sanglaudai skatinti skirtais veiksmais, prie atitinkamų regionų socialinio, ekonominio ir regioninio stabilumo skatinimo. Atsižvelgiant į programos specifiką, ji turėtų būti valdoma bendrai, o Jungtinės Karalystės įnašas turėtų būti integruotas į programą kaip asignuotosios išorės pajamos. Be to, tam tikros šio reglamento taisyklės dėl veiksmų atrankos neturėtų būti taikomos tos programos veiksmams, kuriais remiama taika ir susitaikymas; 19)į šį reglamentą reikėtų įtraukti du konkrečius INTERREG tikslus: vieną – siekiant paremti konkretų INTERREG tikslą stiprinti institucijų gebėjimus ir teisinį bei administracinį bendradarbiavimą, ypač, kai jis susijęs su Pasienio regionų komunikato įgyvendinimu, intensyvinti piliečių ir institucijų bendradarbiavimą ir plėtoti bei koordinuoti makroregionines ir jūrų baseinų strategijas, kitą – siekiant spręsti konkrečius išorės bendradarbiavimo klausimus, pavyzdžiui, saugumo, patikimumo, sienos kirtimo valdymo ir migracijos;

20)kad INTERREG poveikis būtų kuo didesnis, didžiąją Sąjungos paramos dalį reikėtų sutelkti nedideliam skaičiui politikos tikslų siekti; 21)nuostatas dėl INTERREG programų rengimo, tvirtinimo ir keitimo, teritorinės plėtros, veiksmų atrankos, stebėsenos ir vertinimo, programų institucijų, veiksmų audito, skaidrumo ir komunikacijos (tokios pačios nuostatos išdėstytos Reglamente (ES) [naujasis BNR]) reikėtų pritaikyti pagal INTERREG programų specifiką; 22)2014–2020 m. programų laikotarpio nuostatas dėl to, kokius veiksmus reikėtų laikyti iš tikrųjų bendrais veiksmais ir bendradarbiavimu, taip pat nuostatas dėl partnerystės įgyvendinant INTERREG veiksmus ir pagrindinio partnerio įsipareigojimų reikėtų palikti galioti. Tačiau INTERREG partneriai turėtų bendradarbiauti visais keturiais lygmenimis (rengimo, įgyvendinimo, personalo telkimo ir finansavimo), o pagal atokiausių regionų bendradarbiavimo komponentą – trimis iš keturių lygmenų, nes taip ERPF ir Sąjungos išorės finansavimo priemonių paramą būtų paprasčiau suderinti ir programų, ir veiksmų lygmenimis; 23)taisykles, pagal kurias reglamentuojami mažų projektų fondai – šie fondai veikia nuo pat INTERREG sukūrimo, tačiau jiems niekada nebuvo taikomos specialiosios nuostatos – reikėtų išdėstyti aiškiau. Kaip nurodyta Europos regionų komiteto nuomonėje „Žmonių tarpusavio ryšiais pagrįsti projektai ir nedidelės apimties projektai pagal tarpvalstybinio bendradarbiavimo programas“, mažų projektų fondams tenka svarbus vaidmuo didinant piliečių ir institucijų tarpusavio pasitikėjimą, jais kuriama didelė Europos pridėtinė vertė ir daug prisidedama prie bendro tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų tikslo įveikti sienų sudaromas kliūtis ir integruoti pasienio teritorijas bei jų piliečius. Kad galutiniams naudos gavėjams, kurie dažnai nėra pratę prašyti Sąjungos lėšų, būtų paprasčiau valdyti mažų projektų finansavimą, reikėtų nustatyti, kad iki tam tikros slenkstinės ribos privaloma taikyti supaprastintą išlaidų apmokėjimo tvarką ir fiksuotąsias sumas; 24)kadangi programose dalyvauja daugiau negu viena valstybė narė, todėl padidėja administracinės išlaidos, ypač susijusios su kontrole ir vertimu raštu, viršutinė techninės paramos išlaidų riba turėtų būti aukštesnė už ribą, nustatytą pagal investicijų į darbo vietų kūrimą ir ekonomikos augimą tikslą. Siekiant kompensuoti didesnes administracines išlaidas, valstybės narės turėtų būti raginamos, kai įmanoma, mažinti administracinę bendrų projektų įgyvendinimo naštą. Be to, tam, kad būtų galima užtikrinti pakankamą veiksmingos techninės paramos veiklos finansavimą, INTERREG programoms, kurioms skiriama ribota Sąjungos parama, arba išorės tarpvalstybinio bendradarbiavimo programoms reikėtų skirti tam tikrą minimalią techninės paramos sumą; 25)pagal 2016 m. balandžio 13 d. tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisėkūros 22 ir 23 dalis, vertinant fondus, reikia remtis informacija, surinkta vykdant specialius stebėsenos reikalavimus, kartu reikėtų vengti pernelyg intensyvaus reglamentavimo ir administracinės naštos, ypač valstybėms narėms. Jeigu to reikia, į reikalavimus galima įtraukti išmatuojamus rodiklius, pagal kuriuos būtų vertinamas praktinis fondų poveikis; 26)remiantis 2014–2020 m. programavimo laikotarpio patirtimi, reikėtų toliau laikytis aiškios taisyklių dėl išlaidų tinkamumo finansuoti hierarchijos ir kartu laikytis principo, kad taisyklės dėl išlaidų tinkamumo finansuoti nustatomos Sąjungos lygmeniu arba visai INTERREG programai, taip siekiant išvengti bet kokio galimo skirtingų reglamentų, taip pat reglamentų ir nacionalinių taisyklių nesuderinamumo arba prieštaravimų. Papildomų vienos valstybės narės priimamų taisyklių, taikomų tik tos valstybės narės paramos gavėjams, aprėptis turėtų būti kuo mažesnė. Ypač pažymėtina, kad 2014–2020 m. programavimo laikotarpiui priimto Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 481/2014 nuostatas reikėtų įtraukti į šį reglamentą; 27)valstybes nares reikėtų paraginti perduoti vadovaujančiosios institucijos funkcijas Europos teritorinio bendradarbiavimo grupei arba įkurti tokią grupę (kaip kitus tarpvalstybinius juridinius asmenis), kuri būtų atsakinga už paprogramės valdymą, integruotas teritorines investicijas, vieną ar kelis mažų projektų fondus arba atliktų vienintelio partnerio funkcijas; 28)norint toliau laikytis 2014–2020 m. programavimo laikotarpiu taikytos mokėjimo sekos, t. y. sekos, pagal kurią Komisijos mokėjimai pagrindiniam partneriui vykdomi per tvirtinančiąją instituciją, vykdant apskaitos funkcijas toliau turėtų būti laikomasi tos mokėjimų sekos. Sąjungos paramą reikėtų mokėti pagrindiniam partneriui, nebent dėl to pagrindiniam partneriui ir kitiems partneriams tektų mokėti dvigubus konvertavimo į eurus ir pakartotinio konvertavimo į kitą valiutą (ar atvirkščiai) mokesčius; 29)pagal Reglamento (ES, Euratomas) [FR-Omnibus] [63 straipsnio 9 dalį] konkretiems sektoriams skirtose taisyklėse reikia atsižvelgti į Europos teritorinio bendradarbiavimo (INTERREG) programų poreikius, pirmiausia susijusius su audito funkcijomis. Todėl nuostatas dėl metinės audito nuomonės, metinės kontrolės ataskaitos ir veiksmų audito reikėtų supaprastinti ir labiau pritaikyti prie tokių daugiau negu vienai valstybei narei skirtų programų; 30)reikėtų nustatyti aiškią finansinės atsakomybės už paramos susigrąžinimą už pažeidimus seką – paramą vienintelis partneris arba kiti partneriai grąžina Komisijai per pagrindinį partnerį ir vadovaujančiąją instituciją. Reikėtų išdėstyti nuostatas dėl valstybių narių, trečiųjų valstybių ir valstybių partnerių arba užjūrio šalių ir teritorijų (toliau – UŠT) atsakomybės, jeigu lėšų susigrąžinti iš vienintelio partnerio, kito partnerio arba pagrindinio partnerio nepavyksta ir jeigu tokiu atveju lėšas vadovaujančiajai institucijai grąžina valstybė narė. Todėl pagal INTERREG programas paramos gavėjų lygmeniu nesusigrąžinamų sumų nėra. Tačiau reikia aiškiau nustatyti, kaip elgtis, jeigu valstybė narė, trečioji valstybė, valstybė partnerė arba UŠT negrąžina lėšų vadovaujančiajai institucijai. Taip pat reikėtų aiškiau nustatyti su lėšų susigrąžinimu susijusius pagrindinio partnerio įsipareigojimus. Ypač pažymėtina, kad vadovaujančiajai institucijai neturėtų būti leidžiama įpareigoti pagrindinį partnerį pradėti teismines procedūras kitoje šalyje; 31)kad ir dalyvaujančiose valstybėse narėse, ir trečiosiose valstybėse, valstybėse partnerėse arba UŠT dažniausiai būtų galima taikyti bendrą taisyklių rinkinį, reikėtų nustatyti, kad šis reglamentas taip pat taikomos trečiųjų valstybių, valstybių partnerių arba UŠT dalyvavimui, nebent konkrečiame šio reglamento skyriuje išdėstytos specialios taisyklės. Institucijas trečiosiose valstybėse, valstybėse partnerėse arba UŠT galima steigti pagal INTERREG programų institucijų pavyzdį. Išlaidų tinkamumo finansuoti laikotarpio pradžia turėtų būti susieta su tuo, kada atitinkama trečioji valstybė, valstybė partnerė arba UŠT pasirašo finansavimo susitarimą. Trečiosios valstybės, valstybės partnerės arba UŠT paramos gavėjų viešieji pirkimai turėtų būti vykdomi laikantis išorės viešiesiems pirkimams taikomų taisyklių, išdėstytų Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES, Euratomas) [naujasis FR-Omnibus]. Reikėtų nustatyti procedūras, pagal kurias būtų sudaromi finansavimo susitarimai su kiekviena trečiąja valstybe, valstybe partnere arba UŠT, taip pat susitarimai tarp vadovaujančiosios institucijos ir kiekvienos trečiosios valstybės, valstybės partnerės arba UŠT dėl Sąjungos išorės finansavimo priemonių paramos arba dėl trečiosios valstybės, valstybės partnerės arba UŠT papildomo įnašo INTERREG programai, išskyrus nacionalinį bendrą finansavimą; 32)nors INTERREG programos, kuriose dalyvauja trečiosios valstybės, valstybės partnerės arba UŠT, turėtų būti įgyvendinamos pagal pasidalijamojo valdymo principą, atokiausių regionų bendradarbiavimo veiksmai gali būti įgyvendinami pagal netiesioginio valdymo principą. Reikėtų išdėstyti konkrečias taisykles dėl to, kaip visas programas arba jų dalį įgyvendinti pagal netiesioginio valdymo principą; 33)atsižvelgiant į patirtį, įgytą 2014–2020 m. programavimo laikotarpiu pagal Europos kaimynystės priemonės tarpvalstybinio bendradarbiavimo programas įgyvendinant didelius infrastruktūros projektus, procedūras reikėtų supaprastinti. Tačiau Komisijai reikėtų palikti tam tikras su tokių projektų atranka susijusias teises; 34)Komisijai reikėtų suteikti įgyvendinimo įgaliojimus, kad ji galėtų tvirtinti ir keisti INTERREG programų sąrašus, bendrų Sąjungos paramos kiekvienai INTERREG programai sumų sąrašus ir priimti sprendimus dėl INTERREG programų patvirtinimo ir keitimo. Įgyvendinimo įgaliojimais turėtų būti naudojamasi pagal 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai. Nors šie aktai yra bendro pobūdžio, reikėtų taikyti patariamąją procedūrą, nes jais nuostatos tiktai įgyvendinamos techniškai; 35)siekiant užtikrinti vienodas INTERREG programų tvirtinimo ir keitimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tačiau įgyvendinant išorės tarpvalstybines bendradarbiavimo programas, kai taikytina, reikėtų laikytis Reglamentuose (ES) [PNPP III] ir [KPTBP] nustatytų Komisijos procedūrų dėl sprendimų, kuriais tos programos patvirtinamos pirmą kartą; 36)kad tam tikrus neesminius šio reglamento aspektus būtų galima papildyti arba pakeisti, Komisijai pagal SESV 290 straipsnį reikėtų perduoti įgaliojimus priimti aktus, kuriais būtų iš dalies keičiama priede INTERREG programoms skirta forma. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija surengtų reikiamas konsultacijas, taip pat ir su ekspertais, ir kad konsultacijos būtų vykdomos vadovaujantis 2016 m. balandžio 13 d. Tarpinstituciniame susitarime dėl geresnės teisėkūros nustatytais principais. Visų pirma, siekiant užtikrinti vienodas galimybes dalyvauti atliekant su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą, Europos Parlamentas ir Taryba visus dokumentus gauna tuo pačiu metu kaip ir valstybių narių ekspertai, o jų ekspertams sistemingai suteikiama galimybė dalyvauti Komisijos ekspertų grupių, kurios atlieka su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą, posėdžiuose; 37)kadangi šio reglamento tikslo, t. y. paskatinti valstybių narių bendradarbiavimą tarpusavyje ir su trečiosiomis valstybėmis, valstybėmis partnerėmis arba UŠT, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi to tikslo geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I SKYRIUS

Bendrosios nuostatos

i skirsnis

Dalykas, taikymo sritis ir INTERREG komponentai 1 straipsnis

Dalykas ir taikymo sritis 1.Šiame reglamente išdėstytos taisyklės dėl Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo (INTERREG), siekiant paskatinti valstybių narių bendradarbiavimą tarpusavyje Sąjungos viduje ir su gretimomis trečiosiomis valstybėmis, valstybėmis partnerėmis, kitomis teritorijomis arba užjūrio šalimis bei teritorijomis (toliau – UŠT). 2.Siekiant užtikrinti veiksmingą programavimą pagal Europos regioninės plėtros fondo (toliau – ERPF) lėšomis remiamo Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą (pagal INTERREG programas), šiame reglamente taip pat išdėstytos reikiamos nuostatos, įskaitant dėl techninės paramos, stebėsenos, vertinimo, komunikacijos, tinkamumo finansuoti, valdymo, kontrolės ir programų finansų valdymo. 3.Dėl INTERREG programoms skirtos paramos, teikiamos pagal Pasirengimo narystei pagalbos priemonę (toliau – PNPP III), Kaimynystės, plėtros ir tarptautinio bendradarbiavimo priemonę (toliau – KPTBP) ir visoms užjūrio šalimis ir teritorijomis (UŠT) skirtą finansavimą 2021–2027 m. laikotarpiu, kuris Tarybos sprendimu (ES) XXX nustatytas kaip programa (toliau – UŠTP) (toliau visos trys priemonės kartu – Sąjungos išorės finansinės priemonės), pažymėtina, kad šiame reglamente apibrėžiami papildomi konkretūs tikslai, šių fondų integravimo į INTERREG programas tvarka, trečiųjų valstybių, valstybių partnerių, UŠT ir jų regionų atitikimo reikalavimams kriterijai ir tam tikros specialiosios įgyvendinimo taisyklės. 4.Dėl ERPF ir Sąjungos išorės finansavimo priemonių (toliau kartu – INTERREG fondai) paramos INTERREG programoms pažymėtina, kad šiame reglamente nustatomi konkretūs INTERREG tikslai, taip pat organizacinė tvarka, valstybių narių, trečiųjų valstybių, valstybių partnerių, UŠT ir jų regionų atitikimo reikalavimams kriterijai, finansiniai ištekliai ir finansinių išteklių paskirstymo kriterijai. 5.Reglamentas (ES) [naujasis BNR] ir Reglamentas (ES) [naujasis ERPF] taikomi INTERREG programoms, išskyrus atvejus, kai tuose reglamentuose ir šiame reglamente nustatyta kitaip arba Reglamento (ES) [naujasis BNR] nuostatas galima taikyti tik investicijų į darbo vietų kūrimą ir ekonomikos augimą tikslui. 2 straipsnis

Apibrėžtys 1.Šiame reglamente vartojamų sąvokų apibrėžtys pateiktos Reglamento (ES) [naujasis BNR] 2 straipsnyje. Kitų vartojamų sąvokų apibrėžtys: 1)PNPP paramos gavėja – į Reglamento (ES) [PNPP III] I priedo sąrašą įtraukta šalis arba teritorija; 2)trečioji valstybė – šalis, kuri nėra Sąjungos valstybė narė ir nėra remiama INTERREG lėšomis; 3)valstybė partnerė – PNPP paramos gavėja arba šalis ar teritorija, kuri įtraukta į Reglamento (ES) [KPTBP] I priedo kaimynystės geografinių teritorijų sąrašą, ir Rusijos Federacija, ir kuriai parama teikiama Sąjungos išorės finansavimo priemonėmis; 4)tarpvalstybinis juridinis subjektas – juridinis subjektas, kurį pagal vienos iš INTERREG programoje dalyvaujančios šalies teisės aktus įsteigė bent dvi dalyvaujančių šalių teritorinės valdžios arba kitokios institucijos. 2.Kai Reglamento (ES) [naujasis BNR] nuostatose vartojama sąvoka „valstybė narė“, šiame reglamente ji reiškia valstybę narę, kurioje yra vadovaujančioji institucija, o kai nuostatose vartojama sąvoka „kiekviena valstybė narė“ arba „valstybės narės“, jos reiškia atitinkamoje INTERREG programoje dalyvaujančias valstybes nares ir, jei taikoma, trečiąsias valstybes, valstybes partneres ir UŠT. Kai Reglamento (ES) [naujasis BNR] nuostatose minimi to reglamento [1 straipsnio 1 dalies a punkte] išvardyti fondai arba ERPF, šiame reglamente jie reiškia ir atitinkamą Sąjungos išorės finansavimo priemonę. 3 straipsnis

Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo (INTERREG) komponentai Pagal Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą (INTERREG) ERPF ir, kai taikytina, Sąjungos išorės finansavimo priemonių lėšomis remiami šie komponentai: 1)tarpvalstybinis gretimų regionų bendradarbiavimas, siekiant skatinti integruotą regioninę plėtrą (1 komponentas): a)vidaus tarpvalstybinis gretimų dviejų arba daugiau sausumos sienos skiriamų valstybių narių arba gretimų sausumos sienos skiriamų bent vienos valstybės narės ir vienos arba kelių 4 straipsnio 3 dalyje nurodytų trečiųjų valstybių regionų bendradarbiavimas arba b)išorės tarpvalstybinis bendradarbiavimas tarp gretimų sausumos sienos skiriamų bent vienos valstybės narės regionų ir vieno iš šių subjektų:

i)PNPP paramos gavėjų arba ii)KPTBP lėšomis remiamų valstybių partnerių arba iii)Rusijos Federacijos, kad ji galėtų dalyvauti tarpvalstybiniame bendradarbiavime, kuriam parama teikiama ir KPTBP lėšomis; 2)tarptautinis bendradarbiavimas ir jūrų srities bendradarbiavimas didesniuose tarptautiniuose regionuose ir aplink jūrų baseinus, kuriame dalyvauja valstybių narių, trečiųjų valstybių, valstybių partnerių ir Grenlandijos nacionaliniai, regioniniai ir vietos programos partneriai, siekiant glaudesnės teritorinės integracijos (toliau – 2 komponentas, jeigu kalbama tik apie tarptautinį bendradarbiavimą – 2A komponentas, jeigu kalbama tik apie jūrų srities bendradarbiavimą – 2B komponentas); 3)atokiausių regionų bendradarbiavimas tarpusavyje ir su kaimyninėmis trečiosiomis valstybėmis, valstybėmis partnerėmis, UŠT ar keliomis iš jų, siekiant sudaryti palankesnes kaimyninių regionų integracijos sąlygas (3 komponentas); 4)tarpregioninis bendradarbiavimas siekiant didinti sanglaudos politikos veiksmingumą (toliau – 4 komponentas) skatinant: a)keistis patirtimi, novatoriškais metodais ir stiprinti gebėjimus, susijusius su: i)INTERREG programų įgyvendinimu; ii)investicijų į darbo vietų kūrimą ir ekonomikos augimą tikslui skirtų programų įgyvendinimu, ypač kai imamasi tarpregioninių ir tarptautinių veiksmų ir paramos gavėjai yra įsteigti bent dar vienoje valstybėje narėje; iii)Europos teritorinio bendradarbiavimo grupių (ETBG) įkūrimu, veikimu ir naudojimusi jomis; b)plėtros tendencijų analize, atsižvelgiant į teritorinės sanglaudos tikslus; 5)tarpregioninės investicijos į inovacijas, komercinant ir plėtojant tarpregioninius inovacijų projektus, galinčius paskatinti Europos vertės grandinių plėtrą (toliau – 5 komponentas). ii skirsnis

Geografinė aprėptis 4 straipsnis

Tarpvalstybinio bendradarbiavimo geografinė aprėptis 1.Tarpvalstybinio bendradarbiavimo srityje ERPF lėšomis ketinama remti Sąjungos NUTS 3 lygio regionus, išsidėsčiusius prie vidaus ir išorės sausumos sienų su trečiosiomis valstybėmis arba valstybėmis partnerėmis. 2.Prie jūrų sienų išsidėstę regionai, sujungti jūroje esančia fiksuota jungtimi, taip pat gali dalyvauti tarpvalstybiniame bendradarbiavime. 3.Vidaus tarpvalstybinio bendradarbiavimo INTERREG programos gali apimti Norvegijos, Šveicarijos ir Jungtinės Karalystės regionus, kurie prilygsta NUTS 3 lygio regionams, taip pat Lichštenšteiną, Andorą ir Monaką. 4.Išorės tarpvalstybinio bendradarbiavimo srityje PNPP III arba KPTBP lėšomis ketinama remti atitinkamos valstybės partnerės NUTS 3 lygio regionus, o jei NUTS klasifikacijos nėra, jiems prilygstančias teritorijas, išsidėsčiusias prie visų sausumos sienų tarp valstybių narių ir PNPP III arba KPTBP reikalavimus atitinkančių valstybių partnerių. 5 straipsnis

Tarpvalstybinio bendradarbiavimo ir jūrų srities bendradarbiavimo geografinė aprėptis 1.Tarptautinio bendradarbiavimo ir jūrų srities bendradarbiavimo atveju ERPF lėšomis ketinama remti Sąjungos NUTS 2 lygio regionus, įskaitant gretimas funkcines teritorijas, atsižvelgiant, kai taikytina, į makroregionines strategijas arba jūrų baseinų strategijas.

2.Tarptautinio bendradarbiavimo ir jūrų srities bendradarbiavimo INTERREG programos gali apimti: a)Islandijos, Norvegijos, Šveicarijos, Jungtinės Karalystės regionus, taip pat Lichtenšteiną, Andorą, Monaką ir San Mariną; b)Grenlandiją; c)Farerų salas, d)valstybių partnerių pagal PNPP III arba KPTBP regionus, nepriklausomai nuo to, ar jie remiami iš ES biudžeto. 3.2 dalyje nurodyti regionai, trečiosios valstybės arba valstybės partnerės turi būti NUTS 2 lygio regionai, o jei NUTS klasifikacijos nėra, jiems prilygstančios teritorijos. 6 straipsnis

Atokiausių regionų bendradarbiavimo geografinė aprėptis 1.Kai bendradarbiauja atokiausi regionai, ERPF lėšomis remiami visi SESV 349 straipsnio pirmoje pastraipoje išvardyti atokiausi regionai. 2.Atokiausių regionų INTERREG programos gali apimti kaimynines valstybes partneres, remiamas pagal KPTBP, arba UŠT, remiamas pagal UŠTP, arba ir vienas, ir kitas. 7 straipsnis

Tarpregioninio bendradarbiavimo geografinė aprėptis ir tarpregioninės investicijos į inovacijas 1.Pagal bet kurią 4 komponento INTERREG programą arba tarpregionines investicijas į inovacijas pagal 5 komponentą ERPF lėšomis remiama visa Sąjungos teritorija. 2.4 komponento INTERREG programos taip pat gali apimti visą trečiųjų valstybių, valstybių partnerių, 4–6 straipsniuose nurodytų kitų teritorijų arba UŠT, kurios yra remiamos arba neremiamos Sąjungos išorės finansavimo priemonių lėšomis, teritoriją arba jos dalį. 8 straipsnis

Ketinamų remti INTERREG programų teritorijų sąrašas 1.Pagal 4, 5 ir 6 straipsnius Komisija priima įgyvendinimo aktą, kuriame pateikiamas pagal kiekvieną komponentą ir kiekvieną INTERREG programą suskirstytas ketinamų remti INTERREG programų teritorijų sąrašas. Įgyvendinimo aktas priimamas laikantis 63 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros. Išorės tarpvalstybinės INTERREG programos nurodomos atitinkamai kaip INTERREG PNPP III TB programos arba INTERREG kaimynystės TB programos. 2.1 dalyje nurodytame įgyvendinimo akte taip pat pateikiamas Sąjungos NUTS 3 lygio regionų, į kuriuos buvo atsižvelgta skirstant ERPF paramą tarpvalstybiniam bendradarbiavimui prie visų vidaus sienų ir tų išorės sienų, kurioms taikomos Sąjungos išorės finansinės priemonės, sąrašas ir NUTS 3 lygio regionų, į kuriuos atsižvelgta skirstant paramą pagal 9 straipsnio 3 dalies a punkte nurodytą 2B komponentą, sąrašas. 3.Trečiųjų valstybių, valstybių partnerių regionai arba Sąjungai nepriklausančios teritorijos, kurios negauna ERPF arba Sąjungos išorės finansavimo priemonių paramos, taip pat paminimos 1 dalyje nurodytame sąraše. iii skirsnis

Ištekliai ir bendro finansavimo procentiniai dydžiai 9 straipsnis

Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui (INTERREG) skiriami ERPF ištekliai

1.Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui (INTERREG) skiriami ERPF ištekliai sudaro 8 430 000 000 EUR iš visų esamų 2021–2027 m. programavimo laikotarpio ERPF, ESF+ ir Sanglaudos fondo išteklių, nustatytų Reglamento (ES) [naujasis BNR] 102 straipsnio 1 dalyje. 2.1 dalyje nurodyti ištekliai paskirstomi taip: a)52,7 % (t. y. iš viso 4 440 000 000 EUR) – tarpvalstybiniam bendradarbiavimui (1 komponentas); b)31,4 % (t. y. iš viso 2 649 900 000 EUR) – tarptautiniam bendradarbiavimui ir jūrų srities bendradarbiavimui (2 komponentas); c)3,2 % (t. y. iš viso 270 100 000 EUR) – atokiausių regionų bendradarbiavimui (3 komponentas); d)1,2 % (t. y. iš viso 100 000 000 EUR) – tarpregioniniam bendradarbiavimui (4 komponentas); e)11,5 % (t. y. iš viso 970 000 000 EUR) – tarpregioninėms investicijoms į inovacijas (5 komponentas). 3.Komisija kiekvienai valstybei narei praneša pamečiui suskirstytą jai tenkančią viso 1, 2 ir 3 komponentų lėšų sumos dalį. Lėšų paskirstymo pagal valstybes nares kriterijus yra toliau nurodytų regionų gyventojų skaičius: a)pagal 1 komponentą – NUTS 3 lygio regionų, pagal 2B komponentą – NUTS 3 lygio regionų, išvardytų pagal 8 straipsnio 2 dalį priimtame įgyvendinimo akte; b)pagal 2A ir 3 komponentus – NUTS 2 lygio regionų. 4.Kiekviena valstybė narė gali iki 15 proc. savo finansinių asignavimų, skirtų 1, 2 ir 3 komponentams, perkelti iš vieno iš tų komponentų vienam ar keliems kitiems komponentams. 5.Remdamasi pagal 3 dalį praneštomis sumomis, kiekviena valstybė narė informuoja Komisiją, ar ir kaip ji pasinaudojo 4 dalyje numatyta perkėlimo galimybe, ir apie galutinį jai skirtos lėšų dalies paskirstymą tarp INTERREG programų, kuriose valstybė narė dalyvauja. 10 straipsnis

Keliems fondams taikomos nuostatos 1.Komisija priima įgyvendinimo aktą, kuriame išdėsto daugiametę ERPF ir KPTBP arba PNPP III lėšomis remiamų išorės tarpvalstybinių INTERREG programų strategiją. Įgyvendinimo aktas priimamas laikantis 63 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros. Dėl INERREG programų, remiamų ERPF ir KPTBP lėšomis, tame įgyvendinimo akte nustatomi Reglamento (ES) [KPTBP] 12 straipsnio 2 dalyje nurodyti elementai. 2.ERPF įnašą išorės tarpvalstybinėms INTERREG programoms, kurias taip pat ketinama remti iš PNPP III finansinio biudžeto, skirto tarpvalstybiniam bendradarbiavimui (PNPP III TB), arba iš KPTBP finansinio paketo, skirto tarpvalstybiniam bendradarbiavimui kaimynystės geografinėje teritorijoje (KPTBP TB), nustato Komisija ir atitinkamos valstybės narės. Kiekvienai valstybei narei nustatytas ERPF įnašas vėliau tarp atitinkamų valstybių narių neperskirstomas. 3.ERPF parama atskiroms išorės tarpvalstybinėms INTERREG programoms skiriama su sąlyga, kad pagal atitinkamą strateginį programavimo dokumentą pagal PNPP III TB ir KPTBP TB priemones bus skirta bent lygiavertė suma. Ta lygiavertė suma negali viršyti didžiausios PNPP III arba KPTBP teisėkūros procedūra priimtame akte nustatytos sumos. Tačiau jeigu peržiūrėjus atitinkamą PNPP III arba KPTBP strateginį programavimo dokumentą atitinkama suma likusiais metais sumažinama, suinteresuotoji valstybė narė pasirenka vieną iš šių galimybių: a)prašo leisti taikyti 12 straipsnio 3 dalyje nurodytą mechanizmą;

b)tęsia INTERREG programą, naudodamasi likusia ERPF, PNPP III TB arba KPTBP TB paramos suma, arba c)derina a ir b punktuose nurodytas galimybes. 4.ERPF, PNPP III TB arba KPTBP TB paramą išorės tarpvalstybinėms INTERREG programoms atitinkantys metiniai asignavimai įtraukiami į atitinkamas 2021 m. biudžeto eilutes. 5.Jeigu Komisija įtraukia specialų finansinį asignavimą, iš kurio pagal Reglamentą (ES) [KPTBP] būtų remiamos valstybės partnerės ar regionai, pagal Tarybos sprendimą [sprendimas dėl UŠT] būtų remiamos UŠT arba būtų remiami ir vieni, ir kiti, stiprinant jų bendradarbiavimą su kaimyniniais Sąjungos atokiausiais regionais pagal Reglamento (ES) [KPTBP] 33 straipsnio 2 dalį arba [sprendimo dėl UŠT] 87 straipsnį arba pagal abu teisės aktus, pagal šį reglamentą, laikantis abipusiškumo ir finansavimo iš KPTBP, UŠT arba abiejų priemonių proporcingumo principų, ERPF lėšas taip pat galima skirti veiksmams, kuriuos pagal Reglamentą (ES) [KPTBP] įgyvendina valstybė partnerė, regionas arba kitas subjektas, pagal [sprendimą dėl UŠT] įgyvendina šalis, teritorija arba kitas subjektas arba, pirmiausia, pagal vieną ar kelias bendras 2, 3 arba 4 komponento INTERREG programas arba pagal 60 straipsnyje nurodytas pagal šį reglamentą sukurtas ir įgyvendinamas bendradarbiavimo priemones įgyvendina Sąjungos atokiausias regionas. 11 straipsnis

INTERREG programų išteklių sąrašas 1.Remdamasi valstybių narių pagal 9 straipsnio 5 dalį pateikta informacija, Komisija priima įgyvendinimo aktą ir jame pateikia visų INTERREG programų sąrašą, nurodo bendrą visos kiekvienai programai iš ERPF skiriamos paramos ir, kai taikytina, visos iš Sąjungos išorės finansavimo priemonių skiriamos paramos sumą. Įgyvendinimo aktas priimamas laikantis 63 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros. 2.Įgyvendinimo akte taip pat pateikiamas pagal valstybes nares ir Sąjungos išorės finansavimo priemones suskirstytas pagal 9 straipsnio 5 dalį perkeltų sumų sąrašas. 12 straipsnis

Išteklių grąžinimas ir veiklos nutraukimas 1.Išorės tarpvalstybinėms INTERREG programoms skirti 2022 ir 2023 m. ERPF metiniai asignavimai, dėl kurių Komisijai iki kovo 31 d. nepateikiamos atitinkamų metų programos ir kurie nėra perskirstyti kitai programai, pateiktai pagal tą pačią išorės tarpvalstybinių INTERREG programų kategoriją, skiriami vidaus tarpvalstybinėms INTERREG programoms, kuriose dalyvauja atitinkama valstybė narė arba valstybės narės. 2.Jeigu iki 2024 m. kovo 31 d. kai kurios išorės tarpvalstybinės INTERREG programos Komisijai vis dar nepateikiamos, visas 9 straipsnio 5 dalyje nurodytas ERPF įnašas, skirtas toms programoms likusiems metams iki 2027 m., kuris nebuvo perskirstytas kitai išorės tarpvalstybinei INTERREG programai, atitinkamai taip pat remiamai pagal PNPP III TB arba KPTBP TB, skiriamas vidaus tarpvalstybinėms INTERREG programoms, kuriose dalyvauja atitinkama valstybė narė arba valstybės narės. 3.Vadovaujantis taikytinomis taisyklėmis ir procedūromis, visos Komisijos jau patvirtintos išorės tarpvalstybinės INTERREG programos nutraukiamos arba asignavimas toms programoms sumažinamas, visų pirma, jei: a)nė viena atitinkamoje INTERREG programoje dalyvaujanti valstybė partnerė iki vadovaujantis 57 straipsniu nustatytų terminų nepasirašo atitinkamo finansavimo susitarimo; b)INTERREG programos negalima įgyvendinti taip, kaip planuota, dėl joje dalyvaujančių šalių santykių problemų. Tokiais atvejais 1 dalyje nurodytas ERPF įnašas, atitinkantis įsipareigojimams dar nepriskirtas metines lėšų dalis arba tais pačiais biudžetiniais metais visiškai arba iš dalies įsipareigojimams priskirtas ir panaikintas metines lėšų dalis, kurios nebuvo perskirstytos kitai išorės tarpvalstybinei INTERREG programai, atitinkamai taip pat remiamai pagal PNPP III TB arba KPTBP TB, skiriamas vidaus tarpvalstybinėms INTERREG programoms, kuriose dalyvauja atitinkama valstybė narė arba valstybės narės. 4.Jeigu susiklosto bent viena 3 dalies pirmos pastraipos a ir b punktuose nurodyta sąlyga, valstybės partnerės arba Grenlandijos dalyvavimas Komisijos jau patvirtintoje 2 komponento INTERREG programoje nutraukiamas. Dalyvaujančios valstybės narės ir, kai taikytina, likusios dalyvaujančios valstybės partnerės teikia vieną iš šių prašymų: a)visiškai nutraukti INTERREG programą, ypač jeigu pagrindinių joms iškilusių bendrų vystymosi uždavinių neįmanoma pasiekti nedalyvaujant tai valstybei partnerei arba Grenlandijai; b)sumažinti asignavimą tai INTERREG programai, vadovaujantis taikytinomis taisyklėmis ir procedūromis; c)tęsti INTERREG programą tai valstybei partnerei arba Grenlandijai nedalyvaujant. Jeigu asignavimas INTERREG programai sumažinamas, kaip nurodyta šios dalies antros pastraipos b punkte, ERPF įnašas, atitinkantis įsipareigojimams dar nepriskirtas metines lėšų dalis, perskirstomas kitai 2 komponento INTERREG programai, kurioje viena ar daugiau atitinkamų valstybių narių dalyvauja, arba, jei valstybė narė dalyvauja tik vienoje 2 komponento INTERREG programoje, vienai ar kelioms vidaus tarpvalstybinėms INTERREG programoms, kuriose dalyvauja toji valstybė narė.

5.Pagal šį straipsnį sumažintas PNPP III, KPTBP arba UŠTP įnašas naudojamas atitinkamai pagal Reglamentus (ES) [PNPP III], [KPTBP] arba Tarybos sprendimą [UŠT]. 6.Jeigu trečioji valstybė arba valstybė partnerė, prisidedanti prie INTERREG programos nacionaliniais ištekliais, kurie nėra nacionalinis bendras ERPF arba Sąjungos išorės finansavimo priemonės paramos finansavimas, INTERREG programos įgyvendinimo laikotarpiu sumažina tą įnašą apskritai ar jau atrinktiems bendriems veiksmams ir, gavusi 22 straipsnio 6 dalyje nurodytą dokumentą, dalyvaujanti valstybė narė arba valstybės narės prašo taikyti vieną iš 4 dalies antroje pastraipoje nurodytų galimybių. 13 straipsnis

Bendro finansavimo procentiniai dydžiai Nė vienos INTERREG programos bendro finansavimo procentinė dalis negali būti didesnė negu 70 %, nebent Reglamentuose (ES) [PNPP III], [KPTBP] arba Tarybos sprendime [UŠTP] arba kuriame nors pagal juos priimtame akte išorės tarpvalstybinėms INTERREG programoms arba 3 komponento INTERREG programoms nustatyta didesnė procentinė dalis. II SKYRIUS

Konkretūs INTERREG tikslai ir paramos telkimas pagal temas 14 straipsnis

Konkretūs INTERREG tikslai 1.ERPF lėšomis, laikantis Reglamento (ES) [naujasis ERPF] 4 straipsnyje nustatytos jo taikymo srities, ir, kai taikytina, Sąjungos išorės finansavimo priemonių lėšomis padedama siekti Reglamento (ES) [naujasis BNR] 4 straipsnio 1 dalyje nurodytų politikos tikslų, pagal INTERREG programas įgyvendinant bendrus veiksmus. 2.Kai pagal PEACE PLUS programą remiama taika ir susitaikymas, ERPF lėšomis siekiant konkretus 4 politikos tikslo taip pat padedama – visų pirma bendruomenių sanglaudos skatinimo veiksmais – didinti socialinį ir ekonominį atitinkamų regionų stabilumą. Šiam konkrečiam tikslui pasiekti nustatomas atskiras prioritetas. 3.Be Reglamento (ES) [naujasis ERPF] 2 straipsnyje nurodytų konkrečių ERPF tikslų, ERPF lėšomis ir, kai taikytina, Sąjungos išorės finansavimo priemonių lėšomis taip pat gali būti padedama siekti šių konkrečių 4 politikos tikslo tikslų: a)abipus sienos skatinamas darbo rinkų veiksmingumas ir gerinamos galimybės susirasti kokybiškas darbo vietas; b)abipus sienos gerinamos galimybės naudotis kokybiškomis švietimo, mokymo, mokymosi visą gyvenimą paslaugomis, taip siekiant pagerinti kitose valstybėse pripažįstamo išsilavinimo ir kompetencijos lygį; c)abipus sienos gerinamos galimybės vienodomis sąlygomis ir laiku pasinaudoti kokybiškomis, tvariomis ir įperkamomis sveikatos priežiūros paslaugomis; d)abipus sienos gerinamas sveikatos priežiūros sistemų ir ilgalaikės priežiūros paslaugų prieinamumas, veiksmingumas ir atsparumas; e)abipus sienos didinama socialinė įtrauktis, kovojama su skurdu, įskaitant tai, kad skatinamos lygios galimybės ir kovojama su diskriminacija. 4.Pagal 1, 2 ir 3 komponentus ERPF lėšomis ir, kai taikytina, Sąjungos išorės finansavimo priemonių lėšomis taip pat gali būti remiamas konkretus INTERREG tikslas gerinti INTERREG valdymą, ypač šiais veiksmais: a)pagal 1 ir 2B komponentų INTERREG programas: i)stiprinant valstybės institucijų, ypač tų, kurioms pavesta valdyti konkrečią teritoriją, ir suinteresuotųjų subjektų institucinius gebėjimus; ii)gerinant veiksmingą viešąjį administravimą – skatinant teisinį ir administracinį bendradarbiavimą, piliečių ir institucijų bendradarbiavimą, taip siekiant pašalinti teisines ir kitas pasienių regionams kylančias kliūtis; b)pagal 1, 2 ir 3 komponentų INTERREG programas: stiprinant valstybės institucijų ir suinteresuotųjų subjektų gebėjimą įgyvendinti makroregionines ir jūrų baseinų strategijas; c)be to, kas nurodyta a ir b punktuose, pagal INTERREG lėšomis remiamas išorės tarpvalstybines ir 2 ir 3 komponentų INTERREG programas: stiprinant abipusį pasitikėjimą, ypač skatinant žmonių tarpusavio ryšius, stiprinant tvarią demokratiją, remiant pilietinės visuomenės veikėjus ir jų vaidmenį reformų ir demokratinių pertvarkų procesuose.

5.Pagal išorės tarpvalstybines INTERREG programas ir 2 bei 3 komponentų INTERREG programas ERPF ir, kai taikytina, Sąjungos išorės finansavimo priemonių įnašai taip pat skiriami konkrečiam išorės INTERREG tikslui „saugesnė ir labiau apsaugota Europa“ siekti, ypač sienų kirtimo valdymo, judumo ir migracijos valdymo, įskaitant migrantų apsaugą, veiksmais. 15 straipsnis

Paramos telkimas pagal temas 1.Ne mažiau kaip 60 proc. ERPF ir, kai taikytina, Sąjungos išorės finansavimo priemonių, skiriamų pagal prioritetus, išskyrus techninę paramą, kiekvienai 1, 2 ir 3 komponentų INTERREG programai sutelkiama ne daugiau kaip trims Reglamento (ES) Nr. [naujasis BNR] 4 straipsnio 1 dalyje nurodytiems politikos tikslams siekti. 2.Dar 15 proc. ERPF ir, kai taikytina, Sąjungos išorės finansavimo priemonių asignavimų pagal prioritetus, išskyrus techninę paramą, kiekvienai 1, 2 ir 3 komponentų INTERREG programai sutelkiami konkrečiam INTERREG tikslui „geresnis INTERREG valdymas“ arba konkrečiam išorės INTERREG tikslui „saugesnė ir labiau apsaugota Europa“ siekti. 3.Jeigu pagal 2A komponento INTERREG programą remiama makroregioninė strategija, visa ERPF ir, kai taikytina, Sąjungos išorės finansavimo priemonių asignavimų suma pagal prioritetus, išskyrus techninę paramą, skiriama tos strategijos tikslams siekti. 4.Jeigu pagal 2B komponento INTERREG programą remiama makroregioninė strategija arba jūrų baseino strategija, ne mažiau kaip 70 proc. viso ERPF ir, kai taikytina, Sąjungos išorės finansavimo priemonių asignavimų sumos pagal prioritetus, išskyrus techninę paramą, skiriama tos strategijos tikslams siekti. 5.Pagal 4 komponento INTERREG programas visa ERPF ir, kai taikytina, Sąjungos išorės finansavimo priemonių asignavimų suma pagal prioritetus, išskyrus techninę paramą, skiriama konkrečiam INTERREG tikslui „geresnis INTERREG valdymas“ siekti. III SKYRIUS

Programavimas i skirsnis

INTERREG programų rengimas, tvirtinimas ir keitimas 16 straipsnis

INTERREG programų rengimas ir teikimas 1.Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo (INTERREG) siekiama pagal INTERREG programas, vadovaujantis pasidalijamojo valdymo principu, išskyrus 3 komponentą, kurį visiškai arba iš dalies galima įgyvendinti pagal netiesioginio valdymo principą, ir 5 komponentą, kuris įgyvendinamas pagal tiesioginio arba netiesioginio valdymo principą. 2.Dalyvaujančios valstybės narės ir, kai taikytina, trečiosios valstybės, valstybės partnerės arba UŠT rengia INTERREG programą vadovaudamosi priede pateikta forma, laikotarpiui nuo 2021 m. sausio 1 d. iki 2027 m. gruodžio 31 d. 3.Rengdamos INTERREG programą dalyvaujančios valstybės narės bendradarbiauja su Reglamento (ES) [naujasis BNR] 6 straipsnyje nurodytais programos partneriais. Dalyvaujančios trečiosios valstybės, valstybės partnerės arba UŠT, kai taikytina, taip pat įtraukia tame straipsnyje nurodytiems partneriams lygiaverčius programos partnerius. 4.Valstybė narė, kurioje yra numatoma vadovaujančioji institucija, pateikia INTERREG programą Komisijai iki [data, nuo įsigaliojimo datos praėjus devyniems mėnesiams] visų dalyvaujančių valstybių narių ir, kai taikytina, trečiųjų valstybių, valstybių partnerių arba UŠT vardu. Tačiau INTERREG programą, apimančią paramą iš Sąjungos išorės finansavimo priemonės lėšų, valstybė narė, kurioje yra numatoma vadovaujančioji institucija, pateikia ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo tos dienos, kai Komisija pagal 10 straipsnio 1 dalį arba, jei taip reikalaujama, pagal atitinkamą pagrindinį vienos arba kelių tokių Sąjungos išorės finansavimo priemonių aktą patvirtina atitinkamą strateginį programavimo dokumentą. 5.Prieš INTERREG programą pateikiant Komisijai, dalyvaujančios valstybės narės ir, kai taikytina, trečiosios valstybės, valstybės partnerės arba UŠT raštu patvirtina, kad sutinka su INTERREG programos turiniu. Į šį sutikimą taip pat įtraukiamas visų dalyvaujančių valstybių narių ir, kai taikytina, trečiųjų valstybių, valstybių partnerių arba UŠT įsipareigojimas suteikti INTERREG programai įgyvendinti reikalingą bendrą finansavimą ir, kai taikytina, trečiųjų valstybių, valstybių partnerių arba UŠT įsipareigojimas dėl finansinio įnašo. Nukrypstant nuo pirmos pastraipos, jei INTERREG programose dalyvauja atokiausi regionai ir trečiosios valstybės, valstybės partnerės arba UŠT, atitinkamos valstybės narės, prieš pateikdamos INTERREG programas Komisijai, konsultuojasi su atitinkamomis trečiosiomis valstybėmis, valstybėmis partnerėmis arba UŠT. Tokiu atveju susitarimai dėl INTERREG programų turinio ir galimo trečiųjų valstybių, valstybių partnerių arba UŠT indėlio gali būti išdėstyti oficialiai patvirtintuose konsultacinių susitikimų su trečiosiomis valstybėmis, valstybėmis partnerėmis arba UŠT protokoluose arba regioninių bendradarbiavimo organizacijų svarstymų protokoluose. 6.Komisija įgaliojama pagal 62 straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais iš dalies keisti neesminius priedo aspektus, atsižvelgiant į programavimo laikotarpiu įvykusius pokyčius. 17 straipsnis

INTERREG programų turinys

1.Kiekvienoje INTERREG programoje išdėstoma bendra strategija, kaip ja prisidedama siekiant Reglamento (ES) [BNR] [4] straipsnio [1] dalyje nustatytų politikos tikslų ir šio reglamento 14 straipsnio 4 ir 5 dalyse išdėstytų konkrečių INTERREG tikslų ir kaip pranešama apie rezultatus. 2.Kiekvieną INTERREG programą sudaro prioritetai. Kiekvienas prioritetas atitinka vieną politikos tikslą arba, kai taikytina, vieną konkretų INTERREG tikslą ar abu konkrečius INTERREG tikslus arba techninę paramą. Vienam politikos tikslui arba, kai taikytina, vienam arba abiem konkretiems INTERREG tikslams skirtą prioritetą sudaro vienas arba keli konkretūs tikslai. Vieną politikos tikslą arba konkretų INTERREG tikslą gali atitikti daugiau negu vienas prioritetas. 3.Kad programa būtų įgyvendinama veiksmingiau ir veiksmai būtų platesnio masto, deramai pagrįstais atvejais, susitarusi su Komisija, atitinkama valstybė narė gali nuspręsti perkelti iki [x] proc. ERPF asignavimo, skirto atitinkamai programai pagal investicijų į darbo vietų kūrimą ir ekonomikos augimą tikslą, to paties regiono INTERREG programoms. Perkelta suma sudaro atskirą prioritetą arba prioritetus. 4.Kiekvienoje INTERREG programoje nurodoma: a)programos teritorija (įskaitant atskirame dokumente pridedamą jos žemėlapį); b)pagrindinių bendrų vystymosi uždavinių santrauka, atsižvelgiant į: i)ekonominius, socialinius ir teritorinius skirtumus; ii)bendrus investicijų poreikius, papildomumą su kitų formų parama; iii)praeityje įgytą patirtį; iv)makroregionines strategijas ir jūrų baseinų strategijas, jei visą programos teritoriją arba jos dalį apima viena arba kelios strategijos; c)pasirinktų politikos tikslų ir konkrečių INTERREG tikslų, juos atitinkančių prioritetų, konkrečių tikslų ir paramos formų, siekiant, jei to reikia, pašalinti trūkstamas tarpvalstybinės infrastruktūros grandis, pagrindimas; d)konkretūs kiekvieno prioriteto, išskyrus techninę paramą, tikslai; e)pagal kiekvieną konkretų tikslą nurodoma: i)su juo susijusių veiksmų rūšys, įskaitant planuojamų strateginės svarbos veiksmų sąrašą, numatomą jų indėlį siekiant konkrečių tikslų ir, kai taikytina, įgyvendinant makroregionines strategijas ir jūrų baseinų strategijas; ii)produkto ir rezultato rodikliai bei atitinkamos tarpinės reikšmės ir siektinos reikšmės; iii)pagrindinės tikslinės grupės; iv)konkrečios tikslinės teritorijos, įskaitant planus naudotis integruotomis teritorinėmis investicijomis, bendruomenės inicijuota vietos plėtra ir kitomis teritorinėmis priemonėmis; v)planuojamos naudoti finansinės priemonės; vi)orientacinis programos išteklių suskirstymas pagal intervencinių priemonių rūšis;

f)pagal techninės paramos prioritetą – planai ja naudotis pagal Reglamento (ES) [naujasis BNR] [30], [31] ir [32] straipsnius ir atitinkamos intervencinių priemonių rūšys; g)finansavimo planas, į kurį įeina šios lentelės (neskirstant pagal dalyvaujančias valstybes nares, trečiąsias valstybes, valstybes partneres arba UŠT, nebent lentelėse nurodoma kitaip): i)lentelė, kurioje nurodomas visas pamečiui suskirstytas viso programavimo laikotarpio ERPF ir, jei tai aktualu, kiekvienos Sąjungos išorės finansavimo priemonės, finansinis asignavimas; ii)lentelė, kurioje nurodomas visas ERPF ir, jei tai aktualu, kiekvienos Sąjungos išorės finansavimo priemonės kiekvienam prioritetui skirtas finansinis asignavimas ir nacionalinis bendras finansavimas, taip pat tai, ar nacionalinį bendrą finansavimą sudaro viešasis ir privatusis bendras finansavimas; h)veiksmai, kurių imtasi siekiant į INTERREG programos rengimą įtraukti Reglamento (ES) [naujasis BNR] 6 straipsnyje nurodytus atitinkamus programų partnerius, ir tų programos partnerių vaidmuo įgyvendinant programą, vykdant jos stebėseną ir ją vertinant; i)numatomas INTERREG programos komunikacijos ir matomumo užtikrinimo metodas apibrėžiant jos tikslus, tikslinę auditoriją, komunikacijos kanalus, socialinių tinklų auditorijos dydį, planuojamą biudžetą ir susijusius stebėsenos ir vertinimo rodiklius. 5.4 dalyje nurodyta informacija pateikiama taip: a)teikiant g punkte nurodytose lentelėse pateikiamą informaciją ir informaciją apie paramą pagal Sąjungos išorės finansavimo priemones, lėšos išdėstomos taip: i)išorės tarpvalstybinių INTERREG programų, remiamų PNPP III TB ir KPTBP TB lėšomis, – viena suma (PNPP III TB arba Kaimynystės TB, sudėjus įnašus pagal [2 išlaidų kategorijos „Sanglauda ir vertybės“ tarpinę viršutinę ribą „Ekonominė, socialinė ir teritorinė sanglauda“] ir [6 kategoriją „Kaimynystė ir pasaulis“]; ii)2 ir 4 komponentų INTERREG programų, remiamų PNPP III, KPTBP arba UŠTP lėšomis, – viena suma (INTERREG fondai), programos partnerių nuožiūra sudėjus [2 kategorijos] ir [6 kategorijos] įnašus arba sumą suskirsčius pagal finansavimo priemones ERPF, PNPP III, KPTBP ir UŠTP; iii)2 komponento INTERREG programų, remiamų UŠTP lėšomis, – suma, suskirstyta pagal finansavimo priemones (ERPF ir Grenlandijos UŠTP); iv)3 komponento INTERREG programų, remiamų KPTBP ir UŠTP lėšomis, – suma, suskirstyta pagal finansines priemones (atitinkamai ERPF, KPTBP ir UŠTP); b)teikiant 4 dalies g punkto ii papunktyje nurodytoje lentelėje pateikiamą informaciją, įtraukiamos tik 2021–2025 m. skirtos sumos. 6.Pagal 4 dalies e punkto vi papunktį ir f punktą intervencinių priemonių rūšys nurodomos vadovaujantis Reglamento (ES) [naujasis BNR] [I] priede išdėstyta nomenklatūra. 7.INTERREG programoje taip pat: a)nurodoma vadovaujančioji institucija, audito institucija ir įstaiga, kuriai Komisija turi pervesti mokėjimus; b)nustatoma jungtinio sekretoriato steigimo tvarka; c)išdėstoma, kaip pasiskirsto atsakomybė tarp dalyvaujančių valstybių narių ir, kai taikytina, trečiųjų valstybių, valstybių partnerių arba UŠT tuo atveju, kai vadovaujančioji institucija arba Komisija nustato finansines pataisas. 8.Vadovaujančioji institucija informuoja Komisiją apie visus 7 dalies a punkte nurodytos informacijos pasikeitimus neprašydama keisti programos. 9.Nukrypstant nuo 4 dalies, 4 komponento INTERREG programos turinys pritaikomas prie tokių INTERREG programų specifikos, visų pirma taip:

a)a punkte nurodytos informacijos teikti nereikalaujama; b)b ir h punktuose reikalaujama teikti informacija pateikiama kaip trumpas apibendrinamasis aprašas; c)pagal kiekvieną kiekvieno prioriteto, išskyrus techninę paramą, konkretų tikslą pateikiama ši informacija: i)apibrėžiamas vienas paramos gavėjas arba pateikiamas trumpas paramos gavėjų sąrašas ir paramos skyrimo procedūra; ii)su juo susijusių veiksmų rūšys ir numatomas jų veiksmų indėlis siekiant konkrečių tikslų; iii)produkto ir rezultato rodikliai bei atitinkamos tarpinės reikšmės ir siektinos reikšmės; iv)pagrindinės tikslinės grupės; v)orientacinis programos išteklių suskirstymas pagal intervencinių priemonių rūšis. 18 straipsnis

INTERREG programų tvirtinimas 1.Komisija įvertina kiekvieną INTERREG programą ir tai, kaip ji atitinka Reglamentą (ES) [naujasis BNR], Reglamentą (ES) [naujasis ERPF] ir šį reglamentą ir, jei parama teikiama pagal Sąjungos išorės finansavimo priemones ir, jeigu to reikia, ar programa atitinka 10 straipsnio 1 dalyje nurodytą daugiametį strateginį dokumentą arba atitinkamame vienos arba kelių šių priemonių pagrindiniame akte nurodytą atitinkamą strateginę programą. 2.Komisija gali pateikti pastabas per tris mėnesius nuo tos dienos, kurią valstybė narė, kurioje yra numatoma vadovaujančioji institucija, pateikia INTERREG programą. 3.Dalyvaujančios valstybės narės ir, kai taikytina, trečiosios valstybės, valstybės partnerės arba UŠT, atsižvelgdamos į Komisijos pastabas, peržiūri INTERREG programą. 4.Komisija priima sprendimą įgyvendinimo aktu dėl INTERREG programos patvirtinimo ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo tos dienos, kai valstybė narė, kurioje yra numatoma vadovaujančioji institucija, pateikia tą programą. 5.Išorės tarpvalstybinių INTERREG programų atveju Komisija priima 4 dalyje nurodytus sprendimus pagal Reglamento (ES) [PNPP III] 16 straipsnį pasikonsultavusi su PNPP III komitetu ir pagal Reglamento (ES) [KPTBP] 36 straipsnį pasikonsultavusi su Kaimynystės, plėtros ir tarptautinio bendradarbiavimo komitetu. 19 straipsnis

INTERREG programų keitimas 1.Valstybė narė, kurioje yra vadovaujančioji institucija, gali pateikti motyvuotą prašymą iš dalies keisti INTERREG programą, kartu pateikdama iš dalies pakeistą programą ir nurodydama numatomą pakeitimo poveikį tikslų siekimui. 2.Komisija įvertina, kaip pakeitimas atitinka Reglamentą (ES) [naujasis BNR], Reglamentą (ES) [naujasis ERPF] ir šį reglamentą ir gali pateikti pastabas per tris mėnesius nuo pakeistos programos pateikimo. 3.Dalyvaujančios valstybės narės ir, kai taikytina, trečiosios valstybės, valstybės partnerės ir UŠT, atsižvelgdamos į Komisijos pastabas, peržiūri iš dalies pakeistą programą. 4.Komisija patvirtina INTERREG programos pakeitimą ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo tada, kai valstybė narė ją pateikia. 5.Per programavimo laikotarpį valstybė narė gali perkelti iki 5 proc. pradinio prioritetui skirto asignavimo ir ne daugiau kaip 3 proc. programos biudžeto kitam tos pačios INTERREG programos prioritetui.

Tokie perkėlimai nedaro poveikio ankstesniems metams. Perkėlimai laikomi nedideliais ir Komisijai dėl jų nereikia priimti sprendimo dėl INTERREG programos pakeitimo. Tačiau perkėlimai turi atitikti visus reglamentavimo reikalavimus. Vadovaujančioji institucija pateikia Komisijai pakoreguotą 17 straipsnio 4 dalies g punkto ii papunktyje nurodytą lentelę. 6.Jei reikia atlikti grynai administracinio ar redakcinio pobūdžio pataisas, kurios nedaro poveikio INTERREG programos įgyvendinimui, Komisijos patvirtinimo nereikalaujama. Vadovaujančioji institucija informuoja Komisiją apie tokias pataisas. ii skirsnis

Teritorinė plėtra 20 straipsnis

Integruota teritorinė plėtra Pagal INTERREG programas atitinkamos miestų, vietos arba kitos teritorinės institucijos arba subjektai, atsakingi už teritorinių ar vietos plėtros strategijų rengimą, kaip nurodyta Reglamento (ES) [naujasis BNR] [22] straipsnyje, už veiksmų, remtinų pagal tas strategijas, atranką, kaip nurodyta minėto reglamento [23] straipsnio [4] dalyje, ar už abi sritis, yra tarpvalstybiniai juridiniai subjektai arba ETBG. Tarpvalstybinis juridinis subjektas arba ETBG, pagal Reglamento (ES) [naujasis BNR] [24] straipsnį įgyvendinantys integruotą teritorinę investiciją arba pagal minėto reglamento [22] straipsnio c punktą įgyvendinantys kitą teritorinę priemonę, pagal šio reglamento 23 straipsnio 5 dalį taip pat gali būti vieninteliai paramos gavėjai, jeigu funkcijos tarpvalstybinio juridinio subjekto arba ETBG viduje yra atskirtos. 21 straipsnis

Bendruomenės inicijuota vietos plėtra Reglamento (ES) [naujasis BNR] [22] straipsnio b punkte nurodyta bendruomenės inicijuota vietos plėtra (BIPT) gali būti įgyvendinama pagal INTERREG programas, jeigu atitinkamas vietos veiksmų grupes sudaro viešiesiems ir privatiesiems vietos socialiniams ir ekonominiams interesams atstovaujantys subjektai, nė viena interesų grupė nekontroliuoja sprendimų priėmimo proceso ir interesų grupės yra suburtos bent iš dviejų dalyvaujančių šalių, iš kurių viena yra valstybė narė. iii skirsnis

Veiksmai ir mažų projektų fondai 22 straipsnis

INTERREG veiksmų atranka 1.INTERREG veiksmus pagal programos strategiją ir tikslus atrenka pagal 27 straipsnį sudarytas stebėsenos komitetas. Stebėsenos komitetas gali įsteigti vieną arba kelis (ypač kai yra paprogramių) iniciatyvinius komitetus, kurie atrenka veiksmus stebėsenos komiteto vardu. Jeigu visa veikla arba jos dalis vykdoma už programos teritorijos ribų [Sąjungos viduje arba už jos ribų], atrenkant veiksmus reikalingas atskiras vadovaujančiosios institucijos arba, kai taikytina, iniciatyvinio komiteto patvirtinimas. 2.Veiksmams atrinkti stebėsenos komitetas arba, kai taikytina, iniciatyvinis komitetas nustato ir taiko kriterijus ir procedūras, kurie yra nediskriminaciniai, skaidrūs, kuriais užtikrinama lyčių lygybė, pagal kuriuos atsižvelgiama į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją, darnaus vystymosi principą ir Sąjungos aplinkos apsaugos politiką pagal SESV 11 straipsnį ir 191 straipsnio 1 dalį. Kriterijais ir procedūromis užtikrinama, kad atrenkant veiksmus pirmenybė būtų teikiama tiems veiksmams, pagal kuriuos Sąjungos finansavimas daugiausia padės pasiekti INTERREG programos tikslus ir įgyvendinti INTERREG programų veiksmų bendradarbiavimo aspektus, kaip nustatyta 23 straipsnio 1 ir 4 dalyse. 3.Prieš pirmą kartą pateikdama atrankos kriterijus stebėsenos komitetui arba, kai taikytina, iniciatyviniam komitetui, vadovaujančioji institucija konsultuojasi su Komisija ir atsižvelgia į Komisijos pastabas. Tokia pati tvarka taikoma šiuos kriterijus vėliau keičiant. 4.Atrinkdamas veiksmus stebėsenos komitetas arba, kai taikytina, iniciatyvinis komitetas: a)užtikrina, kad atrinkti veiksmai atitiktų INTERREG programą ir kad jais būtų veiksmingai prisidedama prie konkrečių programos tikslų įgyvendinimo; b)užtikrina, kad atrinkti veiksmai neprieštarautų atitinkamoms pagal 10 straipsnio 1 dalį parengtoms strategijoms arba vienai ar kelioms Sąjungos išorės finansavimo priemonėms parengtoms strategijoms;

c)užtikrina, kad atrinktais veiksmais būtų pasiekta geriausia paramos dydžio, vykdytos veiklos ir tikslų įgyvendinimo pusiausvyra; d)tikrina, ar paramos gavėjas turi reikalingų finansinių išteklių ir mechanizmų, kad galėtų padengti veiklos ir eksploatacijos išlaidas; e)užtikrina, kad būtų tikrinamas atrinktų veiksmų, patenkančių į Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/92/ES taikymo sritį, poveikis aplinkai ir laikantis tos direktyvos