Siekiant išsklaidyti bet kokį susirūpinimą dėl naujosios nagrinėjimo procedūros poveikio laikui, per kurį turi būti pateiktas standartizacijos prašymas, 25 straipsnyje reikalaujama, kad Komisija tą poveikį įvertintų iki 2015 m. sausio 2 d.

Nuolatinis komitetas buvo tik patariamasis, Komisijai jo nuomonės nebuvo privalomos. Konsultacijos buvo rengiamos posėdyje arba taikant rašytinę procedūrą ir trukdavo 4–6 savaites, kad komiteto nariai galėtų pateikti pastabas. Tada Komisija, remdamasi gautomis pastabomis, prašymą baigdavo rengti savarankiškai ir galutinį prašymą ESO pateikdavo per 2–5 mėnesius po konsultacijų. Galutinis terminas, iki kurio ESO turėjo atsakyti į prašymą parengti standartus, nebuvo nustatytas.

Direktyvos 83/189/EEB (vėliau pakeistos Direktyva 98/34/EB) 6 straipsnyje nustatyta, kad Komisijai leidžiama teikti „pasiūlymus, kaip pašalinti esamas bei numatomas prekybos kliūtis“ ir šiomis aplinkybėmis reikalauti „Europos standartizacijos institucijų per nustatytą laiką parengti Europos standartą“. Prieš pateikdama tokius standartizacijos prašymus Komisija turi konsultuotis su 5 straipsnyje nurodytu Nuolatiniu komitetu (toliau – Direktyvos 98/34/EB komitetas), kurį sudaro valstybių narių paskirti atstovai. Tai buvo vienintelis reglamentuotas reikalavimas.

Komisija įvertina pagal šio reglamento 10 straipsnį nustatytos procedūros poveikį laikotarpiui, per kurį pateikiami standartizacijos prašymai, ne vėliau kaip 2015 m. sausio 2 d. Komisija savo išvadas pateikia ataskaitoje Europos Parlamentui ir Tarybai. Prireikus kartu su ta ataskaita pateikiamas pasiūlymas dėl teisėkūros procedūra priimamo akto iš dalies keisti šį reglamentą.

3.Analizė

3.1.Standartizacijos reglamento poveikis

Nors bendras planavimo, rengimo, konsultavimosi ir priėmimo procesas, nustatytas 8 straipsnyje, 10 straipsnio 1–2 dalyse ir 12 straipsnyje, ganėtinai skiriasi nuo Direktyvoje 98/34/EB nustatyto proceso, pakeitimai kol kas problemų nekėlė.

Iš tikrųjų, dar net nepradėjus taikyti standartizacijos reglamento, Komisija jau buvo nusprendusi dėl savo įsipareigojimų, susijusių su būsimų prašymų planavimu (naudojant veiksmų planus arba koreguojamuosius planus) ir su šios informacijos viešu skelbimu, ir apibrėžė konsultavimosi su ESO, valstybių narių sektorių ekspertais ir visais susijusiais suinteresuotaisiais subjektais, prieš konsultuojantis su valstybėmis narėmis Direktyvos 98/34/EB komitete, principus.

Standartizacijos reglamentu daugiausia užtikrintas anksčiau nereglamentuotos tvarkos vykdymas. 12 straipsnyje nustatyta informavimo sistema yra vienintelė didesnė naujovė, kuria visuomenei suteikta galimybių susipažinti su visais prašymų projektais. Tačiau standartizavimo reglamente Komisijai nustatyti aukštesni standartai, kai Europos standartizacija naudojamasi kaip politikos priemone įgyvendinant Sąjungos politiką.

Trumpai tariant, tiesioginiai ir netiesioginiai standartizacijos reglamento padariniai:

−remiantis 8 straipsniu, Komisija savo planus, susijusius su naujais standartizacijos prašymais, privalo apibrėžti metinėje Europos standartizacijos Sąjungos darbo programoje. Tai reiškia, kad įprastas prašymų rengimo laikas paprastai būna ilgesnis negu 12 mėnesių, neatsižvelgiant į tai, kokiomis priemonėmis proceso pabaigoje konsultuojamasi su Standartų komitetu.

−Remiantis 10 straipsnio 2 dalimi, standartizacijos prašymo rengimo etape turi būti konsultuojamasi su valstybių narių sektorių ekspertais, ESO ir Europos suinteresuotųjų subjektų organizacijomis, gaunančiomis Sąjungos finansavimą pagal standartizacijos reglamentą. Tai paprastai daryta ir anksčiau, bet nesistemingai ir nebuvo nustatyta teisinių prievolių.

−Remiantis 12 straipsniu, rengimo etape Komisija, naudodama internetinę informavimo sistemą, privalo leisti visiems suinteresuotiesiems (net nenurodytiems 10 straipsnio 2 dalyje) subjektams susipažinti su prašymų projektais.

−Laikantis Standartų komiteto taisyklių ir procedūrų, prieš komitetui pateikiant nuomonę komiteto pirmininkas privalo komitetą informuoti apie valstybių narių sektorių ekspertų nuomones, pateiktas rengimo etape.

−Remiantis 10 straipsnio 3 dalimi, ESO per mėnesį nuo prašymo gavimo privalo pranešti, ar sutinka su prašymu. Dėl šio reikalavimo Komisija ir ESO prašymo rengimo etape turi palaikyti veiksmingą ir nuolatinį ryšį.

−Galiausiai, kadangi po intensyvaus konsultavimosi, planavimo ir diskusijų standartizacijos prašymas išleidžiamas kaip įgyvendinimo aktas, ESO tokį prašymą turėtų priimti (arba atmesti) besąlygiškai, t. y. nebegalima pasirinkti tik kelių prašymo dalių ir priimti tik jas. Anksčiau buvo įprasta, kad ESO, atsižvelgdamos į turimus finansinius išteklius arba kitus interesus, Komisijos prašymus priimdavo sąlygiškai arba tik iš dalies, nes su ESO narėmis dažnai konsultuotasi tik oficialiai gavus galutinį prašymą.

Komunikate „Strateginė Europos standartų vizija. Tolesni tvaraus Europos ekonomikos augimo iki 2020 m. skatinimo ir spartinimo veiksmai“, kurį Komisija priėmė kartu su pasiūlymu dėl reglamento dėl Europos standartizacijos, nustatyta, kad vienas iš strateginių tikslų yra spartesnis Europos standartų rengimas. Komisijai prašant parengti standartą, skaičiuojant laikotarpį įtraukiamas ir bendras laikas, kurio pačiai Komisijai reikia rengiant standartizacijos prašymą. Todėl, taikant naujas taisykles, tampa dar svarbiau, kad ESO, Komisija, valstybių narių ekspertai ir suinteresuotieji subjektai veiksmingai bendradarbiautų ir užtikrintų, kad būtų galima laiku įvykdyti visus būtinus darbo srauto etapus.

Todėl, kalbant apie bendrą laiką, kurio prireikia standartizacijos prašymo rengimo procesui, ir remiantis lig šiol įgyta patirtimi, valstybių narių konsultacijos Standartų komitete netampa proceso kliūtimi ar vėlavimo priežastimi, palyginti su ankstesne tvarka.

Tai priklauso nuo to, ar tinkamai vykdytas planavimo etapas ir konsultavimasis su ESO, valstybių narių sektorių ekspertais ir visais susijusiais suinteresuotaisiais subjektais, taip pat nuo to, ar gaunama teigiama Standartų komiteto nuomonė. Teigiama nuomonė taip pat reiškia, kad Komisijos prašymo projektas, pateiktas nagrinėjimo procedūrai, priimtas be jokių pakeitimų arba su keliais nereikšmingais pataisymais, dėl kurių galima greičiau informuoti ESO.

Palyginti su senąja tvarka, užtrukti dar kelis mėnesius tektų tik gavus neigiamą Standartų komiteto nuomonę.

Tačiau, kalbant apie standartizacijos iniciatyvas pagal Direktyvą 2001/95/EB dėl bendros gaminių saugos (taikoma reguliavimo procedūra su tikrinimu), Reglamentu (ES) Nr. 1025/2012 iš tikrųjų nustatytas dar vienas oficialaus Komisijos sprendimo, taikant komiteto procedūras, etapas, nes Komisijos sprendimu pagal Direktyvą 2001/95/EB patvirtinus saugos reikalavimus, kuriuos turi atitikti Europos standartai, pagal standartizacijos reglamentą atitinkamas standartizacijos prašymas turi būti vėl priimtas dar vienu Komisijos sprendimu (taikant nagrinėjimo procedūrą). Komisija jau nustatė problemą ir pateiktu pasiūlymu dėl reglamento dėl vartojimo gaminių saugos siekia procedūrą supaprastinti ir suderinti su Reglamentu (ES) Nr. 1025/2012.

Be to, į standartizacijos reglamento 10 straipsnį aiškiai neįtrauktas preliminarus arba papildomas darbas, susijęs su Europos standartizacija, pavyzdžiui, galimybių studijos, nes tokios veiklos tiesioginis rezultatas niekada nebūna Europos standartų priėmimas arba Europos standartizacijos leidinių parengimas pagal 10 straipsnio 1 dalį. Taikant senąją tvarką, tokią veiklą inicijuodavo Komisija, naudodama standartizacijos prašymus, bet pagal standartizacijos reglamentą tai nebeįmanoma, o šia nauja tvarka suteikiama galimybių tokią veiklą pradėti arba parengti per trumpesnį laikotarpį.

3.2.Statistinė analizė

Remiantis Komisijos 2006–2014 m. vidaus statistiniais duomenimis, 2006–2013 m. vidutinis standartizacijos prašymų (pateiktų taikant senąją tvarką) skaičius buvo 20 prašymų per metus. Apskaičiuota, kad 2014 m., pirmaisiais prašymų teikimo taikant naująją tvarką metais, prašymų bus devyni (žr. 1 lentelę).