LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 188/18

Pakeitimo paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės schemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą

(2014/C 188/07)

Šiuo paskelbimu suteikiama teisė pareikšti prieštaravimą pakeitimo paraiškai pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 51 straipsnį (1).

PAKEITIMO PARAIŠKA

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 510/2006

dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos (2)

PAKEITIMO PARAIŠKA PAGAL 9 STRAIPSNĮ

„MANTEQUILLA DE SORIA“

EB Nr.: ES-PDO-0105–01110–19.04.2013

SGN ( ) SKVN ( X )

1. Keičiamos produkto specifikacijos dalys

—

☐

—

☒

—

☐

—

☒

—

☒

—

☐

—

☒

—

☒

—

☒

2. Pakeitimo (-ų) pobūdis

—

☒

—

☐

—

☐

—

☐

3. Pakeitimas (-ai):

Kilmės įrodymas

Ši dalis naujai išdėstyta tiksliau nurodant, kokiomis kontrolės priemonėmis užtikrinama saugomos kilmės vietos nuorodos ženklu pažymėto sviesto kokybė ir kilmė. Iš jos išbraukta nereikalinga informacija.

Panaikintas išankstinio ūkinės veiklos vykdytojų vertinimo reikalavimas, taip suderinant reikalavimus su Paslaugų direktyva.

Kad nebūtų ribojama judėjimo laisvė, išbraukta nuoroda į Reguliavimo tarybos suteikiamą leidimą arba atliekamą kontrolę.

Gamybos būdas

Į šios dalies 1 punktą įtrauktas su gyvūnų pašarais susijęs reikalavimas, kurio turės laikytis ūkininkai, tiekiantys pieną saugomos kilmės vietos nuorodos ženklu pažymėtam sviestui gaminti.

Nustatyta, kad buvo neteisingai aprašytas grietinės nugriebimo procesas, todėl tą aprašymą reikėtų ištaisyti. Taisant aprašymą pasinaudota proga ir išsamiai peržiūrėtas gamybos metodas.

Todėl priimant pieną į pieninę buvo panaikintos vidaus kontrolės operacijos, kurios pieninėje atliekamos vykdant savikontrolę, nes jos neturėtų būti numatytos specifikacijoje.

Išbraukta keletas nuorodų apie atšaldymą naudojant plokštes, nes atšaldymo būdas nėra svarbus, be to, taip neribojamos galimybės pasinaudoti galimomis technologinėmis naujovėmis.

Pakeistos kai kurios temperatūrų ribos, kurios laikytos pernelyg griežtomis, pavyzdžiui, pieno laikymo, riebalų šalinimo vandeniu ir kt. temperatūra, kuri buvo labai apribota (2–4 °C); ekspertų nuomone, 1–6 °C temperatūra yra visiškai saugi, kad nė vienu gamybos etapu nenukentėtų produkto savybės, nebūtų pažeistos galutinio produkto savybės ir būtų geriau prisitaikyta prie naudojamos technologijos ir įrangos parametrų. Todėl užtektų nustatyti maksimalią 6 °C temperatūrą.

Kaip pirmiau nurodyta, dalis, kurioje aprašomas grietinės išgavimo procesas, visiškai pakeičiama, nes ankstesnis aprašymas buvo neišsamus. Todėl tekstas:

„Pienas termiškai apdorojamas besisukančiomis plokštėmis (15 sekundžių šildomas 57–68 °C temperatūroje), o paskui centrifuguojant nugriebiamas ir iškošiamas. Grietinė, gaunama 30–40 °C temperatūroje, iki pasterizavimo turi būti 38–45 % riebumo ir mažesnio nei 13 ° rūgštingumo pagal Dornic skalę. Vėliau grietinė atvėsinama 2–4 °C temperatūroje, kad iki pasterizavimo nepakistų jos savybės.“

turėtų būti išdėstytas taip:

„Pienas apdorojamas termiškai, paskui nugriebiamas ir iškošiamas. Įpusėjus šiam etapui, 40–55 °C temperatūroje centrifuguojant atskiriama grietinė. Grietinė turi būti 38–45 % riebumo ir 13 ° arba mažesnio rūgštingumo pagal Dornic skalę. Vėliau grietinė atvėsinama 6 °C arba žemesnėje temperatūroje, kad iki pasterizavimo nepakistų jos savybės.“

Šis pakeitimas pagrįstas, nes terminio apdorojimo temperatūra (57–68 °C) – tai temperatūra, kurią pienas pasiekia apdorojimo proceso pabaigoje, jau nugriebus grietinę, todėl šis parametras nėra svarbus nei gaunant grietinę, nei vėliau gaminant sviestą. Be to, dažniausiai grietinė nugriebiama 40–55 °C temperatūroje, todėl tokią temperatūrą rekomenduoja įrenginių gamintojai, nes esant tokiai temperatūrai lengviau nugriebti grietinę ir išvengti, kad mechaniniu būdu apdorojamos riebalų ląstelės nesuirtų ir todėl galėtų susilpnėti lipazės poveikis ir sulėtėti skilimo procesas. Ši informacija patvirtinta daugybėje veikalų: Ralph Early paskelbtame „Technology of dairy products“ (Blackie Academia & Professional leidykla), laikraščio IDF 271 numerio „Pasteurization of Cream“ 7 skyriuje paskelbtame T. Bøgh-Sørensen straipsnyje „Cream pasteurization technology“, Carlos Gandolfo atliktame tyrime „Tratamiento específico para diferentes tipos de nata“ (www.agroterra.es) ir vadovėlio „Manual de Industrias Lácteas“ (Tetra Pack Processing Systems AB, 2003) 8 skyriuje.

Be to, paliekama galimybė ateityje grietinės riebumą nustatyti kitomis patvirtintomis priemonėmis, pvz., išmatuojant pH.

Kalbant apie grietinės pasterizavimo etapą, išbraukiami pasterizavimo parametrai, nes jie apibrėžti jau paties terminio apdorojimo, kuris yra vienas iš labiausiai pramonėje kontroliuojamų procesų, sąvokoje.

Kalbant apie grietinės rauginimo etapą, išbraukiamas rūgštingumo (18–28 ° pagal Dornic skalę), pagal kurį buvo nustatomas rauginimo proceso nutraukimo momentas, reikalavimas, nes parametras, į kurį atsižvelgiama sulėtinant rauginimą, yra ne rūgštingumas, o laikotarpis nuo rauginimo pradžios (12–15 val.), taigi fermentų veikimo trukmė.

Taip pat išbraukiamas reikalavimas vykstant rauginimo etapui 4 valandas laikyti grietinę šaldytuve, nes laikas, per kurį grietinė atšąla, priklauso nuo jos kiekio ir kiekvienu atveju skiriasi. Be to, kol grietinė laikoma rezervuare, nuolat kontroliuojama, kad temperatūra išliktų pastovi, ir nekyla joks pavojus, kad pakis rezervuare laikomos grietinės savybės.

Kalbant apie maišymo etapą, panaikinamas reikalavimas tikrinti sviesto drėgnį naudojant svarstykles su infraraudonaisiais spinduliais ir taip suteikiama galimybė naudoti kitas analizės technologijas.

Ženklinimas etiketėmis

Kad nebūtų ribojama judėjimo laisvė, išbraukta nuoroda į Reguliavimo tarybos suteikiamą leidimą arba atliekamą kontrolę.

Įtrauktas saugomos kilmės vietos nuorodos logotipo paveikslėlis, tačiau logotipo etiketėse naudoti neprivaloma.

Nacionaliniai reikalavimai

Atnaujinta informacija apie galiojančius teisės aktus, susijusius su saugomomis kilmės vietos ir geografinėmis nuorodomis.

Kontrolės įstaiga

Dabartinė kompetentinga kontrolės įstaiga – Kastilijos ir Leono žemės ūkio technologijų institutas (Instituto Tecnológico Agrario de Castilla y León).

Gamintojų grupė, prašanti atlikti nurodytus pakeitimus, – saugomos kilmės vietos nuorodos „Mantequilla de Soria“ Reguliavimo tarnyba, kuri yra Sorijos provincijos gamintojų ir perdirbėjų atstovė ir kuri laikoma specifikacijos pakeitimu suinteresuota šalimi.

BENDRASIS DOKUMENTAS

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 510/2006

dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos (3)

„MANTEQUILLA DE SORIA“

EB Nr.: ES-PDO-0105–01110–19.04.2013

SGN ( ) SKVN ( X )

1. Pavadinimas

„Mantequilla de Soria“

2. Valstybė narė arba trečioji šalis

Ispanija

3. Žemės ūkio arba maisto produkto aprašymas

3.1. Produkto tipas

1.5 klasė. Aliejus ir riebalai (sviestas, margarinas, aliejus ir kt.)

3.2. Produkto, kuriam taikomas 1 punkte nurodytas pavadinimas, aprašymas

Sviestas, gaminamas iš Frisona, Pardo alpina arba jas kryžminant išvestų veislių karvių, auginamų nustatytų Sorijos provincijos savivaldybių pieno ūkiuose, pieno riebalų.

Saugoma kilmės vietos nuoroda „Mantequilla de Soria“ apima trijų rūšių tradiciniu būdu gaminamą sviestą: natūralų, sūdytą ir saldintą.

Kiekvienos sviesto rūšies fizinės, cheminės ir organoleptinės savybės:

1. Natūralus sviestas Fizinės ir cheminės savybės– — riebumas: ne mažesnis kaip 82 % m/m, — sausosios neriebalinės medžiagos kiekis: ne didesnis kaip 2 % m/m, — drėgnis: ne didesnis kaip 16 % m/m. Organoleptinės savybės– sviestas dramblio kaulo arba šiaudų spalvos, silpno arba vidutiniškai stipraus diacetilo kvapo, rūgštoko skonio, burnoje vidutiniškai tirpus, vidutiniškai klampus, šviežios grietinės aromato, prieskonis burnoje išlieka vidutiniškai ilgai.

2. Sūdytas sviestas Fizinės ir cheminės savybės– — riebumas: ne mažesnis kaip 80 % m/m, — sausosios neriebalinės medžiagos kiekis: ne didesnis kaip 4 % m/m, — drėgnis: ne didesnis kaip 16 % m/m, — natrio chlorido: ne daugiau kaip 2,5 % m/m. Organoleptinės savybės– sviestas kaulo arba dramblio kaulo spalvos, prapjovus – kiek grūdėtas, paraugintos grietinės kvapo, sūraus skonio, burnoje tirpsta vidutiniškai greitai, vidutiniško klampumo, grietinės aromato, prieskonis burnoje išlieka neilgai.

3. Saldintas sviestas Fizinės ir cheminės savybės– — riebumas: ne mažesnis kaip 39 % m/m, — sausosios neriebalinės medžiagos kiekis: ne didesnis kaip 35 % m/m, — drėgnis: ne didesnis kaip 25 % m/m, — sacharozė: 20–35 % m/m, — priedai: dažiklis beta karotinas ir (arba) papuošti naudojamas košenilio ekstraktas. Organoleptinės savybės– sviestas kaulo spalvos, išskyrus papuošimą, kuris būna oranžinės arba rausvos spalvos; pjaunamas atrodo tarsi šiek tiek ar vidutiniškai išplaktos, tačiau standžios putos, su nevienodomis rafinuoto cukraus grūdelių ir ryžių sėklų dydžio skylutėmis; diacetilo ir aiškiai juntamo karamelizuoto cukraus kvapo, labai saldaus ir kiek rūgštoko skonio, burnoje tirpsta vidutiniškai greitai arba greitai, vidutiniškai klampus, kiek vaisinio grietinės aromato, prieskonis burnoje išlieka vidutiniškai ilgai arba ilgai.

3.3. Žaliavos (taikoma tik perdirbtiems produktams)

Pienas, iš kurio gaminamas sviestas, gaunamas iš nustatytoje geografinėje vietovėje, kuriai priklauso dalis Sorijos provincijos, vidutiniame aukštyje ir vėsiose vietovėse įsikūrusių gyvulių ūkių, kuriuose tradiciškai užsiimama pienininkyste. Šių vietovių pievose auga kieta ir sausa žolė bei būdinga augmenija, kuri įtakoja savitas pieno, taigi ir sviesto, savybes.

3.4. Pašarai (taikoma tik gyvūniniams produktams)

Šėrimo sistema susijusi su klimato savybėmis ir turimais gamtos ištekliais: jos pagrindą įprastu laikotarpiu sudaro ganomos pievos, o likusią dalį (kurios kaip galima daugiau turi būti paruošta nustatytoje geografinėje vietovėje) – silosas, šienas, malti grūdai ir (arba) pašarai.

3.5. Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje

Pienas ir sviestas turi būti gaminami nustatytoje geografinėje vietovėje.

3.6. Specialios pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės

–

3.7. Specialios ženklinimo etiketėmis taisyklės

Saugomo sviesto pakuočių įrašuose arba etiketėse privaloma nurodyti „Denominación de Origen Protegida“ (Saugoma kilmės vietos nuoroda) ir „Mantequilla de Soria“.

Saugomas ir vartoti skirtas sviestas žymimas nuorodos atitikties ženklu – etiketės nugarėle, kurios negalima nuplėšti ir dar kartą panaudoti ir kuri ant produkto užklijuojama prieš jį išsiunčiant į prekybos vietas.

Ant etiketės nugarėlės nurodoma saugomos kilmės vietos nuorodos emblema ir raidinis bei skaitmeninis kodas produkto atsekamumui užtikrinti, užrašomas ant aukso spalvos juostelės natūraliam sviestui, rausvos spalvos juostelės saldintam sviestui ir žydros spalvos juostelės sūdytam sviestui.

4. Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas

Pieno ir „Mantequilla de Soria“ sviesto gamybos teritorija apima šias Sorijos provincijoje esančias 169 savivaldybes:

Abejar; Adradas; Ágreda; Alconaba; Alcubilla de Avellaneda; Aldealafuente; Aldealices; Aldealpozo; Aldealseñor; Aldehuela de Periáñez; Aldehuelas, Las; Alentisque; Aliud; Almajano; Almaluez; Almarza; Almazán; Almazul; Almenar de Soria; Arancón; Arcos de Jalón; Arévalo de la Sierra; Ausejo de la Sierra; Barca; Bayubas de Abajo; Bayubas de Arriba; Beratón; Berlanga de Duero; Blacos; Bliecos; Borjabad; Borobia; Buberos; Buitrago; Burgo de Osma-Ciudad de Osma; Cabrejas del Campo; Cabrejas del Pinar; Calatañazor; Caltojar; Candilichera; Cañamaque; Carabantes; Carrascosa de Abajo; Carrascosa de la Sierra; Casarejos; Castilfrío de la Sierra; Castillejo de Robledo; Castilruiz; Centenera de Andaluz; Cerbón; Cidones; Cigudosa; Cihuela; Ciria; Cirujales del Río; Coscurita; Covaleda; Cubilla; Cubo de la Solana; Cueva de Ágreda; Dévanos; Deza; Duruelo de la Sierra; Escobosa de Almazán; Espeja de San Marcelino; Espejón; Estepa de San Juan; Frechilla de Almazán; Fresno de Caracena; Fuentearmegil; Fuentecambrón; Fuentecantos; Fuentelmonge; Fuentelsaz de Soria; Fuentepinilla; Fuentes de Magaña; Fuentestrún; Garray; Golmayo; Gómara; Gormaz; Herrera de Soria; Hinojosa del Campo; Langa de Duero; Losilla, La; Magaña; Maján; Matalebreras; Matamala de Almazán; Medinaceli; Miño de San Esteban; Molinos de Duero; Momblona; Monteagudo de las Vicarías; Montenegro de Cameros; Morón de Almazán; Muriel de la Fuente; Muriel Viejo; Nafría de Ucero; Narros; Navaleno; Nepas; Nolay; Noviercas; Ólvega; Oncala; Pinilla del Campo; Portillo de Soria; Póveda de Soria, La; Pozalmuro; Quintana Redonda; Quintanas de Gormaz; Quiñoneria, La; Rábanos, Los; Rebollar; Recuerda; Renieblas; Reznos; Rioseco de Soria; Rollamienta; Royo, El; Salduero; San Esteban de Gormaz; San Felices; San Leonardo de Yagüe; San Pedro Manrique; Santa Cruz de Yanguas; Santa María de Huerta; Santa María de las Hoyas; Serón de Nájima; Soliedra; Soria; Sotillo del Rincón; Suellacabras; Tajahuerce; Tajueco; Talveila; Tardelcuende; Taroda; Tejado; Torlengua; Torreblacos; Torrubia de Soria; Trévago; Ucero; Vadillo; Valdeavellano de Tera; Valdegeña; Valdelagua del Cerro; Valdemaluque; Valdenebro; Valdeprado; Valderrodilla; Valtajeros; Velamazán; Velilla de La Sierra; Velilla de los Ajos; Viana de Duero; Villaciervos; Villanueva de Gormaz; Villar del Ala; Villar del Campo; Villar del Río; Villares de Soria, Los; Villaseca de Arciel; Vinuesa; Vizmanos; Vozmediano; Yanguas.

5. Ryšys su geografine vietove

5.1. Geografinės vietovės ypatumai

„Mantequilla de Soria“ sviesto savybės susijusios su tuo, kad pienas, iš kurio jis gaminamas, gaunamas iš karvių, šeriamų įvairiomis klimato sąlygomis ir įvairiame aukštyje pagamintais pašarais.

Sorijos provincija, kurioje vidutinis aukštis – 1 026 metrų virš jūros lygio, yra viena iš didžiausią vidutinį aukštį turinčių ir nelygiausio paviršiaus provincijų plokščiakalnyje, todėl klimato sąlygos joje labai nepalankios.

Aukščiausiose vietovėse, esančiose daugiau kaip 1 500 metrų virš jūros lygio, vasaros mėnesiais gyvulius galima ganyti pievose; vidutinio aukščio vietovėse (1 000–1 500 metrų virš jūros lygio) daugiausia auga miškai ir esama šiek tiek nuo pavasario iki rudens naudojamų pievų; pereinamosiose vietovėse (900–1 000 metrų aukštyje) žemė beveik nedirbama ir beveik visus metus naudojama ganykloms; galiausiai, žemesnėse nei 900 metrų virš jūros lygio vietovėse daugiausia pasėlių. Nedrėkinamuose laukuose dažniausiai auginami grūdai ir pašarai, o žemesniuose provincijos pietų drėkinamuose slėniuose – kukurūzai. Į nustatytą vietovę neįtrauktos šiltesnės provincijos pietų teritorijos, kurios įsikūrusios mažesniame aukštyje ir kuriose nevykdoma gamybos ir perdirbimo veikla.

Sorijos provincijoje dažnai galima pamatyti laisvai iš vieno lauko į kitą pereinančias karvių bandas.

Pašaro sudėtis – kieta ir sausa žolė bei būdinga augmenija – daro įtaką savitoms pieno, taigi ir sviesto, savybėms.

Senovėje sviestas buvo gaminamas naudojant medinę sviestmušę, o dabar – cilindrinį sviesto muštuvį; naudojant abu būdus grietinės riebalų ląstelės susijungia vienodai. Medinėje sviestmušėje tai buvo daroma rankiniu būdu, stūmokliu mušant, kol riebalai susimaišo. Dabartiniame cilindriniame muštuvyje panašus rezultatas gaunamas naudojant sunkio jėgą, kurią judėdamas sukelia cilindras.

5.2. Produkto ypatumai

Šis sviestas ypatingas tuo, kad jį gaminant pieno fermentų pridedama ne rauginimo pradžioje, o praėjus 3–4 valandoms, kad sviestas būtų rafinuotesnis ir išskirtinio skonio.

Sirupas, kuris naudojamas saldintam sviestui gaminti, ruošiamas remiantis senais receptais, o produkto išvaizda ir forma išliko nepakitusios.

5.3. Priežastinis geografinės vietovės ir produkto, kuriam suteikta SKVN, kokybės ar savybių arba geografinės vietovės ir kurios nors produkto, kuriam suteikta SGN, savybės, gero vardo ar kitos ypatybės ryšys

„Mantequilla de Soria“ sviestas minimas daugybėje istorinių šaltinių, tarp kurių – nuo 1845 m. iki mūsų dienų sukaupti atsiliepimai, skelbimai, informacija, duomenys ir kt., liudijantys apie neginčijamas ir vertingas tradicijas bei istoriją, dėl kurių šis geografinis pavadinimas tapo gana žinomas ir net garsus.

Vietovė apgyvendinta netankiai, todėl geografinis pavadinimas negalėjo būti greitai išgarsintas žiniasklaidos, taigi gero vardo priežastis – tik ypatingos pieno ir sviesto gamybos savybės, dėl kurių šį sviestą vartotojai vertina labiau nei kitų rūšių sviestą.

Dėl vietovės kraštovaizdžio klimato sąlygos čia itin sudėtingos; nuo jų priklauso pašarų sudėtis ir augalų kultūros, kurios naudojamoms galvijams šerti. Dėl šių pašarų pieno riebaluose yra sočiųjų rūgščių, o sviestas įgauna ypatingas pieno savybes.

Be to, produkto savybėms įtaką daro ir kai kurios geografinės vietovės tradicijos, pvz., ypatingas produkto gamybos būdas naudojant medinę sviestmušę ir cilindrinį sviesto muštuvį.

Dar viena šiai vietovei būdinga tradicija – konditerijos įmonėse iš natūralaus sviesto gaminti saldintą sviestą.

Nuoroda į paskelbtą specifikaciją

(Reglamento (EB) Nr. 510/2006 (4) 5 straipsnio 7 dalis)

http://www.itacyl.es/opencms_wf/opencms/informacion_al_ciudadano/calidad_alimentaria/4_condiciones_DOP/index.html

(1) OL L 343, 2012 12 14, p. 1.

(2) OL L 93, 2006 3 31, p. 12. Pakeistas reglamentu (ES) Nr. 1151/2012.

(3) Pakeistas Reglamentu (ES) Nr. 1151/2012.

(4) Žr. 3 išnašą.