KOMISIJOS TARNYBŲ DARBINIS DOKUMENTAS POVEIKIO VERTINIMO SANTRAUKA pridedamas prie dokumento Pasiūlymas dėl EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTO dėl informavimo apie žemės ūkio produktus ir jų propagavimo priemonių vidaus rinkoje ir trečiosiose šalyse /* SWD/2013/0469 final */





KOMISIJOS TARNYBŲ DARBINIS DOKUMENTAS POVEIKIO VERTINIMO SANTRAUKA pridedamas prie dokumento Pasiūlymas dėl EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTO dėl informavimo apie žemės ūkio produktus ir jų propagavimo priemonių vidaus rinkoje ir trečiosiose šalyse Įgyvendinant bendrąją žemės ūkio politiką (BŽŪP) remiami informavimo apie žemės ūkio produktus ir jų propagavimo veiksmai vidaus rinkoje ir trečiosiose šalyse. Nuo 1999 m. ši parama teikiama taikant horizontaliąją informavimo apie įvairius produktus ir jų propagavimo tvarką. Paskutinį kartą ši tvarka buvo peržiūrėta 2008 m., siekiant ją supaprastinti. Vykdoma BŽŪP reforma[1] siekiama tikslingesnės paramos, didesnės skirtingų valstybių narių ir valstybių narių viduje teikiamos paramos lygių konvergencijos ir tvarumo taikant ekologiškumo didinimo priemones. Kadangi informavimo ir propagavimo priemonės yra susijusios su BŽŪP reforma, jas reikėtų peržiūrėti dabar. Šia reforma taip pat bus šalinami įvairūs trūkumai, didinamas politikos veiksmingumas ir efektyvumas ir padedama geriau informuoti piliečius apie pridėtinę BŽŪP vertę. Tikimasi, kad reformos poveikis ES žemės ūkio konkurencingumui, pridėtinei vertei, ir tvarumui taip pat padės padidinti BŽŪP įnašą į strategijos „Europa 2020“ įgyvendinimą. Reformos procesas buvo pradėtas 2011 m., remiantis dabartinės politikos nepriklausomu vertinimu ir Žaliąją knyga dėl žemės ūkio produktų propagavimo ir informavimo apie juos.[2] Dėl to 2012 m. kovo mėn. Komisija paskelbė komunikatą, kuriuo nustatomos reformos gairės.[3] Europos Parlamentas iniciatyvai pritarė. Jis laikėsi nuomonės, kad propagavimo politikos reforma yra pirmasis žingsnis siekiant, kad Europos ir kitų žemynų piliečiai geriau vertintų Europos žemės ūkio produkciją, ir taip padaryti teigiamą poveikį jos pelningumui. 1. Problemos apibūdinimas ir ES pridėtinė vertė 1.1. Padidėjęs spaudimas žemės ūkio sektoriaus konkurencingumui Pagrindinis spręstinas klausimas – dėl trijų toliau nurodomų priežasčių padidėjęs spaudimas žemės ūkio sektoriaus konkurencingumui: · Europos žemės ūkio produktai atsidūrė aršios konkurencinės kovos lauke Nors ES jau reikšmingai sumažino viešąją paramą eksportui (nuo 50 % BŽŪP išlaidų 1980 m. iki mažiau nei 0,5 % dabar) ir toliau ją mažina, dauguma jos konkurentų vykdo propagavimo priemonių finansavimo politiką arba teikia eksporto paramą siekdamos pagerinti savo konkurencingumą. Tai ypač būdinga Jungtinėms Amerikos Valstijoms, kurios tarp pasaulio žemės ūkio produktų eksportuotojų užima pirmą vietą (2011 m.; kartu su Europos Sąjunga). 2012 m. JAV žemės ūkio produktų eksporto skatinimui vien tik federaliniu lygmeniu išleido 280 mln. JAV dolerių viešųjų lėšų. Vis dažnėja ir iniciatyvos, kuriomis siekiama kovoti su ES politika dėl geografinių nuorodų.[4] Kaip atsakas į Europos sėkmę tarptautiniu lygiu apsaugant geografines nuorodas (toliau – GN) buvo sukurtos kelios asociacijos, siekiančios apginti bendrinių žemės ūkio produktų pavadinimų principą, tokiu būdu sukurdamos platformą trečiosioms šalims užginčyti GN apsaugą. Be to, Europos žemės ūkis dabar susiduria su daug konkurencingesne aplinka, kurios priežastis – didėjanti pasaulio ekonomikos globalizacija ir prekybos liberalizacija. Todėl Europos žemės ūkio eksportas į kitas pasaulio šalis mažėja, užleisdamas vietą eksportui iš besiformuojančios rinkos ekonomikos šalių, kurios turi didelį žemės ūkio produkcijos didinimo potencialą. Pavyzdžiui, per paskutinius 10 metų Brazilijai tenkančios pasaulinio eksporto dalies vertė beveik padvigubėjo nuo 5 % iki apytiksliai 10 %, Ši nuožmi konkurencija vyksta ne tik trečiosiose šalyse, bet ir vidaus rinkoje, kurioje Europos žemės ūkio produktai turi konkuruoti su importuotais produktais. · ES ūkių sunkumai dėl padidėjusių sąnaudų 2000–2012 m. laikotarpiu pasaulio žemės ūkio produktų kainos padidėjo 82 %, o energijos ir trąšų kainos išaugo atitinkamai 261 % ir 286 %, ir tai buvo didžiausias šuolis per paskutinius 30 metų. Numatoma, kad sąnaudos energijai ir pašarams toliau didės ir neišvengiamai nulems didesnes gamybos proceso sąnaudas. Ūkininkai taip pat turi laikytis griežtesnių gamybos standartų, kad užtikrintų saugią, aukštos kokybės ir tvarią gamybą. Gamyba turi atitikti BŽŪP, gyvūnų sveikatos ir gerovės ir fitosanitarinius reikalavimus, kurie po BŽŪP reformos taps dar griežtesni, nes bus nustatyti specialūs reikalavimai dėl aplinkos ir klimato kaitos. · Žinių apie ES žemės ūkio produktų kokybę trūkumas, ypač vidaus rinkoje Produktų kokybė gali padidinti konkurencingumą, jeigu ta kokybė yra žinoma ir pripažįstama. Dauguma Europos piliečių jau yra įsitikinę, kad Europos Sąjunga, įgyvendindama BŽŪP, turėtų užtikrinti, kad žemės ūkio produktai būtų geros kokybės, sveiki, ir saugūs. Tačiau remiantis statistiniais duomenimis, vartotojai nėra pakankamai informuojami apie tikrąją Europos žemės ūkio produktų kokybę, ir tik 14 % vartotojų sugeba atpažinti SKVN ir (arba) SGN[5] logotipus – BŽŪP įsteigtas svarbiausias Europos kokybės sistemas. 1.2. Informavimo ir propagavimo politikos ES pridėtinė vertė bendroje žemės ūkio politikoje Skirtingai nuo kitų ekonomikos sektorių, žemės ūkis yra vienintelis sektorius, kuris valdomas vykdant bendrą ES politiką ir taikant bendras taisykles, įskaitant Sutartyje numatytas taisykles dėl propagavimo. BŽŪP sudaro galimybes ūkininkams tiekti ne tik saugius, aukštos kokybės maisto produktus, pagamintus taikant tvarius žemės ūkio metodus, bet ir viešąsias gėrybes. Todėl BŽŪP yra svarbi ne tik ūkininkams ar žemės ūkio bendruomenėms, bet ir visuomenei apskritai. Todėl svarbu pagerinti piliečių žinias apie BŽŪP tikslus ir pridėtinę vertę, kad plačioji visuomenė geriau suprastų šią politiką ir remtų ją. O trečiųjų šalių rinkose yra svarbu spręsti išaugusios konkurencijos uždavinius: supažindinti su Europos gamybos metodų pranašumais (ypač atsižvelgiant į laipsniškai mažinamas prekybos kliūtis) ir Europos produktų kokybe. ES lygmens veiksmais bus užtikrinama, kad nuosekli informavimo ir propagavimo veikla būtų vykdoma taip, kaip to tikimasi įgyvendinant tokią bendrą ES politiką kaip BŽŪP. Apibendrinant, propagavimo politika padeda pagerinti vartotojų žinias apie esmines Europos žemės ūkio produktų savybes ir jų gamybos būdą, palengvina prekybą tokiais produktais ir suintensyvina valstybių narių gerosios patirties mainus. Nepaisant to, turint omenyje būsimus su reforma susijusius BŽŪP pokyčius, Europos propagavimo politika taip pat turi būti atnaujinta. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, ir į tai, kad prasidėjus ekonomikos krizei nacionaliniams biudžetams trūko išteklių, todėl valstybės narės ir gamintojų organizacijos vykdo labai nedaug propagavimo kampanijų, ES schema turi svarbų sverto poveikį bendrojo pobūdžio informavimo programoms ir daugiašalių programų įgyvendinimui, padėdama valstybėms narėms keistis informacija ir pasiekti masto ekonomiją. 2. Dabartinė žemės ūkio produktams skirta Europos propagavimo ir informavimo politika Europos Komisija remia bendrąsias propagavimo programas, įgyvendinamas pagal žemės ūkio produktams ir jų gamybos būdui skirtą informavimo ir propagavimo politiką. Ji neremia veiksmų, susijusių su komerciniais prekės ženklais, ir veiksmų, skatinančių vartoti produktą dėl jo konkrečios kilmės. Programas teikia sektorių profesinės organizacijos, o jas bendrai finansuoja ES, skirdama ne daugiau kaip 50 % lėšų. Profesinių organizacijų įnašas turi sudaryti ne mažiau kaip 20 %, o likusią dalį padengia valstybė narė, kurioje organizacija pateikė savo programą. Be to, Komisija vykdo konkrečias iniciatyvas trečiosiose šalyse, pavyzdžiui, pristato produktus tarptautinėse mugėse arba vykdo aukšto lygio prekybos misijas, kuriose dalyvauja už žemės ūkį ir kaimo plėtrą atsakingas Komisijos narys. Žemės ūkio produktams skirtos informavimo ir propagavimo politikos metinis biudžetas sudaro iki 50 mln. EUR. Ši politika davė teigiamų rezultatų, nes ji vidaus rinkoje ir trečiosiose šalyse padėjo pagerinti Europos Sąjungos įvaizdį ir žinias apie kokybiškus produktus. Ji taip pat skatino vartoti Europos žemės ūkio produktus. Vis dėlto galima pasimokyti iš įgyvendinant šią politiką įgytos patirties, iš suinteresuotųjų šalių nuomonių atsiliepiant į žaliąją knygą ir nepriklausomo schemos vertinimo. Ta patirtis atskleidžia įgyvendinimo sunkumus ir kliūtis: bendro pobūdžio propagavimas trečiosiose šalyse vertinamas neigiamai; nėra aiškiais prioritetais pagrįstos strategijos; daugiašalės programos nėra labai patrauklios; schemos valdymas yra sudėtingas; nėra bendrų rodiklių, kuriais remiantis būtų galima išmatuoti propagavimo politikos veiksmingumą. Šias problemas reikia spręsti. 3. Tikslai Europos žemės ūkis susiduria su daugeliu įvairių iššūkių: ekonominių (kainų svyravimas, sulėtėjęs gamybos veiksnių produktyvumo augimas, mažėjanti žemės ūkio dalis maisto grandinėje); aplinkos ir klimato (tvaraus žemės ūkio išsaugojimas ir propagavimas, šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimas); ir socialinių (dalyvavimas kaimo ekonomikoje ir teritorinė pusiausvyra). Reformuojant BŽŪP, visi šie uždaviniai bus sprendžiami kompleksiškai. Taikant žemės ūkio produktų propagavimo politiką, kuri yra viena iš BŽŪP priemonių, taip pat turi būti siekiama Komunikate „BŽŪP artėjant 2020 m.“ nurodytų tikslų ir konkrečiai – tikslo padidinti sektoriaus konkurencingumą vidaus rinkoje ir trečiosiose šalyse. Šio tikslo reikia siekti: – kuriant ir atveriant naujas rinkas Europos žemės ūkio produktams vidaus rinkoje ir trečiosiose šalyse; – gerinant vartotojų žinias apie Europos žemės ūkio produktų kokybę; – didinant propagavimo politiką veiksmingumą ir efektyvumą. 4. Politikos scenarijai Sukurtos trys esamai politikai alternatyvūs politikos scenarijai. Jų skiriamosios savybės išryškėjo viešosiose diskusijose ir įvairioms suinteresuotosioms šalims pasirinkus atitinkamas pozicijas dėl tikslinės (-ių) rinkos (-ų); europinės propagavimo strategijos poreikio; taisyklių, reglamentuojančių privačių prekės ženklų matomumą ir produkto kilmės nurodymą. Norint įvertinti poveikį ir siekiant dalyvauti sprendimų priėmimo procese, buvo nustatyti tokie scenarijai: – „pagerintas status quo“ scenarijus – tai šiek tiek pakeista dabartinė propagavimo politika. Pagal šį scenarijų pripažįstama propagavimo politikos vertė ir šalinami trūkumai, siekiant supaprastinti politiką ir galimybę ja naudotis, kad daugiau gavėjų (visų pirma, gamintojų organizacijų) galėtų dalyvauti ir gauti reikalingą techninę paramą. – „tikslinis“ scenarijus, kuriame numatyta daugiau pakeitimų nei „pagerintame status quo“ scenarijuje. Jį pasirinkus, būtų vykdoma tikslinė propagavimo veikla vidaus rinkoje ir trečiosiose šalyse. Ši strategija būtų pagrįsta atidžia rinkos tendencijų ir derybų dėl laisvos prekybos susitarimų stebėsena, o propagavimo programas būtų galima susieti su konkrečiomis rinkomis, populiacijomis, produktais arba sektoriais. Pagal šį scenarijų taip pat siekiama pagerinti įvairių valstybių narių ūkio subjektų bendradarbiavimą ir taip palengvinti Komisijos vykdomą tiesioginį daugiašalių programų valdymą. Pagal šį scenarijų reikalavimus atitinkančių produktų ir temų sąrašas bus išsamesnis. Galiausiai, jame siūloma, kad esant tam tikroms sąlygoms bendrosios informacijos iliustravimo tikslais būtų galima teikti nuorodas į produktų kilmę ir į privačius prekės ženklus. – „išimtinai į trečiąsias šalis orientuotas“ scenarijus, kurio užmojai tokie pat, kaip ir „tikslinio“ scenarijaus, tačiau siejami tik su trečiųjų šalių rinkomis. Pagal šį scenarijų valdymą centralizuotai vykdys Komisija, o veiksmai bus įgyvendinami pagal atrankos strategiją. Į scenarijų bus įtraukti pakeitimai, padaryti pagal „pagerintą status quo“ scenarijų. Be to, pagal propagavimo politiką bus galima remti ne tik bendro pobūdžio propagavimą, bet ir atskirų privačių prekės ženklų komercinę veiklą, o priimtinų produktų ir temų sąrašas galės būti išplėstas. 5. Politikos scenarijų poveikio vertinimas 5.1. „Jokios politikos“ scenarijus Tyrimai ir vertinimo ataskaitos, įskaitant 2009 m. Audito Rūmų ataskaitą, rodo, kad Europos propagavimo politika atlieka teigiamą, nors ir sunkiai išmatuojamą vaidmenį, ir galiausiai atlygina Europos ūkininkams už jų pastangas gaminti laikantis aukštų BŽŪP standartų. Atsisakius šios politikos, sumažėtų galimybių padidinti Europos žemės ūkio produktų vertę, ir todėl ES prarastų savo pridėtinę vertę užimamos rinkos dalies ir įvaizdžio prasme. Tai didintų gamybos sutelkimą arba intensyvinimą ir žemės ūkio produktų vienodėjimą. 5.2. „Pagerintas status quo“ scenarijus Ekonominiu požiūriu, schemos gamintojų organizacijoms atvėrus daugiau galimybių pasinaudoti schema, gamintojai galėtų geriau pasinaudoti informavimo ir propagavimo programomis. Todėl pagal šį scenarijų skatinama veiksminga žemės ūkio sektoriaus veikla, didinamas konkurencingumas, užtikrinami masto ekonomija ir augimas. Dėl didėjančio iniciatyvų skaičiaus Komisija taps žinomesnė tarptautinėse mugėse, iš kurių daugiausiai naudos gaus jose dalyvaujančios mažosios ir vidutinės įmonės. Techninė parama turėtų pagerinti propagavimo programų, įskaitant daugiašales programas, struktūrą, todėl vidaus rinka taptų dinamiškesnė. Socialiniu požiūriu, skatinant steigti gamintojų organizacijas būtų stiprinamas žemės ūkio sektorius ir gerinamos socialinės sąlygos kaimo vietovėse. 5.3. „Tikslinis“ scenarijus Ekonominiu požiūriu, įgyvendinant Europos propagavimo strategiją, bus galima vykdyti su konkrečiais produktais, temomis ir rinkomis susijusius veiksmus ir taip maksimaliai padidinti informavimo ir propagavimo politikos veiksmingumą. Su propagavimo veiksmais derinama komunikacijos veikla padidins Europos Sąjungos matomumą ir ES žemės produktų paklausą dėl jų aukštų standartų ir gamybos metodų. Privačių prekių ženklų matomumas, kuris yra svarbi įsigyti prekę skatinanti priemonė, turėtų pagerinti Europos žemės ūkio produktų konkurencingumą ir suteikti naudą MVĮ, ypač todėl, kad joms bus teikiama pirmenybė pasinaudoti schema. Išplėtus produktų, kuriems bus galima taikyti programą, sąrašą, bus galima lengviau padidinti konkurencingumą. Veikla pagal šį scenarijų padidintų ES žemės ūkio produktų eksportą. Pakeitus daugiašalių programų valdymą jų pagausėtų, todėl atsirastų didelė masto ekonomija, vyktų patirties mainai. Socialiniu požiūriu, šis scenarijus padėtų žemės ūkio sektoriuje išlaikyti ar net padidinti užimtumą, kuris skatintų įgyvendinant strategija tikėtinas eksporto augimą. Be to, įgyvendinant šią strategiją bus lengviau vykdyti propagavimo veiksmus, skirtus produktams, kurie yra įtraukti į Europos kokybės sistemas ir susiję su kilmės regionais arba Europos tradicijomis – tai padės reklamuoti ir išsaugoti Europos kultūros paveldą. Produktų kilmės populiarinimo veiksmai turėtų turėti teigiamą poveikį ne tik regionams ar atitinkamoms valstybėms narėms, bet ir Europos Sąjungai apskritai, nes kampanijose bus kuriamas jos įvaizdis ir pristatomos tradicijos. Galiausiai, įgyvendinant šią strategiją, galėtų būti vykdomi skatinamieji veiksmai vartotojų gerovės ir sveikos mitybos temomis. Aplinkosaugos požiūriu, įgyvendinant strategiją bus atkreipiamas dėmesys į BŽŪP tvarios gamybos ypatumus, ir tai padidins Europos gamintojų pastangų vertę ir paskatins aplinką tausojančio žemės ūkio plėtrą. 5.4. „Išimtinai į trečiąsias šalis orientuotas“ scenarijus Atsižvelgiant į eksporto augimo galimybes, pagal šį scenarijų pirmenybė teikiama žemės ūkio sektoriaus konkurencingumo didinimui. Komercinių prekės ženklų ir produktų kilmės matomumas paskatins eksportą. Tačiau siekiant apriboti bendrovių galimybes gauti netikėtai didelį pelną ir išvengti privačių iniciatyvų ir investicijų pakeitimo tuo propagavimu, turėtų būti taikomi konkretūs tinkamumo kriterijai. Kita vertus, jei nebus vidaus rinkai skirtų informavimo ir propagavimo veiksmų, tai turės poveikį Europos vartotojams: visa bendro pobūdžio informacija apie žemės ūkio produktus, gamybos metodus ar sveiką mitybą bus palikta valstybių narių ar profesinių organizacijų iniciatyvai, o tokios informacijos teikimas nebūtinai bus jų prioritetas. Aplinka: trečiosiose šalyse bus skatinama pirkti ir vartoti Europos žemės ūkio produktus, kurių gamybos metodai atitinka aplinkai labai palankius BŽŪP reikalavimus. Tai skatina tvarią žemės ūkio produktų gamybą. Tačiau Europos vartotojai, kurių atžvilgiu tokie veiksmai nebebūtų vykdomi, gautų mažiau informacijos apie Europos ūkininkams privalomus aplinkos reikalavimus, ir tai savo ruožtu galėtų susilpninti ryšį tarp žemės ūkio ir aplinkos. 5.5. Administracinė našta Kadangi pagal visus scenarijus potencialių naudos gavėjų skaičius didesnis, atrenkant informavimo ir propagavimo programas darbo krūvis padidės. Teikdama techninę paramą ir kurdama iniciatyvas Komisija turės daugiau tiesioginių valdymo užduočių. Tačiau pagerinus atrankos procedūrą, krūvį, palyginti su dabartine administracine našta, bus galima sumažinti. Be to, pasirinkus „tikslinį“ ir „išimtinai į trečiąsias šalis orientuotą“ scenarijus, schema taptų patrauklesnė ir kartu su propagavimo politikos rezultatais galėtų padidinti nacionalinių valdžios institucijų ir Komisijos tarnybų darbo krūvį. Komisijai taip pat gali tekti susidurti su centralizuotai valdomų veiksmų skaičiaus padidėjimu, ypač daugiašalių programų atveju. Vyksta tyrimai, ar kai kurias iš tų užduočių būtų galima patikėti vykdomajai įstaigai. Galiausiai, pagerinus daugiašalių programų valdymą, kaip numatyta „tiksliniame“ scenarijuje ir „išimtinai į trečiąsias šalis orientuotame“ scenarijuje, profesinių organizacijų administracinė našta, palyginti su dabartine situacija, gerokai sumažės. 5.6. Tarptautinis matmuo Pagal Europos propagavimo politiką vykdomais veiksmais populiarinamas Europos žemės ūkio produktų įvaizdis ir kokybė ES ir trečiosiose šalyse. Ši politika suderinta su PPO Susitarimu dėl žemės ūkio ir su PPO taisyklėmis. Jokia pagal atskirus scenarijus siūloma nuostata nedaro poveikio propagavimo priemonių klasifikacijai PPO skirtuose pranešimuose dėl Europos žemės ūkio išlaidų. 5.7. Supaprastinimo galimybės vertinimas Atskiruose scenarijuose numatyta dar labiau supaprastinti politikos valdymą; daugiausiai šiuo atžvilgiu pasiekiama pagal „išimtinai į trečiąsias šalis orientuotą“ scenarijų. Pagal jį numatyta tik vieną kartą per metus vykdoma vieno etapo atranka (bendra visiems scenarijams) ir supaprastintas daugiašalių programų valdymas, nes įstaigos bendraus tiesiogiai su Komisija (tai numatyta ir pagal „tikslinį“ scenarijų). Kadangi pasirinkus šį scenarijų, daugiausiai dėmesio bus skiriama tik trečiosioms šalims, tai padės išvengti galimų sunkumų išaiškinant ir įgyvendinant schemą – tokie sunkumai gali iškilti, jei būtų taikomos skirtingos taisyklės vidaus rinkai ir trečiosioms šalims. 6. Scenarijų palyginimas atsižvelgiant į jų tikslus ir poveikį Pagal visus tris scenarijus siekiama pagerinti Europos žemės ūkio sektoriaus konkurencingumą. Tuo tikslu svarbiausia bus gerinti žinias apie Europos žemės ūkio produktų kokybę. Tikėtinas jų ekonominis, socialinis poveikis ir poveikis aplinkai yra apibendrintas toliau pateiktoje lentelėje. || || „Pagerintas status quo“ scenarijus || „Tikslinis“ scenarijus || „Išimtinai į trečiąsias šalis orientuotas“ scenarijus Ekonominis poveikis || Žemės ūkio sektoriaus konkurencingumas || + || +++ || ++ MVĮ || + || ++ || +++ Europos vartotojai || 0 || ++ || -- Regionai || + || +++ || ++ Vidaus rinkos veikimas || 0 || ++ || + Socialinis poveikis || Užimtumas || + || ++ || ++ Kultūra, paveldas || + || +++ || ++ Europos vartotojų gerovė || 0 || + || - Poveikis aplinkai || Tvari gamyba || 0 || ++ || + Supaprastinimas || + || ++ || +++ Geresnis valdymas pagal „pagerintą status quo“ scenarijų turėtų padaryti apskritai nedidelį, bet pastebimai teigiamą poveikį visose srityse. Kaip ir dabar, kiekviena individuali programa turėtų toliau duoti vertingų rezultatų. Tačiau dėl to, kad nėra bendro metodo, susilpnės visos politikos suderinamumas, ir iškils rizika, jog nebus pasinaudota konkrečių sektorių arba rinkų, ypač trečiosiose šalyse, galimybėmis. Nauja techninė parama galėtų suaktyvinti gavėjų tarpusavio santykius ir padėti jiems susirasti partnerius daugiašalėms programoms įgyvendinti. Vis dėlto dėl daugiašalių programų kylantys valdymo klausimai pagal šį scenarijų nėra sprendžiami: programos bus toliau valdomos Komisijos ir valstybių narių pagal pasidalijamąjį valdymo principą. Visai kitokiame „išimtinai į trečiąsias šalis orientuotame“ scenarijuje pasirinktas įtaigesnis ir komercinis metodas: propagavimo priemonės taikomos tik trečiųjų šalių rinkoms, ir intensyviau panaudojami produktų privatūs prekės ženklai ir kilmė. Šis scenarijus turėtų padaryti didelį ekonominį poveikį, visų pirma MVĮ, kurios galėtų propagavimo veiksmuose paminėti savo prekės ženklus. Vis dėlto šis scenarijus nepatenkina Europos vartotojų informacijos poreikio. Propagavimo veiksmų nevykdymas vidaus rinkoje galiausiai turės poveikį Europos vartotojų pirkimo įpročiams. Pagal „tikslinį“ scenarijų atsižvelgiama į vidaus ir išorės rinkų poreikius. Bendra žemės ūkio produktų propagavimo strategija būtų veiksminga, ir ji padėtų spręsti ekonominių galimybių trečiosiose šalyse klausimą ir tenkinti informacijos poreikius vidaus rinkoje. Ekonominio pranašumo suteikimas žemės ūkio įmonėms nebūtų bendro pobūdžio propagavimo veiksmų prioritetas. Tačiau šį trūkumą iš dalies ištaisytų matomumą privatiems prekių ženklams ir produktų kilmei suteikianti vartotojams skirta informavimo medžiaga. Pagal „tikslinį“ ir „išimtinai į trečiąsias šalis orientuotą“ scenarijų būtų sukurta daugiau daugiašalių programų, suteikiančių didelę pridėtinę vertę Europai. Tačiau analizė rodo, kad tam tikra apimtimi didesnės administracinės naštos neįmanoma išvengti. Biudžetas: naujosios politikos finansiniai ištekliai bus nustatyti atsižvelgiant į naujos 2014–2020 m. daugiametės finansinės programos finansines ribas. Neviršijant tokių turimų išteklių, daugiausiai lėšų iš ES biudžeto pareikalautų „tikslinis“ scenarijus. Jis pagrįstas siekiu toliau vystyti plataus užmojo veiklą trečiųjų šalių rinkose ir reikšmingu daugiašalių programų skaičiaus augimu. „Išimtinai į trečiąsias šalis orientuoto“ scenarijaus biudžetas sudarytų pusę „tikslinio“ scenarijaus, darant prielaidą, kad pagal tikslinį scenarijų išlaidos tolygiai paskirstomos vidaus rinkai ir trečiųjų šalių rinkoms. Net jei „išimtinai į trečiąsias šalis orientuotas“ scenarijus reikalauja mažiau lėšų, abu scenarijai ekonominio efektyvumo prasme yra lygiaverčiai. Akivaizdu, kad „išimtinai į trečiąsias šalis orientuotas“ scenarijus negali tinkamai patenkinti Europos vartotojų lūkesčių; kita vertus, pasirinkus „tikslinį“ scenarijų, būtų gerinamos žinios apie Europos žemės ūkio produktų kokybę vidaus rinkoje, o tai didintų paklausą ir skatintų tvarią gamybą. Pasirinkus tikslinį scenarijų, būtų padidinta ES pridėtinė vertė, nes būtų intensyviau propaguojama Europos žemės ūkio produktų kokybė, gerinamos vartotojų žinios visoje ES, sprendžiami svarbūs tarpvalstybiniai klausimai, susiję su daugiašalių programų valdymu, ir aktyviau vykdomi valstybių narių gerosios patirties mainai. Toliau pateikiamoje lentelėje vertinamos kiekvieno iš trijų scenarijų galimybės įgyvendinti konkrečius reformos tikslus: || „Pagerintas status quo“ scenarijus || „Tikslinis“ scenarijus || „Išimtinai į trečiąsias šalis orientuotas“ scenarijus Žinios apie Europos žemės ūkio produktų kokybę || ++ || +++ || + Naujų rinkų vidaus rinkoje ir trečiosios šalyse kūrimas ir atvėrimas || + || +++ || ++ Veiksmingumas ir efektyvumas || + || ++ || ++ Pridėtinė ES vertė || + || +++ || ++ Atrodo, kad pagal „pagerintą status quo“ scenarijų nepakankamai dėmesio skiriama veiklai, sukuriančiai didelę Europos Sąjungos pridėtinę vertę, o „išimtinai į trečiąsias šalis orientuotas“ scenarijus atrodo pernelyg rizikingas, turint omenyje prastas žinias apie žemės ūkio produktus Europoje. Taikant „tikslinį“ scenarijų sukuriama reikalinga pusiausvyra, kad būtų galima palaipsniui pereiti nuo žemės ūkio propagavimo politikos į politiką, kurioje tiksliau atsižvelgiama į žemės ūkio sektoriaus ir rinkų poreikius, tuo pačiu gerinant vartotojų žinias apie įvairius žemės ūkio produktus. Pagal „tikslinį“ scenarijų žemės ūkio sektorius galės geriau reaguoti į jo konkurencingumui daromą spaudimą; tikslinėmis priemonėmis trečiosiose šalyse bus galima kovoti su aršia kitų šalių konkurencija. Žinių apie ES produktus trūkumas bus šalinamas taikant išsamią informavimo veiklos vidaus rinkoje gerinimo strategiją, įskaitant atidžią rinkos tendencijų stebėseną. Galiausiai, pagal šį scenarijų ir vidaus, ir išorės rinkose bus sprendžiamos dėl išaugusių sąnaudų poveikio ES žemės ūkio ekonomikai iškilusios problemos ir padedama išsaugoti ES žemės ūkio produkcijos, aplinkos, ir kaimo gyvenimo įvairovę[6]. 7. Stebėsena ir vertinimas Šiandien sistemingai vertinamas kiekvienos atskiros informavimo ir propagavimo programos poveikis – tam naudojami siūlančios organizacijos nustatyti rodikliai ir tikslai, kuriuos Komisijos tarnybos vertina tvirtindamos programą. Tačiau, jei nėra bendros strategijos, kaupti šių vertinimų rezultatus platesniu propagavimo politikos lygmeniu yra sudėtinga. Ateityje bus svarbu sugriežtinti Europos propagavimo politikos stebėseną ir vertinimą. Būsimojoje stebėsenos ir vertinimo sistemoje taip pat turėtų geriau atsispindėti sustiprintas strateginis metodas. Todėl, programų atrankos procese siekiant supaprastinti vertinimą, turėtų būti įgyvendinti tikslais ir prioritetais pagrįsti bendrieji rodikliai. Žemės ūkio propagavimo politikos stebėsenos ir vertinimo sistema turėtų būti susieta su bendrąja BŽŪP stebėsenos ir vertinimo sistema, kaip numatyta BŽŪP reformos pasiūlyme dėl finansavimo, valdymo ir stebėsenos[7]. Todėl siūlomi šie rodikliai: - Su bendruoju tikslu susiję poveikio rodikliai: · žemės ūkio prekybos balansas; · žemės ūkio gamybos veiksnių pajamos. - Su konkrečiais tikslais susieti rezultatų rodikliai: · ES žemės ūkio eksportas; · produkcijos vertė pagal ES kokybės schemas; · žinių apie Europos žemės ūkio produktų kokybę lygis. - Produkcijos rodikliai, susieti su įvairiomis propagavimo politikos priemonėmis: · programų, skirtų vidaus rinkoms ir trečiųjų šalių rinkoms, skaičius; · naujų paramos gavėjų skaičius; · daugiašalių programų skaičius. [1] Žr. poveikio vertinimą dėl BŽŪP artėjant 2020 m. (SEC (2011) 1154 galutinis/2). [2] COM(2011) 436 galutinis. [3] Komunikatas dėl žemės ūkio produktų propagavimo ir informavimo apie juos. Didelės europinės pridėtinės vertės tradicinių Europos maisto produktų propagavimo strategija (COM(2012) 148). [4] Žr., pavyzdžiui, 2012 m. balandžio mėn. iniciatyvą JAV sukurti naują asociaciją: Maisto produktų bendrinių pavadinimų konsorciumą (angl. Consortium for Common Food Names, arba CCFN) – tarptautinę iniciatyvą dėl teisės naudoti bendrinius maisto produktų pavadinimus išsaugojimo. [5] SKVN – saugoma kilmės vietos nuoroda; SGN – saugoma geografinė nuoroda. [6] Žr. tyrimą Scenar 2020, kuriame parodytas neigiamas BŽŪP atsisakymo poveikis http://ec.europa.eu/agriculture/agrista/2006/scenar2020/final_report/scenar2020final.pdf. [7] Žr. 110 straipsnį (COM(2011) 628 final/2).