LT EN Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 318/1

OLAF priežiūros komiteto veiklos ataskaita

2013 m. vasaris – 2014 m. sausis

(2014/C 318/01)

OLAF priežiūros komiteto nariai Johan DENOLF (pirmininkas) Vyriausiasis komisaras, Federalinės policijos ekonominių ir finansinių nusikaltimų direktorato direktorius ir Finansinės žvalgybos padalinio (FIU) narys, Belgija Herbert BÖSCH Buvęs Europos Parlamento narys Buvęs Europos Parlamento Biudžeto kontrolės komiteto pirmininkas Austrija Catherine PIGNON Anžė apeliacinio teismo vyriausioji prokurorė, Prancūzija Jens MADSEN Valstybės kaltintojas svarbiose ekonominių ir tarptautinių nusikaltimų bylose, Danija Tuomas PÖYSTI Suomijos generalinis auditorius, Nacionalinio audito biuro vadovas, Suomija

TURINYS

PASKIRTIS 3

PIRMININKO ĮŽANGINIS ŽODIS 4

APŽVALGA 5

1. OLAF TYRIMŲ STEBĖJIMAS 5

Nurodymai darbuotojams dėl tyrimo procedūrų 6

Tyrimo politikos prioritetai 6

OLAF bylų atranka 7

Tyrimų trukmė 7

Nacionalinėms teisminėms institucijoms perduotos bylos 8

Sprendimai atidėti informacijos perdavimą institucijai, įstaigai, organui ar agentūrai 9

OLAF generalinio direktoriaus pateikiamos rekomendacijos 9

OLAF skundų nagrinėjimo procedūros 10

Priežiūros komitetui adresuoti skundai ir prašymai 10

2. OLAF TYRIMO FUNKCIJOS VALDYMO STEBĖJIMAS 11

2014 m. preliminarus biudžeto projektas 11

OLAF pertvarka ir darbuotojų pasitenkinimo apklausos 12

3. BENDRADARBIAVIMAS SU OLAF 12

Priežiūros komiteto pateiktų rekomendacijų vykdymas OLAF 12

Darbo susitarimai su OLAF 12

4. BENDRADARBIAVIMAS SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS 13

Susitikimai su ES institucijomis 13

Apsikeitimas nuomonėmis su kitomis ES institucijomis 13

Europos Parlamento vieši klausymai dėl procesinių garantijų 13

Pilietinė visuomenė 13

5. PRIEŽIŪROS KOMITETO VALDYMAS 14

Priežiūros komiteto vaidmuo pagal Reglamentą Nr. 883/2013 14

Prioritetai ir tikslai 14

Elgesio kodeksas 14

Darbo metodai 14

6. PRIEŽIŪROS KOMITETO SEKRETORIATAS 15

PRIEDAI 16

PASKIRTIS

Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 15 straipsnio 1 dalis: Priežiūros komitetas reguliariai stebi, kaip Tarnyba atlieka savo tyrimo funkciją, kad sustiprintų Tarnybos nepriklausomumą jai tinkamai vykdant pagal šį reglamentą suteiktus įgaliojimus. Priežiūros komitetas visų pirma stebi pokyčius procesinių garantijų taikymo ir tyrimų trukmės srityje, atsižvelgdamas į generalinio direktoriaus pateiktą informaciją pagal 7 straipsnio 8 dalį.

Reglamente (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 (1) nustatyta OLAF priežiūros komiteto (toliau – PK) paskirtis – užtikrinti, kad vykdydama įgaliojimus OLAF būtų nepriklausoma (2). Tam ES teisės aktais PK yra numatytas trejopas vaidmuo:

— PK yra OLAF priežiūros institucija ir OLAF nepriklausomumo gynėjas, reguliariai stebi, kaip OLAF vykdo tyrimo funkciją ir, visų pirma, procesinių garantijų taikymo ir tyrimų trukmės pokyčių tendencijas.

— PK atlieka patariamąją funkciją ir OLAF generaliniam direktoriui padeda eiti pareigas: — informuoja jį apie PK atliekamo OLAF tyrimo funkcijos, procesinių garantijų taikymo bei tyrimų trukmės stebėjimo rezultatus ir, kai reikia, teikia atitinkamas rekomendacijas; — teikia jam nuomones ir, kai reikia, rekomendacijas dėl, be kita ko, OLAF tyrimo funkcijai atlikti reikiamų išteklių, tyrimų prioritetų bei tyrimų trukmės; — teikia pastabas (įskaitant, kai reikia, rekomendacijas) dėl tyrimo procedūrų gairių (ir jų keitimo), kurias pagal reglamento 17 straipsnio 8 dalį tvirtina generalinis direktorius.

— PK yra ES institucijų dialogo partneris ir joms teikia ataskaitas apie savo veiklą, jų prašymu gali pareikšti nuomonę ir su jomis bendrauja politiniais klausimais, taip ES institucijoms perteikdamas stebėjimo patirtimi paremtas unikalias žinias.

PIRMININKO ĮžANGINIS žODIS

Kaip Europos kovos su sukčiavimu tarnybos priežiūros komiteto pirmininkas, su malonumu pristatau komiteto metinę veiklos ataskaitą, parengtą pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 15 straipsnio 9 dalį.

Tai jau antroji dabartinės kadencijos priežiūros komiteto veiklos ataskaita. Joje apžvelgiama pagrindinė komiteto veikla ataskaitiniu laikotarpiu nuo 2013 m. vasario 1 d. iki 2014 m. sausio 31 d.

1 ir 2 skyriuose išsamiai aptariama PK stebėjimo veikla. Daug dėmesio skiriama OLAF tyrimo funkcijos stebėjimo ir su tyrimo funkcija susijusio OLAF valdymo klausimams. 3 ir 4 skyriuose kalbama apie PK ryšius su OLAF bei su kitomis ES institucijomis ir suinteresuotosiomis šalimis. 5 ir 6 skyriuose apžvelgiami komiteto darbo metodai, priimti politikos dokumentai ir su sekretoriatu susijusi informacija.

Ataskaitinio laikotarpio pabaigoje komitetą paliko vienas iš narių, Jens Madsen, užėmęs naujas atsakingas pareigas savo šalies administracijoje. Pasinaudodamas proga norėčiau jam padėkoti už svarų indėlį į komiteto veiklą ir pasveikinti 2014 m. vasario 1 d. prie komiteto prisijungusį naują narį –Dimitrios Zimianitis.

Galiausiai, norėčiau labai padėkoti sekretoriato darbuotojams už nepamainomą paramą ir puikų darbą, labai padėjusį užtikrinti OLAF tyrimo funkcijos stebėjimo rezultatyvumą.

Briuselis, 2014 m. kovo 12 d. Johan DENOLF

APŽVALGA

Stebėjimo veikla

Išanalizuota ir įvertinta:

— 56 atvejai, kai informaciją reikėjo siųsti nacionalinėms teisminėms institucijoms,

— 186 devynių mėnesių ataskaitos,

— 293 nuomonės dėl bylų atrankos,

— 14 skundų ir prašymų, gautų iš individualių asmenų,

— 1 skundas iš ES institucijos,

— 2 paraiškos dėl viešos prieigos prie PK dokumentų,

— 1 bendradarbiavimo prašymas iš nacionalinės teisminės institucijos.

Nuomonės ir ataskaitos

— 4 nuomonės, susijusios su OLAF tyrimo funkcijos įgyvendinimu ir valdymu: — Nuomonė Nr. 1/2013: 2014 m. preliminarus OLAF biudžeto projektas, — Nuomonė Nr. 2/2013: OLAF vidinės skundų nagrinėjimo procedūros sukūrimas, — Nuomonė Nr. 1/2014: OLAF tyrimo politikos prioritetai, — Nuomonė Nr. 2/2014: OLAF bylų atranka.

— 2012 m. veiklos ataskaita.

Pozicijos ir politikos dokumentai

— Pozicija dėl OLAF procesinių saugiklių stiprinimo,

— Pastabos dėl OLAF tyrimo procedūrų,

— Dokumentas apie PK paskirtį ir įgaliojimus atsižvelgiant į Reglamentą Nr. 883/2013 ir vidutinio laikotarpio strategija,

— Stebėjimo gairės (tęstinis),

— Procedūras taisyklių pakeitimai (tęstinis).

Bendradarbiavimas

— Nauji darbo susitarimai su OLAF

1. OLAF TYRIMŲ STEBĖJIMAS

1. OLAF PK stebi įvairius OLAF tyrimo veiklos aspektus, remdamasis informacija, kurią teikti yra įpareigotas OLAF generalinis direktorius (toliau – OLAF GD), ir informacija, kurios PK paprašo savo iniciatyva.

Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 15 straipsnio 1 dalies trečioji pastraipa: Priežiūros komitetas generaliniam direktoriui teikia nuomones, atitinkamais atvejais ir rekomendacijas, dėl, be kita ko, išteklių, reikalingų Tarnybos tyrimo funkcijai atlikti, Tarnybos tyrimų prioritetų ir tyrimų trukmės. Tas nuomones jis gali teikti savo iniciatyva, generalinio direktoriaus prašymu arba institucijos, įstaigos, organo ar agentūros prašymu, tačiau į atliekamų tyrimų eigą nesikiša.

Nurodymai darbuotojams dėl tyrimo procedūrų

2. 2013 m. vasario 7 d. OLAF GD pateikė PK pataisytus „Nurodymus darbuotojams dėl tyrimo procedūrų“ (toliau – NDTP). 2013 m. liepos 5 d. jis PK pateikė antrą pataisytą NDTP versiją, kuria siekiama suderinti OLAF tyrimo procedūras su naujomis nuostatomis, numatytomis Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 projekte. OLAF GD pranešė PK, kad pataisytus NDTP ketina priimti 2013 m. liepos 31 d.

3. Pabrėždamas, kad per tokį trumpą laiką negali atlikti išsamios pataisytų NDTP analizės, 2013 m. liepos 30 d. PK pateikė keletą pastabų ir klausimų dėl pataisytų NDTP (3). PK išnagrinėjo atrankos procedūrų bei tyrimų vykdymo ir bylų koordinavimo nuostatas.

4. PK mano, kad pataisytuose NDTP turėtų, bekita ko: — būti aiškiai vartojama reglamente numatyta „pakankamo įtarimo“, kad būtų pradėtas tyrimas, sąvoka; — aiškiai atskirti Tyrimų atrankos ir peržiūros skyriaus (toliau – TAPS) atrankos ir priežiūros pareigūnai; — aiškiai atskirti vidiniai ir išoriniai tyrimai, nes skiriasi OLAF tyrimo įgaliojimai; — įtrauktos nuostatos, kuriomis vidinė teisėtumo patikros kontrolė taikoma ne tik tyrimo veiklai, kuri įtraukta į NDTP, bet ir tokiai veiklai, kuri atskirai NDTP neminima, tačiau gali sukelti susijusių asmenų teisių pažeidimų.

5. 2013 m. rugsėjo 5 d. PK prašymu OLAF GD pateikė pastabų ir papildomos informacijos dėl PK iškeltų klausimų. Jis taip pat informavo PK apie NDTP pakeitimų, į kuriuos įtrauktos PK pastabos, užbaigimą ir perdavė PK galutinį naujų „Tyrimo procedūrų gairių OLAF darbuotojams“, pakeisiančių NDTP, projekto variantą.

Tyrimo politikos prioritetai

6. Nuomonėje Nr. 1/2014 buvo įvertinti OLAF tyrimo politikos prioritetai (toliau – TPP), kuriuos OLAF GD kasmet nustato ir paskelbia metiniame valdymo plane (4).

7. PK palygino 2012 m. ir 2013 m. TPP su 2014 m. TPP projektu ir teigiamai įvertino jų didesnį apibrėžtumą, pasiektą atsižvelgus į PK pastabas, išsakytas per techninius posėdžius su OLAF GD. Tai reiškia, kad į TPP neturėtų būti įtraukiami bendri principai (į kuriuos visuomet reikia atsižvelgti sprendžiant, ar pradėti tyrimą), o tik konkrečios sritys ar sukčiavimo tipai, kurių tyrimui OLAF turėtų teikti pirmenybę.

8. PK nustatė, kad finansiniai rodikliai, kurie anksčiau buvo nurodomi per dideli, iš 2014 m. TPP projekto buvo visai išbraukti. PK pabrėžė, kad tokie rodikliai yra reikšmingi vertinant sukčiavimo rizikos mastą ir gali būti naudingi kaip atskaitos taškai ar kaip vidinės gairės taikant proporcingumo principą. PK taip pat atkreipė dėmesį į tai, kad reikia iš naujo apsvarstyti subsidiarumo bei pridėtinės vertės politiką, ją taikyti atsargiai ir TPP reguliariai vertinti.

9. PK nurodė, kad TPP turi būti aiškesni, ir rekomendavo OLAF GD paskelbti gaires, kaip taikyti Reglamente Nr. 883/2013 numatytus atrankos principus, ir pradėti konstruktyvų dialogą su suinteresuotosiomis šalimis dėl TPP nustatymo ir įgyvendinimo, ypač atsižvelgiant į finansinius rodiklius bei tolesnius veiksmus dėl atmestų bylų, kai vertinimas rodo, kad yra pakankamas įtarimas, jog sukčiaujama. Šiuo metu PK vis dar sudėtinga įvertinti OLAF rezultatyvumą į TPP įtrauktose srityse, nes pats OLAF neatlieka jokio TPP poveikio vertinimo. Todėl PK paprašė OLAF GD pateikti TPP įgyvendinimo 2012 m. ir 2013 m. rezultatų visose prioritetinėse srityse vertinimą ir suinteresuotųjų šalių atsiliepimų santrauką.

OLAF bylų atranka

10. Nuomonėje Nr. 2/2014 dėl OLAF bylų atrankos (5) vertintas OLAF atrankos proceso efektyvumas, kokybė ir skaidrumas. PK vertinimas atliktas remiantis, be kita ko, 293 OLAF TAPS nuomonėmis, kuriomis bylos atmetamos arba pradedamas tyrimas ar koordinavimas.

11. PK pirmiausiai įvertino atrankos funkcijos efektyvumą, ištirdamas TAPS užduotims atlikti skiriamus išteklius ir 2012 m. bei 2013 m. pasiektus konkrečius rezultatus. PK nustatė, kad kai kuriais atvejais trūko ar nebuvo techninės, tyrimo ar kalbinės ekspertizės, teisinė analizė nepakankamai pagrindžiama, atrankai skiriamas laikas (privalomas 2 mėnesių laikotarpis) kai kuriais atvejais atrodo neadekvatus, be to, trūksta aiškios procedūros, kaip elgtis su informatoriais.

12. Paskui PK įvertino nuomonių kokybę pagal tai, kaip jos atitinka OLAF GD nustatytus atrankos kriterijus. PK nustatė, kad atrankos kriterijų taikymo instrukcijų nėra griežtai laikomasi: vertinant OLAF įgaliojimus veikti nedaug dėmesio skiriama atitinkamoms teisinėms priemonėms, atrankos darbuotojai neturėjo tikslių rodiklių informacijos pakankamumui įvertinti, o tais rodikliais, kurie yra, naudojamasi ne visuomet ir nenuosekliai, dažnai vartojami nepagrįsti teiginiai.

13. Galiausiai, patikrinus atrankos proceso informacijos srautus, įvertintas atrankos proceso skaidrumas, ypač atkreipiant dėmesį į TAPS ir tyrimo skyrių bendradarbiavimą.

14. PK pateikė OLAF GD keletą rekomendacijų, kaip pagerinti TAPS atrankos funkciją. Kaip bendrą tyrimo išvadą, PK pateikė OLAF baigiamąją rekomendaciją atlikti vidinį TAPS veiksmų vertinimą, siekiant nustatyti, be kita ko: išteklių poreikį, skyriaus privalumus ir trūkumus ir įvertintų bylų klaidų skaičių. PK taip pat paprašė OLAF GD jį po metų informuoti apie tolesnius veiksmus, kurių imtasi siekiant atsižvelgti į šioje nuomonėje pateiktas rekomendacijas.

Tyrimų trukmė

Reglamento (EB) Nr. 1073/1999 11 straipsnio 7 dalis: Tais atvejais, kai tyrimas tęsiasi ilgiau kaip devynis mėnesius, direktorius priežiūros komitetą informuoja apie priežastis, dėl kurių negalima baigti tyrimo, ir apie numatomą tyrimo pabaigos laiką. Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 7 straipsnio 8 dalis: Jei tyrimas negali būti baigtas per 12 mėnesių nuo jo pradžios, generalinis direktorius pasibaigus 12 mėnesių laikotarpiui ir po to kas šešis mėnesius Priežiūros komitetui teikia ataskaitas, kuriose nurodomos priežastys ir taisomosios priemonės, numatytos tyrimui paspartinti.

15. PK stebi OLAF tyrimų trukmę, remdamasis OLAF devynių mėnesių ataskaitomis (6), pagal buvusį Reglamentą (EB) Nr. 1073/1999 nacionalinėms teisminėms institucijomis perduotomis ataskaitomis ir kitų bylų dokumentais, su kuriais leista susipažinti OLAF bylų tvarkymo sistemoje (CMS).

16. PK pradėjo analizuoti OLAF pateiktas bylų tyrimo ilgiau nei devynis mėnesius priežastis: tiriamo atvejo sudėtingumas, išteklių trūkumas, mažas bylos prioritetiškumas, bendradarbiavimo trūkumas. PK pažymėjo, kad tyrimų direktoratų ir jų skyrių pateikiamos priežastys nesutampa. PK atlieka tęstinę analizę.

17. PK gali geriau stebėti tyrimų trukmę Reglamentu (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 padarius du svarbius pakeitimus: devynių mėnesių ataskaitas pakeitus dvylikos mėnesių ataskaitomis (tai geriau atitinka realybę, nes dauguma OLAF tyrimų trunka ilgiau nei 12 mėnesių) ir OLAF nustačius naują įpareigojimą vėliau reguliariai teikti ataskaitas kas 6 mėnesius – tai leidžia PK stebėti visą tyrimo ciklą.

18. 2014 m. sausio 31 d. PK pirmą kartą gavo 83 dvylikos mėnesių ataskaitas iš 243 ilgiau nei 12 mėnesių trunkančių bylų. PK su nerimu pažymi, kad, nors tų ataskaitų formas OLAF peržiūrėjo pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 reikalavimus, naujosiose PK atsiųstose ataskaitose trūksta informacijos, ypač susijusios su tais elementais, kuriais pasinaudodamas PK galėtų patikrinti, ar tyrimai nėra be reikalo vilkinami. Pavyzdžiui, 33 iš 83 ataskaitose dėl bylų, kurių tyrimas trunka ilgiau nei 12 mėnesių, pateikiamos to priežastys ir numatomi taisomieji veiksmai, kurie turėtų paspartinti tyrimą, tačiau nepateikiama visai jokios faktinės informacijos (t. y. faktų aprašymo, OLAF atliktų tyrimo etapų bei jų chronologijos, informacijos apie galimus neaktyvumo laikotarpius, sukčiavimo tipą, finansinį poveikį, numatytų terminų pasibaigimą ir t. t.), o be tokios informacijos PK negali išsamiai įvertinti tyrimo trukmės. Nors Reglamentas Nr. 883/2013 ir sustiprino PK vaidmenį kontroliuojant tyrimų trukmę, OLAF savo iniciatyva nepateikia pakankamai informacijos, kad PK galėtų atlikti savo paskirtį. PK šią problemą paminėjo susitikime su OLAF GD ir tikisi, kad ateityje pateiksimose ataskaitose situacija bus aprašoma išsamiau.

19. Per techninį posėdį OLAF informavo PK apie taikomas bylų trukmės stebėjimo priemones, kurias iš esmės sudaro CMS žymų sistema, nurodanti, kada ateina laikas rengti dvylikos arba šešių mėnesių ataskaitas. Be to, OLAF tyrimo skyriuose įsteigė naują sistemą žemesnės grandies vadovų, kurie, be kita ko, stebi tyrimų trukmę. PK palankiai vertina OLAF pastangas ir norą didinti tyrėjų sąmoningumą apie laiko apribojimus. Kartu PK pabrėžia, kad jai siunčiamos dvylikos ir šešių mėnesių ataskaitos gali būti naudinga valdymo priemonė tyrimų trukmei stebėti ir pačiai OLAF, tačiau dabar tai neįmanoma, nes daugelyje ataskaitų iš esmės trūksta turinio. Tai ypač svarbu, kai ilga bylų trukmė gali neigiamai paveikti susijusių asmenų reputaciją ar profesinę veiklą arba gali baigtis numatyti nacionalinių teismo procesų terminai.

Nacionalinėms teisminėms institucijoms perduotos bylos

Reglamento (EB) Nr. 1073/1999 11 straipsnio 7 dalis: Direktorius komitetą informuoja apie atvejus, kai informaciją reikia siųsti valstybės narės teisminėms institucijoms. Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 17 straipsnio 5 dalies trečioji pastraipa: Generalinis direktorius periodiškai informuoja Priežiūros komitetą apie: (…) (b) atvejus, kai informacija buvo perduota valstybių narių teisminėms institucijoms (…).

20. Reglamentu (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 padarytas didelis pakeitimas, susijęs su bylomis, kurias OLAF ketina perduoti nacionalinėms teisminėms institucijoms – OLAF apie šias bylas informuoti PK turi ne prieš perduodant (kaip buvo reikalaujama pagal ankstesnį Reglamentą (EB) Nr. 1073/1999), o tik periodiškai, jau perdavus.

21. Nuo 2013 m. vasario 1 d. iki 2013 m. rugsėjo 30 d. (iki įsigaliojant Reglamentui (ES, Euratomas) Nr. 883/2013) PK gavo 56 bylas (7), kurių informacija turėjo būti perduota nacionalinėms teisminėms institucijoms. PK prašymu 18 bylų atveju suteikta CMS prieiga prie visų su byla susijusių dokumentų.

22. Tačiau PK vis dėlto negalėjo išsamiai tų bylų išnagrinėti prieš jų perdavimą nacionalinėms teisminėms institucijoms, nes prieiga prie CMS bylų buvo gaunama tik pasibaigus 5 dienų laikotarpiui, kaip numatyta ankstesniuose susitarimuose su OLAF. PK savo vertinimus, kaip OLAF taiko procesines garantijas, daugiausia grindžia informacija, pateikiama nuomonėse apie baigiamąsias arba tarpines ataskaitas bei rekomendacijose, kurias pateikia TAPS (8), ir, kai suteikiama prieiga prie bylų, su byla susijusiais dokumentais, esančiais CMS. PK pažymi, kad visose TAPS nuomonėse tvirtinama, jog visa tiriamoji veikla atlikta laikantis galiojančių teisės taisyklių. Remdamasis šiomis nuomonėmis bei kitais tirtais dokumentais PK nustatė tik atskirų problemų, kylančių OLAF taikant procesines garantijas (pvz., vienu atveju susijęs asmuo nebuvo informuotas apie tyrimo užbaigimą, o kitu atveju trūko raštiško įgaliojimo apklausti susijusį asmenį (9)).

23. Vienu atveju susijęs asmuo pranešė PK apie galimą rimtą OLAF konfidencialumo reikalavimo pažeidimą. Tačiau PK neturėjo tinkamų tyrimo priemonių (incidentas nebuvo minimas OLAF bylos dokumentuose), tad skundas buvo tik perduotas OLAF GD, o jis pažeidimą paneigė.

24. 2014 m. sausio 31 d. PK gavo informaciją apie dar 17 bylų, kurių informacija buvo perduota valstybių narių teisminėms institucijoms nuo 2013 m. spalio 1 d. (kai įsigaliojo Reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 883/2013). Kadangi ši informacija buvo pateikta paskutinę šio ataskaitinio laikotarpio dieną, PK prašys papildomos informacijos ir šias bylas ištirs iki 2014 m. pabaigos.

Sprendimai atidėti informacijos perdavimą institucijai, įstaigai, organui ar agentūrai

Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 4 straipsnio 6 dalis: Jeigu atliekant vidaus tyrimus paaiškėja, kad pareigūnas, kitas tarnautojas, institucijos ar įstaigos narys, organo ar agentūros vadovas arba personalo narys gali būti susijęs asmuo, apie tai informuojama institucija, įstaiga, organas ar agentūra, kuriai tas asmuo priklauso. (…) Išimtiniais atvejais tokios informacijos perdavimą galima atidėti remiantis pagrįstu generalinio direktoriaus sprendimu, kuris perduodamas Priežiūros komitetui užbaigus tyrimą.

25. Reglamente (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 pirmą kartą numatytas OLAF GD įpareigojimas baigus tyrimą PK perduoti pagrįstą sprendimą atidėti informacijos perdavimą institucijai, įstaigai, organui ar agentūrai, kuriai priklauso su atliekamu vidaus tyrimu susijęs asmuo. 2014 m. sausio 31 d. OLAF informavo PK, kad nuo reglamento įsigaliojimo tokių sprendimų atidėti informacijos perdavimą nebuvo priimta.

OLAF generalinio direktoriaus pateikiamos rekomendacijos

Reglamento (EB) Nr. 1073/1999 11 straipsnio 7 dalis: Direktorius informuoja komitetą apie atvejus, kai atitinkama institucija, įstaiga, tarnyba ar organizacija nesilaiko jo pateiktų rekomendacijų. Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 17 straipsnio 5 dalies trečioji pastraipa: Generalinis direktorius periodiškai informuoja Priežiūros komitetą apie: a) atvejus, kai generalinio direktoriaus pateiktų rekomendacijų nebuvo laikomasi; (…).

26. Ataskaitiniu laikotarpiu ir nuo pat įgaliojimų gavimo PK gavo labai nedaug informacijos apie atvejus, kai generalinio direktoriaus pateiktų rekomendacijų nebuvo laikomasi. Paties PK atliktas tyrimas veda prie išvados, kad, kaip ir ankstesniais metais, daugelio tokių rekomendacijų nesilaikyta. PK ankstesnėse veiklos ataskaitose pabrėžė, kad atrodo, jog pati OLAF anksčiau neturėjo tinkamų stebėjimo priemonių, kuriomis galėtų stebėti, kaip rekomendacijas įgyvendina nacionalinės ir ES institucijos.

27. Po OLAF pertvarkos 2012 m. rekomendacijų vykdymo stebėjimas buvo decentralizuotas ir perduotas tyrimo skyriams. Šiuo metu OLAF rengia ir diegia naujas stebėjimo priemones, kuriomis galės geriau stebėti rekomendacijų vykdymo rezultatus ir poveikį. PK pažymi, kad OLAF jau įdėjo daug pastangų, kad įvertintų rekomendacijų, ypač teisminių ir finansinių, įgyvendinimą. Pavyzdžiui, OLAF šiuo metu peržiūri daugiau nei 600 bylų, kurias baigiant pateiktos teisminės rekomendacijos. PK su susidomėjimu atkreipė dėmesį į šiam vertinimui naudojamą vertinimo skalę, kuria remiantis tikrinama, kaip nacionalinės teisminės institucijos vykdo rekomendacijas, pagal pagrindinius nacionalinius teisminių procesų etapus (baudžiamosios bylos pradėjimas, kaltinamojo akto sudarymas, sprendimas atmesti bylą, išteisinimas, nuteisimas ir t. t.). Finansinių rekomendacijų atžvilgiu OLAF siekia pagerinti savo procedūras, kad būtų galima nustatyti, kokios sumos faktiškai grąžintos į ES biudžetą.

28. PK pripažįsta šio tęstinio projekto sudėtingumą ir sveikina OLAF ryžtą gerinti stebėjimo priemones. Tačiau šiuo metu, neturėdamas atitinkamos informacijos, PK dar negali spręsti apie pertvarkos atneštų pokyčių poveikį OLAF stebėjimo efektyvumui ir rezultatyvumui. PK tikisi ateityje, įdiegus tinkamas stebėjimo priemones, iš OLAF gauti geresnės informacijos.

OLAF skundų nagrinėjimo procedūros

29. 2013 m. gruodį (10) priimtoje Nuomonėje Nr. 2/2013 (OLAF vidinės skundų nagrinėjimo procedūros įvedimas) PK tyrė, kokiomis teisių gynimo priemones gali pasinaudoti su OLAF tyrimais susiję asmenys, susidūrę su savo teisių bei procesinių garantijų pažeidimais. PK nustatė, kad tokie asmenys neturi pakankamų ir nedelsiant pritaikomų taisomųjų priemonių, kuriomis galėtų ginti savo teises nuo potencialių pažeidimų per išorinį mechanizmą (ES ar nacionalinį teismą, Europos ombudsmeną arba Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūną) ar vidinį mechanizmą (pačią OLAF).

30. PK pažymėjo, kad naujasis Reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 dėl OLAF atliekamų tyrimų šios problemos nesprendžia, nes jame nenumatytas mechanizmas, kaip elgtis gavus individualių skundų. PK išreiškė nuomonę, kad dabartinę teisinę spragą būtų galima išspręsti OLAF sukūrus oficialią skundų nagrinėjimo procedūrą, kuri visų pirma būtų taikoma tais atvejais, kai OLAF tyrimo metu pažeidžiamos pagrindinės teisės ar procesinės garantijos.

31. Dėl to PK rekomenduoja OLAF GD parengti ir paskelbti vidinę procedūrą, ją išsamiai aptarus su PK. PK paprašė, kad OLAF GD reguliariai praneštų PK apie OLAF gaunamus skundus ir veiksmus, kurių imtasi vėliau.

32. 2014 m. sausį OLAF savo interneto svetainėje paskelbė veiksmų, kurių OLAF imasi, kai gauna skundą, etapų aprašą. Kai PK paprašė pateikti atitinkamą procedūrą nustatantį raštišką sprendimą, OLAF GD 2014 m. vasario 17 d. laiške nurodė, kad, jo nuomone, internete paskelbta informacija yra dabartinių procedūrų formalizavimas, o tam nereikia jo raštiško sprendimo.

33. Dėl to PK tenka daryti išvadą, kad jo rekomendacija nebuvo įgyvendinta. PK nerimauja, kad taip kyla pavojus suklaidinti piliečius, kurie norėtų pateikti OLAF skundą. Jie gali manyti, kad OLAF interneto svetainėje pateikiamame tekste jiems nurodoma teisinė skundų teikimo tvarka, o iš tikrųjų atitinkama procedūra (skundams dėl procesinių garantijų) formaliai neegzistuoja, nes nėra jokio teisės akto, kuris būtų tokios procedūros pagrindas.

Priežiūros komitetui adresuoti skundai ir prašymai

34. Ataskaitiniu laikotarpiu iš atskirų asmenų PK gavo 14 skundų ir prašymų. Tai 100 % daugiau nei praėjusiais metais. Skundai buvo, be kita ko, dėl pagrindinių teisių bei procesinių garantijų pažeidimų, tyrimų konfidencialumo nesilaikymo, per ilgos tyrimų trukmės ir atvejų, kai bylos galimai buvo netinkamai užbaigtos nepateikiant rekomendacijų. Dauguma skundų buvo gauti iš su OLAF bylomis susijusių asmenų, tačiau skundų pateikė ir informatoriai, nepatenkinti OLAF priimtais sprendimais dėl galimo sukčiavimo atvejų, apie kuriuos jie pranešė.

35. PK skundus pateikusiems asmenims atsakė, kad pagal dabartiniame reglamente numatytą tvarką PK nėra skundus priimanti įstaiga. Tačiau atlikdamas sisteminį OLAF tyrimo funkcijos stebėjimą PK į tuos skundus atsižvelgė ir iš OLAF prireikus prašė papildomos informacijos, paaiškinimų ir (arba) visiškos prieigos prie CMS esančių bylos dokumentų.

36. 2014 m. sausį PK gavo formalų vienos ES institucijos pranešimą, kuriame išreikštas susirūpinimas dėl galbūt nepagrįsto OLAF trukdymo saugoti tos institucijos pareigūnų asmeninius duomenis. Atsakydamas PK pabrėžė, kad tuo metu tebevyko tyrimas, o į jį įsikišti PK negali. PK taip pat nurodė, kad kompetentinga įstaiga tokiam skundui priimti yra Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas ir kad jis turėtų palaukti jo sprendimo.

37. PK gavo du prašymus suteikti prieigą prie jo Nuomonės Nr. 2/2012. PK nutarė, kad tam dokumentui galiojo išimtys, nurodytos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1049/2001 (11) 4 straipsnyje, ypač 4 straipsnio 2 dalies antrojoje ir trečiojoje įtraukoje bei 4 straipsnio 1 dalies b pastraipoje, ir dėl to tuo metu šis dokumentas negali būti viešai pateikiamas. Tačiau PK sutiko tą dokumentą pateikti, jeigu jo reikės teismo procesui.

38. Be to, nacionalinė teisminė institucija paprašė PK leisti susipažinti su jos turima archyvine medžiaga, susijusia su Nuomone Nr. 2/2012, ir panaikinti narių pareigą neatskleisti konfidencialios informacijos, kai to reikia nacionalinės teisminės institucijos vykdomam procesui. PK šį prašymą patenkino.

39. ES pareigūnų tarnybos nuostatuose ir kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygose numatyta, kad kiekvienas pareigūnas ar tarnautojas, sužinojęs faktų, kurie leistų manyti, kad gali būti vykdoma neteisėta veikla arba profesinės pareigos atliekamos taip, kad galbūt pažeidžiami Sąjungos pareigūnų įsipareigojimai, turi nedelsdamas apie tai pranešti arba tiesioginiam vadovui, arba generaliniam direktoriui, arba, jei mano, kad to reikia, – OLAF generaliniam sekretoriui (12). Ši taisyklė galioja ir OLAF, o tai reiškia, kad jei OLAF darbuotojai sužino, kad OLAF gali būti vykdoma neteisėta veikla arba rimtai pažeidžiamos profesinės pareigos, jie įpareigoti visą faktinę informaciją ir įrodymus perduoti vienam iš tiesioginių vadovų arba, jei jie mano, kad to reikia, – Komisijos generaliniam sekretoriui. Atsižvelgiant į ypatingą OLAF darbuotojų, kurie gali norėti pranešti apie galimą prasižengimą OLAF viduje, padėtį, su PK sutarta (13), kad apie tai galima pranešti komiteto pirmininkui.

40. PK tokių pranešimų negavo. Gali būti, kad procedūra nėra pakankamai paaiškinta OLAF darbuotojams, tačiau svarbiau yra tai, kad PK nesuteikta jokių priemonių stebėti, kokių veiksmų imtasi po tokių skundų, ir užtikrinti, kad jie būtų tinkamai ištirti, o problemos tinkamai išspręstos.

2. OLAF TYRIMO FUNKCIJOS VALDYMO STEBĖJIMAS

Komisijos sprendimo dėl OLAF įsteigimo 6 straipsnio 2 dalis, pakeista Komisijos sprendimu 2013/478/ES (14) : Pasikonsultavęs su priežiūros komitetu, generalinis direktorius atsiunčia Biudžeto generaliniam direktoriui preliminarų biudžeto projektą, kuris įtraukiamas į Europos Sąjungos bendrojo biudžeto Komisijai skirto skyriaus priedą, susijusį su Tarnyba. Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 15 straipsnio 1 dalies trečioji pastraipa: Priežiūros komitetas generaliniam direktoriui teikia nuomones, atitinkamais atvejais ir rekomendacijas, dėl, be kita ko, išteklių, reikalingų Tarnybos tyrimo funkcijai atlikti (…).

2014 m. preliminarus biudžeto projektas

41. Siekdamas užtikrinti, kad OLAF biudžete būtų tinkamai atsižvelgiama į jos tyrimo funkcijos nepriklausomumą ir kad ji gautų pakankamai išteklių, kad galėtų veiksmingai ir efektyviai veikti kaip tarpinstitucinė kovos su sukčiavimu tarnyba, PK priėmė Nuomonę Nr. 1/2013 dėl 2014 m. preliminaraus OLAF biudžeto projekto (15).

42. PK įvertino išteklių skyrimą prioritetinėms veiklos sritims ir žmogiškųjų išteklių strategiją. PK visų pirma rekomendavo, kokių veiksmų reikėtų imtis po tyrimo ir kaip parengti su tyrimo funkcijos efektyvumo ir kokybės rodiklius pagal ES kovos su sukčiavimu politiką bei Komisijos kovos su sukčiavimu strategiją. Taip pat OLAF rekomenduota susitelkti ties darbuotojų mokymais, karjera, kaitos planavimu ir tinkamos pusiausvyros tarp techninių darbuotojų ir tyrėjų nustatymu.

43. PK pabrėžė, kaip svarbu OLAF GD su juo konsultuotis keičiantis išsamiomis nuomonėmis prieš kokia nors forma nusiunčiant preliminarų biudžeto projektą Biudžeto generaliniam direktoriui.

44. Galiausiai, PK rekomendavo numatyti atskirą OLAF biudžeto eilutę PK ir jo sekretoriatui, kad būtų galima patikslinti jo veiklos išlaidas ir skaidriai pabrėžti tarpinstitucinį PK ir jo sekretoriato pobūdį. Taip pat PK pabrėžė, kaip svarbu, kad GD skirtų pakankamai išteklių jo sekretoriatui ir užtikrintų jo nepriklausomą veikimą.

45. PK pritarė 2014 m. preliminariam biudžeto projektui su sąlyga, kad bus atsižvelgta į nuomonėje išsakytas rekomendacijas.

OLAF pertvarka ir darbuotojų pasitenkinimo apklausos

46. 2013 m. visoje Komisijoje ir vėliau OLAF atlikta apklausa parodė, kad darbuotojų pasitenkinimas profesine aplinka menkas. PK ypač daug nerimo kelia trys aspektai, turint galvoje jų potencialų poveikį OLAF tyrimo funkcijos efektyvumui: — pasak OLAF darbuotojų, po plataus masto Tarnybos pertvarkos nesumažėjo tyrėjams tenkanti administracinė našta ir nepadidėjo vidaus procedūrų skaidrumas, — darbuotojai mano, kad vyriausioji OLAF vadovybė su jais nepakankamai bendrauja arba nekreipia pakankamai dėmesio į jų atsiliepimus, — po OLAF pertvarkos 2012 m. visa vyresnioji vadovybė bei 75 % viduriniosios grandies vadovų buvo perskirti į naujus skyrius ar direktoratus, daug darbuotojų išėjo iš darbo ir dar daugiau nei ketvirtis svarsto tai padaryti, o visa tai, vertinant kartu, kelia daug nerimo dėl ekspertinių žinių perdavimo Tarnyboje.

47. Dėl to PK paprašė OLAF GD reguliariai teikti informaciją apie priemones, kurios numatomos ar įgyvendinamos šiems klausimams spręsti.

3. BENDRADARBIAVIMAS SU OLAF

Priežiūros komiteto pateiktų rekomendacijų vykdymas OLAF

48. 2012 m. PK pateikė OLAF GD rekomendacijų, daugiausia dėl pagrindinių teisių apsaugos ir procesinių garantijų (16). PK pradinė analizė rodo, kad dauguma 2012 m. pateiktų rekomendacijų įgyvendintos nepatenkinamai. OLAF GD pateiktuose atsakymuose arba nebūdavo pakankamo pagrindimo, kodėl rekomendacijos neįgyvendinamos, arba nebūdavo esminės informacijos, kaip rekomendacijos įgyvendinamos. Dėl to PK šį klausimą analizuos atskiroje nuomonėje, kuri bus pateikta 2014 m.

Darbo susitarimai su OLAF

49. Ataskaitiniu laikotarpiu PK daug ir ilgai diskutavo su OLAF GD dėl jo prieigos prie su bylomis susijusios informacijos. Šių diskusijų rezultatai atsispindi darbo susitarimuose (17), kuriuos 2014 m. sausio 14 d. pasirašė OLAF GD ir PK pirmininkas. Susitarimuose nustatoma i) PK teiktinos informacijos apie OLAF tyrimo veiklą apimtis, ii) informacijos teikimo metodika ir iii) terminai. Jais siekiama nustatyti tinkamą pusiausvyrą tarp OLAF pareigos saugoti su tyrimais susijusios informacijos konfidencialumą ir PK poreikio stebėti.

50. Bylų perdavimo nacionalinėms teisminėms institucijoms klausimu PK išreiškė pageidavimą gauti TAPS nuomones dėl baigiamųjų ataskaitų ir rekomendacijų, pateikiamų OLAF GD, kad PK galėtų stebėti, kaip taikomos procesinės garantijos. Kadangi tokiame dokumente gali būti asmens duomenų, PK susitarė su OLAF pirmiausiai paklausti Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno nuomonės šiuo klausimu. Nuomonė dar negauta.

51. 2014 m. sausio 31 d., paskutinę šio ataskaitinio laikotarpio dieną, buvo pirmą kartą pagal darbo susitarimus perduota informacija, kurią reguliariai teikti PK yra įpareigotas OLAF GD. Dėl to išsamesnis susitarimų įgyvendinimo vertinimas bus pateiktas vėlesnėje ataskaitoje.

52. Pripažindamas, kad darbo susitarimai yra svarbus pasiekimas, PK pažymi, kad dabar labai svarbu gerinti jų įgyvendinimą, ypač informacijos, kurią OLAF teikia PK, turinio atžvilgiu. Kitaip PK negalės veiksmingai atlikti savo stebėjimo funkcijos.

4. BENDRADARBIAVIMAS SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS

Susitikimai su ES institucijomis

53. 2013 m. gegužės–liepos mėnesiais PK buvo kviečiamas Parlamentui (Biudžeto kontrolės komitete), Tarybai (Kovos su sukčiavimu darbo grupėje) bei Europos Audito Rūmams pristatyti 2012 m. veiklos ataskaitos išvadas.

54. Keliuose kituose susitikimuose su Biudžeto kontrolės komitetu bei su Komisijos nariu A. Šemeta PK pateikė ataskaitas apie OLAF tyrimų rezultatus ir apie tai, kaip laikomasi pagrindinių teisių. PK taip pat pateikė išvadas apie OLAF priežiūros veiksmingumą, OLAF reglamento reformą ir naują OLAF priežiūros struktūrą, pasiūlytą Komisijos komunikate „Geresnis OLAF valdymas ir vykdant tyrimus taikomos procesinės apsaugos stiprinimas“ (18).

55. 2013 m. lapkritį PK surengė neformalų apsikeitimą nuomonėmis apie OLAF ir jos PK kylančius iššūkius, įsigaliojus Reglamentui (ES, Euratomas) Nr. 883/2013.

Apsikeitimas nuomonėmis su kitomis ES institucijomis

56. 2013 m. rugpjūtį PK pradėjo pasirengimą oficialiam apsikeitimui nuomonėmis su Komisija, Parlamentu, Taryba ir Audito Rūmais apie su OLAF veikla susijusią politiką, kaip numatyta Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 16 straipsnyje. PK pasiūlė pirmiausia susitelkti ties reformuoto OLAF priežiūros sistema. Deja, Komisija parengiamuosius posėdžius surengė su visais kitais dalyviais, išskyrus PK. Dėl to kol kas nėra aišku, ar pirmasis nuomonių apsikeitimas atitiks reglamente numatytus tikslus.

Europos Parlamento vieši klausymai dėl procesinių garantijų

57. 2013 m. spalį PK, remdamasis stebėjimo patirtimi, priėmė poziciją dėl OLAF procesinių saugiklių stiprinimo (19). PK pozicija dėl Komisijos komunikate siūlomų naujų Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 pakeitimų buvo pristatyta per Parlamento surengtus viešus klausymus (20).

58. PK palankiai įvertino Komisijos pasiūlymą, tačiau pabrėžė, kad reikia persvarstyti keletą struktūrinių sprendimų atsižvelgiant į OLAF ir jos PK nepriklausomumą. Ypač reikia vengti įgaliojimų susidūrimo ar darbo dubliavimo tarp dabartinės ir būsimos priežiūros struktūrų. PK pasiūlė alternatyvių sprendimų, kaip išlaikyti ir į visa apimantį priežiūros mechanizmą įtraukti naudingus Komisijos pasiūlymus.

Pilietinė visuomenė

59. „Transparency International“ ES skyrius (toliau – TI-ES) nutarė atlikti ES sąžiningumo sistemos vertinimą (21). 2014 m. sausį PK pirmininkas ir sekretoriato nariai susitiko su TI-ES atstovais ir aptarė tokius klausimus, kaip OLAF ir PK santykiai, OLAF atskaitingumas ir nepriklausomumas, paties PK taisyklių sąžiningumas.

5. PRIEŽIŪROS KOMITETO VALDYMAS

Priežiūros komiteto vaidmuo pagal Reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 883/2013

60. Reglamentu (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 buvo šiek tiek pakeistas PK vaidmuo ir stebėjimo metodai. Dėl to didelė PK posėdžių dalis buvo skirta diskusijoms apie jų poveikį PK veiklai.

61. PK išsamiai išanalizavo pokyčius, susijusius su savo paskirtimi ir vaidmeniu, pagrindinėmis užduotimis, stebėjimo ir ataskaitų teikimo įrankiais. PK dokumente apie jo paskirtį, įgaliojimus ir tikslus (22), atsižvelgiant į naują OLAF reglamentą, paaiškinami tie pokyčiai, PK stebėjimo formulė ir jo sekretoriato, kurio nepriklausomas veikimas yra paties PK nepriklausomumo garantas, vaidmuo.

Prioritetai ir tikslai

62. PK apibrėžė strateginius kitos kadencijos tikslus ir prioritetus, kuriais siekiama padidinti pagrindinių veiklos sričių rezultatyvumą ir poveikį, tuo paremti OLAF tyrimo funkciją ir sustiprinti OLAF nepriklausomumą. PK nustatė tokius strateginius tikslus: i) sukurti rezultatyvius, pragmatiškus stebėjimo įrankius; ii) pagerinti bendradarbiavimą su OLAF ir jos generaliniu direktoriumi; iii) kaip suinteresuotoji šalis, dalyvauti įgyvendinant kovos su sukčiavimu politiką; iv) užtikrinti, kad apie PK veiklą daugiau žinotų ES institucijos ir valstybės narės; v) plėtoti PK darbo metodus; vi) saugoti PK ir jo sekretoriato nepriklausomą veikimą; vii) įnešti indėlį į teisėkūros pasiūlymus stiprinti OLAF priežiūrą. Kad pasiektų šiuos tikslus, PK nustatė keletą prioritetų, kurie taip pat aptariami dokumente apie PK paskirtį, įgaliojimus ir tikslus, kuriame taip pat aptariama PK vidutinio laikotarpio strategija.

Elgesio kodeksas

63. 2013 m. spalio 9 d. PK patvirtino Elgesio kodeksą bei aiškinamąjį memorandumą, skirtą dokumentui„Nešališkumo saugikliai bei interesų konfliktų grėsmė vykdant stebėjimo funkciją“ (23). PK pabrėžė, kad jo nariai dažniausiai užima aukštas pareigas savo šalių nacionalinėse teisminėse institucijose ar administracijose ir dėl to bet kuriuo OLAF bylos etapu gali tapti OLAF partneriais ar nacionaliniu lygiu bendraujančiomis šalimis. Jie taip pat nuolat stebi OLAF bylas, ypač tas, kurias nagrinėjant reikia informaciją perduoti nacionalinėms teisminėms institucijoms. Dėl to gali būti atvejų, kai jie su ta pačia OLAF byla susidurs ir atlikdami savo pareigas valstybėje narėje, ir kaip PK nariai. Būtina užtikrinti, kad, užimant dvejas pareigas, nagrinėjant bylą nekiltų realaus ar galimo interesų konflikto, kuris pakirstų visuomenės pasitikėjimą jų darbo nešališkumu ir objektyvumu. PK įvertino konkrečias jo narių užduotis, kurios galėtų lemti interesų konfliktą, ir sudarė situacijų, kurios gali sukelti interesų konfliktą, sąrašą. Elgesio kodekse numatyta aiški procedūra, kaip elgtis interesų konflikto atveju.

64. Norėdamas šią politiką bei elgesio kodeksą išdėstyti aiškiais teisiniais terminais, PK nutarė, kad derėtų pakeisti darbo tvarkos taisykles. Šis darbas vis dar vyksta.

Darbo metodai

65. 2013 m. kovą PK priėmė naują narį – Tuomas PÖYSTI. Per posėdį 2013 m. spalį PK išrinko Johan DENOLF dar metus dirbti komiteto pirmininku.

66. Nuo 2013 m. vasario iki 2014 m. sausio imtinai PK Briuselyje ir Liuksemburge surengė 11 plenarinių sesijų. Pirmininkas, pranešėjai ir sekretoriato nariai taip pat reguliariai dalyvavo susitikimuose, skirtuose įvairiems konkretiems klausimams aptarti, plenarinėms sesijoms parengti ir veiksmams po jų įgyvendinti.

67. Kiekvienam reikšmingam nagrinėjamam klausimui PK paskirdavo pranešėją. Taip buvo padaryta ir sprendžiant dėl OLAF biudžeto, analizuojant OLAF skundų nagrinėjimo procedūras, GD nurodymus darbuotojams dėl tyrimo procedūrų, OLAF tyrimų politikos prioritetus ir OLAF atrankos procesą. Pranešėjai dirbo su sekretoriatu ir rengė nuomonių ar dokumentų projektus, kurie buvo aptariami plenarinėse sesijose.

68. Per 2013 m. vasario plenarinę sesiją PK sekretoriatas OLAF vyriausiajai vadovybei pristatė PK darbo metodus, ypač atkreipdamas dėmesį į atvejus, kai OLAF turi bylas perduoti nacionalinėms teisminėms institucijoms. Taip pat buvo paaiškinta, kokios informacijos PK reikia, kad galėtų tinkamai atlikti savo užduotis. Šis pristatymas tapo pagrindu, pagal kurį PK parengė stebėjimo gaires. Įsigaliojus Reglamentui (ES, Euratomas) Nr. 883/2013, PK rengia naujas stebėjimo gaires.

6. PRIEŽIŪROS KOMITETO SEKRETORIATAS

69. PK sekretoriatą sudaro teisininkai, tyrėjai ir padėjėjai, užtikrinantys kasdienį OLAF tyrimo veiklos stebėjimą ir padedantys PK nariams vykdyti jų užduotis. Sekretoriatas gauna visą PK pateikiamą informaciją ir atlieka pirminį jos vertinimą. Sekretoriatas taip pat atsakingas už teisinį PK narių konsultavimą.

70. PK norėtų pabrėžti, kad sekretoriatui turi būti sudarytos sąlygos lojaliai ir efektyviai padėti PK įgyvendinti stebėjimo funkciją, apsisaugant nuo galimos interesų konflikto grėsmės, nes OLAF darbuotojai yra pavaldūs OLAF GD. Per pastaruosius keletą metų PK nuolat pabrėžia jo nepriklausomo ir rezultatyvaus veikimo svarbą, o tam reikia nepriklausomo ir tinkamai darbuotojais aprūpinto sekretoriato, kuris, nors ir yra OLAF struktūros viduje, funkcionuoja nepriklausomai ir griežtai tik pagal PK nurodymus. PK teigiamai vertina, kad jo sekretoriato nepriklausomas veikimas jau užtikrintas pagal Reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 (24).

71. PK nustatė keturias pamatines sąlygas, nuo kurių priklauso nepriklausomas sekretoriato veikimas: i) sekretoriato vadovas įdarbinamas, vertinamas ir paaukštinamas PK sprendimu; ii) sekretoriato vadovo pareigybė perkvalifikuojama į vyresniojo vadovo pareigybę; iii) sekretoriato darbuotojus įdarbina, vertina ir paaukština sekretoriato vadovas; iv) sekretoriato biudžeto įgyvendinimas perduodamas sekretoriato vadovui. PK pradėjo diskusijas su OLAF GD dėl šių naujų reglamento reikalavimų įgyvendinimo, diskusijos dar vyksta.

72. PK taip pat teigiamai vertina, kad OLAF GD vėl numatė sekretoriatui skirti iki 8 etatų, kaip ir buvo iki OLAF pertvarkos 2012 m.

Kaip susisiekti su priežiūros komitetu

Per PK sekretoriatą:

Paštu J30 13/62 – Rue Joseph II, 30 – 1049 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË Telefonu + 32 22984022 Elektroniniu paštu OLAF-FMB-supervisory-committee@ec.europa.eu Faksu + 32 22959776 Internetu http://ec.europa.eu/anti_fraud/about-us/supervisory-committee/index_en.htm

(1) 2013 m. rugsėjo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų tyrimų ir kuriuo panaikinami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1073/1999 ir Tarybos reglamentas (Euratomas) Nr. 1074/1999, OL L 248,2013 9 18, p. 1.

(2) 15 straipsnis.

(3) Žr. 5 priedą.

(4) Žr. 3 priedą.

(5) Žr. 4 priedą. Nors ši nuomonė priimta 2014 m. kovą, PK nutarė ją pridėti prie šios veiklos ataskaitos, nes beveik visas nuomonės rengimo darbas buvo atliktas šiuo ataskaitiniu laikotarpiu.

(6) 2013 m. PK gavo 186 devynių mėnesių ataskaitas.

(7) 21 atvejis, kuriuo informaciją reikėjo perduoti nacionalinėms teisminėms tarnyboms ir kurį OLAF perdavė PK 2013 m. sausį, aprašytas 2012 m. PK metinėje veiklos ataskaitoje. 2013 m. iš viso gautos 77 bylos.

(8) OLAF perdavė PK nuomones dėl baigiamųjų ar tarpinių ataskaitų dėl 72 iš 77 bylų, kurios 2013 m. buvo perduotos nacionalinėms teisminėms institucijoms.

(9) Pastaruoju atveju tas asmuo buvo apklausiamas pagal ankstesniame OLAF vadove nustatytas taisyklas.

(10) Žr. 2 priedą.

(11) OL L 145, 2001 5 31, p. 43).

(12) ES pareigūnų tarnybos nuostatų 22a straipsnis ir kitų ES tarnautojų įdarbinimo sąlygų 11 straipsnis.

(13) Po konsultacijų su Komisijos teisės tarnyba – žr. 2008 m. lapkričio 10 d. OLAF GD pranešimą OLAF darbuotojams.

(14) OL L 257, 2013 9 28, p. 19.

(15) Žr. 1 priedą.

(16) Žr. santrauką 7 priede.

(17) Žr. 10 priedą.

(18) COM(2013)533 final, 2013 7 17.

(19) Žr. 6 priedą.

(20) 2013 m. spalio 3 d. vieši klausymai „OLAF ir susijusių asmenų teisės“.

(21) Žr. http://www.transparencyinternational.eu/european-union-integrity-system-study/.

(22) Žr. 8 priedą.

(23) Žr. 9 priedą.

(24) 40 konstatuojamoji dalis.

PRIEDAI 1. Nuomonė Nr. 1/2013. 2014 m. preliminarus OLAF biudžeto projektas 2. Nuomonė Nr. 2/2013. OLAF vidinės skundų procedūros sukūrimas 3. Nuomonė Nr. 1/2014. OLAF tyrimų politikos prioritetai 4. Nuomonė Nr. 2/2014. OLAF bylų atranka 5. PK pastabos dėl OLAF tyrimo procedūrų 6. Dokumentas dėl OLAF procesinių garantijų stiprinimo 7. 2012 m. PK rekomendacijos 8. Laikotarpio vidurio strategija dėl PK paskirties, įgaliojimų ir tikslų 9. PK narių elgesio taisyklės ir aiškinamasis memorandumas dėl nešališkumo apsaugos priemonių ir interesų konflikto grėsmės vykdant stebėjimo funkciją 10. Darbo susitarimai su OLAF

1 PRIEDAS OPINION No 1/2013 OLAF's preliminary draft budget for 2014 Brussels, 16 July 2013 INTRODUCTION At the meetings of 27 February and 16 July, 2013, OLAF's Supervisory Committee examined OLAF's preliminary budget for 2014 and adopted the following opinion. In accordance with the Regulation (EC) No 1073/1999 of the European Parliament and of the Council of 25 May 1999 concerning investigations conducted by the European Anti-Fraud Office (OLAF) (1) and Article 3 of the Commission Decision 1999/352/EC, ECSC, Euratom (2), the European Anti-Fraud Office (hereinafter OLAF) shall have full independence to exercise its investigative function in all institutions, bodies, offices and agencies established by or on the basis of the Treaty on the European Union, Treaty on the Functioning of the European Union and the Euratom Treaty. To do this and to ensure that OLAF is able to function in an efficient and effective manner and contribute in the best possible way to the Union's objectives of the fight against fraud defined in Article 325 of the Treaty on the Functioning of the European Union, a specific budget line within the Commission budget (European Commission section of the general budget of the European Union) is created for OLAF. (3) In accordance with Article 11 of the Regulation (EC) No 1073/1999 the mission of the OLAF Supervisory Committee (SC) is to reinforce the independence of OLAF in the exercise of OLAF's investigative function. In the reform of Regulation (EC) No 1073/1999 adopted by the European Parliament and the Council in 2013, the role of the SC has been strengthened as guardian of the independence of OLAF in its investigative function and in the supervision of the respect of fundamental rights and freedoms. In this context, and with a view to the powers conferred by the Commission on the SC (4), the SC has considered OLAF's preliminary draft budget (PDB) and the Commission draft budget for 2014 concerning OLAF and delivers the following Opinion. The objective of the procedure in which the SC adopts an Opinion on OLAF's preliminary draft budget and draft budget is to give assurance that the draft budget duly takes into account the independence of the investigative function of OLAF and that OLAF is resourced to function effectively and efficiently as an inter-institutional service in stepping up the fight against fraud as foreseen by the Union legislator in Regulation (EC) No 1073/1999. The SC Opinion on the preliminary draft budget also creates a documented forum of the SC advice to the Director-General of OLAF and to the Budgetary Authority of the Union and other Institutions of the Union on the prerequisites for efficient allocation and use of resources to and within OLAF. In this way the SC Opinion contributes to the attainment of value for money, legal certainty and efficient anti-fraud policy in the European Union. The Opinion of the SC is not therefore limited only to commenting on the budget line on the SC of the OLAF. I. RESOURCES In the draft budget presented by the Commission on 26 June 2013, the OLAF budget will be increased by approximately 1,5 % with a total expenditure of EUR 58 523 000. The increase comes principally from the transfer of an additional 6 posts from headquarters budget line ‘Expenditure related to officials and temporary staff working with the institution to OLAF’. If the impact of the EU enlargement to include Croatia is taken into account, the increase in the OLAF expenditure is 0,7 %. In the draft budget presented by the Commission the general increase in the Commission's administrative expenditure is 0,1 % and 0,8 % when taking into account the expenditure resulting from the enlargement to Croatia. The OLAF Budget has not been subject to the same strict savings measures as those within the Commission services in general. The SC notes this with satisfaction and considers that this line on resources provides the conditions necessary to continue the fight against fraud as one of the important priorities of the European Union. The budget line concerning buildings and IT has been kept on zero growth in accordance with the general orientation of the Commission. The SC observes that a well-organised and up-to-date ICT support and infrastructure are necessary conditions for a cost-effective fraud investigation function. The SC has no objection to the general orientation in the Commission draft budget but SC would stress the need to keep both OLAF's Case Management, ICT analytics and other information systems up to date in order to enable OLAF to function efficiently. Allocation of resources to priority activities The SC has regularly recommended to OLAF in its previous opinions on the budget to allocate more staff to OLAF's core business — investigations — by shifting them from the support units. In addition, the SC has proposed clarification of the distinction between investigative and operational activities of OLAF. The SC notes the reorganisation of OLAF put in place on 1 February 2012 in which resources at the organisational level were increasingly concentrated on investigations. As a result of this, in the OLAF Report of 2012, the distribution of staff in the units dealing with the fight against fraud, OLAF policy strategy and coordination and administrative support is reported separately. This goes in the direction of clarification of the distinction between investigative and other operational activities of OLAF in line with the SC's earlier recommendations. However, the SC considers that clarification between investigation and investigation support functions, anti-fraud policy functions and other operational activities of OLAF should go still further. Opening and follow up of the investigations The SC would mention that consistent application over the years of the investigative policy priorities in line with Union's anti-fraud policy and the Commission's anti-fraud strategy is a core issue in the resources management of OLAF and in the performance of its investigative function. The SC notes that in the OLAF Management Plan the alignment with the investigative policy priorities is defined as one of the performance indicators for OLAF. (5) The SC underlines the importance of transparent and reliable follow-up of the investigative policy priorities. The SC would refer to its earlier observations and statistics as presented by the European Court of Auditors in the Special Report No 2/2011 (6) on the low number of OLAF investigations leading to convictions by Member States judicial authorities. (7) The SC considers that the rate of OLAF reports leading to convictions is one of the key indicators of the effectiveness of OLAF's investigative function requiring close and open attention. The SC recognises that the reasons why OLAF reports do not lead to conviction may, in some instances lie outside OLAF's control, however, the impact of such external factors should be carefully analysed and transparently reported. The SC therefore encourages OLAF to continue to develop indicators and report on them in a transparent and reliable manner in order to show an example of value for money and to demonstrate the positive impact that contribution of additional resources to OLAF has in the fight against fraud in the European Union, appropriate follow-up thus ensuring that the ultimate results of investigations are achieved. Without this OLAF risks carrying out good, hard work which may ultimately not produce the required results. HR strategy The reorganisation of the Office resulted in significant shifts of staff and modifications in their job description or even a completely new allocation of tasks. In such circumstances the SC reiterates its earlier position that it is essential to have an appropriate human resources strategy built on the identified and real needs of the organisation and its priorities, with the aim of giving direction and maximising the use of existing resources. The SC draws particular attention to OLAF's ability to recruit and maintain high quality professionals in its investigative functions as a focal point of cost-effective anti-fraud service at the Union level. A crucial element of the human resources strategy should continue to be the continuous training related to internal mobility and overall restructuring. It should address the optimum balance between administrators and staff members with administrative professional background performing core investigative tasks and assistants providing support services. Recommendations: — Effective follow-up of investigations must be ensured and results of the investigations reported with timely and reliable indicators — OLAF shall continue to develop indicators describing the efficiency and quality of its investigative function and on the alignment with the anti-fraud policy of the European Union and anti-fraud strategy of the European Commission — A human resources strategy based on a needs assessment of OLAF's current activities should be developed and focus given to training, career development, succession planning and appropriate balance between assistants providing support services and administrators performing core investigative tasks. II. BUDGETARY PROCEDURE The Commission Decision establishing OLAF is clear that the SC must be consulted on the PDB of OLAF before it is sent to the Director-General for Budgets (8). Up to now the Director-General of OLAF has transmitted the PDB to the Committee after ‘technical’ meetings/arrangements with DG Budget. In 2013 the SC was presented with the preliminary draft budget in February and informed in June with regard to the Commission Decision on the draft budget for 2014. The SC believes that to provide an effective opinion on the PDB is one of its core tasks and would remind the Director-General of OLAF to undertake a substantive consultation with the SC prior to budget negotiations with DG Budget. Furthermore, the SC would encourage the Director-General to consult the SC on the OLAF Annual Management plan in order to have independent support and feed-back based on the follow-up of the investigative function by the SC. Conclusion: — The Director-General of OLAF shall ensure that the SC be effectively consulted regarding the next PDB by means of a real and substantive exchange of opinions between the Director-General and the Committee before the PDB is sent to the Director-General for Budget in any form. III. THE SC AND THE SECRETARIAT OF THE SC The SC expenditure The SC notes that the budget line of the expenditure related to the SC is not changed in 2014 draft budget. The SC draws attention to the fact that with the extended responsibilities attributed to the SC by the Union legislator, the performance of the duties of the SC requires the devotion of a considerable amount of time by its Members who, by definition, do so on a part time bases. The Resources of the Secretariat of the SC In accordance with Regulation (EC) No 1073/1999 the SC has a crucial role to play in the monitoring of OLAF's investigative function. Moreover, the SC has a specific inter-institutional character. In the discharge of its duties assigned by the legislator, the SC is dependent on its Secretariat. The SC would like to point out that the role of the Secretariat is primarily not to assist in the organisation and documentation of the meeting of the SC. In practice, the SC Secretariat performs an overall, regular monitoring of the investigative function of OLAF. This results from the fact that it is the SC Secretariat which has access, in accordance with the established access arrangements, to the OLAF Case Management System. The data protection rules de facto require that access to case information by the SC is implemented via the SC secretariat. An adequately staffed Secretariat with high quality personnel is thus a vital condition for the SC in the discharge of its duties as stipulated by the legislator. The SC considers that the 2014 draft budget creates conditions for appropriate resourcing of the SC Secretariat. The SC would point out the general principle of sincere cooperation between Institutions and bodies of the European Union, which is a general principle of the Union law, specifically that Regulation (EC) No 1073/1999 sets out further requirements on the sincere cooperation between the Director-General of OLAF and the SC. The Director-General of OLAF shall, in the spirit of sincere cooperation, consult the SC on all issues which relate to the staffing, promotion of personnel and resources of the SC Secretariat. To be fully informative and representative of the total cost of supervision, the budget entry for the SC should incorporate the total cost of operations stemming from the duties stipulated in Regulation (EC) No 1073/1999, that is, all the SC Members' expenditure as well as that of its Secretariat which includes their salaries, training, travel etc. OLAF has the privilege of transferring its funds freely from one line item to another. By joining up the total cost of the SC's function in a separate budget entry it is ensured that funds targeted for use by the SC are actually used for the supervisory function. However, funds remaining unused could be redeployed to other headings within the OLAF budget. Such redeployment should only be possible with prior notification to the SC and its approval. The Head of the SC Secretariat should be sub-delegated as the authorising officer to manage the total fund allocation for the SC's operations under the control of the Committee. Having one budget line which incorporates all expenditure will facilitate the management and efficiencies of the supervisory framework whilst, at the same time, any unused funds are passed on to other OLAF budget lines by the Director-General upon the approval of the SC. A separate budget line has the benefit of transparency and reflects also the independence of the SC in line with the Regulation. At the same time, this separate budget line will inform the three institutions appointing the SC regarding the resources specifically allocated to the supervisory function. Secretariat Staff The SC maintains its position, as expressed in its previous opinions on the OLAF budget, on the minimum requirement of eight Secretariat staff, which is equivalent to the current needs of the SC. This represents about 2 % of OLAF staff (9) which the SC deems the minimum number required for it to carry out its monitoring function efficiently. (10) The SC would point out that the legal duties of the SC require a small, but high quality staff in Secretariat. The SC has noted with satisfaction the intention of the OLAF Director-General to allocate additional posts to the Secretariat. The SC expects a fluid and rapid implementation of the announced intention. Furthermore, the SC is of the opinion that, with regard to the appointment of the Head of the Secretariat and other staff for its Secretariat, including internal transfers, there should be close consultation with the Committee, as indicated in its Rules of Procedure (11) reflecting the principle of cooperation stipulated in the Regulation. The SC acknowledges that the Commission staff rules and the appraisal and promotion system do not currently permit the SC Members to evaluate the performance of the staff of the Secretariat directly. The SC also notes that nothing in the Commission staff rules and appraisal and promotion system excludes the consultation of the SC and that some Institutions have developed consultation systems for situations in which a member of staff is effectively working for another directorate or body than the one which is legally responsible for the appraisal and promotion. Therefore the SC considers that even though the appraisal of the Head of Secretariat and his promotion are ultimately decided by the Director-General of OLAF, he should make these decisions on the basis of the opinions of the Committee under whose direct authority the Secretariat works, as it is foreseen in the SC's Rules of Procedure (12). This will ensure the continuous independence of the Secretariat in their day to day functions. Recommendations: — Separate budget line for both the SC and Secretariat should be considered to clearly indicate the costs of the SC function and to highlight in a transparent manner the inter-institutional character of the SC and its Secretariat. — The Director-General of OLAF shall, in sincere and close cooperation with the SC, ensure that appropriate resources and staff members are allocated to the SC Secretariat in line with the intention expressed by the Director-General. — Regular monitoring of the investigative function of OLAF and SC access to information depend on a small but high quality Secretariat. The Secretariat should have eight members of staff. — Appointments, appraisal and promotion of the SC Secretariat staff should only be made following the approval of the SC, thus ensuring full independence of the SC Secretariat in the performance of its duties. — Appraisal of the Head of Secretariat and his promotion should be decided by the Director-General on the basis of the SC's opinion. IV. CONCLUSION The SC supports OLAF's draft budget for 2014 with the provision that the above recommendations be taken into consideration. In accordance with Article 6(2) of the Commission Decision of 28 April 1999, the Opinion should be transmitted to the Budgetary Authority by OLAF. Furthermore, the SC invites the Director-General of OLAF to update the SC regularly on measures taken by OLAF towards implementation of the recommendations in this Opinion. Adopted in Brussels, on 16 July 2013 For the Supervisory Committee, Johan DENOLF Chairman (1) Regulation (EC) No 1073/1999 of the European Parliament and of the Council of 25 May 1999 concerning investigations conducted by the European Anti-Fraud Office (OLAF) (OJ L 136, 31.5.1999, p. 1). (2) Commission Decision 1999/352/EC, ECSC, Euratom of 28 April 1999 establishing the European Anti-Fraud Office (OLAF) (OJ L 136, 31.5.1999, p. 20). (3) See Art. 13 of Regulation (EC) No 1073/1999 (Art. 18 of the Regulation amended as of 1 October 2013). (4) Article 6 of the Commission Decision 1999/352/EC, ECSC, Euratom. (5) See OLAF Annual Activity Report 2012 final, Ares (2013) 509786 — 26.3.2013: chapter 1.3, Specific objectives for ‘fight against fraud’: investigative and coordination activities, p. 5. (6) Special Report No 2/2011, ‘Follow-up of Special Report No 1/2005 concerning the management of the European Anti-Fraud Office’. (7) See the SC Opinion 1/2012 of the 2013 OLAF draft budget, reproduced as Annex 2 of the SC Annual Report of 2012. (8) Article 6(2) of the Commission Decision 1999/352/EC, ECSC, Euratom cited above provides: ‘After consulting the Surveillance Committee, the Director shall send the Director-General for Budgets a preliminary draft budget to be entered in the special heading for the Office in the annual general budget’. (9) According to the OLAF report for 2011, there are 437 staff in the Office. (10) For the detailed analysis of the SC workload and consequently of the necessary SC Secretariat resources, see the note of the Head of the SC Secretariat of 21 March 2013. In view of the incoming amendments to Regulation (EC) No 1073/1999 entrusting additional tasks to the SC, the resources of the SC Secretariat may require reinforcement in the year 2014. (11) Article 11(3) of the SC's Rules of Procedure provides as follows: ‘In any case, the Head of the Secretariat shall inform the SC about the candidates for membership of the Secretariat. Once the applications are known, the Committee shall discuss in the plenary session whether they meet the Committee's working needs with a view to submitting a proposal for their appointment to OLAF's Director-General’ (OJ L 308, 24.11.2011, p. 114). (12) Article 11(5) of the SC's Rules of Procedure provides as follows: ‘The Supervisory Committee shall periodically evaluate the work of the Head of the Secretariat and of the Secretariat members’.

2 PRIEDAS OPINION No 2/2013 on establishing an internal OLAF procedure for complaints The Supervisory Committee of the European Anti-Fraud Office (OLAF) examined the options for redress open to persons involved in OLAF's investigations regarding potential violations of their rights and procedural guarantees. The Committee found that such persons do not have sufficient and immediate remedies to redress potential violations either through an external (an EU or national court, the European Ombudsman or the European Data Protection Supervisor) or internal mechanism (OLAF itself). The Committee believes that the new Regulation (EU, Euratom) No 883/2013 concerning investigations conducted by OLAF has not resolved the problem, since it does not introduce a mechanism for dealing with individual complaints. The Committee expressed the opinion that the current legislative gap could be closed by putting in place a transparent and efficient complaints procedure within OLAF, to deal with complaints alleging potential breaches of fundamental rights and procedural guarantees in the course of an OLAF investigation. The Committee therefore recommended that the Director-General of OLAF institute such an internal procedure and put forward concrete suggestions with regard to its implementation. INTRODUCTION 1. OLAF has been given far-reaching powers of investigation in order to efficiently carry out its mission to protect the financial interests of the EU. The exercise of these powers is very likely to touch upon the fundamental rights of persons concerned by investigations (1), and therefore their respect by OLAF is essential. It contributes — as the SC has already emphasised (2) — not only to ensuring the effectiveness and efficiency of OLAF's investigative activities, but also to consolidating its reputation, credibility and ultimately its independence. 2. OLAF is obliged to ensure the protection of fundamental rights by safeguarding the procedural guarantees as listed by the EU Charter of Fundamental Rights (3). In addition, the EU legislator decided to enhance OLAF's accountability for its investigative activities by reforming its legal framework (4) which resulted in the adoption of Regulation (EU, Euratom) No 883/2013 (5) (hereinafter, the Regulation). 3. The SC welcomes the changes brought by the Regulation but would like, nevertheless, to point out that the mechanisms put in place to enforce the procedural guarantees need further improvement. The Regulation provides for a legality check (6) and a monitoring mechanism (7), but does not establish a mechanism for dealing with individual complaints which would be, in the SC's view, indispensable for ensuring effective protection of fundamental rights. 4. In the SC's opinion, persons involved in OLAF investigations do not have sufficient and immediate remedies to redress potential violations of their rights and the recent reform of the legal framework has not solved that problem. Therefore, the SC takes the view that the Director-General of OLAF ((hereinafter, the DG) should swiftly establish a transparent and stable internal procedure for dealing with individual complaints. I. INSUFFICIENCY OF THE EXISTING REDRESS MECHANISMS 5. Persons considering that, in the course of an investigation, OLAF breached their fundamental rights and wishing to complain, have at their disposal various means of judicial and non-judicial review which, however, may be insufficient, for the reasons stated below. 6. Firstly, they may seek the direct judicial review by an EU Court (action for annulment, action for damages and request for interim relief) or indirectjudicial review by EU and national courts (preliminary ruling procedure). (8) However, it should be noted that these actions are governed by rather strict rules on admissibility (9) and must fulfil a number of conditions to trigger a right to reparation (10). Even when an action is successful, ‘Judicial protection is obtained long after the contested investigative act and the act as such is not affected by the EU court's ruling; only compensation for the prejudice created by that act is obtained’ (11). 7. Secondly, persons wishing to complain may address themselves to the European Data Protection Supervisor (EDPS), who is specifically entrusted (12) with the competence of hearing and investigating complaints lodged by persons whose personal data are processed by OLAF. However, the material scope of his review is limited to the protection of personal data and privacy. 8. Thirdly, the European Ombudsman (EO) is competent to investigate complaints regarding maladministration (13) against OLAF, namely failure to act in accordance with the law, to respect the principles of good administration, or breaches of fundamental rights. Nevertheless, it is the EO's view — which the SC fully shares — that an institution ‘in frequent contact with people who may have reason to complain should provide for a first line complaints mechanism allowing for their problems to be addressed and solved rapidly, before, in the event that resolution is not successful, having to turn to other redress mechanisms, such as Ombudsmen and courts’ (14). The SC considers that this statement also applies to OLAF. 9. Fourthly, the SC itself — as the OLAF's supervisory body — is quite often the addressee of individual complaints which it takes into consideration as a valuable source of information concerning OLAF's investigations and thus triggering the SC's monitoring activity. The SC's role, as emphasised by a ruling of the EU General Court (15) and confirmed by Regulation (EU, Euratom) No 883/2013, is to monitor developments concerning the application of procedural guarantees and the duration of investigations (16) which cannot be carried out without examination of individual cases. However, the SC was not established as a complaints body and its supervision takes place only ex post, since the SC cannot intervene in ongoing investigations. Furthermore, the SC regrets the lack of appropriate monitoring tools at its disposal and the absence of a specific reporting obligation for the DG to inform the SC of complaints addressed to him and, in particular, on the way they were dealt with. 10. In addition to the external mechanisms, the SC notes that an internal mechanism for dealing with individual complaints is not completely absent from the legal framework governing OLAF's investigations. Any official or other servant of the EU who is the subject of an internal investigation has the right to submit to the DG a complaint against an act adversely affecting him in connection with investigations by OLAF (17). However, according to the existing EU case-law, OLAF's investigative acts do not constitute acts adversely affecting the persons concerned within the meaning of Article 90a of the Staff Regulations and therefore are not challengeable acts (18). 11. Moreover, the SC would point out that OLAF staff who are aware of possible illegal activities or serious violations of professional duties that might trigger potential breaches of fundamental rights and procedural guarantees within an investigation have the additional possibility to report wrongdoing within OLAF to the President of the SC, on the basis of Article 22a of the Staff Regulations and of the agreement between the DG and the SC (19). II. LACK OF A COMPLAINT PROCEDURE IN REGULATION (EU, Euratom) No 883/2013 12. The SC notes that the intention of the EU legislator was to strengthen the protection of procedural guarantees applicable in OLAF's investigations (a) by inserting in the Regulation detailed provisions concerning the procedural guarantees and (b) by enforcing them by means of an enhanced review. As a result, Article 9 of the Regulation contains now explicit procedural guarantees and thus defines and clarifies the contents of those foreseen in the Charter. On the other hand, although the EU institutions involved in the legislative process all agreed on the need for a review of potential violation of fundamental rights and put forward various proposals aimed at establishing both an ex ante legality check (relating, inter alia, to the respect of procedural guarantees of persons under investigation, during all stages of the investigation) and an ex post review procedure for handling individual complaints (20), it seems that no consensus was finally reached, since the Regulation does not explicitly put in place any such procedure. 13. The SC would point out that in the past, via its internal rules, OLAF put in place a review procedure open to all persons concerned in internal and external investigations in which procedural guarantees were allegedly not respected in a manner possibly having an impact on the conclusions of the investigation (21). This procedure evolved under the influence of interinstitutional discussions on reforming the OLAF legal framework. Since the Commission's proposal of 17 March 2011 contained provisions on a review procedure (22), the Instructions to Staff on Investigation Procedures (ISIP) (23) adopted by the OLAF DG as of 1 February 2012 anticipated the forthcoming legislative changes with the setting up of a procedure for dealing with complaints concerning an alleged failure to respect procedural guarantees (24). However, that Commission's proposal, which was subject to negotiations during the legislative process, was ultimately not maintained. Therefore, when the ISIP were replaced by the new Guidelines on Investigation Procedures (GIP), which entered into force on the same day as the new OLAF Regulation (1 October 2013), this internal procedure disappeared. 14. As a result, neither the Regulation nor OLAF's internal rules foresee any formal procedure for dealing with individual complaints. Therefore, the objective of improving the mechanisms for redressing potential breaches by OLAF of procedural guarantees of persons under investigation has not been achieved. The SC would point out that the recent Communication from the Commission on Improving OLAF's governance and reinforcing procedural safeguards in investigations (25) supports the SC's view and its repeated recommendations (26) concerning the introduction of transparent and stable procedures for an internal legality check and for an independent review of complaints. This Communication also confirms the need for further improvements to the Regulation, by establishing of the office of a ‘Controller of procedural safeguards’. 15. With its longstanding experience in monitoring OLAF's investigative function and thereby compliance by OLAF with fundamental rights and procedural guarantees, the SC is therefore concerned by the lack of a transparent procedure for dealing with individual complaints and takes the view that, at least during the transitional period, until further amendments to the Regulation are adopted, the current gap should be closed by the DG re-establishing an internal procedure for complaint in OLAF. III. THE WAY FORWARD: AN INTERNAL PROCEDURE FOR COMPLAINTS 16. In OLAF's view, the notion of ‘complaints’ covers (i) complaints concerning procedural guarantees in the context of investigative actions, (ii) complaints against a reply by OLAF to a request for access to personal data and (iii) complaints from whistle-blowers (concerning either OLAF's obligation to inform them on the action taken following their fraud reporting or the protection of their identity) (27). According to information provided by OLAF, in the last three years there were 25 complaints concerning OLAF's investigation activity, of which 13 were addressed to the EO (28), 8 were addressed to the EDPS (29) and 4 were requests for review addressed to OLAF (30). OLAF is also aware of other complaints, addressed to other bodies (e.g. to the SC), but it does not have any systemic overview, register or statistics related to them. 17. Taking into account the number of cases opened by OLAF (718 in 2012 (31)) and the fact that complaints against OLAF are addressed, in particular, to the EDPS, the EO and the SC (32), the small number of complaints addressed to OLAF itself may lead to the conclusion that the absence of a transparent and independent procedure for handling complaints in OLAF effectively deters potential complainants from exercising their rights. 18. The SC notes, from its monitoring experience, that in the previous years the handling of complaints appeared to be carried out on a case-by-case basis rather than through a stable and consistent procedure. The SC shares the EO's view that a case-by-case approach is not ‘the best way to ensure the efficient and transparent handling of complaints’ (33) and that without a proper complaint procedure ‘compliance [with fundamental rights] cannot ultimately be effective’ (34). Such a procedure is a key element of OLAF's accountability and legitimacy, because protecting fundamental rights ‘is not only to the benefit of persons under investigation but also of OLAF, whose legitimacy can only increase when fundamental rights are (seen to be) effectively protected’ (35). 19. The SC considers that, from the OLAF perspective, a complaint procedure would help (i) the detection by OLAF of any breach of its own legal obligations, thus allowing for a prompt reaction, (ii) monitoring by OLAF of compliance with fundamental rights and procedural guarantees by its own staff, (iii) avoiding the risk of discriminatory treatment of persons concerned, (iv) settling possible disputes before they aggravate (36). 20. In the SC's opinion, Article 41 of the Charter of Fundamental Rights (37) (right to good administration) would offer a sufficient legal basis for establishing an internal procedure for dealing with individual complaints. Complainants are entitled to expect from OLAF that their ‘affairs’ are ‘handled’ — according to the principles defined by the Charter. 21. The SC therefore believes that the DG should put in place a transparent and efficient internal procedure for dealing with all the types of complaints related to OLAF investigative activities, including not only complaints alleging potential breaches of fundamental rights in the course of an OLAF investigation, but also those concerning duration of investigations, legality of OLAF's acts, breaches of confidentiality, refusals to provide information. The following practical recommendations are without prejudice to the forthcoming legislative proposals (38) or to the SC's position as expressed in its paper on Reinforcing procedural safeguards in OLAF — in view of the monitoring experience of the Supervisory Committee (39) — they should be regarded as transitional measures until the current legal framework is improved. 22. The SC would firstly point out that it is for the DG to establish and define the exact scope and content of rules on handling of complaints in OLAF. In so doing, the DG should take into consideration a number of requirements triggered by the right to good administration. Recommendations by the EO and the Code of Good Administrative Behaviour should be also taken into account. Without establishing an exhaustive list, the SC would point to the following requirements: — fairness and impartiality, including, inter alia, the requirement that a complaint should be treated by a person not related to the investigation or not in the direct line of hierarchy of the person(s) related to the investigation (40) and the necessity to set out a minimum level of guarantees ensuring the functional independence of the person handling a given complaint, — the requirement to state reasons for the decisions taken following a complaint (41); — a reasonable time-limit for handling a complaint (42), — the right of access to one's file (subject to limitations explicitly foreseen in the Charter (43), — the right to address OLAF in one of the EU official languages and to have an answer in the same language (44), — the requirement to inform the complainant of any possible alternative forms of redress (45). 23. Secondly, with regard to the person entrusted with the handling of complaints, he should have the appropriate competencies, qualifications and experience. Such person should have well defined tasks and benefit from access to appropriate resources. He should have access to all relevant case-related information and OLAF staff should fully cooperate with him. 24. Regarding particularly the requirement of independence, the SC would stress that any effective internal complaint procedure, which would necessarily imply the handling of a complaint by an OLAF (senior) official, requires that this person act, when carrying out his review duties, in full independence of the DG. This is a key element in ensuring external credibility and public trust. The SC acknowledges the difficulty of implementing such a requirement, since this person should report to the DG on his findings while the latter remains the appointing authority deciding on the career progress of all OLAF officials (46). 25. The SC would indicate three possible solutions to that problem. (i) Firstly, the SC Secretariat being the only part of OLAF with regulatory guarantees of independent functioning with regard to the DG (47), the most logical solution would be to place the (senior) official entrusted with handling complaints under the Head of the SC Secretariat, but without involving him in any regular work of the SC. (ii) Secondly, the official could be nominated as a ‘complaint’ advisor to the DG, but his functional independence should be safeguarded by the right to inform the SC whenever he considers that a measure taken by the Director-General puts his independence into question (48) and by the obligation to report on all his findings related to the complaints not only to the Director-General, but also to the SC (49). (iii) Thirdly, the task could be entrusted to the OLAF Legal Advice Unit, but then its Head should have equal safeguards as a ‘complaint advisor’ — in his capacity of the handler of complaints. 26. Finally, the SC considers that information on how to address complaints to OLAF, together with a description of the procedure for handling them, should be published on OLAF's website, for the sake of transparency and legal certainty. Moreover, the SC should be regularly informed of the complaints received by OLAF and the way they have been handled, this allowing it to properly perform its role of monitoring developments concerning the application of procedural guarantees and the duration of investigations. SUPERVISORY COMMITTEE'S RECOMMENDATIONS In the light of the above considerations, the Supervisory Committee: (1) Recommends that the Director-General set up an internal procedure for dealing with individual complaints concerning OLAF investigations; (2) Invites the Director-General to consult the details of the procedure with the SC, before its adoption; (3) Recommends that the Director-General publish the procedure on OLAF's website after its adoption; (4) Expects the Director-General to report regularly to the SC on complaints received by OLAF and the way they have been handled. Adopted in Brussels, December 2013 For the Supervisory Committee Johan DENOLF Chairman (1) Although little consideration was given to this aspect when OLAF was created, the few procedural guarantees defined in the former Regulation (EC) No 1073/1999 were developed by the case-law of the EU General Court. (2) See the SC's Opinion No 5/2010 on Respect for fundamental rights and procedural guarantees in investigations by the European Anti-Fraud Office, point 3. (3) See in particular Article 41 of the Charter. (4) One of the objectives of the reform was to reinforce the protection of fundamental rights and procedural guarantees within OLAF's investigations. (5) Regulation (EU, Euratom) No 883/2013 of the European Parliament and of the Council of 11 September 2013 concerning investigations conducted by the European Anti-Fraud Office (OLAF) and repealing Regulation (EC) No 1073/1999 of the European Parliament and of the Council and Council Regulation (Euratom) No 1074/1999 (OJ L 248, 18.9.2013, p. 1). (6) The legality check relates, inter alia, to the respect of procedural guarantees and fundamental rights of persons concerned (Article 17(7)). (7) Article 15(1). (8) For a thorough overview of the different kinds of judicial review of OLAF's investigative acts, see J.F.H. Inghelram, Legal and Institutional Aspects of the European Anti-fraud Office (OLAF) — An Analysis with a Look Forward to a European Public Prosecutor's Office, Europa Law Publishing, 2011, p. 203. See also X. Groussot, Z. Popov, What's wrong with OLAF? Accountability, due process and criminal justice in European anti-fraud policy, Common Market Law Review 47, 2010, p. 605-643. (9) For example, the actions for annulment introduced against OLAF investigative acts have constantly been declared inadmissible on the grounds that none of such acts has to date been deemed to bring about a distinct change in the applicant's legal position. (10) In actions for damages, there are three conditions to be met in order to trigger a right to reparation: the infringement of a rule of law intended to confer rights on persons; a sufficiently serious breach of this rule; the existence of a direct causal link between the breach of the rule of law and the damage allegedly suffered by the complainant. (11) J.F.H. Inghelram, Judicial review of investigative acts of the European Anti-Fraud Office (OLAF): a search for balance, Common Market Law Review 49, 2012, p. 601-628. (12) Regulation (EC) No 45/2001 of 18 December 2000 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data by the Community institutions and bodies and on the free movement of such data (OJ L 8, 12.1.2001, p. 1). (13) According to the definition given by the EO, ‘Maladministration occurs when a public body fails to act in accordance with a rule or principle which is binding upon it’ (see the EO's Annual Report 1997, p. 23). (14) See the Special Report of the EO in own-initiative inquiry OI/5/2012/BEH-MHZ concerning FRONTEX, 12 November 2013, point 43. (15) Franchet and Byk v Commission (No 2),8 July 2008, Case T-48/05. (16) Article 15(1) of Regulation (EU, Euratom) No 883/2013. (17) See Article 14 of the former Regulation (EC) No 1073/1999. Its content has been included in Article 90a of the Staff Regulations and as a consequence has been deleted from Regulation (EU, Euratom) No 883/2013. (18) See Commission v Antonello Violetti and Others and Nadine Schmit, 20 May 2010, Case T-261/09. (19) See the note of the Director-General to OLAF staff (I/011472 of 10 November 2008) and the note JUR(2008)45321 of 1 April 2008 of the Commission's Legal Service. (20) During the legislative process, the EU institutions put forward various proposals: an independent Review Adviser with the participation of the SC, a Review Panel consisting of senior officials of OLAF and of the Commission's Legal Service, two separate procedures (legality check by legal experts of OLAF and complaints to the Review Adviser via the SC), a review procedure to be set up by the DG within the Office. (21) See the former OLAF Manual — Operational Procedures, version July 2011, point 5.1.6. (22) Article 7b: this procedure aimed at dealing with requests from persons concerned by an investigation, to have an independent opinion regarding the respect of the procedural guarantees provided for in the Regulation. (23) Replacing the former OLAF Manual — Operational Procedures. (24) Article 23 of the ISIP — ‘23.1 Where a natural person concerned by an investigation has requested a review of the handling of his procedural guarantees, the Director-General appoints a member of OLAF staff not connected with the investigation, to conduct such a review. 23.2 The person entrusted with the review must act independently in his review of the complaint and report his findings to the Director-General. 23.3 The Director-General may take appropriate action in respect of any failure to respect procedural guarantees and will inform the complainant’. (25) COM(2013) 533 final, 17.7.2013. (26) See the SC's Annual Activity Report 2012, specifically Section 2 of Annex III. (27) OLAF does not count as ‘complaint’ the applications for access to documents (including ‘confirmatory applications’), the requests for access to personal data, staff complaints (Art. 90 of Staff Regulations), motions to courts, complaints addressed to the Commission which do not concern directly OLAF, letters from informants/whistle-blowers unhappy with OLAF's decision to dismiss a case. (28) 7 complaints in 2013, 3 complaints in 2012 and 3 complaints in 2011. (29) 5 complaints in 2012 and 3 complaints in 2011. (30) 1 request in 2013, 2 requests in 2012 and 1 request in 2011. (31) See the OLAF 2012 Activity Report. (32) See the Annual Activity Reports of the EDPS and the EO. The SC itself received 7 complaints in 2012 and 14 complaints in 2013, concerning, inter alia, alleged failure to respect fundamental rights and procedural guarantees, breach of confidentiality of investigations, duration of investigations. (33) See the EO's Decision closing his inquiry into complaint 3072/2009/MHZ against the Commission, 5 April 2011, point 27. (34) See the Draft recommendation of the European Ombudsman in his own-initiative inquiry OI/5/2012/BEH-MHZ concerning the European Agency for the Management of Operational Cooperation at the External Borders of the Member States of the European Union (FRONTEX), 9 April 2013, point 79. (35) J.F.H. Inghelram, Judicial review of investigative acts of the European Anti-Fraud Office (OLAF): a search for balance, quoted above, p. 627. (36) See the Draft recommendation of the European Ombudsman in his own-initiative inquiry OI/5/2012/BEH-MHZ quoted above, point 47. (37) Article 41(1) of the Charter: ‘Every person has the right to have his or her affairs handled impartially, fairly and within a reasonable time by the institutions and bodies of the Union’. (38) See the Commission's proposal quoted above. (39) This paper was adopted at the SC's plenary meeting on 8 October 2013 and transmitted to the three appointing Institutions on 24 October 2013. (40) See the Decision of 26 June 2008 of the EO on complaint 1354/2007/VIK against the European Economic and Social Committee, point 2.3: ‘it is good administrative practice that complaints against a Community official should normally not be answered by this very same official, but by the superior of this official or by another appropriate official/body’. (41) See Article 18 of the European Code of Good Administrative Behaviour. See also the Draft recommendation of the EO in the inquiry into complaint 1183/2012/MMN against OLAF, 15 November 2013. (42) See Article 17(1) of the European Code of Good Administrative Behaviour, which elucidates the ‘reasonable time’ requirement of the Charter by establishing a two months period from the date of receipt of a request or complaint. Article 17(2) allows for an extension of this period if it is justified by the ‘complexity of the matters which it raises’. The SC notes with interest the EO's statement that extension of the time limit within which an EU institution may deal with a complaint can be justified by the complexity of the issues raised, but not by an alleged lack of sufficient human resources or internal obstacles within its own services, since ‘in accordance with the principles of good administration, the EU institutions have the duty to ensure that they provide their various services with sufficient resources to fulfil the tasks which have been entrusted to them’ and to ‘structure their various services in a such a way as not to hinder the performance of the institution's duties, including in particular, the need to treat complaints by citizens within a reasonable time’ (see EO's Decision closing his inquiry into complaint 2288/2011/MMN against the European Investment Bank, 25 September 2013, pt. 28, 30). (43) This right may be limited by the need to respect the legitimate interests of confidentiality and of professional and business secrecy. (44) See also Article 13 of the European Code of Good Administrative Behaviour. (45) See, in this respect, the Decision of the EO on complaint 1512/2007/JMA against the European Commission, 5 June 2008. Article 19 of the European Code of Good Administrative Behaviour may also be relevant in this respect. (46) See the concerns expressed by civil society representatives with regard to the compatibility of the principle of independence with the fact that a person works in the interest of a specific entity (see the Draft recommendation of the European Ombudsman in his own-initiative inquiry OI/5/2012/BEH-MHZ quoted above, point 78). (47) Recital 40 of Regulation (EU, Euratom) No 883/2013. (48) As it was suggested by the Commission in its proposal of 17 March 2011, Article 7b.2. (49) Idem. See also Article 14 a) of the European Parliament legislative resolution of 20 November 2008 on the proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council amending Regulation (EC) No 1073/1999 concerning investigations conducted by the European Anti-Fraud Office (OLAF) (COM(2006) 244 — C6-0228/2006 — 2006/0084(COD)) (OJ C 16E, 22.1.2010, p. 201).

3 PRIEDAS OPINION No 1/2014 OLAF Investigation Policy Priorities The Supervisory Committee of the European Anti-Fraud Office (OLAF) examined the Investigation Policy Priorities (IPPs) established, on a yearly basis, by the Director-General of OLAF. The Committee compared the IPPs for 2012 and 2013 with the draft IPPs for 2014. The Committee welcomed the improved definition of the IPPs for 2014. The Committee considered however that the policy on financial indicators and the implementation of the proportionality principle needs further clarification. The Committee also drew attention to the need to reconsider the subsidiarity/added value policy and to apply it with caution, as well as to the need of a regular assessment of the IPPs. TABLE OF CONTENTS INTRODUCTION 29 I. THE IPPS ESTABLISHED BY THE DIRECTOR-GENERAL 29 I.1. IPPs for 2012 29 I.2. IPPs for 2013 29 I.3. Regulation (EU, Euratom) No 883/2013 30 I.4. Draft IPPs for 2014 30 I.5. Feedback from other Directorates-General of the European Commission 30 II. SUPERVISORY COMMITTEE'S ASSESSMENT OF THE IPPS 31 II.1. Improved definition of the IPPs 31 II.2. Need to clarify the policy on financial indicators 31 II.3. Need to reconsider the subsidiarity/added value policy 32 II.4. Need to regularly assess the IPPs 32 III. SUPERVISORY COMMITTEE'S RECOMMENDATIONS 33 INTRODUCTION 1. The Investigation Policy Priorities (IPPs) were established by the European AntiFraud Office (OLAF) for the first time within the framework of the Management Plan 2012 as an element of the reorganisation of the Office, aiming at improving the selection procedure. ‘The IPPs [were] used by OLAF to decide on the opening of investigations. These priorities [came] into play after the competence of OLAF and the necessary level of suspicions [had] been established’ (1). 2. On 1 October 2013, Regulation (EU, Euratom) No 883/2013 (2) entered into force. It obliges the Director-General of OLAF (OLAF DG) to determine the IPPs each year and also to forward them, prior to their publication, to the Supervisory Committee (SC) of OLAF (3). In the light of its role of reinforcing OLAF's independence and of its duties to assist the OLAF DG in discharging his responsibilities (4), the SC decided to thoroughly examine the IPPs for 2012, 2013 and 2014. I. THE IPPS ESTABLISHED BY THE DIRECTOR-GENERAL I.1. IPPs for 2012 3. There were five IPPs established in 2012: (i) proportionality, (ii) efficient use of investigative resources, (iii) subsidiarity/added value, (iv) special policy objectives, (v) financial impact. 4. The special policy objectives were related to sectors and geographical areas decided by the OLAF DG on the basis of concerns and priorities expressed by the European Institutions and of OLAF's own risk analyses. For 2012 the special policy objectives included: a) double funding in external aid, b) smuggling of cigarettes and alcohol along the EU eastern border, c) cohesion funds, d) pre-accession funds in current accession and candidate countries, e) suspected corruption or links to organised crime (5). 5. The priority related to the financial impact included financial indicators, e.g. EUR 500 000 in the European Social Fund and Cohesion Fund and € 1 million in the European Regional Development Fund (estimated misappropriation or wrongful retention of funds), over € 1 million (estimated illegal diminution of resources) in the customs sector (6). I.2. IPPs for 2013 6. The IPPs have been updated for 2013 and they include four criteria: (i) proportionality, (ii) efficient use of investigative resources, (iii) subsidiarity/added value, (iv) special criteria for 2013. 7. The special criteria for 2013 are related to sectors only and no longer to geographical areas. The adoption of those criteria is linked to documents issued by stakeholders (7). There are three prioritised sectors: a) smuggling of cigarettes and alcohol into the EU, b) the EU and national public procurement in the field of regional policies, c) rural development (8). Finally, the special criteria include also financial indicators which are equivalent, in content, to the financial impact priority of 2012 (9). I.3 Regulation (EU, Euratom) No 883/2013 8. Regulation (EU, Euratom) No 883/2013 establishes certain principles to be taken into account by the OLAF DG, alongside the IPPs, when deciding whether or not to open an investigation (10). 9. Those general principles include: (i) proportionality of the means employed, (ii) efficient use of resources, (iii) added value of an OLAF internal investigation, taking into account the nature of an illegal activity and its financial impact. I.4 Draft IPPs for 2014 10. On 4 December 2013 the OLAF DG transmitted to the SC the draft IPPs for 2014 which are to be adopted by the end of January 2014. The draft priorities for investigation in 2014 include: (i) smuggling of cigarettes and tobacco into the EU, in particular via maritime transport and along the EU Eastern border; (ii) abuse of origin rules and tariff classification in both preferential and non-preferential trade regimes in order to evade payment of conventional customs duty and anti-dumping duties; (iii) cases with indications of fraud and/or corruption in relation to public procurement for infrastructure networks; (iv) cases of fraud concerning specific projects (co)financed by the European Social Fund, the Cohesion Fund, the European Agricultural Fund for Rural Development and Pre-accession Funds and in which action by the Member States or Candidate Countries is deemed to be insufficient. 11. The draft priorities are related to the areas of activities of OLAF Directorate B only (not Directorate A). They are based on 9 key documents issued by stakeholders and they do not contain any reference to financial indicators. I.5 Feedback from other Directorates-General of the European Commission 12. On 11 February 2013 the responsible unit in the Directorate-General for Agriculture and Rural Development (DG AGRI) formally alerted OLAF via a registered note (11) that the financial indicator for one of the priorities — rural development — adopted by the OLAF DG, apparently without having consulted DG AGRI and defined as over EUR 250 000, would exclude 99,83 % of cases, since only 1 036 beneficiaries, out of 563 196, received subsidies above that threshold. DG AGRI expressed the view that it might be worthwhile considering a revision of the threshold of EUR 250 000, in order to increase the impact of OLAF's activities in the rural development sector. In May 2013 the Director-Gen