Europos Parlamento rezoliucija dėl teminės atliekų perdirbimo strategijos (2006/2175(INI))



Oficialusis leidinys 287 E , 29/11/2007 p. 0168 - 0174



P6_TA(2007)0030 Teminė atliekų perdirbimo strategija Europos Parlamento rezoliucija dėl teminės atliekų perdirbimo strategijos (2006/2175(INI)) Europos Parlamentas, - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą Tarybai, Europos Parlamentui, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui bei Regionų komitetui tema "Tausesnis išteklių naudojimas: teminė atliekų prevencijos ir perdirbimo strategija" (COM(2005)0666), - atsižvelgdamas į EB sutarties 2 ir 6 straipsnius, kuriais remiantis reikalavimai aplinkos apsaugos srityje privalo būti įtraukti į įvairius Bendrijos politikos sektorius siekiant skatinti aplinkos nežalojančią ekonominės veiklos plėtrą, - atsižvelgdamas į EB sutarties 175 straipsnį, - atsižvelgdamas į 2002 m. liepos 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 1600/2002/EB dėl šeštosios Bendrijos aplinkos apsaugos veiksmų programos (6-oji EAP) [1], ir ypač į jo 8 straipsnį, - atsižvelgdamas į Komisijos pranešimą "Tausaus gamtinių išteklių naudojimo teminė strategija" (COM(2005)0670) (Išteklių strategija), - atsižvelgdamas į savo 2004 m. balandžio 20 d. rezoliuciją dėl Komisijos komunikato "Teminė atliekų prevencijos ir perdirbimo strategija" [2], - atsižvelgdamas į savo 2003 m. lapkričio 19 d. rezoliuciją dėl tolesnio pranešimo dėl Tarybos direktyvos 75/442/EEB (Pagrindų direktyva dėl atliekų) [3], - atsižvelgdamas į savo 1996 m. lapkričio 14 d. rezoliuciją dėl Komisijos komunikato dėl Bendrijos atliekų tvarkymo strategijos peržiūrėjimo bei į Tarybos rezoliucijos projektą dėl atliekų politikos [4] ir Tarybos 1997 m. vasario 24 d. rezoliuciją dėl Bendrijos atliekų tvarkymo strategijos [5], - atsižvelgdamas į Europos Bendrijų Teisingumo Teismo sprendimus, ir į ypač į bylas C-203/96, C-365/97, C-209/98, C-418/99, C-419/99, C-9/00, C-228/00, C-458/00, C-416/02 ir C-121/03, - atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 45 straipsnį, - atsižvelgdamas į Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto pranešimą (A6-0438/2006), Įvadas A. kadangi 6-osios EAP 8 straipsnyje nustatyti labai aiškūs ES atliekų tvarkymo politikos tikslai, planiniai rodikliai ir principai, B. kadangi 6-osios EAP 8 straipsnio 2 dalies iv punkte numatoma tobulinti ir persvarstyti direktyvas dėl statybų ir griovimo metu atsiradusių atliekų, nutekamųjų vandenų nuosėdų ir mikroorganizmų suskaidomų atliekų, Dabartinė situacija C. kadangi, nepaisant tam tikrų puikių ES atliekų tvarkymo politikos rezultatų per pastaruosius 30 metų, išlieka šios problemos: 1. pavojingų ir nepavojingų atliekų kiekiai nuolat didėja; 2. nevisiškai panaudojamas atliekų prevencijos ir perdirbimo potencialas; 3. vis dar didėja nelegaliai (iš vienos valstybės į kitą) gabenamų atliekų kiekis; 4. atliekų tvarkymas sukelia teršalų išmetimus į atmosferą, vandenį ir dirvą; 5. trūksta teisinių tam tikrų atliekų srautų reguliavimo normų; 6. teisės aktai atliekų tvarkymo srityje daugeliu atveju menkai įgyvendinami; 7. spręsdamos atliekų keliamas problemas valstybės narės taiko skirtingus metodus; 8. dabartiniai Bendrijos atliekų tvarkymo teisės aktai suformuluoti taip, kad kyla neaiškumų juos aiškinant, D. kadangi ekonomika veikia kaip ekosistema: abiejose sistemose energija ir medžiagos paverčiamos produktais ir procesais (skirtumas tas, kad ekonominėje veikloje išteklių naudojimo srautai linijiniai, o gamtoje - cikliniai); kadangi funkcionuodamos ekosistemos paverčia atliekas ištekliais, nes perduoda energiją iš saulės, ir kadangi gamybos procesai nepajėgūs tai daryti; kadangi sparčiai augant ekonomikai ir gyventojų skaičiui, plečiantis gamybai ir daugėjant produktų, dėl kurių susidaro atliekų, kurių gamta negali absorbuoti ir paversti naujais ištekliais, tvarumo požiūriu kyla vis daugiau sunkumų, E. kadangi būtina pertvarkyti dabartinę gamybos ir vartojimo sistemą; kadangi pagrindinis tikslas - nukreipti vartojimą tvarumo linkme ir žaliavos gavybos, gamybos ir gaminio projektavimo procesus kuo labiau suderinti su natūraliais procesais ir modeliais, F. kadangi geresnis natūralių sistemų veikimo ir ekonomikos struktūros pagal biologinius principus suvokimas ne tik palankiai veiktų aplinką, bet ir padėtų suprasti problemos esmę, G. kadangi labiau integruotų sisteminių metodų, pvz., produkcijos telkimo, funkcionalaus mąstymo (kaip gaminius būtų galima paversti paslaugomis), dematerializavimo ir technologijų plėtros imituojant gamtą, skatinimas yra atliekų susidarymo prevencijos būdas, Plėtojamos ES atliekų tvarkymo politikos tikslai H. kadangi daugelyje valstybių narių dažniausiai taikomas atliekų šalinimo metodas - tai užkasimas sąvartynuose, I. kadangi prevencija, pakartotinis naudojimas, grąžinamasis perdirbimas ir energijos iš atliekų atgavimas - vadovaujantis pagal aktualumą nustatomu eiliškumu - padėtų taupyti gamtinius išteklius, J. kadangi niekad nepavyko pasiekti Bendrijos ir valstybių narių planinių prevencijos rodiklių, nors prevencija vis dar yra svarbiausias tikslas, K. kadangi nėra tinkamų minimalių Bendrijos standartų, taikomų utilizavimo ir perdirbimo įmonėms, ir tai sukelia skirtingų lygių aplinkos apsaugą valstybėse narėse, ekologinį dempingą ir iškraipo konkurenciją, 1. pripažįsta Komisijos komunikatą "Tausesnis išteklių naudojimas: teminė atliekų prevencijos ir perdirbimo strategija" kaip tolimesnių diskusijų dėl būsimos atliekų tvarkymo politikos pagrindą; 2. pabrėžia, kad pagrindinis atliekų tvarkymo tikslas yra pasiekti aukšto lygio aplinkos ir visuomenės sveikatos apsaugą, o ne lengvinti vidaus rinkos veiklą atliekų utilizavimo srityje; 3. pabrėžia, kad reikėtų atsižvelgti į poveikį aplinkai ne tik Europos Sąjungoje, bet ir už jos ribų; 4. pabrėžia pagrindinių atliekų tvarkymo principų svarbą, t. y. prevencijos principą ir "teršėjas moka" principą, taip pat atliekas kuriančios šalies atsakomybę ir, ypatingų atliekų srautų atvejais, individualios gamintojo atsakomybės principą ir artumo bei ekonominio savarankiškumo principą; Pagrindiniai veiksmai 5. pabrėžia, kad visapusiškas egzistuojančių Bendrijos teisės aktų atliekų srityje įgyvendinimas ir vienodas jų taikymas visose valstybėse narėse - tai pagrindinis prioritetas; 6. nesupranta, kodėl, nors ir pasiūlyta persvarstyti Atliekų pagrindų direktyvą, trūksta nemažai konkrečių įgyvendinimo priemonių bei instrumentų (numatytų šeštojoje Bendrijos aplinkos apsaugos veiksmų programoje); Esančių teisės aktų supaprastinimas ir modernizavimas 7. atkreipia dėmesį į tai, kad apibrėžimai turi būti keičiami tik siekiant aiškumo, o ne tam, kad susilpnintų aplinkos apsaugos taisykles arba skatintų visuomenę lengviau priimti pačią sąvoką (pvz. susilpninant negatyvų "atliekų" arba "šalinimo" sąvokų atspalvį); 8. pabrėžia, kad politiniai sprendimai, pvz., atliekų, utilizavimo arba šalinimo apibrėžtys, turėtų būti priimami vadovaujantis ne komitologijos, bet bendro sprendimo procedūros tvarka; 9. pabrėžia, kad komitologijos procedūra turėtų apsiriboti nepolitiniais sprendimais, ypač techninio arba mokslinio pobūdžio; 10. nepritaria bendrai nuostatai, pagal kurią atliekos nebūtų klasifikuojamos, kas galėtų sąlygoti nederamą elgesį su aplinka ir nepakankamą atliekų srautų atsekamumą; pabrėžia, kad atliekų priskyrimo neatliekoms procedūras galima taikyti tik išimties tvarka vienos rūšies atliekoms, pvz., kompostui, perdirbtiems užpildams, utilizuotam popieriui ir utilizuotam stiklui; 11. pabrėžia, kad atliekas galima priskirti galutinėms atliekoms tik pakartotinai panaudojus, perdirbus arba utilizavus atitinkamą atliekų srautą, neatmetant galimybės, kad utilizuojant gali atsirasti naujų atliekų, ir kai šis atliekų srautas atitinka sutartus Europos standartus ir yra tinkamas tam tikrai paskirčiai, ir tik priėmus ir ėmus taikyti atsekamumo taisykles; 12. reikalauja, kad visos atliekos, skirtos energijai atgauti ar sudeginti, turi būti laikomos atliekomis tuo požiūriu, pagal kurį joms taikoma 2000 m. gruodžio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/76/EB dėl atliekų deginimo [6] (Atliekų deginimo direktyva); 13. pabrėžia, kad reikia iš naujo apsvarstyti Pagrindų direktyvos dėl atliekų prieduose pateikiamus utilizuojamų ir šalinamų atliekų sąrašus ir, taikant bendro sprendimo procedūrą, juos sudarant atsižvelgti į dabartinę atliekų tvarkymo patirtį; 14. labai abejoja siūlomu energijos efektyvumo skaičiavimo metodu ir tuo, kad jį ketinama taikyti tik komunalinių atliekų deginimui; ragina Komisiją iš naujo apsvarstyti direktyvą dėl atliekų deginimo siekiant nustatyti vienodas ir atliekų deginimo, ir bendro atliekų deginimo aplinkos apsaugos normas (emisijos ir energijos efektyvumo); Būvio ciklu pagrįstas požiūris sprendžiant atliekų klausimus 15. pabrėžia, kad labai svarbi atliekų tvarkymo hierarchinė tvarka, kai pagal svarbą nurodomos prioritetinės priemonės: - prevencija; - pakartotinis naudojimas; - grąžinamasis medžiagų perdirbimas; - utilizavimo veiksmai, pvz., energijos atgavimas; - šalinimas, tokia bendra atliekų tvarkymo tvarka taikoma siekiant sumažinti atliekų kiekį ir neigiamą atliekų ir jų tvarkymo poveikį sveikatai ir aplinkai; 16. mano, kad būvio ciklo koncepcija naudinga vertinant atliekų poveikį aplinkai ir žmonių sveikatai; pabrėžia, kad hierarchinė tvarka pagrįsta šia koncepcija, tačiau pripažįsta, kad išskirtiniais atvejais būvio ciklo ir kitokia analizė gali būti taikoma siekiant nukrypti nuo atliekų tvarkymo hierarchinės tvarkos, tačiau tik tuomet, kai akivaizdu, jog dėl priežasčių, susijusių su aplinka ir sveikata, arba vengiant pernelyg didelių sąnaudų iš tikrųjų protingiau pasirinkti kitą galimybę; Žinių bazės tobulinimas 17. pritaria, kad būtų gerinama žinių bazė, susijusi su ES atliekų tvarkymo strategija, tačiau pabrėžia, kad kur kas svarbiau įgyvendinti konkrečius veiksmus; Atliekų prevencija 18. apgailestauja, kad nenustatyti kiekybiniai ir kokybiniai visų svarbių atliekų kiekio sumažinimo tikslai, kuriuos nustatyti buvo vienas iš šeštojoje Bendrijos aplinkos apsaugos veiksmų programoje numatytų prioritetinių veiksmų; ragina Europos Komisiją atliekant galutinį šeštosios Bendrijos aplinkos apsaugos veiksmų programos vertinimą pasiūlyti minėtuosius tikslus; 19. ragina Komisiją gaminių, cheminių medžiagų ir ekologinio projektavimo srityse siūlyti konkrečių atliekų prevencijos priemonių siekiant sumažinti atliekų kaupimąsi ir pavojingų medžiagų kiekį atliekose, ir taip skatinti saugų ir aplinkai žalos nedarantį atliekų tvarkymą; pabrėžia, kad svarbu remti mažesnę žalą aplinkai darančius gaminius ir technologijas, taip pat ir labiau pakartotinai naudoti ir perdirbti tinkamus gaminius; 20. atkreipia dėmesį į atliekų tvarkymo strategijų ir kitų strategijų sąsają, ypač į tvarų gamtos išteklių naudojimą, tvarųjį vystymąsi ir integruotą gaminių strategiją; 21. ragina Komisiją iki 2008 m. parengti rodiklių rinkinį, kaip paskelbta Išteklių strategijoje; 22. pabrėžia, kad tinkamas gamintojo atsakomybės koncepcijos įgyvendinimas - tai veiksminga atliekų prevencijos priemonė; 23. atkreipia dėmesį į tai, kad svarbu vykdyti informavimo apie atliekų tvarkymo politiką, ypač apie prevenciją, kampanijas ir išsamiau informuoti piliečius apie tvaraus atliekų tvarkymo privalumus; 24. ragina Komisiją dokumentuose apie sukauptą pažangiausią patirtį (angl. BREF), parengtuose vadovaujantis Tarybos 1996 m. rugsėjo 24 d. direktyva 96/61/EB dėl Integruotos taršos prevencijos ir kontrolės [7] (IPPC direktyva), daugiau dėmesio skirti atliekų prevencijos aspektams ir į šiuos dokumentus įtraukti atitinkamas gaires; Pakartotinis naudojimas 25. ragina Komisiją pasiūlyti konkrečias pakartotinio naudojimo ir atkūrimo veiklos skatinimo priemones: - sukurti pakartotinio naudojimo centrų akreditavimo sistemą; - nustatyti mažesnį PVM produktams, kuriuos parduoda įgalioti pakartotinio naudojimo centrai; - sudaryti pakartotinio naudojimo normų rengimo Europos mastu planą; - užtikrinti pakartotinio naudojimo stebėsenos ir informavimo apie jas priemones; Atliekas perdirbančios Europos visuomenės link 26. pabrėžia, kad svarbu visoje Europoje pasiekti bendras minimalias utilizavimo ir perdirbimo normas, ir atkreipia dėmesį į tai, kad tik tuomet visiems bus sudarytos vienodos sąlygos, kai visoje ES bus taikomos maždaug vienodos ekonominės priemonės; 27. pabrėžia, kad siekiant padidinti tam tikrų atliekų srautų perdirbimo procentą svarbu suskirstyti atliekų šaltinius, taip pat numatyti perdirbimo rodiklius bei gamintojo atsakomybę; 28. pripažįsta, kad ES turi artimiau bendradarbiauti spręsdama tarpvalstybines atliekų tvarkymo problemas; 29. pabrėžia, kad labiau į medžiagas orientuotas perdirbimo skatinimo metodas turėtų būti taikomas kartu su į atliekų srautą orientuotu metodu; ragina Europos Komisiją nuodugniau ištirti tokios strategijos įgyvendinimo galimybes ir ekonominį pagrįstumą; 30. dar kartą ragina Komisiją siūlyti atskiras direktyvas dėl biologiškai skaidomų atliekų, statybų ir griovimo veiklos atliekų bei nutekamųjų vandenų, kaip nurodyta 6-ojoje Bendrijos aplinkos apsaugos veiksmų programoje; 31. ragina Komisiją tęsti Žaliojoje knygoje dėl su polivinilchloridu (PVC) susijusių aplinkosaugos klausimų (COM(2000)0469) numatytą veiklą; 32. ragina kiek įmanoma sumažinti šalinamų atliekų kiekį; ragina Komisiją pasiūlyti persvarstyti 1999 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyvą 1999/31/EB dėl atliekų sąvartynų [8], taip pat jos įgyvendinimo terminus: - nuo 2010 m. uždrausti sąvartynuose užkasti atliekas, kurios prieš išmetant neapdirbtos ir kurių sudėtyje yra medžiagų, galinčių sukelti fermentaciją; - nuo 2015 m. uždrausti sąvartynuose užkasti popieriaus, kartono, stiklo, tekstilės, medžio, plastmasės, metalo, gumos, kamštinės medžiagos, keramikos, cemento, plytų ir čerpių atliekas; - nuo 2020 m. uždrausti užkasti sąvartynuose visas perdirbamas atliekas; - nuo 2025 m. uždrausti sąvartynuose užkasti visas likutines atliekas, išskyrus atvejus, kai tai neišvengiama ar kai kyla pavojus (pvz., filtrų pelenus); 33. mano, kad 2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1013/2006 dėl atliekų gabenimo [9] įgyvendinami teisiniai JT Bazelio konvencijos [10] ir EBPO sprendimų [11]; remia ekologinio dempingo ir tariamo utilizavimo prevenciją ir pabrėžia, kad atliekų gabenimo reglamentavimu siekiama skatinti pakartotinai naudoti ir perdirbti atliekas, kad kiek įmanoma būtų apsaugoma aplinka ir žmonių sveikata; 34. pabrėžia valstybių narių teisę utilizuojant ar šalinant mišrias komunalines atliekas taikyti artumo ir ekonominio savarankiškumo principus, kad būtų skatinama šalyje planuoti atliekų tvarkymo ir jų deginimo pajėgumus; * * * 35. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai ir valstybių narių vyriausybėms bei parlamentams. [1] OL L 242, 2002 9 10, p. 1. [2] OL C 104 E, 2004 4 30, p. 401. [3] OL C 87 E, 2004 4 7, p. 400. [4] OL C 362, 1996 12 2, p. 241. [5] OL C 76, 1997 3 11, p. 1. [6] OL L 332, 2000 12 28, p. 91. [7] OL L 257, 1996 10 10, p. 26. [8] OL L 182, 1999 7 16, p. 1. [9] OL L 190, 2006 7 12, p. 1. [10] 1989 m. kovo 22 d. Bazelio konvencija dėl pavojingų atliekų tarpvalstybinių pervežimų bei jų tvarkymo kontrolės (Tarybos sprendimas 93/98/EEB,OL L 39, 1993 2 16, p. 1). [11] 2001 m. birželio 14 d. EBPO Tarybos sprendimas C(2001)107/galutinis dėl Sprendimo C(92)39/galutinis dėl utilizavimui skirtų atliekų tarpvalstybinių pervežimų peržiūrėjimo. įsipareigojimai --------------------------------------------------