LT    LT LT 
LT    LT  EUROPOS BENDRIJ Ų KOMISIJA 
Briuselis, 30.3.2009 
SEK (2009) 400 
  
KOMISIJOS TARNYB Ų DARBINIS DOKUMENTAS 
Pridedamas prie komunikato 
   
KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI, EUROPOS PARLAMENTUI, EUROPOS 
EKONOMIKOS IR SOCIALINI Ų REIKAL Ų KOMITETUI BEI REGION Ų 
KOMITETUI 
 
dėl ypatingos svarbos informacin ės infrastrukt ūros apsaugos 
„Europos apsauga nuo didelio masto kibernetini ų antpuolių ir veiklos sutrukdymo – 
geresnė parengtis, didesnis saugumas ir atsparumas“  
   
POVEIKIO VERTINIMO SANTRAUKA 
 
{KOM (2009) 149} 
{SEK (2009) 399} 
LT 2   LT POVEIKIO VERTINIMO SANTRAUKA  
1. KOKIA PROBLEMOS ESM Ė? 
IKT sektorius gyvybiškai svarbus ES ekonomikai ir visuomenei 
Informacin ės ir komunikacin ės technologijos (IKT) tapo Eur opos ekonomikos ir apskritai 
visos visuomen ė pagrindu. IKT sektorius gyvybiškai svarbus visai visuomenei.  Nuo IKT 
sektoriaus priklauso verslo įmonių tiesioginis pardavimas ir vidaus proces ų efektyvumas. 
Vis daugiau  informacini ų ir komunikacini ų technologij ų naudojama valdžios ir viešojo 
valdymo veiklai:  visais lygiais įdiegus e. valdžios paslaugas, išauga proced ūrų efektyvumas, 
tačiau daugelyje sri čių viešasis sektorius tampa labai priklausomas nuo informacini ų ir 
komunikacini ų technologij ų. Nemažiau svarbu ir tai, kad pilie čiai vis labiau pasitiki 
informacin ės visuomen ės paslaugomis ir naudojasi informacin ėmis ir komunikacin ėmis 
technologijomis kasdie niams darbams atlikti – kibernetinis veiklo s sutrukdymas neigiamai 
paveiktų tokius darbus, be to, elektroniniu b ūdu pranešama ir siun čiama vis daugiau asmens 
duomenų. Dėl netinkam ų saugumo priemoni ų gali būti prarasta saugotina asmens informacija 
arba kilti asmens duomen ų vagystės arba kitokio suk čiavimo pavojus1. Todėl didesnis tokios 
infrastrukt ūros objekt ų saugumas ir atsparumas ypa č svarbus siekiant apsaugoti 
piliečių asmens duomenis ir tinkamai  užtikrinti privatumo teis ę. 
IKT sistemos ir paslaugos pa čios savaime yra esmin ė infrastrukt ūra bei kitai ypatingos 
svarbos infrastrukt ūrai priklausan čių technologini ų ir visuomenini ų objektų laikančioji 
konstrukcija. Tai pripažinta Eur opos Komisijos Žaliojoje kn ygoje apie Europos program ą dėl 
ypatingos svarbos infrastrukt ūros objekt ų apsaugos, kurioje ypatingos svarbos informacinei 
infrastrukt ūrai priskirtos visos IKT sistemos, kurios pa čios yra ypatingos svarbos 
infrastrukt ūra arba kurios yra b ūtinos kitų ypatingos svarbos infrastrukt ūros objekt ų (ryšių, 
kompiuteri ų (programin ės įrangos), interneto, palydov ų ir t. t.) veiklai2; panašų požiūrį 
išreiškė Ekonominio bendradarbiavimo ir pl ėtros organizacija3.  
Nepaisant terminologijos skirtum ų, svarbu tai, kad plačiai vartojama  ypatingos svarbos 
informacin ės infrastrukt ūros sąvoka  ir technologij ų suartėjimo procesas padeda formuotis 
sisteminiam poži ūriui į saugų ir nuolatin į IKT sistem ų, paslaug ų, tinklų ir 
infrastrukt ūros objekt ų („IKT infrastrukt ūros objekt ų“), iš kuri ų labai svarbus 
komponentas yra internetas , veikimą. 
                                                 
1 http://www.times online.co.uk/tol/news/uk/crime/article4211711.ece 
2 COM (2005) 576 galutinis. 
3 http://www.oecd.org/dataoecd/1/13/40825404.pdf . 
LT 3   LT Kuo rizikuojama? 
Ypatingos svarbos informacin ės infrastrukt ūros objektai taip paplit ę, kad kibernetinio veiklos 
sutrukdymo poveik į pajustų visa visuomen ė.  
Dėl piktavali ų antpuolių, gaivalini ų nelaimių arba technini ų gedimų kylanti gr ėsmė dažnai 
nėra aiškiai suprantama ir (arba) išnagrin ėjama. Tod ėl suinteresuotosios šalys nepakankamai 
informuotos, kad sukurt ų veiksmingas apsaugos ir atoveikio priemones.  
Kibernetiniai antpuoliai ta po kaip niekad sud ėtingi ; pavieniai asmenys arba nusikalstamos 
grupės juos dažnai vykdo d ėl pelno arba politini ų tikslų. Didelio masto kibernetiniai Estijos, 
Lietuvos ir Gruzijos antpuoliai – bendrosios tendencijos pavyzdžiai.  Kokia sunki 
problema, galima įsitikinti iš to, kad yra daug virus ų, „kirmin ų“ (savaime plintan čių 
kenksming ų kompiuterini ų program ų) ir kitos kenkimo programin ės įrangos, kad did ėja 
kenksmingu programiniu kodu apkr ėstų kompiuteri ų tinklai (angl. botnet ) ir nuolat daug ėja 
nepageidaujam ų e. pašto laišk ų4. IKT infrastrukt ūros objektai puolami nuolat , todėl jei 
Europa tinkamai nepasirengs, antpuoli ų poveikis bus kur kas skaudesnis.  
Atsižvelgiant į didelį priklausomum ą nuo ypatingos svarbos informacin ės infrastrukt ūros 
objektų, jų tarpvalstybinius sujungimus ir tarpusavio priklausomum ą nuo kitos infrastrukt ūros 
objektų, apsisaugoti nuo gedim ų ir antpuoli ų reikėtų pirmiausia sistemingai sprendžiant 
ypatingos svarbos informacin ės infrastrukt ūros objekt ų saugumo ir atsparumo 
klausimus , taikant ir papildant priemones, kuriomis užkertamas kelias prieš ypatingos 
svarbos informacin ės infrastrukt ūros objektus nukreiptai nusikalstamai ir teroristinei veiklai, 
su ja kovojama ir persekiojama už j ą baudžiam ąja tvarka.  
Problemos pob ūdis 
Šiuo metu ypatingos svarbos informacin ės infrastrukt ūros saugumo ir atsparumo 
klausimai daugiausiai sprendžiami naciona liniu lygmeniu, beveik nekoordinuojant 
Europos mastu. Kai tr ūksta sistemingo tarpvalstybinio  bendradarbiavimo, nacionalini ų 
atoveikio priemoni ų efektyvumas gerokai mažesnis. Negana to, dėl mažai apsaugotos ir 
neatsparios ypatingos svarbos informacin ės infrastrukt ūros vienoje valstyb ėje gali 
padidėti pažeidžiamumas ir pavojai kitose valstyb ėse.  
Kadangi visame pasaulyje paplit ę ypatingos svarbos informacin ės infrastrukt ūros 
objektai tarpusavyje glaudžiai susij ę ir priklausomi nuo kit ų infrastrukt ūros objekt ų, jų 
saugumo ir atsparumo negalima užtikrinti vien nacion aliniais ir nekoordinuojamais 
metodais. Be to, visuotinai manoma, kad rinkos j ėgos priva čiojo sektoriaus  pakankamai 
neskatina į ypatingos svarbos informacijos infrastrukt ūros objekt ų apsaugą investuoti 
tiek, kiek paprastai reikalaut ų valdžios institucijos.  
Pirmiau min ėtų problemų pagrindin ės priežastys  tokios: 
• nevienodas valstybi ų narių požiūris į viešąją politiką ypatingos svarbos informacin ės 
infrastrukt ūros saugumo ir atsparumo srityje.  Valstybi ų narių ypatingos svarbos 
informacin ės infrastrukt ūros saugumo ir atsparumo politika skiriasi. Be to, kaip pažym ėta 
Komisijos atliktame nacionalini ų metodų tyrime ir patvirtinta Europos tinkl ų ir 
informacijos apsaugos agent ūros (ENISA)5 ataskaitoje, profesin ė kompetencija ir 
parengtis netolygi; 
                                                 
4 COM (2006) 688 galutinis.  
5 http://www.enisa.europa.eu/d oc/pdf/resilience/stock_taki ng_final_report_2008.pdf 
LT 4   LT • sunkiai išmokstama taikyti naujus  Europos masto valdymo modelius.  Didinant 
ypatingai svarbios informacijos infrastrukt ūros saugum ą ir patikimum ą, tenka spr ęsti 
specifinius  sudėtingus valdymo uždavinius . Su ypatingos svarbos informacine 
infrastrukt ūra susijusi ą politiką formuoja valdžios institucijos , tačiau ypač svarbu, kad jas 
įgyvendinant  dalyvautų privatusis sektorius.  Nacionalinio lygmens valdžios ir 
privačiojo sektori ų partneryst ė (angl. Public-private partnership , PPP) tapo pavyzdiniu 
modeliu, kaip valdyti tok į pareigų derinį. Nors bendrai ir sutariama, kad valdžios ir 
privačiojo sektori ų partneryst ė būtų naudinga ir Europos lygmeniu, tokia partneryst ė dar 
nesukurta.  
• Europos ankstyvojo atpažinimo ir reagavimo į incidentus išgal ės ribotos.  
Konsultuojantis išryškinti nacionalini ų ankstyvojo atpažinimo ir reagavimo į incidentus 
sistemų skirtumai. Kai kurios valstyb ės įprasta tvarka negauna  tinklo saugumo incident ų 
ataskaitų (nors tokia informacija kai kurie operatoriai gali keistis neformaliai) ir (arba) n ėra 
įsteigusios organizacijos, kuri b ūtų pranešim ų teikimo centras. Valdžios subjekt ų 
bendradarbiavimas ir informacijos mainai išplėtoti nepakankamai , juos sunkina tai, kad 
trūksta patikim ų informacijos main ų ir koordinavimo mechanizm ų, todėl būtina, kad  visos 
nacionalin ės (valstybin ės) kompiuterini ų incident ų tyrimo grup ės (angl. 
National/Governmental Comput er Emergency Response Team , CERT)  dirbtų sklandžiai, 
t. y. turi tur ėti bendras pagrindines išgales.  Be to, ES lygmens pratybos ir praktinis 
modeliavimas  (pagrindiniai dalykai siekiant dide snio ypatingos svarbos informacijos 
infrastrukt ūros saugumo ir atsparumo) vis dar pradiniame etape ; 
• interneto saugumui ir atsparumui kylan čios grėsmės suprantamos nepakankamai.  
Tačiau dėl paskirstytos dubliuotosio s sandaros internetas yra palyginti tvirta ir atspari 
infrastrukt ūra. Tačiau atsižvelgiant į tai, kad internetas auga nereg ėtais tempais , vis 
sudėtingėja ir kad atsiranda nauj ų paslaug ų, pagrįstai klausiama , ar internetas gali 
atlaikyti did ėjantį gedimų ir kibernetini ų antpuolių skaičių.  
Neapsaugota n ė viena valstyb ė. Atsižvelgiant į tai, kad ypatingos svarbos informacin ė 
infrastrukt ūra, visų pirma internetas, yra pasaulin ė, būtinas bendras tarptautinis poži ūris į 
saugumą ir atsparum ą. Tiesiogin į tarptautinio lygmens poveik į galima užtikrinti aktyviai 
koordinuojant veikl ą ES.  
2. KUO PAGR ĮSTI ES VEIKSMAI ? 
Gali būti, kad nacionalini ų veiksmų pirmiau išd ėstytoms problemoms spr ęsti nepakaks.  
Atsižvelgiant į tai, kad gr ėsmių tinklams ir informacijos saugumui tarptautinis poveikis yra 
didelis, d ėl jų gali kilti neigiam ų tarptautini ų padarinių, su kuriais nacionaliniu lygmeniu 
efektyviai susidoroti negalima ir d ėl kurių veikla gali b ūti sutrukdyta ir kitose valstyb ėse.  
Integruotas visoje ES taikomas metodas, kuriuo stiprinamas ypatingos svarbos 
informacin ės infrastrukt ūros saugumas ir atsparumas, b ūtų naudingas nacionalini ų 
ypatingos svarbos informacin ės infrastrukt ūros apsaugos program ų ir valstybi ų narių 
bendradarbiavimo sistem ų priedas bei suteikt ų toms programoms ir sistemoms papildom ą 
Europos  vertę. Bendras metodas b ūtų naudingas visiems, nes daugelis sud ėtingų klausimų ir 
problemų yra visuotin ės. 
Sprendžiant iš diskusij ų po Estijos antpuolio, panaši ų įvykių poveikį galima riboti taikant 
prevencijos priemones , pavyzdžiui, Europos lygmeniu si stemingai keistis informacija, o 
ištikus krizei imtis suderintų veiksmų. Komisija, visiškai laikydamasi subsidiarumo 
principo  ir glaudžiai bendradarbiaudama su valstyb ėmis narėmis ir kitomis tarptautin ėmis 
organizacijomis, gali geriausiai suderinti tokias pastangas.  
LT 5   LT Be to, nacionaliniai saugu mo reikalai, svarbus ve iksnys nustatant tinkl ų ir informacijos 
saugumo politik ą, gali paskatinti teis inio reguliavimo skaidym ą ir paveikti apskritai Europos 
Sąjungos konkurencingum ą bei vertybi ų kūrimo Europos bendrojoje rinkoje galimybes. 
2006 m. Komisija, siekdama „sustiprinti saugum ą ir tinkl ų bei informacini ų sistemų 
atsparumą“, paskelb ė6 ketinanti pagal Europos ypatingos svarbos infrastrukt ūros objekt ų 
apsaugos program ą7 (EPCIP) informacini ų ir komunikacini ų technologij ų sektoriui parengti 
specialią sektoriaus politik ą. Šį ketinimą 2007 m.8 palankiai įvertino Europos S ąjungos 
Taryba. 
Remiantis pripažintais principais, pavyzdžiui, G8 grup ės valstybi ų ypatingos svarbos 
informacin ės infrastrukt ūros objekt ų apsaugos principais, Jungtini ų Tautų Generalin ės 
Asamblėjos rezoliucija 58/199 d ėl pasaulin ės kibernetinio saugumo kult ūros suformavimo ir 
ypatingos svarbos informacin ės infrastrukt ūros objekt ų apsaugos (angl. Creation of a global 
culture of cybersecurity and the protection of critical informa tion infrastructures ) ir neseniai 
paskelbta Ekonominio bendradarbiavimo ir pl ėtros organizacijos rekomendacija d ėl ypatingos 
svarbos informacin ės infrastrukt ūros apsaugos, šioje iniciatyvoje b ūtų tinkamai atsižvelgta į 
tarptautin į aspektą. 
Ne mažiau svarbu ir tai, kad pasi ūlytoje iniciatyvoje atsižvelgta į NATO kibernetinio 
saugumo veikl ą, kurios pagrindinis tikslas – karin ės gynybos priemon ės (t .y. bendroji 
kibernetin ės gynybos politika, Kibernetin ės gynybos valdymo institucijos (CDMA) veikla  ir 
NATO Bendros kibernetin ės gynybos mokymo centro (CCD-C OE) darbo rezultatai), ir 
nesiruošiama tos veiklos kartoti.  
3. KOKIE TIKSLAI ?  
Kad būtų išvengta susiskaidymo valstybi ų narių lygmeniu, šia iniciatyva siekiama, kad visoje 
Europoje b ūtų geriau pasirengta pirmiau aprašytiems pavojams ir gr ėsmėms ir  geriau 
reaguojama  į tuos pavojus bei gr ėsmes. Daugiausiai d ėmesio būtų skiriama bendriems 
procesams, siekiant lanks čiau susidoroti su žinomomis ir nežinomomis gr ėsmėmis. Susijusios 
viešojo ir priva čiojo sektori ų suinteresuotosios šalys dalyvaut ų užtikrinant, kad b ūtų nustatyti 
tinkami ir nuosekl ūs prevencijos, atpažinimo, neatid ėliotinų ir veiklos atk ūrimo 
priemoni ų lygiai,  siekiant užtikrinti ypatingos svarbos informacin ės infrastrukt ūros 
reikiamo lygio saugum ą bei atsparum ą ir garantuoti paslaug ų teikimo t ęstinumą. 
Didesnis saugumas ir atsparumas b ūtų taip pat b ūtų naudingas ES pilie čių asmens duomen ų 
ir privatumo apsaugai.  
Bendrasis pasi ūlymo tikslas (t. y. ypatingos svarbos informacin ės infrastrukt ūros objekt ų 
saugumo ir atsparumo užtikrinimas – pirmoji apsaugos priemon ė) gali būti pasiektas 
įvykdžius šiuos keturis konkre čius uždavinius:  
(1) įveikus ypatingos svarbos informacin ės infrastrukt ūros saugumo ir atsparumo 
nacionalini ų politikos kryp čių skirtumus; 
(2) pagerinus ypatingos svarbos informacin ės infrastrukt ūros saugumo ir atsparumo 
valdymą Europos mastu; 
(3) pagerinus išgales Europoje reaguoti į incidentus; 
(4) padidinus interneto saugum ą ir atsparum ą. 
                                                 
6 COM (2006) 251. 
7 COM (2006) 786. 
8 Tarybos rezoliucija 2007/C 68/01. 
LT 6   LT 4. KOKIOS POLITIKOS GALIMYB ĖS? 
1 politikos galimyb ė. Nieko nekeisti  
Nesiūlyti jokių veiksmų – ne išeitis.  Be horizontali ųjų veiksmų ES lygmeniu valstyb ės narės 
ir toliau veikt ų pavieniui arba dvišali ų ar ribot ų daugiašali ų susitarim ų pagrindu. Kilt ų 
pavojus, kad bus suformuoti skirtingi vienas su kitu nesuderinami  metodai.  Be to, 
tarpvalstybiniai veiksmai, vykdomi reaguojant į konkrečią padėtį, gali būti neefektyv ūs dėl 
kibernetini ų antpuolių sudėtingumo ir masto. 
Valstybės narės ir toliau šiuos klausimus spr ęstų nevienodu tempu, tod ėl suinteresuotosios 
šalys vengtų investuoti į saugumą ir atsparum ą, nes dėl daugybės standart ų ir įpareigojim ų 
jos taptų mažiau konkurencingos. Kadangi ši problema tarptautin ė, saugumo, atsparumo ir 
parengties skirtumai visoje Eu ropoje tik dar labiau išryšk ėtų. Nepaisant pavieni ų pastangų, 
ypatingos svarbos informacin ės infrastrukt ūros pažeidžiamumas Europoje likt ų didelis ir 
turbūt toliau did ėtų.  
2 politikos galimyb ė. Neprivalomoji sistema  
Siekdama valstybi ų narių, privačiojo sektoriaus ir pilietin ės visuomen ės dalyvavimo, 
Komisija komunikate ir veiksm ų plane numatytų koordinavimo ir bendradarbiavimo 
sistemą. Komunikatui gal ėtų pritarti Europos S ąjungos Taryba, į diskusiją galėtų įsitraukti ir 
Europos Parlamentas. 
Iniciatyvoje daugiausiai d ėmesio būtų skirta pirmiau akcentuotiems tikslams; vis ų pirma, būtų 
siūloma: 
(1) Siekti, kad b ūtų derinama valstybi ų nacionalin ė ypatingos svarbos informacin ės 
infrastrukt ūros saugumo ir atsparumo politika, ir tuo tikslu : 
• nustatyti viešosios politikos metod ų perkeltinus pavyzdžius ir bendrumus;  
• įsteigti valstybi ų narių Europos forum ą, kuriame b ūtų keičiamasi informacija ir 
politikos ger ąja patirtimi ypatingos svarbos informacin ės infrastrukt ūros saugumo 
ir atsparumo srityje. 
(2) Gerinti ypatingos svarbos informacin ės infrastrukt ūros saugumo ir atsparumo 
valdymą Europoje ir tuo tikslu:  
• sudaryti Europos viešojo ir priva čiojo sektori ų partneryst ę (EP3R) saugumui 
užtikrinti , kuri skatint ų viešąjį ir privat ųjį sektorius bendradarbiauti siekiant 
saugumo ir atsparumo tiksl ų, nustatant bazinius reikalavimus, geruosius politikos 
metodus ir priemones.  
(3) Sustiprinti išgales Europoje reaguoti į incidentus ir tuo tikslu: 
• įsteigti sklandžiai veikian čias nacionalines (valstybines) kompiuterini ų incidentų 
tyrimo grupes (CERT9), kurios b ūtų nacionalini ų parengties, informacijos main ų, 
koordinavimo ir reagavimo į incidentus išgali ų pagrindas;  
• susitarti, koks turi b ūti minimalus nacionalini ų (valstybini ų) kompiuterini ų 
incidentų tyrimo grupi ų išgalių ir paslaug ų lygis; 
• skatinti nacionalini ų (valstybini ų) kompiuterini ų incident ų tyrimo grupi ų 
bendradarbiavim ą Europoje; nacionalin ėms reagavimo į incidentus paj ėgoms 
                                                 
9 Angl. Computer Emergency Response Teams . 
LT 7   LT sudaryti palankesnes s ąlygas užmegzti ryšius ir be ndradarbiauti; rengti visos 
Europos ir (arba) regionines mokom ųjų didelio masto incident ų pratybas; 
• skatinti sudaryti nepaprast ųjų situacijų planus, kuri ų laikantis b ūtų reaguojama į 
tinklo incidentus ir atku riama veikla po ekstremali ų įvykių;  
• finansuoti Europos pratyb ų parengim ą, kuriose b ūtų mokomasi veikti įvykus 
didelio masto tinkl ų saugumo incidentui; 
• remti Europos informacijos main ų ir įspėjimo sistemos (EISAS), į kurią vienodai 
ir efektyviai b ūtų įtraukti pilie čiai ir mažosios ir vidutin ės įmonės, kūrimą ir 
įdiegimą.  
(4) Padidinti interneto saugum ą ir atsparum ą ir tuo tikslu:  
• nustatyti interneto ilgalaikio stabilumo ir atsparumo ES prioritetus;  
• nustatyti Europos ir tarpta utinius interneto saugumo ir atsparumo principus.  
3 politikos galimyb ė. Privalomoji sistema  
Dauguma iš pirmiau min ėtų klausimų būtų sprendžiama taikant privalom ąsias priemones, 
pavyzdžiui, direktyv ą, reglament ą arba sprendim ą. 
Privalomąsias priemones Komisija gali si ūlyti tam, kad b ūtų: 
(1) nustatytas valstybi ų nacionalin ės politikos suderinimo pagrindas . Tokiomis 
priemonėmis gali b ūti siekiama užtikrinti papildom ą ypatingos svarbos informacin ės 
infrastrukt ūros saugum ą ir atsparum ą, kuriam netaikomi jau pasi ūlyti rinkos teis ės 
aktai;  
(2) apibrėžtas viešojo ir priva čiojo sektori ų suinteresuot ųjų šalių vaidmuo ir 
atsakomyb ė ypatingos svarbos informacin ės infrastrukt ūros saugumo ir atsparumo 
srityje; 
(3) pagerinta veiklos parengtis , pavyzdžiui, nusta čius: 
(a) minimalius standartus, kuria is suderinamas nacionalini ų (valstybini ų) 
kompiuterini ų incidentų tyrimo grupi ų funkcijų ir paslaug ų lygis; 
(b) nacionalinio nepaprast ųjų situacijų planavimo sistem ą, ketinant parengti visos 
ES nepaprast ųjų situacijų planus. 
5. KUO SKIRIASI POLITIKOS GALIMYB ĖS? 
Politikos galimyb ė „nieko nekeisti“ niekaip akivaizdžiai nepad ėtų gerinti ypatingos svarbos 
informacin ės infrastrukt ūros saugumo ir atsparumo Europoj e. Vadinasi, reikia pasirinkti 
neprivalom ąją arba privalom ąją sistemą. Šiuo metu „privalomosios sistemos“ galimyb ė 
atrodo neįmanoma d ėl, inter alia :  
• suverenių valstybių politinių aplinkybi ų, į kurias turi b ūti tinkamai atsižvelgta bet kokioje 
Bendrijos lygmens tinkl ų ir informacijos saugumo politikoje;  
• poreikio atsižvelgti į tai, kad priva čiajame sektoriuje veiklos atsakomyb ė paskirstyta 
plačiai;  
• to, kad trūksta patirties, susijusios su viešojo ir priva čiojo sektori ų informacijos mainais ir 
bendradarbiavimu ypatingos svarbos informacin ės infrastrukt ūros srityje.  
LT 8   LT Be to (dėl informacijos asimetrijos ir nacionalini ų saugumo reikal ų), prasta  turimų duomenų 
apie saugumo incidentus kokybė apsunkina galimyb ę nustatyti reguliavimo priemones, 
laikantis nuoseklios ekonomin ės ir viešosios politikos perspektyvos, ir kelia proporcingumo 
laikymosi problem ą, nes aiškiai nesuvokus tikslau s problemos masto proporcing ų veiksmų 
pasiūlyti neįmanoma. 
Teisės aktų priėmimo procesas ilgas, tod ėl laiko s ąnaudos, susijusios su privalomosios 
sistemos metodu, b ūtų nesuderinamos su poreikiu, kad visos suinteresuotosios šalys veikt ų 
greitai. 
Užbaigiant pasakytina, kad šiame poveikio vert inime teigiama, jog trumpuoju ir vidutiniuoju 
laikotarpiu tinkamesn ė antroji politikos galimyb ė, pagal kuri ą pasiūlytų veiksmų bus imtasi 
nedelsiant, o at ėjus laikui bus persvarstyti rezultatai, įskaitant rezultatus, pasiektus viešosiose 
diskusijose apie sustiprint ą ir atnaujint ą tinklų ir informacijos saugumo politik ą Europos 
Sąjungoje. Tada tie rezultatai sudaryt ų pagrindą įvertinti poreik į ir galimybes, susijusias su 
galimomis privalomosiomis priemon ėmis. 
Tada būtų galima rekomenduoti įgyvendinti veiksmus, kurie b ūtų panašūs į politikos 
trečiosios galimyb ės veiksmus.