EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2018 05 31 COM(2018) 391 final 2018/0213(COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl Reformų rėmimo programos {SEC(2018) 280 final}

{SWD(2018) 310 final}

{SWD(2018) 311 final}



AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS Šiame pasiūlyme nustatyta taikymo diena – nuo 2021 m. sausio 1 d. Pasiūlymas teikiamas 27 valstybių narių Sąjungai, atsižvelgiant į 2017 m. kovo 29 d. Europos Vadovų Tarybos gautą Jungtinės Karalystės pranešimą dėl jos ketinimo išstoti iš Europos Sąjungos ir Euratomo remiantis Europos Sąjungos sutarties 50 straipsniu. •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai Struktūrinės reformos yra pokyčiai, ilgam keičiantys ekonomikos struktūrą ir institucinę bei reguliavimo sistemą, pagal kurią dirba įmonės ir žmonės. Jomis dažnai siekiama pašalinti ekonomikos augimo veiksnių kliūtis, pavyzdžiui, reorganizuojant darbo jėgos, produktų, paslaugų ir finansų rinkas ir taip skatinant darbo vietų kūrimą, investicijas ir našumą. Jomis taip pat gali būti siekiama pagerinti viešojo administravimo ir paslaugų bei privilegijų, kurias valstybė teikia savo piliečiams, veiksmingumą ir kokybę. Tinkamai pasirinktos ir įgyvendintos struktūrinės reformos gali pagreitinti valstybių narių socialinės ir ekonominės konvergencijos didinimo procesą tiek euro zonoje, tiek už jos ribų ir padidinti jų ekonomikos atsparumą. Tikimasi, kad tokios konvergencijos ir atsparumo didinimo poveikis lems didesnį klestėjimą ir sklandų ir stabilų visos ekonominės ir pinigų sąjungos (EPS) veikimą. Veiksmingas struktūrinių reformų įgyvendinimas yra būtinas siekiant sustiprinti sanglaudą, didinti našumą, kurti darbo vietas, skatinti investicijas ir užtikrinti tvarų augimą. Dėl rekordinio užimtumo, atsigaunančių investicijų ir gerėjančios viešųjų finansų būklės Europos ekonomika auga sparčiausiai per dešimtmetį. Dabartinė visos ES ekonomikos padėtis yra pakankamai palanki, o tai suteikia galimybę įgyvendinti labai reikalingas reformas. Tačiau reformų įgyvendinimas įvairiose valstybėse narėse vyko lėtai ir netolygiai, todėl jis nebuvo pakankamas visose politikos srityse ir darė neigiamą poveikį konvergencijai ir Europos Sąjungos valstybių narių, o kartu ir visos Sąjungos ekonomikos atsparumui. Atsižvelgiant į tai, pažanga įgyvendinant reformas euro zonai nepriklausančiose valstybėse narėse joms ruošiantis prisijungti prie euro zonos gali turėti teigiamą poveikį visai euro zonai. Todėl ypatingą dėmesį reikia skirti reformų įgyvendinimui euro zonai nepriklausančiose valstybėse narėse, kurios imasi veiksmų siekdamos įsivesti eurą. Viena iš lėto reformų įgyvendinimo priežasčių yra nepakankami administraciniai gebėjimai. Kita priežastis yra tai, kad struktūrinių reformų nauda dažnai pasireiškia tik ilgainiui, o jų ekonominės, socialinės ir politinės išlaidos dažnai patiriamos trumpuoju laikotarpiu. Todėl nacionalinės vyriausybės gali susilaikyti nuo kai kurių reformų įgyvendinimo, pavyzdžiui, dėl nepakankamų administracinių gebėjimų vykdyti reformas, didelių politinių išlaidų trumpuoju laikotarpiu arba neigiamo poveikio kai kuriems visuomenės sluoksniams. Vyriausybėms, kurios pradeda reformas, kartais sunku jas užbaigti, nes rinkimų ciklas dažnai trunka trumpiau nei laikas, reikalingas esminėms reformoms įgyvendinti. Todėl būtinos reformos gali būti atidėtos, nutrauktos ar netgi nukreiptos priešinga linkme. J.-C. Junckerio vadovaujama Komisija, remdamasi penkių pirmininkų pranešime išdėstyta vizija, sutelkė dėmesį į Europos semestro proceso prioritetus, susijusius su vertybių trikampiu, kurį sudaro investicijų skatinimas, struktūrinių reformų įgyvendinimas ir atsakingos fiskalinės politikos užtikrinimas. Siekiant paskatinti struktūrines reformas, pirmininko J.-C. Junckerio 2017 m. pranešime apie Sąjungos padėtį, taip pat diskusijoms skirtuose dokumentuose dėl ekonominės ir pinigų sąjungos ateities ir dėl Sąjungos finansų ateities buvo pasiūlyta remtis Komisijos struktūrinių reformų rėmimo programa (SRRP) ir pasiūlyta speciali priemonė (reformų įgyvendinimo priemonė), kad valstybėms narėms būtų suteikta finansinių paskatų vykdyti reformas. Taip pat buvo pabrėžta, kad didesnė konvergencija siekiant ekonominių struktūrų atsparumo yra ne mažiau svarbus tikslas toms valstybėms narėms, kurios rengiasi prisijungti prie euro zonos. Šios politinės gairės atsispindi Komisijos komunikate dėl naujų biudžeto priemonių Sąjungos sistemoje euro zonos stabilumui užtikrinti (2017 m. gruodžio 6 d.). Remiantis daugiamete finansine programa (DFP) po 2020 m., jame pasiūlyta sukurti naują reformų įgyvendinimo priemonę, padėsiančią įgyvendinti per Europos semestrą nustatytas reformas, ir SRRP tolesnio įgyvendinimo programą, kuri taip pat apimtų specialią konvergencijos priemonę, skirtą padėti pasirengti narystei euro zonoje. Šis ketinimas patvirtintas prieš 2018 m. vasario 23 d. neoficialų vadovų susitikimą parengtame Komisijos komunikate dėl naujos modernios DFP po 2020 m., kuriame pranešta, kad reformų įgyvendinimo priemonė ir konvergencijos priemonė turėtų suteikti tvirtą paramą ir paskatas įvairioms reformoms visose valstybėse narėse. Jame taip pat nurodyta, kad per septynerių metų laikotarpį biudžeto eilutė visoms priemonėms sudarys apytikriai bent 25 mlrd. EUR. Galiausiai, šis pasirinkimas patvirtintas 2018 m. gegužės 2 d. priimtu Komisijos komunikatu Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Šiuolaikiškas biudžetas Sąjungai, kuri saugo, suteikia galių ir gina. 2021–2027 m. daugiametė finansinė programa“. Jame skelbiama apie naują solidžią Reformų rėmimo programą, kuri teiktų techninę ir finansinę paramą nacionalinio lygmens reformoms. Jai numatytas bendras 25 mlrd. EUR biudžetas. Naujoji programa nebus būsimų Reglamente (ES) Nr. XXX/xxx (pakeičiančiame BNR) nurodytų Sąjungos fondų dalis, bet juos papildys. Atsižvelgdama į tai, Komisija siūlo naują Reformų rėmimo programą (toliau – Programa), kurią sudaro trys atskiros viena kitą papildančios priemonės: i) reformų įgyvendinimo priemonė finansinės paramos priemonės pavidalu; ii) SRRP tolesnio įgyvendinimo programa techninės paramos priemonės pavidalu ir iii) konvergencijos priemonė, skirta teikti konkrečią ir tikslinę paramą euro zonai nepriklausančioms valstybėms narėms (taip pat vadinama konvergencijos priemone). Taigi Programa siekiama, gavus valstybių narių vyriausybių ir valdžios institucijų techninės paramos prašymus arba pasiūlymus dėl reformų įsipareigojimų, remti jų pastangas rengti ir įgyvendinti augimą skatinančias struktūrines reformas. Programa siekiama prisidėti įgyvendinant bendrą tikslą – skatinti sanglaudą, konkurencingumą, našumą, augimą ir užimtumą. Tai taip pat galėtų teigiamai paveikti Europos socialinių teisių ramsčio įgyvendinimą. Todėl turėtų būti numatytos pakankamos finansinės paskatos, kad būtų užbaigtos struktūrinio pobūdžio reformos, ir techninė parama siekiant sustiprinti valstybių narių administracinius gebėjimus, susijusius su institucijoms, valdymo, viešojo administravimo srityse ir ekonomikos bei socialiniame sektoriuose kylančiomis problemomis. Įgyvendinant šį tikslą, tikslinė techninė parama ir finansinės paskatos bus teikiamos visoms valstybėms narėms, įskaitant – konvergencijos priemonės atveju – tas valstybes nares, kurių valiuta nėra euro ir kurios ėmėsi akivaizdžių veiksmų siekdamos per nustatytą laikotarpį įsivesti bendrą valiutą. •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis Programa bus suderinta su dabartine politika, vykdoma pagal Europos fondų bei kitas Sąjungos programas. Be to, Programa grindžiama dabartine SRRP patirtimi. Kalbant apie dabartinę DFP ir galiojančius sektorių teisės aktus, Sąjungos lygmeniu yra keletas priemonių, kurios padeda įgyvendinti struktūrines reformas. Kalbant apie politiką, per Europos semestrą Sąjungos teikiamos politikos rekomendacijos padeda nustatyti reformų prioritetus ir su valstybėmis narėmis pasiekti politinį susitarimą dėl jų. Be to, pagal SRRP valstybėms narėms yra teikiama techninė parama struktūrinėms reformoms rengti, formuluoti ir įgyvendinti, o pagal Sąjungos fondų programas finansuojami su investiciniais projektais susiję elementai politikos srityse, kurioms skirti Sąjungos fondai. Sąjungos fondų teisinė sistema reikalauja, kad finansavimas būtų telkiamas pagal temas, o prieš išmokant lėšas būtų nustatytos įvairios reikiamos sąlygos. Nors numatoma, kad naujoje DFP toliau bus stiprinamas ryšys tarp Sąjungos fondų ir Europos semestro ir nors šie veiksmai taikant Sąjungos fondus yra svarbūs siekiant sanglaudos politikos tikslų ir užtikrinant šių fondų efektyvumą, jų nebūtinai pakanka, kad būtų pašalintos kliūtys, trukdančios sparčiau įgyvendinti struktūrines reformas valstybėse narėse.

Reformų įgyvendinimo priemonė Programa – finansinių įnašų valstybėms narėms teikimo priemonė – suteiks finansinių paskatų įgyvendinti reformas valstybėse narėse ir kartu užtikrins suderinamumą su pagal kitas galiojančias Sąjungos programas finansuojamais veiksmais. Iki šiol lėšas, skirtas su investicijomis susijusiems ir į reformas valstybėse narėse orientuotiems veiksmams įgyvendinti, daugiausia skiria Sąjungos fondai. Tačiau, nors iš Sąjungos fondų gali būti remiamos investicijos, susijusios su tam tikromis su sanglaudos politika susijusiomis struktūrinėmis problemomis, šie fondai nėra skirti struktūrinių reformų, kuriomis būtų sprendžiamos visos problemos visose per Europos semestrą nustatytose politikos srityse, rengimui ir įgyvendinimui skatinti. Be to, Sąjungos fondų lėšomis negalima finansuoti reformų, kurios yra tik reglamentuojamojo pobūdžio ir kurias įgyvendinant nepatiriama įgyvendinimo ar investicinių sąnaudų. Nemažai struktūrinių problemų, su kuriomis susiduria valstybės narės, negali būti sprendžiamos vien tik investicijomis arba griežtu techniniu programos įgyvendinimu; jiems spręsti gali prireikti sudėtingų politinių veiksmų ir teisės aktų, investicijų ir institucijų bei sistemų valdymo tobulinimo. Trumpuoju laikotarpiu struktūrinės reformos taip pat gali pareikalauti didelių politinių išlaidų, kurios gali užkirsti kelią jų įgyvendinimui arba jį sulėtinti. Šiuo atžvilgiu iš Sąjungos biudžeto skiriamos finansinės paskatos gali padėti įveikti tokias kliūtis, taip pat gali, kartu su technine parama arba savarankiškai, padėti užtikrinti politinę atsakomybę už reformas. Glaudesnis dialogas tarp Komisijos ir kompetentingų nacionalinių institucijų gali paskatinti valstybes nares parengti ir įgyvendinti išsamų reformų rinkinį. Reformų rėmimo programa, kaip finansinės paramos teikimo priemonė, leis teikti tokias finansines paskatas, o tai atitinka pagal kitas Sąjungos finansavimo programas įgyvendinamas priemones. Techninės paramos priemonė Programa, kaip techninės paramos teikimo priemonė, leidžia Komisijai remti valstybių narių valdžios institucijų pastangas rengti reformas pagal savo prioritetus ir didinti jų gebėjimus formuoti ir įgyvendinti reformų politiką ir strategijas, tuo pačiu pasinaudojant geriausia patirtimi ir viena kitos pavyzdžiais. Techninės paramos priemonė yra grindžiama SRRP sėkme: įgyvendinant programą iki šiol įvykusiais dviem atrankos etapais paklausa prilygo keturiems (2017 m) ir penkiems (2018 m.) jos metiniams biudžetams. Joje daugiausia dėmesio skiriama prie konkrečių poreikių pritaikytai paramai ir vietos lygmeniu sukauptoms žinioms siekiant užtikrinti, kad valstybės narės turėtų reikiamų institucinių ir administracinių gebėjimų įgyvendinti reformas. Šiuo tikslu ja siekiama bendradarbiauti su prašančiosios valstybės narės nacionalinėmis institucijomis viso reformų proceso metu arba tam tikrais šio proceso etapais ar laikotarpiais. Techninės paramos priemonė pagal Programą, sukurta kaip dabartinės SRRP tęsinys, yra nuosekli, aiški ir papildo esamus išteklius gebėjimams stiprinti ir techninei pagalbai teikti, kurie yra prieinami pagal kitas Sąjungos finansavimo programas. Techninė parama didina dabar pagal įvairias sektorines Sąjungos programas teikiamos pagalbos ir Sąjungos fondų lėšomis vykdomų veiksmų vertę, nes atsižvelgiama į konkrečios šalies padėtį, tuo pat metu remiant svarbiausius veiksmus, kurių imamasi valstybėse narėse įgyvendinant pagrindinius Sąjungos politikos tikslus. Konvergencijos priemonė Programa, kaip konvergencijos priemonė rengiantis narystei euro zonoje, leis Komisijai patenkinti konkrečius euro zonai nepriklausančių ir struktūrines reformas pradedančių valstybių narių poreikius, teikdama papildomų priemonių jų ekonomikos ir socialinių struktūrų atsparumui sukrėtimams didinti ir geriau pasirengti euro zonos narystei. Konvergencijos priemonė papildys reformų įgyvendinimo priemonę, kuri yra prieinama visoms valstybėms narėms. Šiuo metu nėra priemonių, kurios tiesiogiai finansiškai paskatintų įgyvendinti struktūrines reformas visose valstybėse narėse, jau nekalbant apie euro zonai nepriklausančias valstybes nares. Nors euro zonai nepriklausančios valstybės narės pasinaudoja Sąjungos fondais, pastarieji nėra skirti padėti įgyvendinti esmines reformas, kuriomis būtų grindžiamas ekonominis atsparumas ir kurios padėtų toms valstybėms narėms visapusiškai pasirengti būsimai narystei euro zonoje. Tikimasi, kad pagal Reformų rėmimo programą teikiant tikslinę paramą euro zonai nepriklausančioms valstybėms narėms, kurios ėmėsi akivaizdžių veiksmų siekdamos per nustatytą laikotarpį įsivesti bendrą valiutą, tose valstybėse narėse paspartės konvergencijos procesas ir tai padės įgyvendinti konvergencijos kriterijus ir didinti visos euro zonos atsparumą. Kalbant apie nuoseklumą su kitomis nuostatomis ir politikos sritimis, pagal Programą numatomas papildomumas, sąveika, suderinamumas ir nuoseklumas su kitomis Sąjungos programomis ir politikos sritimis regioniniu, nacionaliniu, Sąjungos ir tarptautiniu lygmenimis, visų pirma papildant per Europos semestrą pateiktas politikos gaires ir padedant užtikrinti Sąjungos fondų sverto poveikį. Komisija sieks, kad Programai įgyvendinti siūlomi veiksmai papildytų kitas Sąjungos programas ir fondus (ypač Sąjungos fondus) ir su jais nesidubliuotų, remiantis aiškiais atskyrimo kriterijais. Be to, visų trijų priemonių suderinamumas su kitomis Sąjungos programomis ir Sąjungos fondais ir toliau bus užtikrintas valdant įvairias priemones pagal Komisijos vidaus darbo tvarką. Visų pirma to bus siekiama taikant jau esamą koordinavimo mechanizmą, kuriame dalyvauja atitinkamų Komisijos tarnybų atstovai. Sprendimuose suteikti paramą valstybei narei bus atsižvelgta, inter alia, į esamus veiksmus ir priemones, finansuojamas iš Sąjungos fondų ir pagal Sąjungos programas. Koordinavimo mechanizmas bus sustiprintas siekiant atspindėti išaugusį papildomumo, sąveikos, suderinamumo ir nuoseklumo su keliomis programomis pagal DFP poreikį, ypač siekiant, viena vertus, atlikti Sąjungos fondų programavimo procesą pagal pasidalijamąjį valdymą, o kita vertus, pasirinkti reformas pagal Programą, kad būtų galima kuo labiau padidinti Sąjungos veiksmų ir išteklių veiksmingumą ir efektyvumą. Kalbant apie finansines paskatas, tai, kad reformos, kurioms skiriami Programos finansiniai įnašai, bus nustatomos per vykstantį Europos semestro procesą, bus svarbu užtikrinant papildomumą ir siekiant, kad nebūtų teikiama parama reformoms, kurios būtų buvusios įvykdytos bet kuriuo atveju. Be to, šių reformų įgyvendinimo stebėsena pagal Europos semestrą suteiks papildomų apsaugos priemonių. •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis Pasiūlymas atitinka ir užtikrina papildomumą ir sąveiką su kitomis Sąjungos politikos sritimis, kaip antai per Europos semestrą vykdoma politika, orientuota į vertybių trikampį, kurį sudaro investicijų skatinimas, struktūrinių reformų įgyvendinimas ir atsakingos fiskalinės politikos užtikrinimas. Be to, Programa yra grindžiama Diskusijoms skirtame dokumente dėl ekonominės ir pinigų sąjungos ateities pateiktais pasiūlymais ir atitinka 2017 m. rugsėjo 13 d. Europos Parlamente pristatytą Europos Komisijos pirmininko J.-C. Junckerio 2017 m. pranešimą apie Sąjungos padėtį (kartu su priede išdėstytu ketinimų raštu), kuriame buvo išdėstyti pasiūlymai dėl ekonominės ir pinigų sąjungos ateities. Pasiūlymas taip pat gali prisidėti prie Europos socialinių teisių ramsčio įgyvendinimo. Reformų įgyvendinimo priemonę ir konvergencijos priemonę pasiūlė Komisija 2017 m. gruodžio 6 d. komunikate kaip naujas fiskalines priemones ir dalį iniciatyvų rinkinio, skirto ekonominei ir pinigų sąjungai stiprinti. Programa leidžia veiksmingai teikti valstybėms narėms paramą finansinėmis ir techninėmis priemonėmis siekiant padėti įgyvendinti struktūrines reformas, kurios savo ruožtu gali sudaryti pagrindą Sąjungos politikos įgyvendinimui kitose srityse. Reformų vykdymo procesas yra sudėtingas, dažnai politiškai brangus, reikalauja patirties vienu metu skirtingose srityse ir gali turėti tarpvalstybinį poveikį. Sąjungos parama pagal Programą turėtų padėti didinti gebėjimus vykdyti nuodugnias ekonomikos augimą skatinančias reformas įvairiuose valstybių narių politikos sektoriuose, o teigiamas poveikis pasireikštų visoje Sąjungoje. Bus siekiama nuoseklumo ir suderinamumo su kitomis Sąjungos politikos sritimis, viena vertus, per atitinkamas teisės aktų nuostatas dėl papildomo finansavimo, išdėstytas įvairiuose teisės aktuose, kuriais nustatomos įvairios Europos Sąjungos programos ir fondai, ir, kita vertus, įgyvendinant glaudesnį vidaus koordinavimą tarp veiklą su papildomumu susijusiose Sąjungos politikos srityse vykdančių tarnybų, kad jos gautų naudos iš sąveikos ir stiprintų viena kitą. Be to, Programa grindžiama dabartine SRRP įgyvendinimo patirtimi. 2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI •Teisinis pagrindas Pasiūlymas grindžiamas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 175 straipsniu (trečia pastraipa) ir 197 straipsnio 2 dalimi.

SESV 175 straipsnio trečioje pastraipoje numatyta, kad jei pasirodytų, kad reikia imtis konkrečių veiksmų, nesusijusių su fondais ir nepakenkiančių priemonėms, kurių yra imtasi kitų Sąjungos politikos sričių sistemoje, tokių veiksmų Europos Parlamentas ir Taryba gali imtis spręsdami pagal įprastą teisėkūros procedūrą ir pasikonsultavę su Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu bei Regionų komitetu. SESV 197 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad Sąjunga gali remti valstybių narių pastangas gerinti savo administracinius gebėjimus įgyvendinant Sąjungos teisę. Tokiais veiksmais gali būtų keitimosi informacija ir valstybės tarnautojų mainų palengvinimas bei mokymo programų rėmimas. Nė viena valstybė narė neprivalo pasinaudoti šia parama. Europos Parlamentas ir Taryba, priimdami reglamentus pagal įprastą teisėkūros procedūrą, patvirtina šiam tikslui reikalingas priemones, išskyrus bet kokį valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų suderinimą. Atsižvelgiant į SESV 175 ir 197 straipsnius, Programa siekiama padėti didinti sanglaudą, konkurencingumą, našumą, augimą ir užimtumą, ir šiuo atžvilgiu ji gali būti svarbi siekiant: i) užbaigti struktūrinio pobūdžio reformas, siekiant pagerinti šalių ekonominės veiklos rezultatus ir skatinti atsparias valstybių narių ekonomines ir socialines struktūras; ii) stiprinti valstybių narių administracinius gebėjimus, susijusius su problemomis, su kuriomis susiduriama institucijose, valdymo, viešojo administravimo srityse ir ekonomikos bei socialiniame sektoriuose, ir iii) užbaigti struktūrinio pobūdžio reformas, skatinančias ekonomikos ir socialinių struktūrų atsparumą ir administracinių gebėjimų stiprinimą valstybėse narėse, kurių valiuta nėra euro ir kurios pareiškė aiškų įsipareigojimą ir ėmėsi akivaizdžių veiksmų siekdamos per nustatytą laikotarpį įsivesti bendrą valiutą, siekiant remti pasirengimą dalyvauti euro zonoje. •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju) Siūlomų veiksmų finansavimas pagal numatomą Programą atitinka Europos pridėtinės vertės ir subsidiarumo principus. Didžiausias Sąjungos biudžeto finansavimas skiriamas veiklai, kurios tikslų valstybės narės, veikdamos pavieniui, negali pakankamai pasiekti („būtinumo testas“) ir kurioje Sąjungos intervencinėmis priemonėmis galima suteikti papildomos naudos, palyginti su pavieniais valstybių narių veiksmais. Bendrieji Programos tikslai yra sanglaudos, konkurencingumo, našumo, ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo didinimas. Tuo tikslu ji turėtų teikti finansines paskatas struktūrinio pobūdžio problemoms spręsti ir turėtų padėti sustiprinti valstybių narių administracinius gebėjimus, kiek tai susiję su jų institucijomis ir ekonomikos bei socialiniu sektoriais. Pagrindinis Programos principas yra tai, kad ji vykdoma savanoriškai. Todėl kiekviena valstybė narė pati nusprendžia, ar būtina imtis veiksmų Sąjungos lygmeniu atsižvelgdama į nacionaliniu, regioniniu ar vietos lygmeniu turimas galimybes. Reformų įgyvendinimas tebepriklauso nacionalinei kompetencijai, ir valstybės narės dalyvauja viso reformų įgyvendinimo priemonės įgyvendinimo proceso metu. Struktūrinių reformų įgyvendinimas yra Sąjungos ir euro zonos bendras interesas, nes reformos padeda padidinti ne tik atitinkamų šalių ekonomikos, bet ir Sąjungos bei visos euro zonos atsparumą. Kalbant apie reformų įgyvendinimo priemonę, Programa yra tiesioginis atsakas į silpną ir netolygų struktūrinių reformų valstybėse narėse įgyvendinimą, ypač kiek tai susiję su per Europos semestrą nustatytomis problemomis. Šiuo atžvilgiu Komisija geriausiai gali imtis iniciatyvos Sąjungos lygmeniu, nes ji pasinaudoja išsamiais konkrečių šalių duomenimis apie reformų įgyvendinimą valstybėse narėse ir turi patirties kartu su atitinkamomis valstybėmis narėmis nustatyti svarbias problemas, kurias reikia spręsti. Susitarimas dėl reformų priemonių rinkinio tarp Komisijos ir valstybės narės (patvirtintas atitinkamu įgyvendinimo aktu) padidins nacionalinę atsakomybę, nes pirminis pasiūlymas dėl reformų įsipareigojimų bus pateiktas atitinkamos valstybės narės, tai yra bus pačios šalies parengtas ir inicijuotas produktas. Tai taip pat reiškia, kad reikės vykdyti nuolatinį politinį dialogą tarp Komisijos ir atitinkamos valstybės narės. Šios priemonės trukmė per visą kitos DFP įgyvendinimo laikotarpį užtikrina reformų pastangų tęstinumą, taigi valstybės narės gali nuspręsti, kada yra tinkamas laikas kreiptis dėl finansinės paramos. Kalbant apie techninės paramos priemonę (SRRP tęsinį), Komisija turi unikalią galimybę imtis veiksmų Sąjungos lygmeniu.

Nuo SRRP įgyvendinimo pradžios ji sukūrė Sąjungos lygmeniu sukauptos patirties duomenų bazę (ir iš jos jau turi naudos); ji yra tinkamiausia priemonė dalytis geriausia patirtimi ir gali sukurti sąveiką, kad būtų atsižvelgta į įvairių valstybių narių pastangas vykdyti reformas ir sprendžiamos tarpvalstybinės problemos. Tuo pačiu metu Komisijos teikiamos paramos koordinavimas užtikrina visapusišką ekspertinių žinių teikimą, dalijimąsi gerąja patirtimi ir paramą skirtingais reformų proceso etapais. Be to, plėtojant valstybių narių sąveiką, Sąjungos lygmens veiksmais prisidedama sprendžiant tarpvalstybines ar Sąjungos masto problemas. Konvergencijos priemone siekiama didinti euro zonai nepriklausančių šalių ekonomikos atsparumą, skatinant tikrą konvergenciją. Ši yra svarbi ne tik tų valstybių narių, bet ir visos Sąjungos klestėjimui, ypač sklandžiam perėjimui prie euro ir euro zonos veikimui. Be to, pagal šią priemonę teikiama tikslinė techninė parama administraciniams gebėjimams stiprinti rengiantis narystei euro zonoje. Todėl, norint pasiekti šį tikslą, būtina imtis veiksmų Sąjungos lygmeniu. Šie tikslai, pavyzdžiui, su struktūrinėmis reformomis susijusių problemų sprendimas, padėsiantis sustiprinti atitinkamų šalių ekonomikos, Sąjungos ir euro zonos atsparumą, ir valstybių narių administracinių gebėjimų stiprinimas, negali būti tinkamai pasiekti pavienėms valstybėms narėms veikiant atskirai, o Sąjungos intervencinės priemonės gali suteikti papildomos vertės sukuriant programą, kuri galėtų finansiškai paskatinti ir techniškai paremti struktūrinių reformų Sąjungoje rengimą ir įgyvendinimą. •Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą, nes juo neviršijama to, kas būtina Europos lygmeniu siekiant nustatyto tikslo ir ko reikia šiam tikslui pasiekti. Parama, teiktina pagal visas tris priemones, kurios sudaro 2021–2027 m. laikotarpiui skirtą Programą, turi būti pagrįsta savanorišku pačios valstybės narės teikiamu prašymu. Programos savanoriškumas ir bendru susitarimu grindžiamo bendradarbiavimo pobūdis viso proceso metu yra papildoma proporcingumo principo laikymosi ir valstybių narių bei Komisijos abipusio pasitikėjimo ir bendradarbiavimo plėtros garantija. •Priemonės pasirinkimas Pirmiau pateiktuose skyriuose apibūdinti tikslai negali būti pasiekti derinant teisės aktus ar valstybių narių savanoriškais veiksmais. Šių tikslų būtų galima pasiekti tik priėmus reglamentą. 3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI •Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas Reformų įgyvendinimo priemonė ir konvergencijos priemonė yra nauji pasiūlymai, todėl joms dar netaikomas ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas.

Techninės paramos priemonė yra galiojančios 2017–2020 m. struktūrinių reformų rėmimo programos, kuri grindžiama Reglamentu (ES) Nr. 2017/825 ir kuri įsigaliojo 2017 m. gegužės 20 d., tęsinys. SRRP įgyvendinimas prasidėjo 2017 m. rugsėjo mėn., patvirtinus 2017 m. metinę darbo programą, ir buvo tęsiamas 2018 m. kovo mėn. patvirtinus 2018 m. metinę darbo programą. Remdamasi Reglamento (ES) Nr. 2017/825 16 straipsniu, Komisija ne vėliau kaip iki 2019 m. vidurio pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai metinę Programos įgyvendinimo stebėsenos ataskaitą ir nepriklausomo ex post vertinimo ataskaitą. Net jei reguliavimo požiūriu dar anksti formaliai vertinti, yra duomenų apie anksčiau Graikijai teiktą techninę paramą struktūrinėms reformoms vykdyti, kurią koordinavo Graikijos reikalų darbo grupė (GRDG). Graikijos reikalų darbo grupė Komisijos tarnybų Graikijai suteiktai ir GRDG koordinuojamai techninei paramai struktūrinėms reformoms buvo taikomi tiek vidaus, tiek išorės vertinimai, kurie suteikė naudingos patirties rengiant Programą. Šiuo metu Komisija taip pat atlieka Graikijai suteiktos techninės paramos ex post išorės vertinimą. Pagal GRDG suteiktą techninę paramą 2014 m. liepos mėn. įvertino nepriklausoma konsultacinė įstaiga. Apibendrinant šį vertinimą padaryta išvada, kad 2011–2013 m. techninė pagalba padėjo įgyvendinti Graikijos reformų programą mokesčių administravimo ir centrinės administracijos srityse. Ši išvada buvo pagrįsta suteiktos pagalbos veiksmingumo, efektyvumo, aktualumo ir tvarumo įvertinimu ir buvo patvirtinta daugumos suinteresuotųjų šalių atsakymais, kuriuose buvo nurodyta, kad, nesant GRDG teikiamos techninės pagalbos, inicijuotos reformos nebūtų įvykdytos. Be to, Europos Audito Rūmai 2015 m. atliko veiklos auditą, siekdami įvertinti, kaip veiksmingai GRDG valdė Graikijai teikiamą pagalbą ir ar ji teigiamai prisidėjo prie reformų įgyvendinimo Graikijoje (apsiribojant tik ekonominio koregavimo programa). Audito Rūmai padarė išvadą, kad GRDG iš esmės sėkmingai įvykdė savo įgaliojimus – teikti atitinkamą techninę pagalbą srityse, apimančiose beveik visą viešosios politikos spektrą, o tai iš esmės atitiko ekonominio koregavimo programos sąlygas. Audito Rūmai nustatė tam tikrų trūkumų, visų pirma tai, kad nebuvo specialaus biudžeto, išsamios strategijos ir sistemingos rezultatų stebėsenos. Šiuos trūkumus vėliau nagrinėjo Paramos struktūrinėms reformoms tarnyba (angl. SRSS), į juos taip pat buvo atsižvelgta rengiant 2017–2020 m. SRRP. •Struktūrinių reformų rėmimo programos (SRRP) ex ante vertinimas ir pirmoji patirtis Iki pasiūlymo dėl SRRP, kuris tapo Reglamentu (ES) Nr. 2017/825, pateikimo 2015 m. lapkričio mėn., Komisija atliko ex ante vertinimą, kurio metu buvo įvertinti su reformų rengimu ir įgyvendinimu Sąjungoje susiję uždaviniai ir problemos, galimi jų sprendimai, taigi ir SRRP tikslai ir galimi įgyvendinimo mechanizmai. Ex ante vertinime buvo padaryta išvada, kad reformų įgyvendinimo trūkumas valstybėse narėse apribojo Sąjungos gebėjimą reaguoti į sukrėtimus ir ypač apribojo EPS atsparumą, kuris yra būtinas siekiant užtikrinti konvergenciją valstybėse narėse ir jų visuomenėse. Remiantis ex ante vertinimu, pagrindiniai tokių problemų veiksniai yra riboti administraciniai ir instituciniai gebėjimai ir netinkamas Sąjungos teisės aktų taikymas ir įgyvendinimas. •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Siekiant užtikrinti atviras viešas konsultacijas pagal geresnio reglamentavimo reikalavimus, SRRP buvo įtraukta į sanglaudos grupę, kuri aprėpė šių sričių klausimus: regioninė politika, užimtumas ir socialiniai reikalai, socialinė įtrauktis, profesinis rengimas ir mokymas, moksliniai tyrimai ir inovacijos, verslas ir pramonė, energetika, teisingumas ir pagrindinės teisės, migracija ir prieglobstis, transportas, kaimo plėtra, skaitmeninė ekonomika ir visuomenė, veiksmai klimato kaitos srityje, jūrų reikalai ir žuvininkystė, struktūrinės reformos ir jaunimo reikalai. Atitinkamame klausimyne nebuvo aiškiai nurodyta, kad dabartinė SRRP yra viena iš sanglaudos grupei priklausančių finansavimo programų, todėl klausimai nebuvo labai aktualūs rengiant Programą. Tačiau kai kurie viešųjų konsultacijų rezultatai vis tiek gali būti aktualūs (t. y. atsakymai į klausimus, kuriuose konkrečiai minimas (struktūrinių) reformų įgyvendinimas valstybėse narėse). Atsižvelgdama į 2017 m. gruodžio 6 d. ekonominės ir pinigų sąjungos stiprinimo klausimams skirtą EPS dokumentų rinkinį, Komisija paskelbė ketinanti sukurti naują po 2020 m. taikytiną reformų įgyvendinimo priemonę, kad padėtų įgyvendinti nacionalines reformas, nustatytas per ekonominės politikos koordinavimo Europos semestrą, ir apie vykdyti bandomąjį projektą (padarius Bendrųjų nuostatų reglamento dalinius pakeitimus) siekiant išbandyti šią idėją jau dabartiniu programavimo laikotarpiu. Atsižvelgdama į tai, Komisija nusprendė organizuoti techninius seminarus kiekvienoje valstybėje narėje. Seminarų tikslas buvo dvejopas: rinkti informaciją apie valstybių narių požiūrį ir rūpimus klausimus vykdant bandomąjį reformos įgyvendinimo priemonės projektą; ir rinkti idėjas apie būsimos reformų įgyvendinimo priemonės rengimą ir galimas reformų rūšis, kurioms galėtų būti naudinga ši priemonė. Iš valstybių narių gauta informacija apie reformų įgyvendinimo priemonę į poveikio vertinimą įtraukta kaip konsultacijų su suinteresuotosiomis šalimis rezultatai. •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas nėra duomenų •Poveikio vertinimas Šis pasiūlymas grindžiamas poveikio vertinimu. Atliekant poveikio vertinimą buvo nagrinėjama galimybė ir po 2020 m. taikyti šiuo metu vykdomas Sąjungos programas jų dabartine forma. Atsižvelgiant į nepakeistą Europos semestro procesą, SRRP numatyta techninė parama ir toliau būtų teikiama valstybėms narėms remiantis dabartiniais ribotais finansiniais ištekliais, o Sąjungos fondai išliktų vienintelės Sąjungos investavimo priemonės, kuriomis būtų finansuojamas tam tikrų struktūrinių reformų įgyvendinimas ir teikiamos paskatos tam tikroms reformoms pasinaudojant esama Sąjungos fondų ir Europos semestro sąsaja.

Pagal galiojančias Sąjungos lygmeniu taikomas priemones nepavyko suteikti pakankamų paskatų, kad būtų iš esmės paspartintas struktūrinių reformų inicijavimas ir įgyvendinimas. Todėl nepavyko sumažinti neatsparumo sukrėtimams; pagal šias priemones taip pat neteikiama tikslinga parama reformoms įgyvendinti euro zonai nepriklausančiose valstybėse narėse. Todėl Komisija siūlo sukurti naują Sąjungos lygmens priemonę, pagal kurią būtų tęsiama SRRP ir teikiamos papildomos finansinės paskatos struktūrinių reformų įgyvendinimui pagal numatytą reformų įgyvendinimo priemonę. Be to, turi būti sukurta speciali priemonė, skirta reformoms, vykdomoms euro zonai nepriklausančiose valstybėse narėse, kurios ėmėsi akivaizdžių veiksmų siekdamos įsivesti bendrą valiutą, pagal kurią būtų teikiama papildoma parama reformoms būsimose euro zonos valstybėse narėse įgyvendinti ir teigiamam poveikiui euro zonai nepriklausančioms valstybėms narėms ir visai euro zonai stiprinti. Šiuo tikslu akivaizdūs veiksmai būtų oficialus atitinkamos valstybės narės vyriausybės raštas Komisijai, kuriame išdėstomas aiškus valstybės narės įsipareigojimas per pagrįstą nustatytą laikotarpį prisijungti prie euro zonos ir pateikiamas po konsultacijų su Komisija parengtas įtikinamas konkrečių pasirengimo sėkmingai dalyvauti euro zonoje priemonių, įskaitant veiksmus, kuriais nacionalinės teisės aktai visiškai suderinami su Sąjungos teisėje (įskaitant bankų sąjungą) nustatytais reikalavimais, įgyvendinimo planas, kuriame nurodyti konkretūs įgyvendinimo terminai. Programos poveikis daugiausia priklausys nuo reformų, kurias valstybės narės siūlo ir įgyvendina pagal reformų įgyvendinimo priemonę, arba nuo paramos rūšies, kurios jos paprašys ir naudosis pagal techninės paramos priemonę. Apskritai tikimasi, kad programa bus naudinga valstybių narių ekonomikai, padidins atsparumą sukrėtimams, taip pat turės teigiamą šalutinį poveikį kitoms valstybėms narėms. Todėl tikimasi, kad ilgesnės trukmės laikotarpiu bus užtikrintas teigiamas poveikis ekonomikos augimui visoje Sąjungoje ir pagerės valstybių narių fiskalinė padėtis ir skolos santykio su BVP rodikliai. Numatoma, kad programa darys teigiamą poveikį užimtumui, skatindama darbo vietų kūrimą visoje Sąjungoje. Tai gali būti pasiekta, pavyzdžiui, įgyvendinant darbo rinkos reformas, ypač tokias, kurios didina darbo jėgos įgūdžius ir kvalifikaciją ir skatina įgūdžių pritaikymą rinkos poreikiams. Programa taip pat gali turėti teigiamą poveikį pajamų pasiskirstymui, aktyviai darbo rinkos politikai, socialinei įtraukčiai ir socialinei apsaugai, skatindama Europos socialinių teisių ramsčio įgyvendinimą. Ji taip pat gali padėti įgyvendinti reformas visame viešojo administravimo sektoriuje ir kovoti su mokesčių slėpimu bei korupcija, nes tai daro didelį poveikį piliečiams ir verslui ir kenkia geram valdymui ir ekonomikos plėtrai. Tikimasi, kad programa turės pranašumų dėl mažos administracinės naštos. Pagal reformų įgyvendinimo priemonę skiriami finansiniai įnašai bus išmokami kaip su sąnaudomis nesusijusios lėšos, taip mažinant administracines ir sandorių sąnaudas tiek Komisijai, tiek valstybėms narėms. Siekiant kuo labiau sumažinti reformų įgyvendinimo priemonės administracinę naštą ir numatyti supaprastinimą, per Europos semestrą bus stebimas tarpinių reikšmių ir siektinų reikšmių įgyvendinimas. Su trimis techninės paramos priemonėmis susijusios administracinės procedūros išliks labai nesudėtingos, pvz. kalbant apie techninės paramos priemonę, prašymų pateikimas išliks paprastas ir reikalaujama informacija bus kuo labiau apribota. Reglamentavimo patikros valdyba peržiūrėjo poveikio vertinimo projektą ir 2018 m. gegužės 22 d. pateikė savo teigiamą nuomonę su išlygomis. Reglamentavimo patikros valdybos iškelti klausimai buvo nagrinėjami patikslintame Poveikio vertinimo tarnybos darbiniame dokumente. Išaiškintas reformų įgyvendinimo priemonės įnašų paskirstymo mechanizmo pagrįstumas ir tinkamumas (taip pat pateikiamas pavyzdys). Išsamiau paaiškintas reformų įgyvendinimo priemonės taikymo mastas. Poveikio vertinimas taip pat buvo toliau plėtojamas siekiant įvertinti bendrą finansavimą ir dalinio išankstinio lėšų panaudojimą kaip alternatyvų įgyvendinimo mechanizmą. Taip pat buvo pateikti paaiškinimai dėl galimos rizikos, susijusios su šiuo mechanizmu (moralinės žalos, apimties, sustabdymo, panaikinimo ir lėšų susigrąžinimo procedūrų atžvilgiu). Poveikio vertinimo tarnybos darbiniame dokumente pateiktame specialiame priede išsamiau apibūdinami pakeitimai, padaryti Reglamentavimo patikros valdybai pateikus savo nuomonę. •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas Pasiūlymas nesusietas su reglamentavimo kokybe ir supaprastinimo pastangomis ir dėl jo mažosioms ir vidutinėms įmonėms ar kitiems suinteresuotiesiems subjektams nesusidaro reikalavimų laikymosi išlaidų. Programa bus įgyvendinama per elektroninę platformą, kuria galės naudotis Komisijos tarnybos ir valstybės narės. •Pagrindinės teisės Pasiūlymas turi teigiamos įtakos Sąjungos pagrindinių teisių apsaugai ir plėtrai, darant prielaidą, kad valstybės narės prašys paramos susijusiose srityse ir ją gaus. Pavyzdžiui, parama tokiose srityse kaip migracija, darbo rinkos ir socialinis draudimas, sveikatos priežiūra, švietimas, aplinka, nuosavybė, viešasis administravimas ir teismų sistema gali padėti puoselėti tokias Sąjungos pagrindines teises kaip orumas, laisvė, lygybė, solidarumas, piliečių teisės ir teisingumas. 4.POVEIKIS BIUDŽETUI Programos įgyvendinimo laikotarpiu nuo 2021 m. sausio 1 d. iki 2027 m. gruodžio 31 d. nustatomas 25 EUR mlrd. finansinis paketas dabartinėmis kainomis. Minėta suma preliminariai paskirstoma taip: i) iki 22 mlrd. EUR reformų įgyvendinimo priemonei; ii) iki 840 mln. EUR techninės paramos priemonei ir iii) iki 2,16 mlrd. EUR konvergencijos priemonei, iš kurių iki 2 mlrd. EUR finansinės paramos komponentui ir iki 160 mln. EUR techninės paramos komponentui. Jei iki 2023 m. pabaigos reikalavimus atitinkanti valstybė narė nesiims akivaizdžių veiksmų pagal konvergencijos priemonę, siekdama per nustatytą laikotarpį įsivesti bendrą valiutą, tai valstybei narei pagal konvergencijos priemonės finansinės paramos komponentą numatyta suma bus perkelta į reformų įgyvendinimo priemonę. Komisija priims atitinkamą sprendimą išklausiusi atitinkamos valstybės narės poziciją. Reikiami paaiškinimai dėl finansinio paketo pateikiami finansinėje teisės akto pasiūlymo pažymoje. 5.KITI ELEMENTAI •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka Tam, kad būtų galima stebėti Programos vykdymą siekiant konkrečių reglamento 6 straipsnyje apibrėžtų tikslų, buvo nustatyti kai kurie pagrindiniai veiklos rodikliai ir jie bus periodiškai renkami. Rodiklių rinkinys apibrėžtas individualių paramos veiksmų lygmeniu siekiant surinkti atitinkamus mikroduomenis, kurie turi būti apibendrinti Programos lygmeniu ir kuriuos surinks Komisija remdamasi specialia stebėsenos priemone, suskirstydama juos pagal valstybes nares ir politikos sritis. Kalbant apie finansinius įnašus (skirtus pagal reformų įgyvendinimo priemonę ir pagal konvergencijos priemonės finansinės paramos komponentą), kiekviename su valstybėmis narėmis suderintame reformų įsipareigojimų plane bus nustatyti konkretūs produkto, rezultatų ir poveikio rodikliai, todėl tarpinių reikšmių ir siektinų reikšmių pasiekimas bus laikomas finansinio įnašo gavimo sąlyga. Todėl valstybės narės į savo metines pažangos ataskaitas turės įtraukti įrodymus apie pažangą, padaryta siekiant tarpinių reikšmių ir siektinų reikšmių, ir suteikti Komisijai galimybę susipažinti su pagrindiniais duomenimis, įskaitant, jei reikia, administracinius duomenis. Kalbant apie techninės paramos priemonę, bus apibrėžti konkretūs rezultato ir poveikio rodikliai, susiję su konkrečiais projektais, įskaitant pagrindinius kriterijus ir siektinas reikšmes, kad būtų galima stebėti pažangą, padarytą siekiant galutinių siektinų reikšmių, ir įvertinti įgyvendintų reformų poveikį. Šie rodikliai taip pat bus naudojami pagal konvergencijos priemonės techninės paramos komponentą.

Siekiant įvertinti šių trijų priemonių efektyvumą, veiksmingumą, aktualumą, suderinamumą ir Sąjungos pridėtinę vertę, bus atliekamas kiekvienos priemonės laikotarpio vidurio ir ex post vertinimas, o rezultatai bus apžvelgti bendrame visos Programos vertinime. Vertinimai bus atlikti remiantis 2016 m. balandžio 13 d. tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisėkūros 22 ir 23 punktais, trims institucijoms patvirtinus, kad galiojančių teisės aktų ir politikos vertinimai turėtų būti galimų tolesnių veiksmų poveikio vertinimo pagrindas. Vertinimuose bus pateikiama patirtis, įgyta siekiant nustatyti bet kokius trūkumus ir (arba) problemas, arba galimybė toliau tobulinti veiksmus ar jų rezultatus ir padėti kuo geriau išnaudoti jų galimybes ir poveikį. Vertinimai bus atliekami laiku, siekiant atsižvelgti į sprendimų priėmimo procesą. Programos laikotarpio vidurio vertinimas bus atliekamas, surinkus pakankamai informacijos apie jos įgyvendinimą, bet praėjus ne daugiau kaip ketveriems metams nuo programos įgyvendinimo pradžios. Baigus įgyvendinti Programą, bet praėjus ne daugiau kaip ketveriems metams po reglamento taikymo laikotarpio pabaigos, Komisija atliks galutinį Programos vertinimą. Komisija vertinimų išvadas kartu su savo pastabomis pateiks Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui. •Aiškinamieji dokumentai (direktyvoms) nėra duomenų •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas Reformų rėmimo programą sudaro trys atskiros viena kitą papildančios priemonės: a) reformų įgyvendinimo priemonė, pagal kurią valstybėms narėms bus suteiktos finansines paskatos įgyvendinti per Europos semestrą nustatytas struktūrines reformas (II skyrius); b) techninės paramos priemonė, padėsianti valstybėms narėms techninėmis priemonėmis įgyvendinti institucines, administracines ir augimą skatinančias struktūrines reformas (III skyrius); ir c) konvergencijos priemonė, skirta padėti pasirengti narystei euro zonoje, pagal kurią papildoma techninė ir finansinė parama bus suteikta valstybėms narėms, kurių valiuta nėra euro ir kurios ėmėsi akivaizdžių veiksmų siekdamos per nustatytą laikotarpį įsivesti bendrą valiutą (IV skyrius) (3 straipsnis). Bendrasis Programos tikslas – skatinti sanglaudą, konkurencingumą, našumą, augimą ir užimtumą. Šiuo tikslu pagal šią programą turėtų būti teikiamos finansines paskatos struktūrinio pobūdžio problemoms spręsti ir turėtų būti stiprinami valstybių narių administraciniai gebėjimai, susiję su jų institucijomis ir ekonominiu bei socialiniu sektoriais (4 straipsnis). Konkretūs Programos tikslai nustatomi pagal kiekvieną programos priemonę (5 straipsnis). Kalbant apie reformų įgyvendinimo priemonę, jie turėtų būti susiję su konkrečiomis tarpinėmis reikšmėmis ir siektinomis reikšmėmis, nustatytomis vykdant reformų įsipareigojimus, kurias įgyvendinus būtų išmokėtos finansinės paskatos. Kalbant apie techninės paramos priemonę, jie turėtų būti susiję su parama nacionalinių valdžios institucijų pastangoms gerinti savo administracinius gebėjimus rengti, plėtoti ir įgyvendinti reformas, be kita ko, keičiantis gerąja patirtimi, taikant tinkamus procesus ir metodiką ir efektyviau ir veiksmingiau valdant žmogiškuosius išteklius. Šių tikslų turėtų būti siekiama visose valstybėse narėse, įskaitant – taikant konvergencijos priemonę – ir tas valstybes, kurių valiuta nėra euro ir kurios pareiškė aiškų įsipareigojimą ir ėmėsi akivaizdžių veiksmų, kad per nustatytą laikotarpį įsivestų bendrą valiutą. Trijų priemonių taikymo sritis apima platų politikos sričių spektrą, įskaitant sritis, susijusias su valstybės finansų ir turto valdymu, institucine ir administracine reforma, verslo aplinka, produktų, paslaugų ir darbo rinkomis, švietimu ir mokymu, darniu vystymusi, visuomenės sveikata, švietimu ir finansų sektoriumi (6 straipsnis). Bendras Programos įgyvendinimo 2021–2027 m. finansinis paketas bus 25 mlrd. EUR; šios lėšos trims priemonėms bus paskirstytos taip: 22 mlrd. EUR – reformų įgyvendinimo priemonei, 840 mln. EUR – techninės paramos priemonei ir 2,16 mlrd. EUR – konvergencijos priemonei. Pagal Reglamento (ES) [pakeičiančio BNR] nuostatas valstybės narės gali prašyti perkelti ne daugiau kaip 5 proc. programos finansinių asignavimų iš ERPF, ESF+, Sanglaudos fondo ar EJRŽF į šią Programą. Perkelti ištekliai naudojami pagal šios Programos taisykles ir atitinkamos valstybės narės naudai. (7 straipsnis). Komisijos pasiūlymuose dėl 2021–2027 m. daugiametės finansinės programos numatytas platesnio užmojo klimato aspekto integravimo į visas ES programas tikslas – kad klimato politikos tikslams pasiekti būtų skiriama 25 proc. ES išlaidų. Šios programos indėlis siekiant šio bendro tikslo bus stebimas tinkamu suskirstymo lygmeniu pasitelkus ES klimato srities rodiklių sistemą, įskaitant tikslesnių metodikų taikymą, jei tokių bus. Komisija ir toliau teiks informaciją apie įsipareigojimų asignavimus rengiant metinio biudžeto projektą.

Siekdama padėti visapusiškai išnaudoti programos galimybes prisidėti prie klimato srities tikslų, Komisija atitinkamus veiksmus sieks nustatyti rengiant programą, ją įgyvendinant, peržiūrint ir vertinant. Reformų įgyvendinimo priemonė Pagal reformų įgyvendinimo priemonę bus galima finansuoti reformas, kuriomis siekiama spręsti problemas, nustatytas per ekonominės politikos koordinavimo Europos semestrą, įskaitant konkrečioms šalims skirtose rekomendacijose nustatytas problemas (8 straipsnis). Bus nustatytos didžiausios kiekvienai valstybei narei numatytos paramos sumos. Šios sumos turėtų būti apskaičiuojamos remiantis kiekvienos valstybės narės gyventojų skaičiumi (9 straipsnis). Lėšos pagal reformų įgyvendinimo priemonę paskirstomos valstybėms narėms etapais. Pirmuoju dvidešimties mėnesių trukmės etapu valstybėms narėms bus skiriama pusė (11 mlrd. EUR) bendro reformų įgyvendinimo priemonės finansinio paketo, ir per šį laikotarpį jos galėtų gauti didžiausią joms nustatytą išmoką pateikusios pasiūlymus dėl reformų įsipareigojimų. Vėlesniu etapu, kuris truks iki Programos pabaigos (antruoju etapu), Komisija nustatys periodiškai skelbiamų kvietimų teikti paraiškas sistemą, kad paskirstytų likusią pusę bendro priemonės finansinio paketo (11 mlrd. EUR) kartu su ankstesniame etape nepanaudotomis lėšomis. Pagal kiekvieną antrojo etapo metu paskelbtą kvietimą visos valstybės narės bus kviečiamos kartu pateikti reformų pasiūlymus ir remiantis jų reformų pasiūlymais joms galėtų būti skirtas numatytas didžiausias finansinis įnašas. Svarbu iš pat pradžių pabrėžti, kad pirmasis antruoju etapu Komisija skelbs kvietimą teikti paraiškas dėl likusios pusės bendro priemonės finansinio paketo (t. y. 11 mlrd. EUR) ir bet kurios pirmojo paramos skyrimo etapo metu nepaskirstytos sumos. Komisija tolesnius kvietimus teikti paraiškas skelbtų tik tuo atveju, jei bendras finansinis paketas nebūtų visiškai panaudotas. Atsižvelgdama į tai, Komisija priimtų ir paskelbtų orientacinį tolesnių kvietimų teikti paraiškas, kuriuos ketinama skelbti, kalendorių ir kiekviename kvietime turėtų nurodyti bendro paketo likutį, kuris būtų prieinamas pagal kvietimą (10 straipsnis). Taip atsižvelgiama į būtinybę užtikrinti skaidrumą visuomenei apie kvietimų teikti paraiškas skaičių ir laiką. Valstybė narė pasiūlymą dėl reformų įsipareigojimų pateiks kartu su savo nacionaline reformų programa atskirame priede. Šis atskiras priedas galėtų būti pateiktas kartu su nacionaline reformų programa arba kitu laiku.

Valstybės narės pačios turėtų nusistatyti reformas problemoms, nustatytoms per Europos semestrą, spręsti ir pasiūlyti išsamų jų įgyvendinimo priemonių rinkinį, kuriame turėtų būti numatytos atitinkamos tarpinės reikšmės ir siektinos reikšmės bei įgyvendinimo tvarkaraštis ne ilgesniam kaip trejų metų laikotarpiui (11 straipsnis). Pasiūlymas dėl reformų įsipareigojimų gali būti keičiamas tik vieną kartą Programos galiojimo laikotarpiu, o tokie pakeitimai leidžiami, jei jie pateisinami objektyviomis aplinkybėmis (13 straipsnis). Komisija įvertins valstybių narių pasiūlytų reformų įsipareigojimų pobūdį ir svarbą ir nustatys sumą, kuri bus skiriama remiantis skaidriais kriterijais. Komisija turėtų atsižvelgti į valstybių narių pateiktus esminius elementus ir įvertinti: i) ar tikimasi, kad valstybių narių pasiūlytais reformų įsipareigojimais bus veiksmingai išspręstos problemos, nustatytos per Europos semestrą, ii) ar jie sudaro išsamų reformų priemonių rinkinį, iii) ar tikimasi, kad jie pagerins šalių ekonominės veiklos rezultatus ir padidins ekonomikos atsparumą iv) ir ar tikimasi, kad jų įgyvendinimas valstybėje narėje turės ilgalaikį poveikį. Be to, Komisija taip pat turėtų įvertinti, v) ar tikimasi, kad valstybių narių siūloma vidaus tvarka, įskaitant siūlomas tarpines reikšmes ir siektinas reikšmes ir susijusius rodiklius, užtikrins veiksmingą reformų įsipareigojimų įgyvendinimą per ne ilgesnį kaip trejų metų laikotarpį (11 straipsnis). Europos semestro klausimus sprendžiantis Tarybos ekonominės politikos komitetas gali pateikti nuomonę dėl valstybių narių pateiktų pasiūlymų dėl reformų įsipareigojimų (11 straipsnis). Reformų įsipareigojimai, kuriuos turi įgyvendinti valstybė narė, bus nustatyti įgyvendinimo aktu (Komisijos sprendimu) (12 straipsnis). Šio reglamento priede pateikiamos atitinkamos gairės, kurios sudarytų pagrindą Komisijai skaidriai ir teisingai vertinti valstybių narių pateiktus pasiūlymus dėl reformų įsipareigojimų ir nustatyti finansinį įnašą atsižvelgiant į šiame reglamente nustatytus tikslus ir kitus atitinkamus reikalavimus. Šiuo tikslu nustatoma pasiūlymų dėl reformų įsipareigojimų vertinimo sistema (11 straipsnis kartu su II priedu).

Atitinkama valstybė narė reguliariai pagal Europos semestro procesą teiks ataskaitas apie pažangą įgyvendinant reformų įsipareigojimus. Nacionalinės reformų programos turi būti naudojamos kaip pažangos, padarytos įgyvendinant reformas, ataskaitų teikimo priemonė (14 straipsnis). Taip pat nustatomos nuostatos dėl reformų tvarumo (mažiausiai penkeri metai nuo finansinio įnašo mokėjimo), biudžetinių įsipareigojimų ir mokėjimų, bei dėl nepagrįstai išmokėtų lėšų mokėjimo sustabdymo, panaikinimo ir lėšų susigrąžinimo (15 ir 16 straipsniai). Techninės paramos priemonė Įgyvendinant Programos techninės paramos priemonę toliau turėtų būti remiamas valstybių narių iniciatyva vykdomų reformų, ekonomikos valdymo procesų arba su Sąjungos teisės ir Sąjungos politikos prioritetų įgyvendinimu susijusių veiksmų kontekste vykdomų reformų ir su ekonominio koregavimo programomis susijusių reformų įgyvendinimas. Pagal šią priemonę taip pat turėtų būti teikiama techninė parama rengiant ir įgyvendinant reformas, kurių reikia imtis pagal kitas Programos priemones. Komisija nagrinės paramos prašymus, atsižvelgdama į nustatytų problemų skubumą, mastą ir rimtumą, paramos poreikius atitinkamose politikos srityse, socialinių ir ekonominių rodiklių analizę ir bendrus valstybės narės administracinius gebėjimus. Remdamasi ta analize ir atsižvelgdama į šiuo metu iš kitų Sąjungos fondų arba pagal kitas Sąjungos programas finansuojamus veiksmus ir veiklą, Komisija su atitinkama valstybe nare susitars dėl paramos prioritetinių sričių, tikslų, orientacinio tvarkaraščio, teiktinų paramos priemonių aprėpties ir numatomo bendro finansinio įnašo, kurie būtų nustatyti bendradarbiavimo ir paramos plane (19 straipsnis). Pagal techninės paramos priemonę tinkami finansuoti veiksmai, be kita ko, yra ekspertinės žinios, susijusios su politinėmis rekomendacijomis ir (arba) politikos pokyčiais, strategijų ir reformos veiksmų planų formulavimu, taip pat su teisinėmis, institucinėmis, struktūrinėmis ir administracinėmis reformomis; ekspertų, įskaitant vietos ekspertus, skyrimas; visų valdymo lygmenų gebėjimų stiprinimas ir susiję rėmimo veiksmai, taip pat prisidedantys prie pilietinės visuomenės įgalinimo (18 straipsnis). Valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė savanoriškai prisidėti prie Programos techninės paramos priemonės biudžeto, perkeliant į jį lėšas. Papildomai savanoriškai gali būti perkeliami iš Sąjungos fondų programuojamų išteklių suteikiami įnašai, perkeliami pagal Reglamento (ES) [pakeičiančio BNR] nuostatas (21 straipsnis). Siekdama įgyvendinti Programos techninės paramos priemonę, Komisija patvirtins darbo programas priimdama įgyvendinimo aktus, nustatydama techninės paramos teikimo priemones ir visus pagal Finansinį reglamentą reikalaujamus elementus (23 straipsnis). Konvergencijos priemonė Pagal konvergencijos priemonę reikalavimus atitinkanti valstybė narė turėtų būti tokia valstybė narė, kuri ėmėsi akivaizdžių veiksmų, kad per nustatytą laikotarpį įsivestų bendrą valiutą. Šiuo tikslu akivaizdūs veiksmai turėtų būti atitinkamos valstybės narės vyriausybės oficialus raštas Komisijai, kuriame aiškiai išdėstomas valstybės narės įsipareigojimas per pagrįstą nustatytą laikotarpį prisijungti prie euro zonos ir pateikiamas po konsultacijų su Komisija parengtas įtikinamas konkrečių pasirengimo sėkmingai dalyvauti euro zonoje priemonių, įskaitant veiksmus, kuriais nacionalinės teisės aktai visiškai suderinami su Sąjungos teisėje (įskaitant bankų sąjungą) nustatytais reikalavimais, įgyvendinimo planas, kuriame nurodyti konkretūs įgyvendinimo terminai. Pagal konvergencijos priemonę, skirtą padėti pasirenti narystei euro zonoje, finansuojamų veiksmų rūšys apima tiek techninės, tiek finansinės paramos veiksmus (be tų, kurie jau yra numatyti pagal dvi kitas Programos priemones), kurie yra svarbūs rengiantis narystei euro zonoje (25 straipsnis ir 30 straipsnis). Pagal konvergencijos priemonę teikiamos finansinės ir techninės paramos komponentams turėtų būti taikomos tos pačios taisyklės ir įgyvendinimo procesas, kaip ir kitoms pagal Programą numatytoms priemonėms. Pridėta keletas papildomų taisyklių, susijusių su reformų ir veiksmų atitiktimi kitoms dviem priemonėms. Šios papildomos taisyklės yra susijusios su didžiausio orientacinio asignavimo nustatymu ir pasiūlymais dėl reformų įsipareigojimų, techninės paramos prašymais ir atitinkamu vertinimo procesu. Be to, Komisija taip pat įvertins siūlomų reformų įsipareigojimų ir prašomos techninės paramos pasirengimui narystei euro zonoje svarbą (27 straipsnis ir 31 straipsnis). Kitos nuostatos Nuostatos dėl komunikacijos veiklos Europos Parlamento ir Tarybos atžvilgiu ir plačiosios visuomenės atžvilgiu pagal įvairias priemones (17 ir 20 straipsniais), taip pat nuostatos dėl papildomumo (33 straipsnis), stebėsenos (34 straipsnis), metinių ataskaitų (35 straipsnis) ir vertinimo (36 straipsnis). 2018/0213 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl Reformų rėmimo programos

EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 175 straipsnio trečią pastraipą ir 197 straipsnio 2 dalį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (1)Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – Sutartis) 120 ir 121 straipsniuose numatyta, kad valstybės narės, vykdydamos savo ekonominę politiką, turi stengtis prisidėti prie Sąjungos tikslų siekimo ir atsižvelgti į bendras gaires, kurias parengia Taryba. Todėl valstybių narių ekonominės politikos koordinavimas yra bendro intereso reikalas; (2)Sutarties 175 straipsnyje numatoma, be kita ko, kad valstybės narės savo ekonominę politiką turėtų koordinuoti taip, kad būtų siekiama 174 straipsnyje išdėstytų ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos tikslų; (3)Sąjungos lygmeniu Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras yra pagrindas, padedantis nustatyti nacionalinius reformų prioritetus ir stebėti jų įgyvendinimą. Siekdamos įgyvendinti šiuos reformų prioritetus, valstybės narės rengia savo nacionalines daugiametes investicijų strategijas. Šios strategijos turėtų būti pateikiamos kartu su metinėmis nacionalinėmis reformų programomis ir naudojamos kaip prioritetinių investicinių projektų, kurie bus finansuojami nacionalinėmis ir (arba) Sąjungos lėšomis, apibrėžimo ir koordinavimo priemonė. Jos taip pat turėtų padėti nuosekliai naudoti Sąjungos lėšas ir kuo labiau padidinti programų, kurias Sąjunga visų pirma remia Europos regioninės plėtros fondo, Sanglaudos fondo, Europos socialinio fondo, Europos jūrų reikalų ir žuvininkystės fondo ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai, Europos investicijų stabilizavimo priemonės ir, prireikus, „InvestEU“ lėšomis, teikiamos finansinės paramos pridėtinę vertę; (4)ekonomikos ir finansų krizė parodė, kad kurdamos patikimas ir atsparias ekonomikos ir finansų sistemas, pagrįstas stipriomis ekonominėmis ir socialinėmis struktūromis, valstybės narės gali veiksmingiau reaguoti į sukrėtimus ir greičiau atsigauti po jų. Struktūrinių reformų įgyvendinimas yra vienas iš Sąjungos politikos prioritetų, nes tokiomis reformomis siekiama sudaryti sąlygas tvariam atsigavimui, atverti augimo galimybes, sustiprinti koregavimo pajėgumus ir remti didėjančios konvergencijos procesą. Vykdant struktūrines reformas taip pat galima stiprinti ekonominę ir socialinę sanglaudą, didinti našumą ir investicijas bei sudaryti tinkamas sąlygas tvariam augimui ir užimtumui Sąjungoje; (5)struktūrinės reformos gali padėti pasiekti aukštą nacionalinės ekonomikos atsparumo lygį ir tvarią valstybių narių konvergenciją, o tai labai svarbu siekiant sėkmingo ir sklandaus dalyvavimo ekonominėje ir pinigų sąjungoje. Toks aukštas tvarios konvergencijos lygis yra ypač svarbus valstybėms narėms, kurių valiuta nėra euro, rengiantis narystei euro zonoje; (6)vertinant Sąjungos mastu, struktūrinių reformų valstybėse narėse įgyvendinimas vis dar nėra pakankamas. Ekonominės politikos koordinavimo mechanizmo taikymo per Europos semestrą patirtis rodo, kad apskritai struktūrinių reformų įgyvendinimas yra lėtas ir netolygus, o nacionalinės reformų pastangos turėtų būti stiprinamos ir skatinamos; (7)Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 2017/825 buvo sudaryta 2017–2020 m. struktūrinių reformų rėmimo programa (SRRP), kurios biudžetas – 142 800 000 EUR. SRRP sukurta siekiant stiprinti valstybių narių gebėjimą parengti ir įgyvendinti augimą skatinančias administracines ir struktūrines reformas, be kita ko, padedant joms veiksmingai ir efektyviai naudotis Sąjungos fondais. Techninę paramą pagal tą programą teikia Komisija valstybės narės prašymu, ir ji gali būti skiriama įvairiose politikos srityse. Pirminė SRRP įgyvendinimo patirtis parodė, kad techninės paramos paklausa prilygo keturiems (2017 m) ir penkiems (2018 m.) jos metiniams biudžetams; (8)kitos Sąjungos priemonės ir programos taip pat labai padeda gerinti sąlygas tam tikroms investicijoms valstybėse narėse, kurios gali būti palankios tokioms reformoms ar būti jų dalimi. Visų pirma Sąjungos fonduose, kuriems taikomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. YYY/XX [BNR], investicijos susiejamos su reikiamomis sąlygomis (anksčiau vadintomis ex ante sąlygomis), numatomas makroekonominio valdymo mechanizmas ir jie gali finansuoti struktūrinių reformų, susijusių su investicijomis į sanglaudos politikai svarbias politikos sritis, išlaidas. Tačiau šiuo metu nė viena priemonė nenumato tiesioginės finansinės paramos, kuri paskatintų valstybes nares įgyvendinti reformas visose politikos srityse, atsižvelgiant į per Europos semestrą nustatytas problemas. Be to, šiuo metu nėra priemonės, kuri teiktų konkrečią ir tikslinę finansinę ir techninę paramą valstybėms narėms, kurių valiuta nėra euro, siekiant įgyvendinti reformas, kurios yra svarbios norint prisijungti prie euro zonos; (9)2017 m. gruodžio 6 d. Komisijos komunikate, kuris buvo įtrauktas į iniciatyvų dėl ekonomikos ir pinigų sąjungos ateities rinkinį, buvo pasiūlyta sukurti naujas biudžeto priemones – reformų įgyvendinimo priemonę ir konvergencijos priemonę. Tokių priemonių tikslas – padidinti šalių ekonomikos atsparumą ir pasinaudoti teigiamu šalutiniu poveikiu visose valstybėse narėse, suteikiant paskatų įgyvendinti struktūrines reformas, kuriomis prisidedama prie tų tikslų įgyvendinimo ir kurios yra būtinos siekiant užtikrinti ekonominės ir pinigų sąjungos stabilumą; (10)atsižvelgiant į tai, būtina stiprinti dabartinę paramos valstybėms narėms teikimo sistemą, be techninės paramos, siūlant ir tiesioginę finansinę paramą. Šiuo tikslu turėtų būti nustatyta nauja Reformų rėmimo programa (toliau – Programa), kad būtų suteikta veiksmingų paskatų valstybėms narėms aktyviau įgyvendinti struktūrines reformas. Programa turėtų būti visapusiška, jai taip pat turėtų būti naudinga Komisijos ir valstybių narių sukaupta patirtis taikant kitas priemones ir programas. Įgyvendinant Programą taip pat turėtų būti tęsiami SRRP veiksmai ir darbas, nes jie buvo labai naudingi ir valstybių narių vertinami stiprinant nacionalinių valdžios institucijų administracinius gebėjimus įvairiose politikos srityse. Programą taip pat turėtų sudaryti tikslinė parama reformoms valstybėse narėse, kurių valiuta nėra euro ir kurios ėmėsi akivaizdžių veiksmų, kad per nustatytą laikotarpį įsivestų bendrą valiutą; (11)siekiant numatyti skirtingų rūšių paramos poreikį ir atsižvelgti į kiekvieno komponento specifiškumą, pagal Programą turėtų būti numatytos trys atskiros, bet viena kitą papildančios priemonės: reformų įgyvendinimo priemonė, techninės paramos priemonė ir speciali konvergencijos priemonė, skirta padėti pasirenti narystei euro zonoje; (12)šiuo reglamentu nustatyti finansavimo būdai ir įgyvendinimo metodai turėtų būti pasirenkami pagal tai, ar jais galima pasiekti konkrečius veiksmų tikslus ir duoti rezultatų, atsižvelgiant visų pirma į kontrolės sąnaudas, administracinę naštą ir numatomą reikalavimų nesilaikymo riziką. Ši nuostata turėtų būti taikoma svarstant fiksuotųjų sumų, finansavimo taikant fiksuotąsias normas ir vieneto įkainius, taip pat su išlaidomis nesusijusio finansavimo, nurodyto Finansinio reglamento 125 straipsnio 1 dalyje, panaudojimą;

(13) bendrasis Programos tikslas – skatinti sanglaudą, konkurencingumą, našumą, augimą ir užimtumą. Tuo tikslu ji turėtų teikti finansines paskatas struktūrinio pobūdžio problemoms spręsti ir turėtų padėti sustiprinti valstybių narių administracinius gebėjimus, kiek tai susiję su jų institucijomis ir ekonomikos bei socialiniu sektoriais. (14)kiekvienai Programos priemonei turėtų būti nustatyti konkretūs tikslai. Kalbant apie reformų įgyvendinimo priemonę, jie turėtų būti susiję su konkrečiomis tarpinėmis reikšmėmis ir siektinomis reikšmėmis, nustatytomis siekiant įvykdyti reformų įsipareigojimus, kurias įgyvendinus būtų išmokėtos finansinės paskatos. Kalbant apie techninės paramos priemonę, jais turėtų būti remiamos nacionalinių valdžios institucijų pastangos rengti ir įgyvendinti reformas atsižvelgiant į panašių institucijų įgytą gerąją patirtį ir padarytas išvadas. Šių tikslų turėtų būti siekiama visose valstybėse narėse pagal šias dvi priemones, o konvergencijos priemonės atveju – tose valstybėse narėse, kurių valiuta nėra euro ir kurios ėmėsi akivaizdžių veiksmų, kad per nustatytą laikotarpį įsivestų bendrą valiutą; (15)siekdama užtikrinti, kad Programa remiamos reformos apimtų visas pagrindines ekonomines ir socialines sritis, valstybei narei paprašius, Komisija pagal Programą turėtų suteikti tiek finansinę, tiek techninę paramą įvairiose politikos srityse, susijusiose su viešųjų finansų ir turto valdymu, institucine ir administracine reforma, verslo aplinka, finansų sektoriumi, produktų, paslaugų ir darbo rinkomis, švietimu ir mokymu, darniu vystymusi, visuomenės sveikata ir socialine gerove; (16)šiame reglamente nustatomas Programos finansinis paketas, kuris Europos Parlamentui ir Tarybai yra svarbiausias orientacinis dydis metinės biudžeto sudarymo procedūros metu, kaip apibrėžta Tarpinstituciniame susitarime dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo. Kiekvienai iš trijų Programos priemonių reikėtų nustatyti tinkamą orientacinį bendros biudžeto lėšų sumos asignavimą tokiu lygmeniu, kuris būtų proporcingas jų bendriesiems ir konkretiems tikslams bei atitinkamiems poreikiams; (17)siekdamos patenkinti papildomus poreikius pagal Programą, valstybės narės turėtų turėti galimybę perkelti į Programos biudžetą lėšas, numatytas Sąjungos fondams taikant pasidalijamojo valdymo principą, pagal tiems fondams nustatytą tvarką. Perkelti ištekliai turėtų būti įgyvendinami pagal šios Programos taisykles ir naudojami atitinkamos valstybės narės naudai; (18)atsižvelgiant į tai, kaip svarbu spręsti klimato kaitos problemas laikantis Sąjungos įsipareigojimų įgyvendinti Paryžiaus susitarimą ir Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslus, Programa padės integruoti klimato srities veiksmus ir siekti bendro tikslo 25 proc. ES biudžeto išlaidų skirti klimato srities tikslams įgyvendinti. Atitinkami veiksmai bus nustatyti rengiant ir įgyvendinant Programą ir bus pakartotinai įvertinti atsižvelgiant į atitinkamus įvertinimus ir peržiūros procesus; (19)kalbant apie reformų įgyvendinimo priemonę, būtina nustatyti, kokių rūšių reformoms turėtų būti teikiama finansinė parama. Siekiant užtikrinti jų indėlį įgyvendinant Programos tikslus, reikalavimus atitinkančiomis reformomis turėtų būti laikomos tos reformos, kuriomis sprendžiamos problemos, nustatytos per Europos ekonominės politikos koordinavimo semestrą, įskaitant problemas, kurias pasiūlyta spręsti konkrečioms šalims skirtose rekomendacijose; (20)siekiant užtikrinti valstybėms narėms prasmingų paskatų įgyvendinti struktūrines reformas, tikslinga nustatyti didžiausią finansinį įnašą, numatytą joms pagal priemonę kiekvienam paskirstymo etapui ir pagal kiekvieną kvietimą teikti paraiškas. Didžiausio įnašo dydis turėtų būti apskaičiuojamas remiantis valstybių narių gyventojų skaičiumi. Siekiant užtikrinti, kad finansinės paskatos būtų paskirstytos per visą Programos taikymo laikotarpį, lėšos valstybėms narėms turėtų būti skiriamos etapais. Pirmuoju dvidešimties mėnesių trukmės etapu valstybėms narėms turėtų būti galima skirti pusę (11 000 000 000 EUR) bendro reformų įgyvendinimo priemonės finansinio paketo ir per šį laikotarpį, pateikusios pasiūlymus dėl reformų įsipareigojimų, jos galėtų gauti didžiausią joms nustatytą išmoką; (21)siekiant skaidrumo ir efektyvumo, vėlesniu etapu, trunkančiu iki Programos pabaigos, Komisija turėtų nustatyti periodiškai skelbiamų kvietimų teikti paraiškas sistemą, kad paskirstytų likusią pusę bendro priemonės finansinio paketo (11 000 000 000 EUR) kartu su ankstesniame etape nepanaudotomis lėšomis. Šiuo tikslu turėtų būti rengiamos paprastos procedūros. Pagal kiekvieną kvietimą teikti paraiškas visos valstybės narės turėtų būti kviečiamos vienu metu pateikti reformų pasiūlymus ir remiantis jų reformų pasiūlymais joms galėtų būti skirtas didžiausias joms numatytas finansinis įnašas. Siekiant skaidrumo, pirmasis antruoju etapu Komisijos skelbiamas kvietimas teikti paraiškas turėtų būti dėl sumos, atitinkančios likusią bendro priemonės finansinio paketo dalį (11 000 000 000 EUR). Komisija tolesnius kvietimus teikti paraiškas turėtų skelbti tik tuo atveju, jei bendras finansinis paketas nebus visiškai panaudotas. Komisija turėtų priimti ir paskelbti orientacinį tolesnių kvietimų teikti paraiškas, kuriuos ketinama skelbti, kalendorių ir kiekviename kvietime nurodyti bendro paketo likutį, kurį galima panaudoti pagal tą kvietimą; (22)būtina nustatyti valstybių narių pasiūlymų dėl reformų įsipareigojimų ir jų turinio pateikimo procesą. Siekiant užtikrinti procedūrų spartą, valstybė narė pasiūlymą dėl reformų įsipareigojimų turėtų pateikti kartu su savo nacionaline reformų programa, tačiau atskirame priede, kuris taip pat gali būti pateikiamas kitu laiku. Nors dalyvavimas Programoje yra savanoriškas, valstybės narės, kurioms būdingas perviršinis disbalansas, turėtų būti ypač skatinamos pagal reformų įgyvendinimo priemonę teikti pasiūlymus dėl reformų, kuriomis sprendžiamos perviršinį disbalansą lėmusios problemos; (23)siekdamos užtikrinti atsakomybę už aktualias reformas ir orientavimąsi į jas, valstybės narės turėtų nustatyti reformų įsipareigojimus atsižvelgdamos į problemas, nustatytas per Europos semestrą (įskaitant konkrečioms šalims skirtose rekomendacijose nustatytas problemas), ir pasiūlyti išsamų jų įgyvendinimo priemonių rinkinį, kuriame turėtų būti numatytos atitinkamos tarpinės reikšmės ir siektinos reikšmės bei įgyvendinimo tvarkaraštis ne ilgesniam kaip trejų metų laikotarpiui. Viso proceso metu reikėtų numatyti ir užtikrinti glaudų Komisijos ir valstybių narių bendradarbiavimą; (24)Komisija turėtų įvertinti valstybių narių pasiūlytų įsipareigojimų dėl reformų pobūdį ir svarbą ir nustatyti sumą, kuri bus skiriama remiantis skaidriais kriterijais. Šiuo tikslu ji turėtų atsižvelgti į valstybių narių pateiktus esminius elementus ir įvertinti, ar valstybių narių pasiūlytais įsipareigojimais dėl reformų tikimasi veiksmingai išspręsti problemas, nustatytas per Europos semestrą, ar įsipareigojimai sudaro išsamų reformų priemonių rinkinį, ar jais tikimasi pagerinti šalių ekonominės veiklos rezultatus ir padidinti ekonomikos atsparumą ir ar juos įgyvendinus valstybėje narėje tikimasi ilgalaikio poveikio, kai tinkama, stiprinant institucinius ir administracinius atitinkamos valstybės narės gebėjimus. Be to, Komisija turėtų įvertinti, ar tikimasi, kad valstybių narių siūloma vidaus tvarka, įskaitant siūlomas tarpines reikšmes ir siektinas reikšmes ir susijusius rodiklius, užtikrins veiksmingą reformų įsipareigojimų įgyvendinimą per ne ilgesnį kaip trejų metų laikotarpį; (25)šio reglamento priede turėtų būti pateiktos atitinkamos gairės, kurios sudarytų pagrindą Komisijai skaidriai ir teisingai vertinti valstybių narių pateiktus pasiūlymus dėl reformų įsipareigojimų ir nustatyti finansinį įnašą atsižvelgiant į šiame reglamente nustatytus tikslus ir visus kitus atitinkamus reikalavimus. Siekiant skaidrumo ir efektyvumo, turėtų būti įvesta pasiūlymams dėl reformų įsipareigojimų vertinti skirta reitingavimo sistema; (26)siekiant prisidėti rengiant kokybiškus pasiūlymus ir padėti Komisijai vertinti valstybių narių pateiktus pasiūlymus dėl reformų įsipareigojimų ir vertinti jų įgyvendinimo mastą, reikėtų numatyti tarpusavio konsultacijas ir ekspertų patarimus. Be to, Europos semestro klausimus sprendžiantis Tarybos ekonominės politikos komitetas turėtų turėti galimybę, prireikus, pasikonsultavęs su atitinkamais Sutartyje numatytais komitetais, pateikti nuomonę dėl valstybių narių pateiktų pasiūlymų dėl reformų įsipareigojimų. Siekiant supaprastinimo, valstybių narių reformų įsipareigojimų įgyvendinimo pažangos ataskaitos turėtų būti teikiamos per Europos semestrą; (27)siekiant supaprastinimo, finansinis įnašas turėtų būti nustatomas pagal paprastus kriterijus. Finansinis įnašas turėtų būti bendra didžiausia orientacinė suma, jei valstybės narės siūlomi reformų įsipareigojimai visiškai atitinka vertinimo kriterijus, arba turėtų sudaryti pusę didžiausios orientacinės sumos, jei valstybės narės siūlomais reformų įsipareigojimais į šiuos kriterijus atsižvelgiama tik patenkinamai. Valstybei narei neturėtų būti skiriamas finansinis įnašas, jei pasiūlyme dėl reformų įsipareigojimų nėra patenkinamai atsižvelgiama į vertinimo kriterijus; (28)siekiant užtikrinti reformų įsipareigojimų stabilumą, valstybei narei turėtų būti suteikta galimybė per vienerių metų laikotarpį iš dalies pakeisti reformų įsipareigojimus, kai tokie veiksmai pateisinami objektyviomis aplinkybėmis; (29)siekiant skaidrumo, apie Komisijos patvirtintus reformų įsipareigojimus turėtų būti pranešama Europos Parlamentui ir Tarybai, o komunikacijos veiklą, prireikus, turėtų vykdyti Komisija; (30)siekiant priemonės finansinio valdymo veiksmingumo ir supaprastinimo, Sąjungos finansinė parama reformų įsipareigojimams vykdyti turėtų būti teikiama finansiniais įnašais, kurie nėra susiję su išlaidomis, kaip nurodyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. YYY/XX (toliau – Finansinis reglamentas) 121 straipsnio 1 dalies e punkte, pagal tiesioginio valdymo principą; (31)siekiant patikimo finansų valdymo, reikėtų nustatyti konkrečias taisykles dėl biudžetinių įsipareigojimų, mokėjimų, lėšų mokėjimo sustabdymo, panaikinimo ir lėšų susigrąžinimo. Mokėjimai turėtų būti grindžiami Komisijos pateiktu teigiamu valstybės narės reformų įsipareigojimų įgyvendinimo įvertinimu. Finansinio įnašo mokėjimo sustabdymas ir panaikinimas turėtų būti įmanomas, jei valstybė narė patenkinamai neįgyvendino reformų įsipareigojimų. Siekiant užtikrinti tvarų reformų poveikį jas įgyvendinus, turėtų būti nustatytas pagrįstas laikotarpis, apibrėžiantis reformų tvarumą po finansinio įnašo išmokėjimo. Penkerių metų laikotarpis turėtų būti laikomas pagrįstu minimaliu terminu. Reikėtų nustatyti atitinkamas prieštaravimų procedūras, užtikrinančias, kad Komisijos sprendime dėl sumų mokėjimo sustabdymo, panaikinimo ir išmokėtų sumų susigrąžinimo būtų gerbiama valstybių narių teisė pateikti pastabas; (32)kalbant apie techninės paramos priemonę, valstybės narės panaudoja vis daugiau techninės paramos pagal SRRP, viršydamos pradinius lūkesčius. Beveik visos valstybės narės prašė SRRP teikiamos paramos, ir prašymai pateikti dėl visų politikos sričių, kurioms taikoma ši programa. Dėl šios priežasties turėtų būti išlaikytos pagrindinės SRRP ypatybės, įskaitant veiksmus, tinkamus finansuoti pagal techninės paramos priemonę;

(33)pagal Programos techninės paramos priemonę toliau turėtų būti remiamas valstybių narių iniciatyva vykdomų reformų, ekonomikos valdymo procesų arba su Sąjungos teisės įgyvendinimu susijusių veiksmų kontekste vykdomų reformų ir su ekonominio koregavimo programomis susijusių reformų įgyvendinimas. Pagal ją taip pat turėtų būti teikiama techninė parama rengiant ir įgyvendinant reformas, kurių reikia imtis pagal kitas Programos priemones; (34)atsižvelgiant į pagal SRRP jau galiojančias taisykles ir praktiką, turėtų būti nustatytas nesudėtingas techninės paramos prašymų pateikimo procesas. Turėtų būti nustatytas reikalavimas laikytis visa apimančio vienodo požiūrio principo, patikimo finansų valdymo ir skaidrumo, valstybių narių pateiktų prašymų nagrinėjimo atitinkamų kriterijų. Šiais kriterijais turėtų būti atsižvelgiama į problemų skubumą, rimtumą ir mastą, taip pat į paramos poreikius, nustatytus atitinkamose politikos srityse, kuriose numatoma teikti techninę paramą; (35)be to, reikėtų patikslinti bendradarbiavimo ir paramos planų turinį, išsamiai išdėstant techninės paramos valstybėms narėms teikimo priemones. Šiuo tikslu numatant techninę paramą ir apskaičiuojant susijusį visuotinį finansinį įnašą reikėtų atsižvelgti į Sąjungos fondų ar pagal Sąjungos programas finansuojamus veiksmus ir veiklą; (36)siekiant užtikrinti atskaitomybę, skaidrumą ir Sąjungos veiksmų matomumą ir laikantis tam tikrų neskelbtinos informacijos apsaugos sąlygų, Europos Parlamentui ir Tarybai turėtų būti pateikiami bendradarbiavimo ir paramos planai, ir Komisija turėtų atitinkamai vykdyti komunikacijos veiklą; (37)turėtų būti išdėstytos techninės paramos priemonės įgyvendinimo nuostatos, visų pirma valdymo būdai, techninės paramos priemonių finansavimo formos ir darbo programų turinys, ir jos turėtų būti priimtos įgyvendinimo teisės aktų pavidalu. Atsižvelgiant į valstybių narių pastangų vykdant ir įgyvendinant reformas rėmimo svarbą, būtina leisti, kad dotacijų bendro finansavimo norma siektų iki 100 proc. tinkamų finansuoti išlaidų. Kad būtų galima greitai suteikti techninę paramą skubos atveju, turėtų būti numatyta nuostata dėl specialių priemonių, skirtų ribotam laikotarpiui, priėmimo. Šiuo tikslu tam tikra techninės paramos priemonės darbo programos biudžeto dalis turėtų būti skirta specialioms priemonėms; (38)konvergencijos priemone turėtų būti siekiama teikti tiek finansinę, tiek techninę paramą valstybėms narėms (be pagal kitas dvi Programos priemones jau teikiamos paramos), kurių valiuta nėra euro ir kurios ėmėsi akivaizdžių veiksmų, kad per nustatytą laikotarpį įsivestų bendrą valiutą, siekiant padėti joms pasirengti narystei euro zonoje. Šiuo tikslu akivaizdūs veiksmai turėtų būti atitinkamos valstybės narės vyriausybės oficialus raštas Komisijai, kuriame aiškiai išdėstomas valstybės narės įsipareigojimas per pagrįstą nustatytą laikotarpį prisijungti prie euro zonos ir pateikiamas po konsultacijų su Komisija parengtas įtikinamas konkrečių pasirengimo sėkmingai dalyvauti euro zonoje priemonių, įskaitant veiksmus, kuriais nacionalinės teisės aktai visiškai suderinami su Sąjungos teisėje (įskaitant bankų sąjungą) nustatytais reikalavimais, įgyvendinimo planas, kuriame nurodyti konkretūs įgyvendinimo terminai; (39)priemonę turėtų sudaryti du skirtingi komponentai, kuriais turėtų būti siekiama suteikti didesnes finansines paskatas valstybėms narėms, kurios, siekdamos prisijungti prie euro zonos, pradeda ir užbaigia atitinkamas struktūrines reformas, taip pat turėtų būti siekiama pasiūlyti papildomą ir tikslinę techninę paramą tokioms reformoms rengti ir įgyvendinti; (40)siekiant nuoseklumo ir supaprastinimo, pagal konvergencijos priemonę teikiamos finansinės ir techninės paramos komponentams turėtų būti taikomos tos pačios taisyklės ir įgyvendinimo procesas kaip ir kitoms pagal Programą numatytoms priemonėms. Todėl atitinkamos nuostatos, susijusios su reformų įgyvendinimo priemone ir techninės paramos priemone pagal Programą, taip pat turėtų būti taikomos atitinkamiems konvergencijos priemonės komponentams, juos papildant tam tikromis konkrečiomis taisyklėmis; (41)kalbant apie finansavimo reikalavimus atitinkančias reformas ir veiksmus, turėtų būti priimtos tam tikros papildomos taisyklės, kaip nustatyti didžiausią orientacinį asignavimą, ir dėl pasiūlymų dėl reformų įsipareigojimų, techninės paramos prašymų ir susijusio vertinimo proceso. Visų pirma, pagal konvergencijos priemonės finansinės paramos komponentą reikalavimus atitinkančioms valstybėms narėms turėtų būti galima skirti papildomą finansinę paramą, viršijančią finansinį įnašą, skirtiną pagal reformų įgyvendinimo priemonę, už papildomas atitinkamos valstybės narės vykdomas reformas; (42)siekiant užtikrinti veiksmingą ir nuoseklų lėšų iš Sąjungos biudžeto paskirstymą ir patikimo finansų valdymo principo laikymąsi, veiksmai pagal Programą turėtų atitikti ir papildyti vykdomas Sąjungos programas, kartu vengiant dvigubo tų pačių išlaidų finansavimo. Visų pirma, Komisija ir valstybė narė visais proceso etapais turėtų užtikrinti veiksmingą koordinavimą, kad būtų apsaugotas finansavimo šaltinių nuoseklumas, suderinamumas, papildomumas ir sąveika, įskaitant techninę pagalbą; (43)remiantis 2016 m. balandžio 13 d. tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisėkūros 22 ir 23 punktais, Programą reikia vertinti remiantis informacija, surinkta taikant konkrečius stebėjimo reikalavimus, kartu išvengiant pernelyg didelio reglamentavimo ir administracinės naštos, visų pirma tenkančios valstybėms narėms. Prireikus šie reikalavimai turėtų apimti išmatuojamus rodiklius, kuriais gali būti remiamasi vertinant Programos poveikį vietoje; (44)turėtų būti atliktas nepriklausomas laikotarpio vidurio vertinimas, kaip įgyvendinami Programos tikslai, ar veiksmingai naudojami jos ištekliai ir kokia jos pridėtinė vertė. Be to, ex post nepriklausomame vertinime turėtų būti vertinamas ilgalaikis Programos poveikis; (45)reikėtų nustatyti reformų įsipareigojimus, kuriuos turi įgyvendinti valstybės narės, nustatyti joms iš Programos biudžeto skiriamą finansinį įnašą ir darbo programas techninei paramai įgyvendinti. Siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. (46)šiam reglamentui taikomos Europos Parlamento ir Tarybos pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 322 straipsnį priimtos horizontaliosios finansinės taisyklės. Šios taisyklės išdėstytos Finansiniame reglamente ir visų pirma nustato biudžeto sudarymo ir įgyvendinimo tvarką, naudojant dotacijas, viešuosius pirkimus, apdovanojimus, netiesioginį įvykdymą, taip pat reglamentuoja finansų pareigūnų atsakomybės patikras. Pagal SESV 322 straipsnio nuostatas priimtos taisyklės taip pat yra susijusios su Sąjungos biudžeto apsauga tais atvejais, jei valstybėse narėse nustatoma visuotinių teisinės valstybės principo taikymo trūkumų, nes teisinės valstybės principo laikymasis yra viena esminių patikimo finansų valdymo ir veiksmingo ES finansavimo prielaidų; (47)pagal Finansinį reglamentą, Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 883/2013, Tarybos reglamentą (Euratomas, EB) Nr. 2988/95, Tarybos reglamentą (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 ir Tarybos reglamentą (ES) 2017/1939, Sąjungos finansiniai interesai turi būti ginami proporcingomis priemonėmis, įskaitant pažeidimų ir sukčiavimo prevenciją, nustatymą, ištaisymą ir tyrimą, prarastų, nepagrįstai išmokėtų ar neteisingai panaudotų lėšų susigrąžinimą ir, jei reikia, administracinių sankcijų skyrimą. Visų pirma pagal Reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 ir Reglamentą (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF) gali atlikti administracinius tyrimus, įskaitant patikrinimus ir inspektavimus vietoje, siekdama nustatyti, ar nebūta sukčiavimo, korupcijos ar kitos neteisėtos veiklos atvejų, darančių poveikį Sąjungos finansiniams interesams. Pagal Reglamentą (ES) 2017/1939 Europos prokuratūra gali tirti sukčiavimo ir kitos nusikalstamos veiklos atvejus, darančius poveikį Sąjungos finansiniams interesams, kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje (ES) 2017/1371, ir vykdyti baudžiamąjį persekiojimą. Pagal Finansinį reglamentą bet kuris asmuo arba subjektas, gaunantis Sąjungos lėšas, turi visapusiškai bendradarbiaudamas siekti apsaugoti Sąjungos finansinius interesus, suteikti būtinas teises ir prieigą Komisijai, OLAF, Europos prokuratūrai ir Europos Audito Rūmams ir užtikrinti, kad visos Sąjungos lėšų naudojimo procese dalyvaujančios trečiosios šalys suteiktų lygiavertes teises Komisijai, OLAF, Europos prokuratūrai ir Europos Audito Rūmams; (48)kadangi šio reglamento tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti, o tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali priimti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti; (49)šis reglamentas neturėtų turėti įtakos tolesniam paramos, kurią Komisija patvirtino remdamasi Reglamentu (ES) Nr. 2017/825 arba bet kokiu kitu Sąjungos teisės aktu, kuris taikomas tai paramai iki 2020 m. gruodžio 31 d., teikimui arba keitimui. Todėl pagal Reglamentą (ES) Nr. 2017/825 patvirtintos priemonės turėtų likti galioti. Šiuo tikslu taip pat reikėtų nustatyti pereinamąją nuostatą, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I SKYRIUS

Bendrosios nuostatos

1 straipsnis

Dalykas Šiuo reglamentu nustatoma Reformų rėmimo programa (toliau – Programa). Jame nustatomi Programos tikslai, 2021–2027 m. biudžetas, Sąjungos finansavimo formos ir tokio finansavimo teikimo taisyklės. 2 straipsnis

Apibrėžtys Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys: 1.techninė parama – priemonės, padedančios valstybėms narėms vykdyti institucines, administracines ir augimą skatinančias struktūrines reformas, įskaitant priemones, padedančias valstybėms narėms, kurių valiuta nėra euro, pasirengti dalyvauti euro zonoje; 2.finansinė parama – valstybei narei teikiamas finansinis įnašas, skirtas struktūrinėms reformoms, nustatytoms per Europos semestrą, vykdomą pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 2-a straipsnį, įgyvendinti ir reformoms, kurios svarbios rengiantis dalyvauti euro zonoje, įgyvendinti; 3.nacionalinė valdžios institucija – viena ar daugiau valdžios lygmens valdžios institucijų, įskaitant regioninio ir vietos lygmens valdžios institucijas, [taip pat valstybės narės organizacijos, kaip apibrėžta Finansinio reglamento 2 straipsnio 42 punkte,] bendradarbiaujančios kaip partnerės pagal valstybės narės institucinę ir teisinę sistemą; 4.Sąjungos fondai – fondai, kuriems taikomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) YYY/XX [pakeitęs BNR]; 5.tarptautinė organizacija – organizacija, apibrėžta Finansinio reglamento 156 straipsnyje, ir pagal tą straipsnį tokiai tarptautinei organizacijai prilyginamos organizacijos; ir 6.reikalavimus atitinkanti valstybė narė – pagal konvergencijos priemonę tai yra valstybė narė, kurios valiuta nėra euro ir kuri, rengdamasi prisijungti prie euro zonos, ėmėsi akivaizdžių veiksmų, kad per nustatytą laikotarpį įsivestų bendrą valiutą. Akivaizdūs veiksmai yra atitinkamos valstybės narės vyriausybės oficialus raštas Komisijai, kuriame aiškiai išdėstomas valstybės narės įsipareigojimas per pagrįstą nustatytą laikotarpį prisijungti prie euro zonos ir pateikiamas po konsultacijų su Komisija parengtas įtikinamas konkrečių pasirengimo sėkmingai dalyvauti euro zonoje priemonių, įskaitant veiksmus, kuriais nacionalinės teisės aktai visiškai suderinami su Sąjungos teisėje (įskaitant bankų sąjungą) nustatytais reikalavimais, įgyvendinimo planas, kuriame nurodyti konkretūs įgyvendinimo terminai. 3 straipsnis

Programos struktūra Programą sudaro šios priemonės: (a)reformų įgyvendinimo priemonė; (b)techninės paramos priemonė ir (c)konvergencijos priemonė narystei euro zonoje pasirengti. 4 straipsnis

Bendrieji tikslai Programa remiami toliau nurodyti bendrieji tikslai visose valstybėse narėse: (a)padėti spręsti nacionalinių reformų struktūrinio pobūdžio problemas, siekiant pagerinti šalių ekonominės veiklos rezultatus ir skatinti atsparias valstybių narių ekonomines ir socialines struktūras, taip prisidedant prie sanglaudos, konkurencingumo, našumo, augimo ir užimtumo didinimo, ir (b)padėti stiprinti valstybių narių administracinius gebėjimus, susijusius su institucijoms, valdymo sistemai, viešajam administravimui ir ekonomikos bei socialiniams sektoriams kylančiomis problemomis.

5 straipsnis

Konkretūs tikslai 1.Siekiant 4 straipsnyje nurodytų bendrųjų tikslų, nustatomi šie konkretūs Programos tikslai, kurių turi būti siekiama glaudžiai bendradarbiaujant su atitinkamomis valstybėmis narėmis. 2.Konkretūs Programos tikslai: (a)kiek tai susiję su reformų įgyvendinimo priemone, pagal Programą valstybėms narėms teikiamos finansinės paskatos, kad būtų pasiektos struktūrinių reformų tarpinės ir siektinos reikšmės, nustatytos valstybių narių prisiimtuose ir su Komisija sutartuose reformų įsipareigojimuose; (b)kiek tai susiję su techninės paramos priemone, pagal Programą remiamos nacionalinių valdžios institucijų pastangos gerinti savo administracinius gebėjimus rengti, plėtoti ir įgyvendinti reformas, be kita ko, keičiantis gerąja patirtimi, taikant tinkamus procesus ir metodiką ir efektyviau ir veiksmingiau valdant žmogiškuosius išteklius; (c)kiek tai susiję su konvergencijos priemone narystei euro zonoje pasirengti, pagal Programą: i) teikiamos finansinės paskatos reikalavimus atitinkančioms valstybėms narėms, siekiant joms padėti pasiekti reformų, kurios svarbios rengiantis dalyvauti euro zonoje, tarpines ir siektinas reikšmes, nustatytas valstybių narių prisiimtuose ir su Komisija sutartuose reformų įsipareigojimuose, ir ii) remiamos reikalavimus atitinkančių valstybių narių nacionalinių valdžios institucijų pastangos gerinti savo administracinius gebėjimus rengti, plėtoti ir įgyvendinti reformas, kurios svarbios rengiantis dalyvauti euro zonoje, be kita ko, keičiantis gerąja patirtimi, taikant tinkamus procesus ir metodiką ir efektyviau ir veiksmingiau valdant žmogiškuosius išteklius. 6 straipsnis

Taikymo sritis 4 ir 5 straipsniuose nustatyti bendrieji ir konkretūs tikslai taikomi politikos sritims, susijusioms su sanglauda, konkurencingumu, našumu, moksliniais tyrimais ir inovacijomis, pažangiu, tvariu ir integraciniu augimu, darbo vietomis ir investicijomis, visų pirma, vienai ar daugiau šių sričių: (a)viešųjų finansų ir turto valdymas, biudžeto sudarymas, skolų valdymas ir pajamų administravimas ir kovos su mokesčių slėpimu politika; (b)institucinė reforma ir veiksmingas į paslaugas orientuotas viešųjų administracijų veikimas ir e. valdžia, be kita ko, jei reikia, supaprastinant taisykles, veiksminga teisinė valstybė, teisingumo sistemų reforma ir kovos su sukčiavimu, korupcija ir pinigų plovimu stiprinimas; (c)verslo aplinka, įskaitant mažųjų ir vidutinių įmonių, reindustrializacija, privačiojo sektoriaus plėtra, produktų ir paslaugų rinkos, investavimas, visuomenės dalyvavimas įmonėse, privatizacija, prekyba ir tiesioginės užsienio investicijos, konkurencija ir viešieji pirkimai, tvarus sektorių vystymasis, mokslinių tyrimų ir inovacijų bei skaitmeninimo rėmimas; (d)švietimas ir mokymas, darbo rinkos politika, įskaitant socialinį dialogą, siekiant kurti darbo vietas, didinti skaitmeninius įgūdžius, kovoti su skurdu, skatinti socialinę įtrauktį, socialinės apsaugos ir socialinės gerovės sistemas, visuomenės sveikatos ir sveikatos priežiūros sistemas, taip pat sanglaudos, prieglobsčio, migracijos ir sienų politika; (e)klimato politikos veiksmų įgyvendinimo, judumo, energijos vartojimo ir išteklių naudojimo efektyvumo skatinimo, atsinaujinančiųjų energijos išteklių, energijos šaltinių įvairinimo ir energetinio saugumo politika, taip pat žemės ūkio ir žuvininkystės sektorių ir tvarios kaimo vietovių plėtros politika ir (f)finansų sektoriaus politika, įskaitant: finansinio raštingumo skatinimą, finansinį stabilumą, galimybes gauti finansavimą ir skolinimą realiajai ekonomikai, ir duomenų ir statistinės informacijos rengimas, teikimas ir kokybiška stebėsena ir ataskaitų teikimas. 7 straipsnis

Biudžetas 1.Programos įgyvendinimo 2021–2027 m. finansinis paketas yra 25 000 000 000 EUR dabartinėmis kainomis. 2.1 dalyje nurodyta suma preliminariai paskirstoma taip: (a)iki 22 000 000 000 EUR reformų įgyvendinimo priemonei;

(b)iki 840 000 000 EUR techninės paramos priemonei; (c)iki 2 160 000 000 EUR konvergencijos priemonei, iš kurių: i) iki 2 000 000 000 EUR finansinės paramos komponentui ir ii) iki 160 000 000 EUR techninės paramos komponentui. Jeigu iki 2023 m. gruodžio 31 d. pagal konvergencijos priemonę euro zonai nepriklausanti valstybė narė nesiėmė akivaizdžių veiksmų, kad per nustatytą laikotarpį įsivestų bendrą valiutą, didžiausia suma, kuri pagal 26 straipsnį gali būti skirta tai valstybei narei pagal konvergencijos priemonės finansinės paramos komponentą, perskiriama šios dalies pirmos pastraipos a punkte nurodytai reformų įgyvendinimo priemonei. Atitinkamai valstybei narei suteikusi galimybę per du mėnesius nuo pranešimo apie savo išvadas pateikti pastabas, Komisija priima sprendimą tuo klausimu. 3.Iš Programai skirto finansinio paketo taip pat gali būti padengiamos išlaidos, susijusios su parengiamąja, stebėsenos, kontrolės, audito ir vertinimo veikla, kuri yra būtina Programai valdyti ir jos tikslams įgyvendinti, visų pirma išlaidos, susijusios su tyrimais, ekspertų posėdžiais, informavimo ir komunikacijos veiksmais, įskaitant institucinį informavimą apie Sąjungos politikos prioritetus, susijusius su šio Reglamento tikslais, taip pat išlaidos, susijusios su IT tinklais, kuriuose daugiausia dėmesio skiriama informacijos tvarkymui ir mainams, įskaitant institucines informacinių technologijų priemones, ir visos kitos išlaidos, kurias Komisija patiria valdydama Programą. Išlaidos taip pat gali apimti kiekvienos iš trijų 3 straipsnyje nurodytų priemonių kitos pagalbinės veiklos, pavyzdžiui, techninės paramos projektų kokybės kontrolės ir stebėsenos vietoje išlaidas ir tarpusavio konsultavimo bei ekspertų struktūrinių reformų vertinimo ir įgyvendinimo klausimais išlaidas. 4.Pagal pasidalijamojo valdymo principą valstybėms narėms skirti ištekliai valstybių narių prašymu gali būti perskirti Programai. Komisija tuos išteklius naudoja tiesiogiai pagal Finansinio reglamento 62 straipsnio 1 dalies a punktą arba netiesiogiai pagal to paties straipsnio c punktą. Kai įmanoma, tie ištekliai panaudojami atitinkamos valstybės narės labui. II SKYRIUS

Reformų įgyvendinimo priemonė 8 straipsnis

Reikalavimus atitinkančios reformos Atsižvelgiant į 4 straipsnio a punkte ir 5 straipsnio 2 dalies a punkte išdėstytus tikslus, finansavimo pagal šią Programą reikalavimus atitinka tos struktūrinės reformos, kuriomis siekiama spręsti per ekonominės politikos koordinavimo Europos semestrą nustatytas problemas. 9 straipsnis

Didžiausias finansinis įnašas I priede nustatytas didžiausias finansinis įnašas, kuris gali būti skirtas kiekvienai valstybei narei, iš bendro reformų įgyvendinimo priemonės paketo, nurodyto 7 straipsnio 2 dalies a punkte. Toks didžiausias finansinis įnašas apskaičiuojamas kiekvienai valstybei narei, naudojantis tame priede išdėstytais kriterijais ir metodika, remiantis kiekvienos valstybės narės gyventojų skaičiumi. Tokį didžiausią finansinį įnašą, visą ar jo dalį, galima skirti kiekvienai valstybei narei kiekvienu 10 straipsnyje išdėstyto skyrimo proceso etapu ir pagal kiekvieną kvietimą teikti paraiškas. 10 straipsnis

Skyrimo procesas ir kvietimai teikti paraiškas 1.9 straipsnyje nurodyto didžiausio finansinio įnašo, kurį galima skirti kiekvienai valstybei narei, skyrimo procesas vykdomas etapais ir skelbiant kvietimus teikti paraiškas. Kiekvienu etapu ir pagal kiekvieną kvietimą teikti paraiškas valstybės narės gali pasiūlyti joms skirti sumą iki viso didžiausio finansinio įnašo, nurodyto 9 straipsnyje, kad jos galėtų įvykdyti pagal 11 straipsnį pasiūlytus reformų įsipareigojimus. 2.Dvidešimties mėnesių laikotarpiui nuo šio reglamento taikymo pradžios Komisija pateikia paskirstyti 11 000 000 000 EUR sumą, kuri atitinka 50 % bendro paketo, nurodyto 7 straipsnio 2 dalies a punkte. Kiekviena valstybė narė gali pasiūlyti joms skirti sumą iki viso didžiausio finansinio įnašo, nurodyto 9 straipsnyje, kad galėtų įvykdyti pagal 11 straipsnį pasiūlytus reformų įsipareigojimus. 3.Laikotarpiui po 2 dalyje nurodyto laikotarpio pabaigos Komisija pateikia paskirstyti 11 000 000 000 EUR sumą, kuri atitinka likusius 50 % bendro reformų įgyvendinimo priemonės paketo, nurodyto 7 straipsnio 2 dalies a punkte, ir sumą, kuri nebuvo paskirstyta pagal 2 dalį, remdamasi pagal reformų įgyvendinimo priemonę surengtomis ir paskelbtomis kvietimų teikti paraiškas procedūromis. Pirmasis kvietimas teikti paraiškas skelbiamas dėl 11 000 000 000 EUR paskirstymo. 4.Jeigu po 3 dalyje nurodyto pirmojo kvietimo teikti paraiškas 7 straipsnio 2 dalies a punkte nurodytas bendras paketas, kurį galima skirti, nebuvo visiškai paskirstytas pagal 2 ir 3 dalis, Komisija toliau skelbia kvietimus teikti paraiškas. Šiuo tikslu ji priima ir paskelbia orientacinį tolesnių kvietimų teikti paraiškas, kuriuos ketinama skelbti per tą laikotarpį, kalendorių ir nurodo kiekvienam kvietimui likusią 7 straipsnio 2 dalies a punkte nurodyto bendro paketo sumą. 5.Jeigu 4 dalyje nurodytos sumos nepakanka finansiniams įnašams valstybėms narėms, pateikusioms pasiūlymus pagal kvietimą, kaip nustatyta 12 straipsnyje, atitinkamoms valstybėms narėms skirtinos sumos tikslinamos proporcingai pagal I priede nustatytą metodą. 11 straipsnis

Pasiūlymas dėl reformų įsipareigojimų

1.Valstybė narė, pageidaujanti gauti paramą pagal reformų įgyvendinimo priemonę, Komisijai pateikia pasiūlymą dėl reformų įsipareigojimų. Tame pasiūlyme detaliai išdėstomos struktūrinių reformų įgyvendinimo priemonės, atsižvelgiant į per Europos semestrą nustatytas problemas, ir nurodomos reformų įgyvendinimo tarpinės reikšmės, siektinos reikšmės ir įgyvendinimo tvarkaraštis ne ilgesniam kaip trejų metų laikotarpiui. 2.Pasiūlymą dėl reformų įsipareigojimų atitinkama valstybė narė pateikia kartu su savo nacionaline reformų programa atskirame priede. Tas atskiras priedas gali būti pateikiamas kartu su nacionaline reformų programa arba kitu laiku. 3.Pasiūlymas dėl reformų įsipareigojimų yra tinkamai argumentuotas ir pagrįstas. Jame visų pirma išdėstomi šie elementai: a) struktūrinės reformos, pasiūlytos atsižvelgiant į per Europos semestrą nustatytas problemas, pobūdis ir svarba; b) tikėtinas ekonominis ir socialinis reformos poveikis atitinkamoje valstybėje narėje ir, kai įmanoma, šalutinis poveikis kitose valstybėse narėse; c) papildomos priemonės, kurių gali prireikti; d) galimos su reformomis susijusios investicijų išlaidos, įskaitant informaciją apie esamą arba planuojamą Sąjungos teikiamą šių išlaidų finansavimą; e) atitinkamos valstybės narės vidaus tvarka, leidžianti veiksmingai įgyvendinti reformų įsipareigojimus, įskaitant pasiūlytas tarpines reikšmes ir siektinas reikšmes ir susijusius rodiklius, ir f) bet kokia kita svarbi informacija. 4.Rengiant aukštos kokybės pasiūlymus dėl reformų įsipareigojimų, Komisija gali surengti tarpusavio konsultacijas, kad prašymus teikiančios valstybės narės galėtų pasinaudoti kitų valstybių narių patirtimi. 5.Vertindama pasiūlymą dėl reformų įsipareigojimų Komisija glaudžiai bendradarbiauja su atitinkama valstybe nare. Komisija gali pateikti pastabų arba paprašyti papildomos informacijos. Atitinkama valstybė narė pateikia prašomą papildomą informaciją ir prireikus prieš oficialiai pateikdama pasiūlymą gali jį patikslinti. 6.Vertindama pasiūlymą dėl reformų įsipareigojimų ir nustatydama atitinkamai valstybei narei skirtiną sumą, Komisija atsižvelgia į atitinkamos valstybės narės pateiktą pagrindimą ir elementus, nurodytus 3 dalyje, taip pat į bet kokią kitą susijusią informaciją. 7.Komisija vertina pasiūlymo dėl reformų įsipareigojimų pobūdį ir svarbą ir tuo tikslu atsižvelgia į šiuos kriterijus: a) ar reformų įsipareigojimais: i) tikimasi veiksmingai išspręsti problemas, nustatytas per Europos semestrą, visų pirma: - konkrečioms šalims skirtose rekomendacijose ir kituose svarbiuose Komisijos priimtuose oficialiuose Europos semestro dokumentuose arba - jei taikoma, vykdant makroekonominio disbalanso procedūrą, nustatytą Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 1176/2011; ii) įsipareigojimai sudaro išsamų reformų priemonių rinkinį; iii) jais tikimasi pagerinti atitinkamos valstybės narės ekonominės veiklos rezultatus ir padidinti ekonomikos atsparumą; iv) tikimasi, kad jų įgyvendinimas turės ilgalaikį poveikį, jei reikia, stiprinant institucinius ir administracinius atitinkamos valstybės narės gebėjimus; ir

b) ar atitinkamos valstybės narės pasiūlyta vidaus tvarka tikimasi užtikrinti veiksmingą reformų įsipareigojimų, įskaitant siūlomas tarpines reikšmes ir siektinas reikšmes ir susijusius rodiklius, įgyvendinimą per ne ilgesnį kaip trejų metų laikotarpį. Šioje dalyje nurodyti vertinimo kriterijai taikomi pagal II priede nustatytas gaires. 8.Atlikti valstybių narių pateiktų pasiūlymų dėl reformų įsipareigojimų vertinimą Komisijai gali padėti ekspertai. 9.Nuomonę dėl valstybių narių pateiktų pasiūlymų dėl reformų įsipareigojimų gali pateikti Tarybos sprendimu 2000/604/EB dėl Ekonominės politikos komiteto sudėties ir įstatų įsteigtas Ekonominės politikos komitetas. 12 straipsnis

Komisijos sprendimas 1.Valstybei narei oficialiai pateikus pasiūlymą, Komisija per keturis mėnesius įgyvendinimo aktu priima sprendimą. Jeigu Komisija valstybės narės pateiktą pasiūlymą dėl reformų įsipareigojimų įvertina teigiamai, tame sprendime išdėstomi reformų įsipareigojimai, kuriuos turi įgyvendinti valstybė narė, įskaitant tarpines reikšmes ir siektinas reikšmes, ir pagal 10 straipsnį skiriamas finansinis įnašas. Finansinis įnašas papildo kitas priemones arba Sąjungos fondų remiamus veiksmus pagal 33 straipsnį. 2.1 dalyje nurodytas finansinis įnašas nustatomas atsižvelgiant į atitinkamos valstybės narės pasiūlytų reformų pobūdį ir svarbą, įvertintus remiantis 11 straipsnio 7 dalyje nustatytais kriterijais, pagal II priede nustatytas gaires ir atsižvelgiant į šiuos kriterijus: (a)jeigu atitinkamos valstybės narės pateiktas pasiūlymas dėl reformų įsipareigojimų visiškai atitinka 11 straipsnio 7 dalyje nustatytus kriterijus, reformų įsipareigojimai laikomi esminiais ir atitinkamai valstybei narei skiriama visa didžiausio finansinio įnašo, nurodyto 9 straipsnyje, suma; (b)jeigu atitinkamos valstybės narės pateiktas pasiūlymas dėl reformų įsipareigojimų pakankamai atitinka 11 straipsnio 7 dalyje nustatytus kriterijus, reformų įsipareigojimai laikomi reikšmingais ir atitinkamai valstybei narei skiriama pusė didžiausio finansinio įnašo, nurodyto 9 straipsnyje, ir (c)jeigu atitinkamos valstybės narės pateiktas pasiūlymas dėl reformų įsipareigojimų nepakankamai atitinka 11 straipsnio 7 dalyje nustatytus kriterijus, atitinkamai valstybei narei finansi