Pagrindiniai reformos elementai, be kita ko, buvo šie:

Ataskaita parengta po ES žemės ūkio produktų pardavimo skatinimo politikos įgyvendinimo nuo 2016 m. iki 2020 m. pradžios vertinimo, atsižvelgiant į šios politikos veiksmingumą, efektyvumą, aktualumą, suderinamumą ir Europos pridėtinę vertę. Ši ataskaita grindžiama faktais, nustatytais per 2020 m. rugpjūčio ir rugsėjo mėn. atliktą reprezentatyvią 27 000 piliečių specialiąją „Eurobarometro“ apklausą „Europiečiai, žemės ūkis ir BŽŪP“. Ataskaita ir vertinimu bus pasinaudota atliekant 2021 m. numatytą pardavimo skatinimo politikos peržiūrą. Prieš atliekant šią peržiūrą bus atliktas išsamus politikos galimybių poveikio vertinimas siekiant užtikrinti, kad būsima ES pardavimo skatinimo politika išliktų aktuali, veiksminga, efektyvi, turėtų aiškią Europos pridėtinę vertę ir derėtų su visomis atitinkamomis ES politikos sritimis, įskaitant prekybos, vystymosi, žuvininkystės, sveikatos, aplinkos ir klimato politiką.

2014 m. reforma buvo siekiama užtikrinti didesnį ES nepriklausančioms šalims skirtų programų skaičių. Suinteresuotieji subjektai vis dar nesutaria dėl ES ir ES nepriklausančių šalių rinkose vykdomai pardavimo skatinimo veiklai skirtų atitinkamų asignavimų ir per konsultacijas dėl politikos vertinimo yra pareiškę įvairių nuomonių.

Pardavimo skatinimo programos, kurias paramos gavėjai įgyvendina per 1–3 metų laikotarpį, gali būti:

Vertinimas parodė, kad metinė darbo programa laikoma svarbia priemone užtikrinant dinamišką ir tikslingą pardavimo skatinimo politiką. Kiekvienais metais ji keičiama, pritaikant ją tam tikru mastu prie kintančių atitinkamų sektorių prioritetų. Be to, paaiškėjo, kad pardavimo skatinimo politika tinkamai reaguojama į sąlygas skiriant specialų ad hoc finansavimą programoms, pagal kurias remiami sunkumų patiriantys sektoriai, pvz., valgomųjų alyvuogių ir tvarios ryžių gamybos sektoriai 2019 m.

Be to, Komisija atsižvelgia į pastabas, gautas iš valstybių narių ir suinteresuotųjų subjektų, su kuriais konsultuotasi pilietinio dialogo grupėse.

14 VS

18 VS

18 VS

16 VS

Per visą įgyvendinimo laikotarpį pateiktų paraiškų skaičius rodė tai, kad veiklos vykdytojai nuolat domisi sistema. Tiek paprastoms, tiek daugiašalėms programoms prašomos sumos visada viršijo turimą biudžetą ir tai lėmė didelę paraiškų konkurenciją. Nedidelis prašomų ir turimų lėšų santykio sumažėjimas per įgyvendinimo laikotarpį iš dalies paaiškinamas kasmetiniu biudžeto padidėjimu.

Atlikus vertinimą nustatyta, kad Komisijos iniciatyvos veiksmingai sudarė sąlygas patekti ar labiau įsiskverbti į ES nepriklausančių šalių rinkas. Vertinimo rezultatai leido manyti, kad jos labai padėjo kurti apčiuopiamą Europos pridėtinę vertę. Nuo 2017 m. šioms iniciatyvoms skiriamas pastovus biudžetas – 9,5 mln. EUR per metus.

Komisija savo iniciatyva taikė priemones siekdama padėti atverti naujas rinkas ir greitai bei veiksmingai reaguoti įvykus dideliems rinkos sutrikdymams arba praradus vartotojų pasitikėjimą. Šios priemonės, be kita ko, buvo:

·paprastų programų (kurių valdymą dalijasi valstybės narės ir Komisija) paramos gavėjams kartais tekdavo ilgiau laukti taisyklių paaiškinimo. Kartais dėl to buvo delsiama pateikti atsakymą, o tam tikrais atvejais paramos gavėjams atrodė, kad nacionalinės valdžios institucijos taiko taisykles ne taip lanksčiai. Taip pat, reaguojant į programų įgyvendinimui įtakos turėjusius staigius rinkos sąlygų pokyčius, ne visada buvo įmanoma pakoreguoti programą arba imtis poveikio švelninimo veiksmų.

Atlikus vertinimą nustatyta, kad pagal pardavimo skatinimo politiką įgyvendinamos priemonės yra suderintos tarpusavyje. Komisijos iniciatyvomis sprendžiamos problemos, kurių vien paprastomis ir daugiašalėmis pardavimo skatinimo programomis išspręsti neįmanoma, be to, esama galimybių, kad programos turės šalutinį teigiamą poveikį vienos kitoms. Remiantis turimais įrodymais, politika padeda kurti sinergiją su nacionalinio lygmens iniciatyvomis ir jas papildo.

Politika yra suderinta su platesnio masto žemės ūkio politika, kuria siekiama didinti ES žemės ūkio maisto produktų vartojimą. Ji taip pat suderinta su ES jūrų ir žuvininkystės politika ir prekybos politika.

Pardavimo skatinimo politikos ir kitų ES politikos sričių suderinamumo lygis skiriasi, priklausomai nuo produktų, kurių pardavimas skatinamas. Atsižvelgiant į politikos pokyčius, pavyzdžiui, Europos žaliąjį kursą ir ES kovos su vėžiu planą, reikės daug dėmesio skirti tam tikrų produktų (pvz., produktų, kurių vartojama labai daug nesilaikant subalansuotos, sveikos mitybos principų) pardavimo, gamybos metodų (pvz., tokių, kurie gali turėti neigiamą poveikį aplinkai ir klimatui) skatinimui tam tikrose rinkose (pvz., mažiausiai išsivysčiusių šalių rinkose).

Gali būti tam tikrų pardavimo skatinimo politikos ir ES pagalbos bei vystymosi politikos prieštaravimų. Besivystančioms rinkoms skirta labai maža (0,1 proc.) pardavimo skatinimo programų dalis (2016–2020 m. – keturios programos), tačiau nebuvo įmanoma atmesti programų neigiamo poveikio vietos gamybos ekosistemoms. Tačiau

Øbūtų galima numatyti naujų priemonių, skirtų užtikrinti, kad pareiškėjai apsvarstytų galimą tiesioginį neigiamą poveikį vietos gamintojams ir atsižvelgtų į jį rengdami paraiškas.

Pardavimo skatinimo politikos ir ES klimato bei aplinkos politikos suderinamumo lygis skiriasi priklausomai nuo produktų rūšių, gamybos būdų ir rinkų.

Komisija rekomenduoja atliekant būsimą politikos peržiūrą išnagrinėti, kaip pasinaudojant pardavimo skatinimo politikos galimybėmis būtų galima

Øpadėti pereiti prie tvaresnio žemės ūkio (kaip nurodoma strategijoje „Nuo ūkio iki stalo“);

Øpardavimo skatinimo politikos strateginius prioritetus dar geriau suderinti su klimato, tvarumo, sveikatos ir vystymosi politikos tikslais, kaip pabrėžiama žaliajame kurse ir susijusiose politikos iniciatyvose.

3.5. Europos pridėtinė vertė

Atlikus vertinimą nustatyta, kad šia politika kuriama konkreti Europos pridėtinė vertė. Pardavimo skatinimo programų ES aspektas yra itin akivaizdus ir sėkmingai atsiskleidžia daugiašalėse ir paprastose programose bendradarbiaujant paramos gavėjams. Europos pridėtinė vertė buvo sukurta prekybos vykdytojams tvirčiau bendradarbiaujant ir mokantis vieniems iš kitų, tačiau vykdant kitokią finansavimo ir (arba) pardavimo skatinimo veiklą tai nėra užtikrinama.

ES nepriklausančių šalių rinkoje pasiekta geresnių pardavimo skatinimo ir informavimo programų rezultatų nei taikant nacionalines pardavimo skatinimo priemones, taip pat nustatyta, kad užsienyje vykdomos programos yra labiau pastebimos (iš dalies tai lėmė šūkis „Prašom! Tai iš Europos“).

Atlikus vertinimą taip pat nustatyta, kad politika kai kurioms organizacijoms buvo vienintelė galimybė įsitraukti į didelio poveikio pardavimo skatinimo veiklą.

Komisijos iniciatyvomis taip pat sukurta apčiuopiama pridėtinė vertė, nes jomis buvo siekiama sudaryti palankesnes sąlygas ES gamintojams patekti į rinką, be to, jos buvo naudingos įvairių valstybių narių ir produktų sektorių organizacijoms, o be ES paramos tai nebūtų buvę įmanoma.

Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, Komisija rekomenduoja:

Øtoliau remti daugiašales programas ir Komisijos iniciatyvas trečiosiose šalyse. Vidaus rinkoje, siekiant padidinti šios politikos Europos pridėtinę vertę, sustiprinti šios politikos pajėgumą didinti vartotojų informuotumą apie esamas ir būsimas ES ženklinimo sistemas.