Europos Parlamento rezoliucija dėl Europos saugumo strategijos (2004/2167(INI))



Oficialusis leidinys 033 E , 09/02/2006 p. 0580 - 0590



P6_TA(2005)0133 Europos saugumo strategija Europos Parlamento rezoliucija dėl Europos saugumo strategijos (2004/2167(INI)) Europos Parlamentas, - atsižvelgdamas į Sutartį dėl Konstitucijos Europai, pasirašytą 2004 m. spalio 29 d. Romoje, - atsižvelgdamas į Europos saugumo strategiją, patvirtintą Europos Vadovų Tarybos 2003 m. gruodžio 12 d. sekant Tarybai pirmininkavusios Graikijos iniciatyva, neformaliu Užsienio reikalų ministrų tarybos (2003 m. gegužės mėn., Kastellorizon) susitikimu ir 2003 m. birželio 19- 20 d. Salonikų Europos Vadovų Tarybos išvadomis, - atsižvelgdamas į 2000 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento rezoliuciją dėl bendros Europos saugumo ir gynybos politikos po Kelno ir Helsinkio susitikimų [1], - atsižvelgdamas į 2003 m. balandžio 10 d. Europos Parlamento rezoliuciją dėl naujos Europos saugumo ir gynybos sąrangos prioritetų ir trūkumų [2], - atsižvelgdamas į 2005 m. kovo 10 d. Europos Parlamento rezoliuciją dėl Branduolinių ginklų neplatinimo sutarties 2005 m. peržiūros konferencijos: branduoliniai ginklai Šiaurės Korėjoje ir Irane [3], - atsižvelgdamas į pasiūlymą dėl Baltosios knygos dėl Europos gynybos, kuri ES Saugumo studijų instituto buvo pristatyta 2004 m. gegužės mėnesį, - atsižvelgdamas į pranešimą dėl žmonių saugumo doktrinos Europoje, kuri ES vyriausiajam įgaliotiniui bendrajai užsienio ir saugumo politikai buvo pristatyta 2004 m. rugsėjo 15 d. [4], - atsižvelgdamas į įvairias programas dėl konfliktų prevencijos, paskelbtas visų Europos institucijų, - atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 45 straipsnį, - atsižvelgdamas į Užsienio reikalų komiteto pranešimą (A6-0072/2005), A. apsvarstydamas pasiekimus vystant Europos saugumo ir gynybos politiką (ESGP), nurodytus Prancūzijos ir Didžiosios Britanijos 1998 m. gruodžio 3- 4 d. St Malo deklaracijoje, B. apsvarstydamas paskesnę ESGP raidos darbotvarkę, išsakytą Europos Vadovų Tarybose Kelne ( 1999 m. birželio 3- 4 d.), Helsinkyje ( 1999 m. gruodžio 10- 11 d.) ir Geteborge ( 2001 m. birželio 15- 16 d.), C. apsvarstydamas būtinybę stiprinti ginklų eksporto ir importo kontrolę ES ir pasauliniu lygiu, D. pripažindamas svarbų įvairių ES pagalbos programų vaidmenį ir jų nepakeičiamą indėlį į ekonomikos vystymą, paramą demokratinių institucijų plėtimui, rekonstrukcijos priemonių įgyvendinimui, makroekonominių programų plėtotei ir žmogaus teisių skatinimui, E. pripažindamas, kad visapusiškas požiūris, numatytas Europos saugumo strategijoje, jau aktyviai vykdomas Balkanuose, ir tai įrodo šiuo metu įgyvendinami ES priemonių dėl stabilumo regione mastas: pagalbos programa CARDS; civilinės misijos PROXIMA ir EUPM; karinė misija ALTHEA, F. pripažindamas nuolatinį palaikymą, įtvirtintą dešimties metų viešosios nuomonės tyrimu, kuris parodė, kad daugiau kaip 60 procentų ES piliečių pritaria bendrai ES užsienio politikai ir daugiau kaip 70 procentų pritaria bendrai gynybos politikai; tačiau pažymėdamas kitus nuomonės tyrimus, pagal kuriuos nepritariama nuostatai didinti karines išlaidas, G. pažymėdamas ir apgailestaudamas dėl to, kad Bendros užsienio ir saugumo politikos (BUSP) atskaitomybės Europos Parlamentui pagal Sutarties dėl Konstitucijos Europai III-304 straipsnį lygis buvo padidintas nežymiai, ir dėl to, kad su Parlamentu nesikonsultuojama ir nebuvo konsultuojamasi dėl daugybės Tarybos sprendimų ir veiksmų; tačiau pripažindamas geranoriškumą, parodytą Vyriausiojo įgaliotinio ir jo tarnybos informuojant Parlamentą ir įsitraukiant į dialogą su Parlamentu; ragindamas Vyriausiąjį įgaliotinį ir jo tarnybą tęsti ir stiprinti šį atvirą dialogą su Parlamentu, H. pastebėdamas, neneigiant ankstesnio punkto, besitęsiančią Sąjungos BUSP rėmuose priimtų veiksmų atskaitomybę nacionaliniams parlamentams, ypač tose valstybėse narėse, kuriose, norint imtis bet kokio karinio veiksmo, reikia parlamento pritarimo, I. pripažindamas, kad visi veiksmai ir priemonės, kurių bus imtasi Sąjungos BUSP rėmuose, bus vykdomi griežtai pagal tarptautinę teisę ir laikantis JT Chartijos principų, kaip aiškiai numatyta Sutarties dėl Konstitucijos Europai I-3 ir III-292 straipsniuose, J. kadangi daugelis ES valstybių narių (įskaitant Jungtinę Karalystę, Vokietiją, Ispaniją, Italiją ir Graikiją) susidūrė ir tam tikrais atvejais vis dar susiduria su skirtingomis terorizmo atmainomis ir jas pagrindžiančiomis filosofijomis, K. kadangi artimiausioje ateityje islamo terorizmas bus pats didžiausias iššūkis ES ir kitiems regionams, ypač tuo atveju, jei teroristams pavyks įgyti masinio naikinimo ginklų, L. kadangi Europos saugumo strategija yra sudėtinė visapusiškos BUSP ir ESGP dalis, kuriose ES gali pasinaudoti plačiu numatytų politinių veiksmų spektru, įskaitant diplomatines, ekonomines ir plėtros pobūdžio priemones, Europos saugumo aplinka 1. pabrėžia, kad tik visapusiškai suprantant "saugumo" koncepciją galima tinkamai atsižvelgti tiek į politinės demokratinės svarbos faktorių (pvz., žmogaus teisių pažeidimų, sąmoningos tam tikrų piliečių grupių diskriminacijos, represinių režimų egzistavimo), tiek į plataus spektro socialinių, ekonominių ir aplinkosaugos faktorių (pvz., skurdo, bado, ligų, neraštingumo, gamtinių išteklių stokos, aplinkos blogėjimo, nelygiaverčių prekybos santykių ir t. t.) įtaką jiems prisidedant prie egzistuojančių regioninių konfliktų, valstybių žlugimo ir nusikalstamų bei teroristinių tinklų atsiradimo, nors pastarųjų veiksmų niekaip negalima pateisinti jokiu aukščiau minėtų faktorių pavidalu ar forma; 2. todėl sveikina visapusišką "saugumo" koncepcijos supratimą, išreikštą Europos saugumo strategijoje (ESS); palaiko nuomonę, išreikštą ESS, kad pagrindinės grėsmės mūsų globaliam saugumui šiuo metu yra terorizmas, masinio naikinimo ginklų (MNG) plitimas, neišspręsti regioniniai konfliktai, žlugusios ir žlungančios valstybės ir organizuotas nusikalstamumas; pabrėžia, jog nuo šių grėsmių negalima nei iš esmės apsisaugoti, nei jas visiškai išspręsti karinėmis priemonėmis; 3. todėl daro tokią pačią išvadą, kokia yra išsakyta ESS, kad įvairių pagalbos programų ir dokumentų, įskaitant susijusius su vystymosi politika, derinys tiek ES, tiek ir valstybių narių lygiu kartu su diplomatiniais, civiliniais ir kariniais pajėgumais bei kompetencija gali geriausiai prisidėti prie saugesnio pasaulio; 4. todėl ragina praktiškai perkelti šią saugumo aplinkos koncepciją į egzistuojančias Europos Sąjungos struktūras, kad Sąjunga galėtų identifikuoti krizes gerokai iš anksto ir aktyviai jas paveikti; todėl rekomenduoja sustiprinti pastangas kuriant išankstinio įspėjimo apie grėsmes sistemą, naudojančią novatoriškas civilinės informacinių technologijų srities technologijas, leidžiančias atlikti naujienų analizę ir įvertinimą; šiuo atžvilgiu išreiškia savo požiūrį, kad įkūrimas regionuose, ypač lengvai pasiduodančiuose krizėms, "įtampos aptikimo centrų", centrų kurie gali būti kuriami tiek globojant būsimai Europos išorės veiksmų tarybai, tiek už Europos Sąjungos ribų esančioms tarnyboms, tokioms kaip Afrikos Sąjunga, būtų vienas iš veiksmingų būdų identifikuoti, pranešti bei padėti kovoti su konfliktų priežastimis ir tuo apsisaugoti nuo prievartos plitimo; šiuo atžvilgiu taip pat pabrėžia, kaip svarbu integruoti konfliktų prevenciją ir kovą su terorizmu į visas ES politikos sritis; Strateginiai ES tikslai 5. visiškai sutinka su ESS nustatytais strateginiais Europos Sąjungos tikslais: spręsti grėsmes, kurti saugumą Europos Sąjungos kaimynystėje ir, pasitelkus veiksmingas daugiašales struktūras, efektyviais veiksmais stiprinti tarptautinę tvarką; pabrėžia, kad ESS tikslai yra daug platesni ir apima ne tik Europos saugumo ir gynybos politikos karinius aspektus; 6. pažymi, kad kovojant su grėsmėmis būtina apibrėžti regionines ir (arba) pasaulines grėsmes, kad Europos Sąjunga galėtų veiksmingai sutelkti turimas priemones ir išteklius problemoms spręsti; pažymi, kad saugumo kūrimas Europos Sąjungos kaimynystėje padės didele dalimi spręsti regioninio pobūdžio grėsmes, tuo tarpu pasaulinio pobūdžio grėsmės turi būti įveiktos pasitelkiant veiksmingas daugiašales tarptautines struktūras, kurių varomoji jėga yra ES; tačiau pažymi, kad regioninėms grėsmėms spręsti taip pat gali būti pasitelktos daugiašalės organizacijos ir struktūros; 7. visiškai sutinka su Europos Sąjungos naujoje kaimynystės politikoje ir ESS pateiktu įvertinimu, kad Sąjungos kaimynystė turėtų būti suprantama platesne prasme ir apimti ne tik Rytų Europos valstybes, kurios ribojasi su ES, bet ir tolimesnius regionus rytuose ir pietuose, pavyzdžiui, Kaukazą, Vidurio Rytus ir Šiaurės Afriką; pažymi, kad ši politika sutampa su besitęsiančiu Europos Sąjungos siekiu išspręsti Arabų - Izraelio konfliktą, taip pat pasitelkiant Barselonos procesą; pabrėžia, kad demokratija ir teisės viešpatavimas yra pačios svarbiausios prielaidos taikiam žmonių sambūviui; 8. pabrėžia JT pirmenybę daugiašalėse institucijose ir būtinumą ES užimti pirmaujančias pozicijas vėl stiprinant šios būtinos institucijos struktūrą ir galimybes; šiuo atžvilgiu pažymi 2005 m. kovo 21 d. JT Generalinio Sekretoriaus pranešimą pavadinimu "Platesnėje laisvėje: siekiant vystymosi, saugumo ir žmogaus teisių visiems", sveikina šį pranešimą - be išankstinio nusistatymo prieš bet kokį jo detalų įvertinimą Parlamente ateityje - kaip atviros diskusijos dėl JT reformos, leidžiančios jai įveikti XXI amžiaus iššūkius, išeities tašką; ragina ES ir valstybes nares suderinti savo pozicijas šių diskusijų rėmuose įvertinant viešosios nuomonės tyrimų parodytą nuolatinę paramą platesniam BUSP ir ESGP atstovavimui ES nei yra šiuo metu; 9. toliau atkreipia dėmesį į poreikį, kad Sąjunga atliktų pagrindinį vaidmenį bendradarbiaujant su kitomis tarptautinėmis ir regioninėmis organizacijomis, puoselėjančiomis taiką ir saugumą pasaulyje; ypač pabrėžia poreikį visapusiškai bendradarbiauti su ESBO; 10. pažymi, kad ES svarbi tvirta ir atvira vystymosi politika, kuri efektyviai prisidėtų prie visuotinai priimtų Tūkstantmečio plėtros tikslų; Paskutinės ESGP gairės 11. pažymi vertingą patirtį, įgytą civilinėse ir tvarkos palaikymo misijose per pastaruosius dvejus metus, įskaitant Tarptautinių specialiosios paskirties policijos pajėgų (dabar angl. EUPM) misiją Bosnijoje ir Hercegovinoje nuo 2003 m.; PROXIMA - Buvusioje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje (angl. FYROM) ir EUJUST THEMIS - Gruzijoje; taip pat pritaria netrukus įvyksiančiam Europos Sąjungos policijos pajėgų dislokavimui Demokratinėje Kongo Respublikoje (EUPOL Kinšasa); 12. pripažįsta, kad pasiekta svarbi pažanga plečiant Europos Sąjungos karines galimybes; kartu pažymi su NATO suderintos Berlin Plus schemos, sudariusios sąlygas pirmai ES karinei misijai CONCORDIA FYROM ir misijai ALTHEA Bosnijoje ir Hercegovinoje, svarbą; pripažįsta palankų Sąjungos ESGP schemos lankstumą, toliau leidžiantį vykdyti ARTEMIS operaciją Kongo Demokratinėje Respublikoje; 13. pabrėžia teigiamą ES Situacijų centro (angl. SITCEN) įnašą apjungiant visą turimą civilinę, karinę ir diplomatinę kompetenciją ir rengiant įtikinamas bet kurios padėties prielaidų analizes; ragina valstybes nares toliau stiprinti keitimąsi informacija su SITCEN, kad nebūtų netinkamai trukdoma pasiekti ESS išreikštus siekius; 14. pabrėžia, kad ESGP išskirtinumą ir papildomą vertę sudaro civilinių bei karinių komponentų derinys ir pažymi, atsižvelgdamas į aukščiau paminėtus pasiekimus, kad ateityje ES vis sunkiau pavyks rasti tokią gerą ir tinkamą pusiausvyrą tarp karinių ir civilinių komponentų, kad ji atitiktų ESS tikslus ir dvasią; mano, kad šiuo požiūriu ALTHEA misija į Bosniją ir Hercegoviną suteiks vertingos patirties, leisiančios Sąjungai derinti savo karines pastangas su šiuo metu atliekamais civiliniais veiksmais ir programomis; Progresas link "Pagrindinio tikslo 2010" ir "Civilinio pagrindinio tikslo 2008" 15. palaiko užduotis, išdėstytas "Pagrindiniame tiksle 2010", oficialiai patvirtintame Bendrųjų reikalų ir išorės santykių tarybos (BRIST) 2004 m. gegužės 17 d., ir susitarime parengti "Civilinį pagrindinį tikslą 2008", kuriam BRIST pritarė 2004 m. gruodžio 13 d., ir laiko jas priemonėmis sutelkti pastangas ir suteikti ES reikalingas galimybes siekti ESS strateginių tikslų; mano, jog šie esminiai tikslai, susiję su konkrečiais laikotarpiais, turėtų būti įkūnyti Baltojoje knygoje; 16. pripažįsta šiame kontekste 2004 m. lapkričio 22 d. BRIST susitikime padarytą pažangą toliau plėtojant greitojo reagavimo Kovos gupių koncepciją didelio intensyvumo karinėms operacijoms; pažymi, kad šios Kovos grupės pirmiausia bus sudaromos iš dviejų valstybių ir keleto valstybių būrių, kurie ES jau egzistuoja; taip pat pažymi susitarimą parengti "Civilinį pagrindinį tikslą 2008", kaip tai patvirtino BRIST, ir pritaria jame išreikštam ketinimui suprantamiau ir veiksmingiau pateikti civilines priemones, kad įvairūs kompleksiniai kontingentų deriniai būtų formuojami vietoje pagal konkrečius poreikius; todėl pripažįsta, kad būsimasis ESGP civilinių krizių valdymas apims daugiau nei keturias Feira prioritetų sritis (policija, teisės viešpatavimas, civilinis administravimas ir civilinė sauga); 17. pabrėžia, ypač atsižvelgdamas į tikslą iki 2007 m. pasiekti visišką operatyvinį Kovos grupių mobilumą, Globalaus dislokavimo požiūrio svarbą ir šiame kontekste sveikina Atėnų ir Eindhoveno koordinacinių centrų pagalbą karinio transporto sektoriuje; 18. be to, sveikina šiuo požiūriu oficialų pasiūlymo dėl Civilinio ir karinio elemento (angl. Civ/Mil) Europos Sąjungos kariniame štabe patvirtinimą Europos Vadovų Taryboje; pažymi, kad Civ/Mil ypač svarbus visų operacijų strateginiam planavimui (t. y. civilinių, karinių ir bendrų civilinių ir (arba) karinių) bei - nuo 2006 m. - kuriamam autonominių ES misijų operacijų centrui tais atvejais, kai nėra paskirto nacionalinio štabo; be to, pabrėžia Civ/Mil svarbą civilinio - karinio tarpusavio susidūrimo valdymo principams ir modeliams kurti; tačiau pripažįsta, kad daugelis šių principų ir modelių atsiras kaip vykstančių ir ateityje vyksiančių operacijų rezultatas; 19. atkreipia dėmesį, kiek tai susiję su būsimų ES mišrių civilinių - karinių misijų planavimu, į pasiūlymus ir mintis, išdėstytus pranešime "Žmonių saugumo doktrina Europoje"; šiuo atžvilgiu pritaria ne tik dabartinėms tendencijoms ESGP srityje, tokioms kaip Civ/Mil įsteigimas, kurios atitinka bendrą šio pranešimo kryptį, bet ir Europos humanitarinės pagalbos savanorių korpuso sukūrimui ateityje, kaip numatyta Sutarties dėl Konstitucijos Europai III-321 straipsnio 5 dalyje; tačiau pažymi, kad tame straipsnyje Europos humanitarinės pagalbos savanorių korpusas visu pirma yra planuojamas kaip jaunųjų europiečių bendrųjų pastangų struktūra; todėl reikalauja, kad koncepcija būtų išplėsta arba papildyta sukuriant papildomą korpusą remiantis aktyviai veikiančių ir atsargos profesionalų patirtimi, kad būtų sukurtas funkcionalus korpusas, panašus į Europos civilinį taikos korpusą - kaip keletą kartų siūlė Parlamentas; 20. pažymi, kad 2005 m. sausio 7 d., iš dalies remdamasi Išorės reikalų komisaro pateiktais negalutiniais pasiūlymais, BRIST paragino savo kompetentingas pavaldžias institucijas bei Komisiją įvertinti galimybes, kaip gali būti padidintas ES gebėjimas reaguoti į krizes, kai reikalinga pagalba stichinių nelaimių atveju; 21. primygtinai ragina Tarybą ir Komisiją užtikrinti esamų priemonių ir galimybių, o taip pat naujų pasiūlymų, ypač dėl glaudaus ryšio tarp konfliktų prevencijos ir krizių valdymo, papildomumą ir suderinamumą; mano, kad žymus iki šiol neįvykdytos užduoties pasisekimas gali būti vertinamas kaip pažanga siekiant ateityje įsteigti Europos užsienio reikalų tarnybą; 22. sveikina kai kurių valstybių narių iniciatyvą įsteigti Europos žandarmerijos būrį ir jų pasiryžimą panaudoti jį ESGP tikslais; akcentuoja ypatingą šio būrio naudą užtikrinant perėjimą nuo iš esmės grynai karinių operacijų prie mišrių arba civilinių; 23. pabrėžia, kad, įgyvendinant veiksmingas ES mokymų koncepcijas ESGP, padidinančioje veiklos sąveiką tarp visų ES krizių valdymo dalyvių, reikia plėtoti Europos saugumo kultūrą; šiame kontekste pabrėžia poreikį steigti Europos saugumo ir gynybos koledžą (ESGK), kuris aprūpintų ES institucijas ir valstybes nares savo darbą išmanančiais darbuotojais, galinčiais veiksmingai dirbti visose ESGP srityse; šio koledžo veikla turi būti grindžiama geru organizuotumu ir finansavimu; 24. su malonumu pažymi ryžtingus veiksmus kuriant Europos gynybos agentūrą (EGA) dar prieš oficialų Sutarties dėl Konstitucijos Europai patvirtinimą; pažymi, kad EGA veikla turi būti naudinga Sąjungai ne tik toliau plečiant gynybos ir krizių valdymo galimybes, bet ir racionalizuojant tyrimų ir plėtros išlaidas valstybėse narėse bei, ilgu laikotarpiu, prisidedant prie Europos ginklų rinkos sukūrimo; mano, kad Ginklų agentūra turi ypač atkreipti dėmesį į Kovos grupių ginkluotę ir amuniciją ir užtikrinti jų suderinamumą; reikalauja, kad Kovos grupės pirmiausia būtų aprūpintos nauja pagrindine amunicija; tačiau įspėja, kad bet kokie EGA pasiekimai ateityje labai priklausys nuo (politinės) valstybių narių valios; ragina skirti pakankamai biudžeto lėšų, kurios leistų realizuoti EGA vadovaujamas ginklavimo iniciatyvas; turėdami tai omenyje, toliau pažymi, kad Sąjungai norint turėti naudos iš ESS tikslų EGA neturi būti trukdoma siekti ilgalaikių gebėjimo tikslų - tikslų, einančių toliau už "Pagrindinį tikslą 2010"; 25. mano, kad Europos kosminės erdvės politika yra vienas iš svarbiausių strateginių ES iššūkių XXI amžiuje; pažymi, kad daugybė projektų telekomunikacijų ir žvalgybos srityje buvo vykdomi paraleliai taip sumažinant jų veiksmingumą ir padidinant išlaidas; ragina, kad tokie projektai, kaip Prancūzijos Helios palydovinė sistema ir Vokietijos SAR-Lupe sistema būtų įjungtos į bendrą Europos saugumo mokslinių tyrimų programą; 26. palaiko Komisijos pastangas artimiausioje ateityje skatinti mokslinius tyrimus ES saugumo srityje; todėl pritaria, kad įgyvendinant kitą pagrindų programą būtų sukurta nepriklausoma Europos saugumo tyrimų programa, kurioje būtų numatyti su saugumo klausimais susiję instrumentai, taisyklės ir finansavimo modeliai, atitinkantys Autoritetingų asmenų grupės rekomendacijas; tačiau pabrėžia, kad šie tyrimai gali dubliuoti EGA mokslinių tyrimų iniciatyvą; todėl ragina Komisiją, Tarybą ir valstybes nares palaikyti artimus darbinius tarpusavio santykius, kad to būtų išvengta; šiuo atžvilgiu rekomenduoja šalia technologijomis skatinamų tyrimų sutelkti dėmesį į bendrą modeliavimo ir imitavimo pajėgumų vystymą bei gebėjimą analizuoti grėsmių ir saugumo koncepcijas jų turimo sąlyginio pranašumo pagrindu; Gebėjimų trūkumas 27. atkreipia dėmesį į trijų rūšių esminius trūkumus, kurie gali rimtai paveikti Sąjungos gebėjimą vykdyti intensyvias tiek civilinių krizių valdymo, tiek humanitarinės intervencijos operacijas daugiausiai naudojant karines priemones, tokias kaip humanitarinių katastrofų, panašaus dydžio kaip Ruandoje, sustabdymas: a) išskleidžiamų būrių, būtinų reikiamai rotacijai palaikyti (1/3 išskleidimui, 1/3 mokymams, 1/3 poilsiui) tokiose ilgalaikėse intensyviose operacijose trūkumas, b) nuolatinių didelių oro transporto priemonių, skirtų kariams pervežti į užsienį, trūkumas, c) pakankamų išskleidimo valdymo, kontrolės ir susisiekimo gebėjimų, taip pat žvalgybos, sekimo ir žvalgymo išteklių bendroje ESGP schemoje trūkumas; 28. pažymi, kad besitęsiantis Kovos grupių kūrimas labai stipriai palies pirmą trūkumą; pažymi, kad numatyta transportinių lėktuvų A400 M gamyba iki galo neišspręs antrojo trūkumo, ir ragina imtis priemonių toliau spręsti šį trūkumą; nežiūrint į tai, ragina apsvarstyti būrių išskleidimo rotacijos schemos sukūrimą; atsižvelgiant į tokią rotacijos schemą, reikalauja nustatyti bendrus mokymo standartus, pavyzdžiui, sraigtasparnių srityje; mano, kad bendrojo mokymo sukūrimas galėtų pagerinti pasiruošimą operacijoms ir sumažinti išlaidas; ragina dėl paskutinio trūkumo imtis priemonių, kad ES galėtų vykdyti misijas, reikalaujančias karinių pajėgų pagalbos, nesinaudodama NATO ar atskiros valstybės narės ištekliais; atkreipia dėmesį, kad tokios priemonės galėtų realiai pareikalauti sujungti egzistuojančius išteklius ir galimybes valstybėse narėse, turint tikslą įkurti dvejopo naudojimo susisiekimo priemonių bazę arba tinklą ESGP tarnyboje; 29. toliau pabrėžia, kad "Pagrindiniame tiksle 2010" iškeltų tikslų ir ketinimų neužtektų imantis intensyvesnių arba ilgesnių nei vieneri metai misijų; dėl to ragina Komisiją, glaudžiai bendradarbiaujant su Taryba, parengti Baltąją knygą dėl praktinių reikalavimų plėtojant ESGP ir ESS, kad taip būtų skatinama diskusija dėl tolesnės Europos gynybos strategijos raidos; Ginklų eksporto kontrolė, MNG neplatinimas bei lengvoji ginkluotė 30. pripažįsta Sąjungos BUSP rėmuose bendrą Europos strategijos dėl MNG neplatinimo, kurią Europos Vadovų Taryba oficialiai patvirtino 2003 m. gruodžio mėnesį, suderinamumą su ESS tikslais; su džiaugsmu pastebi Vyriausiojo įgaliotinio asmeninio įgaliotinio pradėtą darbą siekiant įgyvendinti šios Strategijos III skyrių, ypač prioritetų sąrašą, Europos Vadovų Tarybos patvirtintą 2004 m. gruodžio mėnesį; 31. pritaria ESS, kad MNG platinimas potencialiai kelia didžiausią grėsmę mūsų saugumui, ir ragina, kad ES kovoje su MNG platinimu pagal ESS reikalavimus panaudotų visas jos žinioje esančias priemones, šiuo atžvilgiu pažymint, kad galimas terorizmo ir MNG derinys reikalauja imtis greitų ir tinkamų veiksmų; 32. pabrėžia būtinybę Europos Sąjungai perimti iniciatyvą stiprinant tarptautinės ginklų prekybos kontrolės režimą, šitaip prisidedant prie veiksmingo daugiašališkumo tarptautinėje tvarkoje sugriežtinimo; toliau pažymi pastangų derinimą įtraukiant neplatinimo aspektus į ES kaimynystės politiką, turint bendrą strateginį tikslą sukurti saugumą Sąjungos kaimynystėje; 33. sveikina numatomą MNG neplatinimo nuostatų įtraukimą į visas ateityje sudaromas partnerystės ir bendradarbiavimo sutartis tarp ES ir trečiųjų šalių, kaip numatyta 2004 m. spalio 11 d. Partnerystės ir bendradarbiavimo sutartyje su Tadžikistanu [5], taip pat ir Asociacijos sutarties projekte su Sirija, dabar laukiančiame pritarimo; 34. pritaria faktui, kad derybose su Iranu, kaip regionine jėga, siekiančiose branduolinių ginklų neplatinimo, ES vadovavosi pagrįstais ekonominio ir regioninio saugumo interesais; pažymi, kad ši politika yra išraiška užsienio ir saugumo politikos, pagrįstos tarptautinės teisės ir daugiašališkumo principais, kuri geriausiai atstovauja tarptautinės bendrijos interesams; sveikina tai, kad JAV ir ES pozicijos dėl Irano priartėjo viena prie kitos; 35. pažymi vienodo lygio analizę, kuri šiuo metu atliekama ES eksporto kontrolės sistemoje; pažymi, kad pagrindinė išvada, gauta iš pirmo šios analizės etapo, atlikto 2004 m. pavasarį, yra būtinybė valstybėms narėms bendrai (t. y. ES) ir atskirai aktyviau kontroliuoti dvigubos paskirties medžiagų eksportą; ragina valstybes nares be delsimo laikytis šia išvada paremtų rekomendacijų ir šiuo atžvilgiu labiau pasinaudoti SITCEN, kuris šiuo atžvilgiu ir apskritai gali būti keitimosi informacija pamatu; sveikina ES pastangas kiek įmanoma koordinuoti ir organizuoti bendrą ES poziciją įvairiuose eksporto kontrolės procesuose ir toliau sveikina ES pastangas į įvairius eksporto kontrolės procesus įtraukti naujas valstybes nares; 36. atkreipia dėmesį į dabartinius praktinius sunkumus įgyvendinant MNG neplatinimo strategiją, ypač susijusius su įvairiais šaltiniais ir procedūromis, kuriais turi būti mobilizuojamos biudžeto lėšos; ragina Tarybą ir Komisiją kartu su Parlamentu pradėti dialogą dėl šių procedūrų racionalizavimo ir supaprastinimo bei patvirtinti tokius pokyčius atitinkamame naujame 2007-2013 m. biudžetinio laikotarpio finansiniame dokumente; 37. pabrėžia poreikį toliau stiprinti ES Ginklų eksporto elgesio kodeksą ir taip pat kiek galima labiau padidinti ES indėlį kovoje prieš įprastų ginklų ir lengvosios ginkluotės platinimą, visų pirma parengiant tarptautinę ginklų prekybos sutartį; 38. ragina valstybes, Branduolinių ginklų neplatinimo sutartyje apibrėžtas kaip branduolinių ginklų valstybes, ypač JAV, Kiniją ir Rusiją, atsižvelgiant į sunkiai valdomą terorizmo ir MNG platinimo keliamą pavojų, peržvelgti savo branduolinę politiką atsižvelgiant į neplatinimo sutarties dvasią; todėl apgailestauja, kad per pastaruosius ketverius metus JAV vyriausybė dėjo pastangas skatindama naujų branduolinių ginklų mokslinius tyrimus ir kūrimą bei atsisakė ratifikuoti Visuotinio branduolinių bandymų uždraudimo sutartį (VBBUS); išreiškia susirūpinimą tuo, kad Rusija deda per mažai pastangų savo branduolinių atsargų apsaugai; yra sunerimęs dėl labai padidėjusių Kinijos karinių išlaidų (12,6 proc.), jos branduolinių ginkluotųjų pajėgų visuotinio atnaujinimo bei padidėjusio modernių ginklų technologijų importo; Biudžetiniai iššūkiai 39. pažymi, kad didžiausia grėsmė ESS darnumui ir sėkmei - galimas pakankamų biudžeto išteklių, gaunamų ištisai eilei ES politikos krypčių ir instrumentų, trūkumas; šiuo požiūriu pažymi ypatingą ES pagalbos programų svarbą ir jų realų prisidėjimą prie aktyvesnio visapusiško požiūrio, išreikšto ESS; reikalauja, kad šis punktas nebūtų pamirštas dabartinėse derybose, susijusiose su ateities finansine perspektyva 2007-2013 m.; 40. toliau pažymi, kad ESS ir ypač ESGP veiksmingumas didžiąja dalimi priklauso nuo valstybių narių finansavimo už ES rėmų; šiuo požiūriu rekomenduoja, pirma, tinkamiau ir efektyviau naudoti nacionalines išlaidas gynybai, o tai kai kuriose valstybėse narėse gali būti padaroma, pvz., spartinant ginkluotųjų pajėgų modernizavimą ir restruktūrizavimą, ir, antra, sukurti mechanizmą siekiant įvertinti gynybai skiriamą valstybės narės BVP dalį; dėl to ragina valstybes nares šioje srityje glaudžiau bendradarbiauti su EGA; 41. apgailestauja, kad Sutarties dėl Konstitucijos Europai III-313 straipsnis išlaikė status quo dėl dvejopo BUSP veiksmų finansavimo; pažymi Tarybos pastangas užtikrinti didesnį skaidrumą mechanizme (ATHENA), pagal kurį bendrų karinio ar gynybinio pobūdžio operacijų išlaidos administruojamos ne Sąjungos biudžete [6]; tačiau pabrėžia savo tvirtai palaikomą nuomonę, kad besitęsiantis bendrų išlaidų civilinėse operacijose Sąjungos biudžete finansavimo atskyrimas nuo karinio ar gynybinio pobūdžio išlaidų ne Sąjungos biudžete yra neįsivaizduojamas, turint omenyje faktą, kad BUSP misijos bus vis labiau mišrios, kaip rodo civilinės - karinės grupės įsteigimas; 42. Šiuo klausimu pažymi esmines problemas, kurias šiuolaikinės konkursų procedūros sukurtų organizuojant greitus ESGP veiksmus; todėl ragina Tarybą ir Komisiją kiek įmanoma greičiau imtis nuodugnaus tyrimo dėl specialių procedūrų ar išimčių būsimoms ESGP priemonėms ir operacijoms finansiniame reglamente [7]; Transatlantiniai santykiai 43. atkreipia dėmesį į globalių grėsmių įvertinimų, pristatytų ESS ir JAV Nacionalinio saugumo strategijose, atitikimą; laikosi nuomonės, kad šis atitikimas turi būti suprantamas kaip pagrindas, pagal kurį tiek ES, tiek Jungtinės Valstijos galėtų atkurti lygiaverčių partnerių dialogą siekiant bendro supratimo tam tikrais rūpimais klausimais, tokiais kaip leidimas naudoti karinę jėgą ir jos naudojimas atsižvelgiant į atitinkamas JT Steigimo chartijos nuostatas ir jų legitimuojantį vaidmenį bei Transatlantinio saugumo bendradarbiavimo stiprinimas apskritai; 44. pabrėžia, kad esminis Transatlantinio saugumo dialogo elementas turi būti sutelktas į galių suteikimą kitoms tarptautinėms organizacijoms, tokioms kaip ESBO ir ypač Afrikos Sąjunga, kad jos pačios prisidėtų prie globalaus saugumo; dėl to pabrėžia neformalių daugiašalių dalinių, tokių kaip Kvartetas, naudingumą siekiant ilgalaikio Izraelio ir Palestinos konflikto sprendimo; 45. išreiškia norą labiau bendradarbiauti su Jungtinėmis Valstijomis neplatinimo ir kovos su terorizmu srityje; ragina ES ir JAV, nepaisant nieko, tęsti pozityvų tarpusavio dialogą šiose srityse ir visapusiškai siekti tolimesnio bendradarbiavimo veiksmų plano, kaip numatyta ES - JAV Deklaracijose dėl kovos su terorizmu ir dėl MNG neplatinimo, priimtose ES ir JAV viršūnių susitikime 2004 m. birželio 26 d.; mano, kad šie klausimai turi būti sprendžiami visuose ES - JAV susitikimuose, susijusiuose su saugumo klausimais; NATO 46. pažymi, jog daugelis valstybių narių žiūri į NATO kaip į kertinį savo saugumo garantą ginkluotos agresijos atveju; mano, kad bendradarbiavimas ir papildomumas turėtų būti pagrindiniai faktoriai, kuriomis grindžiami ES ir NATO santykiai; atsižvelgdamas į skirtingą kiekvienos organizacijos pobūdį, siūlo diskusijas dėl geresnio nacionalinių įnašų, skirtų NATO greitojo reagavimo pajėgoms bei ES "Pagrindiniams tikslams", koordinavimo, kad būtų išvengta bet kokio dubliavimosi; ragina valstybes nares tęsti savo ginkluotųjų pajėgų reformas, kad jos taptų sklaidesnės, lengviau transportuojamos ir tvaresnės; šiuo atžvilgiu pažymi, kad numatomoje ateityje dauguma valstybių narių ir toliau siųs tuos pačius būrius į NATO bei ES misijas, kadangi trūksta būrių, turinčių reikiamus įgūdžius ir sugebėjimus; ragina valstybes nares toliau plėsti savo pasiruošusias mobiliąsias pajėgas, kad ateityje būtų galima patenkinti tiek ES, tiek NATO veiklos reikmes; 47. pažymi, kad dabartiniai sunkumai, trukdantys bendradarbiauti ES kariniam komitetui ir NATO, gali būti greitai pašalinti, jei sprendimus priimančios pusės turės tam pakankamai politinės valios; 48. ragina Turkiją imtis priemonių NATO kontekste sudaryti sąlygas skatinti taip reikalingą geresnį bendradarbiavimą tarp ES karinio komiteto ir atitinkamų NATO struktūrų; 49. skatina naują EGA ištirti bendradarbiavimo su NATO galimybes ginklavimosi srityje ir aiškiai numatyti tokio bendradarbiavimo galimybę remiantis Administracine sutartimi, kuri netrukus bus pasirašyta tarp Europos gynimo agentūros ir NATO, kaip numatyta Bendrojo veiksmų plano 2004/551/BUSP, sukuriančio Europos gynimo agentūrą [8], 25 straipsnyje; 50. atsižvelgia į papildomą tam tikrų politikos krypčių ir programų pobūdį NATO (Partnerystė taikai ir Stambulo bendradarbiavimo iniciatyva, Viduržemio dialogas) bei ES (Kaimynystės politika ir Barselonos procesas); skatina abi šalis ištirti, kaip šios programos ir politikos kryptys gali veiksmingai stiprinti viena kitą; Vidaus saugumas ir kova prieš terorizmą 51. pastebi, kad ESS kreipia didelį dėmesį į anksčiau statiškų sienų, egzistuojančių tradicinėse vidinėse ir išorės saugumo sampratose, sulyginimą; tačiau pažymi turinio padrikumą ESS jungiant dvi koncepcijas, norint nuosekliai spręsti grėsmes; tačiau reiškia įsitikinimą, kad nepaisant šio konceptualaus trūkumo, Taryba, Komisija ir valstybės narės įdėjo daug ir svarių pastangų vidaus ir užsienio politikos srityje; 52. atkreipia dėmesį į terorizmo prevencijos, jo pasekmių valdymo ir kritinių infrastruktūros objektų apsaugos srityje Komisijos pateiktą pasiūlymą dėl sistemos ARGUS, kuria būtų galima platinti informaciją ir koordinuoti atsakymus į veiksmus ir jos galimą jungtį su krizių centru ir perspėjimo tinklu, skirtu pavojingoms ES infrastruktūroms saugoti; 53. tame pačiame kontekste pažymi 2004 m. lapkričio 4- 5 d. Hagos susitikimo Europos Vadovų Tarybos kreipimąsi į Tarybą ir Komisiją, kuriuo siūloma, visiškai atsižvelgiant į nacionalinę kompetenciją, iki 2006 m. liepos 1 d numatyti ir įgyvendinti kompleksines ir ES mastu koordinuojamas priemones tarpvalstybinių padarinių turinčioms krizėms spręsti; 54. pritaria darbui, kuris buvo atliktas arba inicijuotas pirmiau minėtų pasiūlymų ir kreipimųsi pagrindu, taip pat tų priemonių ir pasiūlymų, kurie tradiciškai sudaro nacionalinę vidaus politiką, pagrindu; taip pat ryšium su tuo pažymi SITCEN, kuris atlieka galimų terorizmo taikinių rizikos vertinimą ir analizę, vaidmenį; ryšium su tuo kviečia bendradarbiauti visus žvalgybų departamentus prie nacionalinių gynybos ministerijų, siekiant sukurti atitinkamą padalinį pačioje SITCEN; 55. ypač pritaria tikslui keistis valstybių žvalgybos ir saugumo tarnybų duomenimis pagal Hagos programoje numatytą principą, kur kalbama apie ateities teisinės informacijos mainus, pagal kurį, atsižvelgiant į šių tarnybų darbo metodus (pvz., poreikį apsaugoti renkamą informaciją, jos šaltinius ir konfidencialių duomenų apsaugos po pasikeitimo būtinybę), vienoje valstybėje narėje tarnyboms prieinama informacija turėtų būti prieinama atitinkamoms kitų valstybių narių tarnyboms; 56. vidaus saugumo politikoje yra labai susirūpinęs tuo, kad valstybės narės nepakankamai įgyvendino priemones ir instrumentus, išvardintus originaliame 2001 m. spalio mėnesį priimtame antiteroristiniame plane; 57. įsidėmi ES Vyriausiojo įgaliotinio Europos Vadovų Tarybai 2004 m. gruodžio 16- 17 d. pranešimą dėl kovos su terorizmu įtraukimą į ES Užsienio ryšių politiką; pažymi šiame pranešime, kad "Pagrindinio tikslo 2010" ir "Civilinio pagrindinio tikslo 2008" kontekste turi būti pritaikytos priemonės įvairių galimų teroristinių pavojų ir scenarijų, tarp jų galimos intervencijos pagal Solidarumo sąlygą (Konstitucijos I-43 straipsnis) atvejais; 58. kviečia, remiantis Naujosios kaimynystės politikos koncepcija ir ES užsienio ryšiais apskritai, sustiprinti politinį dialogą dėl terorizmo su trečiosiomis šalimis, aptariant ne vien poreikį nekliudomai bendradarbiauti su tarptautinėmis ir regioninėmis organizacijomis, bet ir griežtai taikyti nuostatą dėl kovos su terorizmu, esančią sutartyse su trečiosiomis šalimis, kuriose egzistuoja teroristų grėsmė ar konkreti teroristų veikla; 59. tačiau yra susirūpinęs - su derama pagarba jau atliktam darbui ieškant pusiausvyros tarp vidaus ir užsienio reikalų - dėl šio darbo nuoseklumo, koordinavimo ir ypač dėl to, kiek yra atsižvelgiama į demokratines laisves ir teisės viešpatavimo principus; todėl ragina Užsienio reikalų bei Pilietinių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komitetus rasti tinkamą procedūrą, pagal kurią būtų parengtos rekomendacijos šiuo klausimu ir jos pateiktos tiek Tarybai, tiek Komisijai, kad būtų patikrintas ne tik šio darbo nuoseklumas ir koordinavimas, bet ir užtikrinta, kad pilietinės ir politinės piliečių ir organizacijų teisės nebūtų nė kiek pažeidžiamos, ir, kai tinkama, teikti rekomendacijas atitinkamiems Parlamento komitetams, kad jie jas perduotų Tarybai ir Komisijai; Išorės veiksmų tarnyba 60. džiaugiasi Sutartimi dėl Konstitucijos Europai kaip svarbiu pagrindu siekiant ESS ir ją vystant; pabrėžia, kad efektyvi ESS privalo visiškai panaudoti turimas diplomatines galimybes (t. y. ES Užsienio reikalų ministrą ir Europos išorinių veiksmų tarnybą (I-28 straipsnis ir III-296 straipsnio 3 dalis) ir, jei būtina, karines galimybes (t. y. nuolatiniam bendradarbiavimui tarp valstybių narių didelio intensyvumo misijoms, reikalaujančioms didesnių karinių galimybių, įgyvendinti (I-41 straipsnio 6 dalis, III-312 straipsnis ir Specialusis protokolas); 61. ragina Vadovų Tarybą ir Komisiją nedelsiant imtis būtinų pastangų integruoti jų veiklą prieš galutinį Sutarties dėl Europos Konstitucijos ratifikavimą; pabrėžia, kad Parlamentas sieks įvertinti šias pastangas pozityviai ir konstruktyviai ir nuspręs iš visų siūlomų veiksmų ir priemonių pereinamajame laikotarpyje sukurti veikiančią ir efektyvią Europos išorinių veiksmų tarnybą kokybės, o ne kilmės pagrindu, pabrėžia, kad Parlamentas įvertins, kaip šios pastangos atitinka Konstitucijoje išreikštą politinę valią, suteikiančią Europai galimybę pasaulyje reikšti bendrą nuomonę; * * * 62. paveda Pirmininkui perduoti Parlamento rezoliuciją Tarybai, Komisijai, valstybių narių parlamentams, Jungtinių Tautų, NATO, ESBO ir Europos Tarybos Generaliniams Sekretoriams. [1] OL C 228, 2001 8 13, p. 173. [2] OL C 64, 2004 3 12, p. 599. [3] Priimti tekstai, P6_TA(2005)0075. [4] ES saugumo galimybes nagrinėjančios darbo grupės Barselonos ataskaita. [5] OL L 340, 2004 11 16, p. 21. [6] 2004 m. vasario 23 d. Tarybos sprendimas 2004/197/BUSP, nustatantis mechanizmą bendroms Europos Sąjungos operacijų, turinčių karinių ar gynybinių pasekmių, išlaidoms administruoti (OL L 63, 2004 2 28, p. 68). [7] 2002 m. birželio 25 d. Tarybos Reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002, taikomas Europos Bendrijų bendrajam biudžetui (OL L 248, 2002 9 16, p. 1). [8] OL L 245, 2004 7 17, p. 17. --------------------------------------------------