LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 451/152

Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė dėl laikotarpio po 2015 m. Hiogo veiksmų programos. Rizikos valdymas siekiant padidinti atsparumą

(COM(2014) 216 final)

(2014/C 451/25)

Pranešėjas: Giuseppe Iuliano

Europos Komisija, vadovaudamasi Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 304 straipsniu, 2014 m. balandžio 8 d. nusprendė pasikonsultuoti su Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu dėl

Europos Komisijos komunikato „Laikotarpio po 2015 m. Hiogo veiksmų programa. Rizikos valdymas siekiant padidinti atsparumą“

COM(2014) 216 final.

Išorės santykių skyrius, kuris buvo atsakingas už Komiteto parengiamąjį darbą šiuo klausimu, 2014 m. birželio 12 d. priėmė savo nuomonę.

500-ojoje plenarinėje sesijoje, įvykusioje 2014 m. liepos 9–10 d. (liepos 10 d. posėdis), Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas priėmė šią nuomonę 103 nariams balsavus už, 1 prieš ir 1 susilaikius.

1. Išvados ir rekomendacijos

1.1 EESRK ES poziciją nelaimių rizikos mažinimo klausimu laiko tinkama ir būtina rengiantis 2015 m. persvarstyti Hiogo veiksmų programą (HVP). Ši pozicija yra juo labiau tinkama dėl to, kad sutampa su kitomis laikotarpio po 2015 m. vystymosi ir klimato kaitos iniciatyvomis.

1.2 EESRK valstybes nares prašo duomenis apie riziką ir pavojus jų šalyse Komisijai pateikti kuo labiau agreguotus, kad jie padėtų kuo išsamiau ir tiksliau įvertinti padėtį šiuo klausimu.

1.3 EESRK yra įsitikinęs, kad daugiau dėmesio reikėtų skirti pagrindiniams rizikos veiksniams ir giluminėms nelaimių priežastims. Vieni iš šių pagrindinių veiksnių yra neplanuojama miestų plėtra, pragyvenimo šaltinių kaimo vietovėse pažeidžiamumas ir nualintos ekosistemos.

1.4 Didelę dalį nelaimių sukeltų žmonių žūčių ir ekonominių nuostolių lemia labai dažnos mažesnio masto nelaimės. EESRK mano, kad laikotarpio po 2015 m. HVP daugiau dėmesio reikia skirti šiai „ekstensyviai rizikai“ dedant daugiau pastangų stiprinti tokias nelaimes patiriančių bendruomenių atsparumą.

1.5 EESRK mano, kad reikia išsamiau ištirti nelaimių ekonominį ir socialinį poveikį ir daugiau dėmesio skirti tokiems aspektams kaip gamybos infrastruktūra.

1.6 EESRK manymu, laikotarpio po 2015 m. HVP turi būti numatytas prieš daugialypę riziką nukreiptas metodas ir plačiau negu iki šiol atsižvelgta į antropogeninės kilmės riziką.

1.7 Nelaimių rizikos valdymas turi būti vykdomas laikantis teisėmis grindžiamo metodo, orientuojantis į pažeidžiamiausių visuomenės grupių ir asmenų poreikius ir teises, pabrėžiant lyties aspektą ir į jį atsižvelgiant.

1.8 EESRK pasisako už tai, kad būtų skatinami rizikos valdymo vietos lygmeniu metodai, įtraukiant vietos lygmens pilietinės visuomenės subjektus ir kitas paprastai nedalyvaujančias asmenų grupes. Rizikos valdymas vietos lygmeniu turi būti plėtojamas ryžtingiau.

1.9 Taip pat reikia vietos ir tarptautiniu lygmeniu pripažinti pilietinės visuomenės organizacijų vaidmenį nelaimių rizikos mažinimo srityje.

1.10 Verslo ir privatusis sektoriai privalo atlikti svarbų vaidmenį nelaimių rizikos mažinimą įtraukdami į visus gamybos ciklo etapus ir sutelkdami savo inovacinius pajėgumus.

1.11 Nors naujoji laikotarpio po 2015 m. HVP išliks savanoriško pobūdžio, joje daugiau dėmesio reikia skirti atskaitomybės ir skaidrumo sistemoms taikant tam tikrus tarptautiniu mastu pripažintus rodiklius. Šie rodikliai neturi būti vien tik techniniai, juose turi atsispindėti ir socialinio pobūdžio aspektai.

1.12 EESRK teigiamai vertina tarpusavio analizės mechanizmus, kuriuos taiko įvairios valstybės narės, bet mano, kad vidutinės trukmės laikotarpiu reikia pereiti prie reiklesnių atskaitomybės sistemų.

1.13 Finansavimo klausimu EESRK mano, kad vykdant ES vystymosi ir humanitarinę politiką reikia nustatyti rekomenduotiną minimalią nelaimių rizikos mažinimo veiksmų finansavimo procentinę dalį.

2. Priežastys

2.1 HVP „Tautų ir bendruomenių atsparumo nelaimėms stiprinimas“ priėmimas 2005 m. be jokių abejonių reiškė požiūrio į nelaimių rizikos mažinimą pasikeitimą. Tai, kad HVP priėmė 168 valstybės yra įrodymas, kad tarptautinė bendruomenė pradėjo kitaip vertinti vis didesnį susirūpinimą keliančią padėtį.

2.2 Priėmus HVP, ES nelaimių rizikos mažinimo ir nelaimių rizikos valdymo aspektus įtraukė į įvairių sričių ES politiką, tiek vidaus, tiek vystomojo bendradarbiavimo ar humanitarinės pagalbos, ir buvo padaryta, nors ir nevienoda, bet reikšminga pažanga.

2.3 Todėl HVP persvarstymas 2015 m. ES suteikia galimybę peržiūrėti savo politiką šiuo klausimu ją priderinant prie naujos tarptautinės padėties ir tuo pačiu prisidėti prie tarptautinių diskusijų dėl nelaimių rizikos ir geresnių esamos padėties valdymo būdų.

2.4 EESRK palankiai vertina Europos Komisijos komunikatą „Laikotarpio po 2015 m. Hiogo veiksmų programa. Rizikos valdymas siekiant padidinti atsparumą“, mano, kad jis šiuo metu yra labai reikalingas, ir nori prisidėti prie šių diskusijų pateikdamas pilietinės visuomenės sektorių, kuriems jis atstovauja, pasiūlymus.

2.5 Nuo to laiko, kai 2005 m. buvo priimta HVP, pasaulinės tendencijos nelaimių srityje patvirtino susirūpinimą keliantį rizikos didėjimą ir valstybes, tarptautines organizacijas, pilietinės visuomenės organizacijas ir plačiąją visuomenę privertė pakeisti savo poziciją nelaimių rizikos mažinimo klausimu.

2.6 Visi šiuo metu turimi duomenys rodo, kad ištinka vis sunkesnės nelaimės, ypač kai jos susijusios su dėl klimato kaitos kylančiomis hidrometeorologinėmis grėsmėmis, tačiau ir kitokio pobūdžio nelaimes: sukeltos sparčių urbanizacijos procesų, blogo teritorijų planavimo, netinkamo dirvožemio ir gamtos išteklių naudojimo, taip pat padidėjusio šių grėsmių pavojaus.

2.7 Žinoma, nelaimių padariniai skirtinguose regionuose ir šalyse yra nevienodi, o žmogiškųjų aukų ir ekonominių nuostolių mastas priklauso nuo išsivystymo lygio. Tačiau joks planetos regionas, jokia šalis nėra apsaugoti nuo tokios rizikos ir pastarųjų dešimtmečių duomenys rodo, kad nelaimių padariniai buvo dideli ir išsivysčiusiose šalyse, ir netgi Europos Sąjungoje.

2.8 Atsižvelgiant į tai, kad 2015 m. taip pat bus iš naujo suformuluoti Tvaraus vystymosi tikslai ir kad diskusijose dėl klimato kaitos padaryta tam tikra pažanga, būtina dėti pastangas geriau suderinti skirtingas pozicijas šiais klausimais, kurias pasirenkant nori prisidėti EESRK.

3. Naujas požiūris į nelaimių aplinkybes ir tipologiją

3.1 Komisijos komunikate ir ypač jo dviejuose prieduose (1) išsamiai išnagrinėjamos pasaulio mastu ir konkrečiai ES teritorijoje kylančios grėsmės ir rizika. Taip pat labai plačiai pristatoma skirtingų sričių ES politika, į kurią įtraukti nelaimių rizikos mažinimo aspektai. EESRK teigiamai vertina Komisijos pastangas surinkti patikimus ir techniniu požiūriu tikslius duomenis, kurie leistų apibendrinti ES teritorijoje vykstančias nelaimes ir joms įveikti vykdomą politiką.

3.2 Tačiau vertindamas ES įvykusių nelaimių apžvalgą EESRK apgailestauja, kad tiesioginius duomenis pateikė tik 16 valstybių narių ir Norvegija. EESRK ragina likusias valstybes nares, kurios dar neperdavė savo agreguotų duomenų, kuo greičiau prisidėti prie šių pastangų kuo išsamiau ir tiksliau įvertinti padėtį ES kylančių grėsmių ir rizikos klausimu.

3.3 Jungtinių Tautų Nelaimių rizikos mažinimo biuro tyrimai (angl. UNISRD) rodo, kad pasaulio mastu ne stambios nelaimės, sulaukiančios daug žiniasklaidos dėmesio, o „nedidelės nelaimės“, kurios ištinka dažniausiai, yra pagrindinė žmogiškųjų aukų ir ekonominių nuostolių priežastis ir turi daugiausiai poveikio kasdieniam milijonų žmonių ir bendruomenių gyvenimui visoje planetoje. EESRK mano, kad laikotarpio po 2015 m. HVP daugiau dėmesio reikia skirti „ekstensyviai rizikai“ (2), kylančiai tokiais atvejais, ir atsisakyti anksčiau vyravusio į „intensyvią riziką“ orientuoto požiūrio. Be to, dėmesio sutelkimas į tokias nors ir nedidelio masto, bet labai dažnas nelaimes turi tapti svarbiu veiksniu stiprinant bendruomenių, kurioms tai aktualu, atsparumą. EESRK manymu, reikia plačiau atsižvelgti į tokio pobūdžio nelaimių poveikį vietos lygiu.

3.4 Nors yra atlikta daug nelaimių ekonominių padarinių tyrimų, mažai nagrinėtos sąnaudos užimtumo, darbo sąlygų ir deramo darbo požiūriu, poveikis verslininkams, gamybos struktūrai ir kt. EESRK mano, kad reikia išsamiau ištirti šiuos aspektus ir daugiau dėmesio skirti gamybos infrastruktūros aspektui (3).

3.5 Kita vertus, turimi duomenys rodo, kad daug nelaimių lemia ne vienas veiksnys, o kelios grėsmės. Todėl yra dar svarbiau ištirti „daugialypę riziką“ ir pasirinkti labiau holistinį požiūrį į nelaimes ir jų sunkumą. Humanitarinėje srityje anksčiau naudota ir dabar naudojama sąvoka „sudėtinga ekstremali situacija“ gali padėti išvengti paviršutiniško nelaimių priežasčių supratimo, kuris atskirais atvejais gali lemti taip pat paviršutinišką reagavimą. Nors pagal patvirtinus HVP vyraujantį požiūrį daugiausia dėmesio skiriama „gamtinėms“ arba „žmogaus veiklos netyčinėms“ grėsmėms, yra akivaizdu, kad tokie veiksniai kaip smurtas mieste ribinėmis aplinkybėmis, nepakankamas valdymas, įvairių rūšių konfliktai kartu su kitais žmogiškaisiais veiksniais apsunkina nelaimes ir jiems turi būti skiriamas dėmesys. EESRK mano, kad laikotarpio po 2015 m. HVP į šiuos konfliktų ir smurto aspektus turi būti atsižvelgta visapusiškiau. Taip pat reikia ryžtingiau spręsti su technologine grėsme susijusių ar vadinamųjų „trejopų“ nelaimių (žemės drebėjimas, cunamis, branduolinė nelaimė), kaip, pavyzdžiui, Fukušimą ištikusi nelaimė, problemas.

3.6 Be to, EESRK yra įsitikinęs, kad daugiau dėmesio reikėtų skirti pagrindiniams rizikos veiksniams ir gilioms nelaimių priežastims. Visi HVP tyrimai ir vertinimai rodo, kad mažiausia pažanga pasiekta įgyvendinant ketvirtą veiksmų prioritetą, pagal kurį siekiama sumažinti pagrindinius rizikos veiksnius (4).

4. Nelaimių rizikos valdymas vietos lygmeniu dėmesį sutelkiant į žmonių, ypač pažeidžiamiausių grupių, teises

4.1 Nepaisant nuo HVP priėmimo pasiektos pažangos, teisėmis paremtas požiūris nebuvo tinkamai integruotas į nelaimių rizikos valdymą Kai kuriais atvejais nurodant tam tikrų asmenų grupių pažeidžiamumą ir skirtingas teises tik dar labiau padidinamas jų pažeidžiamumas nepripažįstant, kad jie turi ir konkrečių gebėjimų. Kaip pavyzdį galima paminėti paviršutinišką požiūrį į lyčių klausimą. EESRK mano, kad žmonių interesais, jų teisėmis, lygybe, teise į apsaugą ir kartu teise į tvarų vystymąsi, įskaitant aplinkos tvarumą, grindžiamas požiūris turėtų būti ryžtingiau įtvirtintas kaip pagrindinis 2015 m. Hiogo veiksmų programos principas. Lyčių aspektai, teisėmis grindžiamas požiūris, pažeidžiamų asmenų grupių klausimai turi būti įtraukti į 2015 m. HVP stebėsenos rodiklius ir nustatytus atskaitomybės mechanizmus. Pilietinės visuomenės organizacijos, propaguojančios ir ginančios žmogaus teises, visų pirma tos, kurios kovoja už moterų teises, lyčių lygybę ir atstovauja pažeidžiamų asmenų grupėms, turėtų būti kviečiamos dažniau ir dalyvauti diskusijų dėl nelaimių rizikos mažinimo forumuose.

4.2 Patirtis rodo, kad pažeidžiamų asmenų grupėms naudingesnės vietos lygmens arba vietos lygmens klausimams skirtos iniciatyvos. EESRK pasisako už tai, kad būtų skatinami vietos rizikos valdymo metodai suteikiant galimybę dalyvauti vietos lygmens pilietinei visuomenei ir paprastai atskirtoms asmenų grupėms. Tam reikalingas perėjimas prie vietos rizikos valdymo sistemų, kurios leistų imtis konkrečių veiksmų ir įgyvendinti reikiamus institucinius mechanizmus. Iš visų nacionalinių ir tarptautinių organizacijų remiamų iniciatyvų visų pirma turėtų būti finansuojama vietos rizikos valdymo veikla.

4.3 EESRK pripažįsta, kad valstybės yra ir turi būti atsakingos už HVP ir jos įgyvendinimą ir kad 2015 m. HVP sėkmė ar nesėkmė priklausys nuo valstybių politinės valios, ir norėtų pabrėžti būtinybę rengiant nelaimių rizikos valdymo planus ar panašias priemones sutelkti visus vietos subjektus: savivaldybes, merijas, pilietinės visuomenės organizacijas, NVO, akademines institucijas, verslo sektorius ir profesinių sąjungų organizacijas. Šiuo metu pastebimas nepakankamas vietos lygmens ir aukštesnių valdymo lygmenų ryšys riboja tiesiogiai grėsmę patiriančių gyventojų galimybes imtis skubių veiksmų. Tai ypač svarbu besivystančiose šalyse, turinčiose silpnas institucines struktūras.

4.4 Įmonėms ir privačiam sektoriui tenka pagrindinis vaidmuo nelaimių rizikos mažinimo srityje ne tik plėtojant viešojo ir privačiojo sektorių partnerystę ir prisiimant įmonių socialinę atsakomybę, bet ir siūlant inovacijas bei patirtį, taip pat į visą gamybos procesą integruojant atsparumo, švelninimo ir prisitaikymo sąvokas. Komunikate užsimenama apie draudimą, tačiau kartu reikėtų aiškiai nurodyti būtinybę mažinti riziką, kad būtų galima vystyti gamybą.

4.5 Kiekvienas atvejis yra ypatingas, todėl EESRK mano, kad reikėtų pilietinės visuomenės subjektus plačiau įtraukti į pasaulinio masto nelaimių rizikos valdymą ir į vietos rizikos valdymą tiek įgyvendinant ES vidaus politiką, tiek vykdant išorės veiksmus.

4.6 EESRK nori pabrėžti, kad tiek formalusis, tiek neformalusis švietimas yra labai veiksmingas būdas didinti informuotumą ir piliečių veiksmų ištikus nelaimėms veiksmingumą. Pilietinės visuomenės organizacijos gali atlikti svarbų vaidmenį atliekant šią užduotį, kuri nepatenka į formaliojo švietimo sritį.

5. Su 2015 m. HVP tikslais ir pažangos rodikliais susijusios atskaitomybės ir skaidrumo programos kūrimas

5.1 EESRK iš esmės pritaria Komisijos komunikate nurodytos naujos programos principams, susijusiems su atskaitomybe ir rodikliais. Dabartinė HVP stebėsenos sistema labai silpna ir nepadėjo rimtai įvertinti pažangos. Iš tikrųjų daugelis ES valstybių narių laiku ir tiksliai neteikė savo duomenų ir neturi tvirtų ir patikimų šios srities duomenų bazių. Kadangi nelaimės yra visuomenės ir politiniu požiūriu opus klausimas, nelaimių rizikos mažinimo srityje būtina sukurti patikimus skaidrumo ir atskaitomybės mechanizmus.

5.2 EESRK palankiai vertina kai kurių valstybių narių įgyvendinamas tarpusavio vertinimo iniciatyvas ir mano, kad ši praktika turėtų būti taikoma plačiau. EESRK mano, kad vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu ES turėtų dėti daugiau pastangų, kad būtų geriau renkami valstybių narių duomenys, kad juos būtų galima palyginti ir kad jie būtų prieinami ne tik valdžios institucijoms, bet ir pilietinei visuomenei, žiniasklaidai, akademinei ir mokslo bendruomenei bei kitoms suinteresuotoms grupėms.

5.3 Bet kuriuo atveju 2015 m. HVP turės būti nustatyta bendrų rodiklių sistema, kuri leistų tiek šalims, tiek kitiems subjektams įvertinti pažangą ir įgyvendinimo lygį. Nesileisdamas į smulkmenas, EESRK palankiai vertina pilietinės visuomenės subjektų įdėtas pastangas nustatant rodiklius ir išreiškia įsitikinimą, kad šie rodikliai turi būti ne tik techniniai ar netgi technokratiniai, bet ir apimti socialinius, atsparumo, dalyvavimo ir kitus aspektus (5).

5.4 Skaidrumas ir atskaitomybė, be kita ko, turi paskatinti įvairių susijusių subjektų (oficialių įstaigų, politinių institucijų, pilietinės visuomenės organizacijų, privačiojo ir verslo sektoriaus, akademinės bendruomenės ir kt.) dialogą dėl nelaimių rizikos mažinimo.

6. Vystymosi, klimato kaitos ir nelaimių rizikos mažinimo programų derėjimas

6.1 Paradoksalu, kad tokiame tarpusavio sąsajomis ir tarpusavio priklausomybės ryšiais susaistytame pasaulyje, kuriame gyvename, kyla sunkumų susieti tarptautines programas tomis temomis, kurios iš esmės yra glaudžiai susijusios. ES turi pasinaudoti 2015 m., kai bus įgyvendinamos įvairios su klimato kaita, plėtra ir nelaimių rizikos mažinimu susijusios iniciatyvos, atsiversiančia galimybe paskatinti siekti jų suderinimo tarptautiniu lygmeniu. Didesnio derėjimo užtikrinimas turi didelės įtakos sąvokoms, institucijoms, prioritetams ir t. t., todėl tai reikėtų apsvarstyti remiantis nukentėjusių bendruomenių patirtimi ir turint omenyje, kad plėtros, klimato kaitos ir nelaimių klausimai nebegali būti sprendžiami atskirai. EESRK remia tarptautines pastangas apibrėžti bendrus kriterijus ir rodiklius, susijusius su tvaraus vystymosi tikslais ir 2015 m. HVP.

6.2 Atsižvelgiant į klimato kaitos svarbą dėl vis dažnesnių ir rimtesnių grėsmių (ypač hidrometeorologinių) ir į bendrus nelaimių rizikos mažinimo ir prisitaikymo prie klimato kaitos tikslus, reikia iš esmės sustiprinti struktūrų, skatinančių šios srities teisės aktų rengimą ir taikymą, koordinavimą.

6.3 Būsimoje 2015 m. HVP turi būti aiškiau nurodytos nelaimių ir vystymosi sąsajos, kurios gali būti labai įvairios ir sudėtingos. Tinkamas vystymasis gali sumažinti riziką, tačiau, kaip dažnai pasitaiko, gali ir ją padidinti. Be to, sąsajos tarp klimato kaitos ir nelaimių yra sudėtingos ir priklausomos tarpusavyje. EESRK pritaria Komisijai, kad tokios sąvokos kaip atsparumas ir atsparumo didinimo metodas gali būti naudingos sprendžiant papildomumo klausimą.

6.4 Be to, EESRK nori pabrėžti būtinybę išnagrinėti tradicinio nelaimių rizikos mažinimo sąsają su saugumo programa. Iki šiol pagrindinis HVP metodas, kaip minėta, buvo orientuotas į gaivalines nelaimes, tačiau dėl kitų grėsmių ir reiškinių, susijusių su smurtu, konfliktais ir ginčais dėl išteklių iškyla būtinybė pradėti siekti šio programų derėjimo. Žmogiškojo saugumo sąvoka susijusi su šiais klausimais ir reikėtų išnagrinėti jos naudą šiame sektoriuje.

7. Nelaimių rizikos mažinimo finansavimas ir ES įsipareigojimas

7.1 Dėl prevencijos kultūros stokos tiek ES viduje, tiek vykdant išorės veiklą nelaimių rizikos mažinimas ir rizikos prevencija, pasiruošimas nelaimėms ar jų mažinimas nebuvo prioritetiniai klausimai. Kaip teisingai teigiama Komisijos komunikate, kai kurios programos buvo pradininkės (DIPECHO (6)), tačiau joms skirta finansavimo procentinė dalis buvo menka. EESRK mano, kad vykdant ES vystymosi ir humanitarinę politiką reikia nustatyti rekomenduotiną minimalią nelaimių rizikos mažinimo veiksmų finansavimo procentinę dalį, kaip daro kiti paramos teikėjai (7). Šiuo tikslu valstybės narės turi numatyti nelaimių rizikos mažinimo finansinės stebėsenos mechanizmus, kurie galėtų būti įtraukti į vystymosi ir humanitarinės veiklos politiką.

2014 m. liepos 10 d., Briuselis Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkas Henri MALOSSE

(1) Komisijos tarnybų darbiniai dokumentai „Stichinių ir žmogaus sukeltų nelaimių rizikos ES apžvalga“ SWD(2014) 134 final. „ES politika, padedanti valdyti nelaimių riziką“ SWD(2014) 133 final.

(2) Jungtinių Tautų Nelaimių rizikos mažinimo biuro tyrimai rodo, kad 90 proc. pasaulyje dėl nelaimių patiriamų nuostolių lemia šios „ekstensyvios“ nelaimės. (Global Assessment Report. GAR. UNISDR, 2013)

(3) Neseniai pradėta šį klausimą nagrinėti išsamiau. „Stichinių ir ekologinių nelaimių poveikis darbo rinkai“ (ang. The Labour Market Impacts of Natural and Environmental Disasters). Italijos organizacija ADAPT ir Japonijos darbo politikos ir mokymų institutas. http://moodle.adaptland.it/mod/page/view.php?id=9533

(4) HVP apima penkis veiksmų prioritetus: 1) užtikrinti, kad nelaimių rizikos mažinimas būtų vienas iš nacionalinio ir vietos lygmens prioritetų, o jo įgyvendinimas būtų grindžiamas tvirtu instituciniu pagrindu, 2) nustatyti, vertinti ir stebėti nelaimių riziką ir gerinti ankstyvojo perspėjimo sistemos veikimą, 3) remiantis žiniomis, inovacijomis ir švietimu kurti visais lygmenimis saugią ir atsparią aplinką, 4) mažinti pagrindinius rizikos veiksnius, 5) stiprinti parengtį nelaimėms siekiant užtikrinti veiksmingą reagavimą visais lygmenimis.

(5) Joint Civil Society Position on Post 2015 Framework for Disaster Risk Reduction. Šis dokumentas paremtas gairėmis, išdėstytomis dokumente Elements for Consideration in the Post-2015 Framework for Disaster Risk Reduction (Jungtinių Tautų Nelaimių rizikos mažinimo biuras (UNISDR), 2013 m. gruodžio mėn.).

(6) DIPECHO (angl. Disaster Preparedness ECHO) – tai 1996 m. Europos Komisijos Humanitarinės pagalbos ir civilinės saugos GD pradėta programa, skirta nelaimių rizikos mažinimui.

(7) Nelaimių rizikos mažinimo finansavimo galimybių ir patirties apžvalga pateikiama http://www.odi.org.uk/sites/odi.org.uk/files/odi-assets/publications-opinion-files/8574.pdf