Veisimo programos organizuojamos siekiant aprūpinti komercinės paskirties pulkus vienadieniais viščiukais broileriais pagal dauginimo piramidės modelį (žr. 2.2 skirsnį). Kryžminimo piramidė sudaro sąlygas kryžminti genetiškai skirtingas linijas, kad būtų galima atrinkti tam tikrus į genetinę programą įtrauktus požymius. Vienos kartos selekcijos rezultatai priklauso nuo požymio paveldimumo ir taikyto selekcinio spaudimo (kokią paukščių, kurie buvo naudojami kaip kitos paukščių kartos tėvai, dalį sudarė tam tikrą požymį turintys paukščiai). Be to, taikant genetinę atranką grynaveislių paukščių pulkuose padaryta pažanga negarantuoja, kad panašus pokytis įvyks tarp komercinės paskirties broilerių, nes aplinka, kurioje broileriai laikomi komerciniais tikslais, skiriasi nuo selekcininko laikomų pulkų aplinkos.

Per pastaruosius 50 metų genetinių broilerių atranka gerokai pasikeitė. Visų pirma labai paspartėjo komercinės paskirties broilerių augimas: dabar standartiniai broileriai iki 1,5 kg kūno svorio užauga per mažiau nei 30 dienų, o šeštajame dešimtmetyje tam reikdavo 120 dienų. Iš pradžių selekcija buvo vykdoma siekiant pagreitinti paukščių augimą ir padidinti paukštienos išeigą. Tačiau, siekiant išvengti nepageidaujamų vienpusės gamybiniais kriterijais pagrįstos selekcijos pasekmių, pastaruosius kelerius metus taip pat vykdoma selekcija, kuria siekiama sumažinti paukščių imlumą tam tikroms ligoms ir neigiamą įtaką jų gerovei turinčių požymių.

Pastaraisiais metais daugelyje ES šalių vis labiau domimasi lėto augimo broileriais (jie auginami 70–81 dieną). Šie broileriai naudojami laisvai laikomų vištų ir ekologiškų produktų sektoriuje; pagal tokį paukščių auginimo modelį paukštyne palaikomas nedidelis paukščių tankis ir jiems nuolat užtikrinama galimybė išeiti į lauką. Vis dėlto pramonės ekspertai laikosi nuomonės, kad lėto augimo vištos liks nišine rinka. Be to, šiame sektoriuje taikomas sertifikuotų broilerių auginimo modelis, pagal kurį lėto augimo broileriai laikomi uždarose patalpose iki 56 dienų; tai yra tarpinis gamybos modelis, palyginti su įprastų broilerių auginimu ir ekologiškų produktų gamyba. Statistikos, susijusios su tiksliais alternatyvių rūšių (lėto augimo ar sertifikuotų) broilerių skaičiais ES, nėra; tačiau pramonės ekspertų vertinimu, jų užima rinkos dalis – 5–10 proc. viso gamybos sektoriaus.

Sunkių eisenos patologijų turintiems paukščiams sunku judėti ir dėl to dažniausiai keičiasi su lesimu susijusios jų veiklos ypatumai, t. y. dėl judant juntamo skausmo tokie paukščiai ilgiau guli, dėl to jiems dažniau išsivysto kontaktinis dermatitas (žr. toliau).

Remiantis minėtoje mokslinėje nuomonėje pateiktais įrodymais, greitai augančių selekcinių veislių paukščių kaulai yra labiau porėti ir menkiau prisotinti mineralais, nei lėčiau augančių kontrolinių veislių paukščių. Be to, tyrimai parodė, kad iki 56 dienų auginami lėto augimo broileriai vaikščioja gerokai geriau, nei kiti iki 42 dienų auginami paukščiai.

4.1. Turimi duomenys apie selekcijos programas

Vykdant genetinę atranką, genetiniais žymenimis grindžiamos naujosios technologijos gali padėti nustatyti paukščius, turinčius pageidaujamus genus. Vykdant veisimo programas atliekama genetinė atranka padeda užtikrinti konkurenciją ES vištienos produktų sektoriuje; vis dėlto, nesant galimybės susipažinti su konfidencialiais selekcininkų duomenimis, šioje ataskaitoje neįmanoma įvertinti, kiek pagerėjo broilerių genetinės savybės ar pavieniai požymiai.

Be to, šie selekcijos procesai daugiausia atliekami tuose pulkuose, kuriuos kontroliuoja selekcijos įmonės. Visame pasaulyje veislinius broilerius ir viščiukus broilerius tiekia vos kelios selekcijos įmonės. Augintojai neturi visapusiškos galimybės susipažinti su išsamia informacija apie vykdant veisimo programas taikomus selekcijos kriterijus.

Be to, apskritai, dėl nepakankamo rinkos spaudimo selekcijos įmonės nejaučia poreikio vykdant savo veisimo programas daugiau reikšmės teikti su gerove susijusiems požymiams.

Vištienos produktų rinkoje daugiausia konkuruojama mažinant kainas. Išlaidos pašarui sudaro maždaug 65 proc. gamybos sąnaudų, taigi, siekiant sumažinti išlaidas, vykdant genetinę atranką daugiausia dėmesio skiriama dideliam paukščių augimo greičiui. Mažesnis broilerių, kurių selekcija buvo pagrįsta gerovei svarbiais požymiais, pašarų konversijos veiksmingumas reiškia didesnes gamybos sąnaudas.

4.2. Genetinė įvairovė

Selekcijos programos yra naudinga priemonė siekiant pagerinti tam tikrus gamybai svarbius komercinės paskirties linijų požymius. Vis dėlto, naudojant tokią priemonę, taip pat mažėja gyvūnų genetinė įvairovė, todėl nevalingai gali būti sunaikinti tie genetiniai požymiai, kurie gali būti naudingi ateityje, pasikeitus gamybos sąlygoms (atsiradus naujoms ligoms, kuriems gyvūnai neatsparūs, įsivyravus naujoms klimatinėms sąlygoms ir kt.).

Būtent todėl, vykdant ES bendrijų žemės ūkyje naudojamų genetinių išteklių apsaugos, ištyrimo, kaupimo ir naudojimo programą (angl. EU Community programme on the conservation, characterization, collection and utilization of genetic resources in agriculture), skatinama puoselėti genetinę įvairovę. Šiuo tikslu Komisija finansavo projektą Globaldiv , kurio pagrindinis tikslas – sutelkti tarptautinius įvairių su ūkinių gyvūnų genetinių išteklių tyrimu susijusių sričių ekspertus, siekiant peržiūrėti pagrindinius biologinės įvairovės mažėjimą skatinančius veiksnius ir jos apsaugos strategines priemones.

5.IŠVADOS

Vykdydami savo selekcijos programas selekcininkai vis dažniau atsižvelgia į požymius, susijusius su vištų sveikata ir gerove.

Šiuo metu galiojančiuose teisės aktuose numatyta sukurti komercinėmis sąlygomis laikomų gyvūnų gerovės rodiklių stebėsenos sistemą, kurią taip pat būtų galima naudoti vykdant genetinės atrankos stebėseną.

Vartotojai vis dažniau domisi broileriais, kurių selekcija pagrįsta su gerove susijusiais požymiais, o auginimas kainuoja brangiau.

Informavimas apie gyvūnų gerovę įvairiais lygmenimis ir tokios informacijos pritaikymas kiekvienai auditorijai (mokyklai, žiniasklaidai ir kt.) galėtų padėti padidinti laikantis gyvūnų gerovės standartų pagamintų produktų paklausą.

Manoma, kad šiame etape pasiūlymas dėl teisės akto nėra būtinas. Atsižvelgdama į savo įgaliojimus gyvūnų gerovės klausimais ir naudodama esamas priemones, Europos Komisija pasirengusi padėti gerinti padėtį šioje srityje.

I PRIEDAS. ES VIŠTIENOS PRODUKTŲ GAMYBA 2010–2014 M. (1000 tonų)

2010 m. 2011 m. 2012 m. 2013 m. 2014 m. Belgija 497,117 487,05 401,747 379,33 425,01 Bulgarija 72,763 73,428 74,482 69,81 71,53 Čekija 182,723 166,636 148,986 143,85 143,87 Danija 184 185,7 153,9 159,3 142,8 Vokietija 802,781 853,525 864 911 969 Estija 11,244 11,244 11,244 11,244 11,244 Airija 108,554 108,554 108,554 108,554 108,554 Graikija 175,898 173,05 179,999 177,73 187,86 Ispanija 1 115,86 1 111,91 1 128,37 1 133,70 1 236,83 Prancūzija 1 037,00 1 060,00 1 044,00 1 078,00 1 047,00 Kroatija 48,5 50 48,8 49,8 Italija 864,969 894,744 922,353 902,74 919,55 Kipras 27,473 27,22 25,148 21,83 21,48 Latvija 23,394 22,807 24,491 26,71 28,56 Lietuva 63,994 67,943 73,773 82,94 86,69 Liuksemburgas 0 0 0 0 0 Vengrija 208,275 219,828 240,09 235,59 261,26 Malta 4,398 4,155 4,252 4,13 3,94 Nyderlandai 781,454 840,922 888,521 920,8 956,12 Austrija 96,562 95,063 92,681 94,94 97,27 Lenkija 1 000,29 1 046,25 1 270,70 1 365,61 1 477,09 Portugalija 248,848 245,633 244,311 245,4 248,9 Rumunija 298,386 298,386 298,386 301,877 301,877 Slovėnija 54,626 52,903 53,957 52,81 55,64 Slovakija 71,315 71,315 71,315 69,739 69,739 Suomija 86,544 92,493 98,183 102,33 104,55 Švedija 111,993 111,528 109,671 117,42 126,12 Jungtinė Karalystė 1 379,37 1 357,00 1 378,97 1 442,55 1 437,64 ES 9 509,83 9 727,78 9 962,09 10 208,73 10 589,92

II PRIEDAS. BROILERIŲ ŪKIŲ SKAIČIUS 27 ES VALSTYBĖSE NARĖSE 2010 M.