Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006–2011 m. Italijos stabilumo programos /* SEK/2007/0067 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 23.1.2007 SEC(2007) 67 galutinis Rekomendacija TARYBOS NUOMONĖ pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006–2011 m. Italijos stabilumo programos (pateikta Komisijos) AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS Bendrosios aplinkybės 1998 m. liepos 1 d. įsigaliojusio Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir smarkiam tvariam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas. 2005 m. Pakto reforma pripažįstamas jo naudingumas įtvirtinant fiskalinę drausmę, taip pat siekiama stiprinti jo efektyvumą, ekonominius pagrindus ir užtikrinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1], kuris yra Stabilumo ir augimo pakto dalis, nustatyta, kad valstybės narės turi pateikti Tarybai ir Komisijai stabilumo arba konvergencijos programas ir kasmetinius atnaujintus programų variantus (bendrą valiutą įvedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) stabilumo programas, o bendros valiutos neįvedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) konvergencijos programas). Pirmoji Italijos stabilumo programa buvo pateikta 1998 m. gruodžio mėn. Remdamasi reglamentu, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba 1999 m. vasario 8 d. pateikė nuomonę dėl programos. Pagal tą pačią procedūrą atnaujintas stabilumo ir konvergencijos programas vertina Komisija ir nagrinėja minėtasis komitetas; jas taip pat gali nagrinėti Taryba. Atnaujintos programos vertinimo aplinkybės Komisija išnagrinėjo naujausią 2006 m. gruodžio 4 d. pateiktą atnaujintą Italijos stabilumo programą ir priėmė rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie ją (žr. apibrauktą tekstą, kuriame pateikti pagrindiniai vertinimo aspektai). Siekiant apibūdinti aplinkybes, kurioms esant yra vertinama atnaujintoje stabilumo programoje pateikta biudžeto strategija, tolesniuose punktuose pateikiama apibendrinta informacija: 1. ekonominės veiklos ir biudžeto rezultatai per pastaruosius dešimt metų, 2. šalies padėtis pagal Stabilumo ir augimo pakto korekcinę funkciją (perviršinio deficito procedūra), 3. naujausias šalies padėties pagal Stabilumo ir augimo pakto prevencinę funkciją įvertinimas (Tarybos nuomonės dėl ankstesnės atnaujintos stabilumo programos santrauka) ir 4. Komisijos atliktas 2006 m. spalio mėn. nacionalinės reformų programos įvertinimas. Naujausi ekonominės veiklos ir biudžeto rezultatai Struktūriniai trūkumai, stabdantys našumo augimą ir mažinantys šalies konkurencingumą užsienyje, yra pagrindinė Italijos prastų ekonomikos augimo rezultatų pastarąjį dešimtmetį priežastis. Realiojo BVP augimas mažesnis už euro zonos vidurkį nuo dešimtojo dešimtmečio vidurio, o potencialus augimas pagal apskaičiavimus nukrito nuo daugiau kaip 2 % dešimtojo dešimtmečio pradžioje iki 1¼ % šį dešimtmetį. Nepaisant vangaus augimo, infliacija išliko šiek tiek didesnė už euro zonos vidurkį iki 2005 m. Teigiamas dalykas yra tas, kad Italija yra viena iš nedaugelio šalių, kurioje nuo amžiaus pradžios užimtumas smarkiai didėja, o bedarbystė žymiai sumažėjo. Nors Italijai dar toli iki ES užimtumo vidurkio, vis dėlto keistas smarkaus užimtumo didėjimo ir lėto BVP augimo derinys išryškina našumo problemas Italijoje. Kalbant apie valstybės finansus, valdžios sektoriaus deficitas nuo 2003 m. viršija Sutartyje nustatytą 3 proc. BVP pamatinę vertę, o skolos ir BVP santykis tebėra labai didelis ir nuo 2005 m. vėl pradėjo didėti (iki 106,6 % BVP). Pagal ciklą pakoreguotas pirminis balansas nuolat prastėja nuo 1998 m., o einamųjų pirminių išlaidų ir BVP santykis vis dar didėja nuo 2001 m. Italijos perviršinio deficito procedūra 2005 m. liepos 28 d. Taryba priėmė sprendimą, kuriame teigiama, kad pagal 104 straipsnio 6 dalį Italijoje yra perviršinis deficitas. Kartu Taryba, remdamasi Sutarties 104 straipsnio 7 dalimi, priėmė rekomendaciją, kurioje nurodė iki 2007 m. pabaigos ištaisyti perviršinį deficitą. Visų pirma Italijai rekomenduota griežtai įvykdyti 2005 m. biudžetą; iki 2007 m. pabaigos sumažinti struktūrinį deficitą mažiausiai 1,6 % BVP, palyginti su struktūriniu deficitu 2005 m., ir mažiausiai pusę šio ištaisymo įvykdyti 2006 m. bei užtikrinti, kad skolos ir BVP santykis būtų sumažintas ir pakankamai greitai priartintas prie pamatinės vertės. 2006 m. vasario 22 d. Komisija priėmė komunikatą, kuriame daroma išvada, kad veiksmai, kurių ėmėsi Italija, juos iki galo ir veiksmingai įgyvendinus, atitiktų Tarybos rekomendaciją. Tačiau šiokio tokio netikrumo dėl jų įgyvendinimo lieka, todėl prireiks nuolatinės stebėsenos. Tarybos nuomonėje dėl ankstesnės programos pateiktas įvertinimas 2006 m. kovo 14 d. Taryba priėmė nuomonę dėl ankstesnės atnaujintos stabilumo programos, apimančios 2005–2009 metus. Tuometinėje Tarybos nuomonėje teigiama, kad „programa atitinka siekį iki 2007 m. ištaisyti perviršinį deficitą, jei 2006 m. biudžetas bus iki galo veiksmingai įvykdytas ir bus konkrečiai apibrėžtos bei priimtos 2007 m. tolesnės esminės priemonės. Atsižvelgiant į 2005 m. liepos 28 d. Tarybos rekomendacijas, pateiktas pagal Sutarties 104 straipsnio 7 dalį, ir siekiant sustiprinti valstybės finansų tvarumą, Taryba paragino Italiją: i) įgyvendinti programoje 2006 ir 2007 m. numatytus struktūrinius veiksmus siekiant užtikrinti, kad iki 2007 m. būtų patikimai ir ilgam ištaisytas perviršinis deficitas; ii) išdėstyti plataus masto priemones, kuriomis grindžiama koregavimo strategija 2007 m. ir vėlesniais programos metais, bei užtikrinti, kad koregavimas siekiant vidutinės trukmės tikslo ir toliau atitiktų Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus; iii) užtikrinti, kad skolos ir BVP santykis iki Sutartyje nurodytos 60 % BVP pamatinės vertės mažėtų sparčiau, ypač atsižvelgiant ne į grynąjį skolinimąsi, bet į kitus veiksnius, turinčius įtakos skolos dydžio kitimui; bei iv) patobulinti biudžeto procesą didinant jo skaidrumą ir veiksmingai įgyvendinant senus ir naujus išlaidų stebėsenos, kontrolės ir pranešimo apie jas mechanizmus“. Komisijos atliktas 2006 m. spalio mėn. nacionalinės reformų programos įvertinimas 2006 m. spalio 19 d. Italija pateikė nacionalinės reformų programos įgyvendinimo ataskaitą, numatytą atnaujintoje Lisabonos strategijoje ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui. Italijos nacionalinėje reformų programoje nurodyti šie pagrindiniai uždaviniai ir prioritetai: užtikrinti ilgalaikį fiskalinį tvarumą; išplėsti piliečių ir bendrovių laisvo pasirinkimo erdvę; skatinti mokslinius tyrimus ir technologines naujoves; stiprinti švietimą ir mokymą; modernizuoti infrastruktūrą; saugoti aplinką. Komisijos atliktas šios programos įvertinimas (priimtas kaip 2006 m. gruodžio mėn. metinės pažangos ataskaitos dalis[2]) parodė, kad, palyginti su pernai metų nacionaline reformų programa, Italijos nacionalinės reformų programos įgyvendinimo ataskaitoje pateikiama aiški, apimanti visas politikos sritis ir jų sąveiką, taigi ir ambicingesnė strategija. Didžiausia pažanga – mikroekonomikos srityje. Pasiūlytos šios srities strategijos ir priemonės apskritai yra tinkamos, bet svarbiausia – jas įgyvendinti. Tam tikrose pagrindinėse srityse reikia sustiprinti užimtumo politiką. Atsižvelgus į nustatytas stipriąsias ir silpnąsias vietas, Italijai rekomenduota imtis veiksmų šiose srityse: ilgalaikis valstybės finansų tvarumas; konkurencija produktų ir paslaugų rinkose; regioniniai užimtumo skirtumai bei mokymasis visą gyvenimą ir švietimas. Pagrindiniai vertinimo aspektai Kaip reikalaujama Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje (stabilumo programų atveju) ir 9 straipsnio 1 dalyje (konvergencijos programų atveju), vertinimas apima šiuos aspektus: ar ekonominės prielaidos, kuriomis yra grindžiama programa, yra patikimos; valstybės narės pateiktas vidutinės trukmės biudžeto tikslas ir tai, ar koregavimo planas siekiant to tikslo yra tinkamas; ar priemonės, kurių imtasi ir (arba) kurios pasiūlytos siekiant laikytis koregavimo plano, yra pakankamos, kad per visą ciklą būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas; vertinant vidutinės trukmės tikslui pasiekti skirtą koregavimo planą – ar daugiau koregavimo pastangų dedama ekonomikos pakilimo laikotarpiais, o esant ekonomikos nuosmukiui jų gali būti dedama mažiau. Euro zonos ir VKM II valstybių narių atveju – ar valstybė narė užtikrina metinį pagal ciklą pakoreguoto balanso gerėjimą, neskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių, t. y. 0,5 % BVP, kad būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas; nustatant vidutinės trukmės tikslui pasiekti skirtą koregavimo planą (jo dar nepasiekusioms valstybėms narėms) arba leidžiant laikinai nukrypti nuo vidutinės trukmės tikslo (jį pasiekusioms valstybėms narėms) – kaip įgyvendinamos svarbiausios struktūrinės reformos, turinčios tiesioginį ilgalaikį išlaidų mažinimo poveikį (įskaitant potencialaus augimo skatinimą) ir todėl darančios išmatuojamą poveikį ilgalaikiam valstybės finansų tvarumui (su sąlyga, kad būtų išlaikyta pakankamai patikima riba 3 % BVP pamatinės vertės atžvilgiu ir kad programos laikotarpiu biudžeto būklė vėl priartėtų prie vidutinės trukmės tikslo), ypatingą dėmesį skiriant pensijų reformoms, kuriomis įvedama kelių pakopų sistema, kurioje yra viena privalomojo pensijų kaupimo pakopa; ar valstybės narės ekonominės politikos kryptys atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires. Programoje pateiktų makroekonominių prielaidų patikimumas įvertintas atsižvelgus į Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozę ir pasinaudojus bendrai sutarta potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą pakoreguoto balanso apskaičiavimo metodika. Programos atitikties bendrosioms ekonominės politikos gairėms įvertinime atsižvelgiama į bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje, kurios įtrauktos į integruotas 2005–2008 m. gaires. Vertinime taip pat nagrinėjami šie klausimai: skolos santykio pokyčiai ir ilgalaikio valstybės finansų tvarumo perspektyvos, kuriems reikėtų skirti pakankamą dėmesį vykdant biudžeto būklės priežiūrą, kaip pažymėta 2005 m. kovo 20 d. Tarybos pranešime „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo tobulinimas“. 2006 m. spalio 12 d. Komisijos komunikate nustatytas ilgalaikio tvarumo vertinimo metodas[3]; valstybių narių pagal Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui pateiktų nacionalinių reformų programų integracijos laipsnis. 2005 m. birželio 7 d. ECOFIN tarybos apibendrinamosiose pastabose Europos Vadovų Tarybai dėl bendrosios ekonominės politikos gairių nurodyta, kad nacionalinės reformų programos turėtų būti suderintos su stabilumo ir konvergencijos programomis; atitiktis elgesio kodeksui[4], kuriame, inter alia, reikalaujama, kad stabilumo ir konvergencijos programų struktūra ir visos duomenų lentelės būtų vienodos. | - Rekomendacija TARYBOS NUOMONĖ pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006–2011 m. Italijos stabilumo programos EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[5], ypač į jo 5 straipsnio 3 dalį, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją, pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ: 5. [2007 m. vasario 27 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Italijos stabilumo programą, kuri apima 2006–2011 m. 6. Makroekonominiame scenarijuje, kuriuo pagrįsta programa, numatoma, kad realiojo BVP augimas iš pradžių sumažės nuo 1,6 % 2006 m. iki 1,3 % 2007 m. Vėliau numatomas laipsniškas ekonomikos augimas iki 1,7 % 2011 m. Remiantis dabar turima informacija, šis scenarijus pagrįstas patikimomis augimo prielaidomis. Programoje pateikiamos paskutinių programos laikotarpio metų infliacijos prognozės atrodo sumažintos. 7. 2006 m. atnaujintoje stabilumo programoje prognozuojamas 2006 m. deficitas – 5,7 % BVP[6]. Jis skiriasi nuo Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozėje pateikiamo deficito (4,7 % BVP). Komisijos pateiktame scenarijuje neatsižvelgiama į 0,9 % BVP nuokrypį, kuris atsiranda dėl panaikintos geležinkelio įmonės skolos, susijusios su greitųjų traukinių projektu ( Ferrovie dello Stato – RFI/TAV )[7] – sprendimas dėl to priimtas galutiniame biudžeto proceso etape. Kita vertus, Komisijos tarnybų rudens prognozėje valdžios sektoriaus deficitas yra didesnis už 3,5 % BVP, kaip nustatyta ankstesnėje atnaujintoje stabilumo programoje. Susidarantis 1,2 % BVP skirtumas iš esmės paaiškinamas skirtingu vienkartinių priemonių poveikiu (0,8 % BVP) ir ilgalaikiu neigiamu Europos Teisingumo Teismo sprendimo dėl PVM, mokamo už komercinės paskirties automobilius, atskaitos poveikiu (maždaug 0,4 % BVP). 8. Programoje pateikiama biudžeto strategija siekiama per 2007 m. ištaisyti perviršinį deficitą (planuojama, kad deficitas sumažės iki 2,8 % BVP). Planuojama, kad po to per programos laikotarpį valstybės biudžeto balansas ir toliau nuolat gerės, o 2011 m. taps teigiamas 0,1 % BVP. Planuojama, kad pirminis balansas pagerės nuo -0,9 % BVP 2006 m. iki 5 % 2011 m. Iki 2007 m. koregavimas iš esmės yra susijęs su pajamomis, remiantis papildomais tiesioginiais mokesčiais ir socialinio draudimo įnašais. O po 2007 m. informacija pateikiama tik apie korekcijos, reikiamos siekiant biudžeto tikslų atsižvelgiant į tendencijas, dydį. Palyginti su ankstesne programa, 2007 ir vėlesnių metų tikslai, nepaisant mažiau palankaus makroekonominio scenarijaus, iš esmės nesikeičia, bet dėl daug didesnio 2006 m. nustatyto deficito koregavimas 2007 m. yra daug didesnis. 9. Planuojama, kad pagal bendrai sutartą metodiką apskaičiuotas struktūrinis balansas (t. y. pagal ciklą pakoreguotas balansas, neskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių) pagerės nuo maždaug 4 % BVP deficito 2006 m. iki ¼ % pertekliaus programos laikotarpio pabaigoje (2011 m.). Kaip ir ankstesnėje atnaujintoje stabilumo programoje, programoje pateikiamas biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas – struktūriniu požiūriu subalansuotas biudžetas, kurį pagal programą tikimasi pasiekti iki 2010 m. Ankstesnėje atnaujintoje programoje nebuvo planuojama vidutinės trukmės tikslą pasiekti per programos laikotarpį (kurio pabaiga buvo 2009 m.). Kadangi vidutinės trukmės tikslas yra didesnis už mažiausią vertę (maždaug 1½ % BVP deficitas), pasiekus šį tikslą turėtų atsirasti pakankamai patikima riba, neleidžianti susidaryti perviršiniam deficitui. Vidutinės trukmės tikslas atitinka Stabilumo ir augimo pakte bei elgesio kodekse euro zonos ir VKM II valstybėms narėms nustatytas ribas ir tinkamai atspindi skolos santykį ir vidutinį ilgalaikį potencialų gamybos apimties augimą. 10. 2006 m. biudžeto rezultatai galėtų būti geresni nei programoje prognozuojama, bet po 2007 m. prastesni nei programoje prognozuojama. 2007 m. biudžeto prognozių rizika programoje yra iš esmės subalansuota. Teigiamas aspektas yra tas, kad atsižvelgiant į duomenų, susijusių su grynaisiais pinigais, pokyčius, galutinis 2006 m. deficitas galėtų būti mažesnis nei prognozuoti 5,7 % BVP, dėl to bazinis poveikis 2007 m. būtų geresnis nei prognozuota. Vis dėlto yra rimtas pavojus veiksmingam keleto į 2007 m. biudžetą įtrauktų priemonių įgyvendinimui. Negalima nepaisyti pavojų valstybės finansams vidutinės trukmės laikotarpiu, ypač kylančių dėl pasikartojančio suplanuotų sveikatos apsaugos išlaidų viršijimo. Be to, nepateikiama išsamios informacijos apie koregavimo strategiją po 2007 m., todėl padidėja su suplanuotu fiskaliniu konsolidavimu susiję pavojai. 11. Įvertinus šiuos pavojus, galima teigti, kad programoje nustatytos biudžeto kryptys iš esmės atitinka tikslą ištaisyti perviršinį deficitą iki 2007 m. pabaigos, kaip rekomendavo Taryba, su sąlyga, kad jos būtų iki galo veiksmingai įgyvendintos. Apskritai neigiama rizika yra susijusi su planuojamu 1¼ % BVP struktūriniu koregavimu 2007 m. Tačiau turimi duomenys, rodantys didesnį nei prognozuota struktūrinį koregavimą 2006 m. (¼ % BVP), galėtų leisti tikėtis palankesnio perkėlimo į 2007 m. Panašu, kad biudžeto krypčių neužteks, jog iki 2010 m. susidarytų pakankama patikimumo riba, kad nebūtų viršyta 3 % BVP deficito pamatinė vertė esant įprastiniams makroekonominiams svyravimams. Be to, jų gali nepakakti siekiant užtikrinti, kad vidutinės trukmės tikslas būtų pasiektas per programos laikotarpį, kaip numatoma programoje. Vėlesniais metais po perviršinio deficito ištaisymo programoje numatytas koregavimo tempas siekiant vidutinės trukmės tikslo iš esmės atitinka Stabilumo ir augimo paktą, pagal kurį metinis struktūrinio balanso pagerėjimas euro zonos ir VKM II valstybėse narėse turėtų atitikti 0,5 % BVP vertę ir šis koregavimas turėtų būti didesnis ekonomikos pakilimo laikotarpiais ir mažesnis nuosmukio laikotarpiais. 12. Oficialiai apskaičiuota, kad bendroji valstybės skola 2006 m. pasiekė 107,6 % BVP, t. y. daug didesnė už Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę. Programoje prognozuojama, kad skolos santykis laipsniškai mažės ir pasieks apie 98 % BVP 2011 m. Tikėtina, kad skolos santykio raida bus palankesnė, nei prognozuota programoje 2006 m., atsižvelgiant į duomenų, susijusių su grynaisiais pinigais, pokyčius. Prognozuojamos skolos raidos rizika 2007 m. iš esmės yra subalansuota. Kadangi nepateikiama tikslesnės informacijos apie koregavimo strategiją, po 2007 m. padidėja pavojus planuojamam skolos sumažinimui. Įvertinus šiuos pavojus, skolos santykis programos laikotarpiu gali nepakankamai priartėti prie pamatinės vertės. 13. Ilgalaikis senėjančios visuomenės poveikis Italijos biudžetui yra mažesnis už ES vidurkį – su pensijomis susijusios išlaidos didėja lėčiau nei vidutiniškai ES, nes yra priimtos pensijų reformos, su sąlyga, kad jos bus iki galo įgyvendintos, visų pirma įskaitant planuojamą periodinį aktuarinį koregavimą atsižvelgiant į gyvenimo trukmės pokyčius. Didėjantis užimtumas, ypač vyresnių darbuotojų, ateityje padidintų darbuotojų pensijas ir prisidėtų prie pensijų reformų sėkmės. Netgi dar neįvertinus ilgalaikio senėjančios visuomenės poveikio biudžetui, pradinė biudžeto būklė, nors ir šiek tiek geresnė, palyginti su 2005 m., kelia grėsmę valstybės finansų tvarumui. Be to, esama bendroji valstybės skola yra kur kas didesnė už Sutartyje numatytą pamatinę vertę; siekiant ją sumažinti, reikės pasiekti ir ilgai išlaikyti didelį pirminį perteklių. Apskritai Italija susiduria su vidutine rizika valstybės finansų tvarumui. 14. Stabilumo programoje nurodytas 2006 m. spalio mėn. pateiktos nacionalinės reformų programos įgyvendinimo ataskaitos bendro poveikio kokybinis įvertinimas, susijęs su fiskalinės politikos strategija vidutinės trukmės laikotarpiu. Joje pateikti kai kurie duomenys apie tiesiogines biudžeto išlaidas arba sutaupytas lėšas, atsirandančias dėl nacionalinėje reformų programoje numatytų pagrindinių reformų, ir jos biudžeto prognozėse atsižvelgiama į nacionalinėje reformų programoje nurodytų veiksmų poveikį valstybės finansams. Stabilumo programoje numatytos priemonės valstybės finansų srityje dera su priemonėmis, numatytomis nacionalinėje reformų programoje. Visų pirma abiejose programose sprendžiamas fiskalinio tvarumo klausimas ir numatoma 2007–2008 m. iš tikrųjų sumažinti darbo apmokestinimo naštą. 15. Programoje pateikta biudžeto strategija iš esmės atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires. 16. Kiek tai susiję su duomenų pateikimo reikalavimais, nustatytais elgesio kodekse dėl stabilumo ir konvergencijos programų, programoje yra spragų pateikiant privalomus ir neprivalomus duomenis[8]. Galima daryti bendrą išvadą, kad programa iš esmės nukreipta į perviršinio deficito ištaisymą iki 2007 m. pabaigos, su sąlyga, kad 2007 m. biudžetas bus iki galo veiksmingai įvykdytas. O po 2007 m. planuojamas koregavimas atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus ir leistų pasiekti vidutinės trukmės tikslą iki programos laikotarpio pabaigos. Tačiau nepateikiama išsamios informacijos apie koregavimo strategiją, dėl to kyla pavojus nepasiekti biudžeto tikslų po 2007 m., ir sunku tinkamai įvertinti konsolidavimo strategiją. Atsižvelgiant į šį įvertinimą ir į 2005 m. liepos 28 d. rekomendaciją pagal 104 straipsnio 7 dalį, Italija raginama: i) 2007 m. įgyvendinti suplanuotą fiskalinį konsolidavimą tam, kad perviršinis deficitas būtų ištaisytas laikantis Tarybos rekomendacijos pagal 104 straipsnio 7 dalį; ii) ištaisius perviršinį deficitą, užtikrinti pakankamą pažangą siekiant vidutinės trukmės tikslo tam, kad jis būtų pasiektas iki programos laikotarpio pabaigos, ir užtikrinti, kad atitinkamai būtų sumažintas skolos ir BVP santykis; iii) turint omenyje labai didelę valstybės skolą, iki galo įgyvendinti priimtas pensijų reformas tam, kad būtų išvengta didelio su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų padidėjimo; bei iv) patobulinti biudžeto procesą: padidinti jo skaidrumą, apibrėžti biudžeto strategiją ilgesniam laikotarpiui ir veiksmingai įgyvendinti išlaidų, ypač sveikatos apsaugos išlaidų, stebėsenos ir kontrolės mechanizmus. Italija taip pat raginama labiau laikytis duomenų pateikimo reikalavimų, nustatytų elgesio kodekse. Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto prognozių palyginimas 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | Realusis BVP (pokytis, % ) | 2006 m. gruodžio mėn. SP | 0,0 | 1,6 | 1,3 | 1,5 | 1,6 | 1,7 | 1,7 | 2006 m. lapkričio mėn. KOM | 0,0 | 1,7 | 1,4 | 1,4 | nėra duomenų | nėra duomenų | nėra duomenų | 2005 m. gruodžio mėn. SP | 0,0 | 1,5 | 1,5 | 1,7 | 1,8 | nėra duomenų | nėra duomenų | SVKI infliacija (%) | 2006 m. gruodžio mėn. SP | 2,2 | 2,2 | 2,1 | 1,7 | 1,5 | 1,5 | 1,5 | 2006 m. lapkričio mėn. KOM | 2,2 | 2,3 | 2,0 | 1,9 | nėra duomenų | nėra duomenų | nėra duomenų | 2005 m. gruodžio mėn. SP | 2,3 | 2,3 | 2,2 | 2,0 | 2,0 | nėra duomenų | nėra duomenų | Gamybos apimties atotrūkis (potencialusis BVP, %) | 2006 m. gruodžio mėn. SP1 | -1,3 | -0,9 | -0,9 | -0,8 | -0,7 | -0,5 | -0,5 | 2006 m. lapkričio mėn. KOM | -1,4 | -1,0 | -1,0 | -1,1 | nėra duomenų | nėra duomenų | nėra duomenų | 2005 m. gruodžio mėn. SP1 | -1,5 | -1,2 | -1,0 | -0,8 | -0,6 | nėra duomenų | nėra duomenų | Valdžios sektoriaus balansas (BVP, %) | 2006 m. gruodžio mėn. SP7 | -4,1 | -5,7 | -2,8 | -2,2 | -1,5 | -0,7 | 0,1 | 2006 m. lapkričio mėn. KOM | -4,1 | -4,7 | -2,9 | -3,1 | nėra duomenų | nėra duomenų | nėra duomenų | 2005 m. gruodžio mėn. SP | -4,3 | -3,5 | -2,8 | -2,1 | -1,5 | nėra duomenų | nėra duomenų | Pirminis balansas6 (BVP, %) | 2006 m. gruodžio mėn. SP7 | 0,7 | -0,9 | 2,2 | 2,8 | 3,4 | 4,2 | 5,0 | 2006 m. lapkričio mėn. KOM | 0,5 | -0,1 | 1,8 | 1,7 | nėra duomenų | nėra duomenų | nėra duomenų | 2005 m. gruodžio mėn. SP | 0,6 | 1,3 | 1,9 | 2,6 | 3,2 | nėra duomenų | nėra duomenų | Pagal ciklą pakoreguotas balansas (BVP, %) | 2006 m. gruodžio mėn. SP1 7 | -3,5 | -5,3 | -2,3 | -1,8 | -1,2 | -0,4 | 0,3 | 2006 m. lapkričio mėn. KOM | -3,4 | -4,1 | -2,4 | -2,5 | nėra duomenų | nėra duomenų | nėra duomenų | 2005 m. gruodžio mėn. SP1 | -3,5 | -2,9 | -2,3 | -1,7 | -1,2 | nėra duomenų | nėra duomenų | Struktūrinis balansas2 (BVP, %) | 2006 m. gruodžio mėn. SP1 3 | -4,0 | -3,9 | -2,5 | -1,9 | -1,2 | -0,4 | 0,3 | 2006 m. lapkričio mėn. KOM | -3,9 | -3,6 | -2,5 | -2,6 | nėra duomenų | nėra duomenų | nėra duomenų | 2005 m. gruodžio mėn. SP1 | -4,1 | -3,2 | -2,3 | -1,7 | -1,2 | nėra duomenų | nėra duomenų | Bendroji valstybės skola (BVP, %) | 2006 m. gruodžio mėn. SP | 106,6 | 107,6 | 106,9 | 105,4 | 103,5 | 100,7 | 97,8 | 2006 m. lapkričio mėn. KOM | 106,6 | 107,2 | 105,9 | 105,7 | nėra duomenų | nėra duomenų | nėra duomenų | 2005 m. gruodžio mėn. SP | 108,5 | 108,0 | 106,1 | 104,4 | 101,7 | nėra duomenų | nėra duomenų | Pastabos: 1 Komisijos tarnybų skaičiavimai remiantis programoje pateikta informacija. 2 Pagal ciklą pakoreguotas balansas (kaip ir pirmesnėse eilutėse), neatsižvelgiant į vienkartines ir kitas laikinąsias priemones. 3 Vienkartinės ir kitos laikinosios priemonės pagal programą (0,5 % BVP 2005 m. ir 0,1% BVP 2007 ir 2008 m., dėl kurių deficitas mažėja. 2006 m. – 1,4 % BVP, dėl kurių deficitas didėja). 4 Vienkartinės ir kitos laikinosios priemonės pagal Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozę (0,5 % BVP 2005 m., 0,1 % 2007 ir 2008 m., dėl to mažėjant deficitui. 2006 m. – 0,5% BVP, dėl to didėjant deficitui). 5 Remiantis numatomu 1,2 %, 1,3 %, 1,4 % ir 1,5 % potencialiu augimu atitinkamai 2005–2008 m. 6 Programoje ir Komisijos tarnybų prognozėse pateikiamų pirminio balanso duomenų negalima tiesiogiai palyginti, nes skirtingai traktuojamos netiesiogiai apskaičiuotos finansinio tarpininkavimo paslaugos. Programoje duomenys pateikiami laikantis elgesio kodekse nustatytų apibrėžčių. Tam, kad būtų galima palyginti su programoje pateikiamais duomenimis, Komisijos pateikiamus pirminio balanso duomenis reikia pakoreguoti maždaug +0,2 % BVP. 7 Programoje pateikiami 2006 m. biudžeto duomenys pataisyti, siekiant priskaityti 0,9 % BVP išlaidų, susidariusių valstybei panaikinus geležinkelio įmonės skolą, susijusią su greitųjų traukinių projektu – apie tai pranešta stabilumo programoje ir patvirtinta galutiniame 2007 m. biudžeto įstatymo pakeitime. Šaltinis: Stabilumo programa (SP); Komisijos tarnybų 2006 m. rudens ekonominės prognozės (KOM); Komisijos tarnybų apskaičiavimai. | [1] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti šioje tinklavietėje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm [2] Komisijos komunikatas pavasario Europos Vadovų Tarybai „Atnaujintos Lisabonos strategijos ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui įgyvendinimas. Rezultatų pateikimo metai“, 2006 12 12, COM(2006) 816. [3] Komisijos komunikatas Tarybai ir Europos Parlamentui „Ilgalaikis valstybės finansų tvarumas ES“, 2006 10 12, COM (2006) 574 galutinis ir 2006 m. Europos Komisijos Ekonomikos ir finansų reikalų generalinio direktorato dokumentas „Ilgalaikis valstybės finansų tvarumas Europos Sąjungoje“, leidinys European Economy , Nr. 4/2006. [4] „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo sąlygos bei stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio gairės“, kurias 2005 m. spalio 11 d. patvirtino ECOFIN taryba. [5] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti šioje tinklavietėje http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm [6] Į 2006 m. stabilumo programos lenteles neįtrauktos 0,9 % BVP didesnės vienkartinės valstybės išlaidos, atsiradusios dėl panaikintos geležinkelio įmonės skolos, kuri nurodyta programoje. Dėl šių papildomų išlaidų siekiamas 2006 m. deficitas tampa 5,7 % BVP, o ne 4,8 %, kaip nurodoma lentelėse, taip pat pasikeičia kiti biudžeto duomenys. [7] 2005 m. gegužės 23 d. priėmus Eurostato sprendimą (žr. Eurostato pranešimą spaudai Nr. 65/2005), kuriuo remiantis ši geležinkelio įmonės skola į balansą jau įtraukta kaip vyriausybės įsipareigojimas, vyriausybės sprendimas skolai poveikio neturi. [8] Visų pirma biudžetas nesuskirstomas pagal 2008–2011 m. siektinus deficito dydžius.