LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 347/48

Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė dėl ES ir Lotynų Amerikos santykių socialinių ir ekonominių aspektų skatinimo

(nuomonė savo iniciatyva)

(2010/C 347/07)

Pranešėjas José María ZUFIAUR NARVAIZA

Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas, vadovaudamasis Darbo tvarkos taisyklių 29 straipsnio 2 dalimi, 2009 m. vasario 26 d. plenarinėje sesijoje nusprendė parengti nuomonę savo iniciatyva dėl

ES ir Lotynų Amerikos santykių socialinių ir ekonominių aspektų skatinimo

Išorės santykių skyrius, kuris buvo atsakingas už Komiteto darbo šiuo klausimu organizavimą, 2010 m. vasario 3 d. priėmė savo nuomonę.

460-ojoje plenarinėje sesijoje, įvykusioje 2010 m. vasario 17–18 d. (vasario 17 d. posėdis), Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas priėmė šią nuomonę 110 narių balsavus už ir 2 susilaikius.

1. Rekomendacijos

1.1 Atlikti dvišalės regionų strateginės partnerystės kokybinį šuolį. Pasaulyje susiklosčius naujai padėčiai, EESRK nuomone, būtinas aktyvesnis dialogas ir išsamesnė darbotvarkė, apimanti tiek bendrus tarpusavio priklausomybės aspektus, tiek klausimus, kuriems reikalingas geresnis tarptautinis reguliavimas, pavyzdžiui, aplinkos apsauga, nelygybės mažinimas, migracija, taika ir saugumas. Abiejų regionų lygmeniu turėtų būti veiksmingiau įgyvendinamos aukščiausiojo lygio susitikimų išvados.

1.2 Suteikti naują postūmį tradicinei politikai. Kitaip sakant, migracija turėtų tapti viena pagrindinių dvišalės regionų darbotvarkės temų; socialinei sanglaudai turėtų būti taikomas visuotinis požiūris, apimantis glaudesnį bendradarbiavimą siekiant šio tikslo, struktūrinės konvergencijos mechanizmų sukūrimą, sektorių politikos skatinimą ir tinkamam darbui palankių sąlygų kūrimą. Asociacijos sutartyse reikėtų deramai atsižvelgti į esamus skirtumus naudojant šias priemones: tvarumo įvertinimas, ypatingos ir diferencijuotos mažiau išsivysčiusioms šalims taikytinos tvarkos principo pripažinimas, išimčių ir pereinamųjų laikotarpių nustatymas sektoriuose, kuriems to reikia, ir diferencijuotas požiūris į vystomąjį bendradarbiavimą. Bendradarbiaujant su Lotynų Amerikos šalimis, kuriose gaunamos vidutinės pajamos, reikėtų siekti šių tikslų: užtikrinti makroekonominį stabilumą, sustiprinti institucijas, padidinti konkurencingumą ir prekybinius pajėgumus, atlikti mokesčių reformas, diegti inovacijas ir bendradarbiauti švietimo, mokslo bei technologijų srityje.

1.3 Parengti socialinius inovacijų aspektus apimančią inovacijų darbotvarkę, skatinančią vystymąsi ir gamybos pertvarkymą. EESRK prašo atsižvelgti į įvairius socialinės inovacijų dimensijos aspektus: socialinių ir kultūrinių aplinkybių svarba technologinių inovacijų procesuose, socialinės kliūtys (pavyzdžiui, skurdas), apsunkinančios inovacijų diegimą, inovacijų politikos socialiniai padariniai, inovacijų gebėjimas kurti socialinę struktūrą, būtinybė atsižvelgti į pačios visuomenės socialines inovacijas, paremtas protėvių, kolektyvinėmis ar praktinėmis žiniomis ir būdingas socialinei, aplinkos bei kitoms sritims, ir įtraukti jas į viešąją politiką, pilietinės visuomenės dalyvavimo svarba siekiant su inovacijomis susijusios veiklos ir politikos pripažinimo bei integravimo.

1.4 Organizuotos pilietinės visuomenės dalyvavimui skirti daugiausia dėmesio vystant ES ir Lotynų Amerikos strateginę partnerystę. Šiuo tikslu EESRK ragina į ES bendradarbiavimo politiką ir atnaujintą programą EurosociAL įtraukti šiuos prioritetinius klausimus: Lotynų Amerikos pilietinės visuomenės organizacijų ir joms atstovaujančių įstaigų ar organizacijų stiprinimas regionų lygiu, abiejų regionų organizuotos pilietinės visuomenės atstovaujamųjų organizacijų dvišalio koordinavimo mechanizmo sukūrimas, EESRK dalyvavimas būsimo ES ir Lotynų Amerikos bei Karibų jūros regiono šalių fondo valdyme, organizuotos pilietinės visuomenės dalyvavimas įgyvendinant ES ir Lotynų Amerikos asociacijos sutartis sukuriant jungtinius konsultacinius komitetus ir į minėtas sutartis įtraukiant konkrečius socialinius, darbo ir aplinkos klausimus, pilietinės visuomenės dalyvavimo ES ir Meksikos strateginėje partnerystėje įteisinimas, organizuotos pilietinės visuomenės dalyvavimas rengiant ir įgyvendinant programą EurosociAL bei vykstant Lotynų Amerikos ir ES socialinės sanglaudos forumams.

1.5 Kalbant apie asociacijos ir laisvosios prekybos susitarimus, dėl kurių ES šiuo metu derasi su Lotynų Amerikos šalimis ir regionais, EESRK pabrėžia, kad pagrindinių žmogaus, socialinių ir darbo teisių laikymasis turi būti būtina sąlyga Europos institucijoms pasirašant tokio pobūdžio susitarimus. Komiteto nuomone, būtina pripažinti šių susitarimų stebėsenos vertinimo ir konsultacinius mechanizmus, kuriuose dalyvautų pilietinė visuomenė. EESRK ypač prašytų Europos Komisijos užtikrinti, kad šių principų būtų laikomasi derybose dėl laisvosios prekybos susitarimų, dėl kurių šiuo metu tariamasi su Kolumbija ir Peru. Komitetas pabrėžia, kad prieš pradedant derybas dėl susitarimų, nekalbant apie šių susitarimų sudarymą, institucijose turi vykti gilios politinės diskusijos – tai žadėjo ir Komisijos nariu paskirtas Karel De Gucht. EESRK taip pat ragina, kad šiose diskusijose dalyvautų EESRK ir pilietinės visuomenės organizacijų atstovai.

2. Teigiamas ES ir Lotynų Amerikos santykių įvertinimas

2.1 Šeštasis ES ir Lotynų Amerikos bei Karibų jūros regiono šalių aukščiausiojo lygio susitikimas vyks pasaulyje, Europoje ir Lotynų Amerikoje susiklosčius visai kitokioms aplinkybėms nei prieš dešimtį metų, kai 1999 m. Rio de Žaneiro (1) aukščiausiojo lygio susitikime buvo žengti pirmieji žingsniai kuriant Europos Sąjungos ir Lotynų Amerikos strateginę partnerystę.

2.2 ES ir Lotynų Amerikos santykiai plėtojami jau daugiau kaip tris dešimtmečius nuo tada, kai aštuntajame dešimtmetyje buvo pradėtas vystyti parlamentinis dialogas (EP-Parlatino), vyko San Chosė procesas ar Europos Komisijos ir Rio grupės dialogas. Nors pilietinės visuomenės organizacijos būtų norėjusios, kad šie santykiai būtų labiau pasistūmėję į priekį, kad kai kurios asociacijos sutartys jau būtų pasirašytos prieš keletą metų ir kad aukščiausiojo lygio susitikimų išvados būtų įgyvendinamos kur kas veiksmingiau, apskritai iki šiol pasiektas rezultatas yra labai teigiamas. Devintajame dešimtmetyje šie santykiai buvo plėtojami stengiantis užtikrinti taiką ir demokratiją. Europos bendrija labai prisidėjo prie taikos proceso Centrinėje Amerikoje. Vėliau ES davė impulsą regionalizmui ir strateginei dviejų regionų partnerystei atsižvelgiant į kiekvieno subregiono ypatumus, taip pat bendrų dėl globalizacijos atsiradusių iššūkių (pavojaus aplinkai, energetikos, aprūpinimo maistu, migracijos ar atsako į finansų ir ekonomikos krizę) valdymui. Į dvišalę regionų darbotvarkę įtrauktas socialinės sanglaudos ir pasaulinių bei regioninių viešųjų gėrybių tiekimo tikslas. Dvišaliai santykiai, kurių pagrindu buvo remiamas veiksmingas daugiašalis bendradarbiavimas, turėjo įtakos ir pasauliniam valdymui. Kaip nurodyta pastarajame Europos Komisijos komunikate (2), imtasi konkrečių priemonių: pradėti organizuoti aukščiausiojo lygio susitikimai ir inicijuotas asociacijos sutarčių tinklo kūrimo procesas; tokios sutartys jau pasirašytos su Čile ir Meksika. Be to, strateginės partnerystės susitarimai pasirašyti su Brazilija ir Meksika. Sektorių politikai remti sukurtos šios priemonės: programos EurosociAL, EurocLima ir kitos, susijusios su švietimu. Be to, įkurta Europos ir Lotynų Amerikos šalių parlamentinė asamblėja (EuroLat). Europos Sąjunga tebėra pagrindinė investuotoja į šį regioną, antroji jo prekybos partnerė ir didžiausia vystomosios pagalbos teikėja.

2.3 Kalbant apie pilietinę visuomenę, sukurtas Lotynų Amerikos subregionus apimantis santykių su organizuotos pilietinės visuomenės atstovaujamosiomis institucijomis tinklas, veiksmingai pagerintas įvairių abiejų kontinentų sektorių – įmonių, profesinių sąjungų, trečiojo sektoriaus – tarpusavio koordinavimas, užtikrintas glaudesnis bendradarbiavimas su regionų parlamentais, EESRK suteiktas stebėtojo statusas EuroLat, su kuria jis pasirašė bendradarbiavimo protokolą, sudarantį galimybes analogiškų institucijų Lotynų Amerikoje narystei. ES ir Brazilijos strateginės partnerystės pagrindu sukurtas ES ir Brazilijos apskritasis stalas, susiejantis EESRK ir Brazilijos ekonominio ir socialinio vystymosi tarybą. EESRK padėjo sustiprinti institucijas, įtraukiančias pilietinę visuomenę į subregioninės integracijos procesą Lotynų Amerikoje, imtasi veiksmų (nors dar nepakankamų), kad pilietinės visuomenės organizacijos būtų įtrauktos į derybų procesą, kad asociacijos sutartyse būtų pripažintas stebėsenos ir konsultacijų mechanizmų institucinio įtvirtinimo principas ir būtinybė į šias sutartis įtraukti socialinius, darbo ir aplinkos apsaugos aspektus.

3. Siekiant dvišalės regionų strateginės partnerystės kokybinio šuolio

3.1 Nauja dabartinė politinė padėtis paženklinta pasaulinės ekonomikos krizės, aplinkos apsaugos iššūkio, Azijos šalių ekonomikos augimo, įstrigusių PPO derybų, suintensyvėjusių migracijos srautų, visais požiūriais glaudesnių Pietų šalių santykių ir naujų pasaulio lygmens valdymo forumų, pavyzdžiui, G-20, BRIC. Esant tokioms aplinkybėms, kai besivystančios šalys atlieka vis svarbesnį vaidmenį, joms turės būti suteikta daugiau teisių kitose organizacijose, pavyzdžiui, tarptautinėse finansų institucijose (3) ar Jungtinių Tautų sistemos organizacijose. Šiuo tikslu būtina atnaujinti ES ir Lotynų Amerikos santykių darbotvarkę ir nustatyti konkretesnius bei veiksmingesnius mechanizmus aukščiausiojo lygio susitikimo išvadoms įgyvendinti ir visoms dvišalių santykių sritims plėtoti.

3.2 Tuo pat metu Lotynų Amerikoje kuriami nauji integracijos projektai, pavyzdžiui, Pietų Amerikos tautų sąjungos (UNASUR) atveju akcentuojamas politinis, saugumo ir gynybos aspektai, infrastruktūra, energetikos ar finansų politikos koordinavimas. Be to, vis didėjanti ir krizės metu ypač išryškėjusi būtinybė tarptautiniu mastu įgyvendinti bendradarbiavimo politiką lemia nekomercinių klausimų (pavojaus aplinkai, energetikos, aprūpinimo maistu saugumo ir maisto saugos, migracijos, skurdo ir nelygybės, tarptautinio finansų stabilumo) svarbą dvišalėje regionų darbotvarkėje.

3.3 EESRK mano, kad naujuoju etapu būtinas aktyvesnis politinis dialogas ir atnaujinta darbotvarkė, apimanti tiek bendrus tarpusavio priklausomybės aspektus, tiek klausimus, kuriems reikalingas didesnis ir geresnis tarptautinis reguliavimas, pavyzdžiui, aplinkos apsauga, migracija, didėjanti nelygybė, taika ir saugumas. Šiuo tikslu reikėtų kurti bendrus planus ekonomikos ir finansų krizės socialiniams padariniams šalinti ir stiprinti bendradarbiavimą sprendžiant klimato kaitos ir jos neigiamo poveikio, energetikos modelio keitimo, mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros bei pasaulio valdymo klausimus. Kartu būtina toliau siekti tradicinių dvišalių santykių tikslų: skatinti socialinę sanglaudą, vykdyti regioninę integraciją, išplėsti ir pritaikyti bendradarbiavimo programas, suteikti naują postūmį rengiamų asociacijos sutarčių sudarymui įtraukiant formuluotes, kurios leistų labiau atsižvelgti į skirtumus ir užtikrinti didesnę socialinę sanglaudą. Šiuo požiūriu EESRK teigiamai vertina Komisijos pareiškimą (nors jis dar tobulintinas), kad reikia sukurti Lotynų Amerikos investicinę priemonę (LAIP), kuri sudarytų palankesnes sąlygas regionų integracijai ir tarpusavio ryšiams bei sektorių politikos vystymui, sustiprintų sutarčių socialinės sanglaudos aspektą (kartu su kitomis ekonominio ir socialinio pobūdžio priemonėmis) ir paskatintų sanglaudos fondų kūrimo vadovaujantis veikiančio Mercosur šalių struktūrinės konvergencijos fondo (FOCEM) ar 2007 m. Centrinės Amerikos sudarytoje muitų sąjungos sutartyje įtvirtinto sanglaudos fondo pavyzdžiu iniciatyvas.

4. Siekiant organizuotą pilietinę visuomenę labiau įtraukti į strateginės partnerystės tikslus ir programas

4.1 EESRK, atsižvelgdamas į savo Europos integracijos patirtį, mano, kad norint sustiprinti dvišalės regionų strateginės partnerystės politinius, ekonominius ir socialinius tikslus, būtina kur kas ryžtingiau, organizuočiau ir veiksmingiau organizuotą pilietinę visuomenę įtraukti į visus šio proceso etapus. Visuomenės dalyvavimas yra itin svarbus, kad santykiai taptų atviresni, plačiau žinomi ir skaidresni, kad atitinkamų organizacijų dalyvavimas taptų prasmingesnis ir būtų užtikrintas bendrai priimtų priemonių veiksmingumas. ES ir Lotynų Amerikos bei Karibų jūros regiono šalių (LAKR) santykiai užmegzti jau prieš daugiau kaip tris dešimtmečius politinių judėjimų ir socialinių organizacijų ryšių pagrindu. Todėl norint atnaujinti dvišalį regionų dialogą, nepakanka vien tik į darbotvarkę įtraukti naujus klausimus ar pasirūpinti, kad ji būtų išsamesnė ir veiksmingesnė; įvairiems subjektams ir sektoriams būtina suteikti galimybę dalyvauti šiame dialoge.

4.2 Norint paskatinti ir įteisinti regioninės integracijos procesą, būtinas pilietinės visuomenės organizacijų impulsas „iš apačios į viršų“. Be to, viešajai socialinės sanglaudos politikai įgyvendinti reikia steigti ir stiprinti dalyvaujamąsias socialines institucijas. Šiuo požiūriu EESRK prašo Komisijos atnaujinant programą EurosociAL pasvarstyti ir apie pilietinės visuomenės organizacijų ir jas atstovaujančių įstaigų ar organizacijų stiprinimo regionų lygiu programą.

4.3 EESRK visiškai pritaria siekiui sukurti išsamesnę ir praktiškesnę dvišalės regionų strateginės partnerystės veiksmų programą, kurią būtų galima stebėti ir vertinti. Kad ši programa būtų kuo veiksmingesnė, be kitų priemonių, ją įgyvendinant turės dalyvauti įvairios Lotynų Amerikos ir ES organizuotos pilietinės visuomenės atstovaujamosios organizacijos: Mercosur konsultacinis forumas ekonomikos ir socialiniais klausimais, SICA konsultacinis komitetas, Andų darbo ir verslo konsultacinės tarybos, Andų vietinių tautų konsultacinė taryba ir Andų vartotojų biuras, kitos Čilėje ir Meksikoje galinčios iškilti organizacijos ir pats EESRK. Visos šios organizacijos gali teigiamai prisidėti prie socialinės sanglaudos, klimato kaitos, inovacijų, migracijos ir tinkamo užimtumo politikos, kuri gali būti priimta aukščiausiojo lygio susitikime ir įtraukta į dvišalę regionų darbotvarkę. Todėl EESRK ketina padėti sukurti abiejų regionų organizuotos pilietinės visuomenės atstovaujamųjų organizacijų dvišalio koordinavimo mechanizmą, kuris padėtų įnešti minėtą indėlį laikotarpiais tarp ES ir Lotynų Amerikos aukščiausiojo lygio susitikimų.

4.4 EESRK pritaria numatomam ES ir Lotynų Amerikos bei Karibų jūros regiono šalių fondo, kuriam būtų pavesta rengti, stebėti ir, prireikus, vykdyti aukščiausiojo lygio susitikimų įgaliojimus, sukūrimui ir mano, kad įvairių subjektų susiejimo ir įtraukimo funkcija, kurią minėtas fondas galėtų atlikti, šiuo požiūriu gali būti labai naudinga. EESRK, kaip Europos organizuotai pilietinei visuomenei geriausiai atstovaujanti institucija, pageidautų dalyvauti būsimo ES ir Lotynų Amerikos bei Karibų jūros regiono šalių fondo valdyme.

4.5 Kaip buvo reikalaujama visuose ankstesniuose aukščiausiojo lygio susitikimuose, organizuotos pilietinės visuomenės dalyvavimas turės atsispindėti asociacijos sutartyse jų pagrindu sukuriant jungtinius konsultacinius komitetus, į jas įtraukiant socialinį, darbo ir aplinkos apsaugos aspektą, taip pat įtraukiant pilietinę visuomenę ir su ja konsultuojantis atliekant tokių sutarčių poveikio įvertinimą.

4.6 EESRK ragina pripažinti pilietinės visuomenės teisę dalyvauti Meksikos ir ES strateginėje partnerystėje vadovaujantis ES ir Brazilijos strateginės partnerystės pavyzdžiu, kai buvo sukurtas abiejų šalių pilietinės visuomenės atstovaujamųjų institucijų apskritasis stalas.

4.7 EESRK nuomone, siekiant organizuotą pilietinę visuomenę veiksmingai įtraukti į dvišalę regionų strateginę partnerystę, būtina glaudžiau bendradarbiauti su Europos ir Lotynų Amerikos šalių parlamentine asamblėja. Šiuo tikslu Komitetas sukurs veiksmingą komunikacijos su šia asamblėja sistemą ir, kaip stebėtojos statusą EuroLat turinti institucija, perteiks organizuotos pilietinės visuomenės nuomonę asamblėjoje svarstomais ar išspręstais klausimais. 4.3 punkte paminėto dvišalio koordinavimo mechanizmo sukūrimas būtų svarus indėlis siekiant šio tikslo.

4.8 Be to, EESRK pageidautų aktyvesnio socialinių ir profesinių organizacijų dalyvavimo nustatant ir įgyvendinant antrąjį programos EurosociAL etapą. Komitetas mano, kad jis galėtų veiksmingiau prisidėti prie Socialinės sanglaudos forumo, jei būtų labiau įtrauktas į jo rengimą ir vystymą.

5. ES ir Lotynų Amerikos santykių socialiniai ir ekonominiai aspektai

5.1 Lotynų Amerikos ir Europos Sąjungos imigracijos politika

5.1.1 Dėl intensyvėjančių migracijos iš Lotynų Amerikos į Europą srautų Europos ir Lotynų Amerikos dialogas dėl migracijos turėtų būti viena pagrindinių dvišalės regionų darbotvarkės temų. Dialogo pagrindu turėtų būti sudaryti susitarimai, kuriuose pirmenybė turėtų būti teikiama prevencinės migracijos politikos vystymui pasiūlant teisėtus migracijos būdus ir skatinant tinkamą integracijos politiką. Taigi, migrantams reikėtų užtikrinti pagrindines teises, visų pirma darbo ir socialines, sudaryti susitarimus dėl imigrantų profesinės kvalifikacijos pripažinimo, palengvinti ES gyvenančių darbuotojų migrantų laikinos migracijos ir šeimos susijungimo procedūras, sudaryti susitarimus dėl imigrantų teisės dalyvauti politiniame gyvenime skatinimo. Atitinkamos sąlygos turėtų būti užtikrinamos ir iš ES į Lotynų Ameriką ir Karibų jūros regiono šalis persikėlusiems migrantams.

5.1.2 Kalbant apie laikinus (komandiruoti darbuotojai) ar nuolatinius (tradicinė emigracija) migracijos srautus, reikėtų rasti sprendimus, kad laikinai iš ES į Lotynų Ameriką ar priešinga kryptimi paslaugų teikimo ar verslo investicijų tikslais komandiruoti darbuotojai neturėtų mokėti socialinio draudimo įmokų ir kilmės šalyje, ir toje šalyje, kurioje dirba. Tokio dvigubo socialinio draudimo įmokų mokėjimo būtų galima išvengti dvišalėmis priemonėmis, kurios užtikrintų taikomų teisės aktų vientisumą.

5.1.3 Labiau tradicinės emigracijos atveju nepaprastai svarbu reguliuoti išmokų, ypač pensijų, perkeliamumą. ES ir Lotynų Amerikai priėmus ar pradėjus taikyti minėtus mechanizmus, kokie jau taikomi kitose srityse, tai būtų naudinga abiems regionams ir būtų sudarytos palankesnės sąlygos darbuotojams emigrantams, kurie baigę profesinę karjerą galėtų grįžti į savo šalį ir gauti pensiją, kurią jie sukaupė dirbdami ir mokėdami įmokas.

5.1.4 Kad darbuotojai migrantai nebūtų skatinami trumpalaikiam šeimos susijungimui, kitaip sakant, išsikelti iš kilmės šalies, šeimos išmokos galėtų būti skiriamos ir tais atvejais, kai darbuotojas dirba vienoje šalyje, o jo šeimos nariai gyvena kitoje. Taip būtų sudaryta galimybė perkelti teises užuot vertus keltis šeimas, o tai būtų naudinga visiems. Šiuo požiūriu visų pirma reikėtų dėti pastangas, kad į jau esamas ES ir Lotynų Amerikos bei Karibų jūros regiono šalių asociacijos sutartis arba tas, dėl kurių šiuo metu deramasi, būtų įtrauktos panašios socialinės apsaugos nuostatos kaip Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimuose (4). Galiausiai, kadangi yra sudarytas Lotynų Amerikos daugiašalis socialinės apsaugos susitarimas (5) ir priimtas Reglamentas 883/2004, galima būtų apsvarstyti šių dviejų priemonių derinimo galimybę; tai būtų naudinga darbuotojams ir įmonėms. Be to, tai padėtų pagerinti ES ir Lotynų Amerikos ekonominius ir socialinius santykius.

5.1.5 EESRK nuomone, labai svarbu, kad vienas iš būsimos programos EurosociAL II veiklos prioritetų būtų migracijos tarp ES ir Lotynų Amerikos klausimas. Be to, Komitetas ragina įgyvendinti Europos Parlamento pasiūlymą įsteigti Dvišalę regionų migracijos observatoriją.

5.2 Socialinė sanglauda

5.2.1 Europos patirtis rodo, kad įgyvendinant sanglaudos politiką struktūrinių fondų nepakanka, reikalingas visuotinis ir nuoseklus požiūris, apimantis politiką daugelyje sričių nuo makroekonomikos stabilumo iki kovos su diskriminacija. Sanglauda iš esmės priklauso nuo nacionalinės politikos ir išteklių, todėl Lotynų Amerika daugiau dėmesio turėtų skirti vidaus politikai (fiskalinei, socialinės apsaugos), aktyviai skatinančiai konkurencingumą ir tinkamą užimtumą.

5.2.2 Socialinės sanglaudos skatinimui vykstant regioninės integracijos procesams reikalingas visas priemonių kompleksas. Jis turėtų apimti šalių ir regionų skirtumų pripažinimą ir kitus veiksmus, susijusius su infrastruktūra, sanglaudos fondais, teisės aktų derinimu, reguliavimo politika, veiksmingais ginčų sprendimo mechanizmais, darbo teise, bendru migracijos valdymu, pramonės politika ir gamybos sektorių reguliavimo politika. Be išskirtinai institucinio požiūrio plėtojant dvišalę regionų partnerystę, EESRK nuomone, reikėtų vystyti sektorių dialogą, kol bus parengtas dvišalis regionų veiksmų planas, skatinantis integracijos tendencijas ir prisidedantis prie regiono ekonominės ir socialinės konvergencijos šalinant šalių ir regionų vidaus skirtumus.

5.2.3 EESRK yra įsitikinęs, kad ryžtingas demokratinės darbo santykių sistemos postūmis, tinkamo darbo plėtra, šešėlinės ekonomikos sureguliavimas, socialinė apsauga, kolektyvinės derybos ir socialinis dialogas yra esminiai socialinės sanglaudos veiksniai. Todėl prašo EuroSociAL II įtraukti socialinius partnerius vertinant, kokia buvo pradinė EuroSociAL patirtis šioje srityje, ir rengiant bei valdant tolesnius veiksmus.

5.2.4 EESRK mano, kad siekiant socialinės sanglaudos labai svarbu pripažinti vietinių tautų teises, kaip nustatyta 1989 m. TDO konvencijoje Nr. 169 dėl vietos gyventojų ir genčių nepriklausomose valstybėse.

5.3 Asociacijos sutartys

5.3.1 EESRK požiūriu, siekiant palengvinti šiuo metu dėl asociacijos sutarčių vykstančias derybas ir prisidėti prie abiejų regionų socialinės sanglaudos tikslų, tokiose sutartyse, kurios susijusios su plataus masto ekonomikos liberalizavimo procesais, turi būti tinkamai atsižvelgta į atitinkamų Lotynų Amerikos subregionų ir ES skirtumus. Tuo tikslu reikėtų naudoti šias priemones: tvarumo vertinimas (įskaitant nuolatinio organizuotos pilietinės visuomenės dalyvavimo poveikio tyrimus), specialaus ir diferencijuoto režimo taikymo mažiau išsivysčiusioms šalims principo pripažinimas, išimčių ir pereinamųjų laikotarpių nustatymas sektoriuose, kuriuose to reikia, diferencijuotas požiūris į vystomąjį bendradarbiavimą ir konvergencijos fondų suteiktas postūmis.

5.3.2 Kita vertus, EESRK nuomone, labai svarbu, kad ES ir toliau vykdytų paramos regioninės integracijos procesams Lotynų Amerikoje politiką. Tiek su kai kuriomis šalimis pradėtos daugiašalės derybos, tiek su kitomis užmegzta strateginė partnerystė turi padėti sudaryti regioninius susitarimus ir sustiprinti integracijos procesus. Šiuo tikslu reikėtų taikyti 5.2.2 punkte nurodytą strategiją ir priemones. EESRK nuomone, tai yra dvišalės regionų strateginės partnerystės pagrindas ir svarbiausia sąlyga, kad Europa ir Lotynų Amerika taptų pasauliniais partneriais daugiašalio valdymo struktūroje.

5.3.3 EESRK prašo, kad būtų išplėtotos ir pradėtos taikyti ES ir Čilės asociacijos sutarties nuostatos dėl pilietinės visuomenės dalyvavimo. Todėl ragina konsultuotis su EESRK ir Čilės pilietinės visuomenės atstovaujamosiomis organizacijomis. EESRK taip pat prašo ES ir Meksikos asociacijos sutarties tarybos įsteigti jungtinį konsultacinį komitetą, kuris vykdytų stebėseną ir konsultuotųsi su organizuota pilietine visuomene sutarties klausimais.

5.4 Bendradarbiavimas

5.4.1 Pastaraisiais metais įdėta daug pastangų siekiant ES vystomąjį bendradarbiavimą pritaikyti prie pasikeitimų vystymosi darbotvarkėje, įskaitant šalims, kuriose gaunamos vidutinės pajamos, būdingus aspektus. EESRK neprieštarauja, kad ES ir toliau lėšas visų pirma skirtų regiono šalims, kuriose gaunamos mažesnės pajamos, tačiau mano, kad reikėtų tęsti bendradarbiavimą su šalimis, kuriose gaunamos vidutinės pajamos, ir taip siekti strateginių tikslų: makroekonominio ir finansų sistemos stabilumo, institucinių gebėjimų stiprinimo, viešosios politikos veiksmingumo ir efektyvumo, mokesčių reformų, gamybos pajėgumų ir investicijų į žmogiškąjį kapitalą, inovacijų ir paramos socialiniams subjektams, kaip institucinių ir teisės aktų pokyčių skatintojams.

5.4.2 Sudarius asociacijos sutartis, reikėtų geriau priderinti bendradarbiavimo programas, kad būtų remiama gamybos pertvarkymo ir konkurencingumo didinimo politika ypatingą dėmesį skiriant MVĮ pajėgumams, prekybos sąlygų gerinimui ir realiems rinkų ryšiams.

5.4.3 Taip pat reikėtų sustiprinti prekybinius pajėgumus ir paskatinti priimti bendrą politiką, susijusią su regioninės integracijos procesais, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos socialinei ir teritorinei sanglaudai ir sumažinti vidiniai skirtumai. Bendradarbiavimas švietimo, mokslo ir technologijų srityje taip pat gali sudaryti sąlygas pertvarkyti gamybą ir teikti paramą nacionalinei mokslinių tyrimų, technologijų plėtros ir inovacijų politikai, tiek viešosioms įstaigoms vykdant veiklą, tiek įgyvendinant privačiam sektoriui skirtas skatinamąsias programas.

6. Inovacijos, gamybos pertvarkymas ir plėtra

6.1 Rengiantis šeštajam ES ir Lotynų Amerikos bei Karibų jūros regiono šalių aukščiausiojo lygio susitikimui, vyriausybės nusprendė, kad daugiausia dėmesio bus skirta inovacijų klausimui. Inovacijos – tai viena pagrindinių (jei ne pagrindinė) vystymosi varomųjų jėgų ir yra itin svarbios siekiant užtikrinti ilgalaikius ir tvarius augimo ir gerovės ciklus. Nors pramonė tebėra pagrindinis techninės pažangos užtikrinimo veiksnys, inovacijos skverbiasi į kitus gamybos sektorius: paslaugų, žemės ūkio ir energetikos, todėl jos labai svarbios produktyvumo didinimui daugelyje kitų sričių.

6.2 Be to, inovacijos yra dviejų ryškių ekonomikos globalizacijos tendencijų – žinių ekonomikos vystymo ir perėjimo prie tvarios ekonomikos – lemiamas veiksnys. Šiose srityse inovacijų visuotinio ir vietos aspektų sąveika yra būtina sąlyga.

6.3 EESRK pasiūlys atitinkamoms Lotynų Amerikos organizacijoms, kad šeštame ES ir Lotynų Amerikos organizuotos pilietinės visuomenės susitikime būtų aptarta inovacijų svarba gamybos pertvarkymui, plėtrai ir socialinei sanglaudai bei įvairūs inovacijų socialinės dimensijos aspektai. Tai labai svarbu regionų dvišaliams santykiams kaip tik šiuo metu, kai siekiama sukurti asociacijos sutarčių „tinklą“, apimantį laisvosios prekybos zonas. Šiose sutartyse, kurios priskiriamos „PPO plius“ tipui, numatyti aukšti ekonomikos liberalizavimo tikslai pranoksta minėtos organizacijos vedamų derybų tikslus, todėl gali lemti dideles prisitaikymo išlaidas, kurias būtų galima sumažinti vykdant aktyvią gamybos pertvarkymo ir modernizavimo bei konkurencingumo didinimo politiką, kurioje išskirtinis dėmesys turi būti skiriamas nacionalinių mokslinių tyrimų, technologijų plėtros ir inovacijų sistemų sukūrimui.

6.4 Technologijų perdavimas dėl jo lemiamo vaidmens inovacijų diegimo procesuose yra ypač svarbus aspektas. Asociacijos sutartyse iškelti aukšti intelektinės nuosavybės teisių apsaugos reikalavimai gali būti paskata arba garantas Europos investuotojams vykdant technologijų perdavimą, tačiau kartu, kaip pažymėjo kai kurios regiono vyriausybės, gali būti didelė kliūtis technologijų ir inovacijų kūrimui bei perdavimui. Todėl labai svarbu užtikrinti didesnį šių sutarčių lankstumą ir į jas įtraukti formuluotes, kuriomis būtų pripažįstami dideli abiejų regionų skirtumai šioje srityje. Kaip jau minėta, šiuo tikslu į jas turėtų būti įtrauktas ES vystomasis bendradarbiavimas.

6.5 ES jau turi daug bendradarbiavimo su Lotynų Amerikos mokslinių tyrimų, technologijų plėtros ir inovacijų srityje priemonių. Visų pirma reikėtų paminėti Septintojoje bendrojoje mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros programoje ir susitarimuose dėl technologinio bendradarbiavimo, pasirašytuose su santykinai labiau išsivysčiusiomis regiono šalimis, numatytas priemones, taip pat dvišales regionų stipendijų ir akademinio bendradarbiavimo programas (Albán, ALFA) bei Europos Komisijos švietimo generalinio direktorato vykdomas programas. Vis dėlto kol kas nėra integruotos strategijos, kuri apimtų visas priemones ir jas susietų su regionų dvišalės partnerystės tikslais. Būtina skubiai išspręsti dabartinę priemonių nenuoseklumo problemą, visų pirma Komisijoje, ir užtikrinti, kad jos padėtų sustiprinti nacionalinius mokslinių tyrimų, technologijų plėtros ir inovacijų pajėgumus. Šiuo požiūriu reikėtų neužmiršti, kad svarbu sukurti ES ir LAKR bendrąją aukštojo mokslo ir inovacijų erdvę, kuri būtų regionų dvišalės strateginės partnerystės ir abiejų regionų inovacijų ir vystymosi darbotvarkės dalis. Bendradarbiavimas švietimo, mokslo ir technologijų srityje gali paskatinti gamybos pertvarkymą ir būti parama nacionalinei mokslinių tyrimų, technologijų plėtros ir inovacijų politikai.

6.6 Inovacijos apima ir daugelį kitų dvišalei regionų partnerystei svarbių sričių, pavyzdžiui, gyvenimo lygio kėlimą ir jo kokybės gerinimą, kadangi daro poveikį maisto produktų gamybos sektoriaus našumo didinimui ir taip padeda užtikrinti aprūpinimą maisto produktais. Taip pat leidžia diegti novatoriškus metodus, technologijas, produktus ir paslaugas sveikatos, švietimo ir socialinės apsaugos srityse. Taip tam tikroms gyventojų grupėms sudaromos palankesnės sąlygos gauti minėtas paslaugas ir panaikinama diskriminacija, kuri pasireiškia naudojant informacines ir ryšių technologijas. Naujos technologijos, skirtos atsinaujinančiosios energijos gamybai, energijos vartojimo efektyvumo didinimui, iškastinių energijos išteklių keliamos taršos mažinimui, taip pat technologijos, susijusios su prieigos prie geriamojo vandens ir dirvožemio dykumėjimo problemų sprendimu, yra kiti inovacijų svarbos siekiant gerinti piliečių gyvenimo kokybę pavyzdžiai (6).

6.7 Vieningai pripažįstama, kad trys inovacijų ramsčiai yra žinios, institucijos ir įmonės. Taigi iš esmės pagrindiniai inovacijų proceso dalyviai yra universitetai, viešosios įstaigos ir gamybos centrai. Vis dėlto inovacijų pagrindu gali būti skirtingo pobūdžio žinios: mokslinės, technologinės, paveldėtos ar sukauptos (pavyzdžiui, vietos augalų savybes žinančių vietos gyventojų, kvalifikuotų įmonės darbuotojų). Taip pat ir kalbant apie institucijas, kurios skiriasi nuo rinkos institucijų, omenyje turimos agentūros ar kitos viešosios įstaigos, tačiau inovacijų skatinimui svarbios ir kitokio pobūdžio institucijos, pavyzdžiui, tos, kurios reguliuoja darbo santykius. Galiausiai, inovacijos susijusios ne tik su gamybos sektoriumi ir įmonėmis, bet ir su socialiniu (sveikata, švietimas, būstas, gynyba, teisingumas, saugumas) ar aplinkos (vanduo, dirvožemis, biologinė įvairovė, miškų naikinimas ir kt.) sektoriais.

6.8 Teorinės analizės srityje pripažinta būtinybė į inovacijas žvelgti iš visaapimančios socialinės perspektyvos ir laikyti jas sistemine visuma, darančia poveikį visai visuomenei ir kartu visiems sektoriams, apimančia daugybę įvairiausių aspektų nuo grynai mokslinių ir technologinių iki socialinių ir institucinių. Todėl nuo dešimto dešimtmečio dėmesio skiriama ir socialiniams, kultūriniams bei organizaciniams inovacijų aspektams, į kuriuos anksčiau buvo mažai atsižvelgiama. Istoriniu požiūriu technologinės inovacijos neatsiejamos nuo socialinių inovacijų arba socialinio inovacijų aspekto ir atvirkščiai. Ryšys tarp socialinių inovacijų ir ekonominės plėtros akivaizdus, todėl socialinis inovacijų aspektas galėtų būti laikomas gyvybiškai svarbiu, ypač pradiniame struktūrinio vystymosi etape.

6.9 Dar viena svarbi inovacijų ypatybė – jos padeda kurti socialinę struktūrą mezgant socialinius ryšius tarp asmenų, grupių, kolektyvų ir įstaigų bendro sutarimo dėl esminių dalykų pagrindu (bendras turtas, bendras interesas, bendra ateitis ir kt.). Šie ryšiai gali padėti sudaryti palankias socialines sąlygas inovacijų diegimui, integravimui ir skleidimui.

6.10 Kita vertus, nereikėtų pamiršti, kad tam tikros socialinės kliūtys, pavyzdžiui, skurdas, neabejotinai stabdo inovacijų procesus. Viena vertus, todėl, kad dėl menkos paklausos jos trukdo įsisavinti inovacijų paskatintą gamybos padidėjimą. Kita vertus, todėl, kad trūksta žmogiškojo kapitalo, galinčio skatinti ir vystyti inovacijų procesus.

6.11 Maža to, inovacijos yra sudėtingų įvairaus pobūdžio žinias kuriančių, skleidžiančių ir taikančių subjektų santykių rezultatas. Daugeliu atvejų (pavyzdžiui, kuriant pramonės ir vystymosi centrus ir branduolius) inovacijoms reikalingas stiprus regionų ir vietos lygmens postūmis, kuris neįmanomas be organizuotos pilietinės visuomenės dalyvavimo. Inovacijos lemia esminius kultūrinius pokyčius, todėl joms skiriamas didžiausias dėmesys ekonominėse ir socialinėse strategijose. Įmonių lygmeniu inovacijoms reikalingos brangios ir ilgalaikės investicijos. Tam būtina, kad visuomenė teigiamai vertintų pokyčius ir kad būtų sukurtos derybomis ir bendru sutarimu paremtos darbo santykių sistemos. Be to, reikalinga žmogiškojo kapitalo mokymo įvairiais etapais ir lygiais politika, pavyzdžiui, profesinio mokymo ir mokymosi visą gyvenimą.

6.12 Iš viso to, kas išdėstyta šioje nuomonėje, galima padaryti išvadą, kad socialinis inovacijų aspektas yra itin svarbus. Kad būtų išvengta pavojaus, galinčio kilti dėl technokratinio požiūrio į inovacijas, reikia pabrėžti visuomenės dalyvavimo šiuose procesuose ir institucinių gairių, skatinančių inovacijas ir sudarančių joms palankias sąlygas, svarbą. Tai ypač svarbu EESRK, todėl jis ragina socialinius subjektus ir jų atstovaujamąsias organizacijas konkrečiai dalyvauti rengiant pasiūlymus, susijusius su žmogiškuoju kapitalu ir apskritai socialinio aspekto įtraukimu į inovacijų veiksmų planą, kuris turės būti parengtas aukščiausiojo lygio susitikime.

2010 m. vasario 17 d., Briuselis Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkas Mario SEPI

(1) Iki šiol yra įvykę šie aukščiausiojo lygio susitikimai: 1999 m. Rio de Žaneire, 2002 m. Madride, 2004 m. Meksike, 2006 m. Vienoje, 2008 m. Limoje.

(2) Komisijos komunikatas Europos Parlamentui ir Tarybai „Europos Sąjunga ir Lotynų Amerika – pasaulinės reikšmės partnerystė“ COM(2009) 495/3.

(3) Žr. EESRK rekomendacijas, pateiktas „Programoje Europai“: ES turėtų „imtis veiksmų, kad besivystančioms šalims būtų suteikta daugiau teisių tarptautinėse organizacijose, visų pirma Tarptautiniame valiutos fonde ir pasaulio banke“ (18.3).

(4) 2000 m. sausio 24 d. Tarybos ir Komisijos sprendimas dėl Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimo, įsteigiančio asociaciją tarp Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Maroko Karalystės (2000/204/EB, EAPB), OL EB L 70, 2000.3.18, p. 1. Konkrečiai žr. 64–68 str.

(5) http://www.oiss.org/IMG/pdf/Convenio_2007_esp.pdf.

(6) Dokumentas, kuriame pateikiama 2009 m. lapkričio mėn. Estorilyje įvyksiančio devyniolikto inovacijoms skirto aukščiausiojo lygio susitikimo parengiamųjų diskusijų santrauka. Pirėnų pusiasalio ir Lotynų Amerikos šalių generalinis sekretoriatas.