/* KOM/2010/0699 galutinis - NLE 2010/0340 */ Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Vietnamo Socialistinės Respublikos pagrindų susitarimo dėl visapusės partnerystės ir bendradarbiavimo pasirašymo





[pic] | EUROPOS KOMISIJA | Briuselis, 2010.11.29 KOM(2010) 699 galutinis 2010/0340 (NLE) Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS [data] dėl Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Vietnamo Socialistinės Respublikos pagrindų susitarimo dėl visapusės partnerystės ir bendradarbiavimo pasirašymo AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 2007 m. gegužės mėn. Taryba įgaliojo Komisiją su Vietnamu derėtis dėl Partnerystės ir bendradarbiavimo pagrindų susitarimo, kuris grindžiamas 2004 m. lapkričio mėn. įgaliojimu derėtis su Tailandu, Indonezija, Singapūru, Filipinais, Malaizija ir Brunėjumi. Derybos su Vietnamu pradėtos 2007 m. lapkričio mėn. Hanojuje. Abi šalys partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimą parafavo 2010 m. spalio 4 d. Briuselyje, po to, kai derybų rezultatus patvirtino Nuolatinių atstovų komitetas (COREPER). Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimas su Vietnamu yra trečias po Indonezijos ir Filipinų susitarimų praeitais metais su ASEAN šalimi sudarytas susitarimas. Jis pakeis šiuo metu galiojantį 1995 m. Europos bendrijos ir Vietnamo susitarimą ir 1980 m. Europos ekonominės bendrijos ir Pietryčių Azijos valstybių asociacijos narių bendradarbiavimo susitarimą, prie kurio 1999 m. prisijungė Vietnamas. Susitarimas su Vietnamu – tai dar vienas žingsnis link aktyvesnės politinės ir ekonominės ES veiklos Pietryčių Azijoje. Jame įtvirtintos įprastinės politinės ES nuostatos, susijusios su žmogaus teisėmis, Tarptautiniu baudžiamuoju teismu, masinio naikinimo ginklais, šaulių bei lengvaisiais ginklais ir kova su terorizmu; susitarimu taip pat įgyvendinamos ES mokesčių ir migracijos politikos nuostatos. Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimas – tai pagrindas ES ir jos valstybėms narėms imtis aktyvesnės veiklos Vietname vystymosi, prekybos, ekonomikos ir teisingumo srityse. Jis apima tokias sritis kaip sveikata, aplinka, klimato kaita, energetika, švietimas ir kultūra, darbas, užimtumas ir socialiniai reikalai, mokslas bei technologijos ir transportas. Be to, susitarime reglamentuojami teisinio bendradarbiavimo, pinigų plovimo ir teroristų finansavimo, organizuoto nusikalstamumo ir korupcijos klausimai. Jis taip pat aprėpia Vietnamui ypač svarbias sritis, pavyzdžiui, bendradarbiavimą žmogaus teisių ir teisinės valstybės stiprinimo klausimais, taip pat po karo likusių sprogmenų pašalinimo ir gaivalinių nelaimių prevencijos srityse. Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimas palengvins derybas dėl laisvosios prekybos susitarimo ir jo sudarymą su Vietnamu siekiant ES tikslo – sukurti vientisus ekonominius ir politinius ES ir ASEAN šalių santykių pagrindus. 2010/0340 (NLE) Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS [data] dėl Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Vietnamo Socialistinės Respublikos pagrindų susitarimo dėl visapusės partnerystės ir bendradarbiavimo pasirašymo EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 ir 209 straipsnius kartu su 218 straipsnio 5 dalimi, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[1], kadangi: 1. 2007 m. gegužės 14 d. Taryba įgaliojo Komisiją derėtis dėl partnerystės ir bendradarbiavimo pagrindų susitarimo (toliau – susitarimas) su Vietnamo Socialistine Respublika. 2. Susitarimas turėtų būti pasirašytas su sąlyga, kad jis gali būti sudarytas vėliau. Į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo V antraštinės dalies III dalies taikymo sritį patenkančios šio susitarimo nuostatos Jungtinei Karalystei ir Arijai privalomos ne kaip Europos Sąjungos daliai, o kaip atskiroms susitariančiosioms šalims, nebent Europos Sąjunga kartu su Jungtine Karalyste ir (arba) Airija praneštų Vietnamui, kad Jungtinei Karalystei ir (arba) Airijai jos privalomos kaip Europos Sąjungos daliai pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėtą Protokolą Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės. Jei Jungtinė Karalystė ir (arba) Airija pagal Protokolo Nr. 21 4a straipsnį nebėra saistoma kaip Europos Sąjungos dalis, Europos Sąjunga kartu su Jungtine Karalyste ir (arba) Airija nedelsdamos praneša Vietnamui apie bet kokį savo pozicijos pasikeitimą; tokiu atveju susitarimo nuostatos joms privalomos kaip atskiroms susitariančiosioms šalims. Tas pats taikoma Danijai pagal prie šių sutarčių pridėtą Protokolą Nr. 22 dėl Danijos pozicijos. NUSPRENDĖ: 1 straipsnis Sąjungos vardu patvirtinamas Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Vietnamo Socialistinės Respublikos pagrindų susitarimo dėl visapusės partnerystės ir bendradarbiavimo pasirašymas su sąlyga, kad bus priimtas Tarybos sprendimas dėl minėto susitarimo sudarymo. Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo. 2 straipsnis Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį, įgaliotą pasirašyti susitarimą Europos Sąjungos vardu. 3 straipsnis Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo priėmimo. Priimta Briuselyje […] Tarybos vardu Pirmininkas […] PRIEDAS EUROPOS SĄJUNGOS BEI JOS VALSTYBIŲ NARIŲ IR VIETNAMO SOCIALISTINĖS RESPUBLIKOS PAGRINDŲ SUSITARIMAS DĖL VISAPUSĖS PARTNERYSTĖS IR BENDRADARBIAVIMO EUROPOS SĄJUNGA, toliau – Sąjunga, ir BELGIJOS KARALYSTĖ, BULGARIJOS RESPUBLIKA, ČEKIJOS RESPUBLIKA, DANIJOS KARALYSTĖ, VOKIETIJOS FEDERACINĖ RESPUBLIKA, ESTIJOS RESPUBLIKA, GRAIKIJOS RESPUBLIKA, ISPANIJOS KARALYSTĖ, PRANCŪZIJOS RESPUBLIKA, AIRIJA, ITALIJOS RESPUBLIKA, KIPRO RESPUBLIKA, LATVIJOS RESPUBLIKA, LIETUVOS RESPUBLIKA, LIUKSEMBURGO DIDŽIOJI HERCOGYSTĖ, VENGRIJOS RESPUBLIKA, MALTOS RESPUBLIKA, NYDERLANDŲ KARALYSTĖ, AUSTRIJOS RESPUBLIKA, LENKIJOS RESPUBLIKA, PORTUGALIJOS RESPUBLIKA, RUMUNIJA, SLOVĖNIJOS RESPUBLIKA, SLOVAKIJOS RESPUBLIKA, SUOMIJOS RESPUBLIKA, ŠVEDIJOS KARALYSTĖ, JUNGTINĖ DIDŽIOSIOS BRITANIJOS IR ŠIAURĖS AIRIJOS KARALYSTĖ, Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo Susitariančiosios Šalys, toliau – valstybės narės, viena šalis, ir VIETNAMO SOCIALISTINĖ RESPUBLIKA, kita šalis, toliau kartu – Šalys, ATSIŽVELGDAMOS į tradicinius Šalių draugystės ryšius ir glaudžius istorinius, politinius bei ekonominius jas vienijančius santykius, KADANGI Šalys ypač daug dėmesio skiria visapusiškam tarpusavio santykių pobūdžiui, kaip matyti, be kita ko, iš 2005 m. Vietnamo parengto „Vietnamo ir Europos Sąjungos santykių iki 2010 m. pagrindinio plano ir gairių iki 2015 m.“ ir vykstančių Šalių diskusijų, KADANGI Šalys mano, kad šis susitarimas yra platesnių ir nuoseklių jų tarpusavio santykių, grindžiamų susitarimais, kurių šalimis jos yra, dalis, PATVIRTINDAMOS savo įsipareigojimą laikytis bendrųjų tarptautinės teisės principų ir Jungtinių Tautų Chartijos tikslų bei principų ir paisyti demokratijos principų bei žmogaus teisių, PATVIRTINDAMOS pagarbą Vietnamo Socialistinės Respublikos nepriklausomybei, suverenumui, teritoriniam vientisumui ir nacionalinei vienybei, PATVIRTINDAMOS savo įsipareigojimą laikytis gero valdymo principo ir kovoti su korupcija, PATVIRTINDAMOS norą skatinti ekonominę ir socialinę savo gyventojų pažangą, atsižvelgiant į tvaraus vystymosi principą bei aplinkos apsaugos reikalavimus, ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad Tarptautiniam baudžiamajam teismui tenka svarbus vaidmuo plėtojant taiką ir tarptautinį teisingumą, kurio tikslas veiksmingai traukti atsakomybėn už sunkiausius nusikaltimus, keliančius susirūpinimą visai tarptautinei bendruomenei, KADANGI Šalys sutinka, kad masinio naikinimo ginklų platinimas kelia didelę grėsmę tarptautiniam saugumui, ir nori šioje srityje stiprinti dialogą ir bendradarbiavimą. Visos tarptautinės bendruomenės įsipareigojimas kovoti su masinio naikinimo ginklų platinimu grindžiamas bendru sutarimu priimta JT ST rezoliucija Nr. 1540, PRIPAŽINDAMOS būtinybę laikantis Šalių tarptautinių įsipareigojimų siekti nusiginkluoti ir neplatinti ginklų, IŠREIKŠDAMOS savo besąlygišką įsipareigojimą kovoti su visomis terorizmo formomis laikantis tarptautinės teisės nuostatų, įskaitant žmogaus teisių apsaugos ir humanitarinę teisę, ir pradėti veiksmingą tarptautinį bendradarbiavimą bei imtis priemonių nusikalstamumui šalinti, ir atkreipdamos dėmesį į atitinkamas JT ST rezoliucijas, PRIPAŽINDAMOS 1980 m. kovo 7 d. Europos ekonominės bendrijos ir Filipinų, Indonezijos, Malaizijos, Singapūro bei Tailando (Pietryčių Azijos valstybių asociacijos (ASEAN) narių) bendradarbiavimo susitarimo, prie kurio 1999 m. prisijungė Vietnamas, ir 1995 m. liepos 17 d. Europos bendrijos ir Vietnamo Socialistinės Respublikos bendradarbiavimo susitarimo svarbą, PRIPAŽINDAMOS dabartinių Šalių santykių stiprinimo svarbą, siekdamos išplėsti bendradarbiavimą ir bendru noru įtvirtinti, pagilinti ir įvairinti savo santykius abiem Šalims svarbiose srityse, laikantis suverenumo, lygybės, nediskriminavimo, gamtinës aplinkos apsaugos ir abipusės naudos principais, PRIPAŽINDAMOS Vietnamo kaip besivystančios šalies statusą ir atsižvelgdamos į Šalių išsivystymo lygį, PRIPAŽINDAMOS didelę vystomojo bendradarbiavimo reikšmę besivystančių šalių, visų pirma žemų pajamų ir žemesnių nei vidutinių pajamų besivystančių šalių, tvariam ekonomikos augimui, tvariam vystymuisi ir visapusiam tarptautiniu mastu sutartų vystymosi tikslų, įskaitant Jungtinių Tautų tūkstantmečio vystymosi tikslus, įgyvendinimui laiku, PRIPAŽINDAMOS Vietnamo pažangą siekiant Tūkstantmečio vystymosi tikslų ir įgyvendinant jo socialinio ir ekonominio vystymosi strategiją bei jo, kaip žemų pajamų besivystančios šalies, dabartinį išsivystymo lygį, KADANGI Šalys ypatingą svarbą teikia tarptautinę prekybą reglamentuojantiems principams ir taisyklėms, nustatytiems Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) steigimo susitarime, ir poreikiui juos taikyti skaidriai ir nediskriminuojant, PRIPAŽINDAMOS didelę prekybos reikšmę vystymuisi ir prekybos lengvatų programų svarbą, IŠREIKŠDAMOS besąlygišką įsipareigojimą skatinti visus tvaraus vystymosi aspektus, įskaitant aplinkos apsaugą ir veiksmingą bendradarbiavimą kovojant su klimato kaita, taip pat veiksmingą tarptautiniu mastu sutartų Šalių ratifikuotų darbo standartų propagavimą ir įgyvendinimą, PABRĖŽDAMOS bendradarbiavimo migracijos srityje svarbą, PATVIRTINDAMOS savo norą stiprinti šalių bendradarbiavimą, pagrįstą bendromis vertybėmis ir abipuse nauda ir visiškai atitinkantį vykdomą regioninę veiklą, PAŽYMĖDAMOS, kad susitarimo nuostatos, patenkančios į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo V antraštinės dalies III dalies taikymo sritį, yra privalomos Jungtinei Karalystei ir Airijai, kaip atskiroms Susitariančiosioms Šalims, arba kaip Europos Sąjungos daliai, kaip nurodyta prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėtame Protokole dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės. Tas pats galioja ir Danijai pagal prie minėtų Sutarčių pridėtą protokolą dėl Danijos pozicijos, SUSITARĖ: I ANTRAŠTINĖ DALIS POBŪDIS IR TAIKYMO SRITIS 1 straipsnis Bendrieji principai 1. Šalys patvirtina savo įsipareigojimą laikytis bendrųjų tarptautinės teisės principų, kaip apibrėžta Jungtinių Tautų Chartijos tiksluose ir principuose, dar kartą patvirtintuose 1970 m. JT Generalinės Asamblėjos deklaracijoje dėl tarptautinės teisės principų, susijusių su taikiais santykiais ir valstybių bendradarbiavimu vadovaujantis JT Chartija, ir kitose atitinkamose tarptautinėse sutartyse, kuriose, be kita ko, įtvirtinti teisinės valstybės ir pacta sunt servanda principai; taip pat paisyti demokratijos principų bei žmogaus teisių, nustatytų JT Generalinės Asamblėjos Visuotinėje žmogaus teisių deklaracijoje ir kituose atitinkamuose tarptautiniuose žmogaus teisių dokumentuose, kurių susitariančiosiomis šalimis yra Šalys, kuriais grindžiama abiejų Šalių vidaus ir tarptautinė politika ir kurie yra esminis šio susitarimo elementas. 2. Šalys patvirtina savo įsipareigojimą toliau bendradarbiauti visapusiškai siekiant tarptautiniu mastu sutartų vystymosi tikslų, įskaitant Tūkstantmečio vystymosi tikslus, vykdydamos savo prisiimtus tarptautinius įsipareigojimus. Ši nuostata yra esminis šio susitarimo elementas. Šalys patvirtina savo įsipareigojimus atitinkamai pagal 2005 m. Europos konsensusą dėl vystymosi, Paryžiaus deklaraciją dėl pagalbos veiksmingumo, kuri 2005 m. priimta Aukšto lygio forume pagalbos veiksmingumo klausimais, Akros veiksmų darbotvarkę, priimtą Trečiajame aukšto lygio forume pagalbos veiksmingumo klausimais, ir 2006 m. priimtą Hanojaus principinę deklaraciją dėl pagalbos veiksmingumo siekiant toliau gerinti bendradarbiavimą, įskaitant pažangą atsiejant pagalbą ir kuriant geriau prognozuojamus pagalbos mechanizmus. 3. Šalys patvirtina įsipareigojimą skatinti visus tvaraus vystymosi aspektus, bendradarbiauti sprendžiant su klimato kaita ir globalizacija susijusias problemas ir prisidėti siekiant tarptautiniu mastu sutartų vystymosi tikslų, įskaitant Tūkstantmečio vystymosi tikslus. 4. Šalys susitaria, kad įgyvendindamos visus bendradarbiavimo aspektus pagal šį Susitarimą atsižvelgs į savo išsivystymo lygį, poreikius ir galimybes. 5. Šalys patvirtina, kad prekyba svarbi vystymuisi, o prekybos lengvatų programos padeda skatinti vystymąsi besivystančiose šalyse, taip pat ir Vietname. 6. Šalys susitaria, kad pagal šį susitarimą bendradarbiaus laikydamosi atitinkamų nacionalinių įstatymų, taisyklių ir kitų teisės aktų. 2 straipsnis Bendradarbiavimo tikslai Siekdamos stiprinti dvišalę partnerystę, Šalys įsipareigoja plėtoti išsamų dialogą ir skatinti tolesnį bendradarbiavimą visuose abiem Šalims svarbiuose sektoriuose. Jos visų pirma stengiasi: a) pradėti dvišalį bendradarbiavimą visuose svarbiuose regioniniuose ir tarptautiniuose forumuose bei organizacijose; b) siekdamos abipusės naudos plėtoti prekybą ir investicijas tarp Šalių; c) pradėti bendradarbiauti visose abiem Šalims svarbiose prekybos ir investicijų srityse, siekdamos palengvinti tvarius prekybos ir investicijų srautus bei užkirsti kelią ir pašalinti prekybos ir investicijų kliūtis, kad tai atitiktų ir papildytų esamas ir būsimas regionines EB-ASEAN iniciatyvas; d) plėtodamos vystomąjį bendradarbiavimą siekti panaikinti skurdą, skatinti tvarų vystymąsi, kovoti su kylančiais sunkumais, kaip antai klimato kaita ir užkrečiamos ligos, plėtoti ekonomikos reformą ir integruotis į pasaulio ekonomiką; e) pradėti bendradarbiauti teisingumo ir saugumo srityse, įskaitant teisinės valstybės principą ir teisinį bendradarbiavimą, duomenų apsaugą, migraciją, kovą su organizuotu nusikalstamumu, pinigų plovimu ir nelegaliais narkotikais; f) skatinti bendradarbiavimą visose abiem Šalims svarbiose srityse, įskaitant žmogaus teises, ekonominę politiką, finansines paslaugas, mokesčius, pramonės politiką ir mažas bei vidutines įmones, informacines ir ryšių technologijas, mokslą ir technologijas, energetiką, transportą, miestų ir regionų planavimą ir vystymą, turizmą, švietimą ir mokymus, kultūrą, klimato kaitą, aplinkos ir gamtos išteklius, žemės ūkį, miškininkystę, gyvulininkystę, žuvininkystę ir kaimo plėtrą, sveikatą, statistiką, darbo, užimtumo ir socialinius santykius, viešojo administravimo reformą, asociacijas ir nevyriausybines organizacijas, gaivalinių nelaimių prevenciją ir padarinių švelninimą, lyčių lygybę; g) plėsti abiejų Šalių dalyvavimą vykdomose ir skatinti dalyvavimą būsimose subregioninėse ir regioninėse bendradarbiavimo programose, kuriose gali dalyvauti kita Šalis; h) pradėti bendradarbiauti kovojant su masinio naikinimo ginklų platinimu ir jų tiekimo būdais, kitais būdais kovojant su nelegalia prekyba šaulių ir lengvaisiais ginklais, šalinant nuo karo likusius sprogmenis; i) pradėti bendradarbiavimą kovojant su terorizmu; j) įvairiomis priemonėmis, įskaitant kultūrinius mainus, informacinių technologijų naudojimą ir švietimą, didinti abiejų Šalių svarbą ir matomumą viena kitos regionuose; k) skatinti žmonių tarpusavio supratimą, be kita ko, seminaruose, konferencijose, jaunimo mainų programose ir kituose renginiuose bendradarbiaujant tokiems subjektams, kaip ekspertų grupės, akademinė bendruomenė, verslo atstovai ir žiniasklaida. 3 straipsnis Bendradarbiavimas regioninėse ir tarptautinėse organizacijose 1. Šalys įsipareigoja bendradarbiauti ir keistis nuomonėmis regioniniuose ir tarptautiniuose forumuose bei organizacijose, įskaitant Jungtines Tautas, jos agentūras ir organizacijas, ASEAN ir ES dialogą, ASEAN regioninį forumą (ARF) bei Azijos ir Europos susitikimą (ASEM) ir Pasaulio prekybos organizaciją (PPO). 2. Šalys taip pat susitaria šiose srityse skatinti ekspertų grupių, akademinės bendruomenės, nevyriausybinių organizacijų, verslo atstovų ir žiniasklaidos bendradarbiavimą seminaruose, konferencijose ir vykdant kitą susijusią veiklą su sąlyga, kad bendradarbiaujama abipusiu sutarimu. 4 straipsnis Dvišalis ir regioninis bendradarbiavimas 1. Vykstant dialogui ir bendradarbiavimui pagal šį susitarimą, skirdamos deramą dėmesį dvišalio bendradarbiavimo klausimams, abi Šalys susitaria kiekviename sektoriuje atitinkamą veiklą vykdyti dvišaliu ar regioniniu lygiu arba derindamos abiejų šių lygių veiklą. Pasirinkdamos tinkamą lygį, Šalys stengsis kiek įmanoma didinti poveikį visoms suinteresuotosioms šalims ir stiprinti jų dalyvavimą, kartu kuo geriausiai išnaudodamos turimus išteklius, atsižvelgdamos į politines ir institucines įgyvendinimo galimybes ir užtikrindamos nuoseklumą kitos veiklos atžvilgiu, kurioje dalyvauja Sąjunga ir ASEAN partneriai. Prireikus bendradarbiavimas gali apimti paramą ASEAN integracijai ir bendruomenės kūrimui. 2. Prireikus Šalys gali nuspręsti teikti finansinę paramą bendradarbiavimui susitarime reglamentuojamose arba su juo susijusiose srityse, laikydamosi savo finansinių procedūrų ir atsižvelgdamos į savo išteklius. Tokiu bendradarbiavimu visų pirma būtų remiama Vietnamo socialinė ir ekonominė reforma, ir jis galėtų apimti pajėgumų kūrimo priemones, pavyzdžiui, mokymo programų rengimą, praktinius užsiėmimus ir seminarus, ekspertų mainus, tyrimus ir kitas priemones, Šalių sutartas pagal paramos vystymosi teikėjų strategijas. II ANTRAŠTINĖ DALIS VYSTOMASIS BENDRADARBIAVIMAS 5 straipsnis Bendrieji principai 1. Pagrindinis vystomojo bendradarbiavimo tikslas – pasiekti Tūkstantmečio vystymosi tikslus, taip pat panaikinti skurdą, siekti tvaraus vystymosi ir integracijos į pasaulio ekonomiką. Įgyvendinant vystomojo bendradarbiavimo tikslus atsižvelgiama į Vietnamo socialinio ir ekonominio vystymosi strategijas ir programas. Šalys pripažįsta, kad jų vystomajam bendradarbiavimui tenka esminis vaidmuo įveikiant Vietnamo vystymosi sunkumus. 2. Šalys susitaria skatinti bendradarbiavimą laikydamosi savo procedūrų ir atsižvelgdamos į savo išteklius. 6 straipsnis Bendradarbiavimo tikslai Šalių vystomojo bendradarbiavimo strategijomis, be kita ko, siekiama: a) siekti tvaraus ekonomikos augimo; b) skatinti gyventojų ir socialinį vystymąsi; c) skatinti institucines reformas ir plėtrą; d) skatinti aplinkos tvarumą, atkūrimą ir geriausią patirtį bei gamtos išteklių išsaugojimą; e) užkirsti kelią klimato kaitos padariniams ir juos pašalinti; f) remti strategijas ir priemones, kuriomis siekiama palaipsniui integruotis į pasaulio ekonomiką ir prekybą. 7 straipsnis Bendradarbiavimo formos 1. Šalys susitaria, kad kiekviename bendradarbiavimo pagal šią antraštinę dalį sektoriuje veiklą vykdys dvišaliu ar regioniniu lygiu arba derindamos abiejų šių lygių veiklą, įskaitant trišalį bendradarbiavimą. 2. Šalių bendradarbiavimo formos gali apimti: a) Šalių sutartų projektų ir programų rengimą ir jiems teikiamą techninę pagalbą; b) gebėjimų stiprinimą rengiant mokymus, praktinius užsiėmimus ir seminarus, organizuojant ekspertų mainus, tyrimus ir bendrus Šalių mokslinius tyrinėjimus; c) prireikus galimybę apsvarstyti kitas bendradarbiavimo formas; d) keitimąsi informacija apie geriausią patirtį pagalbos veiksmingumo klausimais. III ANTRAŠTINĖ DALIS TAIKA IR SAUGUMAS 8 straipsnis Kova su masinio naikinimo ginklų ir jų siuntimo į taikinį priemonių platinimu 1. Šalys mano, kad masinio naikinimo ginklų bei jų siuntimo į taikinį priemonių platinimas tiek valstybiniams, tiek nevalstybiniams subjektams kelia vieną iš rimčiausių pavojų tarptautiniam stabilumui ir saugumui, ir kartu patvirtina savo pagrįstas teises siekiant taikių tikslų tyrinėti, kurti, naudoti, pardavinėti ir perduoti biologines, chemines ir branduolines technologijas ir susijusias medžiagas laikantis sutarčių ir konvencijų, kurių šalimis jos yra, nuostatų. Todėl Šalys susitaria bendradarbiauti ir prisidėti kovojant su masinio naikinimo ginklų platinimu ir tiekimo būdais, besąlygiškai laikydamosi savo galiojančių įsipareigojimų, prisiimtų pagal tarptautines nusiginklavimo ir neplatinimo sutartis ir susitarimus bei kitus atitinkamus tarptautinius Šalių įsipareigojimus, ir juos įgyvendindamos nacionaliniu mastu. Šalys susitaria, kad ši nuostata yra esminis Susitarimo elementas. 2. Be to, Šalys susitaria bendradarbiauti ir prisidėti kovojant su masinio naikinimo ginklų ir jų siuntimo į taikinį priemonių platinimu: a) imdamosi priemonių, siekdamos pasirašyti ir ratifikuoti visas atitinkamas tarptautines sutartis ir susitarimus arba prireikus prie jų prisijungti ir besąlygiškai vykdyti savo įsipareigojimus; b) pagal kiekvienos Šalies galimybes, į kurias tinkamai atsižvelgiama, sukurdamos veiksmingą nacionalinės eksporto kontrolės sistemą, kuria būtų kontroliuojamas su masinio naikinimo ginklais susijusių prekių eksportas ir tranzitas, įskaitant masinio naikinimo ginklų dvejopo panaudojimo technologijų galutinės paskirties kontrolę, ir užtikrinamos veiksmingos sankcijos už eksporto kontrolės taisyklių pažeidimus pagal JT ST rezoliucijos Nr. 1540 nuostatas, ir kuri neribotų įprasto ir teisėto importo ir eksporto bei finansinių operacijų. Ji gali aprėpti pagalbos teikimą, įskaitant gebėjimų stiprinimą. 3. Šalys susitaria palaikyti nuolatinį politinį dialogą, kuris papildys ir įtvirtins šias nuostatas. 9 straipsnis Bendradarbiavimas kovojant su visais neteisėtos prekybos šaulių ir lengvaisiais ginklais aspektais 1. Šalys pripažįsta, kad visi neteisėtos šaulių ir lengvųjų ginklų gamybos, perdavimo ir paleidimo į apyvartą aspektai, įskaitant pernelyg didelių jų kiekių kaupimą, ir nekontroliuojamas jų platinimas ir toliau kelia didelę grėsmę taikai ir tarptautiniam saugumui, ir kartu patvirtinta savo pagrįstas teises savigynai ir saugumo poreikiams gaminti, importuoti ir laikyti šaulių ir lengvuosius ginklus. Šiuo klausimu Šalys primena atitinkamas JT ST rezoliucijų Nr. 64/50 ir Nr. 64/51 nuostatas. 2. Šalys susitaria laikytis ir besąlygiškai įgyvendinti savo atitinkamus įsipareigojimus spręsti visus neteisėtos prekybos šaulių ir lengvaisiais ginklais problemos aspektus pagal galiojančius tarptautinius susitarimus, kurių susitariančiosiomis šalimis jos yra, ir JT Saugumo Tarybos rezoliucijas, taip pat įsipareigojimus pagal kitus atitinkamus šios srities tarptautinius dokumentus, pavyzdžiui, JT neteisėtos prekybos šaulių ir lengvaisiais ginklais visų aspektų prevencijos, kovos su ja ir jos panaikinimo veiksmų programą. 3. Šalys įsipareigoja prireikus pradėti politinį dialogą, siekdamos keistis nuomonėmis ir informacija ir vienodai vertinti neteisėtos prekybos šaulių ir lengvaisiais ginklais klausimus bei problemas, taip pat stiprinti šalių gebėjimus vykdyti tokios prekybos prevenciją, kovoti su ja ir ją išgyvendinti. 10 straipsnis Bendradarbiavimas kovos su terorizmu srityje Šalys dar kartą patvirtina, kad kovojant su terorizmu svarbu besąlygiškai laikytis teisės, įskaitant JT Chartiją, žmogaus teisių apsaugos teisę, pabėgėlių teisę ir tarptautinę humanitarinę teisę, nuostatų. Šiais pagrindais ir, vadovaudamosi 2006 m. rugsėjo 8 d. JT Generalinės Asamblėjos rezoliucijoje Nr. 60/288 išdėstyta JT pasauline kovos su terorizmu strategija bei 2003 m. sausio 28 d. Bendrąja ES ir ASEAN deklaracija dėl bendradarbiavimo kovojant su terorizmu, Šalys susitaria stiprinti bendradarbiavimą siekdamos užkirsti kelią terorizmui ir neleisti jo vykdyti. Šalys tai daro visų pirma: a) visapusiškai įgyvendindamos JT ST rezoliuciją Nr. 1373 bei kitas atitinkamas JT rezoliucijas ir imdamosi veiksmų tarptautinėms konvencijoms ir kovos su terorizmu bei jo prevencijos dokumentams ratifikuoti ir visapusiškai įgyvendinti; b) jungtiniame komitete pradėdamos reguliarias konsultacijas dėl bendradarbiavimo kovos su terorizmu ir jo prevencijos klausimais; c) keisdamosi informacija apie teroristų grupuotes ir jų rėmimo tinklus pagal tarptautinės ir nacionalinės teisės nuostatas ir – jei įgyvendinamos Šalių programos ir priemonės – remdamos kovos su terorizmu ir jo prevencijos gebėjimų stiprinimą; d) keisdamosi nuomonėmis apie kovos su terorizmu ir kurstymu vykdyti teroristinius aktus priemones ir metodus, įskaitant techninių sričių ir mokymo priemones bei metodus, ir dalydamosi terorizmo prevencijos patirtimi; e) bendradarbiaudamos taip, kad būtų sustiprintas tarptautinis sutarimas dėl kovos su terorizmu ir jo norminių pagrindų, ir siekdamos kuo greičiau susitarti dėl Susitarimo dėl Bendrosios tarptautinio terorizmo konvencijos, kuria būtų papildyti galiojantys JT kovos su terorizmu dokumentai; f) skatindamos JT valstybes nares bendradarbiauti, kad būtų veiksmingai įgyvendinta JT pasaulinė kovos su terorizmu strategija; g) keisdamosi geriausia praktika žmogaus teisių apsaugos srityje, kuri būtų pasitelkiama kovojant su terorizmu. 11 straipsnis Teisinis bendradarbiavimas 1. Šalys susitaria bendradarbiauti teisės klausimais, visais lygiais stiprinant teisinę valstybę ir institucijas teisingumo įgyvendinimo ir teisėsaugos srityse. 2. Šalys susitaria bendradarbiauti gerinant teisėsaugos galimybes tokiose srityse kaip civilinė teisė, civilinio proceso teisė, baudžiamoji teisė ir baudžiamojo proceso teisė, ir keistis informacija apie teisės sistemas ir teisės aktus. 3. Be to, Šalys įsipareigoja bendradarbiauti tarptautinio baudžiamojo teisingumo srityje. Šalys mano, kad už tarptautinei bendruomenei susirūpinimą keliančius sunkiausius nusikaltimus būtina bausti, o tikslingomis tinkamo lygio priemonėmis turi būti užtikrinta, kad už juos bus veiksmingai traukiama atsakomybėn. 4. Šalys mano, kad Tarptautinis baudžiamasis teismas yra pažangi ir nepriklausoma institucija, veikianti tarptautinės taikos ir teisingumo labui. Šalys susitaria bendradarbiauti siekdamos stiprinti tarptautinei bendruomenei susirūpinimą keliančių sunkiausių nusikaltimų prevencijos ir baudimo už juos teisinius pagrindus ir apsvarstyti galimybę prisijungti prie Romos statuto. Šalys susitaria, kad šiuo klausimu būtų naudinga užmegzti tarpusavio dialogą ir bendradarbiauti. IV ANTRAŠTINĖ DALIS BENDRADARBIAVIMAS PREKYBOS IR INVESTICIJŲ KLAUSIMAIS 12 straipsnis Bendrieji principai 1. Šalys užmezga dialogą dvišalės ir daugiašalės prekybos ir su prekyba susijusiais klausimais, kad sustiprintų dvišalius prekybos santykius ir padėtų plėtoti daugiašalės prekybos sistemą. 2. Šalys įsipareigoja savo abipusei naudai kuo labiau skatinti prekybinių mainų plėtojimą ir įvairovę. Jos įsipareigoja suteikti geresnes ir geriau prognozuojamas patekimo į rinką sąlygas, šalindamos prekybos kliūtis, pirmiausia laiku panaikindamos netarifines kliūtis bei prekybos apribojimus ir imdamosi priemonių skaidrumui didinti, atsižvelgdamos į šioje srityje tarptautinių organizacijų, kurių narėmis yra abi Šalys, atliktą darbą. 3. Pripažindamos, kad prekyba būtina vystymuisi ir kad prekybos lengvatų programos, įskaitant Bendrąją lengvatų sistemą (BLS), ir PPO apibrėžtas specialus bei diferencijuotas režimas yra naudingi besivystančioms šalims, Šalys deda pastangas, kad pagerintų savo konsultacijas dėl veiksmingo šių aspektų įgyvendinimo. 4. Įgyvendindamos šios antraštinės dalies nuostatas Šalys atsižvelgia į savo išsivystymo lygį. 5. Šalys praneša viena kitai apie prekybos politikos ir su prekyba susijusios politikos, pavyzdžiui, žemės ūkio, maisto saugos, vartotojų apsaugos ir aplinkos politikos, raidą. 6. Šalys skatina dialogą ir bendradarbiavimą, siekdamos plėtoti tarpusavio santykius prekybos ir investicijų srityse, įskaitant prekybos problemų sprendimą, techninės pagalbos teikimą ir gebėjimų stiprinimo programas, prekybos klausimams, be kita ko, šioje antraštinėje dalyje nurodytose srityse aptarti. 7. Siekdamos išnaudoti savo potencialą ir pasinaudoti tarpusavio ekonominiu papildomumu, Šalys stengiasi įvertinti savo galimybes bei sprendimų variantus ir ieškoti naujų, kad sustiprintų savo santykius prekybos ir investicijų srityje, o prireikus derėtis dėl laisvosios prekybos ir kitų abiem Šalims svarbių susitarimų. 13 straipsnis Prekybos vystymasis 1. Šalys įsipareigoja vystyti, įvairinti ir plėsti tarpusavio prekybą ir gerinti savo gaminių konkurencingumą vietos, regionų ir tarptautinėse rinkose. Šalių bendradarbiavimu šiuo tikslu siekiama visų pirma stiprinti gebėjimus tokiose srityse kaip vystymosi strategijos, prekybos galimybių optimizavimas, įskaitant BLS lengvatas, konkurencingumas, įmonių skatinimas keistis technologijomis, politikos, įstatymų ir kitų teisės aktų skaidrumas, rinkos informacija, institucijų raida ir regionų bendradarbiavimas. 2. Šalys visapusiškai naudojasi pagalba prekybai ir kitomis papildomomis pagalbos programomis, kuriomis siekiama plėtoti tarpusavio prekybą ir investicijas. 14 straipsnis Sanitarijos, fitosanitarijos ir gyvūnų gerovės klausimai 1. Šalys dar kartą patvirtina, kad turi teisių ir įsipareigojimų pagal PPO susitarimą dėl sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių (SFS). 2. Šalys stiprina bendradarbiavimą ir keičiasi informacija apie tarpusavio prekybai reikšmingas sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių teisėkūros, įgyvendinimo, sertifikavimo, kontrolės bei priežiūros procedūras, įgyvendindamos PPO susitarimą dėl sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių, Tarptautinę augalų apsaugos konvenciją, vykdydamos Tarptautinio epizootijų biuro veiklą ir CODEX Alimentarius. 3. Be to, Šalys susitaria bendradarbiauti sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių klausimais ir skatinti šios srities bendradarbiavimą stiprindamos gebėjimus ir teikdamos techninę pagalbą, kuri turi būti pritaikyta kiekvienos Šalies poreikiams ir skirta padėti atitikti kitos Šalies teisinius reikalavimus, įskaitant maisto saugą, augalų ir gyvūnų sveikatą ir tarptautinių standartų taikymą. 4. Šalys susitaria prireikus bendradarbiauti gyvūnų gerovės klausimais, įskaitant techninės pagalbos teikimą ir gebėjimų stiprinimą gyvūnų gerovės standartams kurti. 5. Šalys paskiria kontaktinius centrus, per kuriuos perduodama informacija šiame straipsnyje nurodytais klausimais. 15 straipsnis Techninės prekybos kliūtys 1. Šalys skatina taikyti tarptautinius standartus, taip pat bendradarbiauja ir keičiasi informacija apie standartus, techninius reglamentus ir atitikties vertinimo procedūras, ypač pagal PPO susitarimą dėl techninių prekybos kliūčių (TPK). 2. Šalys siekia keistis informacija nuo ankstyvos naujų TPK srities teisės aktų rengimo stadijos. Šiuo tikslu Šalys skatina imtis visų priemonių, kuriomis siekiama pašalinti skirtumus atitikties vertinimo ir standartų kūrimo srityje ir gerinti Šalių atitinkamų šios srities sistemų konvergenciją ir suderinamumą. Šalys susitaria keistis nuomonėmis ir tirti galimybes taikyti trečiųjų asmenų atliekamą sertifikavimą siekdamos palengvinti tarpusavio prekybos srautus. 3. Techninių prekybos kliūčių klausimais bendradarbiaujama, be kita ko, tinkama forma palaikant dialogą, vykdant bendrus projektus, techninės pagalbos ir gebėjimų stiprinimo programas. Prireikus Šalys paskiria kontaktinius centrus, per kuriuos perduodama informacija šiame straipsnyje nurodytais klausimais. 16 straipsnis Bendradarbiavimas muitų ir prekybos lengvinimo klausimais 1. Šalys: a) dalijasi importo, eksporto ir kitų muitinės procedūrų supaprastinimo patirtimi ir geriausia praktika ir tiria jų supaprastinimo galimybes; b) užtikrina muitų ir prekybos lengvinimo nuostatų skaidrumą; c) plėtoja bendradarbiavimą muitų ir veiksmingų abipusės administracinės pagalbos mechanizmų klausimais; d) siekia bendro sutarimo ir bendrų veiksmų įgyvendindamos atitinkamas tarptautines iniciatyvas, be kita ko prekybai palengvinti. 2. Ypatingą dėmesį Šalys skiria, be kita ko: a) tarptautinės prekybos patikimumo ir saugumo užtikrinimui; b) veiksmingesnio muitinės vykdomo intelektinės nuosavybės teisių įgyvendinimo užtikrinimui; c) darnaus požiūrio į prekybos lengvinimą ir kovą su sukčiavimu bei pažeidimais užtikrinimui. 3. Neatmesdamos galimybės bendradarbiauti kitais šiame susitarime numatytais būdais, Šalys patvirtina, kad yra suinteresuotos ateityje apsvarstyti galimybę sudaryti protokolus dėl bendradarbiavimo muitų srityje ir dėl abipusės administracinės pagalbos, laikydamosi šiame susitarime nustatytos institucinės struktūros. 4. Šalys siekia sutelkti techninės pagalbos išteklius, kuriais būtų remiamas bendradarbiavimas muitų srityje ir įgyvendinamos prekybos lengvinimo pagal šį susitarimą nuostatos. 17 straipsnis Investicijos Šalys skatina didesnius investicijų srautus plėtodamos investicijoms palankią ir stabilią aplinką, palaikydamos nuolatinį dialogą, kuriuo siekiama pagerinti supratimą ir bendradarbiavimą investicijų klausimais, nagrinėti administracinius mechanizmus, kuriais palengvinami investicijų srautai, ir skatinti stabilias, skaidrias, atviras taisykles ir vienodas sąlygas Šalių investuotojams. 18 straipsnis Konkurencijos politika 1. Šalyse galioja jų konkurencijos įstatymai ir veikia konkurencijos tarnybos. Šiuos įstatymus jos taiko veiksmingai, nediskriminuodamos ir skaidriai, siekdamos savo teritorijoje skatinti teisinį tikrumą. 2. Šiuo tikslu šalys imasi gebėjimų stiprinimo ir kitų bendradarbiavimo veiksmų, skirtų konkurencijos įstatymų ir kitų teisės aktų rengimui ir įgyvendinimui, atsižvelgdamos į tai, kiek lėšų gali būti skirta pagal Šalių bendradarbiavimo priemones ir programas. 19 straipsnis Paslaugos Šalys veda nuolatinį dialogą, kuriuo visų pirma siekiama keistis informacija apie atitinkamus nacionalinės teisės aktus geriausiai patirčiai nustatyti, skatinti patekimą į viena kitos rinkas, įskaitant elektroninės prekybos rinką, taip pat galimybę naudotis kapitalo ištekliais bei technologijomis ir skatinti prekybą paslaugomis tarp regionų ir trečiųjų šalių rinkose. 20 straipsnis Intelektinės nuosavybės teisių apsauga 1. Šalys dar kartą patvirtina, kad labai didelę reikšmę teikia intelektinės nuosavybės teisių (INT) apsaugai ir besąlygiškam tarptautinių intelektinės nuosavybės teisių apsaugos įsipareigojimų įgyvendinimui, siekdamos užtikrinti tinkamą ir veiksmingą tokių teisių apsaugą vadovaudamosi atitinkamais tarptautiniais standartais ir (arba) susitarimais, kaip antai Sutartis dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba, (TRIPS) ir Tarptautinė konvencija dėl naujų augalų veislių apsaugos (UPOV), įskaitant veiksmingus įgyvendinimo būdus. 2. Šalys susitaria tvirčiau bendradarbiauti intelektinės nuosavybės apsaugos ir įgyvendinimo srityje, įskaitant tinkamas apsaugos palengvinimo priemones ir kitos Šalies geografinių nuorodų registravimą savo teritorijoje atsižvelgdamos į tarptautines šios srities taisykles, praktiką bei raidą ir savo galimybes. 3. Bendradarbiavimas vyksta Šalių sutarta forma, įskaitant keitimąsi informacija ir patirtimi tokiais klausimais, kaip intelektinės nuosavybės teisių įgyvendinimo praktika, skatinimas, sklaida, supaprastinimas, valdymas, derinimas, apsauga, vykdymas ir veiksmingas taikymas, tokių teisių pažeidimo prevencija, kova su falsifikavimu ir piratavimu, įskaitant, be kita ko, tokių teisių kontrolei bei apsaugai skirtų organizacijų steigimą ir stiprinimą. 21 straipsnis Aktyvesnis ūkio subjektų dalyvavimas 1. Šalys remia ir sudaro palankias sąlygas Pramonės ir prekybos rūmų veiklai, taip pat Šalių profesinių asociacijų tarpusavio bendradarbiavimui, siekdamos skatinti prekybą ir investicijas abiem Šalims svarbiose srityse. Šalys skatina atitinkamų savo reguliavimo institucijų ir privataus sektoriaus subjektų dialogą, per kurį būtų galima aptarti naujausius prekybos ir investicijų aplinkos pokyčius, ištirti privataus sektoriaus vystymosi poreikius ir keistis nuomonėmis apie politikos pagrindus įmonių konkurencingumui stiprinti. 22 straipsnis Konsultacijos Siekdamos užtikrinti dvišalių prekybos santykių patikimumą ir prognozuojamumą, Šalys susitaria, gavusios kitos Šalies prašymą nedelsdamos ir kuo skubiau suteikti informacijos apie visus neatitikimus, galinčius atsirasti prekyboje arba kitais su prekyba susijusiais klausimais pagal šią antraštinę dalį. V ANTRAŠTINĖ DALIS BENDRADARBIAVIMAS TEISINGUMO SRITYJE 23 straipsnis Kova su organizuotu nusikalstamumu Šalys susitaria bendradarbiauti kovodamos su organizuotu, ekonominiu bei finansiniu nusikalstamumu ir korupcija. Tokiu bendradarbiavimu visų pirma siekiama įgyvendinti ir skatinti taikyti atitinkamus tarptautinius standartus ir dokumentus, kaip antai JT konvencija prieš tarptautinį organizuotą nusikalstamumą bei jos papildomi protokolai ir JT konvencija prieš korupciją. 24 straipsnis Bendradarbiavimas kovojant su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu 1. Šalys sutaria dėl poreikio dirbti ir bendradarbiauti siekiant užkirsti kelią rizikai, kad bus piktnaudžiaujama jų finansų sistemomis ir jos naudojamos pinigams, gautiems iš bet kokios sunkios nusikalstamos veiklos, plauti, pagal Finansinių veiksmų darbo grupės (FATF) rekomendacijas. 2. Abi Šalys susitaria skatinti organizuoti mokymus ir teikti techninę pagalbą, kuria siekiama padėti rengti ir įgyvendinti teisės aktus, taip pat užtikrinti veiksmingą kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu mechanizmų veikimą. Bendradarbiaujant visų pirma sudaromos sąlygos Šalių kompetentingoms institucijoms pagal atitinkamus teisės aktus keistis susijusia informacija laikantis tinkamų kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu standartų, kurie būtų lygiaverčiai Šalių ir šioje srityje veikiančių tarptautinių institucijų, pavyzdžiui, Finansinių veiksmų darbo grupės (FATF), taikomiems standartams. 25 straipsnis Bendradarbiavimas kovojant su neteisėtais narkotikais 1. Šalys bendradarbiauja, siekdamos užtikrinti visapusį ir darnų požiūrį, pagrįstą veiksmingu kompetentingų institucijų, įskaitant teisėsaugos, muitinės, sveikatos, teisingumo ir vidaus reikalų bei kituose svarbiuose sektoriuose veikiančias institucijas, veiksmų koordinavimu, siekdamos sumažinti neteisėtų narkotikų pasiūlą (taip pat neteisėtą aguonų auginimą opiumui gaminti ir sintetinių narkotikų gamybą), nelegalią prekybą ir paklausą, taip pat poveikį narkotikų vartotojams bei visai visuomenei ir užtikrinti veiksmingesnę prekursorių kontrolę. 2. Šalys susitaria dėl bendradarbiavimo priemonių šiems tikslams pasiekti. Veiksmai grindžiami bendrai sutartais principais, atitinkančiais reikšmingas tarptautines konvencijas, kurių šalimis jos yra, Politinę deklaraciją, Deklaraciją dėl narkotikų paklausos mažinimo gairių ir Tarptautinio bendradarbiavimo siekiant išspręsti pasaulio narkotikų problemą stiprinimo priemones, priimtas 1998 m. birželio mėn. 20-ojoje Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos specialiojoje sesijoje narkotikų klausimais, taip pat 2009 m. kovo mėn. 52-ojoje Jungtinių Tautų Narkotinių medžiagų komisijos sesijoje priimtą politinę deklaraciją ir veiksmų planą. 3. Šalių bendradarbiavimas apima techninę ir administracinę pagalbą, visų pirma šiose srityse: nacionalinės teisės aktų ir nacionalinės politikos rengimas, nacionalinių institucijų ir informacijos bei stebėjimo centrų steigimas, darbuotojų mokymas, moksliniai narkotikų tyrimai; pastangos mažinti narkotikų paklausą ir jų daromą žalą; teisminis ir policijos bendradarbiavimas ir veiksminga prekursorių kontrolė dėl sąsajos su neteisėta narkotinių ir psichotropinių medžiagų gamyba. Šalys gali susitarti įtraukti kitas sritis. 26 straipsnis Asmens duomenų apsauga 1. Prireikus Šalys susitaria bendradarbiauti siekdamos asmens duomenų apsaugos lygį pakelti iki aukščiausių tarptautinių standartų, įtvirtintų Šalims galiojančiuose tarptautiniuose dokumentuose. 2. Bendradarbiavimas asmens duomenų apsaugos srityje gali, be kita ko, apimti techninę pagalbą, teikiamą keičiantis informacija ir žiniomis. VI ANTRAŠTINĖ DALIS SOCIALINIS IR EKONOMINIS VYSTYMASIS IR KITOS BENDRADARBIAVIMO SRITYS 27 straipsnis Bendradarbiavimas migracijos srityje 1. Šalys dar kartą patvirtina bendrų pastangų valdyti migracijos srautus tarp jų teritorijų svarbą. Siekdamos stiprinti bendradarbiavimą šalys pradeda išsamų dialogą visais su migracija susijusiais klausimais. Migracijos klausimai įtraukiami į migrantų kilmės, tranzito ir paskirties šalių ekonominio ir socialinio vystymosi nacionalines strategijas. 2. Šalių bendradarbiavimas grindžiamas specialių poreikių vertinimu, kuris atliekamas Šalims konsultuojantis tarpusavyje, ir įgyvendinamas vadovaujantis atitinkamais galiojančiais Sąjungos ir nacionalinės teisės aktais. Bendradarbiaujant didžiausias dėmesys skiriamas, be kita ko: a) pagrindinių migracijos priežasčių tyrimui; b) dalyvavimui išsamiame dialoge teisėtos migracijos klausimais, kuriuo siekiama bendrai sutarus sukurti teisėtos migracijos galimybių skatinimo mechanizmus; c) keitimuisi patirtimi ir praktika, susijusia su Jungtinių Tautų 1951 m. Ženevos konvencijos dėl pabėgėlių statuso ir jos 1967 m. protokolo, visų pirma negrąžinimo ir savanoriškos repatriacijos principų, laikymusi ir įgyvendinimu; d) leidimo įvažiuoti į šalį taisyklėms, į šalį įleistų asmenų teisėms ir statusui, vienodam požiūriui į teisėtai šalyje gyvenančius užsieniečius, jų integracijai, švietimui ir mokymui, taip pat kovos su rasizmu ir ksenofobija priemonėms; e) veiksmingos nelegalios imigracijos, neteisėto migrantų gabenimo ir prekybos žmonėmis prevencijos politikos sukūrimui, įskaitant kovos su neteisėtu žmonių gabenimu užsiimančių asmenų ir prekiautojų žmonėmis tinklus ir tokios prekybos aukų apsaugos būdus; f) neteisėtai šalies teritorijoje gyvenančių asmenų grąžinimui humaniškomis ir oriomis sąlygomis, įskaitant savanoriško jų grįžimo skatinimą, ir tokių asmenų readmisijai pagal 3 dalį; g) abiem Šalims svarbiems vizų ir kelionės dokumentų saugumo klausimams; h) abiem Šalims svarbiems sienų kontrolės klausimams; i) techninių ir žmogiškųjų gebėjimų stiprinimui. 3. Siekdamos bendradarbiauti neteisėtos imigracijos prevencijos ir kontrolės srityje ir neatmesdamos poreikio apsaugoti prekybos žmonėmis aukas, Šalys taip pat susitaria, kad: a) jei grąžintinam asmeniui Vietnamo pilietybę pagal nacionalinės teisės aktus arba atitinkamus galiojančius susitarimus suteikė kompetentinga Vietnamo valdžios institucija, valstybės narės, kurios teritorijoje nelegaliai apsistoję Vietnamo piliečiai, kompetentingų valdžios institucijų prašymu Vietnamas nedelsdamas juos priima atgal; b) jei grąžintinam asmeniui pilietybę pagal nacionalinės teisės aktus arba atitinkamus galiojančius susitarimus suteikė kompetentinga konkrečios valstybės narės valdžios institucija, Vietnamo, kurio teritorijoje nelegaliai apsistoję valstybių narių piliečiai, kompetentingų valdžios institucijų prašymu kiekviena valstybė narė savo piliečius nedelsdama priima atgal; Šiais tikslais Šalys savo piliečiams suteikia atitinkamus asmens dokumentus. Jei grąžintinas asmuo neturi jokio dokumento ar kitų savo pilietybės įrodymų, konkrečios valstybės narės arba Vietnamo kompetentingos valdžios institucijos Vietnamo arba konkrečios valstybės narės prašymu tą asmenį apklausia, kad nustatytų jo pilietybę. 4. Vadovaudamosi savo įstatymais ir procedūromis, Šalys tvirčiau bendradarbiaus readmisijos klausimais, siekdamos kitos Šalies prašymu ir abipusiu sutarimu vesti derybas dėl ES ir Vietnamo piliečių readmisijos susitarimo. 28 straipsnis Švietimas ir mokymas 1. Šalys susitaria skatinti bendradarbiavimą švietimo ir mokymo srityje deramai atsižvelgdamos į savo įvairovę, kad būtų pasiektas geresnis tarpusavio supratimas ir sutarta didinti informuotumą apie švietimo galimybes Vietname ir ES. 2. Be to, Šalys ypatingą dėmesį skiria priemonėms, skirtoms užmegzti atitinkamų jų aukštojo mokslo ir specializuotų įstaigų ryšius ir skatinti informacijos, praktinės patirties, studentų, ekspertų ir techninių išteklių mainus, pasinaudojant Pietryčių Azijai skirtų Sąjungos programų siūlomomis švietimo ir mokymo galimybėmis bei abiejų Šalių šioje srityje įgyta patirtimi. 3. Be to, abi Šalys susitaria skatinti atitinkamų aukštojo mokslo programų, pavyzdžiui, Erasmus Mundus programos, ir konferencijų vertėjų rengimo programų įgyvendinimą ir remti ES ir Vietnamo švietimo įstaigų bendradarbiavimą įgyvendinant bendras studijų ir mokslinių tyrimų programas, siekdamos skatinti akademinį bendradarbiavimą ir mobilumą. 4. Šalys taip pat susitaria užmegzti dialogą abiem svarbiais klausimais, susijusiais su aukštojo mokslo ir techninio bei profesinio mokymo sistemų modernizavimu, kuris galėtų apimti visų pirma techninės pagalbos priemones, kuriomis, be kita ko, siekiama gerinti kvalifikacijos suteikimo pagrindus ir kokybės užtikrinimą. 29 straipsnis Sveikata 1. Šalys susitaria bendradarbiauti sveikatos sektoriuje, siekdamos gerinti sveikatingumo sąlygas ir socialinę gerovę, visų pirma stiprindamos sveikatos sistemą, įskaitant sveikatos priežiūrą ir sveikatos draudimą. 2. Bendradarbiaujama daugiausia šiose srityse: a) programos, kuriomis siekiama stiprinti sveikatos sektorių, įskaitant sveikatos sistemos, sveikatos paslaugų bei sveikatingumo sąlygų gerinimą ir socialinės gerovės didinimą; b) bendros epidemiologijos priemonės, įskaitant bendradarbiavimą išankstinės epidemijų, pavyzdžiui, paukščių ir pandeminio gripo ir kitų pagrindinių užkrečiamų ligų, prevencijos ir kontrolės srityje; c) tarptautiniai sveikatos susitarimai, visų pirma Tabako kontrolės pagrindų konvencija ir Tarptautinės sveikatos taisyklės; d) maisto saugos standartai, įskaitant maisto produktų importo pagal 14 straipsnį automatinės kontrolės tinklą; e) Šalių susitarimu keitimasis informacija ir patirtimi vaistų ir medicinos įrangos politikos ir reglamentavimo klausimais; f) neužkrečiamų ligų prevencija ir kontrolė keičiantis informacija ir geriausia patirtimi, skatinant sveiką gyvenseną, sprendžiant su svarbiausiais sveikatos veiksniais susijusius klausimus ir šias ligas stebint bei gydant. 3. Šalys suvokia tolesnio sveikatos sektoriaus modernizavimo svarbą ir susitaria sveikatos sektoriuje stiprinti gebėjimus ir techninę pagalbą. 30 straipsnis Aplinka ir gamtos ištekliai 1. Šalys sutaria, kad reikia tvariai saugoti bei valdyti gamtos išteklius ir biologinę įvairovę, kurie yra dabartinės ir būsimų kartų vystymosi pagrindas. 2. Šalys sutaria, kad bendradarbiavimas šioje srityje skatina saugoti ir gerinti aplinką, siekiant tvaraus vystymosi. Pagal šį susitarimą imdamosi bet kokių priemonių Šalys turėtų atsižvelgti į Pasaulio viršūnių susitikimo tvaraus vystymosi klausimais išvadas. 3. Šalys susitaria bendradarbiauti, siekdamos stiprinti abipusę paramą aplinkos politikai ir aplinkos aspektus įtraukti į visus bendradarbiavimo sektorius. 4. Šalys įsipareigoja tęsti ir stiprinti tarpusavio bendradarbiavimą, ypač kiek jis susijęs su: a) aktyviu Šalių dalyvavimu įgyvendinant daugiašalius aplinkos susitarimus, kurių šalimis jos yra, įskaitant Bazelio konvenciją, Stokholmo konvenciją ir Roterdamo konvenciją; b) sąmoningumo aplinkos klausimais propagavimu ir skatinimu aktyviau dalyvauti vietos lygiu, įskaitant čiabuvių ir vietos bendruomenių dalyvavimą įgyvendinant aplinkos apsaugos ir tvaraus vystymosi iniciatyvas; c) aplinką tausojančių technologijų, produktų ir paslaugų propagavimu ir naudojimu, be kita ko, taikant reglamentavimo ir rinkos priemones; d) neteisėto atliekų, įskaitant pavojingas atliekas ir ozono sluoksnį ardančias medžiagas, vežimo į kitas valstybes prevencija; e) aplinkos oro kokybės, aplinkai nekenksmingo atliekų tvarkymo, cheminių medžiagų saugumo, tvaraus integruoto vandens išteklių valdymo gerinimu ir tvaraus vartojimo bei tvarios gamybos skatinimu; f) tvaria miškų plėtra ir apsauga, įskaitant tvarų miškų tvarkymą, miškų sertifikavimo sistemas, kovos su savavališku miško kirtimu ir susijusia prekyba priemones, ir su miškų plėtros integravimu į vietos bendruomenės plėtrą; g) veiksmingu nacionalinių parkų tvarkymu ir biologinės įvairovės teritorijų bei pažeidžiamų ekosistemų pripažinimu ir saugojimu, tinkamai atsižvelgiant į tose teritorijose arba netoli jų gyvenančias vietos bendruomenes ir čiabuvius; h) pakrančių ir jūrų aplinkos saugojimu ir išsaugojimu skatinant veiksmingai valdyti jūros išteklius, kad būtų pasiekta tvari jūrų plėtra; i) dirvožemio apsauga, dirvožemio funkcijų išsaugojimu ir tvaria žemėtvarka; j) žemėtvarkos gebėjimų stiprinimu, skaidria agroekonomika ir sklandžiu žemės sklypų rinkos veikimu, grindžiamu tvarios žemėtvarkos principu ir lygiomis suinteresuotųjų asmenų teisėmis, siekiant tvarios plėtros tikslais užtikrinti veiksmingą naudojimą ir aplinkos apsaugą. 5. Šiais tikslais Šalys siekia dvišaliais ir daugiašaliais pagrindais stiprinti bendradarbiavimą, įskaitant techninės pagalbos programas, skirtas skatinti aplinką tausojančių technologijų kūrimą, perdavimą ir naudojimą, taip pat iniciatyvas ir partnerystės susitarimus, grindžiamus abipusiai naudingu pirmalaikio Tūkstantmečio vystymosi tikslų įgyvendinimo principu. 31 straipsnis Bendradarbiavimas klimato kaitos klausimais 1. Šalys susitaria bendradarbiauti, kad paspartintų kovą su klimato kaita ir jos poveikiu aplinkos būklės blogėjimui bei skurdui ir skatintų vykdyti tokią politiką, kuri padėtų švelninti klimato kaitos padarinius ir prisitaikyti prie neigiamų klimato kaitos padarinių, visų pirma kylančio jūros lygio, o savo ekonomiką orientuoti į tvarų augimą, grindžiamą anglies dioksido kiekio mažinimu. 2. Bendradarbiaujant siekiama šių tikslų: a) kovoti su klimato kaita, siekiant bendro tikslo – pereiti prie anglies dioksido kiekio mažinimu pagrįstos, saugios ir tvarios ekonomikos, taikant konkrečias klimato kaitos švelninimo priemones pagal Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos (JTBKKK) principus; b) gerinti savo ekonomikos energijos suvartojimą, skatinant energijos vartojimo efektyvumą, energijos taupymą ir saugios bei tvarios atsinaujinančios energijos naudojimą, taip pat pereiti prie klimatui nekenkiančios gamybos, kuri padėtų pagrindus ekologiškos energijos revoliucijai; c) skatinti savo ūkio subjektus taikyti tvaraus vartojimo ir gamybos modelius, kurie padėtų mažinti spaudimą ekosistemoms, įskaitant dirvožemį ir klimatą; d) prisitaikyti prie neišvengiamų ir neigiamų klimato kaitos padarinių, įskaitant prisitaikymo priemonių įtraukimą į Šalių visų sektorių ir visų lygių augimo ir vystymosi strategijas bei planus. 3. Siekdamos šio straipsnio 2 dalyje numatytų tikslų Šalys: a) intensyvina politinį dialogą ir bendradarbiavimą techniniu lygiu; b) skatina bendradarbiauti vykdant mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros veiklą ir kuriant mažai taršias technologijas; c) stiprina bendradarbiavimą įgyvendinant tinkamas nacionalines klimato kaitos švelninimo priemones, mažu anglies dioksido kiekiu grindžiamo augimo planus bei nacionalines prisitaikymo prie klimato kaitos programas ir mažinant katastrofų pavojų; d) stiprinti gebėjimus ir institucijas klimato kaitos problemoms spręsti; e) skatinti visų pirma pažeidžiamiausių gyventojų ir pažeidžiamose teritorijose gyvenančių asmenų sąmoningumą, o vietos bendruomenėms palengvinti dalyvavimą kovojant su klimato kaita. 32 straipsnis Žemės ūkis, miškininkystė, gyvulininkystė, žuvininkystė ir kaimo plėtra 1. Šalys susitaria tvirčiau bendradarbiauti, be kita ko, aktyviau vedant dialogą ir keičiantis patirtimi žemės ūkio, miškininkystės, gyvulininkystės, žuvininkystės ir kaimo plėtros klausimais visų pirma šiose srityse: a) žemės ūkio politika ir bendros tarptautinės žemės ūkio perspektyvos; b) Šalių tarpusavio prekybos augalais, gyvūnais ir jų produktais lengvinimas ir rinkos plėtra bei rėmimas; c) plėtros kaimo vietovėse politika; d) augalų, gyvūnų ir akvakultūros produktų kokybės politika, visų pirma saugomos geografinės nuorodos ir ekologinė gamyba; kokybiškų produktų, ypač ekologiškų ir geografinėmis nuorodomis apibūdinamų produktų realizavimas (ženklinimas, sertifikavimas ir kontrolė); e) gyvūnų gerovė; f) tvaraus ir ekologiško žemės ūkio vystymas ir biotechnologijų perdavimas; g) tvarios ir atsakingos ilgalaikės jūrų ir žuvininkystės politikos rėmimas, įskaitant pakrančių ir jūros išteklių apsaugą ir valdymą; h) skatinimas dėti pastangas užkirsti kelią neteisėtai, nepraneštai ir nereguliuojamai žvejybai ir savavališkam miško kirtimui bei neteisėtai prekybai miškininkystės produktais ir kovoti su šiais reiškiniais pagal Miškų teisės aktų vykdymo, miškų valdymo ir prekybos (FLEGT) susitarimą ir Savanoriškos partnerystės susitarimą (VPA); i) paveldimumo moksliniai tyrimai, gyvūnų ir augalų rūšių atranka, įskaitant gyvulių veislinės medžiagos gerinimą, sausumos ir vandens gyvūnų pašarų ir mitybos moksliniai tyrimai; j) neigiamo klimato kaitos poveikio žemės ūkio produkcijai švelninimas ir skurdo mažinimas atokiose ir kaimo vietovėse. k) tvarios miškotvarkos rėmimas ir skatinimas, įskaitant prisitaikymą prie klimato kaitos ir jos neigiamų padarinių švelninimą. 2. Šalys susitaria įvertinti galimybes teikti techninę pagalbą augalinei ir gyvulinei produkcijai, įskaitant, tačiau neapsiribojant gyvūnų ir augalų produktyvumo gerinimu ir produktų kokybe, ir taip pat sutaria apsvarstyti gebėjimų stiprinimo programas, skirtas šios srities vadybos gebėjimams stiprinti. 33 straipsnis Bendradarbiavimas lyčių lygybės srityje 1. Šalys bendradarbiauja stiprindamos su lyčių klausimais susijusią politiką ir programas, taip pat institucinius ir administracinius gebėjimus ir remdamos nacionalinių lyčių lygybės strategijų įgyvendinimą, įskaitant moterų teises ir jų stiprinimą, siekdamos užtikrinti lygiateisį vyrų ir moterų dalyvavimą visuose ekonomikos, kultūros, politikos ir socialinio gyvenimo sektoriuose. Bendradarbiaujant didžiausias dėmesys skiriamas tam, kad būtų gerinamos moterų galimybės naudotis neribotam jų pagrindinių teisių įgyvendinimui reikalingais ištekliais. 2. Šalys skatina sukurti tam reikiamus pagrindus, siekdamos: a) užtikrinti, kad lyčių lygybės klausimai būtų tinkamai įtraukti į visas vystymosi strategijas, politikos sritis ir programas; b) keistis lyčių lygybės propagavimo patirtimi ir būdais ir skatinti priimti pozityvias moterims palankias priemones. 34 straipsnis Bendradarbiavimas šalinant nuo karo likusius sprogmenis Šalys pripažįsta, kad svarbu bendradarbiauti šalinant minas, bombas ir kitus nesprogusius sprogmenis ir laikytis tarptautinių sutarčių, kurių šalimis jos yra, atsižvelgiant į kitus atitinkamus tarptautinius dokumentus. Todėl Šalys susitaria bendradarbiauti: a) keisdamosi patirtimi ir vesdamos dialogą, stiprindamos valdymo gebėjimus, mokydamos ekspertus, tyrėjus ir ekspertus, įskaitant pagalbą gebėjimų stiprinimui pagal vidaus procedūras pirmiau minėtiems klausimams spręsti; b) informuodamos ir šviesdamos apie bombų ir minų sukeliamų nelaimingų atsitikimų prevenciją, nukentėjusiųjų nuo bombų ir minų reabilitaciją ir jų reintegraciją į visuomenę. 35 straipsnis Bendradarbiavimas žmogaus teisių srityje 1. Šalys susitaria bendradarbiauti propaguojant ir saugant žmogaus teises, be kita ko, įgyvendindamos tarptautinius žmogaus teisų dokumentus, kurių šalys jos yra. Šiuo tikslu bus teikiama techninė pagalba. 2. Bendradarbiavimas gali apimti, be kita ko: a) žmogaus teisių propagavimą ir švietimą žmogaus teisių klausimais; b) žmogaus teisių srityje veikiančių institucijų stiprinimą; c) tolesnį plėtojamo dialogo žmogaus teisių klausimais stiprinimą; d) bendradarbiavimo su žmogaus teisių srityje veikiančiomis Jungtinių Tautų institucijomis stiprinimą. 36 straipsnis Viešojo administravimo reforma Šalys, remdamosi joms konsultuojantis atliktu konkrečių poreikių vertinimu, susitaria bendradarbiauti, siekdamos restruktūrizuoti savo viešąjį administravimą ir gerinti jo veiksmingumą, be kita ko, kad: a) pagerintų organizacinį veiksmingumą, įskaitant decentralizavimą; b) padidintų institucijų veiksmingumą teikiant paslaugas; c) pagerintų viešųjų finansų valdymą ir atskaitomybę pagal atitinkamus Šalių įstatymus ir kitus teisės aktus; d) patobulintų teisės ir institucinę sistemą; e) stiprintų politikos formavimo ir įgyvendinimo gebėjimus (viešųjų paslaugų teikimas, biudžeto formavimas ir vykdymas, antikorupcija); f) stiprintų teisės įgyvendinimo mechanizmus ir atitinkamus institucijų gebėjimus; g) reformuotų viešąją tarnybą, institucijas ir administracines procedūras; h) stiprintų gebėjimus viešajam administravimui modernizuoti. 37 straipsnis Asociacijos ir nevyriausybinės organizacijos 1. Šalys pripažįsta asociacijų ir nevyriausybinių organizacijų, įskaitant socialinius partnerius, vaidmenį ir galimą indėlį į bendradarbiavimą pagal šį susitarimą. 2. Vadovaudamosi konkrečios Šalies demokratijos principais ir teisės bei administracinėmis nuostatomis, organizuotos asociacijos ir nevyriausybinės organizacijos gali: a) dalyvauti formuojant politiką; b) gauti informacijos apie konsultacijas dėl vystymosi ir bendradarbiavimo strategijų ir sektorinės politikos, ypač su jų veikla susijusiose srityse, įskaitant visus vystymosi proceso etapus, ir tokiose konsultacijose dalyvauti; c) gauti finansinius išteklius, jei tai leidžia konkrečios Šalies vidaus taisyklės, o ypač svarbiose srityse – gauti paramą gebėjimams stiprinti; d) dalyvauti įgyvendinant bendradarbiavimo programas su jų veikla susijusiose srityse. 38 straipsnis Kultūra 1. Siekdamos gerinti tarpusavio supratimą ir geriau supažindinti su savo kultūra, Šalys susitaria skatinti įvairialypį bendradarbiavimą kultūros srityje, tinkamai atsižvelgdamos į savo įvairovę. 2. Šalys taip pat siekia imtis atitinkamų priemonių kultūriniams mainams skatinti ir vykdyti bendras iniciatyvas įvairiose kultūros srityse, įskaitant bendradarbiavimą paveldo saugojimo srityje, tinkamai atsižvelgdamos į kultūrų įvairovę. Šiuo atžvilgiu Šalys susitaria toliau bendradarbiauti Azijos ir Europos susitikimuose (ASEM) remdamos Azijos ir Europos fondo (ASEF) veiklą. Šiuo tikslu Šalys remia ir skatina savo kultūros įstaigų ilgalaikę partnerystę ir bendradarbiavimą. 3. Šalys susitaria konsultuotis ir bendradarbiauti atitinkamose tarptautinėse organizacijose, pavyzdžiui, UNESCO, siekdamos bendrų tikslų ir skatindamos kultūrų įvairovę, taip pat saugodamos kultūros paveldą. Šiuo atžvilgiu Šalys susitaria skatinti ratifikuoti ir stiprinti bendradarbiavimą įgyvendinant 2005 m. spalio 20 d. priimtą UNESCO konvenciją dėl kultūrų raiškos įvairovės apsaugos ir skatinimo, akcentuodamos politinį dialogą apie kultūros įtraukimą į tvarią plėtrą ir skurdo mažinimą, kad lengvinant kultūros pramonės vystymąsi būtų skatinamas dinamiško kultūros sektoriaus formavimasis. Šalys toliau stengiasi raginti kitas valstybes ratifikuoti šią konvenciją. 39 straipsnis Bendradarbiavimas mokslo ir technologijų srityse 1. Šalys susitaria stiprinti mokslinį ir technologinį bendradarbiavimą abiem svarbiose srityse, įskaitant, be kita ko, pramonę, energetiką, transportą, aplinką, visų pirma klimato kaitą ir gamtos išteklių valdymą (pavyzdžiui, žuvininkystės, miškininkystės ir kaimo plėtros), žemės ūkį ir maisto saugą, biotechnologijas ir žmonių bei gyvūnų sveikatą, atsižvelgdamos į savo politiką ir bendradarbiavimo programas. 2. Šiuo bendradarbiavimu, be kita ko, siekiama: a) skatinti keistis moksline ir technologine informacija ir praktine patirtimi, įskaitant informaciją apie atitinkamos politikos ir programų įgyvendinimą; b) skatinti nuolatinius mokslo bendruomenių, mokslinių tyrimų centrų, universitetų bei pramonės ryšius ir partnerystes mokslinių tyrimų srityje; c) skatinti žmogiškųjų išteklių mokymus mokslo ir technologijų srityje; d) plėsti mokslo ir technologijų tyrimų taikymą siekiant skatinti tvarų vystymąsi ir gerinti gyvenimo kokybę. 3. Bendradarbiavimas vyksta tokiomis formomis: a) įgyvendinant bendrus mokslinių tyrimų ir plėtros projektus ir programas; b) bendruose moksliniuose seminaruose ir praktiniuose užsiėmimuose, susitikimuose, simpoziumuose ir konferencijose keičiantis informacija, žiniomis ir patirtimi; c) rengiant mokslininkų ir jaunų mokslo darbuotojų mokymus ir mainus pagal tarptautines mobilumo ir mainų programas, užtikrinant kuo platesnę mokslinių tyrimų ir mokymosi rezultatų bei geriausios praktikos sklaidą; d) kitomis Šalių sutartomis formomis. 4. Šalys skatina atitinkamas aukštojo mokslo įstaigas, mokslinių tyrimų centrus ir gamybos sektorius, ypač mažąsias ir vidutines įmones, dalyvauti plėtojant šį bendradarbiavimą. Šios bendradarbiavimo priemonės turėtų būti grindžiamos abipusiškumo, vienodo vertinimo ir abipusės naudos principais ir užtikrinti tinkamą intelektinės nuosavybės apsaugą. 5. Bendradarbiaujant specialus prioritetas teikiamas, be kita ko, šioms sritims: a) pasirinktų mokslinių tyrimų įstaigų galimybių dalyvauti mokslininkų mainuose ir mokymuose skatinimui ir lengvinimui; b) skatinimui mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą įtraukti į investicines ir oficialias vystymosi pagalbos programas ir projektus. 5. Šalys pagal savo galimybes stengiasi sutelkti finansinius išteklius, kuriais būtų remiamas mokslinio ir technologinio bendradarbiavimo pagal šį susitarimą įgyvendinimas. 6. Šalys susitaria dėti visas pastangas, kad visuomenė būtų geriau informuota apie jų mokslinio ir technologinio bendradarbiavimo programų teikiamas galimybes. 40 straipsnis Bendradarbiavimas informacinių ir ryšių technologijų srityje 1. Pripažindamos, kad informacinės ir ryšių technologijos (IRT) yra reikšmingas šiuolaikinio gyvenimo elementas ir yra gyvybiškai svarbios ekonominiam ir socialiniam vystymuisi, Šalys susitaria keistis nuomonėmis apie jų vykdomą šios srities politiką, taip siekdamos skatinti ekonominį ir socialinį vystymąsi. 2. Bendradarbiaujant šioje srityje daugiausia dėmesio, be kita ko, skiriama: a) dialogo įvairiais IRT plėtros aspektais lengvinimui; b) IRT gebėjimų stiprinimui, įskaitant žmogiškųjų išteklių plėtrą; c) Šalių ir Pietryčių Azijos tinklų ir paslaugų sujungimui ir sąveikai; d) naujų IRT standartizavimui ir sklaidai; e) Šalių mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros (MTTP) bendradarbiavimo IRT srityje skatinimui; f) IRT saugumo klausimams ir aspektams, taip pat kovai su elektroniniais nusikaltimais; g) telekomunikacijų, įskaitant radijo įrangą, atitikties vertinimui; h) bendradarbiavimui ir dalijimuisi patirtimi bei geriausia praktika, susijusia su informacinių technologijų sklaida plačiojoje visuomenėje ir viešojoje administracijoje; i) atitinkamų institucijų ir įstaigų bei subjektų bendradarbiavimui audiovizualiniame ir žiniasklaidos sektoriuje; j) tolesnio Šalių IRT bendrovių bendradarbiavimo, įskaitant technologijų perdavimą, skatinimui. 41 straipsnis Transportas 1. Šalys susitaria toliau stiprinti bendradarbiavimą atitinkamose transporto politikos srityse, siekdamos gerinti ir plėsti investavimo galimybes ir prekių bei keleivių judėjimą, skatinti laivybos ir aviacijos patikimumą bei saugumą, visų pirma paieškos ir gelbėjimo operacijų, kovos su piratavimu ir platesnio reglamentavimo derinimo srityje, spręsti transporto poveikio aplinkai problemą ir didinti savo transporto sistemų efektyvumą. 2. Bendradarbiaudamos šioje srityje šalys siekia skatinti: a) keistis informacija apie savo transporto politiką ir praktiką, ypač apie miesto, kaimo, jūrų ir oro transportą, miesto transporto planavimą, transporto logistiką, viešojo transporto plėtrą ir daugiarūšio transporto tinklų sujungimą bei sąveiką; b) naudojantis tinkamomis dvišalėmis priemonėmis keistis nuomonėmis apie Europos pasaulinės palydovinės navigacijos sistemas (visų pirma „Galileo“), daugiausia dėmesio skiriant abiem Šalims svarbiems reguliavimo, pramonės ir rinkos plėtros klausimams; c) imtis bendrų veiksmų oro transporto paslaugų srityje, be kita ko, įgyvendinant galiojančius susitarimus, įvertinant tolesnio santykių plėtojimo galimybes ir techninį bei norminį bendradarbiavimą tokiose srityse kaip skrydžių sauga, aviacijos saugumas ir oro eismo valdymas, siekiant remti reglamentavimo derinimą ir pašalinti verslui kylančias kliūtis. Tuo remdamosi Šalys tirs galimybę išplėsti bendradarbiavimo civilinės aviacijos srityje mastą; d) plėtoti jūrų transporto paslaugų srities dialogą, kuriuo būtų siekiama neriboti patekimo į tarptautinę jūrų rinką ir prekybą komerciniais pagrindais, įsipareigoti palaipsniui panaikinti esamas krovinių rezervavimo sistemas, neįvesti krovinių dalinimo sąlygų, steigtis jūrų transporto paslaugų srityje, įskaitant pagalbines paslaugas, galimybės naudotis pagalbinėmis ir uosto paslaugomis atžvilgiu nustatyti nacionalinį režimą ir palankiausio režimo statusą laivams, kuriuos valdo kitos Šalies piliečiai ar bendrovės, ir spręsti transporto paslaugų „nuo durų iki durų“ teikimo klausimą; e) saugumo, saugos ir taršos prevencijos standartų įgyvendinimą, pirmiausia jūrų ir oro transporto srityse, atsižvelgiant į atitinkamas tarptautines konvencijas, įskaitant bendradarbiavimą atitinkamuose tarptautiniuose forumuose, siekiant užtikrinti geresnį tarptautinės teisės aktų vykdymą. Šiuo tikslu Šalys skatins techninį bendradarbiavimą ir pagalbą su transporto saugumu susijusiais klausimais, įskaitant, be kita ko, paieškos ir gelbėjimo operacijas ir avarijų bei incidentų tyrimą. 42 straipsnis Energetika 1. Šalys susitaria tvirčiau bendradarbiauti energetikos sektoriuje, siekdamos: a) įvairinti energijos šaltinius, kad būtų galima gerinti energetinį saugumą ir vystyti naujus, naujoviškus ir atsinaujinančius energijos šaltinius, be kita ko, tvarų biokurą ir biomasę (atsižvelgiant į konkrečias šalies sąlygas), vėjo, saulės energiją ir hidroenergiją, ir remti tinkamų politikos pagrindų kūrimą, kad atsinaujinančiųjų išteklių energijai būtų sukurtos palankios investicijų ir konkurencijos sąlygos, ir jų įtraukimą į atitinkamas politikos sritis; b) racionaliai naudoti energiją tiek pasiūlos, tiek paklausos lygiu, didinant energijos vartojimo efektyvumą energijos gamybos, transportavimo, paskirstymo ir galutinio vartojimo etapuose; c) skatinti technologijų, kuriomis siekiama tvarios energijos gamybos ir tvaraus energijos naudojimo, perdavimą; d) šioje srityje stiprinti gebėjimus ir lengvinti investicijas vadovaujantis skaidriomis ir nediskriminuojančiomis prekybos taisyklėmis; e) nagrinėti galimybės naudotis energijos paslaugomis prieinama kaina ir tvarios plėtros sąsajas. 2. Šiuo tikslu Šalys susitaria savo abipusei naudai skatinti ryšius bei bendrus mokslinius tyrimus ir plėsti techninę pagalbą bei gebėjimų stiprinimą per atitinkamas regionines organizacijas, veikiančias ekologiškos gamybos ir aplinkos apsaugos srityse. Abi Šalys įvertins papildomas galimybes vadovaujantis esamais teisiniais ir politiniais pagrindais tvirčiau bendradarbiauti branduolinio saugumo srityje. 43 straipsnis Turizmas 1. Vadovaudamosi Pasaulio turizmo organizacijos Pasauliniu turizmo etikos kodeksu ir tvarumo principais, grindžiamais vietine programa „Darbotvarkė 21“, Šalys siekia gerinti keitimąsi informacija ir nustatyti geriausią praktiką, kad būtų užtikrinta darni ir tvari turizmo plėtra. 2. Šalys susitaria plėtoti bendradarbiavimą, be kita ko: a) saugodamos ir optimaliai išnaudodamos gamtos ir kultūros paveldo potencialą; b) mažindamos neigiamą turizmo poveikį; c) didindamos teigiamą turizmo verslo indėlį į tvarų vietos bendruomenių vystymąsi, be kita ko, plėtodamos ekologinį ir kultūrinį turizmą, kartu puoselėdamos vietos ir čiabuvių bendruomenių vientisumą bei interesus; d) teikdamos techninę pagalbą ir stiprindamos gebėjimus, įskaitant politikų ir turizmo vadybininkų mokymo programas; e) skatindamos turizmo pramonę, įskaitant abiejų Šalių kelionių organizatorius ir agentūras, toliau plėtoti dvišalį bendradarbiavimą, įskaitant mokymus. 44 straipsnis Pramonės politika bei mažųjų ir vidutinių įmonių bendradarbiavimas Atsižvelgdamos į savo ekonominę politiką ir tikslus, Šalys susitaria skatinti su pramonės politika susijusį bendradarbiavimą visose tam tinkamose srityse mažųjų ir vidutinių įmonių konkurencingumui gerinti, be kita ko: a) keisdamosi informacija ir patirtimi, kaip sukurti teisinius pagrindus ir kitas sąlygas mažosioms ir vidutinėms įmonėms jų konkurencingumui gerinti; b) skatindamos ūkio subjektų ryšius ir mainus, remdamos bendras investicijas ir bendrų įmonių bei informacijos tinklų kūrimą, visų pirma pasinaudodamos galiojančiomis Sąjungos horizontaliomis programomis, ypač skatindamos, kad partneriai keistųsi programine ir technine įranga, įskaitant naujas ir pažengusias technologijas; c) teikdamos informaciją, skatindamos naujoves ir keisdamosi geriausia patirtimi, susijusia su galimybėmis gauti finansavimą ir patekti į rinką, įskaitant audito ir apskaitos paslaugas visų pirma mažosioms ir vidutinėms įmonėms; d) sukurdamos palankias sąlygas atitinkamoms Šalių privataus sektoriaus ir verslo asociacijų priemonėms ir jas remdamos; e) skatindamos įmonių socialinę atsakomybę bei atskaitomybę ir atsakingą verslo praktiką, įskaitant tausų vartojimą ir gamybą. Šis bendradarbiavimas papildomas vartotojo požiūriu svarbiais klausimais kaip antai, informacija apie gaminį ir vartotojo vaidmuo rinkoje; f) abipusiu sutarimu pasirinktose pramonės srityse vykdydamos bendrus mokslinių tyrimų projektus, teikdamos techninę pagalbą ir bendradarbiaudamos standartų, techninių reglamentų ir atitikties vertinimo procedūrų klausimais. 45 straipsnis Ekonominės politikos dialogas Šalys susitaria, pasitelkdamos esamus dvišalius ir daugiašalius abiem svarbių sričių mechanizmus, bendradarbiauti skatinant keitimąsi informacija apie savo ekonomikos tendencijas bei politiką ir dalijantis ekonominės politikos koordinavimo patirtimi regioninio ekonominio bendradarbiavimo ir integracijos kontekste, įskaitant keitimąsi informacija apie reformos eigą ir valstybių įmonių konversiją pagal Šalių įstatymus ir kitus teisės aktus. 46 straipsnis Bendradarbiavimas mokesčių srityje 1. Siekdamos stiprinti ir plėtoti ūkinę veiklą ir kartu atsižvelgti į poreikį plėtoti tinkamus norminius ir administracinius pagrindus, Šalys įsipareigoja mokesčių srityje laikytis gero administravimo reikalavimų ir taikys skaidrumo bei keitimosi informacija principus, remdamosi dvišaliais Vietnamo ir ES valstybių narių mokesčių susitarimais. Be to, Šalys įsipareigoja intensyvinti keitimąsi patirtimi, dialogą ir bendradarbiavimą kovojant su mokesčių slėpimu ir kita žalinga mokestine praktika. 2. Šalys įsipareigoja stiprinti mokesčių srities bendradarbiavimą, siekdamos išplėsti savo reguliavimo ir administracinius gebėjimus, be kita ko, keičiantis patirtimi ir teikiant techninę pagalbą. 3. Šalys skatins veiksmingai taikyti dvišalius Vietnamo ir ES valstybių narių mokesčių susitarimus ir rems pasiūlymus ateityje rengti naujus tokius susitarimus. 47 straipsnis Bendradarbiavimas finansinių paslaugų srityje Šalys susitaria palaikyti dialogą, siekdamos keistis informacija ir patirtimi apie savo reguliavimo sistemas, ir stiprinti bendradarbiavimą bankininkystės, draudimo ir kitų finansų sektoriaus sričių apskaitos, audito, priežiūros ir reguliavimo sistemoms tobulinti, įskaitant gebėjimų stiprinimo programas abiem Šalims svarbiose srityse. 48 straipsnis Bendradarbiavimas gaivalinių nelaimių prevencijos ir padarinių švelninimo srityje 1. Šalys susitaria bendradarbiauti užkertant kelią gaivalinėms nelaimėms ir veiksmingai į jas reaguojant, kad būtų kuo mažiau prarasta gyvybių, gamtos išteklių, gamtos ir kultūros paveldo, o nelaimių rizikos mažinimas nacionaliniu ir vietos lygmeniu būtų įtrauktas į visus sektorius ir veiklos sritis. 2. Šiuo pagrindu Šalys susitaria: a) dalytis informacija apie gaivalinių nelaimių stebėjimą, vertinimą, prognozavimą ir išankstinį įspėjimą; b) plėtoti gebėjimus dalijantis gaivalinių nelaimių prevencijos ir padarinių švelninimo patirtimi ir geriausia praktika; c) remti viena kitą technologijomis, specializuota įranga ir priemonėmis, reikalingomis nelaimių valdymui ir avarijų likvidavimui; d) plėtoti už gaivalinių nelaimių valdymą ir avarijų valdymą atsakingų Šalių valdžios institucijų dialogą, siekdamos remti ir stiprinti šios srities bendradarbiavimą. 49 straipsnis Miestų ir regionų planavimas ir vystymas 1. Pripažindamos miestų ir regionų planavimo ir vystymo svarbą siekiant ekonomikos augimo, skurdo mažinimo ir tvaraus vystymosi, Šalys susitaria skatinti šios srities bendradarbiavimą ir partnerystę. 2. Miestų ir regionų planavimo ir vystymo bendradarbiavimas gali vykti tokiais būdais: a) keičiantis patirtimi sprendžiant su tvariu miestų ir regionų planavimu ir vystymu susijusius klausimus, įskaitant be kita ko: - miestų planavimo ir susijusios infrastruktūros, regionų planavimo ir miestų plėtros, istorinių miestų išsaugojimo ir vystymo politines koncepcijas; - miestų tinklų, kuriuose dalyvautų centrinė ir vietos administracija, įskaitant savivaldybes, asociacijas ir nevyriausybines organizacijas, agentūras, rangovus ir profesines asociacijas, kūrimą; - architektūros valdymą, planavimą ir miestų erdvės plėtrą naudojantis geografine informacine sistema (GIS); - miestų centrų planavimą ir vystymą, senamiesčių atnaujinimą ir miestų aplinkos planavimą; - miesto ir kaimo ryšių palaikymą; - miestų techninės infrastruktūros vystymą, įskaitant miestų vandentiekio sistemų atnaujinimą ir gerinimą, nuotekų ir kietųjų atliekų tvarkymo sistemų statybą ir aplinkos bei miesto kraštovaizdžio apsaugą; b) remiant centrinio, regionų ir vietos lygmens administratorių mokymus ir gebėjimų stiprinimą regionų ir miestų planavimo, architektūros administravimo ir architektūros paveldo srityse; c) bendradarbiaujant per atitinkamas tarptautines organizacijas, kaip antai JT HABITAT ir Pasaulio miestų forumas, kurios vykdo bendras mokslinių tyrimų programas ir rengia praktinius užsiėmimus bei seminarus, kad būtų keičiamasi informacija ir patirtimi, susijusia su miestų planavimu ir vystymu, įskaitant miestų plėtrą, miestų formavimą, sklypų parengimą ir techninės infrastruktūros plėtrą. 3. Šalys susitaria tvirčiau bendradarbiauti ir skatinti savo regionų ir miestų valdžios institucijas dalytis patirtimi ir informacija, kad remdamos tvarų vystymąsi išspręstų kompleksiškas urbanistikos problemas. 50 straipsnis Darbas, užimtumas ir socialiniai reikalai 1. Šalys susitaria tvirčiau bendradarbiauti darbo, užimtumo ir socialinių reikalų srityje, įskaitant bendradarbiavimą darbo, regioninės ir socialinės sanglaudos, sveikatos ir darbo saugos, lyčių lygybės, įgūdžių ugdymo visą gyvenimą, žmogiškųjų išteklių vystymo, tarptautinės migracijos, deramo darbo ir socialinės apsaugos srityse, siekdamos stiprinti socialinį globalizacijos aspektą. 2. Šalys dar kartą patvirtina būtinybę remti visiems naudingą globalizacijos procesą ir kaip esminę tvaraus vystymosi ir skurdo mažinimo prielaidą skatinti visišką bei našų užimtumą ir deramą darbą, kaip patvirtinta 2005 m. spalio 24 d. JT Generalinės Asamblėjos rezoliucijoje Nr. 60/1 (Pasaulio aukščiausio lygio susitikimo rezultatai) ir 2006 m. liepos mėn. JT Ekonomikos ir socialinių reikalų tarybos aukšto lygio susitikime priimtoje ministrų deklaracijoje (JT Ekonomikos ir socialinių reikalų taryba E/2006/L.8, 2006 m. liepos 5 d.). Abiejų Šalių bendradarbiavimas atitinka jų ekonominės ir socialinės padėties ypatumus ir skirtumus, į kuriuos atsižvelgiama bendradarbiaujant. 3. Šalys dar kartą patvirtina savo įsipareigojimus laikytis tarptautiniu mastu pripažintų darbo ir socialinių standartų, nustatytų TDO konvencijoje, kurių šalimis jos yra, ir minimų 1998 m. TDO Pagrindinių darbo teisių ir principų deklaracijoje, juos propaguoti ir įgyvendinti. Šalys susitaria bendradarbiauti ir teikti techninę pagalbą, siekdamos skatinti tarptautiniu mastu pripažintus darbo standartus ratifikuoti kaip tikslingus standartus ir veiksmingai įgyvendinti Šalių ratifikuotus darbo standartus. 4. Vadovaudamosi galiojančiais priimančiosios šalies įstatymais, sąlygomis bei procedūromis ir atitinkamomis tarptautinėmis sutartimis bei konvencijomis, kurių šalimis jos yra, Šalys siekia užtikrinti, kad priimančiosios Šalies teritorijoje teisėtai dirbantiems kitos Šalies piliečiams taikomas režimas, be kita ko, darbo sąlygų, užmokesčio arba atleidimo iš darbo atžvilgiu nediskriminuotų pilietybės pagrindu, palyginti su kitų trečiųjų šalių piliečiams taikomomis sąlygomis. 5. Bendradarbiavimo formos gali apimti, be kita ko, Šalių sutartas konkrečias programas ir projektus, taip pat gebėjimų stiprinimą, keitimąsi politinėmis nuomonėmis ir iniciatyvas abiem Šalims svarbiomis temomis dvišaliu arba daugiašaliu lygmeniu, pavyzdžiui, ASEM, EU-ASEAN ir TDO. 51 straipsnis Statistika 1. Šalys susitaria skatinti bendradarbiavimą derinant ir tobulinant statistinius metodus, įskaitant statistinių duomenų rinkimą, apdorojimą, analizavimą ir sklaidą. 2. Šiuo tikslu Šalys susitaria stiprinti bendradarbiavimą, be kita ko, regioninėse ir tarptautinėse organizacijose, stiprindamos gebėjimus ir vykdydamos kitus techninės pagalbos projektus, įskaitant šiuolaikinės statistikos programinės įrangos teikimą, kad pagerintų statistinių duomenų kokybę. VII ANTRAŠTINĖ DALIS INSTITUCINĖ STRUKTŪRA 52 straipsnis Jungtinis komitetas 1. Pagal šį susitarimą Šalys susitaria įsteigti jungtinį komitetą, sudarytą iš abiejų Šalių aukščiausio lygio atstovų. Šio komiteto uždaviniai: a) užtikrinti tinkamą šio susitarimo veikimą ir įgyvendinimą; b) nustatyti prioritetus atsižvelgiant į šio susitarimo tikslus; c) stebėti plataus masto Šalių santykių raidą ir teikti rekomendacijas šio susitarimo tikslams pasiekti; d) prireikus prašyti komitetų ar kitų organų, įsteigtų pagal kitus Šalių susitarimus, suteikti informacijos ir svarstyti visus jų pateiktus pranešimus; e) keistis nuomonėmis ir teikti pasiūlymus bet kokiu abiem Šalims svarbiu klausimu, įskaitant būsimas priemones ir joms įgyvendinti turimus išteklius; f) spręsti dėl šio susitarimo taikymo ar aiškinimo kylančius nesutarimus; g) nagrinėti visą kurios nors Šalies pateiktą informaciją apie įsipareigojimų nevykdymą ir konsultuotis su kita Šalimi, siekiant pagal 57 straipsnį rasti abiem Šalims priimtiną sprendimą. 2. Eilinius posėdžius jungtinis komitetas rengia kiekvienais metais pakaitomis Hanojuje ir Briuselyje abipusiu sutarimu nustatytu metu. Šalių sutarimu taip pat gali būti šaukiami neeiliniai jungtinio komiteto posėdžiai. Jungtiniam komitetui pakaitomis pirmininkauja kiekviena Šalis. Jungtinio komiteto posėdžių darbotvarkė nustatoma Šalių sutarimu. 3. Jungtinis komitetas steigia pakomitečius ir specializuotas darbo grupes, kurios jam padėtų vykdyti uždavinius. Kiekviename jungtinio komiteto posėdyje šie pakomitečiai ir darbo grupės jam pateikia išsamias savo veiklos ataskaitas. 4. Šalys susitaria, kad jungtinio komiteto uždavinys taip pat yra užtikrinti, kad visi Šalių sudaryti arba būsimi sektoriniai susitarimai ar protokolai būtų tinkamai taikomi. 5. Jungtinis komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles. VIII ANTRAŠTINĖ DALIS BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS 53 straipsnis Bendradarbiavimo ištekliai 1. Siekdamos įgyvendinti šiame susitarime nustatytus bendradarbiavimo tikslus ir atsižvelgdamos į savo turimus išteklius ir teisės aktus, Šalys susitaria skirti tinkamus išteklius, įskaitant finansinius išteklius. 2. Šalys skatina Europos investicijų banką tęsti savo veiklą Vietname, laikantis savo procedūrų ir finansavimo kriterijų. 54 straipsnis Būsimų pakeitimų sąlyga 1. Siekdamos tvirčiau bendradarbiauti Šalys abipusiu sutarimu gali išplėsti šį susitarimą, taip pat jį papildyti konkrečių sektorių ir veiklos susitarimais arba protokolais. Tokie konkretūs susitarimai yra neatsiejama bendrų dvišalių santykių, kuriuos reglamentuoja šis susitarimas, ir bendros institucinės sąrangos dalis. 2. Įgyvendindama šį susitarimą bet kuri Šalis gali teikti pasiūlymus dėl bendradarbiavimo srities išplėtimo, atsižvelgdama į taikant šį susitarimą įgytą patirtį. 55 straipsnis Kiti susitarimai 1. Nepažeidžiant atitinkamų Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo nuostatų, nei šis susitarimas, nei pagal jį vykdomos priemonės neturi poveikio valstybių narių teisėms pradėti dvišalį bendradarbiavimą su Vietnamu ar prireikus su Vietnamu sudaryti naujus partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimus. 2. Šis susitarimas neturi poveikio Šalių prisiimtų įsipareigojimų trečiųjų asmenų atžvilgiu taikymui ar įgyvendinimui. 3. Esami konkrečių bendradarbiavimo sričių, patenkančių į šio susitarimo taikymo sritį, susitarimai laikomi bendrų dvišalių santykių, kuriuos reglamentuoja šis susitarimas, ir bendros institucinės sąrangos dalimi. 56 straipsnis Susitarimo taikymas ir aiškinimas 1. Kiekviena Šalis gali kreiptis į jungtinį komitetą, kad šis išspręstų ginčą dėl šio susitarimo taikymo ar aiškinimo. 2. Jungtinis komitetas gali išspręsti klausimą pateikdamas rekomendaciją. 57 straipsnis Įsipareigojimų vykdymas 1. Šalys imasi bet kokių bendrų ar konkrečių priemonių, kurių reikia jų įsipareigojimams pagal šį susitarimą vykdyti, ir užtikrina šiame susitarime nustatytų tikslų ir siekių laikymąsi. 2. Jei kuri nors Šalis mano, kad kita Šalis nevykdo tam tikrų šiuo susitarimu numatytų savo įsipareigojimų, ji gali imtis tinkamų priemonių. 3. Išskyrus esminio susitarimo pažeidimo atvejus, prieš imdamasi priemonių ji pateikia jungtiniam komitetui visą reikšmingą informaciją, būtiną padėčiai išsamiai išnagrinėti, kad būtų rastas abiem Šalims priimtinas sprendimas. 4. Šalys susitaria, kad, norint teisingai aiškinti ir praktiškai taikyti šį susitarimą, 57 straipsnio 2 dalyje vartojama sąvoka „tinkamos priemonės“ yra priemonės, kurių imtasi pagal tarptautinės teisės nuostatas ir kurios proporcingos pagal šį susitarimą prisiimtų įsipareigojimų nevykdymui. Pasirenkant tokias priemones, pirmenybė turėtų būti teikiama toms priemonėms, kurios mažiausiai trukdo šio susitarimo veikimą. Apie šias priemones nedelsiant pranešama kitai Šaliai ir dėl jų konsultuojamasi jungtiniame komitete, jei kita Šalis to prašo. 58 straipsnis Palengvinimas Siekdamos palengvinti bendradarbiavimą pagal šį susitarimą, abi Šalys susitaria pagal savo vidaus taisykles ir teisės aktus įgyvendinant bendradarbiavimą dalyvaujantiems pareigūnams ir ekspertams sudaryti sąlygas, būtinas jų funkcijoms vykdyti. 59 straipsnis Deklaracijos Prie šio susitarimo pridėtos deklaracijos yra neatskiriama jo dalis. 60 straipsnis Teritorinis taikymas Šis susitarimas taikomas teritorijoje, kurioje taikoma Europos Sąjungos sutartis, toje Sutartyje nustatytomis sąlygomis ir Vietnamo Socialistinės Respublikos teritorijoje. 61 straipsnis Šalių sąvokos apibrėžtis Šiame susitarime „šalys“ − Sąjunga ar jos valstybės narės arba Sąjunga ir jos valstybės narės, atsižvelgiant į atitinkamą jų kompetenciją, ir Vietnamo Socialistinė Respublika. 62 straipsnis Nacionalinis saugumas ir informacijos atskleidimas Nė viena šio susitarimo nuostata nėra aiškinama kaip kurios nors Šalies įpareigojimas teikti informaciją, kurios atskleidimą ji laiko prieštaraujančiu esminiams savo saugumo interesams. 63 straipsnis Įsigaliojimas ir trukmė 1. Šis susitarimas įsigalioja pirmąją mėnesio dieną po to, kai paskutinė Šalis praneša kitai Šaliai, kad šiuo tikslu būtinos teisinės procedūros yra baigtos. 2. Šis susitarimas galioja penkerius metus. Jis automatiškai pratęsiamas kitam vienerių metų laikotarpiui, jei Šalys ne vėliau nei likus šešiems mėnesiams iki kito vienerių metų laikotarpio pabaigos viena kitai raštu nepraneša apie savo ketinimą nepratęsti šio susitarimo. 3. Šis susitarimas iš dalies keičiamas Šalių susitarimu. Pakeitimai įsigalioja tik po to, kai paskutinė Šalis kitai Šaliai praneša, kad atlikti visi būtini formalumai. 4. Šį susitarimą viena Šalis gali nutraukti kitai Šaliai pateikdama raštišką denonsavimo pranešimą. Susitarimo nutraukimas įsigalioja praėjus šešiems mėnesiams po to, kai kita Šalis gauna pranešimą. 64 straipsnis Pranešimai Pranešimai pagal 63 straipsnį teikiami, atitinkamai, Europos Sąjungos Tarybos Generaliniam Sekretoriui ir Vietnamo užsienio reikalų ministerijai. 65 straipsnis Autentiškas tekstas Šis susitarimas sudarytas airių, anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, olandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų, vokiečių ir vietnamiečių kalbomis. Visi tekstai yra autentiški. Pasirašyta dviem egzemplioriais ... [vieta], du tūkstančiai [metai] ... [mėnuo] ... dieną. Europos Sąjunga Vietnamo Socialistinė Respublika Belgijos Karalystė Bulgarijos Respublika Čekijos Respublika Danijos Karalystė Vokietijos Federacinė Respublika Estijos Respublika Graikijos Respublika Ispanijos Karalystė Prancūzijos Respublika Airija Italijos Respublika Kipro Respublika Latvijos Respublika Lietuvos Respublika Liuksemburgo Didžioji Hercogystė Vengrijos Respublika Malta Nyderlandų Karalystė Austrijos Respublika Lenkijos Respublika Portugalijos Respublika Rumunija Slovėnijos Respublika Slovakijos Respublika Suomijos Respublika Švedijos Karalystė Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė PRIEDAS Bendroji deklaracija dėl rinkos ekonomikos statuso Šalys tvirčiau bendradarbiauja siekdamos pagal atitinkamas procedūras kuo greičiau pripažinti Vietnamo rinkos ekonomikos statusą. Europos Sąjungos vienašalė deklaracija dėl bendrosios lengvatų sistemos (BLS) Europos Sąjunga pripažįsta didelę BLS reikšmę prekybos vystymuisi ir toliau bendradarbiauja, be kita, ko, dialogo, mainų ir gebėjimų stiprinimo forma, siekdama užtikrinti, kad Vietnamas optimaliai naudosis sistema pagal atitinkamas Šalių procedūras ir nuolat besivystančios ES prekybos politikos nuostatas. Bendroji deklaracija dėl 24 straipsnio (Bendradarbiavimas kovojant su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu) Šalys susitaria, kad jungtinis komitetas parengs už keitimąsi atitinkama informacija pagal šį straipsnį atsakingų kompetentingų institucijų sąrašą. Bendroji deklaracija dėl 57 straipsnio (Įsipareigojimų vykdymas) Kad šis susitarimas būtų tinkamai aiškinamas ir praktiškai taikomas, Šalys susitaria, kad „esminiu susitarimo pažeidimu“ – 57 straipsnio 3 dalyje vartojama sąvoka – pagal 1969 m. Vienos konvencijos dėl tarptautinių sutarčių teisės (Vienos konvencija) 60 straipsnio 3 dalį laikoma: a) Vienos konvencija nesankcionuotas atsisakymas vykdyti susitarimą arba b) esminės susitarimo normos, išdėstytos 1 straipsnio 1 ir 2 dalyse ir 8 straipsnyje, pažeidimas. Esminės susitarimo normos pažeidimo atveju apie priemonę iškart pranešama kitai Šaliai. Kitos Šalies prašymu jungtinis komitetas per 30 dienų surengia skubias konsultacijas visiems priemonės aspektams arba jos pagrindui nuodugniai įvertinti, siekdamas rasti abiem Šalims priimtiną sprendimą. [1] OL C […], […], p. […].