KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI pagal Tarybos direktyvos 2006/112/EB 395 straipsnį /* COM/2014/0623 final */





KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI pagal Tarybos direktyvos 2006/112/EB 395 straipsnį 1. PAGRINDINIAI FAKTAI Pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (toliau – PVM direktyva) 395 straipsnį Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, gali vieningai leisti bet kuriai valstybei narei imtis specialių priemonių, nukrypstant nuo šios direktyvos nuostatų, kad būtų supaprastinta PVM rinkimo procedūra arba užkirstas kelias tam tikrų formų mokesčių vengimui ar sukčiavimui. Kadangi pagal tą procedūrą numatomos nuo bendrų PVM sistemos principų leidžiančios nukrypti nuostatos, laikantis nuoseklių Europos Teisingumo Teismo sprendimų tokios leidžiančios nukrypti nuostatos turėtų būti ribotos taikymo srities ir proporcingos. Raštu (Komisijoje užregistruotas 2014 m. sausio 14 d.) Estija, remdamasi PVM direktyvos 395 straipsniu, paprašė leisti brangakmenių tiekimui taikyti atvirkštinio apmokestinimo mechanizmą, kad būtų užkirstas kelias mokestiniam sukčiavimui. Tačiau kadangi Estija nepateikė pakankamai informacijos apie sukčiavimą šiame sektoriuje, Komisija 2014 m. kovo 13 d. raštu jos paprašė apie tai pateikti papildomos informacijos. Atsakydama į šį prašymą, Estija raštu (Komisijoje užregistruotas 2014 m. gegužės 7 d.) pateikė papildomos informacijos. Vadovaudamasi tos direktyvos 395 straipsnio 2 dalimi 2014 m. birželio 10 d. raštu Komisija pranešė kitoms valstybėms narėms apie Estijos prašymą. 2014 m. birželio 12 d. raštu Komisija pranešė Estijai turinti visą informaciją, kuri, jos nuomone, yra būtina prašymui įvertinti. 2. ATVIRKŠTINIS APMOKESTINIMAS Pagal PVM direktyvos 193 straipsnį asmuo, kuriam tenka prievolė mokėti PVM, yra prekes tiekiantis ar paslaugas teikiantis apmokestinamasis asmuo. Pagal atvirkštinio apmokestinimo mechanizmą atsakomybę siekiama perkelti apmokestinamajam asmeniui, kuriam tiekiamos prekės. Karuselinis sukčiavimas vykdomas, kai prekiautojai, pardavę savo produktus, išvengia PVM mokėjimo mokesčių administratoriams. Tačiau jų klientai turi teisę į mokesčio atskaitą, nes turi galiojančią sąskaitą faktūrą. Piktybiškiausia šio mokesčių vengimo forma – kai pagal karuselinio sukčiavimo metodą (pagal kurį prekės ar paslaugos parduodamos iš vienų valstybių narių į kitas) tos pačios prekės tiekiamos arba tos pačios paslaugos teikiamos kelis kartus, nemokant PVM mokesčių administratoriams. Nustatyta, kad kai tokiais atvejais prievolė sumokėti PVM tenka asmeniui, kuriam tiekiamos prekės ar teikiamos paslaugos, atvirkštinio apmokestinimo mechanizmu panaikinama galimybė tokiu būdu išvengti mokesčių. 3. PRAŠYMAS Estija pagal PVM direktyvos 395 straipsnį prašo, kad Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, leistų Estijai taikyti specialią priemonę, kuria nukrypstama nuo PVM direktyvos 193 straipsnio ir kuri susijusi su atvirkštinio apmokestinimo mechanizmo taikymu brangakmenių tiekimui. Iš Estijos pateiktos informacijos matyti, kad, remiantis PVM direktyvos 199a straipsnio 1 dalies j punktu, įterptu Atvirkštinio apmokestinimo direktyva[1], numatyta atvirkštinio apmokestinimo mechanizmą tauriųjų metalų tiekimui taikyti nuo 2014 m. liepos 1 d. Estijos valdžios institucijos tikisi, kad PVM direktyvoje nenumatytas šio mechanizmo taikymas brangakmeniams šią priemonę papildys. 4. KOMISIJOS NUOMONĖ Kai Komisija gauna prašymus pagal 395 straipsnį, ji juos išnagrinėja, siekdama užtikrinti, kad būtų įvykdytos pagrindinės tokių prašymų patenkinimo sąlygos, t. y. ji nustato, ar dėl siūlomos specialios priemonės apmokestinimo tvarka taps paprastesnė apmokestinamiesiems asmenims ir (arba) mokesčių administratoriams, arba ar pasiūlymu užkertamas kelias tam tikrų rūšių mokesčių slėpimui ir vengimui. Šiuo atžvilgiu Komisija visada laikėsi riboto, atsargaus požiūrio, siekdama užtikrinti, kad leidžiančiomis nukrypti nuostatomis nebūtų trikdomas bendros PVM sistemos veikimas, kad jų taikymo sritis būtų ribota, jos būtų reikalingos ir proporcingos. Prašoma priemonė yra iš esmės susijusi su faktu, kad, kaip jau minėta, nuo 2014 m. liepos 1 d. atvirkštinio apmokestinimo mechanizmas bus taikomas tauriesiems metalams. Kadangi atvirkštinio apmokestinimo mechanizmas visada yra susijęs su tam tikru pavojumi, kad sukčiavimas bus nukreiptas į kitus produktus, Estija pageidautų panašios priemonės brangakmeniams, nes tauriaisiais metalais ir brangakmeniais, regis, dažnai prekiauja tie patys asmenys. Tačiau šiuo metu Estija yra nepasirengusi pateikti tikslios informacijos apie (galimą) su brangakmeniais susijusį sukčiavimą, nes tyrimas dar neužbaigtas. Šis tyrimas pradėtas antrą 2013 m. pusmetį, tačiau apie ankstesnius metus informacijos nėra. Iš turimos informacijos matyti, kad Estija nustatė vieną su brangakmeniais susijusią vadinamąją karuselinio sukčiavimo schemą, kurioje dalyvavo kita valstybė narė. Estija pranešė, kad su brangakmeniais susijusių sandorių skaičius 2013 m. liepos–2014 m. sausio mėn. svyravo nuo trijų iki devynių per mėnesį, tačiau jų vertė vis kilo. Kiek tai susiję su galimomis įprastomis priemonėmis šiai sektoriaus problemai spręsti, Estija nenurodė, kad būtų ėmusis ar įgyvendinusi konkrečias priemones ar net numačiusi jas netrukus vykdyti. Tebuvo nurodyta, kad po prašomos leidžiančios nukrypti nuostatos taikymo laikotarpio būtų įmanoma kontroliuoti sektorių įprastomis kontrolės priemonėmis, kaip antai įprastiniais patikrinimais ir auditu. Atsižvelgusi į šiuos argumentus, Komisija laikosi požiūrio, kad leidžiančios nukrypti nuostatos taikymo būtinybė šioje srityje nėra įrodyta. Iš tiesų labai nedidelis sandorių, kuriuos vykdo tik keli apmokestinamieji asmenys, kurie dažnai yra jau žinomi ir identifikuojami dėl savo veiklos tauriųjų metalų sektoriuje, skaičius iš esmės turėtų sudaryti sąlygas deramai stebėti ir kontroliuoti sektorių įprastomis priemonėmis, kurias numatyta taikyti po prašomos leidžiančios nukrypti nuostatos taikymo laikotarpio. Be to, nors paminėtas vienas konkretus sukčiavimo atvejis, neįrodyta, kad šiuo metu vyksta ar gali vykti sukčiavimas, dėl kurio reikėtų taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą. 5. IŠVADA Remdamasi išdėstytais argumentais, Komisija Estijos prašymui nepritaria. [1] Įterpta 2013 m. liepos 22 d. Tarybos direktyva 2013/43/ES, iš dalies keičiančia Direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos nuostatas dėl atvirkštinio apmokestinimo mechanizmo neprivalomo ir laikino taikymo tam tikroms paslaugoms, kurias teikiant gali būti sukčiaujama (OL L 201, 2013 7 26, p. 4).