Be to, siūlomos konkrečios priemonės, kuriomis siekiama trečiojo tikslo – didinti darbo skaitmeninėse platformose skaidrumą ir atsekamumą, siekiant padėti kompetentingoms institucijoms užtikrinti esamų teisių ir pareigų, susijusių su darbo sąlygomis ir socialine apsauga, vykdymą. Tai apima ir skaitmeninių darbo platformų, kurios yra darbdaviai, prievolės deklaruoti darbą skaitmeninėse platformose valstybės narės, kurioje jis atliekamas, kompetentingoms institucijoms, išaiškinimą. Siūloma direktyva taip pat pagerins darbo ir socialinės apsaugos institucijų žinias apie tai, kurios skaitmeninės darbo platformos veikia jų valstybėje narėje, toms institucijoms suteikiant galimybę susipažinti su svarbia pagrindine informacija apie skaitmeninėse darbo platformose dirbančių asmenų skaičių, jų užimtumo statusą ir standartines sąlygas. Šios priemonės padės toms valdžios institucijoms užtikrinti darbo teisių laikymąsi ir rinkti socialinio draudimo įmokas, taigi ir pagerinti skaitmeninėse platformose dirbančių asmenų darbo sąlygas.

Taip pat manoma, kad vykdymo užtikrinimo sunkumai ir atsekamumo bei skaidrumo trūkumas, be kita ko, tarpvalstybinėmis aplinkybėmis, dar labiau pablogina padėtį tam tikrais atvejais, kai nesudaromos geros darbo sąlygos arba neužtikrinama tinkama socialinė apsauga. Nacionalinės valdžios institucijos ne visada turi pakankamai galimybių susipažinti su duomenimis apie skaitmenines darbo platformas ir jose dirbančius asmenis, tokių kaip reguliariai skaitmeninėse platformose dirbančių asmenų skaičius, jų sutartinis ar užimtumo statusas arba skaitmeninių darbo platformų nuostatos ir sąlygos. Atsekamumo problema ypač aktuali, kai skaitmeninės platformos veikia tarpvalstybiniu mastu, todėl neaišku, kur ir kas skaitmeninėse platformose dirba. Dėl to atitinkamai nacionalinėms valdžios institucijoms sunku užtikrinti esamų įsipareigojimų vykdymą, be kita ko, socialinio draudimo įmokų srityje.

Dėl COVID-19 pandemijos paspartėjusi skaitmeninė pertvarka daro didelį poveikį ES ekonomikai ir jos darbo rinkoms. Skaitmeninės darbo platformos tapo svarbiu šios naujos besiformuojančios socialinės ir ekonominės aplinkos elementu. Jos plečiasi toliau – apskaičiuota, kad ES skaitmeninių darbo platformų ekonomikos pajamos per pastaruosius penkerius metus padidėjo maždaug 500 proc. Šiandien skaitmeninėse darbo platformose ES dirba per 28 mln. žmonių. Tikimasi, kad 2025 m. šis skaičius pasieks 43 mln. Skaitmeninės darbo platformos veikia įvairiuose ekonomikos sektoriuose. Kai kurios siūlo paslaugas vietoje, pavyzdžiui, pavėžėjimo, prekių pristatymo, valymo ar priežiūros. Kitos veikia tik internetu ir teikia, pavyzdžiui, duomenų kodavimo, vertimo ar projektavimo paslaugas. Darbas skaitmeninėse platformose skiriasi priklausomai nuo reikiamų įgūdžių lygio, taip pat nuo to, kaip platformos organizuoja ir kontroliuoja darbą.

–Bendrajame duomenų apsaugos reglamente (BDAR) nustatytos fizinių asmenų apsaugos tvarkant jų asmens duomenis taisyklės. Skaitmeninėse platformose dirbantiems asmenims suteikiama įvairių teisių, susijusių su jų asmens duomenimis, neatsižvelgiant į jų užimtumo statusą. Tokios teisės visų pirma apima teisę į tai, kad nebūtų taikomas sprendimas, grindžiamas tik automatizuotu duomenų tvarkymu, kuris turi teisinių pasekmių duomenų subjektui arba daro jam panašų didelį poveikį (su tam tikromis išimtimis), taip pat teisę į skaidrumą, susijusį su automatizuoto sprendimų priėmimo naudojimu. Kai automatizuotas duomenų tvarkymas leidžiamas pagal išimtis, duomenų valdytojas turi įgyvendinti tinkamas priemones, kad apsaugotų duomenų subjekto teises bei laisves ir teisėtus interesus, bent teisę į tai, kad duomenų valdytojas užtikrintų žmogaus dalyvavimą, pareikšti savo požiūrį ir užginčyti sprendimą. Nors šios teisės ypač svarbios asmenims, dirbantiems skaitmeninėse platformose, kurioms taikomas algoritminis valdymas, naujausiose teismo bylose atkreiptas dėmesys į apribojimus ir sunkumus, su kuriais susiduria darbuotojai, visų pirma skaitmeninių platformų darbuotojai, siekdami apginti savo teises į duomenų apsaugą algoritminio valdymo sąlygomis. Tai visų pirma susiję su tuo, kad sunku atskirti algoritminius sprendimus, kurie daro pakankamai didelį poveikį darbuotojams ir kurie tokio poveikio nedaro. Be to, nors BDAR atitinkamiems asmenims suteikiamos individualios teisės, jis neapima svarbių kolektyvinių aspektų, būdingų darbo teisei, įskaitant aspektus, susijusius su darbuotojų atstovų vaidmeniu, darbuotojų informavimu ir konsultavimusi su jais, taip pat su darbo inspekcijų vaidmeniu užtikrinant darbo teises. Todėl teisės aktų leidėjas numatė galimybę nustatyti konkretesnes taisykles, kuriomis būtų užtikrinta darbuotojų asmens duomenų su darbo santykiais susijusiame kontekste, be kita ko, darbo organizavimo atžvilgiu (BDAR 88 straipsnis).

Be to, Tarybos rekomendacijoje dėl darbuotojų ir savarankiškai dirbančių asmenų socialinės apsaugos galimybių valstybėms narėms rekomenduojama užtikrinti, kad ir darbuotojai, ir savarankiškai dirbantys asmenys galėtų naudotis veiksminga ir tinkama socialine apsauga. Rekomendacija apima nedarbo, ligos ir sveikatos priežiūros, motinystės ir tėvystės, neįgalumo, senatvės ir maitintojo netekimo išmokas ir išmokas dėl nelaimingų atsitikimų darbe ir profesinių ligų.

Be to, reglamentai dėl nacionalinių socialinės apsaugos sistemų koordinavimo taikomi tiek pagal darbo sutartį, tiek savarankiškai skaitmeninėse platformose tarpvalstybiniu lygiu dirbantiems asmenims.

–Direktyvoje dėl darbo per laikinojo įdarbinimo įmones nustatyta bendra sistema, taikoma laikinųjų darbuotojų darbo sąlygoms. Jame įtvirtintas laikinųjų darbuotojų ir įmonės laikinojo darbo naudotojos samdomų darbuotojų nediskriminavimo esminių darbo ir įdarbinimo sąlygų atžvilgiu principas. Dėl paprastai trišalių darbo skaitmeninėse platformose sutartinių santykių ši direktyva gali būti svarbi darbui skaitmeninėse platformose. Priklausomai nuo skaitmeninės darbo platformos verslo modelio ir nuo to, ar jos klientai yra privatūs vartotojai, ar įmonės, skaitmeninė platforma gali būti laikoma laikinojo įdarbinimo įmone, skiriančia savo darbuotojus jos paslaugomis besinaudojančioms įmonėms. Kai kuriais atvejais skaitmeninė platforma gali būti įmonė, besinaudojanti laikinojo įdarbinimo įmonių paskirtų darbuotojų paslaugomis.

–Darbo laiko direktyvoje nustatyti būtiniausi darbo laiko organizavimo reikalavimai ir apibrėžiamos tokios sąvokos kaip „darbo laikas“ ir „poilsio laikas“. Nors pagal tradicinį Europos Sąjungos Teisingumo Teismo (ESTT) išaiškinimą sąvoka „darbo laikas“ reiškia, kad darbuotojas privalo fiziškai būti darbdavio nustatytoje vietoje, pastaruoju metu Teismas šią sąvoką išplėtė, ypač kai taikoma pasyviojo budėjimo sistema (t. y. kai darbuotojas neprivalo likti savo darbo vietoje, bet turi būti pasirengęs dirbti, kai darbdavys to paprašo). 2018 m. Teismas aiškiai nurodė, kad pasyviojo budėjimo laikas, per kurį darbuotojo galimybės vykdyti kitą veiklą yra gerokai apribotos, turi būti laikomas darbo laiku.

Siūlomoje direktyvoje numatyti būtiniausi standartai; taip užtikrinama, kad siekiant pasiūlymo tikslų intervencijos lygis būtų kuo mažesnis. Valstybėms narėms, kurios jau yra nustačiusios palankesnes nuostatas nei numatytosios siūlomoje direktyvoje, jų keisti ar sumažinti nereikės. Be to, valstybės narės gali nuspręsti nustatyti aukštesnius už siūlomoje direktyvoje išdėstytus būtiniausius standartus.

Nors valstybės narės veikia vienoje bendroje rinkoje, jos laikosi skirtingų požiūrių į tai, ar reikia reguliuoti darbą skaitmeninėse platformose, ir, jei taip, tai kokia kryptimi. Nustatyta, kad valstybėse narėse priimta daugiau kaip 100 teismo sprendimų ir 15 administracinių sprendimų, susijusių su skaitmeninėse platformose dirbančių asmenų užimtumo statusu; jie skiriasi, tačiau daugiausiai linkstama prie to, kad skaitmeninėse platformose dirbantys asmenys būtų perkvalifikuojami į darbuotojus. Be teisinio netikrumo, kuris dėl to kyla skaitmeninėms darbo platformoms ir jose dirbantiems asmenims, didelis teismo bylų skaičius rodo, kad sunku užtikrinti, kad valstybės narės, taip pat skaitmeninės darbo platformos bei kitos įmonės galėtų veikti vienodomis sąlygomis, ir išvengti spaudimo mažinti darbo standartus ir bloginti darbo sąlygas. Tam tikros skaitmeninės darbo platformos gali vykdyti nesąžiningą komercinę veiklą kitų įmonių atžvilgiu, pavyzdžiui, nesilaikyti tų pačių taisyklių ir veikti ne tokiomis pačiomis sąlygomis. Todėl reikia imtis ES veiksmų siekiant užtikrinti, kad itin judri ir sparčiai kintanti skaitmeninių platformų ekonomika vystytųsi kartu su skaitmeninėse platformose dirbančių žmonių darbo teisėmis.

–Priėmus siūlomą Dirbtinio intelekto aktą bus mažinama rizika, susijusi su tam tikrų dirbtinio intelekto sistemų naudojimu. Siūlomu Dirbtinio intelekto aktu siekiama užtikrinti, kad rinkai pateiktos ir ES naudojamos DI sistemos būtų saugios ir kad jas naudojant būtų gerbiamos pagrindinės teisės, pavyzdžiui, vienodo požiūrio principas. Juo sprendžiami klausimai, susiję su DI sistemų kūrimu, diegimu, naudojimu bei reguliavimo priežiūra, ir sprendžiamos būdingos problemos, pavyzdžiui, šališkumo (įskaitant šališkumą dėl lyties) ir nepakankamos atskaitomybės, be kita ko, nustatomi reikalavimai kokybiškiems duomenų rinkiniams ir padedama kovoti su diskriminacijos rizika. Siūlomame DI reglamente išvardytos tam tikros užimtumo, darbuotojų valdymo ir savarankiško darbo srityse naudojamos DI sistemos, kurios laikytinos didelės rizikos sistemomis. Jame nustatomi privalomi reikalavimai, kuriuos turi atitikti didelės rizikos DI sistemos, taip pat tokių sistemų tiekėjų ir naudotojų prievolės. Siūlomame Dirbtinio intelekto akte numatyti konkretūs tam tikrų DI sistemų skaidrumo reikalavimai, be to, juo bus užtikrinta, kad skaitmeninės darbo platformos, kaip didelės rizikos DI sistemų naudotojos, turėtų galimybę susipažinti su informacija, kurios joms reikia, kad sistema jos galėtų naudotis teisėtai ir atsakingai. Tais atvejais, kai skaitmeninės darbo platformos yra didelės rizikos DI sistemų teikėjos, jos savo sistemas turės tinkamai išbandyti ir dokumentuoti. Be to, pasiūlyme dėl DI akto nustatyti reikalavimai DI sistemų tiekėjams sudaryti sąlygas žmogaus vykdomai priežiūrai ir duoti nurodymus šiuo klausimu. Dirbtinio intelekto aktu, kuriuo užtikrinamas didelės rizikos DI sistemų skaidrumas ir atsekamumas, siekiama palengvinti galiojančių pagrindinių teisių apsaugos taisyklių įgyvendinimą visais atvejais, kai tokios DI sistemos naudojamos. Tačiau jame neatsižvelgiama į taisyklių dėl darbo sąlygų įvairiose valstybėse narėse ir sektoriuose įvairovę ir nenumatoma apsaugos priemonių, susijusių su darbo sąlygų užtikrinimu žmonėms, kuriems DI sistemų naudojimas daro tiesioginį poveikį, pvz., darbuotojams.

Profesinės sąjungos paragino priimti direktyvą, grindžiamą SESV 153 straipsnio 2 dalimi, kurioje būtų numatyta nuginčijamoji darbo santykių prezumpcija su prievolės įrodyti perkėlimu ir statuso tikrinimo kriterijai. Jos teigė, kad tokia priemonė turėtų būti taikoma ir internetinėms platformoms, ir platformoms vietoje. Profesinės sąjungos taip pat pritarė naujų teisių, susijusių su algoritminiu valdymu užimtumo srityje, įvedimui ir apskritai prieštaravo, kad skaitmeninėse platformose dirbantiems asmenims būtų suteiktas trečias statusas. Jos pabrėžė socialinio dialogo poreikį. Darbdavių organizacijos sutiko, kad reikėtų spręsti tam tikrus klausimus, pavyzdžiui, susijusius su darbo sąlygomis, neteisingu užimtumo statuso klasifikavimu arba galimybe gauti informaciją. Tačiau veiksmų kiekvienu konkrečiu atveju turėtų būti imamasi nacionaliniu lygmeniu ir skirtingų nacionalinių socialinių ir darbo santykių sistemų struktūroje. Algoritmų valdymo klausimu jie pabrėžė, kad daugiausiai dėmesio turėtų būti skiriama veiksmingam esamų ir būsimų teisinių priemonių įgyvendinimui ir vykdymo užtikrinimui. Socialiniams partneriams nepavyko susitarti pradėti derybas dėl susitarimo sudarymo Sąjungos lygmeniu, kaip numatyta SESV 155 straipsnyje. Be to, Komisija, siekdama pagrįsti šią iniciatyvą, surengė nemažai diskusijų su daugeliu suinteresuotųjų subjektų, įskaitant specialius dvišalius susitikimus su skaitmeninių platformų įmonėmis, skaitmeninių platformų darbuotojų asociacijomis, profesinėmis sąjungomis, valstybių narių atstovais, akademinės bendruomenės ir tarptautinių organizacijų ekspertais bei pilietinės visuomenės atstovais. 2021 m. rugsėjo 20 ir 21 d. Komisija surengė du specialius susitikimus su skaitmeninių platformų operatoriais ir darbuotojų atstovais, kad išklausytų jų nuomonę apie galimas ES veiksmų kryptis. Europos Parlamentas paragino imtis ryžtingų ES veiksmų neteisingo užimtumo statuso klasifikavimo problemai spręsti, taip pat siekti, kad algoritmų naudojimas būtų skaidresnis, be kita ko, darbuotojų atstovams. ES Ministrų Taryba, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas ir Regionų komitetas taip pat paragino imtis konkrečių veiksmų dėl darbo skaitmeninėse platformose.

•Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

Komisija pasamdė išorės ekspertus, kad šie atliktų keletą tyrimų, kuriuose būtų surinkti svarbūs įrodymai ir kuriais remiantis būtų galima atlikti poveikio vertinimą ir parengti šį pasiūlymą:

–„Study to support the impact assessment of an EU Initiative on improving the working conditions in platform work“ (2021), PPMI.

–„Digital Labour Platforms in the EU: Mapping and Business Models” (2021), CEPS.

–„Study to gather evidence on the working conditions of platform workers“ (2019), CEPS.

Komisija savo vertinimą taip pat grindė Europos kompetencijos centro darbo teisės, užimtumo ir darbo rinkos politikos srityje atliktomis peržiūromis.

–„Thematic Review 2021 on Platform work“ (2021), pagrįsta 27 ES valstybių narių šalių straipsniais.

–„Case Law on the Classification of Platform Workers: Cross-European Comparative Analysis and Tentative Conclusions“ (2021).

–„Jurisprudence of national Courts in Europe on algorithmic management at the workplace“ (2021).

Be to, Komisija, siekdama pagrįsti poveikio vertinimą, rėmėsi išorės ekspertų žiniomis ir šiais tyrimais bei ataskaitomis:

–Eurofound ataskaita „Employment and Working Conditions of Selected Types of Platform Work“ (2018).

–JRC ataskaitos: „Platform Workers in Europe Evidence from the COLLEEM Survey“ (2018) ir „New evidence on platform workers in Europe. Results from the second COLLEEM survey“ (2020).

–TDO ataskaita „The role of digital labour platforms in transforming the world of work“ (2021).

Be to, Komisijos vertinimas taip pat buvo grindžiamas politikos valstybėse narėse žemėlapiu, atitinkama akademine literatūra ir ESTT praktika.

•Poveikio vertinimas