Pasiūlymas TARYBOS DIREKTYVA kuria iš dalies keičiamos Direktyvos 2011/16/ES nuostatos dėl privalomų automatinių apmokestinimo srities informacijos mainų /* COM/2013/0348 final - 2013/0188 (CNS) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS 1. Pastaruoju metu mokestinio sukčiavimo ir mokesčių slėpimo problema labai išaugo ir kelia didelį susirūpinimą Europos Sąjungoje ir visame pasaulyje. Prarandama milijardai eurų. Mažindamos mokestinį sukčiavimą ir mokesčių slėpimą valstybės narės galėtų padidinti mokestines pajamas, o tai joms taip pat suteiktų daugiau galimybių restruktūrizuoti savo mokesčių sistemas taip, kad būtų labiau skatinamas ekonomikos augimas, kaip apibrėžta 2013 m. metinėje augimo apžvalgoje. Be to, turint omenyje problemos mastą, aktyvesnė kova su mokestiniu sukčiavimu ir mokesčių slėpimu yra ne tik pajamų, bet ir sąžiningumo klausimas. Ypač šiuo ekonomiškai sunkiu metu sąžiningi mokesčių mokėtojai neturėtų nukentėti papildomai didinant mokesčius, kad būtų kompensuotos pajamos, negautos dėl mokestiniu sukčiavimu užsiimančių ir mokesčius slepiančių asmenų veiklos. 2. Ilgą laiką Europos Sąjunga aktyviai sprendė šias problemas, visų pirma priimdama konkrečias teisines priemones, kad Sąjungoje būtų įgyvendinti automatiniai informacijos mainai. ES santaupų direktyva užtikrinama, kad automatinių mainų būdu būtų keičiamasi informacija apie pajamas iš palūkanų, ir šiuo metu Taryboje svarstomas pasiūlymas išplėsti jos taikymo sritį. Direktyva dėl administracinio bendradarbiavimo užtikrinama, kad nuo 2015 m. valstybės narės automatinių mainų būdu keistųsi turima informacija apie penkių kategorijų pajamas ir kapitalą: darbo užmokesčio pajamas, direktoriaus atlyginimą, gyvybės draudimo produktus, kuriems netaikomos kitos direktyvos, pensiją, nekilnojamojo turto nuosavybę ir iš jo gaunamas pajamas. 3. Dabar valstybės narės aiškiai išreiškė pageidavimą plėsti dabartinį bendradarbiavimą. 2012 m. kovo 2 d. Europos Vadovų Taryba paragino Tarybą ir Komisiją kuo greičiau išnagrinėti konkrečius būdus, kaip būtų galima geriau kovoti su mokestiniu sukčiavimu ir mokesčių slėpimu. 2012 m. gruodžio 6 d. Komisija pateikė Veiksmų planą stiprinti kovą su mokestiniu sukčiavimu ir mokesčių slėpimu[1]. Veiksmų plane pabrėžiama, kad reikia skatinti automatinius informacijos mainus, kad jie būtų Europos ir tarptautinis skaidrumo ir keitimosi informacija mokesčių klausimais standartas. 2013 m. gegužės 14 d. ECOFIN taryba priėmė išvadas, kuriose palankiai vertinamas Komisijos darbas rengiant kovos su mokestiniu sukčiavimu, mokesčių slėpimu ir agresyviu mokesčių planavimu priemones ir pripažįstama, kad šiuo atžvilgiu svarbus vaidmuo gali tekti Komisijos veiksmų planui[2]. 4. 2013 m. gegužės 22 d. Europos Vadovų Taryba žengė dar didesnį žingsnį ir paprašė automatinius informacijos mainus išplėsti ES ir pasauliniu lygmenimis, siekiant kovoti su mokestiniu sukčiavimu, mokesčių slėpimu ir agresyviu mokesčių planavimu. Todėl Komisija įsipareigojo 2013 m. birželio mėn. pasiūlyti Direktyvos dėl administracinio bendradarbiavimo pakeitimų, kad automatinių informacijos mainų taikymo sritis būtų išplėsta prieš tos direktyvos peržiūrą, kuri jau numatyta 2017 m. 5. Todėl šio pasiūlymo tikslas – išplėsti automatinių informacijos mainų taikymo sritį Europos Sąjungoje labiau, nei numatyta galiojančiuose ES automatinių informacijos mainų susitarimuose. Taigi automatinių mainų būdu būtų keičiamasi informacija apie šiuos kitus punktus: dividendus, pajamas iš kapitalo padidėjimo, kitas finansines pajamas ir sąskaitų likučius. Nuostata dėl Direktyvos dėl administracinio bendradarbiavimo peržiūros ir taikymo srities išplėtimo 2017 m. tebegaliotų. Tačiau, nenukrypstant nuo tikslo plėsti automatinius informacijos mainus, tuomet būtų svarstomas informacijos turėjimo sąlygos panaikinimas visoms penkioms esamoms kategorijoms kartu, kad Direktyva dėl administracinio bendradarbiavimo būtų taikoma visų rūšių pajamoms. Be to, tuomet į direktyvos taikymo sritį įtrauktinos kategorijos būtų pakoreguotos atsižvelgiant į šį pasiūlymą (žr. toliau). Automatinių informacijos mainų taikymo srities išplėtimas taip pat padėtų užtikrinti vienodą skirtingų tipų turto traktavimą ir išvengti nepageidautino portfelių perskirstymo. 6. Komisija siūlo išbraukti direktyvos 8 straipsnio 3 dalyje esančią nuorodą į ribą, kurios neviršijant valstybė narė gali nepageidauti gauti informacijos iš kitų valstybių narių. Iš diskusijų paaiškėjo, kad į tokią ribą sunku praktiškai atsižvelgti valstybėms narėms, kurios turi teikti informaciją. Tačiau valstybės narės galėtų toliau naudotis galimybe negauti informacijos apie tam tikros kategorijos pajamas. 7. ES iniciatyva reikalinga tiek atsižvelgiant į vidaus rinkos argumentus, tiek siekiant veiksmingumo ir efektyvumo: – ES iniciatyva užtikrinamas darnus, nuoseklus ir visapusiškas visos ES požiūris į automatinius informacijos mainus vidaus rinkoje. Tai reikštų, kad visose valstybėse narėse galiotų bendras informacijos teikimo metodas, o dėl to lėšų sutaupytų ir mokesčių administratoriai, ir ekonominės veiklos vykdytojai (taip pat žr. 11 punktą); – ES teisine priemone taip pat būtų užtikrintas tikrumas mokesčių administratoriams ir ekonominės veiklos vykdytojams; – ES teisinė priemonė padėtų plėtoti automatinius informacijos mainus kaip tarptautinį standartą; – Direktyva dėl administracinio bendradarbiavimo pagrįsta ES teisinė priemonė apimtų IT struktūrų, kurios jau įdiegtos arba yra kuriamos, naudojimą, kad būtų lengviau teikti informaciją pagal ES santaupų direktyvą ir Direktyvą dėl administracinio bendradarbiavimo. Pagal tas direktyvas ES valstybės narės informacija dalijasi naudodamos specifinius formatus ir specifinius ryšių kanalus (CCN/CSI sistema). Šiuos formatus lengvai galima pritaikyti ir papildomiems punktams, kuriuos dabar siūloma įtraukti į taikymo sritį. Kadangi šiems formatams kurti valstybės narės įdėjo daug laiko ir pinigų, jei informacija apie šiuos naujus punktus jos taip pat keistųsi naudodamos šiuos formatus, susidarytų masto ekonomija; – be to, Direktyvos dėl administracinio bendradarbiavimo 8 straipsnio 5 dalyje Taryba jau įsipareigojo atėjus laikui apsvarstyti, ar remiantis visos ES teisine priemone reikėtų išplėsti automatinius mainus, kad jie apimtų informaciją apie tokias kitų kategorijų pajamas kaip dividendus ir pajamas iš kapitalo padidėjimo. Todėl šiuo pasiūlymu tiesiog pagreitinamas darbas atsižvelgiant į šį įsipareigojimą. 8. Dar vienas postūmis automatinius informacijos mainus laikyti kovos su mokestiniu sukčiavimu ir mokesčių slėpimu priemone yra susitarimai su JAV, kuriuos daugelis vyriausybių sudarė arba sudarys dėl JAV užsienio sąskaitoms taikomų mokestinių prievolių vykdymo akto (angl. FATCA)[3]. 9. 2013 m. balandžio 9 d. Prancūzija, Vokietija, Jungtinė Karalystė, Italija ir Ispanija paskelbė apie planus imtis bandomųjų automatinių informacijos mainų veiksmų remiantis FATCA modeliu, dėl kurio susitarta su JAV. Tos valstybės narės taip pat paragino Europą imti skatinti automatinius informacijos mainus pasaulyje ir išreiškė pageidavimą aptarti, kaip būtų galima Europos Sąjungoje faktiškai pagerinti informacijos mainus mokesčių tikslais tarp visų valstybių narių. 10. Direktyvos dėl administracinio bendradarbiavimo 19 straipsnyje nustatyta, kad valstybė narė, kuri plačiau bendradarbiauja su trečiąja šalimi, negali atsisakyti platesnio bendradarbiavimo su bet kuria kita valstybe nare, norinčia pradėti tokį platesnį tarpusavio bendradarbiavimą su ta valstybe nare. Tai, kad valstybės narės sudarė arba sudarys susitarimus dėl FATCA su JAV, reiškia, kad jos plačiau bendradarbiauja, kaip apibrėžta toje nuostatoje. 11. Automatinius informacijos mainus išplėtus remiantis visos ES teisine priemone dingtų poreikis ir paskata valstybėms narėms remtis Direktyvos dėl administracinio bendradarbiavimo 19 straipsniu, kad būtų sudaryti dvišaliai arba daugiašaliai susitarimai, kurie gali būti laikomi tinkamais dėl to paties dalyko, kai nėra atitinkamo Sąjungos teisės akto. Scenarijus, pagal kurį vadovaujantis ta nuostata sudaromi skirtingi susitarimai, iš tikrųjų būtų nenaudingas keletu aspektų, palyginti su sprendimu imtis ES veiksmų: – kiltų grėsmė, kad nebeliktų vienodų veiklos sąlygų tarp valstybių narių, jei valstybės narės skirtingais būdais susitartų bendradarbiauti dėl platesnių automatinių informacijos mainų. Dėl to vidaus rinkoje galėtų susidaryti iškraipymų ir dirbtinių kapitalo srautų; – jei valstybių narių tarpusavio susitarimai nebūtų identiški, dėl to taip pat kiltų sunkumų ekonominės veiklos vykdytojams, veikiantiems keliose valstybėse narėse, nes skirtingose valstybėse narėse jiems būtų keliami skirtingi atitikties užtikrinimo reikalavimai; – tai taip pat galėtų reikšti, kad valstybės narės negalėtų naudoti IT informacijos teikimo sistemų, kurios sukurtos Europos Sąjungoje (žr. pirmiau). 12. Siekiant kuo greičiau išnaudoti šio pasiūlymo privalumus, ypač svarbu jį laiku priimti ir įgyvendinti. Kad būtų užtikrintas nuoseklumas su terminu, kuris nustatytas siekiant automatinius informacijos mainus taikyti tų kategorijų pajamoms ir kapitalui, kuriems jau taikoma Direktyva dėl administracinio bendradarbiavimo, siūlomi naujųjų taisyklių perkėlimo ir taikymo terminai yra atitinkamai 2014 m. gruodžio 31 d. ir 2015 m. sausio 1 d. 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI Be Ministrų taryboje nuo 2013 m. balandžio mėn. vykusių svarstymų (žr. 1 punktą), 2013 m. gegužės 21 d. Komisija surengė techninį susitikimą su valstybėmis narėmis, kad patvirtintų, ar reikia teisėkūros pasiūlymo, ir apsvarstytų praktines jo sąlygas ir turinį. Svarstymai parodė, kad apskritai valstybės narės sutinka, jog reikia gerinti automatinius informacijos mainus ir greičiau išplėsti Direktyvos dėl administracinio bendradarbiavimo 8 straipsnio taikymo sritį, kaip jau numatyta to straipsnio 5 dalyje. Dauguma valstybių narių nori kuo greičiau imtis veiksmų automatiniams informacijos mainams išplėsti, bet nekoordinuojami valstybių narių veiksmai šiuo klausimu galėtų lemti galimai ilgalaikį vidaus rinkos susiskaidymą. Todėl reikia išskirtinai skubiai numatyti nuoseklią ir darnią ES teisinę sistemą; dėl šios priežasties neparengtas poveikio vertinimas. 2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamentas priėmė rezoliuciją[4], kurioje palankiai vertina Komisijos veiksmų planą ir jos rekomendacijas, ragina valstybes nares laikytis savo įsipareigojimų ir perimti Komisijos veiksmų planą, taip pat pabrėžia, kad ES turėtų vadovauti diskusijoms dėl kovos su mokestiniu sukčiavimu, mokesčių vengimu ir mokesčių rojais, visų pirma skatinant automatinius informacijos mainus. 2013 m. balandžio 17 d. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas taip pat priėmė nuomonę[5]. Komitetas pritaria Komisijos pasiūlytam veiksmų planui ir jos pastangoms ieškoti konkrečių sprendimų mokestiniam sukčiavimui ir mokesčių slėpimui sumažinti. Konkrečiai 4.6 ir 4.7 punktuose jis palankiai vertina Komisijos iniciatyvas dėl pagerinimų, susijusių su automatiniais informacijos mainais. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI Pasiūlymu siekiama pakeisti dabartinės Direktyvos dėl administracinio bendradarbiavimo 8 straipsnį. Pakeitimai pateikiami pasiūlymo 1 straipsnyje. Pirmasis pakeitimas susijęs su 8 straipsnio 3 dalimi. Siūloma išbraukti nuorodą į ribą, kurios neviršijant valstybė narė gali nepageidauti gauti informacijos iš kitų valstybių narių. Svarstymuose su valstybėmis narėmis paaiškėjo, kad į tokią ribą sunku atsižvelgti praktiškai. Be to, siūloma įterpti žodžius „vienos ar kelių“ prieš žodžius „1 dalyje nurodytų kategorijų“; taip būtų išvengta nesusipratimų, kai valstybė narė nurodo, kad nepageidauja gauti informacijos apie vienos ar kelių kategorijų pajamas ir kapitalą, nurodytus 1 dalyje, nors ji nori gauti informaciją apie kitų kategorijų pajamas ir kapitalą. Siūloma įterpiant naują 8 straipsnio 3a dalį nustatyti, kad automatinių mainų būdu turi būti perduodama informacija apie dividendus, pajamas iš kapitalo padidėjimo, kitas pajamas, gaunamas už finansinėje sąskaitoje laikomą turtą, sumas, kurių atžvilgiu finansų įstaiga yra įsipareigojantysis asmuo (t. y. teisiškai arba sutartimi įsipareigojęs mokėti) arba skolininkas, įskaitant išperkamuosius mokėjimus, ir sąskaitų likučius. Šie papildomi punktai susiję su pajamomis, kurios tiesiogiai arba netiesiogiai mokamos faktiškiesiems savininkams, kurie yra fiziniai asmenys, kaip apibrėžta Direktyvos 2011/16/ES 3 straipsnio 11 punkto a papunktyje, arba tokiems asmenims tiesiogiai arba netiesiogiai priklausančiu kapitalu. Nesiūloma naujiesiems punktams taikyti galiojančios sąlygos, kuri 8 straipsnio 1 dalyje numatyta šiuo metu į direktyvą įtrauktoms pajamoms, t. y. kad informacija turi būti keičiamasi tik tuomet, jei ji „turima“. Informacija apie tuos naujus punktus tikrai bus turima, nes finansiniai tarpininkai privalės ją teikti mokesčių administratoriams pagal susitarimus dėl FATCA, kuriuos valstybės narės sudarė arba sudarys su JAV. 8 straipsnio 5 dalyje siūlomi šie pakeitimai: – pirmoje pastraipoje daroma nuoroda į naują 3a dalį, ir informacijos turėjimo sąlygos peržiūra bus taikoma visoms penkioms 1 dalyje išvardytoms kategorijoms (o ne tik trims iš jų); – antros pastraipos b punkte panaikinama nuoroda į dividendus ir pajamas iš kapitalo padidėjimo, kurie turėtų būti svarstomi kaip ateityje į direktyvą įtrauktini punktai, nes šios kategorijos dabar pridedamos naujoje 3a dalyje; ta frazė pakeičiama fraze „kitos kategorijos ir punktai, įskaitant autorinius atlyginimus“ (autoriniai atlyginimai jau yra paminėti galiojančiame tekste), kad naujo 2017 m. pasiūlymo taikymo sritis liktų atviresnė. 2 straipsnyje pateikiama įprasta nuostata, kuria valstybės narės raginamos direktyvą perkelti į nacionalinę teisę. Siūlomi naujųjų taisyklių perkėlimo ir taikymo terminai yra atitinkamai 2014 m. gruodžio 31 d. ir 2015 m. sausio 1 d., kad jie atitiktų datas, nustatytas tų kategorijų pajamoms ir kapitalui, kurios nurodytos galiojančios direktyvos 8 straipsnio 1 dalyje. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Pasiūlymas neturi poveikio biudžetui. Tai visų pirma taikoma IT priemonių naudojimo atžvilgiu, nes kuriamos priemonės taip pat bus naudojamos įgyvendinant šią direktyvą. 2013/0188 (CNS) Pasiūlymas TARYBOS DIREKTYVA kuria iš dalies keičiamos Direktyvos 2011/16/ES nuostatos dėl privalomų automatinių apmokestinimo srities informacijos mainų EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 115 straipsnį, atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[6], atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[7], laikydamasi specialios teisėkūros procedūros, kadangi: (1) pastaruoju metu mokestinio sukčiavimo ir mokesčių slėpimo problema labai išaugo ir kelia didelį susirūpinimą Sąjungoje ir pasaulyje. Dėl nedeklaruojamų ir neapmokestinamų pajamų gerokai mažėja nacionalinės mokestinės pajamos. Todėl skubiai reikia didinti mokesčių surinkimo veiksmingumą ir efektyvumą. Automatiniai informacijos mainai – šiuo atžvilgiu svarbi priemonė, ir 2012 m. gruodžio 6 d. komunikate „Veiksmų planas stiprinti kovą su mokestiniu sukčiavimu ir mokesčių slėpimu“[8] Komisija pabrėžė, kad reikia aktyviai skatinti automatinius informacijos mainus, kad ateityje jie būtų Europos ir tarptautinis skaidrumo ir keitimosi informacija mokesčių klausimais standartas. 2013 m. gegužės 22 d. Europos Vadovų Taryba paprašė automatinius informacijos mainus išplėsti Sąjungos ir pasauliniu lygmenimis, siekiant kovoti su mokestiniu sukčiavimu, mokesčių slėpimu ir agresyviu mokesčių planavimu; (2) 2011 m. vasario 15 d. Tarybos direktyvoje 2011/16/ES dėl administracinio bendradarbiavimo apmokestinimo srityje ir panaikinančioje Direktyvą 77/799/EEB[9] jau numatyti privalomi automatiniai informacijos apie tam tikrų kategorijų pajamas ir kapitalą mainai tarp valstybių narių. Joje taip pat nustatytas pakopinis automatinių mainų stiprinimo metodas, pagal kurį jie palaipsniui išplečiami ir imami taikyti naujų kategorijų pajamoms bei kapitalui ir panaikinama sąlyga, kad informacija turi būti keičiamasi tik tuomet, jei ji turima; (3) kaip pabrėžta Europos Vadovų Tarybos prašyme, tikslinga anksčiau išplėsti automatinius informacijos mainus, kaip jau numatyta Direktyvos 2011/16/ES 8 straipsnio 5 dalyje. Sąjungos iniciatyva užtikrinamas darnus, nuoseklus ir visapusiškas visos ES požiūris į automatinius informacijos mainus vidaus rinkoje, o dėl to lėšų sutaupytų ir mokesčių administratoriai, ir ekonominės veiklos vykdytojai; (4) tai, kad valstybės narės sudarė arba išreiškė ketinimą su Jungtinėmis Amerikos Valstijomis sudaryti susitarimus dėl Užsienio sąskaitoms taikomų mokestinių prievolių vykdymo akto (paprastai vartojama angliška jo pavadinimo santrumpa FATCA), reiškia, kad jos plačiau bendradarbiauja arba plačiau bendradarbiaus, kaip apibrėžta Direktyvos 2011/16/ES 19 straipsnyje, ir privalo arba privalės plačiau bendradarbiauti taip pat ir su kitomis valstybėmis narėmis; (5) valstybėms narėms pagal Direktyvos 2011/16/ES 19 straipsnį sudarant paralelius ir nekoordinuojamus susitarimus, atsirastų iškraipymų, kurie būtų žalingi sklandžiam vidaus rinkos veikimui. Automatinius informacijos mainus išplėtus remiantis visos ES teisine priemone dingtų poreikis valstybėms narėms remtis ta nuostata, kad būtų sudaryti dvišaliai arba daugiašaliai susitarimai, kurie gali būti laikomi tinkamais dėl to paties dalyko, kai nėra atitinkamo Sąjungos teisės akto; (6) Direktyvos 2011/16/ES 8 straipsnio taikymo sritį reikėtų išplėsti, kad ji apimtų šiuos punktus, įtrauktus į FATCA ir su juo susijusius valstybių narių sudarytus susitarimus: dividendus, pajamas iš kapitalo padidėjimo, kitas finansines pajamas ir sąskaitų likučius, kuriuos moka, garantuoja arba laiko finansų įstaiga tiesioginei arba netiesioginei faktiškojo savininko, kuris yra fizinis asmuo ir jo gyvenamoji vieta yra kitoje valstybėje narėje, naudai; (7) sąlyga, kad automatiniai mainai priklauso nuo prašomos informacijos turėjimo, kaip numatyta Direktyvos 2011/16/ES 8 straipsnio 1 dalyje, neturėtų būti taikoma naujiems punktams, nes informaciją apie juos finansiniai tarpininkai privalo teikti mokesčių administratoriams pagal susitarimus su JAV dėl FATCA; (8) Direktyvos 2011/16/ES 8 straipsnio 3 dalyje reikėtų išbraukti nuorodą į ribą, nes į tokią ribą sunku atsižvelgti praktiškai; (9) informacijos turėjimo sąlygos peržiūra, kuri turi būti atlikta 2017 m., turėtų būti taikoma visoms penkioms kategorijoms, nurodytoms Direktyvos 2011/16/ES 8 straipsnio 1 dalyje, kad būtų išnagrinėtas visų valstybių narių informacijos apie visų tų kategorijų pajamas ir kapitalą mainų pagrįstumas; (10) šioje direktyvoje atsižvelgiama į pagrindines teises ir laikomasi principų, pripažįstamų visų pirma Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje; (11) kadangi šios direktyvos tikslo, t. y. užtikrinti veiksmingą valstybių narių administracinį bendradarbiavimą tokiomis sąlygomis, kurios būtų suderinamos su tinkamu vidaus rinkos veikimu, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl reikiamo vienodumo ir veiksmingumo to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti; (12) todėl Direktyva 2011/16/ES turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista, PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis Direktyvos 2011/16/ES 8 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) 3 dalis pakeičiama taip: „3. Valstybės narės kompetentinga institucija gali nurodyti kitos valstybės narės kompetentingai institucijai, kad ji nepageidauja gauti informacijos apie vienos ar kelių 1 dalyje nurodytų kategorijų pajamas ir kapitalą. Ji taip pat praneša apie tai Komisijai. Valstybė narė gali būti laikoma nepageidaujančia gauti informaciją pagal 1 dalį, jei ji nepraneša Komisijai, kad ji turi nors vienos kategorijos informacijos.“ b) po 3 dalies įterpiama ši dalis: „3a. Kiekvienos valstybės narės kompetentinga institucija automatinių mainų būdu pateikia kitos valstybės narės kompetentingai institucijai informaciją apie mokestinius laikotarpius nuo 2014 m. sausio 1 d., susijusią su toliau nurodytų punktų pajamomis ir kapitalu, kuriuos moka, garantuoja arba laiko finansų įstaiga tiesioginei arba netiesioginei faktiškojo savininko, kuris yra fizinis asmuo ir jo gyvenamoji vieta yra toje kitoje valstybėje narėje, naudai: (a) dividendais; (b) turto vertės padidėjimu; (c) kitomis pajamomis, gautomis už turtą, laikomą finansinėje sąskaitoje; (d) sumomis, kurių atžvilgiu finansų įstaiga yra įsipareigojantysis asmuo arba skolininkas, įskaitant išperkamuosius mokėjimus; (e) sąskaitų likučiais. Pirma pastraipa netaikoma, jei keitimasis tokia informacija užtikrinamas 1 dalimi arba kita Sąjungos teisine priemone.“ a) 5 dalis pakeičiama taip: „5. Iki 2017 m. liepos 1 d. Komisija pateikia ataskaitą, kurioje bus apžvelgti ir įvertinti gauti statistiniai duomenys ir informacija tokiais klausimais, kaip automatinių mainų administracinės bei kitos atitinkamos išlaidos ir teikiama nauda, taip pat su juo susijusiais praktiniais aspektais. Komisija prireikus pateikia pasiūlymą Tarybai dėl pajamų ir kapitalo kategorijų ir 1 dalyje nustatytų sąlygų, įskaitant sąlygą, kad informacija apie asmenis, kurių gyvenamoji vieta yra kitose valstybėse narėse, turi būti prieinama, arba dėl 3a dalyje nurodytų punktų, arba abiejų klausimų. Nagrinėdama Komisijos pateiktą pasiūlymą, Taryba įvertina galimybę toliau stiprinti automatinių mainų veiksmingumą ir veikimą bei kelti jų kokybę, siekiant numatyti, kad: a) kiekvienos valstybės narės kompetentinga institucija automatinių mainų būdu pateiktų bet kurios kitos valstybės narės kompetentingai institucijai informaciją apie mokestinius laikotarpius nuo 2017 m. sausio 1 d., susijusią su asmenimis, kurių gyvenamoji vieta yra toje kitoje valstybėje narėje, apie visų 1 dalyje nurodytų kategorijų pajamas ir kapitalą, kurios turi būti pripažįstamos pagal informaciją pateikiančios valstybės narės nacionalinės teisės aktus; b) į 1 ir 3a dalyse pateiktus kategorijų ir punktų sąrašus būtų įtrauktos kitos kategorijos ir punktai, įskaitant autorinius atlyginimus.“ 2 straipsnis 1. Valstybės narės ne vėliau kaip 2014 m. gruodžio 31 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą. Tas nuostatas jos taiko nuo 2015 m. sausio 1 d. Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės. 2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus. 3 straipsnis Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. 4 straipsnis Ši direktyva skirta valstybėms narėms. Priimta Briuselyje Tarybos vardu Pirmininkas [1] COM(2012) 722 final. [2] 2013 m. gegužės 14 d. Tarybos išvados dėl mokesčių slėpimo ir mokestinio sukčiavimo (dok. Nr. 9549/13 – FISC 94 – ECOFIN 353). [3] http://www.treasury.gov/resource-center/tax-policy/treaties/Pages/FATCA.aspx. [4] 2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl kovos su mokestiniu sukčiavimu, mokesčių slėpimu ir mokesčių rojais (M. Kleva pranešimas) – 2013/2025(INI). [5] 2013 m. balandžio 17 d. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė dėl Komisijos komunikato Europos Parlamentui ir Tarybai „Veiksmų planas stiprinti kovą su mokestiniu sukčiavimu ir mokesčių slėpimu“ COM(2012) 722 final (P. S. Dandea pranešimas) – CESE 101/2013. [6] OL C , , p. . [7] OL C , , p. . [8] COM(2012) 722 final. [9] OL L 64, 2011 3 11, p. 1.