KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI dėl Europos fondo, skirto augalų apsaugos produktų srityje nedideliais kiekiais naudojamoms medžiagoms, įsteigimo /* COM/2014/082 final */





KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI dėl Europos fondo, skirto augalų apsaugos produktų srityje nedideliais kiekiais naudojamoms medžiagoms, įsteigimo Santrauka Reglamentu (EB) Nr. 1107/2009 reglamentuojamas augalų apsaugos produktų (AAP) pateikimas rinkai ir numatytos specialios nuostatos, susijusios su vadinamojo mažos apimties naudojimo taikymu ir autorizacija. Tai AAP naudojimas, kuris nėra ekonomiškai tinkamas augalų apsaugos pramonei, tačiau svarbus augintojams. Pagal reglamentą Komisija turi pateikti ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai dėl Europos fondo, skirto nedideliais kiekiais naudojamoms medžiagoms, įsteigimo ir, jei reikia, kartu pateikti pasiūlymą dėl teisės akto. Tokios ataskaitos tikslai: pateikti informaciją apie mažos apimties naudojimą pagal valstybių narių ir suinteresuotųjų organizacijų praneštus duomenis; pateikti mažos apimties naudojimo strategiją, nurodytą Reglamente (EB) Nr. 1107/2009; nurodyti, kokie galimi veiksmai svarstyti preliminariame Komisijos finansuotame tyrime; pranešti Europos Parlamentui ir Tarybai apie Komisijos išvadas dėl galimo teisės akto pasiūlymo dėl Europos fondo, skirto nedideliais kiekiais naudojamoms medžiagoms, įsteigimo. Mažos apimties naudojimas daugiausia susijęs su mažesnės svarbos kultūriniais augalais, kurių bendra metinė vertė yra apie 70 mlrd. EUR (22 proc. visos ES augalų auginimo vertės). Įvertinta, kad tiesioginis poveikis žemės ūkio sektoriui (t. y. kultūrinių augalų auginimo nuostolis ir papildomos auginimo sąnaudos ūkininkams) yra daugiau nei 1 mlrd. EUR per metus. Be to, dauguma valstybių narių mažos apimties naudojimą laiko tokiu svarbiu, kad jau dabar šiam klausimui spręsti skiriamų struktūrinių lėšų ir žmogiškųjų išteklių vertė siekia maždaug 8 mln. EUR. Komisija pažymi, kad pagrindinės mažos apimties naudojimo problemos, yra šios: nėra ekonominių paskatų teikti paraišką dėl AAP autorizacijos; nevienodos galimybės gauti mažos apimties naudojimo AAP, kadangi ekonominės paskatos ir poreikiai valstybėse narėse skiriasi; sudėtinga pasinaudoti reguliavimo priemonėmis siekiant išplėsti taikymą trečiosioms šalims; trūksta informacijos apie esamas iniciatyvas kitose valstybėse narėse trūkumas. Komisija svarstė keturias veiksmų galimybes: 1) Komisija finansavimo neskiria. 2) Iš naujo sukuriama ES ekspertų grupė mažos apimties naudojimo klausimais. 3) Komisija iš dalies finansuoja koordinavimo struktūrą (techninį sekretoriatą), kurią sudaro nepriklausomas centrinis sekretoriatas, koordinuojantis valstybių narių ir suinteresuotųjų subjektų veiklą. 4) Komisija iš dalies finansuoja koordinavimo struktūrą (techninį sekretoriatą) ir konkrečius projektus. Gavus valstybių narių ir suinteresuotųjų subjektų nuomones, buvo akivaizdu, kad yra poreikis imtis koordinuotų ES lygmens veiksmų (tam pritarė 96 proc. FCEC atliktos bendrosios apklausos respondentų; 4 proc. nežinojo). 1 ir 2 galimybėmis susidomėjimo nebuvo. Dauguma politikos kūrėjų pritaria 3 galimybei, tačiau augintojai ir augalų apsaugos pramonė akivaizdžią pirmenybę teikia 4 galimybei. Atsižvelgdama į tai, kad siekiant išspręsti problemas, susijusias su mažos apimties naudojimu, būtina koordinuoti veiksmus Europos lygmeniu, kad valstybės narės jau ėmėsi priemonių nacionaliniu lygmeniu, taip pat atsižvelgdama į tai, kad šiuo metu yra įvairių plačiosios visuomenės suinteresuotųjų subjektų iniciatyvų, Komisija siūlo įsteigti koordinavimo grupę. Komisija mano, kad trumpuoju ir vidutinės trukmės laikotarpiu pakaktų sukurti koordinavimo platformą, kuriai Komisija yra pasirengusi skirti lėšų pagal Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 76 straipsnio 1 dalį. Kai priemonė bus sukurta ir pradės veikti, Komisija įvertins jos veiklą ir pasiektus rezultatus ir galbūt pasiūlys tolesnes tinkamas priemones. TURINYS 1. Įžanga 5 1.1. Ataskaitos aplinkybės ir ES reglamentavimo sistema 5 1.2. Ataskaitos tikslas 6 2. Augalų apsaugos produktai ir mažos apimties naudojimas 6 2.1. Problema 6 2.2. Mažos apimties naudojimo ekonominė reikšmė 8 2.3. Esamos ES lygmens ir valstybių narių iniciatyvos 9 2.4. Mažos apimties naudojimas ne ES šalyse 10 3. Mažos apimties naudojimo strategija pagal Reglamentą (EB) Nr. 1107/2009 10 3.1. Suderintos galimybės gauti augalų apsaugos produktų 10 3.2. Paskatos pramonei 11 3.3. Autorizacijos išplėtimas 12 3.4. Didesnis aiškumas 12 3.5. Europos fondas, skirtas nedideliais kiekiais naudojamoms medžiagoms 12 4. Svarstytos politikos galimybės 12 5. Išvados 14 1. Įžanga 1.1. Ataskaitos aplinkybės ir ES reglamentavimo sistema Augalų apsaugos produktų pateikimas rinkai Europos Sąjungoje reglamentuojamas 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1107/2009. Šiuo reglamentu, kuriuo 2011 m. birželio 14 d. panaikinta Tarybos direktyva 91/414/EEB, numatomas veikliųjų medžiagų ir produktų, kurių sudėtyje yra šių medžiagų, išsamus rizikos vertinimas ir autorizacijos procedūra. Veikliosios medžiagos, skirtos naudoti kaip augalų apsaugos produktai, yra vertinamos ir patvirtinamos ES lygmeniu, o atskirus augalų apsaugos produktus, kurių sudėtyje yra šių medžiagų, vertina ir jiems autorizacijas pagal suderintas taisykles išduoda valstybės narės konkretiems kultūriniams augalams ir kenksmingiesiems organizmams. Reglamente (EB) Nr. 1107/2009 daugiausia dėmesio skiriama vadinamajam mažos apimties naudojimui, t. y. augalų apsaugos produktų naudojimui žemės plote (akrais), kuris paprastai yra per mažas pramonei, kad ji teiktų prašymą gauti pelningą produkto autorizaciją. Mažos apimties naudojimas daugiausia susijęs su mažesnės svarbos arba labai mažos svarbos kultūriniais augalais (įskaitant daugumą daržovių, vaisių, daigynų ir gėlių) ir manoma, kad šių kultūrinių augalų bendra vertė yra iki 70 mlrd. EUR per metus, t. y. 22 proc. visos ES augalų auginimo vertės. Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 3 straipsnio 26 dalyje mažos apimties naudojimas apibrėžiamas taip: „mažos apimties naudojimas – augalų apsaugos produkto naudojimas konkrečioje valstybėje narėje augalams arba augalų produktams, kurie: - nėra plačiai auginami toje valstybėje narėje, arba - plačiai auginami, kad patenkintų išimtinį augalų apsaugos poreikį.“ Jeigu pramonė negali konkrečiai naudoti produkto, negali būti atliekamas vertinimas ar išduodama autorizacija, dėl to kai kuriais atvejais trūksta augalų apsaugos galimybių. Šis autorizuotų augalų apsaugos produktų trūkumas daugiausia susijęs su mažesnės svarbos kultūriniais augalais, tačiau taip pat aktualus didelės svarbos kultūriniams augalams dėl mažiau paplitusių kenksmingųjų organizmų arba ligų. Su mažos apimties naudojimu susijusios problemos taip pat turi įtakos ekologiniam auginimui, nes nė vienam augalų apsaugos produktui, įskaitant tuos, kuriuos galima naudoti ekologiniuose ūkiuose, nėra taikoma vertinimo ar autorizacijos išimtis. Daugumai valstybių narių mažos apimties naudojimas kelia susirūpinimą ir per diskusijas prieš Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 priėmimą daugelis jų kartu su kai kuriais suinteresuotaisiais subjektais ragino suteikti paskatų, būtent įsteigti Europos fondą, kuris koordinuotų Europos veiksmus sprendžiant mažos apimties naudojimo klausimus. 2011 m. Europos Komisija finansavimo preliminarų tyrimą dėl šios ataskaitos[1], su kuriuo galima susipažinti jos svetainėje[2]. 1.2. Ataskaitos tikslas Ataskaitos tikslas: pateikti informaciją apie mažos apimties naudojimą pagal valstybių narių ir suinteresuotųjų organizacijų praneštus duomenis; pateikti mažos apimties naudojimo strategiją, nurodytą Reglamente (EB) Nr. 1107/2009; nurodyti, kokie galimi veiksmai svarstyti preliminariame Komisijos finansuotame tyrime; pranešti Europos Parlamentui ir Tarybai apie Komisijos išvadas dėl galimo teisės akto pasiūlymo dėl Europos fondo, skirto nedideliais kiekiais naudojamoms medžiagoms, įsteigimo. 2. Augalų apsaugos produktai ir mažos apimties naudojimas 2.1. Problema Apie augalų apsaugos galimybių mažos apimties naudojimui trūkumą jau buvo žinoma prieš 1991 m., kuomet Direktyvoje 91/414/EEB nustatyta pirmoji ES augalų apsaugos produktų reglamentavimo sistema. Šioje direktyvoje įtvirtintos dvi pagrindinės nuostatos, kuriomis siekiama padidinti galimybes ūkininkams naudotis augalų apsaugos produktais ir padidinti suderinimo lygį visoje ES. Tos nuostatos susijusios su galimybe a) valstybėje narėje tarpusavio pagrindu pripažinti kitoje valstybėje narėje išduotas autorizacijas ir b) išplėsti esamas autorizacijas mažos apimties naudojimui, sumažinant teiktiną dokumentų rinkinį. Vis dėlto nepaisant Direktyvos 91/414/EEB nuostatų, su mažos apimties naudojimu susijusi padėtis nepagerėjo. Tai daugiausia lėmė: labai sumažintas ES lygmeniu patvirtintų veikliųjų medžiagų skaičius, pavyzdžiui, 1993–2009 m. peržiūrėjus esamas veikliąsias medžiagas. Atlikus šią peržiūrą iš rinkos pašalinta maždaug 70 proc. iki 1993 m. rinkoje buvusių veikliųjų medžiagų; labai ribotai naudotos supaprastinimo priemonės mažos apimties naudojimui, numatytos Direktyvoje 91/414/EEB (t. y. tarpusavio pripažinimas ir mažos apimties naudojimo išplėtimas); paskatų pramonei pateikti dokumentų rinkinį siekiant gauti autorizaciją mažos apimties naudojimui trūkumas[3]. Kadangi autorizaciją suteikia valstybės narės ir ES mastu mažos apimties naudojimas nėra bendrai apžvelgtas, sudėtinga apskaičiuoti naudojimo atvejus, kai nėra kultūrinių augalų apsaugos. FCEC nustatė daugiau nei 1 400 atvejų (kultūrinių augalų x kenksmingųjų organizmų), kai nėra jokio autorizuoto augalų apsaugos produkto, ir sąrašas nėra baigtinis. Be to, Komisija surinko duomenis iš keturių valstybių narių apie keturis kultūrinius augalus; juos išnagrinėjus tapo akivaizdu, kad 1990–2010 m. labai sumažėjo veiksmingos kultūrinių augalų apsaugos autorizacijų, skirtų mažos apimties naudojimui (žr. 1 diagramą). 30-iai iš 209 kenksmingųjų organizmų ir ligų, nustatytų šiame tyrime naudotuose keturiuose kultūriniuose augaluose, kontroliuoti nebuvo jokių augalų apsaugos produktų. Be to, 161 kenksmingajam organizmui kontroliuoti nebuvo jokių autorizuotų augalų apsaugos produktų bent vienoje iš keturių tirtų valstybių narių. Šie duomenys rodo, kad yra su mažos apimties naudojimu susijusių problemų ir reikia rasti sprendimą. Tačiau jie taip pat patvirtina, kad valstybės narės ne visada visapusiškai pasinaudojo Direktyvos 91/414/EEB teikiama galimybe, kai sprendimai egzistavo kitose valstybėse narėse arba kitiems kultūriniams augalams. Nepakankama kultūrinių augalų apsauga nuo kenksmingųjų organizmų gali turėti poveikio įvairiais lygmenimis Ji kelia grėsmę tvariam aukštos kokybės, įvairovės ir vertės maistinių kultūrinių augalų auginimui ES. Augalų apsaugos sprendimų trūkumas gali turėti neigiamo poveikio žmonių sveikatai ir aplinkai, nes augalų apsaugos produktai gali būti naudojami neteisėtai. Be to, augalų apsaugos galimybių trūkumas kartu su kitais veiksniais gali paveikti ES žemės ūkio konkurencingumą. Nepaisant to, kad suinteresuotųjų subjektų lygmeniu turima mažai ekonominių duomenų, FCEC tyrime parodomas augalų apsaugos sprendimų mažos apimties naudojimui trūkumo ekonominis poveikis. Įvertinta, kad tiesioginis poveikis (t. y. kultūrinių augalų auginimo nuostolis ir papildomos auginimo sąnaudos ūkininkams) yra daugiau nei 1 mlrd. EUR. Netiesioginis socialinis ir ekonominis poveikis ir poveikis aplinkai įvertintas maždaug 100 mln. EUR. Šis poveikis, be kita ko, yra vietos nedarbas ir biologinės įvairovės nykimas (pvz., tokiose teritorijose kaip Pietų Europa, kur nebebūtų galima tradiciškai auginti tam tikrų kultūrinių augalų, pavyzdžiui, aromatinių kultūrinių augalų). Duomenys susiję su daugiau nei 9 mln. hektarų plotu. 2.2. Mažos apimties naudojimo ekonominė reikšmė Terminas „mažos apimties naudojimas“ gali sudaryti įspūdį, kad jo ekonominė svarba taip pat yra maža, tačiau yra priešingai. Praktiškai mažos apimties naudojimas yra susijęs su itin vertingais specialios paskirties kultūriniais augalais, kaip antai vaisiais ir daržovėmis, dekoratyviniais augalais, daigynais (sodinimui skirtais augalais) ir aromatiniais augalais. Šioje ataskaitoje visi šie kultūriniai augalai laikomi mažesnės svarbos, net jei kai kuriose valstybėse narėse jie yra didelės svarbos. Šių specialios paskirties kultūrinių augalų vertė yra maždaug 70 mlrd. EUR per metus, t. y. 22 proc. visos žemės ūkio sektoriaus produkcijos vertės[4]. Vien tik vaisių ir daržovių sektorius ES-27[5] sudaro apie 45 mlrd. EUR. Per metus iš viso išauginama 70 mln. tonų daržovių ir 40 mln. tonų vaisių. Dekoratyvinių augalų rinkos vertė yra 27 mlrd. EUR per metus. Mažos apimties naudojimo ekonominė vertė ES parodyta 2 diagramoje. Vaisių ir daržovių kultūrinių augalų plotas ES-27, 3 diagramoje suskirstytas pagal zonas, atitinkamai yra 4,6 mln. ha ir 1,8 mln. ha, kurie kartu sudaro maždaug 17 proc. visos ES gamybos apimties. 2.3. Esamos ES lygmens ir valstybių narių iniciatyvos Daugumai valstybių narių mažos apimties naudojimas kelia susirūpinimą ir jos kelerius metus ieškojo sprendimų tiek nacionaliniu lygmeniu, tiek ES ekspertų grupėse mažos apimties naudojimo klausimais. 2.3.1. Nacionalinės lėšos Nacionalinės lėšos dažnai skiriamos mažos apimties naudojimui išplėsti ir mažos apimties naudojimo veiksmingumo ir liekanų bandymams finansuoti. Valstybių narių šiam tikslui skiriamas metinis biudžetas svyruoja nuo 40 000 iki 1 000 000 EUR, atsižvelgiant į viešąjį, privatųjį ir mišrų finansavimą, neskaitant netiesioginių įnašų (darbuotojų ir paslaugų). Bendras metinis finansavimas visose valstybėse narėse gali būti vertinamas maždaug 8 mln. EUR, kurie išleisti mokslinių tyrimų projektams. Šis finansavimas skiriamas konkretiems nacionaliniams projektams, jų nederinant su įvairiais ES vykdomais veiksmais. Per FCEC tyrimą 15 valstybių narių nurodė, kad mažos apimties naudojimas yra laikomas tokiu svarbiu, kad šiam klausimui spręsti skiriamos struktūrinės lėšos ir darbo jėga. Tačiau niekas nemano, kad turimų išteklių pakanka problemai išspręsti nacionaliniu lygmeniu. Be to, 10 valstybių narių nebeturi išteklių. 2.3.2. ES ekspertų grupės Komisijos 2002–2009 m. sukurtos ES ekspertų grupės mažos apimties naudojimo klausimais sudėtis: 1) iniciatyvinis komitetas, kurį sudarė atrinktų valstybių narių politikos atstovai, du koordinatoriai ir Komisija. Iniciatyvinis komitetas buvo atsakingas už bendrąsias strategijas ir techninių grupių darbo valdymą; 2) dvi techninės grupės Pietų ir Šiaurės Europos klausimams. Kiekvienai jų vadovavo koordinatorius (vienas iš Prancūzijos ir vienas iš Nyderlandų) ir joms priklausė visų valstybių narių atstovai. Į techninių grupių posėdžius taip pat buvo kviečiami suinteresuotieji subjektai (augintojų, ūkininkų, NVO, pesticidų pramonės atstovai). Šių grupių tikslas buvo rasti techninių sprendimų mažos apimties naudojimui – nustatyti problemas, dalytis informacija, nustatyti bendrus prioritetus ir užtikrinti darbo pasidalijimą. Vykdant šią veiklą sukurti keitimosi duomenimis, savanoriško tarpusavio pripažinimo ir duomenų generavimo projektai. Dėl ekspertų grupės iniciatyvos valstybės narės pradėjo bendradarbiauti dvišaliu ir daugiašaliu pagrindu. Nors ekspertų grupės buvo laikomos geru būdu keistis idėjomis ir pasidalyti darbu, tačiau jos nepakankamai įgyvendino mažos apimties naudojimui skirtus sprendimus. Dėl šios priežasties ir dėl to, kad Komisija turi labai nedidelę kompetenciją nacionalinių autorizacijų srityje, Komisija 2009 m. nusprendė nutraukti iniciatyvą. Po to kai kurios valstybės narės toliau plėtojo nacionalines ar regionines iniciatyvas, pavyzdžiui, nacionalinių valdžios institucijų ir suinteresuotųjų subjektų, kaip antai augintojų, pramonės, mokslinių tyrimų centrų ir konsultavimo tarnybų atstovų koordinacinio pobūdžio technines darbo grupes. 2.4. Mažos apimties naudojimas ne ES šalyse Šiandien tarptautiniu mastu pripažįstama, kad mažos apimties naudojimas yra prioritetinis uždavinys, kuriam reikia sprendimų. Pagal EBPO pesticidų programą 2007 m. buvo įsteigta ekspertų grupė mažos apimties naudojimo klausimais (EGMU), kurios nariai[6] siekė parengti tarptautinio bendradarbiavimo ir technines gaires, kad supaprastintų pesticidų mažos apimties naudojimui registravimą. Kai kurios šalys, visų pirma JAV, Australija ir Kanada, vykdo nacionalines mažos apimties naudojimui skirtas iniciatyvas. Jungtinėse Valstijose USDA Bendra valstybinė mokslinių tyrimų, mokslo ir konsultavimo tarnyba, bendradarbiaudama su Aplinkos apsaugos agentūra, 1963 m. sukūrė vadinamąją IR 4 programą (Tarpregioninis mokslinių tyrimų projektas Nr. 4), kurios tikslas padėti rinkti duomenis apie liekanas ir veiksmingumą[7], kad mažos apimties naudojimo pesticidų registravimo ir perregistravimo procesas būtų paprastesnis ir būtų paprasčiau nustatyti mažos apimties naudojimo cheminių medžiagų neapdorotuose žemės ūkio produktuose arba ant jų liekanų leistinus nuokrypius. IR-4 programa – tai bendra vyriausybės ir pramonės programa, jos federalinis biudžetas yra apie 8 mln. EUR per metus. Jį beveik dvigubai papildo suinteresuotųjų subjektų finansavimas ir įnašai. Pagal IR-4 pranešta, kad nuo 2008 m. iki 2011 m. vidurio suteikta daugiau nei 550 autorizacijų. 3. Mažos apimties naudojimo strategija pagal Reglamentą (EB) Nr. 1107/2009 Reglamente (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką išdėstyta nuostatų, kuriomis užtikrinama, kad augalų apsaugos produktų stoka nekeltų grėsmės žemdirbystės ir sodininkystės įvairovei. Apskritai šios nuostatos yra sujungtos į bendrą strategiją, kurią teisingai ir visapusiškai taikant turėtų pamažu sumažėti su mažos apimties naudojimu susijusi problema. 3.1. Suderintos galimybės gauti augalų apsaugos produktų Siekiant supaprastinti procedūras, suderinti galimybes gauti augalų apsaugos produktų ir sumažinti valstybių narių darbo krūvį vertinant augalų apsaugos produktus, taigi paspartinti autorizacijos procesą, Reglamente (EB) Nr. 1107/2009 nustatyta augalų apsaugos produktų vertinimo sistema pagal zonas. Europos Sąjunga suskirstoma į tris zonas (šiaurinę, centrinę ir pietinę zonas), kuriose valstybės narės turi tarpusavyje pripažinti zonoje esančios vienos valstybės narės suteiktą augalų apsaugos produkto vertinimą ir autorizaciją. Kai kuriais naudojimo atvejais, įskaitant labai svarbų nedidelės apimties naudojimą šiltnamiuose, beicuojant sėklas arba apdorojant po derliaus nuėmimo, vienos valstybės narės suteikta autorizacija gali būti naudojama kitoje valstybėje narėje, nepriklausomai nuo to, kuriai zonai ji priklauso. Su sąlyga, kad žemės ūkio praktika yra panaši, autorizacijų tarpusavio pripažinimas yra privalomas per nustatytus trumpus terminus, siekiant užtikrinti greitesnį patekimą į rinką ir labiau suderintas galimybes gauti augalų apsaugos produktų, ypač mažos apimties naudojimui. Šia sistema, taip pat žinoma kaip zonų sistema (40 straipsnis), bus intensyviai skatinamas derinimas, nes pagal ją valstybės narės vienoje zonoje (arba visoje ES, jeigu naudojama šiltnamiuose, beicuojant sėklas arba apdorojant po derliaus nuėmimo) turi atlikti vieną bendrą vertinimą. Vienintelė tarpusavio pripažinimo išimtis yra galimybė valstybei narei, atsižvelgus į specifines jos aplinkos ar žemės ūkio sąlygas, atsisakyti išduoti autorizaciją augalų apsaugos produktui, jei ji turi pagrįstų priežasčių manyti, jog atitinkamas produktas kelia nepriimtiną riziką žmonių ar gyvūnų sveikatai arba aplinkai. Zonose ir ES lygmeniu jau vykdoma koordinavimo veikla ir planuojami nauji veiksmai siekiant užtikrinti, kad naujos nuostatos būtų visapusiškai įgyvendintos. Tikimasi, kad visiškai ir teisingai įgyvendinus zonų sistema, bus padarytas didelis teigiamas poveikis mažos apimties naudojimui. Vykdant šią veiklą, būtina keistis informacija apie augalų apsaugos produktų autorizacijas, kurios yra vertinamos arba jau suteiktos. Todėl Komisija kuria ES duomenų bazę, kad sustiprintų Komisijos, valstybių narių ir trečiųjų šalių informacijos mainus, padėtų Komisijai, valstybėms narėms bei paraiškas teikiantiems pramonės atstovams laikytis teisinių prievolių ir informuotų plačiąją visuomenę. 3.2. Paskatos pramonei Reglamente (EB) Nr. 1107/2009 taip pat yra dvi pagrindinės nuostatos, susijusios su paskata pramonei kurti sprendimus mažos apimties naudojimui. Paprastesnė didžiausios leidžiamosios koncentracijos (DLK) nustatymo procedūra Atsižvelgiant į patvirtinimo procedūrą pramonė skatinama teikti paraišką dėl visų numatytų didžiausios leidžiamosios koncentracijos verčių ne tik didelės apimties, bet ir mažos apimties naudojimui (Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 11 straipsnio 2 dalis ir 12 straipsnio 6 dalis). Siekiant visais lygmenimis sutaupyti laiko ir išteklių paraiškos dėl DLK bus vertinamos lygiagrečiai su veikliosios medžiagos patvirtinimu. Tikslas – užtikrinti, kad patvirtinant veikliąją medžiagą būtų galima nustatyti kuo daugiau DLK verčių siekiant valstybių narių lygmeniu palengvinti ir paspartinti atitinkamo naudojimo autorizacijos procesą. Pratęstas duomenų apsaugos laikotarpis Duomenų apsauga (59 straipsnis) pratęsiama trimis mėnesiais, kiekvieną kartą, kai mažos apimties naudojimo autorizacija papildomai pratęsiama daugiausia trejiems metams, išskyrus atvejus, kai pratęsus autorizaciją nereikia pateikti naujų duomenų apie liekanas. Ši nuostata turėtų turėti teigiamo poveikio įvairiems mažos apimties naudojimo taikymo atvejams. 3.3. Autorizacijos išplėtimas 51 straipsnyje apibrėžtos supaprastintos taisyklės trečiosioms šalims autorizacijos turėtojams, valstybinėms ar mokslo įstaigoms, profesionalioms žemės ūkio organizacijoms arba naudotojams teikti paraišką išplėsti esamas autorizacijas mažos apimties naudojimui, kuriam ta autorizacija netaikoma. Panašios nuostatos jau buvo numatytos Direktyvoje 91/414/EEB. Be to, pagal šį straipsnį valstybės narės gali imtis priemonių sudaryti lengvesnes sąlygas arba paskatinti teikti tokias paraiškas. Reglamente konkrečiai nenurodytas tokių priemonių pobūdis, todėl valstybėms narėms paliekama gana daug laisvės ir galimybių imtis iniciatyvos. Reglamente (EB) Nr. 1107/2009 liko Direktyvoje 91/414/EEB nustatytos supaprastinimo taisyklės ir valstybėms narėms suteikiama daugiau lankstumo, kad jos galėtų kuo tinkamiau ir veiksmingiau pasinaudoti išplėtimo taisyklėmis. Pagal šias lankstesnes sąlygas valstybės narės dabar gali imtis priemonių, kuriomis sudaromos lengvesnės sąlygos arba skatinama teikti paraiškas išplėsti esamas autorizacijas mažos apimties naudojimui. Tai gali būsi susiję su mažesniais mokesčiais, spartesne paraiškų vertinimo tvarka, suinteresuotųjų šalių informuotumo didinimu, neskatinimu naudoti kitų priemonių ir ypač Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 53 straipsnyje numatytų neatidėliotinų priemonių. 3.4. Didesnis aiškumas Viena pagrindinių kliūčių, trukdanti nustatyti mažos apimties naudojimo problemos mastą, yra ta, kad nėra sutarto mažos apimties naudojimo sąrašo, kuriuo būtų galima naudotis ieškant bendrų sprendimų. Reglamente (EB) Nr. 1107/2009 šioje srityje numatytas skaidrumo principas, kuriuo valstybės narės įpareigojamos sukurti nacionalinį mažos apimties naudojimo sąrašą. 3.5. Europos fondas, skirtas nedideliais kiekiais naudojamoms medžiagoms Poreikį ir galimybes įsteigti tokį fondą turi išnagrinėti Komisija (žr. 4 dalį) pagal Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 51 straipsnio 9 dalį. 4. Svarstytos politikos galimybės FCEC atliktame tyrime pagal valstybių narių ir suinteresuotųjų subjektų pateiktą nuomonę nustatytos keturios galimybės. Galimybės įvairios – nuo Komisijos neskiriamo finansavimo iki didelio finansavimo iš struktūrizuoto ir pripažinto Europos fondo. 1) Komisija neskiria finansavimo Pagal šią galimybę Komisija tiesiogiai nedalyvauja su mažos apimties naudojimu susijusioje veikloje. Kaip aprašyta šios ataskaitos 3 dalyje, tikimasi, kad Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 nuostatos turės teigiamo poveikio ir turėtų būti visiškai įgyvendintos prieš svarstant bet kokius tolesnius veiksmus. 2) ES ekspertų grupė mažos apimties naudojimo klausimais Pagal šią galimybę numatyta iš naujo įsteigti buvusias ES ekspertų grupes, kaip aprašyta šios ataskaitos 2.3.2 dalyje. Du kartus per metus Komisija parūpina posėdžių salę, kompensuoja vieno valstybės narės atstovo kelionės išlaidas ir koordinatorių dienpinigius. Tiesioginės išlaidos turėtų būti maždaug 44 000 EUR per metus, kurias padengs Komisija, neskaitant išteklių, reikalingų Komisijai dalyvauti posėdžiuose ir imtis susijusių tolesnių veiksmų. (Veikla: dalijamasi nacionaliniu lygmeniu gauta informacija ir patirtimi ir pradedami dvišaliai valstybių narių projektai) 3) Komisija iš dalies finansuoja koordinavimo struktūrą (techninį sekretoriatą) Šią galimybę sudaro 2 galimybė, papildyta dviem visos darbo dienos ekvivalentais Komisijai nepriklausančiame techniniame sekretoriate. Komisija iš dalies subsidijuoja sistemą. Sekretoriatas turi juridinio asmens statusą ir atsiskaito iniciatyviniam komitetui, kurį sudaro valstybės narės, bendrą finansavimą teikiantys suinteresuotieji subjektai ir Komisija. Apskaičiuota, kad 3 galimybės įgyvendinimo biudžetas būtų apie 0,5–0,7 mln. EUR per metus, kuriuos skirtų Komisija ir valstybės narės. Remdamasi Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 76 straipsnio 1 dalimi Komisija gali skirti bendrą finansavimą dotacijos forma pagal Finansinio reglamento (Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012) VI antraštinę dalį. (Veikla: be pagal 2 galimybę nurodytos veiklos – valstybių narių ir suinteresuotųjų subjektų veiklos mažos apimties naudojimo srityje koordinavimas, mažos apimties naudojimui skirtos duomenų bazės sukūrimas ir tvarkymas, derinimo skatinimas (pvz., kultūrinių augalų grupės ir kenksmingųjų organizmų grupės apibrėžtys, gairių parengimas)) 4) Komisija iš dalies finansuoja koordinavimo struktūrą (techninį sekretoriatą) ir konkrečius projektus Į 4 galimybę įtraukta 3 galimybė ir numatyta galimybė ES teikti nedidelę finansinę paramą projektams, susijusiems su duomenų generavimu siekiant efektyvumo ir saugos, dokumentų vertinimu ir autorizacijomis atskiriems nedidelės apimties naudojimo atvejams. Reikėtų maždaug 1,2–6 mln. EUR metinio biudžeto atsižvelgiant į finansuotinų projektų skaičių. Pagal šią galimybę išlaidas turėtų pasidalyti trys suinteresuotųjų subjektų grupės (pramonė, augintojai ir Komisija (valstybės narės)). (Veikla: kaip ir pagal 3 galimybę, taip pat duomenų apie mažos apimties naudojimą generavimas dokumentams pateikti zonų lygmeniu; tikimasi ES masto poveikio) 5. Išvados Gavus valstybių narių ir suinteresuotųjų subjektų nuomones, buvo akivaizdu, kad yra poreikis imtis koordinuotų ES lygmens veiksmų (tam pritarė 96 proc. FCEC atliktos bendrosios apklausos respondentų; 4 proc. nežinojo). 1 ir 2 galimybėmis susidomėjimo nebuvo. Dauguma politikos kūrėjų palaikė 3 galimybę, tačiau augintojai ir augalų apsaugos pramonė aiškią pirmenybę teikė 4 galimybei, nes jie pritarė galimybei sukurti fondą, kuris papildytų jau didelę finansinę nacionaliniu lygmeniu visoje ES teikiamą paramą (apie 8 mln. EUR). Be to, Komisijos nuomone, 4 galimybė neišsitenka Reglamento (EB) Nr. 1107/2209 76 straipsnio 1 dalies taikymo srityje, todėl reikėtų pakeisti esamą teisinį pagrindą, o tai neįmanoma trumpuoju ir vidutinės trukmės laikotarpiu. Pasak valstybių narių, skubiausiai spręstinas klausimas yra poreikis koordinuoti veiklą ir dalytis informacija bendroje ES ekspertų grupėje mažos apimties naudojimo klausimais. Suinteresuotieji subjektai palankiai įvertino galimybę šalia esamo finansavimo skirti papildomų lėšų duomenų generavimui. Komisija pripažįsta, kad tokia koordinavimo struktūra ne tik padėtų skatinti sinergiją ir padėtų išvengti veiksmų dubliavimo, bet ir užtikrintų, kad nacionalinės lėšos būtų veiksmingai investuojamos. Komisija yra pasirengusi trumpuoju ir vidutinės trukmės laikotarpiu padėti ir finansuoti tokios nepriklausomos koordinavimo struktūros sukūrimą (svarstoma 3 politikos galimybė) pagal Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 76 straipsnio 1 dalį. Iš pirmos analizės matyti, kad 350 000 EUR per metus finansavimo pakaktų 3 galimybės būtinoms priemonėms įgyvendinti. Todėl Komisija mano, kad šiuo metu nereikia pateikti specialaus pasiūlymo dėl teisėkūros procedūra priimamo akto Europos Parlamentui ir Tarybai dėl fondo, skirto nedideliais kiekiais naudojamoms medžiagoms. Tačiau per ateinančius metu Komisija stebės daromą pažangą ir galbūt pasiūlys tinkamų priemonių, atsižvelgdama į koordinavimo struktūros įgytą patirtį, kaip išdėstyta pirmiau. Komisija įsitikinusi, kad sukūrus koordinavimo struktūrą ir visapusiškai bei teisingai įgyvendinant naujas Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 nuostatas, aprašytas šios ataskaitos 3 dalyje, bus labai prisidėta sprendžiant mažos apimties naudojimo problemą. Be pasiūlytos mažos apimties naudojimui skirtos koordinavimo struktūros Komisija taip pat pagal paskutinį kvietimą teikti paraiškas pagal mokslinių tyrimų septintąją bendrąją programą[8] rems ERANET, skirtą integruotai kenksmingųjų organizmų kontrolei, konkrečiai sutelkiant dėmesį į mažos apimties naudojimą (IPM ERANET). ERANET – tai mokslinių tyrimų koordinavimo priemonės, kuriomis valstybės narės gali koordinuoti savo nacionalinę mokslinių tyrimų veiklą ir galiausiai finansuoti bendrus projektus. Šiomis priemonėmis suteikiama gerų galimybių valstybėms narėms ir asocijuotosioms valstybėms keistis informacija, telkti išteklius ir susitarti dėl bendrų mokslinių tyrimų metodų konkrečiose srityse. IPM ERANET pradės veikti per pirmus 2014 m. mėnesius, jų tikslas – sukurti sinergijas ir užtikrinti, kad Europos ūkininkai geriau įgyvendintų integruotą kenksmingųjų organizmų kontrolę mažesnės svarbos kultūrinių augalų srityje. ERANET ir pasiūlyta koordinavimo struktūra privalės koordinuoti savo veiklą ir galiausiai padės ateityje spręsti mažesnės svarbos kultūrinių augalų klausimus. Komisija taip pat ragina susijusius suinteresuotuosius subjektus visapusiškai padėti sėkmingai įgyvendinti Reglamentą (EB) Nr. 1107/2009 ir rasti ES masto perspektyvių sprendimų dėl problemų, susijusių su mažesnės svarbos kultūrinių augalų kenksmingaisiais organizmais. Ypatingą dėmesį reikėtų skirti integruotos kenksmingųjų organizmų kontrolės įgyvendinimui ir nedidelės rizikos veikliosioms medžiagoms, biopesticidams ir pagrindinėms medžiagoms, laikantis Direktyvos 2009/128/EB, nustatančios Bendrijos veiksmų pagrindus siekiant tausiojo pesticidų naudojimo. [1] Tyrimą atliko Maisto grandinės vertinimo konsorciumas (toliau – FCEC). [2] http://ec.europa.eu/food/plant/protection/evaluation/study_establishment_eu_fund.pdf. [3] Mažos apimties naudojimo duomenų surinkimo ir įvertinimo išlaidos gali viršyti 200 000 EUR. [4] Šie duomenys yra įverčiai, nustatyti pagal Eurostato duomenis, kuriuose neišskiriami mažesnės svarbos ir didelės svarbos kultūriniai augalai. Kai kurie vaisiai ar daržovės, kaip antai obuoliai, daugumoje valstybių narių yra didelės svarbos, o kai kurie lauko kultūriniai augalai, kaip antai ryžiai, daugumoje ryžius auginančių valstybių narių laikomi mažesnės svarbos. [5] Tyrimas atliktas iki Kroatijos įstojimo. [6] Australija (pirmininkė), Austrija, Belgija, Kanada, Čekija, Prancūzija, Vokietija, Graikija, Vengrija, Airija, Italija, Japonija, Nyderlandai, Naujoji Zelandija, Slovakija, Slovėnija, Jungtinė Karalystė, JAV, Europos Komisija, Maisto ir žemės ūkio organizacija (FAO), Europos augalų apsaugos organizacija (EPPO), Tarptautinė biokontrolės priemonių gamintojų asociacija (IBMA), US IR-4 ir pramonės sektorius. [7] Pagal IR-4 programą visoje JAV įsteigti 25 lauko tyrimų centrai, kurie atlieka 100 tyrimų per metus, paremtų maždaug 650 bandymų lauko sąlygomis. [8] Septintosios bendrosios programos darbo programa „Bendradarbiavimas“. Maistas, žemės ūkis ir žuvininkystė bei biotechnologijos, tema KBBE.2013.1.4–02: Integruota kenksmingųjų organizmų kontrolė (IPM) – ERANET. Kvietimas teikti paraiškas FP7-ERANET-2013-RTD).