Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl konkrečių viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatyto audito reikalavimų /* KOM/2011/0779 galutinis - 2011/0359 (COD) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS Tiek Europos, tiek kitose šalyse iš karto po finansų krizės priimtomis priemonėmis buvo iš esmės siekiama skubiai stabilizuoti finansų sistemą. Bankų, rizikos draudimo fondų, reitingų agentūrų, priežiūros institucijų ar centrinių bankų vaidmuo daugeliu atveju buvo svarstomas ir nuodugniai analizuojamas, tačiau kol kas mažai dėmesio skirta arba visai neskirta auditorių vaidmeniui per krizę, tiksliau, tam vaidmeniui, kurį jie turėjo atlikti. Atsižvelgiant į tai, kad nuo 2007 iki 2009 m. daugelis bankų atskleidė didžiulius tiek balansinių, tiek nebalansinių pozicijų nuostolius, daugeliui piliečių ir investuotojų sunku suprasti, kaip auditoriai galėjo savo klientams (ypač bankams) pateikti teigiamas tų laikotarpių audito išvadas. Svarbu pažymėti, kad per krizę 2008 m. spalio mėn. – 2009 m. spalio mėn. 4 588,9 mlrd. EUR mokesčių mokėtojų pinigų buvo skirta bankams paremti ir kad tokia pagalba 2009 m. sudarė 39 proc. 27 ES valstybių narių BVP[1], vadinasi, reikia tobulinti visus finansų sistemos elementus. Griežtas auditas labai svarbus siekiant atkurti rinkos pasitikėjimą. Pateikiant lengvai prieinamą, ekonomiškai naudingą ir patikimą informaciją apie įmonių finansines ataskaitas padedama apsaugoti investuotojus. Užtikrinant skaidresnes ir patikimesnes finansines ataskaitas galima sumažinti ir audituojamų subjektų kapitalo išlaidas. Taip pat labai svarbu pabrėžti, kad auditoriams teisės aktais pavesta atlikti teisės aktų nustatytą įmonių, kurios naudojasi ribota atsakomybe ir (arba) kurioms leidžiama teikti paslaugas finansų sektoriuje, finansinių ataskaitų auditą. Vykdydami šį pavedimą jie atlieka visuomeninį vaidmenį – pateikia nuomonę apie audituojamo subjekto finansinių ataskaitų tikrumą ir teisingumą. Nuo 1984 m., Direktyva 1984/253/EEB suderinus auditorių patvirtinimo procedūras, teisės aktų nustatytas auditas iš dalies reguliuojamas ES taisyklėmis. 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/43/EB dėl teisės aktų nustatyto metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės audito, iš dalies keičianti Tarybos direktyvas 78/660/EEB ir 83/349/EEB bei panaikinanti Tarybos direktyvą 84/253/EEB (toliau – Direktyva 2006/43/EB), buvo priimta 2006 m. ir ja buvo gerokai išplėsta ankstesnės direktyvos taikymo sritis. Finansų krizė išryškino teisės aktų nustatyto audito, ypač viešojo intereso įmonių, kurios viešojo intereso požiūriu yra svarbios dėl savo vykdomos veiklos, dydžio, darbuotojų skaičiaus arba kurių, kaip įmonių, statusas yra toks platus, kad jos turi daug įvairių suinteresuotųjų subjektų, audito trūkumus. Todėl šiame pasiūlyme išdėstytos viešojo intereso įmonių finansinių ataskaitų teisės aktų nustatyto audito atlikimo sąlygos. 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS REZULTATAI IR POVEIKIO VERTINIMAS Komisija konsultacijas vykdė nuo 2010 m. spalio 13 d. iki gruodžio 8 d[2]. Atsiliepimus pateikė šios profesijos, priežiūros institucijų, investuotojų, mokslo bendruomenės, įmonių, valdžios institucijų ir profesinių organizacijų atstovai ir pavieniai asmenys. Konsultacijos atskleidė, kad yra tiek noro keistis, tiek pasipriešinimo pokyčiams. Pokyčiams ypač prieštarauja šiuo metu tvirtas pozicijas užimantys suinteresuotieji subjektai. Kita vertus, mažosios ir vidutinės įmonės bei investuotojai mano, kad pastaroji finansų krizė atskleidė rimtų trūkumų. Gautų viešųjų nuomonių santrauką galima rasti http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2010/audit/summary_responses_en.pdf Be to, pasikeisti nuomonėmis buvo galima ir per Komisijos 2011 m. vasario 10 d. surengtą aukšto lygio audito klausimams skirtą konferenciją[3]. 2011 m. rugsėjo 13 d. Europos Parlamentas, reaguodamas į Komisijos žaliąją knygą, savo iniciatyva priėmė ataskaitą šiuo klausimu, kurioje ragina Komisiją užtikrinti daugiau skaidrumo ir konkurencijos audito rinkoje[4]. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas (EESRK) panašią ataskaitą priėmė 2011 m. birželio 16 d[5]. Valstybės narės apie šiuos klausimus buvo informuotos Finansinių paslaugų komiteto posėdyje 2011 m. gegužės 16 d. ir Audito reguliavimo komiteto posėdyje 2011 m. birželio 24 d. Laikantis geresnio reglamentavimo principų, poveikio vertinimo ataskaitoje įvardijamos įvairios probleminės sritys, kuriose gali prireikti imtis reglamentavimo veiksmų: · suinteresuotųjų subjektų lūkesčiai ir tai, ką auditoriai iš tiesų atlieka, nesutampa; · tokioje aplinkoje, kur auditas iš esmės yra tapęs viena iš perteklinių komercinių paslaugų, nepriklausomumas nėra nei užtikrinamas, nei įrodomas. Dėl to, kad nerengiami reguliarūs konkursai dėl audito paslaugų ir nevyksta reguliari audito įmonių rotacija, pamintas pagrindinis audito principas  profesinis skepticizmas; · rinkos koncentracija ir pasirinkimo galimybių trūkumas: rinka yra tokia poliarizuota, jog retai pasitaiko, kad viešojo intereso įmonės auditorius nebūtų viena iš Didžiojo ketverto įmonių. Daugumoje valstybių narių Didysis ketvertas atlieka daugiau 85 proc. didelių į biržos sąrašus įtrauktų įmonių auditą. Remiantis poveikio vertinimu, priimtiniausios yra šios politikos galimybės: · Teisės aktų nustatyto audito apimtis turėtų būti patikslinta ir apibrėžta, informacija, kurią auditorius pateikia vartotojams, audituojamoms įmonėms, audito komitetams ir priežiūros institucijoms, patobulinta. · Draudimu teikti ne audito paslaugas audituojamoms įmonėms ir net apskritai teikti ne audito paslaugas būtų veiksmingai atsižvelgiama į poreikį stiprinti nepriklausomumą ir profesinį skepticizmą. Be to, griežtesnės auditorių skyrimo tvarkos taisyklės ir privalomos audito įmonių rotacijos reikalavimo įvedimas padėtų užtikrinti aukštesnę audito kokybę. · Kad audito paslaugų teikėją objektyviai pasirinkti būtų lengviau, turėtų būti draudžiama į sutartis įtraukti nuostatas, pagal kurias ribojamas audito įmonės pasirinkimas, turėtų būti didinamas informacijos apie audito kokybę ir audito įmones skaidrumas ir įdiegtas audito kokybės sertifikavimas. · Siekiant išplėsti audito paslaugų teikėjų pasirinkimo galimybes, turėtų būti panaikinti nuosavybės apribojimai. · Turėtų būti stiprinamos nacionalinės priežiūros institucijos ir ES lygmeniu užmegztas bendradarbiavimas su Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (EVPRI). Šio pasiūlymo poveikio vertinimo ataskaita paskelbta internete adresu http://ec.europa.eu/internal_market/auditing/index_en.htm. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI 3.1 Teisinis pagrindas Dabartinė Direktyva 2006/43/EB grindžiama SESV 50 straipsniu. Steigimosi reikalavimai (pavyzdžiui, reikalavimai dėl auditorių patvirtinimo ir (arba) registravimo) ir jų pakeitimai ir toliau bus nustatomi Direktyvoje[6]. Konkretūs papildomi reikalavimai dėl viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatyto audito atlikimo išdėstyti šiame reglamente, jie pagrįsti SESV 114 straipsniu. 3.2. Subsidiarumas ir proporcingumas Iki šiol ES taisyklėse valstybėms narėms palikta daug laisvės vadovautis savo nuožiūra, o valstybės narės savo ruožtu dauguma atvejų kliaujasi audito profesijos savireguliavimu. Krizė parodė, kad savireguliavimo ateityje nepakaks. Be to, poveikio vertinimo ataskaitoje nustatytų problemų negalima išspręsti nacionaliniu lygmeniu, nes reglamentavimo sistemoje atsirastų svarbių skirtumų, o tai savo ruožtu smarkiai neigiamai paveiktų bendrąją rinką. Kadangi vertybinių popierių rinkos ir finansų sektoriaus veikėjai yra tarpusavyje susiję, auditas visoje Sąjungoje turėtų būti atliekamas pagal suderintą tvarką. Itin svarbu, kad auditorių vaidmuo, nepriklausomumas ir rinkos struktūra būtų reglamentuojami Sąjungos lygmeniu, nes viešojo intereso įmonės Europoje dažnai vykdo tarpvalstybinę veiklą. Vertėtų paminėti, kad teisės aktai dėl investuotojų apsaugos ir finansų įstaigų jau priimami Sąjungos lygmeniu. Sąjungos lygmeniu koordinuojama tvarka kartu su tarptautine parama taip pat sumažintų reguliacinio arbitražo riziką. Pasiūlyme laikomasi proporcingumo principo, nes jo nuostatomis reglamentuojama tik tai, kas būtina nustatytiems tikslams pasiekti. 3.3. Išsamus pasiūlymo paaiškinimas Direktyvos 2006/43/EB 39–43 straipsniuose jau išdėstyti tam tikri viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatyto audito reikalavimai. Šių reikalavimų direktyvoje nebebus, jie bus įtraukti (ir dar papildyti) į šį reglamentą. Reglamentas yra tinkama ir proporcinga teisinė priemonė aukštai viešojo intereso įmonių audito kokybei užtikrinti. Tai, kad reglamentas taikomas tiesiogiai, suteikia didesnį teisinį tikrumą. Teisės aktai būtų pradėti taikyti visoje Sąjungoje tą pačią dieną, taigi būtų išvengta problemų dėl valstybių narių vėlavimo perkelti teisės aktus į nacionalinę teisę[7]. Reglamentas taip pat užtikrina didžiausią suderinimo laipsnį: teisės aktų nustatytas auditas visose valstybėse narėse būtų atliekamas pagal iš esmės vienodas taisykles. 3.3.1. I antraštinė dalis (Dalykas, taikymo sritis ir apibrėžtys) Reglamentas taikomas auditoriams, kurie atlieka viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatytą auditą, ir audituojamoms viešojo intereso įmonėms, pavyzdžiui, taisyklės dėl audito komiteto, kurį sudaryti viešojo intereso įmonės privalo. Iš dalies pakeistoje Direktyvoje 2006/43/EB taikomos apibrėžtys taip pat turėtų būti taikomos šiame reglamente. Kadangi finansų sektorius keičiasi, pagal Sąjungos teisės aktus kuriamos naujos finansų įstaigų kategorijos, todėl tikslinga, kad viešojo intereso įmonių sąvoka taip pat žymėtų investicines įmones, mokėjimo institucijas, kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektus (KIPVPS), elektroninių pinigų įstaigas ir alternatyvaus investavimo fondus. 3.3.2. II antraštinė dalis (Viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatyto audito atlikimo sąlygos) I skyrius (Nepriklausomumas ir interesų konflikto išvengimas) Auditorius turėtų nustatyti tinkamą politiką ir procedūras, kuriomis užtikrintų, kad būtų vykdomos šiame reglamente jam nustatytos prievolės dėl nepriklausomumo, vidaus kokybės kontrolės sistemų ir darbuotojų priežiūros. Ankstesniems auditoriams, pagrindiniams audito partneriams arba jų darbuotojams neleidžiama audituojamoje įmonėje dvejus metus nuo audito pabaigos užimti vadovaujančių pareigų, jie negali tapti audituojamos įmonės audito komiteto nariais, nevykdomaisiais administracinio organo nariais arba dirbti audituojamos įmonės priežiūros organe. Mokestis už audituojamai įmonei teikiamas susijusias finansines audito paslaugas neturėtų viršyti 10 proc. tos įmonės mokamo audito mokesčio. Taip pat, jei bendra mokesčio už auditą ir susijusias finansines audito paslaugas suma, kurią auditorius gauna iš viešojo intereso įmonės, pasiekia reikšmingą jo per metus gaunamų mokesčių sumos procentinę dalį, turėtų būti taikomos atitinkamos apsaugos priemonės. Teisės aktų nustatytą auditą atliekančiam auditoriui, audito įmonei ar audito įmonės tinklo nariui jokiais atvejais neleidžiama teikti jų audituojamoms įmonėms tam tikrų ne audito paslaugų, kurios iš esmės nesuderinamos su nepriklausoma viešojo intereso audito funkcija, o kitų paslaugų, kurios nėra iš esmės nesuderinamos su audito paslaugomis, atveju audito komitetas arba kompetentinga institucija turi įgaliojimų įvertinti, atsižvelgdamas į konkrečias aplinkybes, ar jas galima, ar negalima teikti audituojamai įmonei. Tačiau būtų galima teikti susijusias finansines audito paslaugas. Komisijai suteikta teisė koreguoti leidžiamų ir draudžiamų teikti paslaugų sąrašą pagal VI antraštinėje dalyje nustatytas sąlygas. Be to, reikšmingo dydžio audito įmonės savo profesinėje veikloje daugiausia dėmesio turėtų skirti teisės aktų nustatytam auditui ir joms neturėtų būti leidžiama teikti ne audito paslaugų. Prieš sutikdamas atlikti arba tęsti audito užduotį auditorius turėtų įvertinti visas galimas grėsmes savo nepriklausomumui ir patvirtinti savo nepriklausomumą audito komitetui. II skyrius (Konfidencialumas ir profesinė paslaptis) Auditoriai neturėtų naudotis profesinės paslapties taisyklėmis, kad išvengtų šio pasiūlymo nuostatų taikymo. Pagal 13 straipsnį užtikrinama, kad atliekant auditą būtų galima keistis reikalinga informacija. Tačiau pagal tas taisykles auditoriui nebūtų leidžiama bendradarbiauti su trečiųjų šalių institucijomis, kurios nepriklauso Direktyvos 2006/43/EB XI skyriuje numatytiems bendradarbiavimo kanalams. III skyrius (Teisės aktų nustatyto audito atlikimas) Reglamente nustatyta, kad, rengdamas nuomonę, ar finansinės ataskaitos parodo tikrą ir teisingą vaizdą ir ar buvo parengtos pagal atitinkamą finansinės atskaitomybės tvarką, auditorius turėtų imtis reikiamų priemonių. Nuomonėje neteikiamas patikinimas dėl audituojamos įmonės gyvybingumo ateityje arba to, kaip veiksmingai ir efektyviai valdymo arba administracinis organas tvarkė ar tvarkys įmonės reikalus. Tačiau ši išlyga neturėtų paveikti nei užduočių, kurias auditorius turi įvykdyti, kad auditą atliktų tinkamai, vykdymo, nei ataskaitų rengimo reikalavimų laikymosi. Sustiprinamas profesinis skepticizmas. Auditorius, nepaisydamas ankstesnės darbo su įmone patirties, niekada neturėtų atmesti galimybės, kad dėl klaidos arba sukčiavimo informacijoje yra reikšmingų netikslumų. Nustatyti pagrindiniai teisės aktų nustatyto audito atlikimo reikalavimai. Audito įmonė turėtų paskirti bent pagrindinį audito partnerį, kuris turėtų aktyviai dalyvauti atliekant teisės aktų nustatytą auditą. Taip pat turėtų būti paskirta pakankamai išteklių. Turėtų būti saugomi duomenys apie klientą ir sudaroma audito byla. Auditorius taip pat turėtų įsitikinti, kad visi organizaciniai reikalavimai taikomi tinkamai. Jei nutinka incidentas, kuris turi arba gali turėti svarbių pasekmių teisės aktų nustatyto audito teisingumui, auditorius turėtų imtis reikiamų priemonių, kad pašalintų incidento padarinius ir užkirstų kelią jam pasikartoti. Jei audituodamas konsoliduotąsias finansines ataskaitas grupės auditorius negali dokumentuose užfiksuoti trečiosios šalies auditoriaus (-ių) darbo, jis turi imtis reikiamų priemonių, įskaitant papildomą audito darbą, ir informuoti kompetentingą instituciją. Auditorius ir (arba) audito įmonė prieš pateikdami audito išvadą turėtų atlikti savo vidaus kokybės kontrolės peržiūrą. Už peržiūrą turėtų būti atsakingas auditorius, nedalyvavęs atliekant teisės aktų nustatytą auditą, kurio kokybės vidaus peržiūra atliekama. IV skyrius (Audito ataskaitų rengimas) Visuomenei skelbiamos audito išvados turinys išplečiamas – paaiškinama taikyta metodika, ypač tai, kokia balanso ataskaitos dalis buvo patikrinta tiesiogiai ir kokia yra grindžiama sistemos ir atitikties tikrinimu, auditui atlikti taikyti reikšmingumo lygiai, pagrindinės rizikos dėl reikšmingų finansinių ataskaitų informacijos netikslumų sritys, tai, ar teisės aktų nustatytas auditas buvo skirtas sukčiavimui nustatyti, ir, jei pateikiama sąlyginė, neigiama nuomonė arba nuomonę pateikti atsisakyta, nurodomos tokio sprendimo priežastys. Joje taip pat turėtų būti paaiškinta, kaip, palyginti su ankstesniais metais, skiriasi tikrinimo iš esmės ir atitikties tikrinimo svarba. Auditorius taip pat turėtų parengti ilgesnę ir išsamesnę ataskaitą audito komitetui. Joje būtų pateikta išsamesnė informacija apie atliktą auditą, apie pačios įmonės padėtį (pvz., veiklos tęstinumą), per auditą nustatyti faktai ir reikiami paaiškinimai. Šioje papildomoje ataskaitoje audito komitetui taip pat būtų pristatytas (ir pagrįstas) audito darbas. Ilgesnė ataskaita būtų teikiama audito komitetui ir audituojamos įmonės vadovybei, bet ne visuomenei (atsižvelgiant į tai, kad joje gali būti verslo paslapčių ir galimos kainoms svarbios informacijos). Tačiau paprašytas auditorius tą ataskaitą turėtų pateikti kompetentingai institucijai. Daugumoje finansinių paslaugų direktyvų iš auditorių jau reikalaujama kompetentingoms institucijoms, kurios prižiūri viešojo intereso įmones, pranešti apie visus su viešojo intereso įmone susijusius faktus arba sprendimus. Ši prievolė dabar taikoma dėl visų viešojo intereso įmonių. Be to, kredito įstaigas ir draudimo įmones prižiūrinčios kompetentingos institucijos turėtų užmegzti reguliarų dialogą su auditoriais. V skyrius (Teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir audito įmonių skaidrumo pranešimai ir duomenų saugojimas) Iš auditorių bus reikalaujama atskleisti finansinę informaciją, visų pirma nurodyti savo bendrą apyvartą, atskirai nurodant viešojo intereso įmonių sumokėtus mokesčius, kitų įmonių sumokėtus mokesčius ir už kitas paslaugas sumokėtus mokesčius. Finansinę informaciją jie taip pat turėtų atskleisti tinklo, kuriam priklauso, lygmeniu. Viešojo intereso įmonių auditorių skaidrumo pranešimai turėtų būti papildyti pareiškimu dėl pačios įmonės valdymo. Papildoma informacija apie audito mokesčius turėtų būti pateikta kompetentingoms institucijoms, kad joms būtų lengviau vykdyti priežiūros funkcijas. Auditorius turėtų saugoti tam tikrus dokumentus ir informaciją penkerius metus. 3.3.3. III antraštinė dalis (Viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių arba audito įmonių paskyrimas) Siekiant sustiprinti audito komiteto nepriklausomumą ir gebėjimus, jį turėtų sudaryti nevykdomieji nariai, bent vienas narys turėtų turėti audito patirties ir žinių, dar vienas narys – apskaitos ir (arba) audito patirties ir žinių. Akcininkų susirinkimui teikiamas pasiūlymas dėl auditoriaus paskyrimo turėtų būti pagrįstas audito komiteto rekomendacija. Rekomendacijoje siūlomas sprendimas visada turėtų būti pagrįstas. Be to, rekomendacijoje turėtų būti pasiūlytos bent dvi alternatyvos (išskyrus esamą auditorių), o audito komitetas turėtų pareikšti deramai pagrįstą nuomonę dėl to, kuri alternatyva priimtinesnė, išskyrus tuos atvejus, kai rekomendacija susijusi su audito užduoties laikotarpio pratęsimu. Audito komiteto rekomendacija turėtų būti pateikta baigus vykdyti atitinkamą konkurso procedūrą. Kredito įstaigos arba draudimo įmonės audito komitetas savo rekomendaciją turėtų pateikti rizikos ribojimu grindžiamos priežiūros institucijai, kuriai turėtų būti suteikta teisė vetuoti siūlomą sprendimą. Į sutartis su trečiosiomis šalimis turėtų būti draudžiama įtraukti nuostatas, kuriomis būtų ribojamos galimybės pasirinkti auditorių. Siekiant pašalinti familiarumo grėsmę, kurią kelia tai, kad audituojama įmonė dažnai skiria ir dešimtmečius pakartotinai paskiria tą pačią audito įmonę, reglamente nustatomas privalomos audito įmonių rotacijos pasibaigus ilgiausiam galimam 6 metų laikotarpiui, kurį išimtinėmis aplinkybėmis galima pratęsti iki 8 metų, reikalavimas. Jei viešojo intereso įmonė yra paskyrusi du ar daugiau teisės aktų nustatytą auditą atliekančius auditorius ar audito įmones, ilgiausia audito užduoties trukmė yra 9 metai; išimtiniais atvejais šio laikotarpio trukmė gali būti pratęsta iki 12 metų. Reglamente taip pat numatytas pertraukos laikotarpis ir audito įmonė tos pačios įmonės auditą vėl atlikti gali tik jam pasibaigus. Siekiant užtikrinti sklandų ankstesnio auditoriaus pakeitimą, reikalaujama naujam auditoriui perduoti perdavimo bylą su svarbia informacija. Audito komitetas, vienas arba keli akcininkai, kompetentingos institucijos ir viešojo intereso įmonių priežiūrą vykdančios kompetentingos institucijos turi teisę kreiptis į nacionalinį teismą su ieškiniu dėl auditoriaus atleidimo, jei tam yra tinkamas pagrindas. 3.3.4. IV antraštinė dalis (Viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir audito įmonių priežiūra) I skyrius (Kompetentingos institucijos) Kiekviena valstybė narė turėtų paskirti kompetentingą instituciją, kuri būtų atsakinga už viešojo intereso įmonių auditą atliekančių auditorių ir audito įmonių priežiūrą. Šios institucijos turėtų turėti pakankamai darbuotojų ir būti nepriklausomos nuo auditorių. Kompetentingų institucijų darbuotojams taikomos profesinės paslapties saugojimo prievolės. Kompetentingoms institucijoms turi būti suteikti visi priežiūros ir tyrimų įgaliojimai, kurie yra reikalingi jų funkcijoms vykdyti, bet jos neturėtų daryti poveikio audito išvados turiniui. Kompetentingos turėtų institucijos nacionaliniu lygmeniu bendradarbiauti su institucija, kuri yra atsakinga už teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir audito įmonių patvirtinimą ir registraciją (Direktyva 2006/43/EB), ir su kitomis viešojo intereso įmonių, pavyzdžiui, bankų ir draudimo įmonių, priežiūros institucijomis. II skyrius (Kokybės užtikrinimas, tyrimas, rinkos stebėsena, nenumatytų atvejų planai ir kompetentingų institucijų veiklos skaidrumas) Kompetentingų institucijų funkcijos: · vykdyti atlikto teisės aktų nustatyto audito kokybės užtikrinimo peržiūras. Šios peržiūros turėtų būti proporcingos tikrinamo auditoriaus veiklos mastui ir pobūdžiui; · atlikti tyrimus, siekiant nustatyti netinkamo viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatyto audito atvejus, juos ištaisyti ir užkirsti jiems kelią; · vykdyti viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatyto audito paslaugų rinkos pokyčių stebėseną; · vykdyti reguliarią galimų grėsmių didelių audito įmonių veiklos tęstinumui, įskaitant riziką dėl didelės koncentracijos, stebėseną ir reikalauti, kad didelės įmonės rengtų tokių grėsmių pašalinimo planus nenumatytiems atvejams; · savo veiklą vykdyti skaidriai, taip pat viešai skelbti konkrečių kokybės užtikrinimo peržiūrų ataskaitas. III skyrius (Kompetentingų institucijų bendradarbiavimas ir ryšiai su Europos priežiūros institucijomis) Reglamente reikalaujama, kad kompetentingų institucijų bendradarbiavimas ES lygmeniu vyktų EVPRI, taigi į ją perkeliamas dabartinis bendradarbiavimo ES lygmeniu mechanizmas, veikiantis kaip Europos auditorių priežiūros institucijų grupė, kuri yra Europos Komisijos pirmininkaujama ekspertų grupė. EVPRI jau veikia viešojo intereso įmonių audito (ir apskaitos) srityje, teisės aktuose numatytas EVPRI, Europos bankininkystės institucijos (EBI) ir Europos draudimo ir profesinių pensijų institucijos (EDPPI) bendradarbiavimas audito srityje jungtiniame komitete. EVPRI reikalaujama įsteigti nuolatinį vidaus komitetą, kurį sudarytų bent nacionalinių kompetentingų institucijų atstovai. EVPRI turėtų parengti rekomendacijas keliomis temomis: pavyzdžiui, dėl audito išvados ir papildomos ataskaitos audito komitetui turinio ir pateikimo, audito komiteto priežiūros veiklos arba dėl kokybės užtikrinimo peržiūrų vykdymo. Įdiegiama Europos „savanoriško“ audito kokybės sertifikavimo sistema siekiant pagerinti visų audito įmonių, kurios geba atlikti aukštos kokybės viešojo intereso įmonių auditą, žinomumą, pripažinimą ir reputaciją. EVPRI turėtų skelbti sertifikatų išdavimo reikalavimus, taip pat visus administracinius ir mokesčių reikalavimus. Nacionalinės kompetentingos institucijos turėtų dalyvauti nagrinėjant prašymus dėl sertifikatų išdavimo. Dėl tyrimų ir tikrinimų vietoje kompetentingos institucijos turėtų pranešti kitos valstybės narės kompetentingai institucijai, jei padaro išvadą, kad yra vykdoma arba buvo įvykdyta šio reglamento nuostatų neatitinkanti veikla. Be to, valstybės narės kompetentinga institucija gali prašyti, kad tyrimą kitos valstybės narės teritorijoje atliktų tos valstybės narės kompetentinga institucija. Vienos arba kelių kompetentingų institucijų prašymu EVPRI, kad palengvintų tam tikrų funkcijų vykdymą, taip pat gali sudaryti kompetentingų institucijų kolegijas. IV skyrius (Bendradarbiavimas su trečiosios šalies auditoriais, tarptautinėmis organizacijomis ir įstaigomis) Kompetentingos institucijos ir EVPRI bendradarbiavimo susitarimus dėl keitimosi informacija su trečiųjų šalių kompetentingomis institucijomis gali sudaryti tik jei atskleidžiamai informacijai taikomos profesinės paslapties garantijos ir laikomasi duomenų apsaugos taisyklių. 3.3.5. V antraštinė dalis (Priežiūros priemonės ir sankcijos) Siekiant pagerinti šio reglamento reikalavimų laikymąsi ir atsižvelgiant į 2010 m. Komisijos komunikatą „Sankcijų taikymo režimų finansinių paslaugų sektoriuje griežtinimas“[8] sustiprinamos kompetentingų institucijų teisės priimti priežiūros priemones ir nustatyti sankcijas. Už nustatytus pažeidimus auditoriams ir viešojo intereso įmonėms numatytos administracinės piniginės sankcijos. Sankcijas ir priemones institucijos turėtų taikyti skaidriai. 3.3.6. VI antraštinė dalis (Ataskaitos ir pereinamojo laikotarpio bei baigiamosios nuostatos) Nustatytas audito įmonių rotacijos prievolės, prievolės organizuoti audito įmonių atrankos procedūras, ir steigti tik audito paslaugas teikiančias audito įmones įsigaliojimo pereinamasis laikotarpis. 3.3.7. Techniniai reguliavimo standartai ir SESV 290 straipsnio laikymasis Siekiant atsižvelgti į audito ir audito rinkos pokyčius, EVPRI prašoma Komisijai pateikti techninius reguliavimo standartus, kuriuose būtų nustatyti konkretūs techniniai reikalavimai dėl perdavimo bylos, kuri turėtų būti perduota naujam auditoriui, turinio, ir viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių Europos kokybės sertifikato sukūrimo. Komisijai suteikiami įgaliojimai šiuos techninius reguliavimo standartus priimti kaip deleguotuosius aktus. 2009 m. rugsėjo 23 d. Komisija priėmė reglamentų, kuriais įsteigiamos EBI, EDPPI (Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija) ir EVPRI (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija), pasiūlymus[9]. Šiuo atžvilgiu Komisija nori priminti pareiškimus, susijusius su SESV 290 ir 291 straipsniais, padarytus priimant Europos priežiūros institucijų steigimo reglamentus, kuriuose teigiama: „Reguliavimo standartų priėmimo proceso klausimu Komisija pabrėžia finansinių paslaugų sektoriaus unikalų pobūdį, kuris susiformavo atsižvelgiant į Lamfalussy struktūrą ir kuris aiškiai pripažintas SESV 39 deklaracijoje Tačiau Komisija turi rimtų abejonių dėl to, ar jos vaidmeniui priimant deleguotus aktus ir įgyvendinant priemones taikomi apribojimai atitinka SESV 290 ir 291 straipsnius. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Komisijos pasiūlymas nedaro nei tiesioginio, nei netiesioginio poveikio Europos Sąjungos biudžetui. Visų pirma funkcijoms, kurios būtų patikėtos ES priežiūros institucijoms, kaip yra paminėta pasiūlyme, vykdyti nebūtų reikalingas papildomas ES finansavimas. 2011/0359 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl konkrečių viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatyto audito reikalavimų (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[10], pasikonsultavę su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu[11], laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (1) teisės aktų nustatytą auditą atliekantiems auditoriams ir audito įmonėms teisės aktais pavesta atlikti viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatytą auditą siekiant padidinti visuomenės pasitikėjimą tokių įmonių metinėmis finansinėmis ataskaitomis ir konsoliduotosiomis finansinėmis ataskaitomis. Teisės aktų nustatyto audito viešojo intereso funkcija reiškia, kad didelė žmonių ir institucijų bendruomenė pasikliauja teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių darbo kokybe. Gera audito kokybė padeda rinkoms tinkamai veikti, nes didina finansinių ataskaitų teisingumą ir veiksmingumą. Taigi auditoriai atlieka ypač svarbų visuomeninį vaidmenį; (2) Sąjungos teisės aktuose reikalaujama, kad kredito įstaigų, draudimo įmonių, vertybinių popierių, kuriais leidžiama prekiauti reguliuojamoje rinkoje, emitentų, mokėjimo institucijų, KIPVPS, elektroninių pinigų institucijų ir alternatyvaus investavimo fondų finansinių ataskaitų, kurias sudaro metinės ataskaitos arba konsoliduotosios ataskaitos, auditą atliktų vienas arba daugiau asmenų, kurie turi teisę atlikti tokį auditą pagal toliau išvardytus Sąjungos teisės aktus: 1986 m. gruodžio 8 d. Tarybos direktyvos 86/635/EEB dėl bankų ir kitų finansų įstaigų metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės[12] 1 straipsnio 1 dalį, 1991 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyvos 91/674/EEB dėl draudimo įmonių metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės[13] 1 straipsnio 1 dalį, 2004 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/109/EB dėl informacijos apie emitentus, kurių vertybiniais popieriais leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, skaidrumo reikalavimų suderinimo, iš dalies keičiančios Direktyvą 2001/34/EB[14], 4 straipsnio 4 dalį, 2007 m. lapkričio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2007/64/EB dėl mokėjimo paslaugų vidaus rinkoje, iš dalies keičiančios direktyvas 97/7/EB, 2002/65/EB, 2005/60/EB ir 2006/48/EB ir panaikinančios Direktyvą 97/5/EB[15], 15 straipsnio 2 dalį, 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/65/EB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektais (KIPVPS), derinimo[16] 73 straipsnį, 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/110/EB dėl elektroninių pinigų įstaigų steigimosi, veiklos ir riziką ribojančios priežiūros, iš dalies keičiančios Direktyvas 2005/60/EB ir 2006/48/EB ir panaikinančios Direktyvą 2000/46/EB[17], 3 straipsnio 1 dalį ir 2011 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/61/ES dėl alternatyvaus investavimo fondų valdytojų, kuria iš dalies keičiami direktyvos 2003/41/EB ir 2009/65/EB bei reglamentai (EB) Nr. 1060/2009 ir (ES) Nr. 1095/2010[18], 22 straipsnio 3 dalį; be to, 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų, iš dalies keičiančios Tarybos direktyvas 85/611/EEB, 93/6/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/12/EB bei panaikinančios Tarybos direktyvą 93/22/EEB[19], 4 straipsnio 1 dalies 1 punkte taip pat reikalaujama, kad investicinių įmonių metinės finansinės ataskaitos būtų audituojamos, kai netaikoma 1978 m. liepos 25 d. Ketvirtoji Tarybos direktyva 78/660/EEB dėl tam tikrų bendrovių metinių atskaitomybių[20] arba 1983 m. birželio 13 d. Septintoji Tarybos direktyva 83/349/EEB dėl konsoliduotos atskaitomybės[21]; (3) už teisės aktų nustatyto audito atlikimą atsakingų asmenų patvirtinimo sąlygos ir būtiniausi tokio teisės aktų nustatyto audito atlikimo reikalavimai nustatyti 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2006/43/EB dėl teisės aktų nustatyto metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės audito, iš dalies keičiančioje Tarybos direktyvas 78/660/EEB ir 83/349/EEB bei panaikinančioje Tarybos direktyvą 84/253/EEB[22]; (4) per neseniai vykusią finansų krizę paaiškėjo, kad daugybė bankų balansinėse ir nebalansinėse pozicijose 2007–2009 m. patyrė milžiniškų nuostolių. Todėl kilo klausimų ne tik dėl to, kaip auditoriai galėjo pateikti savo klientams besąlygines tų laikotarpių audito išvadas, bet ir dėl dabartinės teisinės sistemos tinkamumo ir pakankamumo. 2010 m. spalio 13 d. Komisija paskelbė žaliąją knygą „Audito politika. Per krizę įgyta patirtis“[23] ir surengė plataus masto viešąsias konsultacijas dėl finansų rinkos reguliavimo reformos apskritai, dėl audito vaidmens ir apimties ir dėl to, kaip audito funkciją būtų galima patobulinti ir taip prisidėti prie didesnio finansinio stabilumo. Per viešąsias konsultacijas paaiškėjo, kad Direktyvos 2006/43/EB taisyklės dėl teisės aktų nustatyto viešojo intereso įmonių metinių finansinių ataskaitų ir konsoliduotųjų finansinių ataskaitų audito galėtų būti iš esmės patobulintos. 2011 m. rugsėjo 13 d. Europos Parlamentas savo iniciatyva paskelbė pranešimą dėl žaliosios knygos. 2011 m. birželio 16 d. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas taip pat priėmė pranešimą dėl žaliosios knygos; (5) svarbu nustatyti išsamias taisykles siekiant užtikrinti, kad viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatytas auditas būtų tinkamos kokybės ir kad teisės aktų nustatytą auditą atliekantys auditoriai ir audito įmonės jį atliktų laikydamiesi griežtų reikalavimų. Bendra reglamentavimo tvarka turėtų padidinti teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir audito įmonių, kurie atlieka viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatytą auditą, teisingumą, nepriklausomumą, objektyvumą, atsakingumą, skaidrumą ir patikimumą, prisidėti prie teisės aktų nustatyto audito kokybės Sąjungoje gerinimo ir taip prisidėti prie sklandaus vidaus rinkos veikimo kartu užtikrinant aukštą vartotojų ir investuotojų apsaugos lygį. Parengus atskirą aktą, skirtą viešojo intereso įmonėms, taip pat būtų užtikrintas nuoseklus suderinimas ir vienodas taikymas, taigi taip būtų prisidedama prie veiksmingesnio vidaus rinkos veikimo; (6) finansų sektorius keičiasi, pagal Sąjungos teisės aktus kuriamos naujos finansų įstaigų kategorijos. Didėja įprastai bankų sistemai nepriklausančių naujų subjektų ir jų veiklos svarba, o jų poveikis finansiniam stabilumui taip pat padidėjo. Todėl tikslinga, kad viešojo intereso įmonių sąvoka taip pat žymėtų kitas finansų įstaigas ir subjektus: investicines įmones, mokėjimo institucijas, kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektus (KIPVPS), elektroninių pinigų įstaigas ir alternatyvaus investavimo fondus; (7) metinių finansinių ataskaitų ir konsoliduotųjų finansinių ataskaitų auditas yra teisės aktų nustatyta investuotojų, skolintojų ir verslo partnerių, kurie valdo viešojo intereso įmonės dalį arba turi su ja susijusių verslo interesų, apsaugos priemonė. Taigi teisės aktų nustatytą auditą atliekantys auditoriai ir audito įmonės, atlikdami tokių įmonių teisės aktų nustatytą auditą, turėtų būti visiškai nepriklausomi ir turėtų būti vengiama interesų konfliktų. Siekiant įvertinti auditorių ir audito įmonių nepriklausomumą reikia atsižvelgti į tinklo, kuriame auditoriai ir įmonės veikia, esmę; (8) tinkama teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir audito įmonių vidaus organizacinė struktūra turėtų prisidėti prie visų grėsmių jų nepriklausomumui prevencijos. Taigi audito įmonės savininkai arba akcininkai, taip pat jos vadovai neturėtų kištis į teisės aktų nustatytą auditą jokiu būdu, galinčiu pakenkti audito įmonės vardu teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus nepriklausomumui ir objektyvumui. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantys auditoriai ir audito įmonės taip pat turėtų įdiegti tinkamą vidaus politiką ir procedūras, skirtas darbuotojams ir kitiems asmenims, kurie jų organizacijose dalyvauja teisės aktų nustatyto audito veikloje, siekdami užtikrinti, kad būtų laikomasi teisės aktuose jiems nustatytų prievolių. Šia politika ir procedūromis visų pirma turėtų būti siekiama užkirsti kelią visoms grėsmėms nepriklausomumui ir jas šalinti bei užtikrinti teisės aktų nustatyto audito kokybę, teisingumą ir kruopštumą. Ta politika ir procedūros turėtų būti proporcingos teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus arba audito įmonės veiklos mastui ir sudėtingumui; (9) auditoriai, audito įmonės ir jų darbuotojai visų pirma turėtų atsisakyti atlikti įmonės teisės aktų nustatytą auditą, jei joje turi verslo arba finansinių interesų, nedalyvauti prekyboje finansinėmis priemonėmis, kurias išleido, garantavo arba kitaip parėmė audituojama įmonė, išskyrus investicijas pagal diversifikuotas kolektyvinio investavimo schemas. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė turėtų nedalyvauti audituojamos įmonės vidaus sprendimų priėmimo procese. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantiems auditoriams arba jų darbuotojams turėtų būti neleidžiama imtis vadovaujančių pareigų audituojamoje įmonėje arba pareigų audituojamos įmonės valdyboje, jei po audito nepraėjo atitinkamas laikotarpis; (10) iš vienos audituojamos įmonės gautų mokesčių dydis ir struktūra taip pat gali kelti grėsmę teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus arba audito įmonės nepriklausomumui. Todėl svarbu užtikrinti, kad audito mokesčiai nebūtų grindžiami kokiomis nors sąlygomis ir kad tais atvejais, kai audito mokesčiai iš vieno kliento sudaro reikšmingą dalį, būtų įdiegta speciali procedūra audito kokybei užtikrinti. Jei priklausomybė nuo vieno kliento yra pernelyg didelė, teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė turėtų atsisakyti atlikti atitinkamą teisės aktų nustatytą auditą; (11) jei teisės aktų nustatytą auditą atliekantys auditoriai, audito įmonės arba jų tinklų nariai audituojamoms įmonėms teikia kitas, ne teisės aktų nustatyto audito, paslaugas, tai gali pakenkti jų nepriklausomumui. Todėl tikslinga reikalauti, kad teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius, audito įmonė ir jų tinklo nariai audituojamoms įmonėms neteiktų ne audito paslaugų. Jei audito įmonė įmonei teikia ne audito paslaugas, tada ta audito įmonė negali atlikti tos įmonės teisės aktų nustatyto audito, taigi mažėja audito įmonių, kurios galėtų atlikti teisės aktų nustatytą auditą, ypač didelių viešojo intereso įmonių, kur rinka yra koncentruota. Todėl siekiant užtikrinti minimalų audito įmonių, kurios galėtų teikti audito paslaugas didelėms viešojo intereso įmonėms, skaičių, tikslinga reikalauti, kad reikšmingo masto veiklą vykdančios audito įmonės savo profesinėje veikloje daugiausia dėmesio skirtų teisės aktų nustatytam auditui ir kad joms nebūtų leidžiama teikti kitų, su teisės aktų nustatytu auditu nesusijusių, pavyzdžiui, konsultavimo arba patariamųjų, paslaugų; (12) siekiant išvengti interesų konfliktų, svarbu, kad teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė, prieš sutikdamas (-a) atlikti arba tęsti viešojo intereso įmonės teisės aktų nustatytą auditą, įvertintų, ar įvykdyti nepriklausomumo reikalavimai ir, svarbiausia, ar dėl ryšių su ta įmone nekyla jokių grėsmių nepriklausomumui. Kad išsaugotų nepriklausomumą, svarbu, kad jie saugotų duomenis apie visas grėsmes jų ir jų darbuotojų bei kitų teisės aktų nustatyto audito procese dalyvaujančių asmenų nepriklausomumui, taip pat kad būtų taikomos apsaugos priemonės toms grėsmėms sumažinti. O jei jų nepriklausomumui kylanti grėsmė yra per didelė net po to, kai buvo panaudotos apsaugos priemonės šiai grėsmei sumažinti, jie turėtų atsisakyti atlikti auditą arba nuo jo susilaikyti. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė turėtų kasmet audituojamos įmonės audito komitetui patvirtinti savo nepriklausomumą ir su komitetu aptarti visas grėsmes jų nepriklausomumui, taip pat toms grėsmėms mažinti taikytas apsaugos priemones; (13) 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo[24] reglamentuojamas asmens duomenų pagal šį reglamentą tvarkymas valstybėse narėse prižiūrint valstybių narių kompetentingoms institucijoms, visų pirma viešosioms nepriklausomoms valstybių narių paskirtoms institucijoms. 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo[25] reglamentuojamas asmens duomenų pagal šį reglamentą tvarkymas EVPRI prižiūrint Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnui. Kompetentingos institucijos visa informacija keistis arba ją perduoti turėtų laikydamosi asmens duomenų perdavimo taisyklių, nustatytų Direktyvoje 95/46/EB, o EVPRI visa informacija turėtų keistis arba ją perduoti laikydamasi asmens duomenų perdavimo taisyklių, nustatytų Reglamente (EB) Nr. 45/2001; (14) svarbu, kad teisės aktų nustatytą auditą atliekantys auditoriai ir audito įmonės gerbtų savo klientų teises į privatumą ir duomenų apsaugą. Todėl jie turėtų laikytis griežtų konfidencialumo ir profesinės paslapties taisyklių, kurios vis dėlto neturėtų kliudyti tinkamai vykdyti šį reglamentą arba bendradarbiauti su grupės auditoriumi, kai atliekamas konsoliduotųjų finansinių ataskaitų auditas ir kai patronuojančioji įmonė yra trečiojoje šalyje, jei laikomasi Direktyvos 95/46/EB. Tačiau pagal tokias taisykles teisės aktų nustatytą auditą atliekančiam auditoriui arba audito įmonei nebūtų leidžiama bendradarbiauti su trečiųjų šalių institucijomis, kurios nepriklauso Direktyvos 2006/43/EB XI skyriuje numatytiems bendradarbiavimo kanalams. Tos konfidencialumo taisyklės taip pat turėtų būti taikomos bet kuriam teisės aktų nustatytą auditą atliekančiam auditoriui arba audito įmonei, kuris (-i) nebedalyvauja vykdant konkrečias audito funkcijas; (15) atlikus teisės aktų nustatytą auditą parengiama nuomonė apie audituojamos įmonės finansinių ataskaitų tikrumą ir teisingumą. Tačiau suinteresuotieji subjektai gali nežinoti apie audito apribojimus (reikšmingumą, atrankos metodus, auditorių vaidmenį nustatant sukčiavimo atvejus ir vadovybės atsakomybę), todėl gali atsirasti lūkesčių skirtumų. Siekiant tuos skirtumus sumažinti svarbu aiškiau nustatyti teisės aktų nustatyto audito apimtį; (16) nors pagrindinė atsakomybė už finansinės informacijos pateikimą tenka audituojamų įmonių vadovybei, auditoriaus pareiga aktyviai, kaip informacijos naudotojui, prašyti vadovybės pateikti informaciją. Todėl, siekiant pagerinti audito kokybę, svarbu, kad auditoriai laikytųsi didesnio profesinio skepticizmo audituojamos įmonės atžvilgiu. Auditoriai, nepaisydami to, kad ankstesnė patirtis rodo, jog audituojamos įmonės vadovybė yra sąžininga ir principinga, neturėtų atmesti galimybės, kad dėl klaidos arba sukčiavimo informacijoje gali būti reikšmingų netikslumų. Audito kokybės užtikrinimas turėtų būti pagrindinis kriterijus organizuojant audito darbą ir paskirstant užduotims atlikti reikalingus išteklius. Teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus, audito įmonės ir jų darbuotojų sąžiningumas yra svarbus veiksnys užtikrinant visuomenės pasitikėjimą teisės aktų nustatytu auditu ir finansų rinkomis. Todėl bet kokį incidentą, kuris gali turėti svarbių padarinių teisės aktų nustatyto audito veiklos teisingumui, reikėtų tinkamai spręsti. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė audito darbą turėtų tinkamai fiksuoti dokumentuose; (17) kai atliekamas konsoliduotųjų finansinių ataskaitų auditas, svarbu aiškiai apibrėžti atskirose įmonių grupės įmonėse teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių atsakomybę. Tokiu atveju visa atsakomybė už audito išvadą turėtų tekti grupės auditoriui; (18) aukštą audito kokybę turėtų padėti užtikrinti patikimos kiekvieno teisės aktų nustatyto audito vidaus kokybės kontrolės peržiūros. Todėl teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė neturėtų teikti savo audito išvados, kol nebus atlikta tokia vidaus kokybės kontrolės peržiūra; (19) teisės aktų nustatyto audito rezultatai suinteresuotiesiems subjektams turėtų būti pristatyti audito išvadoje. Siekiant padidinti suinteresuotųjų subjektų pasitikėjimą audituojamos įmonės finansinėmis ataskaitomis ypač svarbu, kad audito išvada būtų gerai pagrįsta, tvirtai motyvuota, jos turinys išplėstas, kad būtų pateikta papildomos informacijos, susijusios su konkrečiu atliktu auditu. Visų pirma audito išvadoje turėtų būti pateikta pakankamai informacijos apie tai, kokia metodika taikyta, ypač tai, kokia balanso ataskaitos dalis buvo tiesiogiai patikrinta ir kokia yra grindžiama sistemos ir atitikties tikrinimu, auditui atlikti taikyti reikšmingumo lygiai, pagrindinės rizikos, kad metinių finansinių ataskaitų ir konsoliduotųjų finansinių ataskaitų informacijoje gali būti reikšmingų netikslumų, sritys, tai, ar teisės aktų nustatytas auditas buvo skirtas sukčiavimui nustatyti, ir, jei pateikiama sąlyginė arba neigiama nuomonė arba nuomonę pateikti atsisakoma, nurodomos tokio sprendimo priežastys; (20) teisės aktų nustatyto audito vertė audituojamai įmonei ypač padidėtų, jei teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė ir audito komitetas glaudžiau bendrautų. Svarbu, kad atliekant teisės aktų nustatytą auditą vyktų ne tik reguliarus dialogas, bet ir kad teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė audito komitetui pateiktų papildomą, išsamesnę teisės aktų nustatyto audito rezultatų ataskaitą. Tokias papildomas išsamias ataskaitas turėtų būti galima pateikti viešojo intereso įmonių priežiūros institucijoms, bet ne visuomenei; (21) teisės aktų nustatytą auditą atliekantys auditoriai arba audito įmonės viešojo intereso įmonių priežiūros institucijoms jau teikia informaciją apie faktus arba sprendimus, dėl kurių gali būti pažeistos audituojamos įmonės veiklą reglamentuojančios taisyklės arba padaryta žalos audituojamos įmonės veiklos tęstinumui. Priežiūros funkcijas taip pat būtų lengviau vykdyti, jei iš kredito ir finansų įstaigų priežiūros institucijų būtų reikalaujama palaikyti reguliarų dialogą su tų įstaigų teisės aktų nustatytą auditą atliekančiais auditoriais ir audito įmonėmis; (22) siekiant padidinti pasitikėjimą teisės aktų nustatytą auditą atliekančiais auditoriais ir audito įmonėmis, kurie atlieka viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatytą auditą, bei padidinti jų įsipareigojimus, svarbu sugriežtinti teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir audito įmonių skaidrumo pranešimus. Todėl iš teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir audito įmonių turėtų būti reikalaujama atskleisti audituotą finansinę informaciją, visų pirma nurodyti savo bendrą apyvartą, atskirai nurodant viešojo intereso įmonių sumokėtus mokesčius, kitų įmonių sumokėtus mokesčius ir už kitas paslaugas sumokėtus mokesčius. Finansinę informaciją jie taip pat turėtų atskleisti tinklo, kuriam priklauso, lygmeniu. Audito įmonių skaidrumo pranešimai turėtų būti papildyti pareiškimu dėl įmonės valdymo, siekiant parodyti, ar audito įmonėje veikia patikimo įmonės valdymo tvarka. Papildoma informacija apie audito mokesčius turėtų būti pateikta kompetentingoms institucijoms, kad joms būtų lengviau vykdyti priežiūros funkcijas; (23) audito komitetas arba lygiavertes funkcijas vykdantis audituojamos įmonės organas turi lemiamą vaidmenį užtikrinant aukštą teisės aktų nustatyto audito kokybę. Ypač svarbu stiprinti audito komiteto nepriklausomumą ir techninę kompetenciją ir tuo tikslu reikalauti, kad dauguma jo narių būtų nepriklausomi, bent vienas komiteto narys turėtų kompetencijos audito srityje, o kitas – audito ir (arba) apskaitos srityje. 2005 m. vasario 15 d. Komisijos rekomendacijoje dėl bendrovių, kurių vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, direktorių konsultantų arba stebėtojų tarybos narių vaidmens ir dėl (stebėtojų) tarybos komitetų[26] nurodoma, kaip turėtų būti sudaromas audito komitetas ir kaip jis turėtų veikti. Tačiau atsižvelgiant į įmonių, kurių rinkos kapitalizacija yra mažesnė, mažųjų ir vidutinių įmonių valdybų veiklos mastą, būtų tikslinga, jei įmonių audito komitetui arba lygiareikšmes funkcijas audituojamoje įmonėje vykdančiam organui pavestas funkcijas galėtų vykdyti administracinis ar priežiūros organas kaip visuma. Viešojo intereso įmonės, kurios yra KIPVPS arba alternatyvaus investavimo fondai, taip pat turėtų būti atleistos nuo prievolės sudaryti audito komitetą. Suteikiant šią išimtį atsižvelgiama į tai, kad tais atvejais, kai tie fondai veikia vien turto sutelkimo tikslais, audito komitetą sudaryti nėra tikslinga. KIPVPS ir alternatyvaus investavimo fondai, taip pat jų valdymo bendrovės veikia griežtai apibrėžtoje reglamentuojamoje aplinkoje ir joms taikomi specialūs valdymo mechanizmai, pavyzdžiui, jų depozitoriumo vykdoma kontrolė; (24) taip pat svarbu sustiprinti audito komiteto vaidmenį pasirenkant naują teisės aktų nustatytą auditą atliekantį auditorių arba audito įmonę, kad audituojamos įmonės visuotinis akcininkų sprendimas arba nariai sprendimą galėtų priimti turėdami daugiau informacijos. Taigi, teikdama pasiūlymą visuotiniam susirinkimui valdyba turėtų paaiškinti, ar ji laikosi audito komiteto rekomendacijos, o jei ne, tai kodėl. Audito komiteto rekomendacijoje turėtų būti pateiktos bent dvi galimos alternatyvos auditui atlikti ir pasiūlyta priimtinesnė iš jų, kad visuotinis susirinkimas galėtų priimti galutinį sprendimą, kurią alternatyvą rinktis. Kad savo rekomendacijoje pateiktų sąžiningą ir tinkamą pagrindimą, audito komitetas galėtų pasinaudoti privalomos atrankos procedūros, kurią organizavo audituojama įmonė ir už kurią buvo atsakingas audito komitetas, rezultatais. Per tokią atrankos procedūrą audituojama įmonė turėtų kviesti teisės aktų nustatytą auditą atliekančius auditorius arba audito įmones, įskaitant mažesnes, pristatyti audito pasiūlymus. Konkurso dokumentuose turėtų būti pateikti skaidrūs ir nediskriminuojantys atrankos kriterijai, kurie bus taikomi pasiūlymams vertinti. Tačiau atsižvelgiant į tai, kad dėl šios atrankos procedūros įmonėms, kurių rinkos kapitalizacija mažesnė, arba mažosioms ir vidutinėms įmonėms, gali susidaryti pagal jų dydį neproporcingų sąnaudų, tas įmones tikslinga nuo šios prievolės atleisti; (25) audituojamos įmonės visuotinio akcininkų susirinkimo arba narių teisė pasirinkti teisės aktų nustatytą auditą atliekantį auditorių arba audito įmonę būtų bevertė, jei audituojama įmonė sudarytų su trečiąja šalimi sutartį, kurioje būtų numatytas tokio pasirinkimo galimybės apribojimas. Todėl bet kuri audituojamos įmonės ir trečiosios šalies sutarties nuostata dėl konkretaus auditoriaus arba audito įmonės pasirinkimo arba jo apribojimo yra niekinė; (26) viešojo intereso įmonėms paskyrus daugiau negu vieną teisės aktų nustatytą auditą atliekantį auditorių ar audito įmonę būtų sustiprintas profesinis skepticizmas ir pagerinta audito kokybė. Ši priemonė ir mažesnių audito įmonių dalyvavimas taip pat padėtų ugdyti tokių įmonių gebėjimus, taigi būtų didinamos teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir audito įmonių pasirinkimo galimybės viešojo intereso įmonėms. Todėl viešojo intereso įmonės turėtų būti raginamos ir skatinamos skirti daugiau negu vieną teisės aktų nustatytą auditą atliekantį auditorių arba audito įmonę teisės aktų nustatytam auditui atlikti; (27) siekiant pašalinti familiarumo keliamą grėsmę ir taip sustiprinti auditorių ir audito įmonių nepriklausomumą, svarbu nustatyti, kokį ilgiausią laikotarpį teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė gali audituoti konkrečią audituojamą įmonę. Taip pat turėtų būti įdiegtas atitinkamas aukščiausio rango darbuotojų, dalyvaujančių atliekant teisės aktų nustatytą auditą, įskaitant pagrindinius audito partnerius, kurie teisės aktų nustatytą auditą atlieka audito įmonės vardu, laipsniškos rotacijos mechanizmas. Taip pat svarbu numatyti atitinkamą laikotarpį, kurį toks teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė negali atlikti tos pačios įmonės teisės aktų nustatyto audito. Siekiant užtikrinti sklandų pereinamąjį laikotarpį, buvęs auditorius naujam auditoriui turėtų perduoti perdavimo bylą su svarbia informacija; (28) siekiant apsaugoti auditoriaus nepriklausomumą svarbu nustatyti, kad auditorių ar audito įmonę būtų galima atšaukti tik tuo atveju, kai tam yra tinkamų priežasčių ir kai apie tas priežastis pranešama už priežiūrą atsakingai institucijai ar atsakingoms institucijoms. Jei esama tinkamų priežasčių, bet audituojama įmonė nesiima veiksmų, audito komitetas, akcininkai, už auditorių ir audito įmonių priežiūrą atsakingos kompetentingos institucijos arba už viešojo intereso įmonės priežiūrą atsakingos kompetentingos institucijos turėtų turėti teisę kreiptis į nacionalinį teismą dėl auditoriaus atleidimo; (29) siekiant užtikrinti aukštą investuotojų ir vartotojų pasitikėjimo lygį vidaus rinkoje ir išvengti interesų konfliktų, teisės aktų nustatytą auditą atliekantys auditoriai ir audito įmonės turėtų būti tinkamai prižiūrimi kompetentingų institucijų, kurios yra nepriklausomos nuo audito profesijos ir turi pakankamai gebėjimų, patirties ir išteklių. Nacionalinės kompetentingos institucijos turėtų turėti reikiamų įgaliojimų atlikti priežiūros užduotis, taip pat galėti susipažinti su dokumentais, reikalauti informacijos iš bet kurio asmens ir atlikti patikrinimus. Jos turėtų specializuotis finansų rinkų, finansinių ataskaitų rengimo prievolių laikymosi arba teisės aktų nustatyto audito priežiūros srityse. Tačiau turėtų būti numatyta, kad priežiūrą, kaip viešojo intereso įmonės laikosi nustatytų prievolių, galėtų vykdyti už tų įmonių priežiūrą atsakingos institucijos. Kompetentingų institucijų finansavimui teisės aktų nustatytą auditą atliekantys auditoriai ar audito įmonės neturėtų daryti jokios galimai nederamos įtakos; (30) priežiūros kokybė turėtų pagerėti, jei institucijos, kurioms nacionaliniu lygmeniu pavesta vykdyti skirtingas užduotis, veiksmingai bendradarbiautų. Todėl institucijos, kompetentingos vykdyti viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatyto audito prievolių laikymosi priežiūrą, turėtų bendradarbiauti su institucijomis, kurios atsakingos už teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir audito įmonių patvirtinimą ir registravimą, su institucijomis, kurios atlieka viešojo intereso įmonių priežiūrą, ir su finansinės žvalgybos padaliniais, nurodytais 2005 m. spalio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2005/60/EB dėl finansų sistemos apsaugos nuo jos panaudojimo pinigų plovimui ir teroristų finansavimui[27]; (31) užtikrinti teisės aktų nustatyto audito išorės kokybę yra itin svarbu norint pasiekti aukštą audito kokybę. Taip padidinamas skelbiamos finansinės informacijos patikimumas ir suteikiama geresnė akcininkų, investuotojų, kreditorių ir kitų suinteresuotųjų šalių apsauga. Todėl teisės aktų nustatytą auditą atliekantiems auditoriams ir audito įmonėms turėtų būti taikoma kokybės užtikrinimo sistema, už kurią būtų atsakingos kompetentingos institucijos, taip užtikrinant auditorių objektyvumą ir nepriklausomumą. Kokybės užtikrinimo peržiūros turėtų būti organizuojamos taip, kad kiekvienas teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė, kuris (-i) atlieka viešojo intereso įmonių auditą, atliekant kokybės užtikrinimo peržiūras būtų tikrinamas (-a) ne rečiau kaip kas trejus metus. 2008 m. gegužės 6 d. Komisijos rekomendacijoje dėl viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir (arba) audito įmonių išorės kokybės užtikrinimo[28] pateikta informacija, kaip turėtų būti atliekami patikrinimai. Kokybės užtikrinimo peržiūros turėtų būti proporcingos tikrinamų audito įmonių arba teisės aktų nustatytą auditą atliekančio audito veiklos mastui ir sudėtingumui; (32) tyrimai padeda nustatyti netinkamai atlikto viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatyto audito atvejus, užkirsti tokiems atvejams kelią ir juos ištaisyti. Todėl kompetentingoms institucijoms turėtų būti suteikti įgaliojimai atlikti tyrimus dėl teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir audito įmonių; (33) viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatyto audito paslaugų rinka ilgainiui keičiasi. Todėl reikia, kad kompetentingos institucijos stebėtų rinkos pokyčius, ypač tai, ar nėra galimų auditorių pasirinkimo apribojimų ir ar nekyla rizika dėl rinkos koncentracijos; (34) svarbių audito įmonių žlugimas gali trukdyti teikti audito paslaugas rinkoje, dėl to struktūrinė rizika rinkoje gali toliau kauptis. Todėl kompetentingos institucijos turėtų imtis prevencinių veiksmų ir prašyti, kad kiekvienos valstybės narės didžiausios audito įmonės rengtų nenumatytų atvejų planus, kaip elgtis kilus incidentams, kurie kelia grėsmę atitinkamos įmonės veiklos tęstinumui. Tokiuose planuose gali būti numatytos priemonės metodiškam atitinkamos įmonės veiklos nutraukimui pasirengti; (35) kompetentingų institucijų veiklos skaidrumas turėtų padėti padidinti vidaus rinkos investuotojų ir vartotojų pasitikėjimą. Todėl iš kompetentingų institucijų turėtų būti reikalaujama teikti reguliarias savo veiklos ataskaitas ir skelbti konkrečių patikrinimų ataskaitas; (36) valstybių narių kompetentingų institucijų bendradarbiavimas gali reikšmingai prisidėti Sąjungoje nuosekliai užtikrinant aukštą teisės aktų nustatyto audito kokybę. Todėl valstybių narių kompetentingos institucijos, vykdydamos teisės aktų nustatyto audito priežiūros funkcijas, turėtų bendradarbiauti tarpusavyje. Jos turėtų laikytis buveinės valstybės narės reglamentavimo ir valstybės narės, kurioje teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius ar audito įmonė yra patvirtintas (-a) ir kurioje audituojama įmonė turi savo registruotą būstinę, priežiūros principo. Kompetentingų institucijų bendradarbiavimas būtų ypač paskatintas, jei jis būtų organizuojamas Jungtiniame Europos priežiūros institucijų komitete (EPIK) vadovaujant Europos vertybinių popierių ir rinkos institucijai (EVPRI), įsteigtai pagal 2010 m. lapkričio 24 d. Reglamentą (ES) Nr. 1095/2010, kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija)[29]. EVPRI, kuriai padeda Europos bankininkystės institucija (EBI), įsteigta 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1093/2010, kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos bankininkystės institucija)[30], ir Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija (EDPPI), įsteigta 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1094/2010, kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija)[31], turėtų prisidėti prie šio bendradarbiavimo nacionalinėms kompetentingoms institucijoms teikdama patarimus ir rekomendacijas; (37) valstybių narių kompetentingų institucijų bendradarbiavimas turėtų apimti keitimąsi informacija, bendradarbiavimą kokybės užtikrinimo peržiūrų srityje, pagalbą tyrimams, susijusiems su viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatyto audito atlikimu, įskaitant tuos atvejus, kai tiriamas elgesys nėra atitinkamos valstybės narės galiojančių teisės aktų ar reglamentavimo nuostatų pažeidimas, ir nenumatytų atvejų planų rengimą. Valstybių narių kompetentingų institucijų bendradarbiavimas gali apimti kompetentingų institucijų kolegijų kūrimą ir funkcijų perdavimą tarpusavyje. Taip bendradarbiaujant reikėtų atsižvelgti į tinklo, kuriame veikia auditoriai ir įmonės, esmę. Kompetentingos institucijos ir Europos priežiūros institucijos turėtų laikytis atitinkamų konfidencialumo ir profesinės paslapties taisyklių; (38) teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir audito įmonių kvalifikacijos atlikti viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatytą auditą pripažinimas turėtų sudaryti sąlygas auditoriams ir įmonėms teikti paslaugas kitiems klientams. Todėl svarbu numatyti Europos kokybės sertifikatą, kurį parengtų EVPRI. Nacionalinės kompetentingos institucijos turėtų dalyvauti nagrinėjant prašymus dėl sertifikatų išdavimo; (39) kadangi kapitalo rinkos yra tarpusavyje susijusios, reikia nacionalinėms kompetentingoms institucijoms ir Europos priežiūros institucijoms suteikti įgaliojimus bendradarbiauti su trečiųjų šalių priežiūros institucijomis ir įstaigomis dėl keitimosi informacija arba kokybės užtikrinimo peržiūrų. Tačiau kai bendradarbiavimas su trečiosios šalies institucijomis yra susijęs su audito darbo dokumentais arba kitais teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių arba audito įmonių dokumentais, turėtų būti taikomos Direktyvoje 2006/43/EB nustatytos procedūros; (40) siekiant užtikrinti sklandų kapitalo rinkų veikimą reikalingi tvarūs audito pajėgumai ir konkurencinga teisės aktų nustatyto audito paslaugų rinka, kurioje yra pakankamas audito įmonių, sugebančių atlikti viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatytą auditą, pasirinkimas. EVPRI turėtų pranešti apie audito rinkos struktūros pokyčius dėl šio reglamento vykdymo. Atlikdama tokią analizę EVPRI turėtų atsižvelgti į teisės aktų nustatytą auditą atliekantiems auditoriams taikomų nacionalinių civilinės atsakomybės taisyklių poveikį audito rinkos struktūrai. Remdamasi tokia atskaita ir kitais tinkamais įrodymais, Komisija turėtų pateikti ataskaitą apie teisės aktų nustatytą auditą atliekantiems auditoriams taikomų nacionalinių civilinės atsakomybės taisyklių poveikį audito rinkos struktūrai ir imtis veiksmų, kurie, jos manymu, yra tinkami atsižvelgiant į nustatytus faktus; (41) siekiant pagerinti šio reglamento reikalavimų laikymąsi ir atsižvelgiant į 2010 m. gruodžio 9 d. Komisijos komunikatą „Sankcijų taikymo režimų finansinių paslaugų sektoriuje griežtinimas”[32] turėtų būti sustiprintos kompetentingų institucijų teisės priimti priežiūros priemones ir nustatyti sankcijas. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantiems auditoriams, audito įmonėms ir viešojo intereso įmonėms už nustatytus pažeidimus turėtų būti numatytos administracinės piniginės sankcijos. Kompetentingos institucijos sankcijas ir priemones turėtų taikyti skaidriai. Taikant ir skelbiant sankcijas reikėtų gerbti pagrindines teises, nustatytas Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, ypač teises į privatų ir šeimos gyvenimą (7 straipsnis), teisę į asmens duomenų apsaugą (8 straipsnis) ir teisę į veiksmingą teisinę gynybą ir sąžiningą bylos nagrinėjimą (47 straipsnis); (42) asmenys, informuojantys apie galimus pažeidimus, gali suteikti naujos informacijos kompetentingoms institucijoms, kurios ją vertintų nustatydamos pažeidimus, įskaitant sukčiavimą, ir taikydamos sankcijas už juos. Tačiau asmenis, informuojančius apie galimus pažeidimus, gali stabdyti baimė sulaukti atsakomųjų priemonių arba tam gali būti nepakankamai paskatų. Todėl valstybės narės turėtų užtikrinti, kad būtų įdiegta tinkama tvarka, kuri paskatintų asmenis, informuojančius apie galimus pažeidimus, įspėti apie galimus šio reglamento pažeidimus ir apsaugotų juos nuo atsakomųjų veiksmų. Valstybės narės taip pat gali suteikti jiems paskatų taip elgtis; tačiau asmenys, informuojantys apie galimus pažeidimus, turėtų įgyti teisę į šias paskatas, jei pateikia naujos informacijos, kurios teisiškai neprivalo pranešti, ir jei pagal tokią informaciją pritaikomos sankcijos už reglamento pažeidimą. Valstybės narės taip pat turėtų užtikrinti, kad jų įdiegtose informavimo apie galimus pažeidimus schemose būtų nustatyti mechanizmai, kuriais būtų suteikiama tinkama informaciją pateikusio asmens apsauga, ypač jo teisės į asmens duomenų apsaugą apsauga, ir procedūros, skirtos užtikrinti informaciją pateikusio asmens teisę į gynybą ir teisę būti išklausytam prieš priimant sprendimą dėl jo, taip pat teisę imtis veiksmingų teisių gynimo priemonių teisme prieš sprendimą dėl jo; (43) siekiant atsižvelgti į audito ir audito rinkos pokyčius, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai nustatyti konkrečius techninius reikalavimus dėl perdavimo bylos, kuri turėtų būti perduota naujam teisės aktų nustatytą auditą atliekančiam auditoriui, turinio, Europos kokybės sertifikatų įdiegimo teisės aktų nustatytą auditą atliekantiems auditoriams ir audito įmonėms, kurie atlieka viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatytą auditą; (44) siekiant atsižvelgti į techninius finansų rinkų, audito ir audito profesijos pokyčius ir išsamiau išdėstyti šiame reglamente nustatytus reikalavimus, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį. Visų pirma deleguotaisiais aktais reikia patvirtinti susijusių audito paslaugų ir ne audito paslaugų sąrašą, taip pat nustatyti mokesčio, kurio EVPRI gali prašyti už Europos kokybės sertifikato išdavimą teisės aktų nustatytą auditą atliekantiems auditoriams ir audito įmonėms, dydį. Ypač svarbu, kad Komisija parengiamojo darbo etapu tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Rengdama ir priimdama deleguotuosius aktus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai tuo pat metu, laiku ir tinkamai būtų perduoti Europos Parlamentui ir Tarybai; (45) siekiant užtikrinti teisinį tikrumą ir sklandų perėjimą prie šiuo reglamentu įdiegiamo mechanizmo, svarbu nustatyti audito įmonių rotacijos prievolių, prievolės organizuoti audito įmonių atrankos procedūras ir audito įmones pertvarkyti į įmones, kurios teikia tik audito paslaugas, įsigaliojimo pereinamąjį laikotarpį; (46) kadangi šio reglamento tikslų, būtent patikslinti ir apibrėžti viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatyto audito vaidmenį, patobulinti informaciją, kurią teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė teikia audituojamai įmonei, investuotojams ir kitiems suinteresuotiesiems subjektams, gerinti auditorių ir viešojo intereso įmonių priežiūros institucijų komunikacijos kanalus, užkirsti kelią bet kokiems interesų konfliktams, kylantiems, kai viešojo intereso įmonėms teikiamos ne audito paslaugos, sumažinti galimo interesų konflikto riziką, kurią kelia esama sistema, pagal kurią audituojama įmonė pasirenka auditorių ir jam moka, arba familiarumo grėsmė, viešojo intereso įmonėms sudaryti palankesnes sąlygas pakeisti teisės aktų nustatytą auditą atliekantį auditorių arba audito įmonę ir padidinti galimybę pasirinkti audito paslaugų teikėjus, padidinti teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir audito įmonių, kurie atlieka viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatytą auditą, reglamentavimo ir priežiūros veiksmingumą, nepriklausomumą ir nuoseklumą, įskaitant bendradarbiavimą Sąjungos lygmeniu, valstybės narės pačios tinkamai pasiekti negali ir kadangi dėl šių tikslų masto jų geriau yra siekti Sąjungos lygmeniu, Sąjunga gali priimti priemones pagal subsidiarumo principą, nustatytą Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiame reglamente nenumatoma nieko, kas nėra būtina šiems tikslams pasiekti; (47) šiame reglamente gerbiamos pagrindinės teisės ir pripažinti principai, visų pirma pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją, būtent teisė į privatų ir šeimos gyvenimą (7 straipsnis), teisė į asmens duomenų apsaugą (8 straipsnis), laisvė užsiimti verslu (16 straipsnis), teisė į veiksmingą teisinę gynybą ir sąžiningą bylos nagrinėjimą (47 straipsnis), nekaltumo prezumpcija ir teisė į gynybą (48 straipsnis), teisėtumo ir nusikalstamos veikos bei bausmės proporcingumo principai (49 straipsnis), teisė nebūti du kartus teisiamam arba baudžiamam už tą pačią nusikalstamą veiką (50 straipsnis), ir šis reglamentas turi būti taikomas atsižvelgiant į šias teises ir principus, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I antraštinė dalis dalykas, taikymo sritis ir apibrėžtys 1 straipsnis Dalykas Šiame reglamente nustatyti viešojo intereso įmonių metinių finansinių ataskaitų ir konsoliduotųjų finansinių ataskaitų teisės aktų nustatyto audito atlikimo reikalavimai, viešojo intereso įmonėms taikomos teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir audito įmonių atrankos organizavimo ir atrankos taisyklės, siekiant paskatinti jų nepriklausomumą ir užtikrinti, kad nekiltų interesų konfliktų, bei priežiūros, kaip teisės aktų nustatytą auditą atliekantys auditoriai ir audito įmonės laikosi šių reikalavimų, taisyklės. 2 straipsnis Taikymo sritis 1. Šis reglamentas taikomas: a) viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatytą auditą atliekantiems auditoriams ir audito įmonėms; b) viešojo intereso įmonėms. 2. Šis reglamentas taikomas nepažeidžiant Direktyvos 2006/43/EB. 3 straipsnis Sąvokų apibrėžtys Šiame reglamente taikomos Direktyvos 2006/43/EB 2 straipsnyje išdėstytos sąvokų apibrėžtys, išskyrus sąvokas „audito išvada“ ir „kompetentinga institucija“. 4 straipsnis Didelės viešojo intereso įmonės Šiame reglamente sąvoka „didelės viešojo intereso įmonės“ žymi šiuos subjektus: a) Direktyvos 2006/43/EB 2 straipsnio 13 dalies a punkte nurodytų įmonių atveju – 10 stambiausių kiekvienos valstybės narės akcijų emitentų, vertinant pagal rinkos kapitalizaciją, remiantis metų pabaigos rodikliais, ir visais atvejais – visus akcijų emitentus, kurių vidutinė rinkos kapitalizacija, remiantis praėjusių trejų kalendorinių metų pabaigos rezultatais, sudarė daugiau kaip 1 000 000 000 EUR; b) Direktyvos 2006/43/EB 2 straipsnio 13 dalies b–f punktuose nurodytų įmonių atveju – bet kurią įmonę, kurios bendra balanso sudarymo dienos balanso vertė viršija 1 000 000 000 EUR; c) Direktyvos 2006/43/EB 2 straipsnio 13 dalies g ir h punktuose nurodytų įmonių atveju – bet kurią įmonę, kurios bendras valdomas balanso sudarymo dienos turtas viršija 1 000 000 000 EUR. II antraštinė dalis Viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatyto audito atlikimo sąlygos I SKYRIUS NEPRIKLAUSOMUMAS IR INTERESŲ KONFLIKTŲ VENGIMAS 5 straipsnis Nepriklausomumas ir objektyvumas Teisės aktų nustatytą auditą atliekantys auditoriai arba audito įmonės imasi visų reikiamų priemonių, kuriomis užtikrintų, kad viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatyto audito nepaveiktų jokie esami arba galimi interesų, verslo arba kitų santykių konfliktai, kuriuose dalyvauja teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė ir jų tinklas, jei toks yra, vadovai, auditoriai, darbuotojai, bet kurie kiti fiziniai asmenys, kurių paslaugomis naudojasi arba kurių paslaugas kontroliuoja teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė, arba bet kuris kitas tiesiogiai arba netiesiogiai su teisės aktų nustatytą auditą atliekančiu auditoriumi arba audito įmone kontrolės ryšiais susijęs asmuo. 6 straipsnis Auditorių ir audito įmonių vidaus organizacinė struktūra 1. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė laikosi šių organizacinės struktūros reikalavimų: a) audito įmonė įdiegia tinkamą politiką ir procedūras, siekdama užtikrinti, kad jos savininkai ir akcininkai, taip pat tokios įmonės arba su ja susijusios įmonės administracinio, valdymo ir priežiūros organų nariai nedalyvautų atliekant teisės aktų nustatytą auditą jokiu būdu, kuris galėtų pakenkti audito įmonės vardu teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus nepriklausomumui ir objektyvumui; b) teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė turi patikimas administracines ir finansinės apskaitos procedūras, vidaus kontrolės mechanizmus, veiksmingas rizikos vertinimo procedūras, veiksmingą informacijos tvarkymo sistemų kontrolės ir apsaugos tvarką. Tie vidaus kontrolės mechanizmai sukurti tam, kad būtų užtikrintas sprendimų ir procedūrų laikymasis visais audito įmonės lygmenimis ar visoje teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus darbo struktūroje. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė įdiegia ir taiko tokias sprendimų priėmimo procedūras ir tokią organizacinę struktūrą, kurioje aiškiai nustatyti ir dokumentuose įforminti atskaitomybės ryšiai, paskirstytos funkcijos ir pareigos; c) teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė sukuria tinkamą politiką ir procedūras, siekdamas (-a) užtikrinti, kad jo (jos) darbuotojai ir kiti fiziniai asmenys, kurių paslaugomis jis (ji) naudojasi, kurių paslaugas kontroliuoja arba kurie tiesiogiai dalyvauja atliekant teisės aktų nustatytą auditą, turėtų pakankamai žinių ir patirties paskirtoms pareigoms vykdyti; d) teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė įdiegia tinkamą politiką ir procedūras, siekdamas (-a) užtikrinti, kad svarbios audito funkcijos nebūtų perkamos iš trečiųjų šalių jokiu būdu, kuris pakenktų teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus arba audito įmonės vidaus kontrolės kokybei arba kompetentingų institucijų gebėjimui prižiūrėti, kaip teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė laikosi šiame reglamente nustatytų prievolių; e) teisės aktų nustatytą auditą atliekantis autorius arba audito įmonė įdiegia tinkamą ir veiksmingą organizacinę ir administracinę tvarką, kad užkirstų kelią bet kokiai grėsmei, kuri kyla jo nepriklausomumui, kaip yra numatyta 11 straipsnio 2 dalyje, tą grėsmę nustatytų, pašalintų arba valdytų ir atskleistų; f) teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė įdiegia tinkamas viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatyto audito atlikimo, darbuotojų mokymo, jų darbo peržiūros ir 15 straipsnio 5 dalyje nurodytos audito bylos sudarymo procedūras ir standartus; g) teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė įdiegia vidaus kokybės kontrolės sistemą, kad užtikrintų viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatyto audito kokybę. Kokybės kontrolės sistema apima bent jau f punkte apibūdintas procedūras ir standartus. Audito įmonės atveju atsakomybė už vidaus kokybės kontrolės sistemą tenka asmeniui, kuris turi teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus statusą; h) teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė naudoja tinkamas sistemas, išteklius ir procedūras, kad užtikrintų savo vykdomos teisės aktų nustatyto audito veiklos tęstinumą ir reguliarumą; i) teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė įdiegia politiką, kuria užtikrina, kad nei jis (ji), nei jo (jos) darbuotojai, vykdydami savo darbą, nedalyvautų darant jokį baudžiamąjį nusikaltimą arba teisės pažeidimą. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė taip pat įdiegia tinkamą ir veiksmingą organizacinę ir administracinę tvarką, skirtą spręsti ir registruoti incidentus, kurie turi arba gali turėti svarbių pasekmių jo (jos) teisės aktų nustatyto audito veiklos teisingumui; j) teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė taiko tinkamą atlyginimų politiką, kuria suteikia pakankamai paskatų užtikrinti audito kokybę. Visų pirma atlyginimas darbuotojams ir darbo vertinimas neturi priklausyti nuo pajamų, kurias teisės aktų nustatytą auditą atliekantis autorius ir audito įmonė gauna iš audituojamos įmonės, dydžio; k) teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė stebi ir vertina pagal šį reglamentą sukurtų savo sistemų, vidaus kontrolės ir vidaus kokybės kontrolės mechanizmų ir tvarkos tinkamumą ir veiksmingumą ir imasi visų reikiamų priemonių visiems trūkumams pašalinti. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė visų pirma atlieka metinį g punkte nurodytos savo vidaus kokybės kontrolės sistemos vertinimą. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė saugo dokumentus apie per tą vertinimą nustatytus faktus ir siūlomas priemones vidaus kokybės kontrolės sistemai pakeisti. Pirmoje pastraipoje nurodyta politika ir procedūros įforminamos dokumentuose ir paviešinamos teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus arba audito įmonės darbuotojams. Jokios d punkte nurodytos iš trečiųjų šalių perkamos audito funkcijos neturi paveikti teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus arba audito įmonės įsipareigojimų audituojamai įmonei. 2. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė, vykdydamas (-a) šio straipsnio 1 dalies reikalavimus, atsižvelgia į savo dydį ir veiklos sudėtingumą. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė 35 straipsnio 1 dalyje nurodytai kompetentingai institucijai turi gebėti įrodyti, kad reikalavimų laikosi proporcingai teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus arba audito įmonės dydžiui ir veiklos sudėtingumui. 7 straipsnis Nepriklausomumas nuo audituojamos įmonės 1. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė ir visi balsavimo teisių audito įmonėje turintys subjektai yra nepriklausomi nuo audituojamos įmonės ir nedalyvauja audituojamai įmonei priimant sprendimus. 2. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius, audito įmonė, jų pagrindiniai audito partneriai, darbuotojai ir kiti fiziniai asmenys, kurių paslaugomis naudojasi arba kurių paslaugas kontroliuoja toks auditorius arba įmonė ir kurie tiesiogiai dalyvauja atliekant teisės aktų nustatytą auditą, taip pat su jais artimais ryšiais susiję asmenys, kaip yra nurodyta Komisijos direktyvos 2004/72/EB[33] 1 straipsnio 2 dalyje, negali pirkti ar parduoti jokios finansinės priemonės arba dalyvauti kitame sandoryje dėl finansinės priemonės, kurią išleido, garantuoja arba kitaip remia audituojama įmonė teisės aktų nustatyto audito veiklos srityje, išskyrus investicijas pagal diversifikuoto kolektyvinio investavimo schemas, įskaitant valdomus fondus, pavyzdžiui, pensijų arba gyvybės draudimo fondus. 3. 2 dalyje nurodyti asmenys arba įmonės negali dalyvauti priimant teisės aktų nustatyto audito sprendimus dėl jokios konkrečios audituojamos įmonės arba daryti jiems kitokią įtaką, jei jie: a) turi audituojamos įmonės finansinių priemonių, išskyrus investicijas pagal diversifikuoto kolektyvinio investavimo schemas; b) turi kurios nors su audituojama įmone susijusios įmonės finansinių priemonių, kurių nuosavybė gali sukelti interesų konfliktą arba paprastai manoma, kad jį sukelia, išskyrus investicijas pagal diversifikuoto kolektyvinio investavimo schemas; c) neseniai turėjo darbinių, verslo arba kitų ryšių su audituojama įmone, kurie gali sukelti interesų konfliktą arba paprastai manoma, kad jį sukelia. 4. 2 dalyje nurodyti asmenys arba įmonės negali tarpininkauti arba priimti pinigų, dovanų arba paslaugų iš jokio asmens, su kuriuo teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė turi sutartinių santykių. 5. Nacionalinės profesinės etikos priemonės, įdiegtos pagal Direktyvos 2006/43/EB 21 straipsnio 1 dalį, kurios neatitinka 2, 3 ir 4 dalių, netaikomos. 8 straipsnis Buvusių teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių arba teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių arba audito įmonių darbuotojų įdarbinimas viešojo intereso įmonėse 1 Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba pagrindinis audito partneris, kuris audito įmonės vardu atlieka viešojo intereso įmonės teisės aktų nustatytą auditą, ne trumpiau kaip dvejus metus nuo to laiko, kai jis nebeatlieka teisės aktų nustatyto audito arba atsistatydino kaip pagrindinis audito partneris, negali imtis jokių iš toliau išvardytų pareigų: a) užimti vadovaujamų pareigų audituojamoje įmonėje; b) tapti audituojamos įmonės audito komiteto arba, jei tokio komiteto nėra, organo, kuris vykdo audito komiteto funkcijoms prilygstančias funkcijas, nariu; c) tapti nevykdomuoju audituojamos įmonės administracinio arba priežiūros organo nariu. 2. Viešojo intereso įmonės teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus arba audito įmonės darbuotojai, taip pat joks kitas fizinis asmuo, kurio paslaugomis toks auditorius arba įmonė naudojasi arba kurio paslaugas kontroliuoja, kai tokie darbuotojai arba kiti fiziniai asmenys yra asmeniškai patvirtinti kaip teisės aktų nustatytą auditą atliekantys auditoriai, negali jokių 1 dalies a, b ir c punktuose nurodytų pareigų imtis anksčiau negu po vienų metų nuo to laiko, kai tiesiogiai dalyvavo teisės aktų nustatyto audito veikloje. 9 straipsnis Audito mokesčiai 1. Mokesčiai už viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatytą auditą negali būti sąlyginiai. Pirmoje pastraipoje nurodytas sąlyginis mokestis reiškia, kad mokestis už audito užduotį apskaičiuojamas pagal iš anksto nustatytas sąlygas, susijusias su sandorio išdava ar rezultatais arba atlikto darbo rezultatais. Jei mokestį nustatė teismas arba kompetentinga institucija, mokesčio negalima laikyti sąlyginiu. 2. Jei teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė audituojamai įmonei teikia susijusias finansines audito paslaugas, kaip nurodyta 10 straipsnio 2 dalyje, mokesčiai už tokias paslaugas gali sudaryti ne daugiau kaip 10 proc. audituojamos įmonės už teisės aktų nustatytą auditą mokamo mokesčio. 3. Jei bendra mokesčio, gauto iš viešojo intereso įmonės, kurios teisės aktų nustatytas auditas atliekamas, suma sudaro daugiau kaip 20 proc. arba dvejus metus iš eilės – daugiau kaip 15 proc. visų teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus arba audito įmonės, kuris (-i) atlieka teisės aktų nustatytą auditą, per metus gautų mokesčių, toks auditorius arba įmonė audito komitetui praneša, kad bendra mokesčių suma sudaro daugiau kaip 20 proc. arba, atitinkamais atvejais, daugiau kaip 15 proc. visų tos įmonės per metus gautų mokesčių, ir vyksta 11 straipsnio 4 dalies d punkte nurodytas aptarimas. Audito komitetas svarsto, ar reikia, kad prieš pateikiant audito išvadą kitas teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė atliktų audito kokybės kontrolės peržiūrą. Jei bendra mokesčio, gauto iš viešojo intereso įmonės, kurios teisės aktų nustatytas auditas atliekamas, suma dvejus metus iš eilės sudaro 15 proc. ar daugiau visų teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus arba audito įmonės, kuris (-i) atlieka teisės aktų nustatytą auditą, per metus gautų mokesčių, toks auditorius arba įmonė informuoja apie tokią situaciją 35 straipsnio 1 dalyje nurodytą kompetentingą instituciją. 35 straipsnio 1 dalyje nurodyta kompetentinga institucija nusprendžia, remdamasi teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus ar audito įmonės pateiktomis objektyviomis priežastimis, ar tokios įmonės teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius ar audito įmonė gali toliau atlikti teisės aktų nustatytą auditą papildomą laikotarpį, kuris jokiais atvejais negali viršyti dvejų metų. Jei audituojama įmonė atleidžiama nuo prievolės sudaryti audito komitetą, audituojama įmonė nusprendžia, kuri įmonės struktūra arba organas bendrauja su teisės aktų nustatytą auditą atliekančiu auditoriumi arba audito įmone, kad įvykdytų šioje dalyje nustatytas prievoles. 10 straipsnis Draudimas teikti ne audito paslaugas 1. Viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė gali teikti audituojamai įmonei, jos patronuojančiajai įmonei ir kontroliuojamoms įmonėms teisės aktų nustatyto audito paslaugas ir susijusias finansines audito paslaugas. Jei teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius priklauso tinklui, to tinklo narys gali teikti audituojamai įmonei, Sąjungoje veikiančiai jos patronuojančiajai įmonei ir kontroliuojamoms įmonėms teisės aktų nustatyto audito paslaugas arba susijusias finansines audito paslaugas. 2. Taikant šį straipsnį, susijusios finansinės audito paslaugos yra: a) tarpinių finansinių ataskaitų auditas arba peržiūra; b) patikinimo dėl įmonės valdymo pareiškimų teikimas; c) patikinimo dėl įmonės socialinės atsakomybės aspektų teikimas; d) patikinimas arba patvirtinimas dėl kontrolės ataskaitų, teikiamų finansų įstaigų kontrolės institucijoms, viršijantis teisės aktų nustatyto audito apimtį ir skirtas padėti kontrolės institucijoms vykdyti savo funkcijas, pavyzdžiui, dėl kapitalo poreikių arba konkrečių mokumo rodiklių, pagal kuriuos nustatoma tikimybė, ar įmonė toliau vykdys savo skolinius įsipareigojimus; e) atitikties mokesčių reikalavimams pažymėjimo pateikimas tais atvejais, kai tokio patvirtinimo reikalaujama pagal nacionalinę teisę; f) bet kurios kitos teisės aktų nustatytos pareigos, susijusios su Sąjungos teisės aktuose nurodytu teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditoriaus arba audito įmonės audito darbu. 3. Viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė negali nei tiesiogiai, nei netiesiogiai teikti audituojamai įmonei, jos patronuojančiajai įmonei ir savo kontroliuojamoms įmonėms ne audito paslaugų. Jei teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius priklauso tinklui, joks to tinklo narys negali teikti audituojamai įmonei, Sąjungoje veikiančiai jos patronuojančiajai įmonei ir jos kontroliuojamoms įmonėms ne audito paslaugų. Taikant šį straipsnį, ne audito paslaugos yra: a) paslaugos, dėl kurių visais atvejais kiltų interesų konfliktas: i) ekspertų teikiamos paslaugos, nesusijusios su auditu, konsultavimo mokesčių klausimais, bendros konsultavimo valdymo klausimais ir kitos patariamosios paslaugos; ii) buhalterijos vedimas ir apskaitos dokumentų ir finansinių ataskaitų rengimas; iii) vidaus kontrolės arba rizikos valdymo procedūrų, susijusių su finansinės informacijos, pateikiamos finansinėse ataskaitose, rengimu ir (arba) kontrole, planavimas ir diegimas ir patarimai rizikos klausimais; iv) vertinimo paslaugos, nuomonės dėl sąžiningumo arba ataskaitų dėl įnašų natūra teikimas; v) aktuarijaus ir teisinės paslaugos, įskaitant atstovavimą bylinėjantis; vi) finansinės informacijos technologijų sistemų projektavimas ir diegimas viešojo intereso įmonėse, kaip nurodyta Direktyvos 2006/43/EB 2 straipsnio 13 dalies b–j punktuose; vii) dalyvavimas atliekant audito kliento vidaus auditą arba paslaugos, susijusios su vidaus audito funkcijomis; viii) brokerio arba prekybos agento, konsultavimo investicijų klausimais arba investicinės bankininkystės paslaugos; b) paslaugos, dėl kurių gali kilti interesų konfliktas: i) žmogiškųjų išteklių paslaugos, tarp jų – aukštesnio rango vadovų samdymas; ii) patvirtinimo laiškai investuotojams, įmonei išleidžiant vertybinius popierius; iii) finansinės informacijos technologijų sistemų projektavimas ir diegimas viešojo intereso įmonėse, kaip nurodyta Direktyvos 2006/43/EB 2 straipsnio 13 dalies a punkte; iv) išsamaus patikrinimo paslaugos pardavėjui arba pirkėjui galimo susijungimo ir įsigijimo atvejais ir patikinimo apie audituojamą įmonę teikimas kitoms šalims finansinio arba įmonių sandorio atveju. Nukrypstant nuo pirmos ir antros pastraipų, b punkto iii ir iv papunkčiuose minimas paslaugas teisės aktų nustatytas auditorius arba audito įmonė gali teikti gavęs (-usi) 35 straipsnio 1 dalyje nurodytos kompetentingos institucijos išankstinį pritarimą. Nukrypstant nuo pirmos ir antros pastraipų, b punkto i ir ii papunkčiuose minimas paslaugas teisės aktų nustatytas auditorius arba audito įmonė gali teikti gavęs (-usi) 31 straipsnyje nurodyto audito komiteto išankstinį pritarimą. 4. Jei tinklo, kuriam priklauso teisės aktų auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė, kuris (-i) atlieka viešojo intereso įmonės teisės aktų nustatytą auditą, narys trečiojoje šalyje įsteigtai įmonei, kurią kontroliuoja audituojama viešojo intereso įmonė, teikia ne audito paslaugas, atitinkamas teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė įvertina, ar jo nepriklausomumas nesusilpnės dėl to, kad tinklo narys teikia tokias paslaugas. Jei nukenčia nepriklausomumas, teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė imasi saugumo priemonių, kad sumažintų grėsmę, kurią kelia tų paslaugų teikimas trečiojoje šalyje. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė gali toliau atlikti viešojo intereso įmonės teisės aktų nustatytą auditą tik tada, jei pagal 11 straipsnį gali pagrįsti, kad tokių paslaugų teikimas nedaro poveikio jų profesiniam sprendimui ir audito išvadai. Jei dalyvaujama priimant sprendimus audituojamoje įmonėje arba teikiamos 3 dalies a punkto ii ir iii papunkčiuose nurodytos paslaugos, laikoma, kad tai visais atvejais daro poveikį nepriklausomumui. Jei teikiamos 3 dalies a punkto i ir iv–viii papunkčiuose nurodytos paslaugos, laikoma, kad tai daro poveikį nepriklausomumui. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė gali pasikonsultuoti su kompetentinga institucija ir pasiteirauti jos nuomonės tuo klausimu. 5. Jei audito įmonė daugiau kaip vieną trečdalį metinių audito pajamų gauna iš didelių viešojo intereso įmonių arba priklauso tinklui, kurio narių bendra metinių audito pajamų suma siekia 1 500 mln. EUR Europos Sąjungoje, ji laikosi šių sąlygų: a) nei tiesiogiai, nei netiesiogiai jokiai viešojo intereso įmonei neteikia ne audito paslaugų; b) nepriklauso tinklui, kuris Sąjungoje teikia ne audito paslaugas; c) bet kuri įmonė, teikianti 3 dalyje išvardytas paslaugas, negali nei tiesiogiai, nei netiesiogiai valdyti daugiau kaip 5 proc. audito įmonės kapitalo arba balsavimo teisių; d) įmonės, teikiančios 3 dalyje išvardytas paslaugas, negali nei tiesiogiai, nei netiesiogiai kartu valdyti daugiau kaip 10 proc. audito įmonės kapitalo arba balsavimo teisių; e) tokia audito įmonė negali nei tiesiogiai, nei netiesiogiai valdyti daugiau kaip 5 proc. jokios įmonės, teikiančios 3 dalyje išvardytas paslaugas, kapitalo arba balsavimo teisių. 6. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 68 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriuose būtų patikslintas šio straipsnio 2 dalyje nurodytų susijusių finansinių audito paslaugų sąrašas ir 3 dalyje nurodytų ne audito paslaugų sąrašas. Naudodamasi šiais įgaliojimais Komisija atsižvelgia į audito veiklos ir audito profesijos pokyčius. 11 straipsnis Pasirengimas atlikti teisės aktų nustatytą auditą ir grėsmių nepriklausomumui įvertinimas 1. Prieš sutikdamas atlikti arba tęsti viešojo intereso įmonės teisės aktų nustatytą auditą, teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė įvertina toliau išvardytus aspektus ir tai fiksuoja dokumentuose: – ar jis (ji) atitinka 6 straipsnyje nustatytus vidaus organizacinės struktūros reikalavimus; – ar jis (ji) atitinka 7, 9 ir 10 straipsnių reikalavimus; – ar jis (ji) turi kompetentingų darbuotojų, laiko ir išteklių, kad tinkamai atliktų auditą; – ar audito įmonės atveju pagrindinis audito partneris valstybėje narėje, kurioje prašoma atlikti teisės aktų nustatytą auditą, yra patvirtintas teisės aktų nustatytą auditą atliekančiu auditoriumi; – ar laikomasi 33 straipsnyje nustatytų sąlygų; – nepažeidžiant Direktyvos 2005/60/EB, viešojo intereso įmonės sąžiningumą. 2. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė taip pat įvertina, ar nėra grėsmių jo (jos) nepriklausomumui. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė negali atlikti teisės aktų nustatyto audito, jei yra tiesioginis arba netiesioginis finansinis, verslo, įdarbinimo arba koks nors kitoks ryšys tarp teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus, audito įmonės arba tinklo ir audituojamos įmonės, kuris, objektyvaus, tinkamo ir informuoto trečiojo asmens nuomone, pakenktų teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus arba audito įmonės nepriklausomumui. Jei teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus arba audito įmonės nepriklausomumui iškilo grėsmė dėl savikontrolės ar savanaudiškų interesų, teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė negali atlikti teisės aktų nustatyto audito. Jei teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus ar audito įmonės nepriklausomumui iškilo grėsmė dėl tarpininkavimo, familiarumo, pasitikėjimo arba įbauginimo, teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė taiko apsaugos priemones, kad sumažintų šią grėsmę. Jei teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus ar audito įmonės nepriklausomumui iškilusi grėsmė išlieka reikšminga nepaisant taikomų apsaugos priemonių, toks auditorius arba audito įmonė negali atlikti teisės aktų nustatyto audito. 3. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė saugo 1 ir 2 dalyse nurodyto vertinimo dokumentus ir audito dokumentuose nurodo visas reikšmingas grėsmes auditoriaus arba audito įmonės nepriklausomumui ir šioms grėsmėms sumažinti taikytas apsaugos priemones. 4 Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė: a) kasmet raštu patvirtina audito komitetui savo nepriklausomumą nuo audituojamos įmonės; b) kasmet raštu patvirtina audito komitetui audito partnerių, aukštesnio rango vadovų ir pagrindinės grupės, kuri atlieka teisės aktų nustatytą auditą, vadovų vardus ir pavardes ir patvirtina, kad nėra interesų konflikto; c) prašo audito komiteto leisti audituojamai įmonei teikti ne audito paslaugas, nurodytas 10 straipsnio 3 dalies b punkto i ir ii papunkčiuose; d) prašo 35 straipsnio 1 dalyje nurodytos kompetentingos institucijos leisti audituojamai įmonei teikti ne audito paslaugas, nurodytas 10 straipsnio 3 dalies b punkto iii ir iv papunkčiuose; e) aptaria su audito komitetu grėsmes jų nepriklausomumui ir toms grėsmėms sumažinti taikomas priemones, kurios yra užfiksuotos dokumentuose pagal 3 dalį. Jei audituojama įmonė yra atleista nuo prievolės sudaryti audito komitetą, audituojama įmonė nusprendžia, kuri struktūra arba organas vykdo pagal šią dalį audito komitetui pavedamas funkcijas. II SKYRIUS KONFIDENCIALUMAS IR PROFESINĖ PASLAPTIS 12 straipsnis Konfidencialumas ir profesinė paslaptis Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė, kuris (-i) nebedalyvauja atliekant konkretų auditą, buvę teisės aktų nustatytą auditą atliekantys auditoriai arba audito įmonės negali naudotis Direktyvos 2006/43/EB 23 straipsnio 1 dalyje nustatytomis konfidencialumo arba profesinės paslapties taisyklėmis, kad išvengtų šio reglamento nuostatų taikymo. 13 straipsnis Informacijos atskleidimas trečiosios šalies auditoriams ir trečiosios šalies valdžios institucijoms 1. Kai teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė atlieka viešojo intereso įmonės, priklausančios įmonių grupei, kurios patronuojančioji įmonė yra trečiojoje šalyje, teisės aktų nustatytą auditą, Direktyvos 2006/43/EB 23 straipsnio 1 dalyje nustatytos konfidencialumo ir profesinės paslapties taisyklės neturi trukdyti teisės aktų nustatytą auditą atliekančiam auditoriui arba audito įmonei perduoti atitinkamų atlikto darbo dokumentų grupės auditoriui, kuris yra trečiojoje šalyje, jei tie dokumentai yra ypač reikalingi rengiantis patronuojančiosios įmonės konsoliduotųjų finansinių ataskaitų auditui. Perduodant informaciją trečiojoje šalyje esančiam grupės auditoriui reikia laikytis Direktyvos 95/46/EB VI skyriaus taisyklių ir taikomų nacionalinių asmens duomenų apsaugos taisyklių. 2. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė, kuris (-i) atlieka viešojo intereso įmonės, trečiojoje šalyje išleidusios vertybinius popierius arba priklausančios grupei, kuri teisės aktų nustatytas konsoliduotąsias finansines ataskaitas rengia trečiojoje šalyje, teisės aktų nustatytą auditą, atitinkamoms trečiųjų šalių kompetentingoms institucijoms gali perduoti audito darbo dokumentus arba kitus turimus su tos įmonės auditu susijusius dokumentus tik Direktyvos 2006/43/EB 47 straipsnyje nustatytomis sąlygomis. III SKYRIUS TEISĖS AKTŲ NUSTATYTO AUDITO ATLIKIMAS 14 straipsnis Teisės aktų nustatyto audito apimtis 1. Atlikdamas viešojo intereso įmonės teisės aktų nustatytą auditą, teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė imasi reikiamų veiksmų, kad susidarytų nuomonę, ar viešojo intereso įmonės metinės finansinės ataskaitos arba konsoliduotosios finansinės ataskaitos parodo tikrą ir teisingą vaizdą pagal atitinkamą finansinės atskaitomybės tvarką ir, jei reikia, ar tokios metinės finansinės ataskaitos arba konsoliduotosios finansinės ataskaitos atitinka 22 straipsnyje nurodytus teisės aktų nustatytus reikalavimus. Šie veiksmai apima bent jau 15–20 straipsniuose išdėstytus reikalavimus. Teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus arba audito įmonės nuomonė pareiškiama pagal 21–25 straipsnius. 2. Nepažeidžiant 22 ir 23 straipsniuose nustatytų išvadų ir ataskaitų rengimo reikalavimų, teisės aktų nustatytas auditas negali apimti patikinimo dėl audituojamos įmonės gyvybingumo ateityje, ar to, kaip veiksmingai ir efektyviai valdymo arba administracinis organas tvarkė ar tvarkys įmonės reikalus. 15 straipsnis Profesinis skepticizmas Atlikdami viešojo intereso įmonės teisės aktų nustatytą auditą, teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė per visą auditą laikosi profesinio skepticizmo principo, pripažindamas (-a), kad dėl faktų arba elgesio, rodančių (-ios), kad padaryta pažeidimų, įskaitant sukčiavimą ir klaidas, informacijoje gali būti reikšmingų netikslumų, nepaisydamas (-a) to, kad ankstesnė auditoriaus arba įmonės patirtis rodo, jog audituojamos įmonės vadovybė ir už įmonės valdymą atsakingi asmenys buvo sąžiningi ir principingi. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė laikosi profesinio skepticizmo principo, ypač tada, kai tikrina veiklos tęstinumui svarbias vadovybės prognozes dėl tikrosios vertės bei prestižo ir kito nematerialaus turto sumažėjimo ir būsimų pinigų srautų. Šiame straipsnyje „profesinis skepticizmas“ – tai požiūris, kurio laikantis abejojama, atsargiai vertinamos sąlygos, galinčios rodyti, kad informacija gali būti neteisinga dėl klaidų arba dėl sukčiavimo, ir kritiškai vertinami audito įrodymai. 16 straipsnis Darbo organizavimas 1. Kai viešojo intereso įmonės teisės aktų nustatytą auditą atlieka audito įmonė, ta audito įmonė paskiria bent vieną pagrindinį audito partnerį. Audito įmonė paskirtam (-iems) audito parteriui (-iams) suteikia pakankamai išteklių, kad jis (jie) galėtų tinkamai atlikti savo pareigas. Audito kokybės užtikrinimas, nepriklausomumas ir kompetencija yra pagrindiniai kriterijai, pagal kuriuos audito įmonė pasirenka, ką paskirti pagrindiniu (-iais) audito partneriu (-iais). Paskirtas (-i) audito partneris (-iai) aktyviai dalyvauja atliekant teisės aktų nustatytą auditą. 2. Kai teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius atlieka viešojo intereso įmonės teisės aktų nustatytą auditą, jis tam skiria pakankamai laiko ir savo darbuotojams paskirsto pakankamai išteklių, kad tinkamai atliktų savo pareigas. 3. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė saugo visų atvejų, kuriais jų darbuotojai nesilaikė šio reglamento, duomenis. Jis (ji) taip pat saugo duomenis apie visus šio reglamento nesilaikymo padarinius, taip pat apie priemones, kurios buvo taikytos tiems darbuotojams, ir priemones, kurių buvo imtasi vidaus kokybės kontrolės sistemai pakeisti. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė rengia metinę ataskaitą, kurioje apžvelgia taikytas priemones ir paviešina ją darbuotojams. Kai teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė prašo išorės ekspertų patarimo, jis (ji) prašymą ir gautą patarimą fiksuoja dokumentuose. 4. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė saugo duomenis apie klientą. Duomenis apie kiekvieną klientą sudaro šie duomenys: a) pavadinimas, verslo adresas ir vieta; b) audito įmonės atveju  – pagrindinis (-iai) audito partneris (-iai); c) už teisės aktų nustatytą auditą nustatyti mokesčiai ir už kitas paslaugas bet kuriais finansiniais metais nustatyti mokesčiai. 5. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė sudaro kiekvieno atlikto teisės aktų nustatyto audito bylą. Audito byloje popierine arba elektronine forma saugomi bent toliau išvardyti duomenys ir dokumentai: a) teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus arba audito įmonės ir audituojamos įmonės sutartis ir visi jos pakeitimai; b) korespondencija su audituojama įmone dėl teisės aktų nustatyto audito; c) audito planas, kuriame nustatoma tikėtina teisės aktų nustatyto audito apimtis ir metodas; d) atliktos audito veiklos pobūdžio ir masto apibūdinimas; e) audito plane nustatytų audito procedūrų etapų pradžios ir pabaigos datos; f) pagrindiniai per atliktas audito procedūras nustatyti faktai; g) remiantis f punkte nurodytais nustatytais faktais padarytos išvados; h) teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus arba pagrindinio audito partnerio nuomonė, pateikta 22 ir 23 straipsniuose nurodytų išvadų ir ataskaitų projektuose; i) pagal 11 straipsnio 3 dalį, 16 straipsnio 3 dalį, 17, 18 straipsnius ir 19 straipsnio 6 dalį užregistruoti duomenys; j) kiti atitinkami duomenys ir dokumentai, kurie yra svarbūs ir pagrindžia 22 ir 23 straipsniuose nurodytas išvadas ir ataskaitas, ir svarbūs stebėsenai, kaip laikomasi šio reglamento ir kitų taikomų teisinių reikalavimų. Audito byla baigiama pildyti ne vėliau kaip po dviejų mėnesių nuo 22 straipsnyje nurodytos audito išvados pasirašymo dienos. 6. Teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė saugo duomenis apie visus skundus dėl teisės aktų nustatyto audito atlikimo. 17 straipsnis Rinkos vientisumas 1. Jei įvyksta incidentas, kuris turi arba gali turėti svarbių padarinių teisės aktų nustatyto audito veiklos, kurią atlieka teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė