Specialioji ataskaita Ar Komisija tinkamai 
valdo žvejybos 
partnerystės susitarimus?LT 2015  Nr. 11
EUROPOS
AUDITO
RŪMAI
EUROPOS AUDITO RŪMAI  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tel. +352 4398-1
El. paštas: eca-info@eca.europa.eu  
Tinklavietė: http://eca.europa.eu
Twitter:  @EUAuditorsECA  
YouTube:  EUAuditorsECA
Daug papildomos informacijos apie Europos Sąjungą yra internete.  
Ji prieinama per portalą Europa  (http://europa.eu).
Liuksemburgas: Europos Sąjungos leidinių biuras, 2015
Print ISBN 978-92-872-2702-7 ISSN 1831-0885 doi:10.2865/25334 QJ-AB-15-010-LT-C
PDF ISBN 978-92-872-2743-0 ISSN 1977-5725 doi:10.2865/148319 QJ-AB-15-010-LT-N
EPUB ISBN 978-92-872-2747-8 ISSN 1977-5725 doi:10.2865/029457 QJ-AB-15-010-LT-E
© Europos Sąjunga, 2015
Leidžiama atgaminti nurodžius šaltinį.
Dėl leidimo naudoti arba kopijuoti 46 puslapyje pateiktą žemėlapį reikia tiesiogiai kreiptis į autorių teisių subjektą.
Printed in Luxembourg
Ar Komisija tinkamai 
valdo žvejybos 
partnerystės susitarimus?
(pagal SESV 287 straipsnio 4 dalies antrą pastraipą)Specialioji ataskaitaLT 2015  Nr. 11
02
 Auditorių grupė
Audito Rūmų specialiosiose ataskaitose yra pateikiami su konkrečiomis biudžeto sritimis arba valdymo temomis susijusių 
Audito Rūmų veiklos ir atitikties auditų rezultatai. Audito Rūmai atrenka ir nustato šias audito užduotis, siekdami kiek 
įmanoma padidinti jų poveikį ir atsižvelgdami į veiklos ar atitikties riziką, susijusių pajamų ar išlaidų lygį, būsimus pokyčius 
ir politinį bei viešąjį interesą.
Šį veiklos auditą atliko Audito Rūmų nario Augustyn Kubik vadovaujama I audito kolegija, atsakinga už gamtos išteklių 
išsaugojimo ir valdymo išlaidų sritį. Auditui vadovavo Audito Rūmų narys Jan Kinšt, jam talkino jo kabineto vadovas 
Alejandro Ballester Gallardo, skyriaus vadovas Colm Friel, vyresnioji auditorė Maria Luisa Gómez‑Valcárcel, auditorė Oana 
Dumitrescu ir auditorius Frédéric Soblet.
Iš kairės į dešinę: F. Soblet, M. L. Gómez‑Valcárcel, C. Friel, J. Kinšt, A. Ballester Gallardo, 
O. Dumitrescu.

03
 Turinys
Dalis
 Santrumpos
I–XIII  Santrauka
1–13 Įvadas
1–3 Tarptautinių žvejybos susitarimų poreikis
4–8 Žvejybos partnerystės susitarimai (FPA)
9–13 Europos tolimojo plaukiojimo žvejybos laivynas ir FPA
14–16 Audito apimtis ir metodas
17–83 Pastabos
17–53 I dalis. Derybos dėl FPA
17–25 Siekdama išvengti bet kokių žvejybos veiklos sutrikimų, Komisija laiku derėjosi dėl FPA ir juos atnaujino
26–28 Komisija susiderėjo dėl atitinkamų susitarimų, tačiau Indijos vandenyno regione būtų galima užtikrinti 
didesnį tokių susitarimų nuoseklumą
29–32 FPA tikslą užtikrinti, kad žvejybos galimybės, dėl kurių susitarta, būtų susijusios tik su žuvų išteklių 
pertekliumi, buvo sudėtinga pasiekti
33–46 Atsižvelgiant į ankstesnius naudojimo rodiklius, FPA, dėl kurių susitarė Komisija, sąnaudos buvo gana 
didelės
47–53 Ex post  vertinimuose pateikta informacija ne visada buvo naudinga priimant sprendimus ir per derybų 
procesą
54–83 II dalis. FPA nustatytų teisių žvejoti ir sektorinės paramos sudedamųjų dalių įgyvendinimas
55–60 Žvejybos leidimų išdavimo (licencijavimo) procesas buvo ilgas ir sudėtingas, tačiau Komisija nesiėmė jokių 
priemonių šiai problemai išspręsti
61–65 Centrinė sužvejoto kiekio stebėjimo sistema nebuvo tinkama, nes nepadeda laiku nustatyti problemų ir 
teisingai apskaičiuoti mokėjimų
66–70 Komisija ir šalys partnerės susitarė dėl susijusios veiklos, kuri turi būti finansuojama naudojant sektorinę 
paramą, tačiau trūko veiksmų koordinavimo su kitais sektoriaus partneriais
71–76 Komisijos vykdoma sektorinės paramos veiksmų kontrolė buvo ribota, o šalių partnerių įgyvendinami 
veiksmai kai kuriais atvejais skyrėsi nuo sutartų veiksmų
77–83 Sektorinei paramai skirti Komisijos mokėjimai nebuvo susiejami su šalių partnerių pažanga įgyvendinant 
sutartus veiksmus
04 Turinys
84–95 Išvados ir rekomendacijos
 I priedas.   Papildoma informacija apie derybas dėl žvejybos partnerystės susitarimų ir jų 
įgyvendinimą
 II priedas. 2015 m. galiojantys žvejybos partnerystės susitarimai
 III priedas.  Žvejybos partnerystės susitarimai
 Komisijos atsakymas
05
 Santrumpos
DGTŽL : Didžiausias galimas tausios žvejybos laimikis
EDPS : Elektroninė duomenų perdavimo sistema (arba elektroninis duomenų registravimo žurnalas)
EPF : Europos plėtros fondas
ES: Europos Sąjunga
FAO : Maisto ir žemės ūkio organizacija
FPA : Žvejybos partnerystės susitarimas
GD: Generalinis direktoratas
IEZ: Išskirtinė ekonominė zona
IOC : Indijos vandenyno šalių komisija
IOTC : Indijos vandenyno tunų komisija
LSS : Laivų stebėjimo sistema
RFMO : Regioninė žuvininkystės valdymo organizacija
ŠP: Šalys partnerės
UNCLOS : Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencija
ŽMTEK : Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komitetas
06
 Santrauka
IV
Dažnai derybų dėl FPA ir jų atnaujinimo procedūros 
yra sudėtingos ir ilgos, tačiau Komisija sėkmingai 
įveikė šiuos sunkumus ir, išskyrus keletą atvejų, suge ‑
bėjo išvengti laivyno žvejybos veiklos sutrikimų. Suda ‑
ryti susitarimai buvo svarbūs atsižvelgiant į atitinkamo 
ES laivyno poreikius ir prioritetus.
V
Tais atvejais, kai ilgai trunkančios derybos dėl naujų 
protokolų kenkė žvejybos veiklos tęstinumui, pagal 
Reglamento (EB) Nr. 1006/2008 9 straipsnį laivų savi ‑
ninkams buvo suteikta galimybė per Komisiją kreip ‑
tis į atitinkamą trečiąją šalį valstybę prašant išduoti 
žvejybos leidimus, kurie galiotų iki naujo protokolo 
pasirašymo. Tačiau tokia situacija nesuderinama su 
kitu teisės aktuose nustatytu reikalavimu, t. y. „išimties 
sąlyga“, ir dėl jos taikymo atsirado nesusipratimų tarp 
šalies partnerės ir Komisijos.
VI
FPA įvardijami kaip priemonės, padedančios užtikrinti 
atitinkamos žvejybos tvarumą. Remiantis pagrindinės 
Bendros žuvininkystės politikos nuostatomis, žvejybos 
galimybės, dėl kurių susitarta, turėtų leisti ES laivams 
sužvejoti tik perteklinę šalių partnerių turimą žuvų 
išteklių dalį. Tačiau praktiškai pertekliaus sąvoką labai 
sudėtinga taikyti dėl to, kad nėra patikimos informaci ‑
jos apie žuvų išteklius ir vidaus žvejybos laivynų arba 
kitų užsienio laivynų, kuriems šalys partnerės taip pat 
suteikė teises žvejoti, žvejybos pastangas.I
Europos Sąjunga (ES) su pakrantės šalimis derasi dėl 
susitarimų, kad ES išorės laivynui būtų suteiktos teisės 
žvejoti šių šalių žvejybos plotuose. XX a. 9 ‑ajame 
dešimtmetyje tai buvo paprasčiausi susitarimai dėl 
teisių žvejoti, kuriuos palaipsniui pakeitė tausios žvejy ‑
bos partnerystės susitarimai (toliau – SFPA), skirti žuvų 
ištekliams apsaugoti ir kartu vystyti šalies partnerės 
žvejybos sektorių teikiant jam sektorinę paramą. 
Komisija ketina didinti susitarimų skaičių, nes jais 
suteikiama svarbių privalumų ne tik ES laivynui, bet ir 
šalims partnerėms.
II
Audito Rūmai atliko žvejybos susitarimų, kuriems iš 
ES biudžeto skiriamas finansinis įnašas, auditą (t. y. 
į audito apimtį neįtraukti susitarimai, pagrįsti apsikei ‑
timu žvejybos kvotomis). Audito Rūmai išnagrinėjo 
keturis iš 12 audito metu galiojusių susitarimų: su 
Mauritanija (susitarimas dėl įvairių rūšių žuvų žvejy ‑
bos Atlanto vandenyne), Madagaskaru, Mozambiku ir 
Seišeliais (susitarimai dėl tunų žvejybos Indijos vande ‑
nyne). 2013 m. šiems keturiems žvejybos partnerystės 
susitarimams skirta 77 % FPA mokėjimų.
III
Šio audito tikslas  – įvertinti, ar Komisija tinkamai valdo 
FPA. Tai reiškia, kad buvo nagrinėjamos derybos dėl 
FPA ir teisių žvejoti ir sektorinės paramos įgyvendini ‑
mas. Atlikus auditą prieita prie išvados, kad Komisija 
iš esmės tinkamai valdo FPA, tačiau vis dar yra keletas 
sričių (susijusių su derybų procedūra ir protokolų vyk ‑
dymu), kurias galima tobulinti.
Santrauka 07
VII
Faktinės už toną žuvies patirtos vieneto išlaidos dažnai 
buvo didesnės, palyginti su derybų metu sutarta vie ‑
neto kaina. Nors derybų metu buvo atsižvelgta į anks ‑
tesniuose protokoluose nurodytą sužvejotų žuvų kiekį, 
daugumoje naujausių protokolų nustatytas sutartinio 
orientacinio tonažo dydis dažnai išliko didesnis, todėl 
paprastai jis nebuvo išnaudojamas. Tačiau, nepaisant 
žvejybos galimybių panaudojimo, buvo išmokėtas 
visas ES finansinis įnašas. Nepakankamą protokolais 
suteikiamų galimybių išnaudojimą ir su tuo susijusias 
dideles išlaidas iš dalies būtų galima paaiškinti techni ‑
nėmis sąlygomis, dėl kurių susitarta su šalimis partne ‑
rėmis, siekiant atitikti jų nacionalinius teisės aktus ar 
užtikrinti žvejybos veikos tvarumą.
VIII
Nepriklausomuose FPA ex post  vertinimuose pateikta 
informacija ne visada yra pakankamai išsami, nuose ‑
kli ar palyginama, todėl yra mažiau naudinga dery ‑
bose dėl protokolų priimant informacija pagrįstus 
sprendimus.
IX
Atlikus auditą prieita prie išvados, kad sąlygų žvejoti 
įgyvendinimo valdymas nebuvo iki galo patikimas. 
Komisija, siekdama išsiaiškinti vėlavimo priežastis ir 
sritis, kurias būtų galima patobulinti, neatliko tinkamo 
ilgo ir sudėtingo licencijų išdavimo proceso stebėjimo.
X
Audito metu nustatyti duomenų apie sužvejotą kiekį 
tvarkymo trūkumai, kuriuos patvirtina skirtingi vals ‑
tybių narių, Komisijos ir ex post  vertinimų duomenys 
apie sužvejotą kiekį. Dėl šios priežasties kyla finansinė 
rizika, nes mokėjimai pagal FPA yra pagrįsti duomeni ‑
mis apie sužvejotą kiekį.XI
Nors sektorinė parama planuojama geriau, tačiau 
Komisijos vaidmuo atliekant audituotų protokolų 
stebėjimą vis dar buvo ribotas. Nėra jokios aiškios sis ‑
temos, kurioje būtų nustatytos finansuojamų veiksmų 
tinkamumo ir atsekamumo taisyklės. Be to, Komisija 
neturi pakankamai kontrolės teisių; pvz., kai kuriais 
atvejais šalys partnerės įgyvendino kitokius veiksmus 
nei numatytieji pagal planą ir šie veiksmai nebūtinai 
padėjo veiksmingai siekti FPA tikslų.
XII
Galiausiai protokoluose numatyta galimybė sustabdyti 
mokėjimus, tačiau nenustatyta, kad sektorinės para ‑
mos mokėjimus būtų galima iš dalies sumažinti, jeigu 
įgyvendinami ne visi sutarti veiksmai arba rezultatai 
pasiekiami tik iš dalies. Be to, nepaisant bendros vys ‑
tymo koncepcijos, sektorinės paramos mokėjimų sąly ‑
gos skiriasi nuo Europos plėtros fondo (EPF) biudžeto 
paramos sąlygų, todėl atsiranda nenuoseklumo.
XIII
Audito Rūmai pateikia šias rekomendacijas:
Siekdama pagerinti derybas dėl naujų FPA ir proto ‑
kolų, Komisija turėtų:
a) peržiūrėti neįsigaliojusius susitarimus ir apsvarsty ‑
ti, kaip išspręsti žvejybos veiklos nutraukimo pagal 
nustatytą išimties sąlygą klausimą, atsižvelgiant 
į Bendros žuvininkystės politikos principus. Be to, 
Komisija turėtų patikslinti ir į protokolus įtraukti 
tinkamas nuostatas, siekiant užtikrinti žvejybos 
operacijų tęstinumą tarp dviejų protokolų;
b) parengti regionines žuvininkystės plėtojimo val ‑
dymo strategijas ir užtikrinti, kad protokolai, dėl 
kurių susitarta tame pačiame regione, derėtų su 
atitinkama regionine strategija ir kitais ES fondais;
Santrauka 08
i) pasiūlyti naujuose protokoluose nustatyti tinka ‑
mumo reikalavimus siekiant įvertinti veiksmus, 
kuriuos planuojama finansuoti sektorinės para ‑
mos lėšomis (kiti reikalavimai galėtų būti susiję su 
atsekamumu, atranka, ataskaitų teikimu, veiklos 
rezultatų vertinimu bei Komisijai suteikiamomis 
kontrolės teisėmis);
j) užtikrinti FPA sektorinės paramos temos veiksmin ‑
gą koordinavimą su kitomis vystymo partnerėmis, 
aktyviai veikiančiomis žuvininkystės sektoriuje;
k) užtikrinti, kad sektorinės paramos išmokos derėtų 
su kitais ES biudžeto paramos mokėjimais ir būtų 
pagrįstos šalių partnerių rezultatais, pasiektais 
įgyvendinant bendrai sutartų veiksmų matricą.c) derėdamasi dėl naujuose protokoluose numatomų 
žvejybos galimybių, atsižvelgti į ankstesnių pro ‑
tokolų panaudojimo rodiklius ir pasistengti geriau 
susieti mokėjimus už prieigos teises ir faktinį su ‑ 
žvejotų žuvų kiekį, užtikrinant, kad nėra neigiamo 
poveikio žvejybos veiklai;
d) geriau išanalizuoti galimą SFPA sąlygų poveikį pro ‑
tokolo naudojimui; siekiant išlaikyti abipusę naudą 
ES ir atitinkamoms šalims partnerėms, Komisija 
tai galėtų daryti konsultuodamasi su suintere ‑
suotaisiais subjektais siekdama nustatyti, kokiais 
atvejais būtina atlikti išsamesnius esminių sąlygų 
vertinimus;
e) daugiau dėmesio skirti ex post  vertinimams, kad 
būtų atlikta nuosekli ir palyginama pagal protoko ‑
lus išleistų viešųjų lėšų grąžos analizė bei išsami 
ir kritiška jų veiksmingumo ES ir atitinkamai šaliai 
partnerei analizė.
Siekdama geriau įgyvendinti FPA, Komisija nedels ‑
dama turėtų:
f) nustatyti kiekvieno licencijų išdavimo proceso 
etapo, įskaitant valstybių narių, šalių partnerių 
ir Komisijos tarnybų skiriamą laiką, stebėjimo 
procedūras, kad išsiaiškintų ir ištaisytų šio proceso 
trūkumus;
g) skatinti priimti elektronines licencijas arba pa ‑
rengti visą licencijos galiojimo laikotarpį leidimus 
turinčių laivų sąrašus;
h) užtikrinti, kad naujoje sužvejoto kiekio duomenų 
bazėje būtų pateikiami patikimi duomenys apie 
sužvejotą kiekį, kuriuos galima apibendrinti, stebė ‑
ti ir nuolat atnaujinti ir kad ja visapusiškai naudo ‑
tųsi vėliavos valstybės narės;
09
 Įvadas
Tarptautinių žvejybos 
susitarimų poreikis
01 
Laisvo naudojimosi atvirąja jūra 
principas palaipsniui išnyko nuo XX a. 
8‑ojo dešimtmečio vidurio, prasidėjus 
trečiajai Jungtinių Tautų konferencijai 
dėl jūrų teisės (UNCLOS III). Po devy ‑
nerių metų derybų 1982 m. įsigaliojo 
Konvencija, kuria tarptautinėje teisėje 
įtvirtinta valstybių teisė įgyvendinti su ‑
verenitetą vandenyse iki 200 jūrmylių 
atstumu nuo jų kranto linijos (išskirtinė 
ekonominė zona (IEZ)); ši teisė suteikta 
gamtos išteklių šiuose vandenyse tyri ‑
mo, naudojimo, saugojimo ir valdymo 
tikslais. Vis daugiau šalių nusprendė 
išplėsti savo suverenitetą iki 200 jūr ‑
mylių atstumu nuo kranto linijos, todėl 
pakrantės šalys pradėjo kontroliuoti 
apytiksliai 90 % žuvų išteklių. Tuomet 
dauguma tolimojo plaukiojimo žve ‑
jybos laivynų1, kurie anksčiau žvejojo 
šiuose vandenyse, buvo įpareigoti su 
pakrantės valstybėmis sudaryti susita ‑
rimus dėl teisių žvejoti.
02 
Dėl šios priežasties ES (arba tuometinė 
Europos bendrija) pradėjo derėtis su 
pakrantės valstybėmis (iš esmės tai 
buvo besivystančios šalys) dėl dviša ‑
lių žvejybos susitarimų. Iš pradžių tai 
buvo paprasti susitarimai dėl teisių 
žvejoti, kuriais ES tolimojo plaukiojimo 
žvejybos laivynui buvo suteikiamos 
žvejybos galimybės, o besivystančioms 
šalims tai tapo svarbiu pajamų šaltiniu. 
Šie komercinio pobūdžio susitarimai 
paprastai buvo grindžiami principu 
„mokėk ir žvejok“.03 
Nuo 1981 m. ES taip pat derėjosi dėl 
keleto „šiaurės susitarimų“. Tai yra 
dvišaliai, su žvejybos galimybių apsi ‑
keitimu susiję ES laivyno susitarimai 
su Norvegijos, Islandijos ir Farerų salų 
laivynais, nenumatant jokio finansinio 
įnašo. Šioje ataskaitoje tokie susitari ‑
mai neaptariami.
Žvejybos partnerystės 
susitarimai (FPA)
04 
Paprasti susitarimai dėl teisių žvejoti 
buvo kritikuojami visų pirma dėl povei ‑
kio pereikvotiems ištekliams, nepakan ‑
kamo skaidrumo, netinkamo vykdymo 
ir neatitikimo taisyklėms, dėl to, kad 
jais buvo išnaudojami silpni besivys ‑
tančių pakrančių šalių derybiniai gebė ‑
jimai ir vykdymo pajėgumai, ir kad šie 
susitarimai nebuvo tinkama priemonė 
siekiant užtikrinti vystomąjį bendra ‑
darbiavimą žuvininkystės sektoriuje.
05 
Reaguojant į šią kritiką, 2002 m. buvo 
reformuota bendra žuvininkystės poli ‑
tika ir nustatyta „partnerystės“ sąvoka, 
kurios tikslas  – pabrėžti ES uždavinius: 
remti nacionalinių žuvininkystės sekto ‑
rių vystymąsi ES šalyse partnerėse (ŠP), 
remti ir stiprinti ES ir besivystančių 
šalių dialogą ir skatinti tausią žuvinin ‑
kystę. Šie naujos kartos susitarimai 
buvo vadinami žvejybos partnerys ‑
tės susitarimais (FPA) (žr.  1 langelį ). 
Finansinis įnašas buvo padalytas 
į dvi atskiras dalis: teises žvejoti IEZ ir 
„sektorinę“ finansinę paramą, kurios 
paskirtis  – skatinti tausią žuvininkystės 
plėtrą šalyse partnerėse.1 Žvejybos laivai, kurie žvejoja 
už savo nacionalinių vandenų 
ribų.
10 Įvadas
FPA tikslai2
 οUžtikrinti racionalų ir tausų jūrų gyvųjų išteklių naudojimą šalyse partnerėse (vadovaujantis Jungtinių Tau ‑
tų jūrų teisės konvencijoje apibrėžta pertekliaus sąvoka)3
 οIšsaugoti darbo vietas nuo žvejybos priklausomuose Sąjungos regionuose
 οUžtikrinti tolesnį ES žuvininkystės sektoriaus gyvavimą ir konkurencingumą
 οUžtikrinti tinkamą pasiūlą Sąjungos rinkoje
 οKurti Sąjungai pridėtinę vertę
 οGerinant šalių partnerių žuvų išteklių valdymo ir kontrolės gebėjimus, tobulinti šių šalių žuvininkystės sek ‑
toriaus administravimą
 οSkatinti ekonominę žuvininkystės sektoriaus plėtrą šalyse partnerėse, taip pat didinti užimtumą, gerinti 
sanitarines sąlygas ir šio sektoriaus verslo aplinką
2 Žemės ūkio ir žuvininkystės tarybos išvados: 2004 m. liepos 19 d. ir 2012 m. kovo 19–20 d.
Dauguma šių tikslų taip pat nustatyti 2006 m. gegužės 22 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 861/2006, nustatančiame Bendrijos finansines 
priemones, skirtas bendrai žuvininkystės politikai ir jūrų teisei įgyvendinti (7 straipsnis) (OL L 160, 2006 6 14, p. 1).
2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas Nr. 1380/2013 dėl bendros žuvininkystės politikos, kuriuo iš dalies keičiami 
Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1954/2003 ir (EB) Nr. 1224/2009 bei panaikinami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 2371/2002 ir (EB) Nr. 639/2004 bei 
Tarybos sprendimas 2004/585/EB, nustato Tausios žvejybos partnerystės susitarimų principus ir tikslus.
3 Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos (UNCLOS) 62 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad šis perteklius sudaro leistino sugauti kiekio likutį, kurio 
pakrantės valstybė negali sugauti pati arba nenori to daryti.1 langelis
06 
Komisija mano, kad FPA suteikia 
svarbių privalumų, palyginti su kitais 
būdais, kuriais Europos tolimojo plau ‑
kiojimo žvejybos laivynui suteikiama 
galimybė naudotis trečiųjų šalių van ‑
denimis ir ištekliais. Visų pirma:
– FPA suteikia Europos laivynui 
galimybę naudotis žvejybos plotais 
užtikrinant aiškesnę, vienodą ir 
stabilesnę teisinę sistemą, padeda 
užtikrinti didesnį teisinį tikrumą, 
palyginti su privačiais Europos 
laivų savininkų ir ES nepriklausan ‑
čių šalių susitarimais. Europos laivų 
savininkai taip pat nurodė teikian ‑
tys pirmenybę FPA ir prašė Komisi ‑
jos padidinti susitarimų skaičių, net 
jeigu dėl to jie turės patirti daugiau išlaidų, susijusių su įnašu už teises 
žvejoti;
– FPA skatina mokslinį ES ir jos šalių 
partnerių bendradarbiavimą. Pro ‑
tokoluose numatyta rengti moks ‑
linio komiteto posėdžius, kuriuose 
būtų peržiūrimas išteklių lygis ir 
nagrinėjamos regioninių žuvinin ‑
kystės organizacijų rezoliucijos. 
Kartais šalys partnerės bendradar ‑
biauja su ES mokslininkais, kurie 
savo šalyse dirba su laivyno veikla 
susijusį darbą;

11 Įvadas
4 2014 m. metinės ekonominės 
ataskaitos apie ES žvejybos 
laivyną (STEFC 14–16) 
duomenys, susiję su 2012 m. 
tolimojo plaukiojimo žvejybos 
laivynu. Šioje ataskaitoje 
sąvoka „Europos tolimojo 
plaukiojimo žvejybos laivynas“ 
reiškia visus ilgesnius nei 24 
metrų ES įregistruotus laivus, 
kurie veiklą vykdo kituose 
žvejybos regionuose, įskaitant 
kai kuriuos ES atokiausius 
regionus.– Siekiant įvairiems tolimojo plaukio ‑
jimo žvejybos laivynams, veikian ‑
tiems pakrantės šalių IEZ, sudaryti 
vienodas veiklos sąlygas, protoko ‑
luose taip pat nustatyta nediskri ‑
minavimo sąlyga. Tai reiškia, kad 
FPA taikomi techniniai standartai 
ir kiti tvarumo principai taip pat 
turėtų būti taikomi atitinkamų šalių 
partnerių ir kitų jų IEZ esančių lai ‑
vynų susitarimams. Tokia nuostata 
taip pat turėtų skatinti tausų žuvų 
išteklių valdymą.
– Šalyse partnerėse FPA padeda ska ‑
tinti geresnį vietos žuvininkystės 
sektoriaus valdymą ir administravi ‑
mą, nes šiais susitarimais remiami 
nacionalinių ir užsienio laivynų 
veiklos stebėjimas, kontrolė ir prie ‑
žiūra. Pagal FPA skiriamas didelis 
finansavimas, padedantis užtikrinti 
darnų vietos žuvininkystės veiklos 
vystymąsi.
07 
2014 m. reformavus bendrą žuvininkys ‑
tės politiką, nustatyta tausios žvejybos 
partnerystės susitarimo sąvoka (SFPA). 
Reformos tikslas  – patobulinti kai 
kuriuos FPA aspektus, pvz., padidinti 
prieinamos informacijos, kuria remian ‑
tis nustatomas turimas perteklius IEZ 
šalyse partnerėse, kiekį, skatinti tausią 
žvejybą šalių partnerių vandenyse, 
užtikrinant tikslingesnį ir reguliares ‑
nį ES sektorinės paramos stebėjimą, 
bei nustatyti žmogaus teisių sąlygą. 
Pagrindinis SFPA tikslas – nustatyti 
teisinę, aplinkosaugos, ekonominę 
ir socialinę valdymo sistemą žvejy ‑
bos veiklai Sąjungos žvejybos laivais 
trečiosios šalies vandenyse, kuriuose 
turėtų būti taikomi panašūs standartai 
į taikomus Sąjungos žvejybos laivams 
ES vandenyse.08 
Siekdama stiprinti ES tolimojo plaukio ‑
jimo žvejybos laivyno žvejybos veiklos 
valdymo sistemą, Komisija keleriems 
metams nustatė visiems galiojantiems 
FPA taikytiną išimties sąlygą. Įsigaliojus 
ES ir šalies partnerės susitarimui, ES 
žvejybos laivai veiklą šalies partnerės 
vandenyse gali vykdyti tik tuo atveju, 
jeigu turi prie šio susitarimo pridėtame 
protokole nustatyta tvarka išduotą 
žvejybos leidimą (žr. 10 dalį).
Europos tolimojo 
plaukiojimo žvejybos 
laivynas ir FPA
09 
Nors tolimojo plaukiojimo žvejybos 
laivynas sudaro mažiau nei 1 % ES 
laivyno, t. y. tik 335 laivai iš 86 283 ES 
įregistruotų laivų, tačiau jo svarba, 
atsižvelgiant į žvejybos pajėgumus, yra 
daug didesnė, t. y. 18 % viso ES žvejy ‑
bos laivyno bendrosios talpos ir 7 % 
variklių galios4. Tolimojo plaukiojimo 
žvejybos laivynas yra svarbus žuvies 
tiekėjas Europos rinkai, nes skaičiavi ‑
mai rodo, kad jam priklauso 15 % viso 
ES laivyno sužvejojamo kiekio. Be to, 
šiame laivyne dirba 4 % ES laivyno 
darbuotojų. Apytiksliai pusę tolimojo 
plaukiojimo žvejybos laivyno sužve ‑
jojamo kiekio sudaro pagal žvejybos 
partnerystės susitarimus sužvejotas 
kiekis.
12 Įvadas
10 
Rengdamos FPA, ES ir jos šalys partne ‑
rės derasi dėl susitarimo ir jį įgyven ‑
dinančių protokolų. Šiame susitarime 
nustatoma ilgalaikio bendradarbiavi ‑
mo žuvininkystės sektoriuje sistema, 
o protokoluose nustatomos išsamios 
nuostatos ir sąlygos. Derybos dėl 
protokolų paprastai rengiamos kas tre ‑
jus–šešerius metus atsižvelgiant į tai, 
kaip susitarta su šalimi partnere. Šioje 
ataskaitoje nuorodos į FPA dažniausiai 
reiškia nuorodas į protokolus. Išsames ‑
nė informacija apie derybų procesą ir 
FPA nustatytus įpareigojimus pateikta 
I priede .
11 
2014 m. iš ES biudžeto sumokėta 
69 mln. EUR FPA skirtų mokėjimų. Ši 
suma yra daug mažesnė, palyginti su 
daugiau nei 200 mln. EUR, kurie buvo 
išmokėti XX a. 10 ‑ajame dešimtmetyje. 
Tai iš dalies galima paaiškinti tuo, kad 
2014 m. gruodžio mėn. baigė galio ‑
ti protokolas su Mauritanija, kuriai 
2014 m. mokėjimai nebuvo mokami, 
tačiau 2013 m. jai buvo išmokėta 
67 mln. EUR. 2014 m. vien Marokui 
buvo skirta daugiau nei 40 % visos 
mokėjimų sumos. Be to, operatoriai 
pagal šiuos FPA taip pat moka finansi ‑
nius įnašus, už kuriuos gauna žvejybos 
leidimus. Pastaraisiais metais jų įnašo 
dydis nuolat didėjo.12 
II priede  parodyta 13 2015 m. galio ‑
jančių FPA, įskaitant metinį finansinį 
įnašą, kurį sudaro 71 mln. EUR. Trys iš 
13 galiojančių susitarimų yra mišrūs 
susitarimai, kuriais ES laivynui leidžia ‑
ma žvejoti įvairių žuvų išteklius šalies 
partnerės IEZ. Likę susitarimai − tai 
susitarimai dėl tunų žvejybos, kuriais 
teisės žvejoti šalies partnerės IEZ 
suteikiamos ES laivams, sekantiems 
migruojančių tunų išteklius ir kitas toli 
migruojančias rūšis, kurios juda aplink 
Afrikos žemyną ir Indijos bei Ramiaja ‑
me vandenynuose.
13 
Kiti FPA, prie kurių šiuo metu nėra 
protokolų, sudaryti su Gambija (galio ‑
ja nuo 1996 m. liepos 1 d.), Pusiaujo 
Gvinėja (galioja nuo 2001 m. birželio 
30 d.), Saliamono Salomis (galioja nuo 
2012 m. spalio 9 d.), Mikronezija (galio ‑
ja nuo 2010 m. vasario 25 d.), Mauri ‑
tanija (nuo 2014 m. gruodžio mėn.)5 ir 
Mozambiku (nuo 2015 m. sausio mėn.). 
Jeigu susitarimas vis dar galioja, o jo 
protokolai dar turi būti atnaujinti, kaip 
yra šių susitarimų atveju („pasyvūs 
susitarimai“), ES laivynas pagal išimties 
sąlygą neturi teisės žvejoti tos šalies 
žvejybos rajone (žr. 8 dalį).5 Derybos tarp Europos 
Komisijos ir Mauritanijos 
siekiant parengti naują 
protokolą sėkmingai baigtos 
2015 m. liepos 10 d. Šis 
ketverių metų protokolas 
sudaro 59,125 milijono eurų 
per metus, jį vis dar turi 
patvirtinti Taryba, pritarus 
Europos Parlamentui.
13
 Audito apimtis ir metodas
14 
Audito tikslas buvo, atsakant į toliau 
išvardytus klausimus, įvertinti, ar Komi ‑
sija tinkamai valdo FPA.
1)  Ar Komisija tinkamai vadovauja 
deryboms dėl FPA ir jų protokolų?
Siekdami atsakyti į šį klausimą, 
Audito Rūmai peržiūrėjo keturių 
audituotų FPA derybų procesą ir na ‑
grinėjo, ar Komisija laiku derėjosi dėl 
protokolų arba juos atnaujino, kad 
užtikrintų Europos laivyno veiklos 
tęstinumą. Be to, audito metu buvo 
vertinama, ar derybos dėl žvejybos 
galimybių ir finansinių įnašų atitiko 
FPA tikslus, susijusius su tausių žuvų 
išteklių užtikrinimu dėl to patiriant 
pagrįstas ES sąnaudas, šalių partne ‑
rių žuvininkystės valdymo gerinimu 
ir jų žuvininkystės sektoriaus ekono ‑
minės plėtros skatinimu.
2)  Ar Komisija tinkamai valdo FPA 
įgyvendinimo procesą?
Siekdami atsakyti į šį klausimą, 
Audito Rūmai peržiūrėjo, kaip 
Komisija valdo licencijų išdavimo 
procesą ir išnagrinėjo duome ‑
nų apie sužvejotą kiekį teikimo 
sistemos patikimumą. Be to, audito 
metu buvo vertinama, ar Komisija 
tinkamai nustatė, kontroliavo ir ste ‑
bėjo veiksmus, finansuojamus FPA 
sektorinės paramos sudedamosios 
dalies lėšomis.15 
Taikant pasirinktą audito metodą, buvo 
rengiami susitikimai su atitinkamais su ‑
interesuotaisiais subjektais6, analizuo ‑
jama iš Komisijos gauta informacija ir 
atliekamos patikros vietose atrinktose 
valstybėse narėse (Ispanijoje ir Pran ‑
cūzijoje) ir keturiose šalyse partnerėse, 
su kuriomis ES sudarė FPA. Siekiant 
susidaryti vaizdą apie padėtį regionuo ‑
se, iš pasirinktų šalių partnerių auditas 
atliktas trijose Indijos vandenyno re ‑ 
giono šalyse (Madagaskare, Mozambi ‑
ke ir Seišeliuose). Taip pat buvo pasi ‑
rinkta Mauritanija kaip šalies, su kuria 
sudarytas susitarimas dėl įvairių rūšių 
žuvų, pavyzdys ir dėl to, jog finansiniu 
požiūriu tai yra didžiausias susitari ‑
mas. Šiems keturiems audituotiems 
žvejybos partnerystės susitarimams 
iš viso skirta 77 % 2013 m. atliktų FPA 
mokėjimų.
16 
Audito įrodymus papildė ES tolimojo 
plaukiojimo žvejybos laivyno operato ‑
riams skirta apklausa. Atsakymus pa ‑
teikė 70 % šio laivyno laivų savininkų7.6 Susitikimuose, kaip 
suinteresuotieji subjektai, 
dalyvavo Europos Parlamentas 
ir nevyriausybinės 
organizacijos, kurių veikla 
susijusi su darbo sąlygomis 
laivuose ir jūrų aplinka. Audito 
Rūmų auditoriai taip pat 
apsilankė Ispanijos ir 
Prancūzijos laivų operatorių ir 
žuvų perdirbėjų asociacijose.
7 Į Audito Rūmų apklausą 
atsakymus pateikė dvidešimt 
vienas žvejybos laivo 
savininkas / asociacija, kurie 
žvejybai už Europos vandenų 
ribų naudoja 319 laivų (iš kurių 
233 plaukioja su ES valstybių 
narių vėliavomis). 233 iš 335 
laivų sudarė 70 % Europos 
tolimojo plaukiojimo žvejybos 
laivyno. 79 % apklausoje 
dalyvavusių laivų plaukiojo 
Atlanto ir Indijos vandenynų 
regionuose, iš jų 32 % buvo 
priedugnio rūšių žuvis 
žvejojantys laivai, 22 %  – 
priedugnio tralais žvejojantys 
laivai, 7 %  – seineriai, 
7 % – didelio pajėgumo 
ilgosiomis ūdomis žvejojantys 
laivai, 7 % – jūrų lydekas 
žvejojantys traleriai ir 
dugninėmis ilgosiomis ūdomis 
žvejojantys laivai, ir 4 % – 
tunus kartinėmis ūdomis 
žvejojantys laivai.
14
 Pastabos
I dalis. Derybos dėl FPA
Siekdama išvengti bet kokių 
žvejybos veiklos sutrikimų, 
Komisija laiku derėjosi dėl 
FPA ir juos atnaujino
17 
Derybomis dėl susitarimų, kuriais ES 
laivynui suteikiamos teisės žvejoti 
pakrančių valstybių IEZ žvejybos plo ‑
tuose, turėtų būti siekiama užtikrinti 
nuolatinę žvejybos galimybę, kad būtų 
išvengta bet kokio neigiamo povei ‑
kio sektoriui. Taryba prašė Komisijos 
užkirsti kelią bet kokiems žvejybos vei ‑
klos sutrikimams, kurie galėtų atsirasti 
pasibaigus susitarimo ar protokolo 
galiojimui. Panašiai, derėdamasi dėl 
protokolo, Komisija stengiasi numatyti 
laikino susitarimo taikymo galimybę, 
kuria būtų naudojamasi nuo jo pasira ‑
šymo iki galutinio ratifikavimo dienos.
18 
Audito Rūmai peržiūrėjo Komisijos 
derybų dėl keturių į audito apimtį 
įtrauktų tuo metu galiojusių FPA proce ‑
są. Atliekant auditą buvo nagrinėta, ar, 
siekiant išvengti bet kokių ES tolimojo 
plaukiojimo žvejybos laivyno žvejybos 
veiklos sutrikimų, protokolai buvo 
atnaujinami laiku.19 
Derybos dėl naujų protokolų yra ilgas 
ir sudėtingas procesas. Komisija de ‑
rasi remdamasi Tarybos, kuri pasirašo 
protokolą su šalimi partnere, suteiktais 
įgaliojimais. Vėliau Parlamentas privalo 
duoti savo sutikimą. Išsamesnė infor ‑
macija apie derybų procesą pateikta 
I priede . Todėl, siekdama užtikrinti 
laivyno veiklos tęstinumą, Komisija de ‑
rybų dėl naujo protokolo procesą turi 
pradėti gerokai anksčiau, nei pasibaigs 
esamo protokolo galiojimas.
20 
Visas derybų dėl į audito apimtį įtrauk ‑
tų keturių protokolų procesas – nuo 
Tarybos įgaliojimų suteikimo iki susi ‑
tarimo įsigaliojimo gavus Parlamento 
sutikimą arba šalies partnerės ratifika ‑
vimo dienos – truko 71–134 savaites 
(kaip parodyta 1 diagramoje ). Derybų 
trukmė priklauso nuo veiksnių, kurių 
derybininkai negali iš anksto numa ‑
tyti ar visiškai kontroliuoti. Komisija 
apskaičiavo, kad laikotarpis, kurio jai 
reikia deryboms užbaigti (protokolui 
parafuoti) ir parengiamiesiems veiks ‑
mams, kad protokolą galėtų pasirašyti 
Taryba, atlikti, mažiausiai trunka 12 
savaičių, o Tarybai reikia papildomų 
šešių–aštuonių savaičių protokolui 
patikrinti. Todėl tikėtina, kad nuo de ‑
rybų pabaigos iki dienos, kurią Taryba 
pasirašo protokolą, praeina mažiausiai 
20 savaičių, atsižvelgiant į tai, kad gali 
būti vėlavimų diskusijų Taryboje metu 
patvirtinant protokolą, tačiau sudarant 
susitarimus su Madagaskaru, Mozam ‑
biku ir Seišeliais ši procedūra truko 
29–35 savaites.
15 Pastabos
21 
Audito Rūmai nustatė, kad Komisija 
tinkamai valdo derybų procesą ir, 
kai įmanoma, naudojasi turimomis 
teisėkūros priemonėmis, kad išvengtų 
žvejybos veiklos sutrikimų. Tačiau 83 % 
Audito Rūmų apklausoje dalyvavusių 
operatorių, kurie sudaro apytiksliai 
30 % tolimojo plaukiojimo žvejybos 
laivyno (iš esmės tai buvo Mauritanijos 
ir Maroko operatoriai, o šios dvi vals ‑
tybės priskiriamos prie svarbių, tačiau 
išskirtinių atvejų), nurodė nukentėję 
dėl vėluojančių derybų dėl protokolų.22 
Mauritanijos atveju derybos buvo 
ilgos (septyni derybų etapai, kurie iš 
viso truko 71 savaitę), o ankstesnio 
protokolo galiojimas baigėsi beveik 
penkiais mėnesiais anksčiau nei buvo 
pasirašytas naujas protokolas. Atsi ‑
žvelgdama į tai, kad susitarimo ne ‑
buvo įmanoma laikinai taikyti prieš jį 
pasirašant Tarybai, ir siekdama išvengti 
bet kokių ES laivyno veiklos sutrikimų, 
Komisija taikė ES teisės nuostatas8 ir 
pateikė Mauritanijos valdžios institu ‑
cijoms pasiūlymą, pagal kurį ji toliau 
per šį penkių mėnesių laikotarpį teiktų 
prašymus išduoti žvejybos leidimus. 
Šia galimybe pasinaudojo tik keturių 
žvejybos kategorijų9 laivų savininkai 
nuo 2012 m. rugpjūčio 1 d. iki 2012 m. 
gruodžio 15 d. Todėl pagal šias kate ‑
gorijas žvejybą buvo leidžiama tęsti, 
tačiau to nebuvo galima daryti dėl 
likusių kategorijų, pagal kurias žvejyba 
turėjo būti laikinai nutraukta. Audito 
Rūmai pažymi, kad, nors leidžiant teikti 
prašymus išduoti žvejybos leidimus 
nesant pasirašyto protokolo buvo sie ‑
kiama apsaugoti ES laivyno interesus, 
toks leidimas neatitiko išimties sąlygos 
(žr. 8 dalį).8 2008 m. rugsėjo 29 d. Tarybos 
reglamento (EB) Nr. 1006/2008 
dėl Bendrijos žvejybos laivų 
žvejybos veiklos ne Bendrijos 
vandenyse leidimų ir trečiųjų 
šalių laivų žvejybos galimybių 
Bendrijos vandenyse, iš dalies 
keičiančio reglamentus (EEB) 
Nr. 2847/93 ir (EB) Nr. 1627/94 
bei panaikinančio Reglamentą 
(EB) Nr. 3317/94 9 straipsnis 
(OL L 286, 2008 10 29, p. 33). 
Šiame straipsnyje nustatyta, 
kad tais atvejais, kai pasibaigus 
protokolo galiojimui Komisija 
parafavo naują protokolą, 
tačiau Taryba jo nepasirašė 
arba jeigu jame nenumatyta 
galimybė laikinai jį taikyti, 
Komisija per šešių mėnesių 
laikotarpį nuo ankstesnio 
protokolo galiojimo pabaigos 
dienos gali atitinkamai 
trečiajai šaliai perduoti 
prašymus išduoti žvejybos 
leidimus.
9 2 (jūrų lydekos), 3 (priedugnio 
žuvys, išskyrus jūrų lydekas), 5 
(tunai) ir 6 (pelaginių žuvų 
žvejybos traleriai‑šaldikliai) 
kategorijos.1 diagramaDerybų proceso trukmė
savaitės140 120 100 80 60 40 20 0Laikino taikymo pradžiaLaikas tarp pasirašymo ir patvirtinimo 
Parlamente arba rati/f_ikavimo ŠPLaikas tarp derybų pabaigos ir pasirašymo 
Taryboje ir ŠPLaikas tarp įgaliojimų suteikimo ir derybų 
pabaigos (parafavimo)Madagaskaras (1/uni00A0etapas)  
2013/1–2014/12
Mauritanija (7/uni00A0etapai)  
2013/12–2014/12
Mozambikas (2/uni00A0etapai)                  
2012/2–2015/1
Seišeliai (3/uni00A0etapai)                  
2014/1–2020/1
Šaltinis:  Audito Rūmai, remiantis derybų dokumentais ir ES teisės aktais.
16 Pastabos
23 
Be to, net ir pasinaudodama visomis 
teisės aktuose nustatytomis galimy ‑
bėmis, Komisija negalėjo užkirsti kelio 
žvejybos veiklos sutrikimams. Mauri ‑
tanijos valdžios institucijos manė, kad 
2012 m. rugpjūčio – gruodžio mėn. 
veikla buvo vykdoma laikinai taikant 
naują protokolą. Todėl jos priverstinai 
iš anksto nutraukė žvejybos pagal 
keturias kategorijas veiklą, kurią buvo 
leista toliau vykdyti prieš pasirašant 
naują protokolą. Dėl šios priežasties 
nuostolių patyrė tie laivų savininkai, 
kurie taip pat jau buvo sumokėję už 
licencijas iki faktinės protokolo galio ‑
jimo pabaigos dienos, t. y. iki 2014 m. 
gruodžio 15 d.
24 
Maroko atveju protokolas buvo pasi ‑
rašytas 2011 m. vasario mėn. ir laikinai 
taikomas iki 2011 m. gruodžio mėn., 
kai Europos Parlamentas nepritarė jo 
sudarymui10. Po naujų derybų 2013 m. 
liepos 24 d. buvo parafuotas kitas 
protokolas, jį Europos Parlamentas 
ratifikavo 2013 m. gruodžio 10 d. Jame 
nebuvo nustatyta laikino taikymo 
sąlyga, kadangi jai nepritarė Maroko 
derybininkai. Šis protokolas įsigaliojo 
tik 2014 m. liepos 15 d., kadangi jį vėlai 
ratifikavo Marokas, o tai lėmė papildo ‑
mas ES biudžeto išlaidas11 ir tiesioginį 
finansinį poveikį laivų savininkams ir 
ES pramonei, nes žvejybos veikla buvo 
sutrikdyta.
25 
Kalbant apie Indijos vandenyno regi ‑
ono šalių audituotus protokolus, pa ‑
žymėtina, kad Madagaskaro ir Seišelių 
žvejybos veiklos tęstinumą IEZ pavyko 
užtikrinti, nes nauji protokolai buvo 
pasirašyti prieš pasibaigiant ankstesnių protokolų galiojimui, be to, naujuose 
protokoluose buvo nustatyta laikino 
taikymo sąlyga. Mozambiko atveju 
vieną mėnesį negaliojo joks protokolas 
(laikotarpis nuo ankstesnio protokolo 
galiojimo pabaigos (2012 m. sausio 
1 d.) iki naujo protokolo laikino tai ‑
kymo pradžios (2012 m. vasario 1 d.)), 
tačiau tai neturėjo didelio poveikio ES 
laivynui, kadangi šiuo laikotarpiu tunų 
išteklių nebuvo galima žvejoti Mozam ‑
biko vandenyse.
Komisija susiderėjo dėl 
atitinkamų susitarimų, tačiau 
Indijos vandenyno regione 
būtų galima užtikrinti 
didesnį tokių susitarimų 
nuoseklumą
26 
Audito Rūmai mano, kad svarbu suda ‑
ryti išsamius ir aktualius regioninius 
susitarimus. Pirma, užtikrinus geresnes 
teisinio tikrumo sąlygas, ES laivynas 
gali sekti migruojančias rūšis. Antra, 
dėl tokių susitarimų sustiprėja Komi ‑
sijos derybinė pozicija, nes ji patiria 
mažesnį spaudimą pasiekti susitarimą 
tais atvejais, kai kyla laivyno veiklos 
sutrikimų rizika. Be to, numatoma, kad 
teigiama sektorinės paramos įtaka 
šalių partnerių valdymo gebėjimams 
ir ES nuosavo laivyno kontrolė gali 
turėti stimuliuojantį poveikį regioninei 
žvejybos veiklai. Šį poveikį sustiprina 
Europos laivyno veiklos tam tikruose 
regionuose mastas (pvz., ES gaubia ‑
maisiais tinklais žvejojantys laivai su ‑ 
žvejojo 66 % viso tokių laivų sužvejoto 
kiekio vakarinėje Indijos vandenyno 
dalyje 2011 m.12, o gaubiamaisiais tink ‑ 
lais žvejojančių laivų sužvejotas kiekis 
sudarė 49 % viso tais metais regione 
sužvejoto kiekio).10 2011 m. gruodžio 14 d. 
Europos Parlamento 
teisėkūros rezoliucija 
(P7_TA(2011)0569).
11 Pasak Ispanijos valdžios 
institucijų, Ispanijos laivynui 
išmokėta kompensacijos už 
nuostolius, kuriuos jis patyrė 
dėl veiklos sutrikimų Maroke, 
suma sudarė 4,5 mln. EUR (iš 
kurių 4,3 mln. EUR buvo 
išmokėta iš Europos 
žuvininkystės fondo).
12 2014 m. galutinės ataskaitos 
„Tunų žvejybos vakarinėje 
Indijos vandenyno dalyje 
peržiūra“ 4.2 ir 4.4 lentelės, 
POSEIDON, MRAG, NFDS ir 
COFREPECHE.
17 Pastabos
27 
Dabartinės Komisijos strategijos tiks ‑
las, atsižvelgiant į pramonės poreikius 
ir prioritetus, – didinti susitarimų skai ‑
čių ir taip patenkinti šiuos poreikius. 
Savo atsakymuose į audito apklausą, 
laivų savininkai išreiškė ypač didelį 
susidomėjimą Angola, Bisau Gvinėja ir 
Siera Leone, taip pat Konakrio Gvinėja, 
Liberija, Tanzanija, Kenija ir Senegalu. 
Komisija pradėjo preliminarias dis ‑
kusijas su Tanzanija, baigė derybas 
su Liberija ir atgaivino susitarimus su 
Gabonu, Maroku ir Mauricijumi (su 
šiomis valstybėmis sudaryti protoko ‑
lai apklausos metu jau galiojo), Bisau 
Gvinėja ir Senegalu (su šiomis valsty ‑
bėmis protokolai jau buvo pasirašyti). 
Tačiau, atliekant auditą, derybos dėl 
protokolų su Mozambiku ir Maurita ‑
nija atnaujinimo, kilus nesutarimams 
tarp Komisijos ir dviejų šalių partnerių, 
buvo sustabdytos.
28 
Tačiau, atliekant Indijos vandeny ‑
no regiono šalių susitarimų auditą, 
paaiškėjo, kad žvejybos partnerystės 
susitarimų tarpusavio nuoseklumą ir jų 
suderinamumą su kitais ES regioniniais 
veiksmais ir žuvininkystės sektoriaus 
finansavimo šaltiniais kai kuriais as ‑
pektais buvo galima pagerinti. Pavyz ‑
džiui, tai pasakytina apie žuvininkystės 
stebėjimo centrus. Galioja regioninis 
Indijos vandenyno šalių komisijos (IOC) 
šalių (Komorų, Mauricijaus, Madagas ‑
karo, Reunjono ir Seišelių) susitarimas 
dėl laivų stebėjimo sistemos (LSS) 
duomenų mainų per serverį, kuris 
buvo sukurtas gavus IOC ir EPF regi ‑
oninių fondų paramą. Mozambikas 
nepriklauso IOC ir, nepaisant to, kad jis yra svarbus regioninio FPA tinklo 
partneris, šiuo metu negali gauti šių 
duomenų. Užuot rėmusi Mozambiko 
prisijungimą prie veikiančios regio ‑
ninės LSS duomenų mainų sistemos, 
Komisija EPF AKR FISH II programos 
lėšomis finansuodama galimybių studi ‑
ją, padeda Mozambikui kurti regioninį 
žuvininkystės stebėjimo centrą. Kartu 
Komisija, skirdama sektorinę paramą 
pagal FPA, taip pat padeda šaliai kurti 
nacionalinę LSS.
FPA tikslą užtikrinti, kad 
žvejybos galimybės, dėl 
kurių susitarta, būtų 
susijusios tik su žuvų išteklių 
pertekliumi, buvo sudėtinga 
pasiekti
29 
Pagrindinis FPA tvarumo principas yra 
susijęs su tuo, kad žvejybos galimybės, 
dėl kurių susitarta protokoluose (t. y. li ‑
cencijų kiekis ir skaičius), turėtų reikšti, 
kad ES laivai gali žvejoti tik perteklinius 
išteklius13. Šiuo atveju reikalinga patiki ‑
ma informacija apie išteklius (pagrįsta 
geriausiomis prieinamomis moks ‑
linėmis konsultacijomis), pakrantės 
valstybių žvejybos pastangas14 ir kitus 
susitarimus. Tuomet protokoluose 
reikėtų nustatyti konkrečiai šio per ‑
tekliaus daliai taikomas teises žvejoti. 
Komisija taip pat turėtų užtikrinti, kad 
FPA atsispindėtų didžiausio galimo 
tausios žvejybos laimikio (MSY)15 prin ‑
cipas, regioninių žuvininkystės valdy ‑
mo organizacijų (RFMO) rezoliucijos 
ir rekomendacijos, susijusios su žuvų 
išteklių padėtimi.13 Reglamento (EB) Nr. 1380/2013 
31 straipsnis.
14 Žvejybos pastangos žvejybos 
laivo pajėgumų ir veiklos 
sandauga; žvejybos laivų 
grupės žvejybos pastangos – 
visų grupės laivų žvejybos 
pastangų suma;
15 MSY, kuris yra optimalaus 
naudojimo lygio rodiklis, JT 
Maisto ir žemės ūkio 
organizacijos (FAO) yra 
apibrėžtas kaip didžiausias 
tausios žvejybos laimikis.
18 Pastabos
30 
Audito Rūmai atliko pertekliaus apskai ‑
čiavimo tvarkos peržiūrą ir patikrino, 
ar žuvų kiekis, kurį leidžiama sužvejoti 
pagal susitarimą, atitiko pertekliaus 
sąvoką. Taip pat buvo analizuojamas ir 
lyginamas įvairių sudarytų FPA tekstų 
nuoseklumas.
31 
Audito metu nustatyta, kad pertekliaus 
sąvoką labai sudėtinga taikyti prak ‑
tiškai. UNCLOS 61 straipsnyje nusta ‑
tyta, kad pareiga nustatyti perteklių, 
atsižvelgiant į geriausius prieinamus 
mokslinius įrodymus, tenka šaliai part ‑ 
nerei. Tačiau atliekant auditą pastebė ‑
ta, kad šalys partnerės neturi gebėjimų 
nustatyti perteklių. Visų pirma tai pa ‑
sakytina apie mišrius susitarimus (pvz., 
su Mauritanija) arba plačiai pasklidu ‑
sius žvejybos išteklius, pvz., smulkias 
pelagines žuvis arba toli migruojančias 
žuvis, nes konkrečios pakrantės šalies 
IEZ esantį perteklių sudėtinga nustaty ‑
ti, ypač tais atvejais, kai regiono lygme ‑
niu netaikomos jokios žvejybos kvotų 
sistemos16. Be to, informacija apie 
vidaus žvejybos laivynų arba užsienio 
žvejybos laivynų, kuriems taip pat su ‑
teiktos teisės žvejoti šalyse partnerėse, 
žvejybos pastangas17ne visuomet yra 
patikima. Todėl, atsižvelgiant į perte ‑
kliaus sąvoką, Komisijai labai sudėtinga 
apskaičiuoti bendrų ES laivyno žvejy ‑
bos pastangų dalį ir, plačiąja prasme, 
ES laivyno sužvejoto kiekio ribas.32 
Indijos vandenyno regione Indijos 
vandenyno tunų komisija (IOTC) 
pateikė rekomendacijas dėl kai kurių 
rūšių (pvz., durklažuvių) didžiausio 
galimo tausios žvejybos laimikio (MSY), 
kurios buvo parengtos per mokslines 
konsultacijas18, ir priėmė rezoliucijas 
dėl dviejų rūšių ryklių apsaugos. Tačiau 
MSY standartą pavienės šalies lygme ‑
niu toli migruojančioms rūšims, pvz., 
nustatytosioms FPA, taikyti iš tikrųjų 
sudėtinga.
Atsižvelgiant į ankstesnius 
naudojimo rodiklius, FPA, 
dėl kurių susitarė Komisija, 
sąnaudos buvo gana didelės
33 
Derėdamasi Komisija turėtų užtikrinti, 
kad, atsižvelgiant į Europos laivynui 
ekonominį poveikį turinčias protokolų 
sąlygas ir šalių partnerių ekonomi ‑
nę padėtį (t. y. protokolo galiojimo 
trukmę, kainą, sužvejojamą kiekį, žuvų 
rūšis, technines sąlygas, laivų savininkų 
įnašus, ataskaitų teikimo ir iškrovimo 
reikalavimus), Europos laivynas galėtų 
veiksmingai pasinaudoti susitarimais 
ir gauti leidimą naudotis atitinkama 
šalių partnerių turima pertekliaus 
dalimi už sąžiningą kainą. Komisija taip 
pat turėtų užtikrinti, kad, rengiantis 
deryboms dėl FPA, būtų atsižvelgiama 
į ekonomiškumo, veiksmingumo ir 
efektyvumo principus. Taryba prašė 
Komisijos19, kad ji, bendradarbiaudama 
su valstybėmis narėmis, įsipareigotų 
optimizuoti žvejybos galimybių panau ‑
dojimą siekiant užtikrinti ekonomišku ‑
mą ir atitiktį patikimo finansų valdymo 
principams.16 Pagal IOTC rezoliuciją 14/02 
planuojama nustatyti 
regioninę kvotų sistemą.
17 ES ragina regionines 
žuvininkystės valdymo 
organizacijas užtikrinti didesnį 
skaidrumą visų pirma 
reikalaujant, kad šalys teiktų 
visus duomenis, susijusius su 
trečiosios šalies žvejybos 
veikla ir teisėmis žvejoti jų 
atitinkamose IEZ. IOTC priėmė 
rezoliuciją 14/05 dėl licenciją 
turinčių užsienio laivų, 
žvejojančių IOTC 
kompetencijos sričiai 
priklausančias IOTC žuvų rūšis, 
registro ir informacijos apie 
susitarimus dėl naudojimosi 
teisių.
18 2013 ir 2014 m. IOTC mokslinės 
ataskaitos.
19 3155 ‑asis Žemės ūkio ir 
žuvininkystės tarybos posėdis, 
surengtas 2012 m. kovo 
19–20 d. Briuselyje.
19 Pastabos
34 
Šalims partnerėms skirtą ES finansinį 
įnašą sudaro dvi sudedamosios dalys: 
teisės žvejoti IEZ ir sektorinė finansinė 
parama (žr. 5 dalį). Nors šalis partnerė 
pirmąją sudedamąją dalį, kuria griež ‑
tai reglamentuojamos teisės žvejoti 
nacionaliniuose žvejybos rajonuose, 
gali naudoti be jokių apribojimų, 
tačiau sektorinės paramos lėšų mokė ‑
jimas turėtų priklausyti nuo ES ir šalies 
partnerės sutartų veiksmų, visų pirma 
susijusių su žuvininkystės sektoriaus 
valdymu, įgyvendinimo. Ši sąlyga nu ‑
statyta naujoje bendroje žuvininkystės 
politikoje ir vėliau pasirašytuose FPA. 
Bendro finansinio įnašo paskirstymas 
dviem sudedamosioms dalims yra 
svarbus derybų proceso aspektas.
Derybos dėl teisių žvejoti 
sudedamosios dalies
35 
Protokoluose nurodoma žuvies, kurią 
leidžiama žvejoti, rūšis ir šią teisę 
žvejoti reglamentuojančios sąlygos, 
kuriomis reglamentuojamas licenci ‑
jų skaičius, laivų rūšis ir orientacinis 
tonažas. Šis orientacinis tonažas reiškia 
leidžiamą sužvejoti kiekį, už kurį ES 
turi sumokėti minimalų teisių žvejoti 
mokestį20. Jei šis lygis būtų viršytas, ES 
papildomai sumokėtų už papildomą 
sugautų žuvų kiekį. Protokoluose taip 
pat nustatomos konkrečios techninės 
ir veiklos sąlygos.36 
Derėdamasi dėl teisių žvejoti sude ‑
damosios dalies, Komisija stengiasi 
gauti valstybių narių prašomą licencijų 
skaičių (kuriam taikomos nustatytos 
ribos21), taip pat atsižvelgiant į išorės 
veiksnius, kurie gali turėti įtakos žvejy ‑
bos licencijų naudojimui. Šalis partne ‑
rė paprastai siekia gauti kuo didesnį 
įmanoma finansinį įnašą, kuris paskui 
konvertuojamas į orientacinį tonažą.
37 
Toliau pateiktoje 2 diagramoje  paro ‑
dyta žvejybos galimybių (sužvejoto 
žuvų kiekio), išreikštų orientaciniu 
tonažu, panaudojimo aplankytose 
Indijos vandenyno regiono šalyse 
partnerėse istorija. Nepaisant nepa ‑
kankamo žvejybos galimybių, dėl kurių 
susitarta ankstesniuose protokoluose, 
panaudojimo, naujausiuose protoko ‑
luose sutartas orientacinis tonažas 
išliko gana stabilus.
38 
Kadangi ES finansinis įnašas yra pagrįs ‑
tas orientaciniu tonažu, o ne faktiniu 
sužvejotu kiekiu, dėl reguliariai ne iki 
galo išnaudojamų protokolų moka ‑
ma faktinė vieneto kaina dažnai yra 
didesnė, palyginti su bazine vieneto 
kaina, kuri buvo naudojama per dery ‑
bas. 3 diagramoje  parodytos faktinės 
kiekvieno susitarimo dėl tunų išlaidos 
atsižvelgiant į bendrą finansinį įnašą 
pagal FPA. Joje parodyta, kad, pvz., 
faktinės išlaidos už toną tunų, 2013 m. 
sužvejotų Mozambike, buvo apytiks ‑
liai šešis kartus didesnės, palyginti 
su suderėtomis kainomis. Tai galima 
paaiškinti labai dideliu finansiniu įnašu 
(kuris 2012 m. vasario – 2015 m. sausio 
mėn. galiojusiame protokole buvo pa ‑
didintas nuo 900 000 iki 980 000 EUR) 
ir itin prastu žvejybos galimybių 
panaudojimu.20 Minimalus finansinis įnašas už 
teises žvejoti apskaičiuojamas 
orientacinį tonažą padauginus 
iš sutartos vieneto kainos.
21 Pagal IOTC rezoliuciją 12/11 dėl 
susitariančiųjų šalių ir 
bendradarbiaujančių 
nesusitariančiųjų šalių 
žvejybos pajėgumų ribojimų 
įgyvendinimo Indijos 
vandenyno regione laivų 
skaičius ir bendras tonažas 
atitiko 2006 m. rodiklius ir 
buvo taikomas tropinius tunus 
žvejojantiems laivams, 
o 2007 m. rodikliai buvo 
taikomi durklažuves ir 
ilgapelekius tunus 
žvejojantiems laivams.
20 Pastabos 2 diagramaTunų žvejybos galimybių panaudojimas aplankytose Indijos vandenyno regiono 
šalyse partnerėse
Šaltinis:  Audito Rūmai, remiantis Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD duomenimis apie žvejybos galimybių panaudojimą.0 %10 %20 %30 %40 %50 %60 %70 %80 %90 %100 %
2008 m.
2009 m.
2010 m.
2011 m.
2012 m.
2013 m.
2008 m.
2009 m.
2010 m.
2011 m.
2012 m.
2013 m.
2008 m.
2009 m.
2010 m.
2011 m.
2012 m.
2013 m.Panaudotas orientacinis 
tonažas (%)Nepanaudotas orientacinis 
tonažas (%)
Seišeliai Mozambikas Madagaskaras3 diagramaVieneto kaina, kurią ES moka už toną tunų
Šaltinis:  Audito Rūmai, remiantis protokolais ir Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD duomenimis apie žvejybos galimybių panaudojimą.01002003004005006007008009001 000
2008 m.
2009 m.
2010 m.
2011 m.
2012 m.
2013 m.
2008 m.
2009 m.
2010 m.
2011 m.
2012 m.
2013 m.
2008 m.
2009 m.
2010 m.
2011 m.
2012 m.
2013 m.
Madagaskaras Mozambikas SeišeliaiEUR
Faktinė tonos kaina
Sutarta kaina už toną, susijusią su 
teisėmis žvejoti ir sektorine parama
21 Pastabos
39 
Žuvų išteklių rinkos vertė, dėl kurios 
susitarta protokoluose, daro tiesioginę 
įtaką protokolo vertei. Todėl Komisija, 
derėdamasi dėl bendros protokoluose 
nurodomos kainos, turėtų atsižvelgti 
į šį aspektą. Tačiau taip buvo ne visada. 
Naujausiame su Mauritanija sudaryta ‑
me 2013–2014 m. protokole galvakojų 
kategorija, kuri turi didelę komercinę 
vertę, o jos panaudojimo vidurkis 
pagal 2008–2012 m. protokolą sudarė 
93 %, dėl perviršio koncepcijos taiky ‑
mo ir nacionalinių valdžios institucijų 
sprendimo palikti šią kategoriją na ‑ 
cionaliniam laivynui buvo panaikinta. 
Dėl didelės kategorijos vertės ir aukšto 
panaudojimo lygio šis sprendimas 
turėjo pastebimą neigiamą poveikį 
ES laivynui. Pelaginių žuvų žvejybos 
galimybės pagal 2013–2014 m. proto ‑
kolą, kurio komercinė vertė mažesnė, 
buvo padidintos. Su teisėmis žvejoti 
susijęs finansinis įnašas padidintas nuo 
vidutiniškai 60 mln. EUR per metus 
2008–2012 m. (ir tik 50 mln. EUR per metus 2012 m.) iki 67 mln. EUR meti ‑
nio įnašo 2013 ir 2014 m. Todėl naujas 
protokolas ES buvo santykinai bran ‑
gesnis. Protokolo ex‑post  vertinime 
(kuris apėmė pirmuosius 11 mėnesių) 
buvo pažymėta, kad tiesioginė pridė ‑
tinė vertė visiems paramos gavėjams 
sudarė 0,8 euro. Tačiau tiesioginė 
pridėtinė vertė ES, kuri atspindi ES su ‑
kurtą gerovę, kiekvienam investuotam 
eurui buvo tik 0,39 euro22. Ši proporcija 
2006–2009 m. laikotarpiu vidutiniškai 
sudarė 0,63  euro.
40 
Apskritai Mauritanijos atveju galutinė 
sumokėta vieneto kaina už toną buvo 
daug didesnė, palyginti su teorinėmis 
teisių žvejoti, atsižvelgiant į visišką jų 
panaudojimą, išlaidomis. 4 diagra -
moje  parodyta ES teisių žvejoti išlaidų 
sąmata, atsižvelgiant į faktinį žvejybos 
galimybių panaudojimą23.22 3 lantelėje  matyti, kad ši 
proporcija yra 5,53 Seišelių, 
4,09 Madagaskaro ir 0,91 
Mozambiko atveju.
23 2014 m. duomenys pateikiami 
tik iki rugsėjo mėn., o sumos 
patikslintos vadovaujantis 
pro rata temporis  principu. 
Siekdami nustatyti su teisėmis 
žvejoti susijusių mokėjimų 
pasiskirstymą pagal kiekvieną 
kategoriją, Audito Rūmai 
atsižvelgė į orientacinį tonažą 
ir kainą žuvų rinkoje 
(informacija pateikta remiantis 
ex post  vertinimo ir Jūrų reikalų 
ir žuvininkystės GD 
duomenimis). Nustatant šį 
mokėjimų pasiskirstymą 
į ankstesnį protokolą nebuvo 
atsižvelgta, nes šių kategorijų 
negalima palyginti.4 diagramaMauritanijoje naudojamų žvejybos galimybių išlaidų sąmata
Šaltinis:  Audito Rūmai, remiantis 2013–2014 m. protokolu, Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD duomenimis ir 2014 m. ex post  vertinimu.Panaudotų galimybių, susijusių 
su teisėmis žvejoti, kainaUž teises žvejoti sumokėta kainaTūkst. EUR
2014/uni00A0m. (iki rugsėjo mėn.) 2013 m.70 000
60 000
50 000
40 000
30 000
20 000
10 000
0
22 Pastabos
41 
Sutikus su kai kuriomis sąlygomis, dėl 
kurių kilo įgyvendinimo problemų 
(visų pirma Mauritanijoje ir Mozam ‑
bike), protokolai galėjo būti ne iki 
galo išnaudojami. Mozambiko atveju 
pagrindinis klausimas buvo susijęs su 
reikalavimu, kad 33 % laivų būtų iš 
anksto patikrinti24.
42 
Mauritanijos atveju pagrindiniai 
klausimai buvo susiję su 2013–2014 m. 
protokole nustatytomis ribojamosio ‑
mis techninėmis sąlygomis, įskaitant 
siaurą žvejybos rajonų apibrėžimą. 
Dauguma šių sąlygų buvo skirtos ap ‑
saugoti pereikvotus išteklius, išvengti 
nepageidaujamų sugavimų ir saugoti 
ekosistemas. 2012 m. rugpjūčio mėn. – 
2013 m. gruodžio mėn. ES laivyno 
segmentų, kuriems techninės sąlygos 
turėjo didžiausią poveikį25, panau ‑
dojimo lygis buvo labai žemas, pvz., 
nulinis panaudojimo lygis pagal krabų 
kategoriją ir labai žemas panaudojimo 
lygis pagal kategoriją „pelagines žuvis ir vėžiagyvius žvejojantys ir jų neužšal ‑
dantys laivai“. Šią aplinkybę patvirtino 
atsakymai į Audito Rūmų surengtą 
apklausą, per kurią 70 % operatorių, 
pateikusių atsakymus į klausimus, 
susijusius su Mauritanijos protokolu, 
nurodė, kad sutartos techninės sąlygos 
buvo netinkamos, o 58 % operatorių 
nurodė, kad dėl protokolo sumažėjo jų 
pelnas.
Derybos dėl sektorinės 
paramos sudedamosios dalies
43 
Sektorinė parama yra svarbi priemonė, 
padedanti įgyvendinti uždavinius, susi ‑
jusius su šalių partnerių žuvininkystės 
valdymo gerinimu ir jų žuvininkystės 
sektoriaus ekonominės plėtros skati ‑
nimu. Per derybas Komisija, bandyda ‑
ma gauti šalies įsipareigojimą gerinti 
žuvininkystės sektoriaus valdymą, 
stengiasi padidinti sektorinę paramą. 
Tačiau ji apsiriboja iki 50 % bendro ES 
įnašo (žr.  1 lentelę ).24 Reikalaujama, kad 33 % laivų, 
turinčių leidimą žvejoti 
Mozambiko vandenyse, būtų 
atlikta išankstinė žvejybos 
patikra. Savo atsakymuose 
į Audito Rūmų apklausą laivų 
operatoriai nurodė, kad šio 
reikalavimo įgyvendinimas 
buvo pernelyg brangus.
25 Techninės sąlygos buvo labai 
griežtos ir atsižvelgdamas 
į labai žemus panaudojimo 
lygius pirmaisiais mėnesiais, 
jungtinis komitetas sutarė 
sušvelninti šiuos apribojimus 
nepažeidžiant aplinkosaugos 
reikalavimų. Sprendžiant su 
techninėmis sąlygomis 
susijusius klausimus, beveik 
vienus metus buvo vėluojama 
faktiškai įgyvendinti protokolą.1 lentelėSektorinės paramos svarba dviejuose naujausiuose su kiekviena aplankyta šalimi 
partnere sudarytuose protokoluose
Protokolas1 ir2Madagaskaras Mauritanija Mozambikas Seišeliai
Visas įnašas1 (eurais) 1 525 000 76 250 0003650 000 5 600  000
Sektorinė parama (%) 36,1 % 21,3 % 38,5 % 39,6 %
Visas įnašas2 (eurais) 1 526  875370 000  000 980 000 5 116 6673
Sektorinė parama (%) 45,8 % 4,3 % 45,9 % 49,5 %
1 Ankstesni nurodyti protokolai: Madagaskaras (2005–2011 m.), Mauritanija (2008–2012 m.), Mozambikas (2008–2011 m.) ir Seišeliai (2011–2013 m.).
2  Audito metu galioję nurodyti protokolai: Madagaskaras (2013–2011 m.), Mauritanija (2013–2012 m.), Mozambikas (2012–2011 m.) ir Seišeliai 
(2014–2013 m.).
3 Pateiktas šio protokolo apskaičiuotasis vidurkis, nes kasmet mokamas skirtingas metinis įnašas.
Šaltinis:  Audito Rūmai, remiantis protokolų tekstu.
23 Pastabos
44 
Audito Rūmai mano, kad didėjanti 
sektorinės paramos dalis atitinka FPA 
tikslus, susijusius su trečiųjų šalių 
žuvininkystės valdymo gerinimu ir jų 
žuvininkystės sektoriaus ekonominės 
plėtros skatinimu.
45 
Ši teigiama tendencija, susijusi su 
didėjančia bendro ES finansinio įnašo 
dalimi sektorinei paramai, nebuvo 
nustatyta tik Mauritanijoje. Šiuo atveju 
Komisija sutiko iš esmės sumažinti 
sektorinės paramos sudedamąją dalį 
nuo 21 % bendro FPA įnašo pagal 
2008–2012 m. protokolą iki tik 4 % 
pagal 2013–2014 m. protokolą. Šis 
įnašas buvo sumažintas atsižvelgiant 
į problemas, su kuriomis Komisija 
susidūrė siekdama iš Mauritanijos 
valdžios institucijų gauti informacijos 
apie veiksmus, finansuojamus pagal 
2008–2012 m. protokole nustatytą sek ‑
torinę paramą (kaip parodyta 2 lange -
lyje ). Kaip parodyta pirmiau pateiktoje 
1 lentelėje , bendra metinių finansi ‑
nių įnašų suma, dėl kurios susitarė Komisija, abiejuose protokoluose yra 
panaši. Tai reiškia, kad Komisija sumaži ‑
no sektorinės paramos sudedamąją 
dalį ir proporcingai padidino teisių žve ‑
joti sudedamąją dalį, kurios atžvilgiu 
šalys partnerės apribojo su skaidrumu 
ar ataskaitų teikimu susijusius įsipa ‑
reigojimus. Audito Rūmų manymu, ši 
reakcija nebuvo suderinama su FPA 
vystymo tikslu.
46 
Be to, Audito Rūmai mano, kad per 
derybas svarbu atsižvelgti į bendrą 
ES finansinį įnašą, kurį ji skiria šalims 
partnerėms. Atitinkamos sumos atlieka 
svarbų vaidmenį užtikrinant šalių 
partnerių vystymąsi, kaip parodyta 
2 lentelėje . Tačiau dėl FPA ir EPF įnašų, 
tikslų ir įgyvendinimo tvarkos vedamos 
atskiros derybos. Audito Rūmai mano, 
kad tokia situacija nė kiek nepalengvi ‑
na Komisijos pozicijos per derybas su 
šalimis partnerėmis.2 lentelėAudito metu aplankytoms šalims partnerėms skirti ES įnašai ir jų svarba 
atsižvelgiant į žuvininkystės biudžetus ir bendrus nacionalinius biudžetus (2013 m.)
2013  m. Madagaskaras Mauritanija Mozambikas Seišeliai
FPA įnašas į nacionalinį žuvininkystės 
biudžetą41 % 689 %120 % 250 %2
Bendras ES įnašas į bendrą nacionalinį 
biudžetą5 % 11 % 2 % 2 %
1 Žuvininkystės ministerijos biudžetas, kaip pateikta Mauritanijos finansų teisėje. Jis neapima reikšmingų išlaidų, pavyzdžiui, uosto išlaidų.
2 Tik Seišelių žuvininkystės institucijos veiklos išlaidos; kapitalo investicijos neįtrauktos.
Šaltinis:  Audito Rūmai, remiantis nacionaliniais dokumentais, Komisijos Tarptautinio bendradarbiavimo ir vystymosi GD dokumentais ir FPA.
24 Pastabos
Ex post  vertinimuose 
pateikta informacija ne 
visada buvo naudinga 
priimant sprendimus ir per 
derybų procesą
47 
Taryba, Parlamentas ir Komisija ex ante  
ir ex post  vertinimais26 naudojasi per 
sprendimų priėmimo procesą. Jais, 
laikantis Tarybos27 ir naujoje bendroje 
žuvininkystės politikoje28 nustatytų rei ‑
kalavimų, siekiama gauti patikimos in ‑
formacijos apie susitarimo naudojimą 
ir pridėtinę vertę ES ir šalyje partne ‑
rėje, įvertinti partnerystės susitarimo 
aplinkosauginį, ekonominį ir socialinį 
poveikį ir patikrinti, ar pagal FPA pa ‑
siekti rezultatai atitinka FPA tikslus.
48 
Prieš suteikdama Komisijai įgaliojimus 
derėtis dėl naujo protokolo, Taryba rei ‑
kalauja, kad ji atliktų nepriklausomus 
ex post  ir ex ante  protokolo vertinimus, 
jei protokolas jau sudarytas, ir ex ante  
vertinimą, jeigu nėra anksčiau suda ‑
rytų FPA. Ši pareiga sugriežtinta ją 
įtraukus į naują Bendrą žuvininkystės 
politiką.
49 
Suinteresuotieji subjektai, su kuriais 
buvo konsultuojamasi audito metu, 
nurodė teigiamai vertinantys galimy ‑
bę susipažinti su ex post  ataskaita. Jie 
mano, kad tai yra naudinga priemonė, 
nes padeda susidaryti bendrą vaizdą 
apie žvejybos galimybių panaudojimą 
pagal susitarimą (išduotos licencijos ir 
sužvejotas kiekis), susitarimo veikimą 
ir pridėtinę vertę. Tačiau ataskaitoje pateikti duomenys apie sužvejotą kiekį 
nėra patys naujausi, nors Komisija, kaip 
duomenų tvarkytoja, turi pareigą leisti 
laiku susipažinti su šiais duomenimis 
sprendimus priimantiems suinteresuo ‑
tiesiems subjektams.
50 
Taigi laiką, kurio reikia vertinimui at ‑
likti, būtina pridėti prie ir taip jau ilgo 
derybų proceso. Prieš pradedant įgy ‑
vendinti naują bendrą žuvininkystės 
politiką, dauguma protokolų galiojo la ‑
bai trumpai (apytiksliai trejus metus29). 
Todėl vertinamo protokolo vertinimai 
galėjo apimti tik trumpą jų galiojimo 
laikotarpį, pvz., vienų metų ar trum ‑
pesnį. Dėl šios priežasties sumažėjo 
vertinimų, kaip sprendimus padedan ‑
čios priimti priemonės, naudingumas. 
Ilgesnė daugumos naujausių protokolų 
galiojimo trukmė (nuo ketverių iki 
šešerių metų) yra sveikintinas pokytis, 
kuris gali turėti teigiamą poveikį su jais 
susijusių ex post  vertinimų duomenų 
išsamumui.
51 
Indijos vandenyno regiono šalių FPA 
ex post  vertinimuose pateikiama 
regioninio lygmens informacija apie 
išteklius ir sužvejotą kiekį ir neesminė 
aprašomoji informacija, kuri atkar ‑
tojama įvairių vertinamų laikotarpių 
aprašymuose, todėl ataskaitos apimtis 
yra pernelyg didelė.26 Pareiga atlikti FPA ex ante  ir 
ex post  vertinimus nustatyta 
Finansiniame reglamente (ES) 
Nr. 966/2012 (OL L 298, 
2012 10 26, p. 1), kuris taikomas 
visoms programoms ir veiklai, 
susijusiai su didelėmis 
išlaidomis (daugiau nei 
5 000 000 EUR), siekiant 
patikrinti, ar šios lėšos 
skirstomos ir rezultatai 
pasiekiami laikantis nustatytų 
uždavinių.
27 2599 ‑asis Žemės ūkio ir 
žuvininkystės tarybos posėdis, 
surengtas 2004 m. liepos19 d. 
Briuselyje.
28 Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 
31 straipsnis.
29 Trumpą trukmę lėmė tai, kad 
Komisija nenorėjo galiojančių 
protokolų taikyti ilgą laiką po 
to, kai įsigaliojo nauja bendra 
žuvininkystės politika, o siekė, 
kad šioje politikoje nustatyti 
pakeitimai būtų pradėti taikyti 
kuo greičiau.
25 Pastabos
52 
Kita vertus, audito metu nustatyta, kad 
atliekant vertinimus nepakankamai 
įvertinama, kaip FPA padeda siekti 
visus jiems keliamus tikslus (žr. 5 dalį ir 
1 langelį ) (pavyzdžiui, nepateikiamos 
nuorodos į užimtumą nuo žvejybos 
priklausančiuose ES regionuose, nėra 
informacijos apie žuvies pasiūlą ES 
rinkoje). Be to, Indijos vandenyno 
regiono šalyse atliktuose vertinimuose 
nenuosekliai apskaičiuota FPA pridėti ‑
nė vertė. Tai nepalengvino sprendimų 
priėmimo proceso, nes protokoluose 
naudojamos pridėtinės vertės apskai ‑
čiavimo metodikos nebuvo galima 
palyginti, o Mozambiko atveju gautas 
labai skirtingas rezultatas ( 3 lentelė ).53 
Audito metu ir atlikusi vertinimo 
proceso vidaus auditą, Komisija sukūrė 
naują pridėtinės vertės vertinimo me ‑
todiką, kuri taikoma nuo 2015 m. sau ‑
sio mėn. Metodika, kuri buvo naudo ‑
jama siekiant įvertinti su Madagaskaru 
(2014 m. vasario mėn.) ir Mozambiku 
(2014 m. balandžio mėn.) sudarytus 
protokolus, taip pat buvo gana nauja 
(sukurtas 2014 m. sausio mėn.), ta ‑
čiau metodų, naudotų apskaičiuojant 
pridėtinę vertę, vis dar nebuvo galima 
palyginti.3 lentelėApskaičiuotos ES viešųjų investicijų grąžos skirtumai pagal šalį, kuriuos galima 
matyti iš Indijos vandenyno regiono šalių protokolų ex post  vertinimų
Apskaičiuota ES viešųjų 
investicijų grąža vienam 
eurui ( ex post )Pastabos 
Madagaskaras
(pateikti 2014 m. vasario mėn.)4,09Modelis taikomas tik plataus pobūdžio kategorijų (pvz., degalų, techninės priežiū -
ros, uosto mokesčių, draudimo ir pan.) sąnaudų ir naudos analizei, o tai ne visada 
dera su kituose vertinimuose naudojamomis kategorijomis (pvz., Seišeliuo-  
se naudojamos papildomos įgulos, laivų ir įrangos nusidėvėjimo, pridėtinių 
išlaidų kategorijos). Vis dėlto Audito Rūmų manymu, šis modelis1 buvo tinkamas 
vertinant sąnaudas ir naudą.
Mozambikas  
(pateikti 2014 m. balandžio mėn.)2,08Vertintojai nedarė skirtumo tarp naudos, kurią gavo ES ir Mozambikas, o į skai -
čiavimus neįtraukė visų ES patirtų viešųjų išlaidų (neįtraukta sektorinė parama). 
Audito Rūmai, atlikę pakartotinus skaičiavimus pagal tą patį modelį, kurį taikė 
Madagaskaras, nustatė, kad ES investuoto 1 EUR grąža būtų tik 0,91 EUR. 
Seišeliai  
(pateikti 2013 m. sausio mėn.)4,5Kitaip nei kituose vertinimuose, atliekant skaičiavimus, susijusius su viešaisiais 
pinigais, buvo įtraukti laivų savininkų mokėjimai; išlaidos buvo tinkamai paskirs -
tytos šalims ir atsižvelgta į visas viešąsias išlaidas. Audito Rūmai, atlikę pakarto -
tinius skaičiavimus pagal tą patį modelį, kurį taikė Madagaskaras, nustatė, kad ES 
investuoto 1 EUR grąža būtų didesnė, t. y. 5,53 EUR.
1 Proporcija: Tiesioginė pridėtinė vertė ES / Bendras ES įnašas (teisės žvejoti ir sektorinė parama).
Šaltinis:  ex post  vertinimai.
26 Pastabos
II dalis.  
FPA nustatytų teisių 
žvejoti ir sektorinės 
paramos sudedamųjų 
dalių įgyvendinimas
54 
FPA įgyvendinimas yra susijęs su 
dviem pagrindiniais aspektais: ES 
laivams suteiktomis žvejybos gali ‑
mybėmis (žr. 55–65 dalis), ir parama 
šalių partnerių žuvininkystės sektorių 
plėtrai (žr. 66–83 dalis). Siekiant, kad 
kiekvienas aspektas būtų tinkamai įgy ‑
vendintas (t. y. užtikrinti, kad laivynas 
galėtų žvejoti geromis sąlygomis ir kad 
sektorinė parama padėtų gerinti žuvi ‑
ninkystės valdymą šalyse partnerėse), 
Komisijai reikia tinkamų veikiančių sis ‑
temų įgyvendinimo procesui stebėti. 
Audito metu buvo nagrinėjamos šios 
sistemos.
Žvejybos leidimų išdavimo 
(licencijavimo) procesas buvo 
ilgas ir sudėtingas, tačiau 
Komisija nesiėmė jokių 
priemonių šiai problemai 
išspręsti
55 
Licencijų, kurias gavusiems laivams lei ‑
džiama žvejoti protokoluose nustatyta 
tvarka, išdavimo procesas žvejybos 
operatoriams neturėtų būti per daug 
sudėtingas ar ilgai trukti. Komisija turė ‑
tų peržiūrėti įvairius licencijų išdavimo 
proceso etapus ir įvertinti, ar būtų gali ‑
ma užtikrinti didesnį jo veiksmingumą. 
Audito Rūmai mano, kad išsami įvairių 
proceso etapų trukmės peržiūra yra la ‑
bai svarbi siekiant nustatyti ir pašalinti 
trūkumus. Audito metu nustatyta, kad 
Komisija neturi pakankamai informa ‑
cijos apie licencijų išdavimo proceso 
trukmę.56 
Protokoluose nustatyti licencijų išda ‑
vimo šalyse partnerėse ir ES proceso 
aspektai, pvz., prašymų atitinkamai 
valdžios institucijai pateikimas. Proto ‑
koluose taip pat numatyta galimybė 
elektroninėmis priemonėmis keistis in ‑
formacija apie žvejybos veiklą. Procese 
dalyvauja Komisija, valstybės narės, ES 
delegacijos ir šalys partnerės. Išsames ‑
nė informacija pateikta I priede . Audi ‑
to Rūmai atlikdami auditą daugiausia 
dėmesio skyrė prieinamiems duome ‑
nims, kad galėtų stebėti šį procesą ir 
analizuoti visus vėlavimo atvejus.
57 
Tam tikri požymiai rodo, kad vėlavimai 
išduodant licencijas darė neigiamą 
poveikį žvejybos veiklai: 78 % Audito 
Rūmų apklausoje dalyvavusių respon ‑
dentų išreiškė susirūpinimą dėl šių 
vėlavimų, be to, tokias pat abejones 
savo pranešimuose Komisijai išsakė ir 
žvejybos operatorių atstovai.
58 
Audito metu atkreiptas dėmesys į tai, 
kad aplankytos šalys partnerės dėl 
nacionalinių teisinių reikalavimų neno ‑
rėjo arba negalėjo priimti elektroninių 
žvejybos leidimų ir jos visos reikalavo, 
kad, vykdant patikrinimus žvejybos 
metu, būtų pateiktas licencijos origina ‑
las, kuris turi būti laikomas laive.
27 Pastabos
59 
Kaip parodyta 5 diagramoje , nors 
Mozambike ir Seišeliuose delegacijos ir 
žuvininkystės atašė pareigūnai turėjo 
informacijos apie tai, kiek laiko praeina 
nuo operatoriaus pateikto prašymo 
dienos iki dienos, kurią šalis partnerė 
išduoda licenciją, tačiau Madagaskaro 
atveju delegacijos turima informa ‑
cija buvo susijusi tik su laiku, kuris 
praeina nuo dienos, kurią delegacija 
gauna prašymo bylą, iki jos išsiuntimo 
Komisijai dienos. Mauritanijoje nebuvo 
stebėjimo lentelės.
60 
Audito Rūmai atkreipė dėmesį į tai, 
kad kai kuriais atvejais praeidavo labai 
daug laiko kol šalies partnerės valdžios 
institucijos gaudavo prašymą išduoti 
licenciją. Vis dėlto kalbant apie nagri ‑
nėtus protokolus, pažymėtina, kad 
Komisija neturėjo jokios informacinės sistemos, kuri padėtų jai sekti kie ‑
kvieno jos nustatyto prašymų išduoti 
licencijas darbo srauto etapo trukmę 
ir todėl ji negalėjo nustatyti, kuriame 
etape buvo vėluojama nagrinėti prašy ‑
mą (valstybėje narėje, šalyje partnerėje 
ar Komisijoje). Be to, nors žvejybos 
leidimų duomenų bazė, kurią reikalau ‑
jama sukurti pagal Reglamentą (EB) 
Nr. 1006/2008, veikia ir joje pateikiama 
naujausia informacija apie galiojan ‑
čias licencijas, tačiau šioje duomenų 
bazėje nėra pakankamai duomenų, 
kuriais remiantis būtų galima nagri ‑
nėti vėlavimo priežastis. Todėl Audito 
Rūmai negalėjo nustatyti vėlavimo 
priežasčių. 2011 m. paskelbta Žvejybos 
leidimų reglamento peržiūra gali padė ‑
ti nustatyti ir sumažinti procedūrinius 
trūkumus, tačiau Komisija dar neparen ‑
gė galutinio savo pasiūlymo varianto ir 
nepateikė jo pagal bendro sprendimo 
procedūrą.5 diagramaŽinoma licencijų išdavimo proceso trukmė
Operatorius  –  
valstybė narė
Valstybė narė –  
Komisija
Komisija  –
delegacija
Delegacija –  
šalis partnerė
Šalies partnerės 
valdžios institucijos
Šalies partnerės 
delegacija
Komisijos delegacija
Komisija  –  
valstybė narė
Valstybė  narė –  
operatorius
Madagaskaras Nėra duomenų 41 diena Nėra duomenų
Mauritanija Nėra stebėjimo lentelės
Mozambikas Daugiau nei 5 mėn. 1 diena1Nėra duomenų
SeišeliaiNėra duomenų 19 dienų Nėra duomenų
126 dienosNetaikoma (licencija siunčiama tiesiogiai 
operatoriams)
1 Tas faktas, kad žvejybos leidimai buvo išduoti tą pačią dieną, kurią buvo įregistruoti paraiškų dokumentai, kelia abejonių dėl registracijos datos 
patikimumo.
Šaltinis:  Delegacijos ir žuvininkystės atašė pateiktos stebėjimo lentelės.
28 Pastabos
Centrinė sužvejoto kiekio 
stebėjimo sistema nebuvo 
tinkama, nes nepadeda 
laiku nustatyti problemų 
ir teisingai apskaičiuoti 
mokėjimų
61 
Komisijai ir valstybėms narėms reikia 
stebėti ir tikrinti duomenų, susijusių su 
faktiniu sužvejotu kiekiu, tikslumą sie ‑
kiant nustatyti įgyvendinimo proble ‑
mas, sudaryti sąlygas per derybas dėl 
naujų protokolų priimti informacija pa ‑
grįstus sprendimus ir užtikrinti teisingą 
mokėjimų papildomam sužvejotam 
kiekiui apskaičiavimą, jei taip atsitiktų.
62 
Reglamente (EB) Nr. 1006/2008 reika ‑
laujama, kad laivai savo valstybėms na ‑
rėms kas savaitę teiktų duomenis apie 
sužvejotą kiekį. Tuomet, remdamosi šia 
informacija, valstybės narės privalo kas 
mėnesį teikti Komisijai visus duomenis 
apie sužvejotą kiekį ir suskirstyti juos 
pagal žvejybos rajonus visose IEZ (ne ‑
paisant to, ar tai daroma pagal susitari ‑
mą ar kitą įpareigojantį dokumentą) ir 
pagal tarptautinius vandenis. Išsames ‑
nė informacija apie valstybių narių 
vaidmenį šioje srityje pateikta I priede . 
Komisija turėtų tvarkyti sužvejo ‑ 
to kiekio duomenų bazę, kurioje būtų 
pateikiama ši informacija. Pagal minėtą 
reglamentą taip pat reikalaujama, kad 
Komisija tvarkytų žvejybos leidimų 
duomenų bazę, kurią valstybės narės 
turėtų reguliariai atnaujinti.63 
Atliekant auditą ir peržiūrėjus protoko ‑
lus, nustatyti trūkumai, susiję su tuo, 
kaip Komisija tvarko duomenis apie 
sužvejotą kiekį. Audito Rūmai nustatė 
keletą svarbių skirtumų, kai duomenys 
apie sužvejotą kiekį pateikiami iš įvai ‑
rių šaltinių: valstybių narių, Jūrų reikalų 
ir žuvininkystės GD ir ex post  vertinimų. 
Šie skirtumai parodyti 4 lentelėje . 
Komisijos lygmeniu trūko patikimų, 
nuoseklių ir išsamių duomenų apie 
faktiškai sužvejotą kiekį pagal FPA.
64 
Panašius skirtumus Audito Rūmai 
pastebėjo išanalizavę iš valstybių narių 
ir Komisijos gautus duomenis. Šiuos 
skirtumus taip pat galima paaiškinti 
tuo, kad valstybės narės Komisijai 
duomenis apie sužvejotą kiekį siun ‑
tė skirtingais formatais (suskirstytus 
pagal laivus ir rūšis). Paskui Komisija 
rankiniu būdu tvarkė duomenis, tačiau 
neįtraukė jų į centrinę duomenų bazę. 
Komisija neseniai ėmėsi priemonių, 
kad ištaisytų šią situaciją. 2015 m. 
sausio mėn. duomenų tvarkymo 
funkcija buvo perduota už FPA atsakin ‑
gai tarnybai. Be to, buvo konsoliduoti 
ankstesnių laikotarpių duomenys apie 
sužvejotą kiekį, nors šios konsoliduo ‑
tos informacijos nebuvo galima gauti 
audituotų protokolų galiojimo laikotar ‑
piu. Galiausiai Komisija sukūrė duome ‑
nų bazę (kurioje renkami duomenys 
apie sužvejotą kiekį nuo 2013 m.), nors 
audito metu ji neveikė, nes valstybės 
narės dar nebuvo įvykdžiusios jų atas ‑
kaitoms keliamų reikalavimų.
29 Pastabos
65 
Konsoliduotų ir patikrintų duomenų 
trūkumas gali sukelti neigiamų pasek ‑ 
mių. Pavyzdžiui, jeigu galutinis sužve ‑ 
jotas kiekis yra didesnis nei orienta ‑
cinis tonažas, gali būti reikalaujama 
papildomų mokėjimų, todėl šiuo atve ‑
ju kyla finansinė rizika. Tiesą sakant, 
Audito Rūmai jau nustatė atvejį, kai dėl netinkamo sužvejoto kiekio stebėjimo 
Komisija patyrė nenumatytų išlaidų30. 
Be to, reguliarus informacijos apie su ‑ 
žvejotą kiekį stebėjimas ir atnaujinimas 
sudarytų sąlygas panaudoti naujausią 
informaciją priimant sprendimus per 
derybas ir palengvintų šį procesą tais 
atvejais, kai nėra naujausių ex post  
poveikio vertinimų (žr. 49 dalį).30 Kaip nurodyta 2011 m. Audito 
Rūmų ataskaitos 4.46 dalyje 
dėl 2008–2012 m. protokolo su 
Mauritanija. Šiuo atveju 
nacionalinės valdžios 
institucijos informavo 
Komisiją, kad 2010 m. liepos 
31 d. pasibaigusiais metais 
300 000 tonų kvota buvo 
viršyta. Komisija turėjo 
sumokėti Mauritanijai 1,9 mln. 
EUR už 47 346 sužvejotų tonų 
kvotos perviršį. Geresnis 
sužvejoto kiekio stebėjimas 
būtų leidęs Komisijos 
tarnyboms svarstyti galimybę 
imtis prevencinių veiksmų, kad 
nereikėtų papildomai mokėti.4 lentelėJūrų reikalų ir žuvininkystės GD ir ex post  vertinimuose, susijusiuose su Indijos 
vandenyno regiono šalių protokolais, pateiktų duomenų apie sužvejotą kiekį 
skirtumų pavyzdžiai
(tonomis)
2009 2010 2011 2012
Madagaskaras
Iš viso sužvejota pagal ex post  vertinimus 14 596 10 055 10 282 8 053
Iš viso sužvejota pagal Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD 14 653 9 916 9 870 8 083
Skirtumas (t) -57 139 412 -30
Skirtumas (%) 0 % 1 % 4 % 0 %
Mozambikas
Iš viso sužvejota pagal ex post  vertinimus 3 840 4 261 2 330 1 156
Iš viso sužvejota pagal Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD 3 426 4 261 1 442 1 132
Skirtumas (t) 414 0 888 24
Skirtumas (%) 12 % 0 % 62 % 2 %
Seišeliai
Iš viso sužvejota pagal ex post  vertinimus n. d. n. d. 40 545 n. d.
Iš viso sužvejota pagal Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD 23 762 41 668 40 078 34 779
Skirtumas (t) n. d. n. d. 467 n. d.
Skirtumas (%) n. d. n. d. 1 % n. d.
n. d.: nėra duomenų.
Šaltinis:  Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD (DG MARE) audito metu ir ex post  vertinimai.
30 Pastabos
Komisija ir šalys partnerės 
susitarė dėl susijusios 
veiklos, kuri turi būti 
finansuojama naudojant 
sektorinę paramą, tačiau 
trūko veiksmų koordinavimo 
su kitais sektoriaus 
partneriais
66 
Pagal FPA nuostatas jungtinis komi ‑
tetas, atsižvelgdamas į šalių partnerių 
poreikius ir žuvininkystės sektoriaus 
prioritetus, turėtų parengti matricos 
formos daugiametę sektoriaus pro ‑
gramą. Komisijos sektorinės paramos 
valdymo gairėse nurodyta, kad šioje 
matricoje nustatant veiksmus reikėtų 
atsižvelgti į uždavinį gerinti valdymą 
tobulinant veiksmingą žuvininkystės 
sektoriaus valdymo ir kontrolės sis ‑
temą ir tausiai naudoti žuvų išteklius. 
Šioje sektorinės paramos matricoje reikėtų nustatyti aiškius rezultatų, ku ‑
riuos reikia pasiekti įvykdžius sutartus 
veiksmus, vertinimo uždavinius, krite ‑
rijus, procedūras ir rodiklius. Parama 
žuvininkystės sektoriui turėtų būti 
koordinuojama su kitais šalyse partne ‑
rėse veikiančių finansinių partnerių 
veiksmais.
67 
Apsilankę visose keturiose šalyse, 
Audito Rūmai nustatė, kad pasiūlyti 
sektorinės paramos veiksmai derėjo su 
nacionalinėmis strategijomis. Daugu ‑
ma suplanuotų veiksmų buvo susiję su 
valdymu ir investicijomis į žuvininkys ‑
tės sektorių. Tai buvo tinkamas supla ‑
nuotos sektorinės paramos pagrindas 
ir derėjo su ankstesniuose protokoluo ‑
se nustatytais veiksmais. Tai parodyta 
5 lentelėje .
1 nuotrauka. Smulkiosios žvejybos laivų degalinė Seišeliuose
Šaltinis:  Europos Audito Rūmai.
31 Pastabos 5 lentelėPagrindiniai finansuojami veiksmai ir bendros sektorinės paramos (SP) proporcija 
(2013 m. biudžeto išlaidos)
Pagrindiniai 2013  m. suplanuoti veiksmaiMadagaskaras1
SP (%)Mauritanija2 SP (%) 
2012-2013Mozambikas1, 5
SP (%)Seišeliai1
SP (%)
Stebėjimo, kontrolės ir priežiūros veikla 
(patruliavimas, tikrinimai, LSS, ERS)52 % 38 % 7 % 16 %
Stebėjimo, kontrolės ir priežiūros veikla 
(stebėtojai)4 % - 4 % 2 %
Žuvų išteklių moksliniai tyrimai - 3 % 63 % 10 %
Laboratorinė veikla / maisto sauga 
(eksportas)44 % 2 %Praeityje įvykdyti 
veiksmai3 %
Gebėjimų stiprinimas ir dalyvavimas 
susitikimuose- 3 % 22 % 22 %
Su žuvininkystės veikla / sektoriumi tiesio -
giai susijusi infrastruktūra- 53 %38 % ankstesnio proto -
kolo sąskaitos likučio, 
išleista 2012  m.538 %
Su žvejybos veikla nesusijusi infrastruktūra -3,4-46 % ankstesnio proto -
kolo sąskaitos likučio, 
išleista 2012  m.5-
Vietos žuvininkystės sektoriaus paskolų 
fondas- - - 10 %
1 Skaičiavimai pagrįsti biudžeto išlaidomis.
2 Skaičiavimai pagrįsti 2012–2013 m. atliktais mokėjimais.
3 Praeityje įvykdyti veiksmai.
4 Suma nežinoma.
5 ŠP pasiūlyta išlaidų suma neatitinka bendro ES metinio biudžeto.
Šaltinis:  matricos ir veiklos ataskaitos.
68 
Tačiau protokoluose nenustatytos 
veiksmų, kurie turi būti finansuojami 
sektorinės paramos lėšomis, oficialios 
tinkamumo sąlygos. Jungtinių komi ‑
tetų, įsteigtų pagal audituotus Indijos 
vandenyno regiono šalių protokolus, 
posėdžių stenogramose nėra jokių 
įrodymų, patvirtinančių, kad buvo išsamiai aptarti sektorinės paramos 
rezultatams, procedūroms ir rodikliams 
taikomi kriterijai. Pavyzdiniu 2008–
2012 m. protokolu su Mauritanija, 
kuriame nustatytos konkrečios veiklos 
sritys ir rodikliai, nebuvo vadovauja ‑
masi tvirtinant vėlesnius protokolus su 
Indijos vandenyno regiono šalimis.
32 Pastabos
2 nuotrauka. Sektorine parama finansuoti žvejybos mokyklos laivai Seišeliuose
Šaltinis:  Europos Audito Rūmai.
69 
Audito metu taip pat nustatyta, kad 
aplankytose Indijos vandenyno regio ‑
no šalyse buvo silpnai koordinuojama 
žuvininkystės sektoriuje veikiančių vys ‑
tymosi partnerių veikla. Reguliariuose 
koordinavimo posėdžiuose, kuriuose 
dalyvauja ES delegacijos atstovai, 
atsakingi už EPF paramą, ir kiti finansi ‑
niai partneriai, neaptariami sektorinės 
paramos klausimai, be to, šiuose po ‑
sėdžiuose nedalyvauja žuvininkystės 
atašė. Ši situacija susidarė nepaisant 
Kotonu susitarimo nuostatos31, ku‑
rioje darnus žuvininkystės sektoriaus 
vystymasis įvardijamas kaip bendros 
ekonominės plėtros prioritetas.70 
Be to, nė vienoje iš aplankytų šalių 
pagal FPA teikiama sektorinė parama 
kartu su kitais fondais, kuriuos ketina ‑
ma naudoti žuvininkystės sektoriuje, 
nebuvo įtraukta į visuotinę matricą. 
Pavyzdžiui, Mozambike, kuriame 
įvairūs partneriai finansuoja panašius 
veiksmus, yra dvigubo finansavimo 
rizika, visų pirma atsižvelgiant į da ‑
lyvavimą susitikimuose ir tikrinimo 
veiklą. Nors Mozambikas turi parengęs 
visuotinę matricą, tačiau į ją neįtraukti 
nei visi susiję partneriai, nei sektorinė 
parama. Tą patį galima pasakyti ir apie 
Madagaskarą.31 Partnerystės susitarimo tarp 
Afrikos, Ramiojo vandenyno 
bei Karibų jūros valstybių ir 
Europos Sąjungos 23 ir 
23a straipsniai, peržiūrėti 
2010 m. kovo 11 d.
33 Pastabos
Komisijos vykdoma 
sektorinės paramos veiksmų 
kontrolė buvo ribota, o šalių 
partnerių įgyvendinami 
veiksmai kai kuriais atvejais 
skyrėsi nuo sutartų veiksmų
71 
Siekdama įsitikinti, kad pagal FPA 
teikiamos sektorinės paramos sude ‑
damosios dalies uždaviniai yra įgyven ‑
dinami, o ES lėšos naudojamos pagal 
paskirtį, Komisija turėtų atlikti vykdo ‑
mų veiksmų efektyvumo stebėjimą ir 
patikrinti, ar šie veiksmai dera su jung ‑
tinio komiteto patvirtintais veiksmais. 
Siekiant šio tikslo taip pat reikėtų, kad 
šalis partnerė teiktų išsamią informa ‑
ciją, kuria naudodamasis jungtinis 
komitetas galėtų įvertinti remiamais 
veiksmais pasiektus rezultatus ir išlaidų 
efektyvumą. Komisija parengė sektori ‑
nės paramos įgyvendinimo stebėjimo 
gaires. Šiose gairėse nustatyta, kad 
žuvininkystės atašė turi pareigą vietoje 
tikrinti, kaip įgyvendinami veiksmai, 
palaikyti politinį dialogą, stebėti kitų 
finansinių partnerių veiklą ir tvarkyti 
šalies dokumentų bylą.72 
Praktiškai Komisija atlieka sutartų 
sektorinės paramos veiksmų įgyvendi ‑
nimo stebėjimą, kai dalyvauja meti ‑
niuose jungtinio komiteto posėdžiuo ‑
se. Tačiau audituotuose protokoluose 
nenustatyta jokių reikalavimų, taikomų 
konkretiems dokumentams, kuriuos 
šalys partnerės turėjo pateikti stebėji ‑
mo tikslais, juose taip pat nenustatytos 
įgyvendinimo problemų sprendimo 
jungtiniame komitete procedūros. 
Atsižvelgiant į tai, kad protokoluose 
nenustatytos konkrečios stebėjimo 
taisyklės ir kontrolės teisės, sektorinės 
paramos stebėjimo užduotį buvo sudė ‑
tinga įvykdyti. Be to, Indijos vandeny ‑
no regiono šalyse veikiantis žuvinin ‑
kystės atašė neturi reikalingų išteklių, 
kurie padėtų jam vykdyti visapusišką 
stebėjimą penkiose šalyse partnerėse 
(t. y. atlikti remiamų projektų patikras 
vietoje), visų pirma tais atvejais, kai 
sudėtinga bendradarbiauti su valdžios 
institucijomis.
73 
Be sunkumų, kurie kilo dėl to, kad nėra 
išsamios stebėjimo sistemos, Komisijos 
vykdomą sektorinės paramos išlaidų 
kontrolę dar labiau apsunkino tai, kad 
šalių partnerių teikiamą informaciją, iš ‑
skyrus įprastą informaciją apie pasiek ‑
tus rezultatus, ne visada buvo galima 
patikrinti. Tiesą sakant, analizuojant 
biudžetą daugumos veiksmų nebu ‑
vo įmanoma atsekti, todėl Komisijai 
buvo pateiktas ribotas patikinimas dėl 
nurodytų veiksmų faktinio įvykdymo ir 
išlaidų pagrįstumo.
34 Pastabos
74 
Audito Rūmai nustatė, kad jungtinis 
komitetas netikrino sektorinės pa ‑
ramos veiksmų išlaidų efektyvumo, 
išskyrus 2011–2013 m. protokolą 
su Seišeliais. Šiuo konkrečiu atveju 
veiklos auditas atliktas siekiant įver ‑
tinti 2012 m. įgyvendintus sektorinės 
paramos lėšomis finansuotus veiks ‑
mus, kuriems pagal biudžetą buvo 
numatyta skirti 8,45 mln. EUR. Audito 
metu padaryta išvada, kad tinkamai 
įvykdyta tik keletas veiksmų (pvz., 
LSS), kai kurie buvo dar vykdomi (pvz., 
duomenų bazių kūrimas, tyrimai, pra ‑
moninio ir pusiau pramoninio laivyno 
infrastruktūros projektai), o kitų veiks ‑
mų vidutinis užbaigimo lygis buvo 
mažiau kaip 50 % (valdymo planai, 
moksliniai tyrimai) arba jie apskritai 
nebuvo įgyvendinti (pvz., stebėtojų 
dalyvavimas laive, jūrų ryšių įrangos 
įsigijimas, amatininkų žuvininkystės 
infrastruktūros įrengimas ir pan.). 
Audito išvados, įskaitant rekomenda ‑
cijų ir tolesnių veiksmų įgyvendinimo 
pažangą, aptartos kitame jungtinio 
komiteto posėdyje. Mozambiko atveju 
2012–2014 m. protokolo tekste buvo 
nuostata dėl ES finansuojamų investi ‑
cijų ekonomiškumo vertinimo, tačiau 
nerasta jokių įrodymų, patvirtinančių, 
kad šis vertinimas buvo atliktas.75 
Be to, audito metu nustatyta, kad 
Komisija per mažai dėmesio skyrė šalių 
partnerių problemoms, susijusioms 
su sektorinės paramos lėšų įsisavini ‑
mu, kurios turėjo įtakos trijų iš keturių 
audituotų protokolų įgyvendinimui. 
Toliau pateiktoje 6 lentelėje  parodyta 
sektorinės paramos biudžetų neapmo ‑
kėta suma artėjant keturių audituotų 
protokolų galiojimo pabaigai. Nepai ‑
sant didelio neišleistų lėšų kiekio, Ko ‑
misija apie nepanaudotą lėšų sumą ir 
veiksmus, kurie turėjo būti įgyvendinti 
panaudojant šias lėšas, sužinojo tik 
artėjant protokolų galiojimo pabaigai. 
Dėl tokios padėties kyla rizika, kad ša ‑
lys partnerės (visų pirma artėjant pro ‑
tokolo galiojimo pabaigai), siekdamos 
neprarasti skirtų lėšų, išleis sektorinės 
paramos likutį veiksmams, kuriuos 
įgyvendinus būtų įsisavinta didžioji 
dalis neišleistų lėšų, tačiau tie veiksmai 
neatitiks su žuvininkystės valdymo 
gerinimu susijusių FPA prioritetų.6 lentelėNeapmokėta sektorinės paramos suma ankstesnių protokolų galiojimo pabaigoje, 
kuri buvo išleista pagal audito metu galiojusius protokolus
Šalis Madagaskaras Mauritanija Mozambikas Seišeliai
Neapmokėta suma artėjant ankstesnio 
protokolo galiojimo pabaigai (EUR)0 25 000  000 788 555 5 568 928
Likučio dalis, susijusi su bendra 
sektorine parama protokolo galiojimo 
laikotarpiu0 % 38 % 63 % 63 %
Šaltinis:  protokolai, jungtinių komitetų posėdžių stenogramos ir įgyvendinimo ataskaita.
35 Pastabos
76 
Tiesą sakant, audito metu nustatyta, 
kad, nepaisant santykinai skaidrios 
veiksmų atrankos, lėšos buvo panau ‑
dotos nevisiškai pagal paskirtį visose 
audito metu aplankytose šalyse (kaip 
parodyta 2 langelyje ). Vietoj to, kai kuriais atvejais lėšos buvo naudoja ‑
mos kitiems projektams, kurie nebuvo 
susiję su žuvininkystės valdymu kaip 
suplanuoti veiksmai ir skyrėsi nuo Ko ‑
misijos sektorinės paramos įgyvendini ‑
mo gairėse nustatytų veiksmų rūšių.
Sektorinės paramos lėšų, neatsekamų nacionaliniame biudžete arba panaudotų ne 
pagal Komisijos ir šalių partnerių susitarimą, pavyzdžiai
Madagaskaras
Nepaisant nuolatinių delegacijos prašymų nurodyti konkrečią sektorinės paramos biudžeto išlaidų kategoriją, 
lėšų atsekamumas nacionaliniame biudžete nebuvo užtikrintas. ES įnašas ir kitų vystymo partnerių finansavi ‑
mas nacionaliniame biudžete nebuvo priskirti konkretiems veiksmams ir jo nebuvo galima identifikuoti, todėl 
buvo sudėtinga stebėti pervedimus. Dėl atsekamumo stokos taip pat gali būti sudėtinga nustatyti dvigubo 
finansavimo atvejus, susijusius su regionine patikros programa.
Dėl įgyvendinimo problemų Komisija vieniems metams (2011 m.). sustabdė mokėjimus.
Mauritanija
Pagal 2008–2012 m. protokolą šaliai skirta 65 mln. EUR sektorinės paramos lėšų. Nuo 2011 m. iki protokolo ga ‑
liojimo pabaigos 2012 m. liepos mėn. valdžios institucijos nesugebėjo Komisijos pakankamai informuoti apie 
tai, kaip jos naudojo sektorinės paramos lėšas. Tik 2012 m. rugpjūčio mėn., gavusi keletą Komisijos prašymų, 
šalis partnerė atskleidė, kad neišleisti sektorinės paramos asignavimai artėjant protokolo galiojimo pabaigai 
siekė 25 mln. EUR. Apytiksliai 90 % šio likučio buvo skirta infrastruktūros įrenginiams, pvz., uosto infrastruk ‑
tūrai, ir patruliavimo laivui. Iš šios sumos apytiksliai 50 % šalis partnerė išleido negavusi išankstinio Komisijos 
pritarimo.
Mozambikas
Valdžios institucijos biudžete nurodo projekto kodus. Tačiau vien šių kodų nepakanka dvigubo finansavimo 
rizikai sumažinti, kuri gali atsirasti įvairiems finansiniams partneriams finansuojant veiksmus, pvz., stebėtojų 
dalyvavimą, patikros dienas, tarptautinių susitikimų misijų dienas ir pan.
Anksčiau (2007–2011 m.) galiojusio protokolo sektorinės paramos likučio lėšomis finansuoti veiksmai, kurie 
nebuvo įtraukti į daugiametes (2012–2014 m.) arba metines (2012 m.) matricas, todėl jungtinis komitetas jų ne ‑
patvirtino ex ante . Šiuo atveju Komisija nesustabdė mokėjimų. Infrastruktūrai išleista 84 % 2012 m. panaudotų 
lėšų. Komisija apie veiksmų įgyvendinimo faktą buvo informuota tik kartą. Išlaidos ne visada buvo tiesiogiai 
susijusios su Mozambiko žuvininkystės sektoriaus plėtra ar žuvininkystės valdymo gerinimu (46 % 2012 m. 
likučio skirta ministerijos pastato statybai, o 38 % skirti žuvininkystės mokyklos teritorijos aptvėrimui).2 langelis
36 Pastabos
Sektorinei paramai skirti 
Komisijos mokėjimai nebuvo 
susiejami su šalių partnerių 
pažanga įgyvendinant 
sutartus veiksmus
77 
Siekiant taikyti sąlygų laikymosi princi ‑
pą, protokole, užuot nustačius mokėji ‑
mų sustabdymo sąlygą, reikėtų numa ‑
tyti galimybę pakoreguoti mokėjimus 
atsižvelgiant į veiksmų įgyvendinimo 
pažangą arba tais atvejais, kai šalyje 
partnerėje nesivadovaujama patikimo 
finansų valdymo principu.
78 
Audito metu nustatyta, kad protoko ‑
luose nebuvo numatyta galimybė ma ‑
žinti sektorinės paramos sudedamąją 
dalį remiantis šalių partnerių faktine 
pažanga, pasiekta įgyvendinant sutar ‑
tus veiksmus.
79 
Indijos vandenyno regiono šalių audi ‑
tuotuose protokoluose nustatyta, kad, 
pasikonsultavus su jungtiniu komitetu, 
pagal sektorinės paramos sudedamąją 
dalį numatytų lėšų mokėjimas gali būti 
sustabdytas, jeigu įgyvendinti veiks ‑
mai neatitinka pagal biudžetą pareng ‑
tos programos (veiksmai ir finansinis 
vykdymas). Dėl šios sąlygų laikymosi 
apibrėžties Komisijai sudėtinga tinka ‑
mai pasinaudoti sektorinės paramos 
sudedamosios dalies galiojimo sustab ‑
dymo galimybe. Tiesą sakant, faktiškai 
sudedamosios dalies galiojimas buvo 
sustabdytas tik vieną kartą – Mada ‑
gaskare 2011 m. – ir šis atvejis nebuvo 
susijęs su šalies pažanga įgyvendinant 
sektorinę paramą.80 
Komisija, 2013–2014 m. protokole nu ‑
statydama aiškesnes sąlygas, pagerino 
sektorinės paramos sąlygų laikymą ‑
si Mauritanijoje. Visų pirma pirmas 
mokėjimas pagal protokolą priklausė 
nuo ankstesnio protokolo likučio įsi ‑
savinimo, o pagal sektorinės paramos 
sudedamąją dalį mokamos išmokos 
buvo susietos su sutartų veiksmų įgy ‑
vendinimu. Komisija taikė šias nuosta ‑
tas ir neišmokėjo sektorinės paramos 
sudedamosios dalies lėšų, kol susidaręs 
likutis nebuvo visiškai išleistas. Tačiau 
Indijos vandenyno regiono šalių pro ‑
tokoluose nebuvo numatyta galimybė 
išmokėti dalį lėšų.
81 
Naujoje bendroje žuvininkystės politi ‑
koje nustatytas teisių žvejoti ir sek ‑
torinės paramos mokėjimų atsiejimo 
principas32. Tai reiškia, kad sektorinės 
paramos sudedamajai daliai nebetai ‑
koma konkreti mokėjimo data, kuri ga ‑
lioja teisių žvejoti sudedamajai daliai, 
tačiau mokėjimas turėtų būti atlieka ‑
mas iš karto, kai šalys partnerės gali 
įrodyti, kad pasiekė numatytus rezul ‑
tatus. Audito Rūmai mano, kad tai yra 
patobulinimas, susijęs su išankstiniu 
dėmesiu veiksmams. Tačiau šį principą 
trukdo taikyti tai, kad galiojančiuose 
protokoluose vis dar nenumatyta ga ‑
limybė iš dalies sumažinti mokėjimus 
tais atvejais, kai rezultatai pasiekiami 
tik iš dalies, o numatyta tik galimybė 
Komisijai sustabdyti mokėjimus, kai 
rezultatai nėra patenkinami.32 Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 
32 straipsnyje nustatyta, kad 
sektorinė parama teikiama, 
jeigu pasiekiami konkretūs 
rezultatai ir ji papildo 
atitinkamoje trečiojoje šalyje 
įgyvendinamus plėtros 
projektus ir programas bei yra 
su jais suderinama. Sektorinė 
parama turėtų būti atsieta nuo 
mokėjimų už teisę naudotis 
žuvų ištekliais. Sąjunga 
reikalauja, kad būtų pasiekti 
konkretūs rezultatai, kurie yra 
būtina finansinės paramos 
mokėjimų sąlyga, ir atidžiai 
stebi pažangą.
37 Pastabos
82 
Audito metu taip pat nustatyta, kad 
pagal FPA teikiamos sektorinės para ‑
mos valdymo veiksmai (kuriuos atlieka 
Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD) ir EPF 
biudžeto paramos mokėjimai (kuriuos 
vykdo Tarptautinio bendradarbiavimo 
ir vystymosi GD) nevisiškai suderinti. 
Sektorinė (FPA) ir biudžeto parama 
(EPF) pagrįsta vienoda koncepcija, 
kadangi išmokos mokamos tiesiogiai 
šalių partnerių valdžios institucijoms 
atsižvelgiant į įvairiose iš anksto nu ‑
statytose srityse pasiektą pažangą. Kai 
kuriais atvejais EPF mokėjimus Komisija 
vėlavo sumokėti dėl įvairių problemų, 
susijusių su politine padėtimi arba 
viešųjų finansų valdymu. Jūrų reika ‑
lų ir žuvininkystės GD nesivadovavo 
panašiu požiūriu į sektorinės paramos 
mokėjimus. 3 langelyje  parodyti šie 
nesuderinamumo atvejai Madagaskare 
ir Mozambike.83 
Kitaip nei ES biudžeto paramos 
gairėse33, protokoluose nenustatytos 
taisyklės, susijusios su šalies partnerės 
biudžeto skaidrumu. Nors Mozambikas 
ėmėsi pagirtinos iniciatyvos biudže ‑
te nustatyti projektų veiksmų kodą, 
tačiau kitose trijose aplankytose šalyse 
buvo sudėtinga atsekti lėšų judėjimą, 
o tai turėjo įtakos paramos mato ‑
mumui ir galimybei vėliau atlikti ES 
sektorinės paramos lėšų panaudojimo 
stebėjimą. Faktas, kad protokoluose iš 
šalių partnerių nereikalaujama užti ‑
krinti lėšų atsekamumą ir skaidrumą, 
yra nesuderinamas su Kotonu susitari ‑
me nustatytais reikalavimais, taikomais 
su sektoriaus reformomis susijusiai 
biudžeto paramai.
ES mokėjimų nesuderinamumas šalyse partnerėse
Madagaskare nuo 2010 m. iki 2014 m. gegužės mėn., atsižvelgiant į Kotonu susitarimo 96 straipsnį arba lau ‑
kiant, kol bus įgyvendintos su žmogaus teisėmis, demokratijos principais ir teisine valstybe susijusios tinka ‑
mos priemonės, beveik visa ES finansinė parama buvo sustabdyta. Vis dėlto mokėjimai pagal FPA toliau buvo 
mokami.
Mozambike vieną pagal biudžetą teikiamos paramos mokėjimą buvo vėluojama sumokėti septynis mėnesius ir 
jis sumokėtas tik tada, kai Tarptautinio valiutos fondo / bendrojo biudžeto paramą mokančių donorų prašymu 
vyriausybė išsprendė problemą, kuri darė neigiamą poveikį nacionalinių viešųjų finansų skaidrumui. Vis dėlto 
pagal FPA teikiama sektorinė parama šiuo laikotarpiu buvo toliau mokama.
Šaltinis:  Europos Audito Rūmai, informacija pagrįsta Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD ir Tarptautinio bendradarbiavimo ir vystymosi GD pateik ‑
tais duomenimis.3 langelis33 Biudžeto paramai taikomi 
tinkamumo kriterijai (2012 m. 
Biudžeto paramos gairių 
5.1 skiltis). Du iš numatytųjų 
reikalavimų yra:  
– geras viešųjų finansų 
valdymas arba patikimos ar 
susijusios programos šiam 
valdymui gerinti parengimas;  
– skaidrumas ir biudžeto 
priežiūra.  
Be to, Kotonu susitarimo 
61 straipsnio 2 dalyje 
nustatyta, kad: „Tiesioginę 
paramą iš biudžeto 
makroekonomikos ar sektorių 
reformoms galima skirti tada, 
jei: <...> c) viešųjų finansų 
valdymas yra pakankamai 
skaidrus, patikimas ir 
veiksmingas.“
38
 Išvados ir rekomendacijos
84 
ES ir jos šalių partnerių žuvininkystės 
partnerystės susitarimai (FPA) sudaro 
sąlygas ES žvejybos laivynams žvejo ‑
ti šalių partnerių vandenyse ir remti 
darnų šių šalių nacionalinių žuvinin ‑
kystėse sektorių vystymąsi. Audito 
Rūmai, nagrinėdami derybų dėl FPA 
ir jų protokolų procesą, teisių žvejoti 
įgyvendinimą ir paramos nacionali ‑
niam žvejybos sektoriui panaudojimą, 
aiškinosi, ar Komisija tinkamai valdo 
FPA. Atlikus auditą prieita prie išvados, 
kad Komisija iš esmės tinkamai valdo 
FPA, tačiau vis dar yra keletas sričių 
(visų pirma susijusių su įgyvendinimu), 
kurias galima tobulinti.
85 
Derybų dėl FPA ir su jais susijusių pro ‑
tokolų procesas yra ilgas ir sudėtingas, 
tačiau Komisija sėkmingai įveikė šiuos 
sunkumus ir, išskyrus keletą atvejų, 
sugebėjo išvengti ES laivyno žvejybos 
veiklos sutrikimų. Vis dėlto audito 
metu nustatyta įvairių trūkumų, susi ‑
jusių su tuo, kaip Komisija vadovavo 
derybų procesui (17–25 dalys).
86 
Siekdama užtikrinti Europos lai ‑
vyno veiklos tęstinumą, Komisija 
gali pasinaudoti Reglamento (EB) 
Nr. 1006/2008 9 straipsnyje jai suteikta 
galimybe leisti laivams atitinkamoje 
trečiojoje šalyje per Komisiją teikti pra ‑
šymus išduoti žvejybos leidimus iki bus 
pasirašytas naujas protokolas. Tačiau 
ši reglamentuose nustatyta galimybė nesuderinama su kitu reguliavimo 
reikalavimu, t. y. „išimties sąlyga“ ir dėl 
jos taikymo atsirado nesusipratimų 
tarp šalies partnerės ir Komisijos (22 ir 
23 dalys).
87 
Komisijos FPA plėtros strategija yra 
svarbi atsižvelgiant į ES laivyno po ‑
reikius ir prioritetus. Tačiau to paties 
regiono FPA, dėl kurių susitarta, tar ‑
pusavio papildomumą ir nuoseklumą 
galima padidinti, kad būtų kuo labiau 
išnaudotos FPA suteikiamos galimybės 
gerinti žuvininkystės valdymą regiono 
lygmeniu (26–28 dalys).
88 
Vienas iš pagrindinių FPA tikslų yra 
susijęs su pertekliaus išteklių žvejyba. 
Tačiau paaiškėjo, kad šį tikslą labai 
sunku praktiškai įgyvendinti dėl to, kad 
nėra patikimos informacijos apie žuvų 
išteklius ir vidaus žvejybos laivynų arba 
kitų užsienio laivynų, kuriems šalys 
partnerės taip pat suteikė teises žvejo ‑
ti, žvejybos pastangas (29–32 dalys).
39 Išvados ir rekomendacijos
89 
Faktinės už toną žuvies patirtos vie ‑
neto išlaidos dažnai buvo didesnės, 
palyginti su bazine vieneto kaina. 
Nors derybų metu buvo atsižvelgta 
į ankstesniuose protokoluose nurodytą 
sužvejotų žuvų kiekį, daugumoje nau ‑
jausių protokolų nustatytas sutartinio 
orientacinio tonažo dydis dažnai išliko 
didesnis, todėl paprastai jis nebuvo 
išnaudojamas. Tačiau, nepaisant žvejy ‑
bos galimybių panaudojimo, turi būti 
išmokėtas visas ES finansinis įnašas. 
Nepakankamą protokolais suteikia ‑
mų galimybių išnaudojimą ir su tuo 
susijusias dideles išlaidas iš dalies būtų 
galima paaiškinti techninėmis sąlygo ‑
mis, dėl kurių susitarta su šalimis part ‑ 
nerėmis, siekiant atitikti jų nacionali ‑
nius teisės aktus ar užtikrinti žvejybos 
veikos tvarumą (33–46 dalys).
90 
Nepriklausomų e x post  vertinimų nau ‑
da priimant sprendimus per derybų 
procesą neišnaudojama, nes informaci ‑
ja apie protokolo panaudojimo lygius – 
neišsami, jų palyginamumas  – prastas, 
o esminės analizės apie FPA veiksmin ‑
gumą nėra (48–53 dalys).1 rekomendacija.  
Derybos dėl FPA
Ateityje, derėdamasi dėl protokolų ir susita ‑
rimų, Komisija turėtų:
a) peržiūrėti neįsigaliojusius susitarimus 
ir apsvarstyti, kaip išspręsti žvejybos 
veiklos nutraukimo pagal nustatytą 
išimties sąlygą klausimą, atsižvelgiant 
į Bendros žuvininkystės politikos 
principus. Be to, Komisija turėtų pa ‑
tikslinti ir į protokolus įtraukti tinkamas 
nuostatas, siekiant užtikrinti žvejy ‑
bos operacijų tęstinumą tarp dviejų 
protokolų; siūlyti teisės aktų leidėjams 
nuorodą į išimties sąlygą pateikti tik 
protokoluose, o ne susitarimuose. To ‑
kiu atveju išimties sąlyga būtų taikoma 
tik galiojantiems protokolams;
b) parengti regionines žuvininkystės plė ‑
tojimo valdymo strategijas ir užtikrinti, 
kad protokolai, dėl kurių susitarta tame 
pačiame regione, derėtų su atitinkama 
regionine strategija ir kitais ES fondais;
c) derėdamasi dėl naujuose protokoluose 
numatomų žvejybos galimybių, atsi ‑
žvelgti į ankstesnių protokolų panau ‑
dojimo rodiklius ir riboti įsipareigojimą 
mokėti už nepanaudotas žvejybos 
galimybes ir pasistengti geriau susieti 
mokėjimus už prieigos teises ir faktinį 
sužvejotų žuvų kiekį, užtikrinant, kad 
nėra neigiamo poveikio žvejybos 
veiklai;
d) geriau išanalizuoti galimą SFPA sąlygų 
poveikį protokolo naudojimui ir kartu 
užtikrinti abipusę naudą ES ir atitin ‑
kamoms šalims partnerėms; Komisija 
tai galėtų daryti konsultuodamasi su 
suinteresuotaisiais subjektais siekdama 
nustatyti, kokiais atvejais būtina atlikti 
išsamesnius esminių sąlygų vertinimus;
e) daugiau dėmesio skirti ex post  vertini ‑
mams, kad būtų atlikta nuosekli ir pa ‑
lyginama viešųjų pinigų, išleistų pagal 
protokolus, duodamos grąžos analizė 
bei išsami ir kritiška jų veiksmingumo 
ES ir atitinkamai šaliai partnerei 
analizė.
40 Išvados ir rekomendacijos
91 
Atlikus auditą taip pat prieita prie 
išvados, kad galimybės žvejoti sąlygų 
įgyvendinimo ir sektorinės paramos 
sudedamųjų dalių valdymas nebuvo 
pakankamai patikimas.
92 
Licencijų išdavimo procesas ilgas ir 
sudėtingas, o dėl vėlavimų laivyno 
žvejybos veikla gali tapti problemiška 
arba sumažėti jos mastas. Tačiau Komi ‑
sija neturi informacinės sistemos, kuri 
padėtų jai stebėti įvairius licencijos 
prašymo nagrinėjimo proceso etapus 
ir todėl tampa dar sunkiau nustatyti 
vėlavimo priežastis ir tobulintinas sritis 
(55–60 dalys).
93 
Nepaisant naujausių Komisijos inicia ‑ 
tyvų, duomenų apie sužvejotą kiekį 
tvarkymas turėjo trūkumų, kadangi ne ‑
buvo patikimos, nuoseklios ir išsamios 
informacijos (61–65 dalys).2 rekomendacija. 
Galimybės žvejoti sąlygų 
valdymas
Komisija nedelsdama turėtų:
a) nustatyti kiekvieno licencijų 
išdavimo proceso etapo, įskaitant 
valstybių narių, šalių partnerių ir 
Komisijos tarnybų skiriamą laiką, 
stebėjimo procedūras, kad išsi ‑
aiškintų ir ištaisytų šio proceso 
trūkumus;
b) skatinti priimti elektronines licenci ‑
jas arba parengti visą licencijos ga ‑
liojimo laikotarpį leidimus turinčių 
laivų sąrašus;
c) užtikrinti, kad nauja sužvejoto 
kiekio duomenų baze visapusiškai 
naudotųsi vėliavos valstybės narės 
ir joje būtų pateikiami patikimi 
duomenys apie sužvejotą kiekį, ku ‑
riuos galima apibendrinti, stebėti ir 
nuolat atnaujinti.
94 
Sektorinės paramos lėšomis finan ‑
suojamas veiksmų planavimas pa ‑
laipsniui gerėjo. Tačiau Komisijos 
vaidmuo atliekant šios sudedamosios 
dalies įgyvendinimo stebėjimą vis 
dar ribotas. Nebuvo aiškios sistemos, 
be to, nebuvo jokių finansuojamų 
veiksmų tinkamumo ir atsekamumo 
taisyklių ar ataskaitų teikimo reikala ‑
vimų. Todėl buvo nustatyti atvejai, kai 
šalys partnerės įgyvendino kitokius 
veiksmus nei tie, kuriuos jos suplanavo 
kartu su Komisija, ir dėl šios priežasties 
vėliau kilo rizika sektorinės paramos 
sudedamosios dalies veiksmingumui 
(66–76 dalys).
41 Išvados ir rekomendacijos
95 
Galiausiai protokoluose numatyta ga ‑
limybė sustabdyti sektorinės paramos 
mokėjimus, tačiau nenumatyta, kad, 
atsižvelgiant į faktinį sutartų veiksmų 
įgyvendinimo arba pasiektų rezulta ‑
tų lygį, mokėjimus galima sumažinti. 
Be to, sektorinės paramos mokėjimų 
sąlygos skiriasi nuo EPF biudžeto para ‑
mos sąlygų, todėl kartais gali atsirasti 
nenuoseklumo (78–83 dalys).3 rekomendacija. 
Sektorinės paramos 
valdymas
Komisija nedelsdama turėtų:
a) pasiūlyti naujuose protokoluose 
nustatyti tinkamumo reikalavimus 
siekiant įvertinti veiksmus, kuriuos 
planuojama finansuoti sektorinės 
paramos lėšomis (kiti reikalavimai 
galėtų būti susiję su atsekamumu, 
atranka, ataskaitų teikimu, veiklos 
rezultatų vertinimu bei Komisijai 
suteikiamomis kontrolės teisėmis);
b) užtikrinti veiksmingą FPA sektori ‑
nės paramos teminį koordinavimą 
su kitais vystymosi partneriais, 
vykdančiais veiklą žuvininkystės 
sektoriuje;
c) užtikrinti, kad sektorinės paramos 
išmokos derėtų su kitais biudžeto 
paramos mokėjimais ir būtų pa ‑
grįstos šalių partnerių rezultatais, 
pasiektais įgyvendinant bendrai 
sutartų veiksmų matricą.
Šią ataskaitą priėmė I kolegija, vadovaujama Audito Rūmų nario Augustin KUBIK, 
2015 m. liepos 15 d. Liuksemburge įvykusiame posėdyje.
 Audito Rūmų vardu
 Pirmininkas
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
42
 Priedai
Papildoma informacija apie derybas dėl žvejybos partnerystės susitarimų ir jų 
įgyvendinimąI priedasĮvadas
01 
Rengdamos FPA, ES ir jos šalys partnerės derasi dėl susitarimo ir jį įgyvendi ‑
nančių protokolų. Šiame susitarime nustatyta ilgalaikio bendradarbiavimo 
žuvininkystės sektoriuje sistema, įskaitant bendruosius principus ir standar ‑
tus, kuriais reglamentuojama ES laivų teisių žvejoti vandenyse, kurie priklauso 
šalių partnerių jurisdikcijai, tvarka. Protokoluose nustatytos išsamios nuosta ‑
tos ir sąlygos, susijusios, pvz., su žvejybos galimybėmis ir rūšimis, finansiniu 
įnašu (susijusiu tiek su teisėmis žvejoti, tiek su sektorine parama), laivų savi ‑
ninkų mokėtinų mokesčių dydžiu, laivų, kuriems suteikiamas leidimas žvejoti, 
skaičiumi bei dydžiu ir konkrečiomis vietomis, kuriose jiems leidžiama žvejoti.
Įsipareigojimai
02 
FPA centralizuotai valdo Komisija naudodama tiesioginio valdymo priemones. 
Taryba suteikia Komisijai, kuriai atstovauja Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD, 
įgaliojimus pradėti ES vardu derybas dėl kiekvieno naujo susitarimo ar proto ‑
kolo peržiūros. Įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, turi būti sudarytas susitarimas 
ir protokolas (jį sudaro Taryba, pritarus Europos Parlamentui). Įsigaliojus susi ‑
tarimui, derybos dėl protokolų paprastai rengiamos kas trejus–šešerius metus 
atsižvelgiant į tai, kaip susitarta su šalimi partnere.
03 
Atsakomybė už kasdienį FPA valdymą tenka Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD 
centriniams biurams ir šešiems žuvininkystės atašė pareigūnams, kurių parei ‑
ga − imtis tolesnių veiksmų ir palaikyti nuolatinį ryšį su šalimis partnerėmis.
04 
Šalys partnerės privalo laikytis apsaugos ir valdymo priemonių ir jas vykdyti, 
taip pat turi sukurti veiksmingus mechanizmus, kurie būtų naudojami žvejy ‑
bos laivų veiklai stebėti ir tikrinti. Vis dėlto, ES ir valstybės narės, su kurių vė ‑
liava plaukioja laivai1, turi vykdyti veiksmingą savo laivų kontrolę ir užtikrinti, 
kad jie įvykdytų visus savo įsipareigojimus, visų pirma susijusius su duomenų 
apie sužvejotą kiekį ir LSS duomenų rinkimu.1 Vėliavos valstybė yra laivo 
registracijos valstybė.
43 Priedai
Derybos dėl FPA
05 
Derybų procesą sudaro įvairūs etapai, tačiau, siekdama užtikrinti laivyno veik ‑ 
los tęstinumą, Komisija derybų dėl naujo protokolo procesą turi pradėti ne 
vėliau kaip likus apytiksliai vieniems metams iki esamo protokolo galiojimo 
pabaigos. Komisijai pristačius iniciatyvą, Taryba jai suteikia įgaliojimus ir pas ‑
kui rengiami vienas arba daugiau Komisijos ir šalies partnerės derybų etapų. 
Šių derybų proceso pabaigoje Komisija ir atitinkama šalis partnerė parafuoja 
susitarimą, kurį vėliau patvirtina ir pasirašo Taryba ir šalis partnerė. Taigi, prieš 
oficialiai ratifikuojant protokolą, jei šalys dėl to susitaria, jį galima taikyti lai ‑
kinai. Protokolą ratifikuoja šalis partnerė, o Europos Parlamentas duoda savo 
sutikimą sudaryti protokolą, kuris paskui įsigalioja.
Žvejybos leidimai
06 
Žvejybos leidimų reglamente (EB) Nr. 1006/2008 reikalaujama, kad Komisija 
tvarkytų licencijų duomenų bazę, kurioje valstybės narės, turinčios pareigą 
tikrinti operatorių pateiktų prašymų išduoti licencijas tinkamumą, reguliariai 
atnaujintų duomenis. Šie prašymai vėliau persiunčiami Komisijai, kad ji juos 
patikrintų. Komisija per delegaciją perduoda prašymus šalims partnerėms. Kai 
šalis partnerė išduoda leidimą, pradinis dokumentas per delegaciją grąžina ‑
mas Komisijai ir valstybėms narėms.
Jungtiniai komitetai
07 
Pagal susitarimus numatyta įsteigti jungtinius komitetus, kurie vykdytų kiek ‑ 
vieno FPA taikymo stebėjimą. Kiekvieną jungtinį komitetą sudaro Komisijos ir 
atitinkamos šalies partnerės atstovai, ir jis privalo stebėti, kaip įgyvendinami 
FPA, juos aiškinti ir taikyti, rengti metines ir daugiametes sektorinės paramos 
sudedamosios dalies programas ir vertinti jų įgyvendinimą, palaikyti ryšius 
abiem pusėms svarbiais žuvininkystės klausimais, būti taikaus bet kokių ginčų 
dėl FPA aiškinimo ar taikymo sprendimo forumu ir prireikus iš naujo įvertinti 
žvejybos galimybių, įskaitant galutinį finansinį įnašą, lygį.I priedas
44 Priedai
Žuvininkystės atašė
08 
Žuvininkystės atašė atstovauja Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD šalyse part ‑ 
nerėse ir tiesiogiai stebi, kaip įgyvendinami protokolai. Žuvininkystės atašė 
prisideda rengiant derybas ir jungtinio komiteto posėdžius, palaiko ryšius 
su nacionalinėmis valdžios institucijomis, tikrina, ar tinkamai įgyvendinamos 
protokolų ir sektorinės paramos nuostatos, reguliariai teikia ataskaitas Jūrų 
reikalų ir žuvininkystės GD, analizuoja dokumentus ir dalyvauja RFMO moks ‑
liniuose susitikimuose, stebi, kaip tarptautiniu lygmeniu sprendžiami su Jūrų 
reikalų ir žuvininkystės GD politika susiję klausimai, stebi kitų žuvininkystės 
sektoriaus partnerių veiklą ir rengia atnaujintas visų ES finansuojamų projek ‑
tų bylas.
09 
Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD šiuo metu turi šešis žuvininkystės atašė parei ‑
gūnus: vieną − Indijos vandenyno regione2, keturis − vakarų Afrikos (vidurio 
Atlanto) regione3 ir dar vieną atašė, atsakingą už Ramiojo vandenyno regioną 
ir Kiribatį.
Valstybių narių vykdomas stebėjimas
10 
Valstybės narės, naudodamosi savo žuvininkystės stebėjimo centrais, stebi 
savo laivynų veiklą ir tokios veiklos teisėtumą. Jos taip pat per ERS renka duo ‑
menis apie savo laivynų sužvejotą kiekį. Valstybės narės šiuos duomenis apie 
sužvejotą kiekį, įskaitant per LSS pateiktą informaciją apie žvejybos rajonus, 
siunčia Komisijai. Kalbant apie protokolus dėl tunų žvejybos, pažymėtina, kad 
valstybių narių mokslo institutai pasibaigus metams pagal savo nustatytas 
mokslines procedūras tvirtina metinius duomenis apie sužvejotą kiekį. Meti ‑
niai konsoliduoti duomenys apie sužvejotą kiekį, laikantis protokolo sąlygų, 
naudojami nustatant galutinius mokesčius, dėl kurių tariamasi su šalimis 
partnerėmis, aptariant su šalimis partnerėmis FPA panaudojimą ir mokėjimų 
klausimą, kai orientacinis tonažas viršijamas. Patvirtinti metiniai duomenys 
apie sužvejotą kiekį taip pat siunčiami atitinkamoms RFMO, kad jos galėtų 
įvykdyti ES ataskaitų teikimo reikalavimus.2 Šis žuvininkystės atašė dirba 
Mauricijuje esančioje 
delegacijoje ir yra atsakingas 
už penkis susitarimus, 
galiojančius Indijos 
vandenyno regiono šalyse 
(Komoruose, Mozambike, 
Mauricijuje, Madagaskare ir 
Seišeliuose).
3 Vienas atašė yra atsakingas už 
Žaliąjį Kyšulį, Dramblio Kaulo 
Krantą, Senegalą ir Bisau 
Gvinėją, kitas – už San Tomę ir 
Prinsipę ir Gaboną, dar 
kitas – už Mauritaniją, 
o ketvirtasis – už Maroką.I priedas
45 Priedai
2015 m. galiojantys žvejybos partnerystės susitarimaiII priedas
Šalis Rūšys LaikotarpisBendras ES 
įnašas
(EUR)Sektorinė 
parama
(EUR)Teisės 
žvejoti
(EUR)Orientacinis tonažas
Žaliasis Kyšulys1TunaiLaikinas taikymas nuo 2014.12.23, 
2014.12.23–2018.12.22525 000 262 500 262 500 5 000 ir laivų skaičius
Komorai Tunai 2014.1.1–2017.1.1 600  000 300 000 300 000 6 000
Dramblio Kaulo Krantas Tunai 2013.7.1–2018.6.30 680 000 257 500 422 500 6 500
Gabonas Tunai 2013.7. 24 –2016.7. 2 3 1 350 000 450 000 900  000 20 000
GrenlandijaMišrus 
susitarimas2013.1.1–2015.12.31 17 847 244 2 743 041 15 104 203 Menkė – 2 200, pelaginis jūrinis ešerys – 3000, priedugnio jūrinis ešerys – 
2 000, juodasis otas – (vakarai) 2 500, juodasis otas –  (rytai) 4 315, kre -
vetės – (vakarai) 3 400, krevetės –  (rytai) 7 500, Atlanto otas – (vakarai) 
200, Atlanto otas – (rytai) 200, paprastoji stintenė 60 000, snieginis krabas 
250, grenadierius – (vakarai) 100, grenadierius –  (rytai) 100
Bisau GvinėjaMišrus 
susitarimas2014.11.24–2017.11.23 9 200 000 3 000  000 6 200 000 Krevetės, priedugnio žuvys, galvakojai ir tunai. Orientacinio tonažo nėra. 
Tik laivų skaičius ir pasauliniai ištekliai
Kiribatis Tunai 2012.16.9–2015.9.15 1 325 000 350 000 975 000 15 000
Madagaskaras Tunai 2013.1.1–2014.12.31 1 566 250 700 000 866 250 15 750
Mauricijus Tunai 2014.1.28–2017.1.27 660 000 302 500 357 500 5 500
MarokasMišrus 
susitarimas2014.7.15 –2018.7.14 30 000 000 14 000  000 16 000  000 Pelaginės žuvys, priedugnio žuvys ir tunai. 80 000 pelaginių žuvų. Kitoms 
rūšims orientacinis tonažas netaikomas. Tik laivų skaičius ir pasauliniai 
ištekliai
Mozambikas Tunai 2012.2.1–2015.1.31 980 000 460 000 520 000 8 000
San Tomė ir Prinsipė Tunai 2014.5.23–2018.5.22 710 000 325 000 385 000 7 000
Senegalas1Tunai 2014.11.20 –2019.11.19 1 738 000 750 000 988 000 14 000
Seišeliai1Tunai 2014.1.18–2020.1.17 5 116 666 2 533  333 2 583 333 50 000
Bendri metiniai 
mokėjimai72 298 160 26 433 874 45 864 286 
Su šalimis, su kuriomis buvo atidėtos derybos, sudaryti paskutiniai protokolai
Mauritanija2 Mišrus 
susitarimas2012.12.16 –2014.12.15 70 000  000 3 000  000 67 000  000 Vėžiagyviai – 5 000 (kvota), jūrų lydekos –  4 000 (kvota), priedugnio 
žuvys, išskyrus jūrų lydekas, kurios žvejojamos žvejybos įrankiais (išskyrus 
tralerius) –  2 500 (kvota), tunus žvejojantys laivai-šaldikliai 5 000, tunų 
žvejybos laivas su kartinėmis ūdomis ir vandens paviršiuje ilgosiomis 
ūdomis žvejojantys laivai – 10 000, pelagines žuvis žvejojantys trale -
riai-šaldikliai 285 000 (kvota), krabų žvejyba 200 (kvota), pelagines žuvis 
žvejojantys laivai be šaldiklių 15000 (kvota)
Mozambikas Tunai 2012.2.1– 2015.1.31 980 000 460 000 520 000 8 000
1 Finansinis įnašas už teises žvejoti apskaičiuotas kaip metinių mokėjimų vidurkis.
2 Europos Komisijos ir Mauritanijos derybos, siekiant sudaryti naują protokolą, buvo sėkmingai baigtos 2015 m. liepos 10 d. Šio ketverių metų protokolo suma sudaro 59,125 
milijono eurų per metus. Jį vis dar turi patvirtinti Taryba, pritarus Europos Parlamentui.
Šaltinis:  Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD interneto svetainė ir Reglamentas.
46 Priedai
Žvejybos partnerystės susitarimaiIII priedas
ES vandenys
Šiaurės susitarimaiGrenlandija
18
Madagaskaras
1,5Marokas
30
Mauritanija
-
Žaliasis Kyšulys
0,5
Gabonas
1,4Bisau Gvinėja
9Seišeliai
5Kiribatis
1,3
Mišrus susitarimas Tunų susitarimas irGambija
-
Dramblio
Kaulo Krantas
0,7Saliamono Salos
-Mikronezija
-
Senegalas
1,8Komorai
0,6
Mauricijus
0,7Mozambikas
- -San Tomė
ir Prinsipė
0,7Pusiaujo
Gvinėja
-Šalys su susitarimais, bet be galiojančių 
protokolų:
Pusiaujo Gvinėja, Gambija, Mauritanija1, 
Mikronezija, Mozambikas, Saliamono 
salos.
1 Europos Komisijos ir Mauritanijos derybos, 
siekiant sudaryti naują protokolą, buvo 
sėkmingai baigtos 2015 m. liepos 10 d. Šio ketverių metų protokolo suma sudaro59,125 milijono eurų per metus. Jį vis dar turi patvirtinti Taryba, pritarus Europos Parlamentui.2015 m. galiojantis žvejybos partne-
rystės susitarimas:2015 m. galiojantis žvejybos partnerystės susitarimas:
Grenlandija, Bisau Gvinėja, Marokas.
Susitarimo 
tipasŠalis (neįsigaliojęs susitarimas)Susitarimo 
tipasES įnašas 2015 m. 
milijonais eurųŠalisŽaliasis Kyšulys, Komorai, Dramblio 
Kaulo Krantas, Gabonas, Kiribatis, Madagaskaras, Mauricijus, San Tomė ir Prinsipė, Senegalas, Seišeliai.
Šaltinis:  Pagrįsta Flandrijos jūrų instituto žemėlapiu, 2015 m. MarineRegions.org. Prieiga: http://www.marineregions.org , 2015 04 20.
47
VI
Kai taikytina, ši sąvoka reiškia, kad pakrantės valsty ‑
bės nustatyti valdymo tikslai, valdymo priemonės 
ir dalijimosi tarp įvairių suinteresuotųjų subjektų 
schemos yra aiškiai nurodytos ir gerai žinomos, kaip 
yra mišrių susitarimų su Grenlandija, Maroku, Mauri ‑
tanija ir Bisau Gvinėja atveju.
Kalbant apie susitarimus dėl tunų žvejybos, žve ‑
jybos galimybės nustatomos remiantis valdymo 
tikslais ir priemonėmis, patvirtintomis atitinkamų 
regioninių žuvininkystės valdymo organizacijų 
(angl. regional fisheries management organization , 
RFMO), įgaliotų šias užduotis vykdyti regiono mastu, 
ir atsižvelgiant į RFMO mokslinį darbą ir patarimus.
VII
Komisija atsižvelgia į tai, kiek anksčiau panaudo ‑
tos žvejybos galimybės, taip pat į išorės veiksnius, 
galinčius daryti poveikį žvejybos galimybių panau ‑
dojimui, atsižvelgiant į galimą sužvejojamą kiekį ir 
jo kintamumą.
FPA dėl tunų žvejybos protokoluose nustatytas 
orientacinis leidžiamas sužvejoti kiekis – tai nėra 
leidžiamo sužvejoti kiekio riba – yra pagrįstas anks ‑
čiau nurodytu ES žvejybos laivynų sužvejotu kiekiu. 
Orientacinis tonažas, dėl kurio susitarta atitinka ‑
muose protokoluose, t. y. esminė būtina mūsų part ‑ 
nerėms nustatoma sąlyga, yra teisinis pagrindas, 
kuriuo remiantis mokamas ES įnašas už galimybę 
žvejoti. Tačiau nustatant tokį orientacinį leidžiamą 
sužvejoti kiekį reikia atsižvelgti ir į didelį sužvejo ‑
jamo kiekio kintamumą įvairiais metais ir įvairiuose 
rajonuose dėl to, kad kasmet kinta toli migruojančių 
rūšių pasiskirstymas ir gausa.
Kalbant apie galimo per menko žvejybos galimybių 
panaudojimo ir labiau ribojančių techninių apsau ‑
gos priemonių įdiegimo ryšį, reikia nepamiršti, kad 
dėl tokių techninių apsaugos priemonių susitaria 
abi šalys, kad būtų užtikrintas tausus įvairių išteklių 
naudojimas, sumažintas žvejybos veiklos poveikis 
jūrų ekosistemoms ir išvengta atviroje jūroje žve ‑
jojančių užsienio pramoninių laivynų ir pakrantės 
valstybės priekrantėje žvejojančių smulkiųjų žvejų 
konfliktų.Santrauka
I
Įvykdžius bendros žuvininkystės politikos (BŽP) 
reformą tausios žvejybos partnerystės susitarimai 
pirmiausia yra priemonė, kuria siekiama gerinti žve ‑
jybos valdymą pakrantės šalių partnerių išskirtinėje 
ekonominėje zonoje (IEZ), taikant tokius pat princi ‑
pus, kokie taikomi ES. Tuo siekiama užtikrinti tausų 
išteklių naudojimą ir kartu remti mūsų partnerių 
pajėgumą plėtoti savo žvejybos sektorių.
Susitarimai grindžiami geriausiais galimais moksli ‑
niais patarimais, yra visiškai skaidrūs ir nediskrimi ‑
naciniai. Šie principai nustatyti žvejybos partnerys ‑
tės susitarimų (angl. fisheries partnership agreement , 
toliau – FPA) protokoluose, dėl kurių neseniai 
vykdytos derybos. Derybose dėl protokolų siekta už 
pinigus, mokamus norint patekti į partnerių žvejy ‑
bos rajonus, ir teikiamą sektorinę paramą gauti kuo 
didesnę vertę.
Atsakymai į III ir IV dalių pastabas
Derybos dėl FPA protokolų priklauso nuo įvairių 
veiksnių, daugelio jų Komisija negali kontroliuoti. 
Yra taisyklių, kurių reikia laikytis ir su kuriomis susi ‑
jusios ir kitos ES institucijos, t. y. Taryba ir Parlamen ‑
tas. Bendras derybų proceso laikas taip pat labai 
priklauso nuo trečiosios šalies partnerės vidaus 
priėmimo procedūrų.
Kai buvo nutraukimo atvejų, paprastai tai truko neil ‑
gai ir neturėjo įtakos ES laivyno žvejybos veiklai.
V
Ši pereinamojo laikotarpio tvarka pagrįsta Žvejybos 
leidimų reglamento (EB) Nr. 1006/2008 9 straips ‑
niu, taigi, kai ES ir jos šalis partnerė susitaria dėl 
protokolo, bet protokolas dar laikinai netaikomas, 
būtų užtikrinta, kad žvejybos veikla būtų tęsiama 
ribotą šešių mėnesių laikotarpį. Tokios pereinamojo 
laikotarpio licencijos, kurias Komisijai paprašius 
šalis partnerė išduoda visiškai savanoriškai, vis 
tiek turėtų būti laikomos licencijomis, išduotomis 
pagal pagrindinį susitarimą (nors ir nėra protokolo), 
taigi tai neprieštarauja išimties sąlygai (kitaip negu 
visiškai privačios licencijos, kaip Teismas paaiškino 
byloje C ‑565/13).Komisijos  
atsakymas
Komisijos atsakymas 48
XI
Komisijos tarnybų 2013 m. nustatytose ir 2014 m. 
atnaujintose sektorinės paramos įgyvendinimo 
stebėsenos rekomendacijose nustatyti principai, 
kurių reikia laikytis apibrėžiant ir stebint sektorinę 
paramą, taip pat konkrečios taisyklės, susijusios su 
ataskaitų teikimo reikalavimais. Todėl jungtiniam 
komitetui atsirado galimybė tvirtinti programos 
pakeitimus.
Pastaruosiuose protokoluose šios gairės buvo papil ‑
dytos – įtrauktos konkrečios nuostatos, susijusios su 
sektorinės paramos įgyvendinimu ir stebėsena.
Jomis, inter alia , reikalaujama, kad būtų parengta ir 
patvirtinta veiklos, kuriai turėtų būti skirta sektorinė 
parama, matrica, aiškiai nurodant remtiną veiklą, 
tikslus ir siektinus rezultatus.
Jungtinis komitetas matricą reguliariai nagrinėja, 
o žuvininkystės atašė ją stebi, kad būtų užtikrintas 
matricos programos laikymasis.
XII
2013 m. patvirtinus naują BŽP , įskaitant sektorinės 
paramos išmokų atsiejimą nuo išmokų, susijusių su 
teisėmis žvejoti, ir su jomis susijusias sąlygas, sekto ‑
rinės paramos išmokos dabar tiesiogiai susijusios su 
sektorinės paramos veiksmingumu ir panaudojimu.
Pagal tausios žvejybos partnerystės susitarimus 
sektorinė parama teikiama atsižvelgiant į ribotą 
konkrečių veiksmų, kuriuos siūlo šalis partnerė, 
skaičių, o ne į sisteminį požiūrį, kurio laikosi Europos 
plėtros fondas (EPF), inter alia , teikiantis paramą 
biudžetui. Be to, sektorinė parama paprastai būna 
gerokai mažesnė nei ta, kurią teikia Europos plėtros 
fondas.
Numatytos nuostatos dėl sektorinės paramos per ‑
žiūros jungtinio komiteto posėdyje tais atvejais, kai 
šalis partnerė paprašo perskirstyti lėšas programos 
viduje ir pateikia tinkamą pagrindimą arba prireikus 
dėl sektorinių išmokų sustabdymo iki to laiko, kol 
sektorinė parama bus tinkamai įgyvendinta.Daugeliu atvejų techninės apsaugos priemonės 
yra nustatytos šalių partnerių nacionalinės teisės 
aktuose, todėl dėl jų negali būti deramasi. Jas reikia 
įtraukti į tausios žvejybos partnerystės susitarimus.
Taikant išankstinio ES įnašo už galimybę žvejoti 
mokėjimo principą, šaliai partnerei suteikiamos sta ‑
bilios pajamos, taigi tausios žvejybos partnerystės 
susitarimai yra patraukli valdymo priemonė.
VIII
Komisija žinojo apie metodikos, kurią nepriklausomi 
konsultantai taiko atlikdami vertinimus, palygina ‑
mumo problemas. Atlikusi vidaus auditą ir remda ‑
masi po šio audito parengtomis rekomendacijomis 
Komisija nustatė bendrą techninės užduoties, 
susijusios su vertinimu, kurį reikia atlikti dėl tausios 
žvejybos partnerystės susitarimų, šabloną. Buvo 
susitarta dėl vienos bendros metodikos, susijusios 
su FPA ekonominio poveikio vertinimu; ji pradėta 
taikyti 2015 m. pradžioje.
IX
Komisija pastaruosius kelerius metus keičia savo IT 
priemones ir 2013 m. pradžioje pradėjo IT licencijų 
projektą, kurį įgyvendinant skaitmeniniu būdu bus 
registruojamas ir leidimų perdavimas, ir tolesni 
su jais susiję veiksmai. Turimomis IT priemonėmis 
Komisija gali geriau valdyti procedūras, susijusias su 
žvejybos leidimų prašymais ir leidimų išdavimu, nuo 
pat to momento, kai valstybė narė pateikia išsamų 
prašymą, iki to momento, kai trečioji šalis išduoda 
leidimą.
X
Komisija nuo 2011 m. plėtoja naujas duomenų 
pateikimo procedūras ir naujas duomenų bazes, 
visų pirma duomenų saugyklą „DataWareHouse“, 
kad būtų galima geriau ir tinkamai stebėti visą ES 
žvejybos laivų sužvejotą kiekį. Sistema pradėta 
diegti 2013 m. pabaigoje ir visus 2014 m. laipsniškai 
naudota atsižvelgiant į valstybių narių pajėgumą ją 
įdiegti. Nustatytos konkrečios problemos aptaria ‑
mos su valstybėmis narėmis.
Komisijos atsakymas 49
Derybose dėl protokolų atnaujinimo Komisija 
aktyviai skatina ES laivams naudoti elektronines 
licencijas.
XIII h)
Komisija sutinka su šia rekomendacija ir mano, kad 
jau daro tai, kas būtina, kad ši padėtis būtų ištaisyta.
Komisija nuolat palaiko ryšius su valstybėmis narė ‑
mis, kad būtų išspręstos visos techninės problemos.
XIII i)
Komisija sutinka su šia rekomendacija ir mano, kad ji 
iš dalies įgyvendinta, nes parengė konkrečias sekto ‑
rinės paramos valdymo ir stebėsenos rekomendaci ‑
jas, o po derybų su šalimis partnerėmis imsis būtinų 
veiksmų, kad ši rekomendacija būtų visapusiškai 
įgyvendinta.
XIII j)
Komisija sutinka su šia rekomendacija ir mano, kad ji 
iš dalies įgyvendinta.
Pagal naująją BŽP , vienas iš gero valdymo principų – 
„nuoseklumas su kitų sričių Sąjungos politika“ 
(Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 3 straipsnio h punk ‑
tas). Remiantis tuo, žuvininkystės aspektai vis labiau 
įtraukiami į vystymosi politiką.
XIII k)
Komisija sutinka su šia rekomendacija ir mano, kad ji 
iš dalies įgyvendinama.
Išmokos kasmet svarstomos su kiekvienu FPA susi ‑
jusio jungtinio komiteto posėdyje. Jeigu jungtinis 
komitetas mato ir patvirtina, kad suteiktas finansa ‑
vimas nepakankamai panaudotas, kitų metų sekto ‑
rinės paramos įnašo išmokos gali būti sustabdytos.XIII a)
Komisija sutinka su šia rekomendacija.
XIII b)
Komisija sutinka su šia rekomendacija ir pradėjo ją 
įgyvendinti.
XIII c)
Komisija gali sutikti su šia rekomendacija, tačiau dėl 
jos įgyvendinimo turi tartis ir jai turi pritarti tiek ES, 
tiek susijusi trečioji šalis.
XIII d)
Komisija gali sutikti su šia rekomendacija ir jau pra ‑
dėjo konsultacijų su suinteresuotaisiais subjektais 
procesą.
XIII e)
Komisija sutinka su šia rekomendacija.
2014 m. gruodžio mėn. Komisijai buvo pateikta 
nauja metodika, patvirtinta 2015 m. sausio mėn. 
Ja bus nustatytas bendras protokolų ekonominio 
poveikio vertinimo, kuris ateityje bus atliekamas 
prieš derybas, vykdymo pagrindas. Kai ši metodika 
bus sistemingai taikoma, tai visiškai atitiks Audito 
Rūmų rekomendacijas.
XIII f)
Komisija sutinka su šia rekomendacija ir mano, kad 
jau daro tai, kas būtina, kad ši padėtis būtų ištaisyta.
Komisija pastaruosius kelerius metus keičia savo IT 
priemones ir pradėjo IT licencijų projektą, kurį įgy ‑
vendinant skaitmeniniu būdu bus registruojamas ir 
leidimų perdavimas, ir tolesni su jais susiję veiksmai.
XIII g)
Komisija sutinka su šia rekomendacija ir mano, kad 
jau daro tai, kas būtina, kad ši padėtis būtų ištaisyta.
Komisijos atsakymas 50
ES sektorinė parama teikiama siekiant, inter alia , 
padėti gerinti valdymą nacionaliniu lygmeniu, 
o Indijos vandenyno šalių komisijai (angl. IOC) re ‑ 
gionų lygmeniu iš EPF teikiamu finansavimu sie ‑
kiama geriau plėtoti regioninį bendradarbiavimą. 
Žuvininkystės atašė ES delegacijoje in situ , regu ‑
liariai palaikydamas ryšius su IOC, taip pat padeda 
užtikrinti finansuojamų veiksmų papildomumą.
31
Žvejybos partnerystės susitarimais ir, konkrečiau, 
sektorine parama ES, pasitelkdama jungtinį mokslinį 
komitetą, kai tausios žvejybos partnerystės susitari ‑
mai yra mišrūs, taip pat siekia gerinti bendradarbia ‑
vimu grindžiamą ES ir šalių partnerių mokslininkų 
vykdomą mokslinį procesą, susijusį su išteklių, 
žvejybos ir valdymo priemonių vertinimais, taip pat 
remia šalių partnerių mokslininkų ir vadybininkų 
dalyvavimą RFMO posėdžiuose, susijusiuose su 
tausios žvejybos partnerystės susitarimais dėl tunų 
žvejybos.
Susitarimų dėl tunų žvejybos protokolais turėtų 
būti suteikiamos teisės žvejoti, tik jeigu jie atitinka 
Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijoje (UNCLOS) 
nustatytus valdymo principus. Todėl Komisija turėtų 
užtikrinti, kad FPA atitiktų regioninių žuvininkystės 
valdymo organizacijų (RFMO) rezoliucijas ir reko ‑
mendacijas, susijusias su žuvų išteklių padėtimi.
Kai susitarimai yra mišrūs, jungtinis mokslinis 
komitetas reguliariai peržiūri visą aktualią ir turimą 
informaciją apie sužvejotą kiekį, žvejybos pastangas 
ir išteklių padėtį, susijusius su atitinkamais tausios 
žvejybos partnerystės susitarimų protokolais.
Pagal UNCLOS 61 straipsnį, net jeigu pakrantės 
valstybė nustato perteklių, ES ir vėliavos valstybei 
taip pat tenka atsakomybė užtikrinti, kad nebūtų 
peržvejojimo. Dėl šios priežasties ES siekia užti ‑
krinti visišką žvejybos galimybių ir valdymo tikslų 
skaidrumą. Tačiau pertekliaus sąvoka nereiškia, kad 
valdymo sistemą reikia patvirtinti pagal leidžiamo 
sužvejoti kiekio ribas. Mirtingumo dėl žvejybos 
koeficientai iš tikrųjų gali būti suvaldyti taikant kitų 
rūšių priemones, pavyzdžiui, ribojant pajėgumą, 
pastangas ir pan.Pastabos
21
Kalbant apie Mauritaniją, žvejybos veikla laikotar ‑
piu tarp 2008–2012 m. ir 2013–2014 m. protokolų 
vykdyta be pertraukų.
22
Pagal Žvejybos leidimų reglamento 9 straipsnį Mau ‑
ritanijos valdžios institucijos sutiko išduoti licencijas 
pagal visus joms atsiųstus prašymus. Jeigu ES laivų 
savininkai būtų prašę išduoti licencijas žvejoti kitų 
kategorijų žuvis, licencijos galėjo būti išduotos žve ‑
joti ir kitų kategorijų žuvis. Tačiau tuo metu iš laivų 
savininkų negauta prašymų.
23
Sprendimas, dėl kurio su Mauritanija susitarta 
2014 m. liepos mėn., yra kompromisas sprendžiant 
problemą dėl galiojimo pabaigos, ir Komisija su tuo 
sprendimu sutiko gavusi susijusių valstybių narių 
sutikimą.
24
Galimybė mokėti kompensacijas dėl nutrauktos 
žvejybos veiklos nustatyta Europos žuvininkystės 
fondo (EŽF) reglamente. Šios kompensacinės sumos 
jau numatytos ES biudžete, todėl ES nepatirs papil ‑
domų išlaidų.
28
Pagal naująją BŽP , vienas iš gero valdymo prin ‑
cipų – „nuoseklumas su kitų sričių Sąjungos poli ‑
tika“ (Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 3 straipsnio 
h punktas).
Tiek vyresniosios vadovybės, tiek eilinių darbuotojų 
lygmeniu labiau bendradarbiaujant su Tarptautinio 
bendradarbiavimo ir vystymosi GD bus užtikrinta, 
kad pagal tausios žvejybos partnerystės susitarimus 
arba per EPF ES teikiama parama ir kitų paramos 
teikėjų parama būtų veiksmingai naudojama.
Komisijos atsakymas 51
41
Per derybas su Mozambiku dėl naujo protokolo 
valstybės narės sutiko su šiomis techninėmis sąlygo ‑
mis atsižvelgdamos į tai, kad Komisija net pasiekė, 
kad, norint gauti kuo didesnės naudos iš protokolo, 
būtų nukrypta nuo nacionalinės teisės aktų (turėjo 
būti tikrinama trečdalis, o ne visas laivynas).
46
Tausios žvejybos partnerystės susitarimai ir EPF 
parama biudžetui savo pobūdžiu skiriasi, ir dėl jų 
vedamos atskiros derybos. EPF ir tausios žvejybos 
partnerystės susitarimų paramos derybų tvarkaraš ‑
tis iš tikrųjų retai sutampa. EPF programos apta ‑
riamos kas septynerius metus, o tausios žvejybos 
partnerystės susitarimai galioja vidutiniškai 3–4 
metus.
Todėl Komisija mano, kad tai neturi įtakos Komisijos 
pozicijai per derybas dėl tausios žvejybos partne ‑
rystės susitarimo.
Apskritai, požiūris į mūsų šalis partneres yra darnus 
ir nuoseklus.
49
Komisija pasitiki valstybių narių pateiktais duomeni ‑
mis, kurių reikalaujama ES teisės aktais. Neatitikimo 
atvejai, kurių gali būti, bus ištaisyti naujoje centra ‑
lizuotojoje sužvejoto kiekio pranešimo sistemoje, 
joje taip pat yra galimybė nuolat stebėti tolesnius 
veiksmus. Nuolat lyginant praneštą sužvejotą kiekį 
ir protokole nustatytą orientacinį tonažą pagerės 
galimybė susipažinti su duomenimis.
50
Iki BŽP reformos protokolas trumpai galiojo, nes rei ‑
kėjo pereiti prie naujos BŽP įgyvendinimo. Įsigalio ‑
jus naujai politikai bus stengiamasi, kad protokolai 
būtų ilgesnės trukmės – vidutiniškai 4–5 metų.32
Mirtingumas dėl žvejybos mažinamas pagal Indi ‑
jos vandenyno tunų komisijos (IOTC) šalių laivyno 
plėtros planus nustačius pajėgumo ribas, o protoko ‑
luose laikomasi su ES susijusio pajėgumo lygio.
Atsakymas į 33 ir 34 dalių pastabas
Visų pastarojo meto derybų raidą nemažai lėmė 
patikimo finansų valdymo ir ekonomiškumo klausi ‑
mai. Tai matyti iš to, kad restruktūrizuota finansinė 
sudedamoji dalis, ir dabar pramonė iš ES perėmė 
didesnę dalį finansinės naštos dėl teisės žvejoti 
išmokų.
39
Iš vertinime pateiktos informacijos taip pat matyti, 
kad pagal 2013–2014 m. protokolą tiesioginė pri ‑
dėtinė vertė visiems paramos gavėjams tik šiek tiek 
sumažėjo, palyginti su ankstesniu protokolu (nuo 
0,86 iki 0,8), ir didesnę pridėtinę vertę dabar gauna 
Mauritanija.
Tokį rezultatą turbūt taip pat lėmė tai, kad vertini ‑
mas apėmė tik vienuolikos mėnesių laikotarpį, nors 
protokolas galiojo dvejus metus, ir tas laikotarpis 
sutapo su menko panaudojimo laikotarpiu. Be to, 
reikėtų atkreipti dėmesį ir į didelį smulkių pelaginių 
žuvų rinkos kainų svyravimą, tikrai turintį įtakos 
apskaičiuojant pridėtinę vertę. Dėl šių priežasčių 
vertinimo išvadas reikėtų vertinti atsargiai.
40
Dėl tos priežasties sustabdytos derybos su Maurita ‑
nija dėl kito protokolo.
Komisijos atsakymas 52
60
Dėl dabar galiojančios IT sistemos Komisija gali tik 
sekti žvejybos leidimų prašymus, kai atitinkama 
vėliavos valstybė išsiunčia juos užpildytus. Kadangi 
2013 m. pradžioje pradėtu vykdyti projektu („IT 
licencijų projektu“) siekiama patobulinti procesą, 
bus galima geriau stebėti su žvejybos leidimų prašy ‑
mais ir leidimų išdavimu susijusias procedūras. Kol 
kas Komisija peržiūri visas savo vidaus procedūras.
62
Atitinkamuose ES teisės aktuose nustatytų ataskaitų 
teikimo nuostatų laikomasi, ir Komisija turi tinkamai 
registruojamus duomenis. Be to, Komisija plėtoja IT 
priemones, būtinas kuriant sužvejoto kiekio duo ‑
menų bazę.
63
Nuo 2011 m. Komisija plėtoja naujas duomenų 
pateikimo procedūras ir naujas duomenų bazes, 
visų pirma duomenų saugyklą „DataWareHouse“, 
kad būtų galima geriau ir tinkamiau stebėti visą 
ES žvejybos laivų sužvejotą kiekį. Sistema pradėta 
diegti 2013 m. pabaigoje ir visus 2014 m. laipsniškai 
naudota atsižvelgiant į valstybių narių pajėgumą ją 
įdiegti. Nustatytos konkrečios problemos aptaria ‑
mos su valstybėmis narėmis.
65
Komisija jau nustatė šią problemą ir dabar dirba 
su valstybėmis narėmis, ES žuvininkystės moks ‑
linių tyrimų institutais ir trečiosiomis šalimis, kad 
būtų susitarta dėl vandenyse, kuriems taikomi 
FPA, sužvejoto kiekio įprastos ir bendros vertinimo 
metodikos.
Nors galėjo kilti rizika, kad ES patirs papildomų 
išlaidų, tai nebuvo susiję su Indijos vandenyno 
regionu – jame sužvejotas kiekis nebuvo didesnis 
už bet kuriame iš Audito Rūmų tikrintų susitarimų 
nurodytą orientacinį tonažą, išskyrus Madagaskarą 
2005 ir 2007 m.52
Su BŽP susiję FPA tikslai neapima poveikio ES re ‑ 
gionams ar žuvų tiekimo ES rinkai, todėl šių aspektų 
vertinti nereikėtų.
2015 m. pradžioje tausios žvejybos partnerystės 
susitarimų vertinimui atlikti Komisijos pasamdyti 
konsultantai parengė bendrą vienodą tausios žve ‑
jybos partnerystės susitarimų ekonominio poveikio 
vertinimo metodą, su kuriuo Komisijos tarnybos 
sutiko.
57
Vykdydama patikros procedūrą Komisija visiškai 
atsižvelgia į tai, kas nustatyta taikomame protokole.
Komisija dabar kuria naują sistemą, kurioje skaitme ‑
niniu būdu bus registruojamas ir leidimų perda ‑
vimas, ir tolesni su jais susiję veiksmai (projektas 
LICENCE), o Komisija galės geriau valdyti procedū ‑
ras, susijusias su žvejybos leidimų taikymu ir rezulta ‑
tais, nuo pat to momento, kai valstybė narė pateikia 
išsamų prašymą, iki to momento, kai trečioji šalis 
išduoda leidimą.
58
Leidimų perdavimo prašymų forma labai priklauso 
nuo konkrečių šalies partnerės nacionalinės teisės 
aktų nuostatų, taip pat nuo jų atitinkamo žmogiš ‑
kųjų išteklių ir administracinio pajėgumo.
59
Kalbant apie Mauritaniją, ES delegacija atidžiai stebi 
licencijų išdavimo procedūrą ir nuolat palaiko ryšį 
su Mauritanijos kompetentingomis tarnybomis, 
kad būtų užtikrintas kuo mažesnis vilkinimas. Be to, 
procesą palengvina ir tai, kad yra agentų, vietos val ‑
džios institucijose atstovaujančių laivų savininkams.
Komisijos atsakymas 53
73
Komisija siekia, kad sektorinės paramos įnašas būtų 
aiškiai nurodytas nacionaliniame biudžete, bet tai 
priklauso nuo šalies partnerės nacionalinės finansų 
teisės aktų.
Komisija laikosi nuomonės, kad suteiktą sektorinę 
paramą galima atsekti atitinkamose šalių partnerių 
matricose.
Komisija taip pat turi kliautis tuo, kad veiksmams, 
kurių imasi šalis partnerė, kad įgyvendintų ati ‑
tinkamą matricą, susijusią su sektorinės paramos 
įgyvendinimu, paprastai taikomos atitinkamos 
nacionalinės taisyklės, susijusios su konkursais ir 
viešaisiais pirkimais.
74
Pagal protokolus jungtiniai komitetai stebi, kaip 
įgyvendinama sektorinė parama, taip pat išlaidų 
efektyvumą, jeigu turima duomenų.
Kalbant apie Mozambiką, be reguliarios jungtinio 
komiteto vykdomos stebėsenos, dar turi būti atlik ‑
tas galutinis pagal 2012–2014 m. protokolą suteik ‑
tos sektorinės paramos įgyvendinimo vertinimas. 
Mozambikas dabar šiam vertinimui rengia doku ‑
mentus, o pažangai stebėti bus sudarytas jungtinis 
komitetas.
75
Žr. atsakymą į santraukos XII dalies pastabas.
Kalbant apie Mauritaniją, panaudojimo lygiui 
įtakos turėjo sudėtingos politinės aplinkybės 
2008–2012 m. laikotarpio pradžioje. Be to, aiškiai 
išdėstytu Mauritanijos valdžios institucijų prašymu 
pagal 2013–2014 m. protokolą teiktina sektorinė 
parama sumažinta iki 3 mln. EUR per metus: Komi ‑
sija to nesiekė iš pat pradžių, ir tai nebuvo tiesiogi ‑
nis atsakas į tai, kad Mauritanijos partneris stokoja 
skaidrumo.68
Žr. atsakymą į santraukos XI dalies pastabas.
69
Kai įmanoma, šalyse, kuriose veikia keli paramos 
teikėjai, ES rengė koordinavimo posėdžius su kitais 
vystymosi srities veikėjais (pavyzdžiui, Mauritanijoje 
ir neseniai Mozambike). Koordinavimo posėdžiuose 
dalyvauja žuvininkystės atašė. Vykdant vystomąjį 
bendradarbiavimą dalyvaujantys įvairūs delegacijos 
sektoriai aktyviai palaiko ryšius.
Per koordinavimo posėdžius, kuriuose dalyvauja kiti 
paramos teikėjai, matyti, kokius prioritetus renkasi 
ES.
70
Delegacija Mozambike dalyvauja sektoriaus para ‑
mos teikėjų koordinavimo posėdžiuose, kuriuos 
rengia ministerija, ir delegacijai atstovaujama kaip 
stambiausiam sektoriaus paramos teikėjui. Be to, 
žuvininkystės institucijos rengia veiklos planą, 
atitinkantį nacionalines taisykles ir susijusį su įvairių 
paramos teikėjų ir ES finansuojamos veiklos skai ‑
drumu. Komisija mano, kad nėra dvigubo finansa ‑
vimo rizikos.
72
Taip pat žr. atsakymą į santraukos XI dalies pastabas.
Komisijos atsakymas 54
Sektorinės paramos valdymas pagerėjo įvykdžius 
BŽP reformą ir atsiejus sektorinės paramos finansa ‑
vimą nuo teisės žvejoti išmokų, taip pat pagerėjo 
jungtinio komiteto veikla, susijusi su stebėsena, ir 
geriau taikomas sąlygų laikymosi principas.
Žr. atsakymą į santraukos XII dalies pastabas.
80
Išmokos kasmet reguliariai svarstomos ir peržiūri ‑
mos su kiekvienu FPA susijusio jungtinio komiteto 
posėdyje. Jeigu jungtinis komitetas mato ir patvir ‑
tina, kad suteiktas finansavimas nepakankamai 
panaudotas, kitų metų sektorinės paramos įnašo 
išmokos gali būti sustabdytos, kol pagerės lėšų 
panaudojimas. Tai visų pirma pasakytina apie Seiše ‑
lius, Mozambiką ir Komorus.
81
Jeigu įgyvendinant prioritetinius veiksmus ir (arba) 
projektus nepasiekiama rezultatų arba rezultatai 
būna riboti, kitais metais sektorinės paramos išmo ‑
kos bus sustabdytos, kol bus pasiekti tikslai.
Tai reikėtų vertinti atsižvelgiant į tai, kad iš esmės 
veiksmų trukmė yra ilgesnė negu konkretūs finansi ‑
niai metai, dažnai veiksmai gali būti daugiamečiai.
82
Nors sąvokos tos pačios, tikslai labai skiriasi, nes 
skiriasi paramos aprėptis bei mastas ir jos valdymas.Panaudojimo pajėgumas atidžiai stebimas kiekvie ‑
name jungtinio komiteto posėdyje ir sistemingai 
vertinamas bei komentuojamas lėšų panaudojimo 
lygis, o Seišelių ir Mozambiko padėtis gerokai page ‑
rėjo, palyginti su ankstesnių protokolų laikotarpiais.
76
Sprendimas dėl šalims partnerėms teikiamos sekto ‑
rinės paramos panaudojimo priimamas kiekvienu 
atveju atskirai, atsižvelgiant į tai, kaip šalis partnerė, 
plėtodama savo nacionalinę žuvininkystės politiką, 
pageidauja panaudoti šią paramą.
2 langelis - Madagaskaras
ES lėšos yra pakeičiamos valstybės iždo lygmeniu 
kaip bet koks kitas vyriausybės pajamų šaltinis.
2 langelis - Mauritanija
25 mln. EUR neišleistų sektorinės paramos asigna ‑
vimų suma buvo nustatyta atliekant bendrą pati ‑
krinimą. 2013 m. kovo mėn. Mauritanija ES nusiuntė 
ataskaitą ir joje nurodė, kad likusios lėšos tą dieną 
sudarė 13 mln. EUR. Tačiau šis skaičius nebuvo 
bendrai patvirtintas, nes Mauritanija nevisiškai 
pagrindė, kuo remdamasi atliko skaičiavimą.
2 langelis - Mozambikas
2012 m. birželio mėn. posėdyje jungtinis komitetas 
sutiko ex post  iš dalies pakeisti programą, kaip nuro ‑
dyta ataskaitos prieduose, nes sudarant nacionalinį 
biudžetą buvo įtraukti papildomi infrastruktūros 
projektai, numatyti bendroje sutartų veiksmų 
programoje.
78
Žr. atsakymą į santraukos XII dalies pastabas.
Komisijos atsakymas 55
Komisija siekia, kad sektorinės paramos įnašai būtų 
įtraukti į šalių partnerių biudžeto įstatymą, siekiant 
užtikrinti lėšų skaidrumą.
Išvados ir rekomendacijos
85
Derybos dėl FPA protokolų priklauso nuo įvairių 
veiksnių, daugelio jų Komisija negali kontroliuoti. 
Yra taisyklių, kurių reikia laikytis ir su kuriomis susi ‑
jusios ir kitos ES institucijos, t. y. Taryba ir Parlamen ‑
tas. Bendras derybų proceso laikas taip pat labai 
priklauso nuo trečiosios šalies partnerės vidaus 
priėmimo procedūrų.
86
Ši pereinamojo laikotarpio tvarka pagrįsta Žvejybos 
leidimų reglamento (EB) Nr. 1006/2008 9 straips ‑
niu, taigi, kai ES ir jos šalis partnerė susitaria dėl 
protokolo, bet protokolas dar laikinai netaikomas, 
būtų užtikrinta, kad žvejybos veikla būtų tęsiama 
ribotą šešių mėnesių laikotarpį. Tokios pereinamojo 
laikotarpio licencijos, kurias Komisijai paprašius 
šalis partnerė išduoda visiškai savanoriškai, vis tiek 
turėtų būti laikomi licencijomis, išduotomis pagal 
pagrindinį susitarimą (nors ir nėra protokolo), taigi 
tai neprieštarauja išimties sąlygai (kitaip negu 
visiškai privačios licencijos, kaip Teismas paaiškino 
byloje C ‑565/13).
87
Kalbant apie susitarimus dėl tunų žvejybos, tokio 
požiūrio jau laikomasi, visų pirma dėl Indijos van ‑
denyno, dėl kurio, atsižvelgiant į tunų migracijos 
maršrutus, sudaryti žvejybos susitarimai su šalimis 
partnerėmis. Kalbant apie mišrius susitarimus, tai 
pasiekti būtų sudėtingiau, nes žuvininkystės regio ‑
nai skiriasi.Tačiau Komisijos tarnybos šią politiką įgyvendina 
darniau ir nuosekliau, kai sektorinė parama yra 
naudojama ir išmokama, remdamosi tiksliniais iden ‑
tifikuojamais veiksmais, aiškiai nurodytais rezultatų 
rodikliais, pagal kuriuos galima įvertinti veiklos 
rezultatus.
Sektorinės paramos programos rengiamos atsižvel ‑
giant į šalies partnerės poreikius ir grindžiamos tais 
poreikiais, abi šalys jas aptaria jungtinio komiteto 
posėdyje, o šio konsultacinio proceso rezultatas – 
galutinė veiklos programa.
3 langelis - Madagaskaras
Madagaskare išmokos pagal tausios žvejybos part ‑ 
nerystės susitarimą buvo tebemokamos priėmus 
sprendimą, kad Madagaskaras nebeatitinka para ‑
mos biudžetui teikimo kriterijų. Šis sprendimas buvo 
priimtas visiškai suderinus atitinkamų ES institucijų 
tarnybų veiksmus, nes išmokos buvo aiškiai skirtos 
žuvininkystės administravimui ir jomis buvo sie ‑
kiama išsaugoti užimtumą žuvininkystės sektoriuje 
ir šio sektoriaus augimą, taip pat užtikrinti aprūpi ‑
nimą maistu šalyje kilus politinei krizei.
3 langelis - Mozambikas
Nors buvo vėluojama mokėti paramą biudžetui, tai 
buvo nesusiję su sektorinės paramos mokėjimu, nes 
nebuvo tiesioginio poveikio sutartos konkrečios 
sektorinės paramos darbo programos įgyvendini ‑
mui. Taigi pripažįstama, kad abi paramos sistemos 
yra skirtingo pobūdžio.
Komisija mano, kad didesnė plėtros ir žuvininkys ‑
tės politikos darna nebūtinai reiškia, kad laikomasi 
vienodo požiūrio į atitinkamos srities politikai skirtų 
lėšų išmokėjimą, nes kiekvienos srities politikai 
taikomos konkrečios teisinės priemonės ir reikia 
laikytis atitinkamų sąlygų.
83
Žr. atsakymą į santraukos XI dalies pastabas.
Komisijos atsakymas 56
Daugeliu atvejų techninės apsaugos priemonės 
yra nustatytos šalių partnerių nacionalinės teisės 
aktuose, todėl dėl jų negali būti deramasi. Jas reikia 
įtraukti į tausios žvejybos partnerystės susitarimus.
Taikant išankstinio ES įnašo už galimybę žvejoti 
mokėjimo principą, šaliai partnerei suteikiamos sta ‑
bilios pajamos, taigi tausios žvejybos partnerystės 
susitarimai yra patraukli valdymo priemonė.
90
Komisija žinojo apie metodikos, kurią nepriklausomi 
konsultantai taiko atlikdami vertinimus, palygina ‑
mumo problemas. Atlikusi vidaus auditą ir remda ‑
masi po šio audito parengtomis rekomendacijomis 
Komisija nustatė bendrą techninės užduoties, 
susijusios su vertinimu, kurį reikia atlikti dėl tausios 
žvejybos partnerystės susitarimų, šabloną. Buvo 
susitarta dėl vienos bendros metodikos, susijusios 
su FPA ekonominio poveikio vertinimu, ir ji pradėta 
taikyti 2015 m. pradžioje.
1 rekomendacija a)
Komisija sutinka su šia rekomendacija.
1 rekomendacija b)
Komisija sutinka su šia rekomendacija ir pradėjo ją 
įgyvendinti.
1 rekomendacija c)
Komisija sutinka su šia rekomendacija, tačiau dėl jos 
įgyvendinimo turi tartis ir jai turi pritarti tiek ES, tiek 
susijusi trečioji šalis.
1 rekomendacija d)
Komisija sutinka su šia rekomendacija ir jau pra ‑
dėjo konsultacijų su suinteresuotaisiais subjektais 
procesą.88
Kai taikytina, ši sąvoka reiškia, kad ir pakrantės vals ‑
tybės nustatyti valdymo tikslai, valdymo priemonės 
ir dalijimosi tarp įvairių suinteresuotųjų subjektų 
schemos yra aiškiai nurodytos ir gerai žinomos, kaip 
yra mišrių susitarimų su Grenlandija, Maroku, Mauri ‑
tanija ir Bisau Gvinėja atveju.
Kalbant apie susitarimus dėl tunų žvejybos, žve ‑
jybos galimybės nustatomos remiantis valdymo 
tikslais ir priemonėmis, patvirtintomis atitinkamų 
regioninių žuvininkystės valdymo organizacijų 
(angl. regional fisheries management organization , 
RFMO), įgaliotų šias užduotis vykdyti regiono mastu, 
ir atsižvelgiant į RFMO mokslinį darbą ir patarimus.
89
Komisija atsižvelgia į tai, kiek anksčiau panaudo ‑
tos žvejybos galimybės, taip pat į išorės veiksnius, 
galinčius daryti poveikį žvejybos galimybių panau ‑
dojimui, atsižvelgiant į galimą sužvejoti kiekį ir jo 
kintamumą.
FPA dėl tunų žvejybos protokoluose nustatytas 
orientacinis leidžiamas sužvejoti kiekis – tai nėra 
leidžiamo sužvejoti kiekio riba – yra pagrįstas anks ‑
čiau nurodytu ES žvejybos laivynų sužvejotu kiekiu. 
Orientacinis tonažas, dėl kurio susitarta atitinka ‑
muose protokoluose, t. y. esminė būtina mūsų part ‑ 
nerėms nustatoma sąlyga, yra teisinis pagrindas, 
kuriuo remiantis mokamas ES įnašas už galimybę 
žvejoti. Tačiau nustatant tokį orientacinį leidžiamą 
sužvejoti kiekį reikia atsižvelgti ir į didelį sužvejo ‑
jamo kiekio kintamumą įvairiais metais ir įvairiuose 
rajonuose dėl to, kad kasmet kinta toli migruojančių 
rūšių pasiskirstymas ir gausa.
Kalbant apie galimo per menko žvejybos galimybių 
panaudojimo ir labiau ribojančių techninių apsau ‑
gos priemonių įdiegimo ryšį, reikia nepamiršti, kad 
dėl tokių techninių apsaugos priemonių susitaria 
abi šalys, kad būtų užtikrintas tausus įvairių išteklių 
naudojimas, sumažintas žvejybos veiklos poveikis 
jūrų ekosistemoms ir išvengta atviroje jūroje žve ‑
jojančių užsienio pramoninių laivynų ir pakrantės 
valstybės priekrantėje žvejojančių smulkiųjų žvejų 
konfliktų.
Komisijos atsakymas 57
Komisija pastaruosius kelerius metus keičia savo IT 
priemones ir pradėjo IT licencijų projektą, kurį įgy ‑
vendinant skaitmeniniu būdu bus registruojamas ir 
leidimų perdavimas, ir tolesni su jais susiję veiksmai.
2 rekomendacija b)
Komisija sutinka su šia rekomendacija ir mano, kad 
jau daro tai, kas būtina, kad ši padėtis būtų ištaisyta.
Derybose dėl protokolų atnaujinimo Komisija 
aktyviai skatina ES laivams naudoti elektronines 
licencijas.
2 rekomendacija c)
Komisija sutinka su šia rekomendacija ir mano, kad 
jau daro tai, kas būtina, kad ši padėtis būtų ištaisyta.
Komisija nuolat palaiko ryšius su valstybėmis narė ‑
mis, kad būtų išspręstos visos techninės problemos.
94
Komisijos tarnybų 2013 m. nustatytose ir 2014 m. 
atnaujintose sektorinės paramos įgyvendinimo 
stebėsenos rekomendacijose nustatyti principai, 
kurių reikia laikytis apibrėžiant ir stebint sektorinę 
paramą, taip pat konkrečios taisyklės, susijusios su 
ataskaitų teikimo reikalavimais. Todėl jungtiniam 
komitetui atsirado galimybė tvirtinti programos 
pakeitimus.
Pastaruosiuose protokoluose šios gairės buvo papil ‑
dytos – įtrauktos konkrečios nuostatos, susijusios su 
sektorinės paramos įgyvendinimu ir stebėsena.
Jomis, inter alia , reikalaujama, kad būtų parengta ir 
patvirtinta veiklos, kuriai turėtų būti skirta sektorinė 
parama, matrica, aiškiai nurodant remtiną veiklą, 
tikslus ir siektinus rezultatus.1 rekomendacija e)
Komisija sutinka su šia rekomendacija.
2014 m. gruodžio mėn. Komisijai buvo pateikta 
nauja metodika, patvirtinta 2015 m. sausio mėn. 
Ja bus nustatytas bendras protokolų ekonominio 
poveikio vertinimo, kuris ateityje bus atliekamas 
prieš derybas, vykdymo pagrindas. Kai ši metodika 
bus sistemingai taikoma, tai visiškai atitiks Audito 
Rūmų rekomendacijas.
92
Komisija pastaruosius kelerius metus keičia savo IT 
priemones ir 2013 m. pradžioje pradėjo IT licencijų 
projektą, kurį įgyvendinant skaitmeniniu būdu bus 
registruojamas ir leidimų perdavimas, ir tolesni 
su jais susiję veiksmai. Turimomis IT priemonėmis 
Komisija gali geriau valdyti procedūras, susijusias su 
žvejybos leidimų prašymais ir leidimų išdavimu, nuo 
pat to momento, kai valstybė narė pateikia išsamų 
prašymą, iki to momento, kai trečioji šalis išduoda 
leidimą.
93
Komisija nuo 2011 m. plėtoja naujas duomenų 
pateikimo procedūras ir naujas duomenų bazes, 
visų pirma duomenų saugyklą „DataWareHouse“, 
kad būtų galima geriau ir tinkamiau stebėti visą 
ES žvejybos laivų sužvejotą kiekį. Sistema pradėta 
diegti 2013 m. pabaigoje ir visus 2014 m. laipsniškai 
naudota atsižvelgiant į valstybių narių pajėgumą ją 
įdiegti. Nustatytos konkrečios problemos aptaria ‑
mos su valstybėmis narėmis.
2 rekomendacija a)
Komisija sutinka su šia rekomendacija ir mano, kad 
jau daro tai, kas būtina, kad ši padėtis būtų ištaisyta.
Komisijos atsakymas 58
3 rekomendacija c)
Komisija sutinka su šia rekomendacija ir mano, kad ji 
iš dalies įgyvendinama.
Išmokos kasmet svarstomos su kiekvienu FPA susi ‑
jusio jungtinio komiteto posėdyje. Jeigu jungtinis 
komitetas mato ir patvirtina, kad suteiktas finansa ‑
vimas nepakankamai panaudotas, kitų metų sekto ‑
rinės paramos įnašo išmokos gali būti sustabdytos.
Atsakymas į 4 lentelės pastabas
Komisijai vėliau atlikus Mozambiko patikrinimą, 
skaičiai buvo ištaisyti. Remiantis dabar Komisijos 
turima informacija, sužvejotas kiekis buvo 2 330 t, 
o tai beveik atitinka Ispanijos ir Prancūzijos tais 
pačiais metais praneštą kiekį (2 326 t).Jungtinis komitetas matricą reguliariai nagrinėja, 
o žuvininkystės atašė ją stebi, kad būtų užtikrintas 
matricos programos laikymasis.
95
2013 m. patvirtinus naują bendrą žuvininkystės poli ‑
tiką, įskaitant sektorinės paramos išmokų atsiejimą 
nuo išmokų, susijusių su teisėmis žvejoti, ir su tomis 
išmokomis susijusias sąlygas, šios išmokos dabar 
tiesiogiai susijusios su sektorinės paramos veiksmin ‑
gumu ir panaudojimu.
Pagal tausios žvejybos partnerystės susitarimus 
sektorinė parama teikiama atsižvelgiant į ribotą 
konkrečių veiksmų, kuriuos siūlo šalis partnerė, 
skaičių, o ne į sisteminį požiūrį, kurio laikosi Europos 
plėtros fondas (EPF), inter alia , teikiantis paramą 
biudžetui. Be to, sektorinė parama paprastai būna 
gerokai mažesnė nei ta, kuria teikia Europos plėtros 
fondas.
Numatytos nuostatos dėl sektorinės paramos per ‑
žiūros jungtinio komiteto posėdyje tais atvejais, kai 
šalis partnerė paprašo perskirstyti lėšas programos 
viduje ir pateikia tinkamą pagrindimą arba prireikus 
dėl sektorinių išmokų sustabdymo iki to laiko, kol 
sektorinė parama bus tinkamai įgyvendinta.
3 rekomendacija a)
Komisija sutinka su šia rekomendacija ir mano, kad ji 
iš dalies įgyvendinta, nes parengė konkrečias sekto ‑
rinės paramos valdymo ir stebėsenos rekomendaci ‑
jas, o po derybų su šalimis partnerėmis imsis būtinų 
veiksmų, kad ši rekomendacija būtų visapusiškai 
įgyvendinta.
3 rekomendacija b)
Komisija sutinka su šia rekomendacija ir mano, kad ji 
iš dalies įgyvendinta.
Pagal naująją BŽP , vienas iš gero valdymo principų – 
„nuoseklumas su kitų sričių Sąjungos politika“ 
(Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 3 straipsnio h punk ‑
tas). Remiantis tuo, žuvininkystės aspektai vis labiau 
įtraukiami į vystymosi politiką.
KAIP ĮSIGYTI EUROPOS SĄJUNGOS LEIDINIŲ
Nemokamų leidinių galite įsigyti:
  vieną egzempliorių:  
svetainėje EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);
  daugiau negu vieną egzempliorių / plakatą / žemėlapį:  
Europos Sąjungos atstovybėse (http://ec.europa.eu/represent_lt.htm),  
ES nepriklausančių šalių delegacijose (http://eeas.europa.eu/delegations/index_lt.htm),  
susisiekę su tarnyba Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_lt.htm)  
arba paskambinę numeriu 00 800 6 7 8 9 10 11 (nemokamai visoje ES (*).
(*)  Informacija teikiama nemokamai, daugelis skambučių taip pat nemokami (nors kai kurie ryšio paslaugų teikėjai  
gali imti mokestį, taip pat gali reikėti mokėti, jeigu skambinsite taksofonu arba viešbučio telefonu).
Parduodamų leidinių galite įsigyti:
 svetainėje EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Europos Sąjunga (ES) su pakrantės šalimis derasi dėl 
susitarimų, kad ES laivynui būtų suteiktos žvejybos teisės ir 
būtų remiamas vietos žuvininkystės sektoriaus valdymas ir 
tvarus vystymasis. Audito Rūmai nustatė, kad šiuos 
susitarimus Europos Komisija iš esmės valdė tinkamai, tačiau 
būtini kai kurie patobulinimai. Su pakrantės šalimis derybų 
metu patvirtinti žuvų kiekiai nuolat viršijo ES laivyno 
sužvejotą faktinį žuvų kiekį, todėl susitarimai santykinai 
reikalavo daugiau sąnaudų, nei tikėjosi ES. Duomenų apie 
sugautų žuvų kiekį stebėjimas ir licencijavimo procesas 
nebuvo pakankamai griežti, vietinių žuvininkystės sektorių 
teikiamai paramai siekiant tvaraus vystymosi reikėjo 
aiškesnių tinkamumo sąlygų bei geresnio koordinavimo ir 
suderinamumo su kita ES vystymosi parama.
EUROPOS
AUDITO
RŪMAI