Pagal Direktyvos 98/83/EB 13 straipsnio 5 dalį teikiama 2011–2013 m. geriamojo vandens kokybės Europos Sąjungos valstybėse narėse apibendrinamoji ataskaita

1.Įvadas

Direktyva

Geriamojo vandens direktyva (toliau – GVD) siekiama užtikrinti, kad žmonėms vartoti skirtas vanduo būtų saugus. Direktyvoje nustatyti dažniausiai pasitaikančių galimai kenksmingų organizmų ir medžiagų, kurių gali būti geriamajame vandenyje, standartai ir tokiu būdu reikalaujama, kad geriamajame vandenyje nebūtų jokių žmogaus sveikatai pavojų galinčių kelti mikroorganizmų, parazitų ar medžiagų.

Ataskaita

Pagal Geriamojo vandens direktyvą valstybės narės privalo reguliariai stebėti vartotojams tiekiamo geriamojo vandens kokybę. Gautus rezultatus jos kas trejus metus turi pranešti Komisijai. Šioje apibendrinamojoje ataskaitoje pateikiama geriamojo vandens kokybės ES valstybėse narėse 2011–2013 m. santrauka. Ja vykdomas Komisijos įsipareigojimas pagal GVD 13 straipsnio 5 dalį kas trejus metus išnagrinėti valstybių narių ataskaitas ir paskelbti apibendrinamąja ES geriamojo vandens kokybės ataskaitą. Šioje ataskaitoje pateikta informacija apima visas valstybes nares, išskyrus vieną – Kroatiją, kuri nuo dabartinio įpareigojimo teikti ataskaitas atleista, nes ji prie ES prisijungė 2013 m., kai buvo likę nedaug laiko iki šio ataskaitinio laikotarpio pabaigos. Ši ataskaita teikiama nepriklausomai nuo paskutinį 2016 m. semestrą numatomo priimti Komisijos tarnybų darbinio dokumento dėl GVD vertinimo pagal programą REFIT.

Direktyvoje vandens tiekimas skirstomas į didelės ir mažos apimties. Didelės apimties vandens tiekimas – kai vidutiniškai per dieną tiekiama daugiau kaip 1 000 m3 geriamojo vandens arba kai aptarnaujama daugiau kaip 5 000 asmenų. Tiek didelės, tiek mažos apimties vandens tiekimui taikomi vienodi minimalūs vandens kokybės reikalavimai, tačiau prievolė teikti ataskaitas taikoma tik didelės apimties vandens tiekimo sistemoms. Todėl šioje apibendrinamojoje ataskaitoje apibendrinama didelės apimties vandens tiekimo sistemų geriamojo vandens kokybė.

Nepaisant to, renkant duomenis 15 valstybių narių (BE, BG, CY, ES, FR, GR, HU, IE, LU, MT, PT, RO, SE, SI, SK) savanoriškai pateikė informaciją ir apie mažos apimties vandens tiekimo objektų teritorijas (kuriose tiekiama mažiau nei 1 000 m3 per dieną). Manyta, kad atlikti bendrą ES mažos apimties vandens tiekimo sistemų atitikties vertinimą nebūtų prasminga, nes turimi duomenys neatspindi visos ES, todėl ši informacija į šią ataskaitą neįtraukta. Remiantis šių 15 valstybių narių pateikta informacija, bendra atitiktis reikalavimams vidutiniškai siekia 98 % ir nėra nurodyta jokių didelių problemų. Tačiau, Komisijos manymu, norint geriau suprasti, kokia tiksliai yra padėtis, reikia daugiau informacijos, todėl ji imsis tolesnio nagrinėjimo. Tų valstybių, kurios pateikė informaciją apie mažos apimties vandens tiekimą, tos srities duomenų santrauka pateikiama kiekvienos šalies duomenų lapo pabaigoje. Atskirų šalių duomenys ir išsamesnė informacija apie kiekvieną valstybę narę pateikiami Komisijos Aplinkos GD svetainėje. Nuorodos į nacionalines svetaines, kuriose pateikiamos ataskaitos apie geriamąjį vandenį (2011–2013 m.), išvardytos šios ataskaitos I priede.

Geriamojo vandens kokybės parametrai

Direktyvoje nustatyti dažniausiai pasitaikančių kenksmingų organizmų ir medžiagų, kurių gali būti geriamajame vandenyje, standartai. Iš viso reguliariai turi būti stebimi ir tikrinami 48 pagrindiniai kriterijai. Direktyvoje išskiriamos trys parametrų grupės – mikrobiologiniai parametrai, cheminiai parametrai ir indikatoriniai parametrai (išsamiai išvardyti direktyvos I priede).

Dviems mikrobiologiniams parametrams (Escherichia coli ir enterokokų) nustatyta nulį atitinkanti parametro vertė. Kitaip tariant, kad būtų užtikrinta geriamojo vandens kokybė ir saugumas, šių organizmų geriamajame vandenyje turi nebūti išvis.

Cheminiai parametrai parinkti atsižvelgiant į galimą jų poveikį žmonių sveikatai. Geriamajame vandenyje, nebent įvyksta avarija, beveik niekada nebūna tokios cheminių medžiagų koncentracijos, kuri darytų ūmų poveikį sveikatai. Į chemines medžiagas įeina mikroelementai, kaip antai arsenas, nikelis arba švinas, taip pat kitos medžiagos, kaip antai cianidai arba policikliniai aromatiniai angliavandeniliai, arba azoto junginiai – nitratai ir nitritai. Cheminių medžiagų poveikis priklauso nuo to, kiek viršijama leidžiama riba, nuo poveikio trukmės ir nuo to, kaip jie veikia žmogaus organizmą. Daugumos parametrų vertės nustatytos remiantis poveikiu visą gyvenimą ir laikant, kad asmuo per dieną vidutiniškai suvartoja du litrus geriamojo vandens.

Indikatoriniai parametrai – tai netiesioginę svarbą vandens kokybei turintys parametrai. Jais naudojantis nustatomi pasikeitimai vandens šaltinyje, vandens ruošimo arba paskirstymo procese. Jei viršijami parametrai iš šios grupės, padėtį reikia toliau tirti ir koreguoti. Nors dauguma indikatorinių parametrų tiesioginės grėsmės žmonių sveikatai nekelia, jie gali turėti netiesioginį poveikį vandens kokybei, veikdami jo išvaizdą, skonį arba kvapą (ir taip paveikti priimtinumą vartotojui), arba jie gali kliudyti tinkamam vandens paruošimui, pvz., dėl organinės medžiagos vandenyje dezinfekcija gali būti netinkama.

Neseniai atnaujinti stebėsenos reikalavimai, iš dalies pakeičiant direktyvos II ir III priedus, priderinant juos prie mokslo ir technikos pažangos . Šiuo pakeitimu įvestas savanoriškas rizika pagrįsto metodo, kai remiantis rizikos vertinimo rezultatais stebėseną galima išplėsti, vykdyti rečiau arba netikrinti kai kurių parametrų, naudojimas. Jis įsigaliojo 2015 m. spalio 27 d. ir valstybės narės turi per 24 mėnesius perkelti jį į nacionalinės teisės aktus.

2.ES lygmens rezultatai

Bendroji informacija

ES geriamasis vanduo gaunamas iš įvairių šaltinių. Apskritai pagrindiniai valstybių narių šaltiniai yra gruntinis vanduo ir paviršinis vanduo (pvz., geriamojo vandens tvenkiniai), kurie atitinkamai sudaro 50 % ir 36 % mūsų geriamojo vandens išteklių ( 1 pav. ).