Be to, tokios teisinės sistemos vertinimas negalėjo būti atliktas neatsižvelgiant į su ja susijusios politinės aplinkos. Kartu su kontekstu ir tikslais, nustatytais Kontrolės reglamento priėmimo metu, reglamentas buvo įvertintas atsižvelgiant į naujausią BŽP reformą, pagal kurią nustatyti nauji tikslai ir teisiniai įpareigojimai, pavyzdžiui, įpareigojimas iškrauti laimikį. Taip pat buvo atsižvelgta į kontrolės aspektų, kurie buvo įgyvendinti taikant NNN reglamentą, pokyčius, Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondo (EJRŽF) veiklą 2014–2020 m. (kai, be kita ko, įvestos naujos nuostatos dėl finansinių sankcijų), reglamentą dėl bendro rinkų organizavimo (BRO) ir į vykstančias diskusijas dėl reglamento dėl tvaraus išorės žvejybos laivynų valdymo bei ES pastangas kurti tarptautinį vandenynų valdymą. Galiausiai atliekant vertinimą buvo nagrinėjami institucinių ir politinių scenarijų pokyčiai, ypač Lisabonos sutarties įsigaliojimas ir Europos lygmens bendradarbiavimas vykdant pakrančių apsaugos funkcijas.

Šiuo atžvilgiu buvo vertinamos pagrindinės Kontrolės reglamento nuostatos atsižvelgiant į bendruosius vienodų veiklos sąlygų ir BŽP taisyklių laikymosi skatinimo tikslus. Be to, įvertintas Kontrolės reglamente numatytų priemonių, kuriomis Komisija užtikrina, kad valstybės narės įgyvendintų BŽP, veiksmingumas. Anksčiau naudotoje kontrolės sistemoje šiose srityse buvo pastebėta trūkumų ir todėl imtasi konkrečių veiksmų nustatant naujas priemones dabartiniame Kontrolės reglamente.

Vertinime patvirtinama Kontrolės reglamento svarba ir pridėtinė ES vertė, įrodančios, kad jis yra tinkama priemonė, kuria numatoma nuosekli kontrolės, tikrinimo ir vykdymo užtikrinimo sistema, siekiant užtikrinti BŽP laikymąsi. Jis taip pat laikomas labai svarbiu kuriant vienodas sąlygas veiklos vykdytojams.

Kontrolės reglamentu supaprastinta ir racionalizuota ankstesnė kontrolės sistema. Nepaisant to, kad yra ir kitų kontrolei skirtų paralelių priemonių (žvejybos leidimų reglamentas, techninės priemonės ir Viduržemio jūros reglamentas), ypatingų problemų dėl jų įgyvendinimo vienu metu nenustatyta. Kontrolės reglamentas taip pat dera su kitais žuvininkystės srities teisės aktais (pvz., su BRO reglamentu ir Europos jūrų ir žuvininkystės fondu). Šiuo reglamentu ES kontrolės priemonės suderintos su jos tarptautiniais šios srities įsipareigojimais, visų pirma sudarant sąlygas nediskriminuojamam NNN žvejybos reglamento įgyvendinimui, kiek tai susiję su trečiosiomis šalimis. Suderinamumas su kitomis ES politikos sritimis, pavyzdžiui, aplinkos, jūrų, inovacijų (mėlynojo augimo), sanitarijos, muitų ir prekybos politikos, taip pat neginčijamas. Nepaisant tokio nuoseklumo, suinteresuotieji subjektai visgi yra susirūpinę dėl šiuo metu galiojančių nuostatų, skirtų tam tikrų BŽP nustatytų įpareigojimų, pavyzdžiui, įpareigojimo iškrauti laimikį, kontrolei. Veiksmingai įgyvendinti BRO taip pat galėtų kliudyti trūkumai, susiję su atsekamumu. Be to, Kontrolės reglamento priemonės stokoja sąveikos, kad būtų galima efektyviai ir veiksmingai įgyvendinti Jūrų strategijos pagrindų direktyvą ir naujai sukurtą Europos lygmens bendradarbiavimą vykdant pakrančių apsaugos funkciją.

Kalbant apie veiksmingumą ir efektyvumą, LSS, ERS ir rizika grindžiamos kontrolės strategijos pasirodė esančios svarbiausios priemonės, skirtos veiklai stebėti ir sužvejotų žuvų kiekio duomenų kokybei gerinti. Taip pat buvo pripažinta, kad dėl elektroninių žuvininkystės informacinių sistemų ir standartinių kontrolės procedūrų naudojimo sumažėjo veiklos vykdytojams ir valdžios institucijoms tenkanti administracinė našta (išsamesnė informacija pateikta kitame skirsnyje „Administracinės naštos supaprastinimas ir mažinimas“). Vis dėlto dėl tam tikrų taisyklių ir naujo metodo sudėtingumo (palyginti su ankstesniąja tvarka) įgyvendinimas vėlavo. Atsižvelgiant į tai, kad nuostatų grupės įsigaliojo atskirais trejų metų laikotarpio (nuo 2010 m.) etapais, tam tikrose srityse nauda imama apčiuopti tik dabar – ji visiškai atsiskleis tik ilguoju laikotarpiu. Tačiau reikėtų pažymėti, kad jei tam tikrais atvejais įgyvendinti vėluota dėl techninių priežasčių (pvz., naujų technologijų ir IT sistemų diegimo) arba dėl perkėlimo į nacionalinę teisę, kai kurie suinteresuotieji subjektai nurodė, kad laiku įgyvendinti trūko politinės valios, o valstybės narės dažnai minėdavo, kad trūksta žmogiškųjų išteklių.

Šios teisinės priemonės veiksmingumui ir efektyvumui taip pat trukdo nepakankamas kai kurių nuostatų aiškumas, pasenusios nuostatos ir įgyvendinimas valstybių narių nuožiūra (pvz., leidžiančios nukrypti nuostatos, taikomos sankcijos).

Vienodos veiklos sąlygos

Visi suinteresuotieji subjektai teigė, kad Sąjungos žuvininkystės politikoje turi būti teikiama pirmenybė vienodai, suderintai ir bendrai žuvininkystės kontrolės sistemai ES lygmeniu. Vienas iš pagrindinių veiksmingos BŽP veikimo ramsčių yra užtikrinti, kad kontrolės srityje visoms valstybėms narėms, visokiai žvejybai, visiems tiek ES vandenyse, tiek už jų ribų žvejojantiems ES laivynams ir visiems ES vandenyse žvejojantiems ne ES laivynams būtų taikomos vienodos sąlygos. Nors pasitelkus naująją kontrolės tvarką jau pasiekta daug, vis dar yra galimybių tobulinimui ir valstybės narės turi prisiimti didesnius įsipareigojimus, kad būtų užtikrintas nuoseklus ir vienodas šio reglamento taikymas veiklos vykdytojams ES lygmeniu.

Tyrimu patvirtinta, kad ES standartų, suderinto požiūrio į kontrolę ir bendrų IT platformų, skirtų keitimuisi duomenimis, kūrimas yra svarbiausios priemonės norint užtikrinti vienodas sąlygas. Buvo pripažinta, kad Europos žuvininkystės kontrolės agentūros (EŽKA) ir Europos Komisijos vaidmuo plėtojant ir stiprinant suderintą ir nuoseklų požiūrį kartu su suderinamomis ataskaitų teikimo, duomenų keitimosi ir žuvininkystės produktų atsekamumo sistemomis šiuo požiūriu buvo labai svarbus.

Žuvininkystės produktų atsekamumas valstybėse narėse kelia susirūpinimą. Nepaisant to, kad valstybėse narėse padaryta didelė pažanga, o po iškrovimo atliekama kontrolė padidino duomenų patikimumą ir kokybę, vis dar yra problemų, susijusių su kontrole, atliekama per pirmąjį pardavimą ir gabenimo metu. Pagrindinės problemos kyla dėl atsekamumo nebuvimo šiuose dviejuose gamybos grandinės etapuose, kai siuntos gali būti pateiktos rinkai neatlikus išankstinės jų kilmės kontrolės. Kontrolės institucijos mano, kad naudojant dabartinę svėrimo ir transporto kontrolės sistemą gali būti pateikiami neteisingi duomenys, o pagal svėrimą reglamentuojančias nuostatas kontrolė iš vėliavos valstybės dažnai perkeliama pakrantės valstybei. Patirtis parodė, kad transportavimo etapas yra ideali galimybė perduoti klaidingus duomenis apie sužvejotą žuvų kiekį. Be to, manoma, kad Kontrolės reglamente numatyta popieriniais dokumentais grįsta atsekamumo sistema nėra veiksminga. Todėl kai kurios valstybės narės savanoriškai kuria elektronines atsekamumo sistemas, bet dėl nacionaliniu lygmeniu naudojamų skirtingų metodų atsiranda trukdžių keistis duomenimis, atlikti kryžmines patikras ir patvirtinimus. Kita vertus, reikėtų pažymėti, kad kai kuriais atvejais problemos, susijusios su keitimusi duomenimis, priskiriamos nenorui dalytis duomenimis, įskaitant dalijimąsi tarp valstybių narių, Komisijos ir EŽKA.

Kai kuriais atvejais pateikti prašymai užtikrinti konfidencialumą taip pat gali būti didelė kliūtis siekiant įgyvendinti kitą susijusią politiką (pvz., bendradarbiavimą vykdant pakrančių apsaugos funkciją). Be to, tebėra neišspręstų su mokslo duomenų naudojimu kontrolės tikslais ir kontrolės duomenų naudojimu valdymo tikslais susijusių klausimų, kurie, norint veiksmingai siekti BŽP tikslų, turi būti sprendžiami. Išanalizavus aiškiai nustatyta, kad kai kurios Kontrolės reglamento nuostatos dėl duomenų ir informacijos rinkimo ir keitimosi jais yra nepakankamai aiškios.

Konkrečios taisyklės, taikomos trumpesniems nei 12 metrų ilgio laivams, laikomos ne visiškai tinkamomis: jei išimtis ir nukrypti leidžiančias nuostatas didesnių laivų operatoriai laiko kontrolės stoka ir kliudymu sudaryti vienodas sąlygas, tai kai kurių privalomų nuostatų nelankstumą smulkiosios žvejybos atstovai suvokia kaip nepagrįstą naštą, ypač sektoriuose, kurie labai nukentėjo nuo pastarojo meto ekonomikos krizės.

Laivų, kurių ilgis mažesnis nei 10 metrų ir kuriems šiuo metu netaikomas reikalavimas turėti laivo žurnalą, veiklos kontrolę valstybės narės įgyvendina netinkamai (pvz., kontrolę imant mėginius iškrovimo metu). Viduržemio jūroje, kur daugiau nei 80 % laivų yra nedideli, šis klausimas dabartinio Kontrolės reglamento nuostatomis nėra tinkamai sprendžiamas. Panašių, nors ir mažesnių, problemų yra ir kitų jūrų baseinuose.

Kontrolės nuostatų, susijusių su mėgėjų žvejyba, trūkumas taip pat trukdo sudaryti vienodas sąlygas, o piliečių ir daugumos atitinkamų suinteresuotųjų subjektų nuomone, tokios nuostatos yra reikalingos.

Daugelis suinteresuotųjų subjektų išreiškė susirūpinimą dėl įpareigojimo iškrauti laimikį vykdymo kontrolės. Veiklos vykdytojai ypač susirūpinę dėl vienodų sąlygų ir nori apriboti bet kokią galimą papildomą naštą. Reikėtų pažymėti, kad nors Kontrolės reglamento tekstas su naująja BŽP buvo suderintas vadinamuoju „Omnibus“ reglamentu, manoma, kad nuostatos, susijusios su įpareigojimo iškrauti laimikį vykdymo kontrole, nėra tinkamos, o naujų įpareigojimų (pvz., dėl sužvejotų mažesnių nei nustatyto mažiausio išteklių išsaugojimą užtikrinančio orientacinio dydžio žuvų, skirtų ne tiesiogiai žmonėms vartoti, panaudojimo) vykdymo kontrolė turėtų būti tinkamesnė, kad būtų išvengta painiavos ir daugelio viešojo ir privačiojo sektorių suinteresuotųjų subjektų abejonių.

Atlikus vertinimą taip pat nustatyta, kad Komisijos, EŽKA ir valstybių narių vaidmuo ir atsakomybė kai kurių užduočių atveju nėra aiškūs, todėl panaši veikla dubliuojasi.

Pramoninės veiklos vykdytojai ir žvejai pareiškė susirūpinimą dėl kai kurių techninių nuostatų, kurias pasirodė sunku įgyvendinti (pvz., dėl svėrimo praktikos, leistinų nuokrypių, transportavimo, išankstinio pranešimo, pardavimo pažymų perdavimo termino) nelankstumo.

Atitikties kultūra

Svarbus kontrolės politikos kertinis akmuo – visų subjektų, dalyvaujančių visoje su žvejyba susijusioje veikloje (žvejybos, perdirbimo, platinimo ir pardavimo), informuotumo apie BŽP taisyklių laikymosi svarbą didinimas. Iš vertinimo matyti, kad dabartinė sistema padėjo sukurti taisyklių laikymosi kultūrą tarp veiklos vykdytojų ir valstybėse narėse, o tai savo ruožtu lėmė geresnį BŽP įsipareigojimų vykdymą. Tačiau taip pat akivaizdu, kad vis dar reikia stiprinti bendros žuvininkystės politikos taisyklių laikymąsi taikant visapusišką ir patikimą stebėsenos ir kontrolės sistemą ir didinti pramonės informuotumą apie išsaugojimo priemonių svarbą.

Specialiosios kontrolės ir inspektavimo programos ir jungtinės veiklos planai, įgyvendinti koordinuojant EŽKA, yra veiksmingos priemonės; buvo nustatyta, kad tai taip pat puikus instrumentas gerinant valstybių narių bendradarbiavimą ir informacijos mainus. EŽKA vykdoma viešinimo veikla ir mokymai taip pat buvo labai naudingi aiškinant naujas taikomas taisykles ir gerinant veiklos vykdytojų informuotumą išsaugojimo klausimais.