EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2018 06 11 SWD(2018) 346 final KOMISIJOS TARNYBŲ DARBINIS DOKUMENTAS Ataskaita dėl naudos Vakarų Sacharos gyventojams ir konsultacijų su jais dėl muitų tarifų lengvatų taikymo Vakarų Sacharos kilmės produktams pridedamas prie Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo dėl Europos Sąjungos ir Maroko Karalystės susitarimo pasikeičiant laiškais dėl Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimo, steigiančio Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Maroko Karalystės asociaciją, 1 ir 4 protokolų pakeitimo sudarymo

{COM(2018) 481 final}



ATASKAITA DĖL NAUDOS VAKARŲ SACHAROS GYVENTOJAMS IR KONSULTACIJŲ SU JAIS DĖL MUITŲ TARIFŲ LENGVATŲ TAIKYMO VAKARŲ SACHAROS KILMĖS PRODUKTAMS Komisijos tarnybų ir Europos išorės veiksmų tarnybos parengta ataskaita Suvestinė 1. Vakarų Sacharos ekonomika Pastarojo meto pokyčiai Vakarų Sacharoje teikia vilčių, tačiau padėtis išlieka nestabili. Vakarų Sacharos ekonominę veiklą sudaro tik keli veiklos sektoriai: žvejybos ir jos produktų perdirbimo, fosfatų kasyklų, žemės ūkio (visų pirma vaisių, daržovių ir klajokliškas piemenavimo) ir, kiek mažiau, prekybos ir amatų. Turizmo ir atsinaujinančiosios energijos sektoriai dar tik pradeda plėtotis, tačiau atrodo perspektyvūs. Be to, Sacharos ekonomikai būdinga tai, kad ji yra izoliuota ir vis dar labai subsidijuojama. 2. Poreikis remti eksportą nustatant muitų tarifų lengvatas Siekiant įvairinti Vakarų Sacharos ekonominį potencialą reikia skatinti užsienio investicijas. O tai reiškia, kad susijusiems veiklos vykdytojams turi būti užtikrintas pakankamas teisinis tikrumas, visų pirma aiškesnės muitų tarifų sąlygos, taikomos dabartiniam ar būsimam Vakarų Sacharos produktų eksportui į Europos Sąjungą. Nepaisant to, kad dažnai gaunami tik daliniai duomenys, šis tyrimas leidžia daryti išvadą, kad Vakarų Sacharoje vykdoma ekonominė ir gamybos veikla, kurioms tikrai vertėtų suteikti tokias pat muitų tarifų lengvatas, kokios taikomos Maroko Karalystei ir kurios Vakarų Sacharai buvo taikomos iki 2016 m. gruodžio 21 d. Šiems produktams suteikus Sąjungos muitų tarifų lengvatas, juos būtų galima ir toliau eksportuoti. Be to, lengvatų suteikimas turėtų padaryti didelį poveikį būsimai Vakarų Sacharos ekonomikos plėtrai, paskatindamas jau vykdomas ar dar svarstomas investicijas (kai kurių fosfatų, kaip antai fosforo rūgšties arba žemės ūkiui skirtų trąšų, sektoriuje ir žemės ūkio bei žvejybos sektoriuose), kurios pirmiausia padėtų kurti darbo vietas. Tačiau jei muitų tarifų lengvatos nebūtų taikomos, tai smarkiai pakenktų Vakarų Sacharos eksportui, visų pirma žvejybos ir žemės ūkio eksportui, todėl ribota jos produkcija dar labiau susiaurėtų. Netaikant muitų tarifų lengvatų, Vakarų Sacharos produktams būtų taikomi įprasti muitai (Sąjungoje taikomi didžiausio palankumo režimo muitai), todėl jie negalėtų lengvatinėmis sąlygomis patekti į Sąjungos rinką. Tai padarytų tik labai nežymų poveikį pramonės produktų (fosfatų) eksportui, tačiau labai neigiamai paveiktų žvejybos ir žemės ūkio produktų eksportą į Sąjungą, taigi ir užimtumą šiuose sektoriuose. Atsižvelgiant į ilgalaikę perspektyvą, skatinant privačią veiklą bei verslumą galėtų būti susilpninta priklausomybė nuo centrinės valdžios subsidijų, o atvirumas pasauliui bei prekybos ir kitokio pobūdžio ryšių stiprinimas, tikėtina, palaipsniui sąlygotų svarbius socialinius, ekonominius ir kultūrinius pokyčius. 3. Konsultacijos su atitinkamais gyventojais

Maroko institucijos surengė plataus masto institucines konsultacijas su atstovais iš visų nacionalinių, regioninių ir vietinių organų, siekdamos juos informuoti apie susitarimo pakeitimą, išsiaiškinti, ar jie pritaria jam, ir sužinoti, kokių jie turi pastabų. Per konsultacijas paaiškėjo, kad didžioji dauguma atstovų pritaria numatytam pakeitimui, o kai kurie iš jų pateikė dalykiškų rekomendacijų, kaip užtikrinti optimalų jo poveikį. Po konsultacijų su teritorijoje išrinktais atstovais Europos Komisijos tarnybos ir Europos išorės veiksmų tarnyba (EIVT) konsultavosi su vietiniais Vakarų Sacharos gyventojais. Iš šių konsultacijų paaiškėjo, kad didžioji dauguma pritaria muitų tarifų lengvatų taikymui Vakarų Sacharos produktams. Dauguma konsultacijų dalyvių pabrėžė teigiamą poveikį visiems gyventojams, o ypač lemiamą sverto poveikį, kurį tokios prekybos lengvatos turėtų privačiosioms investicijoms. Jie nurodė, kad palankesnės galimybės patekti į Europos rinkas pagerintų verslo aplinką ir tiesiogines Europos investicijas ir tokiu būdu sustiprintų naują dalyvaujamojo ir darnaus Vakarų Sacharos vystymosi modelį. Tačiau jei teisinis netikrumas dėl prekybinių srautų su Vakarų Sachara išliktų, tai smarkiai pakenktų socialiniam ekonominiam vystymuisi – tai jau dabar rodo sulėtėjusi jos prekyba su kai kuriomis valstybėmis narėmis ar tam tikruose sektoriuose. Dabar, kai Vakarų Sacharos ekonomika pagaliau turėtų pakilti, jos galimybių patekti į užsienio rinkas ir gauti užsienio investicijų ribojimas tik trukdytų plėtoti vietos ekonominę veiklą ir stabdytų tam tikrose srityse socialinę ekonominę ar politinę pažangą. Nepaisant bendro požiūrio šiuo klausimu, nuomonių dėl teritorijos statuso būta įvairių, nors visi sutaria, kad vienintelis teisingas kelias – Jungtinių Tautų procesas. Kai kuriose nuomonėse išreikštas raginimas, kad Sąjunga aktyviau reikštų paramą Jungtinių Tautų procesui. Iš techninio pobūdžio diskusijų su frontu Polisario, kuris palaiko dialogą su Jungtinėmis Tautomis ir yra Jungtinių Tautų vykdomo taikos proceso Vakarų Sacharoje dalis, paaiškėjo, kad Polisario iš principo nepritaria susitarimo pakeitimui – iš esmės dėl platesnių politinių sumetimų, nesusijusių su pačiu pakeitimo turiniu. 4. Atskirų sektorių rezultatai Galiausiai, atliekant analizę išnagrinėti trys pagrindiniai veiklos sektoriai, kuriems galėtų padaryti poveikį Sąjungos muitų tarifų lengvatų suteikimas Vakarų Sacharos kilmės produktams, ir padarytos tokios išvados: a) Žemės ūkio sektorius Iš tyrimo matyti, kad Vakarų Sacharoje vykdoma žemės ūkio gamyba, visų pirma auginami vaisiai ir daržovės (pomidorai ir melionai), kuriems Europos Sąjungoje yra gana didelė rinka. 2016 m. išauginta apie 64 000 tonų produktų, sektoriuje tiesiogiai dirbo apie 14 000 darbuotojų. Manoma, kad tokių produktų importo vertė siekia maždaug 65 mln. eurų. Jeigu nebūtų tarifų lengvatų, šiam eksportui taikomų muitų suma būtų 6,6 mln. eurų. Ši ekonominė nauda ateityje galėtų padidėti, jeigu Vakarų Sachara dar labiau išplėtotų savo gamybą ir eksportą į Europos Sąjungą, įgyvendinus šiuo metu svarstomus projektus. Be to, tai turėtų poveikį darbo vietų skaičiui, kuris, remiantis kai kuriomis prognozėmis, galėtų padidėti penkis kartus. Apskritai atrodo, kad šiandien esama nedaug patikimų tos teritorijos ekonominės plėtros alternatyvų, be to, su vandens išteklių naudojimu susijusius trūkumus kompensuoja teigiamas ekonominis poveikis Vakarų Sacharai. Maroko apskaičiavo, kad gruntinio vandens naudojimas padarytų nedidelį poveikį vandens atsargoms (tačiau yra abejojančių tokiais skaičiavimais).

b) Žvejybos produktų sektorius Iš ataskaitos matyti, kad Vakarų Sacharoje plačiai išplėtota žvejybos produktų perdirbimo pramonė. Remiantis skirtingais šaltiniais, 2015 ir 2016 m. šios teritorijos žvejybos produktų eksporto vertė sudarė 100–200 mln. eurų. Nuo šio eksporto tiesiogiai arba netiesiogiai priklauso apie 45 000 darbo vietų. Kaip ir žemės ūkio sektoriuje, pradėjus taikyti muitų tarifų lengvatas šiems eksportuojamiems produktams, būtų padarytas didelis poveikis teritorijos ekonomikai, taigi ir užimtumui. Priešingai, atsisakius suteikti šias lengvatas būtų pakenkta ne tik eksportui, bet ir užimtumui, ir sudarytos sąlygos perkelti šią perdirbimo veiklą į kitas vietas, tikriausiai į Maroką. Be to, tai pakenktų Vakarų Sacharos žvejybos produktų gamyklose vykdomoms investicijoms, kurias iš dalies finansavo Europos Sąjunga. c) Fosfatų sektorius Fosfatų gavyba – vienas didžiausių ekonominės veiklos šaltinių Vakarų Sacharos teritorijoje. Tačiau didžiajai daliai Vakarų Sacharoje išgaunamų ir į Sąjungą importuojamų neapdirbtų fosfatų muitai netaikomi, todėl muitų tarifų lengvatų netaikymas nedaro jokio poveikio dabartinei fosfatų gavybai Vakarų Sacharoje arba tas poveikis ribotas. Siūlomas susitarimas faktinį poveikį turėtų tik kai kuriems išvestiniams fosfatų produktams (fosforo rūgščiai ir trąšoms), kurie šiuo metu Vakarų Sacharoje nėra gaminami (jiems taikomi 4,8–6,5 proc. muitai). Pagrindinis šio sektoriaus darbdavys šioje teritorijoje – grupė OCP (anksčiau – Office Chérifien des Phosphates) – al Ajūne ketina pastatyti pramoninį trąšų (fosforo rūgšties ir trąšų) gamybos kompleksą, o al Ajūno jūrų uoste – naują prieplauką. Šiems produktams nesuteikus muitų tarifų lengvatų, projektai galėtų likti neįgyvendinti ir nukentėtų vietos gyventojų užimtumas. 5. Išvada Nepaisant to, kad Vakarų Sacharos gyventojus sudėtingai aiškiai suskirstyti pagal kilmę, gauta pakankamai duomenų, leidžiančių teigti, kad ekonominė veikla, kuri vykdoma eksportuojant produktus į Europos Sąjungą, skatina vietos gyventojų užimtumą ir todėl suteikia daugiau ar mažiau naudos visiems vietos gyventojams, nepriklausomai nuo jų kilmės. Šio teigiamo poveikio nebeliktų, jei į Europos Sąjungą eksportuojamiems produktams nebūtų taikomos tokios pat kaip Maroke taikomos muitų tarifų lengvatos.





Turinys 1 BENDROJI ĮŽANGA 1.1 Pagrindiniai faktai 1.2 Vertinimo apimtis ir su metodika susiję klausimai 1.2.1 Apimtis 1.2.2 Metodiniai apribojimai 1.3 Konsultacijos su atitinkamais gyventojais

2 ŽMOGAUS TEISĖS VAKARŲ SACHAROJE 2.1 Žmogaus teisių padėtis Vakarų Sacharoje 2.2 Europos Sąjungos ir Maroko bendradarbiavimo žmogaus teisių ir demokratijos srityje veikimo struktūra 2.3 Asociacijos susitarimo 1 ir 4 protokolų pakeitimo pasekmės žmogaus teisių padėčiai Vakarų Sacharoje. 3 VAKARŲ SACHAROS EKONOMIKA. EKONOMINĖ NAUDA ATITINKAMIEMS GYVENTOJAMS 3.1 Bendroji Vakarų Sacharos ekonomikos ir jai reikalingo įvairinimo apžvalga 3.2 Nauda pagrindiniams su eksportu susijusiems ekonomikos sektoriams 3.2.1 Žemės ūkio sektorius 3.2.2 Žvejybos produktų sektorius 3.2.3 Fosfatų sektorius 4 KONSULTACIJOS SU GYVENTOJAIS, KURIEMS AKTUALUS ASOCIACIJOS SUSITARIMO 1 IR 4 PROTOKOLŲ PAKEITIMAS 4.1 Konsultacijų tikslas ir mastas 4.2 Pagrindiniai rezultatai 4.3 Išvada 5 BENDRA IŠVADA Priedas



1BENDROJI ĮŽANGA 1.1Pagrindiniai faktai

Vakarų Sachara yra Šiaurės Vakarų Afrikos teritorija, besiribojanti su Maroku, Alžyru ir Mauritanija. Iki 1976 m. ji buvo kontroliuojama Ispanijos administracijos. 1960 m. gruodžio 14 d. Jungtinių Tautų Organizacijos (JT) Generalinė Asamblėja priėmė Rezoliuciją 1514 (XV) dėl nepriklausomybės suteikimo kolonijinėms šalims ir tautoms. 1963 m. Maroko Karalystės prašymu ir po to, kai Ispanijos Karalystė pagal Jungtinių Tautų Chartijos 73 straipsnio e punktą pateikė informaciją, JT įtraukė Vakarų Sacharą į priklausomų teritorijų sąrašą. Ji jame yra iki šiol. Į ją pretenduoja ir Maroko Karalystė, ir Front populaire pour la libération de la Saguía-el-Hamra et du Río de Oro (toliau – frontas Polisario), o JT jau seniai mėgina taikiai išspręsti šį ginčą. Europos Sąjunga ir jos valstybės narės susilaiko nuo bet kokio kišimosi ir dalyvavimo šiame ginče ir prireikus sutinka su bet kokiu globojant JT pagal tarptautinę teisę priimtu sprendimu. Jos nepripažįsta Maroko suverenių teisių į Vakarų Sacharą, tačiau palaiko Jungtinių Tautų generalinio sekretoriaus dedamas pastangas, kad būtų priimtas teisingas, ilgalaikis ir abipusiai tinkamas politinis sprendimas, kuris leistų Vakarų Sacharos tautai apsispręsti. Nuo Ispanijos pasitraukimo 1976 m. JT nebuvo pateikta jokios statistinės informacijos apie ekonomines, socialines ar su išsilavinimu susijusias sąlygas šioje teritorijoje. Šiuo metu didžiąją teritorijos dalį kontroliuoja Maroko Karalystė, o frontas Polisario kontroliuoja mažesnę rytinę dalį, kuri labai mažai apgyvendinta. Frontas Polisario kontroliuojama teritorija nuo Maroko Karalystės kontroliuojamos teritorijos atskirta Maroko Karalystės pastatyta smėlio siena, kurią prižiūri Maroko kariuomenė. Frontas Polisario administruojamose stovyklose, esančiose Alžyro teritorijoje, netoli Vakarų Sacharos, gyvena daug pabėgėlių iš Vakarų Sacharos. Nuo tada, kai pasitraukė Ispanija ir Mauritanija, Maroko Karalystė faktiškai viena administruoja savo kontroliuojamą Vakarų Sacharos teritorijos dalį. Maroko Karalystė laikosi nuomonės, kad Vakarų Sachara yra jos teritorijos dalis. Europos Sąjunga laikosi nuomonės, kad Marokas administruoja šią priklausomą teritoriją. Toliau šioje ataskaitoje sąvoka „Vakarų Sachara“ reiškia Maroko institucijų faktiškai administruojamą teritoriją. Nuo tada, kai įsigaliojo Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimas, steigiantis Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Maroko Karalystės asociaciją (toliau – ES ir Maroko asociacijos susitarimas, arba asociacijos susitarimas), produktams iš Vakarų Sacharos de facto taikomos atitinkamose asociacijos susitarimo nuostatose nustatytos muitų tarifų lengvatos, nes šie produktai Maroko patvirtinti esantys lengvatinės Maroko kilmės. Tačiau 2016 m. gruodžio 21 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismas sprendime C-104/16 P išaiškino, kad šio susitarimo taikymo sritis apima tik Maroko Karalystės teritoriją ir kad Vakarų Sacharos priklausoma teritorija į taikymo sritį nepatenka. Kalbant apie tiesioginius padarinius, kadangi pirmiau minėtos muitų tarifų lengvatos gali būti taikomos tik iš dalies pakeitus atitinkamas 1 protokolo (Maroko žemės ūkio produktų, perdirbtų žemės ūkio produktų, žuvies ir žvejybos produktų pateikimas į Sąjungos rinką) ir 4 protokolo (dėl kilmės taisyklių) nuostatas ir aiškiai nustatant principą, pagal kurį Vakarų Sacharos produktams gali būti taikomos tokios pat sąlygos kaip ir Maroko produktams, Sąjunga nustojo taikyti šias lengvatas. Todėl 2017 m. gegužės 29 d. Taryba įgaliojo Europos Komisiją Sąjungos vardu derėtis dėl tarptautinio susitarimo pasikeičiant laiškais, kuriuo būtų atlikti reikiami asociacijos susitarimo pakeitimai. Tačiau Taryba šiam įgaliojimui taiko dvi sąlygas: prieš pasirašant šį naująjį susitarimą, Komisija turės įvertinti galimą jo poveikį darniam Vakarų Sacharos vystymuisi, ypač atkreipdama dėmesį į naudą vietos gyventojams ir gamtos išteklių naudojimo poveikį atitinkamoms teritorijoms; taip pat turi būti tinkamai įtraukti atitinkami gyventojai. Jei apsisprendimo teisė priklauso Vakarų Sacharos tautai, Europos Sąjunga negali nei vykdyti šios tautos surašymo, nei apibrėžti, kas sudaro šią tautą . Su ekonomine veikla priklausomose teritorijose susijusiuose JT dokumentuose socialinės ir ekonominės naudos atžvilgiu atkreipiamas dėmesys į šių teritorijų gyventojus . Atsižvelgiant į šiuos skirtumus ir į sunkumus nustatyti poveikį tautai, kurios statusas dar nėra aiškiai apibrėžtas, ir turint omenyje, kad lengvatos pradedamos taikyti konkrečios teritorijos produktams ir kad todėl tai turėtų būti iš esmės naudinga tai teritorijai, atliekant analizę daugiausia dėmesio skirta naudai, kurią gautų Vakarų Sacharos gyventojai. Šios ataskaitos tikslas – atsižvelgti į šiuos Tarybos reikalavimus. Ji buvo parengta remiantis:

·visais turimais statistiniais duomenimis, ·informacija, kuria keitėsi Europos Sąjunga ir Marokas, ·konsultacijomis su įvairiais Vakarų Sacharos socialiniais, ekonominiais ir politikos subjektais, ypač pokalbiais su pilietinės visuomenės organizacijomis, Vakarų Sacharos parlamento nariais, ekonominės veiklos vykdytojais ir fronto Polisario atstovais, ·nagrinėjant ieškinį T-512/12 fronto Polisario padarytomis pastabomis ir nacionaliniame teisme nagrinėtoje byloje, dėl kurios iškelta byla C-266/16, Western Sahara Campaign organizacijos padarytomis pastabomis, ·metinėmis JT generalinio sekretoriaus ataskaitomis dėl padėties Vakarų Sacharoje ir JT misijos dėl referendumo Vakarų Sacharoje svetaine, ·viešai prieinama informacija. Europos Komisijos tarnybos ir Europos išorės veiksmų tarnyba (EIVT) taip pat nuolat palaikė ryšius su asmeninio Jungtinių Tautų generalinio sekretoriaus pasiuntinio Vakarų Sacharai darbo grupe. Šių ryšių tikslas buvo užtikrinti, kad siūlomu susitarimu būtų remiamos Jungtinių Tautų generalinio sekretoriaus pastangos pasiekti sprendimą, kuris Vakarų Sacharos gyventojams suteiktų apsisprendimo teisę pagal Jungtinių Tautų Chartijos principus ir tikslus. 1.2Vertinimo apimtis ir su metodika susiję klausimai 1.2.1Apimtis Šio vertinimo tikslas – remiantis atitinkamais Jungtinių Tautų Chartijos 73 straipsnio kriterijais nustatyti naudą Vakarų Sacharos gyventojams. Jame vertinamas galimas susitarimo poveikis darniam Vakarų Sacharos vystymuisi, ypač atkreipiant dėmesį į naudą atitinkamiems gyventojams ir gamtinių išteklių naudojimą atitinkamose teritorijose. Tačiau poveikį darniam vystymuisi ir vietos gyventojams įmanoma įvertinti tik tada, jei muitų tarifų lengvatos daro poveikį prekybos srautams tarp Sąjungos ir Vakarų Sacharos. Todėl iš pradžių reikia įvertinti muitų tarifų lengvatų poveikį prekybos srautams iš Vakarų Sacharos į Europos Sąjungą. Tik tada bus įmanoma įvertinti poveikį darniam vystymuisi ir vietos gyventojams; šis klausimas kyla tik jei muitų tarifų lengvatos daro poveikį prekybos srautams tarp Sąjungos ir Vakarų Sacharos. Šiomis lengvatomis laikantis tam tikrų sąlygų numatoma taikyti lengvatinę muito normą (nulinį tarifą daugumai produktų) į Sąjungą įvežamiems produktams. Taikoma muito norma priklauso nuo trijų veiksnių: muitinės nomenklatūros tarifų eilutės, kuriai priklauso prekė, prekės kilmės, t. y., prekės šalies, ir, galų gale, kai kuriais atvejais, prekės vertės. Toliau šioje ataskaitoje šie veiksniai bus aprašomi detaliau. 1.2.2Metodiniai apribojimai

Metodinių apribojimų yra skirtingų rūšių ir kyla dėl: ·prieinamos informacijos kokybės, ·iki 2016 m. gruodžio 21 d. Teismo sprendimo taikytos praktikos, ·pačios vertinimo apimties apibrėžties, ·sunkumų, su kuriais susiduria Sąjunga kaip trečioji šalis, siekdama įvertinti susitarimo poveikį ir visų pirma jo naudą atitinkamiems gyventojams. Turima informacija. Apskritai, statistinė informacija apie Vakarų Sacharą vis dar yra neišsami ir nevienoda. Žinoma, taip yra dėl ypatingos politinės padėties šioje teritorijoje. Pavyzdžiui, daug informacijos galima rasti įvairių Maroko institucijų (Ekonomikos, socialinių ir aplinkos reikalų tarybos ir Vyriausiojo planavimo komisaro biuro) svetainėse, tačiau Vakarų Sacharos teritorija ne visiškai sutampa su „pietinėmis provincijomis“, kurios nurodomos Maroko institucijų leidiniuose, arba keičiantis informacija su Europos Komisijos tarnybomis (al Ajūno-As Sakijos al Chamros, Dachlos-Ved ad Dahabo ir Gelmimo-Ved Nuno regionai). Tačiau šią kliūtį galima apeiti, kadangi šioje ataskaitoje nagrinėjama ekonominė veikla daugiausia vykdoma al Ajūno-As Sakijos al Chamros ir Dachlos-Ved ad Dahabo regionuose. Iki 2016 m. gruodžio 21 d. Teismo sprendimo taikyta praktika. Kalbant apie Sąjungos institucijų turimus duomenis, metodinių apribojimų kyla dėl iki 2016 m. gruodžio 21 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimo taikytos praktikos. Kadangi į Europos Sąjungą importuotiems Vakarų Sacharos produktams buvo de facto taikomos Maroko kilmės produktams taikomos lengvatos, paprastai nėra įmanoma atskirti Vakarų Sacharos produktų nuo Maroko produktų ir, pasinaudojant statistiniais Sąjungos užsienio prekybos duomenimis (pavyzdžiui, Eurostato COMEXT duomenų baze), nustatyti Vakarų Sacharos kilmės produktų dalies. Tik žvejybos produktų atveju Europos Komisijos tvarkomi Prekybos kontrolės ir ekspertizių sistemos (TRACES) duomenys leidžia nustatyti šioje teritorijoje perdirbtų ir į Europos Sąjungą importuojamų žvejybos produktų dalį. Vertinimo apimties apibrėžtis. Sąvoką „atitinkami gyventojai“ galima aiškinti įvairiai ar net skirtingai. Ji gali reikšti šioje teritorijoje gyvenančius žmones – tai atitinka Maroko požiūrį, kuriuo gyventojai neskiriami etniniu ar bendruomeniniu pagrindu. Ji taip pat gali reikšti konkrečią etniniu ar bendruomeniniu pagrindu apibrėžtą gyventojų grupę (sahravius) – tokiu atveju atitinkami gyventojai bent iš dalies gali būti ir už Vakarų Sacharos ribų gyvenantys asmenys (pabėgėliai), o kai kurie dabartiniai, tačiau neseniai įsikūrę gyventojai nebūtų įtraukiami. Šio požiūrio laikosi frontas Polisario. Jei būtų taikoma etniniu ar bendruomeniniu pagrindu apibrėžiama „susijusių gyventojų“ sąvoka, reikėtų atkreipti dėmesį į šiuos tris faktus: 1) 13 metų, nuo 1991 iki 2004 m., Jungtinių Tautų misija dėl referendumo Vakarų Sacharoje (MINURSO) buvo siekiama nustatyti, kurie asmenys turėtų dalyvauti įgyvendinant Vakarų Sacharos tautos teisę į apsisprendimą, tačiau galutinis sprendimas nepriimtas, 2) sahravių tautybei save priskiriantys žmonės gyvena teritorijoje, kuri yra daug didesnė nei Vakarų Sachara ir apima pietų Maroką, Mauritaniją, dalį Alžyro, taip pat nemažas Europoje ir Šiaurės Amerikoje gyvenančias grupės ir t. t., 3) šie sahraviai yra tradiciniai klajokliai ir jų šeimos ryšiai siekia toliau nei šio regiono ribos. Su tokiais sunkumais susiduria Europos Komisijos tarnybos, neturėdamos tikslių ir patikimų priemonių nustatyti, kas priklauso „atitinkamiems gyventojams [sahraviams]“. Taip pat, kadangi nauda yra netiesioginė, sunku įvertinti tarifų lengvatų gamtiniams ištekliams, užimtumui ir žmogaus teisėms teikiamą naudą. Nors ši ataskaita buvo parengta kuo objektyviau, ji turi natūralių apribojimų: visų pirma, ginčo šalių pozicijos dėl Vakarų Sacharos ir jos statuso iš esmės skiriasi; taip pat nėra nepriklausomo Jungtinių Tautų įgalioto tyrimo dėl tarptautinės prekybos susitarimų naudos Vakarų Sacharai. Be to, Europos Sąjunga neturi nei kompetencijos, nei tiesioginių priemonių, reikalingų tyrimui Vakarų Sacharos teritorijoje atlikti. Šiaip ar taip, manoma, kad pirmiausia reikia nustatyti, ar susitarimas darytų teigiamą poveikį prekybos srautams tarp Vakarų Sacharos ir Europos Sąjungos. Europos Komisijos tarnybos siekė nustatyti, kokios būtų pasekmės užimtumui ir gamtinių išteklių naudojimui, jei toks poveikis būtų daromas. Kiek tai įmanoma, jos taip pat siekė įvertinti, ar poveikis būtų skirtingas įvairios kilmės (vietiniams ir nevietiniams) susijusiems asmenims.

Atlikus čia pateikiamą tyrimą, Europos Komisijos tarnybos atliko kryžminę visų turimų duomenų patikrą. Nors ši informacija nėra išsami, ja remiantis galima apytikriai nustatyti, koks poveikis būtų daromas asociacijos susitarimo prekybos lengvatas pradėjus taikyti Vakarų Sacharos eksportui, kitaip tariant, įvertinti, koks poveikis būtų padarytas teritorijos ekonomikai, darniam vystymuisi ir atitinkamiems gyventojams, jei tokios lengvatos nebūtų taikomos. Remiantis Vakarų Sacharos ekonominės veiklos tyrimu, galima spręsti, kad daugiausia didesnių eksporto srautų į Europos Sąjunga yra susiję su žvejybos ir žemės ūkio sektoriais. Toliau šiame dokumente nagrinėjamas galimas susitarimo poveikis šiems sektoriams. Atsižvelgiant į fosfatų sektoriaus potencialą, buvo nagrinėjamas ir šis sektorius. 1.3Konsultacijos su atitinkamais gyventojais Vienas šių derybų tikslų buvo užtikrinti, kad, rengiant asociacijos susitarimo 1 ir 4 protokolų pakeitimą, „būtų tinkamai įtraukti atitinkami gyventojai“. Nesant jokių galimybių tiesiogiai konsultuotis su Vakarų Sacharos gyventojais, Europos Komisijos tarnybos ir EIVT vykdė konsultacijas su įvairiomis sahravių pilietinei visuomenei atstovaujančiomis organizacijomis, parlamento nariais, ekonominės veiklos vykdytojais bei organizacijomis, įskaitant frontą Polisario. Dauguma šių organizacijų ir asociacijų, ypač frontas Polisario, pasidalino savo nuomone su Europos Komisijos tarnybomis ir EIVT, ir tik kai kurios iš jų atsisakė joms skirto kvietimo. Pagrindinis šių konsultacijų tikslas buvo keistis nuomonėmis ir pastabomis dėl to, kokios naudos galima būtų tikėtis Vakarų Sacharos gyventojams ir ekonomikai, jei Maroko kilmės produktams taikomos lengvatos būtų pradėtos taikyti į Europos Sąjungą importuojamiems Vakarų Sacharos kilmės produktams. 2ŽMOGAUS TEISĖS VAKARŲ SACHAROJE 2.1Žmogaus teisių padėtis Vakarų Sacharoje Žmogaus teisių padėtis Vakarų Sacharoje iš esmės atitinka žmogaus teisių padėtį Maroke. Galioja tie patys žmogaus teisių apsaugos mechanizmai ir įstatymai.. Tačiau Vakarų Sacharos padėtis yra ypatinga dėl politinio konflikto (visų pirma kalbant apie saviraiškos, demonstracijų ir asociacijų laisves). Draudžiamas bet koks teritorinio vientisumo pažeidimas, t. y. frontą Polisario palaikantis nepriklausomybės siekimas, už kurį skiriama bauda ar netgi laisvės atėmimo bausmė. Byloje T-512/12 frontas Polisario atkreipė dėmesį į protestų metu Maroko padarytus civilių sahravių žmogaus teisių pažeidimus. Kai kurių pilietinės visuomenės ir nevyriausybinių organizacijų duomenimis , ekonominių ir socialinių, taip pat pilietinių ir politinių teisių pažeidimais grindžiami ieškiniai Vakarų Sacharoje dažnesni nei Maroke. Šis aspektas taip pat pabrėžtas paskutinėje Jungtinių Tautų generalinio sekretoriaus ataskaitoje dėl Vakarų Sacharos . Atsižvelgdamos į ginčo ypatumus, kai kurios sahravių organizacijos atkreipia dėmesį į saviraiškos, demonstracijų ir asociacijų laisvių pažeidimus. Šiuo klausimu organizacijos atkreipė dėmesį į sunkumus dėl nepakankamo teisinio pripažinimo, su kuriais jos susiduria vykdydamos savo veiklą. Nepaisant pastarųjų metų vilčių teikiančio reformos klimato, išlieka represinių veiksmų ir kai kurie pilietinės visuomenės subjektai patiria kliūčių vykdydami kasdienę veiklą. Pastaraisiais metais valstybės institucijos dėjo pastangų siekdamos spręsti tarptautinei bendruomenei ir pilietinei visuomenei susirūpinimą keliančius aspektus, tačiau vis dar reikia gerinti priemones, kuriomis galima būtų įvertinti tokias pastangas ir jų poveikį žmogaus teisių padėčiai. Svarbiu pastarųjų metų postūmiu tapo tai, kad Marokas pripažino Vakarų Sacharos gyventojų, nukentėjusių nuo šiurkščių žmogaus teisių pažeidimų, asociaciją (ASVDH) – tai yra pirma užregistruota sahravių asociacija. Dachloje ir al Ajūne veikiančių Nacionalinės žmogaus teisių tarybos (CNDH) regioninių komisijų parama taip pat prisidėjo gerinant žmogaus teisių padėties stebėseną šioje teritorijoje. 2017 m. rugsėjį Maroke buvo atliekamas Jungtinių Tautų žmogaus teisių tarybos visuotinis periodinis vertinimas, kurio metu Marokui pateiktos 244 rekomendacijos. Jos buvo daugiausia susijusios su mirties bausmės panaikinimu, kovos su smurtu prieš moteris stiprinimu, lygiomis lyčių galimybėms, ne santuokoje gimusių vaikų diskriminacijos panaikinimu ir baudžiamosios atsakomybės už savanoriškus tos pačios lyties pilnamečių asmenų santykius panaikinimu. Šio paskutinio visuotinio periodinio vertinimo metu išryškėjo tam tikrų su tarptautinės žmogaus teisių teisės dominavimu nacionalinės teisės atžvilgiu susijusių problemų.

2.2Europos Sąjungos ir Maroko bendradarbiavimo žmogaus teisių ir demokratijos srityje veikimo struktūra Vakarų Sacharos klausimas jau ilgą laiką svarstomas vykdant Europos Sąjungos ir Maroko dialogą dėl žmogaus teisių ir demokratijos padėties pagal asociacijos susitarimą, kurio 2 straipsnis numato, kad „Bendrijos ir Maroko vidaus ir užsienio politikos kryptys grindžiamos pagarba demokratiniams principams ir Visuotinėje žmogaus teisių deklaracijoje nustatytoms pagrindinėms žmogaus teisėms, kuri yra esminė šio Susitarimo nuostata.“ Europos Sąjungos ir Maroko santykius žmogaus teisių srityje rėmė nuolatinis dialogas politiniu ir techniniu lygmenimis. Politiniu lygmeniu dialogas vyko aukšto lygio Asociacijos tarybos posėdžiuose bei oficialių aukšto lygio pareigūnų vizitų metu, o techniniu lygmeniu – Žmogaus teisių, demokratijos ir valdymo pakomitetyje, kurio posėdžiai nuo jo įkūrimo vyko kasmet. Nors pastaraisiais metais buvo palaikomi neoficialūs ryšiai šiuo klausimu, nuo 2015 m. gruodžio 10 d. Bendrojo Teismo sprendimo (byla T-512/12) dvišaliuose santykiuose pastebimi sunkumai neleido šių posėdžių vykdyti oficialiai. Atsižvelgdama į šiuo metu vykstantį standartizavimo procesą ir tikėdamasi atnaujinti dvišalius santykius, Europos Sąjunga tikisi iki 2018 metų pabaigos atgaivinti šį dialogą. Minėtų susitikimų metu buvo aptarta pažanga įgyvendinant su individualiomis arba kolektyvinėmis teisėmis susijusias reformas, taip pat Sąjungos finansuojamos programos žmogaus teisių ir valdymo srityse. Šiame kontekste taip pat aptarti įvairūs su kai kuriais atskirais tariamais žmogaus teisių pažeidimais susiję klausimai – šis aspektas itin svarbus padėties Vakarų Sacharoje kontekste. Vesdama politinį dialogą, ES nuolat pabrėžia teisinės valstybės svarbą, visų pirma teisingumo srityje. Šis dialogas glaudžiai susijęs su tvirta Europos Sąjungos parama vykdant Maroko teisminių institucijų reformą, kuria siekiama sudaryti geresnes sąlygas kreiptis į teismą, gerinti teisių bei piliečių laisvių teisinę apsaugą ir gerinti teisminių institucijų veiksmingumą. Šis institucinis politinio ir techninio pobūdžio dialogas glaudžiai susijęs su dialogu su pilietine visuomene. Europos Sąjungos delegacija Maroke palaiko nuolatinius ryšius su Nacionaline žmogaus teisių taryba (CNDH). Ši nepriklausoma institucija atlieka svarbų vaidmenį ir stebi žmogaus teisių padėtį Maroke, visų pirma per Vakarų Sacharoje esančias regionines komisijas. Europos Sąjunga remia CNDH įgyvendindama programą, skirtą stiprinti jos institucinius gebėjimus, įskaitant Dachloje ir al Ajūne esančių regioninių komisijų institucinius gebėjimus. Europos Sąjunga taip pat nuolat palaiko ryšį su kitais subjektais, visų pirma tarptautinėmis organizacijomis ir trečiosiomis šalimis, kurios dažnai lankosi Vakarų Sacharoje ir teikia išsamią informaciją apie padėtį joje. 2015 m., prieš nutrūkstant dvišaliams santykiams, Europos Sąjungos delegacija taip pat lankėsi Vakarų Sacharoje. Europos Sąjunga taip pat tiria Vakarų Sacharoje besilankiusių JT žmogaus teisių apsaugos agentūrų, įskaitant JT vyriausiojo žmogaus teisių komisaro biurą ir JT specialiojo pranešėjo kankinimo klausimais biurą, ataskaitas. 2.3Asociacijos susitarimo 1 ir 4 protokolų pakeitimo pasekmės žmogaus teisių padėčiai Vakarų Sacharoje.

Sąjungos ir Maroko asociacijos susitarimo 1 ir 4 protokolų pakeitimo, kuriuo būtų sudarytos geresnės galimybės patekti į Europos rinką ir Vakarų Sacharoje investuoti užsienio kapitalą, sąlygota ekonominė plėtra turėtų tik pagerinti socialinių ir ekonominių teisių padėtį (pavyzdžiui, galimybes įsidarbinti ir socialines išmokas). Atsižvelgiant į ilgalaikę perspektyvą, atvirumas pasauliui bei prekybos ir kitokio pobūdžio ryšiai, kurių turėtų atsirasti dėl protokolų pakeitimo, turėtų sąlygoti socialinį, ekonominį ir kultūrinį vystymąsi, kuris galėtų praplėsti ir sustiprinti viduriniąją klasę, taip pat paskatinti pokyčius elitiniuose sluoksniuose. Skatinant privačią veiklą bei verslumą, galėtų būti susilpninta priklausomybė nuo centrinės valdžios – tokia priklausomybė ilgainiui gali apsunkinti socialinį ir politinį vystymąsi šioje teritorijoje. Nors nuo 2015 m. gruodžio 10 d. Bendrojo Teismo sprendimo (byla T-512/12) dvišaliuose Europos Sąjungos ir Maroko santykiuose pastebimi sunkumai neleido palaikyti dialogo žmogaus teisių srityje, prieš tai vykęs glaudus Europos Sąjungos ir Maroko bendradarbiavimas padės atkurti pastovų dialogą. Todėl principų sistema, pagal kurią būtų iš dalies keičiami protokolai (asociacijos susitarimo 2 straipsnis, garantuojantis pagarbą demokratijos principams ir pagrindinėms teisėms), gali tik pagerinti žmogaus teisių ir ypač jų socialinių bei ekonominių aspektų padėties Vakarų Sacharoje stebėseną. Be to, susitarimo pakeitimu įvedant nuolatinio keitimosi informacija apie tausų gamtinių išteklių naudojimą mechanizmą, būtų skatinamas socialiai teisingesnis vystymosi teikiamos naudos paskirstymas. Todėl bus lengviau nustatyti konkrečius bendradarbiavimo projektus, kurie skirti tai visuomenės daliai, kurioje susitarimo pakeitimo nauda jaučiama mažiausiai (pavyzdžiui, klajoklių bendruomenėms). Apskritai, kalbant apie išplėsto muitų tarifų lengvatų taikymo Vakarų Sacharos produktams numatomą poveikį žmogaus teisių padėčiai šioje teritorijoje, reikėtų pagal analogiją remtis ES ir Maroko asociacijos susitarimo poveikiu žmogaus teisių padėčiai Maroke. Kadangi susitarimu skatinama įvairių sričių reguliavimo konvergencija su ES standartais, taip daromas netiesioginis teigiamas poveikis, visų pirma darbo sąlygoms (pvz., darbo saugos priemonėms), darbo teisės aktams (pvz., vaikų apsaugai), fitosanitarinėms priemonėms arba vartotojų apsaugai. 3VAKARŲ SACHAROS EKONOMIKA. EKONOMINĖ NAUDA ATITINKAMIEMS GYVENTOJAMS 3.1Bendroji Vakarų Sacharos ekonomikos ir jai reikalingo įvairinimo apžvalga Vakarų Sacharai didelę įtaką vis dar daro istoriškai susiformavęs vystymosi atotrūkis ir ji ilgą laiką buvo ekonominių ir tarptautinės prekybos srautų nuošalyje. Tai 266 000 kv. km. teritorija, kurioje gyvena apie 584 000 gyventojų. Turimais duomenimis, Vakarų Sachara yra nedidelė rinkos ekonomikos šalis, kurios pagrindinė veikla yra žvejyba ir žvejybos produktų perdirbimas, fosfatų kasyba, žemės ūkis (visų pirma vaisiai, daržovės ir klajokliškas piemenavimas), prekyba ir amatai. Kiti sektoriai, tokie kaip turizmo ir atsinaujinančiosios energijos, dar tik pradeda plėtotis. Pagal vystymosi sistemą, kuri grindžiama glaudžiu centro ir periferijos ryšiu, centrinė Maroko valdžia turi lemiamą reikšmę Vakarų Sacharos ekonomikos vystymosi politikai ir atlieka svarbų vaidmenį užimtumo, infrastruktūros vystymo ir socialinio perskirstymo srityse šioje teritorijoje. Per pastarąjį dešimtmetį dar labiau jaučiamas šis centrinės valdžios postūmis: tai Vakarų Sacharai leidžia beveik pasivyti labiausiai išsivysčiusiu Maroko regionus. Maroko Ūkio ir finansų ministerijos Finansinių tyrimų ir prognozių direktoratas pažymi, kad 2007–2014 m. Dachlos-Ved ad Dahabo ir al Ajūno-As Sakijos al Chamros regionų ekonominis augimas buvo didesnis nei nacionalinis ekonominis augimas (2011-2014 m. didesnis 4,9 procentinio punkto, o 2007-2010 m. – 5,6 procentinio punkto). Jis taip pat pabrėžia, kad šį rodiklį nulėmė viešosios investicijos į pietinius regionus, siekiant padidinti jų konkurencingumą nacionaliniu lygmeniu. 2013 m. kovo ataskaitoje Maroko Ekonomikos, socialinių ir aplinkos reikalų taryba pažymi, kad „ 2010 m. trijų pietinių regionų BVP buvo 21,7 mlrd. dirhamų – tai atitinka 3,5 proc. per metus sukaupto nacionalinio turto“. Ji taip pat pažymi, kad, 2007–2011 m. Vyriausiojo planavimo komisaro biuro ataskaitos duomenimis, „[n]ors aktyvių gyventojų nedarbas šiuose regionuose siekė 15,2 proc., palyginti su 8,9 proc. šalies mastu (moterų nedarbas siekė 35,1 proc., palyginti su 10,2 proc. šalies mastu), al Ajūno ir Dachlos regionai yra vieni iš mažiausiai skurstančių šalyje (jų skurdo lygis buvo atitinkamai 2,2 proc. ir 2,6 proc., palyginti su 8,9 proc. šalies mastu)“. Be to, ji pabrėžia, kad „privatus sektorius šiuose regionuose yra silpnas“ ir kad „dėl savo suverenumo funkcijų, viešųjų investicijų, centrinės valdžios išlaidų ir socialinės paramos paskirstymo valstybė buvo vienas pagrindinių šio pokyčio iniciatorių“. Vakarų Sacharoje iki šiol nerasta jokių komerciškai svarbių naftos išteklių. Nepaisant tam tikro dirvožemio tankėjimo, toliau vykdomos kai kurios paieškos programos. Atsižvelgiant į tai, kad Vakarų Sacharos vidaus rinka labai maža, o gamyba sutelkta į labai nedidelį produktų kiekį, vienas svarbiausių šios teritorijos ekonomikos iššūkių yra veiklos įvairinimas skatinant sektorius, kurie kurtų darbo vietas ir pajamas šiai teritorijai bei visiems jos gyventojams. Toks ekonomikos įvairinimas yra itin svarbus siekiant mažinti ekonominę teritorijos atskirtį.

Toks tarptautinis ekonomikos atvirumas ir jo sukeliamas įvairumas yra ypač svarbūs, kadangi teritorijos ekonomika vystosi statiškame Magrebo regione, pasižyminčiame stagnacija, silpna tarpregionine prekyba, tarpvalstybinio bendradarbiavimo stoka ir nuolatiniu kai kurių sienų uždarymu. 2015 m. lapkritį Maroko vyriausybė paskelbė apie keletą investicijų, kuriomis siekta įvairinti veiklą, o 2015 m. kovą Maroko įmonių generalinė konfederacija numatė regione investuoti 609 mln. JAV dolerių. 2018 m. sausį vyriausybės pirmininko vadovaujamame posėdyje paskelbtais Nacionalinės investicijų komisijos duomenimis, 2018 m. didžioji dalis Maroko numatytų investicijų turėtų būti sutelkta Vakarų Sacharoje. Jų vertė siekia apytikriai 1,5 mlrd. eurų; tikimasi sukurti beveik 3 000 darbo vietų. Maroko investicijos 2018 m. Tačiau jau įgyvendintos arba suplanuotos Maroko investicijos šioje teritorijoje itin nedera su tam tikromis kliūtimis tarptautinėms investicijoms ir delsimu, kuris užkerta kelią tokioms investicijoms. Vienas pagrindinių argumentų, kurį pateikia besipriešinantys Vakarų Sacharos įtraukimui į asociacijos susitarimą, yra tai, kad tuo atveju Marokas didintų struktūrines investicijas šioje teritorijoje, o politinis to tikslas būtų teritorijos aneksija, pakeičiant jos tapatybę. Teigiama, kad šiuo tikslu Marokas įgyvendina bendrą administracinę ir ekonominę praktiką. Šiuo atžvilgiu frontas Polisario kvalifikuoja Maroko kontroliuojamos Vakarų Sacharos teritorijos išteklių eksploatavimą kaip „ekonominį silpninimą siekiant pakeisti sahravių visuomenės struktūrą“. Taip pat, kalbant apie gyventojus, teigiama, kad Marokas, pasitelkdamas įvairias skatinamąsias priemones, vykdė asmenų iš Maroko perkėlimo į Vakarų Sacharą politiką. Taigi, kaip teigiama, nuo 1975 m. tūkstančiai Marokiečių persikėlė į Vakarų Sacharą ir todėl sahravių tauta tapo mažuma savo teritorijoje. Sprendimas, ar šiuos gyventojus įtraukti į sąvoką „Vakarų Sacharos tauta“ arba „vietos gyventojai“, ar jų neįtraukti, turėtų akivaizdžių padarinių dėl referendumo ateityje dėl Vakarų Sacharos statuso. Pirmasis argumentas nėra susijęs su šios ataskaitos tikslu: jo pagrindinis dėmesys skiriamas tam tikram bendrosios politikos aspektui ir jis nėra tiesiogiai susijęs su ES ir Maroko asociacijos susitarimu nustatytų muitų tarifų lengvatų taikymu Vakarų Sacharos produktams. Nors tiesa, kad bet kokia gamybos veikla savaime reiškia, kad yra naudojami gamtos ištekliai, tai a priori nereiškia, kad bet kokia ekonominė veikla turėtų būti uždrausta, nes tuo atveju būtų uždrausta bet kokia ekonominės plėtros galimybė. Per 2018 m. vasarį vykusias konsultacijas su ekonominės veiklos vykdytojais daugelis dalyvių atkreipė dėmesį į tai, kad gyventojai turi teisę į ekonominę plėtrą ir kad nėra tikslinga atidėti tokią plėtrą laukiant ginčo sprendimo JTO lygmeniu. Toks požiūris iš tiesų reikštų bet kokios veiklos šioje teritorijoje sustabdymą ir prilygtų sankcijoms vietos gyventojams. Kalbant apie antrąjį argumentą, reikia pripažinti, kad dėl konflikto sukurtų kliūčių Maroko gyventojai susimaišė su vietiniais Vakarų Sacharos gyventojais, o tai, be abejo, keičia teritorijos populiacijos struktūrą. Tačiau tai neleidžia numatyti, su kuriais gyventojais galėtų būti konsultuojamasi referendumo dėl teritorijos statuso metu. Be to, nors neginčytina, kad nemažai sahravių gyvena už Vakarų Sacharos teritorijos ribų, taip pat akivaizdu, kad didelė jų dalis gyvena šioje teritorijoje. Šie gyventojai turi teisę reikalauti dalyvauti ekonominėje plėtroje.

Atsižvelgiant į nedidelę populiaciją, ekonominis teritorijos vystymosi modelis iš esmės grindžiamas riboto eksportuojamų produktų skaičiaus vystymu. Siekiant įvertinti susitarimo naudą atitinkamiems gyventojams, reikia įvertinti siūlomo susitarimo poveikį pagrindiniams esamiems ir galimiems Vakarų Sacharos kilmės produktų eksporto sektoriams. 3.2Nauda pagrindiniams su eksportu susijusiems ekonomikos sektoriams 3.2.1Žemės ūkio sektorius 3.2.1.1Įvadas Dėl topografinių regiono ypatumų Vakarų Sacharos žemės ūkio produkciją sudaro ribotas gamybos grandinių skaičius. Kadangi tai yra dykumos regionas, jame daugiausia užsiimama gyvulių (daugiausia kupranugarių, ožkų ir avių) auginimu. Šiai veiklai tinkamas sąlygas sukelia neaptvertų ganyklų vystymas ir vietinė veisiamų gyvulių gyvulinės kilmės produktų paklausa. Reikia pabrėžti, kad Vakarų Sacharoje pagaminti gyvulinės kilmės produktai dar neatitinka į Europos rinką patekti leidžiančių reikalavimų – dėl šios priežasties šios rūšies produktai į Europos Sąjungą neeksportuojami . Be to, Dachlos regione vyrauja šiltas klimatas (18–25 °C temperatūra visus metus) ir pastovi saulės šviesa, o vandenyse randama šiek tiek sieros – šie veiksniai tinkami kultūras auginant šiltnamiuose ne žemėje. Šis kultūrų auginimas yra didelės pridėtinės vertės ir šiek tiek labiau pažengęs, palyginti su kultūrų auginimu Maroke . Maroko duomenimis, 2016 m. regione buvo 6 847 ūkiai (įskaitant visas veiklas ir produktus). Atrodo, kad žemės ūkio veikla yra svarbus užimtumo šaltinis, dėl kurio regione, kuriame yra 584 000 gyventojų, o nedarbo lygis (maždaug 15 proc.) gerokai didesnis už nacionalinį vidurkį (9 %), sukuriama 35 000 darbo vietų. 3.2.1.2Žemės ūkio produkcija, prekyba su Europos Sąjunga ir socialinis ir ekonominis poveikis Vaisiai ir daržovės yra vienas pagrindinių Vakarų Sacharos eksporto į Europos Sąjungą sektorių. Remiantis Europos Komisijos tarnyboms pateikta informacija, 2016 m. teritorijoje vaisių ir daržovių auginimui naudota apie 900 hektarų (ha) , iš kurių gautas 64 000 tonų (t) derlius. Remiantis turimais duomenimis, tai buvo didelės pridėtinės vertės produktai, iš kurių 78 proc. sudarė pomidorai (50 000 t skirtingų rūšių ir veislių) ir 22 proc. – melionai (14 000 t). Ši produkcija galėtų būti skirta eksportui į Europos Sąjungą, Rusiją ir Afrikos šalis bei vidaus rinkai. Kadangi surinkti produktai vežami į Agadyro regione esančius rūšiavimo ir pakavimo punktus, sunku tiksliai nustatyti galutinę eksportui skirtų produktų paskirties vietą, tačiau daroma prielaida, kad Vakarų Sacharoje užauginti vaisiai ir daržovės taip pat eksportuojami į Europos Sąjungą, kurios rinka yra pelninga. Pagal ES ir Maroko asociacijos susitarimą, Maroko žemės ūkio produktams dėl patekimo į Sąjungos rinką taikomos lengvatinės sąlygos. Dėl šių sąlygų daugeliui produktų, neatsižvelgiant į jų kiekį, netaikomi muito mokesčiai ; kai kuriems vaisiams ir daržovėms galioja specialios nuostatos ir jiems gali būti taikomi kiekio apribojimai (tarifinės kvotos). Remiantis 2016 m. duomenimis ir darant prielaidą, kad visi Vakarų Sacharoje auginami produktai būtų eksportuojami į Sąjungą, asociacijos susitarime numatytas lengvatas taikant 14 000 t melionų kiekiui, būtų sutaupyta maždaug 1,3 mln. EUR muitų mokesčių. Taip pat, pomidorų atveju, jeigu lengvatos būtų suteiktos visai produkcijai (50 000 t), būtų sutaupyta maždaug 5,3 mln. EUR muitų mokesčių, jei nereikėtų taikyti specifinio muito . Reikėtų paminėti, kad pomidorų eksportui būtų taikomos susitarime nustatytos tarifinės sąlygos, įskaitant Marokui suteiktą kvotą. Kalbant apie kiekį, teigiama, kad 2016 m. pomidorų ir melionų eksportas sudarė atitinkamai 12,7 proc. ir 31,09 proc. visų eksportuotų produktų. Iš viso 2016 m. Maroko vaisių ir daržovių importas sudarė 1,2 mlrd. tonų, o jo vertė – 1,4 mlrd. EUR.

Socialiniu ir ekonominiu atžvilgiu vaisių ir daržovių produkcija yra svarbus užimtumo šaltinis. Dėl savo pobūdžio didelės pridėtinės vertės vaisių ir daržovių auginimas (dažnai šiltnamiuose ir ne žemėje) reikalauja daug darbo jėgos. 2016 m. tai sudarė apie 14 000 tiesioginių darbo vietų (vidutiniškai 15 darbuotojų vienam hektarui). Tai yra apie 40 proc. visų regiono žemės ūkio darbo vietų. Buvo teigiama, kad ši veikla nėra naudinga vietos gyventojams. Šis argumentas pateiktas nacionaliniame teisme nagrinėtoje byloje, dėl kurios iškelta byla C-266/16: teigiama, kad 2008 m. Dachlos regiono žemės ūkio sektoriuje dirbo apie 4 000 sezoninių darbuotojų, su kuriais buvo sudarytos 10 mėnesių darbo sutartys, ir apie 200 nuolatinių darbuotojų; sezoniniai darbuotojai buvo atvykę iš Maroko derliaus nuėmimo laikotarpiui ir jam pasibaigus turėjo grįžti į Maroką. Remiantis Western Sahark Resource Watch duomenimis, pasinaudojant žemės ūkiu galima apgyvendinti teritoriją, ir ši veikla auga. Reikia pripažinti, kad Marokas nepateikė duomenų apie sahravių ir kitų darbuotojų dalis vaisių ir daržovių sektoriuje. Šis klausimas buvo aptartas su Maroko valdžios institucijomis – jų požiūriu, etnine kilme grindžiami statistiniai duomenys prieštarauja Maroke galiojančiam nediskriminavimo principui. Tačiau 2018 m. vasarį rengtų konsultacijų metu suinteresuotieji subjektai, kurių didžioji dauguma buvo sahraviai, nurodė, kad sektoriaus plėtra yra iš tiesų naudinga vietos gyventojams (t. y., sahraviams). Reikia pažymėti, kad visi konsultacijose dalyvavę išrinktieji atstovai (parlamento nariai, regionų pirmininkai) ir vietos ekonominės veiklos vykdytojai (įskaitant prekybos, žemės ūkio ir žvejybos rūmų prezidentus) save laiko iš šios teritorijos kilusiais sahraviais. Tačiau reikia priminti, kad Sąjunga neturi tyrimo trečiojoje šalyje įgaliojimų, kad galėtų nustatyti, ar tam tikrame verslo sektoriuje dirbantys asmenys priklauso tam tikrai gyventojų grupei. 3.2.1.3Išteklių naudojimas Bet kokia žemės ūkio veikla savaime reiškia, kad yra naudojami gamtos ištekliai, ypač žemė ir vanduo. Vakarų Sacharos atveju, dėl žemės pobūdžio ir mažo kritulių kiekio vanduo yra svarbiausia kiūtis. Tyrimai rodo, kad Sacharoje esama gruntinio vandens, nors sunku tiksliai nustatyti jo atsargų lygį ir pasipildymo laipsnį. Maroko duomenimis, gruntinis vanduo užima labai didelį plotą (90 000 km²), glūdi giliai (iki 1 800 m), o pastovios jo atsargos siekia 3 mlrd. m³. Bendrojoje Maroko Vidaus reikalų ministerijos Vietos valdžios generalinio direktorato monografijoje apie Dachlos-Ved ad Dahabo regioną nurodoma, kad egzistuoja „nuosėdinis baseinas (vadinamas al Ajūnas–Dakhla), vakaruose besidriekiantis palei Atlanto vandenyną, kurio plotas yra apie 110 000 km². Jame gana gausu gruntinio vandens telkinių, tačiau žinios apie juos vis dar nepakankamos, be to labai skiriasi jų gylis, litologija, našumas ir vandens kokybė. Tačiau iš pirmųjų duomenų matyti, kad hidrogeologiniu atžvilgiu šis baseinas turi keletą daugiasluoksnių vandens telkinių, turinčių didelį, bet neatsinaujinantį, vandens kiekį“. Vaisių ir daržovių auginimui naudojamas drėkinimo vanduo gaunamas iš šio gruntinio vandens telkinio (šis vandens telkinys taip pat naudojamas geriamojo vandens tiekimui). Maroko duomenimis, šiuo metu žemės ūkyje naudojamo vandens kiekis sudaro mažiau nei 3 mln. m³ arba apie 0,1 % esančio kiekio. Western Sahara Ressource Watch tvirtina, kad žemės ūkio pramonė šiuo metu pereikvoja Vakarų Sacharos, ypač Dachlos, gruntinio vandens rezervus. Maroko valdžios institucijos žino apie šias problemas ir ėmėsi taisomųjų veiksmų. Panašių pastabų pateikė ir įvairios Maroko institucijos, nurodydamos, kad „intensyvus tam tikrų eksportui skirtų produktų (melionų ir pomidorų) auginimas yra dar žalingesnis dėl to, kad šiame regione žemė drėkinama naudojant gruntinį vandenį, kurio potencialas dar nėra aiškiai įvertintas“ . Dėl gruntinio vandens naudojimo 2013 m. Vyriausiojo planavimo komisaro biuras taip pat pažymėjo, kad „aiškiai nepakanka dėmesio aplinkosaugos apribojimams pietiniuose regionuose. Nors matoma tam tikrų teigiamų pokyčių, valstybės ištekliai, skirti pakrantės taršos rizikai stebėti ir užkirsti jai kelią, tebėra riboti. Pernelyg didelis vandens išteklių siurbimas yra rimta grėsmė.“ Šios ataskaitos 26 puslapyje, taip pat sakoma: „intensyvus tam tikrų eksportui skirtų produktų (melionų ir pomidorų) auginimas yra dar žalingesnis dėl to, kad šiame regione žemė drėkinama naudojant gruntinį vandenį, kurio potencialas dar nėra aiškiai įvertintas“. Lieka neaišku, koks yra šio gruntinio vandens kiekis ir jo charakteristikos, ir ar dėl jo naudojimo jis gali būti išeikvotas – tuo atveju tai reikštų neigiamą poveikį Vakarų Sacharos gamtos ištekliams. Vis dėlto, siekiant optimizuoti gruntinio vandens naudojimą, buvo įdiegtos vietinės lašelinio drėkinimo sistemos, skirtos vaisių ir daržovių auginimui. Be to, pastaraisiais metais, siekdamos apriboti vandens naudojimą ir geriau informuoti vartotojus, Maroko valdžios institucijos kuria priemones, tokias kaip „gruntinio vandens sutartis“ (Vakarų Sacharoje šios sutartis dar rengiamos). Valdžios institucijos taip pat paskelbė kvietimą teikti paraiškas jūros vandens gėlinimo stočių statybai Dachloje ir Buždūre – šis vanduo būtų visų pirma skirtas geriamojo vandens tiekimui, bet taip pat drėkinimui. Pagal numatytą tvarkaraštį stotis Dachloje pradės veikti 2020 m. Tokia infrastruktūra leistų padidinti dirbamos žemės plotą iki 5 000 ha, įgyvendinant bendrą viešojo ir privataus sektorių drėkinimo projektą. Laikas parodys ar – ir kada – šis investicinis projektas duos rezultatų.

3.2.1.4Perspektyvos Ekologiško Maroko plane (PMV), apimančiame Regioninį žemės ūkio planą (PAR), numatytas didesnis produkcijai skirtas plotas (apie 5 000 ha vietoj 900 ha), o tai reikštų didesnes produkcijos apimtis, kurios galėtų siekti 500 000 t. vaisių ir daržovių. Tokiu atveju dėl minėto ploto ir produkcijos padidėjimo gali būti sukurta 60 000 naujų darbo vietų (šis skaičius priklauso nuo auginimo būdų ir galimo auginamų produktų įvairinimo). Šie darbuotojai liktų regione ir jame kurtų papildomų pajamų. Tokie didelės pridėtinės vertės produktai turėtų didelį eksporto potencialą. Akivaizdu, kad norint, kad ši veikla būtų tvari, reikės atsižvelgti į atsakingą gamtos išteklių, ypač vandens, naudojimą. Darbo vietų skaičius ir gaunama nauda galėtų dar padidėti, jei gyvūninės kilmės produktai atitiks būtinus sveikatos reikalavimus ir galės patekti į Sąjungos rinką. Tačiau šiuo metu sunku tiksliau įvertinti ekonominį ir socialinį tokių produktų eksporto poveikį. Apskritai, akivaizdu, kad negalima teigti, kad toks ekonominis augimas duotų sistemingos ir tiesioginės naudos vietiniams gyventojams. Galima tik daryti prielaidą, kad šie gyventojai gautų bent netiesioginės naudos. 2018 m. vasarį rengtų konsultacijų metu daugelis suinteresuotųjų subjektų pabrėžė žemės ūkio sektoriaus svarbą regiono plėtrai ir išsakė nuomonę, kad muitų tarifų lengvatų nebuvimas reikštų žemės ūkio plėtros šioje teritorijoje pabaigą. 3.2.1.5Išvada Vakarų Sacharoje vykdoma žemės ūkio gamyba, visų pirma auginami vaisiai ir daržovės (pomidorai ir melionai), kuriuos galima parduoti Europos Sąjungos rinkoje. Išauginama apie 64 000 tonos produktų, sektoriuje sukurta apie 14 000 tiesioginių darbo vietų. Jo importo vertė siekia maždaug 65 mln. eurų. Nenustačius muitų tarifų lengvatų, už tokį kiekį eksportuojamų produktų reikėtų sumokėti 6,6 mln. eurų muitų. Ši ekonominė nauda ateityje galėtų padidėti, jeigu Vakarų Sachara dar labiau išplėtotų savo gamybą ir eksportą į Europos Sąjungą, įgyvendinus šiuo metu svarstomus projektus. Be to, tai turėtų poveikį darbo vietų skaičiui, kuris, remiantis kai kuriomis prognozėmis, galėtų padidėti penkis kartus. Nors žemės ūkio gamyba daro poveikį vandens ištekliams, šis poveikis mažinamas taikant įvairias priemones. Apskritai atrodo, kad šiandien esama nedaug patikimų tos teritorijos ekonominės plėtros alternatyvų, be to, su vandens išteklių naudojimu susijusius trūkumus kompensuoja teigiamas ekonominis poveikis Vakarų Sacharai. 3.2.2Žvejybos produktų sektorius 3.2.2.1Įvadas

Prieš pristatant žvejybos sektoriaus Vakarų Sacharoje analizę, reikia priminti, kad šios ataskaitos tikslas – visų pirma įvertinti susitarimo poveikį darniam vystymuisi, ir ypač naudą vietos gyventojams ir gamtos išteklių naudojimo poveikį atitinkamoms teritorijoms. Tai reiškia, kad reikia nustatyti galimą susitarimo poveikį eksportui iš šios teritorijos į Sąjungą. Todėl itin svarbu nustatyti atitinkamų produktų kilmę. Tačiau žvejybos produktams, sužvejotiems už teritorinių vandenų ribų (12 jūrmylių), priskiriama juos sužvejojusio laivo kilmė. Pagal žvejybos produktų kilmę reglamentuojančias sąlygas, nustatytas asociacijos susitarimo 4 protokolo 5 straipsnyje, produktai, sugauti vienos iš asociacijos susitarimo šalių laivų, laikomi lengvatinės kilmės produktais. Ne teritoriniuose vandenyse sužvejota žuviai priskiriama lengvatinė kilmė, remiantis asociacijos susitarimo 4 protokole nustatytais kriterijais, susijusiais su laivo nuosavybe, vėliava, įgula ir registracija. Atsižvelgiant į tai, kad nėra su Vakarų Sacharos vėliava plaukiojančių žvejybos laivų, sugauta žuvis neįgis lengvatinės Vakarų Sacharos kilmės (išskyrus teritorinius vandenis). Perdirbamas produktas gali įgyti Vakarų Sacharos kilmę tik perdirbimo etape – ir tokiu būdu, naudojant kilmės kumuliaciją, jam gali būti taikomos tarifų lengvatos. Todėl atliekant susitarimo poveikio vertinimą daugiausia dėmesio turi būti skiriama žvejybos produktų perdirbimo veiklai Vakarų Sacharoje ir lengvatų suteikimo arba nesuteikimo poveikiui šiai produkcijai. Taigi į žvejybos veiklą ar šios veiklos vykdymo vietą (vandenis) nėra atsižvelgiama – iš tiesų šie klausimai menkai susiję su šios analizės tikslais. Perdirbti produktai yra žvejybos produktai, paprastai sužvejoti palei Vakarų Sacharos pakrantes, teritoriniuose vandenyse (12 mylių) arba šalia esančioje išskirtinėje ekonominėje zonoje (200 mylių), tačiau jie taip pat gali būti sugauti už šios zonos ribų (Maroko teritoriniuose vandenyse arba Maroko išskirtinėje ekonominėje zonoje). 3.2.2.2Žvejybos sektoriaus Vakarų Sacharoje Žvejybos sektorius yra susitelkęs al Ajūne, Buždūre ir Dachloje. Maroko duomenimis, šiuose miestuose yra 141 žvejybos produktų perdirbimo įmonė, kurioje tiesiogiai arba netiesiogiai dirba apie 90 000 žmonių ir kurios perdirbamų produktų vertė siekia apie 4,9 mlrd. dirhamų (maždaug 450 mln. eurų), o eksportui skirtų produktų vertė – 2,6 mlrd. dirhamų (iš jų apie 60 proc. skirta eksportuoti į Sąjungą). Žvejybos ir jūros gėrybių perdirbimo sektorius yra daugiausia darbo vietų šioje teritorijoje sukuriantis sektorius, taip pat didžiausias eksporto sektorius. Tačiau, kadangi nėra pakankamai perdirbimo įrenginių, kurie leistų geriau panaudoti produktus, žvejybos veikla ir toliau telkiasi į žaliavas. Taigi tai yra vienas iš Vakarų Sacharos sektorių, turinčių didelį augimo ir darbo vietų kūrimo potencialą. Europos Sąjunga prisidėjo prie žvejybos produktų perdirbimo veiklos plėtojimo Vakarų Sacharoje. Pagal Sąjungos ir Maroko žvejybos sektoriaus partnerystės susitarimo protokolo nuostatas, susijusias su parama sektoriui, Sąjunga taip pat finansavo daug projektų, pavyzdžiui, infrastruktūros kūrimą ir įrangą, siekiant padidinti žvejybos produktų perdirbimo sektoriaus konkurencingumą ir užimtumą. 3.2.2.3 Žvejybos produktų eksportas į Europos Sąjungą Remiantis Maroko informacija, žvejybos produktų eksportas iš Vakarų Sacharos į Sąjungą ir muitai, kurie nebuvo sumokėti taikant ES ir Maroko asociacijos susitarimą, yra tokie:

2015 m. 2016 m. Importuotų produktų vertė Importo muitas Importuotų produktų vertė Importo muitas 1 000 EUR 1 000 EUR Vidutinis muitas 1 000 EUR 1 000 EUR Vidutinis muitas Marokas ir Vakarų Sachara 1 087 952 133 356 12,3 % 1 171 854 136 562 11,7 % Vakarų Sachara

% 121 823

11,2 % 9 093

6,8 % 7,5 % 134 010

11,4 % 9 477

6,9 % 7,1 % Taikytas EUR / MAD valiutos keitimo kursas : 10 819 (2015 m.) ir 10 836 (2016 m.) Remiantis Maroko informacija, 2015 m. Vakarų Sachara eksportavo 44 891 toną produktų, o 2016 m. – 54 637 tonas. 2015 m. importo iš Vakarų Sacharos vertė siekė 121 mln. eurų, o 2016 m. – 134 mln. eurų; tai sudarė šiek tiek daugiau nei 11 proc. bendros Maroko ir Vakarų Sacharos importo į ES vertės. Todėl Maroko pateikiama žvejybos produktų eksporto iš Vakarų Sacharos į Sąjungą vertė yra mažesnė nei Sąjungos pateikiama importo vertė, nors visų iš Maroko ir Vakarų Sacharos į Sąjungą importuotų produktų vertė (2015 m. – 1,01 mlrd. eurų, 2016 m. – 1,14 mlrd. eurų) yra panaši į Sąjungos pateikiamą vertę. Kalbant apie lengvatinius tarifus, iš toliau pateiktos lentelės matyti, kad dėl ES ir Maroko asociacijos susitarime nustatytų muitų tarifų lengvatų taikymo nesurinktų muitų suma yra 9–9,5 mln. eurų per metus. Kalbant apie Vakarų Sacharos žvejybos produktų perdirbimo įmones, į Sąjungą eksportuojami tik leidimą gavusių įmonių arba perdirbimo ir (arba) sandėliavimo įmonių produktai. Leidimą gavusių įmonių sąrašas viešai skelbiamas Europos Komisijos Sveikatos ir maisto saugos generalinio direktorato (GD SANTE) svetainėje. Iš šio sąrašo matyti, kad leidimą gavusios žvejybos ir akvakultūros produktų perdirbimo įmonės yra šiose trijose pakrantės zonose: Dachloje (pietuose), al Ajūne (šiaurėje) ir Buždūre (centre). Marokas pateikia tokius tiesioginių darbuotojų į Sąjungą eksportuojančiose įmonėse, įskaitant žuvų perdirbimo laivus, skaičius: Miestas Įmonių skaičius Darbuotojų skaičius Nuolatiniai Laikini 2015 m. 2016 m. 2015 m. 2016 m. Dachla 89 1 908 1 994 5 723 5 983 al Ajūnas 48 1 197 1 248 3 591 3 743 Buždūras 4 118 124 354 371 Iš viso 141 3 223 3 366 9 668 10 097 Remiantis Maroko informacija, apie 50 proc. šių įmonių produkcijos skirta Europos Sąjungai. Todėl galima daryti išvadą, kad pusė šių darbuotojų (daugiau kaip 6 500, 2016 m. duomenimis) tiesiogiai priklauso nuo eksporto į ES. Maroko pateiktų įmonių sąrašas sutampa su įmonių, kurioms pagal Sąjungos teisės aktus išduotas leidimas, sąrašu. 3.2.2.4Prekybos lengvatų taikymo poveikis

ES ir Maroko asociacijos susitarime nustatytas lengvatas taikant Vakarų Sacharos produktams, į Sąjungą be muito būtų galima importuoti Vakarų Sacharos žvejybos produktų, kurių vertė siektų nuo 100 iki 200 mln. eurų. Šiems produktams taikant muitų tarifų lengvatas Sąjungoje nebūtų surenkama nuo 9 iki 9,5 mln. eurų muito mokesčių per metus. Toliau pateiktoje lentelėje nurodytos pagrindinės iš teritorijos eksportuojamų žvejybos produktų rūšys 2015 m. ir 2016 m. pagal nesurinktus muito mokesčius: Rūšis Muito norma (*) 2015 m. 2016 m. 1 000 EUR 1 000 EUR Kalmarai, užšaldyti 8 % 5 412,73 5 348,19 Sardinės, užšaldytos 23 % 1 137,41 1 198,29 Atlantinės skumbrės, konservuotos 25 % 417,14 608,01 Sardinės, konservuotos 25 % 452,67 378,55 Sepijos, užšaldytos 6 % 255,02 370,30 Kalmarai, užšaldyti 6 % 188,32 325,16 Atlantinės skumbrės, užšaldytos 20 % 128,39 292,70 (*) Sąjungoje pagal didžiausio palankumo režimą taikomas muitas (jokia lengvata netaikoma). Galiausiai, toliau pateikiami duomenys apie tiesiogiai arba netiesiogiai Vakarų Sacharos žvejybos produktų gamybos ir perdirbimo sektoriuje (žvejybos laivuose, žvejybos produktų perdirbimo įmonėse arba su žvejybos produktų gamyba susijusiose pramonės srityse) sukuriamas darbo vietas: Miestas Darbuotojų skaičius 2015 m. 2016 m. Dachla Sausumoje Laikini 22 915 23 931 Nuolatiniai 7 638 7 977 Jūroje Laikini – – Nuolatiniai 15 082 15 082 al Ajūnas Sausumoje Laikini 14 338 14 973 Nuolatiniai 4 779 4 991 Jūroje Laikini – – Nuolatiniai 15 633 15 633 Buždūras Sausumoje Laikini 1 419 1 482 Nuolatiniai 473 494 Jūroje Laikini – – Nuolatiniai 5 528 5 528 IŠ VISO Sausumoje Laikini 38 672 40 386 Nuolatiniai 12 891 13 462 Jūroje Laikini – – Nuolatiniai 36 243 36 243 Maroko duomenimis, apie 50 proc. šių įmonių produkcijos yra skirta Sąjungai; todėl galima daryti išvadą, kad apie 45 000 darbo vietų tiesiogiai arba netiesiogiai priklauso nuo eksporto į Europos Sąjungą. Atsižvelgiant į tai, kad tam tikriems žvejybos produktams taikomi muitai yra dideli arba net labai dideli (pavyzdžiui, konservuotoms sardinėms – 25 proc.), muitų tarifų lengvatos (nulinis tarifas) gali labai pakeisti Sąjungos importuotojų sprendimus dėl tiekimo. Vakarų Sacharai nesuteikus lengvatų, šiuo metu Vakarų Sacharoje vykdoma perdirbimo veikla galėtų būti perkelta kitur (galimai į Maroką, kuriam lengvatos taikomos), o tai pakenktų vietos gyventojams. Buvo teigiama, kad ši veikla nėra naudinga vietos gyventojams. Taip pat atkreiptas dėmesys į 2012 m. vykusius Techninio jūrų žvejybos instituto absolventų protestus dėl jų išstūmimo iš žvejybos sektoriaus darbo rinkos: absolventai teigė, kad pokalbiai dėl darbo žvejybos sektoriuje buvo rengiami Maroke, ir reikalavo juos rengti al Ajūne. Panašūs kaltinimai pateikti 2011 ir 2013 m. (žr. įvairias Western Sahark Resource Watch ataskaitas ). Tačiau, sprendžiant iš viešai prieinamos informacijos, nėra pagrindo manyti, kad vėliau tokia praktika buvo tęsiama, ar kad nuo 2013 m. pradžios būtų įvykę panašių protestų. Bet kuriuo atveju šie tvirtinimai neįrodo, kad sahraviai yra išstumti iš žvejybos sektoriaus darbo rinkos. Be to, 2018 m. vasarį vykusių diskusijų metu suinteresuotieji subjektai nuolat pabrėžė, kad lengvatos žemės ūkio sektoriui, taip pat ir žvejybos sektoriui, teiktų naudos. Kai kurie iš jų nurodė, kad sahraviai labiau linkę dirbti jiems įprastame žemės ūkio sektoriuje, o ne žvejyboje, kuri klajojantiems gyvulių augintojams paprastai nėra priimtina. 3.2.2.5Išvada Vakarų Sacharoje plačiai išplėtota žvejybos produktų perdirbimo pramonė, kuriai priklauso 141 įmonė, turinti leidimą eksportuoti produktus į Europos Sąjungą. 2015 ir 2016 m. šios teritorijos žvejybos produktų eksporto vertė sudarė 100–200 mln. eurų. Nuo šio eksporto į Europos Sąjungą tiesiogiai arba netiesiogiai priklauso apie 45 000 darbo vietų. Todėl muitų tarifų lengvatų taikymas šiam eksportui turėtų didelį poveikį teritorijos ekonomikai ir užimtumui. Tai taip pat derėtų su Europos Sąjungos indėliu teikiant finansinę paramą, skirtą Vakarų Sacharos žvejybos sektoriaus konkurencingumui, žvejų užimtumui bei gyvenimo kokybei ir tausiam gamtos išteklių naudojimui remti ir plėtoti. Priešingai, atsisakymas suteikti tokias lengvatas silpnintų eksportą ir užimtumą ir sudarytų sąlygas šią perdirbimo veiklą perkelti į kitas vietas, greičiausiai, į Maroką. Be to, tai prieštarautų Europos Sąjungos tikslams remti šio sektoriaus plėtrą Vakarų Sacharoje. Vakarų Sacharos žvejybos produktų importuotojai į ES nurodė, kad, atsižvelgiant į didelį bendrą išorės muito tarifą (be lengvatos – standartinis muito tarifas), šių produktų įsigijimas be jokių lengvatų taptų daug mažiau patrauklus.

3.2.3Fosfatų sektorius 3.2.3.1Įvadas Fosfatai – rūdos (uolienos), sudarančios žemės ūkyje naudojamų fosfato trąšų pagrindą. Žemės ūkyje naudojama daugiau kaip 80 proc. pasaulinės produkcijos. Produktų, kurie galėtų fosfatus pakeisti, nėra, todėl jų paklausa vis auga. Šiuo metu didžiausi telkiniai Maroke . Didžiausia pasaulyje fosfatų eksporto įmonė – grupė OCP (anksčiau – Office Chérifien des Phosphates) , kontroliuojanti visą sektorių Maroke ir Vakarų Sacharoje. Pagrindinės fosfatų kasyklos yra Maroke (Churigboje ir Gantūre), o Vakarų Sacharoje šiuo metu veikia tik viena šachta (Bukroje ). Iš metinių grupės OCP ataskaitų matyti, kad kasyba vykdoma Maroke ir Vakarų Sacharoje, tačiau atskirti, kiek iškasama kiekvienoje iš šių teritorijų, – neįmanoma. Bukros šachtą eksploatuoja įmonė Phosboucraa. Kasmet iškasama po 2,6 mln. tonų fosfato rūdos, o jos rezervas toks (apie 1,1 mlrd. m³), kad šachtą būtų galima eksploatuoti dar maždaug 300 metų. 2014–2020 m. numatyta investuoti 17 mlrd. dirhamų (maždaug 1,6 mlrd. eurų). Phosboucraa – didžiausia šioje teritorijoje privati darbdavė: įmonėje dirba beveik 2 200 darbuotojų. Anot OCP, 8-ajame dešimtmetyje įmonėje dirbo 4 proc. vietos darbuotojų, 2017 m. – jau 76 proc., o dabar beveik visi nauji darbuotojai yra vietiniai. Vadovaujamas pareigas einančių darbuotojų skaičius išaugo nuo vieno 2003 m. iki 27 2017 m., o tai sudaro 55 proc. visų vadovų (49). Ši ekonominė veikla svarbi visame regione: 50-yje vietos įmonių netiesiogiai dirba 450 darbuotojų, šachtos darbuotojų šeimoms ir į pensiją išėjusiems šachtininkams mokamos socialinės išmokos, teikiamos medicininės paslaugos ir kt. OCP taip pat nurodo, kad pastatytas jūros vandens gėlinimo įrenginys, atsodinta 13 000 medžių, vykdant švarių paplūdimių projektą al Ajūno paplūdimiui suteiktas Mėlynosios vėliavos ženklas. Į Phosboucraa tarybos 2013–2022 m. biudžetą pervesta maždaug 2,2 mlrd. USD: iš jų 250 mln. USD skirta socialiniam regiono vystymuisi, o 140 mln. USD –nekilnojamojo turto projektams. Tačiau kai kam padėtis atrodo ne tokia palanki. Antai organizacija Western Sahara Resource Watch tvirtina, kad 1968 m. dabartinės Vakarų Sacharos teritorijoje fosfatų pramonėje dirbo 1 600 sahravių. Šiandien daugelį jų pakeitė šioje teritorijoje įsikūrę marokiečiai. Anot organizacijos, tik 200 iš 1 900 šiame pramonės sektoriuje dirbančių darbuotojų yra sahraviai. Jos teigimu, sahravius diskriminuoja bendradarbiai marokiečiai. Be to, pasak organizacijos, nuo 1975 m. tik labai menka sahravių dalis buvo paaukštinti, o dauguma atleisti iš darbo. Šiuo atžvilgiu visų pirma reikia pažymėti, kad dabartinio laikotarpio neįmanoma lyginti su laikotarpiu, kai Vakarų Sachara tebebuvo Ispanijos kolonija. Be to, nors iš OCP pateiktų duomenų matyti, kad įdarbinami vietiniai darbuotojai, o ne sahraviai, Europos Komisijos tarnybos neturi galimybių vietoje patikrinti įdarbintų asmenų (sahravių ar ne) statuso, kita vertus, ne Europos Sąjungai spręsti, kurie asmenys priskirtini čiabuviams. Be to, per 2018 m. vasario mėn. vykusius pokalbius nebuvo pateikta įrodymų, kad įdarbinami asmenys diskriminuojami dėl etninės kilmės. Tai patvirtina ir kita paskelbta informacija. Kalbant apie tvarų gamtos išteklių naudojimą, Phosboucraa įdėjo daug pastangų, kad energija būtų vartojama kuo efektyviau, ir perėjo prie atsinaujinančiosios energijos. Nuo 2013 m. liepos mėn. 99,8 proc. įmonės suvartojamos energijos tiekia Fum al Vedo vėjo elektrinių parkas.

3.2.3.2Gavyba, prekyba su ES ir socialinis ekonominis poveikis Fosfatų gavyba – vienas didžiausių ekonominės veiklos šaltinių Vakarų Sacharos teritorijoje. Todėl reikia išnagrinėti, kaip fosfatų gavyba gali prisidėti prie pramoninės veiklos plėtojimo šioje teritorijoje ir kokią naudą šis sektorius galėtų duoti gyventojams. Tačiau tokiai analizei prekybos statistikos nepakanka, nes vėlgi iš bendrų duomenų (kurių vienintelis šaltinis – Marokas) neįmanoma atskirti, kokia dalis tenka Vakarų Sacharai. Yra duomenų, kad 2015 m. 34 proc. į Sąjungą importuotų fosfatų buvo iš Maroko, bet kokia dalis tenka Vakarų Sacharos eksportui – neįmanoma tiksliai nustatyti. Vis dėlto iš konkrečių šio sektoriaus ataskaitų galima spręsti, kokį poveikį muitų tarifų lengvatų netaikymas daro įvairiems į Europos Sąjungą importuojamiems fosfatų produktams. Sąjungos taikomoje muitinės nomenklatūroje mineralinės ir cheminės fosfato trąšos skirstomos į superfosfatus ir kitų rūšių fosfato trąšas. Didžiajai daliai į Sąjungą importuojamų neapdirbtų fosfatų muitai ir lengvatinis režimas nėra taikomi. Taigi, ES ir Maroko asociacijos susitarimo taikymas Vakarų Sacharos produktams neturėtų jokio poveikio šiems produktams. Muitai taikomi tik į Sąjungą importuojamiems superfosfatams (4,8 proc.). Todėl susitarimo poveikio klausimas aktualus tik šiems produktams. 2014–2016 m. minėti muitai siekė nuo 1,13 iki 1,83 mln. eurų. Iš šio importo į Sąjungą duomenų galima spręsti, kad importo iš Vakarų Sacharos dalis buvo menka: palyginti su kitomis Maroko šachtomis, Phosboucraa šachtos gamybos pajėgumas gana silpnas, be to, remiantis Maroko pateikta informacija, eksportas iš šios šachtos nėra skirtas Europos Sąjungai . Todėl iš to, kas išdėstyta, darytina išvada, kad muitų tarifų lengvatų netaikymas nedaro jokio poveikio dabartinei fosfatų gavybai Vakarų Sacharoje arba tas poveikis ribotas. Kitaip tariant, ES ir Maroko asociacijos susitarime numatytų muitų tarifų lengvatų taikymas nedaro poveikio dabartiniam superfosfatų importui iš Vakarų Sacharos. Tačiau kai kurie išvestiniai fosfatų produktai , kurie šiuo metu nėra gaminami Vakarų Sacharoje, nes šioje teritorijoje nėra fosfatų perdirbimo pramonės įmonės, galėtų būti gaminami, o tokiu atveju jiems būtų taikomos lengvatos, kadangi šiuo metu jų importui į Sąjungą iš šalių, su kuriomis Sąjunga nėra sudariusi lengvatinio prekybos režimo susitarimo, taikomi 4,8–6,5 proc. muitai. Todėl reikia įvertinti ES ir Maroko asociacijos susitarime numatytų muitų tarifų lengvatų netaikymo Vakarų Sacharos produktams poveikį. Šiuo tikslu reikia išnagrinėti, ar medžiagų iš Vakarų Sacharos perdirbimas kitose Maroko šachtose daro poveikį lengvatinės kilmės nustatymui. Ar poveikis gali būti padarytas, lemia šiems produktams pagal asociacijos susitarimą taikoma kilmės taisyklė. Šis klausimas aktualus fosforo rūgščiai ir kai kurioms trąšoms. Fosforo rūgštis (SS 29.19) 29.19 – Fosforo rūgšties esteriai ir jų druskos, įskaitant laktofosfatus; jų halogeninti, sulfoninti, nitrinti arba nitrozinti dariniai.

Įprastas muitas (didžiausio palankumo režimas) – 6,5 proc. Lengvatinis muitas pagal asociacijos susitarimą – 0 proc. Norint gauti lengvatą, taikytina tokia kilmės taisyklė: tarifinės klasifikacijos keitimas arba pridėtinės vertės taisyklės taikymas (ne daugiau kaip 40 proc. kilmės statuso neturinčių medžiagų). Kilmės taisyklė, taikytina šiam produktui, – tarifo pozicijos keitimas. Žinant, kad Suderintoje sistemoje fosfatai (galimai iš Vakarų Sacharos) priskiriami 31 skyriui, fosforo rūgšties gamyba, kurios galutinis produktas priklauso Suderintos sistemos 29 skyriui, sąlygoja skyriaus, taigi ir pozicijos, keitimą. Todėl perdirbimas pakankamas, o fosforo rūgšties lengvatinė kilmė nepriklauso nuo naudojamų fosfatų kilmės. Kilmė – lemiamas taikytinos muito normos nustatymo veiksnys – priklauso nuo šalies, kur fosfatai perdirbami į fosforo rūgštį. Todėl, kad ir kokia būtų naudojamų fosfatų kilmė, į Sąjungą importuojamai Maroke pagamintai fosforo rūgščiai gali būti taikomas lengvatinis režimas. Trąšos (SS 31.05) 31.05 – Mineralinės ar cheminės trąšos, kurių sudėtyje yra dvi ar trys maistinės medžiagos: azotas, fosforas ir kalis; kitos trąšos; šio skyriaus produktai, turintys tablečių arba panašių formų pavidalą arba supakuoti į pakuotes, kurių bruto masė ne didesnė kaip 10 kg. Įprastas muitas (didžiausio palankumo režimas) – 6,5 proc. Lengvatinis muitas pagal asociacijos susitarimą – 0 proc. Norint gauti lengvatą, taikytina tokia kilmės taisyklė: tarifinės klasifikacijos keitimas ir ne daugiau kaip 50 proc. kilmės statuso neturinčių medžiagų arba pridėtinės vertės taisyklės taikymas (ne daugiau kaip 40 proc. kilmės statuso neturinčių medžiagų). Jei muitų tarifų lengvatos būtų taikomos Vakarų Sacharos produktams, jos būtų taikomos ir al Ajūne gaminamai fosforo rūgščiai. Lengvatos būtų taikomos ir trąšoms, juo labiau kad, norint gauti lengvatinės kilmės statusą, reikėtų užtikrinti, kad bent 50 proc. žaliavų turėtų kilmės statusą, o Phosboucraa žaliavos tokį statusą turėtų. Todėl, jei minėtiems produktams lengvatinis muitų tarifų režimas nebūtų taikomas, tai galėtų pakenkti grupės OCP planams pastatyti al Ajūne pramoninį trąšų (fosforo rūgšties ir trąšų) gamybos kompleksą, o al Ajūno jūrų uoste – naują prieplauką. Plėtros plane paskelbta, kad bus investuojama į platesnio asortimento trąšų gamybą. Jame numatyta pastatyti prie Phosboucraa prijungtą cheminį kompleksą, kuris padėtų lanksčiau reaguoti į neapdirbtos fosfatų uolienos vertės rinkoje pokyčius (reikia maždaug 1,2 mlrd. USD investicijų). OCP pateikė daugiau informacijos apie šį 2 mlrd. USD viršijančių investicijų (taip pat ir ilgesnio laikotarpio) planą . Jei Vakarų Sacharos produktams nebūtų taikomos lengvatos, šių planų nebūtų įmanoma įvykdyti, o tai neigiamai paveiktų vietos užimtumą. 3.2.3.3Išvada

Atsižvelgiant į dabartinę Vakarų Sacharos fosfatų pramonės padėtį, taigi ir į ekonominę veiklą, užimtumą ir kitus socialinius ekonominius aspektus šiame sektoriuje, asociacijos susitarimo netaikymas Vakarų Sacharai nedaro šiam sektoriui nedelsiamo tiesioginio poveikio. Taip yra dėl trijų pagrindinių priežasčių: 1) kai kuriems produktams (neapdirbtiems fosfatams) muitai netaikomi (didžiausio palankumo režimas), 2) negaminama fosfatų produktų, kurių rinka jau susiformavusi Sąjungoje, 3) kai kurių Vakarų Sacharoje iškastų fosfatų perdirbimo Maroke (ar bet kurioje kitoje šalyje, su kuria Sąjunga sudarė lengvatinio prekybos režimo susitarimą) pakanka, kad šie produktai įgytų lengvatinės kilmės iš Maroko statusą, todėl lengvatų taikymas šiems perdirbtiems produktams nepriklauso nuo rūdos kilmės. Kita vertus, lengvatų taikymas Vakarų Sacharos kilmės produktams darytų poveikį būsimai kai kurių fosfatų produktų gamybos plėtrai: numatytoms didelėms investicijoms (daugiau kaip 2 mlrd. USD) į išvestinių fosfatų produktų (visų pirma fosforo rūgšties ir trąšų) gamybą Vakarų Sacharoje būtų pakenkta, jei šių fosfatų produktų eksportui į Sąjungą nebūtų taikomas lengvatinis režimas. Jei lengvatos nebūtų taikomos, investicijos į kitas vietas, kur gamybai būtų taikomos lengvatos (pavyzdžiui, Maroke), būtų patrauklesnės nei Vakarų Sacharoje. Investicijų Vakarų Sacharoje nutraukimas paveiktų gamybos pajėgumą, produktų įvairovę, taigi ir darbo vietas regiono fosfatų sektoriuje. 4KONSULTACIJOS SU GYVENTOJAIS, KURIEMS AKTUALUS ASOCIACIJOS SUSITARIMO 1 IR 4 PROTOKOLŲ PAKEITIMAS 4.1Konsultacijų tikslas ir mastas Vienas iš derybų tikslų buvo užtikrinti, kad į ES ir Maroko asociacijos susitarimo 1 ir 4 protokolų pakeitimo rengimą „būtų deramai įtraukti gyventojai, kuriems taikomas susitarimas“. Šiuo tikslu Komisijos tarnybos ir EIVT, rengdamos pakeitimą ir konsultuodamosi su gyventojais, stengėsi laikytis 2016 m. gruodžio 21 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimo, netrukdyti sklandžiai Jungtinių Tautų proceso eigai ir nedaryti jokios įtakos jo rezultatams. Todėl Komisijos tarnyboms ir EIVT buvo svarbu atsižvelgti į tai, kad Vakarų Sacharos apsisprendimo procesas dar nesibaigęs. Be to, nors konsultacijos vyko ypač sudėtingomis ir opiomis politinėmis aplinkybėmis, siekta išsiaiškinti ne tai, koks turėtų būti galutinis teritorijos statusas, bet tai, ar pagal ES ir Maroko asociacijos susitarimą Europos Sąjunga turi taikyti muitų tarifų lengvatas produktams iš Vakarų Sacharos. Šis klausimas Komisijos tarnyboms ir EIVT rūpėjo dėl to, kad susitarimas yra iš esmės ekonominio pobūdžio, be to, Europos Sąjunga nenori, kad tradicinė prekyba susilpnėtų. 4.2Pagrindiniai rezultatai Europos Komisijos tarnybų ir EIVT konsultacijos dėl minėto susitarimo vyko trimis lygmenimis. Kaip derybų partnerė, Maroko vyriausybė, laikydamasi ir paisydama savų institucinių taisyklių, plačiai konsultavosi su regiono politikais ir perdavė išvadas Komisijos tarnyboms ir EIVT. Be to, pastarosios norėjo konsultuotis su kuo platesniu politinių, socialinių ekonominių ar pilietinės visuomenės organizacijų, galinčių atstovauti Vakarų Sacharos vietiniams ar regioniniams interesams, atstovų ratu. Galiausiai, diskusijos vyko ir su Jungtinių Tautų taikos procese dalyvaujančio fronto Polisario atstovais. Maroko institucijų konsultacijų su Vakarų Sacharos atstovais, išrinktais į nacionalinius, regioninius ir vietinius konstitucinius organus, rezultatai 2018 m. kovo 5–6 d. vyko Maroko institucijų konsultacijos su į nacionalinius, regioninius ir vietinius konstitucinius organus išrinktais atstovais. Konsultuotasi su keturiomis tiesiogiai suinteresuotomis regioninėmis tarybomis, šių regionų žemės ūkio rūmais ir Maroko parlamento aukštesniųjų rūmų (Chambre des Conseillers) užsienio reikalų komitetu. Atstovai į regionines tarybas buvo išrinkti 2015 m., kai Maroko regionuose vyko pirmieji tiesioginiai visuotiniai rinkimai. Kalbant apie išrinktų atstovų etninę kilmę, iš Maroko institucijų pateiktos informacijos matyti, kad visi al Ajūno-As Sakijos al Chamros ir Dachlos-Ved ad Dahabo regionų (užimančių beveik visą Vakarų Sacharos teritoriją) patarėjai ir šių regionų žemės ūkio rūmų nariai yra kilę iš vietinių sahravių genčių. Sahravių kilmės yra ir pusė užsienio reikalų komiteto narių, įskaitant pirmininką. Iš Maroko institucijų pateiktos oficialios ataskaitos apie konsultacijų su šalies teisinėmis institucijomis rezultatus matyti, kad vietiniai, regioniniai ir nacionaliniai atstovai vieningai pritaria Europos Sąjungos ir Maroko partnerystei žemės ūkio ir žvejybos srityse, o tai visiškai dera su šiose srityse šalies mastu vykdoma socialinio ekonominio vystymosi politika. Išrinkti atstovai džiaugiasi derybų baigtimi ir pabrėžia didelę jų socialinę ekonominę naudą, visų pirma eksporto skatinimą. Antai vieno regiono taryba nurodo, kad reikėtų skatinti tokių perspektyvių produktų kaip citrusiniai vaisiai ir aliejai eksportą, o kito regiono žemės ūkio rūmai pažymi, kad galėtų būti atverta kupranugarių auginimo produktų rinka ir kad būtina bendradarbiaujant su Europos Sąjunga užtikrinti Maroko produktų atitiktį Europos sanitarijos ir fitosanitarijos reikalavimams. Išrinkti atstovai taip pat domėjosi galimybėmis sukurti tinkamus papildomus mechanizmus, kad būtų užtikrintas keitimasis informacija ir stebėjimas, kurių reikia siekiant optimalios naudos iš ES ir Maroko asociacijos susitarimo.

Europos Komisijos tarnybų ir EIVT konsultacijų su politinėmis, socialinėmis ekonominėmis ir pilietinės visuomenės organizacijomis rezultatai Per antro lygmens konsultacijas, kurias tiesiogiai rengė Europos Komisijos tarnybos ir EIVT, siekta apklausti kuo didesnį suinteresuotųjų subjektų iš Vakarų Sacharos ratą. Konsultacijų tikslas – įvertinti, kiek ES ir Maroko asociacijos susitarimui pritaria ne tik instituciniai organai, bet ir vietiniai veiklos vykdytojai. Šiuo tikslu kvietimai buvo išsiųsti įvairiems regionų politiniams veikėjams, svarbiausiems ūkio subjektams, pilietinės visuomenės organizacijoms (visų pirma dirbančioms žmogaus teisių srityje). Susitikimai vyko nuo 2018 m. vasario vidurio iki kovo vidurio. Priede pateikiamas visas konsultacijose dalyvavusių organizacijų sąrašas. Penkios pilietinės visuomenės organizacijos, į kurias kreipėsi Europos Komisijos tarnybos ir EIVT, kvietimo nepriėmė. Šios organizacijos, iš kitų išskiriančios artumu ar prielankumu frontui Polisario, iš esmės teigė, kad pirmiausia derėtų konsultuotis ne su jomis, o su šiuo judėjimu, kad konsultacijos prieštarauja tarptautinei teisei ir 2016 m. gruodžio 21 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimui ir kad jokios konsultacijos dėl prekybos susitarimo negali vykti tol, kol teritorija okupuota ginkluotųjų pajėgų. Reaguodamos į tai Europos Komisijos tarnybos ir EIVT kiekvienai iš šių organizacijų išsiuntė po dar vieną kvietimą, kur nurodė, kad yra pasirengusios su jomis diskutuoti jas dominančiais klausimais. Kitos pilietinės visuomenės organizacijos ir kai kurie vietos politiniai veikėjai kvietimo pareikšti nuomonę dėl siūlomo pakeitimo neatmetė (žr. priedą). Per šias konsultacijas politikų nuomonės dėl Vakarų Sacharos išsiskyrė, bet visi pripažino, kad per pastaruosius metus šioje teritorijoje padaryta socialinė ekonominė pažanga. Atsižvelgiant į tai, susitarimai su Europos Sąjunga vertinami kaip galingas tolesnės plėtros skatinimo siekiant tvaraus augimo svertas. Dauguma konsultacijose dalyvavusių politinių veikėjų (visi sahraviai) ragino nenutraukti regiono prekybinių ryšių su Europos Sąjunga, o juos palaikyti per Maroką. Nors ir itin prisirišę prie sahravių tapatybės ir kultūros, jie taip pat pripažino, kad regiono klestėjimas ir socialinis ekonominis vystymasis tebėra glaudžiai susijęs su Maroko vystymosi pastangomis ir galimybėmis patekti į tam palankias užsienio rinkas. Kaip įrodymą, kad jų nuomonė reprezentatyvi, vietiniai ir regioniniai Vakarų Sacharos atstovai nurodė faktą, kad jie išrinkti per pirmuosius tiesioginius visuotinius rinkimus, kuriuose dalyvavo tarptautiniai stebėtojai, o regioninis rinkėjų aktyvumas viršijo šalies vidurkį. Išrinktų atstovų nuomone, glaudesni prekybiniai ryšiai su Europos Sąjunga yra būtini ir papildo naują vystymosi modelį, kurį nuo 2015 m. Marokas taiko Vakarų Sacharai. Pastarosios užmojis – pereiti nuo etatizmo ideologija grindžiamos ekonomikos, per daug priklausančios nuo valstybės subsidijų, prie išorei atviresnio ir geriau veikiančio ekonomikos modelio, galinčio skatinti privačiąsias investicijas sudarant viešojo ir privačiojo sektoriaus partnerystes. Šiuo atžvilgiu galimybė palaikyti prekybinius ryšius su Europos Sąjunga, pirmąja Maroko prekybos partnere, vertinama kaip „bambagyslė“. Jeigu to nebūtų, pastangos įvairinti ekonomiką – ne tik užsiimti tradiciniu žaliavų (t. y. fosfatų) naudojimu, bet ir žemės ūkiu bei žvejyba, netrukus prisloptų. Nors Vakarų Sacharos politiniai vadovai sutinka, kad Maroko valstybė daug investavo į regiono infrastruktūros vystymąsi ir tai davė naudos visiems gyventojams, jie pabrėžia, kad Europos Sąjungos muitų tarifų lengvatos reikalingos, kad tokios investicijos būtų optimalios ir pelningos. Jie viliasi, kad dėl tokių lengvatų pagerės verslo aplinka, padaugės tiesioginių investicijų iš Europos ir sustiprės naujasis tvaraus ir dalyvaujamojo regiono vystymosi modelis. Tačiau, jei teisinis netikrumas, dėl kurio stoja prekybiniai srautai tarp Europos Sąjungos ir Vakarų Sacharos, išliks, tai pridarys didelių socialinių ekonominių nuostolių – tai jau dabar rodo sulėtėjusi prekyba su kai kuriomis Europos valstybėmis ar tam tikruose sektoriuose. Jei Vakarų Sacharos galimybės patekti į tam tikras rinkas arba gauti investicijų sumažėtų, tai tik dar labiau padidintų jos ekonominę priklausomybę nuo pasenusios sistemos, pagrįstos centro ir periferijos ryšiais. Dabar, kai Vakarų Sacharos ekonomika pagaliau ima augti, tai tik stabdytų socialinę ekonominę ir politinę pažangą. Europos Komisijos tarnybos ir EIVT taip pat konsultavosi su daugiau kaip penkiolika svarbiausių socialinių ekonominių subjektų: eksportuotojų, verslininkų ir aplinkosaugos ar žmogaus teisių srityje dirbančių pilietinės visuomenės organizacijų. Beveik visi pasisakė už tolesnius lengvatinius prekybinius ryšius su Europos Sąjunga. Jų teigimu, tokie ryšiai nepaprastai svarbūs prekybinių ryšių stabilumui ir investicijoms, nuo kurių priklauso geresnis vietinis užimtumas. Tačiau, kai kurių nuomone, Vakarų Sacharai Europos Sąjungos skiriama parama turėtų būti teisingiau paskirstoma vietos gyventojams, visų pirma dėl to, kad regiono ekonomika nėra įvairi. Todėl reikėtų stebėti, kaip muitų tarifų lengvatos veikia įvairias gyventojų grupes, ir apsvarstyti galimybę imtis papildomų priemonių, kad jų nauda pažeidžiamiausioms socialinėms grupėms, pavyzdžiui, klajoklių bendruomenėms, būtų optimali. Bendromis jėgomis įdiegti tokius paramos stebėjimo ir nukreipimo mechanizmus padėtų Europos Sąjungai ir Marokui bendros vertybės. Tam tikras pilietinės visuomenės veikėjų susirūpinimas dėl socialinių ekonominių ir politinių teisių užtikrinimo Vakarų Sacharoje kiek susišaukia su susirūpinimu dėl bendros žmogaus teisių padėties Maroke. Pranešta apie saviraiškos laisvės apribojimus, korupcijos atvejus ir nepakankamą viešosios valdžios atsakomybę. Tačiau Vakarų Sacharoje aštresnės nei kitur su pilietinėmis ir politinėmis teisėmis susijusios problemos. Iš nurodytų problemų derėtų išskirti kai kurių organizacijų sunkumus įsiregistruojant, tam tikrų žmogaus teisių gynėjų veiklai galinčius kenkti apribojimus ir kai kurių užsieniečių, pavyzdžiui, žurnalistų, advokatų ar žmogaus teisių gynėjų, patekimui į Vakarų Sacharos teritoriją kartais taikomus apribojimus. Nors bandantieji įsidarbinti ar įgyti socialinių teisių nėra sistemingai diskriminuojami dėl etninės kilmės, kartais pavieniai asmenys susiduria su administraciniais pažeidimais arba netenka teisių. Dauguma pašnekovų sutinka, kad Jungtinės Tautos turi ir toliau vadovauti politiniam procesui Vakarų Sacharoje, tačiau nemažai ir tokių, kurie mano, kad, kol politinis procesas nesibaigė, gyventojai turi turėti teisę į šios teritorijos vystymąsi. Kaip apibendrino vienas pašnekovų, netekę šios teisės sahraviai jau dabar susiduria su sunkumais, o jei dėl ginčo dėl Europos Sąjungos ir Maroko susitarimo jie netektų ir galimybės patekti į Europos rinkas, jie nukentėtų dvigubai. Daug pašnekovų taip pat pabrėžė, kad visapusiško naudojimosi žmogaus teisėmis prielaida yra ekonomikos vystymasis ir kad gyventojų poreikiai gauti deramas sveikatos priežiūros ir švietimo paslaugas negali būti patenkinami be ekonominių išteklių. Anot jų, Vakarų Sacharai ypač reikalingi iš žvejybos ir žemės ūkio veiklos gaunami ištekliai, todėl būtina kuo skubiau išspręsti šios teritorijos statuso klausimą. Vis dėlto, kol nepriimtas politinis sprendimas, reikia kuo greičiau tenkinti dabartinius socialinius ekonominius poreikius ir naudoti išteklius, be kurių neįmanomas orus gyvenimas. Pašnekovams nepaprastai svarbus ir regionų junglumo ir solidarumo klausimas. Kaip pavyzdys, paminėta Smara: jei nutrūktų šio miesto prekybiniai ryšiai su Tan Tanu, jis galėtų būti izoliuotas, o tai turėtų pražūtingų padarinių.

Teisingo išteklių paskirstymo klausimu pašnekovai neretai minėjo, kad ekonomikoje sahravių nestinga, nors neįdiegta jokia skaidrios stebėsenos sistema, kuri padėtų užtikrinti, kad išteklių gautų visi gyventojai. Todėl svarbų vaidmenį užtikrinant tinkamą išteklių valdymą ir viešosios valdžios administracinę atsakomybę atlieka pilietinė visuomenė ir asociacijos. Taip pat paminėtas diasporos ir grįžti į Vakarų Sacharą nusprendusių asmenų teisių klausimas. Pašnekovų teigimu, iš Tindufo (Alžyras) į Vakarų Sacharą grįžtantiems asmenims netaikoma jokių apribojimų. Tačiau Marokas laikosi pozityvios diskriminacijos politikos: repatriantams siūlo darbą (kartais svarbius postus) ir būstą. Vis dėlto, kai kurių teigimu, stovyklų gyventojai griežtai kontroliuojami, o tie, kas galėjo, jau išvyko. Konsultacijų su frontu Polisario rezultatai EIVT surengė konsultacijas ir su Jungtinių Tautų procese dalyvaujančio fronto Polisario atstovais. EIVT nurodo, kad tai buvo techninio pobūdžio konsultacijos, neturinčios įtakos Europos Sąjungos politikai dėl šio judėjimo diplomatinio nepripažinimo jos valstybėse narėse. Frontas Polisario nepageidavo aptarti pačių asociacijos susitarimo protokolų pakeitimo aspektų, tačiau apgailestavo, kad nedalyvavo derybose, nors pagal tarptautinę teisę tokiu atveju būtų turėjęs teisę siųsti savo atstovą. Todėl, šio judėjimo nuomone, Europos pritarimas Maroko politikai pastatyti visus prieš įvykusį faktą tolygus 2016 m. gruodžio 21 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimo apėjimui, o tai griauna taikos procesą. Taigi, frontas Polisario neturi kitos išeities kaip atmesti pakeitimą – tiek dėl jo turinio (visa nauda atitektų Marokui), tiek dėl taikytos konsultacijų procedūros, ir jei pakeitimas būtų priimtas, šis judėjimas jį užginčytų teisme. Bet kokiu atveju konsultacijos esą netektų prasmės, nes susitarimo projektas jau parafuotas. Anot fronto Polisario, nuolat nuolaidžiaudama Marokui, Europos Sąjunga gali pastatyti Jungtinių Tautų procesą į pavojų. Tokiomis aplinkybėmis nebe taip svarbu, ar asociacijos susitarimo protokolų pakeitimas naudingas, ar nenaudingas sahraviams. Didžioji dalis šių argumentų pakartoti netrukus po to (2018 m. vasario 9 d.) fronto Polisario paskelbtame pranešime spaudai. 4.3Išvada Europos Komisijos tarnybų ir EIVT konsultacijos rodo, kad dauguma dabartinių Vakarų Sacharos gyventojų pasisako už muitų tarifų lengvatų taikymą pagal ES ir Maroko asociacijos susitarimą šios teritorijos produktams. Per Maroko institucijų surengtą informavimo ir konsultacijų kampaniją tam pritarė ir į nacionalinius, regioninius ir vietinius organus išrinkti Vakarų Sacharos atstovai. Tokios nuomonės laikosi ir didžioji dauguma vietinių socialinių ekonominių organizacijų, atstovaujančių pilietinei visuomenei. Europos muitų tarifų lengvatos ir, kalbant bendriau, stabilus teisinis prekybos su Europos Sąjunga pagrindas laikomi būtinais, kad teritorija vystytųsi tvariai, o jos gyventojų socialinės ekonominės sąlygos gerėtų. Nors žmogaus teisių padėtis kelia tam tikrą susirūpinimą, ES ir Maroko asociacijos susitarimo ar kitų susitarimų taikymas Vakarų Sacharos produktams laikomas socialinių ekonominių rodiklių ir žmogaus teisių padėties regione gerinimo svertu. Nepaisant bendro požiūrio šiuo klausimu, nuomonių dėl teritorijos statuso būta įvairių, nors visi sutaria, kad vienintelis teisingas kelias – Jungtinių Tautų procesas. Frontas Polisario atmeta pakeitimą, t. y. muitų tarifų lengvatų taikymą Vakarų Sacharos produktams pagal ES ir Maroko asociacijos susitarimą, – iš esmės dėl to, kad dėl šio susitarimo esą sustiprėtų Maroko suverenios teisės į Vakarų Sacharą, o ne dėl to, kad tai pakenktų gyventojų interesams, susijusiems su teritorijos vystymusi. Apibendrinant Europos Komisijos tarnybų ir EIVT konsultacijas galima daryti išvadą, kad dauguma pašnekovų palankiai vertina pakeitimą – ES ir Maroko asociacijos susitarime numatytų muitų tarifų lengvatų taikymą Vakarų Sacharos produktams. Tačiau, anot jų, pakeitimas neturi nei kenkti Jungtinių Tautų procesui, nei prilygti netiesioginiam Maroko suverenių teisių į Vakarų Sacharos teritoriją pripažinimui. Be to, rekomenduota, kad Europos Sąjunga ne tik priimtų pakeitimą, bet ir labiau remtų Jungtinių Tautų procesą, nes tik tvarus ir abipusiai priimtinas taikos susitarimas pajėgs padidinti politinį ir teisinį susitarimo stabilumą. Galiausiai, pritarta tam, kad būtų kuriami mechanizmai, kuriais būtų užtikrinta, kad muitų tarifų lengvatų teikiama nauda būtų teisingiau paskirstoma, visų pirma iš tradicinės veiklos gyvenančių asmenų grupėms. 5BENDRA IŠVADA

Vakarų Sachara – besiformuojanti rinkos ekonomika, kurią sudaro tik keli veiklos sektoriai: žvejybos ir jos produktų perdirbimo, fosfatų kasyklų, žemės ūkio (visų pirma vaisių, daržovių ir klajokliškas piemenavimo), prekybos ir amatų. Kitų sektorių, tokių kaip turizmo ir atsinaujinančiosios energijos, – dar tik užuomazgos. Todėl paįvairinti ekonominį Vakarų Sacharos potencialą būtina, o tam reikia skatinti išorės investicijas. Savo ruožtu investicijos įmanomos tik užtikrinus didesnį teisinį tikrumą, taigi ir patikslinus dabartiniam ir būsimam eksportui iš Vakarų Sacharos į Sąjungą taikytinų tarifų sąlygas. Muitų tarifų taikymas Vakarų Sacharos produktams gali užtikrinti investicijų saugumą ir, atsižvelgiant į neišnaudotą ekonominį teritorijos potencialą ir šiuo metu žemą tiesioginių užsienio investicijų lygį, paskatinti greitą ir smarkų ekonomikos augimą, palankų vietos užimtumui. Nors ne visi šio tyrimo duomenys tikslūs, nes buvo sunku tokių gauti, galima daryti išvadą, kad Vakarų Sacharos ekonominei veiklai ir gamybai būtų itin naudingos tokios pačios muitų tarifų lengvatos, kokios taikomos Maroko Karalystei. Tiesą sakant, iki 2016 m. gruodžio 21 d. tokios lengvatos jau buvo taikomos kai kurių produktų gamybai, o tai sudarė sąlygas plėtoti Vakarų Sacharoje ekonominę veiklą ir kurti darbo vietas, visų pirma, žvejybos produktų ir kai kurių žemės ūkio produktų sektoriuose. Taikant šiems produktams Sąjungos muitų tarifų lengvatas, būtų galima užtikrinti, kad jų eksportas nenutrūktų. Tačiau jei muitų tarifų lengvatos nebūtų taikomos, tai smarkiai pakenktų Vakarų Sacharos eksportui, visų pirma žvejybos ir žemės ūkio eksportui. Todėl tikėtina, kad ir taip ribota jos produkcija dar labiau susiaurėtų, o tai prilygtų dar vienai sunkiai įveikiamai kliūčiai. Jei lengvatos nebūtų taikomos Vakarų Sacharos produktams, jiems būtų taikomi įprasti muitai (Sąjungoje taikomi didžiausio palankumo režimo muitai), todėl jie negalėtų lengvatinėmis sąlygomis patekti į Sąjungos rinką. Netaikant lengvatinių muitų, šie produktai negalėtų konkuruoti Europos rinkoje. Tai tik šiek tiek atsilieptų pramonės produktų (fosfatų) eksportui, bet labai neigiamai paveiktų žvejybos ir žemės ūkio produktų eksportą į Sąjungą. Apskritai, muitų tarifų lengvatų taikymas turėtų smarkiai paveikti Vakarų Sacharos ekonomikos vystymąsi – šiuose sektoriuose padidėtų investicijos. Tai, pavyzdžiui, pasakytina apie kai kuriuos fosfatus (visų pirma fosforo rūgštį ir trąšas), į kuriuos jau numatyta investuoti, apie žemės ūkį, kurio vystymo planų taip pat yra, ir apie žvejybą. Tačiau, jei tokios lengvatos nebūtų taikomos, investicijoms, ekonominės veiklos plėtojimui bei įvairinimui ir užimtumui galėtų kilti kliūčių. Maroko institucijos surengė plataus masto institucines konsultacijas su atstovais iš visų nacionalinių, regioninių ir vietinių organų, siekdamos juos informuoti apie susitarimo pakeitimą, išsiaiškinti, ar jie pritaria jam, ir sužinoti, kokių jie turi pastabų. Per konsultacijas paaiškėjo, kad didžioji dauguma atstovų pritaria numatytam pakeitimui, o kai kurie iš jų pateikė dalykiškų rekomendacijų, kaip užtikrinti optimalų jo poveikį. ES ir Maroko asociacijos susitarimo protokolų pakeitimui, siekiant taikyti muitų tarifų lengvatas Vakarų Sacharai, pritarė ir į Europos Komisijos tarnybų ir Europos išorės veiksmų tarnybos konsultacijas su Vakarų Sacharos gyventojais įsitraukę šios teritorijos politikai. Dauguma pašnekovų minėjo teigiamą tokių prekybinių lengvatų poveikį visiems gyventojams ir ypač pabrėžė lemiamą jų vaidmenį skatinant privačiąsias investicijas. Logiška, kad tokios lengvatinės sąlygos patekti į Europos rinkas galėtų pagerinti verslo aplinką ir tiesiogines Europos investicijas ir tokiu būdu sustiprintų naująjį dalyvaujamojo ir tvaraus Vakarų Sacharos vystymosi modelį. Tačiau jei teisinis netikrumas dėl prekybinių srautų su Vakarų Sachara išliktų, tai smarkiai pakenktų socialiniam ekonominiam vystymuisi – tai jau dabar rodo sulėtėjusi jos prekyba su kai kuriomis valstybėmis narėmis ar tam tikruose sektoriuose. Dabar, kai Vakarų Sacharos ekonomika pagaliau turėtų pakilti, jos galimybių patekti į užsienio rinkas ir gauti užsienio investicijų ribojimas tik trukdytų plėtoti vietos ekonominę veiklą ir stabdytų tam tikrose srityse socialinę ekonominę ar politinę pažangą. Be to, iš techninio pobūdžio diskusijų su frontu Polisario paaiškėjo, kad šis judėjimas iš principo nepritaria susitarimo pakeitimui – iš esmės dėl platesnių politinių sumetimų, nesusijusių su pačiu pakeitimo turiniu. Taigi Europos Komisijos pasiūlytu asociacijos susitarimo 1 ir 4 protokolų pakeitimu siekiama sustiprinti ir palengvinti Vakarų Sacharos eksportą į Europos Sąjungą ir paįvairinti regiono ekonomiką. * * *



Priedas

Konsultacijose dėl asociacijos susitarimo 1 ir 4 protokolų pakeitimo dalyvavusių suinteresuotųjų subjektų sąrašas 1. Politiniai veikėjai Dviejų regioninių tarybų pirmininkai: ·Dachlos-Ved ad Dahabo regioninės tarybos pirmininkas – Yanja El Khattat ·Al Ajūno-Sakijos al Chamros regioninės tarybos pirmininkas – Sidi Hamdi Ould Errachid Parlamento nariai iš Vakarų Sacharos: ·Teisingumo ir vystymosi partijos (Parti de la justice et du développement, PJD) atstovas – Brahim Daaif ·Autentiškumo ir modernumo partijos (Parti authenticité et modernité) atstovas (PAM) – Moulay Zoubeir Habbadi Fronto Polisario atstovas – ·Mohamed Sidati 2. Ekonominės veiklos vykdytojai 2.1. Žemės ūkio sektorius ·Vakarų Sacharos vystymosi ir investavimo asociacija (Association Sahraouie pour le Développement et l’Investissement) ·Dachlos-Ved ad Dahabo regiono žemės ūkio rūmai ·Ekonominių interesų grupė Agida Dakhla ·Kooperatyvas Ajban Dakhla