LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 347/19

Paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą

(2015/C 347/09)

Šiuo paskelbimu suteikiama teisė pareikšti prieštaravimą paraiškai pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51 straipsnį.

BENDRASIS DOKUMENTAS

„ROSÉE DES PYRÉNÉES CATALANES“

ES Nr. MULTI-PGI-0005–01343–23.4.2010

SKVN ( ) SGN ( X )

1. Pavadinimas

Rosée des Pyrénées Catalanes

2. Valstybė narė arba trečioji šalis

Ispanija (bendra paraiška su Prancūzija)

3. Žemės ūkio produkto ar maisto produkto aprašymas

3.1. Produkto tipas

1.1 klasė. Šviežia mėsa (ir subproduktai)

3.2. Produkto, kurio pavadinimas nurodytas 1 punkte, aprašymas

Rosée des Pyrénées Catalanes – balta veršiena, gauta iš atsparių Pyrenean Brown, Aubrac ar Gascon veislių arba sukryžminus šių atsparių veislių pateles su Charolais, Limousin ar Blonde d’Aquitaine veislių patinais.

Lauke ganomi veršeliai visą gyvenimą lieka su motinomis, minta jų pienu ir žole.

Skerdžiami nenujunkyti, 5–8 mėn. amžiaus, kai mažiausias skerdenos svoris yra 110 kg.

Mėsa gali būti parduodama kaip visa skerdena, skerdenos pusė, skerdenos ketvirtis (priekinis ir (arba) užpakalinis) arba mėsos išpjovos (įskaitant smulkintą mėsą).

Reikalavimus atitinkančios skerdenos pagal EUROP standartą klasifikuojamos kaip E, U ar R klasės, yra visų profilių, pradedant labai išgaubtu ir baigiant tiesiu, ir įvairaus raumenų išsivystymo, pradedant ypač geru išsivystymu ir baigiant geru išsivystymu.

Skerdenų riebalinio sluoksnio klasės pagal EUROP standartą – 2–3.

Mėsos spalva – nuo rausvos iki šviesiai raudonos. Riebalų spalva – nuo baltos iki kreminės.

3.3. Pašarai (taikoma tik gyvūniniams produktams) ir žaliavos (taikoma tik perdirbtiems produktams)

Veršelis visą savo gyvenimą minta motinos pienu ir žole.

Toks maitinimas tęsiamas iki skerdimo nenujunkius.

3.4. Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje

Mėsa, kuriai taikoma SGN, gaunama iš 3.2 punkte nurodytų veislių gyvūnų, atvestų ir augintų šios saugomos nuorodos geografinėje vietovėje.

Specialūs mėsos gamybos etapai, vykstantys nustatytoje geografinėje vietovėje:

Gimimas

Jauniklių auginimas. Jaunikliai visą gyvenimą lieka su motinomis ūkio ganyklose iki sezoninio gyvūnų pervarymo į naujas ganyklas, kai veršeliai drauge su motinomis pervaromi į vasaros ganyklas kalnuose. Palaipsniui veršeliai suvartoja vis mažiau pieno ir vis daugiau žolės.

Veršeliai nenujunkomi.

3.5. Specialios produkto registruotu pavadinimu pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės

Skerdimas ir išdarinėjimas neprivalo vykti toje pačioje zonoje.

Transportavimo į skerdimo vietą laikas turi neviršyti trijų valandų, kad galvijai patirtų kuo mažiau streso ir taip būtų užtikrinta galutinio produkto kokybė.

3.6. Specialios produkto registruotu pavadinimu ženklinimo taisyklės

Etiketėje turi būti aiškiai nurodomas saugomos geografinės nuorodos pavadinimas – Rosée des Pyrénées Catalanes – ir ES saugomos geografinės nuorodos simbolis bei kita informacija, kurios reikalaujama pagal galiojančius teisės aktus.

4. Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas

Saugomos geografinės nuorodos vietovė – Katalonijos Pirėnai, nors ir priklauso dviem valstybėms, yra kultūriškai ir geografiškai vienalytis regionas.

Katalonijos Pirėnai Ispanijos teritorijoje

Ši geografinė vietovė apima visas šių kalnų rajonų savivaldybes: Alta Ribagorça, Alt Urgell, Berguedà, Cerdanya, Garrotxa, Pallars Jussà, Pallars Sobirà, Solsonès, Ripollès y Val d’Aran, taip pat kai kurias kalnų zonos savivaldybes Alt Empordà (Albanyà, Maçanet de Cabrenys ir La Vajol), Bages (Aguilar de Segarra, Castellfollit del Boix, L’Estany, Moià, Mura, Sant Feliu Sasserra, Sant Mateu de Bages ir Talamanca), Noguera (Àger, Alòs de Balaguer, Les Avellanes i Santa Linya, La Baronia de Rialb, Camarasa, Os de Balaguer ir Vilanova de Meià), Osona (Alpens, Balenyà, El Brull, Centelles, Collsuspina, Espinelves, Folgueroles, Lluçà, Montesquiu, Muntanyola, Olost, Orís, Oristà, Perafita, Prats de Lluçanès, Rupit i Pruit, Sant Agustí de Lluçanès, Sant Bartomeu del Grau, Sant Boi de Lluçanès, Sant Julià de Vilatorta, Sant Martí d’Albars, Sant Martí de Centelles, Sant Pere de Torelló, Sant Quirze de Besora, Sant Sadurní d’Osormort, Sant Vicenç de Torelló, Santa Eulàlia de Riuprimer, Santa Maria de Besora, Santa Maria de Corcó, Seva, Sobremunt, Sora, Tavèrnoles, Tavertet, Tona, Vidrà, Viladrau ir Vilanova de Sau) ir Pla de l’Estany (Sant Miquel de Campmajor) rajonuose.

Katalonijos Pirėnai Prancūzijos teritorijoje

Rytų Pirėnų departamente geografinė vietovė apima visas savivaldybes, priklausančias Vinça, Sournia, Arles sur Tech, Prats de Mollo, Prades, Olette, Mont Louis ir Saillagouse kantonams, taip pat kai kurioms Perpignan (Perpignan), Millas (Corbère ir Corbère les Cabanes), Thuir (Thuir, Castelnou, Camelas, Caixas, Sainte Colombe de la Commanderie, Fourques, Tordères, Llauro ir Passa), Latour-de-France (Belesta ir Caramany), Céret (Montauriol, Calmeilles, Oms, Taillet, Reynes, Céret, Vivès, Saint-Jean-Pla-de-Corts, Maureillas las Illas, Les Cluses, Le Perthus ir l’Albère), Argelès (Montesquieu des Albères, Villelongue dels Monts, Laroque des Albères, Sorède ir Argelès sur Mer) ir Saint Paul de Fenouillet (Vira, Fenouillet, Caudiès de Fenouillèdes, Prugnanes, Fosse ir Saint Martin) kantonų savivaldybėms.

Aude departamente geografinė vietovė apima savivaldybes, besiribojančias su Rytų Pirėnų departamentu ir esančias Pirėnų kalnų masyve, t. y. visas savivaldybes, priklausančias Axat, Belcaire, Mouthoumet ir Quillan kantonams, taip pat kai kurias savivaldybes Couiza (Arques, Bugarach, Camps-sur-l’Agly, Cassaignes, Couiza, Coustaussa, Cubières-sur-Cinoble, Fourtou, Luc-sur-Aude, Missègre, Peyrolles, Rennes-le-Château, Rennes-les-Bains, Serres, Sougraigne, Terroles ir Valmigère), Lagrasse (Mayronnes ir Saint-Martin-des-Puits), Limoux (Alet-les-Bains, Bouriège, Bourigeole, Castelreng, Festes-et-Saint-André, La Bezole, Saint-Couat-du-Razès ir Véraza), Saint Hilaire (Belcastel-et-Buc, Caunette-sur-Lauquet, Clermont-sur-Lauquet, Greffeil, Ladern-sur-Lauquet, Villardebelle ir Villefloure) bei Tuchan (Cucugnan, Duilhac-sous-Peyrepertuse, Maisons, Montgaillard, Padern ir Rouffiac-des-Corbières) kantonuose.

5. Ryšys su geografine vietove

Geografiškai Katalonijos Pirėnai yra labai palankūs ganyklinei galvijininkystei. Šiai vietovei būdingi kalnų takai ir ganyklos tiek dideliame, tiek žemesniame aukštyje. Didžiąją metų dalį oro sąlygos yra palankios ir gyvuliams yra prieinami didžiuliai natūralių ganyklų plotai. Čia vyrauja Viduržemio jūros (drėgnas, submediteraninis) klimatas, o tai reiškia, kad gyvuliai vasaros ganyklose ir kalnų pievose ganomi ilgiau, iki pat rudens.

Drėgmės ir saulės šviesos gausa palankiai veikia turtingą šiam regionui būdingą florą (visų pirma Festuca pratensis, Festuca alpina, Poa pratensis, Dactylis glomerata, Sesleria caerulea, Bromus erectus ir Arrhenatherum elatius), todėl galvijams tai puikios ganyklos. Ūkininkai vidutinio aukščio zonų pievas gali apsėti žolių ir ankštinių mišiniais, kad žiemą, kai ganyklos aukštai kalnuose nepasiekiamos, turėtų pašaro galvijams šerti. Dažniausi pašariniai augalai – dobilai, avižuolės, mėlynžiedės liucernos, bandvikiai ir eraičinai.

Kalbant apie darbo jėgos reikmes, darbiniai ar mėsiniai galvijai drauge su pavasarį atsivestais jaunikliais išgenami į vasaros ganyklas, todėl ūkių darbininkai galėdavo skirti daugiau laiko kitiems sezoniniams darbams ir sukaupti pašarų atsargas žemesniame aukštyje. Kai kurie veršeliai būdavo paskerdžiami iš karto parginti iš vasaros ganyklų. Jie būdavo suvartojami vietoje ar namų ūkyje. Tokia praktika yra ekonomiškai pagrįsta, nes veršeliai (Rosée) visą vasarą maitinosi tik motinos pienu ir ganyklų žole. Būtent iš šios tradicijos gimė šiandien taikomas Rosée des Pyrénées Catalanes gamybos metodas.

Ypatingas šios saugomos geografinės nuorodos savybes lemia atsparios veislės (Pyrenean Brown, Aubrac ir Gascon); šių veislių galvijams puikiai tinka tokia aplinka ir jie auginami po atviru dangumi.

Pagal šį metodą auginami veršeliai dėl puikios mitybos gerai auga, todėl jų skerdenos atitinka reikalavimus.

Rosée des Pyrénées Catalanes raumenys yra puikiai išsivystę, mėsos spalva – nuo rausvos iki šviesiai raudonos, riebalų spalva – kreminė, todėl skerdenas ir mėsą palankiai vertina tiek mėsininkai, tiek vartotojai. Šiame regione nenujunkytų gyvulių mėsa vartojama ištisus šimtmečius.

Katalonijos Pirėnuose vyksta įvairių su žemės ūkiu susijusių festivalių, mugių ir kitokių renginių, kuriuose reklamuojami regiono galvijai. Tai, be kita ko, Fira de Sant Ermengol de la Seu d’Urgell (XI a.), Olette, Prats-de-Mollo ir Vinça mugės, taip pat žygiai per Katalonijos Pirėnų regioninio gamtos parko kalnų ganyklas. Dideli į šį regioną atvykstančių turistų srautai padeda populiarinti šią itin kokybišką mėsą, todėl per pastaruosius dešimtmečius ji įgijo gerą vardą tiek tarp vartotojų, tiek tarp su šios mėsos gamyba nesusijusių specialistų. Todėl ji reguliariai paminima vietos laikraščiuose, pavyzdžiui, „L’Indépendant“ (1992 m. liepos 2 d. ir 2013 m. liepos 11 d.) arba didesnės sklaidos spaudoje, kaip antai „Patrimoine en region“ (Nr. 22, 2014 m. pavasaris), bei internete – „Le Guide des Gourmands“ (http://guidedesgourmands.fr) ir „Association des cuisiniers et restaurateurs du Roussillon“ (http://toques-blanches-du-roussillon.com). Iš tiesų, produkto paskirstymo kanalai patvirtina jo svarbumą: kooperatyvai pardavinėja šį produktą paštu, o regiono mėsininkai jam eksponuoti skiria specialią vietą.

Rosée des Pyrénées Catalanes mėsos ypatumus lemia šie veiksniai:

— speciali aplinka ir metodai, pagal kuriuos gyvuliai auginami po atviru dangumi ir ilgą laiką ganomi vasaros ganyklose,

— saulės šviesos ir drėgmės gausa šioje geografinėje zonoje palankiai veikia turtingą šiam regionui būdingą florą, todėl šioms vietovėms būdingi didžiuliai ganyklų plotai. Dėl tokio klimato galima apsėti vidutinio aukščio zonų pievas, todėl įmanoma sukaupti pašaro galvijams šerti žiemą,

— tai, kad šių veislių galvijams puikiai tinka tokia aplinka. Bruna de los Pirineos, Aubrac ir Gasconne yra atsparios veislės, būdingos visam regionui ir, atsižvelgiant į kalnų vietovėse taikomus tradicinio ūkininkavimo metodus, turi naudingų savybių: galvijai ištveria ekstremalias oro sąlygas, dėl gebėjimo naudotis maisto gausos laikotarpiais sukauptais rezervais gali išgyventi su nedideliu pašarų kiekiu (sezoninis gyvūnų pervarymas į naujas ganyklas) ir yra gerai prisitaikę prie šių vietovių klimato ir reljefo,

— speciali praktinė patirtis (ganyklinė gyvulininkystė, nedaug gyvulių),

— veršelių maitinimas (vien motinos pienu ir ganyklų žole) pagal taikomus auginimo metodus, suteikiantis mėsai išskirtinę spalvą ir minkštumą bei skerdenos svorį. Motinos pienas, su kuriuo gaunama nemažai kalcio, iš tiesų padeda veršeliams augti ir formuotis jų kaulams, todėl jų skerdenos atitinka reikalavimus.

Taigi, galima teigti, kad sudėtingos gyvenimo sąlygos šiose kalnuotose vietovėse teikia ir nepaneigiamų pranašumų, nes padeda atsirasti kokybiškam produktui, glaudžiai susijusiam su šia žeme. Atsparių veislių galvijai gali puikiai išnaudoti aukštesnių ir žemesnių kalnų vietovių privalumus, o tai padeda valdyti gamtos išteklius. Ūkininkai palankiai vertina savo produkciją (vartotojų ir pardavėjų pripažinimą, reputaciją ir aukštesnes kainas), todėl gali išlaikyti ūkininkavimo sistemą (teikiančią naudos ir likusioms grandinės dalims), neišsikelia iš sunkiai pasiekiamų vietovių ir kalnų kaimeliuose puoselėja kaimišką gyvenimo būdą.

Nuoroda į paskelbtą specifikaciją

(šio reglamento 6 straipsnio 1 dalies antra pastraipa)

http://www.gencat.cat/alimentacio/pliego-rosee-pyrenees-catalanes

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCRoseedesPyreneescatalanes-FR-24-03-2015.pdf

(1) OL L 343, 2012 12 14, p. 1.