Pagrindiniai faktai

Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondas (EGF) buvo įsteigtas prieš 10 metų siekiant išreikšti solidarumą su darbuotojais, atleistais dėl globalizacijos sukeltų esminių pasaulio prekybos struktūrinių pokyčių, ir teikti jiems paramą. Pirminiu EGF reglamentu (EB) Nr. 1927/2006 nustatyta taikymo sritis 2009 m. išplėsta Reglamentu (EB) Nr. 546/2009, į ją taip pat įtraukiant darbuotojų atleidimą iš darbo dėl pasaulinės finansų ir ekonomikos krizės. EGF bendrai finansuoja valstybių narių įgyvendinamas priemones, kuriomis siekiama padėti atleistiems darbuotojams iš naujo integruotis į darbo rinką, kai jų atleidimas turi didelį poveikį ekonomikai, o ypač – užimtumo lygiui regione ar sektoriuje. Dabartinio Reglamento (ES) Nr. 1309/2013 (toliau – EGF reglamentas) 6 straipsnio 2 dalyje esančia nukrypti leidžiančia nuostata valstybėms narėms, kuriose aukštas jaunimo nedarbo lygis, iki 2017 m. pabaigos leidžiama į EGF paraiškas įtraukti nedirbančius ir nesimokančius jaunuolius.

Laikotarpio vidurio vertinimo apimtis

Laikydamasi EGF reglamento 20 straipsnio, Komisija atliko šį laikotarpio vidurio vertinimą siekdama įvertinti, kaip ir kokiu mastu įgyvendinami EGF tikslai.

Laikotarpio vidurio vertinimas apima visas 29 EGF paraiškas, kurios buvo pateiktos 2014 m. ir 2015 m. Šios paraiškos, pateiktos 10 skirtingų valstybių narių, yra susijusios su 21 ekonomikos sektoriumi, o per tą laikotarpį daugiausia paraiškų pateikė automobilių pramonės sektorius (keturios paraiškos) ir mažmeninės prekybos sektorius (trys paraiškos). Atsigaunant ekonomikai pateikta mažiau EGF paraiškų, todėl gauta mažiau duomenų, kuriuos buvo galima panaudoti atliekant analizę.

Buvo įvertintas pasiektų rezultatų veiksmingumas, tvarumas, naudingumas, suderinamumas, tinkamumas ir ES pridėtinė vertė. Taip viršyti EGF reglamentu nustatyti reikalavimai įvertinti veiksmingumą ir tvarumą, tačiau sukuriama galimybė atlikti visapusišką vertinimą priemonės ir paraiškos lygmenimis .

Laikotarpio vidurio vertinimas pateikiamas kaip Komisijos tarnybų darbinis dokumentas. Vertinimo Komisijos tarnybų darbinis dokumentas visų pirma grindžiamas 2016 m. gruodžio mėn. Užimtumo, socialinių reikalų ir įtraukties generalinio direktorato patvirtintu išorės rangovų vertinimo tyrimu. Papildomi duomenys Komisijos tarnybų darbiniam dokumentui buvo surinkti ir išanalizuoti pasitelkiant ankstesnes ataskaitas, vertinimus ir bendrą EGF valdymo patirtį.

Laikantis EGF reglamento 20 straipsnio 1 dalies a punkto šioje ataskaitoje ES institucijoms ir įstaigoms bei socialiniams partneriams pateikiama pagrindinių rezultatų santrauka. Vertinimo rezultatai taip pat padės parengti būsimą EGF struktūrą ir jo strategines gaires.

Pagrindinės išvados

Dėl to, kad EGF laikotarpio vidurio vertinimas buvo pateiktas gana anksti, apie šį laikotarpį buvo gauta mažai informacijos ir nedaug patirties pavyzdžių. Be to, gerėjant ekonomikos rodikliams, pateikta mažiau EGF paraiškų, todėl duomenų, kuriais galima naudotis, buvo dar mažiau. Vertinimo rezultatus reikia vertinti atsargiai, nes turimi duomenys nebuvo visiškai patikimi, nepaisant Komisijos pastangų atlikti kuo platesnio masto vertinimą ir surengti kuo platesnio masto konsultacijas.

Kalbant apie organizacijos mokymąsi reikia pasakyti, jog vykdant šį vertinimą įgyta svarbios patirties, kad EFG reglamentu buvo nustatytas pernelyg ankstyvas vertinimo laikas. Reikėtų sudaryti galimybę būsimas iniciatyvas tęsti iki tol, kol vykdant įgyvendinimo ciklą būtų padaryta pakankamai pažangos, kad būtų galima surinkti išsamių duomenų ir atlikti jų analizę, todėl vertinimus reikėtų planuoti remiantis tokiu principu.

Kalbant apie EGF veiksmingumą, palyginti su praėjusiu finansavimo laikotarpiu, padidėjo atleistų darbuotojų reintegracijos į darbo rinką lygis (nuo 49 proc. iki 56 proc.). Vis dėlto remiantis turimais duomenimis galima teigti, kad reintegracijos lygis kiekvienu konkrečiu atveju labai nevienodas ir jį lemia, pvz., konkreti ekonominė padėtis atitinkamoje vietovėje. Todėl nelengva ne tik palyginti reintegracijos lygį atskirų paraiškų atvejais, bet ir nustatyti tinkamą panašių priemonių lyginamąjį pagrindą. Siekiant pašalinti šią kliūtį, labai rekomenduojama, kad valstybės narės kiekvienos paraiškos atveju nustatytų tikslus.

Pagalbos atleistiems darbuotojams mobilizavimą galima pagrįsti įrodant, kad darbuotojų atleidimą sukėlė „globalizacija“ arba „finansų ir ekonomikos krizė“. Vis dėlto EGF reglamente neapibrėžta nė viena iš šių dviejų sąvokų. Apskritai būtų galima manyti, kad nesant apibrėžties gali atsirasti tam tikro lankstumo, bet kartu lieka neaiškių pilkųjų vietų. Tinkamų duomenų, kuriais būtų galima pagrįsti paraišką, paieška kelia daug iššūkių, todėl valstybės narės dažnai susilaiko nuo paraiškų teikimo. Taip yra ir dėl to, kad dažnai neįmanoma nustatyti ir išskirti svarbiausio veiksnio, dėl kurio buvo pradėtas restruktūrizavimas.

Nukrypti leidžiančią nuostatą galima taikyti tais atvejais, kai atleistų darbuotojų skaičius nesiekia bendrosios 500 darbuotojų ribos, tačiau valstybėms narėms neaišku, kaip įrodyti, kad atleidimas turės didelį poveikį ekonomikai, o ypač – užimtumo lygiui, nes šis poveikis Reglamentu taip pat išsamiau neapibrėžtas. Atrodo, kad labai svarbu aiškiau apibrėžti didelį poveikį, pvz., sukuriant konkrečius rodiklius arba rezultatų lenteles, kuriais naudojantis būtų galima lengviau atlikti poveikio analizę.

Taikymo ir įgyvendinimo etapais atsirandantis nacionalinių valdžios institucijų administracinių ir finansinių pajėgumų trūkumas yra dar viena kliūtis, kurią valstybės narės svarsto priimdamos sprendimą, ar teikti paraišką. Šios problemos visų pirma susijusios su tuo, kad nėra galimybių bendrai finansuoti suteiktą paramą ir tuo, kad su EGF dirbančiose institucijose trūksta darbuotojų. Ši problema itin aktuali atvejais, kai neturima naudojimosi EGF fondais arba apskritai restruktūrizavimo paramos valdymo patirties, arba kai tokios patirties turima labai nedaug.

Svarbiausias veiksnys, dėl kurio 13 valstybių narių, į ES įstojusių 2004 m. (ES 13), EGF naudoja mažesniu mastu, yra šių šalių pramonės struktūra. Dėl su prekyba susijusios globalizacijos sukeltų struktūrinių pokyčių ES 13 buvo prarasta mažiau darbo vietų.

EGF priemonės dažnai papildo įprastas nacionalines priemones ir (arba) jas sustiprina. Paraiškų lygmeniu nepastebėta jokio finansavimo perkėlimo poveikio.

Kitais atvejais nebūtų buvę galimybių pasinaudoti EGF teikiama parama. Tai rodo, kad EGF priemonės atitinka papildomumo ir papildymo principą.