·energijos vartojimas toliau didėja dėl ekonominės veiklos augimo. Taupant energiją padedama kompensuoti šio didėjimo poveikį, taigi energijos suvartojimo intensyvumas laipsniškai mažėja. Vis dėlto per kelerius pastaruosius metus energijos sutaupyta nepakankamai, kad būtų kompensuotas ekonominės veiklos augimo poveikis, ir galbūt viena iš to priežasčių yra vėlavimas įgyvendinti efektyvaus energijos vartojimo politiką kai kuriose valstybėse narėse;

Pirminės energijos suvartojimas ES sumažėjo 9,2 proc. – nuo 1 720 mln. tne 2005 m. iki 1 561 mln. tne 2017 m. Šis kiekis yra 5,3 proc. didesnis negu 2020 m. tikslas – 1 483 mln. tne. Pirminės energijos suvartojimas nuo 2005 iki 2017 m. mažėjo vidutiniškai po 0,8 proc. per metus, bet nuo 2015 m. vėl didėja. 2017 m. nustatytas padidėjimas per metus buvo 0,9 proc.

Paslaugų sektoriuje užfiksuotas didžiausias energijos vartojimo padidėjimas nuo 2005 iki 2017 m. (+4 proc.). Šis didėjimas iš dalies atspindėjo intensyvų veiklos augimą – paslaugų sektoriaus BPV nuo 2005 iki 2017 m. padidėjo apie 19 proc. Didėjančio užimtumo ryšys su energijos vartojimu paslaugų sektoriuje yra aiškiau matomas: energijos vartojimas didėjo laikotarpiu iki 2008 m., kai gana sparčiai augo užimtumas, ir vėl didėja laikotarpiu nuo 2014 m. Be to, kadangi apie 45 proc. energijos paslaugų sektoriuje suvartojama patalpoms šildyti, žiemos oro temperatūra taip pat turi reikšmingą poveikį bendram jos vartojimui iš metų į metus.

Galutinės energijos suvartojimas ES pramonėje absoliučiaisiais dydžiais sumažėjo nuo 332 mln. tne 2005 m. iki 283 mln. tne 2017 m. (–15 proc.). Vis dėlto šiuo laikotarpiu padidėjo energijos vartojimas kai kurių šalių pramonėje: Vengrijoje (+25 proc.), Maltoje (+9 proc.), Latvijoje (+7 proc.), Austrijoje (+7 proc.), Belgijoje, Vokietijoje ir Lenkijoje (po mažiau nei 5 proc.). Palyginti su praėjusiais metais, bendras ES galutinės energijos suvartojimas pramonėje 2017 m. padidėjo 1,6 proc., tačiau pokyčiai valstybėse narėse skyrėsi (11-oje valstybių narių nustatytas sumažėjimas). Šalys, kuriose vartojimas padidėjo labiausiai, yra Liuksemburgas, Lenkija, Danija (maždaug po +4 proc.), Suomija ir Belgija (+3 proc.). Pramonės gamybos apimtis nuo 2014 iki 2017 m. padidėjo 9 proc. (ir 3,4 proc. per metus 2017 m.), tačiau energijos vartojimo pokyčiai tik iš dalies atspindėjo šį veiklos augimą – jos suvartojimas per tą patį laikotarpį padidėjo 2 proc.

Galutinės energijos suvartojimo intensyvumas paslaugų sektoriuje 2005–2017 m. laikotarpiu sumažėjo 13 proc. Geriausių rezultatų pasiekė Airija, Vengrija, Slovakija, Austrija ir Švedija. Palyginti su 2016 m., ES energijos suvartojimo intensyvumas 2017 m. toliau mažėjo: nors šio sektoriaus BPV padidėjo apie 2 proc., energijos vartojimas liko nepakitęs.

4.4.Transporto sektorius

ES galutinės energijos suvartojimas transporto sektoriuje padidėjo 2,5 proc. – nuo 369 mln. tne 2005 m. iki 378 mln. tne 2017 m. Energijos vartojimas šiame sektoriuje 2017 m. padidėjo 19-oje valstybių narių, palyginti su 2005 m. lygiu. Labai padidėjo (daugiau kaip 40 proc. nuo 2005 m.) energijos suvartojimas Lenkijoje, Rumunijoje, Lietuvoje ir Maltoje ir, priešingai, jis daugiau kaip 10 proc. sumažėjo Graikijoje ir Italijoje.

ES transporto galutinės energijos suvartojimas nuo 2017 iki 2016 m. padidėjo 2,5 proc.; padidėjimas užfiksuotas beveik visose valstybėse narėse, išskyrus tris valstybes nares. Taigi, tęsiasi vartojimo didėjimo tendencija nuo 2014 m. – energijos vartojimas transporto sektoriuje nuo 2014 iki 2017 m. padidėjo 7 proc. Apie 81 proc. galutinės energijos suvartojimo transporto sektoriuje tenka kelių transportui, o naftos produktai (benzinas ir dyzelinas) yra šiame sektoriuje daugiausia naudojami energijos nešikliai. Aviacijai tenka vis didesnė visos transportui suvartojamos energijos dalis – per tą patį laikotarpį ji padidėjo 14 proc. Šalys, kuriose labiausiai padidėjo energijos suvartojimas per metus, yra Lenkija (+16 proc.), Slovakija (+13 proc.), Kroatija, Malta ir Rumunija (po +8 proc.).

Transporto veiklos augimas ir mažos naftos kainos tuo laikotarpiu buvo pagrindinės energijos vartojimo didėjimo priežastys. Keleivinio transporto veiklos apimtis po trijų mažėjimo metų padidėjo 8,3 proc. nuo 2012 iki 2016 m. Šios veiklos augimas per 2016 m. – 3,2 proc. – buvo sparčiausias augimo tempas per praėjusius 20 metų. Krovininio transporto veiklos apimtis nuo 2012 m. iki 2016 m. taip pat padidėjo 7,9 proc. Nepaisant šios augimo tendencijos, transporto tonkilometrių skaičius tebėra 2,4 proc. mažesnis negu 2007 m. užfiksuotas didžiausias skaičius. Be to, prie energijos poreikio didėjimo transporto sektoriuje papildomai prisideda transporto spūstys, ypač dideliuose miestuose.

Ekonomikos augimas labai koreliuoja su komercinio krovininio kelių transporto paklausa, o BVP augimo ir keleivinio transporto ryšys yra sudėtingesnis, jam įtakos turi daug įvairių veiksnių. Pranešama, kad santykinai mažesnės degalų kainos taip pat skatina transporto degalų paklausos didėjimą, o kintančios makroekonominės aplinkos sąlygos turi įtakos degalų kainų ir transporto paklausos ES sąsajai laikotarpiu nuo 2000 m. Kalbant apie perėjimą prie kitų transporto rūšių ES lygmeniu, pažymėtina, kad įvairių naudojamų keleivinio transporto rūšių dalies pokyčiai neturėjo didelio poveikio energijos suvartojimui per kelerius praėjusius metus, tačiau jo didėjimą šiek tiek skatina tolesnis oro susisiekimo augimas. Krovininio transporto sektoriuje įvairių rūšių transporto dalys laikui bėgant iš esmės nekinta.

Lengvųjų keleivinių transporto priemonių segmente energijos vartojimo efektyvumas ilgainiui didėja, o išaugęs naujų registruojamų transporto priemonių skaičius padėjo sumažinti bendras visų transporto priemonių degalų sąnaudas. Tačiau ypač didelis naujų registracijų skaičiaus augimas per kelerius praėjusius metus pastebėtas padidinto pravažumo automobilių (SUV) segmente. Palyginti su kitų tipų automobiliais, SUV būdingos tokios savybės kaip didelis priekinės dalies paviršių plotas ir didelis oro pasipriešinimo koeficientas, ir tai turi neigiamą poveikį degalų sąnaudoms. JATO duomenimis, Europoje 2016 m. 26 proc. visų parduotų lengvųjų automobilių buvo SUV automobiliai, nors 2007 m. jų buvo tik 8 proc. Be to, LMC duomenimis, ši spartaus augimo tendencija tikriausiai tęsis ateityje: prognozuojama, kad 2020 m. 34 proc. visų Europoje parduodamų lengvųjų automobilių bus SUV automobiliai.

5.EVED perkėlimo į nacionalinę teisę dabartinė padėtis (statusas)

Glaudžiai bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, Komisija toliau stebi, kaip EVED perkeliama į nacionalinę teisę ir įgyvendinama.

2018 m. Komisija tęsė struktūrinį dialogą (vykdomą teikiant informacijos prašymus pagal „EU Pilot“), praėjusiais metais pradėtą su valstybėmis narėmis, siekdama užtikrinti, kad visos pareigos ir reikalavimai pagal EVED būtų tinkamai perkelti į nacionalinės teisės aktus ir nacionalinę politiką. Įvertinusi pagal „EU Pilot“ iniciatyvą gautus atsakymus, Komisija visoms valstybėms narėms išsiuntė oficialius pranešimus siekdama išsamiau pasiaiškinti likusius neišspręstus klausimus.

Dėl pareigos teikti ataskaitas Komisijai pažymėtina, kad buvo pateikti visi nacionaliniai efektyvaus energijos vartojimo veiksmų planai (toliau – NEEVVP), kuriuos reikėjo pateikti iki 2017 m. balandžio mėn. pabaigos, nors kai kuriuos iš jų pateikti nemažai vėluota. Iš viso 10 valstybių narių įtraukė į savo 2017 m. NEEVVP atnaujintą informaciją apie savo 2020 m. tikslus arba prognozes. Iš šių peržiūrėtų tikslų matyti, kad didėja atotrūkis tarp numatomų sumuojamų nacionalinių indėlių ir visos ES tikslo. NEEVVP pateikta išsami informacija apie efektyvaus energijos vartojimo politiką ir priemones, valstybių narių planuojamas įgyvendinti per ateinantį trejų metų laikotarpį siekiant nacionalinių energijos vartojimo efektyvumo tikslų. JRC ataskaitoje apžvelgtos ir įvertintos naujosios priemonės ir įvairių priemonių (reglamentavimo, finansinių, apmokestinimo, energijos vartojimo efektyvumo įpareigojimų sistemų) naudojimas. Šioje ataskaitoje taip pat išanalizuotas energijos vartojimo efektyvumo didinimo priemonių įgyvendinimas įvairiuose sektoriuose (gyvenamųjų namų, pramonės, transporto, žemės ūkio ir viešajame sektoriuje) ir įvertintas energijos taupymas, kurį numatoma pasiekti svarbiausiomis politikos iniciatyvomis ir programomis.

Kaip reikalaujama EVED 24 straipsnyje, visų valstybių narių 2018 m. metinės ataskaitos pateiktos per 2018 m., tačiau dar būtų galima pagerinti jų teikimo terminus, taip pat teikiamos informacijos kokybę ir išsamumą. 2018 m. šias metines ataskaitas išnagrinėjo JRC.

5.1.Pažanga pagal 7 straipsnį (pareiga taupyti energiją)

Pagal EVED 7 straipsnį valstybės narės pranešė apie 2014–2016 m. sutaupytą energijos kiekį; ES lygmeniu susumuotas kiekis siekė 54 547 tūkst. tne. Jis sudaro maždaug 24 proc. viso susumuoto energijos kiekio, kurį reikia sutaupyti iki 2020 m. pabaigos, ir yra apie 10 proc. didesnis nei kiekis, kurį buvo numatyta sutaupyti 2014–2016 m., darant prielaidą, kad reikiamas energijos taupymas turėtų būti pasiektas pagal tolygią trajektoriją. Nors iš ES lygmeniu susumuoto sutaupytos energijos kiekio matyti, kad 2016 m. jos sutaupyta daugiau, pažanga pagal 7 straipsnį turėtų būti vertinama nacionaliniu lygmeniu: kiekviena valstybė narė turėtų įvykdyti savo energijos taupymo reikalavimus iki 2020 m. pabaigos.

Atlikus analizę, nustatyta, kad kelios valstybės narės pagal 2016 m. sutaupytos energijos kiekį vis dar atsilieka nuo kitų: Bulgarija, Čekija, Graikija, Kipras, Kroatija, Latvija, Liuksemburgas ir Portugalija pasiekė mažiau negu 60 proc. kiekio, kurį reikėjo sutaupyti 2016 m.; Ispanija, Italija, Lietuva, Prancūzija ir Vengrija pasiekė daugiau kaip 80 proc., bet vis vien dar nepasiekė lygio, kurį reikėjo pasiekti 2016 m. Kita vertus, Airija, Austrija, Belgija, Danija, Estija, Jungtinė Karalystė, Lenkija, Malta, Nyderlandai, Rumunija, Slovakija, Slovėnija, Suomija, Švedija ir Vokietija neatsilieka nuo tikslo arba sutaupė dar daugiau energijos, negu reikėjo sutaupyti 2014–2016 m.

Savo naujausiose metinėse ataskaitose devynios šalys pranešė, kad ėmėsi naujų politikos priemonių. Be to, kai kurios šalys atnaujino savo duomenis apie 2014 ir 2015 m. numatytus sutaupyti ir (arba) realiai sutaupytus energijos kiekius, kurie buvo žinomi iš jų pirmiau praneštų politikos priemonių.

Daugiausia (maždaug trečdalis) energijos sutaupyta taikant energijos vartojimo efektyvumo įpareigojimų sistemas (EVEĮS), 23 proc. – dėl energijos arba CO2 mokesčių, 18 proc. – dėl finansavimo programų arba fiskalinių priemonių. Tik nedidelė energijos dalis sutaupyta naudojantis ženklinimo sistemomis ir nacionaliniais fondais.

Šaltinis – savarankiški skaičiavimai remiantis 2018 m. nacionalinėmis metinėmis ataskaitomis.