Pasiūlymas Tarybos reglamentas nustatantis bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir specialiąsias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas /* KOM/2006/0822 galutinis - CNS 2006/0269 */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 18.12.2006 KOM(2006) 822 galutinis 2006/0269 (CNS) Pasiūlymas TARYBOS REGLAMENTAS nustatantis bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir specialiąsias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (pateikta Komisijos) AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. Kontekstas - Pasiūlymo pagrindas ir tikslai: paprastesnė BŽŪP teisinė sistema – vienas horizontalus bendras rinkos organizavimas vietoj 21 Pagrindinis pasiūlyto reglamento tikslas – persvarstyti šiuo metu galiojantį 21 konkrečių sektorių bendro rinkos organizavimo (BRO) reglamentą ir juos sujungti į vieną išsamų reglamentą siekiant supaprastinti bei racionalizuoti teisinę sistemą nekeičiant pagrindinių politikos krypčių. Taigi reglamentu ketinama suteikti galimybę turėti bendrą suderintų taisyklių rinkinį klasikinėse rinkos politikos srityse, kaip antai: intervencija, privatus saugojimas, importo tarifinės kvotos, eksporto grąžinamosios išmokos, apsaugos priemonės, valstybės pagalbos ir konkurencijos taisyklės, pranešimai ir duomenų pateikimas. Šiuo metu galiojančios tuos klausimus reglamentuojančios specifinės sektorių taisyklės buvo reorganizuotos pagal priemonę ar politikos kryptį ir, kai buvo įmanoma, sujungtos į horizontaliąsias nuostatas. Kadangi pasiūlytas reglamentas yra Tarybos parengtų šiuo metu BRO reglamentuojančių nuostatų sintezė, jį reikėtų taikyti visiems žemės ūkio produktams, kuriuos apima BRO. - Bendrosios aplinkybės Šis pasiūlymas yra svarbiausias Komisijos planų, skirtų racionalizuoti ir supaprastinti bendrą žemės ūkio politiką (BŽŪP), aspektas. Pagrindiniai Komisijos požiūrį atspindintys dalykai išdėstyti 2005 m. Komisijos komunikate dėl bendrosios žemės ūkio politikos supaprastinimo ir geresnio reglamentavimo (toliau – Komunikatas)[1]. Šiame dokumente Komisija pabrėžia, kad „Biurokratijos mažinimas ūkių sektoriuje kuriant skaidrias, lengviau suprantamas ir ne tokias sudėtingas taisykles sumažins verslo sąnaudas ir užtikrins, kad Europos piliečiai gautų tokią vertę, už kokią jie moka“. - Pasiūlymo srityje taikomos nuostatos Esminę esamos BŽŪP teisinės sistemos dalį sudaro 21 BRO, kuris buvo nustatytas pradėjus taikyti BŽŪP (žr. šio dokumento 1 priedą ). Kiekvienas BRO buvo reglamentuojamas atskiru pagrindiniu Tarybos reglamentu, kurį dažnai papildydavo Tarybos taisyklių rinkinys. Dauguma pagrindinių reglamentų yra parengti pagal tokią pačią struktūrą ir turi daug bendrų nuostatų. Visų pirma tai taikoma prekybos su trečiosiomis šalimis taisyklėms ir bendrosioms nuostatoms, tačiau iki tam tikro lygio tai taikoma ir bendrai rinkai. Be to, pagrindiniuose reglamentuose dažnai siūlomi skirtingi tokių pačių ar panašių problemų sprendimai. Pastaruoju klausimu Komunikate pažymima, kad 2003 m. BŽŪP reforma buvo „supaprastinta BŽŪP reglamentavimo aplinka, nustatant visoms tiesioginėms išmokoms horizontalią teisinę sistemą ir daugybę paramos sistemų sujungiant į bendrosios išmokos schemą.“ 2005 m. spalio 19 d. Komunikate Komisija pareiškė ketinimą horizontalųjį principą pradėti taikyti 21 BRO ir išnagrinėti galimo suderinimo bei sektoriams taikomų metodų pakeitimo horizontaliais metodais apimtis. - Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Šis pasiūlymas žemės ūkio sektoriuje sudaro neatsiejamą visų Komisijos geresnio reglamentavimo ir supaprastinimo metodų dalį, kaip tai yra pažymėta 2005 m. spalio 25 d. Komunikate „ Bendrijos Lisabonos programos įgyvendinimas: reglamentavimo aplinkos supaprastinimo strategija “ [2] ir patvirtinta 2003 m. gruodžio 16 d. Tarpinstituciniame susitarime dėl geresnės teisėkūros[3]. 2. Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis ir poveikio vertinimas - Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Komisijos ketinimas parengti išsamaus BRO reglamento pasiūlymą buvo paskelbtas 2005 m. spalio 19 d. komunikate. Po diskusijų 2005 m. gruodžio mėn. Taryba priėmė išvadas, kuriose nevisiškai atsižvelgiama į šį klausimą. Vykstant pasiūlymo parengiamajam darbui valstybės narės ir suinteresuotosios šalys turėjo galimybę pareikšti savo nuomonę dėl šio projekto. Konsultacijos su valstybėmis narėmis vyko 2006 m. birželio 27 d. surengtame Komisijos supaprastinimo ekspertų grupės susitikime, o su suinteresuotosiomis šalimis – 2006 m. birželio 30 d. Žemės ūkio patariamojo komiteto ad hoc susitikime. Abiem atvejais konsultacijos buvo grindžiamos informaciniu pranešimu, apibendrinančiu bendrąsias numatyto pasiūlymo kryptis. Valstybių narių atstovai iš esmės pritarė, kad šiuo metodu įmanoma supaprastinti BŽŪP teisinę sistemą. Tačiau jie nepareiškė galutinės savo vyriausybių nuomonės, kol nebus pateiktas išsamus teisės akto pasiūlymas. Suinteresuotųjų šalių atstovai taip pat vengė išsamiai komentuoti metodą. Tam tikra jų dalis buvo pasirengusi vertinti išsamaus BRO reglamento pasiūlymą tik tuo atveju, jeigu jis apsiribos tik techniniu supaprastinimu, bet nebus keičiamos esamos politikos kryptys. Kai kurie atstovai išreiškė susirūpinimą dėl to, kad bus įkurtas vienas visų rinkos sektorių vadybos komitetas. - Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas Nepriklausomo tyrimo neprireikė. - Poveikio vertinimas Netaikytina. Pasiūlymui netaikomi poveikio vertinimo reikalavimai, nes jis neįtrauktas į Komisijos teisėkūros ir darbo programą. 3. Horizontalaus bendro rinkų organizavimo teisiniai aspektai ir pagrindiniai bruožai - Teisinis pagrindas EB sutarties 36 ir 37 straipsniai - Pasiūlymo turinys Reguliavimo sistemos supaprastinimas nekeičiant politikos Akivaizdu, kad tokios apimties teisės akto projektas, kuriuo daug teisės aktų sujungiama į vieną išsamų reglamentą, gerokai pranoksta vien tik dabartinių teisės aktų konsolidavimą. Norint įgyvendinti šią iniciatyvą būtina iš naujo išdėstyti ir suformuluoti daug atitinkamų nuostatų. Tačiau ja neturi būti bandoma pakeisti politinių sprendimų, kuriuos Taryba priėmė per kelerius metus BŽŪP srityje ir kurie atsispindi dabartiniame BRO. Nors nėra universalaus ir sutarto supaprastinimo iniciatyvų metodo, reglamento pasiūlymas iš esmės yra techninio supaprastinimo aktas, t. y. jis reiškia, kaip nurodyta Komunikate, „teisinės sistemos, administracinių procedūrų ir valdymo mechanizmų persvarstymą, siekiant supaprastinimo ir didesnio ekonomiškumo bei veiksmingiau siekiant esamų politikos tikslų nekeičiant pamatinių politikos krypčių.“ Todėl nesiūloma panaikinti ar keisti esamų priemonių, nebent jos paseno, tapo nereikalingos arba jei Taryba jų nesvarsto dėl paties tų priemonių pobūdžio. Todėl rengiant šį pasiūlymą neturėtų būti plečiama nei dabartinio BRO taikymo sritis, nei įvedamos naujos priemonės. Laikantis tų kriterijų, pasiūlytos nuostatos tik nedaugeliu požiūrių skiriasi nuo dabartiniuose reglamentuose pateiktų nuostatų. Šis klausimas pirmiausia susijęs su tam tikromis nuostatomis, kurios šiuo metu įgalina Tarybą priimti teisės aktus nesikonsultuojant su Parlamentu (vadinamieji „antrosios kartos“ teisės aktai). Laikantis Sutarties 202 straipsnio trečioje įtraukoje nustatytos institucinės pusiausvyros siūloma tokius teisės aktus priimti vadovaujantis procedūra, nustatyta Sutarties 37 straipsnyje, t. y. pasikonsultavus su Parlamentu, arba suteikiant Komisijai atitinkamus įgaliojimus. Tačiau atsižvelgiant į tai, kad šiuo metu nėra poreikio iš esmės keisti ar panaikinti atitinkamų antrosios kartos reglamentų, šiuo pasiūlymu jie paliekami galioti, bet jame aiškiai nustatyta Komisijos teisė kilus būtinybei iš dalies keisti ar panaikinti tokius teisės aktus remiantis vadybos komiteto procedūra. Be to reikėtų pažymėti, kad sprendžiant tam tikrus klausimus, kurių neįmanoma išdėstyti pagrindiniame Tarybos reglamente dėl labai techninio jų pobūdžio, siūloma atitinkamus įgaliojimus perduoti Komisijai. Pasiūlymo taikymo sritis Reglamento pasiūlymo taikymo sritis atspindi dar Komunikate nustatytą etapais taikomą metodą. Todėl naująjį pagrindinį reglamentą siūloma iš pat pradžių taikyti visiems žemės ūkio produktams, kuriuos šiuo metu reglamentuoja BRO. Be to, siekiant užbaigtumo ir nuoseklumo į naująjį pagrindinį reglamentą reikėtų įtraukti kai kuriuos kitus žemės ūkio produktus, pavyzdžiui, šilkaverpius, žemės ūkio kilmės etilo alkoholį ir bitininkystės produktus, kuriems šiuo metu tik iš dalies taikomas BRO ir kuriuos reglamentuoja specifinės žemės ūkio taisyklės, kuriomis visiškas BRO statusas jiems nesuteikiamas. Vis dėlto reikėtų pažymėti, kad medvilnė neįtraukiama į šį pasiūlymą dėl ypatingo statuso, būdingo produktams, kuriems taikomas Sutarties I priedas[4]. Kalbant apie sektorius, kuriuose politika šiuo metu peržiūrima ar bus peržiūrėta artimiausiu metu (švieži ir perdirbti vaisiai bei daržovės, vynas), į pasiūlymą reikėtų įtraukti tik tas nuostatas, kurios nėra ar nebus susijusios su minėta peržiūra. Visų pirma tai taikytina horizontaliosioms arba bendrosioms taisyklėms, kaip antai: nuostatoms dėl valstybės pagalbos ir konkurencijos, komitologijos procedūrai bei valstybių narių pranešimams Komisijai. Taigi kiekviena peržiūra bus vykdoma parengiant atskirą pasiūlymą. Baigus peržiūros procesą, jo pagrindu priimtus teisės aktus vėliau reikės įtraukti į naująjį pagrindinį reglamentą. Tuo tikslu Komisija per tinkamą laiką pateiks Tarybai atitinkamus pasiūlymus. Kol nebus priimti tie pasiūlymai, kartu su naujuoju pagrindiniu reglamentu toliau galios tas taisykles reglamentuojantys dabartiniai reglamentai. Įtraukti teisės aktai Neskaitant 1 punkte nurodytų Tarybos teisės aktų, naujajame pagrindiniame reglamente taip pat siūloma atsižvelgti į Tarybos taisykles, kurios oficialiai nelaikomos BRO reglamentų dalimi, nors jos ir taikomos žemės ūkio produktams, kuriems taikomas dabartinis BRO ir kiti Tarybos teisės aktai. Ši kategorija apima, pavyzdžiui, pieno kvotų taisykles, specialiąsias valstybės intervencijos ir privataus saugojimo nuostatas[5] ir Reglamente Nr. 1184/2006[6] pateiktas nuostatas, susijusias su konkurencijos ir valstybės pagalbos taisyklių taikymu žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai. Išsamus tokių teisės aktų sąrašas pateikiamas šio dokumento 2 priede . Struktūra Naujojo BRO reglamento struktūra turėtų būti iš esmės panaši į dabar galiojančių pagrindinių reglamentų struktūrą. Tačiau atsižvelgiant į BRO svarbą reikėtų numatyti specialią konkurencijos taisyklėms skirtą dalį. Todėl reglamento pasiūlymo tekstas susideda iš: - įžanginių nuostatų (pvz., taikymo sritis, apibrėžtys, prekybos metai), - nuostatų, susijusių su vidaus rinka (pvz., valstybės intervencija, privatus saugojimas, specialiosios intervencijos nuostatos, kvotos, pagalbos schemos), - nuostatų, susijusių su prekyba su trečiosiomis šalimis (pvz., licencijos, importo muitai, tarifinės kvotos, specialios apsaugos priemonės, eksporto grąžinamosios išmokos, apsaugos sąlyga, laikinasis įvežimas ir išvežimas perdirbti), - konkurencijos taisyklių (antimonopolinė politika, valstybės pagalba), - bendrųjų nuostatų (pvz., sutrikdymo sąlyga, pranešimai, vadybos komitetas), - pereinamojo laikotarpio ir baigiamųjų nuostatų (pvz., pakeitimai, panaikinimas, pereinamojo laikotarpio sąlyga, įsigaliojimas). Be to, į reglamento pasiūlymą įtraukta keletas priedų, kurie iš esmės atitinka dabar galiojančių BRO reglamentų priedus. Komisijos sprendimų priėmimas Kaip numatyta dabartiniame BRO, pasiūlyme nustatyta, kad Komisija daugeliu atvejų turi teisę priimti sprendimus, vadovaudamasi vadinamąja vadybos komiteto procedūra. Kad kiekvieną kartą nereikėtų daryti būtinos nuorodos į atitinkamą komitologijos sąlygą, pasiūlyme numatyta šį reikalavimą taikyti horizontaliu lygmeniu. Įsigaliojimas ir taikymas Siūloma, kad naujasis reglamentas įsigaliotų septintą dieną nuo jo paskelbimo Oficialiajame leidinyje . Tačiau siekiant užtikrinti sklandų perėjimą prie naujosios teisinės sistemos reikėtų nustatyti atitinkamas reglamento pasiūlyme pateiktų nuostatų taikymo datas. Todėl viena vertus reikėtų, kad naujosios nuostatos nebūtų taikomos nepasibaigus prekybos metams, o kita vertus reikėtų Komisijai skirti pakankamai laiko būtiniems įgyvendinimo teisės aktams parengti ir priimti. Darant prielaidą, kad Taryba reglamento pasiūlymą oficialiai priims 2007 m. rudenį, jo nuostatos turėtų būti taikomos: - sektoriuose, kuriuose numatyti prekybos metai, – nuo atitinkamų 2008 prekybos metų pradžios, - sektoriuose, kuriuose prekybos metai nenumatyti – nuo 2008 m. sausio 1 d. Laikantis dabartinių susitarimų, cukraus ir pieno kvotų nuostatas reikėtų taikyti ne ilgiau kaip iki 2014–2015 cukraus prekybos metų ir (arba) pieno kvotos metų pabaigos. - Subsidiarumo principas Pasiūlymu siekiama supaprastinti teisinę BRO sistemą nekeičiant pagrindinių jo politikos krypčių. - Pasirinkta priemonė Siūlomos priemonės: reglamentas. Kitos priemonės nebūtų tinkamos, nes pasiūlymu siekiama nustatyti horizontalų BRO, tiesiogiai taikomą visose valstybėse narėse. 4. Poveikis biudžetui Atsižvelgiant į tai, kad pasiūlymu nekeičiamos esamos BŽŪP priemonės, poveikio biudžetui jis neturi. 5. Supaprastinimas Numatoma, kad dėl šio pasiūlymo bus smarkiai supaprastinti šiuo metu galiojantys teisės aktai. Dėl šio pasiūlymo: - iš esmės sumažės BŽŪP reglamentuojančių teisės aktų ir nuostatų skaičius, - bus suvienodintos ir racionalizuotos BŽŪP taikomos priemonės, - teisinė BŽŪP sistema taps skaidresnė ir prieinamesnė ūkininkams, ekonominių operacijų vykdytojams ir nacionalinėms administracijoms, - sumažės administracinių išlaidų. Galiausia didžioji BŽŪP dalis bus reglamentuojama tik keturiais Tarybos reglamentais: - Tarybos reglamentu dėl bendro rinkų organizavimo, - Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1782/2003 dėl tiesioginių išmokų, - Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1698/2005 dėl kaimo plėtros ir - Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1290/2005 dėl BŽŪP finansavimo. Todėl šis pasiūlymas yra svarus įnašas į teisėkūros proceso supaprastinimą. Tačiau pasiūlymo įnašą į BŽŪP supaprastinimą reikėtų vertinti ne kaip atskirą faktą, o kaip šioje srityje dedamas visuotines Komisijos pastangas. Komunikate aiškiai išdėstyta, kad Komisijos veikla, kuria siekiama geresnio BŽŪP reglamentavimo ir supaprastinimo, apima daugybę techninių ir politinių priemonių bei iniciatyvų. Šis pasiūlymas yra tik vienas svarbus jų komponentas. Galiojančių teisės aktų panaikinimas Priėmus šį pasiūlymą bus panaikinti 35 Tarybos reglamentai. 1 PRIEDAS BENDRAS RINKOS ORGANIZAVIMAS, įTRAUKTAS į PASIūLYTą HORIZONTALųJį BRO Reglamentas | Taikymo sritis | 1. | (EEB) Nr. 234/68 | Augantys medžiai ir kiti augalai, svogūnėliai, šaknys ir kitos panašios augalų dalys, skintos gėlės ir dekoratyviniai žalumynai | 2. | (EEB) Nr. 827/68 | „Solde“ (daug produktų apimantis BRO, kuriems netaikomas kitas BRO) | 3. | (EEB) Nr. 2759/75 | Kiauliena | 4. | (EEB) Nr. 2771/75 | Kiaušiniai | 5. | (EEB) Nr. 2777/75 | Paukštiena | 6. | (EEB) Nr. 2075/92 | Žaliavinis tabakas | 7. | (EB) Nr. 1254/1999 | Galvijiena | 8. | (EB) Nr. 1255/1999 | Pienas ir pieno produktai | 9. | (EB) Nr. 1673/2000 | Linai ir kanapės | 10. | (EB) Nr. 2529/2001 | Aviena ir ožkiena | 11. | (EB) Nr. 1784/2003 | Grūdai | 12. | (EB) Nr. 1785/2003 | Ryžiai | 13. | (EB) Nr. 1786/2003 | Sausieji pašarai | 14. | (EB) Nr. 865/2004 | Alyvuogių aliejus | 15. | (EB) Nr. 1947/2005 | Sėklos | 16. | (EB) Nr. 1952/2005 | Apyniai | 17. | (EB) Nr. 318/2006 | Cukrus | 18. | (EEB) Nr. 404/93 | Bananai | 19. | (EB) Nr. 2200/96 | Švieži vaisiai ir daržovės | 20. | (EB) Nr. 2201/96 | Perdirbti vaisiai ir daržovės | 21. | (EB) Nr. 1493/1999 | Vynas | 2 PRIEDAS Į PASIūLYTą HORIZONTALųJį BRO įTRAUKTI TEISėS AKTAI, IšSKYRUS PAGRINDINIUS BRO REGLAMENTUS NE BRO produktai Reglamentas | Taikymo sritis | (EEB) Nr. 845/72 | Šilkaverpiai | (EEB) Nr. 707/76 | Šilkaverpių augintojų grupės | (EB) Nr. 670/2003 | Žemės ūkio kilmės etilo alkoholis | (EB) Nr. 797/2004 | Bitininkystės produktai | Horizontaliosios nuostatos Reglamentas | Taikymo sritis | (EB) Nr. 1184/2006 | Tarybos reglamentas dėl tam tikrų konkurencijos taisyklių taikymo žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai jais (= ex Reglamentas Nr. 26) | (EEB) Nr. 1055/77 | Tarybos reglamentas dėl intervencinės agentūros supirktų produktų saugojimo ir judėjimo | (EEB) Nr. 2931/79 | Tarybos reglamentas dėl paramos teikimo žemės ūkio produktų, kuriems gali būti taikomas specialus importo režimas trečiojoje šalyje, eksportui | (EEB) Nr. 386/90 | Tarybos reglamentas dėl monitoringo, atliekamo eksportuojant žemės ūkio produktus, už kuriuos skiriamos grąžinamosios išmokos arba kitos sumos | Cukraus sektorius Sprendimas | Taikymo sritis | 74/583/EEB | 1974 m. lapkričio 20 d. Tarybos sprendimas dėl cukraus judėjimo monitoringo | Vaisių ir daržovių sektorius Reglamentas | Taikymo sritis | (EEB) Nr. 2517/69 | Tarybos reglamentas, nustatantis tam tikras vaisių auginimo Bendrijoje reorganizavimo priemones | Kiaulienos sektorius Reglamentas | Taikymo sritis | (EEB) Nr. 2763/75 | Tarybos reglamentas, nustatantis bendrąsias pagalbos teikimo privačiam kiaulienos saugojimui taisykles | Pieno sektorius Reglamentas | Taikymo sritis | (EEB) Nr. 1898/87 | Tarybos reglamentas dėl pavadinimų, naudojamų prekiaujant pienu ir pieno produktais, apsaugos | (EEB) Nr. 2204/90 | Tarybos reglamentas, nustatantis bendro pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo papildomas bendrąsias taisykles, taikomas sūriui (išankstinio leidimo ir administracinės kontrolės sistemos) | (EB) Nr. 2991/94 | Tarybos reglamentas, nustatantis tepiųjų riebalų standartus | (EB) Nr. 2597/97 | Tarybos reglamentas, nustatantis papildomas taisykles dėl bendro geriamam pienui skirto pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo | (EB) Nr. 2250/1999 | Tarybos reglamentas dėl Naujosios Zelandijos kilmės sviesto tarifinės kvotos | (EB) Nr. 1788/2003 | Tarybos reglamentas nustatantis mokestį pieno ir pieno produktų sektoriuje | Kiaušinių sektorius Reglamentas | Taikymo sritis | (EB) Nr. 1028/2006 | Tarybos reglamentas dėl prekybos kiaušiniais standartų (= ex Reglamentas Nr. 1907/90 | Paukštienos sektorius Reglamentas | Taikymo sritis | (EEB) Nr. 1906/90 | Tarybos reglamentas dėl tam tikrų prekybos paukštiena standartų | Gėlininkystės sektorius Reglamentas | Taikymo sritis | (EEB) Nr. 4088/87 | Tarybos reglamentas, nustatantis tam tikrų Kipro, Izraelio ir Jordanijos kilmės gėlių importo lengvatinių muitų taikymo sąlygas | Tabako sektorius Reglamentas | Taikymo sritis | (EEB) Nr. 2077/92 | Tarybos reglamentas dėl tarpšakinių organizacijų ir susitarimų tabako sektoriuje | Skerdenų klasifikavimas Reglamentas | Taikymo sritis | (EEB) Nr. 1358/80 | Tarybos reglamentas, nustatantis suaugusių galvijų orientacinę ir intervencinę kainas 1980–1981 prekybos metams bei įvedantis Bendrijos suaugusių galvijų skerdenų klasifikavimo skalę | (EB) Nr. 1183/2006 | Tarybos reglamentas, nustatantis Bendrijos suaugusių galvijų skerdenų klasifikavimo skalę (= ex Reglamentas Nr. 1208/81) | (EEB) Nr. 3220/84 | Tarybos reglamentas, nustatantis Bendrijos kiaulių skerdenų klasifikavimo skalę | (EEB) Nr. 1186/90 | Tarybos reglamentas, išplečiantis Bendrijos suaugusių galvijų skerdenų klasifikavimo skalės taikymo mastą | (EEB) Nr. 2137/92 | Tarybos reglamentas dėl Bendrijos avienos skerdenų klasifikavimo skalės ir šviežių arba atšaldytų avienos skerdenų Bendrijos standartinės kokybės nustatymo ir pratęsiantis Reglamentą (EEB) Nr. 338/91 | 2006/0269 (CNS) Pasiūlymas TARYBOS REGLAMENTAS nustatantis bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir specialiąsias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas EUROPOS SAJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 36 ir 37 straipsnius, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[7], TURINYS I DALIS ĮŽANGINĖS NUOSTATOS 33 II DALIS VIDAUS RINKA 36 I ANTRAŠTINĖ DALIS RINKOS INTERVENCIJA 36 I SKYRIUS VALSTYBėS INTERVENCIJA IR PRIVATUS SAUGOJIMAS 36 I SKIRSNIS BENDROSIOS NUOSTATOS 36 II SKIRSNIS VALSTYBĖS INTERVENCIJA 38 I Poskirsnis Bendrosios nuostatos 38 II Poskirsnis Supirkimo pradžia ir jo sustabdymas 39 III Poskirsnis Intervencinė kaina 40 IV Poskirsnis Taikant intervenciją supirktų produktų realizavimas 41 III SKIRSNISPRIVATUS SAUGOJIMAS 43 I Poskirsnis Privalomoji pagalba 43 II Poskirsnis Neprivaloma pagalba 44 IV SKIRSNIS BENDROSIOS NUOSTATOS 46 II SKYRIUS SPECIALIOSIOS INTERVENCINėS PRIEMONėS 49 I SKIRSNIS YPATINGOS RINKOS RĖMIMO PRIEMONĖS 49 II SKIRSNIS PRIEMONĖS GRŪDŲ IR RYŽIŲ SEKTORIUOSE 50 III SKIRSNIS PRIEMONĖS CUKRAUS SEKTORIUJE 51 IV SKIRSNIS PASIŪLOS PRITAIKYMAS 53 III SKYRIUS GAMYBOS APRIBOJIMO SISTEMOS 54 I SKIRSNIS BENDROSIOS NUOSTATOS 54 II SKIRSNIS CUKRUS 54 I Poskirsnis Kvotų skyrimas ir administravimas 54 II Poskirsnis Kvotos perviršis 56 III SKIRSNIS PIENAS 58 I Poskirsnis Bendrosios nuostatos 58 II Poskirsnis Kvotų skyrimas ir administravimas 59 III Poskirsnis Kvotos perviršis 64 IV SKIRSNIS NUOSTATOS DĖL TVARKOS 67 IV SKYRIUS PAGALBOS SCHEMOS 68 I SKIRSNIS PAGALBA UŽ PERDIRBIMĄ 68 I Poskirsnis Sausieji pašarai 68 II Poskirsnis Linai ir pluoštinės kanapės 70 II SKIRSNIS GAMYBOS GRĄŽINAMOSIOS IŠMOKOS 72 III SKIRSNIS PAGALBA PIENO IR PIENO PRODUKTŲ SEKTORIUJE 72 IV SKIRSNIS PAGALBA ALYVUOGIŲ SEKTORIUI 74 V SKIRSNIS BENDRIJOS TABAKO FONDAS 75 VI SKIRSNIS SPECIALIOS NUOSTATOS BITININKYSTĖS SEKTORIUI 76 VII SKIRSNIS PAGALBA ŠILKAVERPIŲ SEKTORIUI 77 II ANTRAŠTINĖ DALIS GAMYBOS IR PREKYBOS TAISYKLĖS 78 I SKYRIUS PREKYBOS STANDARTAI IR GAMYBOS SąLYGOS 78 I SKIRSNIS PREKYBOS STANDARTAI 78 II SKIRSNIS GAMYBOS SĄLYGOS 80 III SKIRSNIS PROCEDŪRINĖS TAISYKLĖS 80 II SKYRIUS AUGINTOJų ORGANIZACIJOS, TARPšAKINėS ORGANIZACIJOS, ūKIO SUBJEKTų ORGANIZACIJOS 82 I SKIRSNIS BENDRIEJI PRINCIPAI 82 II SKIRSNIS TARPŠAKINIŲ ORGANIZACIJŲ TABAKO SEKTORIUJE TAISYKLĖS 83 III SKIRSNIS PROCEDŪRINĖS TAISYKLĖS 84 III DALIS PREKYBA SU TREČIOSIOMIS ŠALIMIS 85 I SKYRIUS BENDROSIOS NUOSTATOS 85 II SKYRIUS IMPORTAS 85 I SKIRSNIS IMPORTO LICENCIJOS 85 II SKIRSNIS IMPORTO MUITAI IR RINKLIAVOS 87 III SKIRSNIS IMPORTO KVOTOS ADMINISTRAVIMAS 89 IV SKIRSNIS SPECIALIOSIOS NUOSTATOS DĖL TAM TIKRŲ PRODUKTŲ 91 I Poskirsnis Specialiosios nuostatos dėl javų ir ryžių sektorių produktų importo 91 II Poskirsnis Lengvatinė cukraus importo tvarka 92 III Poskirsnis Specialiosios nuostatos dėl kanapių importo 93 IV Poskirsnis Specialiosios nuostatos dėl apynių importo 94 V SKIRSNIS APSAUGOS PRIEMONĖS IR LAIKINASIS ĮVEŽIMAS PERDIRBTI 94 III SKYRIUS EKSPORTAS 96 I SKIRSNIS EKSPORTO LICENCIJOS 96 II SKIRSNIS EKSPORTO GRĄŽINAMOSIOS IŠMOKOS 96 III SKIRSNIS EKSPORTO KVOTOS ADMINISTRAVIMAS PIENO IR PIENO PRODUKTŲ SEKTORIUJE 101 IV SKIRSNIS SPECIALUS IMPORTO REŽIMAS TREČIOSIOSE ŠALYSE 101 V SKRSNIS SPECIALIOSIOS NUOSTATOS GYVIEMS AUGALAMS 102 VI SKIRSNIS LAIKINASIS IŠVEŽIMAS PERDIRBTI 102 IV DALIS KONKURENCIJOS TAISYKLĖS 103 I SKYRIUS ĮMONėMS TAIKOMOS TAISYKLėS 103 II SKYRIUS VALSTYBėS PAGALBOS TAISYKLėS 105 V DALIS SPECIFINĖS NUOSTATOS DĖL ATSKIRŲ SEKTORIŲ 107 VI DALIS BENDROSIOS NUOSTATOS 109 VII DALIS PEREINAMOJO LAIKOTARPIO IR GALUTINIŲTAISYKLIŲ ĮGYVENDINIMAS 111 I SKYRIUS ĮGYVENDINIMO NUOSTATOS 111 II SKYRIUS PEREINAMOJO LAIKOTARPIO IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS 112 kadangi: 1. Kad bendroji žemės ūkio produktų rinka funkcionuotų ir būtų plėtojama, turėtų būti kuriama bendroji žemės ūkio politika (toliau – BŽŪP), kad visų pirma būtų įtrauktas bendras žemės ūkio rinkų, kurios pagal Sutarties 34 straipsnį gali būti įvairių formų (tai priklauso nuo produkto), organizavimas (bendras žemės ūkio rinkų organizavimas –BŽŪRO). 2. Sukūrus BŽŪP Taryba priėmė 21 bendro rinkų organizavimo reglamentą – kiekvieno produkto ar produkto grupės rinkų organizavimas nustatomas atskiru Tarybos pagrindiniu reglamentu: 3. 1968 m. vasario 27 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 234/68 dėl bendro augančių medžių ir kitų augalų, svogūnėlių, šaknų ir kitų augalų dalių, skintų gėlių bei dekoratyvinių žalumynų rinkos organizavimo[8]; 4. 1968 m. birželio 28 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 827/68 dėl bendro tam tikrų Sutarties II priede išvardytų produktų rinkos organizavimo[9]; 5. 1975 m. spalio 29 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2759/75 dėl bendro kiaulienos rinkos organizavimo[10]; 6. 1975 m. spalio 29 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2771/75 dėl bendro kiaušinių rinkos organizavimo[11]; 7. 1975 m. spalio 29 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2777/75 dėl bendro paukštienos rinkos organizavimo[12]; 8. 1992 m. birželio 30 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2075/92 dėl bendro žaliavinio tabako rinkos organizavimo[13]; 9. 1993 m. vasario 13 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 404/93 dėl bendro bananų rinkos organizavimo[14]; 10. 1996 m. spalio 28 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2200/96 dėl bendro vaisių ir daržovių rinkos organizavimo[15]; 11. 1996 m. spalio 28 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2201/96 dėl bendro perdirbtų vaisių ir daržovių produktų rinkų organizavimo[16]; 12. 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1254/1999 dėl bendro galvijienos rinkos organizavimo[17]; 13. 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1255/1999 dėl bendro pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo[18]; 14. 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1493/1975 dėl bendro vyno rinkos organizavimo[19]; 15. 2000 m. liepos 27 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1673/2000 dėl bendro pluoštinių linų ir kanapių rinkų organizavimo[20]; 16. 2001 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2529/2001 dėl bendro avienos ir ožkienos rinkos organizavimo[21]; 17. 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1784/2003 dėl bendro grūdų rinkos organizavimo[22]; 18. 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1785/2003 dėl bendro ryžių rinkos organizavimo[23]; 19. 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1786/2003 dėl bendro sausųjų pašarų rinkos organizavimo[24]; 20. 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 865/2004 dėl bendro alyvuogių aliejaus ir valgomųjų alyvuogių rinkos organizavimo ir iš dalies keičiantis Reglamentą (EEB) Nr. 827/68[25]; 21. 2005 m. lapkričio 23 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1947/2005 dėl bendro sėklos rinkos organizavimo ir panaikinantis Reglamentus (EEB) Nr. 2358/71 ir (EEB) Nr. 1674/72[26]; 22. 2005 m. lapkričio 23 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1952/2005 dėl bendro apynių rinkos organizavimo ir panaikinantis reglamentus (EEB) Nr. 1696/71, (EEB) Nr. 1037/72, (EEB) Nr. 879/73 ir (EEB) Nr. 1981/82[27]; 23. 2006 m. vasario 20 d. Tarybos reglamentas dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo (EB) Nr. 318/2006[28]. 24. Be to, Taryba priėmė tris reglamentus, kuriais nustatomos specialiosios tam tikriems produktams taikomos taisyklės, bet nenustatomas tų produktų bendras rinkų organizavimas: 25. 2003 m. balandžio 8 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 670/2003, nustatantis konkrečias žemės ūkio kilmės etilo alkoholio rinkos priemones[29]; 26. 2004 m. balandžio 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 797/2004 dėl priemonių, gerinančių bendras bitininkystės produktų gamybos ir pardavimo sąlygas[30]; 27. 2006 m. spalio 5 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1544/2006 nustatantis specialias šilkaverpių auginimą skatinančias priemones[31]. 28. Pirmiau išvardytus reglamentus (toliau – pagrindiniai reglamentai) dažnai papildydavo papildomų Tarybos taisyklių rinkinys. Dauguma pagrindinių reglamentų yra parengti pagal tokią pačią struktūrą ir turi daug bendrų nuostatų. Visų pirma tai taikoma prekybos su trečiosiomis šalimis taisyklėms ir bendrosioms nuostatoms, tačiau iki tam tikru mastu tai taikoma ir bendrajai rinkai. Pagrindiniuose reglamentuose dažnai siūlomi skirtingi tokių pačių ar panašių problemų sprendimai. 29. Jau kurį laiką Komisija siekė supaprastinti BŽŪP reglamentavimo aplinką. Todėl visoms tiesioginėms išmokoms buvo nustatyta horizontali teisinė sistema, o daugybė paramos sistemų sujungta į bendrosios išmokos schemą priėmus 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1782/2003, nustatantį bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatantis tam tikras paramos schemas ūkininkams[32]. Šis principas turėtų būti taikomas ir pagrindiniams reglamentams. Todėl, jeigu galima, juose esančios taisyklės turėtų būti sujungtos į vieną bendrą teisinę sistemą, o sektoriams taikomi metodai turėtų būti pakeisti horizontaliais metodais. 30. Dėl supaprastinamo neturėtų būti ginčijami per daugelį metų priimti BŽŪP politiniai sprendimai. Todėl šis reglamentas iš esmės turėtų būti techninio supaprastinamo aktas. Todėl juo neturėtų būti panaikintos ar pakeistos esamos priemonės, nebent jos paseno, tapo nebereikalingos arba, jeigu Taryba jų nesvarsto dėl paties tų priemonių pobūdžio, nei sukurta naujų programų ar priemonių. 31. Todėl į šį reglamentą neturėtų būti įtrauktos tos bendro rinkos organizavimo dalys, kurios politiškai turėtų būti peržiūrėtos. Tai taikoma tam tikroms vaisių bei daržovių, bananų ir vyno sektorių dalims. Todėl atitinkamai reglamentuose (EEB) Nr. 404/93, (EB) Nr. 2200/96, (EB) Nr. 2201/96 ir (EB) Nr. 1493/1999 nustatytos taisyklės turėtų būti įtrauktos į šį reglamentą tik tuo atveju, jeigu jų nereikia politiškai keisti. 32. Atsižvelgiant į pirmiau minėtus faktus, pagrindiniai reglamentai turėtų būti panaikinti ir pakeisti vienu bendru reglamentu. 33. Reglamentuose dėl bendro grūdų, ryžių, cukraus, sausųjų pašarų, sėklų, alyvuogių, linų ir kanapių, bananų, vyno, pieno ir pieno produktų bei šilkaverpių rinkų organizavimo nustatyti prekybos metai, visų pirma pritaikyti prie kiekvieno iš šių produktų biologinio gamybos ciklo. Reglamentuose dėl bendro vaisių ir daržovių bei perdirbtų vaisių ir daržovių rinkų organizavimo Komisija buvo įgaliota nustatyti prekybos metus, nes tų produktų gamybos ciklai labai skiriasi, o tam tikrais atvejais prekybos metų nustatyti nebūtina. Todėl į šį reglamentą turėtų būti įtraukti minėtuose sektoriuose nustatyti prekybos metai ir Komisijos įgaliojimas nustatyti prekybos metus vaisų ir daržovių bei perdirbtų vaisių ir daržovių sektoriuose. 34. Siekiant stabilizuoti rinkas ir užtikrinti deramą žemės ūkiu besiverčiančios bendruomenės cukraus sektoriuje gyvenimo lygį, kiekviename sektoriuje buvo įvesta kainų palaikymo sistemų diferencijuota sistema kartu su tiesioginės paramos schemomis, atsižvelgiant į skirtingus poreikius kiekviename iš šių sektorių ir į skirtingų sektorių tarpusavio priklausomybę. Šios priemonės – tai valstybės intervencija arba paramos išmokos už privatų grūdų, ryžių, cukraus, alyvuogių, galvijienos, pieno, bei pieno produktų, kiaulienos ir ožkienos bei avienos sektorių produktų saugojimui. Todėl turint omenyje šio reglamento tikslus, reikia ir toliau taikyti kainų palaikymo priemones, jeigu jos buvo numatytos praeityje kuriant programas, nedarant esminių pakeitimų palyginti su anksčiau buvusia teisine padėtimi. 35. Siekiant aiškumo ir skaidrumo šias priemones reglamentuojančios nuostatos turėtų turėti bendrą struktūrą, toliau vykdant kiekvieno sektoriaus politiką. Todėl reikėtų skirti referencines kainas ir intervencines kainas. 36. Reglamentuose dėl bendro grūdų, galvijienos bei pieno ir pieno produktų rinkų organizavimo numatytos nuostatos, pagal kurias Taryba, laikydamasi Sutarties 37 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos, gali keisti kainų lygį. Kadangi kainų sistemos nėra stabilios turėtų būti ir toliau nurodoma į šią galimybę. Tačiau, kadangi ši galimybė taikoma ne tik pirmiau minėtiems sektoriams, ji turėtų būti pradėta taikyti visiems šiame reglamente nagrinėjamiems sektoriams. 37. Tam, kad būtų gauta patikima informacija apie cukraus rinkos kainas Bendrijoje, į šį reglamentą turėtų būti įtraukta kainų pranešimo sistema – tokia, kokia buvo nustatyta reglamente dėl bendro cukraus rinkos organizavimo, – kuria remiantis turėtų būti nustatomi baltojo cukraus kainų lygiai. 38. Kad grūdų, ryžių, sviesto ir nugriebto pieno miltelių intervencinė sistema pati netaptų realizavimo rinka, turėtų būti išsaugota galimybė valstybės intervenciją pradėti taikyti tik tam tikrais metų laikotarpiais. Valstybės intervencijos taikymo galvijienos produktams ir sviestui pradžia ir pabaiga turėtų priklausyti nuo rinkos kainų lygių per tam tikrą laikotarpį. Ryžių ir cukraus sektoriuose turėtų būti ir toliau ribojami taikant valstybės intervenciją superkamų produktų kiekiai. Reikėtų ir toliau suteikti Komisijai galimybę sustabdyti įprastą sviesto ir nugriebto pieno miltelių supirkimą, jeigu bus pasiektas tam tikras kiekis, arba jį pakeisti supirkimu konkurso tvarka. 39. Praeityje bendrai organizuojant grūdų, ryžių ir galvijienos rinkas valstybės intervencinio supirkimo kainos (intervencinės kainos) buvo labai sumažintos ir nustatytos kartu su tuose sektoriuose taikomomis tiesioginės paramos schemomis. Todėl pagal tas schemas skiriama pagalba ir intervencinės kainos yra glaudžiai susijusios. Pieno ir pieno produktų intervencinės kainos buvo nustatytos siekiant skatinti to sektoriaus produktų suvartojimą ir gerinti jų konkurencingumą. Ryžių ir cukraus sektoriuose kainos buvo nustatytos taip, kad jomis būtų užtikrintas rinkos stabilumas, jeigu konkrečiais prekybos metais rinkos kaina nukristų žemiau kitiems prekybos metams nustatytos referencinės kainos. Šie Tarybos politikos sprendimai vis dar galioja. 40. Ligi šiol ryžių ir cukraus sektoriuose būdavo nustatomos standartinės kokybės, kurią apibrėždavo Taryba, produktų kainos. Kadangi ta sąvoka yra labai techninio pobūdžio, reikėtų suteikti teisę Komisijai apibrėžti standartinės kokybės sąvoką. Apibrėždama tą sąvoką Komisija turėtų visų pirma vadovautis atitinkamo produkto rinkos ir prekybos aplinka. 41. Kaip ir buvusiuose bendro rinkų organizavimo reglamentuose, šiame reglamente turėtų būti nustatyta galimybė realizuoti vykdant valstybės intervenciją supirktus produktus. Tokių priemonių turėtų būti imtasi taip, kad būtų išvengta rinkos sutrikimų ir kad būtų užtikrintos vienodos galimybės įsigyti produktų bei lygios pirkėjų teisės. 42. Kadangi Bendrija turi įvairių žemės ūkio produktų intervencinių atsargų, ji turi potencialių priemonių labai prisidėti prie savo labiausiai nepasiturinčių piliečių gerovės. Bendrija yra suinteresuota naudoti šį potencialą ilgą laiką, kol atsargos bus sunaudotos iki normalaus lygio įvedant atitinkamas priemones. Atsižvelgiant į tai, 1987 m. gruodžio 10 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 3730/87, nustatančiame bendrąsias maisto iš intervencinių atsargų tiekimo paskirtoms organizacijoms, jį skirstančioms labiausiai nepasiturintiems asmenims Bendrijoje, taisykles[33], ligi šiol buvo nustatyta, kad maistą tiekia labdaros organizacijos. Ši svarbi socialinė priemonė gali būti labai naudinga naudos gavėjams, todėl ji turėtų būti taikoma toliau ir įtraukta į šį reglamentą. 43. Siekiant prisidėti prie pieno rinkos subalansuotumo ir rinkos kainų stabilizavimo reglamente dėl bendro pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo buvo nustatyta, kad už privatų tam tikrų sviesto ir tam tikrų sūrio produktų saugojimą skiriama parama. Be to, Komisijai buvo suteikta teisė priimti sprendimą dėl paramos už privatų tam tikrų kitų sūrio produktų, baltojo cukraus, tam tikrų alyvuogių aliejaus rūšių, tam tikrų galvijienos produktų, nugriebto pieno miltelių, kiaulienos bei avienos ir ožkienos saugojimą skyrimo. Turint omenyje šio reglamento tikslą, šios priemonės turėtų būti taikomos toliau ir į jį įtrauktos. 44. Galvijienos, kiaulienos bei avienos ir ožkienos sektoriuose taikomuose pagrindiniuose reglamentuose buvo nustatytos Bendrijos skerdenų klasifikavimo skalės. Šios schemos yra labai svarbios kainų registravimui ir intervencinių taisyklių taikymui galvijienos ir kiaulienos sektoriuose. Be to, jomis galima padidinti rinkos skaidrumą. Tokios skerdenų klasifikavimo schemos turėtų būti ir toliau taikomos. Tačiau, turint omenyje jų iš esmės techninį pobūdį, reikėtų Komisijai suteikti teisę remiantis esamas schemas grindžiančiais kriterijais priimti atitinkamas taisykles. 45. Dėl laisvo judėjimo apribojimų taikant priemones, skirtas kovai su gyvulių ligų plitimu, galėtų kilti sunkumų tam tikrų produktų rinkose vienoje ar keliose valstybėse narėse. Patirtis parodė, kad dideli rinkos sutrikimai, pavyzdžiui, smarkiai sumažėję vartojimas ar kainos, gali būti susiję su vartotojų pasitikėjimo praradimu, atsiradusiu dėl pavojaus visuomenės ar gyvūnų sveikatai. 46. Todėl reglamentuose dėl bendro atitinkamai galvijienos, pieno ir pieno produktų, kiaulienos, kiaušinių bei paukštienos rinkų organizavimo nustatytos išskirtinės rinkos rėmimo priemonės, skirtos tokiai padėčiai pataisyti, turėtų būti perkeltos į šį reglamentą tokiomis pačiomis sąlygomis kaip ligi šiol. Tokių išskirtinių rinkos rėmimo priemonių turėtų imtis Komisija ir jos turėtų būti taikomos kartu su sveikatos ir veterinarijos priemonėmis, skirtomis kovoti su ligų plitimu, arba tuoj pat po jų. Jų turėtų būti imamasi valstybių narių prašymu tam, kad būtų išvengta didelių sutrikimų atitinkamose rinkose. 47. Į šį reglamentą turėtų būti įtraukta Komisijai suteikta galimybė priimti specialiąsias intervencijos priemones, jeigu tai atrodo būtina, siekiant veiksmingai reaguoti į grūdų rinkos trikdymo pavojų bei išvengti didelio masto valstybės intervencijos tam tikrų Bendrijos regionų ryžių sektoriuje arba kompensuoti dėl stichinių nelaimių atsiradusį žaliavinių ryžių trūkumą, kaip tai buvo nustatyta reglamentuose dėl bendro grūdų arba ryžių rinkų organizavimo. 48. Pagal kvotą auginamiems standartinės kokybės, kuri turėtų būti apibrėžta, runkeliams turėtų būti nustatyta minimali kaina, kad būtų užtikrintas deramas Bendrijos cukrinių runkelių ir cukranendrių augintojų gyvenimo lygis. Pagal kvotą auginamų cukrinių runkelių standartinė kokybė ligi šiol buvo nustatyta Reglamento (EB) Nr. 318/2006 I priede. Turint omenyje labai techninį šių nuostatų pobūdį, manoma, kad šiuos klausimus reikėtų spręsti Komisijos lygmeniu. 49. Deramai cukraus gamybos įmonių ir cukrinių runkelių augintojų teisių ir įsipareigojimų pusiausvyrai užtikrinti reikalingos specialiosios priemonės. Todėl ligi šiol reglamente dėl bendro cukraus rinkos organizavimo numatytos standartinės nuostatos, reglamentuojančios sutartinius cukrinių runkelių pirkėjų ir pardavėjų santykius, turėtų būti perkeltos į šį reglamentą. Ligi šiol išsamios bendro cukraus rinkos organizavimo sąlygos buvo nustatytos Reglamento (EB) Nr. 318/2006 II priede. Turint omenyje labai techninį šių sąlygų pobūdį, manoma, kad šiuos klausimus reikėtų spręsti Komisijos lygmeniu. 50. Dėl gamtinės, ekonominės bei techninės padėties įvairovės labai sunku nustatyti visoje Bendrijoje vienodas cukrinių runkelių pirkimo sąlygas. Cukrinių runkelių augintojų asociacijos ir cukraus gamybos įmonės jau yra sudariusios tarpšakinius prekybos susitarimus. Todėl bendrosiose nuostatose turėtų būti tik apibrėžtos cukrinių runkelių augintojams ir pramonei būtiniausios bei sklandžią cukraus rinkos veiklą užtikrinančios garantijos, tarpšakiniuose prekybos susitarimuose paliekant galimybę tam tikroms taisyklėms taikyti leidžiančias nukrypti nuostatas. 51. Siekiant prisidėti prie bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo išlaidų finansavimo turėtų būti imamas gamybos mokestis. 52. Siekiant išlaikyti cukraus rinkų struktūrinės pusiausvyros kainų lygį artimą referencinei kainai, Komisijai turėtų būti suteikta galimybė nuspręsti pašalinti cukrų iš rinkos tokiam laikui, kurio reikia, kad joje vėl nusistovėtų pusiausvyra. 53. Reglamentuose dėl bendro gyvų augalų, galvijienos, kiaulienos, avienos ir ožkienos, kiaušinių bei paukštienos rinkų organizavimo nustatyta galimybė priimti tam tikrų priemonių, padedančių pasiūlą pritaikyti prie rinkos reikalavimų. Tokios priemonės gali prisidėti prie rinkų stabilizavimo ir tinkamo atitinkamos žemės ūkiu besiverčiančios bendruomenės gyvenimo lygio užtikrinimo. Turint omenyje šio reglamento tikslus, ta galimybė turėtų likti. Pagal šias nuostatas Taryba, laikydamasi Sutarties 37 straipsnyje nustatytos tvarkos, gali priimti su šiomis priemonėmis susijusias bendrąsias taisykles. Tokiomis priemonėmis siektini tikslai yra aiškiai apibrėžti, tuo pačiu apribojant priimtinų priemonių pobūdį. Todėl Tarybai nebereikia priimti papildomų bendrųjų taisyklių ir jų nebereikia numatyti. 54. Daugelį metų kiekybiniai gamybos apribojimai, kaip nustatyta Reglamente (EB) Nr. 318/2006 ir 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1788/2003, nustatančiame mokestį pieno ir pieno produktų sektoriuje[34], buvo esminė rinkos politikos priemonė cukraus bei pieno ir pieno produktų sektoriuose. Vis dar esama priežasčių, dėl kurių Bendrija abiejuose sektoriuose priėmė gamybos kvotų sistemą. Cukraus kvotų sistema buvo tiesiogiai įtraukta į Tarybos reglamentą (EB) Nr. 318/2006[35], o atitinkama sistema pieno sektoriuje ligi šiol buvo reglamentuojama atskiru teisės aktu, t. y. būtent Reglamentu (EB) Nr. 1788/2003. Todėl turint omenyje didžiulę šių schemų svarbą ir atsižvelgiant į šiuo reglamentu siekiamus tikslus, reikėtų atitinkamas nuostatas įtraukti į šį reglamentą, iš esmės nekeičiant nei pačių schemų, nei jų veikimo būdų, palyginti su anksčiau buvusia teisine padėtimi. 55. Todėl cukraus kvotų schema pagal šį reglamentą turėtų atitikti Reglamente (EB) Nr. 318/2006 nustatytą tvarką, o teisinis kvotų statusas turėtų būti išlaikytas tais atvejais, kai, remiantis Teisingumo Teismo teismine praktika, kvotų sistema yra cukraus sektoriaus rinkos reguliavimo mechanizmas, skirtas užtikrinti tai, kad būtų pasiekti visuomenei svarbūs tikslai. 56. Todėl šiame reglamente Komisijai turėtų būti suteikta teisė koreguoti kvotas iki suderinto dydžio po restruktūrizavimo fondo, įsteigto 2006 m. vasario 20 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 320/2006, nustatančiu laikiną Bendrijos cukraus pramonės restruktūrizavimo schemą[36], uždarymo 2010 m. 57. Kadangi kvotų taikymo laikotarpiu perdirbimo pramonės ir runkelių bei cukranendrių auginimo struktūrinio koregavimo klausimais šalims reikia suteikti tam tikro lankstumo, valstybėms narėms turėtų būti leista iki tam tikrų ribų keisti įmonių kvotas, neapribojant restruktūrizavimo fondo, kaip priemonės, funkcionavimo. 58. Siekiant išvengti, kad dėl perviršinio cukraus būtų iškraipyta cukraus rinka, Komisijai turėtų būti suteikta teisė, vadovaujantis tam tikrais kriterijais numatyti cukraus, izogliukozės ar inulino sirupo perviršio perkėlimą į kitus metus, tokį perviršį traktuojant kaip pagal kvotas pagamintą kitų prekybos metų produkciją. Be to, jeigu tam tikri kiekiai neatitinka taikomų sąlygų, už perviršį turėtų būti imamas mokestis, kad būtų išvengta tokių pavojų rinkai dėl kiekių kaupimosi. 59. Atsižvelgiant į šio reglamento tikslą, pieno kvotų struktūra turėtų būti suderinta su cukraus kvotų nuostatomis, t. y. pieno sektoriaus taisyklės nebeturėtų būti grindžiamos prievole viršijus nacionalinį referencinį kiekį mokėti papildomą mokestį, bet nacionalinių kvotų, kurias viršijus galima imti mokestį už perviršį, nustatymu. 60. Iš esmės pieno kvotų schema turėtų būti nustatoma pagal Reglamentą (EB) Nr. 1788/2003. Pirmiausia ir toliau turi būti skiriami pristatymas ir tiesioginis pardavimas, o schema turėtų būti taikoma remiantis individualiu referenciniu riebumu ir nacionaliniu referenciniu riebumu. Ūkininkams turėtų būti suteikta teisė tam tikromis sąlygomis laikinai perleisti savo individualias kvotas. Principą, pagal kurį ūkį pardavus, išnuomojus arba perleidus paveldėjimo teise, atitinkami referenciniai kiekiai perleidžiami supirkėjui, nuomininkui arba paveldėtojui kartu su atitinkama žeme, reikėtų taikyti ir toliau, bet siekiant tęsti pieno gamybos restruktūrizavimą ir gerinti aplinką, turėtų būti padaryta keletas išimčių principui, pagal kurį referenciniai kiekiai yra siejami su ūkiais. Derinant įvairius referencinių kiekių perdavimo būdus ir taikant objektyvius kriterijus, valstybėms narėms turėtų būti leidžiama dalį perleistų kiekių pateikti į nacionalinį rezervą. 61. Perviršio mokestis turi būti atgrasančio dydžio, o valstybės narės jį turi sumokėti tuoj po to, kai viršijamas nacionalinis referencinis kiekis. Po to mokėjimo naštą valstybės narės paskirsto gamintojams, dėl kurių atsirado šis perviršis. Tik dėl to, kad viršijo turimą kiekį, gamintojai turėtų prisidėti prie valstybės narės mokesčio mokėjimo. Valstybės narės į Europos žemės ūkio garantijų fondą (EŽŪGF) perveda mokestį, atitinkantį nacionalinio referencinio kiekio perviršį, atėmus vienodo 1 % dydžio sumą siekiant atsižvelgti į bankroto atvejus arba į tai, kad tam tikri gamintojai tikrai nėra pajėgūs prisidėti prie valstybės narės mokesčio. 62. 2005 m birželio 21 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo[37] 34 straipsnio 1 dalies b punkte nustatyta, kad pajamos, atsirandančios imant papildomą mokestį pieno sektoriuje, yra „įplaukų asignavimai“, kurie turi būti pervedami į Bendrijos biudžetą, o pakartotinio panaudojimo atveju, turi būti naudojami tik EŽŪGF arba Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) išlaidoms finansuoti. Todėl Reglamento (EB) Nr. 1788/2003 22 straipsnis, pagal kurį mokesčio pajamos laikomos intervencine žemės ūkio rinkų stabilizavimo priemone ir yra naudojamos išlaidoms pieno sektoriuje finansuoti, paseno ir nebus įtrauktas į šį reglamentą. 63. Reglamentuose dėl bendro įvairių rinkų organizavimo nustatytos įvairios pagalbos schemų rūšys. 64. Reglamentuose dėl bendro sausųjų pašarų bei linų ir kanapių rinkų organizavimo nustatyta, kad bus skiriama perdirbimo pagalba, siekiant daryti įtaką šių sektorių vidaus rinkai. 65. Atsižvelgiant į ypatingą padėtį grūdų ir bulvių krakmolo rinkoje, reglamente dėl bendro grūdų rinkos organizavimo buvo numatytos nuostatos, pagal kurias esant reikalui buvo galima skirti gamybos grąžinamąją išmoką. Gamybos grąžinamoji išmoka turi būti tokia, kad atitinkamame sektoriuje sunaudojami pagrindiniai produktai tam sektoriui būtų tiekiami mažesne kaina nei taikant bendrąsias kainas gauta kaina. Reglamente dėl bendro cukraus rinkos organizavimo buvo numatyta galimybė skirti gamybos grąžinamąją išmoką, kai gaminant tam tikrus pramonės, chemijos ar farmacijos produktus atsiranda poreikis imtis priemonių, skirtų tiekti tam tikrus cukraus produktus. 66. Bendrijos finansavimas, kurį sudaro tiesioginės paramos procentinė dalis, kurią toms valstybėms narėms leidžiama sulaikyti pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 110i straipsnio 4 dalį, turi paskatinti patvirtintas ūkio subjektų organizacijas parengti darbo programas, skirtas gerinti alyvuogių aliejaus ir valgomųjų alyvuogių produkcijos kokybę. Todėl reglamente dėl bendro alyvuogių aliejaus ir valgomųjų alyvuogių rinkos organizavimo buvo numatyta, kad Bendrijos parama turi būti skiriama pagal prioritetus, atsižvelgus į pagal konkrečias programas vykdomą veiklą. 67. Siekiant prisidėti prie pieno rinkos subalansavimo bei pieno ir pieno produktų rinkų kainos stabilizavimo, reikia numatyti priemonių, kuriomis būtų padidinta galimybė realizuoti pieno produktus. Todėl reglamente dėl bendro pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo buvo numatyta parama už tam tikrų pieno produktų pardavimą, atsižvelgiant į konkretų jų panaudojimą ir paskirtį. Be to, tame reglamente buvo nustatyta, kad norint paskatinti jaunimą vartoti daugiau pieno, Bendrija turėtų padengti dalį išlaidų, patiriamų skiriant pagalbą už moksleivių aprūpinimą pienu mokyklose. 68. Reglamentu (EEB) Nr. 2075/92 buvo įkurtas Bendrijos tabako fondas (finansuojamas iš įplaukų, gautų išskaitant tam tikrą sumą iš to sektoriaus pagalbos schemų), kurio tikslas – tame sektoriuje įgyvendinti įvairias priemones. 2007 m. Bendrijos tabako fondui iš pagalbos schemos išskaičiuotos sumos, numatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV antraštinės dalies 10c skyriuje, bus skiriamos paskutinį kartą. Nors fondo finansavimas bus nutrauktas prieš įsigaliojant šiam reglamentui, Reglamento (EEB) Nr. 2075/92 13 straipsnio nuostatos turėtų galioti toliau, kaip daugiamečių programų, kurios galėtų būti finansuojamos iš Bendrijos tabako fondo lėšų, teisinis pagrindas. 69. Bitininkystė yra žemės ūkio sektorius, kuriam būdinga gamybos ir produktyvumo sąlygų įvairovė bei gamybos bei prekybos operacijų vykdytojų išsisklaidymas ir įvairovė. Be to, dėl pastaraisiais metais keliose valstybėse narėse išplitusios varotozės ir tos ligos poveikio medaus gamybai, Komisija vis dar turi imtis veiksmų, nes varotozės negalima visiškai likviduoti ir ji turi būti gydoma patvirtintais produktais. Atsižvelgiant į tokias aplinkybes bei siekiant pagerinti bitininkystės produktų gamybą ir prekybą Bendrijoje, kas treji metai turėtų būti rengiamos nacionalinės programos, apimančios techninę pagalbą, varotozės kontrolę, sezoninio pervežimo į naujas vietas racionalizavimą, Bendrijos bičių atsargų papildymo valdymą bei bendradarbiavimą vykdant bitininkystei ir bitininkystės produktams skirtas mokslinių tyrimų programas, kurių tikslas – pagerinti bendras bitininkystės produktų gamybos ir prekybos sąlygas. Iš dalies šias nacionalines programas turėtų finansuoti Bendrija. 70. Reglamentu (EB) Nr. 1544/2006 nacionalinė pagalba už šilkaverpius buvo pakeista Bendrijos paramos, mokamos už dėžutę sunaudotų šilkaverpių kiaušinių fiksuota suma, šilkaverpų auginimo schema. 71. Kadangi politikos klausimai, kuriuos sprendžiant buvo sukurtos pirmiau minėtos schemos, vis dar yra svarbūs, visos šios schemos turėtų būti įtrauktos į šį reglamentą. 72. Taikant standartus žemės ūkio produktų prekybai gali būti prisidedama prie gamybos ir prekybos ekonominių sąlygų bei tokių produktų kokybės gerinimo. Todėl tokių standartų taikymas yra naudingas gamintojams, prekybininkams ir vartotojams. Reglamentuose dėl bendro bananų, alyvuogių, gyvų augalų, kiaušinių ir paukštienos rinkų organizavimo buvo nustatyti prekybos standartai, pirmiausia susiję su kokybe, klasifikavimu, svoriu, dydžiu, pakuote, įpakavimu, saugojimu, vežimu, pateikimu ir ženklinimu etiketėmis. Tai reikėtų įtraukti ir į šį reglamentą. 73. Reglamentuose dėl bendro alyvuogių aliejaus ir valgomųjų alyvuogių bei bananų rinkų organizavimo ligi šiol Komisijai buvo suteikta teisė priimti prekybos standartų nuostatas. Dėl jų labai techninio pobūdžio ir todėl, kad reikia nuolat gerinti jų veiksmingumą ir jas suderinti su besikeičiančia prekybos praktika, šį principą reikėtų pradėti taikyti ir kituose atitinkamuose sektoriuose, tiksliai nustatant kriterijus, į kuriuos turi atsižvelgti Komisija, nustatydama atitinkamas taisykles. Be to, siekiant išvengti piktnaudžiavimo vartotojams pateikiamų produktų kokybe bei autentiškumu ir dėl to galinčių atsirasti svarbių rinkos trikdymų, gali prireikti priimti specialias priemones, ypač tokias, kaip pažangiausi analizės metodai ir kitos priemonės, skirtos nustatyti atitinkamų standartų charakteristiką. 74. Buvo pradėta taikyti keletas teisinių priemonių, reglamentuojančių pieno, pieno produktų ir kitų riebalų prekybą ir pavadinimus. Jomis siekiama pagerinti pieno ir pieno produktų padėtį rinkoje bei užtikrinti pieno ir ne pieno tepiųjų riebalų konkurencingumą, naudingą gamintojams ir vartotojams. 1987 m. liepos 2 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 1898/87 dėl pavadinimų, naudojamų prekiaujant pienu ir pieno produktais apsaugos[38] , nustatytomis taisyklėmis siekiama apsaugoti vartotoją ir nustatyti pieno produktų ir su jais konkuruojančių produktų pavadinimų, ženklinimo etiketėmis ir reklamos konkurencijos sąlygas, kad būtų išvengta bet kokio iškraipymo. 1997 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 2597/97, nustatančiame papildomas taisykles dėl bendro geriamam pienui skirto pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo[39], nustatytos taisyklės, kuriomis siekiama užtikrinti aukštą geriamo pieno ir vartotojų poreikius ir pageidavimus tenkinančių produktų kokybę, taip stabilizuojant aptariamąją rinką ir tiekiant vartotojams aukštos kokybės geriamą pieną. 1994 m. gruodžio 5 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 2991/94, nustatančiame tepiųjų riebalų standartus[40], nustatyti atitinkamų pieno ir ne pieno produktų prekybos standartai kartu su aiškia ir tikslia jų klasifikacija bei pavadinimų nurodymo taisyklėmis. Turint omenyje šio reglamento tikslus, šios taisyklės turėtų būti į jį įtrauktos jų nekeičiant. 75. Bendrijoje reikėtų toliau tęsti kokybės politiką (kaip tai buvo daroma ligi šiol pagal reglamentą dėl bendro apynių rinkos organizavimo) įgyvendinant su sertifikatų išdavimu susijusias nuostatas, kurias papildo taisyklės, paprastai draudžiančios pirkti ir parduoti produktus, kuriems sertifikatas nebuvo išduotas, arba pirkti ir parduoti importuotus produktus, kurie neatitinka tam tikrų minimalių kokybės reikalavimų. 76. Alyvuogių aliejaus aprašai ir apibrėžimai bei skirstymas į kategorijas yra pagrindinis rinkos struktūros elementas nustatant kokybės standartus ir suteikiant vartotojams pakankamai informacijos apie produktą. 77. Viena iš pirmiau minėtų pagalbos schemų, prisidedančių prie pieno ir pieno produktų rinkos subalansuotumo ir to sektoriaus rinkos kainų stabilizavimo, apima ir pagalbos už nugriebto pieno miltelių perdirbimą į kazeiną ir kazeinatus schemą, kuri ligi šiol buvo nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 12 straipsnyje. 1990 m. liepos 24 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 2204/90, nustatančiame bendro pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo papildomas bendrąsias taisykles, taikomas sūriui[41], buvo nustatytos kazeino ir kazeinatų naudojimu sūriui gaminti taisyklės, siekiant neutralizuoti neigiamą poveikį, kuris gali atsirasti dėl tos pagalbos schemos, turint omenyje, kad sūrio savybės gali lengvai pakisti dėl keitimo kazeinu ir kazeinatais, ir taip prisidedant prie rinkos stabilizavimo. Šias nuostatas reikia įtraukti į šį reglamentą. 78. Tam tikrų žemės ūkio žaliavų perdirbimas į etilo alkoholį yra glaudžiai susijęs su tų žaliavų ekonominiais aspektais. Jis gali labai padidinti žaliavų vertę ir turėti ypatingai didelės ekonominės ir socialinės reikšmės kai kurių Bendrijos regionų ekonomikai arba gali būti svarbus tų žaliavų gamintojų pajamų šaltinis. Jis taip pat leidžia realizuoti nepatenkinamos kokybės produktus ir trumpalaikį perviršį, dėl kurių tam tikruose sektoriuose laikinai gali kilti problemų. 79. Apynių, alyvuogių, tabako ir šilkaverpių sektoriuose taikomos tam tikros politikos priemonės, visą dėmesį sutelkiant į įvairias organizavimo rūšis, visų pirma atsižvelgiant į atitinkamų produktų rinkų stabilizavimą ir tų produktų kokybės didinimą bei užtikrinimą bendrais veiksmais. Ligi šiol tą organizavimo sistemą reglamentuojančios nuostatos buvo grindžiamos valstybių narių arba, tam tikrais atvejais, Komisijos pripažintomis organizavimo rūšimis, remiantis nuostatomis, kurias turi priimti Komisija. Ši sistema turi būti taikoma ir toliau, o ligi šiol taikytos nuostatos turėtų būti suderintos. 80. Siekiant remti tam tikrą tarpšakinių organizacijų veiklą, kuri yra ypač svarbi atsižvelgiant į dabartines taisykles, susijusias su rinkos organizavimu tabako sektoriuje, turėtų būti nustatyta, kad tarpšakinių organizacijų priimtos ir jų nariams skirtos taisyklės tam tikromis sąlygomis būtų pradėtos taikyti ir visiems vieno arba kelių regionų gamintojams ir grupėms, kurios nėra organizacijų narės. Tas pats principas turėtų būti taikomas ir kitai pripažintų tarpšakinių organizacijų veiklai, kuri tabako sektoriui yra svarbi bendrąja ekonomine arba technine prasme, ir todėl naudingos visiems tose šakose veiklą vykdantiems asmenims. Valstybės narės ir Komisija turėtų glaudžiai bendradarbiauti. Komisijai turėtų būti suteikta teisė nuolat kontroliuoti tokių organizacijų priimtus susitarimus ir suderintus veiksmus. 81. Kuriant vieną bendrą Bendrijos rinką, reikia įvesti prekybos prie Bendrijos išorės sienų sistemą. Šia prekybos sistema turėtų būti numatyti importo muitai ir eksporto grąžinamosios išmokos, o ja pačia turėtų iš esmės būti stabilizuojama Bendrijos rinka. Prekybos sistema turėtų būti grindžiama įsipareigojimais, prisiimtais daugiašalių derybų dėl prekybos Urugvajaus raundo metu. 82. Ligi šiol prekybos žemės ūkio produktais su trečiosiomis šalimis apimtys, reglamentuose dėl bendro grūdų, ryžių, cukraus, sėklų, alyvuogių, linų ir kanapių, galvijienos, pieno ir pieno produktų, kiaulienos, avienos ir ožkienos, kiaušinių, paukštienos, gyvų augalų bei etilo alkoholio sektorių rinkų organizavimo, importuojant ir eksportuojant buvo kontroliuojamos privalomų licencijų sistema, arba taisyklėmis, pagal kurias Komisijai buvo suteiktos teisės reikalauti licencijų. 83. Prekybos srautų kontrolė yra pirmiausia administravimo, kuris turi būti vykdomas lanksčiai, klausimas. Atsižvelgiant į šiuos faktus ir į patirtį, sukauptą bendrai organizuojant rinkas, kuriose licencijų administravimas jau perduotas Komisijai, reikėtų pradėti taikyti šį principą visuose tuose sektoriuose, kuriuose yra naudojamos importo ir eksporto licencijos. Sprendimą dėl licencijų reikalavimo įvedimo turėtų priimti Komisija, atsižvelgdama į tai, kad importo licencijų reikia norint administruoti atitinkamas rinkas ir visų pirma norint stebėti konkrečių produktų importą. 84. Didžiąja dalimi pagal Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) susitarimus žemės ūkio produktams taikomi muitai yra nustatyti bendrajame muitų tarife. Tačiau įvedus papildomų mechanizmų, taikomų kai kuriems grūdų ir ryžių sektoriaus produktams, būtina numatyti galimybę priimti leidžiančias nukrypti nuostatas dėl kai kurių į šio reglamento taikymo sritį patenkančių produktų. 85. Siekiant išvengti žalingo poveikio Bendrijos rinkoje, kurį gali sukelti tam tikrų žemės ūkio produktų importas, arba tokį poveikį neutralizuoti, už tokių produktų importą turėtų būti mokamas papildomas muitas, jeigu tenkinamos tam tikros sąlygos. 86. Tam tikromis sąlygomis tikslinga Komisijai suteikti įgaliojimus atidaryti ir administruoti tarifines kvotas pagal tarptautinius susitarimus, sudarytus pagal Sutartį arba kitus Tarybos aktus. 87. 1975 m. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2729/75 dėl grūdų, ryžių ir skaldytų ryžių mišinių importo mokesčių[42] siekiama užtikrinti sklandų grūdų, ryžių ir skaldytų ryžių mišinių mokesčių sistemos veikimą. Šios nuostatos turėtų būti įtrauktos į šį reglamentą. 88. Bendrija yra sudariusi keletą lengvatinio patekimo į rinką susitarimų su trečiosiomis šalimis, pagal kuriuos šioms šalims leidžiama palankiomis sąlygomis eksportuoti į Bendriją cukranendrių cukrų. Todėl būtina įvertinti rafinavimo įmonėms reikalingo rafinuoti skirto cukraus kiekį ir tam tikromis aplinkybėmis importo licencijas skirti tik didelį importuoto cukranendrių cukraus kiekį naudojančioms įmonėms, kurios laikomos nuolatinėmis rafinavimo įmonėmis Bendrijoje. 89. Kad neteisėtai auginami pasėliai netrikdytų bendro pluoštui auginamų kanapių rinkos organizavimo, turėtų būti priimta nuostata dėl kanapių ir kanapių sėklų importo patikrinimų, užtikrinančių, kad tokiems produktams būtų pateikiamos tam tikros garantijos dėl tetrahidrokanabinolio kiekio. Be to, ne sėjai skirtų kanapių sėklų importui turėtų būti taikoma tam tikra kontrolės sistema, kuri leistų atitinkamiems importuotojams pradėti taikyti leidimų sistemą. 90. Bendrijoje vykdoma apynių sektoriaus produktų kokybės politika. Tačiau reikia priimti importuojamiems produktams taikomas nuostatas siekiant užtikrinti, kad būtų importuojami tik tam tikrus minimalius kokybės reikalavimus atitinkantys produktai. 91. Dėl muitų sistemos atsiranda galimybė atsisakyti visų kitų apsaugos priemonių prie Bendrijos išorės sienų. Vidaus rinka ir muitų mechanizmas išskirtinėmis aplinkybėms galėtų pasirodyti neadekvatūs. Tokiais atvejais, kad Bendrijos rinka neliktų be apsaugos nuo galimų sutrikimų, Bendrija turėtų turėti galimybę nedelsdama imtis visų būtinų priemonių. Tokios priemonės turėtų būti suderinamos su tarptautiniais Bendrijos įsipareigojimais. 92. Kad bendras rinkų organizavimas būtų sklandus, ir ypač siekiant išvengti rinkos trukdymų, bendro daugelio produktų rinkos organizavimo reglamentuose paprastai buvo numatyta galimybė uždrausti taikyti įvežimo ar išvežimo perdirbti tvarką. Šia galimybe turėtų būti galima pasinaudoti ir ateityje. Be to, patirtis parodė, jog tam, kad šia rinkos valdymo priemone būtų pasiekta numatytų tikslų, ji turėtų būti taikoma be didesnių vėlavimų. Todėl tam tikruose sektoriuose Komisijai suteiktos atitinkamos teisės. Tą patį reikėtų padaryti ir kituose atitinkamuose sektoriuose. 93. Nuostatos dėl eksporto į trečiąsias šalis grąžinamųjų išmokų, grindžiamų kainų Bendrijoje ir pasaulinėje rinkoje skirtumu ir neviršijančių Bendrijos įsipareigojimais PPO nustatytų ribų, turėtų būti galimo Bendrijos dalyvavimo tarptautinėje prekyboje tam tikrais produktais, kuriems taikomas šis reglamentas, apsaugos priemonė. Subsidijuojamam eksportui turėtų būti taikomi vertės ir kiekio apribojimai. 94. Vertės apribojimų laikymasis turėtų būti užtikrintas eksporto grąžinamųjų išmokų nustatymo metu kontroliuojant išmokas pagal taisykles, susijusias su EŽŪGF. Kontrolę galima palengvinti iš anksto privalomai nustačius eksporto grąžinamąsias išmokas ir kartu sudarius galimybę diferencijuotų grąžinamųjų išmokų atveju pakeisti nurodytą paskirties vietą teritorijoje, kuriai taikoma bendra eksporto grąžinamosios išmokos norma. Pakeitus paskirties vietą, turėtų būti mokama faktinei paskirties vietai taikoma eksporto grąžinamoji išmoka, neviršijant pirminei paskirties vietai taikytino dydžio viršutinės ribos. 95. Kiekio apribojimų laikymąsi turėtų užtikrinti patikima ir veiksminga kontrolės sistema. Šiuo tikslu eksporto grąžinamosios išmokos turėtų būti skiriamos tik tada, jeigu yra išduota eksporto licencija. Eksporto grąžinamosios išmokos turėtų būti skiriamos laikantis esamų ribų, atsižvelgiant į atskirą kiekvieno atitinkamo produkto atvejį. Šios taisyklės išimtis leidžiama taikyti tik Sutarties I priede neišvardytiems perdirbtiems produktams, kuriems netaikomi kiekio apribojimai. Reikėtų numatyti nuo administravimo taisyklių griežto laikymosi leidžiančią nukrypti nuostatą tais atvejais, kai nėra tikėtina, jog eksportas, už kurį skiriamos eksporto grąžinamosios išmokos, viršys nustatytą kiekį. 96. Turėtų būti numatyta, kad eksporto grąžinamosios išmokos už gyvus galvijus skiriamos ir mokamos tik tada, jeigu laikomasi Bendrijos teisės aktų dėl gyvūnų gerovės ir ypač dėl gyvūnų apsaugos juos vežant. 97. Tam tikrais atvejais žemės ūkio produktams, kurie atitinka tam tikrus reikalavimus ir (arba) kainų sąlygas, gali būti taikoma speciali importo tvarka trečiosiose šalyse. Siekiant užtikrinti teisingą tokios sistemos taikymą, būtina, kad importuojančios trečiosios šalies ir Bendrijos valdžios institucijos bendradarbiautų administravimo srityje. Todėl prie tokių produktų turėtų būti pridėtas Bendrijoje išduotas sertifikatas. 98. Žydinčių gėlių svogūnėlių eksportas į trečiąsias šalis yra labai svarbus Bendrijai ekonominiu požiūriu. Tokio eksporto tęsimą ir vystymą gali garantuoti šios prekybos kainų stabilizavimas. Todėl reikėtų numatyti minimalias šių produktų eksporto kainas. 99. Pagal Sutarties 36 straipsnį su konkurencijos taisyklėmis susijusios Sutarties skyriaus nuostatos turi būti taikomos žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai tik tokiu mastu, kurį nustato Taryba pagal 37 straipsnio 2 ir 3 dalis, bei laikantis juose nustatytos tvarkos. Reglamentuose dėl bendro įvairių rinkų organizavimo su valstybės pagalba susijusios nuostatos buvo plačiai pripažintos taikytinomis. Be to, 2006 m. liepos 24 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1184/2006 dėl tam tikrų konkurencijos taisyklių taikymo žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai jais[43] pirmiausia buvo nustatytos įmonėms taikomos Sutarties taisyklės. Kadangi tikslas yra nustatyti vieną išsamų rinkos politikos taisyklių rinkinį, atitinkamas nuostatas reikėtų įtraukti į šį reglamentą. 100. Konkurencijos taisyklės, susijusios su Sutarties 81 straipsnyje nurodytais susitarimais, sprendimais ir veikla bei su piktnaudžiavimu dominuojančia padėtimi, turi būti taikomos žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai jais, jeigu tai netrukdo funkcionuoti nacionalinėms žemės ūkio rinkoms arba nekelia pavojaus bendrosios žemės ūkio politikos tikslams. 101. Ypatingas dėmesys turi būti skiriamas ūkininkų organizacijoms, kurių pagrindinis tikslas – bendra žemės ūkio produktų gamyba ir prekyba bei bendros infrastruktūros naudojimas, jeigu tokia bendra veikla neužkerta kelio konkurencijai arba nekelia pavojaus Sutarties 33 straipsnyje numatytiems tikslams. 102. Tam, kad nenukentėtų bendrosios žemės ūkio politikos plėtra, būtų užtikrintas teisinis tikrumas ir nebūtų diskriminuojamos atitinkamos įmonės, Komisijai turi būti suteikta išimtinė teisė – Teisingumo Teismui turint teisę peržiūrėti – nustatyti, ar Sutarties 81 straipsnyje nurodyti susitarimai, sprendimai ir veikla yra suderinami su BŽŪP tikslais. 103. Skiriant nacionalinę pagalbą kiltų pavojus tinkamam bendromis kainomis paremtos vienos bendros rinkos veikimui. Todėl Sutarties nuostatos dėl valstybės pagalbos paprastai turėtų būti taikomos produktams, kuriems taikomas šis reglamentas. Tam tikrais atvejais turėtų būti leidžiamos išimtys. Tačiau kai tokios išimtys taikomos, Komisijai turėtų būti suteikta galimybė sudaryti esamų, naujų ar pasiūlytų valstybės pagalbos rūšių sąrašą, pateikti valstybėms narėms atitinkamas pastabas ir pasiūlyti joms tinkamas priemones. 104. Suomijai ir Švedijai įstojus į ES galima skirti pagalbą už šiaurės elnių auginimą bei prekybą jais ir jų produktais, atsižvelgiant į ypatingą šios veiklos ekonominę padėtį. Be to, Suomija dėl specifinių savo klimato sąlygų gali skirti valstybės pagalbą už tam tikrus tik šioje valstybėje išaugintos sėklos ir javų sėklos kiekius, prieš tai gavusi Komisijos leidimą. Šias išimtis reikėtų taikyti ir toliau. 105. Valstybėse narėse, kuriose cukraus kvota ypač sumažinta, cukrinių runkelių augintojai susidurs su ypatingai didelėmis prisitaikymo problemomis. Tokiais atvejais pereinamojo laikotarpio Bendrijos paramos cukrinių runkelių augintojams [nustatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV antraštinės dalies 10f skyriuje] nepakaks visiems runkelių augintojų patiriamiems sunkumams įveikti. Todėl valstybėms narėms, sumažinusioms kvotą daugiau kaip 50 %, turėtų būti leidžiama suteikti valstybės pagalbą cukrinių runkelių augintojams pereinamojo laikotarpio Bendrijos pagalbos taikymo metu. Tam, kad valstybės narės suteikta valstybės pagalba neviršytų cukrinių runkelių augintojų poreikių, atitinkamos valstybės pagalbos bendra suma turėtų būti nustatoma ją patvirtinant Komisijai, išskyrus Italijos atveju, kur produktyviausių cukrinių runkelių augintojų maksimalus poreikis siekiant prisitaikyti prie rinkos sąlygų po reformos gali sudaryti 11 EUR už toną išaugintų cukrinių runkelių. Be to, dėl konkrečių problemų, kurių tikimasi Italijoje, turėtų būti numatytos priemonės, kurios leistų cukrinių runkelių augintojams tiesiogiai ar netiesiogiai pasinaudoti suteikta valstybės pagalba. 106. Suomijoje cukrinių runkelių auginimas priklauso nuo konkrečių geografinių ir klimato sąlygų, kurių neigiamas poveikis prisidės prie cukraus reformos bendro poveikio. Dėl šios priežasties turėtų būti numatyta galimybė leisti šiai valstybei narei nuolat skirti tinkamo dydžio valstybės pagalbą cukrinių runkelių gamintojams. 107. Atsižvelgiant į ypatingą padėtį Vokietijoje, kur valstybės parama dabar yra teikiama pagal Vokietijos alkoholio monopolio sąlygas daugeliui mažų alkoholio gamintojų, yra būtina ribotą laikotarpį leisti ir toliau skirti tokią pagalbą. Be to, svarbu nustatyti, kad pasibaigus tam laikotarpiui kartu su atitinkamais pasiūlymais turi būti pateiktas pranešimas apie tokios išimties funkcionavimą. 108. Jeigu valstybė narė nori savo teritorijoje remti pieno ir pieno produktų suvartojimą skatinančias priemones Bendrijoje, turėtų būti nustatyta galimybė nacionaliniu lygiu finansuoti tokias priemones skatinamuoju mokesčiu pieno gamintojams. 109. Siekiant atsižvelgti į galimą sausųjų pašarų gamybos vystymąsi, Komisija, remdamasi bendro sausųjų pašarų rinkos organizavimo įvertinimu, turėtų pateikti Tarybai šio sektoriaus ataskaitą iki 2008 m. rugsėjo 30 d. Prireikus prie šios ataskaitos turėtų būti pridėti atitinkami pasiūlymai. Be to, Komisija turėtų reguliariai atsiskaityti Europos Parlamentui ir Tarybai už bitininkystės sektoriuje taikomą pagalbos schemą. 110. Būtina turėti pakankamai informacijos apie apynių rinkos padėtį Bendrijoje ir jos vystymosi perspektyvas. Todėl reikėtų numatyti visų apynių produktų tiekimo Bendrijoje sutarčių registraciją. 111. Tam tikromis sąlygomis ir tam tikriems produktams reikėtų nustatyti priemones, kurių reikia imtis, kai atsiranda sutrikimų arba manoma, kad jų gali atsirasti dėl didelių vidaus rinkos kainų arba biržos ar pasaulinės rinkos kainų pokyčių. 112. Būtina nustatyti specifinių žemės ūkio kilmės etilo alkoholio priemonių sistemą, kad būtų galima rinkti ekonominius duomenis ir analizuoti statistinius duomenis siekiant stebėti rinką. Kadangi žemės ūkio kilmės etilo alkoholio rinka ir bendra etilo alkoholio rinka yra susijusios, todėl turi būti teikiama ir informacija apie ne žemės ūkio kilmės etilo alkoholio rinką. 113. Dėl įsipareigojimų taikant šį reglamentą valstybių narių patirtas išlaidas Bendrija turėtų finansuoti pagal Reglamentą (EB) Nr. 1290/2005. 114. Komisija turėtų būti įgaliota patvirtinti priemones, būtinas praktinėms problemoms spręsti skubiu atveju. 115. Kadangi bendra žemės ūkio produktų rinka nuolat vystosi, valstybės narės ir Komisija turėtų nuolat informuoti viena kitą apie svarbius įvykius. 116. Siekiant išvengti piktnaudžiavimo šiame reglamente nustatytomis privilegijomis, tokios privilegijos neturėtų būti suteikiamos arba turėtų būti panaikinamos tais atvejais, kai nustatoma, kad bet kurios iš jų gavimo sąlygos buvo sukurtos dirbtinai ir neatitinka šio reglamento tikslų. 117. Siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi šiame reglamente nustatytų prievolių reikalinga kontrolė, o tais atvejais, kai tokių prievolių nesilaikoma reikia skirti baudas. Todėl Komisiją reikėtų įgalioti nustatyti atitinkamas taisykles, įskaitant ir neteisėtų išmokų susigrąžinimo taisykles bei taisykles, pagal kurias valstybės narės privalo atsiskaityti. 118. Šiam reglamentui įgyvendinti reikalingos priemonės paprastai turėtų būti priimtos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką[44]. Tačiau atsižvelgiant į tam tikrus pagal šį reglamentą suteiktus įgaliojimus, kurie yra susiję su tikrąja Komisijos kompetencija, reikalauja skubių veiksmų arba yra tik administracinio pobūdžio, Komisija turėtų būti įgaliota veikti savo pačios iniciatyva. 119. Šiuo reglamentu Komisijai suteikiami įgaliojimai, kurie praeityje buvo perduodami patvirtinti Tarybai Sutarties 37 straipsnyje nustatyta balsavimo tvarka. Tokie Tarybos aktai turi galioti ir toliau, kol Komisija nepriims atitinkamų nuostatų, remdamasi jai šiuo reglamentu suteiktais įgaliojimais. Siekiant išvengti, kad tokiais atvejais Taryba ir Komisija priimtų paralelines nuostatas, Komisija turėtų būti įgaliota panaikinti tokius Tarybos aktus. 120. Kadangi atsirado įvairių bendro vyno bei šviežių ir perdirbtų vaisių ir daržovių rinkų organizavimo aspektų, šį bendrą rinkų organizavimą reikėtų iš dalies pakeisti. 121. Į šį reglamentą įtraukiamos nuostatos, susijusios su Sutartyje nustatytų konkurencijos taisyklių taikymu. Ligi šiol tos nuostatos buvo reglamentuojamos Reglamente (EB) Nr. 1184/2006. Šį reglamentą reikia iš dalies pakeisti, siekiant aiškiai išdėstyti, kad jo nuostatos taikomos Sutarties I priede išvardytiems produktams, kuriems netaikomas šis reglamentas. 122. Į šį reglamentą įtraukiami 2 ir 3 konstatuojamosios dalies punktuose išvardytuose reglamentuose išdėstyti aspektai, išskyrus išdėstytuosius reglamentuose (EB) Nr. 2200/96, (EB) Nr. 2201/96 ir (EB) Nr. 1493/1999. Be to, į šį reglamentą įtraukiami šių reglamentų aspektai: 123. Reglamentas (EEB) Nr. 2729/75; 124. 1976 m. kovo 25 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 707/76 dėl šilkverpių augintojų gamintojų grupių pripažinimo[45]; 125. 1977 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1055/77 dėl intervencinės agentūros supirktų produktų saugojimo ir judėjimo[46]; 126. 1979 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2931/79 dėl paramos teikimo žemės ūkio produktų, kuriems gali būti taikomas specialus importo režimas trečiojoje šalyje, eksportui[47] 127. Reglamentas (EEB) Nr. 1898/87; 128. Reglamentas (EEB) Nr. 3730/87; 129. 1990 m. vasario 12 d. Tarybos Reglamentas (EΕΒ) Nr. 386/90 dėl monitoringo, atliekamo eksportuojant žemės ūkio produktus, už kuriuos skiriamos grąžinamosios išmokos arba kitos sumos[48]; 130. 1990 m. gegužės 7 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1186/90, išplečiantis Bendrijos suaugusių galvijų skerdenų klasifikavimo skalės taikymo mastą[49]; 131. Reglamentas (EEB) Nr. 2204/90; 132. 1992 m. birželio 30 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2077/92 dėl tarpšakinių organizacijų ir susitarimų tabako sektoriuje[50]; 133. Reglamentas (EB) Nr. 2991/94; 134. Reglamentas (EB) Nr. 2597/97; 135. 1999 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2250/1999 dėl Naujosios Zelandijos kilmės sviesto tarifinės kvotos[51]; 136. Reglamentas (EB) Nr. 1788/2003; 137. 2006 m. liepos 24 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1183/2006, nustatantis Bendrijos suaugusių galvijų skerdenų klasifikavimo skalę[52]. 138. Todėl šie reglamentai turėtų būti panaikinti. Tačiau turėtų būti numatyta, kad nuo esamo bendro rinkų organizavimo prie šio reglamento galima pereiti tik prasidėjus atitinkamų produktų prekybos metams. Todėl atitinkami reglamentai turėtų būti taikomi toliau iki 2007–2008 prekybos metų pabaigos. Jeigu prekybos metų nustatyta nebuvo, šis reglamentas turėtų būti pradėtas taikyti 2008 m. sausio 1 d., todėl iki šios datos turėtų būti ir toliau taikomi atitinkami reglamentai dėl esamo bendro rinkų organizavimo. Šiuo reglamentu Komisijai pavesta priimti reglamentuose (EEB) Nr. 386/90, (EEB) Nr. 1186/90 ir (EB) Nr. 1183/2006 nagrinėtus klausimus. Komisijai turėtų būti skirta daugiau laiko nustatyti atitinkamas taisykles. Todėl pirmiau minėti reglamentai turi būti taikomi iki 2008 m. gruodžio 31 d. 139. Šie Tarybos aktai paseno ir turėtų būti panaikinti: 140. 1969 m. gruodžio 9 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2517/69, nustatantis tam tikras vaisių auginimo Bendrijoje pertvarkymo priemones[53]; 141. 1975 m. spalio 29 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2728/75 dėl pagalbos bulvių krakmolo gamybai bei prekybai ir bulvių, iš kurių gaminamas krakmolas, auginimui bei prekybai[54]; 142. 1980 m. birželio 5 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1358/80, nustatantis suaugusių galvijų orientacinę ir intervencinę kainas 1980–1981 prekybos metams bei įvedantis Bendrijos suaugusių galvijų skerdenų klasifikavimo skalę[55]; 143. 1987 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 4088/87, nustatantis tam tikrų Kipro, Izraelio ir Jordanijos kilmės gėlių importo lengvatinių muitų taikymo sąlygas[56]; 144. 1974 m. lapkričio 20 d. Tarybos sprendimas 74/583/EEB dėl cukraus judėjimo monitoringo[57]. 145. Pereinant nuo esamų taisyklių, nustatytų šiuo reglamentu keičiamuose reglamentuose, gali atsirasti problemų, kurios šiame reglamente nenagrinėjamos. Siekiant išspręsti tokius sunkumus, Komisijai turėtų būti suteikta galimybė patvirtinti pereinamojo laikotarpio priemones. 146. Paprastai šis reglamentas turėtų būti pradėtas taikyti 2008 m. sausio 1 d. Tačiau tam, kad naujosiomis nuostatomis nebūtų trikdomi tie einamieji prekybos metai, turėtų būti nustatytos tam tikros išimtys, susijusios su šio reglamento įsigaliojimo tam tikrų produktų atžvilgiu data, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I DALIS ĮŽANGINĖS NUOSTATOS 1straipsnis Taikymo sritis 1. Šiame reglamente nustatomas bendras šių sektorių produktų, nurodytų I priede, rinkų organizavimas: a) grūdų, I priedo I dalis (toliau – grūdų sektorius); b) ryžių, I priedo II dalis (toliau – ryžių sektorius); c) cukraus, I priedo III dalis (toliau – cukraus sektorius); d) sausųjų pašarų, I priedo IV dalis (toliau – sausųjų pašarų sektorius); e) sėklų, I priedo V dalis (toliau – sėklų sektorius); f) apynių, I priedo VI dalis (toliau – apynių sektorius); g) alyvuogių aliejaus ir valgomųjų alyvuogių, I priedo VII dalis (toliau – alyvuogių sektorius); h) linų ir kanapių, I priedo VIII dalis (toliau – linų ir kanapių sektorius); i) vaisių ir daržovių, I priedo IX dalis (toliau – vaisių ir daržovių sektorius); j) perdirbtų vaisių ir daržovių, I priedo X dalis (toliau – perdirbtų vaisių ir daržovių sektorius); k) bananų, I priedo XI dalis (toliau – bananų sektorius); l) vyno, I priedo XII dalis (toliau – vyno sektorius); ; m) gyvų augalų, I priedo XIII dalis (toliau – gyvų augalų sektorius); n) žaliavinio tabako, I priedo XIV dalis (toliau – žaliavinio tabako sektorius); o) galvijienos, I priedo XV dalis (toliau – galvijienos sektorius); p) pieno ir pieno produktų, I priedo XVI dalis (toliau – pieno ir pieno produktų sektorius); q) kiaulienos, I priedo XVII dalis (toliau – kiaulienos sektorius); r) avienos ir ožkienos, I priedo XVIII dalis (toliau – avienos ir ožkienos sektorius); s) kiaušinių, I priedo XIX dalis (toliau – kiaušinių sektorius); t) paukštienos, I priedo XX dalis (toliau – paukštienos sektorius); u) kitų produktų, I priedo XXI dalis. 2. Vaisių ir daržovių, perdirbtų vaisių ir daržovių bei vyno sektoriuose taikomos tik šios šio reglamento nuostatos: a) 3 ir 4 straipsniai; b) IV dalis; c) 183 straipsnis; d) 184 straipsnis; e) 185 straipsnis; f) 188 straipsnis ir 189 straipsnio 1 pastraipa; g) 195 straipsnio a punktas. 3. Šiuo reglamentu nustatomos specialiosios priemonės, taikomos toliau išvardytuose sektoriuose ir, jeigu taikoma, papildomai apibrėžtus II priede: a) žemės ūkio kilmės etilo alkoholio, II priedo I dalis (toliau – etilo alkoholio sektorius); b) bitininkystės produktų, II priedo II dalis (toliau – bitininkystės sektorius); c) šilkaverpių, II priedo III dalis (toliau – šilkaverpių sektorius). 2 straipsnis Apibrėžtys 1. Taikant šį reglamentą galioja su tam tikrais sektoriais susijusios apibrėžtys, išdėstytos III priede. 2. Šiame reglamente: a) „ūkininkas“ – tai ūkininkas, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 2 straipsnio a punkte; b) „mokėjimo agentūra“ – tai įstaiga arba įstaigos, kurias valstybės narės nustato remdamosi Reglamentu (EB) Nr. 1290/2005. 3 straipsnis Prekybos metai 1. Nustatomi tokie prekybos metai: a) nuo atitinkamų metų sausio 1 d. iki gruodžio 31 d. bananų sektoriuje; b) nuo balandžio 1 d. iki kitų metų kovo 31 d.: i) sausųjų pašarų sektoriuje, ii) šilkaverpių sektoriuje; c) nuo liepos 1 d. iki kitų metų birželio 30 d.: i) grūdų sektoriuje, ii) sėklų sektoriuje, iii) alyvuogių sektoriuje, iv) linų ir kanapių sektoriuje, v) pieno ir pieno produktų sektoriuje; d) nuo rugpjūčio 1 d. iki kitų metų liepos 31 d. vyno sektoriuje; e) nuo rugsėjo 1 d. iki kitų metų rugpjūčio 31 d. ryžių sektoriuje; f) nuo spalio 1 d. iki kitų metų rugsėjo 30 d. cukraus sektoriuje. 2. Jeigu reikia, prekybos metus vaisių ir daržovių bei perdirbtų vaisių ir daržovių sektoriuose nustato Komisija. 4 straipsnis Įgyvendinimo taisyklės Komisija gali priimti išsamias 2 ir 3 straipsnių taikymo taisykles, ypač susijusias su perskaičiavimo kursų, taikomų įvairiais ryžių perdirbimo etapais, perdirbimo išlaidų ir šalutinių produktų vertės nustatymu. Komisija gali iš dalies keisti III priedo I dalyje išdėstytą ryžių apibrėžtį ir to priedo II dalies 12 punkte išdėstytą AKR ir (arba) Indijos kilmės cukraus apibrėžtį. II DALISVIDAUS RINKA I ANTRAŠTINĖ DALIS RINKOS INTERVENCIJA I SKYRIUS VALSTYBėS INTERVENCIJA IR PRIVATUS SAUGOJIMAS I SKIRSNIS BENDROSIOS NUOSTATOS 5 STRAIPSNIS Taikymo sritis 1. Šiame skyriuje nustatomos taisyklės, susijusios su, jeigu taikoma, valstybės intervenciniu supirkimu ir pagalbos už privatų saugojimą skyrimu šiuose sektoriuose: a) grūdų; b) ryžių; c) cukraus; d) alyvuogių; e) galvijienos; f) pieno ir pieno produktų; g) kiaulienos; h) avienos ir ožkienos; 2. Šio skyriaus sąvokos apibrėžiamos taip: a) „grūdai“ – tai Bendrijoje išauginti grūdai; b) „pienas“ – tai Bendrijoje pagamintas karvės pienas; c) „nugriebtas pienas“ – tai nugriebtas pienas, gautas tiesiogiai ir tik iš Bendrijoje pagaminto karvių pieno; d) „grietinėlė“ – tai tiesiogiai ir tik iš pieno gauta grietinėlė. 6 straipsnis Bendrijos kilmė Nepažeidžiant 5 straipsnio 2 dalies nuostatų taikant valstybės intervenciją galima supirkti tik Bendrijos kilmės produktus, o pagalbą galima skirti tik už Bendrijos kilmės produktų privatų saugojimą. 7 straipsnis Referencinės kainos 1. 5 straipsnio 1 dalyje nurodytiems produktams, kuriems taikomos intervencijos priemonės, turi būti nustatytos tokios referencinės kainos: a) grūdų sektoriuje: 101,31 EUR už toną; ši suma kas mėnesį didinama taip: - lapkritį: 0,46 EUR už toną, - gruodį: 0,92 EUR už toną, - sausį: 1,38 EUR už toną, - vasarį: 1,84 EUR už toną, - kovą: 2,30 EUR už toną, - balandį: 2,76 EUR už toną, - gegužę: 3,22 EUR už toną, - birželį: 3,22 EUR už toną. Birželio mėn. galiojanti kukurūzų ir grūdinio sorgo kaina galioja ir tų pačių metų liepos, rugpjūčio ir rugsėjo mėn.; b) standartinės kokybės, kaip apibrėžė Komisija, žaliavinių ryžių kaina nustatoma 150 EUR už toną, atsižvelgiant į rinkos ir prekybos aplinką ir bet kokius svarbius jos pokyčius, ypač į prekinę kokybę ir derliaus savybes bei drėgmės kiekį. c) cukraus sektoriuje: i) baltojo cukraus: - 541,5 EUR už toną 2008–2009 prekybos metais, - 404,4 EUR už toną nuo 2009–2010 prekybos metų; ii) žaliavinio cukraus: - 448,8 EUR už toną 2008–2009 prekybos metais, - 335,2 EUR už toną nuo 2009–2010 prekybos metų; i ir ii papunkčiuose nurodytos referencinės kainos taikomos standartinės kokybės, kaip apibrėžė Komisija, iš fabriko tiekiamam nefasuotam cukrui, atsižvelgiant į rinkos ir prekybos aplinką ir bet kokius svarbius jos pokyčius, ypač prekines baltojo cukraus kokybės savybes ir žaliavinio cukraus baltojo cukraus išeigą; d) galvijienos sektoriuje standartinės kokybės, kaip apibrėžė Komisija Bendrijos skerdenų klasifikavimo skalėje pagal 39 straipsnio 1 dalies a punktą, jaučių skerdenų kaina nustatoma 2 224 EUR už toną; e) pieno ir pieno produktų sektoriuje: i) sviesto 246,39 EUR už 100 kg, ii) nugriebto pieno miltelių 174,69 EUR už 100 kg; f) kiaulienos sektoriuje standartinės kokybės, kaip apibrėžė Komisija Bendrijos skerdenų klasifikavimo skalėje pagal 39 straipsnio 1 dalies b punktą, kiaulių skerdenų kaina nustatoma 1509,39 EUR už toną. 2. Taryba, laikydamasi Sutarties 37 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos, gali keisti šio straipsnio 1 pastraipoje nustatytas referencines kainas, atsižvelgdama į gamybos ir rinkų pokyčius. 8 straipsnis Pranešimas apie cukraus rinkos kainas Komisija įveda cukraus rinkos kainų informacinę sistemą, įskaitant kainos lygių cukraus rinkoje skelbimo sistemą. Ši sistema grindžiama informacija, kurią teikia baltąjį cukrų gaminančios įmonės ar kiti cukraus verslu užsiimantys ekonominių operacijų vykdytojai. Ši informacija yra konfidenciali. Komisija užtikrina, kad skelbiant informaciją nebūtų sudaroma galimybių nustatyti konkrečių įmonių ar ekonominių operacijų vykdytojų kainas. II SKIRSNISVALSTYBĖS INTERVENCIJA I POSKIRSNISBENDROSIOS NUOSTATOS 9 straipsnis Produktai, kuriems taikytina valstybės intervencija Valstybės intervencija taikoma šiems produktams, jeigu jie atitinka šiame skirsnyje nustatytas sąlygas ir kitus reikalavimus bei sąlygas, kuriuos turi nustatyti Komisija pagal 40 straipsnį: a) paprastiesiems kviečiams, kietiesiems kviečiams, miežiams, kukurūzams ir sorgui; b) žaliaviniams ryžiams; c) bet kokios rūšies baltajam ar žaliavimiam cukrui, jeigu tas cukrus buvo gaminamas pagal kvotą ir yra pagamintas iš Bendrijoje išaugintų cukrinių runkelių arba cukranendrių; d) šviežiai arba atšaldytai galvijienai, kurios klasifikaciniai KN kodai 0201 10 00 ir 0201 20 20– 0201 20 50; e) sviestui, pagamintam patvirtintoje Bendrijos įmonėje tiesiogiai ir tik iš pasterizuotos grietinėlės, kurio sviesto riebalų kiekis ne mažesnis kaip 82 % masės, o vandens kiekis ne didesnis kaip 16 % masės; f) aukščiausios kokybės nugriebto pieno milteliams, gautiems purškimo būdu, tiesiogiai ir tik iš nugriebto pieno pagamintiems patvirtintoje Bendrijos įmonėje, kurių baltymų kiekis ne mažesnis kaip 35,6 % sausosios medžiagos, iš kurios pašalinti riebalai, masės. II POSKIRSNISSUPIRKIMO PRADžIA IR JO SUSTABDYMAS 10 straipsnis Grūdai 1. Valstybės intervencija grūdų produktams pradedama taikyti: a) nuo rugpjūčio 1 d. iki balandžio 30 d. – Graikijai, Ispanijai, Italijai ir Portugalijai; b) nuo gruodžio 1 d. iki birželio 30 d – Švedijai; c) nuo lapkričio 1 d. iki gegužės 31 d. – kitoms valstybėms narėms. 2. Tuo atveju, kai dėl Švedijai nustatyto intervencinio laikotarpio tokie grūdų produktai nukreipiami iš kitų valstybių narių į intervenciją Švedijoje, Komisija priima priemones padėčiai ištaisyti. 11 straipsnis Ryžiai Valstybės intervencijos žaliaviniams ryžiams pradžia – nuo balandžio 1 d. iki liepos 31 d. Tačiau taikant valstybės intervenciją superkama ne daugiau kaip 75 000 tonų per kiekvieną laikotarpį. 12 straipsnis Cukrus 1. Valstybės intervencijos cukrui pradžia – 2008–2009 ir 2009–2010 prekybos metai. Tačiau taikant valstybės intervenciją superkama ne daugiau kaip 600 000 baltuoju cukrumi išreikštų tonų per kiekvieną laikotarpį. 2. Laikantis 1 dalies nuostatų prekybos metais saugomam cukrui negali būti taikomos jokios kitos 29, 49 arba 60 straipsniuose nurodytos saugojimo priemonės. 13 straipsnis Galvijiena 1. Komisija pradeda taikyti valstybės intervenciją galvijienai, jeigu dvi savaites iš eilės valstybėje narėje arba jos regione vidutinė rinkos kaina, užregistruota pagal 39 straipsnio 1 dalies a punkte nustatytą Bendrijos skalę, yra mažesnė kaip 1 560 EUR už toną. 2. Komisija sustabdo valstybės intervenciją, jeigu ne mažiau kaip savaitę nesilaikoma 1 dalyje nurodyto reikalavimo. 14 straipsnis Sviestas 1. Jeigu dvi savaites iš eilės sviesto rinkos kainos vienoje arba daugiau valstybių narių sudaro mažiau kaip 92 % referencinės kainos, Komisija atitinkamoje (-ose) valstybėje (-ėse) narėje (-ėse) pradeda taikyti valstybės intervenciją sviestui nuo bet kurių metų kovo 1 d. iki rugpjūčio 31 d. 2. Jeigu dvi savaites iš eilės sviesto rinkos kainos atitinkamoje (-ose) valstybėje (-ėse) narėje (-ėse) sudaro 92 % referencinės kainos ar daugiau, Komisija sustabdo valstybės intervencinį supirkimą. Be to, jeigu intervencijai pasiūlyti kiekiai pirmoje pastraipoje nurodytu laikotarpiu viršija 30 000 tonų, Komisija gali sustabdyti valstybės intervencinį supirkimą. Tokiu atveju supirkimas gali būti vykdomas konkurso tvarka pagal specifikacijas, kurias turi nustatyti Komisija. 3. Komisija nustato išsamias sviesto rinkos kainų nustatymo taisykles. 15 straipsnis Nugriebto pieno milteliai Valstybės intervencijos nugriebto pieno milteliams pradžia – nuo kovo 1 d. iki rugsėjo 31 d. Tačiau komisija gali sustabdyti valstybės intervenciją, kai tik tuo laikotarpiu intervencijai pasiūlyti kiekiai viršija 109 000 tonų. Tokiu atveju supirkimas gali būti vykdomas konkurso tvarka pagal specifikacijas, kurias turi nustatyti Komisija. III POSKIRSNISINTERVENCINė KAINA 16 straipsnis Grūdai Grūdų supirkimo intervencinė kaina turi būti lygi referencinei kainai. Tačiau, jeigu mokėjimo agentūrai pasiūlytų produktų kokybė skiriasi nuo standartinės kokybės, intervencinė kaina turi būti koreguojama, t. y. didinama arba mažinama. 17 straipsnis Ryžiai Ryžių supirkimo intervencinė kaina turi būti lygi referencinei kainai. Tačiau, jeigu mokėjimo agentūrai pasiūlytų produktų kokybė skiriasi nuo standartinės kokybės, intervencinė kaina turi būti koreguojama, t. y. didinama arba mažinama. Be to, kainų didinimą ir mažinimą gali nustatyti Komisija, kad užtikrintų, jog gamyba būtų orientuojama į tam tikras jos rūšis. 18 straipsnis Cukrus Cukrus superkamas kaina, kuri sudaro 80 % referencinės kainos, nustatytos prekybos metams, kurie eina po prekybos metų, kuriais pateikiamas pasiūlymas. Tačiau, jeigu mokėjimo agentūrai pasiūlyto cukraus kokybė skiriasi nuo standartinės kokybės, nurodytos 7 straipsnio 1 dalies c punkte, kuriam yra nustatyta referencinė kaina, intervencinė kaina yra atitinkamai didinama arba mažinama. 19 straipsnis Galvijiena 1. Galvijienos intervencines kainas ir intervenciniam supirkimui skirtus kiekius konkurso tvarka nustato Komisija. Esant ypatingoms aplinkybėms jos gali būti nustatomos kiekvienai valstybei narei arba jos regionui, remiantis užregistruotomis vidutinėmis rinkos kainomis. 2. Gali būti priimamos tik tokios siūlomos kainos, kurios yra lygios arba mažesnės už vidutinę rinkos kainą, užregistruotą valstybėje narėje arba jos regione, ir padidintos suma, kurią turi nustatyti Komisija, remdamasi objektyviais kriterijais. 20 straipsnis Sviestas Nepažeidžiant intervencinių kainų nustatymo konkurso tvarka 14 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje nurodytu atveju, sviesto supirkimo kaina sudaro 90 % referencinės kainos. 21 straipsnis Nugriebto pieno milteliai Nepažeidžiant intervencinių kainų nustatymo konkurso tvarka 15 straipsnio antroje pastraipoje nurodytu atveju, nugriebto pieno miltelių intervencinė supirkimo kaina turi būti lygi referencinei kainai. Tačiau, jeigu faktinis baltymų kiekis yra mažesnis nei 9 straipsnio f punkte nustatytas mažiausias baltymų kiekis, sudarantis 35,6 % sausosios medžiagos, iš kurios pašalinti riebalai, masės, bet ne mažesnis kaip 31,4 % sausosios medžiagos, iš kurios pašalinti riebalai, masės, intervencinė kaina turi būti lygi referencinei kainai, atėmus 1,75 % už kiekvieną procentinį punktą, kuriuo baltymų kiekis yra mažesnis kaip 35,6 %. IV POSKIRSNISTAIKANT INTERVENCIJą SUPIRKTų PRODUKTų REALIZAVIMAS 22 straipsnis Bendrieji principai Taikant valstybės intervenciją supirkti produktai realizuojami taip, kad būtų išvengta rinkos sutrikimų, būtų užtikrintos vienodos galimybės įsigyti produktų ir lygios pirkėjų teisės. 23 straipsnis Cukraus realizavimas Taikant valstybės intervenciją supirktą cukrų intervencijos agentūros gali parduoti tik kaina, kuri yra didesnė už referencinę kainą, nustatytą prekybos metams, kuriais vykdoma prekyba. Tačiau Komisija, laikydamasi įsipareigojimų pagal susitarimus, sudarytus pagal Sutarties 300 straipsnį, gali nuspręsti, kad mokėjimo agentūros gali: a) parduoti cukrų pirmoje pastraipoje nurodyta intervencine arba žemesne kaina, jei cukrus yra skirtas: i) naudoti pašarams ii) arba eksportuoti toliau jo neperdirbant arba perdirbus į Sutarties I priede išvardytus produktus arba šio reglamento XVII priedo III dalyje nurodytas prekes. b) suteikti galimybę atitinkamos valstybės narės pripažintoms labdaros organizacijoms arba, jeigu valstybė narė nepripažįsta, Komisijos pripažintoms labdaros organizacijoms įsigyti mokėjimo agentūrų turimą neperdirbtą cukrų, skirtą vartoti maistui Bendrijos vidaus rinkoje, mažesne nei referencinė kaina arba nemokamai, kurį jos paskirstytų tiekdamos individualią skubią pagalbą. 24 straipsnis Paskirstymas labiausiai nepasiturintiems asmenims Bendrijoje 1. Produktai iš intervencinių atsargų tiekiami tam tikroms paskirtoms organizacijoms, kurios pagal metinį planą paskirstytų maistą labiausiai nepasiturintiems asmenims Bendrijoje. Skirstoma: a) nemokamai b) arba kaina, kuri jokiu būdu negali viršyti tos, kuri pagrįsta paskirtų organizacijų įgyvendinant šią akciją patirtomis išlaidomis. 2. Produktas gali būti kaupiamas Bendrijos rinkoje, jeigu: a) įgyvendinant 1 dalyje minimą metinį planą šio produkto laikinai nėra Bendrijos intervencinėse atsargose tiek, kiek reikia, kad vienoje arba daugiau valstybių narių planas būtų įgyvendintas, b) arba planas būtų įgyvendinamas valstybėms narėms keičiantis nedideliais intervencinių produktų kiekiais, kuriuos intervencinėse atsargose turi ne ta valstybė narė, kuriai ar kurioms to produkto reikia. 3. Atitinkamos valstybės narės skiria 1 dalyje minimą organizaciją ir kasmet laiku praneša Komisijai apie tai, kad nori taikyti šią schemą. 4. 1 ir 2 dalyje minimi produktai paskirtoms organizacijoms perduodami nemokamai. Apskaitinė tokių produktų vertė yra lygi intervencinei kainai, kuri prireikus koreguojama koeficientais atsižvelgiant į kokybės skirtumus. 5. Nepažeidžiant 183 straipsnio nuostatų pagal šio straipsnio 1 ir 2 dalis tiekiami produktai yra finansuojami iš Europos Bendrijų biudžeto atitinkamos EŽŪOGF biudžeto eilutės asignavimų. Taip pat gali būti numatyta, kad šiuo finansavimu būtų dengiamos produktų iš intervencijos centrų išvežimo išlaidos ir paskirtų organizacijų administracinės išlaidos, patiriamos įgyvendinant šiame straipsnyje apibrėžtą schemą, išskyrus bet kurias išlaidas, kurias galėtų patirti naudos gavėjai taikant 1 ir 2 dalis. III SKIRSNISPRIVATUS SAUGOJIMAS I POSKIRSNISPRIVALOMOJI PAGALBA 25 straipsnis Pagalbos skyrimo reikalavimus atitinkantys produktai Pagalba skiriama už privatų šių produktų saugojimą, jeigu jie atitinka šiame skirsnyje nustatytas sąlygas ir kitus reikalavimus bei sąlygas, kuriuos turi nustatyti Komisija pagal 40 straipsnį: a) sviesto: i) grietinėlės, ii) nesūdyto sviesto, pagaminto patvirtintoje Bendrijos įmonėje iš grietinėlės arba pieno, kurio sviesto riebalų kiekis ne mažesnis kaip 82 % masės, o vandens kiekis ne didesnis kaip 16 % masės, iii) sūdyto sviesto, pagaminto patvirtintoje Bendrijos įmonėje iš grietinėlės arba pieno, kurio sviesto riebalų kiekis ne mažesnis kaip 80 % masės, vandens kiekis ne didesnis kaip 16 % masės, o druskos kiekis ne didesnis kaip 2 % masės; b) sūrio: i) ne mažiau kaip devynių mėnesių sūrio Grana Padano; ii) ne mažiau kaip penkiolikos mėnesių sūrio Parmigiano Reggiano; iii) ne mažiau kaip trijų mėnesių sūrio Provolone. 26 straipsnis Už sviestą skiriamos pagalbos sąlygos ir dydis Sviestas skirstomas į nacionalines kokybės klases, kurias turi nustatyti Komisija, ir atitinkamai ženklinamas. Pagalbos dydį nustato Komisija, atsižvelgdama į saugojimo išlaidas ir šviežio sviesto ir sviesto atsargų kainų tikėtinas tendencijas. Jei išvežant sviestą iš sandėlių rinkoje atsirado neigiamų pokyčių, nenumatytų įvežant į sandėlius, pagalba gali būti padidinta. 27 straipsnis Už sūrį skiriamos pagalbos sąlygos ir dydis Už sūrį skiriamos pagalbos sąlygas ir dydį nustato Komisija. Pagalbos dydis nustatomas atsižvelgiant į saugojimo išlaidas ir rinkos kainų tikėtinas tendencijas. Valstybės narės, kurioje šie sūriai yra gaminami ir gali būti ženklinami kilmės nuoroda, paskirta mokėjimo agentūra įgyvendina priemones, kurių imasi Komisija, vadovaudamasi pirma pastraipa. II POSKIRSNISNEPRIVALOMA PAGALBA 28 straipsnis Pagalbos skyrimo kriterijus atitinkantys produktai 1. Pagalba gali būti skiriama už privatų šių produktų saugojimą, jeigu jie atitinka šiame skirsnyje nustatytas sąlygas ir kitus reikalavimus bei sąlygas, kuriuos turi nustatyti Komisija pagal 40 straipsnį: a) baltasis cukrus; b) alyvuogių aliejaus; c) šviežios arba atšaldytos suaugusių galvijų mėsos skerdenų, skerdenų pusių, kompensuotų ketvirčių, priekinių ir užpakalinių ketvirčių pavidalu, klasifikuotų pagal Bendrijos skalę, priimtą pagal 39 straipsnio 1 dalies a punktą d) aukščiausios kokybės nugriebto pieno miltelių, tiesiogiai ir tik iš nugriebto pieno pagamintų patvirtintoje Bendrijos įmonėje; e) ilgo nokinimo sūrių bei iš avių ir (arba) ožkų pieno pagamintų sūrių, kurie turi būti brandinami ne mažiau kaip šešis mėnesius; f) kiaulienos; g) avienos ir ožkienos. Komisija gali iš dalies keisti pirmos pastraipos c punkte nurodytų produktų sąrašą, jeigu tai yra būtina dėl rinkoje susidariusios padėties. 2. Pirmoje pastraipoje nurodytą pagalbą už privatų saugojimą Komisija nustato iš anksto arba konkurso tvarka. 29 straipsnis Pagalbos už baltąjį cukrų skyrimo sąlygos 1. Jeigu užregistruota baltojo cukraus kaina Bendrijoje yra mažesnė už referencinę kainą atitinkamu laikotarpiu ir, atsižvelgus į rinkos padėtį, yra tikėtina, kad ji tokia liks, Komisija gali nuspręsti, kad įmonėms, kurioms yra paskirta cukraus kvota, gali būti suteikta pagalba už privatų baltojo cukraus saugojimą. 2. Laikantis 1 dalies nuostatų prekybos metais saugomam cukrui negali būti taikomos jokios kitos 12, 49 arba 60 straipsniuose nurodytos saugojimo priemonės. 30 straipsnis Pagalbos už alyvuogių aliejų skyrimo sąlygos Komisija gali nuspręsti įgalioti įstaigas, kurios siūlo pakankamas garantijas ir yra patvirtintos valstybių narių, sudaryti jų prekiaujamo alyvuogių aliejaus saugojimo sutartis, jeigu atsiranda rimtų rinkos sutrikimų tam tikruose Bendrijos regionuose; šios priemonės įgyvendinamos inter alia , jeigu atitinkamu laikotarpiu vidutinė rinkos kaina yra mažesnė nei: a) 1 779 EUR už toną aukščiausios kokybės pirmojo spaudimo alyvuogių aliejaus, b) arba 1 710 EUR už toną pirmojo spaudimo alyvuogių aliejaus, c) arba 1 524 EUR už toną klasikinio ( lampante ) aliejaus, kuriame laisvųjų rūgščių kiekis sudaro du laipsnius, šią sumą už kiekvieną papildomą rūgštingumo laipsnį mažinant 36,70 EUR už toną. 31 straipsnis Pagalbos už galvijienos produktus skyrimo sąlygos Jeigu vidutinė kaina Bendrijos rinkoje, užregistruota remiantis Bendrijos skale, priimta pagal 39 straipsnio 1 dalies a punktą, yra mažesnė kaip 103 % referencinės kainos ir tikėtina, kad ji tokia ir liks, Komisija gali nuspręsti skirti pagalbą už privatų saugojimą. 32 straipsnis Pagalbos už nugriebto pieno miltelius skyrimo sąlygos Komisija gali nuspręsti skirti pagalbą už privatų nugriebto pieno miltelių saugojimą, ypač jeigu kainų ir produktų atsargų tendencijos rodo, kad rinkos pusiausvyra yra labai sutrikusi, o šį sutrikimą galima būtų pašalinti arba sumažinti sezoniniu saugojimu. 33 straipsnis Pagalbos už sūrį skyrimo sąlygos 1. Jeigu sūrio produktų, nurodytų 28 straipsnio 1 dalies e punkte, kainų raida ir atsargų kiekis rodo, kad rinkos pusiausvyra yra labai sutrikusi, o šį sutrikimą galima pašalinti arba sumažinti sezoniniu saugojimu, Komisija gali nuspręsti skirti pagalbą už privatų saugojimą. 2. Jei pasibaigus saugojimo sutarčiai saugomų sūrių rinkos kainos yra didesnės nei tos, kurios buvo, kai buvo pasirašyta sutartis, Komisija gali nuspręsti atitinkamai koreguoti pagalbos dydį. 34 straipsnis Pagalbos už kiaulieną skyrimo sąlygos 1. Jeigu vidutinė kiaulių skerdenų kaina Bendrijos rinkoje, nustatyta pagal kainas, užregistruotas visų valstybių narių tipinėse rinkose ir apskaičiuotas pagal koeficientus, rodančius santykinį kiaulių bandos dydį kiekvienoje valstybėje narėje, yra mažesnė nei 103 % referencinės kainos, ir tikėtina, kad ji tokia ir liks, Komisija gali nuspręsti skirti pagalbą už privatų saugojimą. 2. Komisija sudaro 1 dalyje minimų tipinių rinkų sąrašą. 35 straipsnis Pagalbos už avieną ir ožkieną skyrimo sąlygos Komisija gali nuspręsti skirti pagalbą už privatų saugojimą, jeigu avienos ir ožkienos rinkose susiklosto sunki padėtis vienoje ar keliose iš šių kainų kotiravimo teritorijų: a) Didžiojoje Britanijoje; b) Šiaurės Airijoje; c) kiekvienoje iš kitų atskirų valstybių narių išskyrus Jungtinę Karalystę. IV SKIRSNISBENDROSIOS NUOSTATOS 36 STRAIPSNIS Su saugojimu susijusios taisyklės 1. Mokėjimo agentūros negali saugoti jų supirktų produktų už valstybės narės, kurios jurisdikcijai jos priklauso, teritorijos ribų, nebent Komisija joms yra davusi išankstinį leidimą. Šiame straipsnyje Belgijos ir Liuksemburgo teritorijos laikomos viena valstybe nare. 2. Leidimas suteikiamas, jeigu toks saugojimas yra tikrai būtinas ir atsižvelgiant į šiuos veiksnius: a) produktų saugojimo galimybes ir reikalavimus valstybėje narėje, kurios jurisdikcijai mokėjimo agentūra priklauso, ir kitose valstybėse narėse; b) bet kokias papildomas saugojimo išlaidas valstybėje narėje, kurios jurisdikcijai mokėjimo agentūra priklauso, ir vežimo išlaidas. 3. Leidimas produktus saugoti trečiojoje šalyje suteikiamas tik tuomet, jei remiantis šio straipsnio 2 dalyje išdėstytais kriterijais produktų saugojimas kitoje valstybėje narėje kelia didelių sunkumų. 4. 2 dalies a punkte minima informacija rengiama pasitarus su visomis valstybėmis narėmis. 5. Muitai ir kitos pagal bendrąją žemės ūkio politiką skirtinos ar mokėtinos sumos netaikomi produktams: a) vežamiems su leidimu, išduodamu pagal 1, 2 ir 3 dalis, b) arba perkeliamiems iš vienos mokėjimo agentūros į kitą. 6. Mokėjimo agentūros, kurios turi pagal 1, 2 ir 3 dalis išduotą leidimą, lieka atsakingos