18)

po 24 straipsnio įterpiamas šis ║ skyrius: „VIa SKYRIUS NACIONALINĖS REGULIAVIMO INSTITUCIJOS 24a straipsnis Reguliavimo institucijų paskyrimas ir nepriklausomumas 1. Kiekviena valstybė narė paskiria vieną nacionalinę reguliavimo instituciją. 2. Kiekviena valstybė narė garantuoja nacionalinės reguliavimo institucijos nepriklausomumą ir užtikrina, kad ji naudotųsi savo įgaliojimais nešališkai ir skaidriai. Šiuo tikslu valstybė narė užtikrina, kad nacionalinė reguliavimo institucija, vykdydama jai šia direktyva ir kitais atitinkamais teisės aktais pavestas reguliavimo užduotis, būtų teisiškai atskirta ir funkciniu atžvilgiu nepriklausoma nuo bet kokio kito viešojo ar privačiojo subjekto, o jos darbuotojai ir vadovai veiktų nepriklausomai nuo bet kokių rinkos interesų, taip pat nesiektų gauti ir neklausytų jokios vyriausybės arba kito viešojo ar privačiojo subjekto tiesioginių nurodymų, kai vykdo reguliavimo užduotis. 3. Kad apsaugotų nacionalinės reguliavimo institucijos nepriklausomumą, valstybės narės pirmiausia užtikrina, kad: a) nacionalinė reguliavimo institucija turėtų juridinio asmens statusą, būtų finansiškai nepriklausoma ir turėtų pakankamai žmogiškųjų ir finansinių išteklių savo pareigoms vykdyti; b) nacionalinės reguliavimo institucijos valdančiosios tarybos nariai būtų skiriami ne trumpesnei nei penkerių metų, bet ne ilgesnei kaip septynerių metų kadencijai, kurios negalima atnaujinti, o per pirmąją kadenciją šis laikotarpis pusei narių turi būti dveji su puse metų. Kadencijos metu nariai atleidžiami iš pareigų tik tuo atveju, jeigu jie nebeatitinka šiame straipsnyje nustatytų reikalavimų arba padaro sunkų nusižengimą pagal nacionalinę teisę , ir c) nacionalinės reguliavimo institucijos biudžeto poreikiams tenkinti naudojamos tiesioginės pajamos iš energijos rinkos operacijų. 24b straipsnis Nacionalinės reguliavimo institucijos politikos tikslai Vykdydama šioje direktyvoje nurodytas reguliavimo užduotis, nacionalinė reguliavimo institucija imasi visų pagrįstų priemonių, kad pasiektų šiuos tikslus: a) glaudžiai bendradarbiaujant su Komisija, Agentūra ir kitų valstybių narių nacionalinėmis reguliavimo institucijomis skatinti kurti konkurencingą, saugią ir aplinką tausojančią dujų vidaus rinką Bendrijoje ir veiksmingai atverti rinką visiems Bendrijos vartotojams ir tiekėjams, taip pat užtikrinti, kad energijos tiekimo tinklas veiktų veiksmingai ir patikimai, atsižvelgiant į ilgalaikius tikslus; b) siekiant a punkte nurodyto tikslo, plėtoti konkurencingas ir tinkamai veikiančias ▐ rinkas Bendrijoje; c) panaikinti bet kokius prekybos gamtinėmis dujomis tarp valstybių narių apribojimus, taip pat sukurti paklausą atitinkančius tinkamus tarpvalstybinio dujų perdavimo pajėgumus ir padidinti nacionalinių rinkų integraciją, siekiant palengvinti neribojamą gamtinių dujų perdavimą visoje Bendrijoje; d) užtikrinti, kad rentabiliausiu būdu būtų sukurtos į vartotojus orientuotos, saugios, patikimos ir veiksmingos tinklo sistemos, kurias naudojant būtų skatinamas ▐ sistemų tinkamumas, užtikrinamas energijos vartojimo efektyvumas ir didelių ir mažų atsinaujinančių energijos šaltinių (pvz., biodujos) integravimas bei paskirstyta gamyba tiek perdavimo, tiek paskirstymo tinkluose ; e) palengvinti prieigą prie tinklo, pirmiausia pašalinant kliūtis, dėl kurių nauji rinkos dalyviai ir energijos iš atsinaujinančių šaltinių gamintojai negali naudotis sistema; f) užtikrinti, kad tinklo operatoriams būtų sukurtos tinkamos paskatos tiek trumpuoju, tiek ilguoju laikotarpiu didinti tinklo veiksmingumą ir skatinti rinkos integraciją; g) užtikrinti naudą klientams , pasitelkus veiksmingą savo nacionalinių rinkų veikimą, ir kartu su konkurencijos institucijomis skatinti veiksmingą konkurenciją bei užtikrinti vartotojų apsaugą; h) prisidėti prie aukštų viešųjų paslaugų teikimo standartų gamtinių dujų sektoriuje, pažeidžiamų vartotojų apsaugos ir padėti užtikrinti A priede nurodytų vartotojų apsaugos priemonių veiksmingumą; i) suderinti apsikeitimo reikalingais duomenimis procesus. 24c straipsnis Nacionalinės reguliavimo institucijos pareigos ir įgaliojimai 1. Nacionalinės reguliavimo institucijos pareigos, kurias ji privalo atlikti, jei reikia, glaudžiai konsultuodamasi su kitomis susijusiomis Bendrijos ir nacionalinėmis institucijomis, perdavimo sistemos operatoriais ir kitomis rinkos suinteresuotomis šalimis, nepažeidžiant Bendrijos ir nacionalinių institucijų specialios kompetencijos : a) užtikrinti, kad perdavimo , paskirstymo sistemos operatoriai ir, jeigu reikia, atitinkami sistemų savininkai, taip pat visos gamtinių dujų įmonės vykdytų įsipareigojimus pagal šią direktyvą ir kitus susijusius Bendrijos teisės aktus, įskaitant tarpvalstybinio pobūdžio įsipareigojimus; b) tarpvalstybiniais klausimais bendradarbiauti su kitų valstybių narių nacionaline reguliavimo institucija ar institucijomis ir Agentūra , be kitų dalykų užtikrinant, kad esama pakankamų tarpusavio jungčių pajėgumų tarp perdavimo infrastruktūros objektų, laikantis veiksmingo bendro rinkos vertinimo ir dujų tiekimo saugumo kriterijų, nediskriminuojant skirtingų valstybių narių tiekėjų ; c) laikytis visų susijusių Komisijos ir Agentūros privalomų vykdyti sprendimų bei juos įgyvendinti; d) kasmet teikti veiklos ir pareigų vykdymo ataskaitą Komisijai, atitinkamoms valstybių narių valdžios institucijoms ir Agentūrai. Tokiose ataskaitose aprašomi veiksmai, kurių imtasi vykdant kiekvieną iš šiame straipsnyje išvardytų užduočių, ir gauti rezultatai; e) stebėti atitiktį atskyrimo reikalavimams pagal šią direktyvą arba kitus atitinkamus Bendrijos teisės aktus ir užtikrinti, kad būtų išvengta perdavimo, paskirstymo, laikymo, SGD ir tiekimo veiklos kryžminio subsidijavimo, taip pat užtikrinti, kad paskirstymo ir perdavimo tarifai būtų nustatyti gerokai anksčiau nei prasideda atitinkami jų taikymo laikotarpiai ; f) peržiūrėti ir savo metinėje ataskaitoje įvertinti perdavimo sistemos operatorių investavimo planus atsižvelgiant į tai, ar jie atitinka visos Europos 10 metų tinklo plėtros planą, nurodytą Reglamento (EB) Nr. 1775/2005 2c straipsnyje; perdavimo sistemos operatorių investicijų planuose užtikrinama, kad siekiant vykdyti paslaugos teikimo įsipareigojimus būtų pakankamai įgūdžių ir darbuotojų; už investicijų plano nesilaikymą baudžiama taikant proporcingas sankcijas perdavimo sistemos operatoriui, nustatytas vadovaujantis Agentūros parengtomis gairėmis; g) tvirtinti perdavimo sistemos operatorių metinius investicijų planus; h) prižiūrėti atitiktį tinklo saugumo bei patikimumo reikalavimams , nustatyti ar priimti paslaugų ir tiekimo kokybės standartus ir reikalavimus ir persvarstyti paslaugų ir tiekimo kokybės rezultatus , tinklo saugumo ir patikimumo taisykles; i) stebėti veiklos skaidrumo lygį ir užtikrinti, kad tinklo operatoriai laikytųsi skaidrumo įsipareigojimų; j) bendradarbiaujant su nacionalinėmis konkurencijos institucijomis stebėti rinkos atvėrimo ir konkurencijos didmeniniu bei mažmeniniu lygmeniu mastą, įskaitant gamtinių dujų biržas, namų ūkiams nustatytas kainas, tiekėją pakeitusių vartotojų procentą, nuo dujų tinklo atjungtų vartotojų procentą ir nustatyta forma teikiamus namų ūkio skundus, taip pat bendradarbiaujant su konkurencijos institucijomis stebėti bet kokį konkurencijos iškraipymą ar apribojimą ir teikti atitinkamoms konkurencijos institucijoms visą reikiamą informaciją ir pranešti joms apie visus atitinkamus atvejus; k) kontroliuoti ribojančios sutarčių praktikos atvejus, tarp jų išskirtines nuostatas, pagal kurias galima neleisti arba apriboti ne namų ūkio klientams galimybes sudaryti sutartis su daugiau nei vienu tiekėju ir, jei reikia, informuoti nacionalines konkurencijos institucijas apie tokios praktikos atvejus; l) visapusiškai laikydamosi atitinkamų Sutarties nuostatų, skatinti sudaryti ilgalaikes energijos vartotojų ir tiekėjų sutartis, kurios padėtų gerinti energijos gamybą ir paskirstymą bei tuo pat metu vartotojams sudarytų galimybes gauti atsiradusios naudos dalį, jei minėtosios sutartys gali prisidėti prie optimalių investicijų energetikos sektoriuje. m) stebėti, per kiek laiko perdavimo ir paskirstymo įmonės sujungia vamzdynus ir atlieka remonto darbus ir taikyti sankcijas, vadovaujantis Agentūros parengtomis gairėmis, jeigu jų trukmė yra ilgesnė be tinkamos priežasties ; n) stebėti, kaip laikomasi 19 straipsnyje nustatytų sąlygų, kuriomis suteikiama teisė naudotis saugyklų ║ ir kitomis papildomomis paslaugomis ▐; o) nepažeidžiant kitų nacionalinių reguliavimo institucijų kompetencijos užtikrinti aukštus viešųjų paslaugų teikimo standartus gamtinių dujų sektoriuje, pažeidžiamų vartotojų apsaugą ir A priede nurodytų vartotojų apsaugos priemonių veiksmingumą ir vykdymo užtikrinimą ; p) bent kartą per metus skelbti tiekimo tarifų atitikties 3 straipsnio reikalavimams rekomendacijas; šiose rekomendacijose reikiamas dėmesys skiriamas poveikiui, kuris daromas reguliuojamų kainų (didmeninių kainų ir galutinių naudotojų kainų) rinkos veikimui; q) užtikrinti veiksmingą ir vienodą galimybę naudotis vartotojų dujų suvartojimo duomenimis, įskaitant galimybę visiems rinkos dalyviams naudotis duomenimis apie kainą ir bet kokias susijusias išlaidas, lengvai suprantamos , suderintos tų duomenų formos naudojimą, tinkamą išankstinį mokėjimą, kuris pagrįstas iš tikrųjų suvartojamu dujų kiekiu, ir galimybę visiems klientams greitai naudotis tokiais duomenimis pagal A priedo h punktą; r) stebėti, kaip įgyvendinamos taisyklės, susijusios su perdavimo sistemos operatorių, paskirstymo sistemos operatorių, tiekėjų, vartotojų ir kitų rinkos dalyvių vaidmenimis bei pareigomis pagal Reglamento (EB) Nr. 1775/2005 8b straipsnį; s) nustatyti arba patvirtinti teisės naudotis tinklu tarifus ir skelbti metodologiją, kuri taikoma tarifams apskaičiuoti; t) užtikrinti, kad didmeninių kainų svyravimai būtų skaidrūs; u) prižiūrėti, kad būtų teisingai taikomi kriterijai, pagal kuriuos nustatoma, ar tam tikrai saugyklai taikoma 19 straipsnio 3 arba 4 dalis. ║ 2. Valstybės narės užtikrina, kad nacionalinėms reguliavimo institucijoms būtų suteikti įgaliojimai, kuriais naudodamosi jos galėtų veiksmingai ir operatyviai vykdyti 1 dalyje nurodytas pareigas. Siekiant šio tikslo, nacionalinė reguliavimo institucija, inter alia, turi bent šiuos įgaliojimus: a) priimti dujų įmonėms privalomus spendimus; b) bendradarbiaujant su nacionalinėmis konkurencijos institucijomis atlikti dujų rinkos veikimo tyrimus ir nuspręsti, ▐ kokių reikia imtis priemonių, įskaitant privalomo dujų pardavimo programas, kurios būtinos ir proporcingos veiksmingai konkurencijai skatinti ir tinkamam rinkos veikimui užtikrinti; c) reikalauti, kad gamtinių dujų įmonės pateiktų visą informaciją, būtiną jos užduotims atlikti; d) taikyti veiksmingas, tinkamas ir atgrasančias sankcijas gamtinių dujų įmonėms, kurios nevykdo šioje direktyvoje ar bet kokiu nacionalinės reguliavimo institucijos arba Agentūros sprendimu nustatytų įsipareigojimų, arba siūlyti kompetentingai institucijai taikyti tokias sankcijas ; be to, taikyti arba siūlyti taikyti pinigines baudas perdavimo sistemos operatoriui arba vertikalios integracijos įmonei, sudarančias iki 10 proc. perdavimo sistemos operatoriaus metinės apyvartos, jei jie nevykdo atitinkamų pagal šią direktyvą nustatytų įsipareigojimų ; e) turi tinkamas teises atlikti tyrimus ir reikiamus įgaliojimus rengti nurodymus, kaip spręsti ginčus pagal 8 ir 9 dalis; f) imtis tvirtinti 26 straipsnyje nurodytas apsaugos priemones. 3. Be pareigų ir įgaliojimų, suteiktų pagal 1 ir 2 dalį, jei perdavimo sistemos operatorius paskirtas pagal IVa skyrių, nacionalinei reguliavimo institucijai, inter alia, suteikiamos bent šios pareigos ir šie įgaliojimai: a) taikyti sankcijas, įskaitant pinigines baudas, pagal 2 dalies d punktą už diskriminuojamo pobūdžio veiklą vertikalios integracijos įmonės naudai; b) stebėti perdavimo sistemos operatoriaus ir vertikalios integracijos įmonės bendradarbiavimą siekiant užtikrinti, kad perdavimo sistemos operatorius vykdytų savo įsipareigojimus; c) vykdyti vertikalios integracijos įmonės ir perdavimo sistemos operatoriaus ginčų sprendimo institucijos funkcijas, kai bet kuri iš šalių pateikia skundą pagal 8 dalį; d) stebėti vertikalios integracijos įmonės ir perdavimo sistemos operatoriaus komercinius ir finansinius ryšius, įskaitant jų vienas kitam teikiamas paskolas; e) stebėti visus komercinius ir finansinius susitarimus, jei jie atitinka rinkos sąlygas; f) reikalauti, kad vertikalios integracijos įmonė pateiktų pagrindimą, kai už atitiktį atsakingas pareigūnas ją perspėja pagal 12g straipsnio 4 dalį. Šiame pagrindime visų pirma turi būti pateikti įrodymai, kad nebuvo diskriminuojamojo elgesio vertikalios integracijos įmonės naudai; g) atlikti patikrinimus vertikalios integracijos įmonės ir perdavimo sistemos operatoriaus patalpose; h) reikalauti iš perdavimo sistemos operatoriaus bet kokios reikiamos informacijos ir tiesiogiai susisiekti su jo darbuotojais; jei abejonės neišsklaidomos, šia teise jis gali naudotis ir vertikalios integracijos įmonėje bei jos antrinėse įmonėse; i) atlikti visus reikiamus perdavimo sistemos operatoriaus ir, jei abejonės neišsklaidomos, vertikalios integracijos įmonės ir jos antrinių įmonių patikrinimus; šiuo atveju galioja 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose (24), įgyvendinimo 20 straipsnio nuostatos; j) taikyti veiksmingas, tinkamas ir atgrasančias sankcijas perdavimo sistemos operatoriui ir (arba) vertikalios integracijos įmonei, kurie nevykdo šiuo straipsniu ar bet kokiu nacionalinės reguliavimo institucijos sprendimu nustatytų įsipareigojimų; šie įgaliojimai apima teisę: i) taikyti veiksmingas, tinkamas ir atgrasančias baudas, kurių dydis apskaičiuojamas pagal perdavimo sistemos operatoriaus ar vertikalios integracijos įmonės apyvartą; ii) priimti įsakus, įpareigojančius atitaisyti diskriminuojamo pobūdžio veiklą; iii) panaikinti ar bent apriboti perdavimo sistemos operatoriaus licenciją, jeigu jis pakartotinai pažeidžia šio straipsnio nuostatas, susijusias su tinklų atskyrimu. 4. Nacionalinės reguliavimo institucijos atsakingos už nuostatų ir sąlygų toliau nurodytose srityse nustatymą ar patvirtinimą prieš joms įsigaliojant: a) prijungimas prie nacionalinių tinklų ir teisė jais naudotis, įskaitant perdavimo bei paskirstymo tarifus ir jų apskaičiavimo metodologiją arba, kitaip tariant, perdavimo ir paskirstymo tarifų nustatymo ar tvirtinimo metodologija ir jos priežiūra , taip pat teisės naudotis SGD įrenginiais nuostatos, sąlygos ir tarifai, įskaitant jų apskaičiavimo metodologiją arba, kitaip tariant, tarifų už teisę naudotis SGD įrenginiais nustatymo ar tvirtinimo metodologija ir jos priežiūra . Šie tarifai turi atspindėti faktiškai patirtas išlaidas, jei tik tos išlaidos atitinka veiksmingai dirbančio ir struktūriškai panašaus operatoriaus išlaidas, ir turi būti skaidrūs. Jie turi būti tokie, kad juos taikant būtų sudarytos sąlygos investuoti į tinklus bei SGD įrenginius, o tomis investicijomis būtų užtikrintas tinklų ir SGD įrenginių perspektyvumas. Šiais tarifais nediskriminuojami nauji rinkos dalyviai; b) balansavimo paslaugų, kurios turėtų kuo labiau atspindėti išlaidas ir neturėtų įtakos pajamoms, ir kartu teiktų atitinkamas paskatas tinklo naudotojams siekti dujų sunaudojimo ir realizavimo pusiausvyros , teikimas. Jos turi būti teikiamos sąžiningai ir nediskriminuojančiai bei turi būti paremtos objektyviais kriterijais; c) teisė naudotis tarptautinėmis infrastruktūromis, įskaitant pajėgumų paskirstymo ir perkrovos valdymo procedūras. Reguliavimo institucijoms suteikiama teisė reikalauti, kad perdavimo sistemos operatoriai pakeistų šias nuostatas ir sąlygas. 5. Nustatydamos ar tvirtindamos tarifų apskaičiavimo sąlygas ar metodologiją ir balansavimo paslaugų nuostatas, nacionalinės reguliavimo institucijos užtikrina, kad tinklo operatoriams būtų sukurtos tinkamos paskatos tiek trumpuoju, tiek ilguoju laikotarpiu didinti efektyvumą, skatinti rinkos integraciją, užtikrinti tiekimo saugumą ir remti susijusią mokslinių tyrimų veiklą. 6. Nacionalinės reguliavimo institucijos vykdo perkrovos nacionaliniuose dujų perdavimo tinkluose valdymo priežiūrą . Perdavimo sistemos operatoriai nacionalinėms reguliavimo institucijoms tvirtinti teikia perkrovos valdymo procedūras, įskaitant pajėgumų paskirstymą. Nacionalinės reguliavimo institucijos gali reikalauti iš dalies pakeisti šias procedūras prieš jas patvirtindamos. 7. Nacionalinės reguliavimo institucijoms suteikiama teisė reikalauti, kad perdavimo, ▐ SGD ir paskirstymo sistemos operatoriai, prireikus, pakeistų nuostatas ir sąlygas, įskaitant šiame straipsnyje nurodytus tarifus, siekiant užtikrinti, kad jos būtų proporcingos ir taikomos nediskriminuojant. 8. Bet kuri šalis, nepatenkinta perdavimo, SGD, laikymo ar paskirstymo sistemos operatoriaus veiksmais, gali pateikti skundą nacionalinei reguliavimo institucijai, kuri, vykdydama ginčų sprendimo institucijos funkcijas, per du mėnesius nuo skundo gavimo dienos priima sprendimą. Kai nacionalinėms reguliavimo institucijoms reikia gauti daugiau informacijos, šį laikotarpį galima pratęsti dviem mėnesiais. Laikotarpį galima pratęsti, jei su tuo sutinka skundą padavusi šalis. Nacionalinės reguliavimo institucijos sprendimas yra privalomas, nebent (ir kol) jis panaikinamas apeliacine tvarka. 9. Bet kuri nukentėjusioji šalis, turinti teisę pateikti skundą, susijusį su pagal šį straipsnį priimtu sprendimu metodologijos, arba, kai nacionalinė reguliavimo institucija yra įpareigota konsultuotis – dėl pasiūlytų tarifų ir metodologijos, ne vėliau kaip per du mėnesius nuo sprendimo ar jo projekto paskelbimo dienos arba per trumpesnį valstybių narių nustatytą laikotarpį gali pateikti skundą, kad sprendimas būtų peržiūrėtas. Toks skundas nesustabdo sprendimo įgyvendinimo. 10. Valstybės narės sukuria tinkamus ir veiksmingus ▐ kontrolės ir skaidrumo mechanizmus, kad būtų išvengta piktnaudžiavimo dominuojančia padėtimi, ypač kai tai kenkia vartotojų interesams, ir bet kokio piktybiško elgesio. Nustatant šiuos mechanizmus, atsižvelgiama į Sutarties, ypač į jos 82 straipsnio, nuostatas. 11. Nacionalinės reguliavimo institucijos įsteigia nepriklausomas skundų nagrinėjimo tarnybas ir alternatyvias vartotojų teisių gynimo struktūras, pvz., energetikos ombudsmeną ar vartotojų instituciją. Šios tarnybos ar struktūros turi būti atsakingos už veiksmingą skundų nagrinėjimą ir atitikti pažangiausios patirties kriterijus. Nacionalinės reguliavimo institucijos nustato skundų nagrinėjimo standartus ir gaires gamintojams ir tinklo operatoriams. 12. Valstybės narės užtikrina, kad prieš atsakinguosius fizinius ar juridinius asmenis, nesilaikančius šia direktyva nustatytų konfidencialumo taisyklių, būtų imtasi atitinkamų priemonių, įskaitant patraukimą atsakomybėn administracine ir baudžiamąja tvarka pagal tų valstybių įstatymus. 13. 9 ir 10 dalyse minėti skundai nepažeidžia teisės apskųsti sprendimą apeliacine tvarka pagal Bendrijos ar nacionalinę teisę. 14. Nacionalinių reguliavimo institucijų priimti sprendimai turi būti visapusiškai pagrįsti ir paskelbti viešai, kad juos būtų galima patikrinti teisiškai. 15. Valstybės narės užtikrina, kad būtų parengti tinkami nacionaliniai mechanizmai, kuriuos taikant šalis, kurios atžvilgiu nacionalinė reguliavimo institucija priima sprendimą, turėtų teisę paduoti apeliaciją nacionalinei teisinei institucijai ar kitai nepriklausomai nacionalinei valdžios institucijai , nepriklausomai nuo suinteresuotųjų šalių ir nuo jokios vyriausybės . ▐ 24d straipsnis Tarpvalstybinių klausimų reguliavimo tvarka 1. Nacionalinės reguliavimo institucijos glaudžiai bendradarbiauja ir konsultuojasi tarpusavyje, taip pat teikia viena kitai ir Agentūrai visą informaciją, būtiną jų užduotims pagal šią direktyvą atlikti. Keičiantis informacija, informaciją gaunančioji institucija užtikrina tokį pat informacijos konfidencialumą kaip ir ją teikiančioji institucija. 2. Siekiant užtikrinti, kad regioninių dujų rinkų integracijos atsiradimą atspindėtų atitinkamos reguliavimo struktūros, susijusios nacionalinės reguliavimo institucijos, glaudžiai bendradarbiaudamos su Agentūra ir jos vadovaujamos, užtikrina, kad būtų vykdomi bent šie reguliavimo įsipareigojimai, susiję su jų regioninėmis rinkomis: a) bendradarbiavimas bent regiono mastu, siekiant skatinti rengti operatyvines priemones optimaliam tinklo valdymui užtikrinti, plėtoti bendras dujų biržas, tarpvalstybinių pajėgumų paskirstymo galimybes ir užtikrinti tinkamą sujungimo pajėgumo lygį regione ir tarp regionų , įskaitant naujų sujungimų panaudojimą, kad plėtotųsi veiksminga konkurencija ir didėtų tiekimo saugumas ; b) visų techninių ir veikimo rinkoje taisyklių, taikomų atitinkamų perdavimo sistemos operatoriams ir kitiems rinkos dalyviams, derinimas bent atitinkamo regiono lygiu; c) perkrovos valdymo taisyklių derinimas; d) taisyklių, kuriomis užtikrinama, kad dujų biržos (-ų) savininkai ir (arba) vadovai, kurie valdo atitinkamas susivienijimų regionines rinkas, būtų visiškai nepriklausomi nuo gamybos įrangos savininkų ir (arba) vadovų, priėmimas. Nacionalinės reguliavimo institucijos turi teisę sudaryti tarpusavio susitarimus, siekdamos skatinti bendradarbiavimą reguliavimo srityje, ir, prireikus, pirmojoje pastraipoje nurodyti veiksmai vykdomi glaudžiai bendradarbiaujant su kitomis susijusiomis nacionalinėmis institucijomis, nepažeidžiant jų konkrečios kompetencijos. 3. Dėl infrastruktūros, jungiančios bent dvi valstybes nares, reguliavimo tvarkos toliau nurodytais atvejais sprendimą priima Agentūra: a) jei Agentūra gauna bendrą kompetentingų nacionalinių reguliavimo institucijų prašymą, arba b) jei kompetentingos nacionalinės reguliavimo institucijos nesugeba susitarti dėl tinkamos reguliavimo tvarkos per šešis mėnesius po to, kai byla pateikiama paskutinei iš tų reguliavimo institucijų. ▐ 24e straipsnis Atitiktis gairėms 1. Komisija ar bet kokia nacionalinė reguliavimo institucija ║ gali prašyti, kad Agentūra pateiktų nuomonę, ar nacionalinės reguliavimo institucijos sprendimas atitinka gaires, nurodytas šioje direktyvoje arba Reglamente (EB) Nr. 1775/2005. 2. Agentūra per du mėnesius pateikia nuomonę Komisijai arba jos prašiusiai nacionalinei reguliavimo institucijai ║ir nagrinėjamą sprendimą priėmusiai reguliavimo institucijai. 3. Jei ginčijamą sprendimą priėmusi nacionalinė reguliavimo institucija neatsižvelgia į Agentūros nuomonę per keturis mėnesius nuo jos gavimo dienos, Agentūra apie tai praneša Komisijai. 4. Bet kokia nacionalinė reguliavimo institucija gali informuoti Komisiją, kai ji mano, kad nacionalinės reguliavimo institucijos priimtas sprendimas neatitinka šioje direktyvoje ar Reglamente (EB) Nr. 1775/2005 nurodytų gairių per du mėnesius nuo to sprendimo priėmimo dienos. 5. Jei Komisija nustato, kad kyla rimtų abejonių dėl nacionalinės reguliavimo institucijos sprendimo atitikties gairėms, nurodytoms šioje direktyvoje arba Reglamente (EB) Nr. 1775/2005, arba per du mėnesius nuo tada, kai jai pranešta apie tai, kad nesilaikyta Agentūros nuomonės pagal 3 dalį, ar nesilaikyta gairių pagal 4 dalį, arba savo iniciatyva per tris mėnesius nuo ginčijamo sprendimo priėmimo dienos, Komisija gali nuspręsti pradėti nagrinėjimo procedūrą. Tokiu atveju Komisija paprašo nacionalinės reguliavimo institucijos ir procedūros, vykdomos prieš nacionalinę reguliavimo instituciją, šalių pateikti pastabas. 6. Jei Komisija nusprendžia pradėti nagrinėjimo procedūrą, ║ per keturis mėnesius nuo tokio sprendimo dienos ji priima galutinį sprendimą a) neprieštarauti nacionalinės reguliavimo institucijos sprendimui, arba b) pareikalauti, kad atitinkama nacionalinė reguliavimo institucija iš dalies pakeistų arba atšauktų savo sprendimą, jei Komisija mano, kad gairių nesilaikoma. 7. Jei Komisija per atitinkamai 5 ir 6 dalyse nustatytus laikotarpius nenusprendžia pradėti nagrinėjimo procedūros arba nepriima galutinio sprendimo, laikoma, kad ji neprieštarauja nacionalinės reguliavimo institucijos sprendimui. 8. Nacionalinė reguliavimo institucija per du mėnesius įvykdo Komisijos reikalavimą pakeisti ar atšaukti savo sprendimą ir apie tai informuoja Komisiją. 9. Komisija priima gaires, kuriose pateikiama išsami informacija apie tvarką, kuria reikia vadovautis taikant šį straipsnį. Ši priemonė, kuria siekiama iš dalies pakeisti neesmines šios direktyvos nuostatas ją papildant, priimama taikant 30 straipsnio 3 dalyje nustatytą reguliavimo procedūrą su tikrinimu. 24f straipsnis Duomenų saugojimas 1. Valstybės narės reikalauja, kad tiekimo įmonės bent penkerius metus saugotų visų su didmeniniais vartotojais, perdavimo, laikymo ir SGD sistemų operatoriais sudarytų sandorių, susijusių su dujų tiekimo sutartimis ar dujų rinkos išvestinėmis finansinėmis priemonėmis, atitinkamus duomenis, kad su jais galėtų susipažinti kompetentingos institucijos, kad jos galėtų atlikti savo pareigas . 2. Šiuos duomenis gali sudaryti išsami informacija apie atitinkamų sandorių ypatybes, tokias kaip jų trukmė, vykdymo ir apmokėjimo taisyklės, kiekiai, vykdymo datos ir terminai, sandorių kainos ir atitinkamo didmeninio vartotojo identifikavimo būdas, taip pat nustatyta išsami informacija apie visas neįvykdytas dujų tiekimo sutartis ir dujų rinkos išvestines finansines priemones. 3. Nacionalinė reguliavimo institucija gali nuspręsti tam tikrus šios informacijos elementus pateikti rinkos dalyviams, su sąlyga, kad neskelbtina komercinė informacija apie atskirus rinkos dalyvius ar atskirus sandorius nebus atskleista. Ši dalis netaikoma informacijai apie finansines priemones, kurioms taikoma Direktyva 2004/39/EB. ▐ 4. Šio straipsnio nuostatomis 1 dalyje minėtų valdžios institucijų atžvilgiu nenustatoma papildomų įpareigojimų subjektams, kuriems taikoma Direktyva 2004/39/EB. 5. Jei 1 dalyje minėtoms institucijoms reikia susipažinti su subjektų, kuriems taikoma Direktyva 2004/39/EB, saugomais duomenimis, pagal šią direktyvą atsakingos valdžios institucijos pateikia 1 dalyje minėtoms institucijoms prašomus duomenis.