Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) Sąjungos vardu pasirašyti Protokolą, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas.

Be to, per Komisijos ir San Marino derybas buvo konsultuojamasi su ES valstybėmis narėmis ir joms teikiama informacija, be kita ko, dėl San Marino prašymo parengti bendrą deklaraciją (pirmiau apibūdintą ketvirtą deklaraciją) dėl jos santykių su ES. Komisija pranešė Europos Vadovų Tarybai apie derybų su San Marinu rezultatus per 2014 m. kovo ir gruodžio mėn. posėdžius.

Priėmus Taupymo pajamų apmokestinimo direktyvą (Tarybos direktyvą 2003/48/EB), siekdama ekonominės veiklos vykdytojams sudaryti vienodas sąlygas, Europos Sąjunga pasirašė susitarimus su Šveicarija, Andora, Lichtenšteinu, Monaku ir San Marinu, kuriuose buvo numatytos priemonės, lygiavertės nustatytoms direktyvoje. Be to, valstybės narės pasirašė susitarimus su Jungtinės Karalystės ir Nyderlandų priklausiniais.

EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2015 10 21 COM(2015) 519 final PRIEDAS prie Pasiūlymo dėl TARYBOS SPRENDIMO dėl Protokolo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir San Marino Respublikos susitarimas, numatantis priemones, lygiavertes nustatytoms Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo, pasirašymo Europos Sąjungos vardu



PRIEDAS prie Pasiūlymo dėl TARYBOS SPRENDIMO dėl Protokolo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir San Marino Respublikos susitarimas, numatantis priemones, lygiavertes nustatytoms Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo, pasirašymo Europos Sąjungos vardu Protokolas, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir San Marino Respublikos susitarimas, numatantis priemones, lygiavertes nustatytoms Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo EUROPOS SĄJUNGA (toliau – Sąjunga) ir SAN MARINO RESPUBLIKA (toliau – San Marinas), kiekviena toliau – Susitariančioji Šalis, o drauge – Susitariančiosios Šalys, siekdamos įgyvendinti EBPO automatinių finansinių sąskaitų informacijos mokesčių klausimais mainų standartą (toliau – visuotinis standartas), kai bendradarbiauja atsižvelgdamos į abiejų Susitariančiųjų Šalių teisėtus interesus; kadangi Susitariančiosios Šalys yra suinteresuotos gerinti savo santykius ir didinti tarpusavio bendradarbiavimą, kaip rodo neseniai pradėtos derybos dėl asociacijos susitarimo, numatant galimybę San Marinui prisijungti prie Europos Sąjungos vidaus rinkos ir naudotis jos keturiomis pagrindinėmis laisvėmis, bei bendradarbiavimą kitose srityse; kadangi Susitariančiosios Šalys palaiko ilgalaikius glaudžius santykius, susijusius su tarpusavio pagalba mokesčių srityje, ypač taikant priemones, lygiavertes nustatytoms Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo, ir pageidauja tuos santykius toliau plėtoti siekdamos geresnio tarptautinio mokestinių prievolių vykdymo; kadangi Susitariančiosios Šalys pageidauja sudaryti susitarimą dėl tarptautinio mokestinių prievolių vykdymo gerinimo, grindžiamo abipusiais automatiniais informacijos mainais, kuriems taikomas tam tikras konfidencialumas ir kitos apsaugos priemonės, įskaitant nuostatas, kuriomis ribojamas per tuos mainus gautos informacijos naudojimas; kadangi Europos bendrijos ir San Marino Respublikos susitarimo, numatančio priemones, lygiavertes nustatytoms Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo, prieš jį iš dalies keičiant šiuo Protokolu, 13 straipsnį, pagal kurį dabar numatyta pagal prašymą keistis informacija tik apie mokestinio sukčiavimo ir kitus panašius atvejus, reikėtų suderinti su EBPO skaidrumo ir informacijos mainų mokesčių klausimais standartu; kadangi 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo nustatomos specialios duomenų apsaugos Europos Sąjungoje taisyklės, kurios taip pat galioja informacijos mainams, kuriems taikomas Susitarimas, iš dalies pakeistas šiuo Protokolu; kadangi 1995 m. gegužės 23 d. įstatymu Nr. 70, kuriuo siekiama pertvarkyti 1983 m. kovo 1 d. įstatymą Nr. 27 dėl kompiuterizuotų asmens duomenų rinkimo, rengimo ir naudojimo, reglamentuojama asmens duomenų apsauga San Marine;

kadangi Europos Komisija iki šiol nepriėmė sprendimo pagal Direktyvos 95/46/EB 25 straipsnio 6 dalį, nes laiko, kad San Marinas yra šalis, kurioje užtikrintas tinkamas asmens duomenų apsaugos lygis; kadangi abi šalys įsipareigoja įgyvendinti specialias duomenų apsaugos priemones, įtrauktas į Susitarimą, iš dalies pakeistą šiuo Protokolu (įskaitant III priedą), ir jų laikytis; kadangi duomenis teikiančios finansų įstaigos, siunčiančiosios kompetentingos institucijos ir priimančiosios kompetentingos institucijos kaip duomenų valdytojos turėtų pagal Susitarimą, iš dalies pakeistą šiuo Protokolu, parengtą informaciją saugoti ne ilgiau, nei būtina Susitarimo tikslams pasiekti. Atsižvelgiant į valstybių narių ir San Marino teisės aktų skirtumus, ilgiausias saugojimo laikotarpis turėtų būti nustatytas įvertinus kiekvienos duomenų valdytojos nacionalinės teisės aktuose mokesčių srityje nustatytus apribojimus; kadangi duomenis teikiančios finansų įstaigos ir praneštinos sąskaitos pagal Susitarimą, iš dalies pakeistą šiuo Protokolu, yra skirstomos į kategorijas tam, kad mokesčių mokėtojai turėtų kuo mažiau galimybių išvengti, kad apie juos būtų pranešta, kai perkelia turtą į finansų įstaigas arba investuoja į finansinius produktus, kuriems netaikomas Susitarimas, iš dalies pakeistas šiuo protokolu. Tačiau tam tikros finansų įstaigos ir sąskaitos, kurios kelia mažą riziką, kad jomis bus pasinaudota siekiant išvengti mokesčių, į taikymo sritį neturėtų patekti. Susitarime apskritai neturėtų būti nustatytos ribinės vertės, nes jas galima lengvai apeiti sąskaitas išskirstant po skirtingas finansų įstaigas. Finansinė informacija, kurią reikia pranešti ir kuria reikia keistis, turėtų būti susijusi ne tik su visomis atitinkamomis pajamomis (palūkanomis, dividendais ir panašių rūšių pajamomis), bet ir su sąskaitų likučiais bei pardavimo pajamomis iš finansinio turto, siekiant apimti situacijas, kai mokesčių mokėtojas nori paslėpti kapitalą, kuris pats yra pajamos arba turtas, kuriems taikomi mokesčiai nuslėpti. Todėl tvarkyti informaciją pagal Susitarimą, iš dalies pakeistą šiuo Protokolu, yra būtina ir proporcinga, kad valstybių narių ir San Marino mokesčių administratoriai galėtų teisingai ir aiškiai nustatyti atitinkamus mokesčių mokėtojus ir galėtų vykdyti savo mokesčių teisės aktus bei užtikrinti jų įgyvendinimą tarpvalstybiniais atvejais, įvertinti mokesčių slėpimo galimybę ir išvengti nereikalingų tolesnių tyrimų, SUSITARĖ: 1 straipsnis Europos bendrijos ir San Marino Respublikos susitarimas, numatantis priemones, lygiavertes nustatytoms Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo (toliau – Susitarimas), iš dalies keičiamas taip: (1) Pavadinimas pakeičiamas taip: „Europos Sąjungos ir San Marino Respublikos susitarimas dėl automatinių informacijos apie finansines sąskaitas mainų siekiant geresnio tarptautinio mokestinių prievolių vykdymo“. (2) 1–21 straipsniai pakeičiami taip: „1 straipsnis Apibrėžtys 1. Šiame Susitarime: a) Europos Sąjunga – Europos Sąjungos sutartimi įsteigta Sąjunga, apimanti teritorijas, kuriose taikoma Sutartis dėl Europos Sąjungos veikimo pagal pastarojoje Sutartyje nustatytas sąlygas; b) valstybė narė – Europos Sąjungos valstybė narė; c) San Marinas – San Marino Respublika; d) San Marino kompetentingos institucijos ir valstybių narių kompetentingos institucijos – IV priedo atitinkamai a punkte ir b–ac punktuose išvardytos institucijos. IV priedas yra neatsiejama šio Susitarimo dalis. IV priede pateiktas kompetentingų institucijų sąrašas gali būti iš dalies keičiamas paprastu San Marino pranešimu kitai Susitariančiajai Šaliai, jei keitimas susijęs su to priedo a punkte nurodyta institucija, ir paprastu Europos Sąjungos pranešimu, jei keitimas susijęs su to priedo b–ac punktuose nurodytomis institucijomis;

e) valstybės narės finansų įstaiga – i) finansų įstaiga, kuri yra valstybės narės rezidentė, išskyrus ne toje valstybėje narėje įsikūrusius tos finansų įstaigos filialus, ir ii) finansų įstaigos, kuri nėra tos valstybės narės rezidentė, filialas, įsikūręs toje valstybėje narėje; f) San Marino finansų įstaiga – i) finansų įstaiga, kuri yra San Marino rezidentė, išskyrus ne San Marine įsikūrusius tos finansų įstaigos filialus, ir ii) finansų įstaigos, kuri nėra San Marino rezidentė, filialas, įsikūręs San Marine; g) duomenis teikianti finansų įstaiga – priklausomai nuo konteksto tai valstybės narės arba San Marino finansų įstaiga, kuri nėra duomenų neteikianti finansų įstaiga; h) praneština sąskaita – priklausomai nuo konteksto tai valstybės narės arba San Marino praneština sąskaita, kuri pripažįstama kaip tokia atliekant išsamius patikrinimus, kurie toje valstybėje narėje arba San Marine vykdomi pagal I ir II priedus; i) valstybės narės praneština sąskaita – duomenis teikiančios San Marino finansų įstaigos tvarkoma finansinė sąskaita, kuri priklauso vienam ar keliems valstybės narės praneštiniems asmenims arba pasyviam nefinansiniam subjektui, kurio vienas ar keli kontroliuojantieji asmenys yra valstybės narės praneštini asmenys; j) San Marino praneština sąskaita – duomenis teikiančios valstybės narės finansų įstaigos tvarkoma finansinė sąskaita, kuri priklauso vienam ar keliems San Marino praneštiniems asmenims arba pasyviam nefinansiniam subjektui, kurio vienas ar keli kontroliuojantieji asmenys yra San Marino praneštini asmenys; k) valstybės narės asmuo – fizinis arba juridinis asmuo, kurį duomenis teikianti San Marino finansų įstaiga, atlikusi išsamius patikrinimus pagal I ir II priedus, pripažino valstybės narės rezidentu, arba mirusiojo, kuris buvo valstybės narės rezidentas, turto paveldėtojas; l) San Marino asmuo – fizinis arba juridinis asmuo, kurį duomenis teikianti valstybės narės finansų įstaiga, atlikusi išsamius patikrinimus pagal I ir II priedus, pripažino San Marino rezidentu, arba mirusiojo, kuris buvo San Marino rezidentas, turto paveldėtojas. 2. Šiame Susitarime neapibrėžti terminai yra vartojami ta reikšme, kuri atitinkamu metu apibrėžta i) valstybių narių atveju – Tarybos direktyvoje 2011/16/ES dėl administracinio bendradarbiavimo apmokestinimo srityje arba atitinkamais atvejais šį Susitarimą taikančios valstybės narės nacionalinėje teisėje, o ii) San Marino atveju – jos nacionalinėje teisėje ir sutampa su I ir II prieduose nustatyta reikšme. Visi nei šiame Susitarime, nei I, II arba III priede neapibrėžti terminai Susitarime yra vartojami bendrąja reikšme, kuri atitinkamu metu apibrėžta atitinkamos jurisdikcijos, kuri taiko šį Susitarimą, teisėje, t. y. i) valstybių narių atveju – Tarybos direktyvoje 2011/16/ES dėl administracinio bendradarbiavimo apmokestinimo srityje arba atitinkamais atvejais Susitarimą taikančios valstybės narės nacionalinėje teisėje, o ii) San Marino atveju – jos nacionalinėje teisėje, išskyrus atvejus, kai pagal kontekstą arba valstybės narės kompetentingos institucijos ir San Marino susitarimu tie terminai turi kitą bendrą reikšmę, kaip numatyta 7 straipsnyje (jei neprieštarauja nacionalinei teisei). Visos reikšmės, nurodytos taikytinuose atitinkamos jurisdikcijos (valstybės narės arba San Marino) mokesčių teisės aktuose turi viršenybę prieš termino reikšmę, nustatytą kituose tos jurisdikcijos teisės aktuose. 2 straipsnis Automatiniai informacijos apie praneštinas sąskaitas mainai 1. Pagal šio straipsnio nuostatas ir taikytinas duomenų teikimo ir išsamaus patikrinimo taisykles, atitinkančias I ir II prieduose, kurie yra neatsiejama šio Susitarimo dalis, išdėstytas taisykles, San Marino kompetentinga institucija su kiekvienos valstybės narės kompetentingomis institucijomis, o šios su San Marino kompetentinga institucija kasmet automatiškai keičiasi pagal šias taisykles gauta ir 2 dalyje nurodyta informacija. 2. Keičiamasi šia informacija apie kiekvieną San Marino praneštiną sąskaitą (valstybės narės atveju) ir kiekvieną valstybės narės praneštiną sąskaitą (San Marino atveju): a) kiekvieno praneštino asmens, kuris yra sąskaitos turėtojas, vardas, pavardė, adresas, mokesčių mokėtojo identifikavimo numeris (MMIN), gimimo data ir vieta (fizinio asmens atveju), o jei sąskaitos turėtojas yra subjektas, kuris atlikus išsamaus patikrinimo procedūras, atitinkančias I ir II prieduose išdėstytas taisykles, pripažintas turinčiu vieną ar kelis kontroliuojančiuosius asmenis, kurie yra praneštini asmenys, – tokio subjekto pavadinimas, adresas, MMIN ir kiekvieno praneštino asmens vardas, pavardė, adresas, MMIN ir gimimo data bei vieta; b) sąskaitos numeris (arba funkcinis ekvivalentas, jei sąskaita numerio neturi); c) duomenis teikiančios finansų įstaigos pavadinimas ir identifikavimo numeris (jei yra); d) sąskaitos likutis arba suma (įskaitant kaupiamąją arba išperkamąją sumą, kai tai susiję su kaupiamojo draudimo arba anuiteto sutartimi) atitinkamų kalendorinių metų ar kito atitinkamo ataskaitinio laikotarpio pabaigoje arba informacija apie sąskaitos uždarymą, jei per tuos metus ar laikotarpį sąskaita buvo uždaryta; e) pasaugos sąskaitos atveju:

i) visa bendra palūkanų suma, visa bendra dividendų suma ir visa bendra kitų pajamų, gautų už sąskaitoje turimas lėšas, suma, kiekvienu atveju įmokėta ar įskaityta į sąskaitą (arba jai priskirta) per kalendorinius metus arba kitą atitinkamą ataskaitinį laikotarpį, ir ii) visos bendros pajamos iš finansinio turto pardavimo ar išpirkimo, įmokėtos arba įskaitytos į sąskaitą per kalendorinius metus ar kitą atitinkamą ataskaitinį laikotarpį, kuriais duomenis teikianti finansų įstaiga veikė kaip saugotojas, brokeris, paskirtas asmuo ar kitoks sąskaitos turėtojo agentas; f) indėlio sąskaitos atveju – visa bendra palūkanų suma, įmokėta ar įskaityta į sąskaitą per kalendorinius metus arba kitą atitinkamą ataskaitinį laikotarpį, ir g) 2 dalies e arba f punkte nenurodytos sąskaitos atveju – visa bendra per kalendorinius metus arba kitą atitinkamą ataskaitinį laikotarpį sąskaitos turėtojui į sąskaitą įmokėta ar įskaityta suma, kurios atžvilgiu duomenis teikianti finansų įstaiga yra įsipareigojęs asmuo arba skolininkas, įskaitant bendrą išperkamųjų išmokų sąskaitos gavėjui sumą per kalendorinius metus arba kitą atitinkamą ataskaitinį laikotarpį. 3 straipsnis Automatinių informacijos mainų laikas ir būdas 1. Keičiantis 2 straipsnyje nurodyta informacija, su praneština sąskaita susijusių mokėjimų suma ir apibūdinimas gali būti nustatomi vadovaujantis jurisdikcijos (valstybės narės arba San Marino), kuri praneša informaciją, mokesčių teisės aktuose nustatytais principais. 2. Keičiantis 2 straipsnyje nurodyta informacija nurodoma valiuta, kuria išreikšta kiekviena atitinkama pranešama suma. 3. 2016 m. ir visais kitais vėlesniais metais 2 straipsnio 2 dalyje nurodyta informacija San Marinas ir visos valstybės narės, išskyrus Austriją, turi pasikeisti per devynis mėnesius nuo tų kalendorinių metų, su kuriais informacija susijusi, pabaigos. 2017 m. ir visais kitais vėlesniais metais informacija San Marinas ir Austrija turi pasikeisti per devynis mėnesius nuo tų kalendorinių metų, su kuriais informacija susijusi, pabaigos. Neatsižvelgiant į pirmą pastraipą, San Marino finansų įstaigos praneštiniems asmenims iš visų valstybių narių, įskaitant Austriją, taiko duomenų teikimo ir išsamaus patikrinimo taisykles, atitinkančias I ir II priedus, pagal juose numatytą tvarkaraštį. 4. Kompetentingos institucijos automatiškai keičiasi 2 straipsnyje nurodyta informacija pagal bendrą duomenų teikimo standartą XML kalba (angl. Extensible Markup Language). 5. Kompetentingos institucijos susitaria dėl vieno ar kelių duomenų perdavimo būdų, įskaitant šifravimo standartus. 4 straipsnis Bendradarbiavimas užtikrinant atitiktį ir vykdymą Valstybės narės kompetentinga institucija praneša San Marino kompetentingai institucijai, o San Marino kompetentinga institucija praneša valstybės narės kompetentingai institucijai, kai pirmoji nurodyta (pranešanti) kompetentinga institucija turi pagrindo manyti, kad dėl klaidos galėjo būti pateikta klaidinga arba neišsami informacija pagal 2 straipsnį arba kad duomenis teikianti finansų įstaiga nesilaiko taikytinų duomenų teikimo reikalavimų ir išsamaus patikrinimo procedūrų pagal I ir II priedus. Šią informaciją gavusi kompetentinga institucija imasi visų reikiamų priemonių, numatytų jos nacionalinėje teisėje, kad išspręstų pranešime nurodytą klaidų arba reikalavimų nesilaikymo problemą. 5 straipsnis Informacijos mainai pagal prašymą

1. Neatsižvelgiant į 2 straipsnio ir kitų susitarimų, kuriais numatomi San Marino ir bet kurios valstybės narės informacijos mainai pagal prašymą, nuostatas, gavusios prašymą San Marino kompetentinga institucija ir valstybės narės kompetentinga institucija keičiasi tokia informacija, kokią galima laikyti svarbia siekiant vykdyti šį Susitarimą arba administruoti nacionalinės teisės aktus, susijusius su San Marino ir valstybių narių, įskaitant jų politinius vienetus arba vietos valdžios institucijas, nustatytais visų rūšių ir aprašymų mokesčiais, ar užtikrinti jų vykdymą, jeigu apmokestinimas pagal tokius nacionalinės teisės aktus neprieštarauja taikomiems San Marino ir atitinkamos valstybės narės susitarimams dėl dvigubo apmokestinimo vengimo. 2. Šio straipsnio 1 dalies ir 6 straipsnio nuostatos jokiu būdu nereiškia, kad San Marinas arba valstybė narė yra įpareigojami: a) taikyti administracines priemones, prieštaraujančias atitinkamai San Marino arba tos valstybės narės teisės aktams ir administracinei praktikai; b) teikti informaciją, kurios pagal atitinkamai San Marino arba tos valstybės narės teisės aktus arba įprastą administravimo praktiką negalima gauti; c) teikti informaciją, kuri atskleistų bet kokią prekybos, verslo, pramonės, komercinę ar profesinę paslaptį arba prekybos procesą, ar informaciją, kurių atskleidimas prieštarautų viešajai tvarkai (pranc. ordre public). 3. Jei pagal šį straipsnį informacijos prašo valstybė narė arba San Marinas, veikdami kaip prašančioji jurisdikcija, San Marinas arba valstybė narė, veikdami kaip prašymą gavusi jurisdikcija, pasinaudoja savo informacijos rinkimo priemonėmis prašomai informacijai gauti, nors tai prašymą gavusiai jurisdikcijai tokios informacijos savo pačios mokesčių tikslais gali nereikėti. Ankstesniame sakinyje nurodytai prievolei taikomi 2 dalyje nustatyti apribojimai, tačiau tai jokiu būdu nereiškia, kad dėl šių apribojimų leidžiama prašymą gavusiai jurisdikcijai atsisakyti pateikti informaciją vien dėl to, kad ji neturi jokio su šia informacija susijusio nacionalinio intereso. 4. 2 dalies nuostatos jokiu būdu nereiškia, kad valstybei narei arba San Marinui leidžiama atsisakyti suteikti informaciją vien dėl to, kad šią informaciją turi bankas, kita finansų įstaiga, paskirtasis asmuo, įgaliotasis agentas arba patikėtinis, arba dėl to, kad ji susijusi su asmens nuosavybės dalies turėjimu. 5. Kompetentingos institucijos susitaria dėl naudotinų standartinių formų ir vieno ar kelių duomenų perdavimo būdų, įskaitant šifravimo standartus. 6 straipsnis Konfidencialumas ir asmens duomenų apsaugos priemonės 1. Be konfidencialumo taisyklių ir kitų šiame Susitarime, įskaitant III priedą, išdėstytų apsaugos priemonių, informacijos rinkimui ir mainams pagal šį Susitarimą taikomi i) valstybių narių atveju – valstybių narių įstatymai ir kiti teisės aktai, kuriais įgyvendinama Direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo, o ii) San Marino atveju – 1995 m. gegužės 23 d. įstatymas Nr. 70, kuriuo siekiama pertvarkyti 1983 m. kovo 1 d. įstatymą Nr. 27 dėl kompiuterizuotų asmens duomenų rinkimo, rengimo ir naudojimo. Siekdamos tinkamai taikyti 5 straipsnį, valstybės narės apriboja Direktyvos 95/46/EB 10 straipsnyje, 11 straipsnio 1 dalyje, 12 ir 21 straipsniuose nustatytų teisių ir pareigų apimtį tiek, kiek to reikia tos direktyvos 13 straipsnio 1 dalies e punkte nurodytiems interesams apsaugoti. San Marinas imasi atitinkamų priemonių pagal savo teisę. Visos valstybės narės ir San Marinas užtikrina, kad visos jų jurisdikcijoje esančios duomenis teikiančios finansų įstaigos informuotų visus atitinkamus fizinius praneštinus asmenis, kad su jais susijusi informacija, nurodyta 2 straipsnyje, bus renkama ir perduodama pagal šį Susitarimą, ir užtikrina, kad duomenis teikiančios finansų įstaigos pateiktų tiems asmenims visą informaciją, kurią jie turi teisę gauti pagal nacionalinės duomenų apsaugos teisės aktus; ji turi apimti bent šią informaciją: a) asmens duomenų tvarkymo tikslą; b) duomenų tvarkymo veiksmo teisinį pagrindą; c) asmens duomenų gavėją; d) duomenų valdytojų tapatybę; e) duomenų saugojimo trukmę; f) teisės prašyti duomenų valdytojo gauti prieigą prie asmens duomenų, ją pakeisti ir ištrinti, buvimą;

g) teisę ginti savo teises administracine ir (arba) teismine tvarka ir su tuo susijusią procedūrą; h) teisę kreiptis į kompetentingą duomenų apsaugos priežiūros instituciją ar institucijas ir atitinkamus kontaktinius duomenis. Ši informacija teikiama skiriant pakankamai laiko, kad fizinis asmuo galėtų pasinaudoti savo duomenų apsaugos teisėmis, ir bet kuriuo atveju prieš atitinkamai duomenis teikiančiai finansų įstaigai perduodant 2 straipsnyje nurodytą informaciją savo rezidavimo vietos jurisdikcijos (t. y. valstybės narės ar San Marino) kompetentingai institucijai. Valstybės narės ir San Marinas užtikrina, kad kiekvienam fiziniam praneštinam asmeniui būtų pranešta apie saugumo pažeidimą, susijusį su jo duomenimis, kai tas pažeidimas gali neigiamai paveikti jo asmens duomenų arba privatumo apsaugą. 2. Pagal šį Susitarimą tvarkoma informacija saugoma ne ilgiau, nei būtina šio Susitarimo tikslams pasiekti, ir bet kuriuo atveju laikantis kiekvienos duomenų valdytojos nacionalinių taisyklių dėl senaties termino. Duomenis teikiančios finansų įstaigos ir visų valstybių narių bei San Marino kompetentingos institucijos laikomos asmens duomenų, – kuriuos kiekviena tvarko pagal šį Susitarimą, valdytojomis. Duomenų valdytojos atsako už asmens duomenų apsaugos priemonių, nustatytų šiame Susitarime, laikymąsi ir duomenų subjektų teisių užtikrinimą. 3. Visa remiantis šiuo Susitarimu tam tikros jurisdikcijos (valstybės narės arba San Marino) gauta informacija tvarkoma konfidencialiai ir saugoma tokiu pat būdu, kaip pagal tos jurisdikcijos nacionalinius įstatymus ir kitus teisės aktus gauta informacija, ir, kiek to reikia, kad asmens duomenys būtų apsaugoti, taikant tokias apsaugos priemones, kokios gali būti nurodytos informaciją suteikusios jurisdikcijos nacionaliniuose įstatymuose ir kituose teisės aktuose. 4. Visais atvejais tokia informacija yra suteikiama tik asmenims arba institucijoms (įskaitant teismus ir administracines arba priežiūros institucijas), susijusiems su tos jurisdikcijos (valstybės narės arba San Marino) mokesčių vertinimu, surinkimu ar išieškojimu, su tuo susijusiu vykdymo užtikrinimu arba baudžiamuoju persekiojimu, arba skundų dėl mokesčių sprendimu ar minėtų veiksmų priežiūra. Informaciją gali naudoti tik pirmiau minėti asmenys arba institucijos tik šioje dalyje nurodytais tikslais. Nepaisydami kitų šio straipsnio nuostatų, jie gali šią informaciją atskleisti su tokiais mokesčiais susijusiuose viešuose teismo procesuose arba teismo sprendimuose. 5. Neatsižvelgiant į ankstesnių dalių nuostatas, tam tikros jurisdikcijos (valstybės narės arba San Marino) gauta informacija gali būti naudojama kitais tikslais, kai ją galima tais kitais tikslais naudoti pagal informaciją pateikusios jurisdikcijos (atitinkamai valstybės narės arba San Marino) teisės aktus, įskaitant su asmens duomenų apsauga susijusius teisės aktus, ir kai tos jurisdikcijos kompetentinga institucija leidžia tą informaciją taip naudoti. Vienos jurisdikcijos (valstybės narės arba San Marino) kitai jurisdikcijai (atitinkamai San Marinui arba valstybei narei) pateiktą informaciją pastaroji pagal šiame straipsnyje numatytas apsaugos priemones ir gavusi išankstinį pirmosios paminėtos jurisdikcijos, kurioje ta informacija surinkta, kompetentingos institucijos leidimą, gali perduoti trečiajai jurisdikcijai (kitai valstybei narei). Vienos valstybės narės pagal jos taikytinus teisės aktus, kuriais įgyvendinama Tarybos direktyva 2011/16/ES dėl administracinio bendradarbiavimo apmokestinimo srityje, kitai valstybei narei pateikta informacija gali būti perduota San Marinui, jei yra gautas išankstinis valstybės narės, kurioje ta informacija surinkta, kompetentingos institucijos leidimas. 6. Kiekviena valstybės narės arba San Marino kompetentinga institucija nedelsdama informuoja kitą kompetentingą instituciją, t. y. San Marino arba atitinkamos valstybės narės kompetentingą instituciją, apie visus konfidencialumo pažeidimo, duomenų apsaugos priemonių nesilaikymo ar kitų duomenų apsaugos taisyklių pažeidimų ir dėl to taikytų sankcijų ir taisomųjų veiksmų atvejus. 7 straipsnis Konsultacijos dėl šio Susitarimo ir jo galiojimo sustabdymas 1. Kilus sunkumų dėl šio Susitarimo įgyvendinimo arba aiškinimo bet kuri San Marino arba valstybės narės kompetentinga institucija gali paprašyti surengti San Marino kompetentingos institucijos ir valstybių narių vienos ar kelių kompetentingų institucijų konsultacijas, per kurias būtų parengtos reikiamos priemonės šio Susitarimo įgyvendinimui užtikrinti. Šios kompetentingos institucijos nedelsdamos praneša Europos Komisijai ir kitų valstybių narių kompetentingoms institucijoms apie savo konsultacijų rezultatus. Bet kurios kompetentingos institucijos prašymu Europos Komisija gali dalyvauti konsultacijose dėl aiškinimo klausimų. 2. Jei konsultacija yra susijusi su dideliu šio Susitarimo pažeidimu, o laikantis 1 dalyje aprašytos procedūros problema tinkamai neišsprendžiama, valstybės narės arba San Marino kompetentinga institucija gali laikinai nutraukti pagal šį Susitarimą vykdomus informacijos mainus atitinkamai su San Marinu arba konkrečia valstybe nare, apie tai raštu pranešusi kitai susijusiai kompetentingai institucijai. Sprendimas nutraukti mainus įsigalioja nedelsiant. Taikant šią dalį didelis Susitarimo pažeidimas reiškia, be kita ko, atitinkamais atvejais šiame Susitarime (įskaitant III priedą), Direktyvoje 95/46/EB ir 1995 m. gegužės 23 d. įstatyme Nr. 70, kuriuo siekiama pertvarkyti 1983 m. kovo 1 d. įstatymą Nr. 27 dėl kompiuterizuotų asmens duomenų rinkimo, rengimo ir naudojimo, pateiktų konfidencialumo ir duomenų apsaugos nuostatų nesilaikymą, atvejį, kai valstybės narės arba San Marino kompetentinga institucija nesuteikia informacijos laiku arba nesuteikia tinkamos informacijos, kaip reikalaujama pagal šį Susitarimą, ir atvejį, kai nesilaikant šio Susitarimo tikslų subjektai arba sąskaitos apibrėžiami kaip duomenų neteikiančios finansų įstaigos ir sąskaitos, kurioms netaikoma finansinės sąskaitos apibrėžtis. 8 straipsnis Pakeitimai 1. Susitariančiosios Šalys vienos su kitomis konsultuojasi kiekvienu atveju, kai EBPO lygmeniu priimami svarbūs visuotinio standarto elementų pakeitimai arba kai, jų manymu, to reikia siekiant gerinti šio Susitarimo techninį įgyvendinimą arba įvertinti kitus tarptautinius pokyčius bei į juos reaguoti. Konsultacijos surengiamos per vieną mėnesį nuo bet kurios Susitariančiosios Šalies prašymo arba kuo skubiau, jei atvejis neatidėliotinas.

2. Konsultuodamosi Susitariančiosios Šalys gali sužinoti vienos kitų nuomones apie tai, ar reikalingi šio Susitarimo pakeitimai. 3. Konsultuodamasi, kaip nurodyta šio straipsnio 1 ir 2 dalyse, kiekviena Susitariančioji Šalis informuoja kitą Susitariančiąją Šalį apie galimus pokyčius, kurie galėtų turėti įtakos tinkamam šio Susitarimo įgyvendinimui. Tai taip pat taikoma ir bet kokiam atitinkamam vienos iš Susitariančiųjų Šalių susitarimui su trečiąja šalimi. 4. Po konsultacijų šis Susitarimas gali būti keičiamas protokolu arba nauju Susitariančiųjų Šalių susitarimu. 5. Kai Susitariančioji Šalis įgyvendina EBPO priimtą visuotinio standarto pakeitimą ir pageidauja atitinkamai pakeisti šio Susitarimo I ir (arba) II priedus, ji apie tai praneša kitai Susitariančiajai Šaliai. Per vieną mėnesį nuo pranešimo surengiamos Susitariančiųjų Šalių konsultacijos. Nepaisant 4 dalies, tais atvejais, kai per konsultacijas Susitariančiosios Šalys pasiekia susitarimą dėl reikiamo šio Susitarimo I ir (arba) II priedų pakeitimo, laikotarpiu, kurio reikia oficialiam šio Susitarimo pakeitimui priimti, pakeitimo prašiusi Susitariančioji Šalis gali laikinai taikyti pakeistą šio Susitarimo I ir (arba) II priedų redakciją, patvirtintą per konsultacijas, nuo kitų metų, einančių po minėtos procedūros užbaigimo, sausio mėnesio pirmos dienos. Laikoma, kad Susitariančioji Šalis įgyvendino EBPO priimtą visuotinio standarto pakeitimą: a) valstybėse narėse – kai pakeitimas įtraukiamas į Tarybos direktyvą 2011/16/ES dėl administracinio bendradarbiavimo apmokestinimo srityje; b) San Marine – kai pakeitimas įtraukiamas į nacionalinės teisės aktus. 9 straipsnis Nutraukimas Bet kuri Susitariančioji Šalis gali šį Susitarimą nutraukti raštu apie tai informuodama kitą Susitariančiąją Šalį. Susitarimas faktiškai nutraukiamas mėnesio, kuris prasideda praėjus 12 mėnesių nuo pranešimo apie Susitarimo nutraukimą laikotarpiui, pirmą dieną. Jei Susitarimas nutraukiamas, visa iki to laiko pagal jį gauta informacija išlieka konfidenciali ir jai taikomi i) valstybių narių atveju – valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, kuriais įgyvendinama Direktyva 95/46/EB, nuostatos, o ii) San Marino atveju – 1995 m. gegužės 23 d. įstatymo Nr. 70, kuriuo siekiama pertvarkyti 1983 m. kovo 1 d. įstatymą Nr. 27 dėl kompiuterizuotų asmens duomenų rinkimo, rengimo ir naudojimo, nuostatos ir abiem atvejais šiame Susitarime, įskaitant III priedą, išdėstytos specialios duomenų apsaugos priemonės. 10 straipsnis Teritorinė taikymo sritis Šis Susitarimas taikomas valstybių narių teritorijoms, kuriose taikoma Europos Sąjungos sutartis ir Sutartis dėl Europos Sąjungos veikimo tose sutartyse nustatytomis sąlygomis, ir San Marino teritorijai.“



(3) Priedai pakeičiami taip: „I PRIEDAS

BENDRAS FINANSINIŲ SĄSKAITŲ INFORMACIJOS TEIKIMO IR IŠSAMAUS PATIKRINIMO STANDARTAS (BENDRAS DUOMENŲ TEIKIMO STANDARTAS) I skirsnis. Bendrieji duomenų teikimo reikalavimai A. Pagal C–E poskirsnius kiekviena duomenis teikianti finansų įstaiga privalo savo jurisdikcijos (valstybės narės arba San Marino) kompetentingai institucijai pateikti toliau nurodytą informaciją apie kiekvieną tokios duomenis teikiančios finansų įstaigos praneštiną sąskaitą: 1. kiekvieno praneštino asmens, kuris yra sąskaitos turėtojas, vardą, pavardę, adresą, gyvenamosios vietos jurisdikciją (valstybė narė arba San Marinas), MMIN, gimimo datą ir vietą (fizinio asmens atveju), o kai sąskaitos turėtojas yra subjektas, kuris atlikus išsamaus patikrinimo procedūras pagal V, VI ir VII skirsnius yra pripažintas turinčiu vieną ar kelis kontroliuojančiuosius asmenis, kurie yra praneštini asmenys, tokio subjekto pavadinimą, adresą, rezidavimo vietos jurisdikciją (-as) (valstybė narė, San Marinas arba kita jurisdikcija) ir MMIN, taip pat kiekvieno praneštino asmens vardą, pavardę, adresą, rezidavimo vietos jurisdikciją (-as) (valstybė narė arba San Marinas), MMIN ir gimimo datą bei vietą; 2. sąskaitos numerį (arba funkcinį ekvivalentą, jei sąskaita numerio neturi); 3. duomenis teikiančios finansų įstaigos pavadinimą ir identifikavimo numerį (jei yra); 4. sąskaitos likutį arba sumą (įskaitant kaupiamąją sumą arba išperkamąją sumą, kai tai susiję su kaupiamojo draudimo sutartimi arba anuiteto sutartimi) atitinkamų kalendorinių metų ar kito atitinkamo ataskaitinio laikotarpio pabaigoje arba informaciją apie sąskaitos uždarymą, jei per tuos metus ar laikotarpį sąskaita buvo uždaryta; 5. pasaugos sąskaitos atveju: a) visą bendrą palūkanų sumą, visą bendrą dividendų sumą ir visą bendrą kitų pajamų, gautų už sąskaitoje turimas lėšas, sumą, kiekvienu atveju įmokėtą ar įskaitytą į sąskaitą (arba jai priskirta) per kalendorinius metus arba kitą atitinkamą ataskaitinį laikotarpį, ir b) visas bendras pajamas iš finansinio turto pardavimo ar išpirkimo, įmokėtas arba įskaitytas į sąskaitą per kalendorinius metus ar kitą atitinkamą ataskaitinį laikotarpį, kuriais duomenis teikianti finansų įstaiga veikė kaip saugotojas, brokeris, paskirtas asmuo ar kitoks sąskaitos turėtojo agentas; 6. indėlio sąskaitos atveju – visą bendrą palūkanų sumą, įmokėtą ar įskaitytą į sąskaitą per kalendorinius metus arba kitą atitinkamą ataskaitinį laikotarpį, ir 7. A poskirsnio 5 ar 6 dalyje nenurodytos sąskaitos atveju – visą bendrą per kalendorinius metus arba kitą atitinkamą ataskaitinį laikotarpį sąskaitos turėtojui į sąskaitą įmokėtą ar įskaitytą sumą, kurios atžvilgiu duomenis teikianti finansų įstaiga yra įsipareigojęs asmuo arba skolininkas, įskaitant bendrą išperkamųjų išmokų, išmokėtų sąskaitos turėtojui per kalendorinius metus arba kitą atitinkamą ataskaitinį laikotarpį, sumą. B. Teikiant informaciją turi būti nurodoma valiuta, kuria yra išreikšta kiekviena suma. C. Neatsižvelgiant į A poskirsnio 1 dalį, nereikia pranešti su praneština sąskaita, kuri yra jau esanti sąskaita, susijusio MMIN arba gimimo datos, jeigu toks MMIN ar gimimo data nenurodyti duomenis teikiančios finansų įstaigos apskaitoje ir pagal nacionalinę teisę arba Europos Sąjungos teisės aktą (jei taikytina) tokia duomenis teikianti finansų įstaiga neįpareigota jų rinkti. Tačiau duomenis teikianti finansų įstaiga yra įpareigota dėti deramas pastangas, kad iki antrų kalendorinių metų, einančių po metų, kuriais jau esančios sąskaitos buvo pripažintos praneštinomis sąskaitomis, pabaigos sužinotų su jau esančiomis sąskaitomis susijusį MMIN ir gimimo datą. D. Neatsižvelgiant į A poskirsnio 1 dalį, MMIN pranešti nereikia, jei atitinkama valstybė narė, San Marinas arba kita rezidavimo vietos jurisdikcija jo nesuteikė. E. Neatsižvelgiant į A poskirsnio 1 dalį, gimimo datos pranešti nereikia, jeigu duomenis teikianti finansų įstaiga nėra įpareigota ją sužinoti ir pranešti pagal nacionalinę teisę ir jeigu ji nėra pateikta kartu su duomenis teikiančios finansų įstaigos tvarkomais duomenimis, kurių paiešką galima atlikti elektroniniu būdu.

II skirsnis. Bendrieji išsamaus patikrinimo reikalavimai A. Sąskaita pradedama laikyti praneština sąskaita nuo tos dienos, kai atlikus II–VII skirsniuose išdėstytas išsamaus patikrinimo procedūras nustatoma, kad tokia sąskaita yra praneština, ir, išskyrus atvejus, kai numatyta kitaip, su praneština sąskaita susijusi informacija turi būti pateikiama kasmet kitais kalendoriniais metais po metų, su kuriais ta informacija susijusi. B. Sąskaitos likutis arba suma nustatomi paskutinę kalendorinių metų arba kito atitinkamo ataskaitinio laikotarpio dieną. C. Jei likutį arba sumos ribą reikia nustatyti paskutinę kalendorinių metų dieną, atitinkamas likutis ar suma turi būti nustatomi paskutinę ataskaitinio laikotarpio, kuris baigiasi kartu su tais kalendoriniais metais arba tais kalendoriniais metais, dieną. D. Kiekviena valstybė narė arba San Marinas gali leisti duomenis teikiančioms finansų įstaigoms naudotis paslaugų teikėjų paslaugomis, kad įvykdytų joms nustatytas duomenų teikimo ir išsamaus patikrinimo prievoles, kaip numatyta nacionalinėje teisėje, tačiau už tų prievolių vykdymą atsako pačios duomenis teikiančios finansų įstaigos. E. Kiekviena valstybė narė arba San Marinas gali leisti duomenis teikiančioms finansų įstaigoms išsamaus patikrinimo procedūras, skirtas naujoms sąskaitoms, taikyti jau esančioms sąskaitoms, o išsamaus patikrinimo procedūras, skirtas didelės vertės sąskaitoms, – mažesnės vertės sąskaitoms. Kai valstybė narė arba San Marinas leidžia išsamaus patikrinimo procedūras, skirtas naujoms sąskaitoms, taikyti jau esančioms sąskaitoms, toliau taikomos jau esančioms sąskaitoms taikytinos taisyklės. III skirsnis. Išsamus patikrinimas, taikomas jau esančioms asmeninėms sąskaitoms A. Įvadas. Toliau išdėstytos procedūros taikomos siekiant nustatyti, kurios iš jau esančių asmeninių sąskaitų yra praneštinos sąskaitos. B. Mažesnės vertės sąskaitos. Toliau išdėstytos procedūros taikomos mažesnės vertės sąskaitoms. 1. Rezidavimo adresas. Jei duomenis teikiančios finansų įstaigos apskaitoje yra dabartinis asmeninės sąskaitos turėtojo rezidavimo adresas, pagrįstas patvirtinamaisiais dokumentais, duomenis teikianti finansų įstaiga gali asmeninės sąskaitos turėtoją laikyti valstybės narės arba San Marino arba kitos jurisdikcijos, kurioje yra adresas, rezidentu mokesčių tikslais, kad nustatytų, ar toks asmeninės sąskaitos turėtojas yra praneštinas asmuo. 2. Elektroninė duomenų paieška. Jei duomenis teikianti finansų įstaiga nemano, kad gali remtis asmeninės sąskaitos turėtojo dabartiniu rezidavimo adresu, grindžiamu patvirtinamaisiais dokumentais, kaip nustatyta B poskirsnio 1 dalyje, duomenis teikianti finansų įstaiga turi peržiūrėti savo tvarkomus duomenis, kurių paiešką galima atlikti elektroniniu būdu, kad nustatytų, ar nėra toliau nurodytų įrodymų, ir taikyti B poskirsnio 3–6 dalis: a) sąskaitos turėtojo pripažinimas praneštinos jurisdikcijos rezidentu; b) dabartinis korespondencijos arba rezidavimo adresas (įskaitant pašte esančią pašto dėžutę), esantis praneštinoje jurisdikcijoje; c) vienas ar keli telefono numeriai, esantys praneštinoje jurisdikcijoje, ir nė vieno telefono numerio, priklausomai nuo konteksto, San Marino Respublikoje arba duomenis teikiančios finansų įstaigos valstybėje narėje; d) periodinio mokėjimo nurodymai (nesusiję su indėlių sąskaita) pervesti lėšas į praneštinoje jurisdikcijoje tvarkomą sąskaitą; e) galiojantis pavedimas arba įgaliojimas pasirašyti, suteiktas asmeniui, turinčiam praneštinoje jurisdikcijoje esantį adresą, arba f) nurodymas ant praneštinoje jurisdikcijoje esančio adreso „iki pareikalavimo“ arba „pristatyti adresu“, jei duomenis teikianti finansų įstaiga įrašuose neturi jokio kito sąskaitos turėtojo adreso. 3. Jei atliekant elektroninę paiešką nerandama jokių B poskirsnio 2 dalyje išvardytų įrodymų, nebūtina imtis jokių tolesnių veiksmų tol, kol pasikeitus aplinkybėms neatsiras vienas ar keli su sąskaita siejami įrodymai arba kol sąskaita netaps didelės vertės sąskaita. 4. Jei atliekant elektroninę paiešką randami kokie nors B poskirsnio 2 dalies a–e punktuose išvardyti įrodymai arba jei pasikeitus aplinkybėms atsiranda vienas arba keli su sąskaita siejami įrodymai, duomenis teikianti finansų įstaiga turi sąskaitos turėtoją laikyti kiekvienos praneštinos jurisdikcijos, su kuria yra susijęs nustatytas įrodymas, rezidentu mokesčių tikslais, išskyrus atvejus, kai ji nusprendžia taikyti B poskirsnio 6 dalį ir kai tokiai sąskaitai taikoma viena iš toje dalyje nurodytų išimčių.

5. Jei atliekant elektroninę paiešką nustatoma, kad yra nurodymas korespondenciją „laikyti pašto skyriuje“ arba „pristatyti adresu“, ir nenustatoma sąskaitos turėtojo kito adreso ir jokių B poskirsnio 2 dalies a–e punktuose išvardytų su sąskaitos turėtoju susijusių įrodymų, duomenis teikianti finansų įstaiga tinkamiausiu pagal aplinkybes būdu privalo atlikti paiešką popieriniuose dokumentuose, apibūdintą C poskirsnio 2 dalyje, arba stengtis iš sąskaitos turėtojo gauti patvirtinimą arba patvirtinamuosius dokumentus, kad galėtų nustatyti to sąskaitos turėtojo rezidavimo vietą (-as) mokesčių tikslais. Jeigu atlikus paiešką popieriniuose dokumentuose nepavyksta rasti įrodymų ir gauti patvirtinimo ar patvirtinamųjų dokumentų, duomenis teikianti finansų įstaiga turi, priklausomai nuo konteksto, savo valstybės narės arba San Marino kompetentingai institucijai pranešti, kad ši sąskaita nėra patvirtinta dokumentais. 6. Net ir radus B poskirsnio 2 dalyje nurodytų įrodymų, duomenis teikianti finansų įstaiga neprivalo sąskaitos turėtojo laikyti praneštinos jurisdikcijos rezidentu, jei: a) informacija apie sąskaitos turėtoją apima dabartinį korespondencijos arba rezidavimo adresą, esantį praneštinoje jurisdikcijoje, vieną ar kelis praneštinoje jurisdikcijoje esančius telefono numerius (ir nė vieno telefono numerio, priklausomai nuo konteksto, San Marine arba duomenis teikiančios finansų įstaigos valstybėje narėje) arba periodinio mokėjimo nurodymus (susijusius su kitomis finansinėmis sąskaitomis nei indėlių sąskaitos) pervesti lėšas į praneštinai jurisdikcijai priklausančią sąskaitą, be to, duomenis teikianti finansų įstaiga gauna arba yra anksčiau peržiūrėjusi ir turi tokius dokumentus: i) sąskaitos turėtojo patvirtinimą dėl jurisdikcijos (-ų), kurioje (-iose) yra jo rezidavimo vieta (t. y. valstybės narės, San Marino arba kita jurisdikcija), kuri tokios praneštinos jurisdikcijos neapima, ir ii) patvirtinamuosius dokumentus, kuriais įrodoma, kad apie sąskaitos turėtoją duomenų teikti nereikia; b) informacija apie sąskaitos turėtoją apima galiojantį pavedimą arba įgaliojimą pasirašyti, suteiktą asmeniui, turinčiam praneštinoje jurisdikcijoje esantį adresą, be to, duomenis teikianti finansų įstaiga gauna arba yra anksčiau peržiūrėjusi ir turi tokius dokumentus: i) sąskaitos turėtojo patvirtinimą dėl jurisdikcijos (-ų), kurioje (-iose) yra jo rezidavimo vieta (t. y. valstybės narės, San Marino arba kita jurisdikcija), kuri tokios praneštinos jurisdikcijos neapima, arba ii) patvirtinamuosius dokumentus, kuriais įrodoma, kad apie sąskaitos turėtoją duomenų teikti nereikia. C. Didelės vertės sąskaitų griežtesnės peržiūros procedūros. Toliau išdėstytos griežtesnės peržiūros procedūros yra taikomos didelės vertės sąskaitoms. 1. Elektroninė duomenų paieška. Duomenis teikianti finansų įstaiga turi peržiūrėti savo turimus su didelės vertės sąskaitomis susijusius duomenis, kurių paiešką galima atlikti elektroniniu būdu, ieškodama B poskirsnio 2 dalyje nurodytų įrodymų. 2. Paieška popieriniuose dokumentuose. Jei duomenis teikiančios finansų įstaigos elektroninėse duomenų bazėse yra visiems C poskirsnio 3 dalyje apibūdintiems duomenims skirtų laukelių ir visi šie duomenys yra įvesti, tolesnė paieška popieriniuose dokumentuose nereikalinga. Jei elektroninėse duomenų bazėse visų tų duomenų nėra, duomenis teikianti finansų įstaiga, ieškodama su didelės vertės sąskaitomis susijusių B poskirsnio 2 dalyje nurodytų įrodymų, taip pat turi peržiūrėti turimą kliento pagrindinę bylą ir toliau nurodytus su sąskaita susijusius dokumentus (jei jų nėra turimoje pagrindinėje byloje), kuriuos duomenis teikianti finansų įstaiga gavo per pastaruosius penkerius metus: a) naujausius gautus su sąskaita susijusius patvirtinamuosius dokumentus; b) naujausią sąskaitos atidarymo sutartį arba dokumentus; c) naujausius dokumentus, kuriuos duomenis teikianti finansų įstaiga gavo taikydama pinigų plovimo prevencijos procedūras ir (arba) procedūras „pažink savo klientą“ ar kitais reguliavimo tikslais; d) visas galiojančias įgaliojimo ar įgaliojimo pasirašyti formas ir e) visus galiojančius periodinio mokėjimo nurodymus (nesusijusius su indėlių sąskaita) pervesti lėšas. 3. Išimtis, taikoma, kai duomenų bazėse yra pakankamai informacijos. Duomenis teikianti finansų įstaiga neprivalo atlikti C poskirsnio 2 dalyje apibūdintos paieškos popieriniuose dokumentuose, jei ji turi tokią informaciją, kurios paiešką galima atlikti elektroniniu būdu: a) sąskaitos turėtojo rezidento statusą; b) sąskaitos turėtojo rezidavimo adresą ir korespondencijos adresą, esančius duomenis teikiančios finansų įstaigos įrašuose; c) sąskaitos turėtojo telefono numerį (-ius), jei yra, esantį (-čius) duomenis teikiančios finansų įstaigos įrašuose;

d) finansinių sąskaitų, kurios nėra indėlių sąskaitos, atveju – informaciją apie tai, ar yra galiojančių periodinio mokėjimo nurodymų pervesti sąskaitoje esančias lėšas į kitą sąskaitą (įskaitant sąskaitą, kuri yra kitame duomenis teikiančios finansų įstaigos filiale ar kitoje finansų įstaigoje); e) informaciją apie tai, ar yra galiojantis nurodymas korespondenciją „pristatyti adresu“ arba „laikyti pašto skyriuje“, ir f) informaciją apie tai, ar yra koks nors su sąskaita susijęs pavedimas ar įgaliojimas pasirašyti. 4. Santykių su klientais vadovo užklausa dėl faktinės informacijos. Be C poskirsnio 1 ir 2 dalyse apibūdintos elektroninės paieškos ir paieškos popieriniuose dokumentuose, duomenis teikianti finansų įstaiga kiekvieną santykių su klientais vadovui priskirtą didelės vertės sąskaitą (įskaitant su tokia didelės vertės sąskaita sumuojamas finansines sąskaitas) privalo laikyti praneština sąskaita, jei santykių su klientais vadovas turi faktinės informacijos, kad sąskaitos turėtojas yra praneštinas asmuo. 5. Įrodymų nustatymo poveikis. a) Jei atliekant C poskirsnyje apibūdintą griežtesnę didelės vertės sąskaitų peržiūrą nenustatoma jokių B poskirsnio 2 dalyje išvardytų įrodymų ir jei nėra nustatoma, kad sąskaita priklauso praneštinam asmeniui, kaip nurodyta C poskirsnio 4 dalyje, nereikia imtis jokių tolesnių veiksmų tol, kol pasikeitus aplinkybėms neatsiras vienas ar keli su sąskaita siejami įrodymai. b) Jei atliekant C poskirsnyje apibūdintą griežtesnę didelės vertės sąskaitų peržiūrą randama kokių nors B poskirsnio 2 dalies a–e punktuose išvardytų įrodymų arba jei vėliau pasikeitus aplinkybėms atsiranda vienas arba keli su sąskaita siejami įrodymai, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo sąskaitą laikyti kiekvienos praneštinos jurisdikcijos, su kuria yra susijęs nustatytas įrodymas, praneština sąskaita, išskyrus atvejus, kai ji nusprendžia taikyti B poskirsnio 6 dalį ir kai tokiai sąskaitai taikoma viena iš toje dalyje nurodytų išimčių. c) Jei atliekant C poskirsnyje apibūdintą griežtesnę didelės vertės sąskaitų peržiūrą nustatoma, kad yra nurodymas korespondenciją „laikyti pašto skyriuje“ arba „pristatyti adresu“, ir nenustatoma sąskaitos turėtojo kito adreso ir jokių B poskirsnio 2 dalies a–e punktuose išvardytų su sąskaitos turėtoju susijusių įrodymų, duomenis teikianti finansų įstaiga turi iš sąskaitos turėtojo gauti patvirtinimą arba patvirtinamuosius dokumentus, kad galėtų nustatyti to sąskaitos turėtojo rezidavimo vietą (-as) mokesčių tikslais. Jei duomenis teikianti finansų įstaiga negali gauti tokio patvirtinimo arba patvirtinamųjų dokumentų, ji turi, priklausomai nuo konteksto, savo valstybės narės arba San Marino kompetentingai institucijai pranešti, kad ši sąskaita nėra patvirtinta dokumentais. 6. Jei jau esanti asmeninė sąskaita 2015 m. gruodžio 31 d. nėra didelės vertės sąskaita, tačiau didelės vertės sąskaita tampa paskutinę kitų kalendorinių metų dieną, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo per kitus kalendorinius metus, einančius po metų, kuriais tokia sąskaita tampa didelės vertės sąskaita, atlikti C poskirsnyje apibūdintas griežtesnės tokios sąskaitos peržiūros procedūras. Jei atlikus tokią peržiūrą nustatoma, kad tokia sąskaita yra praneština sąskaita, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo pateikti reikiamą informaciją apie tokią sąskaitą, susijusią su metais, kuriais nustatyta, kad ji yra praneština sąskaita, o visais paskesniais metais tokia informacija turi būti teikiama kasmet, išskyrus atvejus, kai sąskaitos turėtojas nustoja būti praneštinu asmeniu. 7. Kai duomenis teikianti finansų įstaiga taiko C poskirsnyje nurodytas didelės vertės sąskaitos griežtesnės peržiūros procedūras, nė vienais paskesniais metais ji neprivalo vėl atlikti šių procedūrų, išskyrus reikalavimą pateikti santykių su klientais vadovui C poskirsnio 4 dalyje apibūdintą užklausą, išskyrus atvejus, kai sąskaita nėra patvirtinta dokumentais, – tada duomenis teikianti finansų įstaiga turėtų tas procedūras atlikti kasmet tol, kol tokia sąskaita bus patvirtinta dokumentais. 8. Pasikeitus su didelės vertės sąskaita susijusioms aplinkybėms ir dėl to atsiradus vienam arba keliems B poskirsnio 2 dalyje nurodytiems su sąskaita susijusiems įrodymams, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo sąskaitą laikyti kiekvienos praneštinos jurisdikcijos, su kuria yra susijęs nustatytas įrodymas, praneština sąskaita, išskyrus atvejus, kai ji nusprendžia taikyti B poskirsnio 6 dalį ir kai tokiai sąskaitai taikoma viena iš toje dalyje nurodytų išimčių. 9. Duomenis teikianti finansų įstaiga privalo įgyvendinti procedūras, kuriomis užtikrina, jog santykių su klientais vadovas galėtų nustatyti visus su sąskaita susijusių aplinkybių pasikeitimus. Pavyzdžiui, jei santykių su klientais vadovui pranešama, kad sąskaitos turėtojas turi naują praneštinoje jurisdikcijoje esantį korespondencijos adresą, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo naują adresą laikyti pasikeitusiomis aplinkybėmis ir nusprendusi taikyti B poskirsnio 6 dalį privalo iš sąskaitos turėtojo gauti atitinkamus dokumentus. D. Jau esančių didelės vertės asmeninių sąskaitų peržiūra turi būti užbaigta iki 2016 m. gruodžio 31 d. Jau esančių mažesnės vertės asmeninių sąskaitų peržiūra turi būti užbaigta iki 2017 m. gruodžio 31 d. E. Visos jau esančios asmeninės sąskaitos, kurios pagal šį skirsnį yra nustatytos kaip praneštinos sąskaitos, privalo būti laikomos praneštinomis sąskaitomis visais paskesniais metais, išskyrus atvejus, kai sąskaitos turėtojas nustoja būti praneštinu asmeniu. IV skirsnis. Išsamus patikrinimas, taikomas naujoms asmeninėms sąskaitoms Toliau išdėstytos procedūros taikomos siekiant nustatyti, kurios iš naujų asmeninių sąskaitų yra praneštinos sąskaitos. A. Atidarydama naujas asmenines sąskaitas, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo gauti sąskaitos turėtojo patvirtinimą (kuris gali būti įtrauktas į sąskaitos atidarymo dokumentus), leidžiantį jai nustatyti sąskaitos turėtojo rezidavimo vietą (-as) mokesčių tikslais, ir patvirtinti tokio patvirtinimo pagrįstumą, remdamasi atidarant sąskaitą gauta informacija, įskaitant visus atliekant pinigų plovimo prevencijos procedūras ir (arba) procedūras „pažink savo klientą“ gautus dokumentus. B. Jei remiantis sąskaitos turėtojo patvirtinimu nustatoma, kad sąskaitos turėtojas yra praneštinos jurisdikcijos rezidentas mokesčių tikslais, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo sąskaitą laikyti praneština sąskaita, o patvirtinime taip pat turi būti nurodomas sąskaitos turėtojo MMIN atitinkamoje praneštinoje jurisdikcijoje (pagal I skirsnio D poskirsnį) ir gimimo data. C. Jei pasikeičia su nauja asmenine sąskaita susijusios aplinkybės ir dėl to duomenis teikianti finansų įstaiga sužino arba turi pagrindo manyti, kad pirminis sąskaitos turėtojo patvirtinimas yra neteisingas arba nepatikimas, ji negali pasitikėti tuo pirminiu patvirtinimu ir privalo gauti galiojantį patvirtinimą, kuriame būtų nurodyta (-os) sąskaitos turėtojo rezidavimo vieta (-os) mokesčių tikslais.

V skirsnis. Išsamus patikrinimas, taikomas jau esančioms subjektų sąskaitoms Toliau išdėstytos procedūros taikomos siekiant nustatyti, kurios iš jau esančių subjektų sąskaitų yra praneštinos sąskaitos. A. Subjektų sąskaitos, kurių neprivaloma peržiūrėti ar nustatyti ir apie kurias neprivaloma pranešti. Išskyrus atvejus, kai duomenis teikianti finansų įstaiga priima kitokį sprendimą dėl visų jau esančių subjektų sąskaitų arba atskirai dėl kurios nors aiškiai nustatytos tokių sąskaitų grupės, jau esanti subjekto sąskaita, kurios bendras likutis ar suma 2015 m. gruodžio 31 d. neviršija kiekvienos valstybės narės arba San Marino nacionaline valiuta išreikštos sumos, kuri atitinka 250 000 JAV dolerių (USD), neturi būti peržiūrima, nustatoma ar apie ją pranešama kaip apie praneštiną sąskaitą tol, kol bendras sąskaitos likutis ar suma paskutinę bet kurių vėlesnių kalendorinių metų dieną neviršys tos sumos. B. Subjektų sąskaitos, kurias privaloma peržiūrėti. Jau esanti subjekto sąskaita, kurios bendras likutis arba suma 2015 m. gruodžio 31 d. viršija kiekvienos valstybės narės arba San Marino nacionaline valiuta išreikštą sumą, kuri atitinka 250 000 USD, taip pat jau esanti subjekto sąskaita, kuri 2015 m. gruodžio 31 d. neviršija tos sumos, tačiau kurios bendras likutis ar suma paskutinę bet kurių vėlesnių kalendorinių metų dieną viršija tą sumą, turi būti peržiūrėta D poskirsnyje nustatyta tvarka. C. Subjektų sąskaitos, apie kurias privaloma pranešti. Praneštinomis sąskaitomis laikomos tik tos B poskirsnyje apibūdintos jau esančios subjektų sąskaitos, kurias turi vienas ar keli subjektai, kurie yra praneštini asmenys, arba pasyvūs nefinansiniai subjektai, kurių vienas ar keli kontroliuojantieji asmenys yra praneštini asmenys. D. Peržiūros procedūros, skirtos nustatyti subjektų sąskaitoms, apie kurias privaloma pranešti. Siekdama nustatyti, ar jau esanti subjekto sąskaita priklauso vienam ar keliems praneštiniems asmenims, ar pasyviems nefinansiniams subjektams, kurių vienas ar keli kontroliuojantieji asmenys yra praneštini asmenys, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo atlikti toliau nurodytas tokių sąskaitų, apibūdintų B poskirsnyje, peržiūros procedūras: 1. Nustatyti, ar subjektas yra praneštinas asmuo: a) patikrinti informaciją, saugomą reguliavimo ar santykių su klientais tikslais (įskaitant informaciją, surinktą taikant pinigų plovimo prevencijos procedūras ir (arba) procedūras „pažink savo klientą“), siekiant nustatyti, ar sąskaitos turėtojas yra praneštinos jurisdikcijos rezidentas. Šiuo tikslu informacija, rodanti, jog sąskaitos turėtojas yra praneštinos jurisdikcijos rezidentas, yra praneštinoje jurisdikcijoje esanti įsisteigimo ar įsikūrimo vieta arba adresas; b) jei iš informacijos matyti, kad sąskaitos turėtojas yra praneštinos jurisdikcijos rezidentas, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo sąskaitą laikyti praneština sąskaita, išskyrus tuos atvejus, kai sąskaitos turėtojas jai pateikia patvirtinimą arba kai ji, remdamasi savo turima arba viešai prieinama informacija, pagrįstai nustato, kad sąskaitos turėtojas nėra praneštinas asmuo. 2. Nustatyti, ar subjektas yra pasyvus nefinansinis subjektas, kurio vienas ar keli kontroliuojantieji asmenys yra praneštini asmenys. Duomenis teikianti finansų įstaiga turi nustatyti, ar jau esančios subjekto (įskaitant subjektą, kuris yra praneštinas asmuo) sąskaitos turėtojas yra pasyvus nefinansinis subjektas, kurio vienas ar keli kontroliuojantieji asmenys yra praneštini asmenys. Jeigu bent vienas iš pasyvaus nefinansinio subjekto kontroliuojančiųjų asmenų yra praneštinas asmuo, sąskaita turi būti laikoma praneština sąskaita. Tai nustatydama, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo vadovautis D poskirsnio 2 dalies a–c punktuose pateiktomis gairėmis tokia tvarka, kuri esamomis aplinkybėmis yra tinkamiausia: a) nustatyti, ar sąskaitos turėtojas yra pasyvus nefinansinis subjektas. Siekdama nustatyti, ar sąskaitos turėtojas yra pasyvus nefinansinis subjektas, duomenis teikianti finansų įstaiga iš sąskaitos turėtojo turi gauti patvirtinimą, kad galėtų nustatyti jo statusą, išskyrus atvejus, kai ji, remdamasi savo turima arba viešai prieinama informacija, pagrįstai nustato, kad sąskaitos turėtojas yra aktyvus nefinansinis subjektas arba finansų įstaiga, išskyrus VIII skirsnio A poskirsnio 6 dalies b punkte apibūdintą investicinę įmonę, kuri nėra dalyvaujančiosios jurisdikcijos finansų įstaiga; b) nustatyti sąskaitos turėtojo kontroliuojančiuosius asmenis. Siekdama nustatyti sąskaitos turėtojo kontroliuojančiuosius asmenis, duomenis teikianti finansų įstaiga gali remtis informacija, surinkta ir saugoma taikant pinigų plovimo prevencijos procedūras ir (arba) procedūras „pažink savo klientą“; c) nustatyti, ar pasyvaus nefinansinio subjekto kontroliuojantysis asmuo yra praneštinas asmuo. Siekdama nustatyti, ar pasyvaus nefinansinio subjekto kontroliuojantysis asmuo yra praneštinas asmuo, duomenis teikianti finansų įstaiga gali remtis: i) informacija, surinkta ir saugoma taikant pinigų plovimo prevencijos procedūras ir (arba) procedūras „pažink savo klientą“, jei tai jau esanti subjekto sąskaita, kuri priklauso vienam ar keliems nefinansiniams subjektams ir kurios bendras likutis arba suma neviršija kiekvienos valstybės narės arba San Marino nacionaline valiuta išreikštos sumos, kuri atitinka 1 000 000 USD, arba ii) sąskaitos turėtojo arba tokio kontroliuojančiojo asmens, kuris priklauso jurisdikcijai (-oms) (t. y. valstybei narei, San Marinui arba kitai jurisdikcijai), kurios (-ių) rezidentas mokesčių tikslais jis yra, patvirtinimu. E. Jau esančioms subjektų sąskaitoms taikomų peržiūros ir papildomų procedūrų atlikimo laikas. 1. Jau esančių subjektų sąskaitų, kurių bendras likutis arba suma 2015 m. gruodžio 31 d. viršija kiekvienos valstybės narės arba San Marino nacionaline valiuta išreikštą sumą, kuri atitinka 250 000 USD, peržiūra turi būti užbaigtą iki 2017 m. gruodžio 31 d. 2. Jau esančių subjektų sąskaitų, kurių bendras likutis arba suma 2015 m. gruodžio 31 d. neviršija kiekvienos valstybės narės arba San Marino nacionaline valiuta išreikštos sumos, kuri atitinka 250 000 USD, tačiau kitų metų gruodžio 31 d. viršija tą sumą, peržiūra turi būti atlikta per kitus kalendorinius metus, einančius po metų, kuriais bendras likutis arba suma viršija tą sumą.

3. Jei pasikeičia su jau esančia subjekto sąskaita susijusios aplinkybės ir dėl to duomenis teikianti finansų įstaiga sužino arba turi pagrindo manyti, kad sąskaitos turėtojo patvirtinimas ar kitas su tokia sąskaita susijęs dokumentas yra neteisingas arba nepatikimas, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo iš naujo nustatyti sąskaitos statusą, laikydamasi D poskirsnyje nustatytų procedūrų. VI skirsnis. Išsamus patikrinimas, taikomas naujoms subjektų sąskaitoms Toliau išdėstytos procedūros taikomos siekiant nustatyti, kurios iš naujų subjektų sąskaitų yra praneštinos sąskaitos. A. Peržiūros procedūros, skirtos nustatyti subjektų sąskaitoms, apie kurias privaloma pranešti. Siekdama nustatyti, ar nauja subjekto sąskaita priklauso vienam ar keliems praneštiniems asmenims, ar pasyviems nefinansiniams subjektams, kurių vienas ar keli kontroliuojantieji asmenys yra praneštini asmenys, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo atlikti toliau nurodytas tokių sąskaitų peržiūros procedūras: 1. Nustatyti, ar subjektas yra praneštinas asmuo: a) gauti subjekto patvirtinimą (kuris gali būti įtrauktas į sąskaitos atidarymo dokumentus), leidžiantį duomenis teikiančiai finansų įstaigai nustatyti sąskaitos turėtojo rezidavimo vietą (-as) mokesčių tikslais, ir patvirtinti tokio patvirtinimo pagrįstumą remiantis atidarant sąskaitą duomenis teikiančios finansų įstaigos gauta informacija, įskaitant visus atliekant pinigų plovimo prevencijos procedūras ir (arba) procedūras „pažink savo klientą“ gautus dokumentus. Jeigu subjektas patvirtina, kad jis neturi rezidavimo vietos mokesčių tikslais, duomenis teikianti finansų įstaiga, siekdama nustatyti sąskaitos turėtojo rezidavimo vietą, gali remtis subjekto pagrindinės buveinės adresu; b) jei iš subjekto patvirtinimo matyti, kad sąskaitos turėtojas yra praneštinos jurisdikcijos rezidentas, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo sąskaitą laikyti praneština sąskaita, išskyrus tuos atvejus, kai ji, remdamasi savo turima arba viešai prieinama informacija, pagrįstai nustato, kad sąskaitos turėtojas nėra tos praneštinos jurisdikcijos praneštinas asmuo. 2. Nustatyti, ar subjektas yra pasyvus nefinansinis subjektas, kurio vienas ar keli kontroliuojantieji asmenys yra praneštini asmenys. Duomenis teikianti finansų įstaiga turi nustatyti, ar naujos subjekto (įskaitant subjektą, kuris yra praneštinas asmuo) sąskaitos turėtojas yra pasyvus nefinansinis subjektas, kurio vienas ar keli kontroliuojantieji asmenys yra praneštini asmenys. Jeigu bent vienas iš pasyvaus nefinansinio subjekto kontroliuojančiųjų asmenų yra praneštinas asmuo, sąskaita turi būti laikoma praneština sąskaita. Tai nustatydama, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo vadovautis A poskirsnio 2 dalies a–c punktuose pateiktomis gairėmis tokia tvarka, kuri esamomis aplinkybėmis yra tinkamiausia: a) nustatyti, ar sąskaitos turėtojas yra pasyvus nefinansinis subjektas. Siekdama nustatyti, ar sąskaitos turėtojas yra pasyvus nefinansinis subjektas, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo remtis sąskaitos turėtojo pateiktu patvirtinimu, kad galėtų nustatyti jo statusą, išskyrus atvejus, kai ji, remdamasi savo turima arba viešai prieinama informacija, pagrįstai nustato, kad sąskaitos turėtojas yra aktyvus nefinansinis subjektas arba finansų įstaiga, išskyrus VIII skirsnio A poskirsnio 6 dalies b punkte apibūdintą investicinę įmonę, kuri nėra dalyvaujančiosios jurisdikcijos finansų įstaiga; b) nustatyti sąskaitos turėtojo kontroliuojančiuosius asmenis. Siekdama nustatyti sąskaitos turėtojo kontroliuojančiuosius asmenis, duomenis teikianti finansų įstaiga gali remtis informacija, surinkta ir saugoma taikant pinigų plovimo prevencijos procedūras ir (arba) procedūras „pažink savo klientą“; c) nustatyti, ar pasyvaus nefinansinio subjekto kontroliuojantysis asmuo yra praneštinas asmuo. Siekdama nustatyti, ar pasyvaus nefinansinio subjekto kontroliuojantysis asmuo yra praneštinas asmuo, duomenis teikianti finansų įstaiga gali remtis sąskaitos turėtojo arba tokio kontroliuojančiojo asmens patvirtinimu. VII skirsnis. Specialios išsamaus patikrinimo taisyklės Įgyvendinant pirmiau apibūdintas išsamaus patikrinimo procedūras, taikomos toliau išdėstytos papildomos taisyklės. A. Pasitikėjimas patvirtinimais ir patvirtinamaisiais dokumentais. Duomenis teikianti finansų įstaiga negali remtis sąskaitų turėtojo patvirtinimu ar patvirtinamaisiais dokumentais, jei ji sužino ar turi pagrindo manyti, kad patvirtinimas ar patvirtinamieji dokumentai yra neteisingi arba nepatikimi. B. Alternatyvios procedūros, taikomos finansinėms sąskaitoms, kurias turi išmokų pagal kaupiamojo draudimo sutartį arba anuiteto sutartį gavėjai fiziniai asmenys, ir grupinėms kaupiamojo draudimo sutartims ar grupinėms anuiteto sutartims. Duomenis teikianti finansų įstaiga gali daryti prielaidą, kad išmokų pagal kaupiamojo draudimo sutartį arba anuiteto sutartį gavėjas fizinis asmuo (išskyrus savininką), gaunantis išmoką mirties atveju, nėra praneštinas asmuo, ir gali tokios finansinės sąskaitos nelaikyti praneština sąskaita, išskyrus atvejus, kai duomenis teikianti finansų įstaiga turi faktinės informacijos arba pagrindo manyti, kad gavėjas yra praneštinas asmuo. Duomenis teikianti finansų įstaiga turi pagrindo manyti, kad išmokų pagal kaupiamojo draudimo sutartį arba anuiteto sutartį gavėjas yra praneštinas asmuo, jei duomenis teikiančios finansų įstaigos surinkta su gavėju susijusi informacija apima III skirsnio B poskirsnyje aprašytus įrodymus. Jei duomenis teikianti finansų įstaiga turi faktinės informacijos arba pagrindo manyti, kad gavėjas yra praneštinas asmuo, ji privalo laikytis III skirsnio B poskirsnyje nurodytų procedūrų. Valstybė narė arba San Marinas gali nuspręsti leisti duomenis teikiančioms finansų įstaigoms laikyti finansinę sąskaitą, kuri yra nario turima dalis pagal grupinę kaupiamojo draudimo sutartį arba grupinę anuiteto sutartį, finansine sąskaita, kuri nėra praneština iki datos, kurią suma išmokama darbuotojui ir (arba) pažymėjimo turėtojui arba gavėjui, jeigu finansinė sąskaita, kuri yra nario turima dalis pagal grupinę kaupiamojo draudimo sutartį arba grupinę anuiteto sutartį, atitinka šiuos reikalavimus: a) grupinė kaupiamojo draudimo sutartis ar grupinė anuiteto sutartis yra sudaryta su darbdaviu ir pagal ją draudžiami 25 ar daugiau darbuotojų ir (arba) pažymėjimų turėtojų; b) darbuotojai ir (arba) pažymėjimų turėtojai turi teisę pagal sutartį gauti bet kokią su jų dalimis susijusią sumą ir įvardinti išmokos, mokamos darbuotojo mirties atveju, gavėjus, ir

c) bendra suma, mokama darbuotojui ir (arba) pažymėjimo turėtojui ar gavėjui, neviršija kiekvienos valstybės narės arba San Marino nacionaline valiuta išreikštos sumos, kuri atitinka 1 000 000 USD. Grupinė kaupiamojo draudimo sutartis – kaupiamojo draudimo sutartis, pagal kurią i) draudžiami su darbdaviu, prekybos asociacija, profesine sąjunga ar kita asociacija ar grupe susiję asmenys; ii) už kiekvieną grupės narį (arba grupėje esančios klasės narį) mokama įmoka, nustatoma neatsižvelgiant į asmens sveikatos būklę, išskyrus grupės nario (arba klasei priklausančių narių) amžių, lytį ir rūkymo įpročius. Grupinė anuiteto sutartis – anuiteto sutartis, pagal kurią asmenys, kuriems įsipareigojama, yra su darbdaviu, prekybos asociacija, profesine sąjunga ar kita asociacija ar grupe susiję asmenys. Prieš įsigaliojant ... pasirašytam Protokolui, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas, valstybės narės praneša San Marinui, o šis praneša Europos Komisijai, ar yra nusprendę pasinaudoti šioje dalyje numatyta galimybe. Europos Komisija gali koordinuoti valstybių narių pranešimo perdavimą San Marinui ir perduoda San Marino pranešimą visoms valstybėms narėms. Apie visus paskesnius su naudojimusi ta galimybe susijusius pokyčius valstybė narė arba San Marinas praneša tuo pačiu būdu. C. Sąskaitų likučių sumavimo ir su valiuta susijusios taisyklės 1. Asmeninių sąskaitų sumavimas. Siekdama nustatyti asmens turimų finansinių sąskaitų bendrą likutį arba sumą, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo susumuoti visas savo arba susijusio subjekto tvarkomas finansines sąskaitas, tačiau tik tas, kurias jos kompiuterinės sistemos sieja pagal duomenų elementą, pavyzdžiui, kliento numerį arba MMIN, ir kurių likučius arba sumas leidžia susumuoti. Taikant šioje dalyje apibūdintus sumavimo reikalavimus, kiekvienam iš bendros finansinės sąskaitos turėtojų yra priskiriamas visas bendros finansinės sąskaitos likutis arba suma. 2. Subjektų sąskaitų sumavimas. Siekdama nustatyti subjekto turimų finansinių sąskaitų bendrą likutį arba sumą, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo atsižvelgti į visas savo arba susijusio subjekto tvarkomas finansines sąskaitas, tačiau tik tas, kurias jos kompiuterinės sistemos sieja pagal duomenų elementą, pavyzdžiui, kliento numerį arba MMIN, ir kurių likučius arba sumas leidžia susumuoti. Taikant šioje dalyje apibūdintus sumavimo reikalavimus, kiekvienam iš bendros finansinės sąskaitos turėtojų yra priskiriamas visas bendros finansinės sąskaitos likutis arba suma. 3. Speciali sumavimo taisyklė, taikoma santykių su klientais vadovams. Siekdama nustatyti asmens turimų finansinių sąskaitų bendrą likutį arba sumą, kad būtų nustatyta, ar finansinė sąskaita yra didelės vertės sąskaita, duomenis teikianti finansų įstaiga taip pat privalo susumuoti visas finansines sąskaitas, kurios, santykių su klientais vadovo žiniomis arba pagrįstu manymu, tiesiogiai arba netiesiogiai priklauso tam pačiam asmeniui, yra jo kontroliuojamos arba jo atidarytos (išskyrus atvejus, kai tas asmuo veikia kaip patikėtinis). 4. Sumos, aiškinamos kaip tokios pat sumos kitomis valiutomis. Visos sumos, išreikštos kiekvienos valstybės narės arba San Marino nacionaline valiuta, aiškinamos kaip tokios pat sumos kitomis valiutomis, kaip nurodyta nacionalinėje teisėje. VIII skirsnis. Terminų apibrėžtys Vartojamų terminų apibrėžtys: A. Duomenis teikianti finansų įstaiga 1. Duomenis teikianti finansų įstaiga – priklausomai nuo konteksto tai valstybės narės arba San Marino finansų įstaiga, kuri nėra duomenų neteikianti finansų įstaiga. 2. Dalyvaujančiosios jurisdikcijos finansų įstaiga – i) finansų įstaiga, dalyvaujančiosios jurisdikcijos rezidentė, išskyrus ne toje dalyvaujančiojoje jurisdikcijoje esantį tos finansų įstaigos filialą, ir ii) finansų įstaigos, kuri nėra dalyvaujančiosios jurisdikcijos rezidentė, filialas, jei tas filialas yra toje dalyvaujančiojoje jurisdikcijoje. 3. Finansų įstaiga – pasaugos įstaiga, indėlių įstaiga, investicinė įmonė ar nurodytoji draudimo bendrovė. 4. Pasaugos įstaiga – subjektas, kurio esminę veiklos dalį sudaro kitų asmenų finansinio turto saugojimas. Subjektas saugo kitų asmenų finansinį turtą ir tai sudaro esminę jo veiklos dalį, jeigu bendrosios subjekto pajamos, gautos už finansinio turto saugojimą ir susijusias finansines paslaugas, yra lygios arba viršija 20 % subjekto bendrųjų pajamų per i) trejų metų laikotarpį, kuris baigiasi metų, einančių prieš metus, kuriais atliekamas nustatymas, gruodžio 31 d. (arba paskutinę ataskaitinio laikotarpio, nesutampančio su kalendoriniais metais, dieną), arba ii) subjekto veiklos laikotarpį, priklausomai nuo to, kuris laikotarpis trumpesnis. 5. Indėlių įstaiga – subjektas, kuris vykdydamas įprastą bankininkystės ar panašią veiklą priima indėlius. 6. Investicinė įmonė – subjektas: a) kuris klientui ar kliento vardu pirmiausia vykdo vienos ar kelių toliau nurodytų rūšių veiklą ar operacijas:

i) prekyba pinigų rinkos priemonėmis (čekiais, vekseliais, indėlių sertifikatais, išvestinėmis finansinėmis priemonėmis ir pan.), užsienio valiuta, valiutų, palūkanų normų ir indeksų priemonėmis, perleidžiamaisiais vertybiniais popieriais arba biržos prekių ateities sandoriais, ii) individualiu ir kolektyviniu portfelių valdymu arba iii) kitokiu finansinio turto ar pinigų investavimu, administravimu ar valdymu kitų asmenų vardu, arba b) kurio bendrosios pajamos visų pirma yra gautos už investavimą, reinvestavimą arba prekybą finansiniu turtu, jeigu subjektą valdo kitas subjektas, kuris yra indėlių įstaiga, pasaugos įstaiga, nurodytoji draudimo bendrovė arba investicinė įmonė, apibūdinta A poskirsnio 6 dalies a punkte. Laikoma, kad subjektas pirmiausia vykdo vienos ar kelių A poskirsnio 6 dalies a punkte apibūdintų rūšių veiklą arba subjekto bendrosios pajamos yra visų pirma gautos už investavimą, reinvestavimą arba prekybą finansiniu turtu, kaip nurodyta A poskirsnio 6 dalies b punkte, jeigu už atitinkamą veiklą gautos subjekto bendrosios pajamos yra lygios arba viršija 50 % subjekto bendrųjų pajamų per: i) trejų metų laikotarpį, kuris baigiasi metų, einančių prieš metus, kuriais atliekamas nustatymas, gruodžio 31 d., arba ii) subjekto veiklos laikotarpį priklausomai nuo to, kuris laikotarpis trumpesnis. Terminas „investicinė įmonė“ neapima subjekto, kuris yra aktyvus nefinansinis subjektas, kadangi tas subjektas atitinka bet kurį iš D poskirsnio 9 dalies d–g punktuose išvardytų kriterijų. Ši dalis aiškinama nuosekliai pagal Finansinių veiksmų darbo grupės rekomendacijose vartojamo termino „finansų įstaiga“ apibrėžtyje pateiktą panašią formuluotę. 7. Terminas „finansinis turtas“ apima vertybinius popierius (pvz., korporacijos akcijų dalį, bendrijos ar patikos, kurios priklauso įvairiems savininkams ir kurių akcijomis viešai prekiaujama, akcijų ar tikrosios nuosavybės dalį, vekselius, obligacijas, turtu neužtikrintas obligacijas arba kitus įsiskolinimą įrodančius dokumentus), bendrijos akcijų dalį, biržos prekes, apsikeitimo sandorius (pvz., palūkanų normų apsikeitimo sandorius, valiutos apsikeitimo sandorius, valiutų pozicijų apsikeitimo sandorius, palūkanų normų viršutinės ribos nustatymo sandorius, palūkanų normų žemiausios ribos nustatymo sandorius, biržos prekių apsikeitimo sandorius, konvertavimo į nuosavybės vertybinius popierius sandorius, apsikeitimo nuosavybės vertybinių popierių indeksais sandorius ir panašius susitarimus), draudimo sutartis ar anuiteto sutartis arba bet kokią vertybinio popieriaus (įskaitant ateities sandorį arba išankstinį sandorį, arba pasirinkimo sandorį), bendrijos akcijų, biržos prekių, apsikeitimo sandorio, draudimo sutarties arba anuiteto sutarties vertės dalį. Terminas „finansinis turtas“ neapima su skola nesusijusios tiesioginės nekilnojamojo turto dalies. 8. Nurodytoji draudimo bendrovė – subjektas, kuris yra draudimo bendrovė (arba draudimo bendrovės kontroliuojančioji bendrovė), kuri sudaro kaupiamojo draudimo sutartį arba anuiteto sutartį arba privalo pagal tokias sutartis mokėti išmokas. B. Duomenų neteikianti finansų įstaiga 1. Duomenų neteikianti finansų įstaiga – finansų įstaiga, kuri yra: a) vyriausybės subjektas, tarptautinė organizacija arba centrinis bankas, išskyrus atvejus, susijusius su mokėjimu, mokėtinu pagal įsipareigojimą, susijusį su tos rūšies komercine finansine veikla, kurią vykdo nurodytoji draudimo bendrovė, pasaugos įstaiga ar indėlių įstaiga; b) plataus dalyvavimo pensijų fondas, siauro dalyvavimo pensijų fondas, vyriausybės subjekto, tarptautinės organizacijos arba centrinio banko pensijų fondas, arba kriterijus atitinkanti kredito korteles išduodanti įstaiga; c) kitas subjektas, kuris kelia mažą riziką, kad juo bus pasinaudota norint išvengti mokesčių, kuriam būdingos B poskirsnio 1 dalies a ir b punktuose apibūdintų subjektų savybės, kuris nacionalinėje teisėje apibrėžiamas kaip duomenų neteikianti finansų įstaiga ir kuris valstybių narių atveju yra numatytas Tarybos direktyvos 2011/16/ES dėl administracinio bendradarbiavimo apmokestinimo srityje 8 straipsnio 7a dalyje ir nurodytas San Marinui, o San Marino atveju nurodytas Europos Komisijai, jeigu šio subjekto kaip duomenų neteikiančios finansų įstaigos statusas netrukdo siekti šio Susitarimo tikslų; d) nuo mokesčių atleistas kolektyvinio investavimo subjektas, arba e) patikos fondas, jeigu jo patikėtinis yra duomenis teikianti finansų įstaiga ir praneša visą pagal I skirsnį praneštiną informaciją apie visas patikos praneštinas sąskaitas. 2. Vyriausybės subjektas – valstybės narės, San Marino ar kitos jurisdikcijos vyriausybė, valstybės narės, San Marino arba kitos jurisdikcijos politinis vienetas (kuris, siekiant išvengti abejonių, apima valstybę, provinciją, apygardą ar savivaldybę) arba visiškai valstybės narės, San Marino ar kitos jurisdikcijos valdoma agentūra ar įstaiga, arba bet kuris vienas ar keli iš jų (kiekvienas iš jų – vyriausybės subjektas). Į šią kategoriją patenka neatsiejamos valstybės narės, San Marino ar kitos jurisdikcijos dalys, kontroliuojami subjektai ir politiniai vienetai: a) valstybės narės, San Marino ar kitos jurisdikcijos neatsiejama dalis – asmuo, organizacija, agentūra, biuras, fondas, įstaiga ar kita institucija, kurie nepriklausomai nuo paskyrimo būdo yra valstybės narės, San Marino ar kitos jurisdikcijos valdymo institucija. Valdymo institucijos grynosios pajamos turi būti įskaitomos į jos sąskaitą ar kitas valstybei narei, San Marinui ar kitai jurisdikcijai priklausančias sąskaitas, ir jokia šių pajamų dalis negali teikti naudos privačiam asmeniui. Neatsiejama dalis neapima asmens, kuris yra suverenas, pareigūnas ar administratorius, veikiantis kaip privatus asmuo; b) kontroliuojamas subjektas – subjektas, kuris pagal savo formą veikia atskirai nuo valstybės narės, San Marino ar kitos jurisdikcijos arba kuris kaip nors kitaip sudaro atskirą juridinį asmenį, jeigu: i) šį subjektą tiesiogiai arba per vieną ar kelis kontroliuojamus subjektus visiškai valdo ir kontroliuoja vienas ar keli vyriausybės subjektai; ii) šio subjekto grynosios pajamos įskaitomos į jo sąskaitą arba vieno ar kelių vyriausybės subjektų sąskaitas, ir jokia šių pajamų dalis negali teikti naudos privačiam asmeniui, ir

iii) likvidavus šį subjektą, jo turtas pereina vienam ar keliems vyriausybės subjektams; c) pajamos neteikia naudos privatiems asmenims, jei šie asmenys yra numatytieji vyriausybės programos naudos gavėjai, o vykdoma programos veikla, susijusi su bendrąja gerove, yra skirta plačiajai visuomenei arba yra susijusi su tam tikro valdymo etapo administravimu. Tačiau, nepaisant to, kas išdėstyta pirmiau, laikoma, kad pajamos teikia naudą privatiems asmenims, jei jos gaunamos vyriausybės subjektą panaudojant komercinei veiklai, pavyzdžiui, komercinei bankininkystės veiklai, kai teikiamos finansinės paslaugos privatiems asmenims, vykdyti. 3. Tarptautinė organizacija – tarptautinė organizacija arba visiškai jos valdoma agentūra ar įstaiga. Ši kategorija apima visas tarpvyriausybines (įskaitant viršvalstybines) organizacijas, i) kurias pirmiausia sudaro vyriausybės, ii) kurios turi galiojantį susitarimą dėl buveinės arba savo esme panašų susitarimą su valstybe nare, San Marinu ar kita jurisdikcija ir iii) kurių pajamos neteikia naudos privatiems asmenims. 4. Centrinis bankas – institucija, kuri pagal įstatymą ar vyriausybės nutarimą yra pagrindinė institucija, išskyrus pačios valstybės narės, San Marino ar kitos jurisdikcijos vyriausybę, išleidžianti priemones, skirtas cirkuliuoti apyvartoje kaip valiuta. Tokia institucija gali apimti įstaigą, kuri yra atskira nuo valstybės narės, San Marino ar kitos jurisdikcijos vyriausybės, neatsižvelgiant į tai, ar valstybė narė, San Marinas ar kita jurisdikcija ją valdo visiškai, ar iš dalies. 5. Plataus dalyvavimo pensijų fondas – fondas, įsteigtas pensijoms, neįgalumo išmokoms ar išmokoms mirties atveju arba bet kuriam jų deriniui mokėti naudos gavėjams, kurie yra vieno ar kelių darbdavių esami ar buvę darbuotojai (arba tokių darbuotojų paskirti asmenys), kaip atlyginimui už suteiktas paslaugas, jeigu: a) fondas neturi nė vieno naudos gavėjo, turinčio teisę į daugiau kaip 5 % fondo turto; b) fondui taikomas vyriausybės aktai ir jis teikia informaciją mokesčių administratoriams ir c) fondas atitinka bent vieną iš šių reikalavimų: i) dėl savo, kaip pensijų fondo ar pensijų plano, statuso fondas paprastai yra atleistas nuo mokesčio už investicines pajamas arba šių pajamų apmokestinimas atidedamas, arba šios pajamos apmokestinamos mažesniu tarifu; ii) iš jį finansuojančių darbdavių fondas gauna bent 50 % visų savo įmokų (išskyrus turto pervedimus iš kitiems B poskirsnio 5–7 dalyse apibūdintiems planams skirtų lėšų arba iš C poskirsnio 17 dalies a punkte apibūdintų pensijų sąskaitų); iii) fondo lėšas leidžiama paskirstyti ar išgryninti tik įvykus nurodytiems įvykiams, susijusiems su išėjimu į pensiją, neįgalumu ar mirtimi (išskyrus atnaujinamus paskirstymus kitiems B poskirsnio 5–7 dalyse apibūdintiems pensijų fondams arba C poskirsnio 17 dalies a punkte apibūdintoms pensijų sąskaitoms), antraip lėšoms, paskirstytoms ar išgrynintoms iki šių nurodytų įvykių, taikomos baudos, arba iv) darbuotojų įmokos į fondą (išskyrus tam tikras leistinas pridėtines įmokas) yra ribojamos pagal darbuotojo gautas pajamas arba per metus negali viršyti kiekvienos valstybės narės arba San Marino nacionaline valiuta išreikštos sumos, kuri atitinka 50 000 USD, taikant VII skirsnio C poskirsnyje nustatytas sąskaitų sumavimo ir valiutų konvertavimo taisykles. 6. Siauro dalyvavimo pensijų fondas – fondas, įsteigtas pensijoms, neįgalumo išmokoms ar išmokoms mirties atveju mokėti naudos gavėjams, kurie yra vieno ar kelių darbdavių esami ar buvę darbuotojai (arba tokių darbuotojų paskirti asmenys), kaip atlyginimui už suteiktas paslaugas, jeigu: a) fondas turi mažiau kaip 50 dalyvių; b) fondą remia vienas ar keli darbdaviai, kurie nėra investicinės įmonės arba pasyvūs nefinansiniai subjektai; c) darbuotojo ir darbdavio įmokos į fondą (išskyrus turto pervedimus iš C poskirsnio 17 dalies a punkte apibūdintų pensijų sąskaitų) yra ribojamos atitinkamai pagal darbuotojo gautas pajamas ir atlyginimą; d) dalyviai, kurie nėra jurisdikcijos (valstybės narės arba San Marino), kurioje įsteigtas fondas, rezidentai, neturi teisės į daugiau kaip 20 % fondo turto, ir e) fondui taikomas vyriausybės aktai ir jis teikia informaciją mokesčių administratoriams. 7. Vyriausybės subjekto, tarptautinės organizacijos ar centrinio banko pensijų fondas – vyriausybės subjekto, tarptautinės organizacijos ar centrinio banko įsteigtas fondas pensijoms, neįgalumo išmokoms ar išmokoms mirties atveju mokėti naudos gavėjams arba dalyviams, kurie yra esami ar buvę darbuotojai (arba tokių darbuotojų paskirti asmenys) arba kurie nėra esami ar buvę darbuotojai, jeigu išmokos tokiems gavėjams ar dalyviams mokamos kaip atlyginimas už vyriausybės subjektui, tarptautinei organizacijai ar centriniam bankui suteiktas asmenines paslaugas. 8. Kriterijus atitinkanti kredito korteles išduodanti įstaiga – finansų įstaiga, atitinkanti šiuos reikalavimus:

a) finansų įstaiga yra finansų įstaiga vien tik todėl, kad ji yra kredito korteles išduodanti įstaiga, priimanti indėlius tik tada, kai klientas įvykdo mokėjimą, kuris viršija kredito kortelės likutį, ir permoka iš karto negrąžinama klientui, ir b) nuo 2016 m. sausio 1 d. arba iki šios datos finansų įstaiga įgyvendina politiką ir procedūras, kuriomis siekiama neleisti klientui įvykdyti permokos, kuri viršija kiekvienos valstybės narės arba San Marino nacionaline valiuta išreikštą sumą, kuri atitinka 50 000 USD, arba užtikrinama, kad kliento permoka, kuri viršija tą sumą, būtų grąžinama klientui per 60 dienų, kiekvienu atveju taikant VII skirsnio C poskirsnyje nustatytas sąskaitų sumavimo ir valiutų konvertavimo taisykles. Šiuo tikslu kliento permoka neapima kredito likučių, kurie neviršija ginčijamų mokesčių, bet apima dėl prekių grąžinimo atsirandančius kredito likučius. 9. Nuo mokesčių atleistas kolektyvinio investavimo subjektas – investicinė įmonė, kuri reguliuojama kaip kolektyvinio investavimo subjektas, jeigu visas turtines teises kolektyvinio investavimo subjekte turi fiziniai asmenys ar subjektai, kurie nėra praneštini asmenys, arba jos valdomos per tuos asmenis ar subjektus, išskyrus pasyvius nefinansinius subjektus, kurių kontroliuojantieji asmenys yra praneštini asmenys. Investicinei įmonei, kuri reguliuojama kaip kolektyvinio investavimo subjektas, išleidus materialių pareikštinės formos akcijų, ji ir toliau pagal B poskirsnio 9 dalį laikoma nuo mokesčių atleistu kolektyvinio investavimo subjektu, jeigu: a) kolektyvinio investavimo subjektas neišleido ir neleidžia materialių pareikštinės formos akcijų po 2015 m. gruodžio 31 d.; b) kolektyvinio investavimo subjektas po atsisakymo išperka visas tokias akcijas; c) kolektyvinio investavimo subjektas atlieka II–VII skirsniuose nustatytas išsamaus patikrinimo procedūras ir praneša visą praneštiną informaciją apie tokias akcijas, kai tokios akcijos pateikiamos išpirkti ar kitaip apmokėti, ir d) kolektyvinio investavimo subjektas yra parengęs politiką ir procedūras siekdamas užtikrinti, kad tokios akcijos būtų kuo greičiau išpirktos arba perduotos saugoti bet kuriuo atveju iki 2018 m. sausio 1 d. C. Finansinė sąskaita 1. Finansinė sąskaita – finansų įstaigos tvarkoma sąskaita, apimanti indėlių sąskaitą, pasaugos sąskaitą ir: a) investicinės įmonės atveju – finansų įstaigos akcinio kapitalo ar skolos dalis. Neatsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, terminas „finansinė sąskaita“ neapima subjekto, kuris yra investicinė įmonė, akcinio kapitalo ar skolos dalių vien tik todėl, kad jis i) teikia konsultacijas dėl investicijų klientui ir veikia jo vardu arba ii) valdo portfelius kliento naudai ir veikia jo vardu, siekdamas investuoti, valdyti ar administruoti finansinį turtą, kliento vardu laikomą finansų įstaigoje, kuri nėra toks subjektas; b) C poskirsnio 1 dalies a punkte neaprašytos finansų įstaigos atveju – finansų įstaigos akcinio kapitalo arba skolos dalis, jeigu dalių klasė buvo nustatyta siekiant išvengti duomenų teikimo pagal I skirsnį; ir c) finansų įstaigos sudaryta arba tvarkoma kaupiamojo draudimo sutartis arba anuiteto sutartis, išskyrus neinvesticinio, neperleidžiamo tiesioginio gyvybės draudimo anuiteto sutartį, kuri yra sudaryta su fiziniu asmeniu ir pinigine kompensacija pakeičia pensijos ar neįgalumo išmoką, skiriamą pagal sąskaitą, kuriai netaikoma finansinės sąskaitos apibrėžtis. Terminas „finansinė sąskaita“ neapima sąskaitų, kurioms netaikoma finansinės sąskaitos apibrėžtis. 2. Indėlių sąskaita – komercinė, einamoji, taupomoji, terminuotojo indėlio arba paskolos sąskaita, arba sąskaita, kuri yra patvirtinta indėlio sertifikatu, paskolos sertifikatu, investicijos sertifikatu, įsiskolinimo sertifikatu ar kita panašia finansine priemone, kurią, vykdydama įprastą bankininkystės ar panašią veiklą, tvarko finansų įstaiga. Indėlių sąskaitoms taip pat priskiriamos sumos, draudimo bendrovės laikomos pagal garantuotų investicijų sutartį ar panašų palūkanų mokėjimo ar įskaitymo susitarimą. 3. Pasaugos sąskaita – sąskaita (išskyrus draudimo sutartį ar anuiteto sutartį), kurioje laikomas vienas ar daugiau finansinio turto vienetų kito asmens naudai. 4. Akcinio kapitalo dalis – bendrijos, kuri yra finansų įstaiga, atveju – bendrijos kapitalo arba pelno dalis. Patikos fondo, kuris yra finansų įstaiga, atveju laikoma, kad akcinio kapitalo dalį turi bet kuris asmuo, disponuojantis visa patika ar jos dalimi arba gaunantis naudą iš visos patikos ar jos dalies, arba bet kuris kitas fizinis asmuo, vykdantis pagrindinę faktinę patikos kontrolę. Praneštinas asmuo laikomas patikos naudos gavėju, jeigu toks praneštinas asmuo turi teisę iš patikos fondo tiesiogiai arba netiesiogiai (pvz., per paskirtą asmenį) gauti privalomai paskirstomą dalį arba gali tiesiogiai ar netiesiogiai gauti neprivalomai paskirstomą dalį. 5. Draudimo sutartis – sutartis (išskyrus anuiteto sutartį), pagal kurią sutartį sudariusi įstaiga sutinka išmokėti tam tikrą sumą įvykus nurodytam nenumatytam atvejui, susijusiam su mirtimi, liga, nelaimingu atsitikimu, atsakomybe ar turtine rizika. 6. Anuiteto sutartis – sutartis, pagal kurią sutartį sudariusi įstaiga sutinka mokėti išmokas laikotarpį, iš dalies arba visiškai nustatytą atsižvelgiant į vieno ar kelių asmenų tikėtiną gyvenimo trukmę. Šis terminas apima ir sutartį, kuri yra laikoma anuiteto sutartimi pagal jurisdikcijos (valstybės narės, San Marino arba kitos jurisdikcijos), kurioje sudaryta sutartis, teisės aktus, taisykles ar praktiką ir pagal kurią sutartį sudariusi įstaiga sutinka tam tikrą laikotarpį (skaičiuojamą metais) mokėti išmokas. 7. Kaupiamojo draudimo sutartis – draudimo sutartis (išskyrus dviejų draudimo bendrovių sudarytą nuostolių atlyginimo perdraudimo sutartį), pagal kurią numatyta kaupiamoji suma.

8. Terminu „kaupiamoji suma“ įvardijama didesnė iš šių sumų: i) suma, kurią draudėjas turi teisę gauti atsisakęs sutarties ar jai pasibaigus (nustatoma neatėmus atsisakymo mokesčio ar gyvybės draudimo paskolos), ir ii) suma, kurią draudėjas gali pasiskolinti pagal sutartį ar dėl jos. Neatsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, terminas „kaupiamoji suma“ neapima sumos, kuri pagal draudimo sutartį yra išmokama: a) tik asmens, apdrausto gyvybės draudimo sutartimi, mirties atveju; b) kaip kūno sužalojimo ar ligos išmoka arba kita išmoka, skirta ekonominiams nuostoliams, patirtiems įvykus draudžiamajam įvykiui, atlyginti; c) grąžinant anksčiau pagal draudimo sutartį (išskyrus investicinio gyvybės draudimo arba anuiteto sutartį) sumokėtą draudimo įmoką (atėmus draudimo mokesčius, nepaisant to, ar jie faktiškai taikomi) dėl sutarties nutraukimo arba pasibaigimo, rizikos sumažėjimo sutarties galiojimo laikotarpiu arba taisant korektūros ar kitą panašią klaidą, susijusią su draudimo įmoka pagal sutartį; d) kaip draudėjo dividendai (išskyrus dividendus pasibaigus sutarčiai), jeigu dividendai yra susiję su draudimo sutartimi, pagal kurią išmokamos tik C poskirsnio 8 dalies b punkte apibūdintos išmokos, arba e) grąžinant išankstinę įmoką arba įmokos indėlį, susijusius su draudimo sutartimi, pagal kurią įmoka mokėtina bent kartą per metus, jei išankstinės įmokos arba įmokos indėlio suma neviršija kitos pagal sutartį mokėtinos metinės įmokos. 9. Jau esanti sąskaita – a) finansinė sąskaita, duomenis teikiančios finansų įstaigos tvarkoma nuo 2015 m. gruodžio 31 d.; b) valstybė narė arba San Marinas turi galimybę taikyti papildytą termino „jau esanti sąskaita“ apibrėžtį ir juo taip pat įvardyti sąskaitos turėtojo finansinę sąskaitą nepriklausomai nuo jos atidarymo datos, jeigu: i) sąskaitos turėtojas duomenis teikiančioje finansų įstaigoje arba toje pačioje jurisdikcijoje (valstybėje narėje arba San Marine) kaip ir duomenis teikianti finansų įstaiga esančiame susijusiame subjekte taip pat turi finansinę sąskaitą, kuri yra jau esanti sąskaita, kaip apibrėžta C poskirsnio 9 dalies a punkte; ii) duomenis teikianti finansų įstaiga ir, jei taikoma, toje pačioje jurisdikcijoje (valstybėje narėje arba San Marine) kaip ir duomenis teikianti finansų įstaiga esantis susijęs subjektas abi pirmiau minėtas finansines sąskaitas ir bet kurias kitas sąskaitos turėtojo finansines sąskaitas, kurios laikomos jau esančiomis sąskaitomis pagal b punktą, laiko viena finansine sąskaita, siekiant, kad būtų laikomasi reikalavimų dėl pasitikėjimo standartų, išdėstytų VII skirsnio A poskirsnyje, ir siekiant nustatyti bet kurios iš finansinių sąskaitų likutį arba sumą taikant bet kurią iš sąskaitos ribų; iii) finansinės sąskaitos, kuriai taikomos pinigų plovimo prevencijos procedūros ir (arba) procedūros „pažink savo klientą“, atveju duomenis teikiančiai finansų įstaigai leidžiama laikytis tokių pinigų plovimo prevencijos procedūrų ir (arba) procedūrų „pažink savo klientą“ finansinės sąskaitos atžvilgiu, remiantis pinigų plovimo prevencijos procedūromis ir (arba) procedūromis „pažink savo klientą“, taikytomis jau esančiai sąskaitai, kaip nustatyta C poskirsnio 9 dalies a punkte, ir iv) atidarant finansinę sąskaitą sąskaitos turėtojas neprivalo pateikti naujos, papildomos arba iš dalies pakeistos informacijos apie save, išskyrus informaciją šio Susitarimo taikymo tikslais. Prieš įsigaliojant ... pasirašytam Protokolui, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas, valstybės narės praneša San Marinui, o šis praneša Europos Komisijai, ar yra nusprendę pasinaudoti šiame punkte numatyta galimybe. Europos Komisija gali koordinuoti valstybių narių pranešimo perdavimą San Marinui ir perduoda San Marino pranešimą visoms valstybėms narėms. Apie visus paskesnius su naudojimusi ta galimybe susijusius pokyčius valstybė narė arba San Marinas praneša tuo pačiu būdu. 10. Nauja sąskaita – duomenis teikiančios finansų įstaigos tvarkoma finansinė sąskaita, atidaryta 2016 m. sausio 1 d. arba vėliau, išskyrus atvejus, kai ji laikoma jau esančia sąskaita pagal papildytą jau esančios sąskaitos apibrėžtį, nurodytą C poskirsnio 9 dalyje. 11. Jau esanti asmeninė sąskaita – jau esanti sąskaita, kuri priklauso vienam ar daugiau asmenų. 12. Nauja asmeninė sąskaita – nauja sąskaita, kuri priklauso vienam ar daugiau asmenų. 13. Jau esanti subjekto sąskaita – jau esanti sąskaita, kuri priklauso vienam ar daugiau subjektų. 14. Mažesnės vertės sąskaita – jau esanti asmeninė sąskaita, kurios bendras likutis arba suma 2015 m. gruodžio 31 d. neviršija kiekvienos valstybės narės arba San Marino nacionaline valiuta išreikštos sumos, kuri atitinka 1 000 000 USD. 15. Didelės vertės sąskaita – jau esanti asmeninė sąskaita, kurios bendras likutis arba suma 2015 m. gruodžio 31 d. arba bet kurių paskesnių metų gruodžio 31 d. viršija kiekvienos valstybės narės arba San Marino nacionaline valiuta išreikštą sumą, kuri atitinka 1 000 000 USD.

16. Nauja subjekto sąskaita – nauja sąskaita, kuri priklauso vienam ar daugiau subjektų. 17. Sąskaita, kuriai netaikoma finansinės sąskaitos apibrėžtis – bet kuri iš šių sąskaitų: a) pensijų sąskaita, atitinkanti šiuos reikalavimus: i) sąskaitai taikomas asmeninės pensijų sąskaitos reguliavimas arba sąskaita yra įregistruoto ar reglamentuojamo pensijų plano dalis ir yra skirta pensijų išmokoms (įskaitant neįgalumo išmokas ar išmokas mirties atveju); ii) sąskaitai taikomos mokesčių lengvatos (t. y. įmokos į sąskaitą, kurios kitu atveju būtų apmokestinamos, yra atskaitomos arba neįtraukiamos į sąskaitos turėtojo bendrąsias pajamas arba apmokestinamos lengvatiniu tarifu, arba investicinių pajamų iš sąskaitos apmokestinimas atidedamas arba šios pajamos apmokestinamos lengvatiniu tarifu); iii) informaciją apie sąskaitą privaloma teikti mokesčių administratoriui; iv) lėšas iš sąskaitos galima išgryninti tik suėjus nurodytam pensiniam amžiui, pripažinus neįgalumą arba patvirtinus mirties faktą, priešingu atveju iki šių įvykių išgrynintoms sumoms taikomos baudos, ir v) arba i) metinių įmokų limitas yra kiekvienos valstybės narės arba San Marino nacionaline valiuta išreikšta suma, kuri atitinka 50 000 USD ar mažiau, arba ii) nustatytas didžiausias viso gyvenimo įmokų limitas sąskaitai – kiekvienos valstybės narės arba San Marino nacionaline valiuta išreikšta suma, kuri atitinka 1 000 000 USD ar mažiau, kiekvienu atveju taikant VII skirsnio C poskirsnyje nustatytas sąskaitų sumavimo ir valiutų konvertavimo taisykles. Finansinė sąskaita, kuri atitinka C poskirsnio 17 dalies a punkto v papunkčio reikalavimą, nebus laikoma neatitinkančia šio reikalavimo vien todėl, kad į tokią finansinę sąskaitą gali būti gaunamas turtas arba lėšos, pervesti iš vienos ar daugiau finansinių sąskaitų, atitinkančių C poskirsnio 17 dalies a arba b punktų reikalavimus, arba iš vieno ar daugiau pensijų fondų, atitinkančių B poskirsnio 5–7 dalių reikalavimus; b) sąskaita, atitinkanti šiuos reikalavimus: i) ne pensijų tikslams skirta sąskaita, kuri reguliuojama kaip investavimo priemonė ir kuria reguliariai prekiaujama pripažintoje vertybinių popierių rinkoje, arba ne pensijų tikslams skirta sąskaita, kuri reguliuojama kaip taupomoji priemonė; ii) sąskaitai taikomos mokesčių lengvatos (t. y. įmokos į sąskaitą, kurios kitu atveju būtų apmokestinamos, yra atskaitomos arba neįtraukiamos į sąskaitos turėtojo bendrąsias pajamas arba apmokestinamos lengvatiniu tarifu, arba investicinių pajamų iš sąskaitos apmokestinimas atidedamas arba šios pajamos apmokestinamos lengvatiniu tarifu); iii) lėšas iš sąskaitos galima išgryninti tik tada, kai laikomasi konkrečių kriterijų, susijusių su investicinės arba taupomosios sąskaitos paskirtimi (pavyzdžiui, mokant studijų arba sveikatos išmokas), priešingu atveju sumoms, išgrynintoms nesilaikant kriterijų, taikomos baudos, ir iv) metinių įmokų limitas yra 50 000 USD suma arba lygiavertė kiekvienos valstybės narės arba Šveicarijos nacionaline valiuta išreikšta suma, arba mažesnė suma, taikant VII skirsnio C poskirsnyje nustatytas sąskaitų sumavimo ir valiutų konvertavimo taisykles. Finansinė sąskaita, kuri atitinka C poskirsnio 17 dalies b punkto iv papunkčio reikalavimą, nebus laikoma neatitinkančia šio reikalavimo vien todėl, kad į tokią finansinę sąskaitą gali būti gaunamas turtas arba lėšos, pervesti iš vienos ar daugiau finansinių sąskaitų, atitinkančių C poskirsnio 17 dalies a arba b punktų reikalavimus, arba iš vieno ar daugiau pensijų fondų, atitinkančių B poskirsnio 5–7 dalių reikalavimus; c) gyvybės draudimo sutartis, kurios draudimo laikotarpis baigsis iki apdraustajam asmeniui sukaks 90 metų, jeigu ši sutartis atitinka tokius reikalavimus: i) periodinės įmokos, kurios ilgainiui nemažėja, yra mokėtinos bent kartą per metus sutarties galiojimo laikotarpiu arba iki apdraustajam asmeniui sukaks 90 metų, atsižvelgiant į tai, kuris šių laikotarpių yra trumpesnis; ii) sutartis neturi sutartinės vertės, kuria bet kuris asmuo gali naudotis (išgrynindamas lėšas, imdamas paskolą ar kitaip) sutarčiai nepasibaigus; iii) sutartį nutraukus ar jai pasibaigus mokėtina suma (kuri nėra išmoka mirties atveju) negali viršyti bendrų pagal sutartį sumokėtų įmokų, atėmus su mirties ar ligos atvejais susijusią sumą ir išlaidų mokesčių (neatsižvelgiant į tai, ar jie faktiškai taikomi) sumą už sutarties galiojimo laikotarpį ar laikotarpius, ir visų iki sutarties nutraukimo ar pasibaigimo sumokėtų sumų, ir iv) sutartis teisių perėmėjui priklauso ne dėl pelno;

d) sąskaita, kuri priklauso tik paveldėtojui, jei šios sąskaitos dokumentai apima mirusiojo testamento ar mirties liudijimo kopiją; e) sąskaita, atidaryta dėl: i) teismo įsakymo ar sprendimo; ii) nekilnojamojo ar asmeninio turto pardavimo, keitimo ar nuomos, jeigu sąskaita atitinka šiuos reikalavimus: - sąskaita finansuojama tik pradine įmoka, rankpinigiais, užstatu, kurių suma yra pakankama tiesiogiai su sandoriu susijusiam įsipareigojimui užtikrinti, ar panašiu mokėjimu, arba finansuojama finansiniu turtu, kuris padėtas į sąskaitą ir susijęs su turto pardavimu, keitimu ar nuoma; - sąskaita atidaryta ir naudojama vien pirkėjo įsipareigojimui sumokėti pirkimo kainą už turtą, pardavėjo įsipareigojimui apmokėti neapibrėžtuosius įsipareigojimus arba nuomotojo ar nuomininko įsipareigojimui atlyginti su nuomojamu turtu susijusius nuostolius, kaip sutarta nuomos sutartyje, užtikrinti; - sąskaitos turtas, įskaitant ir už jį gautas pajamas, bus išmokamas ar kitaip paskirstomas pirkėjo, pardavėjo, nuomotojo ar nuomininko naudai (be kita ko, siekiant įvykdyti tokio asmens įsipareigojimą), kai turtas parduodamas, keičiamas ar perduodamas arba kai pasibaigia nuomos sutartis; - sąskaita nėra maržos ar panaši sąskaita, atidaryta dėl finansinio turto pardavimo ar keitimo, ir - sąskaita nesusijusi su sąskaita, apibūdinta C poskirsnio 17 dalies f punkte; iii) finansų įstaigos, kuri tvarko nekilnojamuoju turtu užtikrintą paskolą, įsipareigojimo atidėti dalį mokėjimo vien siekiant palengvinti vėlesnį su šiuo nekilnojamuoju turtu susijusių mokesčių ar draudimo mokėjimą; iv) finansų įstaigos įsipareigojimo vien tik palengvinti vėlesnį mokesčių mokėjimą; f) indėlių sąskaita, atitinkanti šiuos reikalavimus: i) sąskaita laikoma vien todėl, kad klientas atlieka mokėjimą, kuris viršija kredito kortelės ar kitos atnaujinamojo kredito priemonės likutį, o permoka iš karto klientui negrąžinama, ir ii) nuo 2016 m. sausio 1 d. arba iki šios datos finansų įstaiga įgyvendina politiką ir procedūras, kuriomis siekiama neleisti klientui įvykdyti permokos, kuri viršija kiekvienos valstybės narės arba San Marino nacionaline valiuta išreikštą sumą, kuri atitinka 50 000 USD, arba užtikrinama, kad kliento permoka, kuri viršija tą sumą, būtų grąžinama klientui per 60 dienų, kiekvienu atveju taikant VII skirsnio C poskirsnyje nustatytas valiutų konvertavimo taisykles. Šiuo tikslu kliento permoka neapima kredito likučių, kurie neviršija ginčijamų mokesčių, bet apima dėl prekių grąžinimo atsirandančius kredito likučius; g) kita sąskaita, kuri kelia mažą riziką, kad ja bus pasinaudota norint išvengti mokesčių, kuriai būdingos iš esmės tokios pačios kaip C poskirsnio 17 dalies a–f punktuose apibūdintų sąskaitų savybės, kuri nacionalinėje teisėje apibrėžiama kaip sąskaita, kuriai netaikoma finansinės sąskaitos apibrėžtis, ir kuri valstybių narių atveju yra numatyta Tarybos direktyvos 2011/16/ES dėl administracinio bendradarbiavimo apmokestinimo srityje 8 straipsnio 7a dalyje ir nurodyta San Marinui, o San Marino atveju nurodyta Europos Komisijai, jeigu šios sąskaitos, kaip sąskaitos, kuriai netaikoma finansinės sąskaitos apibrėžtis, statusas netrukdo siekti šio Susitarimo tikslų. D. Praneština sąskaita 1. Praneština sąskaita – sąskaita, kuri priklauso vienam ar keliems praneštiniems asmenims arba pasyviam nefinansiniam subjektui, kurio vienas ar keli kontroliuojantieji asmenys yra praneštini asmenys, jeigu ji nustatyta kaip tokia atlikus II–VII prieduose aprašytus išsamius patikrinimus. 2. Praneštinas asmuo – praneštinos jurisdikcijos asmuo, išskyrus: i) korporaciją, kurios akcijomis reguliariai prekiaujama vienoje ar keliose pripažintose vertybinių popierių rinkose, ii) bet kokią korporaciją, kuri yra su i punkte apibūdinta korporacija susijęs subjektas, iii) vyriausybės subjektą, iv) tarptautinę organizaciją, v) centrinį banką arba vi) finansų įstaigą. 3. Praneštinos jurisdikcijos asmuo – fizinis arba juridinis asmuo, kuris yra praneštinos jurisdikcijos rezidentas pagal tokios jurisdikcijos mokesčių teisę, arba mirusiojo, kuris buvo praneštinos jurisdikcijos rezidentas, turto paveldėtojas. Šiuo tikslu subjektas, pavyzdžiui, bendrija, ribotos atsakomybės bendrija arba panašus juridinis vienetas, kuris nėra rezidentas mokesčių tikslais, laikomas rezidentu tos jurisdikcijos, kurioje yra pagrindinis jo administracijos centras.

4. Praneština jurisdikcija – vykdant prievolę teikti I skirsnyje nurodytą informaciją, tai San Marinas (valstybės narės atžvilgiu) arba valstybė narė (San Marino atžvilgiu). 5. Dalyvaujančioji jurisdikcija (valstybės narės arba San Marino atžvilgiu): a) bet kuri valstybė narė, kai ji teikia informaciją San Marinui, arba b) San Marinas, kai jis teikia informaciją valstybei narei, arba c) bet kuri kita jurisdikcija, i) su kuria, priklausomai nuo konteksto, valstybė narė arba San Marinas yra sudarę susitarimą, pagal kurį ta kita jurisdikcija teiks I skirsnyje nurodytą informaciją, ir ii) kuri nurodyta tos valstybės narės arba San Marino paskelbtame sąraše, apie kurį pranešta atitinkamai San Marinui arba Europos Komisijai; d) (valstybių narių atžvilgiu) bet kuri kita jurisdikcija, i) su kuria Europos Sąjunga yra sudariusi susitarimą, pagal kurį ta kita juris