Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl Sąjungos vizų kodekso (Vizų kodeksas) /* COM/2014/0164 final - 2014/0094 (COD) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Šiuo pasiūlymu nauja redakcija išdėstomas ir iš dalies pakeičiamas 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 810/2009, nustatantis Bendrijos vizų kodeksą (Vizų kodeksas). Šiame pasiūlyme atsižvelgiama į tai, kad vis didesnė politinė reikšmė teikiama vizų politikos ekonominiam poveikiui platesnio masto Europos Sąjungos ekonomikai ir ypač turizmui, kad būtų nuosekliau siekiama strategijoje „Europa 2020“ nustatytų ekonomikos augimo tikslų, kaip nurodyta Komisijos komunikate Bendros vizų politikos įgyvendinimas ir plėtojimas ekonomikos augimui ES paskatinti[1]. Šis pasiūlymas taip pat grindžiamas Komisijos ataskaitoje Europos Parlamentui ir Tarybai dėl Vizų kodekso įgyvendinimo vertinimo[2] išdėstytomis išvadomis. Prie ataskaitos pridėtas Komisijos tarnybų darbinis dokumentas[3], kuriame pateiktas išsamus vertinimas. Šiame pasiūlyme taip pat pateiktos dvi priemonės, kuriomis siekiama sudaryti palankesnes sąlygas palaikyti šeimos ryšius. Juo supaprastinamos tam tikros procedūros, taikytinos artimiems giminaičiams, kurie atvyksta aplankyti Sąjungos piliečių, gyvenančių valstybės narės, kurios pilietybę jie turi, teritorijoje, ir artimiems Sąjungos piliečių, gyvenančių trečiojoje šalyje, giminaičiams, norintiems kartu su Sąjungos piliečiu aplankyti valstybę narę, kurios pilietybę turi pastarasis. Be to, jame aiškiai nustatyta, kad bent tokios pat supaprastintos procedūros turėtų būti taikomos ES piliečių šeimos nariams, kuriems galioja Direktyvos 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje 5 straipsnio 2 dalis. Bendrosios aplinkybės 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 810/2009, nustatantis Bendrijos vizų kodeksą (Vizų kodeksas), pradėtas taikyti 2010 m. balandžio 5 d. Nuostatos dėl pranešimo ir reikalavimų, susijusių su atsisakymu išduoti vizą, vizos atšaukimu bei panaikinimu ir su teise pateikti apeliacinį skundą dėl tokių sprendimų, pradėtos taikyti nuo 2011 m. balandžio 5 d. Pagal Vizų kodekso 57 straipsnio 1 dalį reikalaujama, kad praėjus dvejiems metams nuo tada, kai pradėtos taikyti visos Vizų kodekso nuostatos (t. y. 2013 m. balandžio 5 d.), Komisija turi pateikti Europos Parlamentui ir Tarybai jo taikymo vertinimo ataskaitą. Vertinimo ataskaita ir prie jos pridėtas Komisijos tarnybų darbinis dokumentas buvo pateikti. 57 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad prie vertinimo ataskaitos gali būti pridėtas pasiūlymas iš dalies pakeisti reglamentą. Atsižvelgdama į vertinimo ataskaitoje pateiktas išvadas, Komisija priėmė sprendimą kartu su ataskaita pateikti pasiūlymą iš dalies pakeisti teisės aktą. Siūlomais pakeitimais sudaromos sąlygos palengvinti teisėtų keliautojų keliones ir supaprastinti teisinę sistemą, atsižvelgiant į valstybių narių interesus, pavyzdžiui, leisti taikyti lankstesnes konsulinio bendradarbiavimo taisykles, kartu toliau užtikrinant saugumą prie išorės sienų ir tinkamą Šengeno erdvės veikimą. Bendra vizų politika turėtų padėti skatinti ekonomikos augimą ir derėti su išorės santykių, prekybos, švietimo, kultūros bei turizmo srityse vykdoma ES politika. Galiojančios nuostatos 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 810/2009, nustatantis Bendrijos vizų kodeksą (Vizų kodeksas). 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis apžvelgtos prie šio pasiūlymo pridėtame poveikio vertinime[4]. Poveikio vertinimas (PV). Remiantis 1 skyriuje nurodyta vertinimo ataskaita nustatytos dvi pagrindinės probleminės sritys: 1) Bendra procedūrų trukmė bei (tiesioginės ir netiesioginės) išlaidos ir sudėtingas jų pobūdis. Poveikio vertinime išsamiai paaiškintas sudėtingas šios problemos pobūdis. Kalbant apie reguliavimo priemones, daugkartinių vizų išdavimas ir tam tikrų procedūrų supaprastinimas buvo įvardyti kaip vienintelis abiem šalims naudingas sprendimas. Taip būtų galima sumažinti konsulinių įstaigų administracinę naštą ir kartu labai supaprastinti kai kurioms keliautojų grupėms taikytinas procedūras. Praktiškai daugkartinių vizų galiojimo metu šios priemonės būtų lygiavertės beviziam režimui – tai padėtų sutaupyti daug lėšų ir užtikrinti veiksmingesnes procedūras tiek prašymus išduoti vizą pateikiantiems asmenims (laiko ir išlaidų atžvilgiu), tiek konsulatams (laiko atžvilgiu). Todėl politikos galimybės, kurias numatyta taikyti šioje probleminėje srityje, yra gana panašios. Skiriasi tik tai, kam šios priemonės bus taikomos, ir išduotinų daugkartinių vizų galiojimo laikotarpis, kaip nurodyta toliau. Mažiausios apimties reguliavimo priemonė – privalomo procedūrų supaprastinimo nustatymas ir privalomas daugkartinių vizų, galiojančių ne trumpiau kaip vienus metus, o vėliau – trejus metus, išdavimas dažnai keliaujantiems asmenims (apibrėžiamiems kaip prašymą išduoti vizą pateikę asmenys, kurie anksčiau yra teisėtai naudojęsi bent trimis vizomis (per 12 mėnesių iki prašymo pateikimo datos)), kurios užregistruotos Vizų informacinėje sistemoje (VIS). Vidutinės apimties priemonė – privalomo procedūrų supaprastinimo nustatymas ir privalomas daugkartinių vizų, galiojančių ne trumpiau kaip trejus metus, o vėliau – penkerius metus, išdavimas reguliariai keliaujantiems asmenims (apibrėžiamiems kaip prašymą išduoti vizą pateikę asmenys, kurie anksčiau yra teisėtai naudojęsi bent dviem vizomis, kurios užregistruotos VIS). Pagal didžiausios apimties priemonę būtų privalomas procedūrų supaprastinimas ir daugkartinių vizų išdavimas iš karto penkeriems metams daugeliui prašymą išduoti vizą pateikiančių asmenų (VIS užregistruotų prašymą išduoti vizą pateikiančių asmenų), reikalaujant, kad jie teisėtai būtų pasinaudoję tik viena viza (per 12 mėnesių iki prašymo pateikimo datos), kuri užregistruota VIS. Iš poveikio vertinimo matyti, kad šiomis priemonėmis būtų labiau suderinta galiojanti teisinė sistema ir priartėta prie iš tiesų bendros vizų politikos. Galima numatyti šių priemonių ekonominį poveikį valstybėms narėms, nes yra didesnė tikimybė, kad daugkartinių ilgalaikių (ilgiau galiojančių) vizų turėtojai dažniau vyks į Šengeno erdvę, nei tai darytų tokių vizų neturintys asmenys. Poveikio vertinime apskaičiuota, kad taikant mažiausios apimties politikos priemonę kelionių į Šengeno erdvę padaugėtų maždaug 500 000, taikant vidutinės apimties politikos priemonę – 2 mln., o taikant didžiausios apimties politikos priemonę – apie 3 mln. Dėl papildomų kelionių į Šengeno erdvę, be abejo, būtų gauta papildomų pajamų: taikant mažiausios apimties priemonę – apie 300 mln. EUR (maždaug 7 600 remiamų darbo vietų (visos darbo dienos ekvivalentu)); taikant vidutinės apimties priemonę – daugiau kaip 1 mlrd. EUR (maždaug 30 000 remiamų darbo vietų (visos darbo dienos ekvivalentu)), o taikant didžiausios apimties priemonę – apie 2 mlrd. EUR (50 000 remiamų darbo vietų (visos darbo dienos ekvivalentu)). Poveikio vertinime taip pat nustatyta, kad galimas labai didelis didžiausios apimties priemonės ekonominis poveikis siejamas su didesne saugumo rizika. Šioms priemonėms įgyvendinti nereikės didelių papildomų išlaidų. Iš esmės, vienas iš šiomis politikos priemonėmis siektinų tikslų – suteikti galimybę sutaupyti lėšų tiek valstybėms narėms / konsulatams, tiek prašymus išduoti vizą pateikiantiems asmenims. Taikant šias priemones palaipsniui mažės prašymus išduoti vizą pateikiančių asmenų išlaidos, visų pirma dėl to, kad bus išduodama vis daugiau daugkartinių ilgalaikių vizų. Žvelgiant iš prašymus išduoti vizą pateikiančių asmenų pozicijos, akivaizdu, kad ekonomiškai naudingiausia būtų didžiausios apimties priemonė, o ekonomiškai nenaudingiausia – mažiausios apimties priemonė. Manoma, kad dėl mažėjančio pagal daugkartinių vizų sistemą teikiamų prašymų skaičiaus sumažėtų valstybių narių įplaukos, gaunamos už vizų išdavimą. Tačiau išduodant daugkartines vizas mažėja ir išlaidos, nes reikia išnagrinėti mažiau prašymų išduoti vizą; taikant bet kurią iš priemonių ekonominė nauda stipriai viršija numatomas sąnaudas. Buvo aišku, kad didžiausios apimties priemonės ekonominis poveikis galėtų būti labai didelis, tačiau ji taip pat sieta su galimai didesne saugumo rizika. Šiai rizikai sumažinti siūloma VIS užregistruotiems reguliariai keliaujantiems asmenims palaipsniui išduoti daugkartines vizas, kurios galiotų ilgiau (pirmiausia išduoti trejus metus galiojančią vizą, vėliau, jeigu viza naudotasi teisėtai – penkerius metus galiojančią vizą). Šio metodo poveikis panašus į poveikio vertinime nurodytos vidutinės apimties ir didžiausios apimties priemonių poveikį, o, kalbant apie ekonominį poveikį, greičiausiai yra panašesnis į didžiausios apimties priemonės poveikį. 2) Nepakankama prašymų išduoti vizą tvarkymo geografinė aprėptis. Šioje probleminėje srityje pagal mažiausios apimties politikos priemonę numatytas Vizų kodekso 41 straipsnio (paslaugų teikimas bendroje vietoje, bendri prašymų išduoti vizą centrai) panaikinimas ir bendros sąvokos „Šengeno vizų centras“, kurios apibrėžtis, kiek tai susiję su tam tikromis konsulinio bendradarbiavimo formomis, būtų tikroviškesnė ir lankstesnė, vartojimas. Be Šengeno vizų centrų, pagal vidutinės apimties politikos priemonę numatyta vartoti sąvoką „privalomas atstovavimas“, pagal kurią tuo atveju, kai atitinkamoje trečiojoje šalyje nėra prašymą išduoti vizą tvarkyti kompetentingos valstybės narės atstovybės arba atstovo (pagal tokį susitarimą), bet kuri kita toje trečiojoje šalyje savo atstovybę turinti valstybė narė privalėtų tvarkyti prašymus išduoti vizą pirmosios valstybės narės vardu. Galiausiai, pagal didžiausios apimties politikos priemonę, kuria siekiama užtikrinti tinkamą prašymų išduoti vizą priėmimo ir (arba) tvarkymo aprėptį, Komisijos įgyvendinimo sprendimuose galėtų būti nustatyta, kaip turėtų veikti prašymų išduoti Šengeno vizą priėmimo tinklas trečiosiose šalyse, kiek tai susiję su atstovavimo susitarimais, bendradarbiavimu su išorės paslaugų teikėjais ir išteklių telkimu naudojant kitas priemones. Poveikio vertinime pažymėta, kad didžiausios apimties priemonės poveikis siekiant racionaliai paskirstyti prašymų išduoti vizą priėmimo ir (arba) tvarkymo vietas būtų didžiausias, taip pat šia priemone būtų užtikrinta nemažai privalumų prašymą išduoti vizą pateikiantiems asmenims ir užtikrintas daug veiksmingesnis konsulatų darbas. Tačiau nustatyta, kad šios priemonės ekonominis pagrįstumas yra menkas. Remiantis poveikio vertinimu, tinkamiausia yra vidutinės apimties priemonė. Poveikio vertinime nurodyta, kad privalomu atstovavimu būtų užtikrintas konsulinis atstovavimas visose trečiosiose šalyse, kuriose yra bent vienas prašymus išduoti vizą tvarkantis konsulatas. Tai galėtų padėti maždaug 100 000 asmenų, kurie prašymą išduoti vizą galėtų pateikti savo gyvenamosios vietos šalyje ir kuriems nereikėtų vykti į šalį, kurioje kompetentingos valstybės narės turi atstovą arba joms yra atstovaujama. Nustatyta, kad visų politikos priemonių ekonominis poveikis bus gana menkas. Iš tikrųjų dėl paties problemos pobūdžio politikos priemonėmis pirmiausia siekta ne skatinti ekonomikos augimą, bet užtikrinti geresnes paslaugas prašymus išduoti vizą pateikiantiems asmenims ir sukurti tinkamą teisinę sistemą, kad valstybės narės galėtų racionaliai naudoti savo išteklius. Prieita prie išvados, kad privalomo atstovavimo finansinis poveikis bus nedidelis, nes, iš esmės, jeigu atitinkamojoje trečiojoje šalyje valstybei narei pateikiama daug prašymų išduoti vizą, tos valstybės narės konsulinis atstovavimas bus užtikrintas, nes ji turės savo atstovą arba jai bus atstovaujama. Be to, vizų mokestis iš esmės padengia vidutines prašymų išduoti vizą tvarkymo sąnaudas. Manyta, kad nereguliuojamojo pobūdžio politikos priemonių teigiamas poveikis sprendžiant problemas arba siekiant politikos tikslų yra mažas, todėl jos nelaikytos veiksmingomis. Vertinimo ataskaitoje siūloma spręsti ir kitus (daugiausia techninius) klausimus, kurie apžvelgiami ir šiame pasiūlyme. Poveikio vertinime tie klausimai neapžvelgti, nes nelaikyta, kad numatytų pakeitimų poveikis biudžetui arba socialinis ar ekonominis jų poveikis būtų svarbus ir (arba) didelis; daugeliu iš siūlomų pakeitimų siekiama paaiškinti arba patikslinti (papildyti) tam tikras Vizų kodekso nuostatas nepakeičiant jų esmės. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI Santrauka Siūlomi pakeitimai susiję su toliau nurodytais klausimais. Siekiant užtikrinti skaidrumą ir proporcingumą, patikslintos nuostatos dėl galimybės atskiroms valstybėms narėms nustatyti tam tikrų trečiųjų šalių piliečiams taikytiną reikalavimą turėti oro uosto tranzitinę vizą (3 straipsnis). Kad visiškai įdiegus VIS būtų aiškiai atskirtos prašymą išduoti vizą pateikiančių asmenų kategorijos, įtrauktos terminų „VIS užregistruotų prašymą išduoti vizą pateikiančių asmenų“ ir „VIS registruotų reguliariai keliaujančių asmenų“ apibrėžtys (2 straipsnis). Į šį skirtumą atsižvelgiama visais procedūros etapais (5, 10, 12, 13, 18 ir 21 straipsniai). Toliau apžvelgta, kaip supaprastintos įvairios procedūros: || Asmuo prašymą pateikia asmeniškai || Pirštų atspaudų ėmimas || Patvirtinamieji dokumentai || Išduotina viza Pirmąkart prašymą išduoti vizą pateikiantis asmuo – neužregistruotas VIS || TAIP || TAIP || Išsamus sąrašas; tenkinamos visos atvykimo sąlygos || Vienkartinė; tenkinamas kelionės tikslas Tačiau gali būti išduota daugkartinė viza, jeigu konsulatas mano, kad prašymą išduoti vizą pateikiantis asmuo yra patikimas. VIS užregistruotas prašymą išduoti vizą pateikiantis asmuo (tačiau ne reguliariai keliaujantis asmuo) || NE || NE, nebent per pastaruosius 59 mėnesius pirštų atspaudai nebuvo paimti || Išsamus sąrašas; tenkinamos visos atvykimo sąlygos || Vienkartinė arba daugkartinė viza VIS užregistruotas reguliariai keliaujantis asmuo || NE || NE || Tik kelionės tikslo įrodymas Prielaida (daroma atsižvelgiant į su anksčiau išduotomis vizomis susijusią informaciją, t. y. į tai, kad tenkinamos atvykimo sąlygos, susijusios su migracijos rizika bei rizika saugumui ir pakankamomis pragyvenimo lėšomis) || Pirmas prašymas išduoti vizą – trejus metus galiojanti daugkartinė viza Paskesni prašymai išduoti vizą – penkerius metus galiojančios daugkartinės vizos Supaprastintos nuostatos dėl kompetentingos valstybės narės (5 straipsnis), kad prašymus išduoti vizą pateikiantiems asmenims būtų aiškiau, kur pateikti prašymą, ir siekiant užtikrinti, kad jie iš esmės visada prašymą išduoti vizą galėtų pateikti savo gyvenamosios vietos šalyje. Tai reiškia, kad tuo atveju, jeigu kompetentinga valstybė narė atitinkamoje vietovėje neturi savo atstovo arba jai nėra atstovaujama, prašymą išduoti vizą teikiantis asmuo turi teisę pagal straipsnyje nustatytus kriterijus prašymą pateikti vienoje iš konsulinių įstaigų. Nuostatomis numatyta supaprastinti tam tikras procedūras, taikytinas artimiems Sąjungos piliečių giminaičiams, siekiant pagerinti jų judumą, visų pirma palengvinant šeimos narių lankymą (8, 13, 14 ir 20 straipsniai). Pirma, nuostatomis numatyta supaprastinti procedūras šeimos nariams, ketinantiems aplankyti Sąjungos piliečius, gyvenančius valstybėje narėje, kurios piliečiais jie yra, ir Sąjungos piliečių, gyvenančių trečiojoje šalyje, šeimos nariams, norintiems kartu su Sąjungos piliečiais aplankyti valstybę narę, kurios pilietybę turi pastarieji. Nė vienos iš nurodytų situacijų atveju Direktyva 2004/38/EB netaikoma. Vizų režimo supaprastinimo susitarimai, kuriuos ES sudarė ir įgyvendino su įvairiomis trečiosiomis šalimis, yra pavyzdys, kaip svarbu supaprastinti tokius apsilankymus: iš dalies pakeistuose vizų režimo supaprastinimo susitarimuose su Ukraina ir Moldova, taip pat neseniai sudarytuose vizų režimo supaprastinimo susitarimuose su Armėnija ir Azerbaidžanu numatyta supaprastinti procedūras (pvz., netaikyti vizų mokesčio ir išduoti daugkartines ilgalaikes vizas) atitinkamų trečiųjų šalių piliečiams, vykstantiems aplankyti giminaičių, kurie turi gyvenamosios vietos valstybės narės pilietybę. Ši Sąjungos praktika Vizų kodekse turėtų būti numatyta kaip bendroji praktika. Antra, nuostatose įtvirtinta, kad bent tokios pat supaprastintos procedūros taikomos situacijų, kurioms taikoma Direktyva 2004/38/EB, atveju. Direktyvos 5 straipsnio 2 dalyje nurodyta, kad valstybės narės gali, jeigu ES pilietis turi teisę laisvai judėti ir gyventi jų teritorijoje, reikalauti, kad ES pilietybės neturintis jo šeimos narys turėtų atvykimo vizą. Teisingumo Teismas yra patvirtinęs[5], kad tokie šeimos nariai turi ne tik teisę atvykti į valstybių narių teritoriją, bet ir teisę tuo tikslu gauti atvykimo vizą. Remiantis tos direktyvos 5 straipsnio 2 dalies antra pastraipa, valstybės narės privalo tokiems asmenims sudaryti visas galimybes[6] gauti reikiamas vizas, kurios turi būti išduodamos nemokamai, kuo greičiau ir skubos tvarka. Reikėtų pažymėti, kad pirmiau cituotoje 5 straipsnio 2 dalyje iš esmės įtvirtinta tokia pati nuostata kaip Direktyvos 68/360/EEB[7], kuri panaikinta Direktyva 2004/38/EB, 3 straipsnio 2 dalies nuostata. Direktyvos 68/360/EEB 3 straipsnio 2 dalis buvo priimta tuo metu, kai tuometinė Bendrija neturėjo teisėkūros įgaliojimų vizų srityje. 1999 m. gegužės 1 d. įsigaliojus Amsterdamo sutarčiai, Bendrijai suteikti teisėkūros įgaliojimai vizų srityje. Šiais įgaliojimais, kurie šiuo metu įtvirtinti SESV 77 straipsnyje, pasinaudota priimant Vizų kodeksą. Reikėtų aiškiau išdėstyti supaprastintas procedūras, nurodytas Direktyvoje 2004/38/EB, ir Vizų kodeksas yra tam tinkamas dokumentas, kuriame nustatytos išsamios vizų išdavimo sąlygų ir procedūrų taisyklės. Gerbiant valstybių narių teisę labiau supaprastinti procedūras, siūlomos supaprastintos procedūros tam tikriems artimiems Sąjungos piliečių giminaičiams, kurie nepasinaudojo savo teise laisvai judėti ir gyventi Sąjungos teritorijoje, turėtų būti taikomos bent tokių situacijų, kurioms taikoma Direktyva 2004/38/EB, atveju. Tuomet šiomis supaprastintomis procedūromis Vizų kodekse ir valstybėse narėse, kuriose jis privalomas, bendrai įgyvendinama Direktyvos 2004/38/EB 5 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje nustatyta prievolė. Kad būtų užtikrintos vienodos sąlygos prašymus išduoti vizą pateikiantiems asmenims, priešingai nei anksčiau, nuostatos dėl atleidimo nuo vizos mokesčio tapo privalomos (14 straipsnis). Kai kurios asmenų, kuriems netaikomas vizos mokestis, kategorijos išplėstos, pavyzdžiui, nepilnamečiai iki 18 metų, arba nustatyta naujų kategorijų (artimi Sąjungos piliečių giminaičiai, nesinaudojantys teise laisvai judėti). Toliau nurodytos bendros supaprastintos procedūros. – Panaikintas reikalavimas, pagal kurį visi prašymą išduoti vizą pateikiantys asmenys tai turėjo padaryti asmeniškai (žr. Komisijos tarnybų darbinio dokumento, 2.1.1.1. punktą (7 dalis)). Apskritai prašymą išduoti vizą pateikiantys asmenys į konsulatą arba pas išorės paslaugų teikėją turės atvykti tik pirštų atspaudų, kurie turi būti įvesti į Vizų informacinę sistemą, paėmimo tikslu (9 straipsnis). – Pailgintas anksčiausio leidžiamo prašymo pateikimo terminas, kad keliautojai galėtų planuoti iš anksto ir išvengti didžiausio aktyvumo konsulatuose laikotarpių; taip pat nustatytas vėliausias leidžiamas prašymo pateikimo terminas, kad valstybės narės turėtų pakankamai laiko tinkamai įvertinti prašymus ir galėtų tinkamai organizuoti darbą (8 straipsnis). – Supaprastinta bendra prašymo išduoti vizą forma (I priedas) ir nurodyta galimybė prašymo formą užpildyti elektroniniu būdu (10 straipsnis). – II priede pateiktas patvirtinamųjų dokumentų sąrašas nebėra neišsamus, be to, kalbant apie pateiktinus patvirtinamuosius dokumentus, atskirti nežinomi prašymą išduoti vizą pateikiantys asmenys ir VIS užregistruoti reguliariai keliaujantys asmenys (13 straipsnis). Sustiprintos 13 straipsnio nuostatos dėl parengiamojo darbo vykdant bendradarbiavimą Šengeno klausimais vietos lygiu, kai rengiami pagal vietos aplinkybes pritaikyti sąrašai. – Nežinomas prašymą išduoti vizą pateikiantis asmuo (t. y. asmuo, kuris nėra anksčiau pateikęs prašymo išduoti vizą) turėtų įrodyti, kad tenkina vizos išdavimo sąlygas. – Šiomis aplinkybėmis paminėtinas neseniai priimtas sprendimas Koushkaki byloje[8], kuriame konstatuota, kad 23 straipsnio 4 dalis, 32 straipsnio 1 dalis ir 35 straipsnio 6 dalis (Vizų kodekso naujos redakcijos 20 straipsnio 4 dalis, 29 straipsnio 1 dalis ir 32 straipsnio 5 dalis) „aiškintinos taip, kad valstybės narės kompetentingos institucijos, išnagrinėjusios prašymą išduoti vienodą vizą, gali atsisakyti išduoti tokią vizą prašymą pateikusiam asmeniui tik tuo atveju, kai yra vienas iš šiose nuostatose išvardytų pagrindų atsisakyti išduoti vizą. Nagrinėdamos tokį prašymą šios institucijos turi didelę diskreciją, kiek tai susiję su šių nuostatų taikymu ir reikšmingų faktinių aplinkybių vertinimu siekiant nustatyti, ar yra vienas iš šių pagrindų atsisakyti išduoti vizą prašymą ją išduoti pateikusiam asmeniui.“ – Europos Teisingumo Teismas taip pat nusprendė, kad Vizų kodekso 32 straipsnio 1 dalį (dabar 29 straipsnio 1 dalis), siejamą su 21 straipsnio 1 dalimi (dabar 18 straipsnio 1 dalis) „reikia aiškinti taip, kad valstybių narių kompetentingų institucijų pareiga išduoti vienodą vizą siejama su sąlyga, kad, atsižvelgiant į bendrą situaciją prašymą išduoti vizą pateikusio asmens gyvenamosios vietos šalyje ir į su juo asmeniškai susijusias aplinkybes, nustatytas remiantis jo pateikta informacija, nekyla pagrįstų abejonių dėl prašymą išduoti vizą pateikusio asmens ketinimo išvykti iš valstybių narių teritorijos iki prašomos išduoti vizos galiojimo laikotarpio pabaigos.“ – Turėtų būti vadovaujamasi prielaida, kad VIS užregistruoti reguliariai keliaujantys asmenys tenkina atvykimo sąlygas, susijusias su neteisėtos imigracijos rizika ir reikalavimu turėti pakankamai pragyvenimo lėšų. Tačiau atskirais atvejais turėtų būti galimybė šia prielaida nesivadovauti. – Pasiūlyme nustatyta, kad atskirais atvejais valstybės narės gali neatsižvelgti į prielaidą, kad tenkinamos atvykimo sąlygos, taip pat nustatyti nesivadovavimo tokia prielaida pagrindai (18 straipsnio 9 dalis). – Bendrai sutrumpintas sprendimo dėl vizos išdavimo priėmimo terminas (20 straipsnis), atsižvelgiant į tai, kad sutrumpintas atsakymo vykdant išankstines konsultacijas pateikimo terminas (19 straipsnis). Nustatyti trumpi Sąjungos piliečių šeimos narių, turinčių teisę laisvai judėti, ir artimų Sąjungos piliečių giminaičių, nesinaudojančių teise laisvai judėti, pateiktų prašymų nagrinėjimo terminai. – Gali būti išduodama daugkartinė viza, kurios galiojimo laikotarpis viršija kelionės dokumento galiojimo laikotarpį (11 straipsnio a punktas). – Turėtų būti išbrauktos nuostatos dėl kelionės sveikatos draudimo, nes nebuvo nustatyta faktinės sveikatos draudimo kelionės metu naudos (žr. Komisijos tarnybų darbinio dokumento 2.1.1.2. punktą (14 dalis)). – Patikslinta standartinė pranešimo apie atsisakymą išduoti vizą, vizos panaikinimą arba atšaukimą ir jo pagrindimo forma, į kurią įtrauktas konkretus atsisakymo išduoti oro uosto tranzitinę vizą pagrindas ir kuria užtikrinta, kad atitinkamas asmuo būtų tinkamai informuotas apie skundo teikimo procedūrą. – Įtrauktos nuostatos, kuriomis nukrypstama nuo bendrųjų nuostatų dėl vizų išdavimo prie išorės sienų išimties tvarka: siekiant skatinti trumpalaikį turizmą valstybėms narėms bus leidžiama išduoti vizas prie išorės sienų pagal laikiną schemą, po to, kai apie ją pranešama ir paskelbiama su jos organizavimu susijusi informacija (33 straipsnis). – Įtrauktos lanksčios taisyklės, leidžiančios valstybėms narėms optimaliai naudoti išteklius, plėsti konsulinį atstovimą ir vystyti valstybių narių bendradarbiavimą (38 straipsnis). – Nuo šiol valstybės narės išorės paslaugų teikėjo paslaugomis galės naudotis ne tik kraštutiniais atvejais. – Valstybės narės nebėra įpareigotos toliau sudaryti galimybę prašymus pateikti tiesiogiai konsulate tose vietovėse, kur išorės paslaugų teikėjui suteikti įgaliojimai priimti prašymus išduoti vizą (išbraukta ankstesnė 17 straipsnio 5 dalis). Tačiau Sąjungos piliečių šeimos nariams, kurie naudojasi teise laisvai judėti, ir artimiems Sąjungos piliečių giminaičiams, kurie nesinaudoja teise laisvai judėti, taip pat ypatingais pagrįstais atvejais prašymą išduoti vizą pateikiantiems asmenims susitikimas turėtų būti paskiriamas nedelsiant. – Valstybės narės turėtų teikti Komisijai metines ataskaitas dėl bendradarbiavimo su išorės paslaugų teikėjais, įskaitant paslaugų teikėjų stebėseną. – Supaprastintos nuostatos dėl atstovavimo susitarimų (39 straipsnis) (taip pat žr. Komisijos tarnybų darbinio dokumento 2.1.1.5 punktą (20 dalis) ir 2.1.4 punktą (41 dalis)). – Kaip paaiškinta vertinimo ataskaitoje (3.2 punktas), dėl nepakankamai išsamių duomenų sunku vertinti, kaip įgyvendinamos tam tikros nuostatos. Todėl iš dalies keičiamas VII priedas, kuriame numatyta rinkti visus susijusius duomenis, kurie būtų pakankamai išskaidyti, kad būtų galima atlikti tinkamą vertinimą. VIS galima rasti visus susijusius duomenis (pagal valstybę narę), išskyrus informaciją apie nemokamai išduotų vizų skaičių, tačiau atsižvelgiant į tai, kad tokie duomenys susiję su bendruoju valstybių narių iždu, gauti šiuos duomenis neturėtų būti sunku. – Stiprinama teisinė sistema, susijusi su visuomenei teiktina informacija (45 straipsnis): - Komisija turi sukurti bendrą Šengeno vizų interneto svetainę. - Komisija turi parengti prašymus išduoti vizą pateikiantiems asmenimis teiktiną informacijos teikimo formą Techniniai pakeitimai: – Išbraukiama nuoroda į „tranzitą“ kaip konkretų kelionės tikslą (iš esmės 1 straipsnio 1 dalis), atsižvelgiant į tai, kad trumpalaikės vizos nėra siejamos su kelionės tikslu. Nuoroda palikta tik ten, kur konkrečiai nurodomas kelionės tikslas, pavyzdžiui, Vizų kodekso II priede, kuriame išvardijami patvirtinamieji dokumentai, pateiktini atsižvelgiant į kelionės tikslą. – Nustatytos vienodos taisyklės, susijusios su procedūromis, taikytinomis praradus asmens tapatybės dokumentą arba galiojančią vizą (7 straipsnis). – Nustatyti konkretūs terminai, per kuriuos valstybės narės turi pateikti įvairius pranešimus (15 dienų): dėl atstovavimo susitarimų, išankstinių konsultacijų prašymo ir ex-post informacijos. – SESV 290 straipsniu nustatyta, kad Komisijai suteikiami įgaliojimai iš dalies keisti neesmines reglamento nuostatas, susijusias su trečiųjų šalių, kurių piliečiai turi turėti oro uosto tranzitinę vizą kirsdami oro uostų, esančių valstybių narių teritorijoje, tarptautinę tranzitinę zoną, sąrašu (III priedas) ir Leidimų gyventi, suteikiančių teisę juos turintiems asmenims vykti tranzitu per valstybių narių oro uostus be oro uosto tranzitinės vizos, sąrašu (IV priedas). – SESV 291 straipsniu nustatyta, kad Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti įgyvendinimo aktus, kuriais sudaromas patvirtinamųjų dokumentų sąrašas, naudotinas kiekvienoje vietovėje, atsižvelgiant į vietos aplinkybes, nustatoma vizų įklijų pildymo ir tvirtinimo informacija ir vizų išdavimo jūrininkams prie išorės sienų taisyklės. Todėl ankstesni VII, VIII ir IX priedai turėtų būti išbraukti. Teisinis pagrindas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 77 straipsnio 2 dalies a punktas. Šiuo pasiūlymu nauja redakcija išdėstomas 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 810/2009, nustatantis Bendrijos vizų kodeksą (Vizų kodeksas), kuris buvo grindžiamas atitinkamomis Europos bendrijos steigimo sutarties nuostatomis, t. y. 62 straipsnio 2 dalies a punktu ir b punkto ii papunkčiu. Subsidiarumo principas SESV 77 straipsnio 2 dalies a punktu Sąjungai suteikiami įgaliojimai plėtoti priemones dėl „vizų ir kitų leidimų trumpam apsigyventi šalyje bendros politikos“. Šiuo pasiūlymu neviršijamos ta nuostata nustatytos ribos. Šiuo pasiūlymu siekiama toliau plėtoti ir tobulinti Vizų kodekso priemones, susijusias su vizų išdavimo numatomo ne ilgesnio kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį buvimo valstybių narių teritorijoje atveju taisyklėmis. Šio tikslo valstybės narės pačios negali deramai pasiekti, nes galiojantį Sąjungos teisės aktą (Vizų kodeksą) iš dalies pakeisti gali tik Sąjunga. Proporcingumo principas Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad Sąjungos veiksmų turiniu ir forma neturi būti viršijama to, kad būtina Sutartyse nustatytiems tikslams pasiekti. Šiam veiksmui pasirinkta forma turi būti sudarytos tokios sąlygos, kad pasiūlymas pasiektų tikslą ir būtų kuo veiksmingiau įgyvendintas. 2009 m. Vizų kodeksas priimtas kaip reglamentas, siekiant užtikrinti, kad jis būtų vienodai taikomas visose valstybėse narėse, kurios taiko Šengeno acquis. Siūloma iniciatyva iš dalies keičiamas galiojantis reglamentas, todėl šis teisės aktas turi būti reglamentas. Kalbant apie turinį, šia iniciatyva tik patobulinamas galiojantis reglamentas ir ji grindžiama politikos tikslais, kurie papildyti nauju – ekonomikos augimo – tikslu. Todėl pasiūlymas atitinka proporcingumo principą. Pasirinkta priemonė Šiuo pasiūlymu 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 810/2009, nustatantis Bendrijos vizų kodeksą (Vizų kodeksas), išdėstomas nauja redakcija. Todėl reglamentas yra vienintelė galima teisinė priemonė. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Siūlomu keitimu ES biudžetui poveikio nedaroma. 5. PAPILDOMA INFORMACIJA Poveikis įvairiems prie Sutarčių pridėtiems protokolams ir su trečiosiomis šalimis sudarytiems asociacijos susitarimams Šio pasiūlymo teisinis pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo trečiosios dalies V antraštinė dalis, todėl taikoma kintamos geometrijos sistema, nustatyta protokoluose dėl Jungtinės Karalystės, Airijos ir Danijos pozicijos, taip pat taikomas Šengeno protokolas. Pasiūlymas grindžiamas Šengeno acquis. Reikia atsižvelgti į pasekmes įvairiems protokolams dėl Danijos, Airijos ir Jungtinės Karalystės, Islandijos ir Norvegijos, Šveicarijos ir Lichtenšteino. Taip pat turi būti atsižvelgta į pasekmes, atsiradusias dėl įvairių stojimo aktų. Išsami su kiekviena iš šių atitinkamų valstybių susijusi padėtis apibūdinta šio pasiūlymo 49–57 konstatuojamosiose dalyse. Šio pasiūlymo kintamos geometrijos sistema atitinka pirminiame Vizų kodekse nustatytą sistemą, tik ji papildyta nuoroda į 2011 m. Kroatijos stojimo aktą. Ryšys su kartu teikiamu Reglamento, kuriuo sukuriama kelionių viza, pasiūlymu[9] Galimi šio pasiūlymo pakeitimai vykstant teisėkūros procesui turės poveikio Reglamento, kuriuo sukuriama kelionių viza, pasiūlymui, todėl reikėtų ypač daug dėmesio skirti tam, kad vykstant deryboms būtų užtikrinta būtina šių dviejų teisės aktų pasiūlymų sąveika. Jeigu vykstant deryboms paaiškės, kad šiuos pasiūlymus būtų galima priimti panašiu laiku, Komisija ketina šiuos du pasiūlymus išdėstyti nauja redakcija kaip vieną teisės akto pasiūlymą. Jeigu teisėkūros institucijos dėl šio pasiūlymo susitartų anksčiau, nei būtų susitarta dėl Reglamento, kuriuo nustatoma kelionių viza, pasiūlymo, šio pasiūlymo nuostatos, susijusios su numatoma kelionių viza (3 straipsnio 1 dalis, 12 straipsnio 3 dalis, 18 straipsnio 6 dalis) neturėtų būti svarstomos siekiant jas priimti, bet iš dalies pakeičiant Vizų kodeksą turėtų būti įtrauktos vėliau, kai bus pasiektas susitarimas dėl pasiūlymo dėl kelionių vizos. Glausta siūlomų pakeitimų apžvalga 1 straipsnis. Vizų kodekso pakeitimai 1 straipsnis. Dalykas ir taikymo sritis – Horizontalusis pakeitimas – visame tekste išbraukiama nuoroda į tranzitą, kaip kelionės tikslą. 2 straipsnis. Apibrėžtys – Įterpiama 6 dalis, kurioje pateikiama nuoroda į kelionių vizos apibrėžtį, nustatytą susijusiame reglamente. – Įterpiama 7 dalis, kurioje apibrėžiamas terminas „artimi giminaičiai“ (artimi Sąjungos piliečių giminaičiai). – Įterpiama 8 dalis, kurioje apibrėžiamas terminas „VIS užregistruotas prašymą išduoti vizą pateikiantis asmuo“, siekiant užtikrinti, kad būtų visapusiškai naudojamasi Vizų informacine sistema. – Įterpiama 9 dalis, kurioje apibrėžiamas terminas „VIS užregistruotas reguliariai keliaujantis asmuo“, siekiant užtikrinti, kad būtų visapusiškai naudojamasi Vizų informacine sistema ir būtų atsižvelgta į su anksčiau išduotomis vizomis susijusią informaciją. – Įterpiama 12 dalis, kurioje apibrėžiamas galiojantis kelionės dokumentas, kur „galiojantis“ reiškia tai, kad nepasibaigęs kelionės dokumento galiojimo terminas, o ne tai, kad jis nėra netikras, suklastotas ar padirbtas. – 16 dalyje įterpiama termino „jūrininkas“ apibrėžtis, siekiant užtikrinti, kad įvairios supaprastintos procedūros būtų taikomos visiems laivuose dirbantiems asmenims. 3 straipsnis. Trečiųjų šalių piliečiai, kurie privalo turėti oro uosto tranzitinę vizą – 4 dalyje nustatytos persvarstytos nuostatos dėl atskirų valstybių narių reikalavimo, taikomo konkrečių trečiųjų šalių piliečiams, turėti oro uosto tranzitinę vizą, kad šioms nuostatoms būtų taikoma tinkama institucijų teisinė sistema. 5 straipsnis. Valstybė narė, kompetentinga nagrinėti prašymą ir priimti sprendimą dėl jo – Iš dalies keičiamas 1 dalies b punktas, paliekant tik vieną objektyvų kriterijų, t. y. buvimo trukmę, pagal kurį nustatoma, kuri valstybė narė kompetentinga nagrinėti prašymus, kai numatomas daugiau kaip vienas kelionės tikslas. Be to, įterptos nuostatos, taikytinos tais atvejais, kai keliautojas ketina per labai trumpą laiką, t. y. du mėnesius, vykti į kelias keliones į skirtingas valstybes nares. – 2 dalis iš dalies keičiama, siekiant išvengti atvejų, kai prašymą išduoti vizą pateikiančio asmens gyvenamosios vietos šalyje nėra kompetentingos valstybės narės atstovo ar jai nėra atstovaujama. Nuostatos taikomos visiems įmanomiems atvejams, jomis pateikiami pasiūlymai, pagrįsti bendradarbiavimu ir pasitikėjimu, kurie yra Šengeno bendradarbiavimo pagrindas. 7 straipsnis. Kompetencija išduoti vizas teisėtai valstybės narės teritorijoje esantiems trečiųjų šalių piliečiams – 1 dalis iš dalies keičiama, atsižvelgiant į tai, kad iš dalies pakeistas 5 straipsnis. – Įterpiamos 2 ir 3 dalys, siekiant sukurti darnią teisinę sistemą, taikytiną tais atvejais, kai trečiosios šalies pilietis pameta savo kelionės dokumentą arba jo kelionės dokumentas pavagiamas jam būnant valstybių narių teritorijoje. 8 straipsnis. Praktiniai prašymo pateikimo aspektai – 1 dalyje nustatyti bendri anksčiausias ir vėliausias galimi prašymo pateikimo terminai. – Įterpiama 3 dalis, siekiant supaprastinti procedūras tais atvejais, kai tai susiję su artimais Sąjungos piliečių giminaičiais ir kai reikia nedelsiant paskirti susitikimą. – 4 dalis iš dalies keičiama, kad jos taikymas būtų privalomas („leidžia“), o ne pasirinktinas („gali leisti“), t. y. skubos atvejais turi būti veikiama nedelsiant. – 5 dalis iš dalies keičiama, siekiant paaiškinti taisykles, kuriomis nustatoma, kas gali prašymą išduoti vizą pateikiančio asmens vardu pateikti tokį prašymą; profesinės, kultūros, sporto ir švietimo asociacijos arba institucijos atskiriamos nuo komercinių tarpininkų. – 6 dalis perkeliama iš ankstesnio 40 straipsnio 4 dalies ir iš dalies keičiama, kad joje būtų pateikta tik nuostata dėl prašymą išduoti vizą pateikiančių asmenų, kuriems suteikiama galimybė prašymą pateikti vienoje vietoje. 9 straipsnis. Bendrosios prašymo pateikimo taisyklės – 1 dalies tekstas pakeičiamas nauju tekstu, siekiant atsižvelgti į tai, kad panaikinamas bendras principas, pagal kurį visi prašymus pateikiantys asmenys tai turi padaryti asmeniškai (žr. Komisijos tarnybų darbinio dokumento 2.1.1.1 punktą (7 dalis)). – 2 dalis iš dalies keičiama, atsižvelgiant į tai, kad iš dalies pakeista 1 dalis. 10 straipsnis. Prašymo forma – 1 dalis iš dalies keičiama, nurodant papildomą galimybę prašymo formą užpildyti elektroniniu būdu. – Įterpiama 2 dalis, siekiant užtikrinti, kad elektroninė prašymo forma tiksliai atitiktų I priede pateiktą prašymo formą. – 4 dalis supaprastinama, siekiant užtikrinti, kad prašymo forma visada būtų prieinama bent tos valstybės narės, kurios vizos prašoma, ir priimančiosios valstybės oficialiosiomis kalbomis. 11 straipsnis. Kelionės dokumentas – Iš dalies keičiamas a punktas, pateikiant kryžminę nuorodą į naują 21 straipsnio 2 dalyje įtvirtintą nuorodą, žr. toliau. – Iš dalies keičiamas b punktas, siekiant užtikrinti, kad prašymą išduoti vizą pateikiančio asmens kelionės dokumente būtų vienas tuščias dvipusis lapas, kuriame būtų galima įklijuoti vizos įkliją ir vieną šalia kito uždėti atvykimo bei išvykimo spaudus. Taip bus supaprastintas tikrinimas kertant sieną (žr. Komisijos tarnybų darbinio dokumento 2.1.1.2 punktą (11 dalis)). 12 straipsnis. Biometriniai identifikatoriai – 2 ir 4 dalys iš dalies keičiamos, atsižvelgiant į tai, kad iš dalies keičiama 9 straipsnio 1 dalis. – 3 dalis iš dalies keičiama, siekiant atsižvelgti į pasiūlymą dėl kelionių vizos. 13 straipsnis. Patvirtinamieji dokumentai – Įterpiama 2 dalis, siekiant atsižvelgti į supaprastintas procedūras, taikytinas VIS užregistruotiems reguliariai keliaujantiems asmenims, tai reiškia, kad šios kategorijos keliautojai turi pateikti tik kelionės tikslo įrodymą. – Įterpiama 3 dalis, kuria supaprastinamos ir paaiškinamos procedūros, tam tikrais atvejais taikytinos Sąjungos piliečių giminaičiams. – 4 dalis iš dalies keičiama, nustatant, kad II priede pateiktas suderintas patvirtinamųjų dokumentų sąrašas yra išsamus. – Įterpiama 6 dalis, siekiant užtikrinti, kad prašymus išduoti vizą pateikiantys asmenys galėtų pateikti patvirtinamųjų dokumentų originalų faksimiles arba kopijas. Prašymus išduoti vizą pateikiantys asmenys dokumentų originalus turėtų pateikti vėliau, išskyrus konkrečius atvejus, kai gali būti paprašyta pateikti dokumento originalą, bet tik jeigu kyla abejonių dėl dokumentų autentiškumo. – 7 dalies a punktas papildytas nuoroda į asmens apgyvendinimą. – Įterpiama 10 dalis, atsižvelgiant į nuostatas dėl įgyvendinimo priemonių. 14 straipsnis. Vizos mokestis – 3 dalies a punktu išplečiama atleidimo nuo vizos mokesčio taikymo sritis į ją įtraukiant nepilnamečius iki 18 metų (anksčiau – iki šešerių metų), kartu panaikinant vizos mokesčio sumažinimą 6–12 metų vaikams ir galimybę netaikyti vizos mokesčio šios amžiaus grupės asmenims. – 3 dalies c punktas iš dalies keičiamas, pateikiant aiškią nuorodą į tai, kokios kategorijos asmenims jis taikomas. – 3 dalies d punkte nustatyta, kad vizos mokesčio privaloma netaikyti diplomatinių ir tarnybinių pasų turėtojams. – 3 dalies e punkte nustatyta, kad vizos mokesčio privaloma netaikyti jaunesniems nei 25 metų amžiaus seminarų, konferencijų, sporto, kultūrinių ar švietimo renginių, kuriuos organizuoja ne pelno organizacijos, dalyviams, kartu panaikinant galimybę netaikyti vizos mokesčio šiai grupei ir privalomą vizos mokesčio netaikymą jaunesniems nei 25 metų amžiaus atstovams, dalyvaujantiems seminaruose, konferencijose, sporto, kultūriniuose ar švietimo renginiuose, kuriuos organizuoja ne pelno organizacijos. – Įterpiami f ir g punktai, siekiant nustatyti arba paaiškinti tam tikrus atvejus, kai vizos mokesčio galima netaikyti Sąjungos piliečių giminaičiams. Taip pat žr. Komisijos tarnybų darbinio dokumento 2.1.1.3 punktą (15 dalis). 15 straipsnis. Aptarnavimo mokestis – 1 dalyje išbraukiama nuoroda į papildomą aptarnavimo mokestį. – 3 dalis iš dalies keičiama, atsižvelgiant į tai, kad iš dalies pakeistas 14 straipsnis. 18 straipsnis. Patikrinimas, ar tenkinamos atvykimo sąlygos, ir rizikos įvertinimas – Įterpiama 2 dalis, atsižvelgiant į tai, kad įterpiama 2 straipsnio 9 dalis ir 13 straipsnio 1 dalies e punktas. – Įterpiama 3 dalis, kuria išaiškinama, kad valstybių narių kompetentingos institucijos yra atsakingos už sprendimo atskirais atvejais nesivadovauti prielaida, kad tenkinamos atvykimo sąlygos, pagrindimą ir kokie gali būti nesivadovavimo tokia prielaida pagrindai. – 6 dalis iš dalies keičiama, kad būtų atsižvelgta į pasiūlymą dėl kelionių vizos; išbraukiami žodžiai „kitos valstybės narės išduotą“, nes jie klaidino. – 10 dalis iš dalies keičiama, kad valstybės narės galėtų naudoti modernias priemones pokalbiui su prašymą išduoti vizą pateikiančiu asmeniu surengti, nereikalaujant, kad toks asmuo atvyktų į konsulatą. 19 straipsnis. Išankstinės konsultacijos – 2 dalis iš dalies keičiama, nustatant, kad valstybės narės atsakymą dėl prašymo teikti konsultacijas turi pateikti per penkias, o ne per septynias kalendorines dienas. – 3 dalyje nustatyta, kad valstybės narės praneša apie prašymus surengti išankstines konsultacijas ne vėliau kaip 15 kalendorinių dienų prieš pradedant taikyti priemonę, siekiant laiku informuoti prašymus išduoti vizą pateikiančius asmenis ir suteikti galimybę valstybėms narėms pasirengti techniniu lygmeniu. – 5 dalis išbraukiama, nes ji nebeaktuali. 20 straipsnis. Sprendimas dėl prašymo – 1 dalyje nustatyta, kad sprendimas turi būti priimamas per ne daugiau kaip 10 kalendorinių dienų. Šis pakeitimas padarytas atsižvelgiant į 19 straipsnio 2 dalies pakeitimą ir į Vizų kodekso įgyvendinimo vertinimo ataskaitos išvadas (žr. Komisijos tarnybų darbinio dokumento 2.1.1.6 punktą (22 dalis)). – 2 dalis iš dalies keičiama – ilgiausias leidžiamas sprendimo priėmimo laikotarpis sutrumpinamas iki 20 dienų; paskutinis sakinys išbraukiamas, nes panaikinama nuostata, kuria atstovaujamajai valstybei narei leidžiama reikalauti, kad su ja būtų konsultuojamasi dėl atstovo tvarkomų prašymų. – Įterpiama 3 dalis, kuria nustatomos ir išaiškinamos supaprastintos procedūros, tam tikrais atvejais taikytinos artimiems Sąjungos piliečių giminaičiams. – Ankstesnė 3 dalis išbraukiama, nes neturėtų būti leidžiama prašymą išduoti trumpalaikę vizą nagrinėti 60 kalendorinių dienų. – 4 dalies d punktas išbraukiamas, atsižvelgiant į tai, kad panaikinama nuostata, pagal kurią leidžiamos konsultacijos su atstovaujamąja valstybe nare; taip panaikinamas reikalavimas, kad atstovaujančioji šalis tam tikrus prašymus perduotų tvarkyti atstovaujamajai šaliai. 21 straipsnis. Vienodos vizos išdavimas – 2 dalimi pakeičiamos ankstesnio 24 straipsnio 1 dalies 4 ir 5 pastraipos. – 2 dalies pirma pastraipa iš dalies keičiama – išbraukiama nuoroda į du atvykimus, kuri laikoma nereikalinga, ir nurodoma galimybė išduoti daugkartinę vizą, galiojančią ilgiau nei kelionės dokumentas. – Įterpiamos 3 ir 4 dalys, atsižvelgiant į iš dalies keičiamą 2 straipsnio 10 dalį ir siekiant nustatyti objektyvius konkrečių procedūrų supaprastinimo kriterijus. – 5 dalis iš dalies keičiama, siekiant atsižvelgti ir į kitus atvejus, kai prašymus išduoti vizą pateikiantiems asmenims gali būti išduota daugkartinė viza. 24 straipsnis. Vizos įklijos pildymas – Įterpiama 2 dalis, atsižvelgiant į 51 straipsnio 2 dalį. – 3 dalis iš dalies keičiama, kad būtų sustiprintos nuostatos dėl nacionalinių pastabų vizos įklijoje (žr. Komisijos tarnybų darbinio dokumento 2.1.1.6 punktą (27 dalis)). – 5 dalis iš dalies keičiama, siekiant užtikrinti, kad tik vienkartinių vizų įklijos galėtų būti pildomos ranka. 25 straipsnis. Užpildytos vizos įklijos pripažinimas negaliojančia – 2 dalis iš dalies keičiama, kad būtų atsižvelgta į poreikį sukurti tinkamą teisinę sistemą, susijusią su Vizų kodekso vadove nurodyta gerąja patirtimi. 26 straipsnis. Vizos įklijos klijavimas – Įterpiama 2 dalis, atsižvelgiant į 51 straipsnio 2 dalies nuostatas. 28 straipsnis. Kitų valstybių narių centrinių valdžios institucijų informavimas – 2 dalis iš dalies keičiama, siekiant užtikrinti kitų valstybių narių informavimą laiku (žr. pastabas dėl 19 straipsnio). 29 straipsnis. Atsisakymas išduoti vizą – Išbraukiamas 1 dalies a punkto vii papunktis, atsižvelgiant į tai, kad išbraukiamas reikalavimas turėti sveikatos draudimą kelionės metu. – 3 dalis pakeičiama, nurodant reikalavimą, kad valstybės narės suteiktų išsamią informaciją apie skundų teikimo procedūras. – 4 dalis išbraukiama, atsižvelgiant į tai, kad išbraukiama nuostata dėl reikalavimo, pagal kurį atstovaujančioji šalis tam tikrus prašymus turi perduoti tvarkyti atstovaujamajai šaliai. 31 straipsnis. Vizos panaikinimas ir atšaukimas – 4 dalis iš dalies keičiama, atsižvelgiant į tai, kad iš dalies keičiamas 13 straipsnis. 32 straipsnis. Vizos, dėl kurių išdavimo prašymai išimties tvarka pateikiami prie išorės sienos – Pavadinimas iš dalies keičiamas, atsižvelgiant į tai, kad įterpiamas 33 straipsnis. – 2 dalis išbraukiama, atsižvelgiant į tai, kad išbraukiamas reikalavimas turėti sveikatos draudimą kelionės metu. 33 straipsnis. Vizos, dėl kurių prašymai išduoti vizą pagal laikiną schemą pateikiami prie išorės sienos – Šios nuostatos įtrauktos, kad valstybės narės galėtų skatinti trumpalaikį turizmą: joms turėtų būti leista išduoti vizas prie išorės sienos ne tik atskirais atvejais, atsižvelgiant į konkrečių trečiųjų šalių piliečių padėtį, bet ir pagal laikiną schemą. Straipsnyje nustatytos pranešimo apie laikiną schemą ir su ja susijusios organizacinės informacijos paskelbimo taisyklės, taip pat nustatyta, kad išduodama viza turėtų galioti tik ją išduodančios valstybės narės teritorijoje. – 6 dalyje nurodytas reikalavimas atitinkamoms valstybėms narėms teikti ataskaitas. 34 straipsnis. Vizų išdavimas prie išorės sienų jūrininkams – Įterpiama 3 dalis, atsižvelgiant į 51 straipsnio 2 dalies nuostatas. 38 straipsnis. Konsulatų darbo organizavimas ir bendradarbiavimas – 1 dalies antras sakinys nebeaktualus. – 2 dalies b punktas performuluojamas, atsižvelgiant į tai, kad panaikinamas ankstesnis 41 straipsnis ir tai, kad naudojimasis užsakomosiomis paslaugomis leidžiamas ne tik kraštutiniais atvejais. – 4 dalis panaikinama įterpiant 8 straipsnio 6 dalį. 39 straipsnis. Atstovavimo susitarimai – 1 dalis atitinka ankstesnio 8 straipsnio 1 dalį. – 2 dalyje apibūdinama, kaip valstybės narės renka prašymus bei duomenis ir perduoda juos vienos kitoms tuo atveju, kai vienos valstybės narės atstovavimas kitai valstybei narei apima tik prašymų ir biometrinių identifikatorių rinkimą. – 3 dalis iš dalies keičiama, atsižvelgiant į tai, kad išbraukiama nuostata, kuria atstovaujamajai valstybei narei suteikiama galimybė reikalauti, kad su ja būtų konsultuojamasi dėl atstovybėje tvarkomų prašymų. – 4 ir 5 dalys atitinka ankstesnio 8 straipsnio atitinkamai 5 ir 6 dalis. – 6 dalyje nustatytas trumpiausias leidžiamas terminas, per kurį atstovaujamosios valstybės narės turi pranešti Komisijai apie atstovavimo susitarimų sudarymą arba nutraukimą. – 7 dalyje nustatyta, kad atstovaujančiosios valstybės narės apie atstovavimo susitarimų sudarymą arba nutraukimą tuo pat metu praneša kitoms valstybėms narėms ir Europos Sąjungos delegacijai atitinkamoje jurisdikcijai priklausančioje teritorijoje. – 8 dalis atitinka ankstesnio 8 straipsnio 9 dalį. 40 straipsnis. Naudojimasis garbės konsulų paslaugomis – 1 dalyje išbraukiami žodžiai „taip pat“. 41 straipsnis. Bendradarbiavimas su išorės paslaugų teikėjais – Išbraukiama ankstesnė 3 dalis, kadangi toks derinimas neįmanomas praktiškai, nes paprastai valstybės narės su išorės paslaugų teikėjais sudaro bendruosius susitarimus. – 5 dalies e punktas iš dalies keičiamas, atsižvelgiant į tai, kad iš dalies keičiamas 9 straipsnis. – 12 dalis iš dalies keičiama, nustatant valstybėms narėms reikalavimą teikti metines ataskaitas dėl jų bendradarbiavimo su išorės paslaugų teikėjais ir pastarųjų stebėsenos, kaip nurodyta IX priede. 42 straipsnis. Duomenų šifravimas ir saugus perdavimas – 1, 2 ir 4 dalys iš dalies keičiamos, atsižvelgiant į tai, kad panaikintas ankstesnis 8 straipsnis. 43 straipsnis. Valstybių narių bendradarbiavimas su komerciniais tarpininkais – 1 dalis iš dalies keičiama, atsižvelgiant į tai, kad išbraukta ankstesnė 2 straipsnio 11 dalis, t. y. komercinio tarpininko apibrėžtis. – 5 dalies antra pastraipa iš dalies keičiama, siekiant užtikrinti, kad visuomenei būtų teikiama informacija apie akredituotus komercinius tarpininkus. 45 straipsnis. Visuomenei teiktina informacija – 1 dalies c punktas iš dalies keičiamas, atsižvelgiant į tai, kad panaikintas ankstesnis 41 straipsnis. – Išbraukiamas ankstesnis 1 dalies e punktas, atsižvelgiant į tai, kad panaikintas ankstesnis 20 straipsnis. – Įterpiama 3 dalis, kuria nurodoma, kad Komisija parengia suderintą pagal 45 straipsnio 1 dalį teiktinos informacijos formą. – Įterpiama 4 dalis, kuria nurodoma, kad Komisija sukuria Šengeno vizų interneto svetainę, kurioje pateikiama visa aktuali informacija, susijusi su prašymų išduoti vizą teikimu. 46 straipsnis. Bendradarbiavimas Šengeno klausimais vietos lygiu – 1 dalies pirmas sakinys ir a punktas iš dalies keičiami, nurodant, kad vykdant bendradarbiavimą Šengeno klausimais vietos lygiu parengiami suderinti patvirtinamųjų dokumentų sąrašai. – 1 dalies b punktas ir paskutinė pastraipa iš dalies keičiami, atsižvelgiant į tai, kad iš dalies keičiamas 14 straipsnis. – 2 dalis iš dalies keičiama, atsižvelgiant į tai, kad iš dalies keičiama 45 straipsnio 3 dalis. – 3 dalies a punktas iš dalies keičiamas, jį papildant nuostata dėl ketvirčio statistinių duomenų apie vizas rinkimo vietos lygiu ir pridedant nuorodą į kelionių vizą. – 3 dalies b punktas iš dalies keičiamas, atsižvelgiant į naują pirmo sakinio formuluotę. – 7 dalis iš dalies keičiama, nurodant, kad remdamasi metinėmis ataskaitomis, parengtomis vykdant bendradarbiavimą Šengeno klausimais vietos lygiu, Komisija parengia vieną metinę ataskaitą, kuri turi būti perduota Europos Parlamentui ir Tarybai. 48 ir 49 straipsniai. Delegavimas – Šie straipsniai įterpiami, siekiant atsižvelgti į SESV 290 straipsnio nuostatas dėl deleguotųjų aktų. 50 straipsnis. Vizų kodekso praktinio taikymo instrukcijos – Šis straipsnis iš dalies keičiamas, atsižvelgiant į 51 straipsnio 2 dalies nuostatas. 51 straipsnis. Komiteto procedūra – Šis straipsnis iš dalies keičiamas, atsižvelgiant į nuostatas, kuriomis reglamentuojami Komisijos įgyvendinimo įgaliojimai pagal Reglamentą (ES) Nr. 182/2011. 52 straipsnis. Pranešimas – 1 dalies g punktas iš dalies keičiamas, atsižvelgiant į tai, kad iš dalies keičiamas 38 straipsnis. – 2 dalis iš dalies keičiama, atsižvelgiant į tai, kad įterpta 45 straipsnio 4 dalis. 54 straipsnis. Stebėsena ir vertinimas – Tai – standartinės nuostatos, kuriomis reglamentuojama teisės priemonių stebėsena ir vertinimas. 55 straipsnis. Įsigaliojimas – Tai – standartinė nuostata dėl įsigaliojimo ir tiesioginio taikymo. Reglamento taikymas atidedamas šešiems mėnesiams nuo jo įsigaliojimo, išskyrus jo 51 straipsnio 2 dalį, kuri bus pradėta taikyti praėjus trims mėnesiams nuo reglamento įsigaliojimo sudarant sąlygas priimti įgyvendinamuosius aktus, kaip nurodyta 24, 26, 32 ir 50 straipsniuose. Priedai – Pakeičiamas I priedas. – V priedas: - išbraukiamas ankstesnis 7 punktas, susijęs su sveikatos draudimu kelionės metu; - įterpiamas naujas 10 punktas, taikytinas tais atvejais, kai atmetamas prašymas išduoti oro uosto tranzitinę vizą. ê 810/2009 (pritaikytas) 2014/0094 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl Sąjungos vizų kodekso (Vizų kodeksas) (nauja redakcija) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį Ö Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) Õ , ypač į jos 62 Ö 77 Õ straipsnio 2 dalies a punktą ir b punkto ii papunktį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[10], laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: ò (naujas) (1) Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 810/2009[11] buvo keletą kartų iš esmės keičiamas. Kadangi bus daroma naujų pakeitimų, dėl aiškumo tas reglamentas turėtų būti išdėstytas nauja redakcija; ê 810/2009 1 konstatinamuoji dalis (pritaikytas) Pagal Sutarties 61 straipsnį erdvė, kurioje asmenys gali laisvai judėti, turėtų būti kuriama numatant išorės sienų kontrolei, prieglobsčio suteikimui ir imigracijai skirtas priemones. ê 810/2009 2 konstatinamuoji dalis (pritaikytas) Pagal Sutarties 62 straipsnio 2 dalį priemonėmis, susijusiomis su valstybių narių išorės sienų kirtimu, turi būti nustatytos vizų ne ilgesniam kaip trijų mėnesių laikotarpiui taisyklės, įskaitant valstybių narių vizų išdavimo tvarką ir sąlygas. ò naujas (2) pagal Sąjungos vizų politiką leidžiamas buvimas iki 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį yra esminis elementas kuriant bendrą erdvę be vidaus sienų. Bendrosios vizų išdavimo sąlygų ir procedūrų taisyklės turėtų būti grindžiamos valstybių narių solidarumo ir savitarpio pasitikėjimo principu; ê 810/2009 3 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (3) Vizų politikos srityje viena iš pagrindinių Ö Reglamentu (EB) Nr. 810/2009 siekiama, inter alia, Õ „ Ö toliau tobulinti Õ bendrosą vizų politikosą, kaip dalies daugiasluoksnės sistemos, skirtos Ö kuria siekiama Õ supaprastinti teisėtą keliavimą ir sustabdyti neteisėtą imigraciją Ö , dalį Õ toliau vienodinant nacionalinius teisės aktus ir aptarnavimo praktiką vietos konsulinėse misijose, tolesnio tobulinimo“ sudedamųjų dalių, kaip apibrėžta Hagos programoje: laisvės, saugumo ir teisingumo stiprinimas Europos Sąjungoje[12],, yra „bendros teisės aktų visumos“ kūrimas, visų pirma konsoliduojant ir plėtojant acquis (atitinkamas 1985 m. birželio 14 d. Konvencijos dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo[13] ir Bendrųjų konsulinių instrukcijų[14] nuostatas).; ê 810/2009 8 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (4) Jeigu yra Ö juo taip pat turėtų būti užtikrinta, kad Õ tenkinamos tam tikromis sąlygomis, turėtų būti Ö būtų Õ išduodamos daugkartinės vizos siekiant sumažinti valstybių narių konsulatų administracinę naštą ir sudaryti palankesnes sąlygas sklandžiam dažnai ir reguliariai keliaujančių asmenų keliavimui. Supaprastinta procedūra Ö tvarka Õ turėtų būti kuo naudingesnė prašymą išduoti vizą pateikiantiems asmenims, kurių sąžiningumas ir patikimumas yra žinomas.; ò naujas (5) Reglamentu (EB) Nr. 810/2009 išaiškinta ir supaprastinta teisinė sistema, taip pat labai modernizuotos ir standartizuotos vizų išdavimo procedūros. Vis dėlto nepakankamai taikomos konkrečios nuostatos, kuriomis numatyta atskirais atvejais, remiantis subjektyviais kriterijais, supaprastinti procedūras; (6) pažangia vizų politika turėtų būti užtikrintas nuolatinis išorės sienų saugumas, kartu užtikrinant efektyvų Šengeno erdvės veikimą ir supaprastinant keliavimo sąlygas teisėtiems keliautojams. Bendra vizų politika turėtų būti prisidedama prie ekonomikos augimo ir ji turėtų derėti su kitose srityse, pavyzdžiui, išorės santykių, prekybos, švietimo, kultūros ir turizmo, vykdoma Sąjungos politika; (7) šiuo reglamentu turėtų būti numatyta galimybių supaprastinti procedūras, siekiant palengvinti judėjimą ir šeimos narių lankymą trečiosios šalies piliečiams, lankantiems artimus giminaičius, turinčius Sąjungos pilietybę ir gyvenančius valstybėje narėje, kurios pilietybę jie turi, ir Sąjungos piliečių, gyvenančių trečiojoje šalyje, artimiems giminaičiams, norintiems kartu aplankyti valstybę narę, kurios pilietybę turi Sąjungos pilietis; (8) bent tokios pat supaprastintos procedūros turėtų būti numatytos šeimos nariams, kai atsižvelgiant į jų padėtį, taikoma Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/38/EB[15], kaip nustatyta tos direktyvos 5 straipsnio 2 dalyje; (9) reikėtų skirti naujus pirmą kartą prašymą išduoti vizą pateikiančius asmenis ir asmenis, kuriems jau anksčiau buvo išduotos vizos ir kurie užregistruoti Vizų informacinėje sistemoje (VIS), siekiant supaprastinti registruotiems keliautojams taikomą procedūrą ir kartu spręsti neteisėtos imigracijos rizikos ir kai kurių keliautojų keliamos grėsmės saugumui klausimus. Į šį skirtumą turėtų būti atsižvelgiama visais procedūros etapais; (10) turėtų būti daroma prielaida, kad prašymą išduoti vizą pateikę asmenys, kurie registruoti VIS ir kuriems per 12 mėnesių iki prašymo pateikimo buvo išduotos dvi vizos, kuriomis jie teisėtai pasinaudojo, atitinka atvykimo sąlygas, susijusias su neteisėtos imigracijos rizika ir reikalavimu turėti pakankamai pragyvenimo lėšų. Vis dėlto į šią prielaidą neturėtų būti atsižvelgiama kompetentingoms institucijoms nustačius, kad atskirais atvejais netenkinama viena ar daugiau iš šių sąlygų; (11) vertinimas, atliekamas siekiant nustatyti, ar išduota viza pasinaudota teisėtai, turėtų būti grindžiamas tokiais elementais, kaip leidžiamos buvimo trukmės, vizos teritorinio galiojimo reikalavimų ir patekimo į darbo rinką bei ekonominės veiklos vykdymo taisyklių laikymasis; ê 810/2009 5 konstatuojamoji (pritaikytas) ð naujas (12) Kovojant su nelegalia Ö neteisėta Õ imigracija būtina nustatyti tranzito per oro uostų tarptautines zonas taisykles. Ö Todėl Õ Taigi turėtų būti reikalaujama, kad ð būtų sudarytas ï į bendrasą sąrašą įtrauktų trečiųjų šalių ð , kurių ï piliečiaiųms turėtų Ö būti taikomas reikalavimas turėti Õ oro uosto tranzitines vizas Ö , sąrašas Õ . Tačiau ð , kai valstybė narė patiria staigų ir didelį ï ypatingais masinio nelegalių Ö neteisėtų Õ imigrantų antplūdįžio atvejais atskiroms valstybėms narėms Ö , ji Õ turėtų būti leidžiama Ö turėti galimybę nustatyti laikiną reikalavimą turėti oro uosto tranzitinę vizą, Õ Ö taikytiną Õ nustatyti tokį reikalavimą kitų nei į bendrą sąrašą įtrauktų trečiųjų šalių Ö tam tikros trečiosios šalies Õ piliečiams. Valstybių narių atskiri sprendimai turėtų būti peržiūrimi kasmet. ðTurėtų būti nurodytos tokio reikalavimo nustatymo sąlygos ir procedūros, siekiant užtikrinti, kad šios priemonės taikymo laikotarpis būtų ribotas ir kad, laikantis proporcingumo principo, ja nebūtų viršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti. Reikalavimas turėti oro uosto tranzitinę vizą turėtų būti taikomas tik reaguojant į konkrečią situaciją, dėl kurios pradėta taikyti priemonė; ï ò naujas (13) reikalavimas turėti oro uosto tranzitinę vizą turėtų būti panaikintas tam tikrų šalių išduotų vizų ir leidimų gyventi turėtojams; (14) turėtų būti aišku, kuri valstybė narė kompetentinga nagrinėti prašymą išduoti vizą, ypač, kai numatoma lankytis keliose valstybėse narėse; (15) prašymą išduoti vizą pateikiantiems asmenims turėtų būti sudarytos sąlygos prašymą pateikti savo gyvenamosios vietos šalyje, netgi kai pagal bendrąsias taisykles kompetentinga valstybė narė toje šalyje neturi savo atstovo ir jai nėra atstovaujama; (16) turėtų būti užtikrinta, kad vizų turėtojams, kurie pametė kelionės dokumentą arba iš kurių jis buvo pavogtas buvimo valstybių narių teritorijoje metu, būtų taikomos vienodos sąlygos; 810/2009 9 konstatuojamoji dalis (17) Kkaip numatyta 2008 m. liepos 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 767/2008[16] dėl Vizų informacinės sistemos (VIS) ir apsikeitimo duomenimis apie trumpalaikes vizas tarp valstybių narių (VIS reglamentas) 1 straipsnyje, Vizų informacinėje sistemoje (VIS), yra registruojami biometriniai identifikatoriai, todėl asmeninis prašymą išduoti vizą pateikiančio asmens atvykimas – bent jau pirmą kartą pateikiant tokį prašymą – turėtų būti vienas iš pagrindinių reikalavimų prašymui vizai išduoti.; ê 810/2009 10 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (18) Ssiekiant supaprastinti vėlesnių prašymų išduoti vizą nagrinėjimo tvarką Ö procedūrą Õ , turėtų būti numatyta galimybė kopijuoti pirmame įvedime į VIS Ö įraše Õ esančius pirštų atspaudus, jei nuo pirmojo prašymo pateikimo praėjo ne daugiau kaip 59 mėnesiai. Pasibaigus šiam laikotarpiui, pirštų atspaudai turi būti paimti iš naujo.; ê 810/2009 11 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (19) Vvisi dokumentai, duomenys ar biometriniai identifikatoriai, kuriuos valstybė narė gauna prašymo išduoti vizą tvarkymo proceso metu, Ö turėtų būti Õ laikomi konsuliniais dokumentais pagal 1963 m. balandžio 24 d. Vienos konvenciją dėl konsulinių santykių ir yra Ö turėtų būti Õ atitinkamai tvarkomi.; ê 810/2009 12 konstatuojamoji dalis (20) Vvalstybėms narėms tvarkant asmens duomenis pagal šį reglamentą taikoma 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenisir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo[17].; ò naujas (21) turėtų būti nustatyti skirtingų procedūros etapų terminai, visų pirma tam, kad keliautojai galėtų planuoti kelionę iš anksto ir išvengtų didžiausio aktyvumo konsulatuose laikotarpių; (22) valstybių narių konsulatai turėtų taikyti vienodą vizos mokestį už prašymų išduoti vizą tvarkymą. Turėtų būti nustatytos vienodos, aiškiai apibrėžtos asmenų, kuriems netaikomas vizos mokestis, kategorijos. Valstybėms narėms turėtų būti leidžiama pavieniais atvejais netaikyti vizos mokesčio; (23) prašymą išduoti trumpalaikę vizą pateikiantiems asmenims neturėtų būti taikomas reikalavimas pateikti sveikatos draudimą, nes tai yra neproporcinga našta prašymą išduoti vizą pateikiantiems asmenims ir nėra įrodymų, kad trumpalaikių vizų turėtojai kelia didesnę su viešosiomis medicininėmis išlaidomis susijusią riziką nei trečiųjų šalių piliečiai, kuriems taikomas bevizis režimas; (24) profesinėms, kultūros ir sporto asociacijoms, taip pat akredituotiems komerciniams tarpininkams turėtų būti leidžiama pateikti prašymus išduoti vizą prašymą išduoti vizą pateikiančių asmenų vardu; (25) turėtų būti išaiškintos nuostatos dėl, inter alia, „pratęsiamo galiojimo laikotarpio“, vizos įklijos pildymo ir užpildytų vizų įklijų pripažinimo negaliojančiomis; (26) ilgalaikės daugkartinės vizos turėtų būti išduodamos laikantis objektyviai nustatytų kriterijų. Daugkartinės vizos galiojimo laikotarpis galėtų būti ilgesnis nei kelionės dokumento, kuriame ji įklijuota, galiojimo laikotarpis; (27) prašymo formoje turėtų būti atsižvelgta į VIS įdiegimą. Valstybės narės turėtų, kiek tai įmanoma, leisti prašymų išduoti vizą formas užpildyti ir pateikti elektroninėmis priemonėmis, taip pat priimti patvirtinamųjų dokumentų faksimiles arba kopijas. Dokumentų originalų turėtų būti reikalaujama tik tam tikrais atvejais; (28) standartinėje pranešimo apie atsisakymo išduoti vizą, vizos panaikinimo arba atšaukimo pagrindus formoje turėtų būti nurodytos atsisakymo išduoti oro uosto tranzitinę vizą priežastys ir ja turėtų būti užtikrinta, kad atitinkamas asmuo būtų tinkamai informuotas apie skund teikimo tvarką; (29) taisyklės, susijusios su valstybių narių kompetentingų institucijų keitimusi informacija siekiant prie išorės sienų išduoti vizas jūrininkams, ir šiuo tikslu pildytina forma turėtų būti kuo paprastesnės ir aiškesnės; (30) iš esmės vizos prie išorės sienų ir toliau turėtų būti išduodamos tik išskirtiniais atvejais. Tačiau, kad valstybės narės galėtų skatinti trumpalaikį turizmą, joms turėtų būti leidžiama pagal laikiną schemą ir nurodžius bei viešai paskelbus su schemos organizavimu susijusią informaciją prie išorės sienų išduoti trumpalaikes vizas. Tokios schemos turėtų būti laikinos, o išduodama viza turėtų galioti tik ją išduodančios valstybės narės teritorijoje; ê 810/2009 6 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ð naujas (31) Pprašymų išduoti vizą pateikiančių asmenų priėmimo tvarka turėtų būti nustatoma užtikrinant deramą pagarbą žmogiškajamaus orumui. Prašymai išduoti vizą turėtų būti tvarkomi profesionaliai, pagarbiai ir atitikti ð neviršijant to, kas būtina nurodytiems ï tikslusams, Ö pasiekti Õ kurių siekiama.; ê 810/2009 7 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ð naujas (32) Vvalstybės narės turėtų užtikrinti, kad visuomenei teikiamų paslaugų kokybė būtų aukšta ir atitiktų gerą administracinę praktiką. Jos turėtų skirti atitinkamą skaičių parengtoų personalo Ö darbuotojų Õ ir pakankamus išteklius, kad būtų kuo labiau supaprastintas prašymų išduoti vizą teikimo procesas. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad visiems prašymą išduoti vizą pateikiantisusiems asmuoenims būtų taikomas „vieno langelio“ principas Ö tai galėtų padaryti vienoje vietoje Õ . ð Tai neturėtų daryti poveikio galimybei pakviesti prašymą išduoti vizą pateikusį asmenį asmeniniam pokalbiui; ï ê 810/2009 13 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ð naujas (33) Siekiant supaprastinti procedūrą, reikėtų numatyti Ö Reglamente (EB) Nr. 810/2009 nurodyta Õ keletasą valstybių narių bendradarbiavimo formų, pavyzdžiui, ribotą atstovavimą, paslaugų teikimą bendroje vietoje, bendrus prašymų išduoti vizą centrus, naudojimąsi garbės konsulų paslaugomis ir bendradarbiavimą su išorės paslaugų teikėjais, atsižvelgiant į specifinius duomenų apsaugos reikalavimus, išdėstytus Direktyvoje 95/46/EB, Ö kuriomis siekiama, viena vertus, leisti valstybėms narėms kaupti telkti išteklius ir, kita vertus, plėsti konsulinį atstovavimą, siekiant naudos prašymus išduoti vizą pateikiantiems asmenims Õ. Laikydamosi šiame reglamente nustatytų sąlygų, valstybės narės turėtų nustatyti organizacinę struktūrą, kurią jos naudos kiekvienoje trečiojoje šalyje. ð Turėtų būti parengtos lanksčios taisyklės, kad valstybės narės galėtų optimaliai dalytis ištekliais ir plėsti konsulinį atstovavimą. Valstybės narės galėtų vykdyti įvairių formų bendradarbiavimą (Šengeno vizų centrai), pritaikytą pagal vietos aplinkybes, kuriuo siekiama plėsti geografinį konsulinį atstovavimą, mažinti valstybių narių sąnaudas, didinti Europos Sąjungos matomumą ir gerinti prašymus išduoti vizą pateikiantiems asmenims teikiamas paslaugas; ï ê 810/2009 4 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ð naujas (34) Vvalstybės narės vizų išdavimo tikslu turėtų turėti atstovą ar joms turėtų būti atstovaujama visose trečiosiose šalyse, kurių piliečiams taikomi vizų reikalavimai. ð Valstybės narės turėtų siekti plėsti konsulinį atstovavimą. ï Ö Todėl Õ Vvalstybės narės, neturinčios savo konsulato atitinkamoje trečiojoje šalyje ar atitinkamos trečiosios šalies tam tikroje dalyje, turėtų stengtis sudaryti Ö atstovavimo Õ susitarimus dėl atstovavimo siekiant išvengti, jog Ö kad Õ prašymą išduoti vizą pateikiantiems asmenims nebūtų pernelyg sunku pasiekti konsulatus.; ò naujas (35) atstovavimo susitarimai turėtų būti supaprastinti ir turėtų būti vengiama sudaryti kliūtis tokių valstybių narių susitarimų sudarymui; atstovaujančioji valstybė narė turėtų atsakyti už visą prašymų išduoti vizą tvarkymą nedalyvaujant atstovaujamajai valstybei narei; ê 810/2009 14 konstatuojamoji dalis ð naujas (36) Bbūtina numatyti nuostatas, taikytinas atvejais, kai valstybė narė nusprendžia bendradarbiauti su išorės paslaugų teikėju priimant prašymus. Toks sprendimas gali būti priimamas, jeigu tam tikrais atvejais arba dėl tam tikrų vietos aplinkybių atitinkamai valstybei narei netinka šios bendradarbiavimo su kitomis valstybėmis narėmis formos: atstovavimas, ribotas atstovavimas bendradarbiavimas, paslaugų teikimas bendroje vietoje ar bendras prašymų išduoti vizą centras. Tokia tvarka turėtų būti nustatoma laikantis bendrųjų vizų išdavimo principų ir laikantis duomenų apsaugos reikalavimų, nustatytų Direktyvoje 95/46/EB.; Be to, nustatant ir įgyvendinant tokią tvarką reikėtų atsižvelgti į tai, kad būtų vengiama ieškoti palankiausių vizų išdavimo sąlygų. ê 810/2009 15 konstatuojamoji dalis Kai valstybė narė nusprendė bendradarbiauti su išorės paslaugų teikėju, ji toliau gali visiems prašymą išduoti vizą pateikiantiems asmenims leisti tiesiogiai pateikti prašymus jos diplomatinėse atstovybėse arba konsulinėse įstaigose. ê 810/2009 16 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ð naujas (37) Vvalstybė narė turėtų bendradarbiauti su išorės paslaugų teikėju remdamasi teisiniu dokumentu, kuriame būtų numatytos nuostatos, tiksliai apibrėžiančios jo Ö pastarojo Õ pareigas, numatančios galimybę Ö valstybei narei Õ tiesiogiai ir visapusiškai patekti į jo Ö išorės paslaugų teikėjo Õ patalpas, nuostatos dėl informacijos teikimo prašymą išduoti vizą pateikiantiems asmenims, konfidencialumo ir bendradarbiavimo sustabdymo arba nutraukimo aplinkybių, sąlygų ir tvarkos. ð Valstybės narės turėtų kasmet teikti Komisijai bendradarbiavimo su išorės paslaugų teikėjais, įskaitant paslaugų teikėjų stebėseną, ataskaitas; ï ê 810/2009 17 konstatuojamoji dalis Šiame reglamente, suteikiant valstybėms narėms teisę bendradarbiauti su išorės paslaugų teikėju priimant prašymus tuo pačiu nustatant „vieno langelio“ principą prašymų teikimui, numatoma nuo bendros taisyklės dėl asmeninio atvykimo į diplomatinę atstovybę ar konsulinę įstaigą leidžianti nukrypti nuostata. Tai neturi įtakos galimybei pakviesti prašymą išduoti vizą pateikusį asmenį asmeniniam pokalbiui. ê 810/2009 19 konstatuojamoji dalis ð naujas (38) Sstatistiniai duomenys yra svarbi migrantų judėjimo stebėsenos priemonė, kuri gali būti naudojama kaip veiksminga valdymo priemonė. Todėl tokie duomenys turėtų būti reguliariai renkami naudojant bendras formas. ðTurėtų būti renkami išsamūs duomenys apie vizas, siekiant kaupti palyginamus statistinius duomenis, kad būtų galima atlikti įrodymais grindžiamą šio reglamento įgyvendinimo vertinimą; ï ê 810/2009 23 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ð naujas (39) Ö plačiajai visuomenei turėtų būti teikiama visa informacija, susijusi su prašymo išduoti vizą teikimu, taip pat turėtų būti didinamas bendros vizų politikos matomumas ir gerinamas jos įvaizdžio nuoseklumas. Õ Siekiant pagerinti informuotumą apie bendrą vizų politiką ir jos bendrą įvaizdį, Ö Šiuo tikslu Õ turėtų būti sukurta bendra Šengeno vizų interneto svetainė ð ir parengta bendra valstybių narių visuomenei teikiamos informacijos forma ï.; Šioje svetainėje plačiajai visuomenei bus pateikiama visa svarbi informacija, susijusi su prašymų išduoti vizą teikimu. ê 810/2009 18 konstatuojamoji dalis (40) Bbendradarbiavimas Šengeno klausimais vietos lygiu turi lemiamos svarbos suderintam bendros vizų politikos taikymui ir tinkamam su migracija ir (arba) saugumu susijusios rizikos vertinimui. Atsižvelgiant į vietos aplinkybių skirtumus, turėtų būti įvertintas tam tikrų teisės aktų nuostatų taikymas valstybių narių diplomatinių atstovybių ir konsulinių įstaigų veikloje įvairiose vietose, siekiant užtikrinti suderintą teisinių nuostatų taikymą, jog kad būtų užkirstas kelias palankiausių vizų išdavimo sąlygų paieškai ir skirtingų sąlygų taikymui prašymą išduoti vizą pateikiantiems asmenims.; ò naujas (41) jeigu konkrečioje vietovėje nėra parengto suderinto patvirtinamųjų dokumentų sąrašo, valstybės narės gali pačios apibrėžti, kuriuos konkrečius patvirtinamuosius dokumentus turi pateikti prašymus išduoti vizą pateikiantys asmenys, kad tenkintų šiuo reglamentu nustatytas atvykimo sąlygas. Kai toks suderintas patvirtinamųjų dokumentų sąrašas yra parengtas, siekiant supaprastinti procedūras prašymus išduoti vizą pateikiantiems asmenims, valstybėms narėms turėtų būti leidžiama taikyti tam tikras su tuo sąrašu susijusias išimtis, kai jos teritorijoje rengiami svarbūs tarptautiniai renginiai. Šie renginiai turėtų būti didelio masto ir ypač svarbūs dėl jų poveikio turizmui ir (arba) kultūrai, kaip antai tarptautinės arba pasaulinės parodos ir sporto čempionatai; ê 810/2009 27 konstatuojamoji dalis (42) Kkai valstybėje narėje yra rengiamos olimpinės ir parolimpinės žaidynės, turėtų būti taikoma tam tikra tvarka, supaprastinanti vizų išdavimą olimpiečiams.; ê 810/2009 20 konstatuojamoji dalis Šiam reglamentui įgyvendinti būtinos priemonės turėtų būti patvirtintos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką[18]. ê 810/2009 21 konstatuojamoji dalis Visų pirma Komisijai reikėtų suteikti įgaliojimus priimti šio reglamento priedų pakeitimus. Kadangi šios priemonės yra bendro pobūdžio ir yra skirtos iš dalies pakeisti neesmines šio reglamento nuostatas, inter alia, papildant jį naujomis neesminėmis nuostatomis, jos turi būti patvirtintos taikant reguliavimo procedūrą su tikrinimu, numatytą Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnyje. ê 810/2009 22 konstatuojamoji dalis Siekiant užtikrinti suderintą reglamento taikymą veiklos lygiu, turėtų būti parengtos instrukcijos dėl praktikos ir tvarkos, kurių valstybės narės turi laikytis tvarkydamos prašymus išduoti vizą. ò naujas (43) Kad, atsižvelgiant į besikeičiančias aplinkybes, būtų pritaikyti trečiųjų šalių, kurių piliečiai, vykdami per valstybių narių teritorijoje esančių oro uostų tarptautines tranzito zonas, privalo turėti oro uosto tranzitinę vizą, bendrasis sąrašas ir leidimų gyventi, suteikiančių teisę juos turintiems asmenims vykti tranzitu per valstybių narių oro uostus be oro uosto tranzitinės vizos, sąrašas Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pagal Sutarties 290 straipsnį priimti teisės aktus. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais; (44) kad būtų užtikrintos vienodos šio reglamento įgyvendinimo sąlygos, susijusios su veiklos instrukcijų dėl valstybių narių praktikos ir procedūrų, taikytinų nagrinėjant prašymus išduoti vizą, parengimu, patvirtinamųjų dokumentų, kurių bus reikalaujama kiekvienoje jurisdikcijoje, sąrašais, privalomais įrašais vizų įklijose, vizų įklijų klijavimo taisyklėmis ir vizų išdavimo jūrininkams prie sienos taisyklėmis, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Šiais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi vadovaujantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 182/2011[19]. Tokiems įgyvendinimo aktams priimti turėtų būti taikoma nagrinėjimo procedūra; ê 810/2009 26 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (45) Bendrijos Ö Sąjungos Õ ir trečiųjų šalių sudarytais dvišaliais susitarimais, kuriais siekiama supaprastinti prašymų išduoti vizas tvarkymą, gali būti nukrypstama nuo šio reglamento nuostatų.; ê 810/2009 30 konstatuojamoji dalis (46) Aatvykimą į valstybių narių teritoriją ar vizų išdavimą reglamentuojančios sąlygos neturi įtakos šiuo metu galiojančioms kelionės dokumentų galiojimo pripažinimą reglamentuojančioms taisyklėms.; ê 810/2009 28 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ð naujas (47) kadangi Ššio reglamento tikslųus, t. y. nustatyti procedūras ir ð bendrąsias ï sąlygas Ö ir procedūras Õ, taikomas išduodant vizas vykti tranzitu per valstybių narių teritoriją arba numatomam buvimui jose Ö valstybių narių teritorijoje, Õ neviršijančiam trijų mėnesių Ö 90 dienų Õ per bet kurį šešių mėnesių laikotarpį Ö 180 dienų laikotarpį Õ, valstybės narės negali deramai pasiekti, o Bendrija Ö galima pasiekti Õ ð tik ï Ö Sąjungos Õ gali juos pasiekti geriau lygmeniu, pagal Ö Europos Sąjungos Õ Ssutarties 5 straipsnyje nustatytą subsidiarumo principą Bendrija Ö Sąjunga Õ gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui Ö šiam tikslui Õ pasiekti.; ê 810/2009 29 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ð naujas (48) Ššiuo reglamentu gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, visų pirma pripažintų Europos Tarybos Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių konvencija ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija. ð Šiuo reglamentu pirmiausia siekiama užtikrinti visapusišką pagarbą privačiam ir šeimos gyvenimui, asmens duomenų apsaugą ir vaiko teises, kaip nurodyta Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos atitinkamai 7, 8 ir 24 straipsniuose; ï ê 810/2009 31 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ð naujas (49) PpagalÖ prie Europos Sąjungos sutarties Õ Ö ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) Õ Ö pridėto Õ Protokolo Ö Nr. 22 Õ dėl Danijos pozicijos, pridėto prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį reglamentą, todėl ir jis jai nėra Ö jai Õ privalomas ar taikomas. Kadangi šis reglamentas remiasi Ö grindžiamas Õ Šengeno acquis pagal Europos bendrijos steigimo sutarties trečiosios dalies IV antraštinę dalį, Ö remdamasi Õ Danija pagal to protokolo 4 straipsnįiu, per šešis mėnesius nuo šio reglamento Ö po to, kai Õ ð Taryba nusprendžia dėl šio reglamento, ï priėmimo dienos Danija turėtųi nuspręsti, ar jį įgyvendins savo nacionalinėje teisėje, ar ne Ö įtrauks į savo nacionalinę teisę Õ; ê 810/2009 32 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (50) Islandijos ir Norvegijos atžvilgiu šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos Tarybos ir Islandijos Respublikos bei Norvegijos Karalystės sudarytame susitarime dėl Ö pastarųjų Õ šių dviejų valstybių asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis[20], kurios patenka į Tarybos sprendimo 1999/437/EB[21] dėl tam tikrų priemonių taikant tą susitarimą 1 straipsnio B punkte nurodytą sritį.; ê 810/2009 33 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Turėtų būti tvarka kuria Islandijos ir Norvegijos atstovai galėtų dalyvauti Komisijai naudotis jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais padedančių komitetų darbe, kaip numatyta šiame reglamente. Tokio susitarimo galimybė buvo svarstyta Europos Sąjungos Tarybai ir Islandijai bei Norvegijai pasikeičiant laiškais dėl komitetų, kurie padeda Komisijai įgyvendinti įgaliojimus[22], pridedamais prie pirmiau minėto susitarimo. Derybų dėl šio susitarimo tikslais Komisija pateikė Tarybai rekomendacijos projektą. ê 810/2009 34 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ð naujas (51) Šveicarijos atžvilgiu šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos pasirašytame Susitarime dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis[23], patenkančios Ö kurios patenka Õ į Sprendimo 1999/437/EB 1 straipsnio B punktoe Ö nurodytą sritį Õ , taikant jį Ö minėtą sprendimą taikant Õ kartu su Ö Tarybos Õ Ssprendimo 2008/146/EB[24] dėl to susitarimo sudarymo 3 straipsniu, nurodytą sritį.; ê 810/2009 35 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ð naujas (52) Lichtenšteino atžvilgiu šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos, Šveicarijos Konfederacijos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės pasirašytame protokole dėl Lichtenšteino Kunigaikštystės prisijungimo prie Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis, kurios patenka į Tarybos sSprendimo 1999/437/EB 1 straipsnio B punkte nurodytą sritį, minėtą sprendimą siejant Ö taikant kartu Õ su Ö Tarybos Õ Ssprendimo 2008/261/EB 2011/350/ES[25] dėl to protokolo pasirašymo ð sudarymo ï 3 straipsniu.; ê 154/2012 11 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (53) kalbant apie Kiprą, Ö Kipro atžvilgiu Õ šis reglamentas yra aktas, grindžiamas Šengeno acquis arba kitaip su jauo susijęs, kaip apibrėžta 2003 m. Stojimo akto 3 straipsnio 2 dalyje; ê 154/2012 konstatuojamoji dalis 12 (pritaikytas) (54) kalbant apie Bulgarijąos ir Rumunijąos, Ö atžvilgiu Õ šis reglamentas yra aktas, grindžiamas Šengeno acquis arba kitaip su juo susijęs, kaip apibrėžta 2005 m. Stojimo akto 4 straipsnio 12 dalyje,; ò naujas (55) Kroatijos atžvilgiu šis reglamentas yra aktas, grindžiamas Šengeno acquis arba kitaip su juo susijęs, kaip apibrėžta 2011 m. Stojimo akto 4 straipsnio 2 dalyje; ê 810/2009 36 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (56) Šiuo reglamentu plėtojamos Ö šis reglamentas yra Õ Šengeno acquis nuostatosų, kurias įgyvendinant Jungtinė Karalystė nedalyvauja pagal 2000 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimą 2000/365/EB[26] dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas., Ö plėtojimas; Õ Ttodėl Jungtinė Karalystė nedalyvauja priimant šį reglamentą, Ö ir Õ jis nėra jai privalomas ar taikomas.; ê 810/2009 37 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (57) Šiuo reglamentu plėtojamos Ö Šis reglamentas yra Õ Šengeno acquis nuostatosų, kurias įgyvendinant Airija nedalyvauja pagal 2002 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimą 2002/192/EB[27] dėl Airijos prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas., Ö plėtojimas; Õ Ttodėl Airija nedalyvauja priimant šį reglamentą, jis nėra jai privalomas ar taikomas., ê 810/2009 38 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Šio reglamento nuostatos, išskyrus 3 straipsnį, grindžiamos Šengeno acquis ar yra kitaip su juo susijusios, kaip apibrėžta 2003 m. Stojimo akto 3 straipsnio 2 dalyje ir kaip apibrėžta 2005 m. Stojimo akto 4 straipsnio 2 dalyje, ê 810/2009 (pritaikytas) PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I ANTRAŠTINĖ DALIS BENDROSIOS NUOSTATOS 1 straipsnis Tikslas Ö Dalykas Õ ir taikymo sritis ê 610/2013 Art. 6.1 (pritaikytas) 1. Šiuo reglamentu nustatomos procedūros ir sąlygos Ö sąlygos ir procedūros Õ, taikomos išduodant vizas vykti tranzitu per valstybių narių teritoriją arba numatomam buvimui joje Ö valstybių narių teritorijoje Õ, neviršijančiam 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį. ê 810/2009 (pritaikytas) 2. Šio reglamento nuostatos taikomos trečiųjų šalių piliečiams, kurie kirsdami valstybių narių išorės sienas turi turėti vizą pagal 2001 m. kovo 15 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 539/2001, nustatantį trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus[28], nepažeidžiant Ö nedarant poveikio Õ : a) laisvo judėjimo teisiųėms, kurias turi trečiųjų šalių piliečiai, kurie yra esantys Sąjungos piliečių šeimos nariais; b) lygiaverčiųtėms teisiųėms, kurias turi trečiųjų šalių piliečiai ir jų šeimos nariai, kurie pagal Sąjungos bei jos valstybių narių ir šių trečiųjų šalių susitarimus turi laisvo judėjimo teises, lygiavertes Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisėms. 3. Šiame reglamente taip pat išvardinjamos trečiosios šalys, kurių piliečiai privalo turėti oro uosto tranzitinę vizą, taikant Čikagos tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos 9 priede nustatyto laisvo tranzito principo išimtį, ir nustatomos procedūros ir sąlygos Ö sąlygos ir procedūros Õ, taikomos išduodant vizas tranzito tikslu per valstybių narių oro uostų tarptautines tranzito zonas. 2 straipsnis Sąvokos Ö Apibrėžtys Õ Šio reglamento tikslais taikomos šios sąvokos Ö Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys Õ : 1) trečiosios šalies pilietis – asmuo, kuris nėra Sąjungos pilietis, kaip apibrėžta Sutarties Ö SESV Õ 17 Ö 20 Õ straipsnio 1 dalyje; 2) viza – valstybės narės išduotas leidimas: ê 610/2013 Art. 6.2 (pritaikytas) a) vykti tranzitu per valstybių narių teritoriją arba numatomam buvimui joje Ö valstybių narių teritorijoje Õ , kurio bendra trukmė neviršija 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį; Ö arba Õ ê 810/2009 b) vykti tranzitu per valstybių narių oro uostų tarptautines tranzito zonas; 3) vienoda viza – visoje valstybių narių teritorijoje galiojanti viza; 4) riboto teritorinio galiojimo viza – viza, galiojanti tik vienos valstybės narės arba kelių valstybių narių, bet ne visų valstybių narių, teritorijoje; 5) oro uosto tranzitinė viza – viza, galiojanti vykstant tranzitu per vieno ar kelių valstybių narių oro uostų tarptautines tranzito zonas; ò naujas 6) kelionių viza – viza, kaip apibrėžta [Reglamento Nr. .../...] 3 straipsnio 2 dalyje; 7) artimi giminaičiai – sutuoktinis, vaikai, tėvai, tėvų teises turintys asmenys, seneliai ir vaikaičiai; 8) VIS užregistruotas prašymą išduoti vizą pateikiantis asmuo – prašymą išduoti vizą pateikiantis asmuo, kurio duomenys užregistruoti Vizų informacinėje sistemoje; 9) VIS užregistruotas reguliariai keliaujantis asmuo – prašymą išduoti vizą pateikiantis asmuo, kuris užregistruotas Vizų informacinėje sistemoje ir kuriam per 12 mėnesių iki prašymo pateikimo buvo išduotos dvi vizos; ê 810/2009 ð naujas 610) vizos įklija – vienoda vizų forma, kaip apibrėžta 1995 m. gegužės 29 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1683/95, nustatančiame vienodą vizų formą[29]; 711) pripažįstamas kelionės dokumentas – kelionės dokumentas, kurį viena ar kelios valstybės narės pripažįsta ð išorės sienų kirtimo ir ï vizų įklijavimo tikslu ð pagal Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 1105/2011/ES[30] ï; ò naujas 12) galiojantis kelionės dokumentas – kelionės dokumentas, kuris nėra netikras, suklastotas arba padirbtas ir kurio galiojimo laikas, kaip apibrėžta išduodančiosios institucijos, nepasibaigęs; ê 810/2009 (pritaikytas) ð naujas 813) atskiras lapas vizai įklijuoti – vienodo pavyzdžio vizų įklijų forma, valstybių narių išduodama asmenims, turintiems kelionės dokumentus, kurių nepripažįsta tas įklijų formas rengianti valstybė narė, kaip apibrėžta 2002 m. vasario 18 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 333/2002 dėl vienodo pavyzdžio vizų įklijų formų, valstybių narių išduodamų asmenims, turintiems kelionės dokumentus, kurių nepripažįsta tas įklijų formas rengianti valstybė narė[31]; 914) konsulatas – valstybės narės diplomatinė atstovybė ar valstybės narės konsulinė įstaiga, kuri turi įgaliojimus išduoti vizas ir kuriai vadovauja karjeros konsulinis pareigūnas, kaip apibrėžta 1963 m. balandžio 24 d. Vienos konvencijoje dėl konsulinių santykių; 1015) prašymas – prašymas išduoti vizą; 11) komercinis tarpininkas – privati administravimo agentūra, transporto bendrovė ar kelionių agentūra (kelionių operatorius ar mažmeninis prekybininkas). ò naujas 16) jūrininkas – asmuo, įdarbintas, pasamdytas atlikti ar einantis bet kokias pareigas laive, kuriam taikoma 2006 m. konvencija dėl darbo jūrų laivyboje. ê 810/2009 ð naujas II ANTRAŠTINĖ DALIS ORO UOSTO TRANZITINĖ VIZA 3 straipsnis Trečiųjų šalių piliečiai, kurie privalo turėti oro uosto tranzitinę vizą 1. Trečiųjų šalių, išvardytų IV III priede, piliečiai, vykdami per valstybių narių teritorijoje esančių oro uostų tarptautines tranzito zonas, privalo turėti oro uosto tranzitinę vizą. ò naujas 2. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 48 straipsnį priimti deleguotuosius aktus dėl III priede pateikto trečiųjų šalių sąrašo pakeitimų. Jei būtina imtis neatidėliotinų priemonių dėl kylančios rizikos, pagal šią dalį priimtiems deleguotiesiems teisės aktams taikoma 49 straipsnyje nustatyta procedūra. ê 810/2009 (pritaikytas) ð naujas 3. Skubiais masinio Ö Staigaus ir didelio masto Õ nelegalių Ö neteisėtų Õ imigrantų antplūdžio atvejuais atskiros valstybės narės gali reikalauti, kad trečiųjų šalių, nenurodytų 1 dalyje, piliečiai, vykdami per jų Ö jos Õ teritorijoje esančių oro uostų tarptautines tranzito zonas, turėtų oro uosto tranzitinę vizą. Prieš įsigaliojant tokiems sprendimams valstybės narės apie juos, taip pat apie sprendimus nebetaikyti tokių vizų reikalavimo, praneša Komisijai. ðTokia priemonė taikoma ne ilgiau kaip 12 mėnesių. Reikalavimo turėti oro uosto tranzitinę vizą apimtis ir taikymo trukmė neviršija to, kas būtina siekiant reaguoti į staigų ir didelio masto neteisėtų migrantų antplūdį. ï ò naujas 4. Kai valstybė svarsto galimybę nustatyti reikalavimą turėti oro uosto tranzitinę vizą, kaip nurodyta 3 dalyje, ji nedelsdama apie tai praneša Komisijai ir pateikia tokią informaciją: (a) numatomo reikalavimo turėti oro uosto tranzitinę vizą taikymo priežastį ir staigaus bei didelio masto neteisėtų imigrantų antplūdžio įrodymų; (b) numatomo nustatyti reikalavimo turėti oro uosto tranzitinę vizą taikymo apimį ir trukmę. 5. Gavusi atitinkamos valstybės narės pranešimą pagal 4 dalį, Komisija gali pateikti nuomonę. 6. Reikalavimo turėti oro uosto tranzitinę vizą taikymo trukmę valstybė narė gali pratęsti tik vieną kartą, kai reikalavimo panaikinimas lemtų didelį neteisėtų migrantų antplūdį. Tokiam taikymo pratęsimui taikoma 3 dalis. 7. Komisija kasmet informuoja Europos Parlamentą ir Tarybą apie šio straipsnio įgyvendinimą. ê 810/2009 3. 52 straipsnio 1 dalyje nurodyto komiteto posėdžiuose kiekvienais metais peržiūrimi pranešimai atitinkamos trečiosios šalies perkėlimo į IV priede pateiktą sąrašą tikslu. 4. Jei trečioji šalis neperkeliama į IV priede pateikiamą sąrašą, atitinkama valstybė narė gali toliau taikyti reikalavimą turėti oro uosto tranzitinę vizą, jei tenkinamos 2 dalyje nustatytos sąlygos, arba gali jo nebetaikyti. ê 810/2009 ð naujas 58. 1 ir 3 dalyse numatytas reikalavimas turėti oro uosto tranzitinę vizą netaikomas šių kategorijų asmenims: a) valstybės narės išduotos galiojančios vienodos vizos, ð kelionių vizos, ï nacionalinės ilgalaikės vizos ar leidimo gyventi turėtojams; ê 154/2012 Art. 1 (pritaikytas) ð naujas b) trečiųjų šalių piliečiams, turintiems valstybės narės, nedalyvaujančios priimant šį reglamentą, ar valstybės narės, kol kas taikančios ne visas Šengeno acquis nuostatas, išduotą galiojantį leidimą gyventi, arba trečiųjų šalių piliečiams, turintiems vieną iš V IV priede nurodytų Andoros, Kanados, Japonijos, San Marino arba Jungtinių Amerikos Valstijų išduotų galiojančių leidimų gyventi, kuriuo jo turėtojui užtikrinama besąlyginė readmisija ð , arba turintiems leidimą gyventi Nyderlandų Karalystei priklausančiose Karibų salyno dalyse (Aruboje, Kiurasao, San Martene, Bonere, Sint Eustatijuse ir Saboje) ï ; c) trečiųjų šalių piliečiams, turintiems valstybės narės, nedalyvaujančios priimant šį reglamentą, Ö arba Õ valstybės narės, kol kas taikančios ne visas Šengeno acquis nuostatas, ð arba Europos ekonominės erdvės susitarimo šalies, ï arba Kanados, Japonijos arba Jungtinių Amerikos Valstijų išduotą galiojančią vizą, ð arba Nyderlandų Karalystei priklausančių Karibų salyno dalių (Arubos, Kiurasao, San Marteno, Bonero, Sint Eustatijaus ir Sabos) išduotą galiojančią vizą, ï kai jie vyksta į vizą išdavusią šalį ar į bet kurią kitą trečiąją šalį arba pasinaudoję viza grįžta iš ją išdavusios šalies; ê 810/2009 (pritaikytas) ð naujas d) Sąjungos piliečių šeimos nariams, kaip nurodyta 1 straipsnio 2 dalies a punkte ð Direktyvos 2004/38/EB 3 straipsnyje ï ; e) diplomatinių ð , tarnybinių, pareiginių arba specialių ï pasų turėtojams; f) skrydžio įgulos nariams, kurie yra Čikagos tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos vienos iš Susitariančiųjų Šalių piliečiai. ò naujas 9. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 48 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, susijusius su IV priede pateikto galiojančių leidimų gyventi, suteikiančių teisę juos turintiems asmenims vykti tranzitu per valstybių narių oro uostus be oro uosto tranzitinės vizos, sąrašo pakeitimais. ê 810/2009 (pritaikytas) ð naujas III ANTRAŠTINĖ DALIS VIZŲ IŠDAVIMO PROCEDŪROS IR SĄLYGOS Ö SĄLYGOS IR PROCEDŪROS Õ I SKYRIUS Su prašymais susijusiose procedūrose dalyvaujančios valdžios institucijos 4 straipsnis Valdžios institucijos, kompetentingos dalyvauti procedūrose, susijusiose su prašymais 1. Konsulatai nagrinėja prašymus bei priima sprendimus dėl jų. 2. Nukrypstant nuo 1 dalies, valdžios institucijos, atsakingos už asmenų patikrinimus, gali nagrinėti prašymus ir priimti sprendimus dėl jų prie valstybių narių išorės sienų pagal 3532 ð , 33 ï ir 3634 straipsnius gali nagrinėti prašymus ir priimti sprendimus dėl jų valdžios institucijos, atsakingos už asmenų patikrinimus. 3. Valstybių narių užjūrio teritorijose, nepriklausančiose Europai, nagrinėti prašymus ir priimti sprendimus dėl jų gali atitinkamos valstybės narės paskirtos valdžios institucijos. 4. Valstybė narė gali nustatyti reikalavimą, kad nagrinėjant prašymus ir priimant sprendimus dėl jų dalyvautų kitos valdžios institucijos nei nurodytos 1 ir 2 dalyse. 5. Valstybė narė gali nustatyti reikalavimą, kad su ja konsultuotųsi kita valstybė narė, ar reikalavimą Ö gauti iš Õ kitos valstybės narės informaciją pagal 2219 ir 3128 straipsnius. 5 straipsnis Valstybė narė, kompetentinga nagrinėti prašymą ir priimti sprendimą dėl jo 1. Valstybė narė, kompetentinga nagrinėti prašymą išduoti vienodą vizą ir priimti sprendimą dėl jo, yra: a) valstybė narė, kurios teritorija yra vienintelis kelionės Ö apsilankymo Õ (-ų) tikslas; b) jei apsilankymas apima daugiau nei vieną kelionės Ö apsilankymo Õ tikslą ð arba per dviejų mėnesių laikotarpį numatomi keli apsilankymai ï, valstybė narė, kurios teritorija yra pagrindinis kelionės apsilankymo (-ių) tikslas, atsižvelgiant į buvimo trukmę arba paskirtį; ð, apskaičiuotą dienomis ï ;, arba c) jeigu negalima nustatyti pagrindinio kelionės Ö apsilankymo Õ tikslo, valstybės narė, kurios išorės sieną prašymą išduoti vizą pateikęs asmuo ketina kirsti, kad atvyktų į valstybių narių teritoriją. 42. Valstybės narės bendradarbiauja siekdamos išvengti situacijų, kai prašymas negali būti nagrinėjamas ir sprendimas dėl jo negali būti priimamas todėl, kad Ö Jeigu Õ valstybė narė, kuri yra kompetentinga pagal 1–3 dalies ð a arba b punktą ï , neturi atstovo ir jai nėra atstovaujama kitos šalies trečiojoje šalyje, kurioje asmuo pateikia prašymą pagal 6 straipsnį. ð , prašymą išduoti vizą pateikiantis asmuo turi teisę prašymą pateikti:ï ò naujas a) vienos iš valstybių narių, kuri yra numatomo apsilankymo tikslas, konsulate; b) jei a punktas netaikytinas, valstybės narės, į kurią vykstama pirmiausia, konsulate; c) visais kitais atvejais bet kurios kitos valstybės narės, kurios atstovybė yra atitinkamoje šalyje, konsulate. ê 810/2009 3. Valstybė narė, kompetentinga nagrinėti prašymą išduoti oro uosto tranzitinę vizą ir priimti sprendimą dėl jo, yra: a) vienkartinio oro uosto tranzito atveju – valstybė narė, kurios teritorijoje yra tranzito oro uostas;, arba b) daugkartinio oro uosto tranzito atveju – valstybė narė, kurios teritorijoje yra pirmasis tranzito oro uostas. 6 straipsnis Konsulatų teritorinė kompetencija 1. Prašymą nagrinėja ir sprendimą dėl jo priima kompetentingos valstybės narės konsulatas, kurio jurisdikcijai priklauso vieta, kurioje teisėtai gyvena prašymą išduoti vizą pateikiantis asmuo. 2. Kompetentingos valstybės narės konsulatas nagrinėja prašymą, kurį pateikė trečiosios šalies pilietis, teisėtai esantis, bet negyvenantis jo jurisdikcijai priklausančioje vietoje, ir priima sprendimą dėl jo, jei prašymą išduoti vizą pateikęs asmuo pagrindė prašymo pateikimą tame konsulate. 7 straipsnis Kompetencija išduoti vizas teisėtai valstybės narės teritorijoje esantiems trečiųjų šalių piliečiams 1. Trečiųjų šalių piliečiai, kurie teisėtai yra valstybės narės teritorijoje ir kurie privalo turėti vizą, kad galėtų atvykti į vieną ar kelias kitas valstybes nares, prašymą išduoti vizą pateikia valstybės narės, kuri yra kompetentinga pagal 5 straipsnioį 1 ar 2 dalis, konsulate. ò naujas 2. Trečiųjų šalių piliečiai, kurie pametė savo kelionės dokumentą arba iš kurių šis dokumentas buvo pavogtas jiems esant valstybės narės teritorijoje, gali išvykti iš tos teritorijos naudodamiesi jų pilietybės šalies konsulato išduotu kelionės dokumentu, suteikiančiu jiems teisę kirsti sieną be vizos ar kito leidimo. 3. Jeigu 2 dalyje nurodytas trečiosios šalies pilietis ketina tęsti kelionę Šengeno erdvėje, valstybės narės, kurioje asmuo deklaruoja, kad pametė savo kelionės dokumentą arba kad iš jo jis buvo pavogtas, valdžios institucijos išduoda vizą, kurios galiojimo trukmė ir ja leidžiamo buvimo laikotarpis pagal VIS užregistruotus duomenis yra visiškai toks pat kaip pirminės vizos. ê 810/2009 ð naujas II SKYRIUS Prašymas 98 straipsnis Praktiniai prašymo pateikimo aspektai 1. Prašymai ð gali būti ï pateikiami ne anksčiau kaip prieš tris ð prieš šešis ï mėnesius ð ir ne vėliau kaip 15 kalendorinių dienų ï iki numatomo apsilankymo pradžios. Daugkartinio atvykimo vizos turėtojai gali pateikti prašymą iki vizos, galiojančios ne trumpiau kaip šešis mėnesius, galiojimo laikotarpio pabaigos. ê 810/2009 (pritaikytas) 2. Ö Konsulatai Õ Ggali būti reikalaujamati, kad prašymą išduoti vizą pateikiantys asmenys prieš jį pateikdamiiant Ö prašymą Õ Ö būtų Õ susitartųa dėl susitikimo. Susitikimas paprastai įvyksta per dvi savaites nuo susitikimo paprašymo dienos. ò naujas 3. Konsulatas leidžia pateikti prašymą be išankstinio susitikimo arba nedelsiant paskyrus susitikimą artimiems Sąjungos piliečių giminaičiams, kurie: a) ketina aplankyti savo artimus giminaičius, kurie yra Sąjungos piliečiai ir, gyvenantys savo pilietybės valstybėje narėje; b) ketina kartu su savo artimais giminaičiais, kurie yra Sąjungos piliečiai, gyvenantys trečiojoje šalyje, keliauti į valstybę narę, kurios pilietybę turi Sąjungos pilietis. 4. Konsulatas leidžia pateikti prašymą be išankstinio susitikimo arba nedelsiant paskyrus susitikimą artimiems Sąjungos piliečių giminaičiams, kaip nurodyta Direktyvos 2004/38/EB 3 straipsnyje. ê 810/2009 (pritaikytas) ð naujas 5. Pagrįstais skubos atvejais konsulatas gali leisti ð leidžia ï prašymą išduoti vizą pateikiantiems asmenims pateikti jį nesusitarus dėl susitikimo arba Ö nedelsiant paskyrus Õ susitikimasą paskiriamas nedelsiant. 6. ð Nedarant poveikio 12 straipsniui ï Pprašymus konsulate gali pateikti: a) prašymą išduoti vizą pateikiantis asmuo, arba b) akredituotias komerciniais tarpininkais, Ö kaip nurodyta 43 straipsnyje, Õ kaip numatyta 45 straipsnio 1 dalyje, nepažeidžiant 13 straipsnio, arba pagal 42 ar 43 straipsnius. Ö c) profesinė, kultūros, sporto ar švietimo asociacija arba institucija. Õ Ö 7. Prašymą išduoti vizą pateikiantis asmuo neprivalo asmeniškai atvykti daugiau nei į vieną vietą, kad pateiktų prašymą. Õ ê 810/2009 (pritaikytas) ð naujas 109 straipsnis Bendrosios prašymo pateikimo taisyklės 1. Prašymą išduoti vizą pateikiantys asmenys asmeniškai atvyksta ð kad būtų paimti jų pirštų atspaudai, kaip nurodyta 12 straipsnio 2 ir 3 dalyse ï jį pateikti, nepažeidžiant 13, 42, 43 ir 45 straipsnių nuostatų. ò naujas 2. VIS užregistruoti prašymą išduoti vizą pateikiantys asmenys neprivalo asmeniškai atvykti pateikti prašymą, jeigu jų pirštų atspaudai į VIS įvesti ne anksčiau kaip prieš 59 mėnesius. ê 810/2009 (pritaikytas) 2. Konsulatai gali netaikyti 1 dalyje nurodyto reikalavimo tuo atveju, kai žinomas prašymą išduoti vizą pateikiančio asmens sąžiningumas ir patikimumas. 3. Prašymą išduoti vizą pateikiantis asmuo, teikdamas prašymą: a) pateikia prašymo formą pagal 1110 straipsnį; b) pateikia kelionės dokumentą pagal 1211 straipsnį; c) pateikia nuotrauką, atitinkančią Reglamente (EB) Nr. 1683/95 nustatytus standartus, o vietose, kuriose tuo atveju, kai VIS veikia pagal VIS rReglamento Ö (EB) Nr. 767/2008 Õ 48 straipsnį veikia VIS – atitinkančią šio Reglamento 1312 straipsnyje išdėstytus Ö nustatytus Õ standartus; d) leidžia paimti jo pirštų atspaudus pagal 1312 straipsnį, kai taikoma; e) sumoka vizos mokestį pagal 1614 straipsnį; f) pateikia patvirtinamuosius dokumentus pagal 14 13 straipsnį ir II priedą;. g) kai taikoma, pateikia patvirtinantį dokumentą, kad yra tinkamai apsidraudęs galiojančiu sveikatos draudimu kelionės metu, kaip numatyta 15 straipsnyje. 1110 straipsnis Prašymo forma 1. Kiekvienas prašymą išduoti vizą pateikiantis asmuo pateikia Ö ranka arba elektroniniu būdu Õ užpildytą ir pasirašytą prašymo formą, pateiktą I priede. Asmenys, įtraukti į prašymą išduoti vizą pateikiančio asmens kelionės dokumentą, pateikia atskirą prašymo formą. Nepilnamečiai pateikia prašymo formą, pasirašytą asmens, kuris turi nuolatines ar laikinas tėvų ar globėjų teises. ò naujas 2. Elektroninės prašymo formos turinys, jei taikytina, išdėstytas I priede. ê 810/2009 (pritaikytas) ð naujas 23. Konsulatai užtikrina, kad prašymo formos būtų visiems prieinamos, o prašymą išduoti vizą pateikiantys asmenys galėtų lengvai jų gauti nemokamai. 34. Forma teikiama ð bent ï šiomis kalbomis: a) valstybės narės, kurios vizos prašoma, oficialiąja (-iosiomis) kalba (-omis); Ö ir Õ b) priimančiosios šalies oficialiąja (-iosiomis) kalba (-omis);. c) priimančiosios šalies oficialiąja (-iosiomis) kalba (-omis) ir valstybės narės, kurios vizos prašoma, oficialiąja (-iosiomis) kalba (-omis); arba d) atstovavimo atveju oficialiąja (-iosiomis) atstovaujančiosios valstybės narės kalba (-omis). Be a punkte nurodytos (-ų) kalbos (-ų), gali būti naudojama forma Ö bet Õ kuria nors kita Ö arba bet kuriomis kitomis Õ Europos Sąjungos institucijų oficialiąja (-iosiomis) kalba (-omis). 45. Jei prašymo formos priimančiosios šalies oficialiąja (-iosiomis) kalba (-omis) nėra, tai prašymą išduoti vizą pateikiantiems asmenims turi būti pateikiamas prašymo formos vertimas į tą (tas) kalbą (-as). 56. Prašymo formos vertimas į priimančiosios šalies oficialiąją (-iąsias) kalbą (-as) rengiamas laikantis bendradarbiavimo Šengeno klausimais vietos lygiu tvarkos, numatytos Ö kaip nurodyta Õ 4846 straipsnyje. 67. Konsulatas praneša prašymą išduoti vizą pateikiantiems asmenims, kuria (-iomis) kalba (-omis) galima užpildyti prašymo formą. 12