Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl bendro žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkų organizavimo /* KOM/2011/0416 galutinis - 2011/0194 (COD) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS Nuo 1970 m. taikomas bendras žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkos organizavimas. Tai vienas iš bendros žuvininkystės politikos (BŽP) ramsčių. Jo dabartinis teisinis pagrindas yra 1999 m. priimtas Reglamentas (EB) Nr. 104/2000. Bendros žuvininkystės politikos reforma suteikia puikią galimybę peržiūrėti ir prireikus patikslinti bendro žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkos organizavimo tikslus ir priemones. Nustatytos problemos ir reformos tikslai Nuo 2008 m. Komisija vykdė išsamius vertinimus ir rengė plačias konsultacijas, siekdama įvertinti dabartinės teisinės sistemos veiksmingumą, išsiaiškinti išteklius, išnagrinėti Europos Sąjungoje per pastarąjį dešimtmetį įvykusius rinkos pokyčius bei vyravusias tendencijas ir išklausyti susijusių šalių nuomonių. Analizė padėjo nustatyti ir išsiaiškinti penkias pagrindines problemines sritis, kurias galima apibendrinti taip: ES rinkos politika nepakankamai skatino tvarią gamybą: nors daugelis ES žvejybos rajonų naudojami netausiai, iki šiol buvo mokama labai mažai rinkos veikimu pagrįstų priemokų už tvarią veiklą ir neveikė jokios rinkos veikimu pagrįstos sankcijos už galimą arba nustatytą netvarią veiklą. Vykdant dabartinę politiką nepastebėta pakankami aiškių teisingos politikos ženklų; ES produkcijos padėtis rinkoje pablogėjo: ES gamintojai susiduria su ribotomis arba mažesnėmis gamybos galimybėmis (žuvininkystės ir akvakultūros produktų). Be to, produkcijos pasiūla yra išskaidyta pagal išteklių rūšis, iškrovimo ir pardavimo vietas, o paklausa – labai koncentruota. ES produkcija taip pat nepakankamai konkurencinga vis labiau globalizuojamoje rinkoje; Nesugebėjome numatyti ir suvaldyti rinkos svyravimų: žvejybai, apimančiai daugiau kaip vieną maisto produktų gamybos sektorių, būdingas gamybos sąlygų ir galimybių žvejoti neapibrėžtumas. Nepaisant to, ES tiekėjai pernelyg prastai prognozuoja paklausą kiekio ir kokybės požiūriu. Deja, ES gamintojai, planuodami gamybos apimtį, iš esmės nemėgina numatyti rinkos paklausos. Dėl to labai svyruoja pirmojo pardavimo kainos; Neišnaudojama didelė mūsų rinkos teikiamų galimybių dalis: vartojimo didėjimas Europos Sąjungoje suteikia apčiuopiamų ekonominių galimybių ES gamintojams. Tačiau informavimo ir sandorių išlaidos prekybos grandinėje yra didelės. Vartotojas, gaudamas mažai informacijos, negali priimti pagrįsto ir atsakingo sprendimo; Bendro rinkos organizavimo įgyvendinimą varžo nelanksti ir labai sudėtinga sistema. Todėl pasiūlymas dėl bendro rinkos organizavimo reformos daugiausiai siejamas su šiais tikslais: Rinkos veikimu pagrįstų paskatų didinimas siekiant paremti tvarią gamybinę veiklą: Gamintojų organizacijoms priklausantys ES gamintojai (žuvininkystės ir akvakultūros produktų) tiesiogiai susiduria su gamybos, kasdienio valdymo ir rinkos problemomis. Jų vaidmuo, atsakomybė ir įgaliojimai turi būti peržiūrėti atsižvelgiant į BŽP reformos tikslus, siekiant nukreipti gamybinę veiklą tvarumo linkme. Kiti veiklos vykdytojai, dirbantys pirminėse šiame sektoriaus grandyse, taip pat turėtų būti įtraukti, kad labiau įsipareigotų užtikrinti žaliavų tiekimo tvarumą ir būtų už tai atsakingi; ES produkcijos padėties rinkoje gerinimas: šalinant rinkos trūkumus, mažinant dideles informavimo ir sandorių išlaidas, taip pat sprendžiant organizacinius klausimus, būtina daugiau dėmesio skirti gamybinei veiklai (pasiūlos grupavimui ir geresnei pirmojo pardavimo rinkodarai), didinti ES produkcijos konkurencingumą (gerinti kokybę, diegti naujoves ir didinti pridėtinę vertę), stiprinti derybinę gamintojų galią ir užtikrinti vienodas visų Sąjungoje parduodamų produktų pardavimo sąlygas; Gamintojai, rengdami strategijas, turėtų geriau įvertinti ES produkcijos sąryšį su ES struktūriniais rinkos pokyčiais ir trumpalaikiais svyravimais. Tam reikia gilinti žinias apie rinką ir analizuoti paklausą bei konkurencinę pasiūlą. Padidinus rinkose susidariusios prekybos grandinės skaidrumą, turėtų būti lengviau tenkinti pasiūlą ir tobulinti politinių sprendimų priėmimą. Pirmojo pardavimo kainų svyravimą galima sumažinti gerinant gamintojų organizacijų produktų tiekimo rinkai sąlygas ir užtikrinant, kad gamyba būtų planuojama ir derinama su paklausa kokybės, kiekio ir pateikimo būdo požiūriu; ES produktų pardavimo galimybių gerinimas: žuvininkystės ir akvakultūros produktų vidaus rinkos veikimas nėra pakankamai geras, pirmiausia dėl informacijos trūkumo. Lyginamasis ES produktų pranašumas (šviežumas, vietinis pobūdis, įvairovė ir t. t.) galėtų būti geriau išnaudojamas taikant didesnę diferenciaciją ir platesnę mažmeninę prekybą. Be to, ES vartotojai turi teisę gauti tikslesnės ir patikimesnės informacijos, kuri sustiprintų jų pasitikėjimą žuvininkystės ir akvakultūros produktais; Geresnio valdymo skatinimas, administracinės naštos mažinimas ir teisinės sistemos paprastinimas: dabartinės nuostatos ir priemonės turėtų būti peržiūrėtos, supaprastintos ir išaiškintos. Bendras rinkos organizavimas turėtų būti remiamas iš naujo finansinio fondo, sudaryto pagal reformuotąją BŽP. Sąveika su BŽP reforma Pagrindinis bendros žuvininkystės politikos tikslas – skatinti tvarų žuvininkystės išteklių valdymą ekonomiškai gyvybingame sektoriuje, kuris savo ruožtu turėtų vis labiau stiprėti savarankiško valdymo dėka. Atlikus BŽP poveikio vertinimą, padaryta išvada, kad, atsižvelgiant į naujus BŽP tikslus ir priemones, būtina įgyvendinti esminę bendro rinkos organizavimo reformą: rinkos veikimu pagrįstos priemonės turėtų tiesiogiai arba netiesiogiai padėti siekti pagrindinių BŽP tikslų. Siekiant pašalinti pereikvojimą ir netvarią veiklą bei atsisakyti tik kiekio kriterijumi pagrįstų gamybos strategijų, pagal naująjį bendrą rinkos organizavimą bus remiama: gamintojų organizacijų ir jų naudojimosi ištekliais teisių bendro valdymo, taip pat gamybinės ir prekybinės veiklos stiprinimas; rinkos priemonės, kuriomis didinama gamintojų derybinė galia (žuvininkystės ir akvakultūros srityje), gerinamas rinkos nuosmukių prognozavimas, prevencija ir valdymas, didinamas rinkos skaidrumas bei veiksmingumas; rinkos veikimu pagrįstos paskatos ir priemokos už tvarius veiklos metodus; tvarios gamybos, tiekimo ir vartojimo partnerystės; sertifikavimas (ekologiniai ženklai), reklama, vartotojų informavimas; papildomos rinkos priemonės, susijusios su žuvų išmetimu į jūrą. Šioje srityje galiojančios ES nuostatos Dabartinis teisinis pagrindas yra Tarybos reglamentas (EB) Nr. 104/2000 dėl bendro žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkų organizavimo. Šiuo pasiūlymu siekiama pakeisti šį reglamentą. 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMŲ REZULTATAI Nuo 2008 m. įvairiais lygiais buvo rengiamos konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis: internetu surengtos viešos konsultacijos rinkos ir prekybos klausimais, vykusios 2009 m. balandžio 9 d. – 2009 m. gruodžio 31 d. pagal Žaliąją knygą dėl bendrosios žuvininkystės politikos reformos (COM(2009) 163 galutinis). Beveik visi 400 atsiliepimų dėl žaliosios knygos buvo susiję su bendro rinkos organizavimo reformos klausimais. Jie apibendrinti specialiame Komisijos tarnybų darbinio dokumento „Konsultacijų dėl bendrosios žuvininkystės politikos reformos santrauka“ skyriuje (3.4) (SEC(2010) 428 galutinis, 2010 m. balandžio mėn.). Išsamios konsultacijos su sektoriaus (gamintojais, importuotojais, perdirbėjais, mažmenininkais) ir nevyriausybiniais (plėtros ir aplinkosaugos srityse dirbančiomis NVO, vartotojų organizacijomis) veikėjais, surengtos konsultacinių įstaigų, veikiančių pagal BŽP, ir per teminius seminarus. Surengtos išsamios diskusijos su valstybėmis narėmis, vykusios ir per dvišalius susitikimus, dalyvaujant nacionaliniams sektoriaus atstovams, nacionalinėms ir regionų administracijoms, Valdymo komitetui. Prie šių konsultacijų ir renginių aktyviai prisidėjo Europos Parlamentas, ypač jo Žuvininkystės komitetas. Poveikio vertinimai Komisijoje iš įvairių tarnybų atstovų buvo sudaryta priežiūros grupė, kuri teikė informaciją, reikalingą poveikio vertinimui atlikti. Atlikus dabartinės politikos teisinių pagrindų ir ES žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkos raidos analizę, nustatyti preliminarūs reformuojamo bendro rinkos organizavimo tikslai. Atsižvelgiant į šiuos tikslus, apsvarstytos įvairios alternatyvios reformos politikos galimybės: Tolesnis dabartinio bendro žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkos organizavimo taikymas. Tai reiškia, kad daugiausia dėmesio būtų skiriama intervencijai į rinką siekiant padėti išlaikyti stabilias kainas; Dabartinio bendro žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkos organizavimo peržiūrėjimas, sumažinant intervencijos priemonių skaičių iki žmonių maistui skirtų žuvininkystės produktų bendro saugojimo pagalbos, taip pat supaprastinant kitas priemones, geriau jas pritaikant ir padarant jas lankstesnes (prekybos standartai ir vartotojų informavimas); Bendro žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkos organizavimo stiprinimas, nustatant gamintojų ir tarpšakinėms organizacijoms naujus tikslus ir teikiant joms finansinę paramą, kad jos galėtų parengti ir įgyvendinti tvarius gamybos ir prekybos planus. Išplečiamas privalomos vartotojams skirtos informacijos turinys ir taikymo sritis. Apsvarstomas savanoriško ženklinimo tikslumas ir kontrolė; Dabartinio bendro žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkos organizavimo reguliavimo mažinimas. Pagal šią galimybę nutraukiama visa finansinė parama (intervencinės priemonės ir parama kolektyviniams veiksmams) ir atšaukiamos visos žuvininkystės ir akvakultūros produktams skirtos specialios teisinės priemonės; Status quo galimybė įvertinta kaip iš dalies neveiksminga ir pernelyg sudėtinga, kada būtų galima įgyvendinti dabartinius tikslus. Šiandien, praėjus 12 metų nuo bendro rinkos organizavimo priėmimo, matyti, kad dabartinis bendras rinkos organizavimas nėra tinkamas atremti iššūkius, su kuriais susiduria ES rinka. Jis taps dar neveiksmingesnis ir galbūt netgi netinkamas siekti reformuotosios BŽP tikslų; Pagrindinių dabartinio bendro rinkos organizavimo trūkumų šalinimas siūlant pataisas ir paprastinant turėtų pagerinti jo veikimą. Tačiau galimybė siekti pagrindinių BŽP reformos tikslų išliktų ribota; Net jeigu įvyktų daugiau bendru rinkos organizavimu grindžiamų teigiamų pokyčių, dėl kurių didėtų tvarumas, ir rinkoje atsirastų daugiau paskatų siekti tvarumo, atsisakius visos ES rinkos politikos, pagrindinės nustatytos problemos (ES tiekimo sektoriaus sudėtingumo ir susiskaidymo, klaidinančio arba painaus vartotojų informavimo) nebūtų visiškai išspręstos. Todėl Komisija remia bendro rinkos organizavimo stiprinimą, siekdama padėti žuvininkystės ir akvakultūros sektoriui pereiti prie tvarios gamybinės veiklos. Galima daug nuveikti organizavimo ir prekybos srityse, siekiant pagerinti tiekimo prognozavimo galimybes ir sumažinti sandorių išlaidas. Pagal šią galimybę pabrėžiamas kiekvienos suinteresuotosios šalies vaidmuo remiant tvarią veiklą. Bendras rinkos organizavimas turėtų padėti padidinti pridėtinę žuvininkystės ir akvakultūros produktų vertę tokiomis sąlygomis, kai nutraukiama žvejybos laivynams teikta finansinė parama (ypač pašalinimo ir laikino nutraukimo parama), siekiant, kad žuvininkystės ir akvakultūros sektoriuje būtų taikomi protingi, ekologiški, naujoviški ir rinkos veikimu pagrįsti sprendimai. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI Teisinis pagrindas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 43 straipsnio 2 dalis. Subsidiarumo principas Pasiūlymas priklauso bendrai ES ir valstybių narių kompetencijai, todėl atitinka subsidiarumo principą. Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl toliau nurodytų priežasčių. Bendra žuvininkystės politika yra bendra politika, todėl turėtų būti įgyvendinama Europos Parlamento ir Tarybos priimtu reglamentu. Siekiant pagrindinio tikslo – sukurti žvejybos ir akvakultūros sektorius, kurie užtikrintų ilgalaikes ir tvarias ekonomines, aplinkosaugos ir socialines sąlygas ir prisidėtų prie maisto produktų pasiūlos, būtina ir tinkama nustatyti jūrų biologinių išteklių apsaugos ir naudojimo taisykles. Šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina šiam tikslui pasiekti. 2011/0194 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl bendro žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkų organizavimo EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 42 straipsnį ir 43 straipsnio 2 dalį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[1], atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę[2], laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (1) Bendros žuvininkystės politikos taikymo sritis apima ir Sąjungos žuvininkystės bei akvakultūros produktų rinkose taikomas priemones. Bendras žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkų organizavimas (toliau – bendras rinkos organizavimas) yra sudedamoji bendros žuvininkystės politikos dalis ir turėtų prisidėti prie jos tikslų įgyvendinimo. Kadangi bendroji žuvininkystės politika yra peržiūrima, atitinkamai turėtų būtų pataisytas ir bendras rinkos organizavimas. (2) 1999 m. gruodžio 17 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 104/2000 dėl bendro žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkų organizavimo[3] turi būti peržiūrėtas, kad būtų atsižvelgta į dabar galiojančių nuostatų įgyvendinimo trūkumus, naujausius pokyčius Sąjungoje ir pasaulio rinkose ir į žvejybos bei akvakultūros raidą. (3) Bendro rinkos organizavimo nuostatos turėtų būti įgyvendinamos atsižvelgiant į Sąjungos tarptautinius įsipareigojimus, pirmiausia susijusius su Pasaulio prekybos organizacijos priimtomis nuostatomis. (4) Bendras rinkos organizavimas turėtų padėti siekti bendros žuvininkystės politikos tikslų. (5) Kadangi šių tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti dėl bendro žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkų pobūdžio, o Sąjunga dėl tolesnių bendrų veiksmų būtinybės gali juos pasiekti geriau, Sąjunga gali priimti priemones pagal Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatytą subsidiarumo principą. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu nenumatoma nieko, kas nėra būtina siekiant šių tikslų. (6) Svarbu, kad bendro rinkos organizavimo valdymas būtų grindžiamas gero bendros žuvininkystės politikos valdymo principais. (7) Gamintojų organizacijoms tenka pagrindinis vaidmuo tinkamai taikant bendrą žuvininkystės politiką ir bendrą rinkos organizavimą. Todėl būtina sugriežtinti jų tikslus, siekiant užtikrinti, kad jų nariai tausiai vykdytų žvejybos ir akvakultūros veiklą, pagerintų produktų tiekimą rinkai ir kauptų ekonominę informaciją apie akvakultūrą. Įgyvendindamos šiuos tikslus, gamintojų organizacijos turėtų atsižvelgti į skirtingas Sąjungoje vyraujančias žuvininkystės ir akvakultūros sektorių veiklos sąlygas, pirmiausia į smulkiosios žuvininkystės ypatumus. (8) Tarpšakinės organizacijos, vienijančios įvairių rūšių veiklos vykdytojus, gali padėti gerinti prekybos koordinavimą vertės grandinėje ir parengti visam sektoriui svarbias priemones. (9) Derėtų nustatyti bendras sąlygas, pagal kurias valstybės narės pripažintų gamintojų ir tarpšakines organizacijas, pagal kurias būtų išplečiama gamintojų ir tarpšakinių organizacijų priimtų taisyklių taikymo sritis ir pagal kurias būtų pasidalijamos su tokiu išplėtimu susijusios išlaidos. Taisyklių taikymo sritis turėtų būti išplečiama Komisijos leidimu. (10) Kad gamintojų organizacijos galėtų skatinti savo narius vykdyti tvarią žuvininkystės ir akvakultūros veiklą, jos turėtų parengti ir pateikti valstybių narių kompetentingoms institucijoms gamybos ir prekybos planą, kuriame būtų numatytos reikiamos jų tikslų įgyvendinimo priemonės. (11) Kadangi žvejybos veikla yra sunkiai prognozuojama, reikėtų nustatyti žmonių maistui skirtų žuvininkystės produktų saugojimo sistemą, kuri padėtų didinti rinkos stabilumą ir grįžtamąją produktų naudą, pirmiausia sukurdama pridėtinę vertę. Ši sistema turėtų padėti užtikrinti vietinių Sąjungos rinkų stabilizavimą ir konvergenciją siekiant bendros rinkos. (12) Gamintojų organizacijos gali įsteigti kolektyvinį fondą, iš kurio būtų finansuojami gamybos ir prekybos planai bei saugojimo sistema. (13) Kad būtų atsižvelgta į kainų įvairovę Sąjungoje, kiekviena gamintojų organizacija turėtų būti įgaliota pasiūlyti kainą, nuo kurios būtų pradedama taikyti saugojimo sistema. Ši orientacinė kaina neturėtų lemti minimalių kainų, kurios galėtų pakenkti konkurencijai, nustatymo. (14) Kadangi žuvų ištekliai yra bendri, tam tikrais atvejais tausų ir veiksmingą jų naudojimą geriau įgyvendinti gali organizacijos, sudarytos iš įvairių valstybių narių atstovų. Todėl taip pat būtina numatyti galimybę steigti tarptautines gamintojų organizacijas ir jų asociacijas, kurioms būtų taikomos šiame reglamente numatytos konkurencijos taisyklės. (15) Bendrųjų prekybos standartų taikymas turėtų leisti tiekti rinkai tvarius produktus, išnaudoti visas žuvininkystės ir akvakultūros produktų vidaus rinkos teikiamas galimybes, sudaryti geresnes sąlygas sąžininga konkurencija pagrįstai prekybai ir taip padėti didinti produkcijos pelningumą. (16) Didėjant žuvininkystės ir akvakultūros produktų įvairovei, tampa labai svarbu pateikti vartotojams minimalios privalomos informacijos apie pagrindines produktų savybes. Siekiant paskatinti produktų diferenciaciją, taip pat būtina apsvarstyti papildomą informaciją, kuri gali būti nurodoma savanoriškai. (17) Žuvininkystės ir akvakultūros produktų gamybai arba prekybai turėtų būti taikomos konkurencijos taisyklės, susijusios su Sutarties 101 straipsnyje nurodytais susitarimais, sprendimais ir veiksmais, jeigu jų taikymas netrukdo veikti bendram rinkos organizavimui ar siekti Sutarties 39 straipsnyje nustatytų tikslų. (18) Reikėtų nustatyti žuvininkystės ir akvakultūros produktų gamybai ir prekybai taikomas konkurencijos taisykles, atsižvelgiant į žuvininkystės ir akvakultūros sektoriaus ypatybes, įskaitant jo susiskaidymą, tai, kad žuvų ištekliai yra bendri, taip pat didelę importo apimtį. Supaprastinimo tikslais atitinkamos 2006 m. liepos 24 d. Reglamento (EB) Nr. 1184/2006 dėl tam tikrų konkurencijos taisyklių taikymo žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai jais[4] nuostatos turėtų būti įtrauktos į šį reglamentą. Todėl Reglamentas (EB) Nr. 1184/2006 nebeturėtų būti taikomas žuvininkystės ir akvakultūros produktams. (19) Būtina gerinti ekonominę informaciją apie Sąjungos žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkas. (20) Kad būtų galima papildyti arba iš dalies pakeisti gamintojų organizacijų pripažinimo sąlygas ir reikalavimus, papildyti arba iš dalies pakeisti gamybos ir prekybos plano turinį, nustatyti ir iš dalies pakeisti bendruosius prekybos standartus, papildyti arba iš dalies pakeisti privalomą informaciją ir nustatyti minimalius veiklos vykdytojų savanoriškai vartotojams teikiamos informacijos kriterijus, Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį priimti teisės aktus, susijusius su 24, 33, 41 ir 46 straipsniais. (21) Labai svarbu, kad Komisija, atlikdama parengiamąjį darbą, surengtų reikiamas konsultacijas, įskaitant konsultacijas su ekspertais. Komisija, ruošdama ir rengdama deleguotuosius teisės aktus, turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų tuo pat metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai. (22) Kad būtų užtikrintos vienodos šio reglamento 25, 31, 34 ir 37 straipsnių įgyvendinimo sąlygos, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Komisija šiais įgaliojimais turėtų naudotis remdamasi 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai. (23) Tarybos reglamentas (EB) Nr. 104/2000 turėtų būti panaikintas, tačiau 9, 10, 11, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 34, 35, 36, 37, 38 ir 39 straipsniai turėtų būti toliau taikomi, iki kol įsigalios Reglamentas dėl Europos žuvininkystės ir jūrų fondo, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I skyrius Bendrosios nuostatos 1 straipsnis Dalykas 1. Šiuo reglamentu nustatomas bendras žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkų organizavimas (toliau – bendras rinkos organizavimas). 2. Bendrą rinkos organizavimą sudaro šios priemonės: a) profesinės organizacijos, b) prekybos standartai, c) informacija vartotojams, d) konkurencijos taisyklės, e) informacijos apie rinką rinkimas. 2 straipsnis Taikymo sritis Bendras rinkos organizavimas taikomas Sąjungoje parduodamiems žuvininkystės ir akvakultūros produktams, nurodytiems šio reglamento 1 priede. 3 straipsnis Tikslai Bendras rinkos organizavimas padeda siekti Reglamento dėl bendros žuvininkystės politikos 2 ir 3 straipsniuose nustatytų tikslų. 4 straipsnis Principai Bendras rinkos organizavimas įgyvendinamas vadovaujantis gero valdymo principais, išdėstytais Reglamento dėl bendros žuvininkystės politikos 4 straipsnyje. 5 straipsnis Sąvokų apibrėžtys Šiame reglamente taikomos Reglamento dėl bendros žuvininkystės politikos 3 straipsnyje nurodytos sąvokų apibrėžtys. Taip pat taikomos šios apibrėžtys: (a) žuvininkystės produktai – vandens organizmai, kurie yra žvejybos veiklos rezultatas, arba iš šių organizmų gauti produktai, nurodyti I priede; (b) akvakultūros produktai – vandens organizmai, kurie yra akvakultūros veiklos rezultatas, bet kuriuo jų gyvenimo ciklo etapu, arba iš šių organizmų gauti produktai, nurodyti I priede; (c) gamintojas – fizinis arba juridinis asmuo, naudojantis gamybos priemones žuvininkystės arba akvakultūros produktams gauti pateikimo rinkai tikslais; (d) žvejybos arba akvakultūros sektorius – ekonomikos sektorius, apimantis visą žuvininkystės ir akvakultūros produktų gamybos, perdirbimo ir prekybos veiklą; (e) tiekimas rinkai – žuvininkystės arba akvakultūros produktų tiekimas paskirstymo, vartojimo arba naudojimo Sąjungos rinkoje tikslais, vykdomas kaip komercinė veikla už atlygį arba nemokamai; (f) pateikimas rinkai – pirmasis žuvininkystės arba akvakultūros produkto tiekimas Sąjungos rinkai. II skyrius Profesinės organizacijos I skirsnis Įsteigimas, tikslai ir priemonės 6 straipsnis Žuvininkystės produktų gamintojų organizacijų įsteigimas Žuvininkystės produktų gamintojų organizacija gali būti steigiama kaip vienos arba daugiau valstybių narių žuvininkystės produktų gamintojų iniciatyva sudaryta grupė, kuri pripažįstama pagal II skirsnį. 7 straipsnis Žuvininkystės produktų gamintojų organizacijų tikslai Žuvininkystės produktų gamintojų organizacijų tikslai yra šie: (a) remti perspektyvią organizacijos narių žvejybos veiklą, visiškai atitinkančią Reglamente dėl bendros žuvininkystės politikos ir aplinkos apsaugos teisės aktuose nustatytą išteklių išsaugojimo politiką; (b) tvarkyti sužvejotas nepageidaujamas komercinių išteklių žuvims; (c) gerinti organizacijos narių žuvininkystės produktų tiekimo rinkai sąlygas; (d) stabilizuoti rinkas; (e) didinti gamintojo pelningumą. 8 straipsnis Žuvininkystės produktų gamintojų organizacijų taikomos priemonės Siekdamos 7 straipsnio 1 dalyje nustatytų tikslų, žuvininkystės produktų gamintojų organizacijos gali taikyti šias priemones: (a) planuoti savo narių žvejybos veiklą; (b) kuo geriau panaudoti sužvejotas nepageidaujamas komercinių išteklių žuvis: - iškrautus produktus, kurie neatitinka mažiausių prekybinių dydžių, nurodytų 39 straipsnio 2 dalies a punkte, panaudojant kitoms reikmėms (ne žmonių maistui); - pateikiant rinkai iškrautus produktus, kurie atitinka mažiausius prekybinius dydžius, nurodytus 39 straipsnio 2 dalies a punkte; - nemokamai išdalijant iškrautus produktus labdaros arba šalpos tikslais; (c) derinti gamybą su rinkos poreikiais; (d) tarpininkauti tiekiant ir parduodant savo narių produktus; (e) valdyti laikiną žvejybos produktų, atitinkančių 35 ir 36 straipsnių nuostatas, saugojimą; (f) kontroliuoti savo narių veiklos atitiktį gamintojų organizacijos nustatytoms taisyklėms ir imtis tos veiklos atitikties toms taisyklėms užtikrinimo priemonių. 9 straipsnis Akvakultūros produktų gamintojų organizacijų įsteigimas Akvakultūros produktų gamintojų organizacija gali būti steigiama kaip vienos arba daugiau valstybių narių akvakultūros produktų gamintojų iniciatyva sudaryta grupė, kuri pripažįstama pagal II skirsnį. 10 straipsnis Akvakultūros produktų gamintojų organizacijų tikslai Akvakultūros produktų gamintojų organizacijų tikslai yra šie: (a) remti tvarią organizacijos narių akvakultūros veiklą suteikiant jų plėtros galimybių; (b) prisidėti prie maisto tiekimo ir užimtumo pakrantės ir kaimo vietovėse; (c) užtikrinti, kad jų narių veikla būtų vykdoma pagal strateginius nacionalinius planus, nurodytus Reglamento dėl bendros žuvininkystės politikos 51 straipsnyje; (d) gerinti narių akvakultūros produktų tiekimo rinkai sąlygas; (e) didinti gamintojo pelningumą. 11 straipsnis Akvakultūros produktų gamintojų organizacijų taikomos priemonės Siekdamos 10 straipsnyje nurodytų tikslų, akvakultūros produktų gamintojų organizacijos gali taikyti šias priemones: (a) remti atsakingą ir tvarią (pirmiausia aplinkos apsaugos, gyvūnų sveikatos ir gyvūnų gerovės požiūriu) akvakultūros veiklą; (b) derinti gamybą su rinkos poreikiais; (c) tarpininkauti tiekiant ir parduodant narių produktus; (d) kontroliuoti savo narių veiklos atitiktį gamintojų organizacijos nustatytoms taisyklėms ir imtis tos veiklos atitikties toms taisyklėms užtikrinimo priemonių; (e) kaupti informaciją apie parduodamus produktus, įskaitant ekonominę informaciją apie pirmąjį pardavimą, taip pat informaciją apie gamybos prognozes. 12 straipsnis Gamintojų organizacijų asociacijų įsteigimas 1. Žuvininkystės arba akvakultūros produktų gamintojų organizacijų asociacija gali būti steigiama kaip vienoje arba daugiau valstybių narių pripažintų žuvininkystės produktų gamintojų organizacijų iniciatyva sudaryta grupė. 2. Gamintojų organizacijų asociacijoms taikomos gamintojų organizacijoms taikytinos šio reglamento nuostatos, išskyrus atvejus, kai nurodyta kitaip. 13 straipsnis Gamintojų organizacijų asociacijų tikslai Žuvininkystės arba akvakultūros produktų gamintojų organizacijų asociacijų tikslai yra šie: (a) Sveiksmingiau siekti asociacijai priklausančių 7 ir 10 straipsniuose nurodytų gamintojų organizacijų tikslų; (b) koordinuoti ir plėtoti asociacijai priklausančių gamintojų organizacijų bendrus interesus atitinkančią veiklą. 14 straipsnis Tarpšakinių organizacijų įsteigimas Tarpšakinė organizacija gali būti steigiama kaip vienos arba daugiau valstybių narių su žuvininkystės ir akvakultūros produktais susijusios veiklos vykdytojų iniciatyva sudaryta grupė, kuri pripažįstama pagal II skirsnį. 15 straipsnis Tarpšakinių organizacijų tikslai Tarpšakinių organizacijų tikslai yra šie: (a) gerinti Sąjungos žuvininkystės ir akvakultūros produktų tiekimo rinkai sąlygas; (b) padėti geriau koordinuoti Sąjungos žuvininkystės ir akvakultūros produktų pateikimą rinkai ir tiekimą rinkai. 16 straipsnis Tarpšakinių organizacijų taikomos priemonės Siekdamos 15 straipsnyje nurodytų tikslų, tarpšakinės organizacijos gali taikyti šias priemones: (a) sudaryti standartines, Sąjungos teisės reikalavimus atitinkančias sutartis; (b) vadovaudamosi nediskriminavimo principu remti Sąjungos žuvininkystės ir akvakultūros produktus, pasinaudodamos sertifikavimo galimybe, pirmiausia teikdamos kilmės vietos nuorodas, dėdamos kokybės ženklus, teikdamos geografines kilmės nuorodas ir tvarumo žymenis; (c) nustatyti griežtesnes žuvininkystės ir akvakultūros produktų gamybos ir prekybos taisykles nei nustatyta Sąjungos arba nacionaliniais teisės aktais; (d) gerinti gamybos ir rinkos kokybę, gilinti žinias apie juos ir didinti jų skaidrumą; (e) vykdyti mokslinius ir rinkos tyrimus, plėtoti rinkos veikimo gerinimo metodus, įskaitant informacines ir ryšių technologijas; (f) atsižvelgiant į rinkos poreikius ir vartotojų lūkesčius, teikti informaciją ir atlikti mokslinius tyrimus, būtinus užtikrinti kiekio, kokybės ir kainos požiūriu tvarų tiekimą; (g) kontroliuoti savo narių veiklos atitiktį tarpšakinės organizacijos nustatytoms taisyklėms ir imtis tos veiklos atitikties toms taisyklėms užtikrinimo priemonių. II skirsnis Pripažinimas 17 straipsnis Gamintojų organizacijų pripažinimas Valstybės narės žuvininkystės arba akvakultūros produktų gamintojų organizacijomis gali pripažinti visas žuvininkystės arba akvakultūros produktų gamintojų grupes, kurios prašo tokio pripažinimo, su sąlyga, kad: (a) jos savo teritorijoje arba jos dalyje vykdo gana aktyvią (pirmiausia vertinant pagal narių skaičių ir parduodamos produkcijos kiekį) ekonominę veiklą; (b) joms pagal nacionalinius valstybės narės teisės aktus suteiktas juridinio asmens statusas, jos turi savo oficialią būstinę ir yra įsikūrusios savo teritorijoje; (c) jos yra pajėgios siekti 7 ir 10 straipsniuose nustatytų tikslų; (d) jos laikosi VI skyriuje nustatytų konkurencijos taisyklių; (e) jos neužima dominuojančios padėties atitinkamoje rinkoje, nebent tai būtina siekiant Sutarties 39 straipsnyje nustatytų tikslų. 18 straipsnis Tarpšakinių organizacijų pripažinimas Valstybės narės tarpšakinėmis organizacijomis gali pripažinti visas atitinkamą prašymą pateikusias jų teritorijose įsisteigusias grupes, atsižvelgdamos į Sąjungos taisykles, visų pirma taikomas konkurencijai, su sąlyga, kad: (a) jos tam tikroje vietovėje arba vietovėse didele dalimi atstovauja ne mažiau kaip dviems iš šių veiklos rūšių: žuvininkystės ir akvakultūros produktų arba iš žuvininkystės ir akvakultūros produktų perdirbtų produktų gamybos, prekybos ir perdirbimo veiklai; (b) jos pačios nevykdo žuvininkystės ir akvakultūros produktų ir iš žuvininkystės ir akvakultūros produktų gaminamų produktų gamybos, prekybos ir (arba) perdirbimo veiklos; (c) joms pagal nacionalinius valstybės narės teisės aktus suteiktas juridinio asmens statusas ir jos turi savo oficialią būstinę ir yra įsikūrusios tos valstybės narės teritorijoje; (d) jos yra pajėgios įgyvendinti 15 straipsnyje nustatytus tikslus; (e) jos atsižvelgia į vartotojų interesus; (f) jos netrukdo tinkamam bendro rinkos organizavimo veikimui. 19 straipsnis Valstybių narių atliekamas pripažinimo tikrinimas ir panaikinimas Valstybė narės periodiškai atlieka patikrinimus, kad išsiaiškintų, ar gamintojų organizacijos ir tarpšakinės organizacijos atitinka 17 ir 18 straipsniuose nustatytas pripažinimo sąlygas, ir prireikus panaikina gamintojų organizacijų arba tarpšakinių organizacijų pripažinimą. 20 straipsnis Tarptautinės gamintojų organizacijos, gamintojų organizacijų asociacijos ir tarpšakinės organizacijos Valstybės narės, kurių piliečiai yra kitos valstybės narės teritorijoje įsisteigusios gamintojų organizacijos arba tarpšakinės organizacijos nariai, ir valstybės narės, kuriose yra įvairiose valstybėse narėse pripažintų gamintojų organizacijų asociacijos oficiali būstinė, bendradarbiaudamos su atitinkamomis valstybėmis narėmis užmezga administracinius santykius, būtinus susijusios organizacijos arba asociacijos veiklos patikroms atlikti. 21 straipsnis Žvejybos galimybių paskirstymas Gamintojų organizacija, kurios nariai yra įvairių valstybių narių piliečiai, arba gamintojų organizacijų, pripažintų įvairiose valstybėse narėse, asociacija vykdo savo užduotis nepažeisdama nuostatų, kuriomis reglamentuojamas žvejybos galimybių paskirstymas valstybėms narėms pagal reglamento dėl bendros žuvininkystės politikos 16 straipsnį. 22 straipsnis Pranešimas Komisijai Valstybės narės elektroninėmis priemonėmis praneša Komisijai apie visus sprendimus suteikti arba panaikinti pripažinimą. 23 straipsnis Komisijos atliekami patikrinimai Siekdama užtikrinti, kad būtų laikomasi 17 ir 18 straipsniuose nustatytų gamintojų organizacijų arba tarpšakinių organizacijų pripažinimo sąlygų, Komisija gali atlikti patikrinimus ir prireikus pareikalauti, kad valstybės narės panaikintų gamintojų organizacijų arba tarpšakinių organizacijų pripažinimą. 24 straipsnis Deleguotieji teisės aktai Komisija įgaliojama pagal 50 straipsnį priimti deleguotuosius teisės aktus, kuriais: (a) iš dalies keičiamos arba papildomos 8 ir 9 straipsniuose nurodytos pripažinimo taisyklės. Šios taisyklės gali būti susijusios su gamintojų organizacijos arba tarpšakinių organizacijų vidaus darbo tvarka, įstatais, finansinėmis ir biudžeto nuostatomis, įsipareigojimais savo nariams ir savo taisyklių įgyvendinimo užtikrinimu, įskaitant nuobaudas; (b) nustatomos taisyklės, susijusios su valstybių narių pagal 20 straipsnį ir 21 straipsnio 1 dalį atliekamų patikrinimų dažnumu, turiniu ir praktiniais metodais. 25 straipsnis Įgyvendinimo aktai 1. Komisija priima įgyvendinimo aktus dėl: a) valstybių narių taikomų gamintojų organizacijų ir tarpšakinių organizacijų pripažinimo pagal 17 ir 18 straipsnius terminų ir tvarkos arba dėl pripažinimo panaikinimo pagal 19 straipsnį; b) formato, terminų ir tvarkos, kuriuos turi taikyti valstybės narės pagal 22 straipsnį pranešdamos Komisijai apie sprendimus suteikti arba panaikinti pripažinimą. 2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodyti įgyvendinimo aktai priimami pagal 51 straipsnyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. III skyrius Taisyklių taikymo srities išplėtimas 26 straipsnis Gamintojų organizacijų taisyklių taikymo srities išplėtimas 1. Valstybė narė gali padaryti gamintojų organizacijoje sutartas taisykles privalomas gamintojams, kurie nėra organizacijos nariai ir kurie parduoda kurį nors iš produktų gamintojų organizacijos atstovaujamoje vietovėje, jeigu: (a) gamintojų organizacija laikoma atstovaujančia gamybai ir prekybai vienoje iš valstybių narių ir pateikia prašymą kompetentingoms nacionalinėms institucijoms; (b) taisyklės, kurių taikymo sritį norima išplėsti, yra susijusios su kuria nors iš gamintojų organizacijoms skirtų priemonių, nustatytų 8 straipsnio a, b, c, d ir e punktuose. 2. Taikant 1 dalies a punktą žuvininkystės produktų gamintojų organizacija laikoma atstovaujančia, jeigu jos nariai per praeitus metus vietovėje, kuriai siūloma išplėsti taisyklių taikymo sritį, pardavė ne mažiau kaip 65 proc. viso atitinkamo produkto parduoto kiekio. 3. Taikant 1 dalies a punktą akvakultūros produktų gamintojų organizacija laikoma atstovaujančia, jeigu jos nariai per praeitus metus vietovėje, kuriai siūloma išplėsti taisyklių taikymo sritį, pardavė ne mažiau kaip 40 proc. viso atitinkamo produkto parduoto kiekio. 4. Taisyklės, kurių taikymo sritį norima išplėsti ne nariams, taikomos ne trumpiau kaip 90 dienų, bet ne ilgiau kaip 12 mėnesių. 27 straipsnis Tarpšakinių organizacijų taisyklių taikymo srities išplėtimas 1. Valstybė narė gali padaryti kai kuriuos susitarimus, sprendimus arba tarpšakinėje organizacijoje suderintus veiksmus privalomus kitiems atitinkamoje (-se) vietovėje (-se) veikiantiems veiklos vykdytojams, kurie nepriklauso organizacijai, su sąlyga, kad: (a) tarpšakinės organizacijos nariai per praeitus metus valstybės narės vietovėje (-se) atitinkamo produkto pagamino, pardavė arba perdirbo (bent pagal dvi iš šių veiklos rūšių) ne mažiau kaip 65 proc. atitinkamo viso kiekio ir pateikė prašymą kompetentingos nacionalinėms institucijoms; (b) taisyklės, kurių taikymo sritį norima išplėsti kitiems veiklos vykdytojams, yra susijusios su kuria nors iš tarpšakinėms organizacijoms skirtų priemonių, nustatytų 16 straipsnio 1 dalies a, b, c, d, e ir f punktuose, ir nedaro žalos kitiems atitinkamoje valstybėje narėje arba Sąjungoje veikiantiems veiklos vykdytojams. 2. Taisyklių taikymo srities išplėtimas gali būti privalomas ne ilgiau kaip trejus metus. 28 straipsnis Pareiga padengti išlaidas Kai pagal 26 ir 27 straipsnius taisyklių taikymo sritis išplečiama ne nariams, atitinkama valstybė narė gali nuspręsti, kad ne nariai privalo padengti gamintojų organizacijai arba tarpšakinei organizacijai visas arba dalį narių patirtų išlaidų, susijusių su taisyklių taikymo srities išplėtimu. 29 straipsnis Komisijos leidimo davimas 1. Valstybės narės praneša Komisijai apie taisykles, kurias jos ketina pagal 26 ir 27 straipsnius padaryti privalomas visiems tam tikroje (-se) vietovėje (-se) veikiantiems gamintojams arba veiklos vykdytojams. 2. Komisija priima sprendimą, kuriuo duoda leidimą išplėsti taisyklių, apie kurias pranešė valstybė narė, taikymo sritį, jeigu: (a) laikomasi 26 ir 27 straipsnių nuostatų; (b) laikomasi VI skyriaus nuostatų dėl konkurencijos taisyklių; (c) išplėtimas netrukdo laisvai prekybai; (d) netrukdoma siekti Sutarties 39 straipsnyje nustatytų tikslų. 3. Per du mėnesius nuo pranešimo gavimo Komisija priima sprendimą, kuriuo duoda leidimą išplėsti taisyklių taikymo sritį davimo arba atsisako jį duoti, ir apie tai praneša valstybėms narėms. Jei Komisija nepriima sprendimo per du mėnesius, laikoma, kad leidimą išplėsti taisyklių taikymo sritį ji davė. 30 straipsnis Leidimo atšaukimas Komisija gali atlikti patikrinimus ir atšaukti leidimą išplėsti taisyklų taikymo sritį, jeigu nustato, kad nesilaikoma kurio nors reikalavimo, taikomo duodant tokį leidimą. Komisija informuoja valstybes nares. 31 straipsnis Įgyvendinimo aktai Pagal 51 straipsnyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą priimamais įgyvendinimo aktais Komisija nustato taisykles, susijusias su 29 straipsnio 1 dalyje minėto pranešimo forma ir jo teikimo tvarka. IV skyrius Gamybos ir prekybos planavimas 32 straipsnis Gamybos ir prekybos planas 1. Kiekviena gamintojų organizacija pateikia savo kompetentingoms nacionalinėms institucijoms gamybos ir prekybos planą, pagal kurį bus siekiama 3 straipsnyje nustatytų tikslų. 2. Valstybė narė patvirtina planą. Gamintojų organizacija nedelsdama pradeda įgyvendinti patvirtintą planą. 3. Gamintojų organizacijos gali pataisyti gamybos ir prekybos planą; pataisytas planas perduodamas patvirtinti valstybės narės kompetentingoms institucijoms. 4. Gamintojų organizacijos rengia metinę ataskaitą apie savo veiklą įgyvendinant 1 dalyje nurodytą gamybos ir prekybos planą ir pateikią ją valstybės narės kompetentingoms institucijoms. 5. Valstybės narės gali atlikti patikras, kad užtikrintų, jog kiekviena gamintojų organizacija vykdytų šiame straipsnyje nustatytas pareigas. 33 straipsnis Deleguotieji teisės aktai Komisija įgaliojama pagal 50 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų nustatytos taisyklės, susijusios su 32 straipsnio 1 dalyje nurodyto gamybos ir prekybos plano turiniu. 34 straipsnis Įgyvendinimo aktai Komisija pagal 51 straipsnyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą priimtais įgyvendinimo aktais nustato darbo tvarkos taisykles ir terminus, kurių laikosi gamintojų organizacijos pateikdamos 32 straipsnyje nurodytus gamybos ir prekybos planus ir valstybės narės juos tvirtindamos. V skirsnis Rinkų stabilizavimas 35 straipsnis Saugojimo sistema Gamintojų organizacijos gali finansuoti šio reglamento II priede nurodytų žuvininkystės produktų saugojimą, su sąlyga, kad: (a) gamintojų organizacijos pateikė produktus parduoti, tačiau neatsirado pirkėjo, kuris pirktų už 36 straipsnyje nurodytą orientacinę kainą; (b) produktai atitinka pagal 39 straipsnį priimtus prekybos standartus ir yra tinkamos kokybės naudoti žmonių maistui; (c) produktai yra stabilizuoti arba perdirbti ir išsaugoti juos šaldant laivuose arba sausumos įrenginiuose, sūdant, vytinant, marinuojant ir, jeigu reikia, verdant bei pasterizuojant; be pirmiau minėtų procesų taip pat gali būti atliekamos filė gamybos arba supjaustymo ir, jeigu reikia, galvos nupjovimo operacijos; (d) saugomi produktai vėliau pakartotinai pateikiami rinkai naudoti žmonių maistui. 36 straipsnis Kainos, nuo kurių taikoma saugojimo sistema 1. Prieš metų pradžią kiekviena gamintojų organizacija gali pateikti individualų II priede nurodytų žuvininkystės produktų orientacinės kainos, nuo kurios pradedama taikyti saugojimo sistema, pasiūlymą. 2. Orientacinė kaina negali būti didesnė kaip 80 proc. svertinio kainos vidurkio, per trejus paskutiniuosius metus iki tų metų, kuriems nustatyta orientacinė kaina, gamintojų organizacijos veiklos vietovėje užregistruoto atitinkamam produktui. 3. Nustatant orientacinę kainą, atsižvelgiama į: (a) gamybos ir paklausos tendencijas; (b) nusistovėjusias rinkos kainas; (c) rinkų konvergenciją; (d) gamintojo pajamas; (e) vartotojų interesus. 4. Valstybės narės, išnagrinėjusios jų teritorijoje pripažintų gamintojų organizacijų pasiūlymus, nustato gamintojų organizacijų taikytinas orientacines kainas. Kainos nustatomos remiantis 2 ir 3 dalyse nurodytais kriterijais. Jos paskelbiamos visuomenei. 37 straipsnis Įgyvendinimo aktai Pagal 51 straipsnyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą priimamais įgyvendinimo aktais Komisija nustato formatui, kurį naudoja valstybės narės pagal 36 straipsnio 4 dalį skelbdamos orientacines kainas, taikytinas taisykles. VI dalis Kolektyvinis fondas 38 straipsnis Kolektyvinis fondas Kiekviena gamintojų organizacija gali įsteigti kolektyvinį fondą, kuris bus naudojamas toliau nurodytoms priemonėms finansuoti: (a) pagal 32 straipsnį valstybių narių patvirtintiems gamybos ir prekybos planams; (b) 35 ir 36 straipsniuose nustatytai saugojimo sistemai. III skyrius Prekybos standartai 39 straipsnis Prekybos standartų nustatymas 1. Gali būti nustatyti bendrieji prekybos I priede išvardytais žmonėms vartoti skirtais produktais standartai. 2. Šie 1 dalyje nurodyti standartai pirmiausia gali būti susiję su: (a) mažiausiais prekybiniais dydžiais, nustatytais atsižvelgiant į patikimiausias mokslines rekomendacijas ir atitinkančiais išteklių apsaugos tikslais nustatytus orientacinius dydžius, nurodytus reglamento dėl bendros žuvininkystės politikos 15 straipsnio 3 dalyje; (b) konservuotų produktų specifikacijomis pagal išteklių apsaugos reikalavimus ir tarptautinius įsipareigojimus. 3. 1 ir 2 dalys taikomos nepažeidžiant: a) Reglamento (EB) Nr. 853/2004, nustatančio konkrečius gyvūninės kilmės maisto produktų higienos reikalavimus[5], b) Tarybos reglamento (EB) Nr. 1005/2008, nustatančio Bendrijos sistemą, kuria siekiama užkirsti kelią neteisėtai, nedeklaruojamai ir nereglamentuojamai žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti[6], ir c) Tarybos reglamento (EB) Nr. 1224/2009, nustatančio Bendrijos kontrolės sistemą, kuria užtikrinamas bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių laikymasis[7]. 40 straipsnis Prekybos standartų laikymasis 1. Produktai, kuriems buvo nustatyti prekybos standartai, Sąjungoje žmonių maistui gali būti parduodami tik laikantis šių standartų. 2. Valstybės narės tikrina, ar produktai, kuriems taikomi bendrieji prekybos standartai, atitinka šiuos standartus. Patikrinimai gali būti atliekami bet kuriuo prekybos etapu ir transportuojant. 3. Visi iškrauti žuvininkystės produktai, įskaitant neatitinkančius prekybos standartų, valstybių narių atsakomybe gali būti nemokamai išdalyti Sąjungoje įsisteigusioms labdaros arba šalpos institucijoms arba asmenims, kuriems pagal atitinkamos valstybės narės teisės aktus suteikta teisė gauti valstybės pagalbą. 41 straipsnis Deleguotieji teisės aktai Komisija įgaliojama pagal 50 straipsnį priimti deleguotuosius teisės aktus, kuriais siekiama nustatyti 39 straipsnio 1 dalyje nurodytus bendruosius prekybos standartus, susijusius produktų kokybe, dydžiu arba svoriu, pakavimu, pateikimu ir ženklinimu, ir, jeigu reikia atsižvelgiant į standartų įgyvendinimo patirtį, juos iš dalies pakeisti, užtikrinant, kad standartai būtų nustatomi teisingai ir skaidriai. IV skyrius Informacija vartotojams 42 straipsnis Privaloma informacija 1. Sąjungoje parduodami I priedo a, b, c ir e punktuose nurodyti žuvininkystės ir akvakultūros produktai, kad ir kokia būtų jų kilmė, mažmeninėje prekyboje galutiniam vartotojui gali būti siūlomi tik tada, jeigu atitinkamais ženklais arba etiketėmis ant jų nurodoma: (a) rūšies komercinis pavadinimas; (b) gamybos būdas, visų pirma šios frazės: „sužvejota“, „sužvejota gėluose vandenyse“ arba „užauginta“; (c) vietovė, kurioje produktas buvo pagautas arba užaugintas; (d) žuvininkystės produktų sugavimo arba akvakultūros produktų derliaus nuėmimo data; (e) ar produktas yra šviežias, ar atšildytas. 2. Sąjungoje parduodami I priedo h ir i punktuose nurodyti žuvininkystės ir akvakultūros produktai, kad ir kokia būtų jų kilmė, mažmeninėje prekyboje galutiniam vartotojui gali būti siūlomi tik tada, jeigu atitinkamais ženklais arba etiketėmis nurodoma: (a) rūšies komercinis pavadinimas; (b) gamybos būdas, visų pirma šios frazės: „sužvejota“, „sužvejota gėluose vandenyse“ arba „užauginta“; (c) vietovė, kurioje produktas buvo pagautas arba užaugintas. 3. 1 ir 2 dalyse nurodyta informacija pateikiama aiškiai ir išskirtinai. 4. 1, 2 ir 3 dalys taikomos nepažeidžiant: a) 2000 m. kovo 20 d. Direktyvos 2000/13/EB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto produktų ženklinimą, pateikimą ir reklamavimą, derinimo[8], b) 1989 m. birželio 21 d. Tarybos Reglamento (EEB) Nr. 2136/89, nustatančio bendruosius konservuotų sardinių pardavimo standartus[9], c) 1992 m. birželio 9 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1536/92, nustatančio bendrus konservuotų tunų ir pelamidžių prekybos standartus[10]. 43 straipsnis Komerciniai pavadinimai Įgyvendindamos 42 straipsnio 1 dalies a punkto 2 dalies a punkto nuostatas, valstybės narės sudaro ir skelbia jų teritorijoje patvirtintų komercinių pavadinimų sąrašą. Sąraše nurodoma: a) kiekvienos rūšies mokslinis pavadinimas pagal „FishBase“ informacinę sistemą; b) jos pavadinimas oficialia (-iomis) valstybės narės kalba (-omis); c) jeigu taikytina, kitą (-us) vietos arba regioniniu lygmeniu priimtą (-us) arba leidžiamą (-us) pavadinimą (-us). 44 straipsnis Sugavimo arba gamybos vietovės nurodymas 1. Nurodant sugavimo arba gamybos vietovę, kaip nustatyta 42 straipsnio 1 dalies c punkte ir 2 dalies c punkte, pateikiama tokia informacija: (a) jeigu žuvininkystės produktai pagauti jūroje: rajonai, parajoniai ir kvadratai, nurodyti FAO žvejybos teritorijų sąraše; (b) jeigu žuvininkystės produktai pagauti gėluose vandenyse: valstybės narės arba trečiosios produkto kilmės šalies nuoroda; (c) valstybės narės arba trečiosios šalies, kurioje vykdomas baigiamasis ne trumpesnis kaip 3 mėnesių baigiamasis auginimo (veisimo) etapas, nuoroda. 2. Be 1 dalyje nurodytos informacijos, veiklos vykdytojai gali nurodyti tikslesnę sugavimo arba gamybos vietą. 45 straipsnis Papildoma savanoriškai teikiama informacija 1. Be privalomos informacijos, kurią reikalaujama pateikti pagal 42 straipsnį, savanoriškai gali būti pateikiama: a) su aplinkos apsauga susijusi informacija, b) etinė arba socialinė informacija, c) informacija apie gamybos technologijas, d) informacija apie gamybos principus, e) informacija apie maistinę produkto sudėtį. 2. Savanoriškai teikiama informacija negali būti pateikiama panaudojant ženkle arba etiketėje privalomai informacijai skirtą vietą. 3. 1 ir 2 dalys taikomos nepažeidžiant: a) Direktyvos 2000/13/EB, b) 1990 m. rugsėjo 24 d. Direktyvos dėl maisto produktų maistingumo ženklinimo[11], c) 2006 m. gruodžio 20 d. Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 dėl teiginių apie maisto produktų maistingumą ir sveikatingumą[12], d) Reglamento (EB) Nr. 510/2006, dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos[13], e) Reglamento (EB) Nr. 509/2006, dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų kaip garantuotų tradicinių gaminių[14] ir f) 2007 m. birželio 28 d. Reglamento (EB) Nr. 834/2007 dėl ekologinės gamybos ir ekologiškų produktų ženklinimo. 46 straipsnis Deleguotieji teisės aktai Komisija įgaliojama pagal 50 straipsnį priimti deleguotuosius teisės aktus, kuriais: a) papildomi arba iš dalies keičiami 42 straipsnio 1 ir 2 dalyse, 43 straipsnyje ir 44 straipsnyje nurodyti privalomos informacijos reikalavimai, užtikrinant, kad privaloma informacija būtų pateikiama tiksliai ir skaidriai; b) nustatomi privalomi 45 straipsnio 1 dalyje nurodytai veiklos vykdytojų savanoriškai teikiamai informacijai keliami kriterijai, užtikrinant, kad savanoriškai teikiamos informacijos teikimo sąlygos būtų tikslios, skaidrios ir nediskriminacinės. V skyrius Konkurencijos taisyklės 47 straipsnis Konkurencijos taisyklių taikymas Sutarties 101–106 straipsniai ir jų įgyvendinimo nuostatos taikomi visiems Sutarties 101 straipsnio 1 dalyje ir 102 straipsnyje nurodytiems susitarimams, sprendimams ir veiksmams, susijusiems su žuvininkystės ir akvakultūros produktų gamyba arba prekyba. 48 straipsnis Konkurencijos taisyklių taikymo išimtys 1. Nepaisant šio reglamento 47 straipsnio, Sutarties 101 straipsnio 1 dalis netaikoma su žuvininkystės ir akvakultūros produktų gamyba ar pardavimu arba su bendrų tų produktų laikymo, apdorojimo ar perdirbimo įrenginių naudojimu susijusiems gamintojų organizacijų susitarimams, sprendimams ir veiksmams: (a) kurie būtini siekiant Sutarties 39 straipsnyje nustatytų tikslų, b) kuriuose nenumatytas joks įpareigojimas taikyti vienodas kainas, c) kurie nelemia jokio Sąjungos rinkų padalijimo, d) kuriais nesiekiama pašalinti konkurencijos, e) kuriais netrukdoma siekti Sutarties 39 straipsnyje nustatytų tikslų. 2. Nepaisant šio reglamento 47 straipsnio, Sutarties 101 straipsnio 1 dalis netaikoma tarpšakinių organizacijų susitarimams, sprendimams ir veiksmams: (a) kurie būtini siekiant Sutarties 39 straipsnyje nustatytų tikslų, (b) kuriuose nenustatomas joks įpareigojimas taikyti fiksuotą kainą, (c) kurie nelemia jokio Sąjungos rinkų padalijimo, (d) kuriais netaikomos skirtingos sąlygos panašiems sandoriams su kitais prekybos partneriais, tokiu būdu jiems sudarant nepalankesnes konkurencines sąlygas, (e) kuriais nepanaikinama konkurencija didelės atitinkamų produktų dalies atžvilgiu; (f) kuriais nevaržoma konkurencija, jei tai nebūtina bendros žuvininkystės politikos tikslams pasiekti. VI skyrius Informacijos apie rinką rinkimas 49 straipsnis Informacijos apie rinką rinkimas 1. Komisija: (a) atsižvelgdama į tarptautinį aspektą, renka, analizuoja ir platina ekonomines žinias ir sampratą apie Sąjungos žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinką, apimančią visą šių produktų tiekimo grandinę; (b) periodiškai tiria kainas Sąjungos žuvininkystės ir akvakultūros produktų tiekimo grandinėje ir analizuoja rinkos tendencijas; (c) rengia specialius rinkos tyrimus ir kainodaros tyrimų metodiką. 2. Siekdama 1 dalyje nustatytų tikslų, Komisija taiko šias priemones: (a) lengvina galimybę gauti pagal Sąjungos teisės aktus surinktus duomenis apie žuvininkystės ir akvakultūros produktus; (b) teikia pakankamą rinkos informaciją suinteresuotosioms šalims. 3. Valstybės narės prisideda prie 1 dalyje nurodytų tikslų siekimo. VII skyrius Procedūrinės nuostatos 50 straipsnis Įgaliojimų delegavimas 1. Komisija įgaliojama priimti deleguotuosius teisės aktus, jeigu įvykdomos šiame straipsnyje nustatytos sąlygos. 2. 24, 33, 41 ir 46 straipsniuose nurodyti įgaliojimai deleguojami neribotam laikotarpiui nuo [...]. 3. Europos Parlamentas arba Taryba bet kuriuo metu gali atšaukti 24, 33, 41 ir 46 straipsniuose nurodytą įgaliojimų delegavimą. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų delegavimas. Jis įsigalioja kitą dieną po sprendimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis neturi poveikio jau galiojančių deleguotųjų teisės aktų galiojimui. 4. Priėmusi deleguotąjį teisės aktą, Komisija tuo pat metu apie jį praneša Europos Parlamentui ir Tarybai. 5. Pagal 24, 33, 41 ir 46 straipsnius priimtas deleguotasis teisės aktas įsigalioja tik tada, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo apie jį Europos Parlamentui ir Tarybai nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepateikia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad jie neprieštaraus. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis gali būti pratęstas dviem mėnesiais. 51 straipsnis Įgyvendinimas 1. Komisijai padeda komitetas. Tas komitetas – tai komitetas, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 182/2011. 2. Jeigu daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis. VIII skyrius Baigiamosios nuostatos 52 straipsnis Reglamento (EB) Nr. 1184/2006 pakeitimai Į Reglamento (EB) Nr. 1184/2006 1 straipsnį įtraukiami šie žodžiai: „ir ... Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. ... dėl bendro žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkų organizavimo (*) (*) OL …“ 53 straipsnis Panaikinimas Reglamentas (EB) Nr. 104/2000 panaikinamas. Tačiau 9, 10, 11, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 34, 35, 36, 37, 38 ir 39 straipsniai taikomi iki 2013 m. gruodžio 31 d. Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir aiškinamos pagal III priede pateiktą atitikties lentelę. 54 straipsnis Peržiūra Komisija iki 2022 m. pabaigos pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą apie šio reglamento taikymo rezultatus. 55 straipsnis Įsigaliojimas Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Jis taikomas nuo 2013 m. sausio 1 d., išskyrus 32, 35 ir 36 straipsnius, kurie taikomi nuo 2014 m. sausio 1 d. Šis reglamentas pagal Sutartis yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse. Priimta Briuselyje Europos Parlamento vardu Tarybos vardu Pirmininkas Pirmininkas I PRIEDAS KN kodas || Prekių aprašas a) 0301 0302 0303 0304 || Gyvos žuvys Šviežios arba atšaldytos žuvys, išskyrus žuvų filė ir kitą žuvų mėsą, klasifikuojamą 03 04 pozicijoje Sušaldytos žuvys, išskyrus žuvų filė ir kitą žuvų mėsą, klasifikuojamą 03 04 pozicijoje Žuvų filė ir kita žuvų mėsa (malta arba nemalta), šviežia, atšaldyta arba sušaldyta b) 0305 || Žuvys, vytintos, sūdytos arba užpiltos sūrymu; rūkytos žuvys, virtos ar keptos arba nevirtos ir nekeptos prieš rūkymą arba rūkymo proceso metu; žuvų miltai, rupiniai ir granulės, tinkami (-os) vartoti žmonių maistui c) 0306 0307 || Vėžiagyviai, su kiautais arba be kiautų, gyvi, švieži, atšaldyti, sušaldyti, vytinti, sūdyti arba užpilti sūrymu; vėžiagyviai su kiautais, virti vandenyje arba garuose, atšaldyti arba neatšaldyti, sušaldyti arba nesušaldyti, vytinti arba nevytinti, sūdyti arba užpilti sūrymu arba nesūdyti ir neužpilti sūrymu; vėžiagyvių miltai, rupiniai ir granulės, tinkami (-os) vartoti žmonių maistui Moliuskai, su geldelėmis arba be geldelių, gyvi, švieži, atšaldyti, sušaldyti, vytinti, sūdyti ar užpilti sūrymu; kiti vandens bestuburiai, išskyrus vėžiagyvius ir moliuskus, gyvi, švieži, atšaldyti, sušaldyti, vytinti, sūdyti ar užpilti sūrymu; vandens bestuburių, išskyrus vėžiagyvius, miltai, rupiniai ir granulės, tinkami (-os) vartoti žmonių maistui d) 0511 91 10 0511 91 90 || Gyvūniniai produktai, nenurodyti kitoje vietoje, nugaišę gyvūnai, klasifikuojami 1 arba 3 skirsniuose, netinkami vartoti žmonių maistui: – Kiti: – – Produktai iš žuvų arba vėžiagyvių, moliuskų arba kitų vandens bestuburių; nugaišę gyvūnai, klasifikuojami 1 skirsnyje: – – – Žuvų atliekos – – – Kiti e) 1212 20 00 || – Jūriniai vandens augalai ir kiti dumbliai f) 1504 10 1504 20 || Žuvų taukai ir aliejus bei jų frakcijos, nerafinuoti arba rafinuoti, bet chemiškai nemodifikuoti: – Žuvų kepenų taukai ir jų frakcijos – Žuvų taukai ir aliejus bei jų frakcijos, išskyrus žuvų kepenų taukus g) 1603 00 || Mėsos, žuvies arba vėžiagyvių, moliuskų arba kitų vandens bestuburių ekstraktai ir syvai h) 1604 || Gaminiai arba konservai iš žuvų; ikrai ir ikrų pakaitalai, pagaminti iš žuvų ikrelių i) 1605 || Vėžiagyviai, moliuskai ir kiti vandens bestuburiai, gaminiai arba konservai j) 1902 20 1902 20 10 || Tešlos gaminiai, virti arba nevirti, įdaryti (mėsa arba kitais produktais) arba neįdaryti, taip pat paruošti arba neparuošti kitu būdu, pavyzdžiui, spageti, makaronai, vermišeliai, lazanja, gnocchi, ravioliai (koldūnai), cannelloni; kuskusas, paruoštas arba neparuoštas – Įdaryti tešlos gaminiai, virti arba nevirti, paruošti arba neparuošti kitu būdu: – – Kurių sudėtyje yra daugiau kaip 20 % masės žuvų, vėžiagyvių, moliuskų arba kitų vandens bestuburių k) 2301 20 00 || Miltai, rupiniai ir granulės iš mėsos arba mėsos subproduktų, žuvų arba vėžiagyvių, moliuskų arba kitų vandens bestuburių, netinkami vartoti žmonių maistui; taukų likučiai: – Miltai, rupiniai ir granulės iš žuvų arba vėžiagyvių, moliuskų arba kitų vandens bestuburių l) 2309 90 ex 2309 90 10 || Produktai, naudojami gyvūnų pašarams – Kiti: – – Tirpus žuvų maistas II PRIEDAS KN kodas || Prekių aprašas 0302 22 00 || Jūrinės plekšnės (Pleonectes platessa) ex 0302 29 90 || Gelsvapelekės plekšnės (limandos) (Limanda limanda) 0302 29 10 || Arnoglosai (Lepidorhombus spp.) ex 0302 29 90 || Upinės plekšnės (Platichthys flesus) 0302 31 10 and 0302 31 90 || Albakorai arba baltieji tunai (Thunnus alalunga) ex 0302 40 || Clupea harengus rūšies silkės 0302 50 10 || Gadus morhua rūšies menkės 0302 61 10 || Sardina pilchardus rūšies sardinės 0302 62 00 || Juodadėmės menkės (Melanogrammus aeglefinus) 0302 63 00 || Ledjūrio menkės (Pollachius virens) ex 0302 64 || Scomber scombrus ir Scomber japonicus rūšių skumbrės 0302 65 20 and 0302 65 50 || Amijos (Squalus acanthias ir Scyliorhinus spp.) 0302 69 31 and 0302 69 33 || Jūriniai ešeriai (Sebastes spp.) 0302 69 41 || Merlangai (Merlangius merlangus) 0302 69 45 || Molvės (Molva spp.) 0302 69 55 || Ančiuviai (Engraulis spp.) ex 0302 69 68 || Merluccius merluccius rūšies jūrinės lydekos 0302 69 81 || Meškeriotojai (jūriniai velniai) (Lophius spp.) ex 0307 41 10 || Sepijos (Sepia officinalis ir Rossia macrosoma) ex 0306 23 10 ex 0306 23 31 ex 0306 23 39 || Crangon crangon rūšies krevetės ir šiaurinės paprastosios krevetės (Pandalus borealis) 0302 23 00 || Jūriniai liežuviai (Solea spp.) 0306 24 30 || Valgomieji krabai (Cancer pagurus) 0306 29 30 || Norveginiai omarai (Nephrops norvegicus) 0303 31 10 || Juodieji otai (paltusai) (Reinhardtius hipoglossoides) 0303 78 11 0303 78 12 0303 78 13 0303 78 19 and 0303 29 55 0304 29 56 0304 29 58 || Merluccius genties jūrinės lydekos 0303 79 71 || Jūriniai karosai (Dentex dentex ir Pagellus spp.) 0303 61 00 0304 21 00 0304 91 00 || Kardžuvės (Xiphias Gladius) 0306 13 40 0306 13 50 ex 0306 13 80 || Penaeidae šeimos krevetės 0307 49 18 0307 49 01 || Sepia officinalis, Rossia macrosoma ir Sepiola rondeletti rūšių sepijos 0307 49 31 0307 49 33 0307 49 35 and 0307 49 38 || Kalmarai (Loligo spp.) 0307 49 51 || Kalmarai (Ommastrephes sagittatus) 0307 59 10 || Aštuonkojai (Octopus spp.) 0307 99 11 || Illex spp. 0303 41 10 || Albakorai arba baltieji tunai (Thunnus alalunga) 0302 32 10 0303 42 12 0303 42 18 0303 42 42 0303 42 48 || Geltonuodegiai tunai (Thunnus albacares) 0302 33 10 0303 43 10 || Dryžuotieji tunai (Katsuwomus pelamis) 0303 45 10 || Melsvieji tunai (Thunnus thynnus) 0302 39 10 0302 69 21 0303 49 30 0303 79 20 || Kitos Thunnus ir Euthynnus genčių rūšys ex 0302 29 90 || Europinės mažažiotės plekšnės (Microstomus kitt) 0302 35 10 and 0302 35 90 || Melsvieji tunai (Thunnus thynnus) ex 0302 69 51 || Sidabrinės saidos (Pollachius pollachius) 0302 69 75 || Paprastieji jūriniai karšiai (Brama spp.) ex 0302 69 82 || Putasu (Micromesistius poutassou arba Gadus poutassou) ex 0302 69 99 || Prancūzinės menkenės (Trisopterus luscus) ir mažosios menkenės (Trisopterus minutus) ex 0302 69 99 || Dryžieji jūriniai karosai (Boops boops) ex 0302 69 99 || Paprastosios smaridės (Spicara smaris) ex 0302 69 99 || Atlantiniai jūriniai unguriai (Conger conger) ex 0302 69 99 || Jūrų gaidžiai (Trigla spp.) ex 0302 69 91 ex 0302 69 99 || Paprastosios stauridės (Trachurus spp.) ex 0302 69 99 || Kefalės (Mugil spp.) ex 0302 69 99 and ex 0304 19 99 || Rajos (Raja spp.) ex 0302 69 99 || Žuvys kalavijai (Lepidopus caudatus ir Aphanopus carbo) ex 0307 21 00 || Didžiosios jūrų šukutės (Pecten maximums) ex 0307 91 00 || Paprastosios bukcinos (Buccinum undatum) ex 0302 69 99 || Europinės barzdotės arba Viduržemio jūros barzdotės (Mullus surmuletus, Mullus barbatus) ex 0302 69 99 || Daugiadančiai karosai (Spondyliosoma cantharus) III PRIEDAS ATITIKTIES LENTELĖ Reglamentas (EB) Nr. 104/2000 || Šis reglamentas 1 straipsnis || 1, 2, 3, 4, 5 straipsniai 2, 3 straipsniai || 39, 40, 41 straipsniai 4 straipsnis || 42, 43, 44, 45, 46 straipsniai 5 straipsnio 1 dalis || 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13 straipsniai 5 straipsnio 2, 3, 4 dalys, 6 straipsnis || 17, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25 straipsniai 7 straipsnis || 26, 28, 29, 30, 31 straipsniai 8 straipsnis || - 9, 10, 11, 12 straipsniai || 32, 33, 34, 38 straipsniai 13 straipsnis || 14, 15, 16 18, 19, 20, 22, 23, 24, 25 straipsniai 14 straipsnis || 48 straipsnio 2 dalis 15 straipsnis || 27 straipsnis 16 straipsnis || 28, 29, 30, 31 straipsniai 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27 straipsniai || 35, 36, 37, 38 straipsniai 28, 29, 30, 31, 32, 33 straipsniai || - 34 straipsnis || 22, 25, 37 straipsniai 35 straipsnis || - 36 straipsnis || - 37 straipsnis || 50, 51 straipsniai 38, 39 straipsniai || 51 straipsnis 40 straipsnis || - 41 straipsnis || 54 straipsnis 42 straipsnis || 52, 53 straipsniai 43 straipsnis || 55 straipsnis - || 47 straipsnis - || 48 straipsnio 1 dalis - || 49 straipsnis [1] OL C , p. . [2] OL C , p. . [3] OL L 17, 2000 1 21, p. 22. [4] OL L 214, 2006 8 4, p. 7. [5] OL L 139, 2004 4 30, p. 55. [6] OL L 286, 2008 10 29, p. 1. [7] OL L 343, 2009 12 22, p. 1. [8] OL L 109, 2000 5 6, p. 29. [9] OL L 212, 1989 7 22, p. 79. [10] OL L 163, 1992 6 17, p. 1. [11] OL L 276, 1990 10 6, p. 40. [12] OL L 404, 2006 23 30, p. 9. [13] OL L 93, 2006 3 31, p. 12. [14] OL L 93, 2006 3 31, p. 1.