KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI DĖL EUROPOS SĄJUNGOS SKOLINIMOSI IR SKOLINIMO VEIKLOS 2013 M. /* COM/2014/0529 final */





Turinys 1............ Įžanga. 3 2............ Europos Sąjungos skolinimo veikla. 3 2.1......... Mokėjimų balanso priemonė. 3 2.2......... EFPSP. 5 2.3......... Makrofinansinės pagalbos priemonė. 6 2.4......... Euratomo priemonė. 8 3............ Europos Sąjungos skolinimosi veikla. 8 3.1......... Mokėjimų balanso priemonė. 8 3.2......... EFPSP. 9 3.3......... Makrofinansinė pagalba. 9 3.4......... Euratomo priemonė. 9 4............ Europos investicijų bankas. 9 4.1......... EIB skolinimo veikla. 9 4.2......... EIB skolinimosi veikla. 10 5............ Euro zonos finansinio stabilumo užtikrinimas. 10 5.1......... Graikijos paskolų priemonė. 11 5.2......... Europos finansinio stabilumo fondas (EFSF) 11 5.3......... Europos stabilumo mechanizmas. 11 1. Įžanga Komisija privalo kasmet informuoti Europos Parlamentą ir Tarybą apie įvairių Europos Sąjungos skolinimo priemonių naudojimą. Šioje ataskaitoje apibūdinamos skolinimo operacijos pagal kiekvieną priemonę, taip pat atitinkama skolinimosi veikla. 1 lentelė. Europos Sąjungos operacijų raida – neįvykdyti skoliniai kapitalo įsipareigojimai (mln. EUR) || likv. EAPB(1) (2) || Euratomas(1) || Mokėjimų balansas || Makrofinansinė pagalba || EFPSP || Iš viso 2009 || 214 || 481 || 9 200 || 584 || || 10 479 2010 || 219 || 466 || 12 050 || 500 || || 13 235 2011 2012 2013 || 225 183 179 || 447 423 386 || 11 400 11 400 11 400 || 590 545 565 || 28 000 43 800 43 800 || 40 662 56 351 56 330 (1) Naudojamas kiekvienų metų gruodžio 31 d. perskaičiavimo kursas. (2) Europos anglių ir plieno bendrija likviduota nuo 2002 m. Paskutinės EAPB išleistos obligacijos išpirkimo terminas – 2019 m. || 2. Europos Sąjungos skolinimo veikla Komisija teikia finansinę paramą trečiosioms šalims ir valstybėms narėms kapitalo rinkose finansuojamų dvišalių paskolų, kurioms teikiama ES biudžeto garantija, forma pagal įvairius Tarybos arba Tarybos ir Europos Parlamento teisės aktus, priklausomai nuo siekiamų tikslų[1]. Komisija ir Sąjungos vyriausiasis įgaliotinis užsienio reikalams ir saugumo politikai su EIVT pagalba užtikrina, kad finansinė parama trečiosioms šalims atitiktų bendruosius ES išorės veiksmų tikslus. 2.1. Mokėjimų balanso priemonė Mokėjimų balanso (MB) pagalba pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 143 straipsnį ir 2002 m. vasario 18 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 332/2002 dėl priemonės, teikiančios vidutinės trukmės finansinę pagalbą valstybių narių mokėjimų balansams, sukūrimo[2] (MB reglamentas) teikiama Sąjungos vidutinės trukmės paskolų forma. Ji paprastai teikiama kartu su Tarptautinio valiutos fondo (TVF) ir kitų daugiašalių skolintojų, kaip antai Europos investicijų banko (EIB), Europos rekonstrukcijos ir plėtros banko (ERPB) ar Pasaulio banko, finansavimu. Dėl mokėjimų balanso pagalbos teikimo Taryba kiekvienu atveju priima sprendimą kvalifikuota balsų dauguma. Galimos pagalbos gavėjos – euro zonai nepriklausančios valstybės narės, susiduriančios su dideliais mokėjimų balanso sunkumais. Ši pagalba skirta ją gaunančių valstybių narių išorės finansavimo suvaržymams mažinti ir mokėjimų balanso tvarumui atkurti. Ji išmokama įgyvendinus ekonominės politikos sąlygas, dėl kurių sprendžia Taryba – pasitarusi su Ekonomikos ir finansų komitetu (EFK) dėl koregavimo programos projekto – ir dėl kurių konkrečiai susitaria Komisija bei pagalbą gaunanti valstybė narė susitarimo memorandume prieš paskolos susitarimo pasirašymą. Reguliariai peržiūrima, kaip laikomasi koregavimo programos priemonių, ir tai yra tolesnių pagalbos dalių išmokėjimo sąlyga. Reikiamas lėšas Europos Sąjungos vardu Komisija skolinasi kapitalo rinkose. Komisija reguliariai atsiskaito EFK ir Tarybai apie Mokėjimų balanso reglamento įgyvendinimą. Mokėjimų balanso priemone vėl pasinaudota 2008 m. reaguojant į tarptautinę ekonomikos ir finansų krizę; 2009 m. gegužės mėn. jos viršutinė riba padidinta nuo 12 mlrd. EUR iki galiausiai 50 mlrd. EUR[3], kad ES galėtų greitai reaguoti į visus tolesnius prašymus suteikti MBP. Iki 2013 m. gruodžio 31 d. Vengrijai[4], Latvijai[5] ir Rumunijai[6] buvo skirta bendra 18,0 mlrd. EUR suma, iš kurios buvo išmokėta 13,4 mlrd. EUR. 1,4 mlrd. EUR[7] prevencinė finansinė pagalba (PFP) Rumunijai baigė galioti 2013 m. kovo 31 d. ja nepasinaudojus. 2013 m. Taryba priėmė antrą PFP programą Rumunijai[8] (iki 2 mlrd. EUR). Išmokų pagal ją galima prašyti iki 2015 m. rugsėjo 30 d. 2013 m. nebuvo jokių išmokų pagal mokėjimų balanso priemonę. 2 lentelė. MB pagalba iki 2013 m. gruodžio 31 d. (mlrd. EUR) Šalis || Skirta suma || Išmokėta suma || Grąžinta suma || Negrąžinta suma || Vidutinis paskolos grąžinimo terminas (metais) Vengrija || 6,5 || 5,5 || 2,0 || 3,5 || 5,0 Latvija || 3,1 || 2,9 || 0 || 2,9 || 6,6 Rumunija || 5,0 || 5,0 || 0 || 5,0 || 7,0 Rumunija (PFP) Rumunija (PFP) || 1,4 2,0 || 0 0 || 0 0 || 0,0 0,0 || 0 0 Iš viso || 18,0 || 13,4 || 2,0 || 11,4 || Operacijos, įvykdytos nuo 2013 m. gruodžio 31 d. 2014 m. balandžio mėn. Latvija grąžino 1 000 mln. EUR. Smulkesnę informaciją apie MBP operacijas galima rasti http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/balance_of_payments/index_en.htm 2.2. EFPSP 2010 m. gegužės 11 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 407/2010 nustatyta Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė (EFPSP) pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 122 straipsnio 2 dalį[9]. EFPSP visiškai finansuojama iš ES biudžeto, o bendras skolinimo pajėgumas – iki 60 mlrd. EUR. Potencialios EFPSP pagalbos gavėjos – valstybės narės, patiriančios sunkumų dėl reikšmingo tarptautinės ekonominės ir finansinės aplinkos pablogėjimo. EFPSP naudojimas priklauso nuo politikos sąlygų vykdant ekonominio ir finansinio koregavimo programą, kaip sutarta susitarimo memorandume, sudarytame Komisijos ir pagalbą gaunančios valstybės narės, ir jam taikomas panašus sprendimų priėmimo procesas kaip ir MB pagalbai. Konsultuodamasi su Europos Centriniu Banku (ECB) Komisija įvertina finansinius poreikius ir reguliariai stebi programos įgyvendinimą: ne rečiau kaip kas šešis mėnesius patikrina, ar laikomasi koregavimo programos bendrųjų ekonominės politikos sąlygų, ir kas tris mėnesius patikrina, ar valstybė narė atitinka ekonominės politikos sąlygas, susijusias su pagalba. Su pagalbą gaunančia valstybe nare aptariami koregavimo programos pakeitimai, kurių gali prireikti. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma sprendžia, ar nereikėtų patikslinti pradinių bendrųjų ekonominės politikos sąlygų, ir patvirtina pagalbą gaunančios valstybės narės parengtą patikslintą koregavimo programą. EFPSP panaudota 2011 m., suteikiant Airijai[10] ir Portugalijai[11] atitinkamai iki 22,5 mlrd. EUR ir 26 mlrd. EUR paskolas. Bendra įsipareigojimų (įskaitant EFSF, TVF ir kitų valstybių narių paramą) suma sudaro atitinkamai iki 85 mlrd. EUR ir 78 mlrd. EUR. 3 lentelė. Įsipareigojimų išskaidymas (mlrd. EUR) Šalis || EFPSP || EFSF || TVF || Kita || Iš viso Airija || 22,5 || 17,7 || 22,5 || 22,3* || 85,0 Portugalija || 26,0 || 26,0 || 26,0 || || 78,0 Iš viso || 48,5 || 43,7 || 48,5 || 22,3 || 163,0 * 4,8 mlrd. EUR iš kitų valstybių narių (Jungtinės Karalystės, Švedijos ir Danijos) ir 17,5 mlrd. EUR iš Airijos valstybės. Nuo priemonės įgyvendinimo buvo priimti sprendimai dėl palūkanų normos mažinimo bei termino pratęsimo ir jie pritaikyti visoms paskoloms. 2013 m. nebuvo jokių išmokų pagal EFPSP. 2013 m. pabaigoje pagal priemonę išmokėta suma buvo 43 800 mln. EUR. (Airijai – 21 700 mln. EUR, Portugalijai – 22 100 mln. EUR). Operacijos, įvykdytos nuo 2013 m. gruodžio 31 d. 2014 m. kovo mėn. Portugalijai buvo išmokėta 1 800 mln. EUR, o Airijai – 800 mln. EUR (paskutinė dalis). Airija užbaigė ES / TVF finansinės pagalbos programą 2013 m. gruodžio mėn., o Portugalija – 2014 m. gegužės mėn. Smulkesnę informaciją apie EFPSP operacijas galima rasti http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/efsm/index_en.htm 2.3. Makrofinansinės pagalbos priemonė Makrofinansinė pagalba (MFP) teikiama siekiant padėti ES šalims kandidatėms, potencialioms šalims kandidatėms ir kaimyninėms šalims spręsti trumpalaikes mokėjimų balanso problemas, stabilizuoti viešuosius finansus ir skatinti jas įgyvendinti struktūrines reformas. MFP teikiama išimties tvarka, laikinai ir grindžiama griežtomis ekonominės politikos sąlygomis. MFP operacijos paprastai papildo TVF koregavimo programas. MFP gali būti teikiama paskolų ir (arba) negrąžintinų dotacijų forma. Jei pagalbą gaunanti šalis nevykdytų įsipareigojimų grąžinti paskolą, Komisija galėtų pasinaudoti Išorės veiksmų garantijų fondu[12], kad atitinkama Komisijos pasiskolinta suma būtų grąžinta iš jo lėšų[13]. 2013 m. buvo užbaigta MFP operacija, skirta Bosnijai ir Hercegovinai[14], patvirtinta 2009 m. (siekianti iš viso 100 mln. EUR paskolų). Pirmoji 50 mln. EUR dalis buvo išmokėta 2013 m. vasario mėn., o antroji – taip pat 50 mln. EUR – 2013 m. rugsėjo mėn. 2013 m. rugpjūčio 12 d. Europos Parlamentas ir Taryba nusprendė skirti MFP, kurios didžiausia suma – 46 mln. EUR (iki 23 mln. EUR dotacijų forma ir iki 23 mln. EUR paskolų forma), Gruzijai ne ilgesniam kaip 15 metų laikotarpiui[15]. Kol kas išmokų nebuvo atlikta. 2013 m. spalio 22 d. Europos Parlamentas ir Taryba nusprendė skirti MFP, kurios didžiausia suma – 30 mln. EUR (iki 15 mln. EUR dotacijų forma ir iki 15 mln. EUR paskolų forma), Kirgizijos Respublikai ne ilgesniam kaip 15 metų laikotarpiui[16]. Kol kas išmokų nebuvo atlikta. 2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamentas ir Taryba nusprendė skirti Jordanijai[17] MFP paskolos forma, kurios maksimali suma – 180 mln. EUR, o maksimalus terminas – 15 metų, TVF programoje nustatytiems Jordanijos mokėjimų balanso poreikiams patenkinti. Kol kas išmokų nebuvo atlikta. Operacijos, įvykdytos nuo 2013 m. gruodžio 31 d. 2014 m. balandžio 14 d. Taryba nusprendė skirti Ukrainai[18] MFP paskolos forma, kurios maksimali suma – 1 mlrd. EUR, o maksimalus terminas – 15 metų, skubiems TVF remiamoje vyriausybės ekonomikos programoje nustatytiems Ukrainos mokėjimų balanso poreikiams patenkinti. Pirma 500 mln. EUR dalis išmokėta 2014 m. birželio mėn. Dėl 2010 m. patvirtintos makrofinansinės pagalbos Ukrainai[19], kuri kartu su lėšomis iš ankstesnės operacijos, patvirtintos 2002 m.[20], sudaro 610 mln. EUR paskolų, įgyvendinimo 2013 m. vasario mėn. Ukrainos ir ES viršūnių susitikimo metu buvo pasirašytas susitarimo memorandumas. Pirma 100 mln. EUR dalis išmokėta 2014 m. gegužės viduryje. Išsami informacija apie MFP operacijas pateikiama metinėje Komisijos ataskaitoje Europos Parlamentui ir Tarybai dėl makrofinansinės pagalbos trečiosioms šalims įgyvendinimo[21] ir adresu http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/macro-financial_assistance/index_en.htm. 2.4. Euratomo priemonė Euratomo paskolų priemonė gali būti naudojama projektams valstybėse narėse (Tarybos sprendimas 77/270/Euratomas) arba tam tikrose trečiosiose šalyse (Ukrainoje, Rusijoje arba Armėnijoje) (Tarybos sprendimas 94/179/Euratomas) finansuoti. 1990 m. Taryba nustatė 4 mlrd. EUR skolinimosi ribą, į kurią atsižvelgiant priimta sprendimų dėl 3,7 mlrd. EUR ir jau išmokėta maždaug 3,4 mlrd. EUR. Taryba paprašė Komisijos pasiūlyti naują skolinimosi ribą, kai pasirašyta suma pasieks 3,8 mlrd. EUR. 2013 m. Komisija priėmė Sprendimą C(2013) 3496 dėl 300 mln. EUR Euratomo paskolos suteikimo siekiant paremti Ukrainos branduolinių jėgainių saugos didinimo programą. Paskolos susitarimas pasirašytas 2013 m. rugpjūčio mėn. Paskola įsigalios, kai bus tinkamai įvykdytos visos veiksmingumo užtikrinimo sąlygos. 2013 m. kovo mėn. buvo pasirašytas toks pat 300 mln. EUR paskolos susitarimas su EPRB. 3. Europos Sąjungos skolinimosi veikla Kad galėtų finansuoti Tarybos sprendimais patvirtintą skolinimo veiklą, Komisijai suteikti įgaliojimai tiek Europos Sąjungos, tiek Euratomo vardu skolintis lėšas kapitalo rinkose. Skolinimosi ir skolinimo operacijos vykdomos vadovaujantis kompensaciniu principu, kuriuo užtikrinama, kad ES biudžetui nekiltų jokios palūkanų normos ar užsienio valiutos kurso rizikos[22]. Negrąžintos pasiskolintos sumos atitinka negrąžintas paskolintas sumas. 3.1. Mokėjimų balanso priemonė 2013 m. pagal MB priemonę rinkoje nesiskolinta. Visa negrąžinta pagal MB priemonę gauta suma 2013 m. pabaigoje buvo 11,4 mlrd. EUR. 3.2. EFPSP 2013 m. pagal EFPSP rinkoje nesiskolinta. Visa negrąžinta pagal EFPSP gauta suma 2013 m. pabaigoje buvo 43,8 mlrd. EUR. 3.3. Makrofinansinė pagalba 2013 m. buvo užbaigta MFP operacija, skirta Bosnijai ir Hercegovinai, patvirtinta 2009 m. (siekianti iš viso 100 mln. EUR paskolų). Pirmoji 50 mln. EUR siekianti dalis buvo išmokėta 2013 m. vasario mėn., o antroji – taip pat 50 mln. EUR – 2013 m. rugsėjo mėn. Visa negrąžinta pagal MFP gauta suma 2013 m. pabaigoje buvo 565 mln. EUR. 4 lentelė. ES obligacijų neviešas platinimas 2013 m. (mln. EUR) Šalis || Aprašymas || Emisijos data || Išpirkimo terminas || Dydis Bosnija ir Hercegovina || EMTN EU 2.000/2023 || 2013 02 04 || 2023 02 10 || 50 Bosnija ir Hercegovina || SSD EU 1.991/2023 || 2013 09 19 || 2019 09 26 (10M) 2020 09 28 (10M) 2021 09 27 (10M) 2022 09 26 (10M) 2023 09 26 (10M) || 50 Iš viso || || || || 100 3.4. Euratomo priemonė 2013 m. neatlikta nė vienos skolinimosi operacijos pagal Euratomo priemonę. 4. Europos investicijų bankas 4.1. EIB skolinimo veikla EIB tiesiogiai finansuoja atskirus investicinius projektus arba per finansų tarpininkus finansuoja MVĮ arba vietos valdžios institucijų ir savivaldybių vykdomus mažesnius projektus. Be to, EIB teikia paskolų garantijas, techninę pagalbą ir rizikos kapitalą. 2013 m. EIB pasirašė finansavimo operacijų, kurių bendra suma – 71,7 mlrd. EUR (plg. su 52,2 mlrd. EUR 2012 m.). Finansavimas ES valstybėse narėse sudarė 64 mlrd. EUR. Šiai sumai ES garantija netaikoma. 7,7 mlrd. EUR vertės operacijų pasirašyta ne ES, iš jų 4,4 mlrd. EUR sumai taikoma ES garantija (vadinamasis išorės įgaliojimas). 2013 m. buvo pirmieji EIB kapitalo didinimo įgyvendinimo metai. 2012 m. pabaigoje įsigaliojus valstybių narių sprendimui padidinti EIB įmokėtą kapitalą 10 mlrd. EUR, tikimasi, kad 2013–2015 m. EIB padidins savo skolinamą sumą 60 mlrd. EUR. ES garantija, suteikta pagal Sprendimą 1080/2011/ES laikotarpiui iki 2013 m. gruodžio 31 d., buvo automatiškai pratęsta 6 mėnesiams, nes naujas sprendimas, kuriuo suteikiama ES garantija EIB veiklai už ES ribų, dar nebuvo priimtas. Naująjį sprendimą, kuriuo suteikiama garantija EIB veiklai už ES ribų[23], Europos Parlamentas ir Taryba priėmė 2014 m. balandžio 16 d. Visa įgaliojimo suma siekia 27 mlrd. EUR (plius papildoma neprivaloma 3 mlrd. EUR suma, kuri gali būti panaudota po laikotarpio vidurio peržiūros). EIB finansavimo veikla daro poveikį ES biudžetui, kai tokiai veiklai teikiamos ES garantijos. Taip yra tokiu atveju, kai: - EIB finansavimo operacijos vykdomos pagal išorės įgaliojimą (taikomą narystės siekiančioms šalims, kaimynystės ir partnerystės šalims, Azijai, Lotynų Amerikai ir Pietų Afrikai, taip pat klimato kaitos įgaliojimui). Vykdant tokį finansavimą pasinaudojama ES biudžeto garantija, apimančia valstybinio ar politinio pobūdžio riziką. 2014 m. antroje pusėje Komisija pateiks atskirą 2013 m. EIB išorės skolinimo veiklos ataskaitą, - taikomos rizikos pasidalijimo priemonės, kurioms naudojamas ES biudžetas ES politikai remti (pvz., rizikos pasidalijimo finansinė priemonė mokslinių tyrimų ir plėtros projektams ir projektų obligacijų iniciatyva). 4.2. EIB skolinimosi veikla Esant nestabiliai rinkai, sutarties nevykdymo rizika visus metus išliko didelė, ypač stambių kontrolinių sandorių atveju. Didelė EIB obligacijų paklausa pirmiausia palaikė mažesnės trukmės pajamingumo skirtumo sumažėjimą, visų pirma eurais. Kapitalo didinimo planai padėjo reitingų agentūroms išlaikyti Banko AAA reitingą. 2013 m. EIB skolinimosi veikla[24] siekė 72,4 mlrd. EUR, o vidutinis grąžinimo terminas – 8,2 metų. 5. Euro zonos finansinio stabilumo užtikrinimas Reaguodamos į pasaulinę ekonomikos ir finansų krizę, euro zonos valstybės narės nusprendė priimti priemones, skirtas finansiniam stabilumui euro zonoje ir visoje Europoje išsaugoti. Šios priemonės aprašytos toliau ir joms neteikiama ES biudžeto garantija. Papildomos informacijos apie tris taikomas priemones galima rasti http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms/index_en.htm 5.1. Graikijos paskolų priemonė 2010 m. gegužės 2 d. euro zonos finansų ministrams vienbalsiai sutarus[25] suteikti paramą Graikijai, kartu su TVF buvo pradėta trejų metų programa, apimanti iki 110 mlrd. EUR finansinį paketą padėti Graikijai, kartu nustačius griežtas politikos sąlygas[26], dėl kurių Komisija ir TVF, bendradarbiaudami su ECB, susitarė su Graikijos valdžios institucijomis. Pagal šią pirmąją programą euro zonos valstybių narių išmokėtų paskolų suma sudarė 52,9 mlrd. EUR, o TVF – 20,1 mlrd. EUR. Priemonės finansinės sąlygos buvo iš naujo patikslintos 2012 m. gruodžio mėn. (pratęstas galutinis terminas, sumažinta palūkanų norma). 2012 m. kovo 14 d. euro zonos finansų ministrai ir TVF patvirtino antrąją ekonominio koregavimo programą ir prie neišmokėtų pirmosios programos sumų pridėjo 130 mlrd. EUR. Todėl pagal šią antrąją programą numatoma bendra finansinės pagalbos suma sudaro 164,5 mlrd. EUR, o TVF įnašas – 19,8 mlrd. EUR. Nors pirmoji programa buvo sudaryta kaip kreditorių susitarimas, kurį sudarė pagalbą teikiančių euro zonos valstybių narių dvišalės paskolos, kurias koordinavo ir valdė Komisija, antroji programa finansuojama per EFSF. 5.2. Europos finansinio stabilumo fondas (EFSF) Remiantis 2010 m. gegužės 9 d. ECOFIN tarybos priimtais sprendimais, kurie įsigaliojo 2010 m. birželio 7 d., Europos finansinio stabilumo fondas (EFSF) euro zonos valstybių narių buvo įkurtas kaip joms priklausanti Liuksemburge registruota įmonė. Jis buvo sukurtas kaip laikinas gelbėjimo mechanizmas, pagal kurį leidžiant euro zonos valstybių narių garantuojamas obligacijas būtų teikiamos paskolos sunkumų patiriančioms euro zonos valstybėms narėms. 2010 m. spalio mėn. buvo nuspręsta sukurti nuolatinį gelbėjimo mechanizmą – Europos stabilumo mechanizmą (ESM), kuris įsigaliojo 2012 m. rugsėjo 27 d. Nuo 2013 m. liepos 1 d. EFSF nebedalyvauja finansuojant naujas finansavimo programas ir nebesudaro naujų susitarimų dėl paskolų teikimo. Tačiau jis ir toliau kaip skolintojas dalyvauja vykdomose Graikijai, Portugalijai ir Airijai skirtose programose (kartu su TVF ir kai kuriomis valstybėmis narėmis). 5.3. Europos stabilumo mechanizmas Naujasis nuolatinis krizių valdymo mechanizmas – ESM – pradėjo veikti 2012 m. spalio 8 d. Nuo 2013 m. liepos 1 d. ESM tapo nuolatiniu mechanizmu, taikomu naujiems euro zonos valstybių narių finansinės pagalbos prašymams tenkinti. Jo realusis skolinimo pajėgumas – 500 mlrd. EUR. Visas pasirašytasis kapitalas sudaro 702 mlrd. EUR, iš kurių 80 mlrd. EUR – euro zonos valstybių narių įmokėtas kapitalas (turi būti baigtas įmokėti iki 2014 m. pirmo pusmečio), o 622 mlrd. EUR – įsipareigotas kapitalas pagal pareikalavimą. ESM (kartu su TVF) suteikė finansinę paramą Kipro finansų sektoriaus disbalansui mažinti. Per jį taip pat suteikta finansinė pagalba Ispanijos vyriausybei šalies bankų sektoriui rekapitalizuoti. [1] Išsamią informaciją apie Komisijos skolinimosi ir skolinimo veiklą galima rasti http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/index_en.htm. [2] OL L 53, 2002 2 23, p. 1. [3] 2009 m. gegužės 18 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 431/2009, iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 332/2002 dėl priemonės, teikiančios vidutinės trukmės finansinę pagalbą valstybių narių mokėjimų balansams, sukūrimo (OL L 128, 2009 5 27, p. 1). [4] 2008 m. lapkričio 4 d. Tarybos sprendimas 2009/102/EB dėl Bendrijos vidutinės trukmės finansinės pagalbos skyrimo Vengrijai (OL L 37, 2009 2 6, p. 5). [5] 2009 m. sausio 20 d. Tarybos sprendimas 2009/290/EB dėl Bendrijos vidutinės trukmės finansinės pagalbos skyrimo Latvijai (OL L 79, 2009 3 25, p. 39). [6] 2009 m. gegužės 6 d. Tarybos sprendimas 2009/459/EB dėl Bendrijos vidutinės trukmės finansinės pagalbos skyrimo Rumunijai (OL L 150, 2009 6 13, p. 8). [7] 2011 m. gegužės 12 d. Tarybos sprendimas 2011/288/ES dėl ES vidutinės trukmės prevencinės finansinės pagalbos Rumunijai skyrimo (OL L 132, 2011 5 19, p. 15). [8] 2013 m. spalio 22 d. Tarybos sprendimas 2013/531/ES dėl ES vidutinės trukmės prevencinės finansinės pagalbos Rumunijai skyrimo (OL L 286, 2013 10 29, p. 1). [9] SESV 122 straipsnio 2 dalyje numatoma finansinė pagalba valstybėms narėms, patiriančioms sunkumų dėl išimtinių aplinkybių, kurių jos negali kontroliuoti. [10] 2010 m. gruodžio 7 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimas Nr. 2011/77/ES dėl Sąjungos finansinės pagalbos suteikimo Airijai (OL L 30, 2011 2 4, p. 34). [11] 2011 m. gegužės 30 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimas Nr. 2011/344/ES dėl Sąjungos finansinės pagalbos suteikimo Portugalijai (OL L 159, 2011 6 17, p. 88). [12] Žr. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 480/2009, įsteigiantį Išorės veiksmų garantijų fondą (kodifikuotą redakciją) (OL L 145, 2009 6 10, p. 10). Iki šiol neužregistruotas nė vienas įsipareigojimų grąžinti MFP paskolas neįvykdymo atvejis. [13] Nors pasiskolintos sumos grąžinimas in fine padengiamas iš ES biudžeto, Garantijų fondas veikia kaip likvidumo atsarga ES biudžetui apsaugoti nuo reikalavimų dėl neatliktų mokėjimų grąžinti pasiskolintas lėšas rizikos. Išsami Fondo veikimo ataskaita pateikta dokumente COM(2014) 214 ir prie jo pridedamame tarnybų darbiniame dokumente SEC(2014) 129. [14] 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos sprendimas 2009/891/EB dėl makrofinansinės pagalbos suteikimo Bosnijai ir Hercegovinai (OL L 320, 2009 12 5, p. 6). [15] 2013 m. rugpjūčio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 778/2013/ES, kuriuo Gruzijai suteikiama papildoma makrofinansinė pagalba (OL L 218, 2013 8 14, p. 15). [16] 2013 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 1025/2013/ES, kuriuo suteikiama makrofinansinė pagalba Kirgizijos Respublikai (OL L 283, 2013 10 25, p. 1). [17] 2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 1351/2013/ES, kuriuo suteikiama makrofinansinė pagalba Hašimitų Karalystei (OL L 341, 2013 12 11, p. 4). [18] 2014 m. balandžio 14 d. Tarybos sprendimas 2014/215/EB dėl makrofinansinės pagalbos teikimo Ukrainai (OL L 111, 2014 4 15, p. 85). [19] 2010 m. liepos 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 388/2010/ES dėl makrofinansinės pagalbos teikimo Ukrainai (OL L 179, 2010 7 14, p. 1). [20] 2002 m. liepos 12 d. Tarybos sprendimas 2002/639/EB dėl tolesnės makrofinansinės pagalbos suteikimo Ukrainai (OL L 209, 2002 8 6, p. 22). [21] COM(2013) 426 ir SWD(2013) 211. [22] Pagal EFPSP reglamentą numatyta išankstinio finansavimo galimybė – Komisijai suteikiami įgaliojimai „skolintis kapitalo rinkose arba iš finansų įstaigų pačiu tinkamiausiu laikotarpiu tarp planuojamų išmokų, kad finansavimo sąnaudos būtų optimalios ir būtų išsaugota jos, kaip Sąjungos emitento rinkose, reputacija“. Tačiau visas susijusias pozicijos išlaikymo išlaidas prisiima paskolos gavėjas. [23] 2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 466/2014/ES, kuriuo Europos investicijų bankui suteikiama ES garantija finansavimo operacijų, kuriomis remiami projektai ne Sąjungoje, nuostoliams atlyginti (OL L 135, 2014 5 8, p. 1). [24] Šaltiniai: 2013 m. EIB analitinė ataskaita. [25] Parama teikiama kitų euro zonos valstybių narių dvišalėmis paskolomis, kurias centralizuotai tvarko Komisija pagal jų 2010 m. balandžio 11 d. pareiškime nustatytas sąlygas. [26] Pagrindiniai politikos sąlygų elementai įtvirtinti 2010 m. gegužės 10 d. Tarybos sprendimu, skirtu Graikijai, kuriuo siekiama sugriežtinti ir sustiprinti fiskalinę priežiūrą bei įspėti Graikiją imtis deficito mažinimo priemonių, kaip manoma, reikalingų perviršinio deficito padėčiai ištaisyti (2010/320/ES). Sąlygos išsamiau išdėstytos susitarimo memorandume, kurį sudarė Graikijos valdžios institucijos ir Komisija euro zonos valstybių narių vardu.