Komisijos tarnybų darbinis dokumentas (pridedamas prie pasiūlymo) - Pasiūlymas Europos parlamento ir Tarybos rekomendacija dėl Europos profesinio mokymo kokybės užtikrinimo orientacinės sistemos (angl. EQARF) sukūrimo - Poveikio vertinimo santrauka [SEC(2008) 440 COM(2008) 179 galutinis] /* SEK/2008/0441 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 9.4.2008 SEC(2008) 441 KOMISIJOS TARNYBŲ DARBINIS DOKUMENTAS (pridedamas prie pasiūlymo) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REKOMENDACIJA dėl Europos profesinio mokymo kokybės užtikrinimo orientacinės sistemos (angl. EQARF) sukūrimo POVEIKIO VERTINIMO SANTRAUKA [SEC(2008) 440 COM(2008) 179 galutinis] KOMISIJOS TARNYBŲ DARBINIS DOKUMENTAS EUROPOS PROFESINIO MOKYMO KOKYBėS UžTIKRINIMO ORIENTACINėS SISTEMOS (ANGL. EQARF) SUKūRIMO POVEIKIO VERTINIMO SANTRAUKA Poveikio vertinimo tikslas – išanalizuoti įvairius galimus Europos profesinio mokymo kokybės užtikrinimo orientacinės sistemos (EQARF) (toliau – sistema) taikymo būdus ir pasirinkti tinkamiausią teisinę priemonę. Ši sistema – darbo, atlikto bendradarbiaujant su įvairiomis įstaigomis, kurių kompetencijos sritis – profesinio mokymo kokybės gerinimas, rezultatas. Bendradarbiaujama buvo Europos profesinio mokymo kokybės forume (2001–2002 m.), profesinio mokymo klausimus sprendžiančioje techninėje darbo grupėje (2003–2004 m.), o nuo 2005 m. – Europos profesinio mokymo kokybės užtikrinimo tinkle (toliau –ENQAVET). Komisija konsultavosi su Profesinio mokymo patariamuoju komitetu (ACVT), kurio nariai – valstybių narių vyriausybių atstovai ir socialiniai partneriai – labai pritarė EQARF idėjai. Be to, rengiant šią iniciatyvą aktyviai dalyvavo už profesinį mokymą atsakingi valstybių narių generaliniai direktoriai (DGVT) ir Kopenhagos proceso grupė (CCG). Rengiant pasiūlymą buvo glaudžiai bendradarbiaujama su Europos profesinio mokymo kokybės forumu (2001–2002 m.), vėliau (2003–2004 m.) su profesinio mokymo klausimus sprendžiančia technine darbo grupe, o nuo 2005 m. – Europos profesinio mokymo kokybės užtikrinimo tinklu (toliau –ENQAVET), kuriam priklauso svarbiausios profesinio mokymo kokybės užtikrinimo srityje veikiančios suinteresuotosios šalys. Konsultuojantis buvo nustatyta, kad sistema yra plačiai remiama ir laikoma svarbia orientacine priemone, skirta padėti valstybėms narėms remti ir stebėti profesinio mokymo sistemų tobulinimą[1] ir taip didinti šalių tarpusavio pasitikėjimą. Sistemą sudaro: - kokybės užtikrinimo ir gerinimo ciklas, kurį sudaro profesinio mokymo planavimas, įgyvendinimas, vertinimas ir peržiūra, remiantis bendrais kokybės kriterijais, orientaciniais aprašais ir rodikliais; - stebėjimo procesas, pasitelkiant vidaus ir išorės vertinimo mechanizmus, kuriuos pasirenka pačios valstybės narės siekdamos nustatyti: a) sistemas, procesus ir tvarką; b) tobulinimo galimybes; - veiksmingumo vertinimo priemones. Bendru susitarimu ir laikantis principo „iš apačios į viršų“ buvo nustatyti kokybės kriterijai, orientaciniai aprašai ir rodikliai, padedantys taikyti šią sistemą. Vertinant poveikį išnagrinėtos penkios alternatyvos. 1. Netaikoma jokia Europos lygmens priemonė . Tai reiškia, kad būtų toliau laikomasi šiuo metu taikomų Bendrosios kokybės užtikrinimo sistemos (CQAF) principų. Tačiau patirtis rodo, kad dabartinė sistema beveik neskatina valstybių narių ją naudoti. 2. Komisijos komunikatas . Nors teisiškai „svaresnis“ už rekomendaciją (3 alternatyva), komunikatas neįtrauktų į procesą nei valstybių narių, nei Europos Parlamento ir nebūtų prisiimta politinių įsipareigojimų, būtinų sistemos patikimumui ir įgyvendinimui nacionaliniu lygmeniu užtikrinti. 3. Komisijos rekomendacija . Kaip ir pagal antrąją alternatyvą, šiuo atveju nei valstybės narės, nei Europos Parlamentas nedalyvautų ją rengiant ir nebūtų prisiimta politinių įsipareigojimų, būtinų įgyvendinimui nacionaliniu lygmeniu užtikrinti. 4. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacija pagal Sutarties 149 ir 150 straipsnius . Valstybėms narėms būtų užtikrinta veiksmų laisvė. Vis dėlto, drauge tai duotų aiškų politinį signalą, kad Europos institucijos ketina, atsižvelgdamos į 2004 m. Tarybos išvadas[2], plėtoti profesinio mokymo sistemas ir paslaugas ir taip skatinti judumą Europoje. Ši alternatyva atitiktų valstybių narių, socialinių partnerių ir kitų suinteresuotųjų šalių lūkesčius, padėtų gerinti profesinio mokymo sistemų kokybę Europos šalims bendradarbiaujant, be to, būtų išlaikytas savanoriškas priemonės pobūdis. Be to, šios srities rekomendacija gerai derėtų su panašiomis iniciatyvomis, kaip antai 2006 m. vasario 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacija 2006/143/EB dėl tolesnio Europos bendradarbiavimo užtikrinant aukštojo mokslo kokybę, 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacija 2006/961/EB dėl tarptautinio mobilumo Bendrijoje švietimo ir mokymo tikslais bei Europos mobilumo kokybės chartija. 5. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas pagal Sutarties 149 ir 150 straipsnius . Pasirinkus šią alternatyvą reikėtų nustatyti atitinkamus principus ir įsipareigojimus, kurių laikydamosi valstybės narės susietų nacionalines kokybės sistemas su bendra sistema. Be to, reikėtų Europos lygmeniu priimti suderintus kokybės lyginamuosius ir paprastus standartus ir nustatyti de facto įsipareigojimus valstybėms narėms laikytis šių standartų. Sunku tikėtis, kad tokia alternatyva sulauktų paramos. Didžioji dauguma suinteresuotųjų šalių sutaria dėl to, kad sistema turėtų būti naudojama visiškai savanoriškai. Komisija, palyginusi anksčiau nurodytų alternatyvų privalumus ir trūkumus, nutarė siūlyti ketvirtąją alternatyvą , kuri suteiktų jai galimybę bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis ir socialiniais partneriais įveikti nustatytus sunkumus ir rasti tinkamus sprendimus. Ši alternatyva geriausiai atitinka tiek valstybių narių, tiek suinteresuotųjų šalių lūkesčius, ir būtų geriausias pagrindas sėkmingai taikyti sistemą ir gauti papildomos naudos, kaip antai išaugęs veiksmingumas, didesnis nuoseklumas gerinant profesinio mokymo kokybę skirtingose šalyse ir didesnis profesinio mokymo sistemų skaidrumas, o drauge būtų remiamas judumas ir mokymasis visą gyvenimą. Be to, rekomendacija gerai derėtų su panašiomis iniciatyvomis, kaip antai EQF ir ECVET. Dar vienas aspektas, į kurį atsižvelgta vertinant poveikį – administracinė našta ir išlaidos. Atsižvelgiant į labai skirtingas valstybių narių situacijas, poveikį visapusiškai įvertinti yra gana sunku, tačiau atrodo, kad jis yra ribotas ir tiesiogiai susijęs su procese dalyvaujančių institucijų veiklos organizavimu. ES lygmeniu išaugti gali tik kontrolės išlaidos. Galiausiai, bus nuolat stebima ir vertinama, kaip siekiama su sistema susijusių tikslų. Jei Europos Parlamentas ir Taryba priimtų šią sistemą, ji būtų nuolat peržiūrima ir plėtojama toliau. Komisija stebės, kaip taikoma sistema ir po trejų metų nuo jos priėmimo pateiks Europos Parlamentui ir Tarybai įgytos patirties ir išvadų, į kurias reikėtų atsižvelgti ateityje, ataskaitą, o prireikus persvarstys šią teisinę priemonę. Ši ataskaita bus paremta inter alia išorės vertinimo rezultatais. Kokybės užtikrinimas. Ką tai reiškia? Remiantis faktais, reikia nuolat vertinti, stebėti ir tobulinti mokymo sistemų veiksmingumą ir efektyvumą tenkinant kintančius visuomenės, ekonomikos ir pavienių asmenų poreikius. Kokybės užtikrinimas padeda siekti šio tikslo. Tai priemonė, padedanti nuolat tobulinti profesinį mokymą, pagrįsta kokybės ciklais ir tinkama profesinio mokymo planavimo, įgyvendinimo, vertinimo ir peržiūros etapų sąveika. Kokybės užtikrinimas reiškia sistemingą požiūrį į kokybę, Taip pat reikėtų numatyti su profesiniu mokymu susijusios veiklos organizavimo ir stebėjimo būdus, o į rezultatus atsižvelgti peržiūrinti ir tobulinant profesinį mokymą visos sistemos ir paslaugų teikėjų lygmeniu. Toks požiūris į kokybės užtikrinimą yra įtvirtintas bendruosiuose švietimo kokybės užtikrinimo principuose, nustatytuose Rekomendacijos dėl Europos kvalifikacijų sąrangos kūrimo (EKS) 3 priede. Juo grindžiama ir ši sistema. | 6. Profesinis mokymas yra svarbus veiksnys formuojant žiniomis pagrįstą visuomenę, kuri yra šios strategijos pagrindas. Šį procesą reikėtų remti investicijomis žmogiškųjų išteklių kokybei didinti. 2005 m. atlikus Lisabonos strategijos laikotarpio vidurio peržiūrą, padaryti išvada, kad šių uždavinių išspręsti kol kas nepavyko. ES valstybių narių profesinio mokymo sistemos ir programos yra labai skirtingos, jomis siekiama nevienodų tikslų. Kad užtikrintų kvalifikacijų skaidrumą, nuoseklumą ir perkeliamumą skirtingose valstybių narių sistemose ir sustiprintų tarpusavio pasitikėjimą ir judumą vidaus sienų neturinčioje mokymosi visą gyvenimą erdvėje, Europa turi nustatyti bendrus atskaitos taškus. To reikia siekti nepažeidžiant valstybių narių autonomijos organizuojant profesinio mokymo veiklą. Svarbiausiais sistemos tikslais ir jos teikiama nauda siekiama: - didinti profesinio mokymo sistemų veiksmingumą, atsižvelgiant į įvairius poreikius, bei užtikrinti įgyvendinimo įvairiais lygmenimis nuoseklumą; - didinti skaidrumą ir nuoseklumą derinant veiklą skirtingose šalyse ir taip skatinti abipusį pasitikėjimą, besimokančių asmenų ir darbuotojų judumą bei mokymąsi visą gyvenimą. Be to, bus sustiprintas glaudus ir tvarus suinteresuotųjų šalių bendradarbiavimas siekiant gerinti kokybę visais lygmenimis. Sistemos plėtotė yra neatskiriama darbo programos „Švietimas ir mokymas 2010“ ir Kopenhagos proceso dalis. Ši veikla grindžiama Europos bendradarbiavimo šioje srityje nuo 2002 m. (Kopenhagos procesas) rezultatais, ypač Bendrąja kokybės užtikrinimo sistema (CQAF)[3], kuri buvo sukurta remiantis valstybių narių ir kitų dalyvaujančių šalių patirtimi. Ši sistema – viena iš priemonių, skirtų nuolatinio kokybės gerinimo ir profesinio mokymo veiklai remti. Tarp šių priemonių – Europos kvalifikacijų sąranga mokymuisi visą gyvenimą (toliau – EKS)[4], Europos profesinio mokymo kreditų sistema (ECVET)[5], bendrieji Europos principai nustatant ir įteisinant neformalų ir savaiminį mokymąsi[6]. Taikant šią sistemą būtų visapusiškai atsižvelgiama į valstybių narių kompetenciją. Ja taip pat siekiama paskatinti: - kurti kokybiškesnes ir nuoseklesnes kokybės užtikrinimo ir gerinimo sistemas, didinti mokymo veiksmingumą ir taip gerinti Europos Sąjungos profesinio mokymo prestižą; - didinti kokybės užtikrinimo ir gerinimo sistemų ir profesinio mokymo metodų skaidrumą, kad būtų sustiprintas abipusis pasitikėjimas ir sudarytos geresnės sąlygos judumui; - bendradarbiauti ir mokytis vieniems iš kitų, skatinti suinteresuotųjų šalių dalyvavimą formuojant kokybės užtikrinimo ir atskaitomybės kultūrą visais lygmenimis. Sistema turėtų būti pakankamai lanksti, kad ją būtų galima toliau tobulinti atsižvelgiant į praktinę patirtį, įgytą tiek Europos, tiek nacionaliniu lygmeniu. Taryba pritarė CQAF koncepcijai. Sistema bus taikoma savanoriškai. Daugiausia ja naudosis valstybės institucijos ir įstaigos, įgaliotos užtikrinti ir gerinti profesinio mokymo kokybę. Sistema siūloma remiantis EB sutarties 149 ir 150 straipsniais. Šiuose straipsniuose nustatoma, kad Bendrija remia valstybių narių veiksmus profesinio mokymo srityje, ir vienareikšmiškai teigiama, kad „Bendrija prisideda prie geros kokybės švietimo plėtojimo“ ir kad „Bendrija savo veiksmais siekia […] tobulinti pradinį ir tolesnį profesinį mokymą […]“. Be to, Sutartyje nustatyta, kad įnašas siekiant švietimo bei profesinio mokymo klestėjimo yra viena iš Bendrijos veiklos sričių[7]. [1] Šioje rekomendacijoje vartojamų sąvokų apibrėžtys yra paimtos iš Cedefop (Europos profesinio mokymo plėtros centras) glosarijaus „Mokymo kokybė“ (darbo dokumentas, 2003 m. lapkričio mėn.) http://communities.trainingvillage.gr/quality [2] Tarybos išvados dėl profesinio mokymo kokybės užtikrinimo, 2004 m. gegužės 18 d. [3] CQAF koncepcijai buvo pritarta Tarybos išvadose dėl profesinio mokymo kokybės užtikrinimo, 2004 m. gegužės 18 d. [4] Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacija dėl Europos kvalifikacijų sąrangos mokymuisi visą gyvenimą kūrimo, dar nepaskelbta. [5] Komisijos tarnybų darbinis dokumentas „Europos profesinio mokymo kreditų sistema; mokymosi rezultatų perkėlimo, kaupimo ir pripažinimo Europoje sistema“; SEC (2006) 1431, 2006 m. spalio 31 d. [6] Tarybos ir valstybių narių vyriausybių atstovų 2004 m. gegužės 18 d. Taryboje padarytos išvados dėl bendrųjų Europos principų nustatant ir įteisinant neformalų ir savaiminį mokymąsi, 9175/04 EDUC 101 SOC 220. [7] 3 straipsnis, 1 dalis, q punktas.