LT    LT  EUROPOS BENDRIJ Ų KOMISIJA 
Briuselis, 22.10.2004 
KOM(2004) 718 galutinis 
2004/0251 (COD)   
EUROPOS PARLAMENTO IR  TARYBOS DIREKTYVA  
dėl tam tikr ų tarpininkavimo civilin ėse ir komercin ėse bylose aspekt ų  
{SEK(2004)1314} 
(pateikta Komisijos) 
 
LT 2   LT AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS  
1. P ASIŪLYMO TAIKYMO SRITIS IR TIKSLAI  
1.1. Tikslas 
1.1.1. Didesnio teism ų prieinamumo užtikrinimas 
Didesnis teism ų prieinamumas yra vienas iš svarbiausi ų ES politikos tiksl ų, kuriant 
laisvės, saugumo ir teisingumo erdv ę, kurioje neb ūtų valstyb ėse narėse 
egzistuojan čių nesuderinam ų arba sud ėtingų teisinių ir administracini ų sistemų, 
trukdančių asmenims ir įmonėms pasinaudoti savo teis ėmis arba jas varžan čių. 
Teismų prieinamumo s ąvoka šiuo atveju tur ėtų apimti ne tik teism ų sistemos, bet ir 
atitinkam ų ginčų sprendimo proces ų prieinamumo asmenims ir įmonėms didinim ą.  
Siūloma direktyva prisideda prie min ėtojo tikslo įgyvendinimo, užtikrindama 
geresnes gin čų sprendimo galimybes dviej ų rūšių nuostatomis: pirma, nuostatomis, 
kuriomis siekiama užtikrinti patikim ą ryšį tarp tarpininkavimo ir teisminio 
nagrinėjimo, nustatant Bendrijoje minimalias bendr ąsias taisykles d ėl įvairių 
svarbiausi ų civilinės bylos aspekt ų. Antra, numatydama priemones, kuri ų reikia 
valstybių narių teismams, kad jie gal ėtų aktyviai propaguo ti tarpininkavim ą, tačiau 
nenustatydama, kad tarpininkavimas yra pr ivalomas arba netaikydama jam speciali ų 
sankcijų.  
Į siūlomos direktyvos taikymo srit į nebuvo įtrauktos nuostatos d ėl tarpininkavimo 
proceso arba tarpinink ų paskyrimo ar akreditavimo. Atsižvelgiant į 2002 m. 
atsiliepimus apie Žali ąją knygą ir dabartiniu s nacionalinius poky čius, neaišku, ar, 
įgyvendinant ši ą nuostatą, teisės aktai buvo pasirinkti ka ip viena iš politikos 
galimybių. Neįtraukdama į šį pasiūlymą pačios tarpininkavimo proced ūros 
reguliavimo priemoni ų, Komisija steng ėsi paskatinti savarankiško reguliavimo 
iniciatyvas. To paties ji siekia ir šia si ūloma direktyva. 
Konsultacij ų dėl išankstinio šio pasi ūlymo projekto metu beveik visi respondentai 
pritarė bendrai nuomonei d ėl į jį įtrauktų ir neįtrauktų klausimų. Išankstinio projekto 
konkrečiose nuostatose buvo padaryti tam tikri daugiausia techninio pob ūdžio 
pakeitimai, kurie pla čiau aiškinami 3 dalyje.  
1.1.2. Glaudus tarpininkavimo ir civilini ų bylų ryšys 
Į šį pasiūlymą dažniausiai nebuvo įtraukti tie klausimai, kuri ų negalima tinkamai 
išspręsti rinka pagr įstais sprendimais. Jie vis ų pirma susij ę su civilinio proceso 
taisyklėmis, nuo kuri ų gali priklausyti tarpininkavimo naudojimas ir jo 
veiksmingumas. Ryšys tarp ta rpininkavimo ir tradicini ų civilinių bylų galimas keliais 
atvejais, pavyzdžiui: 
– Iškilus gin čui, šalys iš karto svarst o tarpininkavimo galimyb ę, kaip alternatyv ą 
civilinės bylos išk ėlimui; jeigu šalys vis d ėlto nusprendžia pasirinkti 
tarpininkavim ą, bet gin čo išspręsti nepavyksta, pasibaigus tarpininkavimo 
laikotarpiui, iškeliama civilin ė byla;  
 
LT 3   LT – Jeigu gin čas išsprendžiamas tarpininkaujant, viena iš šali ų gali nevykdyti 
susitarimo ir reikalauti, kad b ūtų iškelta civilin ė byla; 
– Šalys iškelia civilin ę bylą iš karto kilus gin čui, (net) neapsvars čiusios 
tarpininkavimo galimyb ės. 
Šiuo metu d ėl nacionalini ų procesini ų įstatymų nebuvimo arba neatitikim ų tarp jų 
tarpininkavimo ir civilini ų bylų sąveikoje yra daug abejotin ų elementų, kurie ypa č 
stipriai pasireiškia situacijose, susijusiose su tarptautiniais aspektais. Nors tarpininkavimas ir gali b ūti tinkamiausia gin čo sprendimo forma atitinkamoje byloje, 
dėl minėtų priežasčių šalys gali pasirinkti tradicin ę civilinę bylą. Stabili ir nusp ėjama 
teisinė sistema tur ėtų padėti užtikrinti vienodas s ąlygas tarpininkavimui ir teisenai, 
kai veiksniai, susij ę su konkre čiu ginču atlieka svarbiausi ą vaidmenį šalims priimant 
sprendimą dėl ginčo sprendimo b ūdo. Tokia sistema taip pat tur ėtų padėti šalims 
išsaugoti galimyb ę išspręsti ginčą teisenos b ūdu, nors jos ir pageidauja 
tarpininkavimo.  
1.1.3. Skatinimas naudoti tarpininkavim ą 
Tarpininkavimas vis dažniau naudojamas vis ų pirma d ėl ginčo sprendimo 
mechanizmo privalum ų: tai greitesnis, paprastesnis ir pigesnis gin čų sprendimo 
būdas, leidžiantis atsižvelgti į platesnius šali ų interesus ir užtikrinantis didesnes 
galimybes priimti susitarim ą, kurio bus savanoriškai la ikomasi ir kuris palaiko 
draugiškus bei tvarius santykius tarp šali ų Komisijos nuomone, tarpininkavimas kaip 
ginčų sprendimo b ūdas ir priemon ė, užtikrinanti teism ų prieinamum ą asmenims bei 
įmonėms, turi neišnaudotas galimybes.  
Tačiau prireikus Bendrijos vaidmuo tiesiogi ai skatinant naudoti tarpininkavim ą yra 
ribotas, o vienintel ė konkreti tarpininkavim ą skatinanti priemon ė šiame pasi ūlyme 
yra valstybi ų narių įpareigojimas sudaryti teismams galimyb ę siūlyti šalims 
pasinaudoti tarpininkavimu. Patikimo ryšio tarp tarpininkavimo ir teisenos 
užtikrinimas taip pat gali netiesiogiai skatinti tarpininkavim ą. 
Šio pasiūlymo tiksl ų negalima siekti izoliuotai, neatsižvelgiant į tarpininkavimo 
paslaugų teikimą. Dėl to tarpininkavimo paslaug ų kokybės klausim ą būtina spręsti 
kartu su kitomis si ūlomos direktyvos nuostatomis, taikytinomis esant pakankamo 
lygio pasitik ėjimui tarp valstybi ų narių tarptautin ėse situacijose, ir jas įgyvendinant.  
1.1.4. Ryšys su valstybi ų narių teismų sistemų organizavimu  
Vienas iš dažnai nurodom ų tarpininkavimo privalum ų yra tas, kad jo naudojimas 
platesniu mastu gali sumažinti teismams tenkan čio darbo našt ą, išvengiant dažnai 
pasitaikan čių ilgų uždelsim ų nagrinėjant bylas, pad ėti sutaupyti valstyb ės lėšų. 
Kadangi si ūloma direktyva skatina naudoti tarpininkavim ą, šia prasme ji iš tikr ųjų 
gali turėti teigiam ą poveikį. Vis dėlto, dėl kelių priežasčių tai nėra savarankiškas 
tikslas, kurio siekiama. Pirma, teism ų sistemos organizavimas priskiriamas tik 
valstybių narių kompetencijai. Antra, ir svarbiau sia, tarpininkavimas yra vertingas 
ginčų sprendimo b ūdas, kuris tur ėtų būti lengvai prieinamas asmenims ir įmonėms 
bei propaguojamas kaip  vertinga priemon ė, mažinanti teismams tenkan čio darbo 
naštą. Komisijos nuomone, tarpininkavimas n ėra alternatyva teisminiams procesams; 
jis yra vienas iš keleto gin čų sprendimo b ūdų, kuriais galima pasinaudoti 
 
LT 4   LT šiuolaikin ėje visuomen ėje ir kurie gali b ūti tinkamiausi sprendžiant kai kuriuos, bet 
ne visus gin čus. Be to, reik ėtų pabrėžti, kad ADR susitarim ų galimybė apskritai jokiu 
būdu negali atitraukti nuo valstybi ų narių įsipareigojimo išlaikyti veiksming ą ir 
sąžiningą teisinę sistemą, atitinkan čią Europos žmogaus teisi ų konvencijos, kaip 
vieno iš pagrindini ų demokratin ės visuomen ės ramsčių, reikalavimus.  
1.1.5. Poveikio įvertinimas 
Preliminarus šio pasi ūlymo poveikio įvertinimas buvo atlikta s, rengiant 2004 met ų 
Komisijos politikos strategij ą. Pasiūlymas nebuvo atrinktas išpl ėstiniam poveikio 
įvertinimui atlikti. Si ūloma direktyva siekiama padi dinti tarpininkavimo vaidmen į 
ES, kuris bus naudingas ekonominiu poži ūriu, nes sumažins asmen ų ir įmonių 
sandorių išlaidas, kadangi gin čų sprendimas bus pigesnis ir greitesnis. 
Tarpininkavimas taip pat gali prisid ėti prie tvaresni ų ekonomini ų ir socialini ų 
tendencijų, išsaugant santykius tarp šali ų po ginčo išsprendimo, skirtingai nuo 
ardomojo poveikio, kur į daro gin čas, sprendžiamas arbitražo b ūdu. Konsultavimo 
proceso ir kit ų pasirengimo priemoni ų apibūdinimas pateikiamas priede. Kalbant 
apie politikos alternatyvas, si ūloma direktyva daugiausia apima civilinio proceso 
taisykles, o rezultat ų negalima pasiekti, naudojant kit ą politikos instrument ą.  
1.2. Teisinis pagrindas 
Kadangi ši si ūloma direktyva lie čia civilinio proceso normas, jos tikslas ir turinys 
neabejotinai atitinka EB sutarties 65 straipsnio taikymo srit į, ir tik jos 4 straipsnio 
nuostata d ėl tarpininkavimo kokyb ės ir mokymo yra papildoma. Si ūloma direktyva 
reikalinga tinkamam vidaus rinkos ve ikimui užtikrinti, atsižvelgiant į būtinumą 
užtikrinti prieinamus gin čų sprendimo mechanizmus asmenims ir įmonėms, kurie 
naudojasi min ėtomis keturiomis laisv ėmis, bei laisv ę teikti tarpininkavimo paslaugas 
ir jomis naudotis. 
Apibūdinant pasi ūlymo tikslus, pabr ėžiama, kad Bendrijos priemoni ų poreikis šioje 
srityje kyla iš b ūtinumo užtikrinti teisin į aiškumą per visą ginčo laikotarp į, nepaisant 
viename ar kitame jo etape egzistuojan čių tarptautini ų elementų. Dėl to, užtikrinant 
suderintą teisinę sistemą, būtina atkreipti d ėmesį į pagrindinius visos galim ų įvykių 
grandinės aspektus, kilus gin čui, atsižvelgiant į bet kok į galimą scenarij ų 
(sėkmingas/nes ėkmingas tarpininkavimas, pretenzij ų sureguliavimo susitarimas, 
kurio laikosi arba nesila iko abi šalys ir kt.). 
ADR kontekste tarptautini ų elementų poveikis yra gerokai didesnis, nei atskirai 
svarstant su civiline teisena su sijusias priemones, kadangi tarpininkaujant, o taip pat 
ir paskesniame civiliniame procese, reikia atsižvelgti į svarbius veiksnius, įskaitant 
galimybę, kad šie veiksniai po kurio laiko gali pasikeisti. Pavyzdžiui, tarptautiniai 
elementai gali b ūti susiję su vienos šalies arba abiej ų šalių gyvenam ąja ar verslo, 
tarpininkavimo arba kompetentingo teismo vieta. Tarpininkavimo susitarim ą gali 
reglamentuoti teis ė, kita nei pirminius teisinius arba sutartinius santykius tarp šali ų 
reglamentuojanti teis ė, o pretenzij ų sureguliavimo susitarim ą, kuris priimamas 
vėliau, gali reglamentuoti dar kita tre čios šalies teis ė. Pretenzij ų sureguliavimo 
susitarimą gali tekti įgyvendinti dar kitoje valstyb ėje narėje, pavyzdžiui, 
atsižvelgiant, į vietą, kurioje yra skolininko turtas tuo metu, kai reikalaujama vykdyti 
sprendimą.  
 
LT 5   LT Tačiau pasiūlymo taikymo srities neb ūtų įmanoma apriboti, siekiant tik  pašalinti 
kliūtis, kurias sudaro tarptautiniai elementai, arba palengvinti sprendim ą tik tų ginčų, 
kurie susij ę su tarptautiniu elem entu, kad ir koks jis b ūtų. 
Vertinant tarpininkavimo, kaip tam tikro gin čo sprendimo b ūdo tinkamum ą, reikia 
atsižvelgti tik į vieną iš kelių svarbių aplinkybi ų, susijusi ų su tarptautiniais 
elementais. Kitos aplinkyb ės apima gin čo pobūdį ir bylos esm ę bei veiksnius, 
susijusius su išlaidomis, v ėlavimu ir galima s ėkme. Dėl to, skatinimas 
tarpininkaujant spr ęsti tik tuos gin čus, kuriuose yra tarptautinis elementas, b ūtų 
abejotinas ir kelt ų diskriminacijos rizik ą, kadangi kai kurioms šalims teismai si ūlytų 
tarpininkavim ą tik pagal j ų gyvenam ąją vietą. Be to, toks apribojimas neabejotinai 
gerokai sumažint ų siūlomos direktyvos praktin į poveikį. Nustačius, kad si ūlomoje 
direktyvoje išd ėstytų civilinio proceso norm ų taikymas priklauso nuo tarptautini ų 
elementų egzistavimo, ko gero padid ėtų teisinis neapibr ėžtumas. Tokiu b ūdu 
apribojus taikymo srit į, direktyvos taikymas gali b ūti paliktas šali ų nuožiūrai, dėl 
kurių apsisprendimo gin čą spręsti per teism ą arba tarpinink ą, siekiant pasinaudoti 
direktyvoje nustatytomis normomis,  gali atsiras ti tarptautini ų elementų.  
Siūloma direktyva sudarys svarbi ą Bendrijos tarpininkavimo paslaug ų teisinės 
sistemos dal į, kalbant apie laisv ę teikti paslaugas kitoje valstyb ėje narėje ir laisv ę 
jomis naudotis. Direktyv ą taikant tik tarptautin ėms situacijoms, b ūtų sukurti du 
lygiagretūs teisiniai režimai, galb ūt net skirtingi standartai, susij ę su tarpininkavimo 
paslaugų teikimu ir naudojimusi jomis, susiduriant su tarpininkavimo paslaug ų 
naudotojų ir teikėjų diskriminacijos rizika. Toks poveikis prieštarauja tarptautin ės 
rinkos principams ir Bendrijos pastangoms supaprastinti teisin ę sistemą asmenims ir 
įmonėms. 
Pabaigai reikia pasakyti, kad, Komisijos nuomone, tiesiogin ės sąlygos dėl 
tarptautini ų prielaidų įvedimas panaikint ų siūlomos direktyvos tikslus ir trukdyt ų 
tinkamam vidaus rinkos veikimui. D ėl to ši direktyva turi b ūti taikoma visiems 
atvejams, neatsižvelgiant į tarptautini ų elementų egzistavim ą tarpininkavime arba 
teismo procesuose. 
1.3. Subsidiarumas ir proporcingumas 
Atsižvelgiant į tai, kad tais atvejais, kurie yra susij ę su ryšiu tarp tarpininkavimo ir 
civilinės teisenos, ir kuriose yra tarptautinis  elementas, reikia užtikrinti teisin į 
aiškumą ir galimyb ę prognozuoti, bei į būtinumą užtikrinti tinkam ą vidaus rinkos 
veikimą, sudarant galimyb ę teikti tarpininkavimo pa slaugas ir jomis naudotis, 
valstybės narės negali tinkamai įgyvendinti šio pasi ūlymo tiksl ų. Bendrijos lygiu 
taikomos priemon ės bus daug veiksmingesn ės už individualias kiekvienos valstyb ės 
narės iniciatyvas d ėl suderinamumo priežas čių ir tam tikr ų pagrindini ų vienodų 
normų, taikytinų tarptautin ėms situacijoms ir vietin ėms byloms, nustatymo. 
Šio pasiūlymo nuostatos nenumato nieko, kas n ėra būtina, siekiant šios direktyvos 
tikslų. Ši direktyva buvo pasirinkt a kaip tinkamiausia priemon ė, kadangi min ėtosios 
nuostatos yra skirtos tam tikr ų konkrečių tikslų įgyvendinimui, kurio b ūdus savo 
nuožiūra pasirenka pa čios valstyb ės narės. Be to, pasi ūlymas taikomas klausimams, 
kuriuos galima išspr ęsti teisinėmis priemon ėmis, ir neapima t ų, kuriuos galima 
išspręsti, priimant rinkos sprendimus. 
 
LT 6   LT 2. P ASIŪLYMO PAGRINDAS , KONSULTAVIMASIS SU SUINTE RESUOTOMIS ŠALIMIS IR 
PASTABOS D ĖL PAGRINDINI Ų NUOSTAT Ų  
Šio pasiūlymo priede pateiktame personalo darbiniame dokumente yra daugiau 
informacijos šiais klausimais. 
 
LT 7   LT 2004/0251 (COD) 
EUROPOS PARLAMENTO IR  TARYBOS DIREKTYVA  
dėl tam tikr ų tarpininkavimo civilin ėse ir komercin ėse bylose aspekt ų  
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS S ĄJUNGOS TARYBA, 
atsižvelgdami į Europos Bendrijos steigimo sutart į, ypač į jos 61 straipsnio c punkt ą ir 67 
straipsnio 5 dalies antr ąją įtrauką, 
atsižvelgdami į Komisijos pasi ūlymą1, 
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialini ų reikalų komiteto nuomon ę2, 
veikdami Sutarties 251 stra ipsnyje nustatyta tvarka3, 
kadangi: (1) Bendrija yra nusta čiusi sau tiksl ą išsaugoti ir pl ėtoti laisvės, saugumo bei teisingumo 
erdvę, kurioje b ūtų užtikrintas laisvas asmen ų judėjimas. Šiuo tikslu Bendrija, inter 
alia, turi priimti teism ų bendradarbiavimo civilin ėse bylose priemones, kurios b ūtinos 
tinkamam vidaus rinkos veikimui užtikrinti. 
(2) 1999 m. spalio 15 d. Tamper ės Europos Vadov ų Taryba paragino valstybes nares 
sukurti alternatyvias neteismines proced ūras, užtikrinant didesn į teismų prieinamum ą 
Europoje. 
(3) 2000 m. priimtose Tarybos išvadose d ėl alternatyvi ų ginčų sprendimo b ūdų pagal 
civilinę ir komercin ę teisę nustatyta, kad pagrindini ų principų sukūrimas šioje srityje 
yra esminis žingsnis, užtikrinant reikiam ą neteismini ų procedūrų tobulinim ą ir 
veikimą, sprendžiant gin čus civilin ėse ir komercin ėse bylose, kad b ūtų supaprastintas 
ir pagerintas teism ų prieinamumas. 
(4) 2002 m. Europos Komisija pateik ė Žaliąją knygą, kurioje apibendrinama dabartin ė 
ADR būklė Europoje ir inicijuojamos platau s masto konsultacijos su valstyb ėmis 
narėmis bei suinteresuotomis šalimis d ėl tarpininkavimo skatinimo galimybi ų. 
(5) Europos S ąjungos laisv ės, saugumo ir teisingumo erdv ės sukūrimo politikoje 
numatytas tikslas užtikrinti didesn į teismų prieinamum ą turėtų apimti teisminius ir 
neteisminius gin čų sprendimo b ūdus. Ši direktyva tur ėtų užtikrinti tinkam ą vidaus 
rinkos veikim ą, ypač, kalbant apie tarpininkavimo paslaug ų teikimą ir naudojim ąsi 
jomis. 
                                                
 
1 OL C , , p. . 
2 OL C , , p. . 
3 OL C , , p. . 
 
LT 8   LT (6) Tarpininkavimas gali b ūti pigus ir greitas neteisminis gin čų sprendimo b ūdas 
civilinėse ir komercin ėse bylose, taikant šali ų poreikiams specialiai pritaikyt ą tvarką. 
Jeigu tarpininkaujant priimami pretenzij ų sureguliavimo susitari mai, atsiranda daugiau 
galimybių, kad jie bus įvykdyti savanoriškai ir kad bus išsaugoti draugiški bei tvar ūs 
santykiai tarp šali ų. Šie privalumai ypa č išryškėja situacijose, kurioms b ūdingi 
tarptautiniai požymiai.  
(7) Dėl to būtina priimti pagrindinius teis ės aktus, vis ų pirma, reglamentuojan čius 
pagrindinius civilinio proceso aspektus , skatinant toliau naudoti tarpininkavim ą ir 
užtikrinti, kad šalys, kurios juo naudojasi, gal ėtų remtis nusp ėjama teisine sistema.  
(8) Ši direktyva tur ėtų būti taikoma procesams, kuriuose tarpininkas padeda dviems arba 
daugiau gin čo šalių draugiškai išspr ęsti ginčą, išskyrus arbitražinio pob ūdžio procesus, 
tokius taip tre čiųjų teismas, parlamento kontrolieri ų, vartotoj ų skundų nagrinėjimo 
procedūros, ekspert ų išvados arba formalias rekomendacijas teikian čios institucijos 
administruojami procesai, neatsižvelgiant į tai, ar jie yra privalomi gin čo sprendimui. 
(9) Būtina užtikrinti minimal ų civilinio proceso taisykli ų suderinamum ą, kalbant apie 
tarpininkavimo poveik į senaties terminams ir tarpin inko konfidencialumo užtikrinim ą 
visuose paskesniuose teisminiuose proc esuose. Ši direktyva taip pat tur ėtų suteikti 
galimybę teismui si ūlyti šalims pasinaudoti tarpini nkavimu, vadovaujantis principu, 
kad tarpininkavimas yra savanoriškas procesas. 
(10) Tarpininkavimas netur ėtų būti prastesn ė alternatyva už teisminius procesus d ėl to, kad 
pretenzijų sureguliavimo susita rimai priklauso nuo šali ų geros valios juos vykdyti. 
Atsižvelgiant į tai, reikia užtikrinti, kad visos valstyb ės narės numatyt ų procedūrą, 
pagal kuri ą teismas arba kita valdžios instituc ija nutarimu, sprendimu arba autentišku 
dokumentu gal ėtų patvirtinti pretenzij ų sureguliavimo susitarim ą. 
(11) Tokia galimyb ė leis pretenzij ų sureguliavimo susitarim ą pripažinti ir taikyti visoje 
Europos S ąjungoje, laikantis s ąlygų, nustatyt ų Bendrijos dokumentuose d ėl nutarimų 
ir sprendim ų savitarpio pripažinimo ir vykdymo. 
(12) Užtikrinant reikiam ą pasitikėjimą tarp valstybi ų narių, kalbant apie konfidencialum ą, 
senaties termin ų sustabdym ą ir pretenzij ų sureguliavimo susitarim ų pripažinim ą bei 
vykdymą, būtina taikyti veiksmingus tarpininkavimo paslaug ų teikimo ir tarpinink ų 
rengimo kontrol ės mechanizmus.  
(13) Šie valstybi ų narių nustatomi mechanizmai ir priemon ės, kurie gali numatyti galimyb ę 
priimti rinkos sprendimus, tur ėtų užtikrinti tarpininkavimo proceso lankstum ą ir šalių 
savarankiškum ą. Komisija skatina taikyti savireguliacijos priemones Bendrijos 
lygmeniu, pavyzdžiui, parengiant Europos elgsenos kodeks ą, apimant į pagrindinius 
tarpininkavimo proceso aspektus. 
(14) 2001 m. Komisija pri ėmė formalią rekomendacij ą dėl vartotojų apsaugos4, nustatan čią 
minimalius kokyb ės kriterijus, kuriuos savo klientams tur ėtų siūlyti neteismin ės 
institucijos, vis ų šalių sutikimu dalyvaujan čios sprendžiant vartotoj ų ginčus. 
Rekomenduojama, kad visi tarpininkai arba organizacija, kuriems taikoma 
                                                 
4 2001 m. balandžio 4 d. Komisijos rekomendacija d ėl principų, kuriais vadovaujasi neteismin ės 
institucijos, spr ęsdamos vartotoj ų ginčus susitarimo b ūdu (OL L 109, 2001 4 19, p. 56). 
 
LT 9   LT rekomendacija, gerbt ų jos principus. Užtikrindama informacijos apie šias institucijas 
skleidimą, Komisija kuria neteismini ų sistemų, kurios, valstybi ų narių nuomone, 
atitinka rekomendacijos principus, duomen ų bazę. 
(15) Šioje direktyvoje atsižvelgiama į pagrindines teises ir laikomasi princip ų, konkrečiai 
įtvirtintų Europos S ąjungos pagrindini ų teisių chartijoje. Vis ų pirma joje siekiama 
visapusiškai užtikrinti Charti jos 47 straipsnyje nustatyt ą teisę į objektyv ų teismo 
procesą. 
(16) Kadangi si ūlomo veiksmo tiksl ų valstybės narės negali deramai pasiekti, o Bendrija 
dėl siūlomo veiksmo masto arba poveikio juos pasiekt ų geriau, Bendrija gali priimti 
priemones, vadovaudamasi Sutarties 5 straip snyje nustatytu subs idiarumo principu. 
Vadovaujantis tame pa čiame straipsnyje nustatyto proporcingumo principu, šioje 
direktyvoje numatyti tik tie  veiksmai, kurie yra b ūtini siekiant min ėtų tikslų. 
(17) [Vadovaujantis Protokolo d ėl Jungtinės Karalyst ės ir Airijos pozicijos, pridedamo prie 
Europos S ąjungos Sutarties ir Europos Bendrijos steigimo sutarties, 3 straipsniu, 
Jungtinė Karalystė ir Airija pareišk ė norą dalyvauti priimant ir taikant ši ą direktyvą. / 
Vadovaujantis Protokolo d ėl Jungtinės Karalyst ės ir Airijos pozicijos, pridedamo prie 
Europos S ąjungos Sutarties ir Europos bendrijos stei gimo sutarties, 1 ir 2 straipsniais, 
kadangi Jungtin ė Karalystė ir Airija nedalyvauja priimant ši ą direktyvą, šioms šalims 
ji nėra privaloma.] 
(18) Vadovaujantis Protokolo d ėl Danijos pozicijos, pridedamo prie Europos S ąjungos 
Sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutart ies, 1 ir 2 straipsniais, Danija nedalyvauja 
priimant ši ą direktyvą ir dėl to neprivalo jos laikytis arba j ą taikyti. 
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYV Ą: 
1 straipsns – tikslas ir taikymo sritis 
1. Šios direktyvos tikslas – sudaryti geresnes gin čų sprendimo s ąlygas, skatinant 
naudoti tarpininkavim ą ir užtikrinant patikim ą ryšį tarp tarpininkavimo ir teisenos. 
2. Ši direktyva taikoma civilin ėms ir komercin ėms byloms. 
3. Šioje direktyvoje „valstyb ė narė“ – tai visos valstyb ės narės, išskyrus Danij ą. 
2 straipsnis – apibr ėžimai 
Šioje direktyvoje vartojam ų sąvokų apibrėžimai: 
(a) „Tarpininkavimas“ – tai visi  procesai, kuriuose dviems gin čo šalims arba didesniam 
jų skaičiui susitarti padeda tre čioji šalis, neatsižvelgiant į tai, ar procesas 
inicijuojamas šali ų sprendimu, si ūlant arba reikalaujant teismui, ar pagal valstyb ės 
narės nacionalin ę teisę. 
Jis neapima teis ėjo pastang ų išspręsti ginčą su juo susijusiame teisminiame procese. 
 
LT 10   LT (b) „Tarpininkas“ – tai tre čioji šalis, teikianti tarpininkavimo paslaug ą, neatsižvelgiant į 
jos kategorij ą arba profesij ą atitinkamoje valstyb ėje narėje ir į tai, kaip ji buvo 
paskirta ar paprašyta teikti toki ą paslaugą. 
3 straipsnis – Perdavimas tarpininkavimui 
1. Teismas, kuriam paduodamas ieški nys, prireikus ir atsižvelgdamas į visas bylos 
aplinkybes, ragina šali s, sprendžiant gin čą, pasinaudoti tarpininkavimu. Bet kuriuo 
atveju teismas gali reikalauti, kad šalys dalyvaut ų informacin ėje sesijoje apie 
tarpininkavimo naud ą. 
2. Ši direktyva nepažeidžia nacionalin ės teisės aktų, pagal kuriuos tarpininkavimas yra 
privalomas arba kurie nustato paskatas ar sankcijas, taikytinas tarpininkavimui prieš 
prasidedant teisminiam procesui ar ba jam pasibaigus, jeigu tokie teis ės aktai 
nepažeidžia teis ės kreiptis į teismus, ypa č tais atvejais, kai viena iš šali ų gyvena 
valstybėje narėje, kitoje nei valstyb ė narė, kurioje yra teismas. 
4 straipsnis – Tarpininkavimo kokyb ės užtikrinimas 
1. Komisija ir valstyb ės narės remia ir skatina tarpinink ų bei tarpininkavimo paslaugas 
teikiančių organizacij ų savanorišk ų elgsenos kodeks ų parengim ą ir laikym ąsi 
Bendrijos bei nacionaliniu lygmenimis ir kitus su tarpininkavimo paslaug ų teikimu 
susijusius veiksmingus kontrol ės mechanizmus. 
2. Valstyb ės narės remia ir skatina tarpinink ų mokymą, kad gin čo šalys gal ėtų 
pasirinkti tarpinink ą, kuris sugeb ėtų veiksmingai tarpininkauti, pateisindamas šali ų 
lūkesčius. 
5 straipsnis – Pretenzij ų sureguliavimo susitarim ų vykdymas  
1. Valstyb ės narės užtikrina, kad, šali ų prašymu, tarpininkaujant priimt ą pretenzij ų 
sureguliavimo susitarim ą būtų galima patvirtinti teismo arba valdžios institucijos 
sprendimu, nutarimu, autentišku dokumentu ar ba bet kokia kita forma, pagal kuriuos 
toks susitarimas turi b ūti vykdomas panašiai, kaip sprendimas, priimtas pagal 
nacionalin ę teisę, jeigu jis neprieštarauja Europos teisei arba valstyb ės narės, kurioje 
pateikiamas prašymas, nacionalinei teisei. 
2. Valstyb ės narės praneša Komisijai apie teismus arba valdžios institucijas, 
kompetentingus priimti šio straipsnio  1 dalyje nurodytus prašymus. 
6 straipsnis – Įrodymų civiliniuose teismo procesuose priimtinumas 
1. Tarpininkai ir visi asmenys, dal yvaujantys tarpininkavimo paslaug ų administravime, 
civilinėse bylose neliudija arba nepateikia įrodymų dėl: 
(a) šalies kvietimo arba ketinimo dalyvauti tarpininkavime; 
 
LT 11   LT (b) tarpininkavimo metu  šalies pareikštos nuomon ės arba pateikt ų pasiūlymų, 
susijusių su galimu gin čo sprendimo b ūdu; 
(c) tarpininkavimo metu šalies padaryt ų pareiškim ų arba prisipažinim ų; 
(d) tarpininko pateikt ų pasiūlymų; 
(e) šalies nurodyto ketinimo priimti pasi ūlymą ginčą spręsti per tarpinink ą; 
(f)) tik tarpininkavimo tikslu parengto dokumento. 
2. Šio straipsnio 1 dalis taikoma neatsižvelgiant į joje nurodytos informacijos arba 
įrodymų formą. 
3. Teismas arba kita teismin ė institucija nereikalauja atskleisti šio straipsnio 1 dalyje 
nurodytos informacijos civilin ėse bylose, o jeigu tokia informacij ą siūloma pateikti 
kaip įrodymus, pažeidžiant 1 dal į, tokie įrodymai laikomi nepriimtinais. Vis d ėlto, 
tokia informacija gali b ūti atskleista arba priimtina kaip įrodymai:  
(a) jeigu ji reikalinga įgyvendinant arba vykdant tarpininkavimo b ūdu priimt ą 
pretenzijų sureguliavimo susitarim ą, 
(b) dėl bendro pob ūdžio priežas čių, susijusių su visuomen ės interesų politika, ypa č 
kai reikia užtikrinti vaik ų apsaugą arba apsaugoti juos nuo fizinio ar 
psichologinio pavojaus, arba 
(c) jeigu tam pritaria tarpininkas ir šalys. 
4. Šio straipsnio 1, 2 ir 3 dali ų nuostatos taikomos, neatsižvelgiant į tai, ar teisminiai 
procesai yra susij ę su ginču, kuris yra arba buvo tarpininkavimo objektu. 
5. Vadovaujantis šio straipsnio 1 dali mi, teisminiuose procesuose priimtini įrodymai 
tampa nepriimtinais, jeigu jie naudojami tarpininkavimo tikslais.  
7 straipsnis – Senaties termin ų sustabdymas 
1. Kilus gin čui, bet kurio senaties termino, su sijusio su pretenzija, kuri yra 
tarpininkavimo objektas, senaties  terminas sustabdomas, kai:  
(a) šalys susitaria pasi naudoti tarpininkavimu,  
(b) teismas reikalauja pasi naudoti tarpininkavimu, arba 
(c) valstyb ės narės nacionalin ė teisė įpareigoja naudotis tarpininkavimu. 
2. Nepri ėmus pretenzij ų sureguliavimo susitarimo tarpininkaujant, senaties terminas v ėl 
pradedamas skai čiuoti nuo tarpininkavimo, kurio metu pretenzij ų sureguliavimo 
susitarimas nebuvo priimtas, pabaigos, skai čiuojant nuo tos dienos, kai viena šalis 
arba abi šalys ar tarpininkas pask elbia apie tarpininkavimo pabaig ą arba iš tikr ųjų 
galutinai atsisako tarpininkavimo. Sena ties terminas bet kuriuo atveju prat ęsiamas 
bent jau vienu m ėnesiu nuo jo skai čiavimo atnaujinimo datos, išskyrus tuos atvejus, 
 
LT 12   LT kai jis yra susij ęs su terminu, per kur į būtina pareikšti ieškin į, siekiant išvengti 
laikinosios arba panašios priemon ės nutraukimo ar atšaukimo. 
8 straipsnis – Įgyvendinimo nuostatos 
Komisija skelbia informacij ą apie kompetentingus teismus ir institucijas, kuri ą jai pateikia 
valstybės narės pagal 5 straipsnio 2 dal į. 
9 straipsnis - Perk ėlimas 
1. Valstyb ės narės ne vėliau kaip iki 2007 m. rugs ėjo 1 d. priima įstatymus ir kitus 
teisės aktus, kurie įsigalioję įgyvendina ši ą direktyv ą. Jos apie tai nedelsdamos 
praneša Komisijai. 
2. Valstyb ės narės, tvirtindamos šias nuostatas, daro jose nuorod ą į šią direktyvą arba 
tokia nuoroda daroma jas oficialiai  skelbiant. Nuorodos darymo tvark ą nustato 
valstybės narės. 
10 straipsnis – Įsigaliojimas 
Ši direktyva įsigalioja dvidešimt ą dieną nuo jos paskelbimo Europos Bendrij ų oficialiajame 
leidinyje . 
11 straipsnis - Adresatai 
Ši direktyva skirta valstyb ėms narėms. 
Priimta Briuselyje, 
Europos Parlamento vardu Tarybos vardu 
Pirmininkas Pirmininkas