LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 194/52

Pakeitimo paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą

(2017/C 194/13)

Šiuo paskelbimu suteikiama teisė pareikšti prieštaravimą paraiškai pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51 straipsnį.

PRODUKTO SU SAUGOMA KILMĖS VIETOS NUORODA ARBA SAUGOMA GEOGRAFINE NUORODA SPECIFIKACIJOS REIKŠMINGO PAKEITIMO PARAIŠKA

Pakeitimo patvirtinimo paraiška pagal Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 53 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą

„BLEU D’AUVERGNE“

ES Nr. PDO-FR-02214–2017 1 4

SKVN ( X ) SGN ( )

1. Pareiškėjų grupė ir teisėtas interesas

Syndicat Interprofessionnel Régional du „Bleu d’Auvergne“

Adresas: Mairie 15400 Riom-ès-Montagnes FRANCE Tel. +33 471781198 Faks. +33 471781198 El. paštas bleudauvergne@wanadoo.fr

Syndicat Interprofessionnel Régional du „Bleu d’Auvergne“ sudaro SKVN „Bleu d’Auvergne“ veiklos vykdytojai (gamintojai, surinkėjai, perdirbėjai ir brandintojai), todėl jis turi teisėtą interesą pateikti prašymą.

2. Valstybė narė arba trečioji šalis

Prancūzija

3. Keičiamos produkto specifikacijos dalys

— ☐ Produkto pavadinimas — ☒ Produkto aprašymas — ☒ Geografinė vietovė — ☒ Kilmės įrodymas — ☒ Gamybos būdas — ☐ Ryšys su geografine vietove — ☒ Ženklinimas etiketėmis — ☒ Kita: ryšys su geografine vietove, kontrolė

4. Pakeitimo (-ų) rūšis

— ☒ Produkto su registruota SKVN arba SGN specifikacijos pakeitimas, kuris negali būti laikomas nereikšmingu pagal Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 53 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą. — ☐ Produkto su registruota SKVN arba SGN, kurio bendrasis (arba lygiavertis) dokumentas nepaskelbtas, specifikacijos pakeitimas, kuris negali būti laikomas nereikšmingu pagal Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 53 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą.

5. Pakeitimas (-ai)

Produkto aprašymas

Kad produkto aprašymas būtų išsamus, įterpiama nuostata, jog „Bleu d’Auvergne“ yra „gaminamas tik“ iš „fermentuoto šliužo fermentu“ karvės pieno, o jo minkštimas yra „neslėgtas, nekaitintas, fermentuotas ir sūdytas“.

Sakinys:

„Šis sūris teikiamas dviem formatais: – dideliais 20 cm skersmens, 8–10 cm aukščio ir 2–3 kg svorio gabalais; – mažais 10,5 cm skersmens ir 350 g, 500 g arba 1 kg svorio gabalais“

pakeičiamas sakiniu:

„Šis sūris būna 19–23 cm skersmens, 8–11 cm aukščio ir 2–3 kg svorio plokščio cilindro formos“.

Vadinasi, nuoroda gali būti taikoma tik didelio formato (19–23 centimetrų skersmens ir 8–11 centimetrų aukščio) sūriams, nes mažo formato sūriai jau nebegaminami daugelį metų. Mažiausia sūrio skersmens vertė yra 19 centimetrų, o didžiausia – 23 centimetrai, taigi jos yra tikslesnės nei šiuo metu galiojančioje specifikacijoje nurodyta „maždaug 20 centimetrų“ vertė. Didžiausias aukštis padidinamas vienu centimetru, siekiant atsižvelgti į nustatytą praktiką.

Nustatomas mažiausias sausosios medžios kiekis produkte yra 51 %, o ne 52 %, įterpiama, kad šis parametras nurodomas „po visiško išdžiovinimo“ kontrolės tikslais. Šiuo pakeitimu atsižvelgiama į tai, kad produkto tekstūra pamažu tampa vis riebesnė. Sugretinus degustacijos įvertinimus ir sausojo ekstrakto rezultatus, matyti teigiama koreliacija, gero skonio sūriai dažnai yra tie, kurių sausojo ekstrakto kiekis yra mažiausias.

Įterpiamas sakinys:

„Sūris gali būti parduodamas su kilmės vietos nuoroda „Bleu d’Auvergne“ tik praėjus 28 dienoms po fermentavimo šliužo fermentu.“,

kuris pakeičia galiojančios specifikacijos dalyje „Gamybos būdas“ nurodytą sakinį:

„Brandinimo trukmė yra bent keturios savaitės daugiau kaip 1 kg sūriams ir bent dvi savaitės mažesnio kaip 1 kg svorio sūriams.“

Vadinasi, sūrių brandinimo trukmė pakeičiama lygiaverte mažiausia trukme prieš pardavimą, nes buvo suteikta galimybė taikyti laikymo etapą po paties brandinimo etapo. Ši trukmė reiškiama dienomis, o ne savaitėmis, ir patikslinama, kad ji skaičiuojama nuo fermentavimo šliužo fermentu dienos, kaip yra įprasta ir siekiant palengvinti kontrolę.

Tiksliai aprašoma produkto pluta (vietoj „natūrali pelėsio pluta“): „Bleu d’Auvergne“ pluta yra sveika, be drėgnų dalių ir eksudato. Ji nebūna vienos ir vientisos spalvos. Joje gali būti baltų, pilkų, žalių, mėlynų ir juodų pelėsių požymių. Produkto juslinių savybių aprašymas papildomas šiais sakiniais: „Minkštimas yra nuo baltos iki dramblio kaulo spalvos, su ertmėmis ir tolygiai pasiskirsčiusiomis nuo mėlynos iki žalios spalvos pelėsio vagomis. Šios vagos būna nuo javo grūdo iki kukurūzo grūdo storio. Tekstūra tirpi, riebi ir švelni. „Bleu d’Auvergne“ skonis stiprus, tipiškas, subalansuotas, turi pelėsio, pomiškio ar grybų aromatų. Gali būti juntamas nestiprus druskos ir kartėlio prieskonis. Jį daugiau ar mažiau, atsižvelgiant į brandinimo laipsnį, sustiprina Penicillium roqueforti pelėsio poveikis.“ Šiuo aprašymu, kuris buvo parengtas „Bleu d’Auvergne“ specialistų juslinio vertinimo seansų metu, galima geriau apibūdinti produktą. Jis yra naudingas kontrolės metu tiriant produkto juslinį vertinimą.

Įterpiamas sakinys „Bleu d’Auvergne“ gali būti pardavinėjamas bet kokio formato porcijomis, nes produktas dažnai parduodamas supjaustytas gabalais.

Geografinė vietovė

Brandinimo etapo aprašymas papildytas atskiriant 6–12 °C temperatūros rūsyje vykdomo brandinimo etapą nuo galimo laikymo šaltyje, t. y. 0–6 °C temperatūroje, etapo: pirmas sakinys, kuriuo nurodomi geografinėje vietovėje vykdomi veiksmai, papildomas nurodant sūrių laikymo etapą iki 28 dienos nuo fermentavimo šliužo fermentu.

Pakeičiamos geografinės vietovės ribos. Geografinė vietovė sumažinama nuo 1 158 iki 630 savivaldybių. Ji yra sutelkiama į teritoriją, kurią sudaro hercininis pagrindas ir jo vulkaninė danga, tačiau teritorija neapima plačių nuosėdinių baseinų ir didžiųjų aliuvinių slėnių. Vietovėje svarbūs ganyklų paskirties žemės ūkio regionai, kuriuose vykdoma veikla labiausiai susijusi su žole ir kurių aukštis bei kritulių kiekis yra palankūs tokiai gamybai. Galiausiai ji apima tradicinę „Bleu d’Auvergne“ gamybos vietovę. Gaminant „Bleu d’Auvergne“ sūrį šioje vietovėje laikomasi perdirbimo ir pieno surinkimo papročių. Į geografinę vietovę nepatenkančiose srityse neberenkamas „Bleu d’Auvergne“ sūriui skirtas pienas ir „Bleu d’Auvergne“ sūris nebegaminamas.

Kilmės įrodymas

Tinkamumo deklaraciją numatyta pakeisti veiklos vykdytojų identifikavimo deklaracija. Veiklos vykdytojas turi būti identifikuojamas iš anksto, kad gautų leidimą, kuriuo pripažįstamas jo gebėjimas laikytis naudojamos kilmės vietos nuorodos specifikacijos reikalavimų. Taip pat numatytos deklaracijos, reikalingos informacijai apie produktą, kuris skirtas parduoti su kilmės vietos nuoroda, gauti ir šiam produktui stebėti.

Papildomas informacijos, kurią turi rinkti veiklos vykdytojai, sąrašas. Patikslintoms specifikacijoje pateiktoms gamybos sąlygoms iš tiesų yra būtini papildomi registracijos elementai, kad būtų galima vykdyti jų kontrolę.

Gamybos procesas

Pieno gamyba:

Įterpiamos nuostatos, susijusios su pieninių karvių bandos auginimo, elgesio ir šėrimo sąlygomis, siekiant aprašyti tradicinę praktiką.

Apibrėžiama sąvoka „pieninių karvių bandos“. Tai yra „visos ūkio pieninės karvės ir pakaitinės telyčios“; „Pieninės karvės yra melžiami ir užtrūkę gyvuliai“, o „telyčios – gyvuliai nuo nujunkymo iki pirmojo veršiavimosi.“ Tokia apibrėžtimi siekiama aiškiai nustatyti, apie kokius gyvulius kalbama, kai toliau specifikacijoje vartojamos sąvokos „pieninių karvių banda“, „pieninės karvės“ ir „telyčios“, ir taip išvengti painiavos.

Įterpiamas teiginys, kad draudžiama į pieninių karvių bandas atvesti karves ar telyčias, gimusias ir (arba) augusias už geografinės vietovės ribų. Istoriškai geografinės vietovės augintojai iš tiesų nepriklausomai užtikrina savo bandų atnaujinimą, nes telyčios arba karvės, įsigytos už geografinės vietovės ribų, gali sunkiai prisitaikyti tiek prie vidutinio aukščio kalnų aplinkos, tiek prie mitybos tipo, vadinasi, dėl to jos turėtų būti dažnai keičiamos. Todėl draudimas į pieninių karvių bandas atvesti karves ar telyčias, gimusias ir (arba) augusias už geografinės vietovės ribų, užtikrina geresnį gyvulių prisitaikymą prie aplinkos ir mitybos, ypač atsižvelgiant į tai, kad nėra jokio veislės reikalavimo.

Tačiau dėl sveikatos priežasčių, taip pat Abondance, Aubrac, Brune, Ferrandaise, Simmental Française ir Tarentaise veislėms, kurių karvių geografinėje vietovėje yra mažai, numatyta leisti ribotą laiką taikyti šios nuostatos išimtį gavus pagrįstą kompetentingos nacionalinės institucijos pritarimą. Šios veislės laikomos tinkamesnėmis kalnų regionams, taigi prie šios geografinės aplinkos jos gali prisitaikyti. Kita vertus, joms taikomos tos pačios gamybos sąlygos kaip ir kitų veislių karvėms, kai jos yra ūkyje, gaminančiame SKVN „Bleu d’Auvergne“ sūrį.

Įterpiamas šis sakinys: „Visus metus pagrindinį pieninių karvių bandos davinį sudaro tik pašaras iš nuorodos geografinės vietovės.“ Ši aprūpinimo pašaru autonomija geografinėje vietovėje padeda stiprinti jos ryšį su vietove.

Taip pat paaiškinama pašaro davinio sudėtis: tai yra bet koks pašaras, įskaitant ryšuliais džiovinamas ilgastiebes liucernas, tačiau neįskaitant kryžmažiedžių augalų, nes jie daro didelį poveikį pieno juslinėms savybėms (suteikia kopūstų kvapą).

Ganyklinės, nuvytusios, pavytusios žolės arba siloso dalies pagrindiniame pieninių karvių davinyje yra ne mažiau kaip 70 % vidutiniškai per metus, išreiškus sausosios medžiagos kiekiu. Dienos davinyje jų turi būti ne mažiau kaip 30 %. Ne ganykliniu laikotarpiu pieninės karvės gauna šieno (nupjautos ir išdžiovintos žolės, kurioje sausosios medžiagos kiekis viršija 80 %) – ne mažiau kaip 3 kg sausosios medžiagos vienai karvei per dieną. „Bleu d’Auvergne“ sūrio gamyba iš tiesų įsigalėjusi kalnuotoje vietovėje, kurioje daugiausia auga pieninėms karvėms šerti skirta žolė. Specifikacijos nuostatose patvirtinama žolės, kuria grindžiamas karvių šėrimas, svarba.

Prievolė ganyti karves ne trumpiau kaip 150 dienų per metus nustatoma pieninėms karvėms jų laktacijos laikotarpiu; ganykloje vienai karvei turi būti skirta ne mažiau kaip 30 arų. Ganymas iš tiesų yra pagrindinis pieninių karvių šėrimo elementas jų laktacijos laikotarpiu kilmės vietos geografinėje vietovėje. Jis atitinka pirmesnėje pastraipoje nurodytą žolės svarbą pieninių karvių pašaro davinyje.

Patvirtinamas pieninių karvių bandos auginimo ne ganykloje draudimas siekiant užtikrinti, kad gyvulių šėrimas būtų susijęs su teritorija.

Pieninių karvių tankis ūkiuose yra ne didesnis nei viena karvė viename pašarinio paviršiaus hektare. Šia nuostata pratęsiami ankstesni pasiūlymai, kuriais skatinama šerti gyvulius naudojant ūkio pašarinius augalus, vadinasi, geografinėje vietovėje užaugintus pašarinius augalus, todėl padeda išlaikyti palyginti ekstensyvų ūkininkavimą.

Aprašomos pieninių karvių pašaro sandėliavimo sąlygos: „Kurmiarausio“ ir koridoriaus tipo aruodai statomi ant betonuotos ar stabilizuotos platformos, o sausi pašarai sandėliuojami po stacionaria pastoge. Šiomis nuostatomis siekiama užtikrinti pašarų kokybę.

Pieninėms karvėms papildomai tiekiamų pašarų kiekis apribojamas iki 1 800 kg sausosios medžiagos vienai pieninei karvei per metus, skaičiuojant vidutiniškai visoms pieninėms karvėms; telyčioms papildomai tiekiamų pašarų kiekis vidutiniškai per metus negali viršyti 30 % bendro pašaro davinio, išreiškiamo sausąja medžiaga. Šia nuostata siekiama užtikrinti, kad šie pašarai netaptų pernelyg didele šėrimo dalimi, ir skatinti, kad pagrindinis pašaro davinys būtų gautas geografinėje vietovėje. Be to, papildomuose pieninių karvių parašuose leidžiamos žaliavos ir leidžiami priedai įtraukiami į atitinkamą teigiamą sąrašą, kuris būtinas siekiant geriau tvarkyti, užtikrinti ir kontroliuoti šėrimą. Išspaudas rauginti formaldehide draudžiama, nes ši praktika neatitinka tradicijų.

Įtraukta nuostata, kuria draudžiama GMO naudoti gyvulių racionui ir ūkio kultūroms – taip siekiama išlaikyti tradicinį raciono pobūdį.

Siekiant apsaugoti karvių pašarą nuo užteršimo pavojaus, priimtos tręšimo organinėmis trąšomis nuostatos.

Naudojamas pienas:

Įterpiama nuostata, kad pienas po melžimo laikomas šaldomoje talpykloje, o fermoje jis negali būti laikomas ilgiau kaip 48 valandas, siekiant apriboti jo prastėjimą ir užkirsti kelią nepageidaujamų mikroorganizmų vystymuisi.

Įterpiamas šis sakinys: „Pieną iš cisternų į pastovias talpyklas privaloma perpilti nuorodos geografinėje vietovėje.“ Šia nuostata užtikrinamas surinkto pieno atsekamumas ir palengvinama kontrolė.

Įterpiama nuostata, kad naudojamas pienas gali būti žalias, termiškai apdorotas arba pasterizuotas; tai atitinka jau kelis dešimtmečius taikomą praktiką.

Perdirbimas:

Aprašomas pieno paruošimas prieš fermentavimą šliužo fermentu, kai sūris gaminamas ūkyje ir pieninėje, taikant praktinę patirtį taip, kad būtų užtikrintas jos laikymasis.

— Jei sūris gaminamas ūkyje, pieno atidėjimas apribojamas iki dviejų melžimų iš eilės (pirmą kartą pamelžtas pienas prieš laikymą atšaldomas), o fermentavimas šliužo fermentu vykdomas praėjus ne daugiau kaip 16 valandų po vėliausio melžimo.

— Jei sūris gaminamas pieninėje, parengiamasis pieno nokinimas vykdomas prieš fermentavimą šliužo fermentu 6–14 °C temperatūroje ne mažiau kaip 4 valandas. Pritaikant parengiamojo nokinimo temperatūrą, gali būti pridedama arba nepridedama fermentų. Tai atliekama per 24 valandas po pieno priėmimo gamykloje. Šios sąlygos yra palankios piene esančių arba į terpę pridėtų mikroorganizmų vystymuisi. Dėl jų pienas tampa kiek rūgštesnis prieš jį fermentuojant šliužo fermentu ir gaunama daug pieno rūgšties turinti varškė. Parengiamasis nokinimas yra istoriškai susiformavęs „Bleu d’Auvergne“ gamybos pieninėse procesas.

— Abiejų tipų gamybai leidžiama homogenizuoti ir standartizuoti riebalus. Homogenizavimas yra technologija, kuri skatina sūrio aromato vystymąsi, užtikrina geresnį riebalų pasiskirstymą varškėje ir leidžia išgauti baltesnį minkštimą su ryškesnėmis pelėsio vagomis.

Apibrėžiama fermentavimo šliužo fermentu temperatūra: 30–34 °C. Ji iš tiesų daro didelę įtaką šliužo fermento veikimui šiuo esminiu etapu.

Penicillium roqueforti yra minimas būtent sudedamųjų dalių, pagalbinių perdirbimo medžiagų ir pienui bei „Bleu d’Auvergne“ gamybai leidžiamų priedų (be pieno žaliavų) sąraše. Siekiant tikslumo, tame pačiame sąraše nuoroda „nekenksmingų bakterijų kultūros, mielės, pelėsiai“ pakeičiama nuoroda į „kitas“ bakterijų kultūras, mieles ir pelėsius (išskyrus Penicillium), „kurių nekenksmingumas buvo įrodytas praktiškai“. Tuomet patvirtinama galimybė inokuliuoti Penicillium roqueforti, nes tai yra būtinas elementas „Bleu d’Auvergne“ gamybos technologiniame procese. Pastebėtina, kad nuoroda į „Penicillium roquerforti“ pakeičia nuorodą į „Penicillium glaucum“, kuri buvo pateikta paskelbtoje santraukoje, nes atsirado naujos informacijos apie pelėsius ir jų klasifikavimą. Be to, siekiant išvengti bet kokių neaiškumų atliekant šiuos patikrinimus, patikslinama, kad atkurtos auginimo terpės leidžiamos kaip fermentų augimo pagrindas.

Įterpiami po koaguliacijos vykdomi varškės pjaustymo ir lėto maišymo etapai, taip pat didžiosios varškės dalies ir serumo atskyrimas prieš išpilstant į liejimo formas, siekiant aprašyti praktikoje vykdomus etapus: „Po koaguliacijos varškė supjaustoma nuo kukurūzo grūdo iki lazdyno riešuto dydžio kubeliais. Lėto maišymo būdu galima užtikrinti, kad grūdelio paviršius būtų „glotnus“. Prieš išpilstant į liejimo formas, didžioji serumo dalis atskiriama nuo varškės. Supjaustyta ir lėtai išmaišyta varškė išpilstoma į liejimo formas.“ Taip siekiama aprašyti gamybą nustatant varškės grūdelio dydį po supjaustymo (jis turi būti nuo kukurūzo grūdo iki lazdyno riešuto storio), taip pat pažymėti (siekiamą) momentą, kai grūdelių paviršius tampa glotnus. Šie grūdeliai naudojami vėliau formuojant ertmes, o varškės grūdeliai išpilstant į liejimo formas lieka atskirti.

Išsamiai aprašomas varškės nulašinimo etapas išpilsčius ją į liejimo formas. Vietoj dabartinėje specifikacijoje pateikto netikslaus prieveiksmio „lėtai“ nustatoma ilgiausia 72 valandų trukmė, siekiant aprašyti dabartinę praktiką ir nustatyti vertę kontrolei atlikti. Įterpiama nuostata, kad nuvarvinimas atliekamas be spaudimo vartant produktą tokioje temperatūroje, kuriai esant produkto pH etapo pabaigoje bus mažesnis nei 5. Ši pH vertė yra privalomas žingsnis, kad „Bleu d’Auvergne“ nulašinimas būtų pakankamas.

Sakinys „Pieno žaliavą, gaminamus produktus, varškę ir šviežią sūrį laikyti neigiamoje temperatūroje draudžiama“ pakeičiamas sakiniu „Draudžiama atidėti varškę vėlesniam naudojimui, taip pat pieno žaliavą, gaminamus produktus ar šviežią sūrį laikyti neigiamoje temperatūroje.“ Siekiama uždrausti palikti varškę vėlesniam naudojimui bet kokiais būdais, nes tai neatitinka jokio nuo seno žinomo panaudojimo būdo.

Iš dalies pakeičiama sūdymo tvarka, siekiant prisitaikyti prie gamybos būdų raidos.

Sakiniai:

„Užbaigus nulašinimą, sūris sūdomas įtrinant arba užbarstant druskos ant viso paviršiaus patalpoje, kurios temperatūra gali būti nuo 14 iki 22 °C. Prieš atliekant šiuos sūdymo veiksmus, produktas gali būti mirkomas sūryme“

pakeičia sakinį:

„Sūris nulašinamas lėtai, du kartus sūdomas rankomis stambia sausa druska kelis kartus apverčiant produktą“. Dviem etapais vykdomas apdorojimo rankomis būdas, nors ir taikomas iki šiol, negali būti vienintelis sūdymo metodas dėl šių priemonių raidos. Gali būti naudojama tiek stambi, tiek smulki druska. Sūdymas įtrinant ar užbarstant druskos rankiniu ar kitu būdu leidžia susiformuoti „Bleu d’Auvergne“ sūriui tipiškai plutai. Prieš tai gali būti atliekamas produkto mirkymas sūryme. Ši praktika, taikoma jau keletą metų, papildo sūdymą įtrinant arba užbarstant druskos ir nedaro poveikio produkto juslinėms savybėms, kaip rodo degustavimo rezultatai. Patikslinama, kad sūdymas atliekamas nulašinimo pabaigoje.

Subadymo etapo aprašymas papildomas nurodant, kad atliekamas tik vienas subadymas, ir nustatant ilgiausią 10 dienų laikotarpį tarp fermentavimo šliužo fermentu ir subadymo, siekiant užtikrinti produkto kokybę.

Brandinimas:

Vietoj „Brandinimo trukmė yra bent keturios savaitės daugiau kaip 1 kg sūriams ir bent dvi savaitės mažesnio kaip 1 kg svorio sūriams“ nurodoma, kad „Nuo subadymo dienos sūriai brandinami neįvynioti bent 15 dienų rūsyje arba brandinimo patalpoje 6–12 °C temperatūroje esant didesnei kaip 90 % drėgmei. Tuomet prireikus sūriai laikomi nuo 0 iki 6 °C temperatūros salėje tol, kol pasiekiamas 28 dienų nuo fermentavimo šliužo fermentu terminas“, atsižvelgiant į praktiką. Brandinimo be įvyniojimo etapas 6–12 °C temperatūroje ir esant didesnei kaip 90 % drėgmei suteikia galimybę minkštime vystytis Penicillium roquerforti. Po jo išsivystymo ir praėjus bent 15 dienų nuo subadymo dienos sūriai laikomi rūsyje 6–12 °C temperatūroje, kol praeina 28 dienos nuo fermentavimo šliužo fermentu dienos, arba laikomi 0–6 °C temperatūros salėje siekiant sulėtinti Penicillium roqueforti vystymąsi, kol praeina 28 dienos nuo fermentavimo šliužo fermentu dienos. Taip siekiama valdyti pelėsio augimą ir paryškinti produkto aromatingumą.

Įterpiama nuostata, kad joks produkto pjaustymo veiksmas negali būti vykdomas nesuėjus 28 dienų laikotarpiui nuo fermentavimo šliužo fermentu dienos, siekiant užtikrinti produkto vientisumą, kad jis įgytų visas savo charakteristikas ir neįvyktų jo denatūravimas.

Ženklinimas etiketėmis

Įterpiamas mažiausias raidžių, kuriomis užrašomas įregistruotas pavadinimas, dydis: „lygus bent dviem trečdaliams etiketėje pateiktų didžiausių simbolių dydžio“, siekiant užtikrinti, kad pavadinimas būtų gerai įskaitomas, palyginti su kitomis etiketėje pateiktomis nuorodomis.

Įterpiamas reikalavimas pateikti Europos Sąjungos SKVN simbolį.

Įterpiama nuostata, kad draudžiama iškart prie nuorodos pavadinimo teikti bet kokį apibūdinimą. Ji atitinka atnaujinimą, susijusį su produktų ženklinimo kilmės vietos nuorodomis pokyčiais.

Siekiant atsižvelgti į pakavimo būdų įvairovę, sakinys, kuriuo nurodoma, kad sūriai turi būti teikiami supakuoti aliuminio folija, panaikinamas, nes gali būti naudojamos ir kitokios pakuotės.

Kita

Kategorija „Elementai, pagrindžiantys ryšį su geografine vietove“ performuluojama ir išdėstoma trimis dalimis. Dalyje „Geografinės vietovės specifiškumas“ nurodomi gamtiniai veiksniai, pabrėžiant žolės gamybą geografinėje vietovėje, taip pat žmogaus veiksniai, pateikiant istorinio aprašymo santrauką ir pabrėžiant tam tikrą „Bleu d’Auvergne“ gamintojų praktinę patirtį (pieninių karvių šėrimas teikiant pirmenybę žolei, varškės grūdelių maišymas gamybai skirtame katile, nulašinimas be spaudimo, sūdymas, subadymas ir brandinimas). Dalis „Produkto specifiškumas“ papildoma į produkto aprašymą įterptais elementais. Galiausiai punkte „Priežastinis ryšys“ paaiškinta gamtinių ir žmogaus veiksnių bei produkto sąveika.

Pakategorėje „Produkto kontrolė“ įterpiama: „apklausos būdu atliekami tyrimai apie sūrius, išlaikytus bent 28 dienas nuo fermentavimo šliužo fermentu dienos, taikant kontrolės plane aprašytas procedūras“. Šios nuostatos pateikiamos kontrolės institucijos rengiamame kilmės vietos nuorodos kontrolės plane.

Kategorijoje „Kontrolės struktūros nuorodos“ atnaujinamas kontrolės struktūros pavadinimas ir kontaktiniai duomenys.

Galiausiai įterpiama lentelė, kurioje pateikti pagrindiniai tikrintini dalykai ir jų vertinimo metodas.

BENDRASIS DOKUMENTAS

„BLEU D’AUVERGNE“

ES Nr. PDO-FR-02214–2017 1 4

SKVN ( X ) SGN ( )

1. Pavadinimas

„Bleu d’Auvergne“

2. Valstybė narė arba trečioji šalis

Prancūzija

3. Žemės ūkio produkto arba maisto produkto aprašymas

3.1. Produkto rūšis

1.3 klasė. Sūriai

3.2. Produkto, kurio pavadinimas nurodytas 1 punkte, aprašymas

„Bleu d’Auvergne“ yra pelėsinis, neslėgtas, nekaitintas, fermentuotas sūris, gaminamas tik iš šliužo fermentu fermentuoto karvės pieno.

Šis sūris teikiamas 19–23 cm skersmens, 8–11 cm aukščio ir 2–3 kg svorio plokščio cilindro formos.

Po visiško išdžiovinimo turi būti ne mažiau kaip 50 % riebumo ir ne mažiau 51 % sausosios medžiagos.

Sūris gali būti parduodamas su kilmės vietos nuoroda „Bleu d’Auvergne“ tik praėjus 28 dienoms po fermentavimo šliužo fermentu.

„Bleu d’Auvergne“ pluta yra sveika, be drėgnų dalių ir eksudato. Ji nebūna vienos ir vientisos spalvos. Joje gali būti baltų, pilkų, žalių, mėlynų ir juodų pelėsių požymių.

Minkštimas yra nuo baltos iki dramblio kaulo spalvos, su ertmėmis ir tolygiai pasiskirsčiusiomis nuo mėlynos iki žalios spalvos pelėsio vagomis.

Šios vagos būna nuo javo grūdo iki kukurūzo grūdo storio.

Tekstūra tirpi, riebi ir švelni.

„Bleu d’Auvergne“ skonis stiprus, tipiškas, subalansuotas, turi pelėsio, pomiškio ar grybų aromatų. Gali būti juntamas nestiprus druskos ir kartėlio prieskonis. Jį daugiau ar mažiau, atsižvelgiant į brandinimo laipsnį, sustiprina Penicillium roqueforti pelėsio poveikis.

3.3. Pašarai (taikoma tik gyvūniniams produktams) ir žaliavos (taikoma tik perdirbtiems produktams)

Visus metus pagrindinį pieninių karvių bandos davinį sudaro tik pašaras iš nuorodos geografinės vietovės. Geografinės vietovės kalnų reljefas ir klimatas nesuteikia techninės galimybės geografinėje vietovėje gaminti pieninių karvių bandai skirtus pašarų papildus. Pašarų papildai vidutiniškai per metus visoms pieninėms karvėms gali sudaryti ne daugiau kaip 1 800 kg sausųjų medžiagų vienai pieninei karvei. Telyčioms vidutiniškai per metus jų negali būti tiekiama daugiau kaip 30 % viso raciono, išreikšto sausosios medžiagos kiekiu. Todėl iš šių nuostatų matyti, kad bent 70 % viso pašaro davinio, skirto pieninių karvių bandai, sausosios medžiagos turi būti pagaminta geografinėje vietovėje.

Išskyrus kryžmažiedžius augalus, kuriais draudžiama šerti visus ūkio gyvulius, pagrindinį pieninių karvių bandos davinį gali sudaryti bet koks pašaras. Tai gali būti ir ryšuliais džiovinamos ilgastiebės liucernos.

Per metus ganyklinė, nuvytusi, pavytusi žolė arba silosas vidutiniškai turi sudaryti bent 70 % pieninių karvių raciono sausosiomis medžiagomis pagrindo.

Kasdien ganyklinė, nuvytusi, pavytusi žolė arba silosas turi sudaryti bent 30 % pieninių karvių raciono pagrindo, išreikšto sausosiomis medžiagomis.

Ne ganiavos metu viena pieninė karvė vidutiniškai per dieną turi gauti ne mažiau kaip 3 kg šieno sausosiomis medžiagomis. Šienas yra nupjauta ir džiovinta žolė, kurios sausosios medžiagos kiekis viršija 80 %.

Kai yra žolės ir oras tinkamas, privaloma išleisti melžiamas pienines karves ganyti. Bet kuriuo atveju ganymo trukmė negali būti trumpesnė nei 150 dienų per metus.

Pieninėms karvėms skirtuose pašarų papilduose ir prieduose leidžiama naudoti tik teigiamame sąraše išvardytas žaliavas ir priedus.

Galvijams šerti leidžiama naudoti tik augalus, šalutinius produktus ir papildus, gautus iš genetiškai nemodifikuotų produktų.

3.4. Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje

Pienas turi būti gaunamas, o sūriai gaminami, brandinami ir ne ilgiau kaip 28 dienas nuo dienos, kai į produktą pridedama šliužo fermento, saugomi tik nustatytoje geografinėje vietovėje.

3.5. Specialios produkto, kurio pavadinimas nurodytas, pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės

„Bleu d’Auvergne“ gali būti pardavinėjamas bet kokio formato porcijomis.

3.6. Specialios produkto, kurio pavadinimas nurodytas, ženklinimo taisyklės

Etiketėse privalo būti pateiktas kilmės vietos nuorodos pavadinimas, kurio raidžių dydis yra lygus bent dviem trečdaliams etiketėje pateiktų didžiausių simbolių dydžio.

Draudžiama šalia minėtosios kilmės vietos nuorodos naudoti bet kokius apibūdinimus etiketėse, reklamoje, sąskaitose faktūrose arba prekybos dokumentuose, išskyrus konkrečius prekybos ar gamybos ženklus.

4. Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas

„Bleu d’Auvergne“ geografinė vietovė apima toliau nurodytą teritoriją:

Averono departamento komunos:

Brommat, Lacroix-Barrez, Mur-de-Barrez, Murols, Taussac, Thérondels.

Kantalio departamentas:

Arpažono prie Sero, Orijako-1, Orijako-2, Orijako-3, Morijako, Miura, Noselio, Rjomo es Montanės, Sen Flūro-1, Sen Flūro-2, Sen Polio de Landų, Viko prie Sero ir Idų kantonai.

Komunos: Alleuze, Anglards-de-Saint-Flour, Boisset, Celoux, Chaliers, Chazelles, Clavières, Lavastrie, Leynhac, Lorcières, Marcolès, Maurs, Mourjou, Neuvéglise, Quézac, Rageade, Roannes-Saint-Mary, Rouziers, Ruynes-en-Margeride, Saint-Antoine, Saint-Constant-Fournoulès, Saint-Etienne-de-Maurs, Saint-Georges, Saint-Julien-de-Toursac, Saint-Mamet-la-Salvetat, Sansac-de-Marmiesse, Soulages, Vabres, Val d’Arcomie, Védrines-Saint-Loup, Vitrac.

Korezo departamento komunos:

Altillac, Auriac, Bassignac-le-Bas, Bassignac-le-Haut, Bort-les-Orgues, Camps-Saint-Mathurin-Léobazel, La Chapelle-Saint-Géraud, Confolent-Port-Dieu, Darazac, Eygurande, Feyt, Goulles, Hautefage, Lafage-sur-Sombre, Lamazière-Basse, Lapleau, Laroche-près-Feyt, Latronche, Laval-sur-Luzège, Liginiac, Margerides, Mercœur, Merlines, Mestes, Monestier-Merlines, Monestier-Port-Dieu, Neuvic, Palisse, Reygade, Rilhac-Xaintrie, Saint-Bonnet-les-Tours-de-Merle, Saint-Bonnet-près-Bort, Saint-Cirgues-la-Loutre, Saint-Étienne-aux-Clos, Saint-Exupéry-les-Roches, Saint-Fréjoux, Saint-Geniez-ô-Merle, Saint-Hilaire-Foissac, Saint-Hilaire-Luc, Saint-Julien-aux-Bois, Saint-Julien-le-Pèlerin, Saint-Julien-près-Bort, Saint-Pantaléon-de-Lapleau, Saint-Privat, Saint-Victour, Sarroux, Sérandon, Servières-le-Château, Sexcles, Soursac, Thalamy, Ussel, Veyrières.

Aukštutinės Luaros departamento komunos:

Ally, Arlet, Autrac, Auvers, La Besseyre-Saint-Mary, Blesle, Bonneval, La Chaise-Dieu, La Chapelle-Geneste, Charraix, Chastel, Chazelles, Cistrières, Cronce, Desges, Espalem, Ferrussac, Grenier-Montgon, Lubilhac, Malvières, Mercœur, Pébrac, Pinols, Saint-Austremoine, Saint-Cirgues, Saint-Étienne-sur-Blesle, Sembadel, Tailhac.

Lo departamento komunos:

Anglars, Bannes, Bessonies, Le Bourg, Le Bouyssou, Cahus, Cardaillac, Cornac, Espeyroux, Frayssinhes, Gorses, Labastide-du-Haut-Mont, Labathude, Lacapelle-Marival, Latouille-Lentillac, Latronquière, Lauresses, Laval-de-Cère, Leyme, Molières, Montet-et-Bouxal, Prendeignes, Sabadel-Latronquière, Saint-Bressou, Saint-Cirgues, Saint-Hilaire, Saint-Maurice-en-Quercy, Saint-Médard-Nicourby, Saint-Perdoux, Saint-Vincent-du-Pendit, Sainte-Colombe, Sénaillac-Latronquière, Sousceyrac-en-Quercy, Terrou, Teyssieu, Viazac.

Lozero departamentas:

Langonės ir Sen Šeli d’Apšė kantonų komunos:

Albaret-le-Comtal, Arzenc-d’Apcher, Aumont-Aubrac, Les Bessons, Brion, Chambon-le-Château, Chauchailles, Chaulhac, La Chaze-de-Peyre, Estables, La Fage-Montivernoux, La Fage-Saint-Julien, Fau-de-Peyre, Fontans, Fournels, Grandrieu, Javols, Julianges, Lachamp, Lajo, Les Laubies, Le Malzieu-Forain, Le Malzieu-Ville, Les Monts-Verts, Noalhac, La Panouse, Paulhac-en-Margeride, Ribennes, Rieutort-de-Randon, Saint-Alban-sur-Limagnole, Saint-Amans, Saint-Denis-en-Margeride, Saint-Gal, Saint-Juéry, Saint-Laurent-de-Veyrès, Saint-Léger-du-Malzieu, Saint-Paul-le-Froid, Saint-Privat-du-Fau, Saint-Sauveur-de-Peyre, Saint-Symphorien, Sainte-Colombe-de-Peyre, Sainte-Eulalie, Serverette, Servières, Termes, La Villedieu.

Piui de Domo departamento komunos:

Aix-la-Fayette, Ambert, Les Ancizes-Comps, Anzat-le-Luguet, Apchat, Arlanc, Augerolles, Aurières, Auzelles, Avèze, Baffie, Bagnols, Bertignat, Besse-et-Saint-Anastaise, Beurières, Bongheat, Bort-l’Étang, La Bourboule, Bourg-Lastic, Briffons, Bromont-Lamothe, Brousse, Bulhon, La Celle, Ceilloux, Ceyssat, Chambon-sur-Dolore, Chambon-sur-Lac, Chaméane, Champagnat-le-Jeune, Champétières, Chapdes-Beaufort, La Chapelle-Agnon, La Chapelle-sur-Usson, Charbonnières-les-Vieilles, Charensat, Charnat, Chastreix, Chaumont-le-Bourg, Cisternes-la-Forêt, Combrailles, Compains, Condat-en-Combraille, Condat-lès-Montboissier, Courpière, Crevant-Laveine, Cros, Culhat, Cunlhat, Domaize, Doranges, Dorat, Dore-l’Église, Échandelys, Égliseneuve-d’Entraigues, Égliseneuve-des-Liards, Églisolles, Escoutoux, Espinchal, Estandeuil, Esteil, Fayet-le-Château, Fayet-Ronaye, Fernoël, La Forie, Fournols, Gelles, Giat, La Godivelle, La Goutelle, Grandrif, Grandval, Herment, Heume-l’Église, Isserteaux, Job, Jumeaux, Labessette, Landogne, Laqueuille, Larodde, Lastic, Lezoux, Limons, Luzillat, Manglieu, Manzat, Marat, Marsac-en-Livradois, Mauzun, Mayres, Mazaye, Mazoires, Medeyrolles, Messeix, Miremont, Le Monestier, Mons, Mont-Dore, Montel-de-Gelat, Montfermy, Montmorin, Murat-le-Quaire, Murol, Nébouzat, Néronde-sur-Dore, Neuville, Noalhat, Novacelles, Olby, Olliergues, Olmet, Orcival, Orléat, Paslières, Perpezat, Peschadoires, Peslières, Picherande, Pontaumur, Pontgibaud, Prondines, Pulvérières, Puy-Saint-Gulmier, Queuille, Roche-Charles-la-Mayrand, Rochefort-Montagne, Saillant, Saint-Alyre-d’Arlanc, Saint-Alyre-ès-Montagne, Saint-Amant-Roche-Savine, Saint-Anthème, Saint-Avit, Saint-Bonnet-le-Bourg, Saint-Bonnet-le-Chastel, Saint-Bonnet-près-Orcival, Saint-Clément-de-Valorgue, Saint-Dier-d’Auvergne, Saint-Donat, Saint-Éloy-la-Glacière, Saint-Étienne-des-Champs, Saint-Étienne-sur-Usson, Saint-Ferréol-des-Côtes, Saint-Flour, Saint-Genès-Champanelle, Saint-Genès-Champespe, Saint-Genès-la-Tourette, Saint-Georges-de-Mons, Saint-Germain-près-Herment, Saint-Germain-l’Herm, Saint-Gervais-sous-Meymont, Saint-Hilaire-les-Monges, Saint-Jacques-d’Ambur, Saint-Jean-d’Heurs, Saint-Jean-des-Ollières, Saint-Jean-en-Val, Saint-Jean-Saint-Gervais, Saint-Julien-Puy-Lavèze, Saint-Just, Saint-Martin-des-Olmes, Saint-Martin-d’Ollières, Saint-Nectaire, Saint-Ours, Saint-Pierre-Colamine, Saint-Pierre-le-Chastel, Saint-Pierre-Roche, Saint-Priest-des-Champs, Saint-Quentin-sur-Sauxillanges, Saint-Romain, Saint-Sauves-d’Auvergne, Saint-Sauveur-la-Sagne, Saint-Sulpice, Saint-Victor-la-Rivière, Sainte-Agathe, Sainte-Catherine, Sallèdes, Saulzet-le-Froid, Sauvagnat, Sauvessanges, Sauviat, Sauxillanges, Savennes, Sermentizon, Singles, Sugères, Tauves, Thiers, Thiolières, Tortebesse, La Tour-d’Auvergne, Tours-sur-Meymont, Tralaigues, Trémouille-Saint-Loup, Trézioux, Valbeleix, Valz-sous-Châteauneuf, Vernet-la-Varenne, Le Vernet-Sainte-Marguerite, Verneugheol, Vernines, Vertolaye, Villosanges, Vinzelles, Viverols, Voingt.

5. Ryšys su geografine vietove

„Bleu d’Auvergne“ geografinė vietovė atitinka Centrinio masyvo vidurinę ir šiaurinę dalį.

Ji daugiausia apima Centrinio masyvo hercininį pagrindą, kurį sudaro metamorfinės ir granitinės uolos bei vulkaninė danga.

Tai yra vidutinio aukščio kalnų zona, paprastai neviršijanti 1 000 m, bet ne žemesnė kaip 500 m aukščio.

Jai būdingas įvairus kalnų klimatas, kurį vakarinėje dalyje veikia pasikeitęs vandenyno klimatas, o rytų dalyje – sušvelnėjęs žemyninis klimatas. Atsižvelgiant į šias kartais sudėtingas klimato sąlygas, reikšmingiausias parametras yra krituliai, labiausiai skatinantys gausią teritorijoje stebimą žolės gamybą. Vadinasi, geografinė teritorija atitinka sritis, kuriose kritulių kiekis viršija 800 mm per metus.

Žmogaus veiksnių požiūriu Piui de Domo zona, esanti Overnės kalnų vakaruose, palanki augti žolei ir pieno gamybai, yra istorinis „Bleu d’Auvergne“ gamybos, prasidėjusios XIX a. viduryje, lopšys. Ši sritis buvo pirmasis kilmės nuorodos teritorijos centras, kuriame palaipsniui ėmė vystytis gamyba. Iš pradžių sūris gamintas fermose, o nuo sXIX a. antros pusės sūrio gamyba persikėlė į pienines, visų pirma dėl Antoine’o Rousselio, Overnės gyventojo, pradėjusio sūrio badymą, pasiūlytų techninių inovacijų. Šiam metodui išplitus XIX a. pabaigoje atsirado antrasis sūrio gamybos centras Centrinio masyvo pietvakarių dalyje, o vėliau „Bleu d’Auvergne“ gamyba pamažu išplito po visą geografinę vietovę. „Bleu d’Auvergne“ apibrėžtį 1934 m. patvirtino Žemės ūkio ministerija, o produkto kilmės vietos nuoroda pripažinta 1975 m. kovo mėn.

Iki šiol pieninės karvės daugiausia šeriamos geografinėje vietovėje užauginta žole, kuri vidutiniškai per metus sudaro daugiau kaip du trečdalius pagrindinio davinio. Ganyti būtina bent 150 dienų per metus.

Be to, „Bleu d’Auvergne“ gamyboje taikoma konkreti praktinė patirtis. Varškės grūdeliai yra lėtai maišomi katile, siekiant išgauti glotnų paviršių, t. y. kad jie apsitrauktų plona plėvele ir pilstomi į liejimo formas nesuliptų. Tuomet jie išpilstomi į liejimo formas. Vėliau vykdomas nulašinimas be spaudimo vartant sūrio masę. Nuvarvintas sūris sūdomas įtrinant arba užbarstant druskos ant viso paviršiaus, tada vieną kartą įduriamas siekiant išvėdinti minkštimą. Galiausiai jis brandinamas drėgname ir vėdinamame rūsyje.

„Bleu d’Auvergne“ yra 2–3 kg svorio karvės pieno sūris, kurio visas minkštimo paviršius yra tolygiai išvagotas nuo mėlynos iki žalios spalvos bei nuo javų grūdų iki kukurūzų grūdų storio pelėsiu.

Jo skonis stiprus, tipiškas, subalansuotas, turi pelėsio, pomiškio ar grybų aromatų. Jį sustiprina skoniai, atsirandantys dėl Penicillium roqueforti pelėsio poveikio.

„Bleu d’Auvergne“ gamyba labiausiai paplitusi vidutinio aukščio kalnų srityje, kurios aukštis ir gausiais krituliais pasižymintis klimatas labai palankus augti žolei, skirtai besiganančioms pieninėms karvės šerti.

Be to, šios vulkaninės ir granitinės centrinės plokštumos aukštumos dėl ilgų ir atšiaurių žiemų nuo seno nulėmė konkrečios gamybos praktikos taikymą.

Tai, kad būdavo gaminamas 2–3 kg svorio sūris, suteikdavo galimybę jį ilgai laikyti. Tai buvo perdirbimo ir žaliavų atidėjimo vėlesniam laikui problemų, kurias sąlygojo klimato charakteristikos ir žmonių poreikiai, sprendimas. Be to, tokia gamyba ilgą laiką buvo „Cantal“ sūrio gamybos alternatyva smulkiesiems gamintojams, neturėjusiems pakankamai pieno „Cantal“ sūriui gaminti.

„Bleu d’Auvergne“ juslinės savybės daugiausia priklauso nuo ypatingos gamybos technologijos. Grūdelių paviršiaus glotninimas maišant varškę katile ir nulašinimas be spaudimo skatina tolygiai pasiskirstančių ertmių susidarymą minkštime. Badant sūrį, minkštime susidaro vėdinimo takų. Į šiuos takus patenkantis deguonis suteikia galimybę ertmėse vystytis Penicillium roqueforti. Tai paaiškina, kodėl sūrio pelėsio vagos yra itin plonos (nuo kviečio grūdo iki kukurūzo grūdo storio), bet tolygiai pasiskirsčiusios „Bleu d’Auvergne“ sūryje ir yra nuo mėlynos iki žalios spalvos. Penicillium roqueforti poveikis taip pat padeda susiformuoti produkto skoniui. Sūdymas įtrinant arba užbarstant druskos ant viso sūrio paviršiaus suteikia galimybę pagerinti nulašinimą ir vaidina svarbų vaidmenį formuojant stiprų ir „Bleu d’Auvergne“ tipišką skonį. Galiausiai brandinant drėgnose ir vėdinamose uolose gali formuotis „Bleu d’Auvergne“ būdingi pelėsio, pamiškės ir grybų aromatai.

Nuoroda į paskelbtą specifikaciją

(Šio reglamento 6 straipsnio 1 dalies antra pastraipa)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-710d3e0c-449b-40f1-a1ee-bada81ef7a31/telechargement

(1) OL L 343, 2012 12 14, p. 1.