Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1185/2003 dėl ryklių pelekų pašalinimo laivuose /* KOM/2011/0798 galutinis - 2011/0364 (COD) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. Pasiūlymo turinys Tarybos reglamente (EB) Nr. 1185/2003 dėl ryklių pelekų pašalinimo laivuose[1] nustatyti bendrieji draudimai, susiję su „ryklių pelekų pašalinimo“ praktika, kai ryklių pelekai yra pašalinami, o likusi ryklio dalis yra išmetama į jūrą. Reglamente (EB) Nr. 1185/2003 valstybėms narėms leidžiama išduoti specialiuosius žvejybos leidimus, suteikiančius teisę apdoroti ryklius laive ryklio pelekus pašalinant nuo ryklio kūno. Siekiant užtikrinti pelekų ir kūnų svorių atitikimą, yra nustatomas pelekų ir karkaso svorio santykis. Tačiau atsižvelgiant į tai, kad rykliai taip yra apdorojami laivuose, jų pelekai ir kūnai gali būti iškraunami skirtinguose uostuose. Siekdami nustatyti, ar buvo laikomasi pelekų kvotos, inspektoriai turi pasikliauti laivo žvejybos žurnalo įrašais. Tokiais atvejais, atsižvelgiant į skirtingą kontrolės ir reikalavimų laikymosi užtikrinimo lygį pasaulio uostuose, kuriuose iškraunama tokia produkcija, ryklių pelekų pašalinimo praktika gali būti ir yra taikoma, tačiau tokius atvejus yra dažnai sunku nustatyti, o juo labiau įrodyti teisminiuose procesuose. Šiomis aplinkybėms yra sunku rinkti duomenis (konkrečiai, nustatyti rūšis, populiacijos struktūrą), kurie sudaro pagrindą mokslinėms konsultacijoms dėl žvejybos valdymo ir apsaugos priemonių. ES prisiėmė keletą tarptautinių įsipareigojimų dėl ryklių išsaugojimo pagal Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacijos (FAO) Atsakingos žuvininkystės kodeksą ir visų pirma pagal FAO 1999 m. priimtą Tarptautinį veiksmų planą dėl ryklių. FAO Tarptautinis veiksmų planas dėl ryklių buvo 2009 m. Komisijos komunikato dėl Europos bendrijos veiksmų plano, skirto ryklių ištekliams išsaugoti ir valdyti[2], kuriame Sąjunga įsipareigojo priimti visas būtinas priemones dėl ryklių apsaugos ir sumažinti sužvejotų ryklių atliekas ir išmetamų į jūrą dalių kiekį, pagrindas. Taryba patvirtino Sąjungos bendrą metodą ir konkrečius tikslus, kaip tai nurodyta tame komunikate[3]. Ryklių pelekų pašalinimo praktika taip pat aptariama keliose regioninėse žvejybos valdymo organizacijose, pavyzdžiui, Tarptautinėje Atlanto tunų apsaugos komisijoje (angl. ICCAT) ir Indijos vandenyno tuno komisijoje (angl. IOTC); šios organizacijos laikosi nuomonės, kad santykio priemonės taikymas, siekiant įrodyti, kad pelekų pašalinimo praktika nebuvo naudojama, kelia problemų kontrolės ir veiksmingumo prasme. Daugelis šių organizacijų mokslininkų aiškiai pasisako už tai, kad rykliai būtų iškraunami su nenupjautais pelekais. Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komitetas (angl. STECF), pripažindamas ryklių pelekų pašalinimo problemą, siūlo, kad visos plokštėtažiaunių rūšių žuvys turėtų būti iškraunamos su nenupjautais pelekais ir (arba) sparnais. Todėl, siekiant užtikrinti tinkamą ryklių išteklių valdymą ir išsaugojimą, reikėtų šį reglamentą iš dalies pakeisti. 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS REZULTATAI IR POVEIKIO VERTINIMAS Europos Komisija 2010 m. lapkričio 15 d.–2011 m. vasario 21 d. organizavo viešąsias konsultacijas su suinteresuotosiomis šalimis ir plačiąja visuomene tam, kad surinktų informaciją apie tai, kaip būtų tinkamiausia iš dalies pakeisti Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1185/2003. Remiantis konsultacijų rezultatais, labiausiai pritariama „nenupjautų pelekų“ metodui. Buvo atliktas poveikio vertinimas. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI Pagrindinis veiksmas – iš dalies pakeisti Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1185/2003, remiantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 43 straipsnio 2 dalimi. Pasiūlymas priklauso Europos Sąjungos išimtinei kompetencijai; proporcingumo principo yra laikomasi. Siūloma priemonė yra Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas, nes kitos priemonės nebūtų tinkamos remiantis tuo, kad reglamentas turi būti iš dalies keičiamas reglamentu. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Įgyvendindama šią priemonę Sąjunga nepatirs jokių papildomų išlaidų. 2011/0364 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1185/2003 dėl ryklių pelekų pašalinimo laivuose EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisės akto pasiūlymą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, priimdami sprendimą pagal įprastą teisėkūros procedūrą, kadangi: (1) Tarybos reglamente (EB) Nr. 1185/2003 dėl ryklių pelekų pašalinimo laivuose[4] nustatyti bendrieji draudimai, susiję su „ryklių pelekų pašalinimo“ praktika, kai ryklių pelekai yra pašalinami, o likusi ryklio dalis yra išmetama į jūrą; (2) dėl gyvenimo ciklo ypatumų, konkrečiai, lėto augimo, vėlyvos brandos ir mažo jauniklių skaičiaus žuvims, priklausančioms plokštėtažiaunių rūšių taksonui, įskaitant ryklius, rajas ir rombines rajas, pereikvojimas paprastai turi labai didelį poveikį. Paskutiniais metais neįtikėtinai išaugus ryklių produktų, visų pirma, pelekų, paklausai kai kurių populiacijų ryklius imta intensyviai žvejoti ir joms iškilo didelė išnykimo grėsmė; (3) Reglamentu (EB) Nr. 1185/2003 leidžiama valstybėms narėms išduoti specialiuosius žvejybos leidimus, suteikiančius teisę apdoroti ryklius laive, kai tokio proceso metu ryklių pelekai pašalinami nuo jų kūno. Siekiant užtikrinti pelekų ir kūnų svorio atitikimą, yra nustatytas peleko ir karkaso santykis, tačiau po apdorojimo operacijų ryklių pelekai ir kūnai gali būti iškraunami skirtinguose uostuose. Tokiais atvejais santykio metodas tampa neveiksmingas ir atsiranda galimybė taikyti ryklių pelekų pašalinimo praktiką. Tokiomis aplinkybėmis tampa sunku rinkti duomenis (nustatyti rūšis, populiacijos struktūrą), kuriais grindžiamos mokslinės konsultacijos dėl žvejybos valdymo ir apsaugos priemonių; (4) 1999 m. Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacija (FAO) priėmė Tarptautinį veiksmų planą, skirtą ryklių ištekliams išsaugoti ir valdyti, kuris tapo 2009 m. Komisijos komunikato dėl Europos bendrijos veiksmų plano, skirto ryklių ištekliams išsaugoti ir valdyti[5] pagrindu; šiame komunikate Sąjunga įsipareigojo priimti visas reikalingas priemones dėl ryklių išsaugojimo ir sumažinti sužvejotų ryklių atliekas ir išmetamų į jūrą dalių kiekį. Taryba patvirtino Sąjungos bendrą metodą ir konkrečius tikslus, kaip tai nurodyta tame komunikate[6]; (5) Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komitetas (angl. STECF), pripažįsta ryklių pelekų pašalinimo problemą ir kviečia ją be išimties spręsti, siūlydama, kad visos plokštėtažiaunių rūšių žuvys turėtų būti iškraunamos su nenupjautais pelekais ir (arba) sparnais; (6) ryklių pelekų pašalinimo praktika vis dažniau svarstoma regioninėse žvejybos valdymo organizacijose ir jų mokslinės įstaigos labiau linkusios pritarti tam, kad rykliai būtų iškraunami su nenupjautais pelekais; (7) 2010–2011 m. Komisija, atlikdama reikalaujamą poveikio vertinimą, surengė viešas konsultacijas tam, kad būtų surinkta informacija apie tai, kaip būtų tinkamiausia iš dalies pakeisti Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1185/2003. Poveikio vertinimo išvada – reglamentas turėtų būti iš dalies pakeistas taip, kad juo būtų reikalaujama visus ryklius iškrauti su nenupjautais pelekais. Siekiant bendrojo ryklių išteklių išsaugojimo tikslo ir atsižvelgiant į viešųjų konsultacijų rezultatus, yra būtina ir tinkama atitinkamai iš dalies pakeisti Reglamentą (EB) Nr. 1185/2003, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis Reglamentas (EB) Nr. 1185/2003 iš dalies keičiamas taip: (1) 2 straipsnio 3 punktas išbraukiamas. (2) Po 3 straipsnio 1 dalies įterpiama ši 1a dalis: „1a. Nepažeidžiant 1 dalies ir siekiant palengvinti sandėliavimą laive, ryklių pelekai gali būti iš dalies nupjaunami ir prilenkiami prie karkaso.“ (3) 4 straipsnis išbraukiamas. (4) 5 straipsnis išbraukiamas. (5) 6 straipsnis pakeičiamas taip: „6 straipsnis Ataskaitos 1. Kai su valstybės narės vėliava plaukiojantys žvejybos laivai žvejoja, laiko laive, perkrauna arba iškrauna ryklius, vėliavos valstybė narė ne vėliau kaip iki gegužės 1 d. pateikia Komisijai išsamią metinę ataskaitą apie šio reglamento įgyvendinimą praėjusiais metais. Ataskaitoje turi būti apibūdinta reglamento reikalavimų laikymosi laivuose stebėsena ir nurodyta kokių reikalavimų laikymosi užtikrinimo priemonių ėmėsi valstybės narės neatitikties reikalavimams atvejais. Visų pirma, pateikiama tokia informacija: – ryklių iškrovimų skaičius; – atliktų patikrinimų skaičius; – nustatytų neatitikties reikalavimams atvejų skaičius ir pobūdis, nurodant visus susijusio(-ų) laivo(-ų) duomenis. 2. Valstybėms narėms pateikus antrąją metinę ataskaitą pagal 1 dalį, Komisija ne vėliau kaip 2016 m. sausio 1 d. pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą apie šio reglamento taikymą ir tarptautinius pokyčius šioje srityje.“ 2 straipsnis Įsigaliojimas Šis reglamentas įsigalioja septintąją dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje Europos Parlamento vardu Tarybos vardu Pirmininkas Pirmininkas [1] OL L 167, 2003 7 4, p. 2. [2] COM(2009) 40. [3] ES CO 7723/09, 2009 m. kovo 17 d. [4] OL L 167, 2003 7 4, p. 2. [5] COM(2009) 40. [6] ES CO 7723/09, 2009 m. kovo 17 d.