Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA kuria iš dalies keičiamos Direktyvos 2009/65/EB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektais (KIPVPS), derinimo nuostatos, susijusios su depozitoriumo funkcijomis, atlyginimų politika ir sankcijomis /* COM/2012/0350 final - /0168 (COD) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. Pasiūlymo aplinkybės 1.1. Bendra padėtis Nuo KIPVPS direktyvos priėmimo 1985 m. joje nustatytos depozitoriumams taikomos taisyklės nesikeitė: jas sudaro keletas bendrųjų principų, pagal kuriuos nustatyti depozitoriumų įsipareigojimai. Pagal pagrindinę KIPVPS taisyklę visas KIPVPS fondo turtas turi būti patikėtas depozitoriumui. Depozitoriumas pagal nacionalinę teisę atsako už nuostolius, atsiradusius dėl to, kad nevykdė savo įpareigojimų. KIPVPS direktyvoje ne tik nustatomas aplaidumu grindžiamas standartas, bet ir pateikiama nuoroda į nacionalinę teisę, kurioje tiksliau nustatomi šie įsipareigojimai. Šia nuoroda suteikiama didelė laisvė skirtingai interpretuoti depozitoriumo įsipareigojimus ir už aplaidų jų vykdymą gresiančią atsakomybę. Taigi Europos Sąjungos šalyse susiformavo skirtingi požiūriai ir todėl KIPVPS investuotojams skirtingose jurisdikcijose teikiama nevienoda apsauga. Galimos skirtingų nacionalinių požiūrių į atsakomybės standartą pasekmės iškilo į viešumą po Lehmanų bankroto[1] ir Madoffo apgavystės. Visų pirma Madoffo apgavystės padariniai kai kuriose ES valstybėse narėse buvo ypač skaudūs. Vienu atveju fondas, veikęs kaip Madoffo finansuojantysis fondas, prarado apie 1,4 mlrd. EUR. Stambaus masto Madoffo apgavystė buvo ilgai nepastebėta, nes depozitoriumas delegavo turto saugojimo funkciją Bernardo Madoffo valdomam subjektui, t. y. JAV makleriui „Bernard Madoff Investment Securities“. Tuo pačiu metu Bernardas Madoffas ėjo valdytojo ir maklerio, atsakingo už finansinių priemonių pirkimą fondo vardu, pareigas. Madoffo byla atskleidė keletą su KIPVPS fondais susijusių svarbių problemų. Pirmiausia – tai aiškių sąlygų, kuriomis KIPVPS fondo vardu veikiantis depozitoriumas gali deleguoti saugojimo funkciją subdepozitoriumui, nebuvimas. Dabartinėje KIPVPS direktyvoje nėra nustatyta tikslių saugojimo funkcijos delegavimo sąlygų. Madoffo byloje taip pat iškilo interesų konfliktų problema. Tiksliau tariant, kokiu mastu galima leisti investicinio fondo valdytojui priklausyti tai pačiai įmonių grupei, kaip ir subdepozitoriumas, kuriam deleguota saugojimo funkcija? Ar tikrai galima tikėtis, kad fondo valdytojas visada sieks ginti fondo investuotojų interesus, jei tas pats valdytojas atlieka turto, į kurį šie investuotojai investuoja, subdepozitoriumo funkcijas? Kiek tai susiję su interesų konfliktais, galinčiais kilti dėl depozitoriumo nepriklausomybės, KIPVPS direktyvoje tėra nustatytas bendrasis principas, pagal kurį įmonė negali valdyti KIPVPS fondo ir eiti jo depozitoriumo pareigų vienu metu. KIPVPS direktyvoje nenustatyta taisyklių, taikomų interesų konfliktams, galintiems kilti tais atvejais, kai valdymo ir depozitoriumo funkcijos yra deleguotos vienam ir tam pačiam trečiajam asmeniui. Galiausiai, Madoffo byla taip pat išryškino bendruosius KIPVPS sistemos neaiškumus, visų pirma susijusius su pagrindinio depozitoriumo atsakomybe tais atvejais, kai saugojimo funkcija deleguojama subdepozitoriumui. Kadangi atitinkamoje KIPVPS direktyvoje nėra griežtai apibrėžtų taisyklių, valstybės narės skirtingai sprendžia atsakomybės deleguotojo saugojimo atvejais problemą. Madoffo byla atkreipė dėmesį į esminį KIPVPS srities pokytį: depozitoriumams taikomos KIPVPS nuostatos liko nepakitusios, nors KIPVPS investavimo aplinka vystėsi. Dabar KIPVPS gali investuoti į įvairesnį finansinį turtą, kuris gali būti sudėtingesnis, taip pat gali būti išleistas ir saugomas depozitoriume už ES ribų (pavyzdžiui, besiformuojančiose rinkose); fondų portfeliai tampa vis labiau diversifikuoti ir tarptautiniai. Todėl atsižvelgiant į fondų investavimo strategijas tampa vis labiau įprasta saugoti turtą subdepozitoriume. Madoffo apgavystė parodė, kad su deleguotojo saugojimo tinklų naudojimu susiję pavojai ne visada yra nereikšmingi. Subdepozitoriume saugomas turtas gali būti prarastas dėl subdepozitoriumo sukčiavimo, aplaidumo ar bankroto. Pagal dabartinę KIPVPS sistemą neaišku, kokie yra depozitoriumo įsipareigojimai pasirenkant ir prižiūrint subdepozitoriumą. Todėl esama teisinio netikrumo dėl depozitoriumo atsakomybės už subdepozitoriumo prarastą turtą masto. Pažymima, kad 2010 m. liepos 12 d. Komisija pasiūlė investuotojų kompensavimo sistemas pradėti taikyti ir KIPVPS investuotojams. Į iš dalies pakeistos Direktyvos 97/9/EB taikymo sritį siekta įtraukti tokias situacijas, kai depozitoriumas yra atsakingas už KIPVPS turto praradimą, tačiau nėra pajėgus atlyginti nuostolių. Tai turėtų tapti papildoma priemone, kuria didinama KIPVPS investuotojų apsauga. Tačiau šiuo metu Taryba dar nėra priėmusi šio pasiūlymo ir jis bus svarstomas toliau. Be to, finansų krizė parodė, kad įprastai finansų įstaigų sektoriuje taikomos atlyginimų ir paskatų schemos pačios didino krizės poveikį ir mastą. Atlyginimų politika skatino priimti trumpalaikius sprendimus ir per daug rizikuoti. Galų gale nacionalinių sankcijų taikymo režimų analizė, kurią Komisija vykdė kartu su priežiūros komitetais (dabar pertvarkytais į Europos priežiūros institucijas), atskleidė keletą nukrypimų ir trūkumų, kurie gali daryti neigiamą poveikį tinkamam ES teisės aktų taikymui, veiksmingai finansų priežiūrai ir galiausiai finansų rinkų konkurencijai, stabilumui ir vientisumui bei vartotojų apsaugai. Todėl Komisija 2010 m. gruodžio 9 d. komunikate „Sankcijų taikymo režimų finansinių paslaugų sektoriuje griežtinimas“[2] pasiūlė siekiant nacionalinių sankcijų taikymo režimų konvergencijos ir griežtinimo tam tikroms pagrindinėms sritims nustatyti bendrus būtinuosius ES standartus. Tokias bendras taisykles, pritaikytas prie atitinkamų sektorių specifikos, Komisija įtraukė į visus pastarojo meto pasiūlymus peržiūrėti atitinkamus sektoriams skirtus ES teisės aktus (Kapitalo poreikių direktyvą (KPD IV), Finansinių priemonių rinkų direktyvą, Piktnaudžiavimo rinka direktyvą ir Skaidrumo direktyvą). Vykdant šį procesą būtų natūralu pasiūlyti tokias pačias taisykles ir KIPVPS sistemai. Šis pasiūlymas papildo didesnės apimties teisės aktų, kuriais siekiama atkurti vartotojų pasitikėjimą finansų rinkomis, rinkinį. Be pasiūlymo, rinkinį sudaro dar dvi dalys. Pirmoji – išsamus Draudimo tarpininkavimo direktyvos 2002/92/EB pakeitimas, siekiant užtikrinti aukšto lygio apsaugą draudimo produktus perkantiems vartotojams. Antrąja rinkinio dalimi (Reglamento dėl investicinių produktų pagrindinės informacijos dokumentų pasiūlymu) siekiama mažmeninių investuotojų labui didinti investicijų rinkos skaidrumą. 1.2. Konsultacijų su suinteresuotosiomis šalimis ir poveikio vertinimo rezultatai 1.2.1. Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis 2009 m. liepos 3 d. Komisija pradėjo viešas konsultacijas dėl KIPVPS depozitoriumų. Šioms konsultacijoms pasibaigus, tų pačių metų lapkričio mėn.[3] paskelbtas apibendrinantis pareiškimas. Konsultacijų išvados kartu su EVPRI techninėmis pastabomis tinkamai perteiktos poveikio vertinimo ataskaitoje. 2010 m. gruodžio 9 d. Komisijos tarnybos pradėjo antras viešas konsultacijas dėl KIPVPS depozitoriumų funkcijos ir valdytojų atlyginimų; konsultacijos užbaigtos 2011 m. sausio 31 d. Iš viso gauti 58 atsiliepimai, dauguma respondentų visiškai palaiko peržiūros iniciatyvą, visų pirma siekiant aiškiai nustatyti depozitoriumų funkciją ir supaprastinti reguliavimo aplinką, kaip siūloma suvienodinant ją su AIFV direktyva nustatyta aplinka[4]. Tačiau respondentų pozicija depozitoriumų atsakomybės klausimu buvo kritiškesnė[5]. Minėto poveikio vertinimo 2 priede pateikti abiejų konsultacijų apibendrinantys pareiškimai. Kiek tai susiję su administracinėmis sankcijomis, šioje ataskaitoje pateikti atsakymai į ad hoc klausimyną, kurį Komisijos tarnybos parengė ir išsiuntė Europos vertybinių popierių komitetui ir EVPRI. Poveikio vertinimo 7 priede pateikta valstybių narių klausimyno atsakymų santrauka. 1.2.2. Poveikio vertinimas Poveikio vertinimas vykdytas penkiose srityse: tinkamumas vykdyti depozitoriumo veiklą, saugojimo funkcijos delegavimo kriterijai, atsakomybė praradus saugomas finansines priemones, KIPVPS valdytojų atlyginimai ir už KIPVPS taisyklių nesilaikymą taikomos sankcijos. Tinkamumas vykdyti depozitoriumo veiklą Pagal dabartinę KIPVPS sistemą nelabai aišku, kurios institucijos yra tinkamos vykdyti KIPVPS fondo depozitoriumo veiklą. Pagal KIPVPS direktyvos 23 straipsnio 3 dalį valstybės narės savo nuožiūra nustato, kurios institucijos yra tinkamos vykdyti KIPVPS fondo depozitoriumo veiklą, su sąlyga, kad šios institucijos atitinka 23 straipsnio 2 dalies reikalavimus (t. y. joms taikomos rizikos ribojimo taisyklės ir nuolatinė priežiūra). Dėl to valstybėse narėse susiformavo skirtingi požiūriai: iš 17 valstybių narių, kuriose depozitoriumų veiklą gali vykdyti tik kredito įstaigos, 12 taiko konkrečius kapitalo reikalavimus, jei vykdoma depozitoriumo veikla ar kitos susijusios KIPVPS depozitoriumo funkcijos. Iš tų valstybių narių, kuriose KIPVPS depozitoriumo veiklą gali vykdyti ne vien kredito įstaigos, tik 3 įpareigoja depozitoriumus laikytis papildomų kapitalo reikalavimų. Dėl nacionalinių skirtumų, susijusių su ūkio subjektais, kuriems leidžiama vykdyti KIPVPS fondo depozitoriumų veiklą, gali atsirasti didelis teisinis netikrumas ir gali būti taikoma skirtinga investuotojų apsauga. Be to, leidžiant depozitoriumo veiklą vykdyti kitiems nei kredito įstaigos ar investicinės įmonės ūkio subjektams ir netaikant jiems minimalaus kapitalo reikalavimų, kyla didelė rizika, susijusi su šių ūkio subjektų ištekliais. Nustatytos trys galimybės suderinti, kokios institucijos laikomos galinčiomis tinkamai užtikrinti rizikos ribojimo reguliavimą ir kapitalo reikalavimų vykdymą, kad galėtų vykdyti depozitoriumo veiklą. Atlikus poveikio vertinimą, padaryta išvada, kad tiek kredito įstaigos, tiek reguliuojamos investicinės įmonės gali tinkamai užtikrinti rizikos ribojimo reguliavimą, kapitalo reikalavimų vykdymą ir veiksmingą priežiūrą, kad galėtų vykdyti KIPVPS depozitoriumo veiklą. Kitos institucijos (pavyzdžiui, juridinės įmonės, notarai) nėra vertinamos kaip galinčios tai užtikrinti ir, norėdamos vykdyti KIPVPS depozitoriumo veiklą, turėtų persitvarkyti į reguliuojamas investicines įmones. Kadangi dauguma KIPVPS depozitoriumų jau yra kredito įstaigos arba reguliuojamos investicinės įmonės, pasirinktos galimybės poveikį pajustų tik nedidelė neturinčių licencijos paslaugų teikėjų mažuma. Be abejo, notarams ir juridinėms įmonėms būtų leista toliau vykdyti veiklą ir jų pirminėje srityje, t. y. vykdyti kitų nei KIPVPS fondų, pavyzdžiui, mažų rizikos kapitalo fondų ir privataus kapitalo fondų, retai investuojančių į biržinius vertybinius popierius, depozitoriumo veiklą. Saugojimo funkcijos delegavimas 2001 m. iš dalies pakeistoje KIPVPS direktyvoje į KIPVPS tinkamą turtą įtrauktos ir naujos turto klasės[6]. Todėl dabar, palyginti su 1985 m., KIPVPS valdytojai investuoja į kur kas sudėtingesnes finansines priemones kur kas įvairesnėse šalyse. Kadangi įvairių trečiųjų šalių jurisdikcijose atsiranda daugiau investavimo galimybių, didėja ir poreikis šiose jurisdikcijose paskirti subdepozitoriumus. Nors KIPVPS direktyvoje nustatyta didesnė tinkamų investicinių priemonių įvairovė, joje neapibrėžtos sąlygos, taikomos tais atvejais, kai depozitoriumas deleguoja saugojimo funkciją subdepozitoriumui. Neaiškios tiek sąlygos, kuriomis galima deleguoti saugojimo funkciją (pvz., objektyvi delegavimo priežastis, subdepozitoriumo pasirinkimui reikalingi sugebėjimai, nuolatinio subdepozitoriumo stebėjimo intensyvumas), tiek sąlygos, kuriomis išimtiniais atvejais saugojimo funkciją galima deleguoti trečiosios šalies depozitoriumams, neatitinkantiems rizikos ribojimo ir priežiūros standartų. Atlikus poveikio vertinimą, padaryta išvada, kad saugojimo funkcijos delegavimas turėtų būti vykdomas pagal išsamaus patikrinimo taisykles, taikomas renkantis ir skiriant subdepozitoriumą bei nuolatos stebint jo veiklą. Retais atvejais, kai pagal KIPVPS investavimo strategiją investuojama ir į finansines priemones, išleistas šalyse, kuriose privalomas turto saugojimas vietoje ir kuriose nėra depozitoriumo, galinčio atitikti minėtus delegavimo reikalavimus ir rizikos ribojimo standartus, delegavimas vis dėlto turėtų būti leidžiamas, jei įvykdomos griežtos sąlygos. Atsakomybė Pagal KIPVPS direktyvos 24 straipsnį atsakomybė už prarastas depozitoriume saugomas finansines priemones atsiranda tik dėl „nepateisinamo savo įpareigojimų nevykdymo ar netinkamo jų vykdymo“. Šiuos teisinius terminus valstybės narės interpretavo skirtingai, todėl skiriasi ir investuotojų apsauga. Kai kurios valstybės narės taiko vadinamąją griežtos atsakomybės tvarką, pagal kurią depozitoriumas privalo nedelsdamas grąžinti prarastą turtą KIPVPS, o kitos laikosi požiūrio, jog turtas ne visada prarandamas dėl nepateisinamo depozitoriumo įpareigojimų nevykdymo, dėl kurio turėtų atsirasti depozitoriumo atsakomybė. Todėl atsakomybės standartas valstybėse narėse nevienodas. Atsakomybės problema aktualiausia tais atvejais, kai saugojimo funkcija deleguojama. Pagal 22 straipsnio 2 dalį depozitoriumo atsakomybei „neturi įtakos tai, kad jis trečiajai šaliai patikėjo visą jo saugomą turtą arba dalį jo“. KIPVPS direktyvoje nėra kitų nuostatų, pagal kurias nustatoma atsakomybė praradus finansines priemones tais atvejais, kai saugojimo funkcija deleguota trečiajam asmeniui. Šiam atvejui taikomas tik valstybių narių labai įvairiai interpretuojamas bendrasis principas, nustatytas 22 straipsnio 2 dalyje. Pavyzdžiui, kai kurios valstybės narės taiko tik įpareigojimą stebėti subdepozitoriumą, taigi turto praradimo atveju depozitoriumas nelaikomas atsakingu, jei įrodo, kad tinkamai vykdė savo stebėjimo įsipareigojimą (aplaidumu grindžiamas standartas). Kitos valstybės narės, priešingai, įpareigoja grąžinti turtą, nepaisant to, ar laikytasi stebėjimo įsipareigojimo. Madoffo byla išryškino esminį skirtumą tarp griežtos atsakomybės ir aplaidumo standartų. Atlikus poveikio vertinimą, padaryta išvada, kad griežtos atsakomybės standartas, pagal kurį depozitoriumai būtų įpareigojami grąžinti saugojimo metu prarastas finansines priemones, nepaisant kaltės ar aplaidumo, padėtų tiek užtikrinti aukštą investuotojų apsaugos lygį, tiek suvienodinti standartą visoje ES. Atsižvelgiant į mažmeninio investuotojo poreikius, saugomos priemonės praradimo atveju atsakomybė turėtų būti nustatoma pagal vienodą ES standartą, kuriuo būtų nustatoma pagrindinio depozitoriumo griežta atsakomybė savo sąskaita grąžinti prarastą finansinę priemonę be galimybės pagrindiniam depozitoriumui išvengti atsakomybės tai atvejais, kai saugojimo funkcija buvo deleguota. Atlyginimai Kadangi KIPVPS valdytojų atlyginimas bent iš dalies priklauso nuo fondo veiklos rezultatų, jie skatinami didinti fondo portfelio riziką, kad galima grąža būtų didesnė. Tačiau didesnė rizika gali lemti ir didesnius galimus fondo investuotojų nuostolius, nei galima tikėtis pagal skelbiamą to fondo rizikos pobūdį. Atlyginimų struktūrą galima iškreipti taip, kad valdytojų atlyginimas priklausytų nuo realios investicinės grąžos, tačiau ne nuo realių nuostolių, taip dar labiau juos skatinant laikytis rizikingesnių strategijų. Be to, atlyginimo struktūra retai atskleidžiama fondo pasiūlymuose, taigi valdytojai beveik neprivalo atsiskaityti investuotojams dėl to, kiek vadovų darbo užmokestis priklauso nuo tokių veiksnių, kaip fondo veiklos rezultatai. Numatoma KIPVPS valdymo įmonei nustatyti reikalavimą laikytis atlyginimų politikos, suderintos su patikimu KIPVPS fondo rizikos valdymu ir būtinaisiais atlyginimų principais. KIPVPS valdymo įmonė taip pat būtų įpareigota KIPVPS fondo metinėje ataskaitoje pakankamai išsamiai atskleisti finansinių metų atlyginimo dydį. Sankcijos Komisija atliko nacionalinių taisyklių, pagal kurias taikomos sankcijos už KIPVPS direktyvoje nustatytų įpareigojimų nesilaikymą, analizę ir nustatė tris pagrindinius požymius: i) už tų pačių kategorijų pažeidimus taikomų piniginių sankcijų (t. y. baudų) dydžiai skiriasi; ii) nustatant administracinių sankcijų dydžius taikomi skirtingi kriterijai; iii) vienose šalyse sankcijos taikomos dažniau nei kitose. Pasirinkta politika siekiama suvienodinti būtinuosius sankcijų taikymo režimų aspektus, įpareigojant: i) priimti būtinųjų administracinių sankcijų ir priemonių (įskaitant administracinių baudų didžiausių sumų apatinės ribos suvienodinimą) katalogą; ii) priimti būtinųjų sankcijų taikymo kriterijų sąrašą; iii) kompetentingas institucijas ir valdymo įmones nustatyti informavimo apie pažeidimus mechanizmus. Šis sankcijų taikymo režimas būtų taikomas KIPVPS direktyvoje nustatytų pagrindinių investuotojų apsaugos užtikrinimo priemonių pažeidimams, įrašytiems į katalogą. 2. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI 2.1. Depozitoriumų įsipareigojimams taikomos taisyklės Siūloma KIPVPS direktyvos 22 straipsnio nuostatas, susijusias su pagrindiniais depozitoriumų saugojimo ir priežiūros įsipareigojimais, taisyti taip: 22 straipsnio 1 dalimi nustatoma, kad kiekvienam KIPVPS fondui paskiriamas vienas depozitoriumas. Šia taisykle siekiama užtikrinti, kad vienas fondas nesinaudotų kelių depozitoriumų paslaugomis. 22 straipsnio 2 dalyje siūloma nustatyti, kad depozitoriumo paskyrimo faktas būtų patvirtinamas rašytine sutartimi. 22 straipsnio 3 dalimi nustatomas (neturinčių juridinio asmens statuso ir jį turinčių) KIPVPS depozitoriumų vienodas priežiūros įsipareigojimų sąrašas. Šie įsipareigojimai apima patikrinimus, ar laikomasi taikomų taisyklių parduodant, išleidžiant, perperkant, išperkant ir atšaukiant KIPVPS akcijas; ar visos kompensacijos pervestos KIPVPS per įprastinius terminus; ar investicinės bendrovės pajamos naudojamos vadovaujantis teisės aktais ir tos bendrovės steigimo dokumentais, užtikrinant, kad KIPVPS investicinių vienetų vertė būtų apskaičiuojama pagal taikomus nacionalinės teisės aktus ir fondo taisykles; ir valdymo įmonės arba investicinės bendrovės nurodymų vykdymą. 22 straipsnio 4 dalyje nustatomos išsamios pinigų kontrolės nuostatos. Pagal šią dalį ketinama įpareigoti depozitoriumą prižiūrėti visą KIPVPS turtą, įskaitant pinigus. Be to, šios dalies nuostatomis užtikrinama, kad be depozitoriumo žinios nebūtų atidaromos grynųjų pinigų sąskaitos, susijusios su fondo sandoriais. Tuo siekiama panaikinti galimybę nesąžiningai pervesti pinigus. Be to, šioje dalyje taip pat nustatomas atskyrimo reikalavimas, pagal kurį depozitoriumo apskaitoje visas KIPVPS finansines priemones galima atskirti nuo depozitoriumo nuosavo turto ir visada identifikuoti tas priemones kaip KIPVPS nuosavybę; nustatant tokį reikalavimą siekiama sustiprinti investuotojų apsaugą depozitoriumo įsipareigojimų nevykdymo atveju. 22 straipsnio 5 dalyje nustatomas skirtumas tarp: 1) depozitoriumo įsipareigojimų, susijusių su finansinėmis priemonėmis, kurias galima saugoti depozitoriume, ir 2) nuosavybės patikrinimo įsipareigojimų, susijusių su kitų rūšių turtu. Nuoroda į materialaus turto, kaip antai nekilnojamojo turto arba prekių, saugojimą nebūtina, nes šiuo metu tokio turto KIPVPS portfelio sudėtyje negali būti. Naujoje 25 straipsnio 2 dalyje nustatomos įprastinės nuostatos, taikomos elgsenai, interesų konfliktų vengimui ir valdymui. Atsižvelgiant į tai, 26b straipsniu nustatomos naujos įgyvendinimo priemonės, kuriomis išsamiai paaiškinamos sąlygos, kuriomis atliekamos depozitoriumų stebėjimo ir saugojimo funkcijos, įskaitant: i) tai, kokių rūšių finansinėms priemonėms taikomi depozitoriumo saugojimo įsipareigojimai; ii) sąlygas, kuriomis depozitoriumas gali atlikti savo saugojimo įsipareigojimus finansinių priemonių, užregistruotų centriniame vertybinių popierių depozitoriume, atžvilgiu; iii) sąlygas, kuriomis depozitoriumas stebi vardine forma išleistas ir emitento ar registro užregistruotas finansines priemones. 2.2. Delegavimo taisyklės 22 straipsnio 7 dalyje nustatomos sąlygos, kuriomis depozitoriumo saugojimo įsipareigojimai gali būti deleguoti subdepozitoriumui. Sąlygos ir reikalavimai, kurių laikydamasis KIPVPS depozitoriumas gali patikėti savo saugojimo įsipareigojimus trečiajam asmeniui, yra iš esmės suderinti su AIFV direktyvoje nustatytomis sąlygomis ir reikalavimais. 26b straipsniu Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų išsamiau nustatyti depozitoriumo pradiniai ir tolesni išsamaus patikrinimo įsipareigojimai, įskaitant tuos, kurių privaloma laikytis renkantis ir skiriant subdepozitoriumą. 2.3. Tinkamumo vykdyti KIPVPS depozitoriumo veiklą taisyklės Atsižvelgiant į skirtingus nacionalinius tinkamumo kriterijus, kurie dabar taikomi depozitoriumų veiklai, siūloma keisti 23 straipsnio 2 dalį, nustatant išsamų ūkio subjektų, tinkamų vykdyti depozitoriumų veiklą, sąrašą. Pagal pasirinktą politiką KIPVPS depozitoriumų veiklą vykdyti leidžiama tik kredito įstaigomis ir investicinėms įmonėms. 23 straipsnyje nustatytos pereinamojo laikotarpio nuostatos, taikomos KIPVPS, depozitoriumais skyrusiems ūkio subjektus, kurie nebegali eiti depozitoriumo pareigų. 2.4. Atsakomybės taisyklės 24 straipsnio 1 dalimi siekiama paaiškinti KIPVPS depozitoriumų atsakomybę tais atvejais, kai prarandama saugoma finansinė priemonė. Pagal šią dalį, jei prarandama saugoma finansinė priemonė, KIPVPS depozitoriumas įpareigojamas grąžinti KIPVPS identiškos rūšies arba atitinkamos vertės finansinę priemonę. Nenumatyta jokio atleidimo nuo atsakomybės, kai prarandamas turtas, išskyrus tuo atveju, kai depozitoriumas gali įrodyti, kad turtas prarastas dėl „išorės įvykio, kurio jis negalėjo pagrįstai kontroliuoti“. Be to, duodama aiškiai suprasti, kad tais atvejais, kai turtas prarandamas, KIPVPS depozitoriumas apskritai privalo nedelsdamas grąžinti KIPVPS identiškos rūšies arba atitinkamos vertės finansines priemones. 26b straipsniu numatomos atitinkamos įgyvendinimo priemonės, kuriomis paaiškinami tam tikri techniniai aspektai, pavyzdžiui, nurodomos konkrečios aplinkybės, kuriomis saugomą finansinę priemonę galima laikyti prarasta. Pagal 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą taisyklę depozitoriumo atsakomybei neturi įtakos tai, kad jis trečiajam asmeniui patikėjo visą saugomą turtą arba jo dalį. Todėl depozitoriumas yra įpareigojamas grąžinti prarastą saugotą finansinę priemonę net ir tais atvejais, kai buvo prarastas subdepozitoriumo saugotas turtas. Kaip jau minėta, nenumatyta jokio atleidimo nuo atsakomybės (nei nustatytos įstatymais, nei sutartimis), kai prarandamas subdepozitoriumo saugotas turtas. Todėl pagal 24 straipsnio 2 dalį, priešingai nei AIFV direktyvos 21 straipsnio 12 dalį, depozitoriumas laikomas atsakingu už finansinės priemonės grąžinimą taip pat ir tais atvejais, kai jos saugojimo funkcija buvo deleguota, be galimybės išvengti atsakomybės pagal sutartį. Toks atsakomybės sustiprinimas saugojimo delegavimo atveju yra pateisinamas dėl labai didelio investuotojų skaičiaus ir mažmeninio KIPVPS investicinių vienetų savininkų pobūdžio. Manoma, kad šiuo atveju nederėtų nustatyti tvarkos, pagal kurią numatoma tokia pati galimybė depozitoriumui išvengti atsakomybės pagal sutartį, kaip yra leidžiama pagal AIFV direktyvą. Analogiškai nederėtų numatyti ir galimybės depozitoriumui išvengti atsakomybės tais atvejais, kai turtas perduodamas subdepozitoriumui, neatitinkančiam delegavimo kriterijų. 2.5. Nuostolių atlyginimas 24 straipsnio 5 dalis susijusi su depozitoriumo vykdomu nuostolių atlyginimu. Šios dalies nuostatomis suvienodinamos investuotojų į neturinčių juridinio asmens statuso ir jį turinčių KIPVPS teisės, suteikiant jiems galimybę teikti ieškinius dėl depozitoriumų atsakomybės tiesiogiai ar netiesiogiai (per valdymo įmonę) priklausomai nuo depozitoriumo, valdymo įmonės ir investicinių vienetų savininkų santykių teisinio pobūdžio. 2.6. Atlyginimai Siūlomais 14a ir 14b straipsniais atsižvelgiama į dabartinę vyresniųjų vadovų, už riziką atsakingų ir kontrolės funkcijas atliekančių darbuotojų atlyginimų politiką. Šie principai turėtų būti taip pat taikomi tiems, kurie valdo KIPVPS fondą, nepriklausomai nuo to, ar tai investicinė bendrovė ar valdymo įmonė. 2.7. Prieiga prie telefono skambučių ir duomenų srauto išklotinių Turimos telefono skambučių ir duomenų srauto išklotinės yra svarbus įrodymas, padedantis nustatyti ir įrodyti KIPVPS direktyvos nuostatų pažeidimą. Todėl 98 straipsnis pakeičiamas, siekiant užtikrinti, kad kompetentingos institucijos būtų įgaliotos reikalauti, kad telekomunikacijų operatorius arba KIPVPS, valdymo įmonė, investicinė bendrovė arba depozitoriumas pateiktų turimas telefono skambučių ir duomenų srauto išklotines, kai esama pagrįstų įtarimų, jog tokios išklotinės, susijusios su patikrinimo dalyku, gali padėti įrodyti KIPVPS direktyvos nuostatų pažeidimą. Be to, turėtų būti paaiškinta, kad šios išklotinės neapima su jomis susijusių pranešimų turinio. 2.8. Sankcijos ir priemonės 99a–99e straipsniais atsižvelgiama į horizontalią sankcijų ir priemonių taikymo politiką finansinių paslaugų sektoriuje. Juose nustatomas bendras požiūris į pagrindinius KIPVPS direktyvos pažeidimus. 99a straipsnyje nustatomas pagrindinių pažeidimų sąrašas. Be to, jame nurodomos administracinės sankcijos ir priemonės, kurias kompetentingos institucijos turėtų būti įgaliotos taikyti už pagrindinius pažeidimus. 3. Poveikis biudžetui Šis pasiūlymas poveikio ES biudžetui neturi, nes šiems uždaviniams atlikti neprireiks nei papildomų lėšų, nei papildomų etatų. Numatyti Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos uždaviniai yra įtraukti į dabartinius šios institucijos įsipareigojimus, todėl šių uždavinių įgyvendinimui palengvinti pakaks išteklių ir personalo, šiai institucijai numatytų patvirtintose teisės aktų pasiūlymų finansinėse pažymose. 2012/0168 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA kuria iš dalies keičiamos Direktyvos 2009/65/EB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektais (KIPVPS), derinimo nuostatos, susijusios su depozitoriumo funkcijomis, atlyginimų politika ir sankcijomis (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 53 straipsnio 1 dalį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą[7], perdavę įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos Centrinio Banko nuomonę[8], pasikonsultavę su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (1) Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/65/EB[9] turėtų būti iš dalies pakeista, siekiant atsižvelgti į rinkos pokyčius ir iki šiol sukauptą rinkos dalyvių ir prižiūrėtojų patirtį, visų pirma siekiant suvienodinti nacionalines nuostatas, susijusias su depozitoriumų įsipareigojimais ir atsakomybe, atlyginimų politika ir sankcijomis; (2) siekiant spręsti problemas, susijusias su potencialiai nepalankiu prastai suformuotų atlyginimų struktūrų poveikiu patikimam rizikos valdymui ir asmenų prisiimamos rizikos kontrolei, turėtų būti nustatyta aiški prievolė kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektų (KIPVPS) valdymo įmonėms formuoti ir vykdyti tų kategorijų darbuotojų, kurių profesinė veikla turi esminį poveikį jų valdomų KIPVPS rizikos pobūdžiui, atlyginimų politiką ir praktiką, kurios derėtų su patikimu ir veiksmingu rizikos valdymu. Tų kategorijų darbuotojų grupei turėtų būti priskirti bent vyresnieji vadovai, už riziką atsakingi ir kontrolės funkcijas atliekantys darbuotojai bei visi darbuotojai, kurių gaunamo atlyginimo dydis siekia vyresniųjų vadovų ir už riziką atsakingų darbuotojų atlyginimų dydį. Šios taisyklės taip pat turėtų būti taikomos KIPVPS investicinėms bendrovėms, kurios neskiria valdymo įmonės; (3) principuose, pagal kuriuos reguliuojama atlyginimų politika, turėtų būti pripažįstama, kad KIPVPS valdymo įmonės gali tą politiką taikyti skirtingai, atsižvelgiant į jų dydį ir jų valdomų KIPVPS dydį, jų vidaus struktūrą, veiklos pobūdį, aprėptį ir sudėtingumą; (4) šioje direktyvoje nustatyti patikimos atlyginimų politikos principai turėtų būti suderinami su principais, nustatytais 2009 m. balandžio 30 d. Komisijos rekomendacijoje 2009/384/EB dėl finansinių paslaugų sektoriaus atlyginimų nustatymo politikos[10], ir jais papildomi; (5) siekiant skatinti priežiūros konvergenciją vertinant atlyginimų politiką ir praktiką, Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (EVPRI), įsteigta Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1095/2010[11], turėtų užtikrinti, kad būtų parengtos patikimos atlyginimų politikos turto valdymo sektoriuje gairės. Europos bankininkystės institucija (EBI), įsteigta Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1093/2010[12], turėtų padėti EVPRI šias gaires parengti; (6) nuostatomis dėl atlyginimų nustatymo neturėtų būti daromas poveikis visapusiškam Sutartyse įtvirtintų pagrindinių teisių įgyvendinimui, nacionalinės sutarčių ir darbo teisės bendriesiems principams, taikytiniems teisės aktams dėl akcininkų teisių ir dalyvavimo, taip pat atitinkamos įstaigos administracinių ir priežiūros organų bendriesiems įsipareigojimams bei, kur taikytina, socialinių partnerių teisei sudaryti kolektyvinius susitarimus ir užtikrinti jų vykdymą, laikantis nacionalinės teisės aktų ir įprastinės praktikos; (7) siekiant užtikrinti pakankamą įvairių valstybių narių atitinkamų reguliavimo reikalavimų suderinimą, reikėtų priimti papildomas taisykles, kuriomis būtų apibrėžtos depozitoriumų užduotys ir įsipareigojimai, nustatyti juridiniai asmenys, kurie gali būti skiriami depozitoriumais, paaiškinama depozitoriumų atsakomybė tais atvejais, kai KIPVPS turtas prarandamas saugojimo metu arba dėl netinkamai vykdytų depozitoriumo priežiūros įsipareigojimų. Dėl tokio netinkamo elgesio turtas gali ne tik būti prarastas, bet ir prarasti vertę, jei, pavyzdžiui, depozitoriumas leido daryti investicijas, kurios neatitiko fondo taisyklių ir dėl kurių investuotojui kilo netikėta arba nenumatyta rizika. Papildomomis taisyklėmis taip pat reikėtų paaiškinti, kokiomis sąlygomis depozitoriumo funkcijos gali būti deleguojamos; (8) būtina paaiškinti, kad KIPVPS turėtų skirti tik vieną depozitoriumą, kuris atliktų bendrąją KIPVPS turto priežiūrą. Reikalavimu skirti tik vieną depozitoriumą turėtų būti užtikrinama, kad tas depozitoriumas prižiūrėtų visą KIPVPS turtą ir tiek fondo valdytojai, tiek investuotojai galėtų kreiptis į tą patį subjektą kilus problemoms, susijusioms su turto saugojimu arba priežiūros funkcijų vykdymu. Turto saugojimas apima turto laikymą arba – tais atvejais, kai dėl turto pobūdžio jo laikyti neįmanoma, – to turto nuosavybės patikrinimą ir įrašų laikymą; (9) vykdydamas savo užduotis, depozitoriumas turėtų veikti sąžiningai, nešališkai, profesionaliai, nepriklausomai ir KIPVPS ar KIPVPS investuotojų labui; (10) siekiant užtikrinti suderintą požiūrį į depozitoriumų įsipareigojimų vykdymą visose valstybėse narėse, nepaisant KIPVPS teisinės formos, būtina nustatyti vienodą sąrašą priežiūros įsipareigojimų, taikomų tiek juridinio asmens statusą turintiems KIPVPS (investicinėms bendrovėms), tiek juridinio asmens statuso neturintiems KIPVPS; (11) depozitoriumas turėtų būti atsakingas už tinkamą KIPVPS pinigų srautų priežiūrą, ypač užtikrindamas, kad KIPVPS vardu arba KIPVPS vardu veikiančios valdymo įmonės atidarytose, arba KIPVPS vardu veikiančio depozitoriumo vardu atidarytose sąskaitose būtų teisingai įrašomos investuotojų lėšos ir KIPVPS priklausantys pinigai. Todėl siekiant užtikrinti veiksmingą ir nuoseklią investuotojų apsaugą reikėtų priimti išsamias nuostatas, taikomas pinigų stebėjimui. Užtikrindamas, kad investuotojų lėšos būtų įrašomos grynųjų pinigų sąskaitose, depozitoriumas turėtų atsižvelgti į principus, nustatytus 2006 m. rugpjūčio 10 d. Komisijos direktyvos 2006/73/EB, kuria įgyvendinama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/39/EB dėl investicinių įmonių organizacinių reikalavimų ir veiklos sąlygų bei toje direktyvoje apibrėžti terminai[13], 16 straipsnyje; (12) siekiant užkirsti kelią nesąžiningiems pinigų pervedimams, reikėtų uždrausti galimybę be depozitoriumo žinios atidaryti grynųjų pinigų sąskaitas, susijusias su fondo sandoriais; (13) turėtų būti įmanoma atskirti visas KIPVPS vardu saugomas finansines priemones nuo depozitoriumo nuosavo turto ir visada identifikuoti tas priemones kaip to KIPVPS nuosavybę. Nustatant tokį reikalavimą būtų sustiprinta investuotojų apsauga depozitoriumo įsipareigojimų nevykdymo atveju; (14) be dabartinio įsipareigojimo saugoti KIPVPS priklausantį turtą, turtas turėtų būti skirstomas į tokį, kuris gali būti saugomas, ir tokį, kuris negali būti saugomas, bet kuriam taikomas įrašų laikymo ir nuosavybės patikrinimo reikalavimas. Reikėtų aiškiai išskirti atskirą saugomo turto grupę, nes tik tai konkrečiai finansinio turto kategorijai taikomas įsipareigojimas grąžinti turtą; (15) būtina apibrėžti depozitoriumo saugojimo įsipareigojimų delegavimo trečiajam asmeniui sąlygas. Saugojimo funkcijos delegavimas ir tos deleguotos funkcijos perdavimas trečiajam asmeniui turėtų būti pagrįsti objektyviomis priežastimis ir vykdomi laikantis griežtų reikalavimų, taikomų trečiojo asmens, kuriam ta funkcija deleguojama, tinkamumui nustatyti ir depozitoriumo pareigai pasirenkant, skiriant ir tikrinant tą trečiąjį asmenį veikti deramai profesionaliai, apdairiai ir stropiai. Siekiant suvienodinti rinkos sąlygas ir užtikrinti vienodai aukšto lygio investuotojų apsaugą, šias sąlygas reikėtų iš esmės suderinti su 2011 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2011/61/ES dėl alternatyvaus investavimo fondų valdytojų, kuria iš dalies keičiami direktyvos 2003/41/EB ir 2009/65/EB bei reglamentai (EB) Nr. 1060/2009 ir (ES) Nr. 1095/2010[14], nustatytomis sąlygomis. Reikėtų priimti nuostatas, siekiant užtikrinti, kad tretieji asmenys disponuotų priemonėmis, reikalingomis savo įsipareigojimams vykdyti, ir atskirtų KIPVPS turtą; (16) saugojimo funkcijos delegavimu neturėtų būti laikomas nei turto saugojimo pavedimas vertybinių popierių atsiskaitymų sistemos, numatytos 1998 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 98/26/EB dėl atsiskaitymų baigtinumo mokėjimų ir vertybinių popierių atsiskaitymų sistemose[15], įmonei, nei pavedimas trečiosios šalies vertybinių popierių atsiskaitymo sistemoms teikti panašias paslaugas; (17) trečiasis asmuo, kuriam deleguojamas turto saugojimas, turėtų turėti galimybę tvarkyti atskirą bendrąją sąskaitą, skirtą daugiau nei vienam KIPVPS; (18) kai saugojimo funkcija deleguojama trečiajam asmeniui, taip pat būtina užtikrinti, kad tas trečiasis asmuo laikytųsi konkrečių veiksmingo rizikos ribojimo reguliavimo ir priežiūros reikalavimų. Be to, siekiant užtikrinti, kad trečiasis asmuo, kuriam deleguota saugojimo funkcija, turi tas finansines priemones, turi būti periodiškai atliekamas išorės auditas; (19) siekiant užtikrinti sistemingai aukštą investuotojų apsaugos lygį, turėtų būti priimtos nuostatos, susijusios su elgsena ir interesų konfliktų valdymu, kurios turėtų būti taikomos visais atvejais, įskaitant ir tą atvejį, kai saugojimo įsipareigojimai buvo deleguoti. Šiomis taisyklėmis visų pirma turėtų būti užtikrintas aiškus depozitoriumo, KIPVPS ir valdymo įmonės uždavinių ir funkcijų atskyrimas; (20) siekiant užtikrinti aukšto lygio investuotojų apsaugą ir deramo lygio rizikos ribojimo reguliavimą bei nuolatinę kontrolę, būtina nustatyti išsamų sąrašą ūkio subjektų, tinkamų KIPVPS depozitoriumų veiklai vykdyti, nustatant, kad šią veiklą gali vykdyti tik kredito įstaigos ir investicinės įmonės. Siekiant leisti kitiems ūkio subjektams, galėjusiems anksčiau atitikti reikalavimus KIPVPS depozitoriumų veiklai vykdyti, persitvarkyti į tinkamus ūkio subjektus, jiems reikėtų numatyti pereinamojo laikotarpio nuostatas; (21) būtina nurodyti ir paaiškinti KIPVPS depozitoriumo atsakomybę tais atvejais, kai saugoma finansinė priemonė prarandama. Praradęs saugomą finansinę priemonę depozitoriumas turėtų būti įpareigotas grąžinti KIPVPS identiškos rūšies arba atitinkamos vertės finansinę priemonę. Nereikėtų numatyti jokio atleidimo nuo atsakomybės, kai prarandamas turtas, išskyrus tuo atveju, kai depozitoriumas gali įrodyti, kad turtas prarastas dėl „išorės įvykio, kurio jis negalėjo pagrįstai kontroliuoti ir kurio pasekmių nebūtų buvę galima išvengti nepaisant visų tam pagrįstai dėtų pastangų“. Šiuo atveju depozitoriumas neturėtų išvengti atsakomybės, remdamasis tokiomis vidinėmis aplinkybėmis, kaip, pvz., nesąžininga darbuotojo veikla; (22) jei depozitoriumas deleguoja saugojimo užduotis ir trečiojo asmens saugomos finansinės priemonės prarandamos, depozitoriumas turėtų už tai atsakyti. Taip pat reikėtų nustatyti, kad net ir tais atvejais, kai buvo prarastas subdepozitoriumo saugotas turtas, depozitoriumas yra įpareigojamas grąžinti identiškos rūšies arba atitinkamos vertės finansinę priemonę. Depozitoriumas gali išvengti tos atsakomybės tik tais atvejais, kai gali įrodyti, jog nuostoliai atsirado dėl išorės įvykio, kurio jis negalėjo pagrįstai kontroliuoti ir kurio pasekmės būtų buvusios neišvengiamos nepaisant visų pagrįstų pastangų. Šiuo atveju depozitoriumas neturėtų išvengti atsakomybės, remdamasis tokiomis vidinėmis aplinkybėmis, kaip, pvz., nesąžininga darbuotojo veikla. Neturėtų būti numatyta jokio atleidimo nuo atsakomybės (nei nustatytos įstatymais, nei sutartimis), kai prarandamas depozitoriumo arba jo subdepozitoriumo saugotas turtas; (23) visiems KIPVPS fondo investuotojams turėtų būti suteikta galimybė teikti ieškinius dėl savo depozitoriumų atsakomybės tiesiogiai ar netiesiogiai per valdymo įmonę. Teisė į žalos atlyginimą neturėtų priklausyti nuo KIPVPS fondo teisinės formos (juridinis asmuo arba tokio statuso neturintis asmuo) arba depozitoriumo, valdymo įmonės ir investicinių vienetų savininkų santykių teisinio pobūdžio; (24) 2010 m. liepos 12 d. Komisija pasiūlė iš dalies pakeisti 1997 m. kovo 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 97/9/EB dėl investuotojų kompensavimo sistemų[16]. Svarbu papildyti 2010 m. liepos 12 d. pasiūlymą paaiškinant KIPVPS depozitoriumų ir subdepozitoriumų įsipareigojimus ir atsakomybės mastą, kad KIPVPS investuotojams būtų teikiama aukšto lygio apsauga tais atvejais, kai depozitoriumas negali įvykdyti šioje direktyvoje numatytų įsipareigojimų; (25) būtina užtikrinti, kad depozitoriumams būtų taikomi tie patys reikalavimai, nepaisant KIPVPS teisinės formos. Nuoseklūs reikalavimai padėtų padidinti teisinį tikrumą ir investuotojų apsaugą bei sudaryti vienodas rinkos sąlygas. Komisija nėra gavusi jokio pranešimo apie tai, kad kuri nors investicinė bendrovė būtų pasinaudojusi teise nukrypti nuo bendrosios prievolės pavesti turtą depozitoriumui, todėl Direktyvoje 2009/65/EB nustatytas reikalavimas dėl investicinės bendrovės depozitoriumo laikytinas nereikalingu; (26) vadovaujantis 2010 m. gruodžio 8 d. Komisijos komunikatu „Sankcijų taikymo režimų finansinių paslaugų sektoriuje griežtinimas“[17], kompetentingoms institucijoms turėtų būti suteikti įgaliojimai taikyti pakankamai dideles pinigines sankcijas, kurios būtų atgrasios ir proporcingos bei atsvertų naudą, kurią galima būtų gauti pažeidus reikalavimus; (27) siekiant užtikrinti nuoseklų taikymą visose valstybėse narėse, jų turėtų būti reikalaujama užtikrinti, kad kompetentingos institucijos, nustatydamos administracinės sankcijos arba priemonės rūšį ir administracinės piniginės sankcijos dydį, atsižvelgtų į visas svarbias aplinkybes; (28) siekiant padidinti atgrasomąjį poveikį plačiajai visuomenei ir informuoti ją apie taisyklių pažeidimus, dėl kurių gali nukentėti investuotojų apsauga, sankcijas reikėtų skelbti viešai, išskyrus tam tikromis aiškiai apibrėžtomis aplinkybėmis. Siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi proporcingumo principo, tais atvejais, kai dėl paskelbimo susijusioms šalims būtų padaryta neproporcinga žala, informacija apie sankcijas turėtų būti skelbiama anonimiškai; (29) kad kompetentingos institucijos galėtų nustatyti galimus pažeidimus, joms turėtų būti suteikti reikiami tyrimo įgaliojimai, jos turėtų sukurti veiksmingus mechanizmus, kuriais skatintų pranešti apie galimus arba padarytus pažeidimus; (30) šia direktyva neturėtų būti pažeidžiamos jokios valstybių narių teisės nuostatos, susijusios su nusikalstama veika ir sankcijomis; (31) šioje direktyvoje gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, kurie pripažinti Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, kaip įtvirtinta Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo; (32) siekiant užtikrinti, kad šios direktyvos tikslai būtų pasiekti, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį. Visų pirma Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, susijusius su išsamia informacija, kurią reikia įtraukti į standartinį susitarimą tarp depozitoriumo ir valdymo įmonės arba investicinės bendrovės; depozitoriumo funkcijų vykdymo sąlygomis, įskaitant depozitoriumo saugojimo užduočių sričiai priskirtinų finansinių priemonių rūšis; sąlygomis, kuriomis depozitoriumas gali vykdyti savo saugojimo įsipareigojimus finansinių priemonių, įregistruotų centriniame depozitoriume, atžvilgiu; sąlygomis, kuriomis depozitoriumas turėtų saugoti vardine forma išleistas ir emitento ar registro užregistruotas finansines priemones; depozitoriumų išsamaus patikrinimo įsipareigojimais; sąskaitų atskyrimo prievole; sąlygomis ir aplinkybėmis, kuriomis saugomos finansinės priemonės turėtų būti laikomos prarastomis; išorės įvykių, kurių negalima pagrįstai kontroliuoti ir kurių pasekmių nebūtų buvę galima išvengti nepaisant visų tam pagrįstai dėtų pastangų, samprata. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus, Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduoti Europos Parlamentui ir Tarybai; (33) pagal 2011 m. rugsėjo 28 d. Bendrą valstybių narių ir Komisijos politinį pareiškimą dėl aiškinamųjų dokumentų[18] valstybės narės pagrįstais atvejais įsipareigojo prie pranešimų apie perkėlimo į nacionalinę teisę priemones pridėti vieną ar daugiau dokumentų, kuriuose paaiškinamos direktyvos sudėtinių dalių ir nacionalinių perkėlimo į nacionalinę teisę priemonių atitinkamų dalių sąsajos. Pagal šią direktyvą teisės aktų leidėjas laikosi nuomonės, kad tokių dokumentų perdavimas yra pagrįstas; (34) veiksmų, kurių reikia imtis, tikslų, t. y. didinti investuotojų pasitikėjimą KIPVPS, griežtinant reikalavimus, susijusius su depozitoriumų įsipareigojimais ir atsakomybe bei valdymo įmonių ir investicinių bendrovių atlyginimų praktika, ir nustatant sankcijų taikymo už pagrindinius šios direktyvos nuostatų pažeidimus bendrus standartus, valstybės narės negali tinkamai pasiekti veikdamos savarankiškai. Kadangi šie nustatyti trūkumai galėtų būti panaikinti tik veiksmais Europos lygmeniu ir todėl šių tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, Sąjunga turėtų patvirtinti reikiamas priemones, vadovaudamasi subsidiarumo principu, išdėstytu Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje. Laikantis tame straipsnyje išdėstyto proporcingumo principo, šia direktyva neviršijama to, kas būtina tam tikslui pasiekti; (35) todėl Direktyva 2009/65/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista; PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis Direktyva 2009/65/EB iš dalies keičiama taip: (1) Įtraukiami 14a ir 14b straipsniai: „14a straipsnis 1. Valstybės narės įpareigoja valdymo įmones nustatyti ir taikyti atlyginimų politiką ir praktiką, kurios derėtų su patikimu ir veiksmingu rizikos valdymu bei jį skatintų ir kuriomis nebūtų skatinamas su jų valdomų KIPVPS rizikos pobūdžiu, taisyklėmis ar steigimo dokumentais nesuderinamas rizikos prisiėmimas. 2. Pagal tas atlyginimų politiką ir praktiką numatomi darbo užmokesčio ir savo nuožiūra planuojamų išmokėti pensijų dydžiai. 3. Atlyginimų politika ir praktika taikomos tų kategorijų darbuotojams, įskaitant vyresniuosius vadovus, už riziką atsakingus ir kontrolės funkcijas atliekančius darbuotojus bei darbuotojus, kurių gaunamo atlyginimo dydis siekia vyresniųjų vadovų ir už riziką atsakingų darbuotojų atlyginimų dydį, kurių profesinė veikla turi esminį poveikį valdymo įmonių arba jų valdomų KIPVPS rizikos pobūdžiui. 4. Vadovaudamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1095/2010(*) 16 straipsniu, EVPRI išleidžia gaires kompetentingoms institucijoms, atitinkančioms 14b straipsnio sąlygas. Tose gairėse atsižvelgiama į patikimos atlyginimų politikos principus, išdėstytus Komisijos rekomendacijoje 2009/384/EB(**), į valdymo įmonės dydį ir jų valdomų KIPVPS dydį, jų vidaus struktūrą, veiklos pobūdį, aprėptį ir sudėtingumą. Rengdama gaires EVPRI glaudžia bendradarbiauja su Europos bankininkystės institucija (EBI), siekdama užtikrinti, kad gairės derėtų su kitiems finansinių paslaugų sektoriams, visų pirma kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms, parengtais reikalavimais. 14b straipsnis 1. Nustatydamos ir taikydamos 14a straipsnyje nurodytą atlyginimų politiką, valdymo įmonės laikosi toliau išvardytų principų tokiu būdu ir tokiu mastu, kad atsižvelgtų į savo dydį, vidaus struktūrą, veiklos pobūdį, aprėptį ir sudėtingumą: (a) atlyginimų politika dera su patikimu ir veiksmingu rizikos valdymu bei prie jo prisideda ir neskatina prisiimti rizikos, kuri būtų nesuderinama su jų valdomų KIPVPS rizikos pobūdžiu, taisyklėmis ar steigimo dokumentais; (b) atlyginimų politika atitinka valdymo įmonės ir jos valdomo KIPVPS arba tokio KIPVPS investuotojų verslo strategiją, tikslus, vertybes bei interesus ir apima interesų konfliktams išvengti skirtas priemones; (c) valdymo įmonės valdymo organas, atlikdamas priežiūros funkciją, tvirtina ir periodiškai peržiūri bendruosius atlyginimų politikos principus ir atsako už šios politikos įgyvendinimą; (d) bent kartą per metus atliekama atlyginimų politikos įgyvendinimo centralizuota ir nepriklausoma vidaus peržiūra, tikrinant, ar laikomasi valdymo organo, atliekančio priežiūros funkciją, patvirtintos atlyginimų politikos ir tvarkos; (e) kontrolės funkcijas atliekantiems darbuotojams atlyginama atsižvelgiant į su jų funkcijomis susijusių tikslų įgyvendinimą, neatsižvelgiant į jų kontroliuojamų verslo padalinių veiklos rezultatus; (f) už rizikos valdymą ir atitikties kontrolę atsakingų vadovaujančių darbuotojų atlyginimus tiesiogiai prižiūri atlyginimų komitetas; (g) kai atlyginimas susietas su veiklos rezultatais, visa atlyginimo suma yra grindžiama bendru atskiro asmens ir atitinkamo verslo padalinio ar KIPVPS veiklos rezultatų ir bendrų valdymo įmonės rezultatų vertinimu, o vertinant atskiro asmens veiklos rezultatus atsižvelgiama į finansinius ir nefinansinius kriterijus; (h) veiklos rezultatų vertinimas yra daugiametis, atitinkantis valdymo įmonės valdomų KIPVPS gyvavimo ciklą, siekiant užtikrinti, kad vertinimo procesas būtų grindžiamas ilgesnio laikotarpio veiklos rezultatais ir kad faktinis veiklos rezultatais pagrįstų atlyginimo dalių išmokėjimas būtų išskirstytas per laikotarpį, atitinkantį šios įmonės valdomų KIPVPS išpirkimo politiką ir investavimo riziką; (i) garantuotas kintamasis atlyginimas yra išimtinis, mokamas tik priimant naujus darbuotojus ir tik pirmaisiais metais; (j) fiksuotoji ir kintamoji atlyginimo dalys tinkamai subalansuotos, o fiksuotoji dalis sudaro pakankamai didelę viso atlyginimo dalį, kad būtų galima vykdyti visiškai lanksčią politiką, susijusią su kintamosiomis atlyginimo dalimis, įskaitant galimybę nemokėti kintamosios atlyginimo dalies; (k) su ankstyvu sutarties nutraukimu susijusios išmokos nustatomos atsižvelgiant į veiklos rezultatus, pasiektus per tam tikrą laiką, ir taip, kad jomis nebūtų atlyginama už prastus rezultatus; (l) veiklos rezultatų vertinimas, naudojamas kintamoms atlyginimo dalims arba kintamų atlyginimo dalių fondams apskaičiuoti, apima visapusišką derinimo mechanizmą, kuriuo siekiama integruoti visų svarbių tipų dabartinę ir būsimą riziką; (m) atsižvelgiant į KIPVPS teisinę struktūrą ir jo fondo taisykles ar steigimo dokumentus, nemažą dalį, kuri yra ne mažesnė nei 50 % kintamosios atlyginimo dalies, sudaro susijusio KIPVPS investiciniai vienetai arba lygiavertės nuosavybės dalys, arba su akcijomis susijusios priemonės ar lygiavertės kitos nepiniginės priemonės, nebent KIPVPS valdymas sudaro mažiau nei 50 % viso valdymo įmonės valdomo portfelio, – tokiu atveju 50 % minimumas netaikomas. Šiame punkte nurodytoms priemonėms taikoma atitinkama atidėjimo laikotarpio politika, skirta paskatoms suderinti su valdymo įmonės, jos valdomų KIPVPS ir šių KIPVPS investuotojų interesais. Valstybės narės ar jų kompetentingos institucijos gali nustatyti apribojimus tų priemonių tipams ar projektams arba atitinkamai uždrausti tam tikras priemones. Šis punktas taikomas tiek kintamojo atlygio sudedamajai daliai, atidedamai pagal n punktą, tiek neatidedamai kintamojo atlygio sudedamajai daliai; (n) didelė dalis, kuri yra ne mažesnė kaip 40 % kintamosios atlyginimo dalies, atidedama laikotarpiui, kuris yra tinkamas atsižvelgiant į atitinkamo KIPVPS gyvavimo ciklą bei išpirkimo politiką ir kuris yra tinkamai suderintas su atitinkamo KIPVPS rizikos pobūdžiu. Šiame punkte nurodytas laikotarpis yra bent trejų–penkerių metų trukmės, nebent susijusio KIPVPS gyvavimo ciklas yra trumpesnis; pagal atidėjimo tvarką mokami atlyginimai skiriami ne greičiau kaip pro rata pagrindu; jeigu kintamosios atlyginimo dalies suma yra itin didelė, atidedama ne mažiau kaip 60 % tos sumos; (o) kintamasis atlyginimas, įskaitant atidėtą dalį, išmokamas arba skiriamas tik tuo atveju, jeigu jis yra tvarus atsižvelgiant į visos valdymo įmonės finansinę padėtį ir pagrįstas atsižvelgiant į atitinkamo verslo padalinio, KIPVPS ir asmens veiklos rezultatus. Visas kintamasis atlyginimas paprastai gerokai sumažinamas, jeigu atitinkamos valdymo įmonės ar KIPVPS finansinės veiklos rezultatai yra prastesni arba neigiami, atsižvelgiant į esamą atlygį ir anksčiau uždirbtų sumų išmokėjimo sumažinimą, įskaitant nuobaudų ir susigrąžinamų sumų sistemą; (p) pensijų politika atitinka valdymo įmonės ir jos valdomų KIPVPS verslo strategiją, tikslus, vertybes ir ilgalaikius interesus. Jei darbuotojas išeina iš valdymo įmonės nesuėjus pensiniam amžiui, valdymo įmonė savo nuožiūra planuojamą išmokėti pensiją laiko penkerių metų laikotarpį priemonių, nurodytų m punkte, forma. Jei darbuotojas sulaukia pensinio amžiaus, savo nuožiūra planuojama išmokėti pensija darbuotojui išmokama priemonėmis, nurodytomis m punkte, kurioms gali būti taikomas penkerių metų išmokų atidėjimo laikotarpis; (q) darbuotojai įpareigojami nesinaudoti asmeninėmis apsidraudimo strategijomis arba nesidrausti nuo atlyginimo ir prievolių priklausančiu draudimu, kad sumažintų rizikos išlyginimo poveikį, numatytą jų atlyginimo sąlygose; (r) kintamasis atlyginimas nemokamas taikant priemones ar metodus, pagal kuriuos lengviau išvengti šios direktyvos reikalavimų. 2. 1 dalyje išdėstyti principai taikomi bet kurio tipo atlyginimui, kurį moka valdymo įmonė, ir bet kuriam KIPVPS investicinių vienetų ar akcijų perdavimui, naudingam tų kategorijų darbuotojams, įskaitant vyresniuosius vadovus, už riziką atsakingus ir kontrolės funkcijas atliekančius darbuotojus bei visus darbuotojus, kurie gauna visą atlyginimą, priskiriamą tai pačiai atlyginimų grupei kaip vyresniųjų vadovų ir už riziką atsakingų darbuotojų atlyginimai, kurių profesinė veikla daro esminį poveikį tų valdymo įmonių rizikos pobūdžiui ar jų valdomų KIPVPS rizikos pobūdžiui. 3. Valdymo įmonės, kurios yra svarbios dėl savo dydžio arba savo valdomų KIPVPS dydžio, savo vidaus struktūros, veiklos pobūdžio, aprėpties ir sudėtingumo, įsteigia atlyginimų komitetą. Atlyginimų komitetas sudaromas taip, kad jis galėtų kompetentingai ir nepriklausomai vertinti atlyginimų politiką ir praktiką, taip pat paskatas, sukurtas rizikai valdyti. Atlyginimų komitetas atsako už su atlyginimais susijusių sprendimų rengimą, įskaitant sprendimus, kurie daro poveikį atitinkamos valdymo įmonės ar KIPVPS rizikai ir rizikos valdymui ir kuriuos turi priimti valdymo organas, atliekantis priežiūros funkciją. Atlyginimų komitetui pirmininkauja valdymo organo narys, kuris atitinkamoje valdymo įmonėje neatlieka jokių vykdomųjų funkcijų. Atlyginimų komiteto nariai yra valdymo organo, kuris neatlieka jokių atitinkamos valdymo įmonės valdymo funkcijų, nariai. _______ (*) OL L 331, 2010 12 15, p. 12. (**) OL L 120, 2009 5 15, p. 22.“ (2) 20 straipsnio 1 dalies a punktas pakeičiamas taip: „a) rašytinę sutartį su depozitoriumu, nurodytą 22 straipsnio 2 dalyje;“ (3) 22 straipsnis pakeičiamas taip: „22 straipsnis 1. Investicinė bendrovė ir visų šios bendrovės valdomų bendrųjų investicinių fondų valdymo įmonės užtikrina, kad laikantis šio skyriaus nuostatų būtų paskirtas vienas depozitoriumas. 2. Depozitoriumo paskyrimo faktas patvirtinamas rašytine sutartimi. Sutartyje nustatomos taisyklės, pagal kurias pateikiama informacija, laikoma būtina, kad depozitoriumas galėtų vykdyti savo funkcijas, susijusias su KIPVPS, kurio depozitoriumu jis paskirtas, ir apibrėžtas šios direktyvos ir kitų depozitoriumams KIPVPS buveinės valstybėje narėje taikomų įstatymų, teisės aktų ir administracinėmis nuostatomis. 3. Depozitoriumas: (a) užtikrina, kad KIPVPS investicinių vienetų pardavimas, išleidimas, atpirkimas, išpirkimas ir panaikinimas būtų vykdomi pagal taikytiną nacionalinę teisę, fondo taisykles arba steigimo dokumentus; (b) užtikrina, kad KIPVPS investicinių vienetų vertė būtų apskaičiuojama pagal taikytiną nacionalinę teisę, fondo taisykles arba steigimo dokumentus; (c) vykdo valdymo įmonės arba investicinės bendrovės nurodymus, jeigu jie neprieštarauja taikytinai nacionalinei teisei, fondo taisyklėms arba steigimo dokumentams; (d) užtikrina, kad su KIPVPS turtu susijusių sandorių atveju kiekviena KIPVPS priklausanti suma būtų pervedama KIPVPS per įprastą laikotarpį; (e) užtikrina, kad KIPVPS pajamos būtų naudojamos vadovaujantis taikytina nacionaline teise, fondo taisyklėmis ar steigimo dokumentais. 4. Depozitoriumas užtikrina tinkamą KIPVPS pinigų srautų stebėjimą, ypač užtikrindamas, kad būtų gauti visi investuotojų arba jų vardu atliekami mokėjimai pasirašius KIPVPS investicinius vienetus ir visi KIPVPS pinigai būtų įrašyti tokiose grynųjų pinigų sąskaitose: (a) KIPVPS vardu arba KIPVPS vardu veikiančios valdymo įmonės atidarytose sąskaitose, arba KIPVPS vardu veikiančio depozitoriumo vardu atidarytose sąskaitose; (b) sąskaitose, atidarytose subjekte, nurodytame Direktyvos 2006/73/EB(*) 18 straipsnio 1 dalies a, b ir c punktuose; (c) sąskaitose, prižiūrimose pagal principus, nurodytus Direktyvos 2006/73/EB 16 straipsnyje. Jei grynųjų pinigų sąskaitos atidarytos KIPVPS vardu veikiančio depozitoriumo vardu, pirmos pastraipos b punkte nurodyto subjekto ir paties depozitoriumo nuosavi pinigai į tokias sąskaitas neįrašomi. 5. KIPVPS turtas perduodamas saugoti depozitoriumui šiomis sąlygomis: (b) jei tai finansinės priemonės, kurios gali būti saugomos, depozitoriumas: i) saugo visas finansines priemones, kurios gali būti registruojamos depozitoriumo apskaitos knygose atidarytose finansinių priemonių sąskaitose, ir visas finansines priemones, kurios gali būti fiziškai perduotos depozitoriumui; ii) užtikrina, kad visos tos finansinės priemonės, kurios gali būti registruojamos depozitoriumo apskaitos knygose atidarytose finansinių priemonių sąskaitose, būtų depozitoriumo apskaitos knygose registruojamos KIPVPS vardu arba KIPVPS vardu veikiančios valdymo įmonės vardu atidarytose atskirose sąskaitose, vadovaujantis principais, nustatytais Direktyvos 2006/73/EB 16 straipsnyje, kad pagal taikytinus teisės aktus visada būtų galima aiškiai nustatyti, jog jos priklauso KIPVPS; (c) jei tai kitas turtas, depozitoriumas: i) patikrina KIPVPS arba KIPVPS vardu veikiančios valdymo įmonės tokio turto nuosavybės teisę, įvertindamas, ar turtas priklauso KIPVPS arba KIPVPS vardu veikiančiai valdymo įmonei, pagal KIPVPS arba valdymo įmonės pateiktą informaciją arba dokumentus ir, kai yra, išorės įrodymus; ii) apskaito turtą, kurio atžvilgiu depozitoriumas yra tikras, kad šis turtas yra KIPVPS arba KIPVPS vardu veikiančios valdymo įmonės nuosavybė, ir nuolat šiuos duomenis atnaujina. 6. Valstybės narės užtikrina, kad depozitoriumo nemokumo atveju depozitoriumo saugomo KIPVPS turto nebūtų leidžiama paskirstyti arba realizuoti to depozitoriumo kreditorių naudai. 7. Depozitoriumas 3 ir 4 dalyje nurodytų savo funkcijų tretiesiems asmenims neperduoda. Depozitoriumas 5 dalyje nurodytas funkcijas tretiesiems asmenims gali perduoti tik tokiais atvejais: (a) užduotys nėra perduodamos siekiant nevykdyti šioje direktyvoje nustatytų reikalavimų; (b) depozitoriumas gali įrodyti, kad užduotys perduotinos dėl objektyvios priežasties; (c) pasirinkdamas ir skirdamas trečiąjį asmenį, kuriam nori perduoti dalį savo užduočių, depozitoriumas veikė deramai profesionaliai, apdairiai ir stropiai, taip pat periodiškai peržiūrėdamas paskyrimą ir nuolat stebėdamas trečiąjį asmenį, kuriam perdavė dalį savo užduočių, ir tvarką, kurios šis trečiasis asmuo laikosi vykdydamas jam perduotas užduotis, depozitoriumas ir toliau veikia deramai profesionaliai, apdairiai ir stropiai. Depozitoriumas 5 dalyje nurodytas funkcijas gali perduoti tik tokiam trečiajam asmeniui, kuris vykdydama jam perduotas užduotis visada: (d) turi struktūras ir kompetenciją, kurios yra tinkamos ir proporcingos jam pavesto KIPVPS arba KIPVPS vardu veikiančios valdymo įmonės turto pobūdžiui ir sudėtingumui; (e) kai perduodamos 5 dalies a punkte nurodytos saugojimo užduotys – laikosi veiksmingo rizikos ribojimo taisyklių, įskaitant reikalavimus dėl minimalaus kapitalo, ir yra prižiūrimas atitinkamoje jurisdikcijoje; (f) kai perduodamos 5 dalies a punkte nurodytos saugojimo užduotys – šiam trečiajam asmeniui taikomas periodiškas išorės auditas, siekiant užtikrinti, kad jis finansines priemones turi; (g) atskiria depozitoriumo klientų turtą nuo nuosavo ir depozitoriumo turto tokiu būdu, kad būtų galima bet kuriuo metu aiškiai nustatyti, jog šis turtas priklauso atitinkamo depozitoriumo klientams; (h) trečiojo asmens nemokumo atveju trečiojo asmens saugomo KIPVPS turto nebūtų leidžiama paskirstyti arba realizuoti to trečiojo asmens kreditorių naudai; (i) laikosi 5 dalyje ir 25 straipsnyje nustatytų bendrų prievolių ir draudimų. Nepaisant trečios pastraipos b punkto, kai pagal trečiosios šalies teisę reikalaujama, kad tam tikras finansines priemones saugotų vietos subjektas, o vietos subjektų, atitinkančių tame punkte nurodytus saugojimo delegavimo reikalavimus, nėra, depozitoriumas gali perduoti savo funkcijas tokiam vietos subjektui tik trečiosios šalies teisės reikalaujamu mastu tik tol, kol nėra vietos subjektų, atitinkančių saugojimo delegavimo reikalavimus, ir tik tokiais atvejais: (j) prieš investuojant susijusio KIPVPS investuotojai yra tinkamai informuojami apie tai, kad toks funkcijų perdavimas būtinas dėl trečiosios šalies teisės nustatytų teisinių suvaržymų, ir apie aplinkybes, pateisinančias funkcijų perdavimą; (k) KIPVPS arba KIPVPS vardu veikianti valdymo įmonė yra nurodžiusi depozitoriumui perduoti tokių finansinių priemonių saugojimą tokiam vietos subjektui. Trečiasis asmuo savo ruožtu gali perduoti tas funkcijas, jei tenkinami tie patys reikalavimai. Tokiu atveju atitinkamiems subjektams mutatis mutandis taikoma 24 straipsnio 2 dalis. Taikant pirmos–penktos pastraipų nuostatas, saugojimo funkcijų perdavimu nelaikomos vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų paslaugos, nustatytos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 98/26/EB(**), teikiamos toje direktyvoje numatytais tikslais, arba panašios trečiųjų šalių vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų teikiamos paslaugos. _________ (*) OL L 241, 2006 9 2, p. 26. (**) OL L 166, 1998 6 11, p. 45.“ (4) 23 straipsnis iš dalies keičiamas taip: (a) 2 dalis pakeičiama taip: „2. Depozitoriumas yra: (a) kredito įstaiga, kuriai suteiktas veiklos leidimas pagal Direktyvą 2006/48/EB; (b) investicinė įmonė, kuriai taikomi kapitalo pakankamumo reikalavimai pagal Direktyvos 2006/49/EB 20 straipsnio 1 dalį, įskaitant nuostatą dėl kapitalo poreikio veiklos rizikai padengti, kuriai suteiktas veiklos leidimas pagal Direktyvą 2004/39/EB ir kuri taip pat teikia pagalbines paslaugas, t. y. saugo ir administruoja finansines priemones klientų sąskaita pagal Direktyvos 2004/39/EB I priedo B skirsnio 1 punktą; tokios investicinės įmonės bet kuriuo atveju turi nuosavų lėšų, kurių suma ne mažesnė nei Direktyvos 2006/49/EB 9 straipsnyje nurodyta pradinio kapitalo suma. Investicinės bendrovės arba valdymo įmonės, veikiančios valdomų KIPVPS vardu, kurios iki [data: galutinis perkėlimo į nacionalinę teisę terminas, nustatytas 2 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje] depozitoriumu paskyrė šios dalies reikalavimų neatitinkančią įstaigą, iki [data: 1 metai nuo 2 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje nustatyto galutinio termino] paskiria depozitoriumą, atitinkantį šiuos reikalavimus.“ (b) 3, 4, 5 ir 6 dalys išbraukiamos. (5) 24 straipsnis pakeičiamas taip: „24 straipsnis 1. Valstybės narės užtikrina, kad depozitoriumas būtų atsakingas KIPVPS ir KIPVPS investicinių vienetų savininkams už nuostolius, atsiradusius dėl depozitoriumo arba trečiojo asmens, kuriam pagal 22 straipsnio 5 dalies a punktą buvo deleguota finansinių priemonių saugojimo funkcija, kaltės. Jei saugoma finansinė priemonė prarandama, valstybės narės užtikrina, kad depozitoriumas KIPVPS arba KIPVPS vardu veikiančiai valdymo įmonei nedelsdamas grąžintų identiškos rūšies finansinę priemonę arba atitinkamą sumą. Depozitoriumas nėra atsakingas, jei gali įrodyti, kad nuostoliai kilo dėl išorės įvykio, kurio jis negalėjo pagrįstai kontroliuoti ir kurio pasekmių nebūtų buvę galima išvengti nepaisant visų tam pagrįstai dėtų pastangų. Valstybės narės užtikrina, kad depozitoriumas taip pat būtų atsakingas KIPVPS ir KIPVPS investuotojams už visus kitus nuostolius, kuriuos šie patiria dėl to, kad depozitoriumas aplaidžiai ar sąmoningai netinkamai vykdo įsipareigojimus pagal šią direktyvą. 2. 22 straipsnio 7 dalyje nurodytas funkcijų perdavimas depozitoriumo atsakomybei poveikio neturi. 3. 1 dalyje nurodyta depozitoriumo atsakomybė negali būti panaikinta arba apribota susitarimu. 4. Visi 3 dalies nuostatoms prieštaraujantys susitarimai laikomi negaliojančiais. 5. KIPVPS investicinių vienetų savininkai gali pareikalauti depozitoriumo atsakomybės tiesiogiai arba netiesiogiai per valdymo įmonę.“ (6) 25 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip: „2. Vykdydami atitinkamas savo funkcijas, valdymo įmonė ir depozitoriumas veikia sąžiningai, nešališkai, profesionaliai, nepriklausomai bei KIPVPS ir KIPVPS investuotojų interesais. Depozitoriumas nevykdo su KIPVPS arba KIPVPS vardu veikiančia valdymo įmone susijusios veiklos, kuri gali sukelti KIPVPS, KIPVPS investuotojų, valdymo įmonės ir jo paties interesų konfliktą, nebent depozitoriumas funkciškai ir hierarchiškai būtų atskyręs savo depozitoriumo užduočių vykdymą nuo savo kitų potencialiai prieštaringų užduočių, o potencialūs interesų konfliktai yra tinkamai nustatomi, valdomi, stebimi ir atskleidžiami KIPVPS investuotojams.“ (7) 26 straipsnis pakeičiamas taip: „26 straipsnis 1. Teisės aktuose ar bendrojo investicinio fondo taisyklėse pateikiamos valdymo įmonės ir depozitoriumo pakeitimo sąlygos ir taisyklės, kuriomis būtų užtikrinta investicinių vienetų savininkų apsauga tokio pakeitimo atveju. 2. Teisės aktais ar investicinės bendrovės steigimo dokumentais nustatomos valdymo įmonės ir depozitoriumo pakeitimo sąlygos ir taisyklės, kuriomis būtų užtikrinta investicinių vienetų savininkų apsauga tokio pakeitimo atveju. (8) Įtraukiami 26a ir 26b straipsniai: „26a straipsnis Depozitoriumas paprašytas pateikia savo kompetentingoms institucijoms, valdymo įmonės buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms ir KIPVPS buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms visą informaciją, kurią jis gavo vykdydamas savo pareigas ir kurios gali prireikti kompetentingoms institucijoms vykdant savo įsipareigojimus pagal šią direktyvą. 26b straipsnis 1. Komisija, remdamasi 112 straipsniu ir laikydamasi 112a ir 112b straipsniuose nustatytų sąlygų, deleguotaisiais aktais gali patvirtinti priemones, kuriose nustatoma: (a) duomenys, kuriuos, kaip nurodyta 22 straipsnio 2 dalyje, reikia įtraukti į rašytinę sutartį; (b) sąlygos, taikomos depozitoriumų funkcijų pagal 22 straipsnio 3, 4 ir 5 dalis vykdymui, įskaitant: i) depozitoriumo pagal 22 straipsnio 5 dalies a punktą atliekamų saugojimo užduočių sričiai priskirtų finansinių priemonių rūšis; ii) sąlygas, kuriomis depozitoriumas gali atlikti savo saugojimo pareigas finansinių priemonių, registruotų centriniame vertybinių popierių depozitoriume, atžvilgiu; iii) sąlygas, kuriomis depozitoriumas pagal 22 straipsnio 5 dalies b punktą saugo vardine forma išleistas ir emitento ar registro įregistruotas finansines priemones; (c) depozitoriumų išsamaus patikrinimo įsipareigojimai pagal 22 straipsnio 7 dalies antros pastraipos c punktą; (d) atskyrimo įsipareigojimas pagal 22 straipsnio 7 dalies trečios pastraipos d punktą; (e) sąlygos ir aplinkybės, kuriomis saugomos finansinės priemonės laikomos prarastomis taikant 24 straipsnį; (f) 24 straipsnio 1 dalyje nurodytų išorės įvykių, kurių negalima pagrįstai kontroliuoti ir kurių pasekmių nebūtų buvę galima išvengti nepaisant visų tam pagrįstai dėtų pastangų, samprata.“ (9) 30 straipsnio pirma pastraipa pakeičiama taip: „13, 14, 14a ir 14b straipsniai mutatis mutandis taikomi investicinėms bendrovėms, kurios nėra paskyrusios valdymo įmonės, turinčios pagal šią direktyvą išduotą veiklos leidimą.“ (10) V skyriaus 3 skirsnis išbraukiamas. (11) 69 straipsnio 3 dalis papildoma antra pastraipa: „Metinė ataskaita taip pat apima: (a) visą finansiniais metais gauto atlyginimo sumą, padalytą į fiksuotąjį ir kintamąjį atlyginimą, išmokėtą valdymo įmonės ir investicinės bendrovės savo darbuotojams, naudos gavėjų skaičių ir atitinkamais atvejais KIPVPS išmokėtą valdytojo pelno dalį; (b) bendrąją atlyginimo sumą, paskirstytą valdymo įmonės ir atitinkamais atvejais investicinės bendrovės vyresniesiems vadovams ir darbuotojams, kurių veiksmai daro esminį poveikį KIPVPS rizikos pobūdžiui.“ (12) 98 straipsnis iš dalies keičiamas taip: (a) 2 dalies d punktas pakeičiamas taip: „d) teisę reikalauti pateikti KIPVPS, valdymo įmonių, investicinių bendrovių arba depozitoriumų turimas telefono skambučių ir duomenų srauto išklotines, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/58/EB(*) 2 straipsnio b punkte, kai esama rimtų įtarimų, jog tokios išklotinės, susijusios su patikrinimo dalyku, gali padėti įrodyti, kad KIPVPS, valdymo įmonės, investicinės bendrovės arba depozitoriumai nesilaiko savo įsipareigojimų pagal šią direktyvą; tačiau šios išklotinės neapima su jomis susijusių pranešimų turinio. _________ (*) OL L 201, 2002 7 31, p. 37.“ (b) Straipsnis papildomas 3 dalimi: „3. Jeigu pagal nacionalines taisykles, prašant 2 dalies d punkte nurodytų telefono skambučių arba duomenų srauto išklotinių, reikalingas teisminės institucijos leidimas, teikiamas prašymas tokį leidimą išduoti. Prašymas išduoti tokį leidimą taip pat gali būti pateikiamas kaip atsargumo priemonė.“ (13) 99 straipsnis pakeičiamas taip: „99 straipsnis 1. Valstybės narės pasirūpina, kad jų atitinkamos kompetentingos institucijos galėtų imtis tinkamų administracinių sankcijų ir priemonių, kai nesilaikoma įgyvendinant šią direktyvą priimtų nacionalinių nuostatų, ir užtikrina, kad tos priemonės būtų taikomos. Sankcijos ir priemonės turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasios. 2. Valstybės narės užtikrina, kad tais atvejais, kai nesilaikoma KIPVPS, valdymo įmonėms, investicinėms bendrovėms ar depozitoriumams nustatytų įpareigojimų, sankcijas arba priemones būtų galima taikyti valdymo organo nariams ir visiems kitiems pagal nacionalinę teisę už įsipareigojimų nesilaikymą atsakingiems asmenims. 3. Kompetentingoms institucijoms suteikiami visi tyrimo įgaliojimai, būtini jų funkcijoms vykdyti. Naudodamosi savo įgaliojimais, kompetentingos institucijos glaudžiai bendradarbiauja siekdamos užtikrinti, kad sankcijomis ar priemonėmis būtų pasiekti norimi rezultatai ir kad suderintų savo veiksmus spręsdamos tarpvalstybinius klausimus.“ (14) Įterpiami 99a, 99b, 99c, 99d ir 99e straipsniai: „99a straipsnis 1. Šis straipsnis taikomas, kai: (a) KIPVPS veikla vykdoma be veiklos leidimo, taip pažeidžiant 5 straipsnį; (b) valdymo įmonės veikla vykdoma be išankstinio veiklos leidimo, taip pažeidžiant 6 straipsnį; (c) investicinės bendrovės veikla vykdoma be išankstinio veiklos leidimo, taip pažeidžiant 27 straipsnį; (d) pakankamas valdymo įmonės akcijų paketas tiesiogiai ar netiesiogiai įsigyjamas arba padidinamas tiek, kad turimų balsavimo teisių arba turimo kapitalo dalis pasiekia arba viršija 20, 30 ar 50 % arba tiek, kad ta valdymo įmonė tampa patronuojamąja įmone (toliau – siūlomas įsigijimas), raštu apie tai nepranešus tos valdymo įmonės, kurios pakankamą akcijų paketą siekiama įsigyti arba padidinti, kompetentingoms institucijoms, taip pažeidžiant 11 straipsnio 1 dalį; (e) pakankamas valdymo įmonės akcijų paketas tiesiogiai ar netiesiogiai perleidžiamas arba sumažinimas tiek, kad turimų balsavimo teisių arba turimo kapitalo dalis taptų mažesnė nei 20, 30 ar 50 %, arba tiek, kad ta valdymo įmonė nustotų buvusi patronuojamąja įmone, apie tai raštu nepranešus kompetentingoms institucijoms, taip pažeidžiant 11 straipsnio 1 dalį; (f) valdymo įmonė veiklos leidimą gavo pateikusi klaidingą informaciją ar pasinaudojusi kitomis neteisėtomis priemonėmis, taip pažeisdama 7 straipsnio 5 dalies b punktą; (g) investicinė bendrovė veiklos leidimą gavo pateikusi klaidingą informaciją ar pasinaudojusi kitomis neteisėtomis priemonėmis, taip pažeisdama 29 straipsnio 4 dalies b punktą; (h) valdymo įmonė, sužinojusi apie bet kokios savo akcijų dalies įsigijimą ar perleidimą, dėl kurio turimų akcijų dalis viršija arba tampa mažesnė už vieną iš Direktyvos 2004/39/EB 11 straipsnio 10 dalyje nurodytų ribų, apie tokį įsigijimą arba perleidimą neinformuoja kompetentingų institucijų, taip pažeisdama 11 straipsnio 1 dalį; (i) valdymo įmonė bent kartą per metus nepateikia kompetentingai institucijai akcininkų ir narių, kuriems priklauso pakankamas akcijų paketas, vardų ir pavardžių ir nenurodo tokio paketo dydžio, taip pažeisdama 11 straipsnio 1 dalį; (j) valdymo įmonė nesilaiko procedūrų ir tvarkos, privalomų pagal nacionalines nuostatas, kuriomis įgyvendinamas 12 straipsnio 1 dalies a punktas; (k) valdymo įmonė nesilaiko struktūros ir organizacinių reikalavimų, privalomų pagal nacionalines nuostatas, kuriomis įgyvendinamas 12 straipsnio 1 dalies b punktas; (l) investicinė bendrovė nesilaiko procedūrų ir tvarkos, privalomų pagal nacionalines nuostatas, kuriomis įgyvendinamas 31 straipsnis; (m) valdymo įmonė arba investicinė bendrovė nesilaiko reikalavimų, susijusių su jų funkcijų perdavimu tretiesiems asmenims ir privalomų pagal nacionalines nuostatas, kuriomis įgyvendinami 13 ir 30 straipsniai; (n) valdymo įmonė arba investicinė bendrovė nesilaiko veiklos vykdymo taisyklių, privalomų pagal nacionalines nuostatas, kuriomis įgyvendinami 14 ir 30 straipsniai; (o) depozitoriumas nevykdo savo užduočių, privalomų pagal nacionalines nuostatas, kuriomis įgyvendinamos 22 straipsnio 3–7 dalys; (p) investicinė bendrovė ir atskirų tos investicinės bendrovės valdomų bendrųjų investicinių fondų valdymo įmonė pakartotinai nesilaiko įsipareigojimų, susijusių su KIPVPS investicine politika ir nustatytų nacionalinėmis nuostatomis, kuriomis įgyvendinamas VII skyrius; (q) valdymo įmonė arba investicinė bendrovė netaiko rizikos valdymo proceso ir proceso, leidžiančio tiksliai ir nepriklausomai nustatyti nebiržinių išvestinių finansinių priemonių vertę, kaip nustatyta nacionalinėmis nuostatomis, kuriomis įgyvendinama 51 straipsnio 1 dalis; (r) investicinė bendrovė ir atskirų tos investicinės bendrovės valdomų bendrųjų investicinių fondų valdymo įmonė pakartotinai nesilaiko įsipareigojimų, susijusių su investuotojams teiktina informacija ir nustatytų nacionalinėmis nuostatomis, kuriomis įgyvendinami 68–82 straipsniai; (s) valdymo įmonė arba investicinė bendrovė, kitoje valstybėje narėje nei KIPVPS buveinės valstybė narė platinanti savo valdomo KIPVPS investicinius vienetus, nesilaiko pranešimo reikalavimo, nustatyto 93 straipsnio 1 dalyje. 2. Valstybės narės užtikrina, kad visais 1 dalyje nurodytais atvejais būtų galima taikyti bent šias administracines sankcijas ir priemones: (t) viešas pranešimas, kuriame nurodomas fizinis arba juridinis asmuo ir pažeidimo pobūdis; (u) įsakymas fiziniam arba juridiniam asmeniui nutraukti pažeidimą ir vengti pakartotinio pažeidimo; (v) valdymo įmonės arba KIPVPS atveju – tos valdymo įmonės arba to KIPVPS veiklos leidimo panaikinimas; (w) laikinas draudimas bet kuriam valdymo įmonės arba investicinės bendrovės valdymo organo nariui ar bet kuriam kitam fiziniam asmeniui, kuris laikomas atsakingu, vykdyti pareigas šiose įmonėse; (x) juridiniam asmeniui – administracinės piniginės sankcijos, kurios sudarytų iki 10 % to juridinio asmens bendros metinės apyvartos praėjusiais veiklos metais; jeigu juridinis asmuo yra patronuojančiosios įmonės patronuojamoji įmonė, atitinkama bendra metine apyvarta laikoma bendra metinė apyvarta, nurodyta pagrindinės patronuojančiosios įmonės praėjusių veiklos metų konsoliduotojoje finansinėje ataskaitoje; (y) fiziniam asmeniui – administracinės piniginės sankcijos, kurios sudarytų iki 5 000 000 EUR arba atitinkamą sumą nacionaline valiuta šios direktyvos įsigaliojimo dieną tose valstybėse narėse, kurių oficiali valiuta nėra euro; (z) administracinės piniginės sankcijos, kurių suma būtų iki dviejų kartų didesnė nei dėl pažeidimo gauto pelno ar išvengtų nuostolių suma, jeigu tokią naudą ar nuostolius galima nustatyti. 99b straipsnis Valstybės narės užtikrina, kad kompetentingos institucijos nepagrįstai nedelsdamos skelbtų apie visas sankcijas arba priemones, skirtas už įgyvendinant šią direktyvą priimtų nacionalinių nuostatų pažeidimą, nurodydamos informaciją apie pažeidimo rūšį ir pobūdį ir už jį atsakingų asmenų tapatybę, išskyrus atvejus, kai tai sukeltų didelį pavojų finansų rinkų stabilumui. Jei dėl skelbimo dalyvaujančiosioms šalims būtų padaryta neproporcingai didelė žala, kompetentingos institucijos informaciją apie taikytas priemones ir sankcijas skelbia anonimiškai. 99c straipsnis 1. Valstybės narės užtikrina, kad nustatydamos administracinių sankcijų ar priemonių rūšį ir administracinių piniginių sankcijų dydį kompetentingos institucijos atsižvelgtų į visas svarbias aplinkybes, tarp jų: (aa) pažeidimo sunkumą ir trukmę; (bb) atsakingo fizinio ar juridinio asmens atsakomybės laipsnį; (cc) atsakingo fizinio ar juridinio asmens finansinį pajėgumą, kuris nustatomas pagal bendrą atsakingo juridinio asmens apyvartą arba atsakingo fizinio asmens metines pajamas; (dd) atsakingo fizinio ar juridinio asmens gauto pelno arba išvengtų nuostolių, jei juos galima nustatyti, dydį; (ee) atsakingo fizinio ar juridinio asmens bendradarbiavimo su kompetentinga institucija lygį; (ff) ankstesnius atsakingo fizinio ar juridinio asmens pažeidimus. 2. EVPRI pagal Reglamento (ES) Nr. 1093/2010 16 straipsnį kompetentingoms institucijoms parengia gaires dėl administracinių sankcijų ir priemonių rūšių ir administracinių piniginių sankcijų dydžio. 99d straipsnis 1. Valstybės narės užtikrina, kad kompetentingos institucijos nustatytų veiksmingus mechanizmus, kuriais būtų skatinama pranešti kompetentingoms institucijoms apie įgyvendinant šią direktyvą priimtų nacionalinių nuostatų pažeidimus. 2. Pagal 1 dalį taikomi bent šie mechanizmai: (gg) specialios pranešimų apie pažeidimus gavimo ir tolesnių veiksmų procedūros; (hh) investicinių bendrovių ir valdymo įmonių darbuotojų, kurie praneša apie įmonėje daromus pažeidimus, tinkama apsauga; (ii) asmens duomenų apsauga, taikoma tiek asmeniui, kuris praneša apie pažeidimus, tiek fiziniam asmeniui, kuris, kaip įtariama, atsakingas už pažeidimą, pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 95/46/EB(*) nustatytus principus. 3. Valstybės narės reikalauja, kad įstaigos įdiegtų tinkamas procedūras, pagal kurias jų darbuotojai įstaigos viduje specialiu kanalu galėtų pranešti apie pažeidimus. 99e straipsnis 1. Valstybės narės kasmet pateikia EVPRI apibendrintą informaciją apie visas priemones arba sankcijas, taikytas pagal 99 straipsnį. EVPRI šią informaciją skelbia metinėje ataskaitoje. 2. Jei kompetentinga institucija viešai paskelbia apie priemonę arba sankciją, ji taip pat apie jas praneša EVPRI. Jei paskelbta priemonė arba sankcija yra susijusi su valdymo įmone, EVPRI valdymo įmonių sąraše, skelbiamame pagal 6 straipsnio 1 dalį, pateikia nuorodą į paskelbtą priemonę arba sankciją. 3. EVPRI parengia techninių įgyvendinimo standartų projektus dėl informacijos teikimo procedūrų ir formų, kaip minėta šiame straipsnyje. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 15 straipsnį patvirtinti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus. EVPRI tuos techninių įgyvendinimo standartų projektus pateikia Komisijai iki [įrašyti datą].“ ________ (*) OL L 281, 1995 11 23, p. 31.“ (15) Įterpiamas 104a straipsnis: „104a straipsnis 1. Valstybėje narėje tvarkant asmens duomenis pagal šią direktyvą valstybė narė taiko Direktyvą 95/46/EB. 2. EVPRI tvarkant asmens duomenis pagal šią direktyvą taikomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001(*). ________ (*) OL L 8, 2001 1 12, p. 1.“ (16) 112 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip: „2. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti 12, 14, 43, 51, 60, 61, 62, 64, 75, 78, 81, 95 ir 111 straipsniuose nurodytus deleguotuosius aktus ketverių metų laikotarpiui nuo 2011 m. sausio 4 d. Įgaliojimai priimti 50a straipsnyje nurodytus deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami ketverių metų laikotarpiui nuo 2011 m. liepos 21 d. Įgaliojimai priimti 26b straipsnyje nurodytus deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami ketverių metų laikotarpiui nuo [...]. Komisija ne vėliau kaip likus šešiems mėnesiams iki ketverių metų laikotarpio pabaigos parengia ataskaitą dėl deleguotų įgaliojimų. Įgaliojimų delegavimas automatiškai pratęsiamas tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas ar Taryba jį atšaukia pagal 112a straipsnį.“ (17) 112a straipsnio 1 dalis pakeičiama taip: „1. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kuriuo metu atšaukti 12, 14, 26b, 43, 50a, 51, 60, 61, 62, 64, 75, 78, 81, 95 ir 111 straipsniuose nurodytą įgaliojimų delegavimą.“ (18) I priedas iš dalies keičiamas taip, kaip nurodyta šios direktyvos priede. 2 straipsnis 1. Valstybės narės ne vėliau kaip [...] priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą. Valstybės narės taiko įstatymus ir kitus teisės aktus, nurodytus 1 dalyje, nuo [...]. Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės. 2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus. 3 straipsnis Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. 4 straipsnis Ši direktyva skirta valstybėms narėms. Priimta Strasbūre Europos Parlamento vardu Tarybos vardu Pirmininkas Pirmininkas PRIEDAS I priedo 2 punkto A lentelė pakeičiama taip: „2. Informacija apie depozitoriumą: 2.1. KIPVPS depozitoriumo tapatybė ir jo pareigų aprašas; 2.2. visų depozitoriumo perduotų saugojimo funkcijų aprašas, funkcijų perėmėjo tapatybė ir visi interesų konfliktai, kurie gali kilti dėl tokio funkcijų perdavimo.“ [1] Viena iš finansų krizės pasekmių – „Lehman Brothers International Europe“, JK įkurto Lehmanų padalinio, bankrotas 2008 m. Šiam ūkio subjektui, kaip subdepozitoriumui, buvo patikėtas kelių kolektyvinio investavimo schemų turtas (nors tai nebuvo KIPVPS fondai, jų reguliavimo modelis depozitoriumų taisyklių atžvilgiu priminė KIPVPS reguliavimo modelį). [2] COM(2010)716 galutinis. [3] Paskelbta http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2009/ucits/feedback_statement_en.pdf. [4] Respondentų kategorijos: įmonės ir jų pramonės šakos asociacijos (46), valstybių narių valdžios institucijos (11) ir vartotojų organizacijos (1). [5] Informacija apie dvi atitinkamas viešas konsultacijas: http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2009/ucits/consultation_paper_en.pdf ir http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2010/ucits/consultation_paper_en.pdf. [6] Įskaitant pinigų rinkos priemones, indeksu pagrįstus fondus, įskaitant biržinius fondus (ETF), fondų fondus, išvestines finansines priemones (pasirinkimo, apsikeitimo, ateities ar išankstinius sandorius) ar kitas nebiržines išvestines finansines priemones. Žr. Direktyvą 2007/16/EB: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2007:079:0011:0019:LT:PDF. [7] OL C, p... [8] OL C, p... [9] OL L 302, 2009 11 17, p. 32. [10] OL L 120, 2009 5 15, p. 22. [11] OL L 331, 2010 12 15, p. 84. [12] OL L 331, 2010 12 15, p. 12. [13] OL L 241, 2006 9 2, p. 26. [14] OL L 174, 20011 7 1, p. 1. [15] OL L 166, 1998 6 11, p. 45. [16] OL L 84, 1997 3 26, p. 22. [17] COM(2010)716 galutinis. [18] OL L 369, 2011 12 17, p. 14.