Be to, ES senėja ir mažėja darbingo amžiaus gyventojų. Iki 2070 m. darbingo amžiaus gyventojų skaičius sumažės nuo maždaug 65 proc. 2019 m. iki 56–54 proc. visų gyventojų 27 šalių Europos Sąjungoje.

Darbo jėgos migracija ne tik teikia ekonominės naudos, bet ir gerina bendrą migracijos valdymą, nes padeda stiprinti mūsų bendradarbiavimą su kilmės ir tranzito šalimis, be kita ko, siekiant sumažinti neteisėtą migraciją. Tai yra viena iš pagrindinių priemonių, įtrauktų į ES priemonių rinkinį, nustatytą naujame Migracijos ir prieglobsčio pakte, kuria siekiama kurti su Darnaus vystymosi darbotvarke suderintas subalansuotos ir abipusiai naudingos partnerystės su ES nepriklausančiomis šalimis iniciatyvas migracijos srityje.

Po COVID-19 sukeltų trikdžių Europos darbo rinka apskritai grįžta į prieš pandemiją buvusį lygį: ES darbo rinka toliau atsigauna ir jai reikia naujų darbuotojų, visų pirma sektoriuose, kuriuose yra struktūrinių trūkumų, pavyzdžiui, turizmo, apgyvendinimo ir maitinimo paslaugų, IT, sveikatos priežiūros ir logistikos sektoriuose. Vis dėlto darbo jėgos trūkumas tam tikruose sektoriuose yra didesnis nei iki COVID-19 ir labai padaugėjo neužimtų laisvų darbo vietų, nors užimtumas dar nėra visiškai atkurtas.

Migrantai jau dabar atlieka labai svarbų vaidmenį Europos ekonomikoje ir visuomenėje. Per pastarąjį dešimtmetį darbuotojai migrantai užėmė didelę dalį naujų darbo vietų ES ir taip padėjo patenkinti darbo rinkos poreikius. Migrantų priėmimas yra platesnio politikos priemonių derinio, kuriuo siekiama šalinti darbo jėgos ir įgūdžių trūkumą ir pagrindines jo priežastis, dalis. COVID-19 pandemija parodė, kad net 13 proc. darbuotojų, atliekančių esmines funkcijas – nuo gydytojų iki slaugytojų ir vairuotojų – yra migrantai.

Migracija ir judumas yra ir toliau bus būdingi žmonijai visame pasaulyje ir ES. 2021 m. sausio 1 d. ES gyveno 23,7 mln. ES nepriklausančių šalių piliečių, t. y. 5,3 proc. visų gyventojų. Neteisėta migracija į ES tebėra ribota, nepaisant to, kad ji plačiai nušviečiama žiniasklaidoje. Kasmet teisėtais būdais į ES atvyksta apie 2,25–3 mln. piliečių iš ES nepriklausančių šalių, palyginti su 125 000–200 000 neteisėtai atvykstančių asmenų.

Teisėta migracija naudinga migrantams, taip pat kilmės ir kelionės tikslo šalims. Ji suteikia galimybę migruoti norintiems asmenims pagerinti savo padėtį ir padeda tenkinti priimančiųjų šalių darbo rinkos poreikius. Tai savaime gali būti investicija į ekonomiką ir visą visuomenę, kuria remiama ES žalioji ir skaitmeninė pertvarka, kartu prisidedant prie to, kad Europos visuomenė taptų darnesnė ir atsparesnė. ES bendra migracijos politika turi atspindėti ES ekonomikos integraciją ir valstybių narių darbo rinkų tarpusavio priklausomybę. Ji turėtų padėti valstybėms narėms pasinaudoti savo naryste ES kaip pranašumu pritraukiant specialistus ir įvairių įgūdžių turinčius asmenis, kurie gali prisidėti prie ES ekonomikos dinamiškumo.

Be to, ES turi spręsti tam tikrų profesijų darbuotojų trūkumo konkrečiuose sektoriuose ir regionuose problemą, apimančią visus įgūdžių lygius: ES darbdaviams trūksta net 28 profesijų darbuotojų, kurie 2020 m. sudarė 14 proc. ES darbo jėgos. Šioms profesijoms priskiriami santechnikai ir vamzdžių montuotojai, slaugos specialistai, sistemų analitikai, suvirintojai ir metalo pjaustytojai liepsna, sunkiasvorių sunkvežimių ir krovinių transporto priemonių vairuotojai, statybos inžinieriai ir programinės įrangos kūrėjai. Darbo jėgos trūkumas taip pat akivaizdus regionų lygmeniu dėl, pavyzdžiui, regionų išsivystymo lygio skirtumų, miestų teritorijų buvimo regionuose arba skirtingų regioninių darbo rinkų ir gyvenimo sąlygų.

ES siekia didinti moterų, vyresnio amžiaus asmenų, neįgaliųjų, migrantų kilmės asmenų ir kitų nepakankamai atstovaujamų grupių dalyvavimą darbo rinkoje. Ji taip pat siekia gerinti žmonių įgūdžius per visą jų darbingą amžių, kaip nustatyta Europos įgūdžių darbotvarkėje. Tačiau siekiant patenkinti šiuos didėjančius darbo rinkos poreikius, susijusius su demografinėmis tendencijomis ir stygiumi, nepakanka vien sutelkti vidaus darbo jėgą arba sudaryti palankesnes sąlygas judumui ES viduje. Judumo ES viduje teikiamos galimybės mažinti darbo jėgos trūkumą tampa vis labiau ribotos, be kita ko, dėl to, kad daroma prielaida, jog vienoje vietoje įgyti talentai ir įgūdžiai prarandami kitoje vietoje, tad jas būtina vertinti atsižvelgiant į tai, kad apie darbo jėgos trūkumą pranešama beveik visose valstybėse narėse. COVID-19 pandemija dar labiau didina kelių konkrečių trūkstamų profesijų paklausą, o didžiausias poveikis daromas sveikatos priežiūros įgūdžių paklausai. Pavyzdžiui, 2020 m. Belgija, Vokietija, Danija, Estija, Suomija, Prancūzija, Vengrija, Airija, Nyderlandai, Rumunija ir Švedija pranešė apie sveikatos priežiūros ir susijusių specialistų stygių. ES mobilieji darbuotojai sudaro mažiau nei trečdalį užsienyje gimusių asmens priežiūros darbuotojų ES, o du trečdaliai jų yra iš ES nepriklausančių šalių.

Todėl tiek Europos įgūdžių darbotvarkėje, tiek naujame migracijos ir prieglobsčio pakte pripažįstama, kad reikia strategiškesnio požiūrio į teisėtą migraciją, kuriuo būtų siekiama geriau pritraukti ir išlaikyti talentus, kad būtų skatinamas ekonomikos augimo ir inovacijų potencialas, ir nukreipti teisėtą migraciją į regionus ir profesines sritis, kuriuose trūksta įgūdžių.

Kad išliktų konkurencinga pasauliniu mastu, ES turi tapti patrauklesnė talentams iš viso pasaulio. Šiuo metu aukštą kvalifikaciją turintys ES nepriklausančių šalių piliečiai dažniau renkasi Šiaurės Ameriką ar Okeaniją nei ES. Pirmas svarbus žingsnis siekiant padidinti ES patrauklumą – neseniai peržiūrėta ES mėlynosios kortelės direktyva , pagal kurią aukštos kvalifikacijos migrantams bus sudarytos sąlygos naudotis geresnėmis teisėmis, visų pirma teise judėti ir dirbti kitose ES šalyse, taip pat greitesnėmis ir supaprastintomis procedūromis. Visi šie patrauklumo aspektai turėtų būti stiprinami ir kitų kategorijų migrantų atžvilgiu, kartu taikant kovos su išnaudojimu darbe ir diskriminacija priemones. Darbo jėgos paklausos ir pasiūlos derinimas taip pat yra tarptautinio masto iššūkis, kuriam būdinga vis didesnė konkurencija dėl įgūdžių ir talentų. Dvi dabartinės kliūtys yra ilgos ir sudėtingos imigracijos procedūros ir skirtingi reikalavimai valstybėse narėse, taip pat sunku suvesti talentus iš ES nepriklausančių šalių su potencialiais darbdaviais valstybėse narėse.

Kaip išdėstyta komunikate „Nuo karo Ukrainoje bėgančių asmenų priėmimas: Europos pasirengimas tenkinti jų poreikius“, valstybės narės turės imtis priemonių, kad laikinosios apsaugos gavėjai būtų integruoti į darbo rinką. Komisija padės nustatyti jų įgūdžius ir kvalifikacijas, kad būtų lengviau juos derinti su ES darbdavių poreikiais.

Siekis sukurti tvarią ES teisėtos migracijos politiką, grindžiamą trimis ramsčiais

Per pastaruosius du dešimtmečius ES sukūrė teisinę sistemą, kuria iš esmės suderinamos valstybių narių taikomos tam tikrų kategorijų piliečių iš ES nepriklausančių šalių atvykimo ir gyvenimo sąlygos. Jos apima atvykimą ir gyvenimą darbo tikslais, pavyzdžiui, aukštos kvalifikacijos darbuotojų (t. y. mėlynosios kortelės turėtojų), sezoninių darbuotojų ir bendrovės viduje perkeliamų asmenų. ES teisine sistema taip pat reglamentuojamos: i) trečiųjų šalių studentų ir tyrėjų priėmimo sąlygos ir teisės, ii) teisė į šeimos susijungimą ir iii) sąlygos ir tvarka, pagal kurias trečiųjų šalių piliečiai įgyja teisę nuolat gyventi šalyje (t. y. „ilgalaikis gyvenimas šalyje“). ES teisės aktuose taip pat nustatyta viena procedūra ir vienas bendras leidimas dirbti ir gyventi darbuotojams iš ES nepriklausančių šalių, priimtiems pagal valstybių narių nacionalines schemas.

Šiuo metu ES teisė netaikoma nei kitų kategorijų darbo migrantams, nei savarankiškai dirbantiems asmenims. Kai kuriems iš jų taikomos nacionalinės taisyklės. 2019 m. kovo mėn. Europos Komisija užbaigė bendrą šios teisinės sistemos vertinimą (t. y. teisėtos migracijos teisės aktų tinkamumo patikrinimą ). Atlikus šį vertinimą padarytos įvairios išvados ir pabrėžta, kad būtų galima nuveikti daugiau siekiant padidinti ES teisėtos migracijos sistemos poveikį su demografine padėtimi, ekonomika ir migracija susijusiems iššūkiams ES. Atlikus tinkamumo patikrinimą padaryta išvada, kad ES teisėtos migracijos teisinei sistemai būdingi tam tikri trūkumai, pavyzdžiui, susiskaidymas, ribota ES taisyklių taikymo sritis, įvairių direktyvų nenuoseklumas, procedūrų sudėtingumas ir netinkamas įgyvendinimas.

ES taip pat parengė darbo jėgos judumo programas su ES nepriklausančiomis šalimis. Bandomieji teisėtos migracijos projektai parodė, kad teikdama tikslinę paramą ES gali padėti valstybėms narėms įdiegti darbdavių poreikius atitinkančias schemas, kartu stiprindama žmogiškojo kapitalo vystymą šalyse partnerėse. ES taip pat pradėjo pagal programą „Erasmus+“ besimokančių asmenų ir darbuotojų judumą profesinio rengimo ir mokymo srityje į ES nepriklausančias šalis. Vis dėlto dabartinių schemų taikymo sritis ir užmojai dar gali būti padidinti.

Siekdama rasti atsakymus, kurie būtų pritaikyti įvairiems poreikiams, ir pašalinti teisinius bei veiklos trūkumus, Komisija surengė plataus masto konsultacijas. Per atviras konsultacijas ji konsultavosi su plačiąja visuomene, valstybėmis narėmis, Europos Parlamentu, Europos socialiniais partneriais ir pilietine visuomene. 2021 m. Europos Parlamentas priėmė dvi rezoliucijas dėl teisėtos migracijos , kuriose Komisija raginama tobulinti ir plėtoti ES teisinę ir politikos sistemą. Remdamasis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 225 straipsniu, Europos Parlamentas paprašė Komisijos pateikti pasiūlymų, kaip palengvinti ir skatinti teisėtai migruojančių ES nepriklausančių šalių piliečių atvykimą į ES ir judumą joje, siekiant sumažinti biurokratiją, stiprinti derinimą, skatinti pagrindines teises ir vienodą požiūrį bei užkirsti kelią išnaudojimui darbe.

Valstybės narės pirmenybę teikia procedūrų supaprastinimui ir racionalizavimui, tačiau iš esmės daugiausia dėmesio skiria veiklos aspektams, o ne naujam teisėkūros darbui teisėtos migracijos srityje ES lygmeniu.

Siekiant pagerinti ES teisėtos migracijos valdymą, kartu suderintai ir pragmatiškai atsižvelgiant į Europos Parlamento ir valstybių narių raginimus, šiame komunikate nustatomi trys pagrindiniai darnios ES teisėtos migracijos politikos ramsčiai:

·teisėkūros ramstis, pagal kurį nauja redakcija išdėstoma Ilgalaikių gyventojų direktyva ir Vieno leidimo direktyva , siekiant supaprastinti įvairių įgūdžių turinčių darbuotojų priėmimo į ES procedūras ir darbuotojų iš ES nepriklausančių šalių, kurie jau yra ES teritorijoje, judumą ES, taip pat pagerinti jų teises ir apsaugą nuo išnaudojimo darbe;

·veiklos ramstis, kuriuo siekiama spręsti tarptautinės atitikties problemą, nustatant konkrečius specialistų pritraukimo partnerystės su pagrindinėmis šalimis partnerėmis plėtojimo veiksmus ir pagrindines ES specialistų savybes, ir

·perspektyvinis ramstis, grindžiamas trimis konkrečiais veiklos prioritetais, kuriais turėtų būti toliau vadovaujamasi įgyvendinant ES teisėtos migracijos politiką. Tie veiklos prioritetai yra: priežiūra, jaunimas ir inovacijos.

2.TEISĖKŪROS RAMSTIS. MIGRACIJOS PROCEDŪRŲ SUPAPRASTINIMAS IR DARBUOTOJŲ MIGRANTŲ TEISIŲ GERINIMAS

Ilgalaikių gyventojų direktyvoje ir Vieno leidimo direktyvoje nustatyta didelei daliai ES teisėtai gyvenančių trečiųjų šalių darbuotojų taikomų procedūrų ir jiems suteiktų teisių sistema. Tačiau abiejų teisės aktų atveju tikslai, dėl kurių jie pirmą kartą buvo priimti atitinkamai 2003 ir 2011 m., nėra visiškai pasiekti. Valstybės narės nepakankamai naudojasi Ilgalaikių gyventojų direktyva, be to, joje nenumatyta veiksminga teisė į judumą ES. Vieno leidimo direktyva ne visiškai pasiektas jos tikslas supaprastinti visų darbuotojų iš ES nepriklausančių šalių priėmimo procedūras.

Dėl šių priežasčių Komisija siūlo bendrą šių dviejų direktyvų išdėstymą nauja redakcija. Pagrindiniai tikslai – sumažinti darbdavių išlaidas ir administracinę naštą, užkirsti kelią išnaudojimui darbe ir remti tolesnę ES nepriklausančių šalių piliečių, kurie jau gyvena ir dirba ES, integraciją ir judumą ES.