LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 295/9

Galutinė ataskaita byloje COMP/M.5335 – Lufthansa/SN Airholding

(Pagal 2001 m. gegužės 23 d. Komisijos sprendimo (2001/462/EB, EAPB) dėl bylas nagrinėjančių pareigūnų įgaliojimų tam tikrose konkurencijos bylose 15 ir 16 straipsnius (OL L 162, 2001 6 19, p. 21))

2009/C 295/09

Atsižvelgiant į sprendimo projektą galima teikti tokias pastabas:

Įžanga

2008 m. lapkričio 26 d. pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 139/2004 (1) (Susijungimų reglamento) 3 straipsnio 1 dalies b punktą Komisija gavo pranešimą apie siūlomą koncentraciją: įmonė „Deutsche Lufthansa AG“ (toliau – „Lufthansa“) įsigydama akcijas ketina įgyti visišką įmonės „SN Airholding SA/NV“ (toliau – SN) kontrolę. Pastaroji yra kontroliuojančioji įmonės „SN Brussels Airlines“ bendrovė.

II etapo procedūra

2009 m. sausio 26 d. Komisija pradėjo nagrinėjimo procedūrą, kadangi kilo didelių abejonių dėl šios koncentracijos suderinamumo su bendrąja rinka (2). Tada, 2009 m. kovo 24 d., įmonei „Lufthansa“ buvo pateiktas prieštaravimo pareiškimas, o 2009 m. kovo 25 d. buvo suteikta galimybė susipažinti su Komisijos tyrimo dokumentais. Prieštaravimo pareiškime Komisija padarė išvadą, kad dėl koncentracijos kyla konkurencijos problemų šiuose penkiuose maršrutuose: Briuselis–Frankfurtas, Briuselis–Miunchenas, Briuselis–Berlynas, Briuselis–Hamburgas ir Briuselis–Ciurichas.

„Lufthansa“ atsakė į prieštaravimo pareiškimą ir paprašė surengti žodinį bylos nagrinėjimą, kuris įvyko 2009 m. balandžio 15 d. Oficialus pranešančiosios šalies atstovas dalyvavo žodiniame bylos nagrinėjime, tuo tarpu SN atstovų nebuvo. Tačiau kai kurie SN darbuotojai dalyvavo bylos nagrinėjime kaip „Lufthansa“ delegacijos nariai.

Galiausiai tapo aišku, kad Komisija apie pareikštą prieštaravimą įmonės SN neinformavo tiesiogiai, bet per pranešančiosios šalies teisinius atstovus, kurie taip pat atstovavo SN. Šie SN pateikė neslaptą prieštaravimo pareiškimo versiją. Taip pat SN oficialiai nebuvo nurodytas galutinis terminas, iki kurio ji galėtų pateikti savo pastabas arba prašymą surengti žodinį bylos nagrinėjimą. Nors SN iš tiesų prisidėjo ruošiant įmonės „Lufthansa“ atsakymą raštu ir jos atstovai dalyvavo žodiniame bylos nagrinėjime, užduotis informuoti ir kviesti teikti pastabas dėl prieštaravimo pareiškimo negali būti paskirta pranešančiajai šaliai. Remdamasi Komisijos reglamento (EB) Nr. 802/2004 (3) (Įgyvendinimo reglamento) 13 straipsnio 2 dalimi pati Komisija turi vykdyti savo teisinius įsipareigojimus kitoms susijusioms šalims. Komisija ištaisė susidariusią padėtį 2009 m. balandžio 29 d. įmonei SN išsiųsdama neslaptą prieštaravimo pareiškimo versiją ir papildomą prieštaravimo pareiškimą (žr. toliau) bei suteikė įmonei galimybę iki 2009 m. gegužės 6 d. pateikti pastabas.

Įmonei „Lufthansa“ pateikus atsakymą į prieštaravimo pareiškimą inter alia iškilo du procedūriniai klausimai.

Pirmiausia, paaiškėjo, kad „Lufthansa“ ir Komisija skirtingai aiškina rinkos tyrimo rezultatus. Pasirodė, kad šie skirtumai atsirado iš dalies dėl to, kad pranešančioji šalis klaidingai aiškino atsakymus. Tačiau kai kurie skirtumai atsirado todėl, kad, siekiant užtikrinti konfidencialumą, „Lufthansa“ negalėjo visiškai susipažinti su tam tikrais atsakymais. Patikrinusi atsakymus, 2009 m. balandžio 29 d. Komisija įmonei „Lufthansa“ leido susipažinti su nekonfidencialiais kompiuterinės programos „Excel“ lapais, kuriuose Komisija apibendrino visus atsakymus.

Kitas klausimas buvo susijęs su bendrojo kodo sutarties pagal EB sutarties 81 straipsnį vertinimu, kurį Komisija atliko vykdydama susijungimo procedūrą. „Lufthansa“ abejojo, ar tokia analizė yra galima. Ji ypač pabrėžė klausimą, ar tiesioginių bendrojo kodo sutarties šalių, t. y. patronuojamosios „Lufthansa“ bendrovės ir SN, nuomonė dėl Komisijos išvadų neprivalėtų būti išklausyta. Kad būtų išvengta bet kokio tiesiogiai susijusių šalių teisės į gynybą pažeidimo, 2009 m. balandžio 20 d. Komisija įmonėms SN ir „Swiss“ (patronuojamoji „Lufthansa“ bendrovė) išsiuntė prieštaravimo pareiškimo ištrauką, kurioje aprašomas preliminarus bendrojo kodo sutarties vertinimas, ir suteikė joms galimybę pateikti rašytines pastabas (4). SN ir „Swiss“ atsakė per duotą laikotarpį.

2009 m. balandžio 28 d. Komisija įmonei „Lufthansa“ išsiuntė papildomą prieštaravimo pareiškimą dėl maršruto Briuselis–Ciurichas. Jame vėl buvo suteikta galimybė susipažinti su bylos dokumentais kitą dieną. Pranešančioji šalis į papildomą prieštaravimo pareiškimą atsakė 2009 m. gegužės 5 d.

Pranešančioji šalis ir Komisija pačioje kontrolės procedūros pradžioje aptarė taisomąsias priemones. Tačiau manyta, kad 2009 m. balandžio 16 d. pasiūlytų taisomųjų priemonių nepakanka, todėl jų rinkos tyrimas nebuvo atliktas. Tada, 2009 m. balandžio 24 d. ir 29 d., „Lufthansa“ pateikė papildomų taisomųjų priemonių paketą. Šį paketą Komisija preliminariai priėmė ir atliko jo rinkos tyrimą. 2009 m. gegužės 28 d. įmonė „Lufthansa“ pateikė galutinę taisomųjų priemonių versiją (nekeičiant balandžio 29 d. versijos esmės).

Sprendimo projektas

Sprendimo projektas nuo prieštaravimo pareiškimo skiriasi trimis atžvilgiais. Pirmiausia, Komisija klausimą, ar laiko veiksniui jautrūs ir laiko veiksniui nejautrūs keleiviai priklauso dviems skirtingoms produktų rinkoms, palieka atviru.

Be to, ji nebemato reikalo vertinti bendrojo kodo sutarties pagal 81 straipsnį atitikimo. Trečia, Komisija daro išvadą, kad konkurencijos problemos dėl maršruto Briuselis–Berlynas išspręstos susijungimo kontrolės procedūros vykdymo metu. Įmonių „Lufthansa“ ir SN konkurentė „EasyJet“ tuo tarpu nusprendė padidinti savo skrydžių skaičių nuo vieno iki dviejų skrydžių per dieną, taip sudarydama galimybę tą pačią dieną skristi į abi puses. Dėl likusių keturių maršrutų sprendimo projekte numatoma, kad sandoriu nebus sudaryta didelių kliūčių veiksmingai konkuruoti atsižvelgiant į pranešančiosios šalies pateiktus įsipareigojimus.

Nei pranešančioji šalis, nei jokia kita susijusi šalis ar trečioji šalis klausimų arba pastabų man nepateikė. Todėl, atsižvelgdamas į minėtąsias pastabas, manau, kad nagrinėjant šią bylą atsižvelgta į visų šalių teisę būti išklausytoms.

Briuselis, 2009 m. birželio 11 d. Michael ALBERS

(1) OL L 24, 2004 1 29, p. 1.

(2) Pagal Susijungimų reglamento 6 straipsnio 1 dalies c punktą.

(3) OL L 133, 2004 4 30, p. 1.

(4) 2007 m. liepos 11 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje T-170/06, Alrosa.