KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI IR EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI Metinė Europos standartizacijos Sąjungos darbo programa /* COM/2013/0561 final */





KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI IR EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI Metinė Europos standartizacijos Sąjungos darbo programa (Tekstas svarbus EEE) 1. Įvadas Europa siekia pažangiu, tvariu ir integraciniu būdu skatinti ekonomikos augimą ir kurti darbo vietas pagal strategiją „Europa 2020“[1] ir jos pavyzdines iniciatyvas. Standartizacijos svarba kuriant darbo vietas, siekiant ekonomikos augimo ir atsigavimo neseniai vėl pabrėžta 2012 m. spalio mėn. priimtame Komisijos komunikate dėl pramonės politikos atnaujinimo „Stipresnė Europos pramonė ekonomikos augimui ir atsigavimui skatinti“[2]. Pradedant moksliniais tyrimais ir baigiant gamyba, nuo gamintojų iki vartotojų, Europoje ir visame pasaulyje Europos standartais šalinamos kliūtys, apsaugomi vartotojai, tausojama aplinka, užtikrinamas sąveikumas, mažinamos sąnaudos ir skatinama konkurencija. Tyrimų duomenimis, standartizacija 0,3–1 proc. didina BVP[3], taigi padeda siekti tikslo iki 2020 m. padidinti pramonės kuriamą ES BVP dalį iki 20 proc.[4] Siekdama užtikrinti, kad Europos standartizacijos sistema gebėtų atlaikyti tokius dabarties išbandymus kaip sparčios inovacijos, tvarumo poreikis, technologijų suliejimas ir arši pasaulinė konkurencija, Komisija 2011 m. pasiūlė reformai skirtų dokumentų rinkinį[5], įskaitant naują reglamentą, įsigaliojusį nuo 2013 m. sausio 1 d.[6] Šia reforma siekta padidinti sistemos įtraukumą, reagavimą, skaidrumą, lankstumą ir aprėptį. Viena šios reformos naujovių yra tai, kad Komisija privalo priimti metinę Europos standartizacijos Sąjungos darbo programą. Šioje darbo programoje apibrėžiami strateginiai Europos standartizacijos prioritetai atsižvelgiant į ilgalaikes Sąjungos augimo strategijas ir nustatomi tarptautinio Europos standartizacijos lygmens tikslai, kuriais prisidedama prie Sąjungos teisės aktų ir politikos įgyvendinimo. Joje nurodoma, kokius Europos standartus ir kitus standartizacijos leidinius Komisija ketina prašyti parengti Europos standartizacijos organizacijų (toliau – ESO) CEN, CENELEC ir ETSI ateinančiais metais, konkretūs jų remiami tikslai ir politikos kryptys. Daugiausia dėmesio skiriama standartams, pagal kuriuos daroma atitikties Sąjungos derinimo teisės aktų reikalavimams prielaida. Be to, Komisija remia Europos standartizacijos veiklą, kuria padedama siekti kitų ES politikos tikslų, ir šioje darbo programoje ragina ESO imtis veiklos visose prioritetinėse srityse, be kita ko, tose, kuriose nėra reikiamų teisinių nuostatų, kad būtų galima pagrįsti oficialų Komisijos standartizacijos prašymą (įgaliojimą). Į šią darbo programą neįtraukti Europos standartai, kuriuos ESO rengia įmonių, nacionalinių standartizacijos institucijų ar kitų su ES politika nesusijusių suinteresuotųjų subjektų iniciatyva. Šioje metinėje darbo programoje kiek įmanoma tiksliau numatytos būsimos veiklos kryptys ir veiksmai. Šių veiklos krypčių poveikis biudžetui yra ne didesnis negu jau numatyta, o parama konkrečioms užduotims priklauso nuo turimų lėšų, gautų kokybiškų pasiūlymų ir susitarimo su atitinkamomis ESO, nacionalinėmis standartizacijos institucijomis ar kitais reglamente numatytais organais. Skubos atvejais, pvz., kai darniesiems standartams oficialiai paprieštaraujama, Komisija gali suteikti šioje darbo programoje nenumatytus įgaliojimus. Tikimasi, kad paskelbus šią Sąjungos darbo programą pasiektas didesnis skaidrumas padės našiau dirbti ir geriau planuoti būsimą darbą. Taip pat Komisija: – sieks patobulinti šiais metais baigsiančius galioti partnerystės pagrindų susitarimus su ESO, kad būtų užtikrinta aukščiausia darbo kokybė ir kartu toliau trumpinami vidutiniai standartizacijos leidinių parengimo terminai; – rengs kvietimus teikti paraiškas dėl atstovavimo MVĮ, vartotojams, aplinkos ir socialinės srities suinteresuotųjų subjektų organizacijoms Europos lygmens standartizacijos darbe. Taip MVĮ bus lengviau dalyvauti, nes tam bus skiriama lėšų, be to, Komisija toliau rems konkrečius projektus, kuriais MVĮ bus padedama prisidėti prie standartizacijos darbo ir dalyvauti jame; – tęs savo informacinių ir ryšių technologijų (IRT) standartizacijos darbą per įvairių suinteresuotųjų subjektų platformą[7] – dar vieną naujovę 2011 m. standartizacijos dokumentų rinkinyje. Nuo tada, kai pradėtas nuolatinis valdžios institucijų, suinteresuotųjų subjektų ir standartus rengiančių organizacijų (įskaitant pasaulinius forumus ir konsorciumus) dialogas, per trumpą laiką įsitikinta, kad jis padeda prisitaikyti prie sparčios pažangos šioje srityje. Buvo parengtas išsamus tęstinis IRT srities standartizacijos planas, kuris nuolat atnaujinamas, kad Sąjunga sėkmingai prisitaikytų prie sparčios skaitmeninio pasaulio raidos. Iki 2013 m. pabaigos Komisija pradės nepriklausomą standartizacijos sistemos valdymo apžvalgą, siekdama įvertinti, ar strateginiai reformos tikslai buvo pasiekti. Per šią apžvalgą bus įvertinta, ar Europos standartizacijos sistema ilgainiui gebės prisitaikyti prie sparčiai kintančios aplinkos ir padėti pasiekti Europos strateginius vidaus ir išorės tikslus, ypač pramonės politikos, inovacijų ir technologinės plėtros srityje. Taip pat bus tiriama, ar Europos standartizacijos sistema yra tinkama rinkos reikmių, integruotumo ir atstovavimo požiūriu. Įvertinusi šios nepriklausomos apžvalgos rezultatus Komisija nustatys, kokiomis priemonėmis Europos standartizacijos sistemą galima toliau tobulinti, kad ji labiau padėtų pasiekti strateginius Europos politikos tikslus. 2. Strateginiai Europos standartizacijos prioritetai 2.1. Stipresnė Europos pramonė ekonomikos augimui ir atsigavimui skatinti Komisijos neseniai atnaujintame Pramonės politikos komunikate pažymima, kad reikia parengti standartus, taikytinus naujoms technologijoms prieš pirmą kartą pateikiant jas į rinką. Jame nurodytos šešios sparčiai besivystančios prioritetinės veiklos sritys: pažangiųjų gamybos technologijų, bazinių didelio poveikio technologijų, biologinių produktų, tvarios pramonės bei statybos politikos ir žaliavų, netaršių transporto priemonių, pažangiųjų elektros energijos tinklų. 2.1.1. Pažangiosios gamybos technologijos Komisijos vadovaujama Pažangiųjų netaršios gamybos technologijų darbo grupė nustatys, kaip tolesniu standartizacijos darbu galima padėti šioms technologijoms prigyti rinkoje. Vėliau Komisija ketina atlikti galimybių užsiimti šios srities standartizacijos veikla Europoje ir tarptautiniu mastu tyrimą. 2.1.2. Bazinės didelio poveikio technologijos (BDPT) Ateinančiais metais Komisija ištirs, kaip tolesne BDPT srities standartizacija galima padėti užtikrinti, kad BDPT pagrįstų produktų vidaus rinka būtų sukurta laiku – tai yra vienas iš aktualių klausimų pagal Komisijos iniciatyvą persvarstyti pramonės produktus reglamentuojančius vidaus rinkos teisės aktus[8]. Komisija per savo mokslinių tyrimų įstaigas ir finansavimo programas padės rengti Europos standartus dėl nanomedžiagų gaminių apibūdinimo metodikų, būtinų toksiškumo ir ekotoksiškumo tyrimams atlikti, mėginių ėmimo bei poveikio vertinimo metodų ir nanomedžiagų poveikio modeliavimo metodų. Vykdomą veiklą reikia nuosekliai derinti su EBPO veikla, o ESO turėtų glaudžiai bendradarbiauti su tarptautinėmis standartizacijos institucijomis. 2.1.3. Biologiniai produktai Kuriant biologinių produktų vidaus rinką yra būtina parengti standartus ir atnaujinti galiojančius teisės aktus. Komisija tikisi, kad ESO toliau dirbs vykdydamos įgaliojimus dėl biokuro ir biologinių produktų, įskaitant biokurą apskritai, taip pat specialius įgaliojimus dėl biologinių polimerų, alyvų, tirpiklių ir paviršinio aktyvumo medžiagų. Be to, reikia apsvarstyti galimybę prieš pradedant rengti standartus moksliniais tyrimais nustatyti tyrimo metodus, kuriuos reikėtų taikyti vertinant inovacinių biologinių produktų (pvz., biologinių polimerų, alyvų, tirpiklių ir paviršinio aktyvumo medžiagų) biologinę sandarą, funkcijas ir tvarumo kriterijus. Taip pat galima standartizuoti pirolizės alyvų ir dumblių naudojimą, susijusį su biokuro produktais. 2.1.4. Tvari pramonės politika, statyba ir žaliavos 2.1.4.1. Statybos produktai Siekiant stiprinti vidaus rinką Europos standartai turėtų būti derinami prie naujų reikalavimų, atsižvelgiant į statybos produktų, procesų bei darbų tvarumo aspektus ir į naujoviškus produktus. Komisijos techninė kompetencija padėjo parengti horizontaliojo standarto dėl reglamentuojamų pavojingųjų cheminių medžiagų išsiskyrimo iš statybos produktų nustatymo projektą. Siekdama, kad ES statybos paslaugų sektorius būtų konkurencingesnis, Komisija skatins tarptautiniu mastu taikyti konstrukcinio projektavimo standartus (Eurokodus) pagal Statybos sektoriaus tvaraus konkurencingumo veiksmų planą[9]. Kai kurių Komisijos „TOP-10“ apklausoje[10] 2012 m. pabaigoje dalyvavusių respondentų teigimu, tai, ar bus gauta visa įmanoma nauda iš supaprastinimo pastarąjį kartą persvarsčius statybos produktų reglamentą, priklauso nuo to, ar bus atnaujintas Europos plieninių ir aliumininių konstrukcijų darbų atlikimo standartas. Komisija šiuo klausimu konsultuosis su suinteresuotaisiais subjektais ir gali paprašyti skubiai atnaujinti šį standartą. 2.1.4.2. Plienas Europos standartais gali būti skatinama tvari plieno konstrukcijų produktų gamyba. Plieno pramonėje jau kuriamas specialus plieno konstrukcijų produktų žymuo „SustSteel“. Komisija ištirs „SustSteel“ galimybes didinti Europos tvarių plieno konstrukcijų produktų rinkos dalį ir gali paprašyti imtis konkrečios standartizacijos veiklos. 2.1.4.3. Ekologinis projektavimas, su energija susiję gaminiai Ekologinio projektavimo direktyva[11] taikoma įvairiems gaminiams, įskaitant variklius, siurblius, ventiliatorius, apšvietimo įrenginius ir namų ūkio reikmenis. Nors daugiausia dėmesio iki šiol buvo skiriama energijos vartojimui, direktyva aprėpia visus poveikio aplinkai aspektus, įskaitant efektyvų medžiagų ir išteklių naudojimą. Todėl siekiant padėti apibrėžti galimus ekologinio projektavimo reikalavimus papildomose srityse bus parengti standartai dėl efektyvaus išteklių naudojimo, kaip antai perdirbamumo indeksų, sudedamųjų dalių ilgaamžiškumo ar kitų poveikio aplinkai rodiklių (pvz., oro taršos). Komisija parengs dabartinio įgaliojimo, skirto ekologinio projektavimo srities darniesiems standartams[12], techninius pakeitimus, taip prisidėdama prie ekologinio projektavimo reglamentų, skirtų šiems gaminiams: · mažiems, vidutiniams ir dideliems galios transformatoriams; · specialios paskirties saugykloms, srautinio apdirbimo kameroms, pramoniniams aušintuvams, kondensatoriams ir šaldymo kambariams; · vėdinimo sistemoms; · apšvietimo įrangai; · patalpų ir vandens šildytuvams. Priklausomai nuo to, kokios bus tolesnės įgyvendinimo priemonės, gali reikėti parengti papildomus techninio pobūdžio atnaujinimus dėl gaminių pagal šiuo metu suteiktą įgaliojimą. Pagal 2012–2014 m. ekologinio projektavimo darbo planą[13] bus svarstomi galimi ekologinio projektavimo ir (arba) energijos vartojimo efektyvumo ženklinimo reikalavimai naujoms produktų grupėms. Į prioritetinių gaminių sąrašą įtraukti langų gaminiai, išmanieji prietaisai ir matuokliai, vyno šaldytuvai, garo katilai, verslo klasės serveriai, galios kabeliai ir su vandeniu naudoti skirti gaminiai. Prireikus Komisija atnaujins įgaliojimą dėl ekologinio projektavimo, kad būtų galima nustatyti reikiamus techninius pakeitimus dėl konkrečių gaminių. 2.1.4.4. Atliekų perdirbimas Naujais Europos perdirbtų medžiagų (pvz., metalo, medienos ir tekstilės) kokybės standartais būtų skatinama rinkos plėtra. Komisija tikisi, kad bus imtasi naujo standartizacijos darbo kuriant ir (tarplaboratoriniais palyginimais) patvirtinant metodus, kuriais: · atliekoms priskiriama pavojinga savybė H 12 – ūmiai toksiškų dujų (1, 2 ar 3 kategorijos) išsiskyrimas; · nustatomos sveikatai ir aplinkai pavojingos (turinčios pavojingąsias savybes H 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11, 13, 14) atliekų dalys ir medžiagos; · nustatomi perdirbtų biologinių atliekų ar šalutinių žemės ūkio produktų (išskyrus trąšas) tvarumo ir toksiškumo standartai. 2.1.4.5. Ne energijos ir ne žemės ūkio žaliavos Europos inovacijų partnerystė žaliavų srityje[14] suburia suinteresuotuosius subjektus, kad technologiniai ir kiti sprendimai greičiau prigytų rinkoje. Suinteresuotųjų subjektų padedama Komisija rengia strateginį įgyvendinimo planą, kuriame gali būti numatytas ir standartizacijos darbas. 2.1.5. Netaršios transporto priemonės ir laivai Komunikate dėl CARS 2020[15] numatoma derinti paramos netaršių transporto priemonių, įskaitant įkraunamuosius elektromobilius ir hibridines transporto priemones, patekimui į rinką politikos priemones užtikrinant, kad būtų laiku parengti standartai ar reikalavimai dėl įkrovimo infrastruktūrų. Komisijos prašymu reikės parengti naujus Europos standartus, susijusius su dokumentų rinkiniu „Transportui – švari energija“[16]. Sudarius tarptautinius susitarimus dėl bendrų standartų ir taisyklių, ypač pagal Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos sistemą, sumažės sąnaudų ir sparčiau augs rinka. Komisija taip pat ėmėsi bendros iniciatyvos su JAV, Kinija ir Japonija toliau tirti bendrus elektromobilių saugos ir aplinkosaugos aspektų reguliavimo metodus. Prieš pradedant rengti standartus Komisija atliks akumuliatorių baterijų saugos ir vandenilio laikymo automobilių pramonėje mokslinius tyrimus. Taip bus padėtas mokslinis ir technologinis pagrindas išspręsti įkraunamųjų energijos kaupimo sistemų elektrinių įtaisų saugos problemas. Be to, Komisija pagal tarptautinio bendradarbiavimo (ypač su JAV) susitarimus atliks mokslinius tyrimus prieš pradedant rengti standartus dėl matavimo ir bandymo metodikų, taikomų vandenilio ir kuro elementų technologijų efektyvumui apibūdinti. Komisijos techninė kompetencija taip pat padės nustatyti pasauliniu mastu standartizuotus (suderintus) bandymų ciklus ir procedūras visoms lengvosioms transporto priemonėms ir elektromobiliams. 2.1.6. Pažangieji elektros energijos tinklai Siekiant į elektros energijos sistemą integruoti atsinaujinančiuosius energijos išteklius, efektyviau vartoti energiją ir tenkinti naujus poreikius, reikia tinkamos infrastruktūros, įskaitant energijos laikymo ir balansavimo pajėgumus. Reikia parengti standartus, kuriais būtų užtikrintas pažangiųjų elektros energijos tinklų tarpvalstybinis sąveikumas, ir būtiniausius bendrus standartus. 2009 m. Komisijos sudarytos Pažangiųjų tinklų darbo grupės[17] valdymo komitetas 2012 m. gruodžio mėn. pritarė, kad būtų įvykdytas įgaliojimas[18] padėti 2013–2014 m. diegti pažangiuosius tinklus Europoje siekiant išspręsti dviejų svarbiausių sričių klausimus: · sistemų sąveikumo bandymo metodai ir atitikties bandymų schema; · sukurtų metodikų taikymas ir antrojo standartų rinkinio parengimas. Komisija padės atlikti šį darbą pagal Europos politikos kryptis ir Transatlantinės ekonomikos tarybos pažangiųjų tinklų ir e. transporto priemonių sąveikumo darbo programą. 2.2. Prekių ir paslaugų vidaus rinkos stiprinimas Vidaus rinka yra būtina ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą skatinanti jėga. Europos standartais didinamas konkurencingumas: juos taikant mažėja gamybos sąnaudų, užtikrinama kokybė bei našumas ir užtikrinama, kad naujoviškos technologijos galėtų patekti į rinką. Darnieji standartai yra dar naudingesni, nes jų laikymasis taip pat garantuoja būtiną gaminių saugos lygį. 2.2.1. Vaikų sauga Komisija prašys parengti Europos standartus dėl kūdikių nešynių, medžiaginių ir karkasinių nešioklių, kūdikių šokynių, sūpynių ir panašių gaminių pagal Bendrosios gaminių saugos direktyvą[19] (BSGD). Taip pat gali būti paprašyta parengti žaidimų aikštelėms ir sporto aikščių įrangai taikytinus standartus. 2.2.2. Kitų vartojimo gaminių sauga Nors taikant ES skubių pranešimų apie pavojingus ne maisto produktus sistemą (RAPEX) užtikrinama, kad pavojingus produktus būtų lengviau aptikti ir pašalinti iš ES rinkos, daugiausia dėmesio vis dar skiriama pirmosios grandies saugai. Komisija pagal Bendrosios gaminių saugos direktyvą ketina prašyti parengti Europos standartus dėl alkoholiu kūrenamų židinių be dūmtraukio, žvakių, kepsninių ir lauko baldų. Šių klausimų svarbą Komisija dar kartą pabrėžė 2013 m. vasario mėn. rinkos priežiūros ir gaminių saugos dokumentų rinkinyje[20], kuriame pateiktas pasiūlymas priimti naują reglamentą dėl vartojimo gaminių saugos (BGSR). 2.2.3. Pašarų ir maisto kokybė ir sauga Atsižvelgiant į globalizacijos poveikį maisto gamybai, prekybai ir vartojimui, įskaitant ekologiškus maisto produktus, kurie vis labiau įtraukiami į tarptautinės prekybos sandorius, reikia priimti naujus ar patobulinti dabartinius visame pasaulyje pripažįstamus maisto saugos ir kokybės standartus. Siekiant šio tikslo reikia aukšto lygio mokslinių tyrimų dėl maisto saugos standartų ir naujų metodikų ir (arba) pagalbinės medžiagos, kurias reikės patikrinti ir patvirtinti kaip tinkamas oficialiai maisto ir pašarų kontrolei. Būtina tobulinti taikomus metodus, rengti papildomus standartizuotus analizės metodus ir patvirtinti galiojančių standartų taikymą naujoms maisto produktų matricoms, kad būtų užtikrintas vienodas ir veiksmingas ES teisės aktų[21] vykdymas visose valstybėse narėse ir aukšto lygio sauga. Komisija padės suteikti reikiamą techninę kompetenciją ir siūlyti bendromis pastangomis patvirtintus metodus nepageidaujamoms medžiagoms maiste ir pašaruose aptikti ir nustatyti. 2.2.4. Kosmetika Pagal Kosmetikos reglamentą[22] Komisija gali prašyti imtis standartizacijos veiklos, susijusios su gerąja gamybos praktika ir kosmetikos gaminių mėginių ėmimu bei analize. 2.2.5. Tekstilės gaminių pluošto sudėtis Pagal Tekstilės reglamentą[23] Komisija numato suteikti įgaliojimą standartizuoti tekstilės pluoštų mišinių kiekybinę analizę, nes dabartiniai kiekybinio nustatymo metodai pagal EN ISO standartus skiriasi nuo aprašytųjų reglamente. 2.2.6. Trąšos Būsimojo pasiūlymo persvarstyti Trąšų reglamentą[24] pagrindinis tikslas – išplėsti jo taikymo sritį, kad ji aprėptų ne tik neorganines trąšas, bet ir kitų kategorijų šiuo metu nacionalinių taisyklių reglamentuojamus produktus. Komisija turbūt prašys parengti naujus standartus, kurie apims vartojamą terminiją, kiekvienos kategorijos produktų rūšių sąrašą, geriau išaiškintus ženklinimo reikalavimus, reikalavimus dėl cheminės sudėties ir agrarinio veiksmingumo, taip pat bandymų metodus. ESO bus paprašyta patvirtinti, kad dumblo, biologiškai skaidžių atliekų ir dirvožemio analizės horizontalieji standartai gali būti taikomi ir organinėms trąšoms bei organinėms dirvožemį gerinančioms medžiagoms. Reikia parengti ir patvirtinti specialius augalų biostimuliatoriams ir konkretiems trąšų priedams taikytinus metodus. 2.2.7. Jūroje naudojamų mašinų sauga Siekiant gerinti naftos ir dujų gavybos jūroje pramonės įrenginių saugą standartizacija yra būtina. ESO atsisakius įgaliojimo[25] dėl naftos ir dujų gavybos jūroje pramonės įrangos Komisija prašys standartizuoti tam tikrus specialius saugai būtinus įrenginius. 2.2.8. Oro transportas Sąveikos reglamentu[26] siekiama modernizuoti Europos oro eismo valdymo tinklą. 2013 m. kovo mėn. ESA suteiktas įgaliojimas[27] bendradarbiaujant su Europos civilinės aviacijos įrangos organizacija (EUROCAE) ir glaudžiai derinant darbą su Europos aviacijos saugos agentūra (EASA) parengti Europos standartų sąrašą, kaip numatyta Europos oro eismo valdymo generalinio plano gairėse ir kurį jau rengia EUROCAE. Išsamus standartų sąrašas pateiktas įgaliojimo priede, tačiau bus keičiamas remiantis reguliariai atnaujinamu Oro eismo valdymo generaliniu planu. Oro eismo valdymo generalinio plano GNSS (su EGNOS ir GALILEO susiję) aviacijos standartai, taikomi 2 ir 3 etapo esminiams veiklos pokyčiams, įtraukti į šios darbo programos 2.2.13.2 skirsnį, o kai kurie specialūs aviacijos saugumo standartai – į 2.2.14 skirsnį. Siekiant užtikrinti sąveikumą pasauliniu mastu taip pat reikėtų skatinti, daugiausia per Tarptautinę civilinės aviacijos organizaciją (ICAO), taikyti šiuos Europos standartus visame pasaulyje. Šiuo metu formuojasi pasaulinė nuotoliniu būdu pilotuojamų orlaivių sistemų (RPAS) rinka, teikianti didelių ekonomikos augimo ir užimtumo galimybių. Siekiant padėti šias galimybes realizuoti reikia standartų, kad RPAS būtų laipsniškai integruotos į Europos oro eismo valdymo sistemą. Jiems bus skirta dėmesio persvarstytose Oro eismo valdymo generalinio plano gairėse dėl standartizacijos. 2.2.9. Geležinkelių transportas Siekiant išnaudoti visus erdvės be vidaus sienų pranašumus būtina nacionalines geležinkelių sistemas geriau susieti tarpusavyje, didinti jų sąveikumą ir prieinamumą. Naujų Europos standartų reikia tobulinant šias sritis: · gaisro plitimo prevencijos priemonių; · Europos geležinkelio be popierinių bilietų ir išvykstant išduodamų bilietų sistemų. Komisija parengs pasiūlymą pakeisti techninę sąveikos specifikaciją dėl žmonių su judėjimo negalia – supaprastinti jos turinį ir palengvinti taikymą. Komisija šiuo metu taip pat rengiasi imtis iniciatyvos paspartinti inovacinių sprendimų skverbtį į rinką, kad būtų sukurta visapusiškai integruota ir sąveiki Europos geležinkelių sistema. Be kita ko, bus numatyta, kaip galima geriau derinti ir orientuoti Europos mokslinių tyrimų ir inovacijų veiklą per visą inovacijų ciklą, taip remiant tiek bendrą Europos geležinkelių erdvę (BEGE), tiek Europos geležinkelio pramonės konkurencingumą. 2.2.10. Alternatyvieji degalai Standartizacijos reikės įgyvendinant rinkinio „Transportui – švari energija“ dokumentus, įskaitant Europos alternatyviųjų degalų strategiją ir direktyvos dėl alternatyviųjų degalų infrastruktūros diegimo pasiūlymą[28]. Elektros įkrovimo ir degalų (vandenilio, LNG ir CNG) papildymo punktų techninės sąveikos specifikacijos, kaip išsamiai aprašyta direktyvos pasiūlyme, turėtų būti nustatytos Europos standartais, kurie būtų visiškai suderinti su atitinkamais tarptautiniais standartais. Nors ESO jau dirba pagal įgaliojimą dėl biometano įpurškimo į gamtinių dujų tinklą ir dėl didesnės RRME dalies sunkvežimių dyzeline, taip pat reikėtų parengti biodegalų standartus dėl didesnės etanolio dalies benzine. Komisija rems standartizacijos darbą, susijusį su biometano įpurškimu į gamtinių dujų vamzdynus, biometano naudojimu transporto priemonių degalams ir biometano kiekio matavimo gamtinių dujų tinkle metodais. Ji taip pat padės pažangioms koncepcijoms greičiau patekti į rinką derinant ir rengiant fotovoltinių technologijų standartus. 2.2.11. Infrastruktūros sauga[29] Komisija sukurs suinteresuotųjų subjektų, atsakingų už ypatingos svarbos infrastruktūros objektų apsaugą devyniose teminėse srityse (aviacijos saugumo, sprogmenų, konstrukcijų atsparumo, cheminių grėsmių ir biologinių grėsmių vandenyje, radiologinių ir branduolinių grėsmių, žemės drebėjimų, vaizdo stebėjimo ir biometrinių sistemų), tinklą. Kartu su darbu pagal esamus ir būsimus įgaliojimus bus atliekamas darbas, susijęs su bandymų gairėmis, bendraisiais bandymų protokolais, bandymų standartais ir rekomendacijomis dėl sertifikavimo bei politikos reikalavimų. Komisija taip pat gali konsultuotis su suinteresuotaisiais subjektais dėl Direktyvos dėl kelių infrastruktūros saugumo valdymo[30] ir tuo remdamasi suteikti įgaliojimą sukurti bendrą kelių saugumo sertifikavimo sistemą. Vėliau gali būti nustatyti reikalavimai visame transeuropiniame kelių tinkle užtikrinti būtiniausio lygio saugą nepažeidžiant Reglamento dėl statybos produktų[31] reikalavimų. 2.2.12. Belaidis ryšys Nepaprastai svarbu, kad pagal dabartinius įgaliojimus būtų rengiami ir atnaujinami darnieji standartai. Komisija gali parengti naujus įgaliojimus dėl: (1) judriojo ryšio standartų (UMTS, LTE, „LTE Advanced“ ir kt.) rengimo ir priežiūros pagal trečiosios kartos partnerystės projektą (3GPP); (2) efektyvaus radijo spektro naudojimo teikiamoms judriojo ryšio paslaugoms suderinti ir radijo įrangos bei transliacijų imtuvų eksploatavimo gretimų dažnių juostose. 2.2.13. Kosmoso nauda piliečiams[32] 2.2.13.1. Kosmoso srities gamybos ir vartojimo pramonės standartai Kosmoso srities standartizacija atitinka ES kosmoso strategijoje nustatytus ir Europos kosmoso pramonės politikos prioritetus. Esami poreikiai nurodyti įgaliojime plėtoti kosmoso pramonės standartizaciją[33], kuris suteiktas 2011–2013 m. laikotarpiui, tačiau prireikus Komisija gali jį pratęsti 2014–2015 m. laikotarpiui. Pagal šį įgaliojimą ESO turėtų dirbti įvairiose teminėse srityse, įskaitant navigacijos ir padėties nustatymo imtuvus, navigacijos ir padėties nustatymo susiejimą su telekomunikacijomis, keitimąsi informacija, duomenų formatus, judriojo ryšio, fiksuotojo ryšio ir pasaulinės palydovinės navigacijos sistemų susiejimą, planetų apsaugą, stebėseną siekiant informuoti apie padėtį kosmose, dvejopo naudojimo antžeminio segmento sąsajas ir krovinių sąsajas. 2.2.13.2. Europos GNSS programų standartai Standartizacija yra reikalinga padedant diegti ir įgyvendinti Europos palydovinės navigacijos sistemas (EGNOS ir GALILEO). Nors tiksliai prognozuoti, kokia šių sistemų branda bus pasiekta konkrečiais metais, yra sudėtinga, nustatyti standartizacijos poreikiai apima masinę prekybą antžeminės paskirties imtuvais, naujos kartos palydovines papildomų paslaugų sistemas, civilinės aviacijos naudotojams skirtą įrangą dalyvaujant EUROCAE, GALILEO signalus ir paslaugas pagal ICAO, GALILEO naudojimą judriojo ryšio prietaisų padėčiai nustatyti ir „EGNOS Enabled“ ženklo darbo planą. 2.2.14. Saugumas Standartizacijos veiksmai pradėti komunikate „Saugumo pramonės politika. Inovacinės ir konkurencingos saugumo pramonės veiksmų planas“[34] nustatyta tvarka. Remdamasi dabartinio įgaliojimo rezultatais Komisija numato, kad bus parengti: · būtiniausi cheminių, biologinių, radiologinių, branduolinių ir sprogstamųjų (CBRNE) medžiagų aptikimo standartai ir mėginių ėmimo standartai, be kita ko, aviacijos saugumo srityje; · bendri automatizuotos sienų kontrolės (ABC) sistemų ir biometrinių identifikatorių techniniai ir sąveikumo standartai; · ryšių, vadovavimo ir kontrolės, taip pat organizacinio sąveikumo standartai krizių valdymo ir civilinės saugos srityje, įskaitant visuotinį gyventojų informavimą. Tolesnės standartizacijos tikimasi siekti ir kitais veiksmais: · „mišrieji“ standartai, taikomi tiek civilinio saugumo, tiek gynybos technologijoms, pvz., dėl CBRNE, ir aptikimo bei vengimo technologijoms; · pritaikytosios ir standartizuotosios privatumo apsaugos standartai, kuriais siekiama išspręsti privatumo valdymo problemas kuriant ir gaminant saugumo technologijas ir produktus. 2.2.15. Branduolinė sauga ir saugumas ES siekia užtikrinti, kad branduolinė energija būtų naudojama taikiems tikslams laikantis aukščiausių branduolinės saugos, saugumo ir ginklų neplatinimo standartų. 2008 m. Didžiojo aštuoneto aukščiausiojo lygio susitikime dalyvaujant Branduolinės saugos ir saugumo grupei (NSSG) imtasi tarptautinės iniciatyvos pagal holistinę branduolinės energetikos saugos, saugumo ir apsaugos priemonių („3S“) koncepciją siekiant bendro tikslo taikyti saugumo ir saugos standartus, kurie būtų privalomi tarptautiniu mastu. Komisija prisideda prie svarbiausios branduolinės saugos ir saugumo standartizacijos veiklos, įskaitant: · inžinerinių medžiagų duomenų sąveikumą (ELSSI-EMD); · neteisėtai gabenamų branduolinių ir radioaktyvių medžiagų spinduliavimo vertinimo programą, siekiant įvertinti spinduliavimo nustatymo įrangą ir palyginti jos efektyvumą; · duomenų formatų, branduolinės saugos priemonių pagalbinės medžiagos, teismo ekspertizės standartizaciją; · keitimąsi radiologine ir branduoline informacija Europoje; · saugai ir saugumui svarbią matavimo aparatūrą ir kontrolės sistemas atominėse elektrinėse. Komisija taip pat padės nustatyti standartinius inžinerinių medžiagų duomenų formatus ir juos naudoti, kad būtų galima efektyviai kaupti ir perduoti informaciją apie branduolines medžiagas. 2.2.16. Cheminės medžiagos Taikant standartus padedama nuosekliu metodu užtikrinti Reglamento dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH)[35] vykdymą valstybėse narėse. Šiuo metu ESO turi siekti, kad būtų rengiami (papildomi) analizės metodai: · skirti švinui aptikti ar jo koncentracijai (išreikštai kaip metalo koncentracija) nustatyti vartojimo gaminiuose pagal skirtingas matricas; · skirti švino junginių išsiskyrimui iš vartojimo gaminių nustatyti pagal skirtingas matricas; · skirti aštuoniems policikliniams aromatiniams angliavandeniliams (BaP, BeP, BaA, CHR, BbFA, BjFA, BkFA, DBAhA) aptikti ar jų koncentracijai nustatyti vartojimo gaminiuose; · skirti chromo VI junginių koncentracijai nustatyti odos dirbiniuose; · skirti minėtų cheminių medžiagų (aštuonių policiklinių aromatinių angliavandenilių ir chromo VI junginių) išsiskyrimui iš vartojimo gaminių pagrįstai numatomomis naudojimo sąlygomis nustatyti. Renkami standartiniai duomenys apie chemines medžiagas taip pat bus priimtinesni visiems suinteresuotiesiems subjektams ir sumažės cheminių medžiagų vertinimo pramonėje išlaidos. 2.2.17. Horizontalieji paslaugų standartai[36] Siekdama padėti užbaigti paslaugų vidaus rinkos kūrimą Komisija suteikė įgaliojimą[37] 2013 m. planuoti ir rengti horizontaliuosius paslaugų standartus. 2.2.18. Konkrečių paslaugų sauga Ši užduotis priklausys nuo plataus masto konsultacijų su suinteresuotaisiais subjektais, kurias iš pradžių numatyta surengti 2013 m. antrojoje pusėje, rezultato. Jeigu remiantis suinteresuotųjų subjektų atsiliepimais bus galima padaryti išvadą, kad paslaugų saugos (pvz., priešgaisrinės viešbučio saugos) standartizacijai būtų plačiai pritarta, nereikėtų atmesti galimybės tai padaryti. 2.2.19. Sveikatos priežiūros paslaugos[38] Svarbi paslaugų standartų paskirtis yra nustatyti bendrą lyginamąjį standartą būtiniausioms paslaugoms vertinti. Tai reikia padaryti augančiame sveikatos priežiūros paslaugų, ypač lėtinių, neužkrečiamųjų ligų gydymo, sektoriuje. Standartizacijos srityje konkrečias ESO įgaliojimų sritis galima numatyti susieti su horizontaliaisiais aspektais, kaip antai pacientų sauga ir registravimu, konkrečių ligų (pvz., krūties vėžio) gydymo paslaugų akreditavimo sistemomis, taip pat tam tikrų gydymo etapų (pvz., reabilitacijos) paslaugomis. Siekdama nustatyti esamus tarptautinius bei nacionalinius standartus ir ištirti, kokiu mastu jie yra taikomi ir atitinka sveikatos priežiūros sistemų poreikius, Komisija pradės galimybių tyrimą. Ji taip pat nustatys, kokiomis sąlygomis galėtų būti rengiami sveikatos priežiūros paslaugų standartai, be kita ko, jų ryšį su klinikiniais standartais ir atitinkamų suinteresuotųjų subjektų dalyvavimą standartus rengiant. 2.2.20. Prieinamumas Komisija rengia Europos aktą dėl prieinamumo ir ketina paprašyti į standartizacijos darbą įtraukti tam tikras prekes ir paslaugas, kurioms ES lygmens prieinamumo standartai nėra nustatyti. Komisija taip pat apsvarstys galimybę imtis papildomo darbo susijusiose srityse, kurioms taikoma Jungtinių Tautų neįgaliųjų teisių konvencija. Be to, Komisija neseniai priėmė Direktyvos dėl viešojo sektoriaus institucijų interneto svetainių prieinamumo pasiūlymą. Komisija svarsto, ar reikia pagal abu minėtus teisės aktus papildomai dirbti standartizacijos srityje, atsižvelgiant į šiuo metu atliekamą darbą pagal įgaliojimus, kuriais siekiama paremti Europos reikalavimus dėl prieinamumo rengiant viešuosius pirkimus IRT srityje[39] bei pastatuose[40], ir įgaliojimą į atitinkamas standartizacijos iniciatyvas įtraukti principą „visiems tinkamas“ (angl. Design for All)[41]. Be to, pagal Komisijos komunikatą „Turistų lankomiausias žemynas – Europa“[42] svarstoma galimybė standartizacijos leidiniuose nurodyti visuotinai suderintas specifikacijas, pagal kurias turizmo paslaugos būtų kuriamos vadovaujantis universalumo principu, ir nustatyti mokymo reikalavimus, kad turizmo paslaugos taptų prieinamesnės. 2.3. Inovacijos Standartuose susisteminus naujausią informaciją apie konkrečią modernią technologiją užtikrinama žinių sklaida, naujų produktų, paslaugų ir skaitmeninio turinio sąveikumas, ir pagrindžiamos kitos inovacijos. Aukštųjų technologijų srityse standartai, kuriuose tarptautiniu mastu suderinama terminija, matavimo ir apibūdinimo metodai, skatina ekonomikos augimą. Nustatant sveikatos ir saugos vertinimo protokolus taip pat galima panaikinti kliūtis inovacijoms įvairiose srityse, pvz., nanotechnologijų, todėl šiose srityse ateityje gali būti suteikta įgaliojimų. Labai svarbus vaidmuo standartizacijos procese tenka mokslinei veiklai. Standartizuojami metodai, procesai ir medžiagos yra iš dalies ar visiškai priklausomi nuo turimų mokslo žinių. Pavyzdžiui, Komisija gali padėti nustatyti būsimos technologinės raidos kryptis, kuriose Europos pramonei galėtų padėti ankstyva standartizacija. Ekologinių inovacijų srityje Komisija taip pat galėtų teikti pirmenybę sistemai, kurioje būtų iš anksto žinomas būsimasis išteklių naudojimo efektyvumo lyginamasis standartas, tad novatoriškiausios įmonės galėtų tapti konkurencingesnės pasauliniu mastu. 2.3.1. Inovacijų partnerystė Europos inovacijų partnerystė (EIP) aprėpia visą mokslinių tyrimų ir inovacijų grandinę ES, nacionaliniu ir regioniniu lygmenimis suburdama visus susijusius veikėjus, padėdama numatyti visus būtinus teisės aktus bei standartus ir juos priimti skubos tvarka. Europos inovacijų partnerystės vyresnių žmonių aktyvumo ir sveikatos srityje[43] tikslas – užtikrinti sąveikumą ir įveikti galimas kliūtis patekti į rinką nustatant standartus ir pagrindines specifikacijas, taikytinus naujai įrangai ir paslaugoms integruotos priežiūros ir savarankiško gyvenimo srityje. Standartai taip pat turėtų būti svarbūs Europos inovacijų partnerystei ir kitose, pvz., žemės ūkio tvarumo ir našumo[44], pažangių miestų ir gyvenviečių[45] ir vandens[46], srityse. 2.3.2. Mokslo standartai CEN / CENELEC standartizacijos, inovacijų ir mokslinių tyrimų darbo grupė (STAIR) yra nuolatinio ESO bendravimo su mokslo bendruomene pavyzdys, tačiau tokius ryšius reikia toliau plėtoti. Todėl Komisija, siekdama gerinti mokslo ir standartizacijos sričių sąsajas, sukurs forumą, kuriame bendradarbiaus Europos mokslinių tyrimų ir technologijų organizacijų asociacija (EARTO), ESO ir Komisija. 2.3.3. Sistemų sistema Žvelgiant į ateitį, kadangi sprendžiant visuomenės problemas reikia vis glaudesnės sąveikos tarp įvairių technologijų, į tai reikėtų atsižvelgti tam tikrus standartizacijos veiksmus pagrindžiant sisteminiu požiūriu. Kitur nurodytais (pažangiųjų miestų, pažangiųjų elektros energijos tinklų, elektromobilių ir kt.) atvejais ESO yra sudariusios specialias koordinavimo grupes, kurios susieja dalyvaujančių techninių organų veiklą ir jai vadovauja. Artimiausiais metais numatoma sudaryti daugiau tokių grupių, ypač padėsiančių vykdyti horizontaliuosius įgaliojimus. Galima numatyti pagal šiuos įgaliojimus sudaryti specialias sistemų grupes, pvz., vertinimo grupes, kurios nustatys atitinkamas ribas, sistemų lygmeniu dirbsiančias grupes arba už išteklius atsakingas grupes, teiksiančias specialias priemones ir įrangą. 2.4. Europos skaitmeninė darbotvarkė[47] Be standartų nebūtų įmanomas IRT produktų, paslaugų, prietaikų ir skaitmeninio turinio sąveikumas – būtina klestinčios skaitmeninės visuomenės kūrimo sąlyga. Kadangi IRT yra pasaulinio masto rinka, su atitinkamais forumais ir konsorciumais bendradarbiaudamos ESO patenkintų vis didėjantį poreikį nustatant standartus skatinti sąveikumą šioje sparčiai besivystančioje srityje. IRT srities standartizacijos tęstiniame plane[48] išsamiau aprašyta, kokiose srityse standartai galėtų padėti pasiekti su IRT susijusius politikos tikslus, be kita ko, atliekant papildomus sąveikumo bandymus ir didinant informuotumą, kad būtų užtikrintas veiksmingas standartų taikymas. 2.4.1. E. sveikata Sąveikumas, ypač tarpvalstybinis, yra būtinas norint plačiai naudoti IRT technologijas sveikatos priežiūros sektoriuje, kaip nustatyta Direktyvoje dėl pacientų teisių į tarpvalstybines sveikatos priežiūros paslaugas[49]. Kita vertus, kad būtų galima visapusiškai naudotis naujais produktais ir paslaugomis, būtina išspręsti duomenų apsaugos problemas. Siekiama geriau naudotis esamais standartais ir prireikus parengti naujus. Tyrimų duomenimis, Europos ir tarptautiniai standartai dažnai nėra pakankamai konkretūs, kad jais būtų galima užtikrinti IRT sprendimų tarpusavio sąveikumą e. sveikatos srityje[50]. Konsultuojantis su e. sveikatos tinklu bus nustatytos išsamesnės (pvz., viešųjų pirkimų) specifikacijos, padėsiančios kurti e. sveikatos sąveikumo sistemą. Siekdama didesnio sąveikumo Komisija siūlo toliau kurti ir tvirtinti specifikacijas ir komponentus, prireikus suteikiant standartizacijos įgaliojimus. 2.4.2. Radijo dažninis atpažinimas (RFID) Duomenų apsaugos, privatumo ir informacijos saugumo aspektai nagrinėjami atsižvelgiant į IRT srities įgaliojimą dėl RFID[51]. Pirmajame etape buvo nustatytas tikslas sukurti visapusišką būsimų RFID standartų rengimo sistemą, o dirbant dabartiniame antrajame etape iki 2014 m. pradžios bus parengtas Europos standartų, techninių specifikacijų ir ataskaitų rinkinys. 2.4.3. E. įgūdžiai ir e. mokymasis Kaip pažymima Komisijos komunikate „E. įgūdžiai 21-ajam amžiui“[52], visos Europos kompetencijos sistemomis, priemonėmis ir efektyviais bei sąveikiais e. mokymosi sprendimais padedama ugdyti su IRT susijusius įgūdžius ir skatinama mokytis visą gyvenimą. Naujų standartizacijos veiksmų numatoma imtis šiose srityse: · e. kompetencijos sistemos IRT naudotojams, IRT specialistams ir aukšto lygio e. specialistams; · rekomendacijos ir gairės IRT specialistams ir aukšto lygio e. specialistams dėl naujų mokymo programų rengimo; · Europos e. mokymosi kokybės standartai suderinimui, naudojimui ir įgyvendinimui užtikrinti; · e. mokymosi kursai, turinio saugyklos ir mainų sistemos; · interaktyviųjų e. knygų ir kitos skaitmeninės švietimo medžiagos sąveikumo standartai. 2.4.4. E. viešieji pirkimai, e. katalogai Komisija siekia racionalizuoti e. viešuosius pirkimus padėdama kurti sąveikią, kuo labiau Europos standartais pagrįstą sistemą. Šiuo metu atliekamą standartizacijos darbą gali reikėti sustiprinti ar užbaigti. Standartai turėtų padėti rengti veiksmingesnius e. viešuosius pirkimus remiantis ES projektų, kaip antai visos Europos e. viešųjų pirkimų internetu (PEPPOL) projekto, rezultatais ir CEN darbu. Įmonėms (ypač MVĮ) sunku sudaryti e. viešųjų pirkimų sandorius, be kita ko, todėl, kad nėra bendros ES e. katalogo apibrėžties, o produktų ir paslaugų klasifikavimo sistemų yra labai daug. Siekiant užtikrinti, kad būtų priimami nuoseklūs ir holistiniu požiūriu pagrįsti sprendimai, CEN turėtų toliau nagrinėti aspektus, kurie yra svarbūs tiek etape iki sutarties sudarymo, tiek sudarius sutartį, įskaitant jų sąsajas su e. sąskaitų faktūrų išrašymo ir mokėjimo sprendimais. 2.4.5. Elektroninių sąskaitų faktūrų (e. sąskaitų faktūrų) išrašymas Komisija siekia supaprastinti sandorių sudarymą internetu užtikrindama, kad būtų baigta kurti bendra mokėjimų eurais erdvė (SEPA), ir padėdama kurti sąveikią Europos e. sąskaitų faktūrų sistemą. Europos suinteresuotųjų šalių e. sąskaitų faktūrų išrašymo forumas konsultuoja dėl konkrečių su standartizacija susijusių poreikių. Komisija ir CEN įvertins atliktą darbą siekdamos užtikrinti, kad būtų parengti tinkami Europos standartai. Reikia garantuoti, kad e. sąskaitų faktūrų srities standartai būtų susieti su atitinkamais e. viešųjų pirkimų ir SEPA standartais. Be to, Europos ir tarptautinės standartizacijos institucijos turėtų stengtis skubiai rengti papildomus e. verslo pranešimus, kad produktų ir paslaugų mainai galėtų būti efektyvesni. Komisija gali suteikti įgaliojimą nustatyti semantinį sąveikumo modelį ir Europos e. sąskaitų faktūrų duomenų modelį. 2.4.6. E. prekybos ginčų elektroninis sprendimas (GES) Reglamentu dėl vartotojų ginčų elektroninio sprendimo[53] sukurta Europos GES platforma. Reikia ištirti ir nustatyti, koks turi būti tarptautinės ir Europos standartizacijos vaidmuo siekiant GES platformos ir nacionaliniu lygmeniu veikiančių GES sistemų sąveikumo. Komisija ypač siekia skatinti sukurti sąveikią GES sistemą, skirtą keistis duomenimis, pagrįstą Jungtinių Tautų Prekybos palengvinimo ir elektroninio verslo centro (UN/CEFACT) tarptautiniais standartais ir praktika. 2.4.7. Daiktų internetas Daiktų internetu vadinamas neregimas milijardų daiktų ryšys su internetu, kuriuo informacija gaunama ar siunčiama į nuotolinę sistemą, dažnai tiesiogiai nedalyvaujant žmogui. Jis neapsiriboja konkrečia ryšio technologija ir apima kelis techninius sprendimus (RFID, TCP/IP protokolo, jutiklių, paleidiklių, sąsajų ir t. t.), susijusius su daiktų atpažintimi ir duomenų rinkimu, kaupimu, apdorojimu bei perdavimu fizinėje aplinkoje, iš fizinės į virtualią aplinką ir atgal. Daiktų interneto standartizacijos įgaliojimo pirmajame etape (1–2 metais) bus tiriama, ar įmanoma standartais užtikrinti, kad būtų tenkinami (teisiniai) duomenų apsaugos ir saugumo reikalavimai, o antrajame etape šie standartai bus parengti. 2.4.8. Elektroninės atpažinties ir patikimumo užtikrinimo paslaugos, įskaitant elektroninius parašus Pagal Direktyvą dėl elektroninių parašų[54] Komisija 2010 m. pradžioje suteikė įgaliojimą[55] supaprastinti su e. parašais ir susijusiomis patikimumo užtikrinimo paslaugomis siejamus standartus ir sukurti nuoseklią atnaujintą sistemą. Šią supaprastintą sistemą sudaro šešios dalys: e. parašų kūrimas ir galiojimo patvirtinimas; juos kuriant naudojami prietaisai; šifravimo priemonių komplektai; pagalbinės patikimumo užtikrinimo (pvz., išduodant sertifikatus) paslaugos; papildomos naudos teikiančios paslaugos, kaip antai registruotų laiškų siuntimas ar duomenų išsaugojimas; patikimumo užtikrinimo paslaugų sąrašų rengimas pagal jų statusą. Daugumos rezultatų tikimasi sulaukti 2014 m. ir vėliau. 2012 m. birželio mėn. Komisija pasiūlė priimti Reglamentą dėl elektroninės atpažinties ir elektroninių operacijų patikimumo užtikrinimo paslaugų vidaus rinkoje[56], kuriuo būtų pakeista Direktyva dėl e. parašų ir išplėsta jos taikymo sritis, kad apimtų elektroninę atpažintį, parašus, spaudus, laiko žymas, pristatymą, dokumentus ar svetainių tapatumo sertifikatus. Padedant įgyvendinti šį reglamentą reikės suteikti daugiau standartizacijos įgaliojimų. 2.4.9. Mokėjimai kortele, internetu ir mobiliuoju telefonu Kadangi mokėjimų kortele, internetu ir mobiliuoju internetu srityje trūksta standartų ir sąveikumo tarp įvairių veikėjų ir taikomų sprendimų, rinka yra suskaidyta ir visoje Europoje vėluojama visuotinai diegti inovacinius atsiskaitymo būdus. Bendradarbiaudama su Europos Centriniu Banku Komisija ketina padėti susieti šiuo metu vykdomą mokėjimo kortelių srities standartizacijos veiklą ir paskatinti parengti mokėjimų mobiliuoju telefonu ir mokėjimų internetu visos Europos standartus. Pirmame etape Komisija pakvies ESO ir kitas susijusias institucijas, kaip antai SEPA tarybą, nustatyti reikalavimus verslui bei naudotojams ir įvertinti esamas standartizacijos spragas. 2.4.10. Intelektinės transporto sistemos (ITS)[57] Bendri Europos standartai ir techninės specifikacijos yra ypač svarbūs užtikrinant ITS paslaugų ir prietaikų sąveikumą, sparčiau jas diegiant ir didinant jų poveikį. Nauji standartizacijos veiksmai aprėps: · susietąsias intelektinio transporto sistemas; · daugiarūšio transporto maršrutų planavimo priemonę; · transporto priemonėje įdiegtos atvirosios platformos architektūrą; · skaitmeninius žemėlapius; · visuomeninio transporto sistemų sąveikumą ir miestų ITS aplinką; · gaires ir technines specifikacijas saugiam žmogaus ir mašinos sąsajos naudojimui transporto priemonėse užtikrinti; · elektroninės kelių rinkliavos diegimą; · tarptautinį bendradarbiavimą siekiant suderinti standartus pasauliniu mastu (susitarimus su JAV ir Japonija dėl IRT prietaikų kelių transportui). 2.5. Klimato kaita ir tausiai išteklius naudojanti Europa[58] 2.5.1. Prisitaikymas prie klimato kaitos Rengiant būsimą ES prisitaikymo prie klimato kaitos strategiją nustatyta, kad standartai gali būti svarbūs užtikrinant tam tikrų sektorių infrastruktūros – transporto infrastruktūros, energetikos infrastruktūros ir konstrukcijų (pastatų) – atsparumą. Gali reikėti nustatyti, kuriuos standartus reikia paremti ir (arba) iš dalies pakeisti, kad priimant sprendimus investuoti į infrastruktūrą būtų labiau paisoma dabartinio ir būsimo klimato kaitos poveikio. Vienas iš būdų remti ES klimato politiką ir padėti pasiekti Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos tikslus yra parengti daug energijos suvartojančiuose pramonės sektoriuose išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų (ŠESD) kiekio vertinimo Europos standartus. Pagal dabartinį įgaliojimą parengti su išmetamu ŠESD kiekiu susijusius plieno, cemento, aliuminio, kalkių ir geležies lydinių ES techninius standartus[59] 2013 m. bus paskelbtos ataskaitos su patikros bandymų rezultatais. Komisija turėtų užtikrinti, kad šiais bandymais būtų garantuotas siūlomų standartizuotų vertinimo metodų tikslumas ir atkuriamumas. 2.5.2. Reglamentas dėl ozono sluoksnį ardančių medžiagų Reglamentu dėl ozono sluoksnį ardančių medžiagų[60] apribotas daugybės pavojingųjų cheminių medžiagų, įskaitant tetrachlormetaną ir trichlortrifluoretanus, naudojimas, taip pat reikės patikrinti kai kurių galiojančių standartų atitiktį jame pasiūlytiems naudojimo draudimams. 2.5.3. Oro kokybė Direktyvoje dėl aplinkos oro kokybės ir švaresnio oro Europoje[61] nustatyti reikalavimai stebėti ozono prekursorius (pirmtakus). Komisija numato suteikti ESO naują įgaliojimą parengti darniuosius matavimo standartus. 2.5.4. Atliekos Tikimasi, kad Direktyvos dėl elektros ir elektroninės įrangos atliekų[62] taikymo srityje ESO parengs vieną ar daugiau Europos standartų, atitinkančių naujausius pasiekimus įrangos atliekų tvarkymo (įskaitant naudojimą, perdirbimą ir parengimą pakartotiniam naudojimui) srityje. Remdamasi Atliekų direktyva[63] Komisija parengs naujus įgaliojimus dėl metodų, skirtų toksiškų dujų susidarymui nustatyti ir sveikatai bei aplinkai pavojingiems elementams ir medžiagoms aptikti atliekose, sukūrimo. 2.5.5. Tvarus maistas Pagal Efektyvaus išteklių naudojimo Europos planą Komisija 2013 m. priims komunikatą dėl tvaraus maisto, kuriuo remiantis gali būti paprašyta imtis standartizacijos veiklos. 3. Tarptautinis Europos standartizacijos lygmuo Pagrindinis tikslas yra didinti Europos pramonės pasaulinę aprėptį ir konkurencingumą mažinant technines kliūtis prekybai. Taikant bendrus ar techniškai suderintus standartus padedama gerinti prekių ir paslaugų mainus, nes didėja sąveikumas pasauliniu mastu. Iškelto tikslo bus siekiama šiomis priemonėmis: · siekiama, kad tarptautiniai ir Europos standartai būtų kuo labiau suderinti (tarptautiniams standartams teikiama viršenybė, tačiau Europa yra aiški lyderė daugelyje sektorių), ir plėtojamas (palengvinamas) Europos ir (arba) tarptautinių standartų taikymas už ES ribų ar techninis derinimas su šiais standartais; · didinamas informuotumas apie Europos standartizaciją ir atskleidžiami jos, kaip nuoseklios regioninės sistemos, integruotos į tarptautinės standartizacijos bei daugiašalio reguliavimo sistemas ir visapusiškai su jomis derančios, pranašumai; · prisidedama prie dvišalių ES ir trečiųjų valstybių dialogų reguliavimo ar politikos srityse, taip pat prie atitinkamų sričių derybų dėl laisvosios prekybos susitarimų. Dabartiniai prioritetai siejami su JAV (darbas pagal susitarimą „nutiesti tiltus“ tarp JAV ir ES standartų sistemų[64] ir būsimos derybos dėl transatlantinės prekybos ir investicijų partnerystės), Kinija (reguliavimo ir pramonės politikos dialogas, strateginė partnerystė), Rusija (partnerystė siekiant modernizavimo), Indija, Japonija, Korėja, ASEAN ir Lotynų Amerikos šalimis; · plėtojama bendroji rinka, ypač per Europos Sąjungos plėtros procesą, Europos kaimynystės politiką ir derybas dėl pramonės produktų atitikties vertinimo ir pripažinimo susitarimų su trečiosiomis valstybėmis, priimant Europos standartais pagrįstus Europos produktų saugos teisės aktus; · strateginiai veiksmai valstybėse, kurioms teikiama pirmenybė: · komandiruojamų Europos standartizacijos ekspertų darbas, šiuo metu Kinijoje ir Indijoje (ir galbūt ateityje Brazilijoje), užtikrinant, kad vietoje būtų prieinami Europos standartizacijos ištekliai ir būtų keičiamasi informacija apie patekimą į svarbiausias rinkas; · internetinės informacijos apie standartizaciją platformos (kartu su Kinija[65], daugiausia dėmesio skiriant plėtrai anapus dabartinių sektorių, ir galbūt ateityje kartu su JAV), apimančios atitinkamas standartizacijos sritis, įskaitant tiesiogiai su standartizacija susijusius patekimo į rinką klausimus; · parama Afrikos standartizacijos srities gebėjimams stiprinti pagal bendrąjį ES ir Afrikos veiksmų planą, ypač palaikant dialogą techniniais ir politiniais klausimais su atitinkamomis Afrikos standartizacijos ir regioninėmis organizacijomis. 4. Išvada Ši pirmoji metinė pagal Standartizacijos reglamentą priimta Europos standartizacijos Sąjungos darbo programa yra viena svarbiausių užduočių Komisijai stengiantis paspartinti standartizacijos procesus. Pagal šią programą standartizacijos veiklą galima geriau numatyti ir planuoti; tai daryti dar labiau padės trumpesni siūlomų įgaliojimų patvirtinimo terminai. Ši darbo programa parengta tokiu metu, kad būtų galima su ja suderinti parengiamąjį ESO darbą, ir Komisija ragina ESO į ją atsižvelgti vėliau tais pačiais metais rengiant savo metines darbo programas. Programa parengta konsultuojantis su visais suinteresuotaisiais subjektais, ja remiantis bus galima įgyti labai įvairių žinių apie būsimus standartizacijos veiklos prioritetus. Informacija apie standartizacijos veiklą, pradėtą pagal šią darbo programą, bus įtraukta į būsimąją Europos standartizacijos Sąjungos darbo programą užtikrinant, kad grįžtamosios informacijos gautų visi suinteresuotieji subjektai. [1] COM(2010) 2020 final. [2] COM(2012) 582 final. [3] Swann G.M.P., The Economics of Standardisation: An Update („Standartizacijos ekonomika: naujausi duomenys“), 2010 m. ataskaita Jungtinės Karalystės verslo, inovacijų ir kvalifikacijos departamentui. [4] 2012 m. spalio mėn. Pramonės politikos komunikate nustatytas tikslas. [5] COM(2011) 311 final. [6] Reglamentas (ES) Nr. 1025/2012. [7] 2011 m. lapkričio 28 d. Komisijos sprendimas, OL C 349, 2011 11 30. Pirmasis susitikimas įvyko 2012 m. kovo 26 d. [8] http://ec.europa.eu/governance/impact/planned_ia/docs/2013_entr_003_industrial_products_en.pdf. [9] COM(2012) 433 final. [10] COM(2013)122 final ir SWD(2013)60 final. [11] Direktyva 2009/125/EB. [12] M/495. [13] SWD(2012) 434 final. [14] COM(2012) 082 final. [15] COM(2012) 636 final. [16] COM(2013) 17 final. [17] http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/smartgrids/taskforce_en.htm. [18] M/490. [19] Direktyva 2001/95/EB. [20] COM(2013) 78 final. [21] Reglamentas (EB) Nr. 882/2004. [22] Reglamentas (EB) Nr. 1223/2009. [23] Reglamentas (ES) Nr. 1007/2011. [24] Reglamentas (EB) Nr. 2003/2003. [25] M/501. [26] Reglamentas (EB) Nr. 552/2004. [27] M/524. [28] COM(2013)18. [29] COM(2010)560. [30] Direktyva 2008/96/EB. [31] Reglamentas (ES) Nr. 305/2011. [32] Reglamentas (EB) Nr. 683/2008. [33] M/496. [34] COM(2012) 417. [35] Reglamentas (EB) Nr. 1907/2006. [36] Direktyva 2006/123/EB. [37] M/517. [38] Direktyva 2011/24/ES, Tarybos rekomendacija 2009/C 151/01. [39] M/376. [40] M/420. [41] M/473. [42] COM(2010) 352 final. [43] COM(2012) 083 final. [44] COM(2012) 79 final. [45] COM(2012) 4701 final. [46] COM(2012) 216 final. [47] COM(2010) 245. [48] http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/ict/files/ict-policies/2010-2013_ict_standardisation_work_programme_2nd_update_en.pdf. [49] Direktyva 2011/24/ES. [50] http://www.ehealth-strategies.eu/. [51] M/436. [52] COM(2007)496. [53] Nuoroda bus įrašyta priėmus reglamentą 2013 m. pavasarį. [54] Direktyva 1999/93/EB. [55] M/460r. [56] COM(2012)238. [57] Direktyva 2010/40/ES, COM(2008) 886. [58] COM(2011) 21. [59] M/478. [60] Reglamentas (EB) Nr. 1005/2009. [61] Direktyva 2008/50/EB. [62] Direktyva 2012/19/ES. [63] Direktyva 2008/98/EB. [64] http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2011/december/tradoc_148393.pdf. [65] http://ec.europa.eu/enterprise/newsroom/cf/itemdetail.cfm?item_id=6271&lang=en.