KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI 2010 m. valstybių narių pastangos pasiekti tvarią žvejybos pajėgumų ir žvejybos galimybių pusiausvyrą /* COM/2012/0368 final */





KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI 2010 m. valstybių narių pastangos pasiekti tvarią žvejybos pajėgumų ir žvejybos galimybių pusiausvyrą 1. Įžanga Kasmet iki gegužės 1 d. valstybės narės turi Komisijai pateikti savo praėjusių metų pastangų pasiekti tvarią laivyno pajėgumų ir esamų žvejybos galimybių pusiausvyrą ataskaitą. Remdamasi šiomis ataskaitomis ir ES žvejybos laivyno registro duomenimis, Komisija parengė 2010 m. suvestinę ir pateikė ją Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komitetui (ŽMTEK, angl. STECF) ir Žuvininkystės ir akvakultūros komitetui. Šioje Komisijos ataskaitoje Tarybai ir Europos Parlamentui pateikiama minėta valstybių narių ataskaitų suvestinė, techninis priedas ir minėtų komitetų nuomonės. Šių ataskaitų vertė įvertinant pajėgumus valstybėse narėse, deja, vis dar nepakankama. Audito Rūmai padarė išvadą, kad taisyklės, pagal kurias valstybės narės teikia ataskaitas, yra netinkamos ir nepakankamai aiškios ir mano, kad tai viena iš priežasčių, paaiškinančių neišsamių ir netinkamų daugumos valstybių narių ataskaitų teikimą; dėl to neįmanoma daryti išvadų dėl žvejybos perteklinių pajėgumų. Komisija sutinka su šiomis išvadomis ir, kol vyksta bendros žuvininkystės politikos reforma, tęs darbą su ŽMTEK ir valstybėmis narėmis siekdama toliau tobulinti esamas Komisijos tarnybų pajėgumų gaires, kad būtų daugiau aiškumo dėl prašomos informacijos ir ataskaitų teikimo struktūros. 2. Valstybių narių ataskaitų santrauka Toliau pateiktos suvestinės grindžiamos valstybių narių pateiktomis ataskaitomis[1]. Jose glaustai pateikiamas valstybių narių atliktas laivynų dydžio ir jiems skiriamų išteklių pusiausvyros įvertinimas. Komisija pasiūlė valstybėms narėms naudotis Komisijos tarnybų žvejybos pajėgumų ir žvejybos galimybių pusiausvyros vertinimo gairėmis, parengtomis remiantis ŽMTEK rekomendacijomis. Toliau tekste jos vadinamos „gairėmis“. 2.1. Belgija Gairėmis vadovautasi rengiant ataskaitą, susijusią su dviem plačiažiočių tralų segmentais. Vidutinė bendro jūrinių plekšnių ir europinių jūrų liežuvių biologinio rodiklio vertė buvo priimtina. Pajėgumai išnaudoti nuo 80 % iki 90 %. IG[2] 2009 m. rodė neigiamas vertes, bet tai gali būti dėl naujų apskaičiavimo metodų. FTE[3] ir toliau mažėja, o darbo užmokestis 24–40 m segmente šiek tiek padidėjo, o 12–24 m segmente – sumažėjo. 2010 m. dviejų laivų eksploatavimas buvo iš dalies nutrauktas. Pagrindinis metų pasiekimas – investicijų į laivus programos įgyvendinimas, įskaitant investicijas į laivų energijos vartojimo efektyvumo didinimą, pasinaudojant Europos žuvininkystės fondu. 2.2. Bulgarija Rengiant ataskaitą gairėmis vadovautasi. Bulgarija daro išvadą, kad žuvų ištekliai ir laivynas veikiausiai yra subalansuoti. Laivų, kurių ilgis mažiau nei 12 m, atveju Bulgarija siekia gerinti pusiausvyrą naudodama modernizavimo priemones ir atiduodama juos į metalo laužą. Bulgarijos žvejybos laivyno pajėgumai 2010 m. padidėjo 3,0 % (talpos atžvilgiu) ir 5,1 % (galios atžvilgiu). Laivų skaičius padidėjo 134 (6,1 %). Dėl administracijos sprendimo pakeisti nežvejojančius laivus ir taip suteikti galimybę naujiems laivų savininkams 2010 m., palyginti su 2009 m., padidėjo ir žvejybos dienų skaičius. 2010 m. nežvejojančių laivų iš viso buvo 1 311 (56 % visų laivų). 2.3. Danija Gairės taikytos 11 laivyno segmentų. Iš analizės matyti, kad padėtis yra stabili, taip pat, kad ilgalaikis fizinis pertekliniai pajėgumai nenumatomas. Tačiau jei įtraukiami pasyviosios žvejybos laivai, mažų laivų segmentuose pajėgumai per dideli. Ekonominiai rodikliai rodo ekonominiu požiūriu didėjančius perteklinius pajėgumus. Dėl kvotų perdavimo Danijoje sumažėjo komercinių laivų skaičius. 2010 m. Danijos žvejybos laivyno pajėgumai sumažinti taip: talpa (GT) – 9,5 %, galia (kW) – 9,4 %, laivų skaičius – 3,1 %. Labiausiai sumažinta 12–24 m laivyno dalis. Laivynui taikomas atlantinių menkių išteklių atkūrimo Šiaurės ir Baltijos jūrose planas. 2009–2010 m. žvejybos pastangos Šiaurės jūroje buvo gana stabilios, o Baltijos jūroje sumažėjo 16 %. 2.4. Vokietija Ataskaitoje pateiktos pastabos dėl pusiausvyros grindžiamos kokybiniu biologiniu metodu, tačiau oficiali išvada apie padėtį nepateikta. Pusiausvyros rodikliai neįvertinti. Iš kokybinio metodo matyti, kad laivynas ir žvejybos galimybės iš esmės subalansuotos, bet esamos ir naudojamos žvejybos pastangos neminimos. 2010 m. gruodžio 31 d. laivyno registre buvo 1 674 laivai, kurių talpa – 67 219 GT, o galia – 158 385 kW. Iš viso per tuos metus laivynas buvo sumažintas 93 laivais. Didžiąją tokio sumažinimo dalį sudarė smulkiajai žvejybai skirti priekrantės žvejybos laivyno laivai. Ilgesnių nei 12 m pasyviosios žvejybos įrankiais žvejojančių laivų ir plačiažiočių tralų segmentuose (I ir II sąrašai) pajėgumai buvo sumažinti daugiausia dėl prastos atlantinių silkių išteklių būklės. 2.5. Estija Rengiant ataskaitą gairėmis vadovautasi. Baltijos jūros tralerių pajėgumai naudojami silpnai nors jie padidėjo nuo 60 iki 70 %, o laivų sumažėjo. Atviroje jūroje žvejojančių laivų pajėgumų naudojimo vertė yra priimtina. Baltijos jūros tralerių ir atviroje jūroje žvejojančių laivų IG yra teigiama, bet smulkiosios žvejybos laivų (kurių ilgis mažesnis kaip 12 m) IG – neigiama. Estijos jūrų instituto duomenimis, Baltijos jūros tralerių segmento ir atviroje jūroje žvejojančių laivų pajėgumai buvo mažesni už optimalius. Abiem atvejais tai taikoma tik aktyviam laivynui. 2010 m. Baltijos jūros tralerių segmento pajėgumai sumažėjo 10 % kW ir 2 % GT; suteikus valstybės pagalbą, laivynas sumažintas penkiais laivais. Pajėgumai atviros jūros segmente padidėjo 7 %. 2.6. Graikija Į ataskaitą neįtraukti apskaičiuoti gairėse siūlomi rodikliai. Techninių ir biologinių rodiklių ataskaitoje pateikti nebuvo įmanoma, nes nevykdyta nacionalinė žuvininkystės duomenų rinkimo programa. Tačiau atsižvelgus į įgyvendinant kitas programas surinktus duomenis apie sužvejotų žuvų kiekį ir žvejybos pastangas, ataskaitoje daroma išvada, kad žvejybos veikla ir biologinių išteklių padėtis, palyginti su ankstesniais metais, nepakito. 2010 m. laivynas, taikant valstybės pagalbos priemonę, nesumažintas. Iš laivyno daugiausia pašalinti smulkiosios žvejybos priekrantės žvejybos laivai. 2010 m. žvejybos laivynas buvo sumažintas 100 laivų (0,6%), jo žvejybos pajėgumai galios atžvilgiu sumažėjo 0,08 %, o talpa padidėjo 0,1%. 2.7. Ispanija Dėl sunkumų, susijusių su duomenų prieinamumu ir Ispanijos laivyno įvairove, tam tikriems laivyno segmentams gairės buvo taikytos iš dalies. Vienintelis naudojamas rodiklis buvo cpue[4]. Ataskaitoje nepateiktos išvados apie žvejybos pajėgumų ir žvejybos galimybių pusiausvyrą. Ataskaitoje aprašomi įvairūs laivyno segmentai ir specialūs Ispanijos laivyno žvejybos leidimai, suskirstyti pagal veiklos zonas, naudojamus žvejybos įrankius ir žvejojamų žuvų rūšis. 2009–2010 m. laivyno pajėgumai buvo sumažinti 274 laivais (2,46%): talpa sumažėjo 5,6 %, o galia – 4,5 %. Tačiau šio pajėgumų mažinimo ir su Ispanijos laivynu susijęs žvejybos pastangų reguliavimo planų ryšys nustatytas nepakankamai. 2.8. Prancūzija Rengdama ataskaitą Prancūzija gairėmis nesivadovavo, tačiau nusprendė taikyti keturis alternatyvius rodiklius. Laivyno pajėgumų tendencijomis ir kvotų išnaudojimo rodikliu grindžiamoje ataskaitoje daroma išvada, kad daugumoje Prancūzijos žuvininkystės sektorių matoma žvejybos pajėgumų ir žvejybos galimybių pusiausvyra. Žemyninės Prancūzijos laivyno pajėgumai toliau mažėja; nuo 2006 m. gruodžio 31 d. iki 2010 m. gruodžio 31 d. laivyno galia ir laivų skaičius sumažėjo maždaug 20 %. Per tą patį laikotarpį atviros jūros laivų, įregistruotų atokiausiuose Prancūzijos regionuose, laivynas sumažintas 10 %, o smulkiosios žvejybos laivų laivyno dydis išaugo 30 %. Ataskaitoje pateiktas visų specialių žvejybos leidimų schemų ir pagrindinių rūšių, kurioms taikomos kvotos arba žvejybos pastangų apribojimai, sąrašas, tačiau nepakankamai nustatytas tų schemų ir žvejybos pajėgumų mažinimo ryšys. 2.9. Airija Rengdama ataskaitą Airija gairėmis nesivadovavo ir neįvertino laivyno pajėgumų ir žvejybos galimybių pusiausvyros. Laivynas suskirstytas į penkis segmentus. Svarbiausi segmentai – tai pelaginių žuvų žvejybos segmentas, kuriam priklauso 23 pelaginiais tralais žvejojantys traleriai, ir universalus segmentas, apimantis didžiąją laivyno dalį. Ataskaitoje teigiama, kad daugelis žvejojamų išteklių neatitinka saugių biologinių ribų – tai matyti iš mažėjančio kvotų ir iškraunamų žuvų kiekio. Airijos laivynui taikoma BLSK ir kvotų reglamento II priede patvirtinta žvejybos pastangų mažinimo programa ir Vakarų vandenų režimas, tačiau administracijai buvo sunku įvertinti žvejybos pastangų mažinimo programų poveikį laivyno pajėgumams. 2.10. Italija Rengdama ataskaitą Italija gairėmis vadovavosi. Rodikliai apskaičiuoti remiantis 2010 m. duomenis. Vienintelis naudojamas biologinis rodiklis buvo cpue. Jo vertė 2010 m., palyginti su 2009 m., šiek tiek sumažėjo daugiausia tralerių segmente, tačiau padidėjo smulkiosios žvejybos laivų, seinerių ir tinklais žvejojančių laivų atveju. Pajėgumai išnaudoti mažiau nei 2009 m. Vidutinė viso laivyno pajėgumų panaudojimo vertė – tik 54 %, nors tralerių, plačiažiočiais tralais žvejojančių tralerių ir seinerių vertės viršija 70 %. Ekonominių rodiklių vertės yra neigiamos didesnių tralerių ir seinerių atveju. Apskritai, laivyno ir žvejybos galimybių pusiausvyra 2010 m. pablogėjo. 2010 m. Italijos laivyno pajėgumai buvo sumažinti maždaug 4 % (talpos atžvilgiu) ir 3,2 % (galios atžvilgiu), o laivų skaičius sumažėjo tik 0,5 %. 2.11. Kipras Rengiant ataskaitą gairėmis vadovautasi. Yra ženklų apie perteklinius priedugnio žvejybos tralerių pajėgumus. Jų cpue ir pajamos sumažėjo, ir nors jie visi yra naudojami, jiems taikomas ilgas žvejybos draudimo laikotarpis. Smulkiosios žvejybos laivyno atveju santykinai stabilus cpue bei nedidelis laivyno naudojimas ir mažėjančios pajamos rodo, kad pajėgumai yra pertekliniai. Pasyviuosius universalios paskirties žvejybos įrankius naudojančių laivų (12–24 m) laivyno segmento, nors ir nepakankamai naudojamo, cpue ir pajamos padidėjo; Laivų pašalinimas iš laivyno pagal laivyno pritaikymo programą rodo, kad nuo 2010 m. galima pajėgumų ir žvejybos galimybių pusiausvyra. 2009–2010 m. žvejybos laivyno talpa sumažinta 21,4 %, galia – 11,4 %, o laivų skaičius – 13,4 %. 2010 m. įgyvendinus daugiametį paprastųjų tunų išteklių atkūrimo planą, dreifinėmis ūdomis šios rūšies žuvis žvejojančių laivų laivyno talpa sumažinta 44 %, o galia – 58 %. 2.12. Latvija Rengiant ataskaitą gairėmis vadovautasi. Apskaičiuoti biologiniai rodikliai rodo, kad žuvininkystė yra tvari arba beveik tvari. Ekonominis rodiklis (CR/BER[5]) rodo, kad visų segmentų veikla 2009 m. buvo pelninga, o iš socialinių rodiklių matyti ekonominė žuvininkystės sektoriaus svarba gyventojams. Pajėgumų naudojimo vertės mažos, mažesnės kaip 70 % visuose segmentuose, bet tai nelaikoma struktūrinio disbalanso ženklu. Atsižvelgiant į tai, ataskaitoje daroma išvada, kad dėl tolesnio pajėgumų mažinimo žvejybos pajėgumai ir žvejybos galimybės būtų geriau subalansuoti. 2010 m. laivyno pajėgumai sumažėjo 424 GT (1,0 %), 1 002 kW (1,6 %) ir 8 laivais (1,0 %). 2.13. Lietuva Rengdama ataskaitą Lietuva gairėmis nesivadovavo, laivyno pajėgumų ir žvejybos galimybių pusiausvyros vertinimas į ataskaitą neįtrauktas. Lietuva pažymi, kad siekiant tokios pusiausvyros žvejybos laivynas turi išsaugoti pakankamą bendrą pajėgumą, kad galėtų išnaudoti skirtas kvotas. Smulkiosios žvejybos laivams skirta kvota naudojama palyginti mažai. Lietuvos žvejybos laivyno pajėgumas 2010 m. sumažintas 3 325 GT (6,75 %), 1 990 kW (3,53 %) ir 22 laivais (11,4 %), dauguma šių pajėgumų susiję su tolimo plaukiojimo laivynu. Lietuvos žvejybos laivynas buvo sumažintas prieš įsigaliojant daugiamečiam Baltijos jūros menkių išteklių valdymo planui, todėl šis planas laivyno sumažinimui poveikio neturėjo. 2.14. Malta Rengiant ataskaitą gairėmis vadovautasi. Ataskaitoje daroma išvada, kad Maltos žvejybos laivyno naudojamų išteklių padėtis yra tokia, kad žvejybos pajėgumų mažinti nereikia. Techninis rodiklis rodo nedidelį laivyno naudojimą – naudojama mažiau nei pusė dabartinio Maltos laivyno. Tralais žvejojančių tralerių laivyno biologinio rodiklio vertė didelė. Ataskaitoje pažymima, kad bendra šių rezultatų reikšmė yra nedidelė, nes nėra pakankamai duomenų analitiniam išteklių vertinimui atlikti. Atsižvelgiant į socialinį rodiklį tik vienas segmentas 2009 m. yra laikomas tvariu. 2010 m. pagal galutinio žvejybos veiklos nutraukimo pagalbos schemą žvejybos veiklą sustabdė 8 žvejybos laivai. Maltos laivynui jokia žvejybos pastangų reguliavimo programa netaikyta. 2.15. Nyderlandai Gairėmis vadovautasi rengiant ataskaitos dalį, susijusią su plačiažiočiais tralais žvejojančių tralerių segmentu ir su pelaginių rūšių žuvis žvejojančių tralerių-šaldiklių segmentu. Plačiažiočių tralų sektoriuje techninio rodiklio vertė smarkiai padidėjo – nuo 0,67 2009 m. iki 0,89 2010 m. Apskaičiuojant teorinį didžiausią dienų skaičių, jo vertė būtų 0,7. Tai rodo perteklinius laivyno pajėgumus, nes kvota galėtų būti išnaudota esant mažesniam laivų skaičiui. Biologiniai rodikliai yra vis dar didesni už 1, bet tikimasi, kad 2011 m. jie pagerės. Dėl sumažėjusios naftos kainos plokščiųjų žuvų sektoriuje 2009 m. pasiekti geresni ekonominiai rezultatai. Pelaginių žuvų žvejybos laivyno atveju dėl aukštos kuro kainos, sumažintos kvotos ir sumažėjusių žuvų kainų bendrosios pridėtinės vertės rodiklis labai sumažėjo. 2010 m. laivų skaičius išaugo 1,8 %, tačiau pajėgumai sumažėjo 2 % (skaičiuojant kW) ir 5 % (skaičiuojant GT). 2.16. Lenkija Rengiant ataskaitą gairėmis vadovautasi. Ataskaitoje daroma išvada, kad laivų, kurių ilgis neviršija 10 metrų, ir laivų, kurių ilgis 12–18 m, naudojančių dugninius tralus, žvejybos pajėgumai yra tinkami. Kituose segmentuose yra rizika, kad žvejybos pajėgumai nesubalansuoti. 22–24 parajoniuose šių žuvų išteklių mirtingumas dėl žvejybos 2008 m. buvo didesnis už nustatytą ribą. Nė viename iš laivyno segmentų nebuvo pasiekta gerų ekonominio pajėgumo rodiklių rezultatų. Daugelyje laivų segmentų, išskyrus pelaginės žvejybos laivų segmentą, darbo užmokestis mažesnis nei vidutinis atlyginimas nacionalinėje ekonomikoje. Baltijos jūros žvejybos pramonės sukuriama pridėtinė vertė 2008 m. siekė 5,3 % BNP. 2010 m. suteikus valstybės pagalbą buvo nutrauktas 18 laivų eksploatavimas; dėl to Lenkijos laivyno pajėgumas visam laikui sumažėjo 1 528 GT ir 4 379 kW. 2.17. Portugalija Rengiant ataskaitą gairėmis vadovautasi. Joje daroma išvada, kad laivynas gali funkcionuoti tvariai tiek biologiniu, tiek ekonominiu požiūriu. Rodikliai rodo mažą pajėgumų išnaudojimą smulkiosios žvejybos laivų laivyne ir mažą pelningumą tralerių, kurių ilgis daugiau kaip 24 m, atveju. Dviejų rūšių atveju – sardinių ir europinių paprastųjų jūrinių lydekų – sužvejotų žuvų kiekio ir biomasės santykis naudotas kaip biologinis rodiklis. 2010 m. visas laivyno pajėgumas sumažėjo 2,4 % ir 2 % atitinkamai talpos ir galios atžvilgiu. Pakrančių tralais žvejojančių tralerių segmento pajėgumai buvo sumažinti daugiau nei 8 %, o Madeiroje pajėgumai padidinti. Portugalija įgyvendino septynias žvejybos pastangų reguliavimo programas, dėl kurių suteikus valstybės pagalbą 2010 metais 35 žvejybos laivai sustabdė žvejybos veiklą. 2.18. Rumunija Rengiant ataskaitą gairėmis nesivadovauta., nors ekonominiai duomenys buvo pateikti. Iš laivyno registre esančių 522 laivų 2010 m. veiklą vykdė tik 380. Sužvejotas atlantinių šprotų kiekis (28,4 t) yra daug mažesnis už skirtą kvotą (12 750 t), o laivynas senas ir blogos techninės būklės. Todėl ataskaitoje daroma išvada, kad pajėgumai ir žuvų ištekliai nėra nesubalansuoti. Be to, draudimas naudoti dugninius tralus paremia nuomonę, kad biologiniu požiūriu laivynas veikia tvariai. 2010 m. laivyno pajėgumas buvo sumažintas 35,4 % GT. Pagal administracinį sprendimą, priimtą iki įstojimo dienos, Rumunija užregistravo 46 laivus (kurių talpa – 396 GT ir galia – 2 979 kW), o 9 laivų, kurių bendras pajėgumas yra 565 GT ir 1 500 kW, eksploatacija buvo nutraukta suteikus valstybės pagalbą. Rumunija nori išlaikyti minimalų žvejybos laivyno lygį (minimum vitalis), t. y. turėti 12–13 modernių žvejybos laivų. 2.19. Slovėnija Rengiant ataskaitą gairėmis naudotasi. Ančiuvių cpue rodo mažėjimo, o sardinių cpue – didėjimo tendencijas. Daugumos tikslinių rūšių atveju nustatyta neigiama sužvejotų žuvų kiekio pastangų vienetui tendencija, kai žvejojama laivais, naudojančiais žiauninius tinklus ir dugninius tralus su kėtoklėmis. Slovėnijos žvejybos laivyno pertekliniai pajėgumai yra akivaizdūs – tai matyti iš techninių rodiklių verčių, kurios yra mažesnės už 70 %. Be to, analizė parodė, kad žvejybos žiauniniais tinklais, sieniniais tinklais ir dugniniais tralais su kėtoklėmis pastangos yra pernelyg didelės. 2010 m. Slovėnijos žvejybos laivyne pasikeitimų nebuvo. Slovėnija ketina įgyvendinti žvejybos pastangų ribojimo priemones ir pasinaudoti galimybe taikant valstybės pagalbos priemonę sumažinti laivų skaičių – juos atiduoti į metalo laužą ir galimybe visam laikui arba laikinai pašalinti laivus iš žvejybos laivyno. 2.20. Suomija Rengiant ataskaitą gairėmis nesinaudota, tačiau padaryta išvada, kad laivyno ir žvejybos galimybių pusiausvyra gali būti laikoma priimtina. Kvotos naudojimo lygis yra gana žemas visų rūšių atveju, išskyrus šprotus ir menkes. Pelaginė žvejyba laikoma visiškai išnaudota, todėl pajėgumų didinti ilgesniems kaip 12 metrų laivams neleidžiama. 2010 m. bendri laivyno pajėgumai šiek tiek padidėjo – 143 GT ir 440 kW. Padidėjimas daugiausia susijęs su smulkiąja priekrantės žvejyba, nors tuo pačiu metu pelaginiais tralais žvejojančių tralerių laivyno pajėgumai sumažėjo. Palyginti su 2009 m., 2010 m. žvejybos pastangos padidėjo 8,8 %. Toks padidėjimas daugiausia susijęs su pelaginių žuvų žvejyba. 2.21. Švedija Rengiant ataskaitą gairėmis vadovautasi. Rodikliai rodo perteklinius keleto laivyno segmentų pajėgumus. Bendroji pridėtinė vertė rodo, kad žvejyba prisideda prie ekonomikos, nors ji laikoma maža visos darbo dienos ekvivalentui ar vienam laivui. Žuvų mirtingumas dėl žvejybos trijuose segmentuose vis dar yra per didelis. Pajėgumų panaudojimas skiriasi nuo 30 % iki 72 % (skaičiuojant kW per dieną). Laivynui taikomas atlantinių menkių išteklių atkūrimo planas Skagerako ir Kategato sąsiauriuose bei Šiaurės jūroje. Kadangi šios priemonės turi įtakos dugniniams traleriams, įgyvendinant jiems skirtą laivų atidavimo į metalo laužą programą, pajėgumai sumažinti 1 426 GT ir 6 284 kW. Pagal laivų skaičių pajėgumai iš viso sumažėjo 3,6 %, pagal GT – 12,4 %, pagal galią – 7,8% kW. Pritaikant žvejybos pajėgumus, įtakos turėjo įtraukimo į laivyną ir pasitraukimo iš laivyno, atidavimo į metalo laužą programos ir perleidžiamos pelaginių žuvų žvejybos teisės. 2.22. Jungtinė Karalystė Jungtinė Karalystė ataskaitos nepateikė. 3. Žvejybos pajėgumų valdymo taisyklių laikymasis Visos valstybės narės laikėsi šių taisyklių, įskaitant konkrečius apribojimus, taikomus atokiausiuose regionuose registruotiems laivynams. Tačiau reikėtų pažymėti, kad pajėgumų ribos nebebuvo varžančios, todėl tuo metu neprisidėjo prie tikslo sumažinti perteklinius pajėgumus. Apskritai ES laivyno žvejybos pajėgumai buvo 12 % mažesni už talpai nustatytas pajėgumų ribas ir 9 % mažesni už galiai nustatytas ribas, ir svyravo nuo 2 % iki 63 % (žr. šios ataskaitos techninio priedo 1 ir 2 lenteles). ES žvejybos laivyno registro duomenimis 2010 m. gruodžio 31 d. ES žvejybos laivyną sudarė 78 831 laivas, o bendras žvejybos pajėgumas buvo 1 674 320 GT ir 6 058 017 kW. 2010 m. laivų skaičius sumažėjo 0,96 %, o talpa ir galia – atitinkamai sumažėjo 3,8 % ir 2,5 %. Šie skaičiai apima atokiausiuose regionuose registruotus laivus. Šio nedidelio pajėgumų sumažėjimo vargu ar pakaks siekiant kompensuoti numatomą 3 % per metus technikos pažangą. Teikiant valstybės pagalbą per aštuonerius metus – nuo 2003 m. iki 2010 m. – ES laivyno pajėgumai sumažinti maždaug 338 000 GT ir 1 058 000 kW (įskaitant atokiausius regionus), iš jų 32 672 GT ir 87 645 kW sumažinta 2010 m. 4. Valstybių narių ataskaitų kokybė Buvo nuspręsta, kad iš dvidešimt dviejų valstybių narių bendras nuomones dėl žvejybos pajėgumų ir žvejybos galimybių pusiausvyros pateikė penkiolika valstybių narių. Jungtinė Karalystė savo laivyno ataskaitos nepateikė. Iš šių penkiolikos valstybių narių aštuonios valstybės narės gavo ŽMTEK kokybės balą, lygų 2 ar daugiau (iš trijų balų), o septynios valstybės narės gavo kokybės balą, lygų arba mažesnį nei 1,5. Tik keturios valstybės narės buvo įvertintos didžiausiu 3 balų skaičiumi. Tai reiškia, kad nors vis daugiau valstybių narių taiko visas arba dalį Komisijos tarnybos gairių ir pateikia ataskaitas per nustatytą terminą, dar reikalingi patobulinimai, kad būtų galima parengti išsamią ir kokybišką žvejybos pajėgumų ir žvejybos galimybių pusiausvyros apžvalgą. Kai kuriais atvejais teiginys apie esamą laivyno pajėgumų bei žvejybos galimybių pusiausvyrą nėra pagrįstas jokiu gairėse nurodytu (ar jį atitinkančiu) pajėgumų rodikliu. Reikia įdėti daugiau darbo, kad šie vertinimai būtų geriau pagrįsti rodiklių rezultatais. Kad būtų galima stebėti pusiausvyrą, valstybėms narėms primygtinai rekomenduojama naudotis Komisijos tarnybų gairėmis ir pateikti pagrįstas išvadas apie pusiausvyrą. 2011 m. lapkričio mėn. plenariniame posėdyje ŽMTEK daro išvadą, kad pusiausvyros ar disbalanso negalima pamatuoti ar įvertinti kiekybine verte, nes veiksniai (biologiniai, ekonominiai ir socialiniai), į kuriuos reikia atsižvelgti, yra sudėtingi. Todėl geriau yra atlikti įrodymais grindžiamus kokybinius aprašomuosius laivyno pajėgumų ir žvejybos galimybių pusiausvyros ar disbalanso masto vertinimus. Be patikimų duomenų labai svarbų vaidmenį vaidina valstybės narės žinios apie savo laivyno padėtį ir patirtis; valstybei narei tai suteikia galimybę pateikti atsakingą ir tinkamai pagrįstą žvejybos pajėgumų ir žvejybos galimybių pusiausvyros analizę. Tačiau valstybės narės vis dar susiduria su sunkumais taikydamos gaires. Audito Rūmai padarė išvadą, kad taisyklės, pagal kurias valstybės narės teikia ataskaitą apie pastangas suderinti žvejybos pajėgumus su žvejybos galimybėmis, yra netinkamos ir nepakankamai aiškios. Audito Rūmai teigia, kad tai viena iš priežasčių, paaiškinančių neišsamias ir netinkamas daugumos valstybių narių ataskaitas; todėl neįmanoma padaryti išvadų apie perteklinius žvejybos pajėgumus. Problemiškiausi vis dar yra biologiniai rodikliai. Mirtingumo koeficientas ar sužvejojamo kiekio ir biomasės santykis dėl sudėtingumo ar duomenų trūkumo taikomi siaurai. Komisija kartu su ŽMTEK ir valstybėmis narėmis toliau plėtos esamas Komisijos tarnybų gaires valstybėms narėms apie tai, kaip įvertinti perteklinius pajėgumus ir nustatys ŽMTEK sukurtus ataskaitų pavyzdžius, kad būtų užtikrintas didesnis aiškumas dėl prašomos informacijos ir atskaitomybės struktūros. ŽMTEK vertinimą galima apibendrinti taip: Apskritai, 2010 m. valstybių narių ataskaitų išsamumas ir kokybė vis dar skiriasi, tačiau, palyginti su 2009 m. ataskaitomis, jos tapo išsamesnės ir kokybiškesnės. Bendra pusiausvyros rodiklių kokybė buvo geresnė nei 2009 m. ataskaitose. Svarbiausi dalykai, kuriuos reikia paminėti, yra šie: Palyginti su 2009 m. ataskaitomis, visais atžvilgiais toliau gerėjo padėtis, susijusi su reikalaujamų elementų įtraukimu į valstybių narių ataskaitas. Nepaisant to, kad šiemet griežčiau vertinama, ar įtraukti reikalaujami elementai, už tai, kad įtraukė reikalaujamus elementus, daugiausia balų gavo penkios valstybės narės (Kipras, Malta, Portugalija, Slovėnija ir Švedija); palyginimui – 2009 m. tokių valstybių narių buvo tik dvi. Reikalaujamas elementas, kurį pateikė mažiausiai valstybių narių, vėl yra 1.d.ii – laivyno valdymo sistemos tobulinimo planas, kurį pateikė tik aštuonios valstybės narės. Buvo nuspręsta, kad penkiolika valstybių narių pateikė bendrą nuomonę apie tai, ar jų laivyno pajėgumai 2010 m. atitiko žvejybos galimybes ar jų neatitiko (palyginti su 13 valstybių narių 2009 m. ir 7 valstybėmis narėmis 2008 m.). Švedijos kokybės vertinimas pagerėjo labiausiai – nuo 16,5 balų už 2009 m. ataskaitą iki 30 iš 33 balų už 2010 m. ataskaitą. 1 lentelėje pateikiama ŽMTEK parengta reikalaujamų elementų įtraukimo į valstybių narių ataskaitas rezultatų suvestinė. Q || Reikalaujamas ataskaitos elementas || Maksimalus balų skaičius || BE || BG || CY || DK || EE || FI || FR || DE || EL || IE || IT || LV || LT || MT || NL || PL || PT || RO || SI || ES || SE 1A || i) Laivynų apibūdinimas || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 ii) Sąsajos su žuvininkystės sektoriumi || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 iii) Laivynų pokyčiai || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 0 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 1B || i) Pareiškimas apie žvejybos pastangų mažinimo programas || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 0 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 ii) Žvejybos pastangų mažinimo programų poveikis žvejybos pajėgumams || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 1C || Pareiškimas dėl atitikties įtraukimo į laivyną ir pasitraukimo iš laivyno programos nuostatoms ir atskaitos lygių laikymosi || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 1D || i) Laivyno valdymo sistemos pranašumų ir trūkumų santrauka || 1 || 0 || 1 || 1 || 1 || 0 || 1 || 0 || 1 || 0 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 0 || 1 Laivyno valdymo sistemos tobulinimo planas || 2 || 0 || 2 || 2 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 2 || 0 || 0 || 0 || 0 || 2 || 0 || 2 || 2 || 0 || 2 || 0 || 2 iii) Informacija apie bendrą laivyno strateginių dokumentų reikalavimų laikymosi lygį || 1 || 0 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 0 || 0 || 0 || 1 || 1 || 0 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 1E || Informacija apie administracinių procedūrų pokyčius, susijusius su laivyno valdymu || 1 || 1 || 0 || 1 || 1 || 0 || 1 || 0 || 1 || 1 || 0 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 2 || Ataskaita – 10 puslapių ar trumpesnė? || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 0 || 1 || 1 || 1 || 0 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 0 || 1 O || Apskritai: ar ataskaitoje vertinama pajėgumų ir galimybių pusiausvyra? || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 0 || 3 || 3 || 3 || 3 || 0 || 3 || 0 || 0 || 3 || 3 || 0 || 3 || 3 || 3 || 0 || 3 Iš viso balų || 24 || 20 || 23 || 24 || 22 || 17 || 22 || 19 || 19 || 22 || 14 || 21 || 19 || 18 || 24 || 22 || 21 || 24 || 22 || 24 || 17 || 24 1 lentelė. Kiekvienai valstybei narei skirti balai už tai, kad į metines atskaitas įtraukė reikalaujamus elementus. 1 lentelė. Kiekvienai valstybei narei skirti balai už elementų, reikalaujamų įtraukti į metines ataskaitas, kokybę 5. Išvados Laivyno pajėgumai vis dar yra viena iš pagrindinių kliūčių siekiant tausios žuvininkystės ir yra vienas iš dalykų, kuriuos Komisija siūlo spręsti vykdant siūlomą bendros žuvininkystės politikos reformą. 2010 m. duomenys rodo, kad pajėgumų sumažinimas 2010 m. – 3,6 % (talpos atžvilgiu) ir 2 % (galios atžvilgiu) – atitinka ankstesnių metų sumažinimą, nors rodo, kad pajėgumai talpos požiūriu reguliuojami šiek tiek greičiau. 2010 m. teikiant valstybės pagalbą pajėgumų sumažinta mažiau nei 2009 m. ir jų daugiausia buvo sumažinta keliose valstybėse narėse. Ispanijoje, Italijoje ir Prancūzijoje sumažinta maždaug 80 % visų pajėgumų talpos požiūriu. Šis talpos sumažinimas teikiant valstybės pagalbą sudarė maždaug 50 % grynosios talpos sumažinimo per metus. Kaip teigiama Danijos ataskaitoje, patikrinti, ar variklio galia nurodyta teisingai – nelengva, ir tai yra valdymo sistemos trūkumas. Tai nėra vien tik Danijos problema, tai taikoma ir kitoms valstybėms narėms. Dar kartą pabrėžtina, kad duomenys apie nominalųjį laivyno sumažinimą teikia labai nedaug informacijos apie tikruosius perteklinius pajėgumus: dėl nekeičiamų parametrų (pvz., GT ir kW), kurie negali būti patobulinti atsižvelgiant į techninę pažangą, ir su variklio galios matavimais praktikoje susijusių sunkumų oficialus pajėgumo ribų laikymasis tampa beveik beprasmis. Iš 2009 m. metinės ekonominės ataskaitos paaiškėjo, kad daug žvejybos laivų, dauguma jų mažo dydžio, žvejybos veiklos nevykdė. Nors laivų neveiklumas gali priklausyti nuo įvairių techninių, ekonominių ir socialinių priežasčių, mažas aktyvumo lygmuo, pernelyg intensyvi kai kurių išteklių žvejyba ir prasti ekonominės veiklos rezultatai rodo, kad pertekliniai pajėgumai vis dar yra viena iš pagrindinių kliūčių siekiant tausios žvejybos. Būtinas nuoseklus metodas, kaip naudoti nežvejojančių laivų pajėgumus vertinant perteklinius pajėgumus, nes nuo to gali priklausyti skirtingos su jais susijusios išvados. Kadangi daugelis nežvejojančių laivų yra daugiau ar mažiau „pasirengę žvejoti“, siekiant susidaryti išsamų perteklinių pajėgumų vaizdą į tai turėtų būti atsižvelgta. Norėdami išlikti, kai kurie laivyno segmentai priklauso nuo subsidijų. Didelė priklausomybė nuo subsidijų tam, kad būtų galima pasiekti gerų ekonominių ir socialinių rezultatų – tai kitas galimų per didelių ekonominių pajėgumų požymis. Kelios valstybės savo ataskaitose padarė išvadą, kad sumažinus pajėgumus būtų prisidėta prie tam tikros žvejybos veiklos biologinio ir ekonominio tvarumo. Mažinti žvejybos pajėgumus naudojant valstybės lėšas ar jų nenaudojant, kad būtų pasiekta žvejybos pajėgumų ir žvejybos galimybių pusiausvyra, yra atitinkamų valstybių narių atsakomybė. Pajėgumų reguliavimas priklauso ne tik nuo valstybių narių taikomų priemonių, bet taip pat nuo sektoriaus noro sumažinti žvejybos pajėgumus. Jei nebus keičiama dabartinė politika, esant dabartinei pajėgumų, kuriuos bent iš dalies kompensuoja technologinė pažanga, mažinimo spartai, perteklinius pajėgumus trumpuoju laikotarpiu pašalinti bus sudėtinga. Dėl šių pastabų iškyla klausimas, ar valstybės lėšomis finansuojamas pajėgumų mažinimas yra reikalingas ir veiksmingas. Audito Rūmų ataskaitoje taip pat padaryta išvada, kad dabartinės priemonės nepasiteisino ir kad problemai spręsti turi būti priimtas naujas metodas arba turi būti tinkamiau taikomos dabartinės priemonės. Nepaisant geriau apibrėžtų rodiklių naudojimo, sprendžiant perteklinių pajėgumų problemą dabartiniai pajėgumų apribojimai pasirodė neveiksmingi. Esamos sistemos trūkumus Komisija sieks spręsti naujos bendros žuvininkystės politikos reformos pasiūlymuose. [1] Šios ataskaitos skelbiamos Komisijos svetainėje. [2] Investicijų grąža. [3] Visos darbo dienos ekvivalentas. [4] Sužvejotų žuvų kiekis pastangų vienetui. [5] Einamųjų pajamų ir rentabilumo slenksčio santykis.