/* KOM/2011/0528 galutinis */ KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI apie bendrajame biudžete numatytas garantijasPadėtis 2010 m. gruodžio 31 d.





TURINYS 1. Įvadas 3 2. Iš ES biudžeto finansuojamų operacijų tipai 3 3. Pokyčiai nuo 2010 m. birželio 30 d. ataskaitos 4 3.1. Mokėjimų balanso parama euro zonai nepriklausančioms valstybėms narėms 4 3.2. Makrofinansinė pagalba 4 3.3. Euratomas 4 3.4. ES biudžeto garantija EIB išorės finansavimo operacijoms 4 3.5. Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė 5 4. Rizikos, kuriai teikiama Biudžeto garantija, duomenys 6 4.1. Rizikos apibūdinimas 6 4.2. Visa negrąžintos pagrindinės paskolos dalies ir palūkanų suma 7 4.3. Iš Biudžeto garantuojama metinė rizika 8 4.3.1. Su valstybėmis narėmis susijusi rizika 8 4.3.2. Su trečiosiomis šalimis susijusi rizika 9 4.4. Rizikos raida 10 5. Įsipareigojimų nevykdymas, Biudžeto garantijų panaudojimas ir įsiskolinimai 12 5.1. Mokėjimai iš grynųjų pinigų išteklių 12 5.2. Mokėjimai iš Biudžeto 12 5.3. Išorės veiksmų garantijų fondo panaudojimas 12 6. Išorės veiksmų garantijų fondas 13 6.1. Susigrąžintos sumos 13 6.2. Turtas 13 6.3. Planuojama suma 13 7. Rizikos vertinimas. Ekonominė ir finansinė trečiųjų šalių, kurioms gresia didžiausia rizika, padėtis 13 7.1. Tikslai 13 7.2. Rizikos vertinimo metodai 13 ĮVADAS Šia ataskaita siekiama stebėti Europos Sąjungos biudžeto patiriamos kredito rizikos, susidariusios dėl išduotų garantijų ir skolinimo operacijų, vykdomų tiesiogiai Europos Sąjungos arba netiesiogiai per EIB išorės įgaliojimus, lygį. Ši ataskaita teikiama pagal Finansinio reglamento 130 straipsnį, kuriame nustatyta, kad Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai dukart per metus praneša apie biudžeto garantijas ir atitinkamą riziką[1]. Prie jos pridedamas Komisijos tarnybų darbinis dokumentas (toliau – TDD), kuriame pateiktos išsamios lentelės ir paaiškinimai. Iš ES BIUDžETO FINANSUOJAMų OPERACIJų TIPAI Iš Europos Sąjungos biudžeto (toliau – Biudžetas) garantuojama rizika kyla dėl įvairių skolinimo ir garantijų operacijų, kurias galima suskirstyti į dvi kategorijas: - Europos Sąjungos suteiktos paskolos siekiant makroekonominių tikslų, t. y. makrofinansinės pagalbos[2] (toliau – MFP) paskolos trečiosioms šalims kartu su Bretton Woods institucijomis, mokėjimų balanso[3] (toliau – MB) paskolos, kuriomis teikiama parama euro zonai nepriklausančioms valstybėms narėms, patiriančioms mokėjimų balanso sunkumų, paskolos pagal Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonę[4], kuriomis teikiama parama valstybėms narėms, patiriančioms sunkumų, kurių jos negali kontroliuoti; taip pat - paskolos, suteiktos siekiant mikroekonominių tikslų, t. y. Euratomo paskolos ir, svarbiausia, Europos investicijų banko (EIB) operacijų, kurioms taikomos ES garantijos[5], ES nepriklausančiose valstybėse finansavimas (EIB išorės finansavimas)[6]. EIB išorės finansavimo operacijoms, Euratomo paskoloms ir MFP paskoloms nuo 1994 m. buvo teikiama Išorės veiksmų garantijų fondo (toliau – Fondas)[7], o MB ir EFPSP paskoloms – tiesioginė Biudžeto garantija. Fondas dengia neįvykdytus finansinius įsipareigojimus, susijusius su paskolomis ir paskolų garantijomis ES nepriklausančioms valstybėms arba projektams ES nepriklausančiose valstybėse. Jis buvo įkurtas siekiant: - užtikrinti likvidumo atsargas, kad Biudžetu nereikėtų naudotis kiekvieną kartą, kai nevykdomi įsipareigojimai ar vėluojama grąžinti garantuotą paskolą; taip pat - sukurti biudžetinės drausmės priemonę nustatant finansinę sistemą, kuria remiantis būtų galima formuoti ES garantijų paskoloms, kurias Komisija ir EIB teikia ES nepriklausančioms valstybėms, politiką[8]. Fondo garantija operacijoms nebeteikiama, jei trečiosios šalys tampa valstybėmis narėmis, ir rizika dengiama nebe iš Fondo, o tiesiogiai iš Biudžeto. Lėšos į Fondą pervedamos iš Biudžeto, o Fondo turto vertė turi nuolat atitikti tam tikrą jo garantuojamų skolinių įsipareigojimų, susijusių su paskolomis bei paskolų garantijomis, procentinę dalį. Ši dalis, vadinama planuojama norma, šiuo metu yra 9 %. Jei Fondui nepakanka išteklių, reikalingos lėšos turės būti teikiamos iš Biudžeto. POKYčIAI NUO 2010 M. BIRžELIO 30 D. ATASKAITOS Mokėjimų balanso parama euro zonai nepriklausančioms valstybėms narėms 2010 m. antrą pusmetį buvo vykdomos dvi operacijos, kurių bendra suma – 1,35 mlrd. EUR. 2010 m. spalio 20 d. išmokėta ketvirta Latvijai suteiktos paskolos dalis – 0,2 mlrd. EUR. Ši paskola finansuota kompensaciniu pagrindu atliekant neviešo vertybinių popierių platinimo operaciją. 2010 m. rugsėjo 22 d. išmokėta trečia Rumunijai suteiktos paskolos dalis – 1,15 mlrd. EUR. Ši paskola taip pat buvo finansuota kompensaciniu pagrindu, išleidžiant ES lyginamąsias obligacijas. Vidutiniškai jau yra atlikta 83 % MB paskolos operacijų, dėl kurių priimtas sprendimas[9]. Makrofinansinė pagalba Per 2010 m. antrą pusmetį paskolų išmokėta nebuvo. 2010 m. liepos mėn. Taryba ir Europos Parlamentas priėmė sprendimą suteikti 500 mln. EUR paskolą Ukrainai[10]. Kartu su 2002 m. Tarybos sprendime patvirtinta 110 mln. EUR paskola Ukrainai iš viso skirta 610 mln. EUR. Euratomas Ataskaitos laikotarpiu paskolų išmokėta nebuvo. ES biudžeto garantija EIB išorės finansavimo operacijoms Pagal 2007–2013 m. išorės įgaliojimą paskolų pasirašymo ir išmokėjimo tempas 2010 m. antrą pusmetį paspartėjo: pasirašyta paskolų už 3 476 mln. EUR, o išmokėta – 1 642 mln. EUR. Tad bendra pagal įgaliojimą išmokėtų paskolų suma 2010 m. gruodžio 31 d. siekė 6 129 mln. EUR, 37 % daugiau nei 2010 m. birželio 30 d. Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė - Pagrindiniai faktai Reaguodamos į finansų krizę, 2010 m. gegužės mėn. Taryba ir valstybės narės nusprendė priimti priemonių paketą, skirtą finansiniam stabilumui euro zonoje ir visoje Europoje išsaugoti. 2010 m. gegužės 11 d. sukurta Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė [11], grindžiama Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 122 straipsnio 2 dalimi[12]. Sąjungos finansinė pagalba pagal Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonę atitinkamai valstybei narei teikiama kaip paskola arba kaip kredito linija. Todėl Komisijai suteikti įgaliojimai Sąjungos vardu sudaryti sutartis dėl skolinimosi kapitalo rinkose. Operacijų pagal Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonę rizika visapusiškai dengiama iš ES biudžeto, kuriuo garantuojamas pasiskolintų lėšų grąžinimas atitinkamos valstybės narės įsipareigojimų nevykdymo atveju. Finansinę pagalbą pagal Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonę gali būti teikiama laikantis itin griežtų sąlygų, atsižvelgiant į bendrą ES/Tarptautinio valiutos fondo (TVF) paramos programą. Kaip atsako į krizę dalis, sukurtos dar dvi priemonės, dėl kurių ES biudžetui nekyla jokios rizikos, skirtingai nei Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonės atveju. Priešingai, pro rata pagrindu už jas garantuoja dalyvaujančios valstybės narės. Remiantis 2010 m. gegužės 9 d. ECOFIN tarybos priimtais sprendimais, Europos finansinio stabilumo fondas euro zonos valstybių narių įkurtas kaip joms priklausanti Liuksemburge įregistruota įmonė Europos finansinio stabilumo fondas gali leisti obligacijas, kurioms suteikiamos euro zonos valstybių narių garantijos iki 440 mlrd. EUR, kad galėtų perskolinti lėšas sunkumų patiriančioms euro zonos valstybėms narėms sąlygomis, dėl kurių susitariama su Komisija palaikant ryšius su Europos Centriniu Banku ir TVF ir kurias turi patvirtinti Euro grupė. Graikijos valdžios institucijoms paprašius, 2010 m. gegužės 2 d. euro zonos ministrai sutiko aktyvinti paramą finansiniam stabilumui Graikijoje užtikrinti, naudojantis kitų euro zonos valstybių narių dvišalėmis paskolomis, kurias centralizuotai telkia Europos Komisija. Parama suteikta atsižvelgiant į trejų metų bendrą su TVF programą, į kurią įtrauktas 110 mlrd. EUR finansinis paketas, skirtas padėti Graikijai tenkinti savo finansavimo poreikius. Programa susieta su griežtomis politikos sąlygomis[13], dėl kurių Komisija ir TVF, palaikydami ryšius su ECB, susitarė su Graikijos valdžios institucijomis. Euro zonos valstybės narės skiria 80 mlrd. EUR[14], o TVF remia šią programą rezerviniu susitarimu, kurio vertė apie 30 mlrd. EUR[15]. 2010 m. gegužės 5 d. Europos Sąjungos valstybių narių atstovai nusprendė patikėti Komisijai vykdyti užduotis, susijusias su sukauptų dvišalių paskolų koordinavimu ir valdymu. Dėl šios funkcijos nepadidės nei Komisijos išlaidos, nei bet kurio kito ES biudžeto straipsnio išlaidos. - 2010 m. antro pusmečio operacijos 2010 m. gruodžio 7 d. Taryba nusprendė suteikti Sąjungos finansinę pagalbą Airijai pagal trejų metų bendrą ES ir TVF programą, kurios suma siekia iki 85 mlrd. EUR. Iš šios sumos daugiausia 22,5 mlrd. EUR bus skirta pagal Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonę (išsamesnės informacijos apie šią operaciją žr. 4.4 dalyje „Rizikos raida“). RIZIKOS, KURIAI TEIKIAMA BIUDžETO GARANTIJA, DUOMENYS Rizikos apibūdinimas Rizika, kuriai teikiama Biudžeto garantija, atsiranda dėl negrąžintos pagrindinės paskolos dalies ir palūkanų sumos, susijusios su operacijomis su garantija. Įsipareigojimų nevykdymo atveju operacijų nuostoliai bus padengti iš Fondo, kai tos operacijos susijusios su trečiosiomis šalimis (55 % visų neįvykdytų skolinių įsipareigojimų su garantija 2010 m. gruodžio 31 d.), ir tiesiogiai iš Biudžeto, kai jos susijusios su valstybėmis narėmis (MB paskolos ir paskolos projektams arba jų naudai valstybėse narėse sudaro likusius 45 % visų neįvykdytų skolinių įsipareigojimų 2010 m. gruodžio 31 d.). Didelę paskolų su garantija, susijusių su valstybėmis narėmis, dalį sudaro paskolos su garantija, kurias lėmė pastaruoju metu vykę plėtros etapai[16], ir pradėta taikyti ES vidutinės trukmės laikotarpio finansinės pagalbos ne euro zonos valstybėms narėms priemonė (MB priemonė). Šioje ataskaitoje naudojami du metodai rizikai, kuriai teikiama Biudžeto garantija (tiesiogiai arba netiesiogiai per Fondą), įvertinti: - metodas, pagal kurį apskaičiuojamas visų negrąžintų paskolų, susijusių su atitinkamomis operacijomis, pagrindinės dalies dydis ir sukauptos palūkanos konkrečią dieną. Pagal šį metodą galima nustatyti visų būsimų mokėjimo įsipareigojimų (neatsižvelgiant į šių mokėjimų terminą ateityje ir nepriklausomai nuo to, ar jiems teikiama Fondo garantija) visos rizikos, kuriai teikiama Biudžeto garantija konkrečią dieną, dydį; - biudžetinis metodas, apibrėžiamas kaip metinė iš Biudžeto garantuojama rizika – pagal jį apskaičiuojama didžiausia metinių mokėjimų terminui suėjus suma, kurią ES turėtų išmokėti per finansinius metus, darant prielaidą, kad nevykdomi visų paskolų su garantija mokėjimų įsipareigojimai[17]; - šių dviejų metodų rezultatai pateikiami dviejuose tolesniuose skirsniuose. Galiausiai pateikiamas skirsnis apie rizikos raidą. Visa negrąžintos pagrindinės paskolos dalies ir palūkanų suma Tolesnėje 1 lentelėje pateikta bendra rizika, kuriai suteikta biudžeto garantija, 2010 m. gruodžio 31 d. 1 lentelė. Visi neįvykdyti skoliniai įsipareigojimai, kuriems suteikta biudžeto garantija, 2010 m. gruodžio 31 d. (mln. EUR) | Negrąžinta pagrindinės paskolos dalies suma | Sukauptos palūkanos | Iš viso | % | Valstybės narės* | Makrofinansinė pagalba | 38 | 0 | 38 | <1% | Euratomas | 417 | 3 | 420 | 1% | Mokėjimų balanso priemonė | 12 050 | 197 | 12 247 | 35% | EIB*** | 3 240 | 30 | 3 269 | 9% | Valstybės narės, tarpinė suma | 15 744 | 230 | 15 974 | 45% | Trečiosios šalys** | Makrofinansinė pagalba | 463 | 2 | 465 | 1% | Euratomas | 49 | 0 | 49 | <1% | EIB*** | 18 747 | 135 | 18 882 | 53% | Trečiosios šalys, tarpinė suma | 19 256 | 137 | 19 396 | 55% | Iš viso | 35 002 | 367 | 35 370 | 100% | * Šiai rizikai teikiama tiesioginė Biudžeto garantija. Čia taip pat priskiriama makrofinansinė pagalba, Euratomo ir EIB paskolos, suteiktos iki prisijungimo prie ES. ** Šiai rizikai teikiama Fondo garantija. *** Apie 83 % EIB skolinimo operacijų (valstybių ir vietos valdžios institucijų skolinimo operacijų) taikoma bendroji garantija, o likusioms EIB operacijoms teikiama tik politinės rizikos garantija. | TDD A1, A2, A3 ir A4 lentelėse pateikiama išsamesnė informacija apie šiuos neįvykdytus skolinius įsipareigojimus, visų pirma apie viršutines ribas, išmokėtas sumas arba garantijų normas. Visa negrąžintos pagrindinės paskolos dalies ir palūkanų suma, garantuojama iš Biudžeto, padidėjo iki 35,4 mln. EUR (išaugo 2,6 mln. EUR, palyginti su padėtimi 2010 m. birželio 30 d.). Augimas vidutiniškai siekė 8 %. Šį padidėjimą iš esmės galima paaiškinti 1,4 mlrd. EUR suma, išmokėta pagal mokėjimų balanso priemonę, taip pat didesnėmis EIB išmokomis trečiosiose šalyse (1,2 mlrd. EUR per 2010 m. antrą pusmetį). Iš Biudžeto garantuojama metinė rizika 2011 m. iš Biudžeto bus garantuojama (tiesiogiai ir per Fondą) 4,8 mlrd. EUR suma, kurią sudaro šiuo laikotarpiu mokėtina suma iš visų skolinių įsipareigojimų, buvusių 2010 m. gruodžio 31 d. Iš šios sumos apie 3 mlrd. (63 %) turi sumokėti valstybės narės, o likusią dalį – trečiosios šalys. Su valstybėmis narėmis susijusi rizika Su valstybėmis narėmis susijusi rizika sietina su a) EIB skolinimo operacijomis, MFP ir Euratomo paskolomis, suteiktomis prieš stojimą į ES, ir b) paskolomis, suteiktomis pagal MB priemonę po stojimo. 2011 m. iš Biudžeto garantuojama didžiausia su valstybėmis narėmis susijusi tiesioginė rizika bus 3 mlrd. EUR[18] (63 % bendros metinės rizikos). 2 lentelėje parodyta, kad pagal neįvykdytus skolinius įsipareigojimus Vengrija ir Rumunija užima pirmą ir antrą vietas tarp valstybių narių. 2 lentelė. Valstybės narės eilės tvarka pagal didžiausią riziką, kuriai teikiama biudžeto garantija 2011 m., (mln. EUR) | Eilės Nr. | Šalis | Didžiausia rizika | Bendros didžiausios rizikos % | 1 | Vengrija | 2 209,6 | 73,3 % | 2 | Rumunija | 383,9 | 12,7 % | 3 | Latvija | 98,3 | 3,3 % | 4 | Lenkija | 81,9 | 2,7 % | 5 | Bulgarija | 76,9 | 2,6 % | 6 | Čekija | 73,6 | 2,4 % | 7 | Slovakija | 58,1 | 1,9 % | 8 | Slovėnija | 14,3 | 0,5 % | 9 | Kipras | 9,8 | 0,3 % | 10 | Lietuva | 5,5 | 0,2 % | 11 | Estija | 1,0 | 0 % | 12 | Malta | 0,7 | 0 % | Iš viso | 3 013,7 | 100,0 % | Su trečiosiomis šalimis susijusi rizika Iš Fondo garantuojamos trečiųjų šalių paskolos su garantija, kurių mokėjimo terminas – iki 2040 m. 2011 m. iš Fondo bus garantuojama didžiausia su trečiosiomis šalimis susijusi metinė rizika – 1,8 mlrd. EUR[19] (37 % bendros metinės rizikos). Toliau išvardytos dešimt (iš 44) šalių, kurių bendra neįvykdytų skolinių įsipareigojimų suma yra didžiausia. Jų skolinių įsipareigojimų suma sudaro 1 387,2 mln. EUR arba 79 % metinės rizikos, kuriai teikiama Fondo garantija. Šių šalių ekonominė padėtis išanalizuota ir pakomentuota TDD. 3 lentelė. 10 svarbiausių trečiųjų šalių eilės tvarka pagal didžiausią riziką, kuriai teikiama Fondo garantija 2011 m., (mln. EUR) | Eilės Nr. | Šalis | Didžiausia rizika | Bendros didžiausios rizikos % | Kredito rizikos vertinimas pagal Euromoney[20] | 03/2010 | 09/2010 | 1 | Turkija | 395,9 | 28,5 % | 59/185 | 50/185 | 2 | Egiptas | 211,4 | 15,2 % | 69/185 | 64/185 | 3 | Marokas | 171,3 | 12,3 % | 57/185 | 62/185 | 4 | Tunisas | 166,3 | 12 % | 71/185 | 69/185 | 5 | Pietų Afrikos Respublika | 99,5 | 7,2 % | 53/185 | 44/185 | 6 | Serbija | 88,0 | 6,3 % | 76/185 | 70/185 | 7 | Sirija | 76,8 | 5.5% | 140/185 | 128/185 | 8 | Libanas | 76,0 | 5,5 % | 82/185 | 76/185 | 9 | Brazilija | 55,0 | 4,0 % | 51/185 | 42/185 | 10 | Jordanija | 47,1 | 3,4 % | 72/185 | 67/185 | Iš viso 10 šalių | 1 387,2 | 100,0 % | Rizikos raida Kai kuriose ES vyriausybės obligacijų rinkose užfiksuota įtampa išliko nepaisant 2010 m. antrą pusmetį gerėjančių ekonominių vertinimų. - Mokėjimų balanso priemonė 2008 m. gruodžio mėn. pradėta taikyti ES vidutinės trukmės finansinės pagalbos priemonė (mokėjimų balanso (MB) priemonė) padėjo Vengrijai, Latvijai ir Rumunijai atkurti rinkų pasitikėjimą. Paskolos bus pradėtos grąžinti 2011 m. gruodžio mėn. Pagal MB priemonę, kurios bendra viršutinė riba – 50 mlrd. EUR, prireikus dar galima suteikti 36,4 mlrd. EUR MB paramos[21]. - Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė (EFPSP) ECOFIN tarybos išvadose nustatyta 60 mlrd. EUR bendra priemonės viršutinė riba[22], tačiau teisinės ribos yra numatytos Tarybos reglamento 2 straipsnio 2 dalyje, pagal kurią mokėtina suma neviršija galimos maržos pagal nustatytą nuosavų išteklių viršutinę ribą[23]. Atsižvelgiant į 2010 m. lapkričio 21 d. Airijos valdžios institucijų prašymą, suteikta trejų metų bendra ES ir TVF finansinė parama. Bendra programos Airijai suma sudarys 85 mlrd. EUR. 17,5 mlrd. EUR bus finansuojama iš Airijos įnašo naudojantis Iždo grynųjų pinigų rezervu ir Nacionalinio pensijų atsargų fondo investicijomis. Likusi bendro paketo dalis bus finansuojama taip: - Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė (EFPSP) – iki 22,5 mlrd. EUR[24], kurie bus garantuojami iš ES biudžeto; - Europos finansinio stabilumo fondas (EFSF) – 17,7 mlrd. EUR (ES biudžeto garantija netaikoma); - Tarptautinis valiutos fondas (TVF) – 22,5 mlrd. EUR; - dvišalės paskolos iš Jungtinės Karalystės (3,8 mlrd. EUR), Švedijos (0,6 mlrd. EUR) ir Danijos (0,4 mlrd. EUR). - Makrofinansinės pagalbos paskolos Dėl makrofinansinės pagalbos paskolų trečiosioms šalims kiekvienu atveju priimamas Tarybos sprendimas[25], o įsigaliojus Lisabonos sutarčiai – Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas. 2010 m. gruodžio 31 d. dar nebuvo įgyvendinti Tarybos sprendimai dėl makrofinansinės pagalbos Armėnijai[26], Serbijai[27] ir Bosnijai ir Hercegovinai[28]. Per 2010 m. antrą pusmetį MFP paskolų operacijos nebuvo įgyvendinamos. Euratomo paskolos Euratomo paskoloms valstybėms narėms arba tam tikroms tas paskolas galinčioms gauti ne valstybėms narėms (Rusijos Federacijai, Armėnijai, Ukrainai) nustatyta 4 mlrd. EUR viršutinė riba; 85 % šios sumos jau panaudota. Likusią dalį sudaro apie 600 mln. EUR, ir ji gali būti išmokėta valstybėse narėse ir Ukrainoje vykdomiems naujiems projektams. - EIB paskolos Ankstesnis 2000–2007 m. laikotarpio EIB bendrasis įgaliojimas nustojo galioti 2007 m. liepos 31 d. Iki tos dienos buvo pasirašyta sutarčių, kurių bendra vertė sudaro 98 % didžiausios sumos pagal šį įgaliojimą (20 060 mln. EUR, žr. TDD A5 lentelę). 2010 m. gruodžio 31 d. pagal šį įgaliojimą buvo likę išmokėti iš viso 3 022 mln. EUR, bet šią sumą dar galima išmokėti su ES garantija per dešimt metų nuo įgaliojimo pabaigos – tuomet ES garantija visų neišmokėtų sumų atžvilgiu baigia galioti. Tikimasi, kad, Komisijai pateikus pasiūlymą iš dalies pakeisti EIB išorės įgaliojimo teisinį pagrindą likusiai dabartinės 2007–2013 m. finansinės programos daliai[29], Parlamentas ir Taryba iki 2011 m. spalio 31 d. priims atitinkamą sprendimą. ES garantija negali viršyti 65 % visos pagal EIB finansavimo operacijas išmokėtų kreditų ir suteiktų garantijų sumos, atėmus sugrąžintas sumas ir įskaitant visas susijusias sumas, o viršutinė riba negali viršyti 27 800 mln. EUR[30]. 2010 m. gruodžio 31 d. pagal šį įgaliojimą buvo pasirašyta sutarčių iš viso už 16 600 mln. EUR; iš tos sumos tą dieną buvo neišmokėta 10 603 mln. EUR (žr. TDD A6 lentelę). ĮSIPAREIGOJIMų NEVYKDYMAS, BIUDžETO GARANTIJų PANAUDOJIMAS IR įSISKOLINIMAI Mokėjimai iš grynųjų pinigų išteklių Kai skolininkas vėluoja sumokėti ES, Komisija naudoja savo grynųjų pinigų išteklius siekdama išvengti vėlavimų ir su skolinimosi operacijų aptarnavimu susijusių išlaidų[31]. Mokėjimai iš Biudžeto Kadangi per 2010 m. antrą pusmetį įsipareigojimų nevykdymo atvejų neužregistruota, pagal Biudžeto 01 04 01 straipsnį (įrašu p. m. pažymėta eilutė) „Europos Sąjungos garantijos Sąjungos ir Euratomo skolinimo operacijoms ir EIB skolinimo operacijoms“ asignavimų neprašyta. Išorės veiksmų garantijų fondo panaudojimas[32] Kai paskolos gavėjas vėluoja grąžinti paskolą, kurią trečiosioms šalims suteikė arba kuriai garantiją suteikė ES, kreipiamasi į Fondą su prašymu padengti neįvykdytus įsipareigojimus per tris mėnesius nuo tos dienos, kai skola turėjo būti grąžinta[33]. 2010 m. antrą pusmetį Fondui reikalavimų nebuvo pateikta. IšORėS VEIKSMų GARANTIJų FONDAS Susigrąžintos sumos[34] 2010 m. gruodžio 31 d. išieškotinų sumų nebuvo. Turtas 2010 m. gruodžio 31 d. Fondo grynasis turtas[35] buvo 1 485 464 411 EUR. Planuojama suma Fondas turi pasiekti tinkamą lygį (planuojamą sumą), kuri sudarytų 9 % visų negrąžintų pagrindinių paskolų dalių iš visų operacijų, pridėjus sukauptas palūkanas. Fondo išteklių (1 485 464 411 EUR) ir negrąžintų pagrindinių paskolų dalių (19 395 882 340 EUR) santykis[36], kaip apibrėžta Fondo reglamente, sumažėjo nuo 8,21 % 2010 m. birželio 30 d. iki 7,7 % 2010 m. gruodžio 31 d. 2010 m. pabaigoje Fondo ištekliai buvo mažesni negu planuota suma. Pagal Garantijų fondo reglamento lėšų atidėjimo taisykles 260 170 000 EUR atidėjinys įtrauktas į 2012 m. preliminarų biudžetą. Ši suma iš Biudžeto į Fondą bus sumokėta 2012 m. vasario mėn. RIZIKOS VERTINIMAS. EKONOMINė IR FINANSINė TREčIųJų šALIų, KURIOMS GRESIA DIDžIAUSIA RIZIKA, PADėTIS Tikslai Ankstesniuose šios ataskaitos skirsniuose pateikta informacijos apie kiekybinius iš Biudžeto garantuojamos rizikos aspektus, susijusius su trečiosiomis šalimis. Tačiau taip pat reikėtų įvertinti rizikos, kuri priklauso nuo operacijos rūšies ir skolininkų padėties (žr. 4.3 skirsnį), pobūdį. Rizikos vertinimo metodai TDD pateiktas rizikos vertinimas paremtas šalių, gavusių paskolų su garantija, informacija apie ekonominę ir finansinę padėtį, reitingus ir kitus žinomus duomenis. Šiame vertinime neatsižvelgiama į numatomų nuostolių ir numatomų išieškoti sumų įverčius, kurie paprastai būna labai netikslūs. Šalių rizikos rodikliai, pateikti TDD lentelėse, rodo įsipareigojimų neįvykdymo rizikos raidą. Ši šalių, su kuriomis susijusi kredito rizika ir rizika Biudžetui (įskaitant makrofinansinę pagalbą ir Euratomo paskolas) 2011 m. yra didžiausia, analizė pateikta TDD 3 skirsnyje. [1] Ankstesnė ataskaita apie 2010 m. birželio 30 d. biudžete numatytas garantijas pateikta COM (2011) 150 ir SEC (2011) 371. [2] Makrofinansinė pagalba taip pat gali būti dotacijos trečiosioms šalims. Daugiau informacijos apie makrofinansinę pagalbą galima rasti Komisijos ataskaitoje COM(2010) 513 ir SEC(2010) 1117. [3] 2002 m. vasario 18 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 332/2002 dėl priemonės, teikiančios vidutinės trukmės finansinę pagalbą valstybių narių mokėjimų balansams, sukūrimo (OL L 53, 2002 2 23, p. 1). [4] Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė sukurta 2010 m. gegužės 11 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 407/2010 (OL L 118, 2010 5 12, p. 1). Jie veikia panašiai kaip mokėjimų balanso priemonė, bet ja gali naudotis visos valstybės narės, t. y. ir euro zonos valstybės narės. [5] EIB įgaliojimų duomenys pateikiami TDD A1 lentelėje, o nuorodos į teisinį pagrindą išvardytos TDD A4 lentelėje. [6] Paskutinį kartą suteikta 2007 m. vasario 1 d. – 2011 m. spalio 31 d. laikotarpiui 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 633/2009/EB (OL L 190, 2009 7 22, p. 1) (Sprendimas dėl išorės įgaliojimo), kuriuo pakeistas 2006 m. gruodžio 19 d. Tarybos sprendimas 2006/1016/EB. [7] 2009 m. gegužės 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 480/2009, įsteigiantis Išorės veiksmų garantijų fondą (kodifikuota redakcija), toliau – Garantijų fondo reglamentas (OL L 145, 2009 6 10, p. 10). [8] Nors nuo išorės rizikos draudžia ES biudžeto garantija, Garantijų fondas veikia kaip priemonė ES biudžetui apsaugoti nuo neatliktų mokėjimų. Išsami Fondo veikimo ataskaita pateikta COM(2010) 418 ir prie jo pridedamame tarnybų darbiniame dokumente SEC(2010) 968. [9] Žr. Komisijos tarnybų darbinio dokumento A3a lentelę. [10] 2010 m. liepos 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 388/2010/ES dėl makrofinansinės pagalbos teikimo Ukrainai (OL L 179, 2010 7 14, p. 1). [11] 2010 m. gegužės 11 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 407/2010, kuriuo nustatoma Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė (OL L 118, 2010 5 12, p. 1). [12] Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 122 straipsnio 2 dalyje numatoma finansinė pagalba valstybėms narėms, patiriančioms sunkumų dėl išimtinių aplinkybių, kurių valstybė narė negali kontroliuoti. [13] Pagrindiniai politinių sąlygų elementai įtvirtinti 2010 m. gegužės 10 d. Tarybos sprendime 2010/320/ES, skirtame Graikijai, kuriuo siekiama sugriežtinti ir sustiprinti fiskalinę priežiūrą bei įspėti Graikiją imtis deficito mažinimo priemonių, kaip manoma, reikalingų perviršinio deficito padėčiai ištaisyti (OL L 145, 2010 6 11, p. 6). Sąlygos išsamiau išdėstytos susitarimo memorandume, kurį sudarys Graikijos valdžios institucijos ir Komisija euro zonos valstybių narių vardu. [14] Iš jų 38 mlrd. EUR skirta iki 2011 m. kovo mėn. [15] Iš jų 14,6 mlrd. EUR skirta iki 2011 m. kovo mėn. [16] Pagal Garantijų fondo reglamento 1 straipsnio trečią pastraipą, kai šalis tampa valstybe nare, paskolų rizika garantuojama nebe iš Fondo, bet iš Biudžeto. [17] Ją apskaičiuojant daroma prielaida, kad paskolų, kurių įsipareigojimai nevykdomi, grąžinimo terminas nepaankstinamas, t. y. atsižvelgiama tik į mokėjimus, kurių terminas yra suėjęs (taip pat žr. TDD 2 skirsnį). [18] Kurią sudaro 2011 m. mokėtinos sumos (iš bendros mokėtinos sumos 2010 m. gruodžio 31 d.), darant prielaidą, kad paskolų, kurių atžvilgiu įsipareigojimai nevykdomi, grąžinimo terminas nepaankstinamas. Išsamios informacijos žr. TDD A2 lentelėje. [19] Kurią sudaro sumos, mokėtinos 2011 m. (iš bendros mokėtinos sumos 2010 m. gruodžio 31 d.), darant prielaidą, kad paskolų, kurių įsipareigojimai nevykdomi, grąžinimo terminas nepaankstinamas. Išsamios informacijos žr. TDD A2 lentelėje. [20] Kuo didesnis vertinimo numeris, tuo mažesnis šalies kreditingumas. Šalys reitinguojamos pagal skalę nuo nulio iki 185; 185 reiškia aukščiausią įsipareigojimų nevykdymo riziką. Konkreti šalis gali pagerinti savo reitingą, tačiau jos vertinimas gali pablogėti, jei pagerėja visų reitinguojamų šalių bendras reitingų vidurkis. [21] Atkreipiamas dėmesys, kad per 2011 m. pirmą pusmetį viršutinė riba sumažėjo iki 35 mlrd. EUR dėl naujos prevencinės pagalbos programos Rumunijai, kurios vertė 1,4 mlrd. EUR ir dėl kurios sprendimas priimtas 2011 m. gegužės 27 d. [22] Plg. pranešimas spaudai apie 2010 m. gegužės 9–10 d. neeilinį ECOFIN tarybos posėdį (http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/114324.pdf) [23] 2010 m. gegužės 11 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 407/2010, kuriuo nustatoma Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė (OL L 118, 2010 5 12, p. 1). [24] 2011 m. sausio 12 d. išmokėta pirma 5 mlrd. EUR dalis. Iki 2011 m. birželio mėn. išmokėta 11,4 mlrd. EUR. [25] Įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, bendro sprendimo procedūra bus įprasta teisėkūros procedūra. [26] 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos sprendimas 2009/890/EB dėl makrofinansinės pagalbos suteikimo Armėnijai (daugiausia 65 mln. EUR paskola ir 35 mln. EUR dotacija). [27] 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos sprendimas 2009/892/EB dėl makrofinansinės pagalbos teikimo Serbijai (paskola, kurios didžiausia suma 200 mln. EUR). [28] 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos sprendimas 2009/891/EB dėl makrofinansinės pagalbos teikimo Bosnijai ir Hercegovinai (paskola, kurios didžiausia suma 100 mln. EUR). [29] 2010 m. balandžio 21 d. COM(2010) 174. [30] Ją sudaro 25 800 mln. EUR nustatytos didžiausios sumos pagrindinė viršutinė riba ir 2 000 mln. EUR neprivalomas įgaliojimas. [31] Žr. 2000 m. gegužės 22 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000, įgyvendinančio Sprendimą 2007/436/EB, Euratomas dėl Europos bendrijų nuosavų išteklių sistemos, 12 straipsnį, (OL L 130, 2000 5 31, p. 1–12). [32] Nuo Fondo įkūrimo 1994 m. jam buvo pateikta reikalavimų dėl įsipareigojimų, kurių bendra suma sudarė 478 mln. EUR. [33] Daugiau informacijos galima rasti TDD 1.4.3 skirsnyje. [34] Nuo 1994 m. bendra Fondo susigrąžintų lėšų suma siekė 576 mln. EUR (įskaitant pagrindinę paskolos dalį ir grąžintas palūkanas, delspinigius už pavėluotus mokėjimus, valiutos keitimo pelną ir realizuotus nuostolius). [35] Bendras Fondo turtas, atėmus mokėtinas sumas (mokesčius EIB ir audito mokesčius). [36] Įskaitant sukauptas palūkanas.