AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

•Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

Dėl dalyko

Vokietijos ir Šveicarijos pasienio regionai yra glaudžiai integruoti. Daugelis vokiečių važinėja į darbą Šveicarijoje, o daugelis šveicarų – į darbą Vokietijoje, todėl vyksta aktyvus tarpvalstybinio keleivinio kelių transporto eismas. Teikiamos įvairios tarpvalstybinės vežimo paslaugos miesto ir tolimojo susisiekimo autobusais padeda sujungti abiejų šalių pasienio regionus.

Abipusį keleivių ir prekių vežimą kelių transportu iš Šveicarijos į ES (ir iš ES į Šveicariją) reglamentuoja ES ir Šveicarijos susitarimas dėl sausumos transporto (toliau – ES susitarimas).

ES susitarimo 20 straipsnio 1 dalyje teigiama: „Pagal šį Susitarimą draudžiamas vežimas tarp dviejų punktų tos pačios Susitariančiosios Šalies teritorijoje vežėjams, kurie įsisteigę kitos Susitariančiosios Šalies teritorijoje.“ Tai reiškia, kad vežėjai, teikiantys keleivių vežimo paslaugas abipus sienos, gali vežti keleivius tik jei kertama susitariančiosios šalies, kurioje jie yra įsisteigę, siena arba tos susitariančiosios šalies, kurioje yra įsisteigę, teritorijoje. Šveicarijoje įsisteigę vežimo paslaugų miesto ir tolimojo susisiekimo autobusais teikėjai negali vežti keleivių tarp dviejų punktų Vokietijoje, o ES įsisteigę paslaugų teikėjai negali vežti keleivių tarp dviejų punktų Šveicarijoje.

ES susitarimo 20 straipsnio 2 dalimi leidžiama ir toliau naudotis esamomis teisėmis, nustatytomis dvišaliuose atskirų ES valstybių narių ir Šveicarijos susitarimuose, kurie galiojo ES susitarimo sudarymo metu, jei nediskriminuojami ES vežėjai ir neiškraipoma konkurencija. Tai reiškia, kad vykdyti kabotažo operacijas vežant keleivius miesto ir tolimojo susisiekimo autobusais santykių su Šveicarija kontekste yra įmanoma, jei 1999 m. birželio 21 d. galiojusiame kurios nors ES valstybės narės ir Šveicarijos susitarime tokia galimybė buvo numatyta. Tačiau teisių vykdyti kabotažo operacijas vežant keleivius tolimojo susisiekimo ir miesto autobusais nebuvo numatyta nė viename iš tuo metu galiojusių valstybių narių ir Šveicarijos dvišalių susitarimų.

2017 m. gegužės 11 d. raštu Vokietija pranešė Komisijai norinti paprašyti Sąjungos suteikti jai įgaliojimus pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 2 straipsnio 1 dalį iš dalies pakeisti savo 1953 m. dvišalį kelių transporto susitarimą su Šveicarija, kad galėtų leisti vykdyti kabotažo operacijas teikiant keleivių vežimo paslaugas tolimojo susisiekimo ir miesto autobusais šių dviejų šalių pasienio regionuose. ES susitarimu įsteigto ES ir Šveicarijos sausumos transporto komiteto 2018 m. birželio mėn. posėdyje Šveicarija pranešė Komisijai, kad ji taip pat suinteresuota tuo tikslu iš dalies pakeisti šį susitarimą.

Kabotažas keleivių vežimo tolimojo susisiekimo ir miesto autobusais sektoriuje gali padidinti transporto operacijų efektyvumą, nes sudaromos sąlygos padidinti transporto priemonės apkrovos koeficientą. Todėl ES iš esmės pritaria kabotažo rinkos atvėrimui, kaip tai padaryta Europos Sąjungoje pagal Reglamentą (EB) Nr. 1073/2009 dėl bendrųjų patekimo į tarptautinę keleivių vežimo tolimojo susisiekimo ir miesto autobusais rinką taisyklių (toliau – Reglamentas (EB) Nr. 1073/2009). Suteikus leidimą vykdyti kabotažo operacijas teikiant tarptautinio keleivių vežimo paslaugas tolimojo susisiekimo ir miesto autobusais pasienio regionuose tarp Vokietijos ir Šveicarijos, tokias paslaugas teikiantys vežėjai taptų konkurencingesni, o jų veikla – efektyvesnė.

Dėl ES kompetencijos

SESV 3 straipsnio 2 dalyje teigiama: „Sąjunga taip pat naudojasi išimtine kompetencija tarptautiniams susitarimams sudaryti, kai jų sudarymas yra numatytas Sąjungos teisėkūros procedūra priimtame akte arba yra būtinas, kad Sąjunga galėtų naudotis savo vidaus kompetencija, arba jų sudarymas gali daryti poveikį bendroms taisyklėms ar pakeisti jų taikymo sritį.“

Pagal Reglamentą (EB) Nr. 1073/2009 kabotažo operacijas Sąjungoje tam tikromis sąlygomis gali vykdyti tik Bendrijos licenciją turintys vežėjai. Tarptautiniai įsipareigojimai, kuriais kitiems vežėjams, visų pirma trečiųjų šalių vežėjams, leidžiama vykdyti tokias operacijas, daro poveikį pirmiau minėtam reglamentui, kaip nurodyta SESV 3 straipsnio 2 dalyje.

Be to, tokie tarptautiniai įsipareigojimai daro poveikį ir ES susitarimui, ypač jo 20 straipsniui. Pagal to straipsnio 1 dalį tokie įsipareigojimai neleidžiami, išskyrus to straipsnio 2 dalyje nustatytus atvejus.

Taigi tokie įsipareigojimai, kokius pageidauja prisiimti Vokietija, priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai. Tačiau pagal SESV 2 straipsnio 1 dalį Sąjunga valstybėms narėms gali suteikti įgaliojimus veikti srityse, kuriose ji turi išimtinę kompetenciją.

Šio pasiūlymo tikslas – įgalioti Vokietiją iš dalies pakeisti savo dvišalį kelių transporto susitarimą su Šveicarija, kad būtų leidžiama vykdyti kabotažo operacijas teikiant tarptautines keleivių vežimo keliais paslaugas tolimojo susisiekimo ir miesto autobusais atitinkamuose šių dviejų šalių pasienio regionuose.

Dėl procedūros

Trečiųjų šalių vežėjų, neturinčių pagal Reglamentą (EB) Nr. 1073/2009 išduotos Bendrijos licencijos, Sąjungoje vykdomos kabotažo operacijos daro poveikį vežimo paslaugų tolimojo susisiekimo ir miesto autobusais vidaus rinkos veikimui, kurio taisykles Sąjungos teisės aktų leidėjas nustatė Reglamentu (EB) Nr. 1073/2009. Todėl pagal SESV 2 straipsnio 1 dalį suteikdamas įgaliojimus Sąjungos teisės aktų leidėjas turi laikytis SESV 91 straipsnyje nurodytos teisėkūros procedūros.