Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl konkrečių Europos regioninės plėtros fondo paramos Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui nuostatų /* COM/2011/0611 final/2 - 2011/0273 (COD) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS 2011 m. birželio 29 d. Komisija priėmė kitos 2014–2020 m. daugiametės finansinės programos pasiūlymą – strategijos „Europa 2020“ įgyvendinimo biudžetą. Pasiūlyme Komisija nusprendė, kad sanglaudos politika turėtų išlikti esminis kito finansinio paketo elementas, ir pabrėžė lemiamą jos reikšmę įgyvendinant strategiją „Europa 2020“. Komisija pasiūlė kelis svarbius sanglaudos politikos rengimo ir įgyvendinimo pakeitimus. Pagrindiniai šio pasiūlymo skiriamieji bruožai – lėšų sutelkimas mažesniam skaičiui geriau su strategija „Europa 2020“ susietų prioritetų, dėmesio sutelkimas į rezultatus, sutartų tikslų siekimo pažangos stebėsena, geresnis nustatytų sąlygų laikymasis ir praktinio įgyvendinimo supaprastinimas. Šiame reglamente nustatomos bendrosios nuostatos, kuriomis reglamentuojamas Europos teritorinis bendradarbiavimas. Jis pagrįstas veikla, vykdyta 2007 m. gegužės mėn. paskelbus ketvirtąją sanglaudos ataskaitą, kurioje nurodytos pagrindinės ateinančių dešimtmečių regionų problemos ir dėl kurios pradėta diskutuoti dėl sanglaudos politikos ateities. 2010 m. lapkričio 9 d. Komisija priėmė Penktąją sanglaudos ataskaitą, kurioje pateikta socialinių ir ekonominių tendencijų analizė ir apibrėžta būsima sanglaudos politika. Taigi sanglaudos politika yra pagrindinė investicinė priemonė svarbiausiems Sąjungos prioritetams remti, kaip nustatyta strategijoje „Europa 2020“. Ji vykdoma didžiausią dėmesį skiriant daugiausiai poreikių turinčioms šalims ir regionams. Gebėjimas gerinti visų savo piliečių gyvenimo lygį yra vienas svarbiausių ES laimėjimų. ES ne tik padeda neturtingesnėms valstybėms narėms ir regionams plėtotis ir augti, ji taip pat atlieka svarbų vaidmenį integruojantis į bendrąją rinką, kuri yra atvira ir naudinga visų ES regionų – turtingų ir skurdžių, didelių ir mažų – rinkoms ir masto ekonomijoms. Komisijos atliktame ankstesnių metų sanglaudos politikos išlaidų vertinime pateikta daug papildomos naudos ir investicijų, kuriomis skatinamas ekonomikos augimas bei darbo vietų kūrimas ir kurių nebūtų buvę be paramos iš ES biudžeto, pavyzdžių. Vis dėlto, remiantis rezultatais, poveikis yra per daug išskaidytas ir nepakankamai aiškiai nustatyti prioritetai. Dabar, kai viešosios lėšos ribotos ir kai kaip niekada reikia ekonomikos augimą skatinančių investicijų, Komisija nusprendė pasiūlyti gerokai pakeisti sanglaudos politiką. Šis pasiūlymas įeina į 2014–2020 m. sanglaudos politikos teisės aktų rinkinį. Europos teritorinis bendradarbiavimas yra vienas iš sanglaudos politikos tikslų; juo užtikrinama bendrų veiksmų įgyvendinimo ir įvairių valstybių narių nacionalinių, regioninių bei vietos veikėjų politikos mainų sistema. Tai dar svarbiau atsižvelgiant į tai, kad valstybių narių ir regionų problemos vis dažniau peržengia nacionalines ir (arba) regionines ribas, todėl reikia bendrų bendradarbiavimo veiksmų tinkamu teritoriniu lygmeniu. Taigi Europos teritoriniu bendradarbiavimu taip pat galima labai prisidėti siekiant naujojo Sutarties teritorinės sanglaudos tikslo. Europos teritorinis bendradarbiavimas yra itin vertingas, nes: - tarpvalstybines problemas (pvz., tarpvalstybinės aplinkos taršos problemą) veiksmingiausia spręsti bendradarbiaujant visiems susijusiems regionams, kad vieni iš jų nepatirtų neproporcingų sąnaudų, o kiti tuo nepasinaudotų; - bendradarbiaujant galima sukurti veiksmingą dalijimosi gerąja patirtimi ir mokymosi skleisti praktines žinias struktūrą (taip, pvz., didinti konkurencingumą); - bendradarbiaujant galima pasiekti masto ekonomiją ir kritinę masę (įsteigti mokslinių tyrimų ir inovacijų skatinimo branduolius), todėl galima veiksmingiau spręsti konkrečias problemas; - koordinuojant sektorių politiką, veiksmus ir investicijas tarpvalstybiniu ir tarptautiniu mastu galima gerinti valdymą; - bendraujant su ES kaimynėmis įgyvendinant bendradarbiavimo programas prie ES išorės sienų galima prisidėti prie saugos ir stabilumo ir užmegzti abipusiškai naudingus santykius; - tam tikrais atvejais, pavyzdžiui, kai įtraukti jūros baseino ir pakrančių regionai, bendradarbiavimas ir tarptautiniai veiksmai būtini siekiant remti augimą, užimtumą ir ekosistemomis pagrįstą valdymą. Visa apimančios būsimos sanglaudos politikos gairės taip pat taikytinos siekiant Europos teritorinio bendradarbiavimo. Todėl pasiūlytas reglamentas derinamas su strategija „Europa 2020“, apima fondų intervencijos veiksmingumo didinimo aspektus ir bendrą supaprastintą įgyvendinimo metodą. 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMŲ REZULTATAI 2.1. Konsultacijos ir ekspertų patarimai Šis reglamentas pagrįstas išsamiomis konsultacijomis su suinteresuotosiomis šalimis, įskaitant valstybes nares, regionus ir socialinius bei ekonominius partnerius. Viešos konsultacijos dėl Penktosios sanglaudos ataskaitos išvadų vyko 2010 m. lapkričio 12 d. – 2011 m. sausio 31 d. Iš viso gauti 444 atsakymai. Tarp atsakiusiųjų buvo valstybės narės, regionų ir vietos valdžios institucijos, socialiniai partneriai, Europos idėją skleidžiančios organizacijos, nevyriausybinės organizacijos, piliečiai ir kiti suinteresuotieji subjektai. Per viešas konsultacijas pateikta klausimų apie sanglaudos politikos ateitį. Apibendrinti rezultatai paskelbti 2011 m. gegužės 13 d.[1] Remtasi INTERREG 2000–2006 m. programų ex post vertinimų rezultatais[2], Parlamento pranešimu dėl 3 tikslo[3] ir įvairiais tyrimais bei ekspertų patarimais, pvz., įgyvendinant INTERACT programą. Ekspertų patarimų taip pat pateikė iš nacionalinių administracijų ekspertų sudaryta aukšto lygio grupė būsimos sanglaudos politikos klausimais, surengusi du susitikimus, per kuriuos Europos teritorinis bendradarbiavimas aptartas konkrečiau. Iš viešų konsultacijų dėl penktosios sanglaudos ataskaitos rezultatų matyti, kad visuotinai sutariama, jog papildoma Europos teritorinio bendradarbiavimo nauda yra didelė. Vis dėlto raginama labiau standartizuoti valstybių narių taisykles ir procedūras[4]. Kai kuriose valstybių narių nuomonėse taip pat pabrėžiama, kad siekiant geriau atsižvelgti į tarptautines aplinkybes reikia atskiro bendradarbiavimo programų reglamento arba atskiros teisinės sistemos[5]. Svarbi ex post vertinimo išvada yra tai, kad teritorinio bendradarbiavimo programose ne visada pasirenkamas ribotas prioritetinių klausimų skaičius, bet priimama palyginti plačios intervencijos strategija, todėl sunku užtikrinti aiškiai nustatomą poveikį[6]. Kita svarbi rekomendacija susijusi su tuo, kad siekiant užtikrinti papildomumą, koordinavimą ir sąveiką reikia nustatyti aktyvesnę nuolatinę sąveiką su konvergencijos, konkurencingumo ir kitomis programos įgyvendinimo teritorijoje įgyvendinamomis teritorinio bendradarbiavimo programomis. Vertinime aiškiai rekomenduojama laikotarpiui po 2013 m. parengti labiau papildantį ir kompleksiškesnį metodą[7]. Panašiai ir aukšto lygio grupės ekspertai pabrėžė, kad reikia geriau koordinuoti ir sutelkti strateginį dėmesį bendruoju politikos ir atskirų programų lygmenimis[8]. Jie taip pat nurodė, kad reikėtų stipresnių sąsajų su konvergencijos ir konkurencingumo programomis, ragino priimti konkrečias teritorinio bendradarbiavimo reguliavimo nuostatas, bendrai derinti taikytinas taisykles ir paprastinti[9]. Parlamento pranešime pabrėžiama, kad reikia geriau įtraukti Europos teritorinį bendradarbiavimą visais strateginio planavimo lygmenimis, geriau koordinuoti bendradarbiavimo ir regioninių programų programavimą ir, siekiant geriau atsižvelgti į ypatumus, supaprastinti įgyvendinimą atskiru bendradarbiavimo reguliavimu[10]. 2.2. Poveikio vertinimas Poveikio vertinime vertinti variantai siejasi su geresniu strateginio dėmesio sutelkimu ir bendradarbiavimo bei regioninių programų koordinavimu. Apsvarstyti tokios variantai, kaip faktinės padėties tęsimas (platūs prioritetai, jokio formalaus ryšio tarp bendradarbiavimo ir regioninių programų), scenarijus, pagal kurį daugiausia dėmesio skiriama lėšų telkimui pagal sritis ir bendradarbiavimo įtraukimui į bendrą strateginę programą (ribotas skaičius teminių tikslų, kuriuos galima pasirinkti tarpvalstybinėms ir tarptautinėms programoms, bendradarbiavimo aspektų įtraukimas į Bendrą strateginę programą ir partnerystės sutartį) ir galiausiai scenarijus, pagal kurį bendradarbiavimo aspektai būtų visiškai įtraukiami į regionines programas, todėl nereikėtų atskirų bendradarbiavimo programų. Antroji galimybė pasirinkta kaip pirmenybinė, nes ja bus užtikrinamas geresnis dėmesys Europos prioritetams, pagerinta programos intervencijos logika ir užtikrintas geresnis ryšys bei darna su regioninėmis programomis. Atsižvelgiant į surengtas konsultacijas bei poveikio vertinimą ir gautas pastabas pasiūlyme dėl Bendrų nuostatų reglamento numatyta Europos teritorinį bendradarbiavimą ryžtingai įtraukti į bendrą strateginę programą bei partnerystės sutartį ir į susijusias ataskaitų teikimo procedūras. Be to, programavimo dokumentai apima toje pačioje teritorijoje įgyvendinamų regioninių ir bendradarbiavimo programų darnos elementus. Taigi bus padidinta visos sanglaudos politikos darna. Siekiant sudaryti labiau pritaikytą bendradarbiavimo programų pagrindą pasiūlytas atskiras Europos teritorinio bendradarbiavimo programų reglamentas. Šiame reglamente pateiktos lėšų telkimo pagal sritis nuostatos, daugiau dėmesio skiriama rezultatams ir pateikti keli supaprastinimo elementai (žr. toliau). 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 174 straipsnyje Europos Sąjunga raginama imtis veiksmų, kad sustiprintų savo ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą bei skatintų visokeriopą darnią plėtrą mažinant regionų plėtros lygio skirtumus ir skatinant nepalankiausias sąlygas turinčių regionų plėtrą. Ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos tikslo siekiama trimis ES fondais. SESV 176 straipsnyje nustatyta, kad ERPF tikslas – skatinti atsiliekančių regionų ir nuosmukį patiriančių pramoninių regionų plėtrą bei struktūrinį prisitaikymą. SESV 174 straipsnyje nustatyta, kad ypatingą dėmesį reikia skirti kaimo vietovėms, pramonės pereinamojo laikotarpio vietovėms ir didelių bei nuolatinių gamtinių arba demografinių trūkumų turinčioms vietovėms, pvz., labai retai apgyvendintiems toliausiai į šiaurę esantiems regionams ir salų, pasienio bei kalnuotiems regionams. SESV 349 straipsnyje nustatyta, kad reikia patvirtinti konkrečias priemones siekiant atsižvelgti į struktūrinę socialinę ir ekonominę atokiausių regionų padėtį, kuri yra dar sunkesnė dėl tam tikrų konkrečių savybių, labai ribojančių šių regionų plėtrą. Šios konkrečios priemonės turi apimti galimybės naudotis struktūriniais fondais sąlygas. Daugelio suinteresuotųjų šalių prašymu, siekiant geriau atsižvelgti į programų daugiašališkumą ir pateikti konkretesnes bendradarbiavimo programų bei veiksmų nuostatas, pasiūlytas atskiras Europos teritorinio bendradarbiavimo reglamentas. Šiame pasiūlyme nustatyta Europos regioninės plėtros fondo aprėptis siekiant įgyvendinti Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą. Jame apibrėžti prioritetiniai tikslai ir ERPF organizacija, tinkamumo finansuoti kriterijai, esami finansiniai ištekliai ir jų paskyrimo kriterijai. Taip pat nustatytos įgyvendinimo sąlygos, įskaitant finansų valdymo ir kontrolės nuostatas. Bendrų nuostatų ir ERPF reglamentai taikomi laikantis konkrečių šiame reglamente nustatytų nuostatų. Teisinė priemonė ir jos pobūdis (t. y. finansavimas) apibrėžti SESV, kurioje nustatytas teisinis struktūrinių fondų pagrindas ir teigiama, kad struktūrinių fondų užduotys, organizacinė struktūra ir prioritetiniai tikslai apibrėžiami reglamentuose. Kaip nurodyta pirmiau, pasiūlymas parengti atskirą reglamentą pateisinamas tuo, kad bendrosios fondams taikomos nuostatos ir ERPF reglamentas turi būti pritaikytos bendradarbiavimo ypatumams. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Komisijos pasiūlyme dėl daugiametės finansinės programos 2014–2020 m. ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos politikai numatyta 376 mlrd. EUR suma. Siūlomas 2014–2020 m. biudžetas | Mlrd. EUR | Mažiau išsivystę regionai Pereinamojo laikotarpio regionai Labiau išsivystę regionai Teritorinis bendradarbiavimas Sanglaudos fondas Papildomas paskyrimas atokiausiems ir menkai apgyvendintiems regionams | 162,6 39 53,1 11,7 68,7 0,926 | Europos infrastruktūros tinklų priemonė transportui, energetikai ir IRT | 40 mlrd. EUR (papildomų 10 mlrd. EUR rezervuota Sanglaudos fonde) | *Visi skaičiai pateikti pastoviosiomis 2011 m. kainomis Siūlomame reglamente nustatyta teritoriniam bendradarbiavimui numatytas lėšas padalyti šioms skirtingoms bendradarbiavimo sritims: 1. 73,24 proc. (t. y. iš viso 8 569 000 003 EUR) tarpvalstybiniam bendradarbiavimui; 2. 20,78 proc. (t. y. iš viso 2 431 000 001 EUR) tarptautiniam bendradarbiavimui; 3. 5,98 proc. (t. y. iš viso 700 000 000 EUR) tarpregioniniam bendradarbiavimui. 5. PASIŪLYTO REGLAMENTO SANTRAUKA Atskiro Europos teritorinio bendradarbiavimo (toliau – ETB) reglamento tikslas – sudaryti sąlygas aiškiau pristatyti ETB ypatumus siekiant palengvinti įgyvendinimą, nes terminiją galima tiesiogiai pritaikyti daugiašalėms bendradarbiavimo programoms. Taigi, siekiant geriau atsižvelgti į bendradarbiavimo tikrovę, pasiūlyme nurodomas trečiųjų šalių dalyvavimas. Jame taip pat pateikta sistemiškesnių nuorodų į galimą Europos teritorinio bendradarbiavimo grupių (ETBG) vaidmenį bendradarbiaujant. Šiame reglamente nustatyta ERPF aprėptis Europos teritorinio bendradarbiavimo atžvilgiu. Pasiūlyme nurodyti kiekvienai krypčiai skirti finansiniai ištekliai ir jų paskyrimo valstybėms narėms kriterijai. Tai taip pat apima tolesnį išteklių perkėlimo tvarkos taikymą, juos skiriant bendradarbiavimo veiklai prie Sąjungos išorės sienų, remtinai pagal Europos kaimynystės ir partnerystės priemonę bei Pasirengimo narystei pagalbos priemonę. Reikia skatinti Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo programų ir išorės priemonėmis finansuojamų programų sąveiką ir papildomumą. Naujas pasiūlymo aspektas yra lėšų telkimo pagal sritis ir investavimo prioritetų nuostatos. Tai vertintina atsižvelgiant į bendrą strateginio programų dėmesio ir jų orientavimo į rezultatus gerinimą. Programoms taip pat galima pasirinkti ribotą skaičių prioritetų iš teminio meniu, kuriame pateikti atitinkami investavimo prioritetai, todėl užtikrinamas dėmesys Europos prioritetams ir intervencijoms, kuriomis iš bendradarbiavimo bus galima gauti daugiausia papildomos naudos. Be to, siekiant užtikrinti, kad finansavimas būtų skiriamas tikrai bendriems veiksmams, griežčiau apibrėžti atrankos kriterijai. Programose taip pat bus pateiktas įgyvendinimo planas, kuriame bus apibrėžti tarpiniai programų tikslai, pagal kuriuos bus galima vertinti įgyvendinimo pažangą. 2007–2013 m. programavimo laikotarpiu atsirado naujų teritorinio bendradarbiavimo formų ir konkrečių makroregioninių problemų sprendimo priemonių. Europos Vadovų Tarybos raginimu Komisija parengė dviejų regionų – Baltijos jūros ir Dunojaus – makroregioninę strategiją[11]. Be to, didelė integruotos jūrų politikos dalis yra susijusi su sisteminiu požiūriu į integruotos politikos veiksmus, kurių imamasi įgyvendinant jūrų ir pakrančių politiką tais atvejais, kai ji apima jūrų baseinus ir ekosistemas. Makroregioninės ir jūros baseino strategijos – tai kelias valstybes nares ir regionus apimančios įvairialypės integruotosios priemonės, kuriomis daugiausia stengiamasi suderinti politikos kryptis ir finansavimą siekiant padidinti politikos nuoseklumą ir bendrą viešojo finansavimo poveikį. Kadangi esami ir būsimi makroekonominiai regionai, jūrų baseinai ir tarptautinių programų įgyvendinimo teritorijos gali sutapti, pasiūlytame reglamente aiškiai nurodyta, kad tarptautiniu bendradarbiavimu taip pat galima remti makroregioninių strategijų ir jūros baseinų programų (įskaitant prie ES išorės sienų vykdomas programas) rengimą ir įgyvendinimą. Supaprastintos bendradarbiavimo programų įgyvendinimo sąlygos. Sumažintas įgyvendinant programas dalyvaujančių institucijų skaičius ir aiškiau apibrėžti vaidmenys bei pareigos. Siekiant sumažinti administracinę programos institucijų naštą patikslinti bendradarbiavimo programų ir įgyvendinimo ataskaitų turinio reikalavimai. Siekiant geriau registruoti išdirbį ir rezultatus ir apskritai labiau į juos orientuotis, nustatyti bendri rodikliai. Pasiūlyme numatyta geriau suderinti taisykles. Tinkamumo finansuoti taisyklės bus nustatytos ES lygmeniu arba jas visai programai nustatys stebėsenos komitetas. Nacionalinės taisyklės bus taikomos tik jei nebus nustatytos tokios taisyklės. Be to, audito institucijai bus lengviau taikyti bendrą metodą atliekant valdymo patikrinimus ir auditą, todėl bus galima geriau suderinti šią sritį. Galiausiai pratęsus įsipareigojimų panaikinimo taisyklės terminą ir nustačius konkrečias valstybės pagalbos taisyklių taikymo bei užsienio valiutos perskaičiavimo eurais nuostatas bus dar lengviau įgyvendinti programas. 2011/0273 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl konkrečių Europos regioninės plėtros fondo paramos Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui nuostatų EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 178 straipsnį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, perdavę įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[12], atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę[13], laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (1) Sutarties 176 straipsnyje nustatyta, kad Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) paskirtis – padėti ištaisyti pagrindinius Sąjungos regionų pusiausvyros sutrikimus. Pagal Sutarties 174 straipsnį ERPF padeda mažinti įvairių regionų išsivystymo skirtumus ir atsilikimą nepalankiausias sąlygas turinčiuose regionuose, iš kurių ypatingą dėmesį reikėtų skirti didelių ir nuolatinių gamtinių arba demografinių trūkumų turintiems regionams, pvz., saloms, pasienio bei kalnuotiems regionams. (2) ERPF, Europos socialiniam fondui (toliau – struktūriniai fondai) ir Sanglaudos fondui bendros nuostatos nustatomos [...] d. Reglamente (ES) Nr. [...]/2012, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui, kurių veiklos gairės pateiktos Bendroje strateginėje programoje, bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui ir Sanglaudos fondui taikytinos bendrosios nuostatos, ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1083/2006[14] [Bendrų nuostatų reglamentas, arba BNR]. Konkrečios nuostatos, susijusios su veiklos rūšimis, kurias galima finansuoti iš ERPF pagal Europos Parlamento ir Tarybos Reglamente (ES) Nr. […]/2012 dėl Europos regioninės plėtros fondo, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1080/2006[15] (toliau – ERPF reglamentas), nustatytus tikslus. Šie reglamentai nevisiškai pritaikyti prie specialių poreikių siekiant Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo ir bendradarbiaujant bent dviem valstybėms narėms arba vienai valstybei narei ir trečiosioms šalims. Todėl būtina nustatyti konkrečiai su Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslu susijusias taikymo srities ir geografinės aprėpties, finansinių išteklių, investavimo prioritetų ir veiklos sutelkimo, programavimo, stebėsenos ir peržiūros, techninės pagalbos, finansinės paramos ir tinkamumo finansuoti, valdymo, kontrolės ir akreditavimo bei finansų valdymo nuostatas. (3) Siekiant didesnės papildomos Sąjungos sanglaudos politikos naudos konkrečiomis nuostatomis reikėtų gerokai supaprastinti tvarką visais susijusiais lygmenimis: paramos gavėjų, programavimo institucijų, programoje dalyvaujančių valstybių narių bei trečiųjų šalių ir Komisijos. (4) Pagal Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą ERPF remia tarpvalstybinį, tarptautinį ir tarpregioninį bendradarbiavimą. (5) Tarpvalstybiniu bendradarbiavimu reikėtų siekti spręsti kartu pasienio regionuose nustatytas bendras problemas (pvz., prasto prieinamumo, netinkamos verslui aplinkos, vietos ir regionų administracinių institucijų tinklų trūkumo, mokslinių tyrimų ir inovacijų ir informacinių bei ryšio technologijų perėmimo, aplinkos taršos, rizikos prevencijos, neigiamo požiūrio į kaimyninės šalies piliečius) ir išnaudoti nepanaudotas pasienio srities galimybes (tarpvalstybinių mokslinių tyrimų ir inovacijų infrastruktūros ir branduolių kūrimo, tarpvalstybinės darbo rinkos integracijos, universitetų arba sveikatos centrų bendradarbiavimo), kartu gerinant bendradarbiavimo procesą, siekiant darbios Sąjungos plėtros. Vykdant tarpvalstybinę Šiaurės Airijos ir Airijos pasienio grafysčių taikos ir susitaikymo programą, ERPF parama taip pat skiriama susijusių regionų socialiniam ir ekonominiam stabilumui užtikrinti, pirmiausia remiant bendruomenių sanglaudą skatinančius veiksmus. (6) Tarptautiniu bendradarbiavimu reikėtų siekti didinti bendradarbiavimą veiksmais, kuriais skatinama su Sąjungos sanglaudos politikos prioritetais susijusi integruota teritorinė plėtra. (7) Tarpregioniniu bendradarbiavimu reikėtų siekti didinti sanglaudos politikos veiksmingumą skatinant regionų dalijimąsi patirtimi siekiant tobulinti veiksmų programų rengimą ir įgyvendinimą pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą. Visų pirma skatinamas novatoriškų mokslinius tyrimus vykdančių branduolių bendradarbiavimas ir tyrėjų bei mokslinių tyrimų institucijų mainai, remiantis programa „Žinių regionas“ ir „Mokslinių tyrimų potencialas konvergencijos ir atokiausiuose regionuose“ pagal Septintąją bendrąją mokslinių tyrimų programą. (8) Reikėtų nustatyti objektyvius kriterijus, pagal kuriuos būtų galima nustatyti reikalavimus atitinkančius regionus ir vietoves. Todėl reikalavimus atitinkančius regionus ir vietoves nustatant Sąjungos lygmeniu reikėtų remtis bendra regionų klasifikavimo sistema, nustatyta 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1059/2003 dėl bendro teritorinių statistinių vienetų klasifikatoriaus (NUTS) nustatymo[16]. (9) Tarpvalstybiniu bendradarbiavimu reikėtų remti prie sausumos arba jūrų sienų esančius regionus. Remiantis ankstesnių programavimo laikotarpių patirtimi Komisijai reikėtų suteikti įgaliojimus parengti tarpvalstybinių teritorijų, kurios galėtų paprasčiau gauti paramą pagal tarpvalstybinio bendradarbiavimo programas, sąrašą. Sudarydama tą sąrašą Komisija turėtų atsižvelgti į pritaikymus, kurių reikia siekiant užtikrinti darną, ypač prie sausumos ir jūrų sienų, ir 2007–2013 m. programavimo laikotarpio programų tęstinumą įgyvendinimo teritorijose. Šiais pritaikymais galima sumažinti arba padidinti esamas programų įgyvendinimo teritorijas arba tarpvalstybinių bendradarbiavimo programų skaičių, bet gali būti leidžiama ir geografinė sankloda. (10) Tarptautinio bendradarbiavimo teritorijas reikėtų apibrėžti atsižvelgiant į reikiamus integruotos teritorinės plėtros skatinimo veiksmus. Komisiją reikėtų įgalioti apibrėžti tarptautinio bendradarbiavimo teritorijas. (11) Bet koks tarpregioninis bendradarbiavimas turėtų būti vykdomas visoje Sąjungoje. (12) Būtina toliau remti arba prireikus užmegzti tarpvalstybinį, tarptautinį ir tarpregioninį bendradarbiavimą su Sąjungos kaimyninėmis trečiosiomis šalimis, nes tai bus naudinga su trečiosiomis šalimis sienas turinčių valstybių narių regionams. Todėl ERPF teiks paramą tarpvalstybinėms ir jūros baseino programoms pagal Europos kaimynystės priemonę (ENI) remiantis Reglamentu (ES) Nr. […]/2012[17] ir pagal Pasirengimo narystei pagalbos priemonę (IPA) remiantis Reglamentu (ES) Nr. […]/2012[18]. (13) Sąjungos regionams būtų naudinga parengti ERPF paramos išorės politikos priemonėms, tokioms kaip EKP ir PNPP, organizavimo tvarką, įskaitant atvejus, kai išorės bendradarbiavimo programų patvirtinti negalima arba jos turi būti nutrauktos. (14) Be intervencijų prie išorės sienų, remiamų Sąjungos išorės politikos priemonėmis, taikomomis pasienio regionuose Sąjungoje ir už jos ribų, ERPF gali remti bendradarbiavimo programas, skirtas regionams Sąjungoje ir už jos ribų, jei už Sąjungos ribų esantiems regionams netaikomos išorės politikos priemonės, nes jie nepriklauso nurodytoms paramą gaunančioms šalims arba tokių išorės bendradarbiavimo programų parengti negalima. Todėl Komisiją reikėtų įgalioti sudarant tarpvalstybinių ir tarptautinių programų įgyvendinimo teritorijų sąrašus taip pat įtraukti trečiųjų šalių regionus. (15) Būtina nustatyti kiekvienam iš skirtingų Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo komponentų skiriamus išteklius, ir toliau daugiausia jų skiriant tarpvalstybiniam bendradarbiavimui bei užtikrinant pakankamą finansavimą atokiausių regionų bendradarbiavimui. (16) Siekiant kuo didesnio sanglaudos politikos poveikio visoje Sąjungoje, teminių tikslų reikėtų atrinkti nedaug. Vis dėlto siekiant kuo daugiau naudos iš tarpregioninio bendradarbiavimo, kuriuo siekiama didinti sanglaudos politikos veiksmingumą pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą, veiklos sutelkimą pagal tarpregioninio bendradarbiavimo programą turėtų atspindėti ne ribotas teminių tikslų skaičius, bet kiekvieno veiksmo tikslas. (17) Siekdamas įgyvendinti pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo siekius ir tikslus, nustatytus strategijoje „Europa 2020“[19], ERPF pagal Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą turėtų padėti siekti teminių tikslų: plėtoti žiniomis, moksliniais tyrimais ir inovacijomis pagrįstą ekonomiką, skatinti ekologiškesnę, labiau išteklius tausojančią ir konkurencingesnę ekonomiką, skatinti didelį užimtumą, kuriuo būtų užtikrinama socialinė ir teritorinė sanglauda, ir ugdyti administracinius gebėjimus. Vis dėlto investavimo prioritetų pagal įvairius teminius tikslus sąrašą reikėtų pritaikyti prie konkrečių Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo poreikių, ypač sudarant sąlygas tarpvalstybinio bendradarbiavimo srityje tęsti teisinį ir administracinį piliečių ir institucijų bendradarbiavimą, bendradarbiavimą užimtumo, mokymo ir socialinės įtraukties srityse vykdant tarpvalstybinę veiklą, tarptautinio bendradarbiavimo srityje sudarant sąlygas tęsti į tarpvalstybinio bendradarbiavimo programas neįtrauktą jūrinį tarpvalstybinį bendradarbiavimą ir rengiant bei įgyvendinant makroregioninę ir jūros baseino regiono strategiją. (18) Siekiant Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo vykdomų bendradarbiavimo programų turinio reikalavimus reikia pritaikyti prie jų specifiškumo. Jose taip pat turi būti pateikti veiksmingo įgyvendinimo dalyvaujančių valstybių narių teritorijoje elementai, pvz., nurodytos už auditą ir kontrolę atsakingos įstaigos, jungtinio sekretoriato įsteigimo tvarka ir atsakomybės paskyrimas finansinių pataisų atveju. Be to, dėl tarpregioninio bendradarbiavimo programų horizontaliojo pobūdžio tokių bendradarbiavimo programų turinį reikėtų pritaikyti, ypač paramos gavėjo arba paramos gavėjų apibrėžtį pagal dabartines programas INTERACT ir ESPON. (19) Išlaikant nuoseklumą su pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo tikslu struktūriniais fondais reikėtų užtikrinti kompleksiškesnį ir įtraukesnį vietos problemų sprendimo metodą. Siekiant sustiprinti šį metodą ERPF parama pasienio regionuose turėtų būti koordinuojama su Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondo (EJRŽF) parama, prireikus dalyvaujant pagal 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1082/2006 dėl Europos teritorinio bendradarbiavimo grupės (ETBG)[20] įsteigtoms Europos teritorinio bendradarbiavimo grupėms, jei į jų tikslus įtraukta vietos plėtra.Remiantis 2007–2013 m. programavimo laikotarpio patirtimi reikėtų paaiškinti ir pagerinti veiksmų atrankos sąlygas siekiant užtikrinti, kad būtų atrenkami tik tikrai bendri veiksmai. (20) Reikėtų apibrėžti vienintelių paramos gavėjų terminą ir paaiškinti, kad jiems leidžiama patiems atlikti bendradarbiavimo veiksmus. (21) Reikėtų nurodyti tikslias pagrindinių paramos gavėjų, kuriems tenka visa atsakomybė už veiksmų įgyvendinimą, pareigas. (22) Įgyvendinimo ataskaitų reikalavimai turėtų būti pritaikyti programų vykdymo bendradarbiaujant ypatumams ir atspindėti programų įgyvendinimo ciklą. Siekiant užtikrinti patikimą valdymą, metinius peržiūros posėdžius galima rengti raštu. (23) Prieš valstybėms narėms pradedant rengti bendradarbiavimo programas, reikėtų nustatyti bendrų programos įgyvendinimo pažangos vertinimo rodiklių, nustatytų atsižvelgiant į bendradarbiavimo programų ypatumus, rinkinį. Šiuos rodiklius turėtų papildyti konkrečios programos rodikliai. (24) Atsižvelgiant į tai, kad programose dalyvauja daugiau nei viena valstybė narė ir todėl padidėja administracinės sąnaudos, ypač susijusios su kontrole ir vertimu, viršutinė techninės pagalbos išlaidų riba turėtų būti aukštesnė už ribą, nustatytą pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą. Be to, bendradarbiavimo programoms, kurioms skiriama ribota ERPF parama, reikėtų skirti tam tikrą minimalią sumą, kad būtų galima užtikrinti pakankamą veiksmingos techninės pagalbos veiklos finansavimą. (25) Atsižvelgiant į tai, kad programose dalyvauja daugiau nei viena valstybė narė, Reglamente (ES) Nr. [...]/2012 [BNR] nustatyta bendroji taisyklė, kad kiekviena valstybė narė priima savo nacionalines tinkamumo finansuoti taisykles, netinka siekiant Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo. Remiantis 2007–2013 m. programavimo laikotarpio patirtimi reikėtų nustatyti aiškią tinkamumo finansuoti taisyklių hierarchiją, kuria būtų skatinama turėti bendras tinkamumo finansuoti taisykles. (26) Atsižvelgiant į tai, kad įgyvendinant veiksmus dažnai dalyvauja darbuotojai iš daugiau nei vienos valstybės narės, ir į veiksmų, kuriuose darbuotojų sąnaudos yra svarbus aspektas, skaičių, kitoms tiesioginėms bendradarbiavimo sąnaudoms reikėtų taikyti fiksuoto dydžio su darbuotojais susijusių sąnaudų normą, kartu išvengiant atskiros tokių veiksmų valdymo apskaitos. (27) Reikėtų supaprastinti su veiksmų už programų įgyvendinimo teritorijos vieta susijusias lankstumo taisykles. Be to, būtina remti veiksmingą tarpvalstybinį, tarptautinį ir tarpregioninį bendradarbiavimą su Sąjungos kaimyninėmis trečiosiomis šalimis, kai to reikia siekiant užtikrinti veiksmingą pagalbą su trečiosiomis šalimis sienas turinčių valstybių narių regionų plėtrai. Atitinkamai išskirtiniais atvejais ir tam tikromis sąlygomis tinka leisti ERPF paramos veiksmams trečiųjų šalių teritorijoje finansavimą, kai ši veikla naudinga Sąjungos regionams. (28) Valstybės narės turėtų būti skatinamos patikėti vadovaujančiosios institucijos užduotį Europos teritorinio bendradarbiavimo grupei arba perduoti tokiai grupei atsakomybę už bendradarbiavimo programos dalies, apimančios su ETBG susijusią teritoriją, valdymą. (29) Vadovaujančioji institucija turėtų įsteigti jungtinį sekretoriatą, kuris pareiškėjams turėtų teikti informaciją apie paramą, tvarkytų projektų paraiškas ir padėtų paramos gavėjams įgyvendinti veiksmus. (30) Vadovaujančiosios institucijos turėtų būti atsakingos už visas Reglamento (ES) Nr. [...]/2012 [BNR] 114 straipsnyje išvardytas vadovaujančiosios institucijos funkcijas, įskaitant valdymo tikrinimus, siekiant užtikrinti vienodus standartus visoje programos įgyvendinimo teritorijoje. Tačiau jei vadovaujančiąja institucija paskiriama ETBG, jai reikėtų suteikti įgaliojimus atlikti tokius tikrinimus, nes šioje grupėje atstovaujama visoms dalyvaujančioms valstybėms narėms. Net jei nepaskiriama ETBG, programoje dalyvaujančios valstybės turėtų įgalioti vadovaujančiąją instituciją atlikti tikrinimus visoje programos įgyvendinimo teritorijoje. (31) Viena audito institucija turėtų būti atsakinga už visų Reglamente (ES) Nr. [...]/2012 [BNR] 116 straipsnyje išvardytų funkcijų vykdymą, siekiant užtikrinti vienodus standartus visoje programos įgyvendinimo teritorijoje. Kai tai neįmanoma, programos audito institucijai turėtų padėti auditorių grupė. (32) Reikėtų nustatyti aiškią paramos gavėjų, pagrindinio paramos gavėjo, vadovaujančiosios institucijos ir Komisijos finansinės atsakomybės, susijusios su sumų susigrąžinimu dėl pažeidimų, grandinę. Reikėtų priimti nuostatą dėl valstybių narių atsakomybės tuo atveju, kai sumų neįmanoma susigrąžinti. (33) Remiantis 2007–2013 m. programavimo laikotarpio patirtimi reikėtų nustatyti aiškią ne eurais patiriamų išlaidų perskaičiavimo išimtį taikant kuo artimesnį išlaidų patyrimo momentui valiutos kursą. Su bendrais bendradarbiavimo veiksmais susijusius finansavimo planus, ataskaitas ir apskaitas jungtiniam sekretoriatui, programų institucijoms ir stebėsenos komitetui bet kuriuo atveju reikėtų pateikti tik eurais. Reikėtų patikrinti perskaičiavimo tikslumą. (34) Atsižvelgiant į sunkumus ir vėlavimą nustatant tikrai bendrų programų struktūras, su biudžetiniais įsipareigojimais susijusio išmokų pagrindimo pagal Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą laikotarpis turėtų būti treji metai nuo biudžetinio įsipareigojimo metų. (35) Reikia patikslinti taikytinas finansų valdymo, programavimo, stebėsenos, vertinimo ir trečiųjų šalių dalyvavimo įgyvendinant tarptautinio ir tarpregioninio bendradarbiavimo programas kontrolės taisykles. Tokios taisyklės turėtų būti nustatytos atitinkamoje bendradarbiavimo programoje ir (arba) atitinkamoje finansavimo sutartyje, kurią sudaro Komisija, kiekviena trečioji šalis ir valstybė narė, kurioje įsisteigusi atitinkamos bendradarbiavimo programos vadovaujančioji institucija. (36) Siekiant nustatyti konkrečias tinkamumo finansuoti taisykles, laikantis Sutarties 290 straipsnį Komisijai reikėtų suteikti įgaliojimus priimti teisės aktus dėl 17 straipsnyje nustatyto turinio ir aprėpties. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat su ekspertais. Rengdama ir sudarydama deleguotuosius aktus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai Europos Parlamentui ir Tarybai būtų perduodami tinkamai ir tuo pačiu metu. (37) Siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai reikėtų suteikti įgyvendinimo įgaliojimus, susijusius su tarpvalstybinių teritorijų ir tarptautinių teritorijų sąrašais, bendradarbiavimo programų projektų, intervencinių veiksmų kategorijų nomenklatūros ir įgyvendinimo ataskaitų pateikimu. Šie įgaliojimai turėtų būti vykdomi pagal 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai[21]. PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I skyrius BENDROSIOS NUOSTATOS 1 straipsnis Dalykas ir aprėptis 1. Šiame reglamente nustatoma Europos regioninės plėtros fondo (toliau – ERPF) aprėptis Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo atžvilgiu ir nustatomos specialiosios su šiuo tikslu susijusios nuostatos. 2. Šiame reglamente, atsižvelgiant į Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą, apibrėžiami prioritetiniai ERPF tikslai ir organizacija, valstybių narių ir regionų tinkamumo ERPF paramai gauti kriterijai, esami ERPF paramos finansiniai ištekliai ir jų paskyrimo kriterijai. Taip pat nustatomos nuostatos, kurios būtinos siekiant užtikrinti veiksmingą Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui skirtų veiksmų programų (toliau – bendradarbiavimo programos) įgyvendinimą, finansų valdymą ir kontrolę, įskaitant atvejus, kai tokiose bendradarbiavimo programose dalyvauja trečiosios šalys. 3. Reglamentas (ES) Nr. […]/2012 [BNR] ir Reglamento (ES) Nr. […]/2012 [ERPF reglamentas] I skyrius taikomi Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui ir pagal jį įgyvendinamoms bendradarbiavimo programoms, išskyrus šiame reglamente nurodytus atvejus arba kai tokios nuostatos gali būti taikomos tik investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslui. 2 straipsnis Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo komponentai Pagal Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą ERPF remia: 1) tarpvalstybinį gretimų regionų bendradarbiavimą siekiant skatinti integruotą regioninę kaimyninių prie sausumos ir jūrų sienų esančių dviejų arba daugiau valstybių narių regionų arba kaimyninių bent vienos valstybės narės ir vienos prie Sąjungos išorės sienos esančios trečiosios šalies pasienio regionų plėtrą, išskyrus tą, kuri įtraukta į bendradarbiavimo programas pagal Sąjungos išorės finansines priemones; 2) tarptautinį bendradarbiavimą didesniuose tarptautiniuose regionuose, dalyvaujant nacionalinėms, regioninėms ir vietos valdžios institucijoms, kuris taip pat apima tarpvalstybinį bendradarbiavimą jūrose, kai jis nepriskiriamas tarpvalstybiniam bendradarbiavimui, siekiant užtikrinti didesnę teritorinę šių teritorijų integraciją ir kartu prisidėti prie teritorinės sanglaudos Sąjungoje; 3) tarpregioninį bendradarbiavimą siekiant didinti sanglaudos veiksmingumą skatinant: a) visos Sąjungos partnerių dalijimąsi teminių tikslų patirtimi gerosios patirties nustatymo ir skleidimo klausimais siekiant perkelti šią patirtį į veiksmų programas pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą; b) dalijimąsi tvarios miestų ir kaimų plėtros gerosios patirties nustatymo, perdavimo ir skleidimo patirtimi; c) su teritorinio bendradarbiavimo veiksmais ir naudojimosi ETB grupėmis susijusios gerosios patirties ir novatoriškų metodų nustatymo, perdavimo ir skleidimo patirties mainus; d) plėtros tendencijų analizę teritorinės sanglaudos tikslų atžvilgiu ir darnią Europos teritorijos plėtrą atliekant tyrimus, renkant duomenis ir kitomis priemonėmis. 3 straipsnis Geografinė aprėptis 1. Remtini tarpvalstybinio bendradarbiavimo regionai yra Sąjungos NUTS 3 lygio regionai palei visas vidaus ir išorės sausumos sienas, išskyrus tuos, kurie įtraukti į pagal Sąjungos išorės finansines priemones vykdomas programas, ir visi Sąjungos NUTS 3 lygio regionai palei jūrines sienas, tarp kurių yra daugiausia 150 km, neatmetant galimybės tai koreguoti, siekiant užtikrinti bendradarbiavimo programos sričių, nustatytų 2007–2013 m. programavimo laikotarpiui, darną ir tęstinumą. Komisija įgyvendinimo aktais tvirtina pagal bendradarbiavimo programas suskirstytą remtinų tarpvalstybinių teritorijų sąrašą. Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 30 straipsnio 2 dalyje nurodytą patariamąją procedūrą. Sąraše tai pat nurodomi tie Sąjungos NUTS 3 lygio regionai, į kuriuos buvo atsižvelgta skiriant ERPF paramą tarpvalstybiniam bendradarbiavimui prie visų vidaus sienų ir tų išorės sienų, kuriose taikomos Sąjungos išorės finansinės priemonės, pvz., Europos kaimynystės priemonę pagal Reglamento (ES) Nr. [...]/2012 [EKP reglamentas] ir Pasirengimo narystei pagalbos priemonę pagal Reglamentą (ES) Nr. [...]/2012 [PNPP reglamentas]. Pateikdamos tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų projektus valstybės narės gali prašyti į tam tikrą tarpvalstybinę teritoriją įtraukti kitus NUTS 3 lygio regionus, esančius šalia regionų, kurie išvardyti pagal antrą pastraipą priimtame sprendime, ir nurodo šio prašymo priežastis. 2. Nepažeidžiant 19 straipsnio 2 ir 3 dalių, tarpvalstybinio bendradarbiavimo programos gali apimti Norvegijos, Šveicarijos, Lichtenšteino, Andoros, Monako ir San Marino regionus bei su atokiausiais regionais besiribojančias trečiąsias šalis ar teritorijas. Tokie regionai turėtų būti lygiaverčiai NUTS 3 lygio regionams. 3. Tarptautinio bendradarbiavimo atžvilgiu Komisija įgyvendinimo aktais tvirtina pagal bendradarbiavimo programas suskirstytą remtinų tarptautinių teritorijų sąrašą, į kurį įtraukiami NUTS 2 lygio regionai, ir užtikrina, kad pagal ankstesnes programas vykdytas bendradarbiavimas didesnėse susijusiose teritorijose bus tęsiamas. Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 30 straipsnio 2 dalyje nurodytą patariamąją procedūrą. Pateikdamos tarptautinio bendradarbiavimo programų projektus valstybės narės gali prašyti į tam tikrą tarptautinio bendradarbiavimo teritoriją įtraukti kitus NUTS 2 lygio regionus, esančius šalia regionų, kurie nurodyti pagal antrą pastraipą priimtame sprendime, ir nurodo šio prašymo priežastis. 4. Nepažeidžiant 19 straipsnio 2 ir 3 dalių, tarptautinio bendradarbiavimo programos gali apimti šių trečiųjų šalių ar teritorijų regionus: 4. 2 dalyje nurodytų trečiųjų šalių ar teritorijų; ir 5. Farerų salų ir Grenlandijos. Nepažeidžiant 19 straipsnio 2 ir 3 dalių, tarptautinio bendradarbiavimo programos taip pat gali apimti trečiųjų šalių, kurioms taikomos Sąjungos išorės finansinės priemonės, pavyzdžiui, Europos kaimynystės priemonė pagal Reglamentą (ES) Nr. [...]/2012, įskaitant atitinkamus Rusijos Federacijos regionus, ir Pasirengimo narystei pagalbos priemonė pagal Reglamentą (ES) Nr. [...]/2012, regionus. EKP ir PNPP paramą šioms programoms atitinkantys metiniai asignavimai skiriami, jei programomis tinkamai siekiama atitinkamų išorės bendradarbiavimo tikslų. Tokie regionai turėtų būti NUTS 2 lygio ar lygiaverčiai regionai. 5. ERPF parama tarpregioniniam bendradarbiavimui apima visą Sąjungos teritoriją. Nepažeidžiant 19 straipsnio 2 ir 3 dalių, tarpregioninio bendradarbiavimo programos gali apimti visą trečiųjų šalių teritoriją arba jos dalį, kaip nurodyta 4 dalies a ir b punktuose. 6. Informavimo tikslais trečiųjų šalių ar teritorijų, nurodytų 2 ir 4 dalyse, regionai įtraukiami į 1 ir 3 dalyse nurodytus sąrašus. 4 straipsnis Europos teritorinio bendradarbiavimo ištekliai 1. Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo ištekliai sudaro 3,48 proc. visų esamų 2014–2020 m. fondų biudžetinių įsipareigojimų išteklių, nustatytų Reglamento (ES) Nr. [...]/2012 [BNR] 83 straipsnio 1 dalyje (t. y. iš viso 11 700 000 004 EUR) ir paskirstomi taip: a) 73,24 proc. (t. y. iš viso 8 569 000 003 EUR) tarpvalstybiniam bendradarbiavimui; b) 20,78 proc. (t. y. iš viso 2 431 000 001 EUR) tarptautiniam bendradarbiavimui; c) 5,98 proc. (t. y. iš viso 700 000 000 EUR) tarpregioniniam bendradarbiavimui. 2. Bendradarbiavimo programos, į kurias įtraukti atokiausi regionai, gauna bent 150 proc. ERPF paramos, gautos 2007–2013 m. Be to, 50 000 000 EUR iš tarpregioninio bendradarbiavimo asignavimų atidedama atokiausių regionų bendradarbiavimui. Atsižvelgiant į lėšų telkimą pagal temas, šiems papildomiems asignavimams taikoma 5 straipsnio b dalis. 3. Komisija įgyvendinimo aktais priima vieną sprendimą, kuriame pateikia visų bendradarbiavimo programų sąrašą ir nurodo visos ERPF paramos kiekvienai programai ir 2014 m. asignavimo programai sumas. Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 30 straipsnio 2 dalyje nurodytą patariamąją procedūrą. Metinio paskirstymo pagal valstybes nares kriterijus yra gyventojų skaičius teritorijose, nurodytose 3 straipsnio 1 dalies 3 pastraipoje ir 3 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje. 4. ERPF paramą tarpvalstybinėms ir jūros baseinų programoms pagal EKP ir tarpvalstybinėms programoms pagal PNPP nustato Komisija ir susijusios valstybės narės. 5. ERPF parama kiekvienai tarpvalstybinei ir jūros baseino programai pagal EKP ir PNPP suteikiama, jei pagal EKP ir PNPP suteikiama bent lygiavertė suma. Ši lygiavertė suma neturi viršyti didžiausios EKP reglamente ar PNPP reglamente nustatytos sumos. 6. ERPF paramą programoms pagal EKP ir PNPP atitinkantys metiniai asignavimai įtraukiami į atitinkamas 2014 biudžetinių metų priemonių biudžeto eilutes. 7. 2015 ir 2016 m. ERPF metiniai asignavimai programoms pagal EKP ir PNPP, dėl kurių Komisijai iki birželio 30 d. nepateiktos programos pagal tarpvalstybines ir jūros baseinų programas taikant EKP ir PNPP, skiriami vidaus tarpvalstybinio bendradarbiavimo programoms pagal 1 dalies a punktą, kuriose dalyvauja susijusi valstybė narė. Jei iki 2017 m. birželio 30 d. vis dar yra Komisijai nepateiktų programų pagal tarpvalstybines ir jūros baseinų programas taikant EKP ir PNPP, visa 4 dalyje nurodyta ERPF parama likusiems metams iki 2020 m. skiriama 1 dalies a punkte nurodytoms vidaus tarpvalstybinio bendradarbiavimo programoms, kuriose dalyvauja susijusi valstybė narė. 8. 4 dalyje nurodytos Komisijos patvirtintos tarpvalstybinės ir jūros baseino programos nutraukiamos, jei: 6. nė viena programoje dalyvaujanti šalis partnerė iki Reglamente (ES) Nr. .../2012 [EKP reglamentas] ar Reglamente (ES) Nr. .../2012 [PNPP] nustatyto termino nepasirašo finansavimo susitarimo arba 7. programos negalima įgyvendinti dėl joje dalyvaujančių šalių santykių problemų. Tokiu atveju 4 dalyje nurodyta ERPF parama, atitinkanti dar nepaskirtas metines išmokas, susijusios valstybės prašymu skiriama vidaus tarpvalstybinio bendradarbiavimo programoms pagal 1 dalies a punktą, kuriose ta valstybė dalyvauja. II SKYRIUS Lėšų TELIKIMAS PAGAL SRITIS IR INVESTICINIAI PRIORITETAI 5 straipsnis Lėšų telkimas pagal temas ir investavimo prioritetai Lėšos Reglamento (ES) Nr. […]/2012 [BNR] 9 straipsnyje nurodytiems teminiams tikslams sutelkiamos taip: a) kiekvienai tarpvalstybinio bendradarbiavimo programai pasirenkama iki keturių teminių tikslų; b) kiekvienai tarptautinio bendradarbiavimo programai pasirenkama iki keturių teminių tikslų; c) pagal 2 straipsnio 3 dalies a punktą tarpregioninėms bendradarbiavimo programoms galima pasirinkti visus teminius tikslus. 6 straipsnis Investavimo prioritetai Be to, kas nurodyta Reglamento (ES) Nr. […]/2012 [ERPF reglamentas] 5 straipsnyje, ERPF remia dalijimąsi žmogiškaisiais ištekliais, įranga ir infrastruktūra tarpvalstybiniu mastu pagal įvairius investavimo prioritetus ir toliau nurodytus prioritetus, atitinkančius teminius tikslus: a) tarpvalstybinio bendradarbiavimo srityje: i) tarpvalstybinių darbo rinkų integraciją, įskaitant tarpvalstybinį judumą, bendras vietos užimtumo iniciatyvas ir bendrą mokymą (atitinka teminį užimtumo skatinimo ir darbo jėgos judumo rėmimo tikslą); ii) lyčių lygybės ir vienodų galimybių skatinimą tarpvalstybiniu mastu, taip pat socialinės įtraukties skatinimą tarpvalstybiniu mastu (atitinka teminį socialinės įtraukties ir kovos su skurdu tikslą); iii) bendrų švietimo ir mokymo sistemų rengimą ir įgyvendinimą (atitinka teminį investavimo į įgūdžius, švietimą ir mokymosi visą gyvenimą tikslą); iv) teisinio ir administracinio bendradarbiavimo bei piliečių ir institucijų bendradarbiavimo skatinimą (atitinka teminį institucinių gebėjimų ir veiksmingo viešojo administravimo gerinimo tikslą); b) tarptautinio bendradarbiavimo srityje – makroregioninių ir jūros baseino strategijų rengimą ir įgyvendinimą (atitinka teminį institucinių gebėjimų ir veiksmingo viešojo administravimo gerinimo tikslą). III SKYRIUS PROGRAMAVIMAS 7 straipsnis Bendradarbiavimo programų turinys 1. Bendradarbiavimo programą sudaro prioritetinės kryptys. Prioritetinė kryptis planuojama vienam fondui ir atitinka vieną teminį tikslą, ją sudaro vienas arba keli to teminio tikslo investavimo prioritetai pagal šio reglamento 5 ir 6 straipsnius. 2. Bendradarbiavimo programoje išdėstoma: 8. strategija, pagal kurią bendradarbiavimo programa prisidedama prie Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo prioritetų įgyvendinimo, kurioje: i) nustatomi su uždaviniais susiję poreikiai visos programos įgyvendinimo teritorijos atžvilgiu; ii) pagrindžiami pasirinkti teminiai tikslai ir atitinkami investavimo prioritetai atsižvelgiant į Bendrą strateginę programą ir ex ante vertinimo rezultatus. 9. pagal kiekvieną prioritetinę kryptį: i) investiciniai prioritetai ir atitinkami konkretūs tikslai; ii) bendri ir konkretūs išdirbio ir rezultatų rodikliai ir, jei reikia, jų atskaitinė vertė ir kiekybinė siekiama vertė; iii) remtinų veiksmų apibūdinimas, taip pat, jei reikia, pagrindinės tikslinės grupės, konkrečios tikslinės teritorijos, paramos gavėjų tipai ir planuojamas finansinių priemonių naudojimas; iv) atitinkamos intervencinių veiksmų kategorijos, pagrįstos nomenklatūra, patvirtintos Komisijos įgyvendinimo aktu, laikantis 30 straipsnio 3 dalyje nustatytos nagrinėjimo procedūros, ir preliminarus programuojamų išteklių suskirstymas; 10. indėlis į partnerystės sutartyje išdėstytą integruotą teritorinio vystymosi strategiją, taip pat: i) priemonės, kuriomis užtikrinamas fondų, EŽŪFKP ir EJŽF koordinavimas tarpusavyje ir su kitomis Sąjungos bei nacionalinėmis finansavimo priemonėmis ir Europos investicijų banku (EIB); ii) jei reikia, planuojamas integruotas miestų, kaimų ir pakrančių bei vietovių, kurioms būdingi specifiniai teritoriniai ypatumai, teritorinio vystymosi metodas, visų pirma įgyvendinimo susitarimai pagal Reglamento (ES) Nr. .../2012 [BNR] 28 ir 29 straipsnius; iii) miestų, kuriuose turės būti įgyvendinti integruoti tvarios miestų plėtros veiksmai, sąrašas ir preliminarūs ERPF paramos tiems veiksmams metiniai asignavimai; iv) teritorijos, kuriose bus įgyvendinamos bendruomenės inicijuotos vietos vystymosi iniciatyvos; iii) jei reikia, planuojamų intervencijų indėlis į makroregionines ir jūros baseino regionų strategijas; 11. tvarka, kuria užtikrinamas veiksmingas fondų paramos įgyvendinimas, taip pat: i) veiklos rezultatų planas pagal Reglamento (ES) Nr. …/2012 19 straipsnio 1 dalį; ii) veiksmai, kurių buvo imtasi siekiant į bendradarbiavimo programos rengimą įtraukti partnerius, ir partnerių vaidmuo įgyvendinant bendradarbiavimo programą, atliekant jos stebėseną ir vertinimą; 12. tvarka, kuria užtikrinamas veiksmingas fondų paramos įgyvendinimas, taip pat: i) planuojamas techninės pagalbos panaudojimas, taip pat veiksmai, skirti institucijų ir paramos gavėjų administraciniams gebėjimams stiprinti, kartu su reikiama informacija pagal 2 dalies b dalį apie atitinkamą prioritetinę kryptį; ii) paramos gavėjų administracinės naštos įvertinimas ir planuojami jos mažinimo veiksmai bei tikslai; iii) didelių projektų, kurių pagrindinius darbus numatoma pradėti vykdyti iki 2018 m. sausio 1 d., sąrašas; 13. finansavimo planas, kurį sudaro dvi lentelės (neišskirstant pagal dalyvaujančias valstybes nares): i) lentelė, kurioje remiantis Reglamento (ES) Nr. [...]/2012 [BNR] 53, 110 ir 111 straipsniais pagal metus suskirstoma iš ERPF numatoma skirti bendra finansinių asignavimų suma; ii) lentelė, kurioje nurodyta bendra viso programavimo laikotarpio ERPF paramos finansinių asignavimų ir nacionalinio bendro finansavimo suma pagal kiekvieną bendradarbiavimo programą ir prioritetinę kryptį. Jeigu nacionalinį bendrą finansavimą sudaro viešasis ir privatusis bendras finansavimas, lentelėje nurodomos preliminarios viešojo ir privačiojo finansavimo dalys. Joje informavimo tikslais nurodoma numatoma EIB dalyvavimo dalis; 14. bendradarbiavimo programų įgyvendinimo nuostatos, tarp jų: i) nurodoma akredituotoji institucija, vadovaujančioji institucija ir audito institucija; ii) viena arba kelios institucijos, kurioms pavesta vykdyti kontrolės užduotis; iii) viena arba kelios institucijos, paskirtos atsakingomis už audito užduočių vykdymą; iv) jungtinio sekretoriato steigimo tvarka; v) valdymo ir kontrolės priemonių aprašo santrauka; vi) atsakomybės paskirstymas tarp valstybių narių tuo atveju, kai vadovaujančioji institucija arba Komisija nustato finansines pataisas. a–d punktuose nurodyta informacija pritaikoma prie bendradarbiavimo programų ypatumų pagal šio reglamento 2 straipsnio 3 dalies b, c ir d punktus. e punkto ii ir iii papunkčiuose nurodyta informacija neįtraukiama į bendradarbiavimo programas pagal šio reglamento 2 straipsnio 3 dalies b, c ir d punktus. 3. Kiekvienoje bendradarbiavimo programoje: i) nurodomos konkrečios priemonės, kaip atrenkant veiksmus atsižvelgti į aplinkos apsaugos reikalavimus, išteklių efektyvumą, klimato kaitos švelninimą, prisitaikymą, rizikos prevenciją ir valdymą; ii) nurodomos konkrečios priemonės, kaip rengiant, planuojant ir įgyvendinant bendradarbiavimo programą skatinti lygias galimybes, užkirsti kelią bet kokiai diskriminacijai dėl lyties, rasinės arba etninės kilmės, religijos ar tikėjimo, negalios, amžiaus arba lytinės orientacijos, ypač galimybių naudotis finansavimu srityje, atsižvelgiant į įvairių tikslinių diskriminavimo rizikos grupių poreikius ir ypač į poreikį daugiau galimybių suteikti neįgaliems asmenims; iii) nurodoma, kaip ji prisideda prie moterų ir vyrų lygybės skatinimo, ir, jei reikia, nustatoma, kaip užtikrinti lyčių lygybės aspektų integravimą programos ir veiksmo lygmenimis. Valstybės narės kartu su pasiūlymu dėl bendradarbiavimo programos pateikia nacionalinių už lygias galimybes atsakingų įstaigų nuomonę apie ii ir iii punktuose nurodytas priemones. Pirmoji ir antroji pastraipos netaikomos bendradarbiavimo programoms, įgyvendinamoms pagal 2 straipsnio 3 dalies b, c ir d papunkčius. 4. Bendradarbiavimo programose pagal 2 straipsnio 3 dalies c ir d punktus nustatomas tokios bendradarbiavimo programos paramos gavėjas arba paramos gavėjai ir gali būti apibrėžiama dotacijų skyrimo tvarka. 5. Programoje dalyvaujančios valstybės narės ir, jei taikoma, trečiosios šalys ar teritorijos sutikimą su bendradarbiavimo programos turiniu raštu patvirtina prieš ją pateikiant Komisijai. Į šį sutikimą taip pat įtraukiamas visų programoje dalyvaujančių valstybių narių įsipareigojimas užtikrinti bendrą finansavimą, kurio reikia bendradarbiavimo programai įgyvendinti. 6. Valstybės narės parengia bendradarbiavimo programų projektą pagal Komisijos priimtą modelį. 7. Komisija šį modelį priima įgyvendinimo aktais. Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 30 straipsnio 2 dalyje nurodytą patariamąją procedūrą. 8 straipsnis Bendras veiksmų planas Kai Europos teritorinio bendradarbiavimo grupės, kaip paramos gavėjos, atsakomybe vykdomas Reglamento (ES) Nr. […]/2012 [BNR] 93 straipsnio 1 dalyje nurodytas bendras veiksmų planas, bendradarbiavimo programos jungtinio sekretoriato darbuotojai ir ETBG asamblėjos nariai gali tapti Reglamento (ES) Nr. […]/2012 [BNR] 97 straipsnio 1 dalyje nurodyto valdymo komiteto nariais. ETBG asamblėjos nariai nesudaro valdymo komiteto narių daugumos. 9 straipsnis Bendruomenės inicijuota vietos plėtra Bendruomenės inicijuota vietos plėtra pagal Reglamento (ES) Nr. /2012 [BNR] 28 straipsnį gali būti įgyvendinama tarpvalstybinio bendradarbiavimo programose, jei vietos grupes sudaro bent dviejų šalių, iš kurių viena yra valstybė narė, atstovai. 10 straipsnis Integruotos teritorinės investicijos Reglamento (ES) Nr. [...]/2012 [BNR] 99 straipsnio 3 dalyje nurodyta bendradarbiavimo programų tarpinė įstaiga, valdanti ir įgyvendinanti integruotas teritorines investicijas, yra ETBG arba kitas pagal vienos iš programoje dalyvaujančių šalių įsteigtas juridinis asmuo, jei jį sudaro bent dviejų programoje dalyvaujančių šalių valdžios institucijos. 11 straipsnis Veiksmų atranka 1. Veiksmus pagal bendradarbiavimo programas atrenka Reglamento (ES) Nr. […]/2012 [BNR] 41 straipsnyje nurodytas stebėsenos komitetas. 2. Atrinktuose tarpvalstybinio ir tarptautinio bendradarbiavimo veiksmuose dalyvauja bent dviejų programoje dalyvaujančių šalių paramos gavėjai, iš kurių bent vienas yra iš valstybės narės. Veiksmas gali būti įgyvendinamas vienoje šalyje, jei tai naudinga programos įgyvendinimo teritorijai. Veiksmuose, susijusiuose su tarpregioniniu bendradarbiavimu pagal 2 straipsnio 3 dalies a ir b punktus, dalyvauja bent trijų šalių paramos gavėjai, iš kurių bent du yra valstybės narės. 3. Nepaisant 2 dalies, ETBG arba kitas pagal vienos iš dalyvaujančių šalių įstatymus įsteigtas juridinis asmuo gali pateikti paraišką kaip vienintelis paramos veiksmui gavėjas, jei tarpvalstybinio ir tarptautinio bendradarbiavimo atveju jį sudaro bent dviejų, o tarpregioninio bendradarbiavimo atveju – bent trijų programoje dalyvaujančių šalių valdžios institucijos ir įstaigos. 4. Paramos gavėjai bendradarbiauja rengdami, įgyvendindami, finansuodami veiksmus ir sutelkdami darbuotojus jiems įgyvendinti. 5. Vadovaujančioji institucija pateikia pagrindiniam arba vieninteliam paramos gavėjui kiekvieno veiksmo dokumentą, kuriame nurodytos paramos veiksmui sąlygos, įskaitant specialius su produktais arba paslaugomis, kuriuos reikia teikti pagal šį veiksmą, susijusius reikalavimus, finansavimo planą ir įgyvendinimo terminą. 12 straipsnis Paramos gavėjai 1. Jei bendradarbiavimo programos veikloje dalyvauja du arba daugiau paramos gavėjų, visi jie vieną iš jų paskiria pagrindiniu paramos gavėju. 2. Pagrindinis paramos gavėjas atlieka šias užduotis: a) nustato sąlygas su kitais paramos gavėjais sutartyje, apimančioje nuostatas, kuriomis, inter alia , užtikrinamas patikimas veiksmui skirtų lėšų valdymas, įskaitant nepagrįstai sumokėtų sumų susigrąžinimą; b) prisiima atsakomybę už visos veiklos įgyvendinimo užtikrinimą; c) įsitikina, kad visų paramos gavėjų nurodytos išlaidos patirtos įgyvendinant veiksmą ir atitinka visų paramos gavėjų sutartą veiklą; d) tikrina, ar kitų paramos gavėjų nurodytas išlaidas patvirtino tikrintojas (-ai), jei šį tikrinimą atlieka ne vadovaujančioji institucija pagal 22 straipsnio 3 dalį. 3. Pagrindinis paramos gavėjas užtikrina, kad kiti paramos gavėjai kuo greičiau gautų visą viešosios paramos sumą. Neatimamos ir neišskaičiuojamos jokios sumos, ir neimamas joks specialus mokestis arba kitas lygiavertis mokestis, dėl kurio sumažėtų tos kitiems paramos gavėjams skirtos sumos. 4. Pagrindiniai paramos gavėjai turi būti įsisteigę valstybėje narėje, o vieninteliai paramos gavėjai turi būti registruoti joje. IV SKYRIUSSTEBĖSENA IR VERTINIMAS 13 straipsnis Įgyvendinimo ataskaitos 1. Iki 2016 m. balandžio 30 d. ir kiekvienų paskesnių metų iki 2022 m., įskaitant 2022 m., balandžio 30 d. vadovaujančioji institucija Komisijai pateikia metinę ataskaitą laikydamasi Reglamento (ES) Nr. [...]/2012 [BNR] 44 straipsnio 1 dalies. 2016 m. teikiama ataskaita apima 2014 ir 2015 finansinius metus, taip pat laikotarpį nuo išlaidų tinkamumo finansuoti pradžios iki 2013 m. gruodžio 31 d. 2. Metinėse įgyvendinimo ataskaitose pateikiama informacija apie: 15. bendradarbiavimo programos įgyvendinimą laikantis Reglamento (ES) Nr. [...]/2012 [BNR] 44 straipsnio 2 dalies; 16. didelių projektų ir bendrų veiksmų planų rengimo ir įgyvendinimo pažangą. 3. 2017 m. ir 2019 m. pateiktose metinėse įgyvendinimo ataskaitose pateikiama ir įvertinama atitinkamai Reglamento (ES) Nr. [...]/2012 [BNR] 44 straipsnio 3 ir 4 dalyse nurodyta informacija, taip pat informacija, nurodyta 2 dalyje, drauge su: 17. pažanga įgyvendinant teritorinės plėtros integruotąjį metodą, įskaitant tvarią miestų plėtrą ir bendruomenės inicijuotą vietos plėtrą pagal veiksmų programą; 18. pažangą įgyvendinant veiksmus, siekiant stiprinti institucijų ir paramos gavėjų gebėjimus administruoti EPF ir juo naudotis; 19. vertinimo plano įgyvendinimo pažangą ir paskesnius veiksmus, kurių imtasi dėl per vertinimą nustatytų faktų; 20. konkretūs veiksmai, kurių imtasi puoselėjant vyrų ir moterų lygybę, užkertant kelią diskriminacijai, įskaitant susijusią su prieiga neįgaliems asmenims, ir įvykdyti susitarimai lyčių aspektą įtraukti į visas veiksmų programas ir visus veiksmus; 21. veiksmai, kurių imtasi tvariai plėtrai skatinti; 22. pagal komunikacijos strategiją taikytų informavimo ir viešinimo priemonių rezultatai; 23. prireikus, socialinės inovacijos srities veiksmų įgyvendinimo pažanga; 24. partnerių dalyvavimas įgyvendinant, stebint ir vertinant bendradarbiavimo programą. 4. Metinės ir baigiamosios įgyvendinimo ataskaitos rengiamos remiantis Komisijos įgyvendinimo aktais patvirtintomis formomis. Šie įgyvendinimo aktai priimami pagal 30 straipsnio 2 dalyje nurodytą patariamąją procedūrą. 14 straipsnis Metinė peržiūra Jeigu pagal Reglamento (ES) Nr. [...]/2012 [BNR] 45 straipsnio 3 dalį metiniai peržiūros posėdžiai neorganizuojami, kasmetinė peržiūra gali būti atliekama raštu. 15 straipsnis Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo rodikliai Taikomi šio reglamento priede pa gal Reglamento (ES) Nr. /2012 [BNR] 24 straipsnio 3 dalį nustatyti bendri rodikliai. Nustatoma nulinė jų atskaitos vertė, o 2022 m. nustatomos kaupiamosios siektinos vertės. Konkrečios programos išdirbio rodikliams nustatoma nulinė atskaitos vertė, o 2022 m. nustatomos kaupiamosios siektinos vertės. Konkrečių programų rezultatų atskaitos rodikliai nustatomi atsižvelgiant į naujausius turimus duomenis, o 2022 m. nustatomos kaupiamosios siektinos vertės, kurios gali būti išreikštos kokybiškai ir kiekybiškai. 16 straipsnis Techninė pagalba ERPF techninei pagalbai skiriamos sumos riba yra 6 proc. visos bendradarbiavimo programoms skirtos sumos, bet ne mažiau kaip 1 500 000 EUR. VI SKYRIUS TINKAMUMAS FINANSUOTI 17 straipsnis Bendrosios išlaidų tinkamumo finansuoti taisyklės 1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 29 straipsnį siekiant nustatyti papildomas konkrečias bendradarbiavimo programų išlaidų tinkamumo finansuoti taisykles. 2. Nepažeisdamas Reglamento (ES) Nr. [...]/2012 [BNR] 55–61 straipsniuose arba jų pagrindu, Reglamente (ES) Nr. [...]/2012 [ERPF] arba šiame reglamente nustatytų tinkamumo finansuoti taisyklių, stebėsenos komitetas nustato visos bendradarbiavimo programos tinkamumo finansuoti taisykles. 3. Į Reglamento (ES) Nr. [...]/2012 [BNR] 55–61 straipsniuose arba jų pagrindu, Reglamente (ES) Nr. [...]/2012 [ERPF] arba šiame reglamente nustatytų, arba stebėsenos komiteto nustatytų tinkamumo finansuoti taisyklių aprėptį nepatenkančiais klausimais taikomos šalies, kurioje patiriamos išlaidos, nacionalinės taisyklės. 18 straipsnis Darbuotojų sąnaudos Veiksmo darbuotojų sąnaudas galima apskaičiuoti kaip fiksuoto dydžio iki 15 proc. tiesioginių sąnaudų, išskyrus darbuotojų sąnaudas, normą. 19 straipsnis Bendradarbiavimo programų veiksmų tinkamumas finansuoti atsižvelgiant į vietovę 1. Taikant 2 ir 3 dalyse nustatytas leidžiančias nukrypti nuostatas, veiksmai pagal bendradarbiavimo programas vykdomi programos įgyvendinimo teritorijos dalyje, apimančioje Sąjungos teritoriją (toliau – programos įgyvendinimo teritorijos Sąjungos dalis). 2. Vadovaujančioji institucija gali sutikti, kad visi veiksmai arba jų dalis būtų įgyvendinami ne programos įgyvendinimo teritorijos Sąjungos dalyje, jei įvykdytos visos toliau nurodytos sąlygos: 25. veiksmas naudingas programos įgyvendinimo teritorijai; 26. bendra pagal bendradarbiavimo programą veiksmams ne programos įgyvendinimo teritorijos Sąjungos dalyje paskirta suma neviršija 20 proc. ERPF paramos programos lygmeniu arba 30 proc., jei tai bendradarbiavimo programos, kurių Europos Sąjungos programos dalį sudaro atokiausi regionai; 27. bendradarbiavimo programos institucijos įvykdo su veiksmu susijusius vadovaujančiosios ir audito institucijų įsipareigojimus, susijusius su valdymu, kontrole ir auditu, arba sudaro sutartis su valstybės narės arba trečiosios šalies ar teritorijos, kurioje įgyvendinamas veiksmas, institucijomis. 3. Reklaminės veiklos ir gebėjimų stiprinimo veiksmų išlaidos gali būti patiriamos ne programos įgyvendinimo teritorijos Sąjungos dalyje, jei įvykdomos 2 dalies a ir c punktų sąlygos. VII SKYRIUSVALDYMAS, KONTROLĖ IR AKREDITAVIMAS 20 straipsnis Institucijų paskyrimas 1. Taikant Reglamento (ES) Nr. […]/2012 [BNR] 113 straipsnio 1 ir 2 dalis bendradarbiavimo programoje dalyvaujančios valstybės narės paskiria vieną vadovaujančiąją instituciją ir, taikant to reglamento 113 straipsnio 4 dalį, vieną audito instituciją, kurios turi būti įsisteigusios toje pačioje valstybėje narėje. 2. Vadovaujančioji institucija gauna Komisijos mokamas išmokas ir jas išmoka pagrindiniams paramos gavėjams pagal Reglamento (ES) Nr. […]/2012 [BNR] 122 straipsnį. 21 straipsnis Europos teritorinio bendradarbiavimo grupė Programoje dalyvaujančios valstybės narės gali naudotis ETBG ir perduoti tai grupei atsakomybę už bendradarbiavimo programos arba jos dalies valdymą, patikėdamos jai vadovaujančiosios institucijos pareigas. 22 straipsnis Vadovaujančiosios institucijos funkcijos 1. Bendradarbiavimo programos vadovaujančioji institucija vykdo Reglamento (ES) Nr. […]/2012 [BNR] 114 ir 115 straipsniuose nustatytas vadovaujančiosios institucijos ir tvirtinančiosios institucijos funkcijas. 2. Pasikonsultavusi su bendradarbiavimo programoje dalyvaujančiomis valstybėmis narėmis ir trečiosiomis šalimis, vadovaujančioji institucija įsteigia jungtinį sekretoriatą. Jungtinis sekretoriatas padeda vadovaujančiajai institucijai ir stebėsenos komitetui vykdyti atitinkamas funkcijas. Jungtinis sekretoriatas taip pat teikia galimiems paramos gavėjams informaciją apie finansavimo galimybes pagal bendradarbiavimo programas ir padeda paramos gavėjams įgyvendinti veiksmus. 3. Tikrinimus pagal Reglamento (ES) Nr. […]/2012 [BNR] 114 straipsnio 4 dalies a punktą atlieka vadovaujančioji institucija visoje programos įgyvendinimo teritorijoje, kurioje vadovaujančioji institucija yra ETBG. 4. Jei vadovaujančioji institucija negali atlikti patikrinimų pagal Reglamento (ES) Nr. […]/2012 [BNR] 114 straipsnio 4 dalies a punktą visoje programos įgyvendinimo teritorijoje, kiekviena valstybė narė arba trečioji šalis paskiria instituciją arba asmenį, atsakingą už tokius patikrinimus, susijusius su paramos gavėjais jos teritorijoje (toliau – tikrintojas (-ai). Šie tikrintojai, jei įmanoma, yra tos pačios už tokius bendradarbiavimo programų pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą tikrinimą arba, trečiųjų šalių atveju, už palyginamus tikrinimus pagal Sąjungos išorės politikos priemones atsakingos institucijos. Kiekviena valstybė narė arba trečioji šalis atsako už jos teritorijoje atliekamus tikrinimus. 5. Jei bendrai finansuojamų produktų arba paslaugų teikimą galima patikrinti viso veiksmo atžvilgiu, tikrinimą atlieka valstybės narės, kurioje įsisteigęs pagrindinis paramos gavėjas, vadovaujančioji institucija arba tikrintojas. 23 straipsnis Audito institucijos funkcijos 1. Bendradarbiavimo programoje dalyvaujančios valstybės narės ir trečiosios šalys gali nuspręsti, kad audito institucija būtų įgaliota visoje bendradarbiavimo programos teritorijoje tiesiogiai vykdyti Reglamento (ES) Nr. […]/2012 [BNR] 116 straipsnyje nurodytas funkcijas. Jos nurodo, kada audito institucijai padeda valstybės narės arba trečiosios šalies auditorius. 2. Jei audito institucija neturi 1 dalyje nurodytų įgaliojimų, jai padeda auditorių grupė, kurią sudaro bendradarbiavimo programoje dalyvaujančios ir Reglamento (ES) Nr. […]/2012 [BNR] 116 straipsnyje nurodytas funkcijas atliekantys valstybės narės arba trečiosios šalies atstovai. Kiekvienas atstovas yra atsakingas už tai, kad būtų pateikti su išlaidomis jo teritorijoje susiję faktiniai duomenys, kurių reikia audito institucijai vertinimui atlikti. Auditorių grupė sudaroma vėliausiai per tris mėnesius nuo bendradarbiavimo programos patvirtinimo sprendimo. Ji parengia savo darbo tvarkos taisykles ir jai pirmininkauja bendradarbiavimo programos audito institucija. 3. Vykdydami pareigas auditoriai yra nepriklausomi nuo tikrintojų, atliekančių tikrinimus pagal 22 straipsnį. 24 straipsnis Akreditavimas Valdančiąją instituciją akredituoja valstybės narės, kurioje ji įsisteigusi, akreditavimo institucija. VIII SKYRIUSFINANSŲ VALDYMAS 25 straipsnis Biudžetiniai įsipareigojimai, išmokos ir susigrąžinimas 1. ERPF parama bendradarbiavimo programoms mokama į vieną sąskaitą, kuri nėra suskirstyta į nacionalines posąskaites. 2. Vadovaujančioji institucija užtikrina, kad visos dėl pažeidimo sumokėtos sumos būtų susigrąžintos iš pagrindinio arba vienintelio paramos gavėjo. Paramos gavėjai grąžina pagrindiniam paramos gavėjui visas nepagrįstai sumokėtas sumas. 3. Jei pagrindiniam paramos gavėjui nepavyksta susigrąžinti sumų iš kitų paramos gavėjų arba jei vadovaujančiajai institucijai nepavyksta susigrąžinti sumų iš pagrindinio arba vienintelio paramos gavėjo, valstybė narė arba trečioji šalis, kurios teritorijoje yra įsisteigęs arba, ETBG atveju, yra registruotas atitinkamas paramos gavėjas, vadovaujančiajai institucijai grąžina tam paramos gavėjui nepagrįstai sumokėtą sumą. Vadovaujančioji institucija yra atsakinga už atitinkamų sumų grąžinimą į Sąjungos bendrąjį biudžetą atsižvelgiant į atsakomybės paskirstymą tarp dalyvaujančių valstybių narių, kaip nustatyta bendradarbiavimo programoje. 26 straipsnis Euro naudojimas Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. […]/2012 [BNR] 123 straipsnio, ne eurais patirtas išlaidas paramos gavėjai perskaičiuoja eurais tą mėnesį, kurį šios išlaidos patirtos. Perskaičiavimą tikrina valstybės narės arba trečiosios šalies, kurioje įsisteigęs paramos gavėjas, vadovaujančioji institucija arba tikrintojas. 27 straipsnis Įsipareigojimų panaikinimas Nukrypdama nuo Reglamento (ES) Nr. […]/2012 [BNR] 127 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos ir nepažeisdama 127 straipsnio 4 dalies nuostatų, Komisija panaikina bet kokią pagal to straipsnio antrą pastraipą apskaičiuotos bendradarbiavimo programos sumos dalį, kuri iki trečiųjų finansinių metų po biudžetinio įsipareigojimo pagal bendradarbiavimo programą metų gruodžio 31 d. nebuvo panaudota išankstinio finansavimo pirminiam arba metiniam mokėjimui, tarpiniam mokėjimui ir metiniam likučiui, arba dėl kurios mokėjimo paraiška neišsiųsta pagal Reglamento (ES) Nr. […]/2012 [BNR] 126 straipsnio 1 dalį. 28 straipsnis Trečiųjų šalių dalyvavimas Išsamios finansų valdymo, taip pat trečiųjų šalių dalyvavimo įgyvendinant tarptautines ir tarpregionines bendradarbiavimo programas, kaip numatyta 3 straipsnio 4 dalies antroje pastraipoje ir 5 dalyje, programavimo, stebėsenos, vertinimo ir kontrolės taisyklės nustatomos atitinkamoje bendradarbiavimo programoje ir (arba) atitinkamoje finansavimo sutartyje, kurią sudaro Komisija, kiekviena trečioji šalis ir valstybė narė, kurioje įsisteigusi atitinkamos bendradarbiavimo programos vadovaujančioji institucija. X SKYRIUS BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS 29 straipsnisN audojimasis įgaliojimais 1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis. 2. 17 straipsnio 1 dalyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami neribotam laikotarpiui nuo šio reglamento įsigaliojimo datos. 3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kuriuo metu panaikinti 17 straipsnio 1 dalyje nurodytus įgaliojimus priimti deleguotuosius aktus. Sprendimu dėl įgaliojimų panaikinimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis neturi poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų teisėtumui. 4. Priėmusi deleguotąjį aktą, Komisija apie jį vienu metu praneša ir Europos Parlamentui, ir Tarybai. 5. Pagal 17 straipsnio 1 dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba praneša Komisijai, kad neprieštaraus. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais. 30 straipsnis Komiteto procedūra 1. Komisijai talkina Fondų koordinavimo komitetas. Tai komitetas, apibrėžtas Reglamente (ES) Nr. 182/2011. 2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 4 straipsnis. 3. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis. 31 straipsnis Pereinamojo laikotarpio nuostatos 1. Šis reglamentas neturi įtakos paramos, kurią Komisija Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo atžvilgiu patvirtino remdamasi Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1080/2006 arba kitais teisės aktais, kurie taikomi tai paramai 2013 m. gruodžio 31 d. ir kurie toliau taikomi tai paramai arba susijusiems projektams po tos datos iki jų galiojimo pabaigos, tolesniam teikimui arba keitimui, įskaitant visos paramos arba jos dalies nutraukimą. 2. Iki 2014 m. sausio 1 d. pagal Reglamentą (EB) Nr. 1080/2006 pateiktos Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą 2007–2013 m. laikotarpiu atitinkančios paraiškos skirti paramą ir toliau galioja. 32 straipsnis Peržiūra Europos Parlamentas ir Taryba iki 2022 m. gruodžio 31 d. peržiūri šį reglamentą Sutarties 178 straipsnyje nustatyta tvarka. 33 straipsnis Įsigaliojimas Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje Europos Parlamento vardu Tarybos vardu Pirmininkas Pirmininkas PRIEDAS Bendri Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo rodikliai (nurodyti 15 straipsnyje) VIENETAS | PAVADINIMAS | Pelningos investicijos | Įmonės | Dotacijas gaunančių įmonių skaičius | Įmonės | Finansinę paramą, išskyrus dotacijas, gaunančių įmonių skaičius | Įmonės | Nefinansinę paramą gaunančių įmonių skaičius | Įmonės | Naujų remiamų įmonių skaičius | EUR | Privačiosios investicijos, atitinkančios viešąją paramą mažosioms ir vidutinėms įmonėms (dotacijos) | EUR | Privačiosios investicijos, atitinkančios viešąją paramą mažosioms ir vidutinėms įmonėms (ne dotacijos) | Visos darbo dienos ekvivalentai | Remiamose MVĮ sukurtų darbo vietų skaičius | Turizmas | Apsilankymai | Apsilankymų remiamose lankytinose vietose skaičius | IRT infrastruktūra | Asmenys | Gyventojų, turinčių bent 30 Mbps plačiajuostę prieigą, skaičius | Transportas | Geležinkeliai | Kilometrai | Bendras naujų geležinkelio linijų ilgis | iš jų TEN-T | Kilometrai | Visas rekonstruotų arba modernizuotų geležinkelio linijų ilgis | iš jų TEN-T | Keliai | Kilometrai | Bendras naujai nutiestų kelių ilgis | iš jų TEN-T | Kilometrai | Bendras rekonstruotų arba modernizuotų kelių ilgis | iš jų TEN-T | Miestų transportas | Keleivių kelionės | Keleivių kelionių naudojantis remiama miesto transporto paslauga skaičiaus padidėjimas | Vidaus vandenų keliai | Tonos ir kilometrai | Atnaujintais vidaus vandenų keliais transportuotų krovinių kiekio padidėjimas | Aplinka | Kietosios atliekos | Tonos | Papildomas atliekų perdirbimo pajėgumas | Vandentieka | Asmenys | Papildomas gyventojų, kuriems teikiamos geresnės vandentiekos paslaugos, skaičius | m3 | Numatomas mažesnis nuotėkis vandens paskirstymo tinkle | Nuotekų apdorojimas | Gyventojų ekvivalentas | Papildomas gyventojų, kuriems teikiamos geresnės nuotekų valymo paslaugos, skaičius | Rizikos prevencija ir valdymas | Asmenys | Gyventojai, kuriems yra naudingos apsaugos nuo potvynių priemonės | Asmenys | Gyventojų, kurie naudojasi apsaugos nuo miškų gaisrų ir kitomis apsaugos priemonėmis, skaičius | Žemės rekultivavimas | Hektarai | Bendras rekultivuotos žemės plotas | Dirvožemio sandarinimas | Hektarai | Dėl vystymosi atsiradę dirvožemio sandarinimo pokyčiai | Gamta ir biologinė įvairovė | Hektarai | Geresnės apsaugos būklės buveinių plotas | Moksliniai tyrimai, inovacijos | Asmenys | Naujai pastatytuose arba įrengtuose mokslinių tyrimų infrastruktūrose dirbančių mokslinių tyrimų ir plėtros darbuotojų / tyrinėtojų skaičius | Įmonės | Įmonių, bendradarbiaujančių su mokslinių tyrimų institucijomis skaičius | Visos darbo dienos ekvivalentai | Remiamose įmonėse mokslinių tyrimų ir plėtros darbuotojams ir tyrinėtojams sukurtų darbo vietų skaičius | EUR | Privačiosios investicijos, atitinkančios viešąją paramą inovacijoms arba MTTP projektams | Įmonės | Įmonių, remiant inovacijas arba MTTP projektus rinkai pateikusių naujų arba iš esmės atnaujintų produktų, skaičius | Įmonės | Įmonių, remiant inovacijas arba MTTP projektus rinkai pateikusių naujų arba iš esmės atnaujintų produktų, skaičius | Energetika ir klimato kaita | Atsinaujinantieji energijos šaltiniai | Megavatai | Papildomas atsinaujinančiosios energijos gamybos pajėgumas | Energijos vartojimo efektyvumas | Namų ūkiai | Geresnio energijos vartojimo klasei priskiriamų namų ūkių skaičius | kWh / metus | Mažesnis pirminis energijos suvartojimas viešuosiuose pastatuose | vartotojai | Papildomų energijos vartotojų, prisijungusių prie pažangiųjų elektros energijos tinklų, skaičius | Šiltnamio efektą sukeliančių dujų mažinimas | CO2 ekvivalento tonos | Numatytas mažesnis šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis CO2 ekvivalentais | Socialinė infrastruktūra | Vaikų priežiūra ir švietimas | Asmenys | Remiamos vaikų priežiūros arba švietimo infrastruktūros pajėgumas | Sveikata | Asmenys | Remiamų sveikatos paslaugų pajėgumas | Gyvenamieji namai | Namų ūkiai | Namų ūkių, kurie naudojasi pagerintomis gyvenimo sąlygomis, skaičius | Turizmas | Apsilankymai | Apsilankymų remiamuose atrakcionuose skaičius | Kultūros paveldas | Apsilankymai | Apsilankymų remiamose vietose skaičius | Miestų plėtra | Asmenys | Sričių, kuriose taikoma integruota miestų plėtros strategija, gyventojų skaičius | Kvadratiniai metrai | Naujos atviros erdvės miestų srityse | Kvadratiniai metrai | Nauji viešieji arba komerciniai pastatai miesto vietovėse | Kvadratiniai metrai | Nauji gyvenamieji namai miestų vietovėse | Darbo rinka ir mokymas[22] | Asmenys | Tarpvalstybinių judumo iniciatyvų dalyvių skaičius | Asmenys | Bendrų vietos užimtumo iniciatyvų ir bendro mokymo dalyvių skaičius | Asmenys | Projektų, kuriais tarpvalstybiniu mastu skatinama lyčių lygybė, lygios galimybės ir socialinė įtrauktis, dalyvių skaičius | Asmenys | Bendrų švietimo ir mokymo schemų, kuriomis siekiama tarpvalstybiniu mastu remti jaunimo užimtumą, švietimo galimybes ir aukštąjį mokslą bei profesinį rengimą, dalyvių skaičius | Instituciniai ir administraciniai gebėjimai | Skaičius | Projektų, kuriais skatinamas teisinis ir administracinis piliečių ir institucijų bendradarbiavimas, skaičius | Skaičius | Projektų, parengtų ir įgyvendintų siekiant remti makroregioninių ir jūros baseinų strategijų įgyvendinimą, skaičius | Skaičius | Tarpregioninio bendradarbiavimo projektų, parengtų siekiant padidinti sanglaudos politikos veiksmingumą, skaičius | Skaičius | Tarpregioninio bendradarbiavimo projektų, parengtų ir įgyvendintų siekiant padidinti sanglaudos politikos veiksmingumą, skaičius | [1] Viešų konsultacijų dėl penktosios ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos ataskaitos išvadų rezultatai, Briuselis, Komisijos tarnybų darbinis dokumentas, SEC(2011) 590 galutinis, 2011 5 13. [2] Bendrijos iniciatyva INTERREG III (2000–2006 m.). Baigiamasis vertinimas, Panteia and Partners, 2010 m. gegužės mėn. [3] Pranešimas dėl 3 tikslo – teritorinio bendradarbiavimo uždavinio. Būsimoji pasienio regionų, tarpvalstybinio ir tarpregioninio bendradarbiavimo darbotvarkė (2010/2155(INI)), priimtas 2011 m. birželio 23 d. [4] Viešų konsultacijų dėl penktosios ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos ataskaitos išvadų rezultatai, Briuselis, Komisijos tarnybų darbinis dokumentas, SEC(2011) 590 galutinis, 2011 5 13. [5] FR, HU, AT, MT, IT, ES ir RO nuomonės. [6] Bendrijos iniciatyva INTERREG III (2000–2006 m.). Baigiamasis vertinimas, Panteia and Partners, 2010 m. gegužės mėn., p. 3, 4. [7] Bendrijos iniciatyva INTERREG III (2000–2006 m.). Baigiamasis vertinimas, Panteia and Partners, 2010 m. gegužės mėn., p. 9. [8] Aukšto lygio grupė būsimos sanglaudos politikos klausimais, ketvirtojo 2010 m. kovo 25–26 d. posėdžio ataskaita, p. 2. [9] Aukšto lygio grupė būsimos sanglaudos politikos klausimais, penktojo 2010 m. birželio 7–8 d. posėdžio ataskaita, p. 6. [10] Pranešimas dėl 3 tikslo – teritorinio bendradarbiavimo uždavinio. Būsimoji pasienio regionų, tarpvalstybinio ir tarpregioninio bendradarbiavimo darbotvarkė (2010/2155(INI)), priimtas 2011 m. birželio 23 d. [11] Komunikatas „Europos Sąjungos Baltijos jūros regiono strategija“, COM(2009) 248, 2009 6 10, ir Komunikatas „Europos Sąjungos strategija dėl Dunojaus“, Briuselis, 2010 12 8, COM(2010) 715. [12] OL C , , p. . [13] OL C , , p. . [14] OL L , , p. . [15] Žr. šio Oficialiojo leidinio p. yy. [16] OL L 154, 2003 6 21, p. 1. [17] OL L. [18] OL L. [19] Komisijos komunikatas „2020 m. Europa. Pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija“, COM(2010) 2020 galutinis, 2010 3 3. [20] OL L 210, 2006 7 31, p. 19. [21] OL L 55, 2011 2 28, p. 13. [22] Prireikus informacija apie dalyvius teikiama atsižvelgiant į jų padėtį darbo rinkoje, nurodant ar jie yra dirbantys ar nedirbantys asmenys, ilgalaikiai bedarbiai, neaktyvūs ar neaktyvūs ir nesimokantys asmenys.