LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 260/43

Įregistravimo paskelbimas pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 510/2006 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos 6 straipsnio 2 dalį

2009/C 260/11

Šiuo paskelbimu suteikiama teisė pareikšti prieštaravimą paraiškai pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 510/2006 7 straipsnį. Prieštaravimo pareiškimai Komisijai turi būti pateikti per šešis mėnesius nuo paraiškos paskelbimo.

BENDRASIS DOKUMENTAS

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 510/2006

„RICOTTA DI BUFALA CAMPANA“

EB Nr.: IT-PDO-0005-0559-18.10.2006

SGN ( ) SKVN ( X )

1. Pavadinimas:

„Ricotta di Bufala Campana“

2. Valstybė narė ar trečioji valstybė:

Italija

3. Žemės ūkio ar maisto produkto apibūdinimas:

3.1. Produkto rūšis (žr. II priedą):

1.4. klasė. Kiti gyvūninės kilmės produktai (kiaušiniai, medus, įvairūs pieno produktai, išskyrus sviestą, ir kt.).

3.2. Produkto, kuriam taikomas 1 punkte nurodytas pavadinimas, aprašymas:

SKVN „Ricotta di Bufala Campana“ yra šviežias, nebrandintas pieno produktas, gaunamas vykstant šiluminei buivolių pieno išrūgų (ši žaliava gaunama gaminant „mozzarella di bufala“ sūrį) baltymų koaguliacijai. SKVN „Ricotta di Bufala Campana“ turi daug vandens (ne daugiau kaip 75 %) ir ne mažiau kaip 12 % visos masės sudaro riebalai. Dėl didelio riebalų kiekio sausojoje medžiagoje (ne mažiau kaip 45 %) produktas tampa riebus ir minkštas. Be to, SKVN „Ricotta di Bufala Campana“ yra saldaus ir aromatingo buivolių pieno skonio, susidariusio dėl nedidelio fermentavimo rūgštingumo (pieno rūgšties ne daugiau kaip 0,3 %), kurį lemia nedidelis natrio kiekis (ne daugiau kaip 0,3 %). Parduodamas SKVN „Ricotta di Bufala Campana“ sūris neturi plutos, yra minkštas, grūdėtas, tačiau ne rupus; jis balto porceliano spalvos, nupjautos piramidės ar nupjauto kūgio formos ir sveria ne daugiau kaip 2 000 g. Produktas tipiško, šviežio ir salstelėjusio skonio, kvepia pienu ir grietine. Pardavinėjamas dviejų rūšių SKVN „Ricotta di Bufala Campana“: „fresca“ (šviežias) arba „fresca omogeneizzata“ (šviežias homogenizuotas). Kai gaminant šviežią homogenizuotą produktą nusunkiamos išrūgos, rikota apdorojama termiškai, kad laikytųsi ilgiau nei šviežias produktas, kurio galiojimo laikas – 7 dienos, tačiau ne ilgiau kaip 21 dieną nuo pagaminimo.

3.3. Žaliavos (taikoma tik perdirbtiems produktams):

SKVN „Ricotta di Bufala Campana“ pirminė žaliava – perdirbant 4 punkte nustatytoje gamybos vietovėje užaugintų, rankomis ir (arba) mechaniniu būdu melžiamų Italijos Viduržemio veislės buivolių pieną gaunamos „pirmosios“ išrūgos (arba „saldžiosios“ išrūgos). „Pirmosios“ išrūgos (arba „saldžiosios“ išrūgos) gaunamos nuvarvinant ir susmulkinant varškę, iš kurios gaminama „mozzarella di bufala campana“. Didžiausias SKVN „Ricotta di Bufala Campana“ gaminti naudojamų išrūgų titruojamasis rūgštingumas – 3,5 oSH/50 ml., todėl gaminant SKVN „Ricotta di Bufala Campana“ negalima naudoti galutiniu varškės nokinimo etapu susidarančių rūgštinių išrūgų. Leidžiama pridėti žalio, termizuoto ar pasterizuoto pieno, pagaminto 4 punkte nurodytame regione, tačiau jis negali sudaryti daugiau kaip 6 % „pirmųjų“ išrūgų (arba „saldžiųjų“ išrūgų) masės. Taip pat leidžiama pridėti buivolių pieno išrūgų grietinėlės, pagamintos 4 punkte nurodytame regione, tačiau ji negali sudaryti daugiau kaip 5 % „pirmųjų“ išrūgų masės. Taip siekiama padidinti rikotos konsistenciją ir pagreitinti nuvarvėjimą. Leidžiama pridėti druskos (NaCl), santykiu 1 kg druskos su 100 kg „pirmųjų“ išrūgų (arba „saldžiųjų“ išrūgų) arba išrūgų bei pieno ir (arba) grietinėlės mišinio.

3.4. Pašarai (taikoma tik gyvūninės kilmės produktams):

Laktuojančių buivolių racioną sudaro švieži arba konservuoti pašarai, kurių daugiau nei pusė pagaminama 4 punkte nurodytoje vietovėje – taip išlaikomas būtinas produkto ir vietovės ryšys. Pagrindiniai tipiniai šių vietovių pievų ir ganyklų pašariniai augalai: sėjamasis esparcetas (Onobrychis viciaefolia), vainikinis kirvenis (Hedysarum coronarium L.), persinis dobilas (Trifolium resupinatum), šiurkštusis dobilas (Trifolium squarrosum L.), egiptinis dobilas (Trifolium alexandrinum), sėjamasis vikis (Vicia sativa), paprastoji ragažolė (Bromus catharticus), paprastasis garždenis. Taip pat leidžiama naudoti paprastus arba sudėtinius koncentruotus gyvulių pašarus bei pridėti mineralinių ir vitamininių papildų.

3.5. Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje:

Pienas, pieno išrūgos, išrūgų grietinė ir rikota turi būti gaminami 4 punkte nurodytoje gamybos vietovėje.

3.6. Specialios pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės:

Kaip ir daugeliui kitų šviežių pieno produktų, neturinčių plutos ir kurių 100 % yra valgoma, SKVN „Ricotta di Bufala Campana“ kyla taršos pavojus, tad dėl aplinkoje padidėjusio mikrobų kiekio produkto galutiniu rikotos nuvarvinimo etapu produkto paviršius gali užsiteršti ir produktas gali sugesti. Kadangi SKVN „Ricotta di Bufala Campana“ yra šviežias produktas, jis nenokinamas. Todėl per visą laikotarpį, kai produktu prekiaujama, turi būti vengiama mikrobų dauginimosi. Kad produktas nesugestų, būtina jį pakuoti tik patvirtintos gamybos įmonės patalpose. SKVN „Ricotta di Bufala Campana“ turi būti pakuojama į popierių, į uždarą maistui tinkamą plastiko ar kitokią maisto pakuotę. Jei šis produktas parduodamas naudoti kaip sudedamoji perdirbtų produktų dalis, leidžiama naudoti iki 40 kg pakuotes.

3.7. Specialios ženklinimo etiketėmis taisyklės:

Etiketėje ant pakuotės turi būti nurodomas pavadinimo logotipas, Bendrijos grafinis simbolis ir įstatymais nustatyti duomenys, be to, spausdintinėmis aiškiomis ir įskaitomomis raidėmis užrašas „fresca“ arba „fresca omogeneizzata“. Šie užrašai 50 % mažesniais rašmenimis nei pavadinimo „Ricotta di Bufala Campana“ rašmenys nurodomi tiesiai po minėtu pavadinimu.

Kitus nenurodytus užrašus, pavyzdžiui, „fine“, „scelto“, „extra“, „selezionato“, „superiore“, „genuino“, ar kitus giriamojo pobūdžio būdvardžius naudoti draudžiama. Tačiau leidžiama nurodyti privačių prekių ženklų pavadinimus, su sąlyga, kad jie nėra giriamojo pobūdžio ir neklaidina pirkėjų, taip pat kaip ir kitas neklaidinančias, dokumentais patvirtintas ir įstatymais leidžiamas naudoti nuorodas. Užrašas „Ricotta di Bufala Campana“ nurodomas italų kalba.

Pavadinimo logotipą suteikia už SKVN apsaugą atsakinga, Žemės ūkio, maisto ir miškų politikos ministerijos įgaliota, kontrolės institucija. Pavadinimo logotipą sudaro trispalvis ratu einantis kaspinas, supantis profiliu vaizduojamą buivolės galvą. Jį supa užrašas „RICOTTA DI BUFALA CAMPANA“ didžiosiomis spausdintinėmis raidėmis.

4. Geografinės vietovės apibūdinimas:

Į SKVN „Ricotta di Bufala Campana“ gamybos vietovę patenka dalis administracinės Kampanijos, Lacijaus, Apulijos ir Molizės regionų teritorijos, kaip nurodoma toliau. Kampanijoje esanti gamybos vietovė – teritorija, daugiausia išsidėsčiusi Gariljano ir Volturno upių baseinuose ir tarp Selės lygumos bei Cilento zonos (palei pakrantę ir palei slėnius). Lacijuje esanti gamybos zona daugiausia išsidėsčiusi vietovėje tarp Amaseno slėnio ir greta jo esančios Pontinijos lygumos. Apulijoje esanti gamybos vietovė – Fodžos provincijoje greta Gargano kyšulio esančių lygumų ir kalvų suformuota juosta. Molizėje gamybos vietovė yra tik Venafro komuna, visai neseniai priskirta administruoti Molizei.

5. Ryšys su geografine vietove:

5.1. Geografinės vietovės ypatumai:

4 punkte glaustai apibūdintos teritorijos orografinės ir dirvos ypatybės buvo pagrindinė priežastis, dėl kurios šiose vietovėse išpopuliarėjo buivolų auginimas. Dėl kūno sandaros ypatybių buivolai gali ištverti tipines nepalankias aplinkos sąlygas ir yra tinkami auginti vietovėse su Viduržemio regionui būdingu klimatu. Dėl lygumų, kurių dirvožemis sudarytas iš sąnašinių ir (arba) pirmiau buvusių pelkėtų sluoksnių, ir kalvotų vietovių, kurių dirvožemiai daugiausia vulkaninės kilmės, dirvos ir klimato savybių, taip pat dėl Viduržemio jūros regionui būdingo klimato susiformavo buivolams šerti naudojama natūraliai pievose auganti ir (arba) specialiai pašarams auginama įvairi augmenija. Be to, daug amžių šios vietovės sudarė politiniu ir administraciniu požiūriu vientisą teritorinį vienetą – nuo 1282 m. iki 1860 m. ji priklausė Neapolio karalystei. Ilgus šimtmečius šias vietoves sieja tai, kad jose auginamos buivolės, iš kurių pieno gaminamas sūris ir rikota. Net ir nusausinus pelkėtas zonas ir įvykus politiniams bei administraciniams pokyčiams ši vietovė išlaikė daug bendrų bruožų, tokių kaip svarbaus gamybos sektoriaus, kurį sudaro šimtai buivolus auginančių ūkininkų ir sūrinių, plėtra. Remiantis 2008 m. Teramo nacionalinio gyvūnų registro duomenimis, nurodytoje vietovėje yra 92 % Italijoje auginamų Viduržemio veislės buivolų.

5.2. Produkto ypatumai:

„Ricotta di Bufala Campana“ iš kitų tos pačios kategorijos gaminių, visų pirma iš kitų rikotos rūšių, išsiskiria struktūros ypatybėmis (riebus ir minkštas gaminys), balto porceliano spalva ir stipriomis jutiminėmis savybėmis, kaip antai pieno kvapu ir saldumu. Gaminys ypatingas dėl to, kad buivolių pieno išrūgų kiekybinė ir kokybinė sudėtis (riebalai ir baltymai) skiriasi nuo karvių bei avių pieno išrūgų, iš kurių gaminama kitų rūšių rikota. Palyginti su karvių ar avių pieno išrūgomis, buivolių pieno išrūgose daugiau riebalų (iki 2,5 %), nes jų pienas riebesnis (daugiau kaip 8 %) ir jame daugiau išrūgų baltymų nei karvių piene, o tai taip pat priklauso nuo baltymų kiekio piene. Buivolių pieno išrūgų baltymų ypatybės leidžia laboratorijose atliekant tyrimus šį pieną atskirti nuo kitų veislių gyvūnų pieno. Skiriasi ir šio gaminio kvapas; jį lemia tai, kad gaminant „Mozzarella di Bufala“ naudojamos natūralios pieno mielės, kurių savybės, įskaitant kvapą, tokiu pat santykiu pasireiškia ir „saldžiosiose“ išrūgose, iš kurių gaminama SKVN „Ricotta di Bufala Campana“. Pieno mielėse gali būti paties pieno aromatinių medžiagų arba medžiagų, kurių piene nėra, tačiau kurios susidarė vietos mikroflorai gaminant minėtas pieno mieles. Ypatingas produkto fizines ir organoleptines savybes, tokias kaip riebumas ir minkštumas, taip pat lemia didelis riebalų kiekis sausojoje medžiagoje ir buivolių pieno, kurio riebalų rūgštys esterinamos kitaip nei karvių pieno riebalų rūgštys, trigliceridų ypatybės, be to, tai padeda išsaugoti visas aromatines medžiagas. Buivolių piene nėra beta-karoteno, todėl šis pienas ir iš jo pagaminti produktai, vienas kurių rikota, yra būdingos balto porceliano spalvos ir tuo skiriasi nuo iš karvės pieno pagamintų produktų. Nuo iš avių pieno išrūgų pagamintos rikotos ši SKVN „Ricotta di Bufala Campana“ skiriasi tuo, kad daugelio avių pieno sūrių koaguliacijai naudojamas kietas šliužo fermentas, kuriame esantis didelis lipazės kiekis gali turėti įtakos riebalų jutiminėms savybėms. SKVN „Ricotta di Bufala Campana“ būdinga tai, kad lipolizė nevyksta, todėl stipriai jaučiamas saldumas ir pieno kvapas. Draudimas rauginant naudoti išrūgas ir tam tikri reikalavimai dėl ilgiausios laikymo trukmės – tai dvi susijusios priemonės, kurios sudaro sąlygas išgauti ir išlaikyti ypatingas šio gaminio savybes, kurių kiti rikotos tipo sūriai neturi. Siekiant užtikrinti, kad produktas būtų tipiško saldaus skonio, nebūtų jaučiamas rūgštumas ir jis kvepėtų pienu, leidžiama naudoti tik fermentines išrūgas, dar vadinamas „saldžiomis išrūgomis“, kurios atskiriamos iš karto atsiskyrus varškei. Didžiausias šių išrūgų titruojamasis rūgštingumas – 3,5 oSH/50 ml. Rūgštinės išrūgos, susidarančios galutiniu brandinimo etapu nuvarvinant varškę, negali būti naudojamos SKVN „Ricotta di Bufala Campana“ gaminti, nes jose daug pieno rūgšties, dėl kurios suprastėtų specifinės rikotos savybės ir reikėtų imtis neutralizavimo šarmu, todėl pakistų gaminio skonis, struktūra ir konsistencija. Nuo paprastos iš buivolių pieno pagamintos rikotos SKVN „Ricotta di Bufala Campana“ skiriasi dar ir tuo, kad išrūgų sudėties savybės labai susijusios su pieno savybėmis ir jo perdirbimu į sūrį.

5.3. Priežastinis geografinės vietovės ir produkto kokybės ar savybių (SKVN produktams) arba produkto specialios kokybės, reputacijos ar kitų savybių (SGN produktams) ryšys:

5.2 punkte pateikiamos „Ricotta di Bufala Campana“ savybės labai priklauso nuo žaliavos kokybės: tik 4 punkte nurodytoje gamybos vietovėje pagamintas buivolių pienas, išrūgos ir išrūgų grietinė pasižymi geresnėmis savybėmis nei kitose vietovėse gaunamos tokios pat medžiagos. Nustatytos vietovės orografinės, geopedologinės ir klimato ypatybės – veiksniai, ganyklų pašariniams augalams, o kartu ir pienui bei išrūgoms, iš kurių gaminamas SKVN „Ricotta di Bufala Campana“, suteikiantys organoleptines ir skonio savybes, dėl kurių ši rikota unikali ir lengvai atpažįstama. Skirtingai nuo sūrių, rikotos atveju ryšys tarp vietovės, pirminės žaliavos ir gaminio yra sudėtingesnis, nes rikota yra produktas, kurio pagrindinė žaliava – išrūgos – gaunamos pieną perdirbant į sūrį. Todėl ryšys su vietove priklauso nuo gamintojų sugebėjimo išgauti išrūgas, kurios, nepaisant tam tikrų neišvengiamų skirtumų, išsaugotų pradines pieno savybes. Naudojant tik saldžiąsias, t. y. nefermentuotas išrūgas, gaunamas smulkinant varškę iš šviežio buivolių pieno, yra vienintelis būdas rikotai perduoti pieno savybes, kurios savo ruožtu glaudžiai susijusios su vietove. Dėl to, kad buivolių piene daug riebalų, šiose išrūgose esantis riebalų kiekis didesnis nei karvių pieno išrūgose, todėl išlieka būtent per riebalus perduodamos aromatinės medžiagos. Todėl žmogiškasis veiksnys būtinas siekiant išlaikyti šį ryšį ir taip pagaminti unikalų produktą.

Taikant buvusioje Neapolio karalystėje, o paskui dabartinėse geografinėse ir administracinėse vietovėse šimtmečius gyvuojančias „Ricotta di Bufala“ gamybos tradicijas buvo atsižvelgiama į tai, kad būtina naudoti tik šviežią pieną ir išrūgas, gautas iš karto baigus varškę smulkinti. 1859 m. Neapolio universiteto profesorius Achille Bruni monografijoje „Del latte et dei suoi derivati“, paskelbtoje „Nuova Encyclopedia Agraria“ taip aprašo „Ricotta di Bufala“ gamybą: „Pamelžtas pienas supilamas į kubilą, pridedama ožkiukų šliužo fermento. Po koaguliacijos sutrauka medine mentele suskaidoma į didelius gabalus. Paskui mediniu kiaurasamčiu atskiriamos išrūgos, kurios vėliau kaitinamos ir iš jų gaminama rikota.“

Nuoroda į paskelbtą specifikaciją:

Valdžios institucijos pradėjo nacionalinę užprotestavimo procedūrą, paskelbdamos SKVN „Ricotta di Bufala Campana“ pripažinimo paraišką 2006 m. kovo 30 d.Italijos Respublikos oficialiajame leidinyje Nr. 75.

Visą produkto specifikacijos tekstą galite rasti interneto svetainėje http://www.politicheagricole.it/DocumentiPubblicazioni/Search_Documenti_Elenco.htm?txtTipoDocumento=Disciplinare%20in%20esame%20UE&txtDocArgomento=Prodotti%20di%20Qualit%E0>Prodotti%20Dop,%20Igp%20e%20Stg

arba

tiesiogiai žemės ūkio politikos, maisto ir miškininkystės ministerijos svetainėje (http://www.politicheagricole.it), paspausti rubriką Prodotti di Qualità (kairėje ekrano pusėje), paskui – „Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE [regolamento (CE) n. 510/2006]“.