P8_TA(2017)0073

Moterų ir vyrų lygybė Europos Sąjungoje 2014 ir 2015 m.

2017 m. kovo 14 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl moterų ir vyrų lygybės Europos Sąjungoje 2014–2015 m. (2016/2249(INI))

(2018/C 263/07)

Europos Parlamentas,

— atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutarties (ES sutarties) 2 straipsnį ir 3 straipsnio 3 dalies antrą pastraipą ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 8 straipsnį,

— atsižvelgdamas į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 23 straipsnį,

— atsižvelgdamas į Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvenciją (EŽTK),

— atsižvelgdamas į 1979 m. gruodžio 18 d. Jungtinių Tautų Konvenciją dėl visų formų diskriminacijos panaikinimo moterims,

— atsižvelgdamas į 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2012/29/ES, kuria nustatomi būtiniausi nusikaltimų aukų teisių, paramos joms ir jų apsaugos standartai ir kuria pakeičiamas Tarybos pamatinis sprendimas 2001/220/TVR (1),

— atsižvelgdamas į Pekino deklaraciją ir veiksmų programą, priimtas per 1995 m. rugsėjo 15 d. Pasaulinę moterų konferenciją, ir į kitus susijusius dokumentus, priimtus specialiuose Jungtinių Tautų posėdžiuose „Pekinas + 5“ (2000), „Pekinas + 10“ (2005) ir „Pekinas + 15“ (2010),

— atsižvelgdamas į 1949 m. Jungtinių Tautų konvenciją dėl kovos su žmonių prekyba ir trečiųjų asmenų išnaudojimu prostitucijos tikslais,

— atsižvelgdamas į 2011 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2011/36/ES dėl prekybos žmonėmis prevencijos, kovos su ja ir aukų apsaugos, pakeičiančią Tarybos pamatinį sprendimą 2002/629/TVR (2),

— atsižvelgdamas į savo 2010 m. spalio 20 d. poziciją dėl pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 92/85/EEB dėl priemonių, skirtų skatinti, kad būtų užtikrinta geresnė nėščių ir neseniai pagimdžiusių arba maitinančių krūtimi darbuotojų sauga ir sveikata, nustatymo (Motinystės atostogų direktyva) (3),

— atsižvelgdamas į 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/54/EB dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo (nauja redakcija) (4),

— atsižvelgdamas į 2004 m. gruodžio 13 d. Tarybos direktyvą 2004/113/EB, įgyvendinančią vienodo požiūrio į moteris ir vyrus principą dėl galimybės naudotis prekėmis bei paslaugomis ir prekių tiekimo bei paslaugų teikimo (5),

— atsižvelgdamas į 2013 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyvą 2013/62/ES, kuria dėl Majoto statuso dalinio pakeitimo Europos Sąjungos atžvilgiu iš dalies keičiama Direktyva 2010/18/ES, įgyvendinanti patikslintą BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP ir ETUC sudarytą Bendrąjį susitarimą dėl vaiko priežiūros atostogų (6),

— atsižvelgdamas į ES direktyvas nuo 1975 m. dėl įvairių vienodo požiūrio į vyrus ir moteris aspektų (Direktyva 2010/41/ES (7), Direktyva 2010/18/ES (8), Direktyva 2006/54/EB, Direktyva 2004/113/EB, Direktyva 92/85/EEB (9), Direktyva 86/613/EEB (10) ir Direktyva 79/7/EEB (11)),

— atsižvelgdamas į 2012 m. kovo 14 d. pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl biržinių bendrovių nevykdomųjų direktorių pareigas einančių asmenų lyčių pusiausvyros gerinimo ir atitinkamų priemonių (Direktyva dėl moterų įmonių valdybose (COM(2012)0614)),

— atsižvelgdamas į Europos Tarybos konvenciją dėl smurto prieš moteris ir smurto šeimoje prevencijos ir kovos su juo (Stambulo konvencija) ir jos 3 straipsnį, kuriame „lytis“ apibrėžiama „kaip socialiai nulemtas vaidmuo, elgesys, veikla ir bruožai, kurie, atitinkamos visuomenės nuomone, tinka moteriai ir vyrui“,

— atsižvelgdamas į 2016 m. kovo 4 d. Komisijos pasiūlymą dėl Tarybos sprendimo dėl Europos Tarybos konvencijos dėl smurto prieš moteris ir smurto šeimoje prevencijos ir kovos su juo pasirašymo Europos Sąjungos vardu (COM(2016)0111),

— atsižvelgdamas į 2016 m. birželio 16 d. Tarybos išvadas dėl lyčių lygybės sporte (dok. 00337/2016),

— atsižvelgdamas į 2014 m. birželio 5–6 d. Tarybos išvadas „Visų formų smurto prieš moteris ir mergaites, įskaitant moters lyties organų žalojimą, prevencija ir kova su juo“ (dok. 09543/2014),

— atsižvelgdamas į 2015 m. gruodžio 7 d. Tarybos išvadas dėl moterų ir vyrų lygybės sprendimų priėmimo srityje (dok. 14327/2015),

— atsižvelgdamas į 2015 m. gruodžio 7 d. Nyderlandų, Slovakijos ir Maltos pasirašytą trijų (pirmininkavusios, pirmininkaujančios ir pirmininkausiančios) valstybių narių deklaraciją,

— atsižvelgdamas į 2010 m. kovo 3 d. Komisijos komunikatą „2020 m. Europa. Pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija“ (COM(2010)2020),

— atsižvelgdamas į 2015 m. kovo 3 d. Komisijos tarnybų darbo dokumentą „2014 m. ataskaita dėl moterų ir vyrų lygybės“ (SWD(2015)0049),

— atsižvelgdamas į 2016 m. kovo 4 d. Komisijos tarnybų darbo dokumentą „2015 m. ataskaita dėl moterų ir vyrų lygybės“ (SWD(2016)0054),

— atsižvelgdamas į 2015 m. gruodžio 3 d. Komisijos tarnybų darbo dokumentą „Strateginė veikla siekiant lyčių lygybės 2016–2019 m.“ (SWD(2015)0278),

— atsižvelgdamas į savo 2010 m. vasario 10 d. rezoliuciją dėl moterų ir vyrų lygybės Europos Sąjungoje (2009 m.) (12), 2011 m. kovo 8 d. rezoliuciją dėl moterų ir vyrų lygybės Europos Sąjungoje (2010 m.) (13), 2012 m. kovo 13 d. rezoliuciją dėl moterų ir vyrų lygybės Europos Sąjungoje (2011 m.) (14) ir 2015 m. kovo 10 d. rezoliuciją dėl 2013 m. pažangos lyčių lygybės Europos Sąjungoje srityje (15),

— atsižvelgdamas į 2013 m. lapkričio 25 d. Komisijos komunikatą „Siekiant atsisakyti moters lytinių organų žalojimo“ (COM(2013)0833) ir savo 2014 m. vasario 6 d. rezoliuciją (16) dėl moters lyties organų žalojimo panaikinimo,

— atsižvelgdamas į Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros (FRA) atliktos Europos Sąjungos lesbiečių, gėjų, biseksualių ir translyčių asmenų (ES LGBT) apklausos rezultatus, kurie buvo paskelbti 2013 m. gegužės mėn.,

— atsižvelgdamas į Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros pranešimą „Smurtas prieš moteris – ES masto tyrimas. Pagrindiniai rezultatai“, paskelbtą 2014 m. kovo mėn.,

— atsižvelgdamas į FRA ataskaitą „Interseksualių asmenų pagrindinių teisių padėtis“, kuri paskelbta 2015 m. gegužės mėn.,

— atsižvelgdamas į Europos nacionalinių lygybės įstaigų tinklo (EQUINET) ataskaitą „Tebesitęsianti moterų diskriminacija, priekabiavimas prie jų ir jų nelygybė. Lygybės įstaigų darbas formuojant naują Europos Komisijos lyčių lygybės strategiją“, paskelbtą 2015 m.,

— atsižvelgdamas į Europos gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimo fondo (Eurofound) ataskaitas – 2015 m. ataskaitą „Vyrų ir moterų užimtumo skirtumas. Problemos ir sprendimai“, 2014 m. ataskaitą „Socialiniai partneriai ir lyčių lygybė Europoje“, 2014 ir 2015 m. ataskaitas „Profesinio gyvenimo raida Europoje. Metinė EurWORK apžvalga“ ir Šeštąjį Europos darbo sąlygų tyrimą (EWCS, 2016 m.),

— atsižvelgdamas į savo 2016 m. vasario 3 d. rezoliuciją dėl naujos lyčių lygybės ir moterų teisių strategijos po 2015 m. (17) ir į savo 2015 m. birželio 9 d. rezoliuciją dėl ES moterų ir vyrų lygybės strategijos po 2015 m. (18),

— atsižvelgdamas į savo 2014 m. vasario 25 d. rezoliuciją dėl kovos su smurtu prieš moteris (19),

— atsižvelgdamas į savo 2015 m. rugsėjo 9 d. rezoliuciją dėl galių mergaitėms suteikimo ES pasitelkiant švietimą (20),

— atsižvelgdamas į savo 2016 m. kovo 8 d. rezoliuciją dėl moterų pabėgėlių ir prieglobsčio prašytojų padėties Europos Sąjungoje (21),

— atsižvelgdamas į savo 2016 m. balandžio 28 d. rezoliuciją dėl namų ūkio darbuotojų ir priežiūros paslaugų teikėjų moterų ES (22),

— atsižvelgdamas į savo 2016 m. gegužės 26 d. rezoliuciją „Skurdas. Lyčių aspektas“ (23),

— atsižvelgdamas į savo 2016 m. rugsėjo 13 d. rezoliuciją dėl profesinio ir asmeninio gyvenimo pusiausvyrai palankių darbo rinkos sąlygų kūrimo (24),

— atsižvelgdamas į savo 2016 m. rugsėjo 15 d. rezoliuciją dėl 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (Lygių užimtumo galimybių direktyvos) taikymo (25),

— atsižvelgdamas į savo 2016 m. kovo 8 d. rezoliuciją dėl lyčių aspekto integravimo į Europos Parlamento veiklą (26),

— atsižvelgdamas į savo 2016 m. gegužės 12 d. rezoliucija dėl 2011 m. balandžio 5 d. Direktyvos 2011/36/ES dėl prekybos žmonėmis prevencijos, kovos su ja ir aukų apsaugos įgyvendinimo atsižvelgiant į lyčių aspektą (27),

— atsižvelgdamas į 2013 m. birželio 3 d. Komisijos ataskaitą dėl Barselonos tikslų „Mažų vaikų priežiūros paslaugų plėtojimas Europoje siekiant tvaraus ir įtraukaus augimo“ (28),

— atsižvelgdamas į 2013 m. vasario 20 d. Komisijos rekomendaciją „Investicijos į vaikus. Padėkime išsivaduoti iš nepalankios socialinės padėties“ (29),

— atsižvelgdamas į Europos lyčių lygybės instituto (EIGE) nustatytą 2015 m. lyčių lygybės indeksą, ataskaitą „Pekinas + 20. Ketvirtoji Pekino veiksmų platformos įgyvendinimo ES valstybėse narėse peržiūra“ ir kitas EIGE ataskaitas,

— atsižvelgdamas į 2016 m. sausio mėn. Europos lyčių lygybės ir nediskriminavimo sričių teisės ekspertų tinklo tyrimą „2015 m. Europos lyčių lygybės įstatymų lyginamoji analizė“,

— atsižvelgdamas į 2004 m. kovo mėn. Jungtinių Tautų Moterų padėties komisijos (MPK) 48-oje sesijoje sutartas išvadas dėl „vyrų ir berniukų vaidmens siekiant lyčių lygybės“ (30),

— atsižvelgdamas į 2015 m. rugsėjo 25 d. Jungtinių Taurų aukščiausiojo lygio susitikime darnaus vystymosi klausimais priimtą dokumentą „Keiskime mūsų pasaulį. Darnaus vystymosi darbotvarkė iki 2030 m.“ ir su lyčių lygybe, moterų teisėmis ir moterų įgalinimu susijusius tikslus ir uždavinius, kurie įtraukti į tą dokumentą,

— atsižvelgdamas į 2014 m. balandžio mėn. Komisijos statistinę ataskaitą „Vieniši tėvai ir užimtumas Europoje“ (31),

— atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 52 straipsnį,

— atsižvelgdamas į Moterų teisių ir lyčių lygybės komiteto pranešimą (A8-0046/2017),

A. kadangi iš EIGE 2015 m. lyčių lygybės indekso matyti, kad pasiekta tik nežymios pažangos: ES, siekdama užtikrinti lyčių lygybę, dar tebėra tik pusiaukelėje ir ES bendras taškų skaičius lyčių lygybės srityje nuo 2005 m. išaugo nuo 51,3 iki 52,9 iš 100; kadangi reikia spartesnės pažangos, jei norima, kad ES pasiektų strategijos „Europa 2020“ tikslų;

B. kadangi pastaraisiais metais kai kuriose ES valstybėse narėse gerokai padaugėjo pilietinių ir politinių judėjimų, pagal kuriuos kenkiama moterų ir vyrų lygioms teisėms, ir net apskritai ginčijamas lyčių lygybės politikos poreikis; kadangi šiuo priešiškumu lyčių lygybei siekiama sustiprinti tradicinius lyčių vaidmenis ir užginčyti dabartinius ir būsimus pasiekimus lyčių lygybės, moterų teisių ir LGBTI asmenų teisių srityje;

C. kadangi lyčių lygybė yra pagrindinė teisė, pripažįstama Europos Sąjungos sutartyje ir Pagrindinių teisių chartijoje; kadangi šioje srityje Europos Sąjunga siekia užtikrinti lygias vyrų ir moterų galimybes ir vienodą požiūrį į juos ir kovoti su bet kokia diskriminacija dėl lyties;

D. kadangi 2015 m. moterų užimtumas pasiekė dar neregėtą lygį ir sudarė 64,5 proc., tačiau išliko daug mažesnis nei vyrų, kurių užimtumas siekė 75,6 proc.; kadangi, deja, moterys, palyginti su vyrais, keturis kartus labiau linkusios imtis darbo, trunkančio ne visą darbo dieną, ir tame darbe likti, dažnai ne savo noru; kadangi visų pirma Graikijoje, Ispanijoje, Kroatijoje, Italijoje, Kipre, Portugalijoje ir Slovakijoje daug jaunų žmonių skursta, nors dirba;

E. kadangi įvertintas moterų nedarbo lygis yra pernelyg mažas, nes dauguma moterų, visų pirma tos, kurios gyvena kaimo arba nuošaliose vietovėse, kurios padeda vykdyti šeimos verslą, taip pat dauguma tų, kurios tik šeimininkauja namuose ir rūpinasi vaikais, nėra įrašytos kaip neturinčios darbo; be to, kadangi dėl šios padėties suteikiamos nevienodos galimybės naudotis viešosiomis paslaugomis (pašalpomis, pensijomis, motinystės atostogomis, laikinojo nedarbingumo atostogomis, socialine apsauga ir kt.);

F. kadangi EUROFOUND ataskaitoje dėl vyrų ir moterų užimtumo skirtumų numatyta, kad vyrų ir moterų užimtumo skirtumas per metus Europos Sąjungai kainuoja maždaug 370 mlrd. EUR arba 2,8 proc. ES BVP (32);

G. kadangi valstybėse, patyrusiose ekonomikos krizę ir biudžeto mažinimą, neproporcingai nukentėjo moterys, visų pirma jaunos moterys, vyresnio amžiaus moterys, vienišos motinos ir moterys, patiriančios daugialypę diskriminaciją, ir kadangi tai paskatino jų skurdą ir socialinę marginalizaciją, nes jos vis labiau išstumiamos iš darbo rinkos; kadangi išlaidų viešųjų priežiūros ir sveikatos apsaugos paslaugų srityje sumažinimas lemia tai, kad atsakomybė už priežiūra iš visuomenės vėl perkeliama namų ūkiams, o tai visų pirma paveikia moteris;

H. kadangi ES ir toliau esama skurdo feminizacijos ir kadangi labai didelis moterų nedarbas, skurdas ir socialinė atskirtis glaudžiai susiję su biudžeto lėšų, skiriamų viešosioms paslaugoms, kaip antai sveikatos priežiūrai, švietimui, socialinėms paslaugoms ir socialinėms išmokoms, mažinimu; kadangi įgyvendinant šią politiką didėja neužtikrintumas dėl darbo, pirmiausia todėl, kad didėja nesavanoriško darbo ne visą darbo dieną pasiūla ir vis dažniau sudaromos laikinosios darbo sutartys;

I. kadangi 2015 m. tris ketvirtąsias namų ruošos darbų ir dvi trečiąsias tėvų globos darbų atliko dirbančios moterys, kurioms dėl to teko nešti nepaprastai didelę dvigubą atsakomybės naštą; kadangi moterys prisiima daug didesnę atsakomybę už tėvų globos darbus ir namų ruošos darbus apskritai; kadangi tradiciniai lyčių vaidmenys ir stereotipai ir toliau turi didelę įtaką moterų ir vyrų pareigų pasidalijimui namuose, darbo vietoje ir apskritai visoje visuomenėje; kadangi dėl tokio tradicinio pareigų pasidalijimo išlieka status quo, dėl kurio ribojamos moterų galimybes įsidarbinti ir jų asmeninė raida ir joms lieka mažai laiko socialinei ir bendruomeninei įtraukčiai arba dalyvavimui ekonominiame gyvenime; kadangi vienodas „neapmokamo darbo“, pvz., priežiūros ir buities pareigų, paskirstymas tarp moterų ir vyrų yra būtina moterų ekonominės nepriklausomybės ilguoju laikotarpiu sąlyga;

J. kadangi, nepaisant dabartinės ES ir nacionalinio lygmens politikos principų ir teisės aktų, su šeima susijusios atostogos dažnai tebėra tiek vyrų, tiek moterų diskriminacijos ir stigmatizavimo priežastis ir kadangi nuo to ypač nukenčia moterys, nes jos yra pagrindinės priežiūros teikėjos, kurios naudojasi su šeima susijusiomis atostogomis;

K. kadangi beveik ketvirtadalyje ES valstybių narių galioja teisės aktų nuostatos dėl vaiko priežiūros atostogų ir kadangi daugelyje šių valstybių, kuriose galioja minėtos nuostatos, vyrams leidžiama imti tokias atostogas tik vienai dienai, dviem ar kelioms dienoms; kadangi aštuoniose valstybėse narėse tėvystės atostogos niekaip neapmokamos, tuo tarpu tėvo pasiimamų vaiko priežiūros atostogų rodiklis labai menkas – tik 10 proc. tėvų pasiima bent vieną tokių atostogų dieną, o 97 proc. moterų išnaudoja vaiko priežiūros atostogas, kurias gali pasiimti abu tėvai; kadangi norint pasiekti lygybę tarp vyrų ir moterų būtina skatinti kad būtų labiau naudojamasi vaiko priežiūros ir tėvystės atostogomis; kadangi EUROFOUND tyrimas (33) atskleidė aspektus, nuo kurių priklauso tėvų naudojimosi vaiko priežiūros atostogomis rodiklis, ir konkrečiai tai yra: kompensacijos dydis, atostogų sistemos lankstumas, informacijos prieinamumas, vaikų priežiūros paslaugų prieinamumas ir lankstumas ir baimė išėjus atostogų iškristi iš darbo rinkos;

L. kadangi galimybė naudotis kokybiškomis prieinamomis vaikų, vyresnio amžiaus giminaičių ir kitų priklausomų šeimos narių priežiūros įstaigomis ir paslaugomis už prieinamą kainą yra viena iš būtinų aktyvios moterų įtraukties į darbo rinką sąlygų; kadangi Barselonos tikslai yra puiki priemonė siekiant įgyvendinti tikrą vyrų ir moterų lygybę ir kadangi visos valstybės narės turi siekti kuo greičiau juos įgyvendinti; kadangi vis dažniau dėl kokybiškų vaikų priežiūros įstaigų ir paslaugų prieinamomis kainomis stokos motinos priverstos rinktis, ar dirbti ne visą darbo laiką, ar atsisakyti darbo, kad galėtų rūpintis savo vaikais, o tai daro neigiamą poveikį šeimos pajamoms ir pensijai;

M. kadangi mergaičių ir moterų galimybės naudotis mokymu ir pagrindine žmogaus teise į švietimą yra svarbios Europos vertybės ir būtinas galių mergaitėms ir moterims suteikimo elementas socialiniu, kultūriniu ir profesiniu lygmenimis, taip pat būtinas elementas siekiant joms visapusiškai naudotis visomis kitomis socialinėmis, ekonominėmis, kultūrinėmis ir politinėmis teisėmis ir pagaliau užkirsti kelią smurtui prieš mergaites ir moteris; kadangi nemokamas privalomas visuotinis išsilavinimas yra būtina sąlyga, kad būtų galima užtikrinti vienodas galimybes visiems, ir jis turėtų būti prieinamas visiems vaikams, nediskriminuojant ir nepaisant jų gyvenimo šalyje statuso; kadangi kova su lyčių nelygybe prasideda ikimokykliniame amžiuje ir tam reikia nuolatinės mokymo programų, vystymosi tikslų ir mokymosi rezultatų pedagoginės priežiūros;

N. kadangi lyčių lygybė yra visų visuomenės narių atsakomybė ir jai pasiekti reikia aktyvaus moterų ir vyrų indėlio; kadangi valdžios institucijos turėtų įsipareigoti vystyti švietimo kampanijas, skirtas vyrams ir jaunesnėms kartoms, siekiant įtraukti vyrus ir berniukus kaip partnerius ir laipsniškai užkirsti kelią visų formų smurtui dėl lyties bei jį panaikinti ir skatinti bei įgalinti moteris;

O. kadangi, nors vidutiniškai moterys pasiekia aukštesnį išsilavinimo lygį nei vyrai, ES vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumas 2014 m. ir toliau siekė 16,1 proc., nepaisant to, kad tarp valstybių narių esama didelių skirtumų;

P. kadangi horizontalioji ir vertikalioji segregacija pagal lytį užimtumo srityje ir toliau yra vyraujantis reiškinys, kurį, be kitų dalykų, lemia tai, kad „moterišku“ laikomas darbas vertinamas mažiau, nei „vyrišku“ laikomas darbas, ir tai, kad esama nuolatinių vadinamųjų stiklo lubų, kurios trukdo moterims siekti aukščiausių ir geriausiai apmokamų pareigų, taip pat tai, kad pernelyg daug moterų dirba ne visą darbo dieną, o už tokį darbą mokamas mažesnis darbo užmokestis negu už darbą visą darbo dieną; kadangi, nors universitetines studijas baigusių moterų skaičius prilygsta vyrų skaičiui arba netgi jį viršija, lyčių stereotipų poveikis švietimui, mokymui ir studentų priimamiems sprendimams mokykloje gali daryti poveikį jų pasirinkimams visą gyvenimą, taigi daro didelę įtaką darbo rinkai; kadangi dėl visuomenėje plačiai paplitusių stereotipų, susijusių su motinystės ir visos darbo dienos darbo nesuderinamumu, moterys lieka nepalankioje padėtyje ir jaunos moterys gali būti atgrasomos nuo aukštojo išsilavinimo siekimo ar investavimo į karjerą;

Q. kadangi Eurofound darbo sąlygų tyrimo bendras apmokamo ir neapmokamo darbo laiko rodiklis rodo, kad, apskaičiavus apmokamo ir neapmokamo darbo laiką, moterys iš esmės dirba daugiau valandų (34);

R. kadangi sektoriuose, susijusiuose su prekėmis, paslaugomis ar žemės ūkiu, tačiau neapsiribojant vien jais, vyrams ir moterims suteikiamos nevienodos galimybės naudotis ekonominiais ir finansiniais ištekliais, pvz., turtu, kapitalu, gamybos ištekliais ir kreditu;

S. kadangi ES vis dar esama didžiulio vyrų ir moterų pensijų skirtumo, 2014 m. siekusio 40,2 proc.; kadangi taip yra dėl per ilgą laiką moterims susikaupusių nuostolių, pavyzdžiui, negalėjimo naudotis daugeliu finansinių išteklių, kaip antai išmokos arba pensijų sistemos, gaunamų tik pagal darbą, dirbamą visą darbo dieną, ir kurių atžvilgiu daugelis moterų neatitinka reikalavimų, kad galėtų jomis naudotis, nes jos dėl priežiūros pareigų linkusios dirbti ne visą darbo dieną arba dirbti ne nuolat;

T. kadangi kai kuriose ES valstybėse narėse išlaikyta neindividualizuotų mokesčių ir socialinio draudimo sistemų praktika; kadangi dėl šios padėties moterys gali būti priklausomos nuo savo sutuoktinių, nes joms gali būti suteikiamos tik išvestinės teisės, grindžiamos jų santykiais su vyrais;

U. kadangi per pastarąjį dešimtmetį bendra moterų dalis nacionaliniuose ir (arba) federaliniuose parlamentuose padidėjo tik apie 6 proc. ir 2015 m. jų dalis parlamentuose siekė 29 proc.;

V. kadangi 2015 m. didžiausiose biržinėse bendrovėse tik 6,5 proc. prezidentų ir 4,3 proc. vadovaujančių darbuotojų sudarė moterys;

W. kadangi nepaisant ES įsipareigojimo siekti lyčių lygybės priimant sprendimus, ES įstaigų valdančiosiose tarybose beveik nėra lyčių pusiausvyros ir demonstruojamas nuolatinis lyčių segregacijos modelis, pagal kurį vidutiniškai 71 proc. valdančiosios tarybos narių yra vyrai ir tik vienai iš trijų valdančiųjų tarybų vadovauja moteris, taip pat iš 42 ES įstaigų vykdomųjų direktorių tik 6 yra moterys;

X. kadangi daugiau kaip pusę nužudytų moterų nužudė jų intymus partneris, giminaitis arba šeimos narys (35); kadangi ES 33 proc. moterų yra patyrę fizinį arba seksualinį smurtą ir 55 proc. patyrė seksualinį priekabiavimą, o 32 proc. patyrė tokį priekabiavimą darbe; kadangi moterys itin pažeidžiamos seksualinio smurto, fizinio smurto, smurto internete, patyčių kibernetinėje erdvėje ir persekiojimo atžvilgiu;

Y. kadangi smurtas prieš moteris yra vienas iš pasaulyje labiausiai paplitusių žmogaus teisių pažeidimų, susijęs su visais visuomenės sluoksniais neatsižvelgiant į amžių, išsilavinimo lygį, pajamas, socialinę padėtį ir kilmės ar gyvenamąją šalį, ir yra didžiausia kliūtis lyčių lygybei; kadangi kuriose valstybėse narėse moterų žudymo dėl lyties atvejų nemažėja;

Z. kadangi gyventojų apklausų, kuriomis tiriami požiūriai į smurtą prieš moteris, duomenys rodo susirūpinimą keliantį tendencijos kaltinti auką vyravimą, kurį galėjo lemti patriarchato poveikis; kadangi dažnai nematyti, kad viešosios valdžios institucijos ir kitos institucijos griežtai smerktų tokį elgesį;

AA. kadangi skaitmeniniai ryšių palaikymo būdai padėjo plisti prieš moteris nukreiptoms neapykantą kurstančioms kalboms ir grėsmėms ir 18 proc. moterų Europoje dar paauglystėje yra patyrusios tam tikrų formų priekabiavimą internete, o devyni milijonai moterų Europoje nukentėjo nuo smurto internete; kadangi teisingumo sistema nepakankamai reaguoja į smurtą prieš moteris internete; kadangi apie prievartos kaltininkus ir neapykantos kurstytojus labai retai pranešama, jų atžvilgiu labai retai atliekami tyrimai, vykdomas baudžiamasis persekiojimas ir jie teisiami;

AB. kadangi 23 proc. lesbiečių ir 35 proc. transeksualių asmenų per pastaruosius penkerius metus bent kartą patyrė fizinį ir (arba) seksualinio pobūdžio išpuolį arba jiems kilo grėsmė dėl smurto namuose arba kitur (gatvėje, viešajame transporte, darbo vietoje, kt.);

AC. kadangi ES LGBT tyrime nustatyta, kad lesbietės, biseksualios ir translytės moterys patiria didžiulę diskriminacijos dėl jų seksualinės orientacijos ir (arba) lytinės tapatybės riziką; kadangi diskriminacija dėl lyties susijusi su kitų rūšių diskriminacija, kaip antai diskriminacija dėl rasės, etninės priklausomybės, religijos, neįgalumo, sveikatos, lytinės tapatybės, seksualinės orientacijos ir (arba) socialinių bei ekonominių sąlygų;

AD. kadangi sąlygos, kuriomis gyvena tam tikros moterų grupės, dažnai susiduriančios su įvairiais susikaupusiais sunkumais ir rizika, blogėja, taip pat pastebima labai didelė šių moterų diskriminacija;

AE. kadangi 2015 m. ES patyrė precedento neturintį pabėgėlių ir prieglobsčio prašytojų skaičiaus padidėjimą savo teritorijoje; kadangi, anot Jungtinių Tautų vyriausiojo pabėgėlių reikalų komisaro biuro (UNHCR), moterys ir vaikai sudaro daugiau kaip pusę šių pabėgėlių ir prieglobsčio prašytojų, ir kadangi per visą jų kelionę, įskaitant buvimą perpildytuose priėmimo centruose ES, pranešama apie smurto ir netinkamo elgesio pabėgėlių moterų ir vaikų atžvilgiu atvejus, įskaitant seksualinį smurtą;

AF. kadangi moterys ir mergaitės sudaro iki 80 proc. registruotų prekybos žmonėmis aukų (36); kadangi aukų nustatymas ir toliau yra problema ir kadangi reikia sustiprinti aukoms teikiamą paramą ir jų apsaugą ir į visus kovos su prekyba žmonėmis veiksmus turi būti įtrauktas atsižvelgimo į lytį aspektas;

AG. kadangi vienas pagrindinių prekybos žmonėmis tikslų yra seksualinis išnaudojimas ir kadangi moterys, tapusios aukomis, yra kalinamos ir persekiojamos, taip pat kasdien patiria fizinį ir psichologinį smurtą;

AH. kadangi lytinė ir reprodukcinė sveikata ir teisės yra pagrindinės žmogaus teisės ir esminis lyčių lygybės bei apsisprendimo elementas ir kadangi dėl to jos turėtų būti įtrauktos į ES sveikatos strategiją;

AI. kadangi moterų sveikatai niekada neturėtų kilti pavojus dėl dorovinių ar asmeninių įsitikinimų;

AJ. kadangi paaiškėjo, kad taikant ES lyčių lygybės teisės aktus valstybėse narėse kyla konkrečių problemų, susijusių su reikšmingų direktyvų perkėlimu į nacionalinę teisę ir jų taikymu, kaip antai esminių įstatymų trūkumai ir tai, kad nacionaliniai teismai šiuos įstatymus taiko nenuosekliai, tačiau taip pat itin svarbus nepakankamas bendras informuotumas apie lygybės principus ir teisės aktus (37);

AK. kadangi visų pirma ES lyčių lygybės direktyvos deramai neįgyvendintos daugelyje ES valstybių narių, kuriose translyčiai asmenys nesaugomi nuo diskriminacijos darbo ir prekių ir paslaugų prieinamumo srityse;

AL. kadangi instituciniai lyčių lygybės mechanizmai dažnai marginalizuoti nacionalinėse vyriausybės struktūrose, padalyti skirtingoms politikos sritims, varžomi sudėtingų ir išplėstų įgaliojimų, jiems neskiriama reikiamų darbuotojų, mokymų, nesuteikiama duomenų ir pakankamų išteklių, taip pat juos nepakankamai remia politiniai vadovai (38);

AM. kadangi nuolatinė išsamių, patikimų, pagal lytis suskirstytų duomenų trūkumo problema lemia neaiškumą ir iškraipo lyčių lygybės padėties vaizdą, visų pirma turint mintyje smurtą prieš moteris ir smurtą dėl lyties; kadangi tokių duomenų rinkimas ne tik užtikrintų aiškų padėties vaizdą, o ir atkreiptų dėmesį įklausimus, kuriuos reikia spręsti nedelsiant;

AN. kadangi socialiniai partneriai dėl savo itin svarbaus vaidmens formuojant darbo rinkos ir socialines sąlygas, kurį jie atlieka įvairių lygmenų politikos formavimo ir kolektyvinių derybų srityje, atlieka svarbų vaidmenį siekiant lygybės tikslų, nors akivaizdu, kad skirtingose šalyse ir darbo santykių sistemose jų atliekamas konkretus vaidmuo labai priklauso nuo nacionalinių tradicijų ir organizacinės jėgos (39);

AO. kadangi, kaip 2016 m. teigė „Eurobarometras“, 55 proc. europiečių norėtų, kad ES imtųsi daugiau veiksmų užtikrinant vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principą; kadangi Komisijos įsipareigojimas pagal Sutartis siekti lyčių lygybės nepriklauso nuo apklausų;

1. yra labai susirūpinęs, kad, anot 2015 m. EIGE lyčių lygybės indekso, ES, siekdama užtikrinti lyčių lygybę, dar tebėra tik pusiaukelėje; labai apgailestauja dėl to, kad lyčių lygybės padėčiai ir aspektui bei kovai su diskriminacija dėl lyties teikiama mažiau svarbos, lyčių lygybė kaip politinis tikslas tampa marginaline ir apskritai mažėja jos kaip politikos srities reikšmė, ypač atsižvelgiant į priešišką reakciją Europoje į moterų, LGBTI asmenų teises ir lytinės bei reprodukcinės sveikatos teises, taip pat mano, kad reikia apsvarstyti šios tendencijos priežastis ir peržiūrėti dabartines strategijas, priemones ir metodus, kurie skatinami lyčių lygybės srityje;

2. pažymi, kad pagal ES sutartį Sąjunga privalo kovoti su socialine atskirtimi ir diskriminacija, o Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) yra nustatytas Sąjungos tikslas panaikinti lyčių nelygybę ir skatinti lygybę; pabrėžia, kad, kaip nurodyta Pagrindinių teisių chartijos 23 straipsnyje, lyčių lygybės principas nekliudo laikytis ar imtis priemonių, pagal kurias suteikiama konkrečių lengvatų, padedančių nepakankamai atstovaujamai lyčiai;

3. ragina Komisiją integruoti lyčių lygybės aspektus į visus biudžetus ir politikos formavimo, taip pat Bendrijos programų ir veiksmų taikymo procesus bei atlikti poveikio lytims vertinimą nustatant naują politiką, siekiant padėti užtikrinti nuoseklesnį ir įrodymais pagrįstą ES politinį atsaką į lyčių lygybės problemas; ragina valstybes nares imtis atitinkamų priemonių nacionaliniu lygmeniu;

4. prašo Komisijos atlikti išsamesnį vertinimą ir imtis priemonių, kad būtų sprendžiami susiję klausimai ir imamasi veiksmų siekiant nutraukti poveikį tų viešųjų išlaidų sumažinimų, kurie daro neigiamą poveikį moterų teisėms ir lyčių lygybei ES valstybėse narėse;

5. apgailestauja, kad į strategiją „Europa 2020“ neintegruotas lyčių aspektas, ir ragina į šią strategiją integruoti bendrą ir tvirtesnę lyčių perspektyvą, kuria atsižvelgiama į struktūrines moterų skurdo priežastis, visų pirma formuluojant konkrečioms šalims pritaikytas rekomendacijas pagal Europos semestro programą, taip pat teikti konkrečias politines gaires dėl lyčių nelygybės mažinimo, kurios turėtų būti įtrauktos į metinę augimo apžvalgą;

6. atkreipia dėmesį į tai, kad diskriminacija dėl lyties iš dalies sutampa su diskriminacija dėl kitų priežasčių, ir į neproporcingą įvairios diskriminacijos poveikį moterims; pabrėžia, kad reikia skubiai kovoti su moterų, ypač pagyvenusių moterų ir vienišų motinų, taip pat smurto dėl lyties aukomis tapusių moterų, neįgaliųjų, imigrančių, prieglobsčio prašytojų, pabėgėlių ir mažumų atstovių, skurdu; ragina valstybes nares bendradarbiauti su regionų ir vietos valdžios institucijomis, teisėsaugos institucijomis, nacionalinėmis lygybės įstaigomis ir pilietinės visuomenės organizacijomis, kad būtų labiau stebimas diskriminacijos dėl lyties ir diskriminacijos dėl kitų dalykų sutapimas, ir įgyvendinti veiksmingesnes įtraukties strategijas, efektyviau naudojant socialinei politikai skiriamus išteklius, visų pirma Europos socialinį fondą ir struktūrinius fondus;

7. pritaria Tarybos raginimui, kad Komisija pateiktų naują iniciatyvą, pagal kurią būtų nustatyta lyčių lygybės strategija 2016–2020 m., apimanti translyčius ir interseksualius asmenis, taip pat kad būtų sustiprintas jos strateginis dalyvavimas siekiant stiprinti lyčių lygybę; minėta strategija turėtų būti glaudžiai susijusi su strategija „Europa 2020“ ir pagal ją turėtų būti atsižvelgiama į Jungtinių Tautų darnaus vystymosi darbotvarkę iki 2030 m.;

8. ragina Komisiją ir valstybes nares stiprinti politiką ir didinti investicijas, kuriomis remiamas moterų įdarbinimas kokybiškose darbo vietose visuose sektoriuose ir stengtis kovoti su mažų garantijų darbu;

9. ragina valstybes nares skatinti nuostatas, priemones ir veiksmus, pagal kuriuos teikiama pagalba ir konsultacijos moterims, nusprendusioms imtis verslo;

10. ragina Komisiją susieti lyčių aspektą su mikroekonomikos politika ir priimti inovatyvias priemones, kad būtų pagerinta padėtis dėl abiejų lyčių vienodų įdarbinimo galimybių ir priežiūros pareigų;

11. pažymi, kad didesnis moterų dalyvavimas darbo rinkoje ir geresni ir sąžiningesni moterų darbo užmokesčiai ne tik padidintų moterų ekonominę nepriklausomybę, tačiau taip pat gerokai padidintų ekonominį ES potencialą ir būtų galima užtikrinti, kad ši rinka būtų sąžininga ir įtrauki; primena, kad, kaip prognozuoja EBPO, visiškai užtikrinus vienodą dalyvavimo lygį vienam gyventojui tenkantis BVP iki 2030 m. padidėtų 12,4 proc.;

12. ragina Komisiją ir valstybes nares vykdyti darbuotojų teisių pažeidimų stebėseną ir imtis veiksmų prieš šiuos pažeidimus, visų pirma kai tai susiję su darbuotojomis moterimis, kurių vis daugiau dirba mažai apmokamą darbą ir kurios yra diskriminuojamos, taip pat priimti politiką ir imtis priemonių, kad būtų nustatytas priekabiavimas darbe, apsaugoma nuo jo, teikiama informacija apie jį ir kovojama su šiuo reiškiniu, įskaitant priekabiavimą prie nėščių darbuotojų arba bet kokius kitus nepatogumus, patiriamus grįžus iš motinystės atostogų arba teikiant paraiškas dėl darbo; ragina Komisiją ir valstybes nares pateikti tiek pagal lytį, tiek pagal tėvystę ar motinystę išskirstytus duomenis, susijusius su užmokesčio ir pensijų skirtumais;

13. pabrėžia, kad švietimas yra svarbi priemonė sudarant galimybes moterims visapusiškai dalyvauti socialinio ir ekonominio vystymosi procese; pabrėžia, kad mokymosi visą gyvenimą priemonės yra itin svarbios suteikiant moterims įgūdžius, kurie joms leistų grįžti į darbą arba pakeisti darbą į geresnį, padidinti pajamas ir pagerinti darbo sąlygas; ragina Komisiją skatinti iniciatyvas, kurias vykdant remiamas moterų profesinio ugdymo programų, kuriomis jos skatinamos siekti aukštojo išsilavinimo mokslo, technologijų ir IT srityse, įgyvendinimas, ugdymo specialistams skirtų mokymo programų lyčių lygybės srityje rengimas ir stereotipų perkėlimo į mokymo programas ir pedagoginę medžiagą prevencija; ragina universitetus ir mokslinių tyrimų institutus, laikantis EIGE gairių („GEAR priemonė. Lyčių lygybė akademinėje ir mokslinių tyrimų srityje“), parengtų bendradarbiaujant su Komisija, priimti lyčių lygybės politiką;

14. ragina visas valstybes nares savo švietimo sistemose visais lygmenimis reaguoti į lyčių lygybės, seksizmo ir lyčių stereotipų problemas ir užtikrinti, kad į jų švietimo sistemų tikslus būtų įtrauktas švietimas apie pagarbą pagrindinėms teisėms ir laisvėms, lygias moterų ir vyrų teises bei galimybes, o į šių sistemų kokybės principus taip pat būtų įtrauktas kliūčių, trukdančių užtikrinti tikrą lyčių lygybę ir skatinti visapusišką lyčių lygybę, šalinimas;

15. ragina Komisiją, glaudžiai bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis ir atsižvelgiant į paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį, kaip Komisijos 2017 m. darbo programos dalį pateikti plataus užmojo išsamų teisėkūros ir ne teisėkūros priemonių, susijusių su profesinio ir asmeninio gyvenimo pusiausvyra, rinkinį, kuris apimtų esamų Motinystės atostogų direktyvos 92/85/EEB ir Vaiko priežiūros atostogų direktyvos 2010/18/ES peržiūrą ir pasiūlymus dėl vaiko priežiūros ir slaugytojų atostogų direktyvų, siekiant skatinti vienodas vyrų ir moterų, kalbant apie visų kategorijų darbuotojus, galimybes pasinaudoti atostogomis;

16. pažymi, jog vertina, kad 2014–2015 m. daugelis valstybių narių pakeitė savo politiką ir (arba) teisės aktus dėl vaiko priežiūros atostogų ir nustatė teisės pasinaudoti atostogomis neperdavimą, privalomą vaiko priežiūros atostogų pobūdį, ilgesnes vaiko priežiūros atostogas ir (arba) priemokas, jeigu tėvai dalijasi atostogomis arba jomis dalijasi vienodomis dalimis, nes taip stiprinamos jų kaip tėvų teisės, užtikrinama didesnė moterų ir vyrų lygybė, tinkamiau paskirstomos priežiūros ir namų ruošos pareigos ir didinamos moterų galimybės visapusiškai dalyvauti darbo rinkoje; ragina Komisiją ir valstybes nares imtis priemonių, kuriomis būtų siekiama skatinti vyrus vienodai su moterimis pasidalyti namų ruošos ir vaikų bei kitų priklausomų asmenų priežiūros pareigomis;

17. ragina Europos gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimo fondą (Eurofound), atliekant Europos darbo sąlygų tyrimą, toliau plėtoti darbo vietų ir profesinio gyvenimo kokybės stebėjimo veiklą, remiantis darbo vietos kokybės sąvoka, kuri apima uždarbį, perspektyvas, darbo laiko kokybę, gebėjimų panaudojimą bei galimybes veikti savo nuožiūra, socialinę aplinką ir darbo intensyvumą; ragina Europos gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimo fondą toliau plėtoti politinių priemonių, socialinių partnerių susitarimų ir įmonių praktikos, kurią taikant skatinama geresnė profesinio ir asmeninio gyvenimo pusiausvyra, tyrimus, taip pat toliau tirti, kaip šeimos, kuriose abu nariai dirba, geba susiderinti savo darbo laiką ir kaip geriausiai būtų galima jiems padėti;

18. ragina valstybes nares, kurios dar to nepadarė, pereiti prie teisių individualizavimo socialinio teisingumo politikoje, visų pirma mokesčių sistemose, siekiant pašalinti finansines paskatas sutuoktiniui, uždirbančiam mažiau, pasitraukti iš darbo rinkos arba dirbti ne visą darbo dieną;

19. sveikina valstybes nares, kurios pasiekė abu Barselonos tikslus; ragina Portugaliją, Nyderlandus, Liuksemburgą, Suomiją, Italiją, Maltą ir Estiją pasiekti antrąjį tikslą ir ragina Lenkiją, Kroatiją ir Rumuniją, kuriose dar reikia daug ką nuveikti norint pasiekti abu tikslus, dėti daugiau pastangų oficialios vaikų priežiūros teikimo srityje, siekiant padėti dirbantiems asmenims geriau suderinti asmeninį gyvenimą ir darbą; atkreipia dėmesį į tai, kad dabartiniai tyrimai aiškiai rodo, kad investicijos į vaikų ir pagyvenusių asmenų priežiūrą padės padidinti moterų dalyvavimą darbo rinkoje visą darbo dieną ir suteiks galimybę užtikrinti didesnę vietos lygmens ir socialinę moterų įtrauktį;

20. dar kartą ragina Komisiją ir valstybes nares dėti pastangas, kad būtų nustatyta vaikų garantija, pagal kurią būtų užtikrinta, kad kiekvienas Europos vaikas, kuriam kyla skurdo grėsmė, turėtų galimybę pasinaudoti nemokamomis sveikatos priežiūros, švietimo ir vaiko priežiūros paslaugomis, deramu būstu ir tinkamai maitintis; pabrėžia, kad taikant tokią politiką turi būti imamasi veiksmų atsižvelgiant į moterų ir mergaičių padėtį, visų pirma pažeidžiamose ir marginalizuotose bendruomenėse; pažymi, kad į Jaunimo garantijų iniciatyvą turi būti įtrauktas lyčių aspektas;

21. apgailestauja, kad vis dar esama vyrų ir moterų darbo užmokesčio ir pensijų skirtumų, ir primygtinai ragina Komisiją, valstybes nares ir socialinius partnerius imtis neatidėliotinų veiksmų siekiant panaikinti šį skirtumą;

22. pažymi, kad pirmas žingsnis šalinant vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumą yra skaidrumo darbo užmokesčių dydžių srityje užtikrinimas, ir su džiaugsmu pabrėžia, kad daugybė įmonių pradėjo taikyti vyrų ir moterų darbuotojų darbo užmokesčio skirtumo analizavimo ir skelbimo praktiką; ragina visus darbdavius ir profesines sąjungas parengti ir taikyti praktines konkrečias darbo vietų vertinimo priemones, kurios padėtų nustatyti vienodą užmokestį už vienodą arba vienodos vertės darbą; ragina valstybes nares taip pat reguliariai vykdyti darbo užmokesčių ir atlyginimų stebėseną, skelbti duomenis ir prašyti, kad įmonės pradėtų taikyti vidaus darbo užmokesčio skirtumų aptikimo mechanizmus;

23. palankiai vertina tai, kad Komisija mano, kad principo „vienodas užmokestis už vienodą arba vienodos vertės darbą“ įgyvendinimas yra viena iš pagrindinių veiklos sričių; ryšium su tuo ragina nauja redakcija išdėstyti 2006 m. Vienodo požiūrio direktyvą;

24. smerkia tai, kad daugiau kaip pusėje valstybių narių padidėjo vyrų ir moterų pensijų skirtumas; ragina Kiprą, Vokietiją ir Nyderlandus sumažinti vyrų ir moterų pensijų skirtumą, kuris siekia beveik 50 proc.; ragina Maltą, Ispaniją, Belgiją, Airiją, Graikiją, Italiją ir Austriją panaikinti vyrų ir moterų dalyvavimo pensijų sistemoje skirtumus, nes nuo 11 iki 36 proc. moterų šiose šalyse neturi teisės gauti pensiją;

25. sveikina Švedijos vyriausybę pasiekus lygybę lyčių atstovavimo srityje, o Slovėniją ir Prancūziją – beveik visišką lygybę, ir ragina Vengriją, Slovakiją ir Graikiją, kurios suformavo vyriausybes be moterų ( 40 ) , užtikrinti, kad moterims būtų pakankamai atstovaujama priimant politinius ir ekonominius sprendimus visais lygmenimis; ragina valstybes nares užtikrinti lyčių lygybę, kalbant apie aukštas pareigas jų vyriausybėse, viešosiose institucijose ir įstaigose ir rinkimų sąrašus, siekiant garantuoti vienodą atstovavimą savivaldybėse, regioniniuose ir nacionaliniuose parlamentuose, taip pat Europos Parlamente; pabrėžia, kad įvairūs tyrimai parodė, jog imantis tinkamų teisėkūros priemonių gali įvykti greitų pokyčių užtikrinant lyčių pusiausvyrą politikos srityje; pritaria Komisijos nuomonei, kad siekiant užtikrinti kvotų veiksmingumą kartu reikia parengti ir teisės aktus dėl kandidatų eilės tvarkos sąrašuose ir numatyti tinkamas sankcijas už pažeidimus;

26. pabrėžia, jog tai, kad aišku, kad ES ir valstybių narių lygmeniu esama per mažai moterų, užimančių politinius postus, į kuriuos asmenys išrenkami ir paskiriami, rodo demokratijos stoką, kuri mažina sprendimų priėmimo teisėtumą ir ES ir nacionaliniu lygmenimis

27. ragina ES institucijas daryti viską, ką gali, kad užtikrintų lyčių lygybę Komisijos narių kolegijoje ir užimant aukštas pareigybes visose ES institucijose, agentūrose, institutuose ir įstaigose;

28. susirūpinęs pastebi, kad 2015 m., lyginant su 2010 m., moterų dalyvavimo didelių biržinių bendrovių valdybose vidurkis daugelyje šalių buvo žemesnis už ES vidurkį; vis dėlto palankiai vertina bendrą pažangos tendenciją, visų pirma, Prancūzijoje, Italijoje, Jungtinėje Karalystėje, Belgijoje ir Danijoje;

29. pakartoja raginimą Tarybai greitai priimti direktyvą dėl biržinių bendrovių nevykdomųjų direktorių pareigas einančių asmenų lyčių pusiausvyros (Direktyva dėl moterų įmonių valdybose), nes tai būtų pirmas žingsnis siekiant vienodo atstovavimo viešajame ir privačiajame sektoriuose; pažymi, kad pažanga labiausiai matyti (nuo 11,9 proc. 2010 m. iki 22,7 proc. 2015 m.) tose valstybėse narėse, kuriose buvo priimti privalomi teisės aktai dėl valdybų kvotų ( 41 )

30. apgailestauja, kad tik vienoje valstybėje narėje aukštojo mokslo institucijose aukščiausias pareigas eina tiek pat moterų ir vyrų, bet palankiai vertina tai, kad apskritai tokias pareigas einančių moterų daugėja;

31. primygtinai ragina valstybes nares užkirsti kelią visų rūšių smurtui prieš moteris ir smurtui dėl lyties ir į jį reaguoti, parengti tolesnes prevencijos strategijas, užtikrinti, kad būtų plačiai prieinama specializuota parama ir apsaugos paslaugos, kad visi nukentėjusieji galėtų jomis naudotis, ir 2017 m. teikiant ataskaitą apie Nusikaltimų aukų teisių direktyvos įgyvendinimą ypatingą dėmesį skirti su lytimi susijusiems nukentėjusiųjų teisių aspektams, įskaitant su aukos lytine tapatybe ir lytine raiška susijusius aspektus; ragina Tarybą pasinaudoti nuostata dėl pereigos ir vieningai priimti sprendimą, kuriuo smurtas dėl lyties būtų įtrauktas į SESV 83 straipsnio 1 dalyje išvardytas nusikaltimų sritis; prašo Komisijos sukurti Europos apsaugos orderių Europos registrą, kaip papildomą priemonę, taikomą kartu su ES teisės aktais dėl aukų apsaugos;

32. dar kartą aiškiai pabrėžia, kad smurtas ir diskriminacija dėl lyties, kaip antai, be kita ko, išžaginimas ir seksualinis smurtas, seksualinis priekabiavimas, moterų lyties organų žalojimas, priverstinės santuokos ir smurtas šeimoje, labai žeidžia žmogaus orumą; todėl ragina valstybes nares ir Komisiją taikyti visų formų smurto, įskaitant smurtą šeimoje (tuomet aukos nenoriai praneša apie prievartą, nes jos dažnai imasi partneriai arba jų šeimos nariai), visiško netoleravimo politiką; primygtinai ragina valstybes nares atkreipti dėmesį į neįgalių moterų, kaip smurto šeimoje aukų, kurios negali išsilaisvinti iš smurtinių santykių, padėtį;

33. palankiai vertina valstybių narių pažangą pasirašant Stambulo konvenciją – pirmąją teisiškai privalomą priemonę dėl smurto prieš moteris prevencijos ir kovos su juo tarptautiniu lygmeniu; taip pat primygtinai ragina keturiolika valstybių narių, kurios jos dar neratifikavo, nedelsiant tai padaryti; palankiai vertina 2016 m. kovo mėn. Komisijos pasiūlymą dėl ES prisijungimo prie Stambulo konvencijos; ragina Tarybą ir Komisiją paspartinti derybas dėl Stambulo konvencijos pasirašymo ir sudarymo ir remia prisijungimą prie jos be išlygų ir plačiu mastu; be to, ragina Komisiją, atsižvelgiant į Direktyvos 2012/29/ES nuostatas, įtraukti smurto dėl lyties apibrėžtį ir kuo greičiau pristatyti visapusišką Europos smurto dėl lyties prevencijos ir kovos su juo strategiją, į kurią būtų įtrauktas privalomas teisėkūros procedūra priimtas aktas;

34. palankiai vertina Eurostato, nacionalinių teisminių institucijų ir policijos bendradarbiavimą duomenų keitimosi srityje siekiant atskleisti smerktiną smurto šeimoje praktiką ES ir ragina šias institucijas įtvirtinti šį bendradarbiavimą kaip nuolatinę praktiką ir kartu su EIGE vykdyti kasmetinę nusikaltimų, įvykdytų moterų atžvilgiu, stebėseną;

35. pabrėžia, kad egzistuoja glaudus ryšys tarp stereotipų ir itin augančio priekabiavimo prie moterų ir seksizmo atvejų internete ir socialinėje žiniasklaidoje skaičiaus ir kad taip pat randasi naujos smurto prieš moteris ir mergaites formos, kaip antai patyčios elektroninėje erdvėje, priekabiavimas elektroninėje erdvėje, žeminančių vaizdų naudojimas internete, privačių nuotraukų ir vaizdo įrašų platinimas socialinės žiniasklaidos tinkluose negavus su jais susijusių asmenų leidimo; pabrėžia, kad su šiais dalykais reikia kovoti nuo ankstyvo amžiaus; pabrėžia, kad tokios situacijos gali atsirasti dėl to, kad valdžios ir kitos institucijos, kurios turėtų sukurti lyčių požiūriu neutralią aplinką ir pasmerkti seksizmą, neužtikrina pakankamos apsaugos;

36. primygtinai ragina Komisiją ir valstybes nares taikyti visas teisines ir juridines priemones siekiant kovoti su smurto prieš moteris internete reiškiniu; visų pirma ragina ES ir valstybes nares, vykdant visapusišką Europos smurto dėl lyties prevencijos ir kovos su juo strategiją, sutelkti jėgas, kad būtų galima sukurti sistemą, pagal kurią naujos smurto internete formos būtų laikomos nusikalstama veika, taip pat teikti psichologinę paramą moterims ir mergaitėms, kurios yra smurto internete aukos; ragina atlikti ES kibernetinio saugumo strategijos ir Europos kovos su elektroniniu nusikalstamumu centro (Europolo) veiklos poveikio lytims vertinimą, kad į jų veiklą būtų įtraukti minėti klausimai ir ją vykdant būtų atsižvelgiama į lyčių aspektą;

37. dar kartą ragina Komisiją įkurti Europos smurto dėl lyties observatoriją (dabartiniame Europos lyčių lygybės institute), kuriai vadovautų smurto prieš moteris ir mergaites prevencijos srities Europos koordinatorius;

38. ragina Komisiją ir valstybes nares įtraukti priemones siekiant apsaugoti moteris ir LGBTI asmenis nuo priekabiavimo darbo vietoje; ragina Komisiją persvarstyti šiuo metu galiojantį ES pamatinį sprendimą dėl kovos su tam tikromis rasizmo ir ksenofobijos formomis bei apraiškomis baudžiamosios teisės priemonėmis ( 42 ) , siekiant įtraukti seksizmą, šališkumo motyvu padarytus nusikaltimus ir neapykantos kurstymą dėl seksualinės orientacijos, lytinės tapatybės ir lyties ypatumų;

39. smerkia tai, kad daugelyje ES šalių vis dar atliekamos interseksualių vaikų genitalijų „normalizavimo“ operacijos, nors medicininiu požiūriu jos nėra būtinos; primygtinai ragina valstybes nares vengti tokio medicininio gydymo, jeigu atitinkamas asmuo nedavė savanoriško ir informacija pagrįsto sutikimo;

40. pažymi, kad Maltoje ir Graikijoje interseksualūs asmenys saugomi nuo diskriminacijos dėl lyties ypatumų; ragina valstybes nares, įgyvendinant ES lyčių lygybės direktyvas, į lyčių lygybės teisės aktus įtraukti lytinės tapatybės ir lyties ypatumų pagrindus;

41. pabrėžia, kad įvairių formų smurtas ir diskriminacija dėl lyties, pvz., be kita ko, išžaginimas ir seksualinis smurtas, moterų lyties organų žalojimas, priverstinės santuokos, smurtas šeimoje, vadinamieji garbės nusikaltimai ir valstybės sankcionuojama diskriminacija dėl lyties, yra persekiojimas ir turėtų būti laikomi pagrįstomis priežastimis prašyti prieglobsčio ES; pritaria tam, kad būtų sukurti saugūs ir teisėti būdai patekti į ES; primena, kad moterys ir mergaitės yra ypač pažeidžiamos, kalbant apie prekiautojų žmonėmis vykdomą išnaudojimą;

42. pakartoja raginimą valstybėms narėms nedelsiant nutraukti vaikų, nėščių ir žindančių moterų, žaginimo, seksualinio smurto ir prekybos žmonėmis aukų sulaikymą ir užtikrinti jiems atitinkamą psichologinę ir medicininę paramą, kurią teiktų tinkamai tokioms ekstremaliosioms situacijoms parengti ir tinkamai į lyties aspektą atsižvelgiantys specialistai, kaip antai psichologai, socialiniai darbuotojai, slaugytojai ir gydytojai; primena, kad pabėgėliams, nukentėjusiems nuo smurto dėl lyties arba (suvokiamos) seksualinės orientacijos ar lytinės tapatybės, visais migracijos proceso etapais turėtų būti užtikrinama laiku teikiama parama, įskaitant skubų perkėlimą, jeigu negali būti užtikrintas jų saugumas, kokybišką pagalbą psichikos sveikatos srityje ir greitą lytinės tapatybės pripažinimą kaip smurto prevencijos priemonę prieglobsčio suteikimo procedūros metu;

43. pakartoja, kad, įgyvendinant ES kovos su prekyba žmonėmis, kuri šiuo metu yra pelningiausia organizuoto nusikalstamumo veikla, teisės aktus, būtina nuolat stebėti prekybos su žmonėmis prevencijos ir kovos su ja lyties aspektą, taip pat pakartoja raginimą Komisijai toliau stebėti šį aspektą vertinant, kaip valstybės narės laikosi šios direktyvos nuostatų ir ją įgyvendina, ir kartu užtikrinti, kad būtų laikomasi direktyvoje nustatytų ataskaitų teikimo reikalavimų ir tvarkaraščio;

44. ragina Komisiją teikti finansinę ir logistinę paramą valstybėms narėms, kovojančioms su prekyba žmonėmis, visų pirma Italijai ir Graikijai, kurios dėl dabartinės migracijos krizės turi pirmos spręsti dėl šios ekstremaliosios padėties iškilusias problemas;

45. ragina nacionaliniu ir ES mastu dėti daugiau pastangų ir kovoti su įsigalėjusiais stereotipais ir diskriminacija dėl lyties vykdant visiems visuomenės sluoksniams skirtas informuotumo didinimo kampanijas, kuriose didžiausias dėmesys telkiamas į nestereotipinį moterų bei mergaičių ir vyrų bei berniukų vaizdavimą; ragina valstybes nares imtis teigiamų iniciatyvų, pavyzdžiui, kurti strategijas, siekiant skatinti moteris rinktis karjerą ir profesiją srityse, kuriose moterų yra mažai, o vyrus prisiimti tinkamą dalį šeimos ir namų ruošos užduočių arba padidinti vyrų supratimą apie tai, kaip smurtas, įskaitant prekybą žmonėmis komerciniais seksualinio išnaudojimo tikslais, priverstines santuokas ir priverstinį darbą, kenkia moterims, vyrams ir vaikams ir lyčių lygybei, taip pat imtis priemonių ir vykdyti informavimo kampanijas, siekiant mažinti prekybos žmonėmis objektų, moterų ir vaikų, paklausą;

46. pakartoja, kad moterims privalo būti suteikta galimybė kontroliuoti savo lytinę ir reprodukcinę sveikatą bei teises; ragina visas valstybes nares užtikrinti moterų galimybes naudotis savanorišku šeimos planavimu ir įvairiomis reprodukcinės ir lytinės sveikatos paslaugomis, įskaitant kontracepciją ir saugų ir teisėtą abortą; ragina valstybes nares ir Komisiją vykdyti visuomenės informavimo veiksmus siekiant, kad vyrai ir moterys visapusiškai suprastų savo su lytinės ir reprodukcinės sveikatos aspektais susijusias pareigas ir teises;

47. atkreipia dėmesį į stiprėjančią tendenciją – pernelyg dažną nuostatų dėl atsisakymo veikti dėl vidinių įsitikinimų taikymą ir dėl to atsirandančias trukdis naudotis lytinės ir reprodukcinės sveikatos priežiūros paslaugomis; ragina valstybes nares užtikrinti, kad nuostatomis dėl atsisakymo veikti dėl vidinių įsitikinimų nebūtų užkertamas kelias pacientų galimybei naudotis teisėta medicinine sveikatos priežiūra;

48. mano, kad atsisakymas teikti gyvybę gelbstinčias lytinės ir reprodukcinės sveikatos paslaugas, įskaitant saugius abortus, yra sunkus pagrindinių žmogaus teisių pažeidimas;

49. pabrėžia, kad svarbu vykdyti aktyvią prevencijos, švietimo ir informavimo politiką, skirtą paaugliams, jaunimui ir suaugusiesiems, kad ES piliečių lytinė ir reprodukcinė sveikata būtų gera ir taip būtų išvengta lytiškai plintančių ligų bei nepageidaujamo nėštumo;

50. ragina valstybių narių kompetentingas institucijas lyčių lygybę skatinti pasinaudojant išsamiomis lytinio ir santykių švietimo programomis, kurios apimtų mergaičių ir berniukų mokymą apie santykius, pagrįstus sutikimu, pagarba ir abipusiškumu, taip pat pasinaudojant sporto ir laisvalaikio veikla, nes stereotipai ir lytimi grindžiami lūkesčiai gali daryti poveikį mergaičių ir berniukų savivertei, sveikatai, įgūdžių įgijimui, intelektinei raidai, socialinei integracijai ir tapatybės formavimuisi;

51. pabrėžia, kad svarbu skatinti vyrus visapusiškai dalyvauti bet kokioje veikloje, kuria skatinama lyčių lygybė, ir nustatyti visas vietas, kur būtų galima teikti informaciją dideliam skaičiui vyrų, kaip antai, įstaigas, pramonės įmonės ir asociacijas, kuriose dominuoja vyrai, siekiant atkreipti vyrų dėmesį į jų vaidmenis ir atsakomybę skatinant lyčių lygybę ir remiant moterų ir vyrų valdžios ir atsakomybės pasidalijimo principą darbo vietoje, bendruomenėje, privačiame gyvenime ir didesnėje nacionalinėje ir tarptautinėje bendruomenėje;

52. ragina valstybes nares stebėti atvejus, kai žiniasklaidoje ir reklamos pramonėje propaguojamas moterų seksualizavimas ir jų kaip prekės traktavimas ir dažnai pateikiami stereotipai – moterų jaunumas, grožis ir seksualinis pristatomas kaip jų socialinės sėkmės užtikrinimo modelis; ragina Komisiją imtis teisinių veiksmų, kai valstybė narė pažeidžia Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyvą, ir paskatomis remti gerą viešųjų ir privačiųjų žiniasklaidos įmonių praktiką; primygtinai ragina, kad žiniasklaidoje ir reklamos pramonėje būtų gerbiamas moterų orumas ir užtikrinama, kad moterys būtų vaizduojamos nestereotipiniu ir nediskriminaciniu būdais ir labiau atsižvelgiant į dabartinę moterų gyvenimo būdų įvairovę; be to, ragina žiniasklaidą ir reklamos pramonę taip pat dėmesį skirti sveikam gyvenimo būdui, skirtingiems šeimos modeliams ir gyvenimo būdams;

53. primena ES ir CALAC (Lotynų Amerikos ir Karibų valstybių bendrija) 2013 m. ir 2015 m. veiksmų planuose ES prisiimtus įsipareigojimus, susijusius su smurto prieš moteris panaikinimu, ir išreiškia susirūpinimą dėl to, kad neįgyvendinamos jo 7 skyriaus dėl lyčių lygybės skatinimo nuostatos; ragina valstybes nares ir Europos išorės veiksmų tarnybą bendradarbiauti ir skirti ekonominius ir institucinius išteklius, kad būtų užtikrintas veiksmų planuose sutartų rekomendacijų dėl lyčių lygybės skatinimo, visų pirma dėl visų formų smurto panaikinimo, įgyvendinimas, laikantis Belém do Pará konvencijos, Stambulo konvencijos ir Konvencijos dėl visų formų diskriminacijos panaikinimo moterims;

54. pabrėžia, kad tyrimų rezultatai rodo, jog klimato kaitos poveikis yra didesnis moterims nei vyrams, nes didesnė tikimybė, kad moterims teks didesnė našta skurdo atveju; mano, kad moterys turi aktyviai dalyvauti vykdant kovos su klimato kaita politiką ir veiksmus;

55. ragina Komisiją pateikti pasiūlymą dėl bendros darnaus vystymosi strategijos, apimančios visas atitinkamas vidaus ir išorės politikos sritis, ir parengti veiksmingus Darbotvarkės iki 2030 m., įskaitant jos lyčių lygybės, moterų teisių ir moterų įgalinimo srities tikslus ir rodiklius, vykdymo stebėsenos, peržiūros ir atskaitomybės mechanizmus;

56. ragina Komisiją veiksmingiau stebėti, kaip valstybėse narėse įgyvendinami ES lyčių lygybės teisės aktai, ir kartu pabrėžia, kad būtina pradėti pažeidimo procedūras tais atvejais, kai neįgyvendinami atitinkami teisės aktai;

57. apgailestauja, kad, nors prie daugiametės finansinės programos (DFP) pridėtas institucijų pareiškimas dėl lyčių aspekto integravimo užtikrinimo, iki šiol nebuvo imtasi jokių priemonių dėl biudžeto sudarymo atsižvelgiant į lyčių aspektą; todėl pabrėžia, kad būtina atidžiai stebėti, kaip vykdant metines biudžeto procedūras įgyvendinami bendrame pareiškime nustatyti principai, ir ragina, kad tikslinant DFP atsakingam komitetui būtų skirtas oficialus vaidmuo;

58. ragina valstybių narių vyriausybes, kad būtų užtikrinta įstaigų, kurioms pavesta parengti, suderinti ir įgyvendinti lyčių lygybės politiką, veikla, pastovumas ir atitinkami ištekliai, nes tai svarbus vyriausybės įsipareigojimo skatinti lyčių lygybę rodiklis;

59. ragina ES institucijas į būsimo ES demokratijos, teisinės valstybės ir pagrindinių teisių mechanizmo stebėsenos sistemą įtraukti konkrečius rodiklius, susijusius su lyčių lygybe, įskaitant Europos lyčių lygybės instituto lyčių lygybės indeksą;

60. ragina Komisiją parengti platesnę lygybės strategiją, įskaitant horizontaliąją kovos su diskriminacija direktyvą, siekiant panaikinti visų formų moterų ir vyrų diskriminaciją; todėl primygtinai ragina Tarybą kuo greičiau rasti bendrą poziciją dėl pasiūlymo dėl Tarybos direktyvos, kuria įgyvendinamas vienodo požiūrio į asmenis, nepaisant jų religijos ar tikėjimo, negalios, amžiaus arba seksualinės orientacijos, principas (COM(2008)0426), dėl kurio nesiimta jokių veiksmų nuo tada, kai Parlamentas priėmė savo 2009 m. balandžio 2 d. poziciją ( 43 ) ; dar kartą ragina Tarybą įtraukti lytį kaip su diskriminacija susijusį veiksnį;

61. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai ir valstybių narių vyriausybėms.

(1) OL L 315, 2012 11 14, p. 57.

(2) OL L 101, 2011 4 15, p. 1.

(3) OL C 70 E, 2012 3 8, p. 162.

(4) OL L 204, 2006 7 26, p. 23.

(5) OL L 373, 2004 12 21, p. 37.

(6) OL L 353, 2013 12 28, p. 7.

(7) OL L 180, 2010 7 15, p. 1.

(8) OL L 68, 2010 3 18, p. 13.

(9) OL L 348, 1992 11 28, p. 1.

(10) OL L 359, 1986 12 19, p. 56.

(11) OL L 6, 1979 1 10, p. 24.

(12) OL C 341 E, 2010 12 16, p. 35.

(13) OL C 199 E, 2012 7 7, p. 65.

(14) OL C 251 E, 2013 8 31, p. 1.

(15) OL C 316, 2016 8 30, p. 2.

(16) Priimti tekstai, P7_TA(2014)0105.

(17) Priimti tekstai, P8_TA(2016)0042.

(18) OL C 407, 2016 11 4, p. 2.

(19) Priimti tekstai, P7_TA(2014)0126.

(20) Priimti tekstai, P8_TA(2015)0312.

(21) Priimti tekstai, P8_TA(2016)0073.

(22) Priimti tekstai, P8_TA(2016)0203.

(23) Priimti tekstai, P8_TA(2016)0235.

(24) Priimti tekstai, P8_TA(2016)0338.

(25) Priimti tekstai, P8_TA(2016)0360.

(26) Priimti tekstai, P8_TA(2016)0072.

(27) Priimti tekstai, P8_TA(2016)0227.

(28) ISBN 978-92-79-29898-1.

(29) OL L 59, 2013 3 2, p. 5.

(30) http://www.un.org/womenwatch/daw/csw/csw48/ac-men-auv.pdf

(31) ISBN 978-92-79-36171-5.

(32) 2016 m. Eurofound ataskaita „Vyrų ir moterų užimtumo skirtumas. Uždaviniai ir sprendimai“.

(33) 2015 m. Eurofound ataskaita „Tėvų naudojimosi vaiko priežiūros ir tėvystės atostogomis rodiklio didinimas Europos Sąjungoje“.

(34) Eurofound (2015 m.): „Pirmosios išvados. Šeštasis Europos darbo sąlygų tyrimas“.

(35) http://ec.europa.eu/eurostat/web/crime/database

(36) Eurostato ataskaita „Prekyba žmonėmis“, 2015 m. leidinys.

(37) Europos lyčių lygybės ir nediskriminavimo sričių teisės ekspertų tinklas: „Europos lyčių lygybės įstatymų lyginamoji analizė“, 2015 m.

(38) EIGE, 2014 m.: „Institucinių mechanizmų, kuriais siekiama pažangos lyčių lygybės srityje, veiksmingumas. Pekino veiksmų platformos įgyvendinimo ES valstybėse narėse peržiūra“.

(39) Eurofound ataskaita (2014 m.) „Socialiniai partneriai ir lyčių lygybė Europoje“.

(40) Padėtis 2014 m. ir 2015 m.

(41) Europos Komisijos informacijos suvestinė „Lyčių pusiausvyra įmonių valdybose. Europa skaldo stiklo lubas“ („Gender balance on corporate boards – Europe is cracking the glass ceiling“), 2015 m. spalio mėn.; Europos Komisijos Teisingumo ir vartotojų reikalų GD: „Moterų dalyvavimas priimant ekonominius sprendimus ES. Pažangos ataskaita. Iniciatyva „Europa 2020“ („Women in economic decision-making in the EU: Progress report: A Europe 2020 initiative“), 2012 m.; Aagoth Storvik ir Mari Teigen: „Moterys valdyboje. Norvegijos patirtis („Women on Board: The Norwegian Experience“), 2010 m. birželio mėn.

(42) OL L 328, 2008 12 6, p. 55.

(43) OL C 137 E, 2010 5 27, p. 68.