Komisijos komunikatas Tarybai, Europos Parlamentui, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų Komitetui bei Regionų komitetui - Regioninė integracija siekiant AKR šalių vystymosi {SEC(2008) 2538} {SEC(2008) 2539} /* KOM/2008/0604 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 1.10.2008 KOM(2008) 604 galutinis KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI, EUROPOS PARLAMENTUI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI BEI REGIONŲ KOMITETUI Regioninė integracija siekiant AKR šalių vystymosi {SEC(2008) 2538}{SEC(2008) 2539} KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI, EUROPOS PARLAMENTUI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI BEI REGIONŲ KOMITETUI Regioninė integracija siekiant AKR šalių vystymosi 1. BESIKEIčIANTI PADėTIS[1] Globalizacija įgavo pagreitį ir sudarė sąlygas atsirasti naujo lygmens ekonominei tarpusavio priklausomybei, tačiau Afrikos, Karibų jūros ir Ramiojo vandenyno (AKR) šalys į šį procesą nėra visiškai įsitraukusios. Vis labiau įsigali nuomonė, kad regioninė integracija – tai priemonė, kuri leidžia išnaudoti globalizacijos teikiamą naudą ir kovoti su neigiamu jos poveikiu. Europa jau seniai remia besivystančių šalių regioninę integraciją, tačiau paskutinį kartą Komisija savo viziją išdėstė dar 1995 m.[2] Šiandien regioninė integracija yra ne tik tvirtai įtvirtinta Europos Sąjungos (ES) vystymosi politikoje[3], tačiau įvairios pastarojo meto politikos iniciatyvos turi tiesioginį poveikį arba yra tiesiogiai susijusios su AKR šalių regionine integracija. Svarbūs pastarųjų dvejų metų įvykiai – 10-ojo Europos plėtros fondo regioninis (EPF) programavimas ir intensyvus derybų dėl ekonominės partnerystės susitarimų (EPS) su AKR regionais etapas. Vis dėlto galima padaryti dar daugiau ir geriau. Dėl to reikia apžvelgti, kas nuveikta, įvertinti ES veiksmų darną ir nustatyti gaires būsimiems veiksmams. Šiame komunikate išdėstytas atnaujintas, išsamus ir nuoseklus ES požiūris į regioninę integraciją, kuri yra pagrindinis tvaraus AKR šalių vystymosi mechanizmas, pabrėžiama regioninės politikos ir bendradarbiavimo svarba; jame valstybės narės skatinamos palaikyti bendrą požiūrį ir principus. 2. LAIMėJIMAI, PASIEKTI įGYVENDINANT AKR šALIų REGIONINę INTEGRACIJą IR SU TUO SUSIJę SUNKUMAI Nuo paskutinio praėjusio amžiaus dešimtmečio vidurio AKR regioninė integracija buvo nuolat plečiama ir stiprinama. Geriausiai matomi rezultatai – bandymas sukurti laisvosios prekybos zonas bei muitų ir pinigų sąjungas. Vis dėl nesiintegravimo kaina išlieka labai didelė. Atskiruose regionuose yra konkrečių sunkumų, tačiau penkios problemos būdingos visiems regionams: - Nepakankama atsakomybė ir institucinių gebėjimų regioniniu ir nacionaliniu lygmeniu trūkumas: nepakankami įgaliojimai, teisinių ir politinių priemonių veiksmingam politikos įgyvendinimui trūkumas, nepakankama suinteresuotųjų šalių, visų pirma pilietinės visuomenės ir šalių administracijų, atsakomybė. - Būtinybė pašalinti regioninių rinkų susiskaidymą ir geriau įgyvendinti ekonominės integracijos susitarimus. Tam būtina racionalizuoti sutampančias ir nenuoseklias integracijos darbotvarkes, atsižvelgiant į kiekvieno regiono ypatumus (ypač salų regionų). - Nepakankama ekonominė diversifikacija , dėl kurios atsiranda didelė priklausomybė nuo nedidelio skaičiaus eksportui skirtų žaliavų rūšių ir nepakankamas šalių ūkių papildomumas. - Neveiksmingos infrastruktūros jungtys – dėl to yra labai didelės pervežimo tarp regionų ir komunalinių paslaugų kainos. - Būtinybė vykdyti veiksmingesnę regioninę politiką siekiant spręsti bendras problemas remiant tvarumą , mažinant neigiamą didesnės ekonominės integracijos šalutinį poveikį, didinant teigiamą ekonominės integracijos ir tvarios plėtros sąveiką ir vienodžiau paskirstant regioninės integracijos teikiamą naudą ir su tuo susijusias išlaidas. 3. ES POžIūRIS į REGIONINę INTEGRACIJą SIEKIANT VYSTYMOSI Siūloma tokia Kotonu partnerystės susitarimą (KPS) atspindinti regioninės integracijos apibrėžtis: regioninė integracija – tai bendru sutarimu politinių, fizinių, ekonominių ir socialinių kliūčių, skiriančių šalis nuo kaimyninių šalių, panaikinimo ir bendradarbiavimo valdant bendrus išteklius bei regionines gėrybes procesas. Europos patirtis gali būti modeliu daugeliui AKR regionų. Iš esmės politiniai tikslai ir specialūs regioninės integracijos siekiniai yra tie patys. Tačiau AKR regionuose taikomi metodai dažniau yra grindžiami sutartiniu bendradarbiavimu ir koordinavimu, o ne viršvalstybiškumu ir dalijimusi suverenumu. Galima išskirti tris pagrindinius regioninės integracijos tikslus: - Politinis stabilumas yra būtina sąlyga ekonominiam vystymuisi. Regioninės organizacijos vaidina vis didesnį vaidmenį sprendžiant konfliktus šalių viduje ir tarp šalių bei skatinant žmogaus teises. Regioninė integracija taip pat padeda kurti pasitikėjimą, didinti atskirų grupių tarpusavio supratimą ir stiprinti tarpusavio priklausomumą. - Ekonominė plėtra. Didesnėse ir labiau harmonizuotose rinkose laisvas prekių, paslaugų, kapitalo ir žmonių judėjimas sudaro sąlygas masto ekonomijai ir skatina investicijas – tai sudaro sąlygas ekonomikos augimui ir didina pietų šalių tarpusavio prekybos apimtis. Tinkamas palaipsniui didėjančios konkurencijos regiono viduje ir tarp regionų bei reikiamo dydžio apsaugos derinys sudaro sąlygas sklandžiam integravimuisi į pasaulio prekybos sistemą – dėl to regioninė integracija yra ekonomikos augimo ir spartesnė skurdo mažinimo priemonė. - Regioninės viešosios gėrybės. Tarpvalstybinio lygmens klausimus, tokius kaip maisto tiekimo saugumas, gamtiniai ištekliai, biologinė įvairovė, klimato kaita bei ligų ir kenkėjų kontrolė, galima spręsti tik kaimyninėms šalims bendradarbiaujant. Šia apibrėžtimi ir įvairiapusiu regioninės integracijos požiūriu reikėtų vadovautis ES vykdant AKR šalių integracijos procesus remiančius veiksmus[4]. 4. SIūLOMA ES STRATEGIJA REMTI AKR šALIų REGIONINę INTEGRACIJą, SIEKIANT VYSTYMOSI Siekdama išspręsti penkias 2 skirsnyje nustatytas problemas ES turėtų įsipareigoti remti veiksmus toliau pateikiamose penkiose prioritetinėse srityse[5]. Tai turėtų būti daroma remiantis kiekvieno regiono strateginio vystymosi planu ir dialogu, kuriuo būtų bendrai įvertinti uždaviniai, ir jame būtų atsižvelgiama į regionų ypatumus ir poreikius. 4.1. Regioninių institucijų stiprinimas ES turėtų remti: - Regioninį valdymą ir bendradarbiavimą tarp valstybių ir valstybių viduje, siekiant taikos ir stabilumo , įskaitant žmogaus teisių propagavimą. - Institucinių gebėjimų regioniniu ir nacionaliniu lygmenimis didinimą , dedant dar didesnes pastangas stiprinti nacionalinius gebėjimus įgyvendinti regioninę politiką. - Institucinių struktūrų ir integracijos darbotvarkių paprastinimą. - Didesnės atsakomybės už regioninės integracijos procesus prisiėmimą , įtraukiant įvairesnes suinteresuotąsias šalis nacionaliniu ir regioniniu lygmenimis. 4.2. Regioninių integruotų rinkų kūrimas ES turėtų toliau remti regionus šioje srityje, įskaitant: - Veiksmingą regioninių prekybos prekėmis įsipareigojimų įgyvendinimą , įskaitant muitinės sistemų modernizavimą ir valstybės pajamų surinkimą. - Paslaugų sektoriaus ir investicijų integravimą siekiant padidinti konkurenciją regioninėse rinkose, mažinant per dideles paslaugų kainas ir sukuriant skaidresnes ir pastovesnes regioninio investavimo taisykles. - Techninių prekybos barjerų (TPB) bei sanitarijos ir fitosanitarijos standartų (SPS) srityje. Standartizavimas ir derinimas su tarptautiniais standartais pašalina varginančios kontrolės poreikį, gerina maisto saugą regioniniu lygmeniu ir lengvina vietoje pagamintų prekių patekimą į tarptautines rinkas; - Monetarinė integracija. Įgyvendinant kelių ambicingų regioninių AKR pinigų sąjungų planus reikia atsižvelgti į tai, kad pažanga vykdant monetarinę integraciją turi būti glaudžiai susijusi su ekonomine integracija. ES yra pasirengusi su AKR partneriais pasidalinti patirtimi integracijos ir politikos koordinavimo srityje. Makroekonominio koordinavimo klausimui bus skirta daugiau dėmesio palaikant dialogą dėl EB bendrosios paramos biudžetui nacionaliniu lygmeniu. 4.3. Parama verslo plėtrai ES turėtų sustiprinti regioninį paramos verslo plėtrai ir gamybos pajėgumų kūrimui matmenį tose srityse, kuriose veiksmai regioniniu lygmeniu teikia pridėtinę vertę: - gerinant reguliavimo aplinką (pvz., verslo ir įmonių įstatymai, pramonės standartai, intelektinės nuosavybės taisyklės, konkurencijos teisė, mokesčių politika, įskaitant sukčiavimą mokesčių srityje); - stiprinant gamybos pajėgumus (pramonės ir eksporto strategijų kūrimas, regioninis mokymas ir mokslinių tyrimų institucijos); - plėtojant finansines regionines rinkas siekiant sutelkti regioninį ir išorės kapitalą verslo, ypač MVĮ, plėtrai; - skatinant įmonių tarpusavio bendradarbiavimą siekiant sudaryti sąlygas gamybos tinklų ir tiekimo grandinių bei verslo asociacijų tinklų plėtrai. 4.4. Regioninių infrastruktūros tinklų sujungimas ES turėtų remti infrastruktūros išteklių didinimą, ypatingą dėmesį skiriant nacionalinių kelių, energijos ir telekomunikacijų tinklų trūkstamų jungčių užbaigimui. EB parama infrastruktūrai, įskaitant paramą ES ir Afrikos infrastruktūros partnerystei, pereinant iš 9-ojo EPF (2000–2007 m.) į 10-ąjį EPF (2008–2013 m.) padidės 50 %. ES valstybės narės taip pat turėtų prisidėti prie šių pastangų. 4.5. Tvarų vystymąsi skatinančios regioninės politikos kūrimas ES turėtų remti regionų pastangas spręsti bendrus uždavinius tose srityse, kuriose regioninė pridėtinė vertė tvariems visuomenės pragyvenimo šaltiniams yra didžiausia. Atsižvelgiant į regioną, tai gali apimti: - Maisto tiekimo saugumą ir žemės ūkio gamybą. Maisto tiekimo saugumą gali padidinti politikos ir standartų derinimas, regioninės informacijos sistemos, leidžiančios geriau funkcionuoti regioninėms maisto ir žemės ūkio žaliavų rinkoms, regioninių maisto atsargų valdymas ir kovos su žemės degradacija ir dykumėjimu politika. - Bendras gamtinių išteklių valdymas. Tarpvalstybines aplinkos problemas galima išspręsti tik visapusiška ir veiksminga regionine politika. EB rems kovą su klimato kaita ir biologinės įvairovės praradimu bei tvarų žuvininkystės, miškų, energijos išteklių ir vandens baseinų valdymą. - Socialinė sanglauda regioniniu lygmeniu. Nacionalinė ir regioninė perskirstymo politika yra svarbi, kad regioninės integracijos teikiama nauda ir su tuo susijusios išlaidos šalims ir šalių viduje būtų paskirstytos lygiai. Padėti siekti šių tikslų gali mokslinių ir technologinių gebėjimų vystymas, siekiant padidinti mokslo indėlį sprendžiant bendras problemas, skatinant augimą ir mažinant skurdą. 5. GERIAUSIAS AKR šALIų REGIONINę INTEGRACIJą REMIANčIų ES PRIEMONIų IšNAUDOJIMAS AKR regioninei integracijai teikiama ES parama grindžiama šiais pagrindiniais Kotonu partnerystės susitarimo principais: atsakomybe, dialogu ir tvariu vystymusi. Atitinkamai ES gerbia partnerių pasirinktus integracijos procesų tikslus, formą, greitį ir orientaciją. ES turėtų remti regionų pasirinkimus. Tai reiškia, kad pačios AKR šalys taip pat turi dėti pastangas ir imtis atsakomybės. Be to, pagrindiniu principu turėtų būti subsidiarumas. Patiems AKR partneriams naudinga klausimus spręsti tokiu lygmeniu, kad veiklos veiksmingumas būtų didžiausias. 5.1. ES ir AKR politinės partnerystės regioniniam vystymuisi Pastaruoju metu ES sustiprino savo institucijų ir AKR regionų visuotinį politinį dialogą; to rezultatas – priimtos regioninės strategijos Karibų jūros regionui (2006 m. kovo mėn.) ir Ramiojo vandenyno regionui (2006 m. gegužės mėn.) bei Bendra ES ir Afrikos strategija (2007 m. gruodžio mėn.). Palaikant šį dialogą ypatingas dėmesys skiriamas taikai, saugumui ir konfliktų prevencijai, taip pat keitimuisi patirtimi integracijos ir bendros politikos klausimais. Kadangi ES pati yra integruotas regionas, ji šį dialogą turėtų plėtoti siekdama visiškai suderintos ES strategijos. Todėl būtina pagerinti visų ES turimų priemonių darną ir veiksmingumą, kad galima būtų padidinti jų poveikį pirmiau minėtose penkiose prioritetinėse srityse. 5.2. Socialinė sanglauda regioniniu lygmeniu – Kotonu susitarimo principų laikymasis Siekdama stiprinti šį dialogą regioniniu lygmeniu ES turėtų: - Stiprinti dialogą regioninės integracijos srityje . Pripažindama ypatingą nacionalinio lygmens sėkmingai regioninei integracijai svarbą, Komisija pradės reguliarias konsultacijas regioniniais klausimais su nacionalinėmis valdžios institucijomis ir, reguliariai stebėdama, kaip AKR šalys laikosi prisiimtų valdymo įsipareigojimų, ypatingą dėmesį skirs šalių vyriausybių regioninių integracijos įsipareigojimų įgyvendinimui. ES turėtų remti atskirų regionų keitimąsi patirtimi ir galimus regioninių integracijos darbotvarkių tarpusavio vertinimus. Afrikoje į šiuos procesus turėtų būti įtraukta Afrikos Sąjunga. Be to, ES turėtų dalintis patirtimi su AKR regionais tose srityse, kuriose jų manymu ta patirtis yra labiausia tinkama. Joms svarbios ES politikos sritys: ekonominės ir socialinės sanglaudos, sveikatos, maisto saugos, žemės ūkio, transporto, aplinkos ir energijos. - Plėsti dialogą regioninės integracijos srityje. ES turėtų skatinti kurti regioninius verslo forumus ir sistemingai remti regioninių pilietinės visuomenės forumų ir parlamentinių komitetų, sukurtų prižiūrėti regioninę integraciją, kūrimą arba stiprinimą. ES taip pat turėtų skatinti akademinių institucijų, skirtų analizuoti regioninę integraciją, veiklą ir apskritai regioninės integracijos AKR šalyse stebėjimo, įskaitant susijusias su ekonominės partnerystės susitarimais, iniciatyvas. 5.3. Vystymosi politika. ES konsensuso dėl vystymosi įgyvendinimas praktiškai Nuo 2008 iki 2013 m. parama regioninei integracijai bus sustiprinta per 10-ąjį EPF. ES valstybės narės taip pat turėtų gerokai sustiprinti savo veiksmus. 5.3.1. ES veiksmų jungimas – bendro programavimo link Pagal pagalbos veiksmingumo principą ES turi sukurti bendrą regioninės integracijos AKR šalių vystymuisi strategiją: - ES yra įsipareigojusi vykdyti bendrą programavimą ir bendras strategijas nacionaliniu lygmeniu. Todėl EB regioninis programavimas turėtų būti pirmasis žingsnis siekiant bendro ES regioninio programavimo. - Kuriami ES pagalbos prekybai regioniniai paketai , kuriais bus įgyvendinama ES pagalbos prekybai strategija, įskaitant paramą EPS įgyvendinimui. Komisija teigiamai vertina tvirtą Tarybos ir valstybių narių nusistatymą, tačiau ragina gerokai sustiprinti pastangas, kad šie paketai būtų kuo greičiau įgyvendinti praktiškai. - Labai dažnai AKR regioninės organizacijos yra priklausomos nuo pagalbos teikėjų įnašų. Kadangi tikslas turėtų būti finansinis tvarumas, būtina mobilizuoti nacionalinius ir regioninius išteklius , visų pirma siekiant paremti mažiau išsivysčiusias šalis rengiant regioninius projektus. - Vadovaujant regionui ES turėtų stiprinti koordinavimą su kitais vystymosi partneriais (kaip antai tarptautinėmis finansų įstaigomis ir regioniniais vystymosi bankais), jei tik jų parama visiškai atitinka Paryžiaus principus. 5.3.2. Didesnė EB parama EPF parama regioniniams projektams 1996–2007 m. siekė 3,2 mlrd. EUR (8-asis ir 9-asis EPF). Pagrindinės paramos sritys – tvarus vystymasis (1,2 mlrd. EUR), infrastruktūros plėtra (777 mln. EUR) ir verslo plėtra (524 mln. EUR). Ateinančiais metais pagrindine EB paramos AKR regioninei integracijai priemone bus 10-ojo EPF regioninės programos . Bendra 10-ojo EPF parama, palyginti su 9-uoju EPF, gerokai padidėjo, o regioninis paketas beveik padvigubėjo iki 1,78 mlrd. EUR – tai atspindi ES ir AKR sutarimą dėl regioninės integracijos svarbos vystymuisi. Būsimuose regionų strategijos dokumentuose (RSD) ir regioninėse orientacinėse programose[6] (ROP), kuriuose pateikiama regioninės integracijos padėties analizė ir veiksmų strategija, numatomi veiksmai penkiose pagrindinėse 4 skirsnyje išdėstytose prioritetinėse srityse. Šiais veiksmais: - Visuose regionuose bus paremti regioniniai mechanizmai taikai ir stabilumui skatinti , vykdyti konfliktų prevenciją ir juos valdyti bei kovoti su pavojais saugumui (tokiais kaip organizuotas nusikalstamumas), taip paremiant plačiai apibrėžtą regioninę žmonių saugumo darbotvarkę Vakarų, Pietų ir Rytų Afrikoje EPF parama padės stiprinti visos Afrikos taikos ir saugumo struktūros regioninį ramstį. - Ypatingas dėmesys bus skirtas regioninei ekonominei integracijai – šiai sričiai greičiausiai bus skirta beveik 75 % orientacinių asignavimų sumos (t. y. 1,3 mlrd. EUR). - Vykdant regioninės ekonominės integracijos darbotvarkę dėmesys bus sutelktas į specifinius regioninius prioritetus , akcentuojant labiau integruotų rinkų kūrimą, gamybos pajėgumų vystymą ir infrastruktūros tinklų gerinimą bei tvarią energetikos politiką skatinančio regioninio bendradarbiavimo stiprinimą. Ypatingas dėmesys bus skirtas EPS paramos priemonėms – beveik pusė Karibų jūros regioninės orientacinės programos bus skirta jų EPS įsipareigojimams. - Bus atsižvelgiama į AKR regionų įvairovę , kiek tai susiję su jų tvaraus vystymosi prioritetais. Tai visų pirma taikytina antrajam pagrindiniam sektoriui Ramiojo vandenyno regione (žuvininkystė) ir Vidurio Afrikoje (miškininkystė). Numatoma parama maisto tiekimo saugumui ir žemės ūkiui Vakarų Afrikoje bei žemės, vandens ir jūrų išteklių Rytų Afrikoje valdymui. - Bus remiamas geras regioninis valdymas , ypatingą dėmesį skiriant nevalstybinių veikėjų gebėjimų stiprinimui. Pagal 10-ojo EPF nacionalines programas daugiau dėmesio bus skiriama regioniniams klausimams. 30 % (3,7 mlrd. EUR) nacionalinių paketų susiję su ekonomikos plėtra – didžioji dalis sumos skiriama ekonominei infrastruktūrai (maždaug 3 mlrd. EUR, labiau akcentuojant regioninius ryšius) ir didelė paramos suma prekybos ir regioninei integracijai bei gamybos sektoriams, įskaitant žemės ūkį (maždaug 600 mln. EUR). EPF visoms AKR skiriamu paketu bus prisidedama prie tolesnio regioninės integracijos stiprinimo tais atvejais, kai tarpregioninis metodas gali duoti pridėtinės vertės, pvz.: - Verslo plėtra. EB dirbs su Europos investicijų banku, kad sustiprintų EIB Investicijų finansavimo priemonės (kuriai EPF skiria iki 3,5 mlrd. EUR) ir 10-ojo EPF regioninių orientacinių programų sąsajas. Būtina pritaikyti įmonių vystymo centro (kuriai skiriama EPF parama vidutiniškai siekia 18 mln. EUR per metus) įgaliojimus ir valdymo struktūrą, kad būtų iš esmės sustiprintas jo veiksmingumas ir sutelkiamas dėmesys į paramą verslo įmonių pastangoms pasinaudoti regioninės integracijos teikiama nauda. - Infrastruktūros tinklai. Toliau bus remiamas ES ir Afrikos infrastruktūros patikos fondas kaip naujoviška priemonė ES ir Afrikos infrastruktūros partnerystei įgyvendinti. Svarstomi panašūs mechanizmai Ramiojo vandenyno ir Karibų jūros regionams. - Taika ir saugumas Afrikoje. Pagal Bendrą Afrikos ir ES strategiją ES toliau rems regioninių veikėjų vaidmenį Afrikos taikos ir saugumo darbotvarkėje, visų pirma per Afrikos taikos priemonę. Taip pat svarbus EB biudžeto finansuojamų programų vaidmuo: - Per Vystomojo bendradarbiavimo priemonę (temines programas maisto tiekimo saugumo, aplinkos ir tvaraus gamtos išteklių, įskaitant energiją, valdymo ir investavimo į žmones srityse) parama bus teikiama regioninei veiklai tose politikos srityse, kuriose reikalinga regioninio bendradarbiavimo plėtrą skatinanti arba papildoma parama. - Specialia Komisijos pasiūlyta Greitojo reagavimo į sparčiai didėjančias maisto kainas besivystančiose šalyse priemone taip pat bus paremta regioninė žemės ūkio ir maisto tiekimo saugumo politika. - Stabilumo priemonė prisideda prie regioninių stabilizavimo ir taikos kūrimo gebėjimų, įskaitant per tikslinius reagavimo į krizes veiksmus ir priemones, skirtas spręsti ilgalaikius tarpregioninius saugumo pavojus. 5.3.3. Veiksmingesnis įgyvendinimo metodas Siekiant didinti padidėjusios paramos poveikį, ES veiksmai programų ir projektų lygmeniu turėtų tapti strategiškesni: - Palaipsniui pereinant nuo projektais grindžiamo prie programomis grindžiamo veiklos metodo. - Aktyviai skatinant bendrus įgyvendinimo metodus , kaip antai bendrą finansavimą, įgaliojamąjį bendradarbiavimą ir jungtinius fondus. ES infrastruktūros Afrikoje patikos fondo patirtis gali būti laikoma pavyzdžiu šioje srityje. - Pagal ekonominės partnerystės susitarimus ir ES pagalbos prekybai strategiją EB ir ES valstybėms narėms finansuojant regioninio lygmens fondus , kurie taip pat galėtų būti priemone ES ir kitų pagalbos teikėjų paramai regioninei integracijai teikti. - Teikiant pirmenybę iš tiesų regioninio matmens projektams ir užtikrinti, kad projektai ir veikla būtų i) tiesiogiai remiami regioniniai prioritetai, ii) būtų tikrai regioninio masto ir iii) darytų kiek įmanoma didesnį poveikį regioniniam augimui. - Regioninį matmenį stiprinant nacionaliniu lygmeniu; šiuo tikslu sistemingiau įtraukti regioninį matmenį į nacionaliniu lygmeniu remiamus projektus. Ypatingą dėmesį reikėtų skirti reikiamai atskaitomybei ir veiksmingo įgyvendinimo gebėjimams; šiuo tikslu regioninėms organizacijoms priklausančios šalys turėtų joms suteikti reikiamus įgaliojimus patikimam jų pačių ir pagalbos teikėjų lėšų finansiniam valdymui užtikrinti ir regioninių organizacijų įsisavinimo pajėgumų trūkumams šalinti bei pagalbos teikėjų gebėjimui kontroliuoti įgyvendinimą. Galiausiai AKR regioninė integracija turėtų būti remiama bendradarbiaujant su artimiausiais kaimyniniais regionais. Tai reiškia Afrikos regionų bendradarbiavimo skatinimą, pavyzdžiui, bendrai finansuojant atitinkamus projektus per dvi ar daugiau ROP. Taip pat reikia skatinti AKR regionų, ES nuošaliausių regionų bei ES užjūrio šalių ir teritorijų tarpusavio bendradarbiavimą, kai yra didesnės regioninės sąveikos potencialas[7]. 5.4. Prekybos politika. Besikeičianti paradigma besikeičiančioje visuotinėje aplinkoje 5.4.1. Ekonominės partnerystės susitarimai Išsamus regioninis EPS pasirašytas su penkiolika CARIFORUM šalių, o kituose AKR regionuose ES ir jos partneriai ir toliau yra tvirtai pasiryžę su visomis regiono šalimis sudaryti išsamius EPS, į kuriuos, be kita ko, būtų įtrauktos nuostatos dėl paslaugų ir investicijų bei kuo išsamesnės regioninės prekybos taisyklės. Išsamūs regioniniai EPS yra pagrindinė AKR ir ES partnerystės priemonė regioninei integracijai skatinti. Jie padės įgyvendinti integracijos schemas, konsoliduoti regionines rinkas ir sustiprinti patikimo ekonominio valdymo politiką, kuri būtų įtvirtinta partneryste su ES. Regioniniais EPS bus: - skatinamas veiksmingas regioninių prekybos prekėmis įsipareigojimų įgyvendinimas , remiant esamus arba suplanuotus prekybos integracijos projektus, įskaitant reikiamas muitinės reformas; - plečiama regioninė prekyba paslaugomis ir skatinamos investicijos regione ir su ES (jei regionai pasirinks šiuos klausimus įtraukti į EPS), numatant skaidresnes, patikimas ir vystymuisi palankias regionines taisykles; - konsoliduotos regioninės su prekyba susijusios taisyklės , kurios padėtų spręsti svarbius reguliavimo klausimus, kaip antai prekybos lengvinimas, TPB ir SPS. Kai regionas tam yra pasirengęs, įsipareigojimais ir bendradarbiavimu konkurencijos, intelektinės nuosavybės, socialinės politikos ir aplinkos srityse bei viešųjų pirkimų taisyklėmis bus pagerintos vystymosi ir verslo sąlygos nacionaliniu ir regioniniu lygmenimis. EPS numatomos reformos regioniniu ir nacionaliniu lygmenimis ir juose pateikiamos išsamios vystymosi bendradarbiavimo nuostatos, kuriomis ES įsipareigoja remti tas su EPS susijusias reformas, siekiant maksimaliai padidinti AKR regionų ir ES naujų prekybos režimų teikiamą naudą ir mažinti su tuo susijusias išlaidas. AKR partnerių išsakyti susirūpinimą keliantys ir neišspręsti probleminiai klausimai bus sprendžiami lanksčiai, laikantis tarptautinių prekybos taisyklių ir užtikrinant, kad būtų daroma pažanga siekiant sudaryti visapusiškus regioninius EPS. Bus atsižvelgiama į AKR šalių skirtingus poreikius, išsivystymo lygį ir esamas regioninės integracijos stadijas, nes EPS turi būti remiamasi esamais regioninės integracijos procesais ir jie turi būti skatinami. Konkrečiai dėl regioninės integracijos procesų diferencijavimo gali atsirasti „kintamos geometrijos“ EPS. 5.4.2. Kiti prekybos politikos AKR šalyse uždaviniai AKR šalys susiduria taip pat su kitais prekybos politikos uždaviniais, kurie turi būti įtraukti į ES ir AKR partnerystę: - Regioninio ir daugiašalio principų sąveika. ES turėtų dar kartą pabrėžti, kad būtina nuodugniai parengti regioninio atvirumo koncepciją, kad jos poveikis vystymuisi būtų kuo didesnis. Be to, šalys, spręsdamos regioninės integracijos uždavinius, taip pat turės spręsti tokias problemas kaip dabartinė maisto kainų krizė, kurių sprendimui būtini politikos sprendimai regioniniu lygmeniu, o ne nacionaliniu lygmeniu priimami sprendimai, kurie kelia pavojų regioniniams įsipareigojimams. - Prekybos integracijos darbotvarkių Afrikoje racionalizavimas. Afrikos Sąjunga pradėjo racionalizavimo programą, kurios tikslas – padėti siekti ilgalaikio žemyno integracijos tikslo. ES turėtų paremti racionalizavimo programą, kuria stiprinami vieningos Afrikos ekonominės erdvės kūrimą palaikantys elementai, kartu siekiant kuo daugiau sumažinti kliūtis prekybai tarp Afrikos regionų. ES, vadovaudamasi Bendra ES ir Afrikos strategija, šiuo tikslu bendradarbiaus su Afrikos Sąjunga ir jos Komisija. 6. IšVADA Regioninė integracija turėtų tapti esminiu ES vystymosi politikos bei EU ir AKR santykių principu. Tai esminis didesnio politinio stabilumo veiksnys. Tai priemonė, kuria koordinuojamomis struktūrinėmis reformomis ir laipsnišku prekybos atvėrimu būtų užtikrintas spartesnis augimą. Todėl regioninė integracija yra esminis veiksnys siekiant Tūkstantmečio vystymosi tikslų ir mažinant skurdą AKR regionuose. [1] Papildomos informacijos apie padėtį galima rasti Komisijos tarnybų darbiniame dokumente (SEC(2008) 2539, 2008 10 01). [2] Komisijos komunikatas dėl Europos bendrijos paramos besivystančių šalių regioninės ekonominės integracijos pastangoms, COM (1995) 219 galutinis, 1995 m. birželio 16 d. [3] „Europos konsensusas dėl vystymosi“, http://ec.europa.eu/development/policies/consensus_en.cfm. [4] Įskaitant ES ir Afrikos prekybos ir regioninės integracijos partnerystę. [5] Žr. 5 skirsnį dėl priemonių. [6] Komisijos tarnybų darbinis dokumentas „10-ojo Europos plėtros fondo regionų strategijos dokumentai ir orientacinės programos“ (SEC(2008) 2538, 2008 10 01. RSD baigiami rengti. Čia pateikiama informacija nedaro poveikio Komisijos oficialiam programų priėmimui. [7] Komisijos žalioji knyga dėl ES ir UŠT būsimųjų santykių, COM (2008) 383 galutinis, 2008 06 25, ir Komisijos komunikatas dėl Atokiausiems regionams skirtos strategijos: rezultatai ir perspektyvos, COM(2007) 507 galutinis, 2007 09 12.