EUROPOS KOMISIJA 
Briuselis, 2011.7.13 
SEK(2011) 884 galutinis 
  
KOMISIJOS TARNYB Ų DARBINIS DOKUMENTAS 
POVEIKIO ĮVERTINIMO SANTRAUKA 
pridedamas prie dokumento 
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTO PASI ŪLYMAS 
 
dėl žuvininkyst ės ir akvakult ūros produkt ų rinkos politikos 
{KOM(2011) 416 galutinis} 
{SEK(2011) 883 galutinis}  
 
 1SANTRAUKA  
ES žuvininkyst ės ir akvakult ūros produkt ų rinka yra didžiausia pasaulyje – 55 mlrd. EUR 
(arba 12 mln. ton ų). ES pilie čiai kasmet suvalgo vidutiniškai po 22 kg žuvininkyst ės ir 
akvakultūros produkt ų; iš šių produktų jie gauna 15 proc. vis ų suvartojam ų baltymų. 
Įvairiose valstyb ėse narėse vartojimo įpročiai yra labai skirtingi – nuo 10 kg vienose šalyse 
(daugiausia Ryt ų Europos valstyb ėse) iki 30 kg kitose. Ta čiau visose ES valstyb ėse 
registruojamas vartojimo did ėjimas. Kadangi per pastar ąjį dešimtmet į ES produkcijos 
apimtis sumaž ėjo, ES sav ų pajėgumų pakankamumo lygis ger okai nukrito – nuo 57 proc. 
iki 35 proc.  
Nuo 1970 m. taikomas bendras žuvininkyst ės ir akvakult ūros produkt ų rinkų 
organizavimas. Tai vienas iš bendros žuvininkyst ės politikos (BŽP) rams čių. Jo dabartinis 
teisinis pagrindas yra 1999 m. priimtas Reglamentas (EB) Nr. 104/2000. Šiuo metu 
vykdoma bendros žuvininkyst ės politikos reforma suteikia puiki ą galimybę peržiūrėti ir 
prireikus patikslinti žuvininkyst ės ir akvakult ūros produkt ų rinkos politikos tikslus ir 
priemones. 
Problemos  
Nuo 2008 m. Komisija vykd ė išsamius vertinimus ir reng ė plačias konsultacijas, siekdama 
dviejų tikslų: pirma, įvertinti dabartin ės teisinės sistemos veiksmingum ą ir išsiaiškinti ES 
rinkos tendencijas per pastar ąjį dešimtmet į, antra, išklausyti susijusi ų šalių nuomoni ų. 
Ataskaitoje pristatomos ir nagrin ėjamos nustatytos penkios pagrindin ės problemin ės sritys, 
kurias galima apibendrinti taip:  
• mūsų rinkos politika nepakankamai skatino tvari ą gamybą; 
• pablogėjo ES produkcijos pad ėtis rinkoje; 
• nesugebėjome numatyti ir s uvaldyti rinkos svyravim ų; 
• neišnaudojama didel ė mūsų rinkos teikiam ų galimybi ų dalis; 
• rinkos politikos įgyvendinim ą varžo nelanksti ir labai sud ėtinga sistema.  
 
Šiandien kai kurie ES žvejybos rajonai naudojami netausiai. Rinkos veikimu pagr įstos 
priemokos už tvari ą veiklą yra nedidel ės, be to, netaikomos jokios rinkos veikimu pagr įstos 
sankcijos už galim ą arba nustatyt ą netvarią veiklą. Vykdant m ūsų rinkos politik ą, nepavyko 
gauti didesn ės naudos iš produkcijos apimties stab ilizavimo arba mažinimo, nebuvo 
paskatintas ir gerosios patirties taikymas.  
ES pasiūla yra diversifikuota ir su siskaidžiusi. Atsižvelgiant į produkcijos apimties 
mažėjimą ir vis didesn ę rinkos globalizacij ą, ji yra nepakankamai konkurencinga ir 
nepajėgi numatyti bei suval dyti rinkos svyravim ų arba prisitaikyti prie  paklausos, kiek tai 
susiję su kiekių prognozavimu, preki ų kokybe ir pateikimo b ūdu. 
Be minėtų penkių pagrindini ų problemų, yra ir kit ų sudėtinių problemų rinkinys. 
Žuvininkyst ės ir akvakult ūros gamintoj ų organizacijoms (GO), kurios gal ėtų atlikti labai 
svarbų vaidmen į BŽP kasdienio įgyvendinimo srityje (jei j ų misija, ištekliai ir teis ės bei 
pareigos yra gerai s uderinti), paprastai tr ūksta ištekli ų ir paskat ų, kurie yra b ūtini norint 
veiksmingai organizuoti gamyb ą ir valdyti žuvininkyst ės veiklą, pateikti produkcij ą rinkai 
ir t. t. Be to, nors didžioji žuvininkyst ės sektoriaus dalis yra susiskaidžiusi, perdirb ėjai ir 
 
 2platintojai yra link ę koncentruotis, pirmiausia mažmenin ės prekybos lygmeniu. Didinant 
arba skatinant koncentracij ą pasiūlos lygmeniu, ES žvej ų ekonomin ė padėtis veikiausiai 
pagerėtų. Norint, kad b ūtų gerai koordinuojamos visos prekybos grandin ės sudedamosios 
dalys, būtina geriau organizuoti gamyb ą. 
Ne visi dalyviai turi geras galimybes  gauti informacijos apie rinkos paklaus ą, pirkėjų 
prioritetus, tendencijas ir kainodar ą. Tačiau geriau išmanydami savo veiklos rinkos aspekt ą, 
ES gamintojai gal ėtų geriau nurodyti žvejams, k ą žvejoti, kad produkcij ą būtų galima 
lengviau parduoti už priimtin ą kainą (čia taikoma auksin ė taisyklė, kad žuvis, kuri ą bus 
sunku parduoti, tur ėtų likti vandenyje). Tai reiškia, kad reikia geriau planuoti pasi ūlą ir 
pardavim ą; kitaip tariant, reikia aktyviai spr ęsti, kokius produktus pard uoti, kada ir kur.  
Politikams taip pat reikia pagalbin ės informacijos ir išankstini ų įspėjimų dėl galimų rinkos 
nuosmuki ų, nes tai pad ėtų nustatyti politik ą. 
Dabartinėmis aplinkyb ėmis, kai ištekliai yra pereikvojami, vieš ųjų lėšų naudojimas žuvims 
naikinti yra nebepateisinamas; vadinamasis žuvininkyst ės produkt ų „šalinimas“ iš rinkos 
turėtų būti nutrauktas. Intervencijos priemoni ų poveikis rinkos stabilu mui šiaip ar taip buvo 
menkas ir svarbus tik keliems uostams bei kelioms smulkioms pelagin ėms rūšims.  
Taip yra d ėl to, kad rinkos intervencijos priemon ės gali pad ėti šalinti staigaus kain ų kritimo 
pasekmes, bet ne problemos priežast į. Be abejo, žuvininkyst ė išlieka negarantuota ir 
rizikinga veikla; sugavimo laiko ir sugauna mo kiekio derinimas su specifiniais rinkos 
poreikiais bet kuriuo konkre čiu metu visada bus sunkus užda vinys. Protinga rinkos politika 
turi būti rengiama atsižvelgiant į šią esminę problem ą ir bent jau įvertinant žvejams 
gresiančią susijusią riziką.  
Tolygiam ES žuv ų vidaus rinkos veikimui yra svarb ūs ES prekybos sta ndartai, kuriais 
nustatomos standartin ės komercin ės savybės. Atliktoje analiz ėje ir šioje ataskaitoje 
nagrinėjama, kokiu mastu tur ėtų būti persvarstyti dabartiniai bendrieji prekybos standartai. 
Atsižvelgiant į, pirma, didel ę dabartinę žuvų ir jūros gėrybių įvairovę lentynose, ir, antra, 
tai, kad žmon ės vis geriau supranta aplinkosaugos klausimus ir nori priimti pagr įstus 
pirkimo sprendimus, svarbus rinkos organizavimo aspektas yra vartotoj ų informavimas. Ar 
ši žuvis šviežia, ar atšil dyta? Kur ji buvo sugauta? Ar ji  buvo sugauta arba pagaminta 
tausiai ir ar ja prekiaujama s ąžiningai? Vartotojai turi teis ę iš produkto etiket ės gauti 
patikimos informacijos apie tai, k ą jie perka.  
Be to, vartojimo did ėjimas Europos S ąjungoje suteikia ES ir tre čiųjų šalių gamintojams 
apčiuopiamų ekonomini ų galimybi ų.  
 
ES teisė imtis veiksm ų 
Pagal Sutarties d ėl ES veikimo 3 straipsnio 1 dalies d punkt ą Europos S ąjunga turi išimtin ę 
kompetencij ą biologini ų jūrų išteklių apsaugos pagal bendr ą žuvininkyst ės politiką srityje. 
Sutarties d ėl ES veikimo 4 straipsnio 2 dalies  d punkte nustatyta, kad ES dalijasi 
kompetencija kitose BŽP srityse. Šiomis nuostatomis apibr ėžiama veiklos sritis, susijusi su 
tuo, ką reikia padaryti ES lygmeniu ir k ą lieka nuveikti valstyb ėms narėms. Jos taip pat turi 
įtakos ES veiksm ų pobūdžiui priemoni ų pasirinkimo poži ūriu. Bendru rinkos organizavimu 
 
 3pagrįstos rinkos priemon ės patenka į Sutarties d ėl ES veikimo 4 straipsnio 2 dalies d punkto 
taikymo srit į, todėl pagal subsidiarumo princip ą yra būtinos pagrindžiamosios priemon ės. 
Norint sukurti žuvininkyst ės ir akvakult ūros produkt ų vidaus rink ą ir užtikrinti s ąžiningą 
konkurencij ą, būtina parengti ES lygmens rinkos politik ą. Pagal subsidiarumo princip ą 
valstybėms narėms ir ūkinės veiklos vykdytojams tur ėtų būti suteikta daug savarankiškumo 
taikant įvairias su rinkos politika susijusias priemones. 
 
Sąveika su BŽP reforma  
Pagrindinis bendros žuvininkyst ės politikos tikslas – skatinti tvar ų žuvininkyst ės išteklių 
valdymą ekonomiškai gyvybingame sektor iuje, kuris savo ruožtu tur ėtų vis labiau stipr ėti 
savarankiško valdymo d ėka. Norėdami pasiekti š į tikslą, privalome prad ėti nuo pagalbos 
teikimo sektoriui, kad jis b ūtų veiksmingiau organizuojamas iš vidaus.  
Atlikus BŽP poveikio vertinim ą, padaryta išvada, kad, atsižvelgiant į naujus BŽP tikslus ir 
priemones, b ūtina įgyvendinti esmin ę rinkos politikos reform ą: rinkos veikimu pagr įstos 
priemonės turėtų tiesiogiai arba netiesiogiai pad ėti siekti pagrindini ų BŽP tiksl ų. 
Siekiant pašalinti pereikvojim ą ir netvari ą veiklą bei atsisakyti tik kiekio kriterijumi 
pagrįstų gamybos strategij ų, pagal nauj ąją rinkos politik ą bus remiama:  
• gamintojų organizacij ų ir jų naudojimosi ištekliais teisi ų bendro valdymo, taip pat 
gamybinės ir prekybin ės veiklos stiprinimas; 
• rinkos priemon ės, kuriomis didinama gamintoj ų derybinė galia (žuvininkyst ės ir 
akvakultūros srityje), gerinamas rinkos nuosmuki ų prognozavimas, prevencija ir 
valdymas, didinamas rinkos skaidrumas bei veiksmingumas; 
• rinkos veikimu pagr įstos paskatos ir priemokos už tvarius veiklos metodus; tvarios 
gamybos, tiekimo ir vartojimo partneryst ės; sertifikavimas (ekologiniai ženklai), 
reklama, vartotoj ų informavimas; 
• papildomos rinkos priemon ės, susijusios su priegaudos išmetimu. 
 
Tikslai  
Atsižvelgiant į į kiekvien ą iš pirmiau nurodyt ų penkių pagrindini ų problemini ų sričių ir 
atlikus poveikio vertinim ą, nustatyti konkret ūs naujos žuvininkyst ės ir akvakult ūros 
produktų rinkos politikos tikslai: 
• rinkos veikimu pagr įstų paskatų didinimas siekiant pa remti tvarius gamybos 
metodus; 
• ES produkcijos pad ėties rinkoje gerinimas; 
• ES produkcijos ir ES rinkos s ąsajos gerinimas; 
 
 4• ES produkt ų pardavimo galimybi ų gerinimas; 
• geresnio valdymo skatinimas ir teisin ės sistemos paprastinimas. 
 
Galimybės 
Atsižvelgiant į atliktus vertinimus, suinteresuot ųjų šalių nuomones, nustatytus konkre čius 
tikslus ir politikos priemones, išnagrin ėtos keturios galimyb ės: 
• 1 galimyb ė: tolesnis dabartinio bendro žuvininkyst ės ir akvakult ūros produkt ų rinkų 
organizavimo taikymas; 
• 2 galimyb ė: dabartinio bendro žuvininkyst ės ir akvakult ūros produkt ų rinkų 
organizavimo perži ūrėjimas; 
• 3 galimyb ė: žuvininkyst ės ir akvakult ūros produkt ų rinkos politikos stiprinimas; 
• 4 galimyb ė: dabartinio bendro žuvininkyst ės ir akvakult ūros produkt ų rinkų 
organizavimo reguliavimo mažinimas. 
 
Pasirinkus 1 galimyb ę, paliekamas dabartinis bendras rinkos organizavimas, daugiausia 
dėmesio skiriant rinkos intervencijos priemon ėms, kuriomis remiamas kain ų stabilumas 
(šalinimas, perk ėlimas, privatus saugojimas, kompensacin ės išmokos už tun ą), autonomini ų 
tarifų sutvarkymas (sustabdymas ir kvotos), pre kybos standartai (šviežumas ir dydis) ir 
privalomas vartotoj ų informavimas (komercinis pavadi nimas; gamybos metodas: pagauta 
jūroje, pagauta vidaus vandenyse ar užauginta; kilm ė (sugavimo rajonas arba kilm ės šalis, 
jeigu tai vidaus vanden ų arba užauginti produktai)). 
Pasirinkus 2 galimyb ę, intervencin ės priemon ės sumažinamos iki žmoni ų maistui skirt ų 
žuvininkyst ės produkt ų bendro saugojimo pagalbos. Šalinamos mažiausi ų leidžiam ų 
iškrauti ir prekybini ų dydžių neatitiktys. Pasinaudojus šia galimybe, tarifini ų kvotų ir 
autonominio tarifo sustabdymo persvarstyma s tampa lankstesnis (kas trejus metus). 
3 galimyb ė yra tokia pat kaip 2 galimyb ė, išskyrus tai, kad gamintoj ų ir tarpšakin ėms 
organizacijoms nustatomos naujos užduotys ir suteikiama finansin ė parama, kad jos gal ėtų 
parengti ir įgyvendinti tvarius gamybos ir preky bos planus. Be to, pasirinkus ši ą galimybę, 
supaprastinami prekybos standartai ir suderinama j ų taikymo sritis; nustatant lengvatinius 
autonominius muito tarifus atsižvelgiama į tarptautines konvencijas d ėl žuvininkyst ės 
valdymo; įsteigiamas Europos rink ų stebėjimo centras; didinamas privalomas vartotoj ų 
informavimas ir jo taikymas išple čiamas visiems produktams (šviežiems, užšaldytiems, 
konservuotiems, perdirbtiems). Nustatoma savanoriško ženklinimo tikslumo užtikrinimo ir 
kontrolės sistema. 
4 galimyb ė: bendras rinkos organizavimas netaikomas. Pagal ši ą galimybę nutraukiama 
visa finansin ė parama (intervencin ės priemon ės ir parama kolektyviniams veiksmams) ir 
atšaukiamos visos žuvininkyst ės ir akvakult ūros produktams skirtos specialios teisin ės 
 
 5priemonės; Netaikoma joki ų išankstini ų sąlygų importuojamiems žuvininkyst ės ir 
akvakultūros produktams. 
 
 
 6Galimybi ų vertinimas  
 
Aplinkos tvarumas  
Pasirinkus 1 galyb ę, daugiausia d ėmesio ir toliau skiriama intervencijos priemoni ų 
valdymui; GO ne įgaliojamos tvariai vald yti savo žuvininkyst ės veiklos ir neužtikrinama 
tvari akvakult ūros veikla. 
Atsižvelgiant į mažus pastaraisiais metais pašali ntus kiekius, šalinimo pagalbos 
nutraukimas pagal 2 galimyb ę turės tik nedidelio tiesioginio poveikio. Ta čiau taip 
išreiškiama tvirta politin ė nuostata, kad b ūtina geriau prognozuoti rinkos paklaus ą ir 
parduodamus kiekius.  
3 galimyb ė: suteikus gamintoj ų organizacijoms teis ę bendrai valdyti, steb ėti ir kontroliuoti 
valstybių narių paskirstytas žvejybos galimybe s (nustatant individualias nari ų žvejybos 
teises ir žvejybos past angas), gerokai padid ėtų ES žvejybos sektoriaus tvarumas. 
Vartotojams suteikus galimyb ę gauti tikslesn ės informacijos apie visus produktus, kad ir 
kaip jie b ūtų pateikiami, gerokai pagaus ėtų žinių apie žuvininkyst ės ir akvakult ūros 
produktus. Tai pad ėtų vartotojams priimti geresnius, pagr įstus sprendimus ir galiausiai 
paskatintų atsakingesn į vartojimą.  
Paramos gamintoj ų organizacijoms tr ūkumas pasinaudojus 4 galimybe neigiamai paveikt ų 
jų koordinavim ą įgyvendinant tvari ą žvejybos veikl ą. Be to, b ūtų apribotos valdymo 
pastangos, kurias dabar deda gamintoj ų organizacijos. Nors Europos S ąjungoje ir daug ėja 
privačių iniciatyv ų užtikrinti tvar ų tiekimą ir vartojim ą, ši nauja rinkos tendencija dar turi 
sustiprėti, kad tapt ų tvirta ir patikima. 
Ekonominis tvarumas  
Pasinaudojus 1 galimybe, gamintoj ų organizacij ų pridėtinė vertė, susijusi su galimybe 
išnaudoti intervencine s priemones, išlikt ų nedidelė. GO veikiausiai neteiks savo nariams 
papildom ų paslaugų, ypač tokių, kuriomis j ų produkcija b ūtų derinama su rinkos poreikiais 
ir didinama j ų produktų vertė. 
Kalbant apie 2 galimyb ės poveikį pirmojo pardavimo kainoms, gamintojai tur ės prisitaikyti 
prie esam ų kainų, kol neišmoks veiksmingai vienyti savo pasi ūlos ir geriau reklamuoti savo 
produktų. 
Dėl 3 galimyb ės reikia pasakyti, kad palyginimas su vaisi ų ir daržovi ų sektoriumi parod ė, 
jog esama aiškaus tarpusavio ryšio tarp produkcijos strukt ūros, kain ų stabilumo ir 
pridėtinės vertės. Todėl pasiūlos planavimas ir koncentravimas užtikrint ų didesnį pirmojo 
pardavimo kain ų stabilum ą. Tinkama rinkos analiz ė turėtų sustiprinti pad ėtį rinkoje ir 
gebėjimą prognozuoti rinkos tendencija s ar nuosmukius. Did ėjant gamintoj ų derybinei 
galiai, tur ėtų būtų geriau subalansuotas prid ėtinės vertės pasiskirstymas. Tiksliau 
informuojant vartotojus apie kilm ę (pvz., nurodant išteklius, FAO parajonius, nustatytas 
jūrų teritorijas, pvz., „Biskajos įlanka“, „Lamanšo s ąsiauris“ ir t. t.), b ūtų remiamas vietos 
produktų pirkimas ir tvarus vartojimas. Mažiems žvejybos laivynams b ūtų sudarytos 
geresnės galimyb ės pateikti savo produktus rinkai; išaugt ų ar sutvirt ėtų vartotoj ų 
pasitikėjimas. Išpl ėtus informavimo apie perdirbtus produktus reikalavimus, taip pat b ūtų 
pateisinti vartotoj ų lūkesčiai ir būtų lengviau išvengti suk čiavimo atvej ų. 
 
 7Pagal 4 galimyb ę atsisakius rinkos politikos priemoni ų, nebelikt ų paskatų struktūrizuoti 
sektorių. Dėl to susilpn ėtų gamintoj ų derybinė galia ir sumaž ėtų jų gebėjimas derinti 
paklausą ir pasiūlą (pasiūlos susiskaidymas, gamintoj ų tarpusavio veiksm ų derinimo stoka). 
Savanoriškas vartotoj ų informavimas yra veiksminga galimyb ė, deranti su veiklos 
vykdytojų įsipareigojimais d ėl tvarios produkcijos. Ta čiau pasinaudojus šia galimybe 
nebūtų pasiektas geresnio ES vartotoj ų informavimo ir j ų žinių apie žuvininkyst ės ir 
akvakultūros produktus gerinimo tikslas. Pasteb ėta atvejų, kai vartotojai buvo 
apgaudinėjami ir klaidinami melagingais teiginiais d ėl ekologiškumo; tai menkina 
pastangas atkurti ger ą sektoriaus įvaizdį.  
Socialinis tvarumas  
Pasinaudojus 1 ir 2 galimyb ėmis, poveikis pajamoms išlikt ų labai nedidelis, nes, pirma, šios 
galimybės susijusios tik su tais atvejais, kai b ūtina užkirsti keli ą kainų kritimui, ir, antra, 
pagalbos intensyvumas yra labai mažas (0,2 proc. ES produkcijos vert ės).  
Pasirinkus 3 galimyb ę, tikimasi, kad d ėl produkcijos strukt ūros pager ėjimo būtų geriau 
pasirengiama nuosmukiams ir, diversifik avus pardavimo strategijas, padid ėtų pridėtinė 
vertė. Dėl to turėtų būti išlaikytas tam tikro lygio užimtumas ir pajamos. 
Pasirinkus 4 galimyb ę, rinkos priemoni ų atsisakymas veikiausiai tur ėtų įtakos kai kuriems 
sektoriams (mažiems j ūrinių rūšių konservų fabrikams), kurie gali persikelti už ES rib ų. 
Tokiais atvejais poveikis darbo viet oms ir pajamoms vietos mastu gal ėtų būti gana didelis. 
Galimybi ų palyginimas  
Remiantis įvertintu poveikiu ir nustatyta rizika, galimyb ės lyginamos su pamatiniu 
scenarijumi ( status quo ), atsižvelgiant į į veiksmingum ą siekiant tiksl ų ir sąsają su 
bendraisiais ES tikslais (konkre čiai – BŽP tikslais, taip pat kitais horizontaliaisiais 
klausimais). Toliau pateikiami apib endrinti palyginimo rezultatai. 
Išsamiai įvertinus 1 galimyb ę (kitaip – status quo ), nustatyta, kad ji iš dalies neveiksminga 
ir pernelyg sud ėtinga, kada b ūtų galima įgyvendinti dabartinius jai ke liamus tikslus. Iki šiol 
pagrindinis bendro rinkos or ganizavimo tikslas buvo kain ų stabilumo užtikrinimas 
intervencijos į rinką priemonėmis. Nustatyta, kad ši ų priemoni ų poveikis ir veiksmingumas 
buvo mažas, buvo šalinamos pasekm ės, o ne sprendžiamos tikrosios problemos, buvo 
siunčiami klaidingi politiniai signalai, o veiklo s vykdytojams nenustatyta jokios arba beveik 
jokios atsakomyb ės. Šiandien, pra ėjus 12 met ų nuo bendro rinkos organizavimo pri ėmimo, 
matyti, kad dabartinis bendras rinkos organizavimas n ėra tinkamas atremti išš ūkius, su 
kuriais susiduria ES rinka. Jis taps dar neveiksmingesnis vykdant reformuot ąją BŽP ir 
galbūt nederės su jos pamatiniais tikslais. 
2 galimyb ės tikslas – ištaisyti pagrindinius dabartinio bendro rinkos organizavimo 
trūkumus siūlant pataisas ir paprastinant teis ės aktus ir taip pagerinti jo veikim ą. Tačiau jos 
tinkamumas siekti pagrindini ų BŽP reformos tiksl ų išliktų abejotinas.  
Pasirinkus 4 galimyb ę, būtų visiškai atsisakyta ES  rinkos politikos. Iš ties ų įvyko rinkos 
veikimu pagr įstų pokyčių ir atsirado rinkos veikimu pagr įstų paskatų, susijusių su tvarumo 
siekiu; perdirb ėjų ir mažmenin ės prekybos atstov ų įsipareigojimai ir didesnis NVO bei 
pilietinės visuomen ės spaudimas d ėl tvarių produktų tiekimo tur ėtų mus priartinti prie 
aplinkosaugos tiksl ų. Tačiau pagrindin ės nustatytos problemos, t. y. ES tiekimo sektoriaus 
 
 8sudėtingumas ir susiskaidymas bei rizika, kuri ą kelia apgaulingas ir klaidinantis vartotoj ų 
informavimas, b ūtų išspręstos tik iš dalies. Pramonei b ūtų suteikta daugiau atsakomyb ės už 
savo veiklos valdym ą, tačiau savos produkcijos strukt ūrizavimo paramos ir pagalbini ų 
rinkos priemoni ų trūkumas prieštaraut ų reformos tikslui pare mti rinkos veikimu pagr įstas 
priemones (o ne brangias strukt ūrines priemones) ir pad ėti gamintoj ų organizacijoms 
pagerinti savo produkt ų pardavim ą.  
Pagal 3 galimyb ę siūloma stiprinti rinkos politik ą, siekiant pad ėti žuvininkyst ės ir 
akvakultūros sektoriui perimti tvarius gamybos metodus. Galima daug nuveikti 
organizavimo ir prekybos sr ityse, siekiant pagerinti tiekimo prognozavimo galimybes ir 
sumažinti sandori ų išlaidas. Pagal ši ą galimybę pabrėžiamas kiekvienos suinteresuotosios 
šalies vaidmuo remiant tvari ą veiklą. 
Pasirinkus ši ą galimybę, naujosios rinkos politikos strukt ūra ir tikslas b ūtų gerokai platesni 
ir didesni: 
• atsisakoma kai kuri ų priemoni ų, pirmiausia intervencijos į rinką mechanizm ų. Taip 
išreiškiama tvirta politin ė nuostata ir gerokai supaprastinami teis ės aktai;  
• kai kurios priemon ės, pvz., prekybos standartai ir autonomini ų tarifų politika, 
paliekamos, ta čiau tampa lankstesn ės; nustatoma papildom ų tikslų (remti nuotolin ės 
prekybos arba el. komercijos pl ėtrą, vienodas veiklos s ąlygas ir t. t.); 
• sustiprinamos kitos priemon ės: sektorius pertvarkomas daugiau d ėmesio skiriant 
gamintojų gebėjimui valdyti savo produkcij ą ir prekiauti savo produktais; 
numatoma paprastesn ė bendro saugojimo pagalba (p rodukcijai, kuri turi b ūti 
saugojama, perdirbama ir pakartotinai  pateikiama rinkai); gerokai išple čiamas 
vartotojų informavimo mastas ir turinys;  
• atsiranda naujas elementas – ES rink ų stebėjimo centras. 
 
Atlikus BŽP reformos poveikio vertinim ą, padaryta išvada, kad b ūtina įgyvendinti esmin ę 
rinkos politikos reform ą, pagal kuri ą būtų sustiprintas gamintoj ų ir tarpšakini ų organizacij ų 
vaidmuo ir bendrosios rinkodaros priemon ės. Tai pad ėtų siekti reformos tiksl ų, susijusių su 
ekonominiu gyvybingumu, ir kartu prisid ėtų prie aplinkos tvarum o. Rinkos politika tur ėtų 
būti tokia, kad b ūtų skatinama gamybin ę veiklą vykdyti tose vietov ėse, kuriose yra 
susidariusios geros rinkos s ąlygos ir kuriose ve ikia žuvininkyst ės ir akvakult ūros produkt ų 
rinka.  
Rinkos politika tur ėtų padėti padidinti prid ėtinę žuvininkyst ės ir akvakult ūros produkt ų 
vertę tokiomis s ąlygomis, kai nutraukiama žvejybos laivynams teikta finansin ė parama 
(ypač pašalinimo ir laikino nutraukimo parama), siekiant, kad žuvininkyst ės ir akvakult ūros 
sektoriuje b ūtų taikomi protingi, ekologiški, na ujoviški ir rinkos veikimu pagr įsti 
sprendimai. Kalbant konkre čiau, prie naujosios BŽP įgyvendinimo prisid ėti ir jį paremti 
turėtų kai kurie rinkos reformos aspektai: 
• GO įgaliojimas užtikrinti j ų narių žvejybin ės veiklos valdym ą, reikalavim ų 
laikymąsi ir kontrol ę; 
 
 9• rinkos veikimu pagr įstos perleidžiamos žvejybos kvotos (PŽK) suteikia žvejybos 
pramonei suderinti žv ejybos laivyno paj ėgumus su esamais j ūrų ištekliais be 
valstybės intervencijos; GO gal ėtų būti atsakingos už kolektyvin į PŽK valdym ą; 
• turėtų būti tiksliai apibr ėžtos rinkos priemon ės, padedan čios įgyvendinti aktyvi ą 
privalomo vis ų sugautų išteklių, kuriems taikomi leidžiamo sužvejoti kiekio 
apribojimai, iškrovimo politik ą; šias priemones gal ėtų įgyvendinti GO; 
• padidinti atrankin ės ir tvarios gamybin ės veiklos vert ę ir kiekiu pagr įstą strategiją 
pakeisti geresniu GO vykdomu gamybos ir prekybos planavimu ir aktyvesniu ES 
vartotojų dalyvavimu, suteikiant jiem s informacijos, kuria jie gal ėtų grįsti savo 
pasirinkim ą. 
 
Poveikio įvairioms vietov ėms ar regionams skirtumai yra labai maži d ėl visiškai vienod ų 
GO galimybi ų pasinaudoti finansin ėmis priemon ėmis ir visomis taisykl ėmis.  
Daugeliui suinteresuot ųjų šalių būtų labai naudinga 3 galimyb ė. Padidėjus GO atsakomybei 
ir ištekliams, žuvininkyst ės ir akvakult ūros produkt ų gamintojams b ūtų suteikta nauj ų 
verslo galimybi ų ir narystė jiems tapt ų patrauklesn ė. Dėl naujosios tarif ų politikos pager ėtų 
žaliavų tiekimo prognozavimo galimyb ės, dėl to perdirb ėjai galėtų geriau planuoti savo 
veiklą. Visas sektorius b ūtų geriau koordinuojamas ir skatinamas įgyvendinti bendros 
svarbos iniciatyvas, pirmiausia tvarios žv ejybos skatinimo. Page rinus ir patikslinus 
žuvininkyst ės ir akvakult ūros produkt ų ženklinim ą, vartotojai gal ėtų geriau pagr įsti savo 
pasirinkim ą. Be to, teis ės aktų supaprastinimas ir administracin ės naštos sumažinimas 
turėtų teigiamos įtakos Komisijai, valstybi ų narių administracijoms ir ekonomin ės veiklos 
vykdytojams. 
 
Atsižvelgdamas į poveikio analiz ę, Jūrų reikalų ir žuvininkyst ės generalinis direktoratas 
pasisako už 3 galimyb ę – žuvininkyst ės ir akvakult ūros produkt ų rinkos politikos 
stiprinimą.