1.PAGRINDINIAI FAKTAI

Pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (toliau – PVM direktyva) 395 straipsnį Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, gali vieningai leisti bet kuriai valstybei narei imtis specialių priemonių, nukrypstant nuo šios direktyvos nuostatų, kad būtų supaprastinta PVM surinkimo procedūra arba užkirstas kelias tam tikrų formų mokesčių slėpimui ar vengimui. Kadangi pagal šią procedūrą nustatomos nuo bendrų PVM principų nukrypti leidžiančios nuostatos, laikantis nusistovėjusios Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktikos tokios nukrypti leidžiančios nuostatos turėtų būti proporcingos ir ribotos taikymo srities.

Latvija raštu (jį Komisija užregistravo 2017 m. rugsėjo 18 d.) paprašė leisti taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo PVM direktyvos 193 straipsnio. Vadovaudamasi PVM direktyvos 395 straipsnio 2 dalimi, 2017 m. spalio 27 d. raštu Komisija pranešė kitoms valstybėms narėms apie Latvijos prašymą. 2017 m. spalio 31 d. raštu Komisija pranešė Latvijai, kad turi visą informaciją, kuri, Komisijos nuomone, yra būtina prašymui įvertinti.

Paprastai pagal PVM direktyvos 193 straipsnį prievolė mokesčių administratoriui sumokėti PVM tenka prekes tiekiančiam apmokestinamajam asmeniui. Nukrypti leidžiančios nuostatos, kurios paprašė Latvija, tikslas – nustatyti tą prievolę apmokestinamajam asmeniui, kuriam yra tiekiamos prekės (t. y. taikyti atvirkštinio apmokestinimo tvarką), kai yra tiekiami tam tikri produktai, visų pirma vartotojams skirta elektroninė įranga ir buitiniai elektros prietaisai. Nukrypti leidžiančios nuostatos, kurią paprašyta leisti taikyti, paskirtis – kova su sukčiavimu.

2.ATVIRKŠTINIS APMOKESTINIMAS

Pagal PVM direktyvos 193 straipsnį asmuo, kuriam tenka prievolė sumokėti PVM, yra prekes tiekiantis ar paslaugas teikiantis apmokestinamasis asmuo. Pagal atvirkštinio apmokestinimo tvarką tą prievolę siekiama perkelti apmokestinamajam asmeniui, kuriam tiekiamos prekės ar teikiamos paslaugos.

Dingusio prekiautojo sukčiavimas vykdomas, kai prekiautojai parduoda prekes ar suteikia paslaugas, surenka PVM iš savo klientų, o tada dingsta mokesčių administratoriui nepervedę iš klientų surinkto PVM. Piktybiškiausia tokio mokesčių slėpimo forma – kai pagal karuselinio sukčiavimo metodą (pagal kurį prekės ar paslaugos parduodamos iš vienų valstybių narių į kitas) tos pačios prekės tiekiamos arba tos pačios paslaugos teikiamos kelis kartus, nemokant PVM mokesčių administratoriui, o vartotojas tuo pat metu atskaito PVM, kurį sumokėjo savo tiekėjui ar teikėjui. Nustatyta, kad kai tokiais atvejais prievolė sumokėti PVM tenka asmeniui, kuriam tiekiamos prekės ar teikiamos paslaugos, vidaus atvirkštinio apmokestinimo tvarka panaikinama galimybė tokiu būdu slėpti mokesčius.

3.PRAŠYMAS

Latvija pagal PVM direktyvos 395 straipsnį prašo, kad Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, leistų jai taikyti specialią priemonę, kuria nukrypstama nuo PVM direktyvos 193 straipsnio ir kuri susijusi su atvirkštinio apmokestinimo tvarkos taikymu vartotojams skirtos elektroninės įrangos ir buitinių elektros prietaisų tiekimui šalies viduje.

Atsižvelgdama į vykdomą sukčiavimą, atvirkštinio apmokestinimo tvarką Latvija įvedė mobiliųjų telefonų, integrinių grandynų prietaisų, planšetinių ir nešiojamųjų kompiuterių sektoriuose. Pasak Latvijos, įvedus minėtą tvarką PVM sukčiavimas tuose sektoriuose sumažėjo, tačiau persikėlė į vartotojams skirtos elektroninės įrangos ir buitinių elektros prietaisų tiekimo sektorių. Latvija tvirtina, kad sukčiavimo pavojus yra didelis dėl prekių, kurios paprastai būna nedidelės ir vertingos, pobūdžio.

Toks sukčiavimas vykdomas, kai PVM mokėtojais įregistruoti apmokestinamieji asmenys deklaruoja fiktyvius sandorius, už kuriuos į valstybės biudžetą turi būti sumokamas PVM. Vėliau tokie prekiautojai dingsta nesumokėję į valstybės biudžetą mokėtino PVM.

Nustačiusi, kad prievolė sumokėti PVM tenka asmeniui, kuriam tiekiamos prekės ar teikiamos paslaugos, Latvija galėtų kovoti su vartotojams skirtos elektroninės įrangos ir buitinių elektros prietaisų sektoriuje vykdomu pirmiau apibūdintu sukčiavimu. Iš prašymo galima spręsti, kad tokių prekių tiekimo atvirkštinio apmokestinimo tvarką Latvija numato taikyti nuo 2018 m. sausio 1 d. (tai patvirtinta ir Komisijai 2017 m. spalio 12 d. atsiųstame rašte).

4.KOMISIJOS NUOMONĖ

Kai Komisija gauna prašymus pagal 395 straipsnį, ji juos išnagrinėja, siekdama užtikrinti, kad būtų įvykdytos pagrindinės tokių prašymų patenkinimo sąlygos, t. y. ji nustato, ar dėl siūlomos specialios priemonės apmokestinimo tvarka taps paprastesnė apmokestinamiesiems asmenims ir (arba) mokesčių administratoriui arba ar pasiūlymu užkertamas kelias tam tikrų rūšių mokesčių slėpimui ar vengimui. Šiuo atžvilgiu Komisija visada laikėsi ribojančio, atsargaus požiūrio, siekdama užtikrinti, kad nukrypti leidžiančiomis nuostatomis nebūtų trikdomas bendros PVM sistemos veikimas, kad jų taikymo sritis būtų ribota, jos būtų būtinos ir proporcingos.

Todėl nuo mokėjimo dalimis sistemos nukrypti leidžianti nuostata gali būti tik kraštutinė ir nepaprastoji priemonė; taip pat turi būti teikiamos garantijos dėl nustatytos nukrypti leidžiančios nuostatos būtinumo ir išimtinio pobūdžio.

Tokiomis aplinkybėmis reikėtų prisiminti, kad Komisija laikosi politikos svarstyti nukrypti leidžiančias nuostatas dėl atvirkštinio apmokestinimo tvarkos tik tada, kai tuo pačiu metu minėtos prekės negali pasiekti galutinių vartotojų, silpnas mokesčių mokėtojas pakeičiamas patikimesniu mokesčių mokėtoju ir nėra pavojaus, kad sukčiavimas vyks mažmeninės prekybos lygmeniu arba kitose valstybėse narėse, kurios tokios tvarkos netaiko.

Visų pirma reikėtų pažymėti, kad nurodyti produktai gali būti skirti privatiems vartotojams, todėl kyla rizika, kad sukčiavimas persikels į tolesnę tiekimo grandinės grandį ir gali tapti dar sunkiau kontroliuojamas. Taigi visos PMV mokėjimo prievolės perkėlimas į paskutinę grandinės grandį padidintų riziką. Taip pat esama rizikos, kad sukčiavimas persikels į kitas valstybes nares ar į kitus sektorius. Latvija teigia, kad sukčiavimas nurodytame sektoriuje prasidėjo po to, kai atvirkštinio apmokestinimo tvarka buvo įvesta gretimuose mobiliųjų telefonų, integrinių grandynų prietaisų, planšetinių ir nešiojamųjų kompiuterių sektoriuose.

Be to, nukrypti leidžianti nuostata bet kuriuo atveju nėra ilgalaikis sprendimas, ji negali pakeisti tinkamų sektoriaus ir apmokestinamųjų asmenų kontrolės priemonių. Savo prašyme Latvija nurodė, kad kovai su sukčiautojais PVM šiuo metu jau taikomos visapusiškos kontrolės priemonės, tačiau ji nepagrindė, kodėl tokios priemonės nėra pakankamos kovai su sukčiavimu vartotojams skirtos elektroninės įrangos ir buitinių elektros prietaisų sektoriuje. Be to, Latvija nenurodė, kokių konkrečiai priemonių buvo ar bus imtasi kovai su sukčiavimu pirmiau minėtame sektoriuje.

Galiausiai, dėl pirma minėtų priežasčių Komisija yra atmetusi keletą prašymų dėl nukrypti leidžiančios nuostatos, pagal kurią būtų leidžiama taikyti atvirkštinio apmokestinimo tvarką. Šiuo aspektu daroma nuoroda į šiuos Komisijos komunikatus, susijusius su kiaulininkystės ir pašarų sektoriais (2013 m. kovo 19 d. COM(2013) 148, atsakymas į Vengrijos prašymą), cukraus sektoriumi (2014 m. balandžio 22 d. COM(2014) 229, atsakymas į Vengrijos prašymą), brangakmeniais (2014 m. spalio 10 d. COM(2014) 623, atsakymas į Estijos prašymą), mėsos sektoriumi (2017 m. sausio 19 d. COM(2017) 24 final, atsakymas į Slovakijos prašymą).