EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2016 12 14 COM(2016) 960 final KOMISIJOS KOMUNIKATAS Antroji įgyvendinimo ataskaita. Partnerystės su trečiosiomis šalimis modelio pagal Europos migracijos darbotvarkę taikymo pirmieji rezultatai



1. Įvadas Po spalio mėn. ataskaitos bendradarbiavimas su penkiomis prioritetinėmis šalimis ir kitomis šalimis intensyviai vyko toliau ir buvo grindžiamas spalio mėn. Europos Vadovų Tarybos susitikimo išvadomis. Šiose išvadose buvo akcentuojamos dvi sritys, kuriose iki gruodžio mėn. Europos Vadovų Tarybos susitikimo buvo tikimasi sulaukti rezultatų: bendradarbiavimo su penkiomis atrinktomis prioritetinėmis šalimis pažanga ir pirmieji neteisėto atvykimo atvejų mažinimo ir grįžimo masto didinimo rezultatai. Taip pat pabrėžiama nacionalinio lygmens veiksmų svarba spartinant grįžimo procesus ir susitariama svarstyti galimybę didinti prioritetinių šalių skaičių. Antrojoje įgyvendinimo ataskaitoje aprašomi veiksmai, kurių imtasi pagal partnerystės modelį, ir nuo spalio mėn. padaryta pažanga. Įvyko dvidešimt aukšto lygio valstybių narių ministrų, Vyriausiosios įgaliotinės ir Komisijos narių vizitų, kurių poveikį siekiant optimalių veiklos rezultatų stiprino techninio lygio susitikimai. Net per trumpą laikotarpį nuo spalio mėn. Europos Vadovų Tarybos susitikimo daugumoje prioritetinių šalių buvo padaryta konkreti pažanga. Susitarta dėl svarbių naujo bendradarbiavimo grįžimo srityje elementų, o įstrigę grįžimo procesai vėl pajudėjo iš vietos. Siekiant remti Valetos plane numatytų veiksmų įgyvendinimą ES pagalbos Afrikai patikos fondui skirta 1 mlrd. EUR suma. Papildoma 726,7 mln. EUR suma bus įtraukta į 2017 m. ES biudžetą siekiant toliau remti migracijos išorės aspekto plėtojimą. Nustatyti vieno langelio principu vykdomo grįžimo duomenų rinkimo ES lygmeniu įgyvendinimo ir administracinio bendradarbiavimo grįžimo srityje stiprinimo pagrindai. Kalbant apie veiklos rezultatus, per Nigerį Sacharos dykumą kertančių migrantų srautai sumažėjo nuo 70 000 gegužės mėn. iki 1 500 lapkričio mėn. Nigeryje sulaikytos 95 transporto priemonės, 102 neteisėtos imigracijos tarpininkams iškeltos bylos. Padedant Tarptautinei migracijos organizacijai (TMO) sulaikyta ir į tėvynę grąžinta 4 430 neteisėtai tranzitu vykstančių migrantų. Be to, 2016 m. apie 2 700 migrantų iš penkių prioritetinių šalių grįžo iš ES į atitinkamas kilmės šalis. Tačiau šis sumažėjęs tranzitu vykstančių migrantų srautas Afrikoje kol kas nepadarė poveikio į Europą atvykstančių migrantų skaičiui. Centrinės Viduržemio jūros regiono dalies maršrutu atvykusių žmonių iš penkių prioritetinių šalių skaičius 2016 m. padidėjo beveik iki 59 000 (iš viso šiuo maršrutu atvyko 173 000), tai rodo, kad būtina toliau ir platesniu mastu įgyvendinti partnerystės modelį. Išnaudotos dar ne visos partnerystės modelio teikiamos galimybės. Visų pirma sąsajos su kitomis politikos sritimis, pavyzdžiui, teisėta migracija, prekyba, energetika, žemės ūkiu ir švietimu, išlieka silpnos. Tai gali būti tikrosios partnerystės su trečiosiomis šalimis pagrindas, tad svarbiausias tikslas per ateinančius mėnesius bus spartus šių politikos sričių adaptavimas, kad išliktų efektyvios taikant partnerystės modelį. Antra, paaiškėjo, kad valstybių narių parama, įskaitant migracijos politikos vidaus aspektą, yra būtinas sėkmingo darbo elementas. Paramos teikimas turi būti tęsiamas, o proceso mastui plečiantis – paspartintas. Trečia, Valetos procesui, kuriuo toliau grindžiamas mūsų požiūris į migraciją Afrikoje, bus suteiktas naujas postūmis vyresniųjų pareigūnų susitikime kitų metų vasario mėn. Prireiks laiko ir atsidavimo, kad intensyvus bendradarbiavimas su trečiosiomis šalimis pagal partnerystės modelį duotų laukiamų rezultatų. Apčiuopiamų rezultatų per ateinančius mėnesius padės siekti visapusiškai įgyvendinami projektai, kuriais šalinamos pagrindinės neteisėtos migracijos priežastys, nustatomos naujos tapatybės nustatymo ir veiksmingo grįžimo procedūros ir tiksliniai kovos su kontrabanda veiksmai svarbiausiuose maršrutų į Europą taškuose. 2. Pažanga bendradarbiaujant su prioritetinėmis šalimis ir pirmieji rezultatai, susiję su atvykėliais ir grįžusiais asmenimis 2.1. Prioritetinės šalys partnerės. Padaryta pažanga Nigeris Nigeris yra tranzito tarp Užsachario Afrikos ir Viduržemio valstybių šalis, todėl jis ypatingai svarbus. Be to, ši šalis turi didelių sunkumų valdymo ir vystymosi poreikių srityse. Jai taip pat kyla pabėgėlių problemų dėl neigiamų Čado ežero regiono ir Malio krizių padarinių. Nepaisant to, Nigeris palaikė glaudų bendradarbiavimą su ES, ypač kovos su neteisėtu migrantų gabenimu ir neteisėtos migracijos srauto mažinimo srityse, ir tapo puikiu ES ir valstybių narių darbo derinant įvairias turimas priemones visapusiškam požiūriui pasiekti pavyzdžiu. Neprarasti tempo padėjo keli aukšto lygio ES pareigūnų vizitai: spalio mėn. šalyje lankėsi Vokietijos Kanclerė, vėliau lapkričio mėn. pradžioje buvo atvykęs Italijos užsienio reikalų ministras, o gruodžio mėn. lankėsi Nyderlandų užsienio reikalų ministras. Labai intensyvius veiklos metus užbaigs Nigerio Prezidento vizitas Briuselyje gruodžio 15 d., per kurį bus susitarta dėl tolesnių veiksmų. Pagal šį bendradarbiavimą pagrindinė veikla vietoje buvo sutelkta Agadeso regione. Viena vertus, veikla apima griežtą kovą su neteisėtu migrantų gabenimu ir prekyba žmonėmis. Tačiau ilgalaikis sprendimas taip pat turėtų padėti migrantams grįžti namo ir suteikti alternatyvių ekonominių galimybių vietos žmonėms. Be to, reikėtų pasirūpinti, kad migrantų srautas nebūtų nukreiptas kitais maršrutais. Visose šiose srityse imtasi veiksmų. Asmenų, kurie iš Nigerio leidžiasi į pavojingą kelionę per Sacharos dykumą, skaičius sumažėjo nuo per 70 000 gegužės mėn. iki maždaug 1 500 lapkričio mėn.. Be to, Tarptautinei migracijos organizacijai repatrijuoti nukreipiamų migrantų skaičius išaugo nuo 350 per mėn. prieš vasarą iki 1 100 lapkričio mėn. 4 430 šių emigrantų jau pasinaudojo savanoriško grįžimo pagalba ir grįžo į savo šalis. Ta pati tendencija stebėta ir įrangos perėmimo bei neteisėtos imigracijos tarpininkų areštų srityje. Nuo liepos mėn. vidurio iki spalio mėn. pabaigos sulaikytos 95 transporto priemonės, 102 neteisėtos imigracijos tarpininkams iškeltos bylos, o 9 žandarai areštuoti dėl korupcijos, susijusios su migracija. Pagrindinė šių permainų priežastis – tiesioginė ES parama. Ji apima praktinę paramą vietose, kai remiamas trumpalaikių kovos su neteisėtu migrantų gabenimu ir prekyba žmonėmis veiksmų parengimas ir vykdymas. Europos Sąjungos BSGP misija Nigeryje („Sahel Niger“) Agadese turi veikiantį vietos biurą ir nuo balandžio mėn. surengė 20 seminarų migracijos, žvalgybos ir arešto metodikos klausimais mokymų kursą, kurį išklausė 360 vidaus saugumo pajėgų pareigūnų. Biuro personalą papildys dar du Komisijos ir EIVT pareigūnai, be to, Europos sienų ir pakrančių apsaugos agentūra atsiųs savo ryšių palaikymo pareigūną. Be to, toliau siekiant rezultatų ir juos gerinant naudojamos ES fondų lėšos. ES pagalbos Afrikai patikos fondas šešiuose centruose parems 30 000 sulaikytų pažeidžiamų migrantų, o 12 000 migrantų sugrąžins į jų kilmės bendruomenes. Be to, pagal valstybių narių ekonomines programas bus suteikta savarankiškos veiklos skatinimo parama 1 400 Nigerio gyventojų tranzito zonose ir ugdomi 6 000 jaunuolių įgūdžiai siekiant palengvinti jų įsiliejimą į darbo rinką. Siekdama neatidėliojamo poveikio Komisija taip pat parengė trumpalaikio poveikio ES pagalbos Afrikai patikos fondo projektą, kuriuo tiesiogiai reaguojama į Nigerio prašymą skubiai sukurti aiškius alternatyvius pajamų šaltinius, pakeisiančius „neteisėto migrantų gabenimo verslą“. Atsižvelgdamos į ilgalaikę perspektyvą, ES ir valstybės narės siekia šalinti pagrindines priežastis ir pasiūlyti vietos ekonomikai tvarių alternatyvų, todėl teikia paramą biudžetui. Atsižvelgus į didelius sunkumus apsaugos srityje, su kuriais susiduria Nigeris priimdamas perkeltus gyventojus, Nigeriui taip pat teikiama parama vykdant regioninius veiksmus, kuriais prieglobsčio prašytojams Nigeryje padedama naudotis statuso nustatymo procedūromis, priėmimo sąlygomis ir pagalba. Galiausiai svarbi ir galimybė įvertinti rezultatus. ES gerina duomenų rinkimą bendradarbiaudama su TMO 40-yje strateginių vietų, per kurias eina migracijos maršrutas, kad būtų galima įvertinti migrantų srautus ir maršrutus, migrantų demografinius duomenis ir varomąsias migracijos jėgas.

Tolesni veiksmai: ·atsižvelgiant į pasiektus rezultatus, tęsti vykdomus kovos su neteisėtu migrantų gabenimu ir neteisėta prekyba veiksmus; ·parengti vidutinio laikotarpio ir ilgalaikį veiksmų planą, orientuotą į pagrindinių priežasčių šalinimą ir ekonominių alternatyvų kūrimą labiausiai nukentėjusiuose nuo neteisėtos migracijos regionuose; ·stebėti galimą migrantų srauto nukreipimą kitais maršrutais; ·paskirti Europos sienų ir pakrančių apsaugos agentūros ryšių palaikymo pareigūną; ·paskirti visus reikiamus ES pareigūnus ir EUCAP biuro „Antenna“ darbuotojus Agadese, įskaitant ir mokymams reikalingą personalą. Nigerija Nigerija yra pagrindinis partneris regione – šalis plėtoja santykius su ES įvairiausiose politikos srityse. Todėl nuolatos palaikomi aukšto lygio ryšiai: spalio mėn. Nigerijoje lankėsi Vokietijos užsienio reikalų ministras, o Nigerijos užsienio reikalų ministras lankėsi Italijoje. Šios darbo kryptys bus apibendrintos ES ir Nigerijos ministrų susitikime kitų metų pavasarį. Kaip ir anksčiau Nigerija yra svarbi neteisėtos migracijos į ES kilmės šalis: 2016 m. centrinės Viduržemio jūros regiono dalies maršrutu atvyko 35 998 migrantai. Per 200 000 Nigerijos piliečių nuolat gyvena Europoje, be to, kasmet išduodama maždaug 30 000–40 000 naujų leidimų gyventi. Migracija jau yra tapusi esminiu Nigerijos santykių su ES aspektu. Praktinis bendradarbiavimas readmisijos klausimais su Nigerija yra sklandesnis nei su kitomis prioritetinėmis šalimis ir toliau gerėja. Iš viso iki 2016 m. lapkričio mėn. vidurio beveik 2 000 Nigerijos piliečių, neteisėtai gyvenančių ES, buvo sugrąžinti į tėvynę. 2016 m. faktinė grąžinamų į Nigeriją asmenų dalis padidėjo, tačiau išlieka gana nedidelė ir atspindi valstybėms narėms būdingus suvaržymus. Nigerijos valdžios institucijos išdavė 65 % valstybių narių prašytų laikinųjų kelionės dokumentų. Bendradarbiavimas su Europos sienų ir pakrančių apsaugos agentūra ir toliau duoda teigiamų rezultatų – lapkričio mėn. trijose Europos šalyse vyko tapatybės nustatymo misija, kurios metu siekta nustatyti grąžinamų kandidatų pilietybę. Iki metų pabaigos valstybėse narėse planuojama surengti dar dvi misijas, padėsiančias nustatyti Nigerijos piliečius. Valstybėse narėse dirbantys Nigerijos ryšių palaikymo pareigūnai palaiko tapatybės nustatymą atvykus centrinės Viduržemio jūros regiono dalies maršrutu. Siekiant tęsti šį sklandų bendradarbiavimą grįžimo ir readmisijos srityse bei sudaryti vienodas sąlygas ES lygmeniu, spalio mėn. pradėtos derybos dėl ES ir Nigerijos readmisijos susitarimo. Kitas derybų etapas, per kurį bus siekiama sparčiai derybas užbaigti, vyks Briuselyje 2017 m. pradžioje. Taip pat spartinamas ir praktinis bendradarbiavimas. Bendradarbiavimas neteisėto migrantų gabenimo klausimais bus dar labiau sustiprintas, pasitelkus ES ir Nigerijos bendradarbiavimo neteisėto migrantų gabenimo klausimais platformą, pradėjusią darbą spalio mėn. Apsaugos uždaviniai Nigerijoje yra sprendžiami sutelkiant įvairių rūšių paramą. Pavyzdžiui, apsaugos klausimai yra įtraukiami į ES humanitarinės pagalbos teikimo planą ir yra teikiama specialioji parama, ypač susijusi su vaikų apsauga. Šiuo metu Nigerija gauna gana nedaug pagalbos iš ES pagalbos Afrikai patikos fondo – vykdomi penki patvirtinti projektai. Grupuotės „Boko Haram“ sukeltos krizės sąlygomis ES pagalbos Afrikai patikos fondo atsakas – visapusiškas požiūris didinant stabilumą ir atsparumą. Projektai yra daugiausia skirti Šiaurės rytų regionui; paramą gauna apie 280 000 naudos gavėjų (šalies viduje perkelti asmenys, grįžę asmenys ir priimančiosios bendruomenės). Teikiant paramą suteikiama prieiga prie pagrindinių paslaugų, gerinamos socialinės ir ekonominės, taip pat pragyvenimo galimybės, stiprinamos bendruomenės, įskaitant konfliktų valdymą ir prevenciją. Planuojami dar trys projektai, orientuoti į neteisėtų migrantų grįžimą ir reintegraciją, taip pat į kovą su radikalizacija. Europos Komisija parengs daugiau projektų, visų pirma tokių, kuriais būtų remiama grįžusių migrantų reintegracijos srities veikla ir migracijos valdymas. Pagal Europos plėtros fondą (EPF) sudaromos sutartys dėl keleto EPF projektų, susijusių su migracija. Tolesni veiksmai: ·toliau plėtoti projektus ir iniciatyvas, kuriais pasitelkus Europolą ir Europos sienų ir pakrančių apsaugos pajėgų pagalbą būtų sprendžiamos neteisėtos prekybos ir neteisėto migrantų gabenimo problemos; ·užbaigti derybas dėl ES ir Nigerijos readmisijos susitarimo ir puoselėti grįžimo srities gerąją praktiką, taip pat šalinant vidaus suvaržymus; ·plėtoti iniciatyvas, kuriomis būtų šalinamos pagrindinės migracijos priežastys ir skatinamos investicijos. Senegalas

Nuo spalio mėn. dialogas su Senegalu toliau intensyvėjo, atsižvelgiant į 9 548 šios šalies piliečius, 2016 m. atvykusius centrinės Viduržemio jūros regiono dalies maršrutu. Šalyje lankėsi už tarptautinį bendradarbiavimą ir vystymąsi atsakingas Komisijos narys, vėliau vizitą surengė Italijos užsienio reikalų ministras. Paskui gruodžio mėn. trečiajame tarptautiniame taikos ir saugumo Afrikoje forume, suteikusiame galimybę pasirašyti dvišalį susitarimą, Dakare dalyvavo ES vyriausioji įgaliotinė ir Komisijos pirmininko pavaduotoja. Be to, paspartintas ryšių užmezgimas techniniais klausimais; sėkmingai vyksta Europos sienų ir pakrančių apsaugos agentūros ir Senegalo valdžios institucijų derybos dėl darbo tvarkos. Užsienio reikalų ministerijoje ir vidaus reikalų ministerijoje įsteigti oficialūs ryšių centrai. Nuo metų pradžios iki lapkričio mėn. vidurio į Senegalą grįžo tik 435 senegaliečiai, neteisėtai gyvenę ES. Neseniai Senegalas pasiūlė aktyviau teikti pagalbą sprendžiant atvykimo centrinės Viduržemio jūros regiono dalies maršrutu problemą. Bendradarbiavimas tapatybės nustatymo ir dokumentų išdavimo klausimais turi būti tobulinamas, nes šie procesai dar vis trunka ilgai ir yra sudėtingi, o suplanuotos misijos dar neįvyko. Reikės toliau atidžiai stebėti ir palaikyti neseniai pasiektą veiklos lygį, kad būtų pasiekta rezultatų. Bendradarbiavimą grįžimo klausimais reikėtų nagrinėti atsižvelgiant į esamas nemažas teisėtas galimybes: 2015 m. ES teisėtai gyveno daugiau kaip 230 000 senegaliečių, be to, kasmet ES valstybės narės išduoda Senegalo piliečiams vidutiniškai 15 000–20 000 m. naujų leidimų gyventi. Pagrindines neteisėtos migracijos priežastis taip pat padeda šalinti ir ES fondai – pritaikius ES pagalbos Afrikai patikos fondo remiamus projektus padedama kurti jaunimo darbo vietas: teikiama individualizuota techninė pagalba 600 vietos įmonių ir ūkių, sukurta 24 000 tiesioginių ir netiesioginių darbo vietų, o 12 000 jaunuolių sudarytos sąlygos įgyti profesinį rengimą tokiuose sektoriuose kaip žemės ūkio pramonė, miškininkystė, turizmas ir žuvininkystė. Senegale taip pat vykdomas regioninis paramos teisėsaugos institucijoms projektas. Šiuo metu rengiamais naujais projektais būtų plečiama veiklos apimtis, įtraukiant geresnį migracijos valdymą, palengvinant 3 000 senegaliečių reintegraciją ir 200 bendruomenių bei 30 000 potencialių migrantų informuotumo didinimą, taip pat remiant civilinės metrikacijos sistemų konsolidavimą, suteikiant ekonominių ir užimtumo galimybių didelio migracijos potencialo regionuose. Be to, 2016 m. spalio mėn. patvirtintas su vidaus saugumu ir sienų valdymu susijęs EPF projektas, kuriuo siekiama gerinti vidaus saugumo tarnybų gebėjimus kovoti su terorizmu, organizuotu nusikalstamumu bei neteisėta migracija. Tolesni veiksmai: ·toliau palaikyti praktinį bendradarbiavimą grįžimo ir readmisijos klausimais, taip pat rengiant specialias misijas valstybėse narėse; ·spartinti bendradarbiavimą kovos su neteisėtu migrantų gabenimu klausimais ir šalinti pagrindines priežastis, taip pat sparčiai įgyvendinant patvirtintus ES pagalbos Afrikai patikos fondo projektus. Malis Malis yra svarbi migrantų kilmės ir tranzito šalis, kuriai kyla didelių politinių ir vystymosi sunkumų. 2016 m. iš Malio į Europą centrinės Viduržemio jūros regiono dalies maršrutu neteisėtai atvyko 9 305 asmenys, t. y. daugiau nei 2015 m. Per 100 000 Malio piliečių nuolat gyvena Europoje, be to, kasmet išduodama maždaug 6 000–8 000 naujų leidimų gyventi. Šalyje apsilankius Nyderlandų ir Italijos užsienio reikalų ministrams dialogas ir bendradarbiavimas, taip pat aukštu lygiu, vėl pagyvėjo. Šiuo metu Malis pirmininkauja Rabato proceso iniciatyviniam komitetui, todėl atliks svarbų vaidmenį rengiantis Valetos vyresniųjų pareigūnų susitikimui 2017 m. vasario mėn. Sustiprintas bendradarbiavimas įtvirtintas bendra deklaracija, paskelbta į Malį gruodžio10–11 d. Vyriausiosios įgaliotinės ir Komisijos pirmininko pavaduotojos vardu atvykus Nyderlandų užsienio reikalų ministrui. Ypatingą susirūpinimą kelia apsaugos padėtis – kaimyninėse Vakarų Afrikos šalyse yra maždaug 135 000 Malio pabėgėlių. Europos Komisija teikia pagrindinę humanitarinę pagalbą Malio pabėgėliams Burkina Fase, Mauritanijoje ir Nigeryje. ES pagalbos Afrikai patikos fondas rems šių pabėgėlių populiacijų atsparumą ir savarankiškumą, kartu su Jungtinių Tautų vyriausiojo pabėgėlių reikalų komisaro biuru padės palaikyti taikų perkeltų populiacijų ir bendruomenių sambūvį ir lengvins savanorišką pabėgėlių repatriaciją. Grįžusių migrantų iš Malio dalis išlieka labai maža. Iš viso nuo metų pradžios į savo kilmės šalį grįžo 119 maliečių. Readmisijos srities bendradarbiavimo praktika, įskaitant laikinųjų kelionės dokumentų išdavimą, smarkiai skiriasi priklausomai nuo konsulato, be to, kelios valstybės narės praneša apie patiriamus sunkumus ir vėlavimą. Siekdamas šalinti šiuos sunkumus, Malis bendradarbiauja su ES, kad susigrąžintų neteisėtai Sąjungoje gyvenančius asmenis pagal standartines procedūras, galutinai suderintas abiejų šalių pagal atitinkamus dvišalius jų įsipareigojimus. Tuo tikslu vykdomos misijos. Per Malį taip pat eina svarbus migrantų iš Vakarų Afrikos šalių, keliaujančių į Viduržemio regiono šalis, tranzito maršrutas. Dėl Nigerio vykdomos kovos su neteisėtu migrantų gabenimu Maliui kyla vis didesnis pavojus tapti alternatyvia tranzito šalimi. Šią galimybę dar labiau didina labai nestabili saugumo padėtis šalies teritorijos viduryje ir šiaurėje. Malis išreiškė tvirtą įsipareigojimą pažaboti neteisėtą migrantų gabenimo veiklą ir imtis griežtų veiksmų prieš nusikalstamas grupuotes. Per ateinančius mėnesius šios srities bendradarbiavimas bus vykdomas ypač intensyviai siekiant spręsti tranzitinės migracijos per Malį problemą, kartu visiškai laikantis Vakarų Afrikos valstybių ekonominės bendrijos protokolo. Malis tebėra vienas pagrindinių ES pagalbos Afrikai patikos fondo paramos gavėjų. Be projektų, kurie nuo 2016 m. sausio mėn. jau patvirtinti ES pagalbos Afrikai patikos fondo paramai gauti, tikimasi netrukus patvirtinti dar tris projektus, įskaitant biometrinio gyventojų registro, grįžusių asmenų reintegracijos, informuotumo apie neteisėtos migracijos riziką didinimo kampanijų ir 8 000 jaunuolių įdarbinimo kaimo ir miesto vietovėse projektus. Šiais projektais bus suteikta pagalba 16 000 įstrigusių migrantų, palengvintas 4 000 tranzitu keliaujančių migrantų grįžimas į kaimynines šalis ir paremta 4 000 maliečių tvari reintegracija jų kilmės bendruomenėse. Tolesni veiksmai: ·palaikyti glaudų dialogą su Maliu, pirmininkaujančiu Rabato procesui, rengiantis Valetos vyresniųjų pareigūnų susitikimui 2017 m. vasario mėn.; ·stebėti padėtį apsaugos ir perkėlimo požiūriais ir spręsti kilusias problemas; ·paspartinti darbą su Maliu tranzito srityje, teikiant šiai sričiai pirmenybę; ·stiprinti bendradarbiavimą siekiant veiksmingai sugrąžinti migrantus. Vakarų Afrikai ir Libijai skirtas TMO projektas Taikydama partnerystės modelio požiūrį, ES kartu su Vokietija ir Italija parengė 14-oje šalių naujovišką regioninę iniciatyvą su Tarptautine migracijos organizacija. Naujosios migrantų apsaugos ir reintegracijos Afrikoje iniciatyvos vertė – 100 mln. EUR; ja bus: 1. remiamas 24 000 migrantų iš tranzito šalių Afrikoje savanoriškas grįžimas ir reintegracija, taip pat iš Europos grįžusių asmenų reintegracija jų gimtosiose bendruomenėse; 2. palei migracijos maršrutus Nigeryje, Malyje ir Burkina Fase įsteigti reagavimo į migraciją ir išteklių centrai, kuriuose planuojama paremti 58 000 nepalankioje padėtyje esančių pažeidžiamų migrantų; 3. 200 000 pakeliui įstrigusių migrantų ir 2 000 potencialių migrantų bendruomenių suteikta informacijos apie pavojus, susijusius su neteisėta migracija, tokias alternatyvas, kaip teisėta ir saugi migracija, teises ir pareigas, savanoriško grįžimo ir reintegracijos galimybes; 4. nustatyta rinkti duomenis strateginėse vietose palei migracijos maršrutus. Iš esmės bus renkama informacija apie migrantų demografiją, migracijos srautus ir maršrutus, išsamesni varomųjų migracijos jėgų duomenys. Siekiant didinti veiksmų tvarumą ir koordinavimą, į visus veiksmus bus integruotas nacionalinių valdžios institucijų ir pagrindinių suinteresuotųjų subjektų gebėjimų ugdymas tokiose srityse kaip apsauga, grįžimas ir reintegracija, informacinės ir informuotumo didinimo kampanijos, duomenų rinkimas ir analizė.

Etiopija 2016 m. centrinės Viduržemio jūros regiono dalies maršrutu atvykusių Etiopijos piliečių skaičius pasiekė 3 363, o per 30 000 Etiopijos piliečių nuolat gyvena Europoje, be to, kasmet išduodama maždaug 4 000–5 000 naujų leidimų gyventi. Dėl sudėtingų politinių aplinkybių šalis kelia ypač didelių problemų. Nuolatinis ES ir Etiopijos vyriausybės bendradarbiavimas bus labai svarbus remiant būtinas politines reformas, kuriomis bus siekiama spręsti skausmingas, nuo 2015 m. lapkričio mėn. neramumus keliančias problemas. Etiopijos ir platesnio regiono vidaus stabilumui iškilęs pavojus – ES veiksmais turėtų būti padedama išvengti plataus masto krizės regione ir visų neišvengiamų jos pasekmių. Nuo spalio mėn. pažangos grįžimo ir readmisijos srityje beveik nepadaryta, tą taip pat lėmė politinė padėtis. Iš viso nuo metų pradžios į Etiopiją sugrįžo 172 Etiopijos piliečiai, neteisėtai gyvenę ES šalyse. Nepaisant sunkumų, techninio pobūdžio dialogas gan sėkmingai vyksta toliau. 2017 m. pradžioje rengiamas seminaras readmisijos tema. Be to, 2016 m. gruodžio 15 d. Etiopija perims pirmininkavimą Chartumo procesui. Bendradarbiavimas readmisijos klausimais sudaro dalį platesnio masto ES pastangų migracijos srityje. Po Ugandos Etiopija yra daugiausia pabėgėlių (783 000) priėmusi Afrikos šalis. ES toliau teikia vystymosi ir apsaugos sričių paramą pabėgėliams Etiopijoje, Somalio pusiasalyje įgyvendindama regioninės plėtros ir apsaugos programą, orientuotą į per 100 000 pabėgėlių (iš bendro apskaičiuoto 415 000 Somalio ir Eritrėjos pabėgėlių, šiuo metu gyvenančių Etiopijoje, skaičiaus) ir juos priimančiąsias bendruomenes, įskaitant konkrečius su vaikų apsauga susijusius veiksmus. Etiopija yra viena pagrindinių ES pagalbos Afrikai patikos fondo paramos gavėjų, pavyzdžiui, Patikos fondo projektu siekiama didinti milijono ūkininkų iš pažeidžiamų sričių, kurioms būdingi ginkluoti konfliktai, atsparumą. Planuojamos kitos programos, kuriomis bus remiamas darbo vietų kūrimas, visų pirma pabėgėliams, ir vieningos nacionalinės tapatybės nustatymo ir registracijos sistemos kūrimas. ES paskelbė apie savo pasirengimą teikti finansinę paramą naujiems suplanuotiems pramonės parkams, kuriuose turėtų būti sukurta darbo vietų ne tik Etiopijos piliečiams, bet ir apie 30 000 darbo vietų, skirtų pabėgėliams. Tolesni veiksmai: ·palaikyti glaudų dialogą su Etiopija, pirmininkaujančia Chartumo procesui, rengiantis Valetos vyresniųjų pareigūnų susitikimui 2017 m. vasario mėn.; ·remiantis įgyta patirtimi tęsti pradinius veiksmus, kuriais stiprinamas bendradarbiavimas grįžimo ir readmisijos klausimais; ·stiprinti tolesnę paramą Etiopijai, kaip tranzito šaliai ir migrantų ir pabėgėlių paskirties vietai. 2.2. Bendradarbiavimo migracijos valdymo klausimais plėtojimas su kitomis šalimis Kaip matyti iš šios įgyvendinimo ataskaitos, pažanga, padaryta taikant partnerystės modelio požiūrį penkioms prioritetinėms šalims, išlieka netolygi ir priklausys nuo nuolatinio bendradarbiavimo. Siekiant rezultatų bendradarbiavimo su prioritetinėmis šalimis srityje būtini ypatingi finansiniai ir politiniai įsipareigojimai, kurie neturėtų būti mažinami. Kartu glaudesnis bendradarbiavimas migracijos klausimais pagal partnerystės modelį ir toliau puoselėjamas ne vien su prioritetinėmis šalimis. Tai padės pasirengti galimam prioritetinių šalių skaičiaus didinimui artimiausioje ateityje. Jordanija, Libanas 2016 m. lapkričio 11 d. buvo priimti ES ir Libano partnerystės prioritetai ir pridėtas dokumentas, vadinamas susitarimu (angl. compact), kuriame nustatyti abipusiai įsipareigojimai sprendžiant pabėgėlių krizės poveikį. Taip pat buvo susitarta dėl ES ir Jordanijos partnerystės prioritetų, irgi su susitarimu; jie turėtų būti oficialiai priimti iki šių metų pabaigos įvyksiančiame Asociacijos tarybos posėdyje. Susitarimo prioritetiniai veiksmai bus finansuojami iš papildomų ES lėšų, Londono konferencijoje skirtų Libanui ir Jordanijai, įskaitant ne mažiau kaip 1 mlrd. EUR, kurie bus skirti 2016 ir 2017 m. Panaudodama įvairias savo priemones, įskaitant ES regioninį patikos fondą, sukurtą reaguojant į krizę Sirijoje, ir humanitarinę pagalbą, 2016 m. lapkričio 1 d. Libanui ir Jordanijai ES jau buvo skyrusi 666 mln. EUR. Tuo remdamasi ES pradės derybas dėl ES ir Jordanijos readmisijos ir vizų režimo supaprastinimo susitarimų ir tęs derybas dėl ES ir Libano partnerystės judumo srityje. Afganistanas, Pakistanas, Bangladešas, Iranas Kalbant apie Afganistaną, toliau įgyvendinama Afganistano ir ES deklaracija dėl tolesnių bendrų veiksmų migracijos srityje; pirmas jungtinės darbo grupės posėdis įvyko lapkričio 30 d.

Pakistano atveju apie migraciją – specialiai pabrėžiant įgyvendinamą ES ir Pakistano readmisijos susitarimą – buvo diskutuota ES ir Pakistano jungtinės komisijos posėdyje lapkričio 24 d. Šios pastangos jau davė rezultatų grąžinimo srityje. Be to, Komisija deda daugiau pastangų kuriant elektroninę platformą, kuria siekiama sumažinti sunkumus tvarkant readmisijos procesą. Glaudesnis bendradarbiavimas su migracija susijusiais klausimais bus tęsiamas su Iranu – tai daugelio pabėgėlių kilmės, tranzito ir paskirties šalis, priimanti daug pabėgėlių; išsamų dialogą dėl migracijos planuojama pradėti 2017 m. pirmąjį pusmetį. Pagal partnerystės modelį ir bendradarbiaudama su JTPRVK, ES per ateinančius mėnesius ketina intensyvinti bendradarbiavimą ir skatinti regioninį požiūrį, kad būtų remiamas perkeltųjų Afganistano piliečių saugumas ir tvari reintegracija jų kilmės regione. Bangladešo atžvilgiu ES padidino savo politinius įsipareigojimus imtis tolesnių sutartų veiksmų plėtojant standartines veiklos procedūras grąžinimo, tapatybės nustatymo misijų dislokavimo, informavimo kampanijų ir reintegracijos projektų srityse. Pastarieji projektai bus netrukus paruošti įgyvendinti, jei bus matoma pažanga 2016 m. balandžio mėn. pradėtame dialoge migracijos klausimais. Bendradarbiavimas su Bangladešu ateinančiais mėnesiais bus toliau stiprinamas siekiant pasirengti didinti paramą pagal partnerystės modelį. Egiptas Nors manoma, kad neteisėtų migrantų srautas iš Egipto šiais metais padidėjo 15 proc. (į Italiją iš Egipto atvyko apie 13 000 migrantų), bendras skaičius yra palyginti nedidelis ir nuo spalio mėn. mažėja. Padėtis tebėra atidžiai stebima, toliau stiprinamas dialogas – įvyko dviejų už Europos kaimynystės politiką bei už migraciją, vidaus reikalus ir pilietybės klausimus atsakingų Komisijos narių vizitai, atitinkamai spalio ir lapkričio mėn. Europos sienų ir pakrančių apsaugos agentūra spalio mėn. surengė įvertinamąjį vizitą į Egiptą. Parama Jungtinių Tautų vyriausiojo pabėgėlių reikalų komisaro biuro veiksmams užtikrinant tarptautinės apsaugos poreikius Egipte teikiama pagal Šiaurės Afrikai skirtas regionines vystymosi ir apsaugos programas (RVAP). Migracija ir judumas taip pat bus įtraukti į būsimus ES ir Egipto partnerystės prioritetus, kuriais bus reglamentuojama ES dvišalė parama trejus ateinančius metus pagal peržiūrėtą Europos kaimynystės politiką. ES regioninis patikos fondas, sukurtas reaguojant į krizę Sirijoje, ir ES patikos fondas Afrikai suteikia papildomų priemonių teikti finansinę paramą, kuri skirta pajėgumams plėtoti, pažeidžiamoms grupėms apsaugoti, migruoti linkusioms grupėms socialiai ir ekonomiškai remti ir bendriems veiksmams kovojant su neteisėtu žmonių gabenimu ir prekyba žmonėmis stiprinti. Į Egipto partnerystės prioritetus bus įtrauktas svarbus migracijos aspektas. Prioritetus patvirtinus, ES nedelsdama suintensyvins bendradarbiavimą su Egiptu šioje srityje, bus surengti tiksliniai vyresniųjų pareigūnų vizitai ir priimama atitinkamų ES agentūrų ir valstybių narių parama. Libija Libija tebėra pagrindinis Vidurio Viduržemio jūros maršruto išvykimo punktas ir centras, kuriame susieina migracijos iš Vakarų Afrikos ir Somalio pusiasalio maršrutai. ES veiksmai dėl migracijos iš Libijos yra riboti visą laiką, kol nėra veikiančios nacionalinės vyriausybės, kuri bendrai kontroliuotų visas teisėsaugos ir karines institucijas. Be dabartinio Viduržemio jūros valstybių narių ir Libijos pakrantės apsaugos bendradarbiavimo naudojant Seahorse – Viduržemio jūros regiono tinklą, nuo 2016 m. birželio mėn. buvo įgyvendinami keli projektai, įskaitant Libijos pakrantės apsaugos mokymus per operaciją EUNAVFOR MED Sophia ir pasirengimus įsteigti Libijos jūrų gelbėjimo koordinavimo centrą, padedant Italijos pakrančių apsaugos tarnybai. Valstybės narės raginamos kuo reikia prisidėti, palaikant visapusišką operacijos Sophia veiklos pajėgumą. Rugpjūčio mėnesį buvo įsteigtas ES ir Libijos Integruoto sienos valdymo komitetas – tai forumas, kuriame keičiamasi informacija apie sienų valdymą. Po trišalio Libijos, Nigerio ir Čado užsienio reikalų ministrų susitikimo, skirto sienų valdymui su ES parama, buvo surengtas ES delegacijų šiose šalyse susitikimas, o kitas susitikimas numatytas 2017 m. pradžioje. Artimiausiais mėnesiais bendradarbiaudama su tarptautiniais partneriais, visų pirma Tarptautine migracijos organizacija (TMO), ES ketina suaktyvinti ir taip nemažas pastangas siekdama spręsti Libijoje įstrigusių migrantų humanitarinės padėties problemą. Šio bendradarbiavimo pagrindinis tikslas bus pasiūlyti itin sunkioje padėtyje atsidūrusiems migrantams alternatyvią sugrįžimo galimybę. Įgyvendinami 20 mln. EUR vertės projektai, kuriais siekiama palengvinti savanorišką į sunkią padėtį patekusių migrantų sugrįžimą, paremti priimančiąsias bendruomenes suteikiant užimtumo galimybių vietos bendruomenėms ir migrantams, teikti pagalbą pažeidžiamiems migrantams ir pagerinti jų gyvenimo sąlygas sulaikymo centruose. Siekiama toliau intensyvinti šias pastangas tuo pat metu mokant pakrančių apsaugos tarnybas. Be pastangų, skirtų pagrindinėms šalies problemoms dėl migracijos spręsti, ir bandomosios iniciatyvos, kuria siekiama stabilizuoti bendruomenes vidinės priverstinės migrantų migracijos ir tranzito paveiktose vietovėse, pradėti vykdyti 20 mln. EUR vertės veiksmai, siekiant padėti migrantams išlaipinimo vietose ir sulaikymo centruose, taip pat padidinti humanitarinę repatriaciją (pradinis tikslas – 5 000 migrantų) ir reintegraciją. Vakarų Afrika Neteisėta migracija į Europą iš Dramblio Kaulo Kranto nuolat didėjo – nuo 2 000 asmenų 2014 m. iki 5 000 asmenų 2015 m. ir 10 000 asmenų 2016 m. sausio–rugsėjo mėnesiais. Gvinėja kelis mėnesius buvo viena iš pagrindinių penkių migrantų kilmės šalių; ji užima antrą vietą pagal migrantų skaičių Agadese. Gana yra ir kilmės, ir tranzito (tiek teisėto, tiek neteisėto) šalis; 2015 m. ES teisėtai gyveno maždaug 125 000 Ganos piliečių; tais pačiais metais nustatyta 5 600 neteisėtai ES esančių Ganos piliečių. Šioms trims svarbioms neteisėtos migracijos kilmės ir tranzito šalims Užsachario Afrikoje netaikomas ES patikos fondas Afrikai. Siekdama pradėti dialogą ir susitarti dėl tikslų ir uždavinių, susijusių su migracija, ES siūlo išplėsti geografinę ES patikos fondo Afrikai taikymo sritį. Taip pat bus toliau teikiama parama Mauritanijai, svarbiai tranzito šaliai, kuri jau bendradarbiauja su ES siekdama suvaldyti migraciją. Po neseniai įvykusių rinkimų Gambijoje atsivėrė naujos galimybės stiprinti dvišalius santykius su šia kilmės šalimi, iš kurios 2016 m. Vidurio Viduržemio jūros maršrutu į ES neteisėtai atvyko daugiau kaip 11 000 asmenų.

Somalio pusiasalis ES ir regiono bendradarbiavimas migracijos klausimais suaktyvėjo nuo 2015 m. lapkričio mėn., kaip numatyta Valetos aukščiausiojo lygio susitikime. Pagal Chartumo procesą veikia speciali sistema, kuri padeda spręsti visus migracijos valdymo aspektus, įskaitant skatinimą bendradarbiauti kovojant su neteisėtu migrantų gabenimu ir prekyba žmonėmis visose regiono šalyse, visų pirma iš Etiopijos per Sudaną į Egiptą. Vyresniųjų proceso pareigūnų posėdis numatytas gruodžio 16 d. Adis Abeboje, jo metu bus parengti tolesni veiksmai dėl bendradarbiavimo. ES yra konkrečiai įsipareigojusi ginti ir remti pabėgėlius regione. Be humanitarinės pagalbos, pagal regioninę vystymosi ir apsaugos programą Somalio pusiasalyje parengti penki projektai, skirti pabėgėlių ir priimančiųjų bendruomenių apsaugos ir tvaraus gyvenimo sąlygų gerinimui Etiopijoje, Kenijoje, Somalyje, Sudane ir Ugandoje, taip pat po neseno priverstinės migracijos srauto dėl konflikto su Pietų Sudanu sustiprinti veiksmai Ugandoje. Kenija paskelbė uždaranti Dadaabo pabėgėlių stovyklą, kurioje šiuo metu yra 350 000 Somalio pabėgėlių. Jei šalis įgyvendins šį sprendimą, tai galėtų turėti rimtų neigiamų pasekmių visame regione. Tolesni veiksmai ·Oficialiai patvirtinti susitarimą su Jordanija ir pradėti derybas dėl vizų režimo supaprastinimo ir readmisijos susitarimų. ·Užbaigti derybas dėl partnerystės judumo srityje su Libanu. ·Bendradarbiaujant su Jungtinių Tautų vyriausiuoju pabėgėlių reikalų komisaru, stiprinti regioninį darbą dėl perkeltų Afganistano piliečių, kad būtų palengvinta jų tvari reintegracija. ·Stiprinti darbą su Egiptu remiantis baigiamais nustatyti partnerystės prioritetais. ·Toliau stiprinti darbą Libijoje siekiant išspręsti į sunkią padėtį toje šalyje patekusių migrantų klausimą. ·Geografinę ES patikos fondo Afrikai aprėptį taikyti Dramblio Kaulo Krantui, Ganai ir Gvinėjai. ·Tęsti ir plėsti bendradarbiavimą pagal Chartumo procesą. 3. Pagrindinės tolesnio partnerystės modelio įgyvendinimo priemonės ir įrankiai 3.1 Migrantų grąžinimo pastangų valstybėse narėse stiprinimas Partnerystės modeliu buvo padėti pamatai intensyvesniam ES valstybių narių ir valstybių partnerių bendradarbiavimui grąžinimo ir readmisijos klausimais. Visų pirma, organizuojant tapatybės nustatymo misijas valstybėse narėse iš šalių partnerių galima spręsti neužbaigto grąžinimo atvejus. Vis dėlto pasitaikė atvejų, kai tapatybės nustatymo misijos, dėl kurių jau būdavo susitarta su šalimis partnerėmis, atliekamos nebūdavo, kadangi valstybės narės nesugebėdavo imtis tinkamų vidaus veiksmų per reikiamą laiką. Viena iš priežasčių, kodėl migrantų grąžinama mažai, susijusi su pačia ES. Tik nedidelė į ES iš penkių prioritetinių šalių neteisėtai patekusių migrantų dalis šiuo metu gauna sprendimą grąžinti. Iš dalies tai galima paaiškinti galimais prieglobsčio prašymais, tačiau akivaizdu, kad yra reikšmingų šalintinų trūkumų. Laikantis ES teisės aktų, sprendimai grąžinti turėtų būti pateikiami visiems neteisėtiems migrantams, kurie neturi teisės likti ES teritorijoje. Veiksmingai grąžinimo politikai užtikrinti būtina, kad valstybės narės turėtų įdiegusios atitinkamas administracines ir vykdymo sistemas ir skirtų pakankamai išteklių, kad galėtų valdyti grąžinimo procesus ir užtikrinti, kad asmenys, kuriuos reikia grąžinti, negalėtų pasislėpti. Šiuo tikslu jos turėtų visapusiškai išnaudoti galiojančias ES nuostatas. Vykdoma daug veiksmų, kad grąžinimo politika ES viduje būtų veiksmingesnė. Jie turėtų būti skubiai įgyvendinami, o valstybių narių procesai turi būti sustiprinti. Įgyvendinant partnerystės modelį taip pat paaiškėjo, kad yra trūkumų, susijusių su valstybių narių duomenų dėl grąžinimo rinkimu ir dalijimusi. Rengiant šią ataskaitą, valstybėms narėms buvo išsiųstas specialus klausimynas. Nors beveik visos valstybės narės į jį atsakė, iš surinktų duomenų vis dar matomas fragmentiškas ir neišsamus padėties visoje ES vaizdas. Siekdama išspręsti šią problemą, Komisija paspartino operatyvinės grąžinimo duomenų bazės, veikiančios anksčiau 2016 m. imtoje taikyti integruotoje grąžinimų valdymo aplinkoje (IRMA), kūrimą ir rengia su jos naudojimu susijusius mokymus valstybėse narėse. Partnerystės įgyvendinimo pažangai stebėti ir siekiant rezultatų ateinančiais mėnesiais reikės, kad valstybės narės pildytų IRMA duomenų bazę.

3.2 Veiklos priemonės Europos migracijos ryšių palaikymo pareigūnai Bendrų valstybių narių pastangų ir ES institucijų dėka visoms pagal partnerystės modelį prioritetinėmis paskelbtoms šalims buvo parinkti Europos migracijos ryšių palaikymo pareigūnai (EMLO). Visiems EMLO buvo parengta išsami mokymo prieš dislokavimą programa (įskaitant EMLO penkioms prioritetinėms šalims), po kurios 2017 m. pradžioje jie bus dislokuoti. Svarbu, kad valstybių narių ryšių palaikymo pareigūnai ir EMLO visapusiškai bendradarbiautų, keistųsi visa reikiama informacija ir veiktų kartu. Bendradarbiavimas su agentūromis Buvo pradėtos diskusijos dėl to, kaip būtų galima visapusiškai panaudoti atitinkamų ES agentūrų trečiosiose šalyse praktinę patirtį. Padidinus Europos sienų ir pakrančių apsaugos agentūros ir Europolo įgaliojimus suteikta naujų galimybių bendradarbiauti su trečiosiomis šalimis. Europos sienų ir pakrančių apsaugos agentūra šiuo metu tariasi su keliomis šalimis (Libija, Maroku, Senegalu, Mauritanija, Egiptu ir Tunisu) dėl darbo tvarkos nustatymo. Be to, ji dislokuoja ryšių palaikymo pareigūną Nigeryje. Be to, Europolas, Europos prieglobsčio paramos biuras ir Eurojustas turėtų stiprinti savo veiklos išorės aspektą, ypač prioritetinėse šalyse. 3.3 Politikos priemonės Birželio mėn. priimtame Komunikate dėl naujo partnerystės modelio raginama, kad prie jo įgyvendinimo būtų prisidedama visose ES politikos srityse. Iki šiol pagrindinė partnerystę įgyvendinti padedanti priemonė buvo finansinė pagalba. Kad partnerystė liktų patikima ir pasiektų savo strateginius tikslus, kitose ES politikos srityse, įskaitant prekybą, vizų politiką, kaimynystės politiką, energetiką, klimatą, aplinką, jūrų reikalus ir žuvininkystę, žemės ūkį, skaitmeninę politiką ir švietimą, turi būti pasiūlyta kitų svertų ir paramos šaltinių. Tai bus pagrindinis prioritetas ateinančiais mėnesiais, ypatingą dėmesį skiriant prekybos politikai. Prekyba visų pirma padeda šalinti pagrindines neteisėtos migracijos priežastis, nes laisvosios prekybos susitarimais ar panaudojant vienašales lengvatas šalyse partnerėse sukuriamos ekonominės galimybės. Prekybos politikos ir migracijos sąsajos ir sąveikos bus toliau nagrinėjamos. Mokslo judumas yra svarbus būdas, pagal partnerystės modelį suteikiantis naujų galimybių judumui skatinti. Pagal programą „Erasmus +“ Jordanijoje, Libane, Etiopijoje, Malyje, Nigeryje, Nigerijoje ir Senegale jau siūlomi 1 165 judumo veiksmai , finansuojami šiose šalyse 2016 m. Buvo įsteigtos 77 „Erasmus Mundus“ jungtinės magistrantūros studijų stipendijos , labai populiarios visų pirma Nigerijoje ir Etiopijoje; taip pat septynios „Erasmus Mundus“ doktorantūros studijų stipendijos. Su prioritetinėmis šalimis vykdomi vienuolika programos „Erasmus+“ gebėjimų ugdymo projektų. Universitetuose personalo ir studentų judumo paklausa yra daug didesnė, nei turimas biudžetas Užsachario regione . Vykdydama partnerystės modelio darbus ir atsižvelgdama į šalių partnerių poreikius ir gebėjimus panaudoti pajėgumus, ES yra pasirengusi intensyvinti šį darbą ir finansuoti iki 5 000 programos „Erasmus+“ papildomų judumo kreditų ir iki 110 programos „Erasmus Mundus“ mobilumo veiksmų jungtinės magistrantūros studijoms. Be to, pagal programą „Marie Skłodowskos-Curie veiksmai“ siūlomos finansavimo galimybės keičiantis mokslinių tyrimų darbuotojais; pirmasis Afrikos akademinio judumo programos kvietimas teikti paraiškas 2016 m. sukėlė didžiulį susidomėjimą. Buvo gautos 53 paraiškos, iš kurių galima finansuoti 7 projektus (atstovaujami 543 judumo srautai). Kartu su mainais, stipendijomis ir mokslinių tyrimų finansavimu, akademinių kvalifikacijų tarpusavio pripažinimą Afrikoje ir ES palengvina Afrikos reguliavimo ir suderinimo, kokybės užtikrinimo ir akreditavimo iniciatyvos. Kiekvienais metais penkių prioritetinių šalių piliečiams išduodama maždaug 50 000 naujų leidimų gyventi šalyje. Pagal galiojančias taisykles teisėtai į šalį atvykusių asmenų srautai gali būti organizuojami veiksmingiau. Nors trečiųjų šalių piliečių, kuriems leista atvykti į valstybių narių teritoriją teisėtos migracijos tikslais, skaičių nustato valstybės narės nacionaliniu lygmeniu, tai neužkerta kelio susidomėjusioms valstybėms narėms sutelkti jėgas siekiant palengvinti bendradarbiavimo teisėtos migracijos srityje plėtojimą su pasirinktomis trečiosiomis šalimis. Toks požiūris galėtų padėti padidinti partnerystės modelio poveikį ir sumažinti neteisėtos migracijos būdų naudojimą. Galiausiai, be 2015 m. liepos 20 d. Tarybos išvadų perkelti 22 504 asmenis, kuriems reikia apsaugos, ir kuriose valstybėms narėms suteikiama galimybė perkelti asmenis iš prioritetinių šalių, visų pirma Etiopijos ir Nigerio, nagrinėjamos galimybės suteikti teisėtų alternatyvų tiems, kuriems reikia apsaugos, kaip, pavyzdžiui, neseniai pateiktas ir šiuo metu teisės aktų leidėjų svarstomas pasiūlymas dėl perkėlimo į Sąjungą sistemos. Tolesni veiksmai ·Stiprinti grąžinimo srities vidaus administracinius procesus ir pagerinti duomenų rinkimą, kad būtų galima susidaryti geresnį veiklos vaizdą. ·Užbaigti Europos migracijos ryšių palaikymo pareigūnų (EMLO) paskyrimą. ·Geriau išnaudoti ES agentūrų darbą. ·Įvertinti perkėlimo iš atitinkamų prioritetinių šalių padidinimo poreikį. ·Sutelkti visas politikos sritis ir priemones, kad būtų išplėstas darbas, susijęs su partnerystės modeliu, daugiausia dėmesio skiriant prekybai ir teisėtos migracijos organizavimui. ·Vykdant darbus pagal partnerystės modelį, pasiūlyti iki 5 000 programos „Erasmus+“ judumo kreditų ir 110 programos „Erasmus Mundus“ jungtinės magistrantūros studijų kreditų.

3.4 Finansavimo priemonės Įgyvendinant partnerystės modelį naudotasi įvairiomis ES finansavimo priemonėmis, visų pirma tai Europos plėtros fondas (EPF) , Vystomojo bendradarbiavimo priemonė , Europos kaimynystės priemonė , Prieglobsčio, migracijos ir integracijos fondas ir Priemonė, kuria prisidedama prie stabilumo ir taikos . ES pagalbos Afrikai patikos fondas ES Skubiosios pagalbos patikos fondas stabilumui didinti ir pagrindinėms neteisėtos migracijos priežastims šalinti iš viso apima 23 šalis, jo turimi ištekliai siekia 2,4 mlrd. EUR iš EPF ir kelių ES biudžeto finansavimo priemonių, taip pat papildomus 500 mln. EUR iš EPF rezervo. Iki šiol ES valstybės narės įsipareigojo skirti 82 mln. EUR. Nuo 2015 m. lapkričio mėn. buvo patvirtintos 64 programos trijuose regionuose, iš viso už 1 mlrd. EUR. Programų, dėl kurių jau sudarytos sutartys, vertė kol kas siekia 471 mln. EUR, o iki šių metų pabaigos bus sudaryta sutarčių dar pagal tris programas, kurių vertė bus 27,5 mln. EUR. Būsimi veiksmai, kurie bus finansuojami iš Patikos fondo, parengti atsižvelgiant į vykstančius politinius dialogus, gruodžio mėn. jau beveik bus parengti 42 nauji projektai, kurių bendra vertė – apie 589 mln. EUR. Įsteigus Patikos fondą Afrikai, buvo pasiektas subalansuotas požiūris į išteklių paskirstymą fondo strateginiams prioritetams; dėl fondo lankstumo ir galimybių greitai veikti užtikrinta teigiamų pokyčių teikiant paramą partnerystės modelio įgyvendinimui. Jis aktyviai prisidėjo įtraukiant migracijos klausimą į Afrikos ir ES politinius dialogus, nes buvo sukurta papildomų paskatų bendradarbiauti pagrindinių interesų srityse. Siekiant tolesnės pažangos įgyvendinant partnerystės modelį strateginiu požiūriu itin svarbu bus naudoti šią priemonę. Šiuo tikslu ES patikos fondo Afrikai strateginė valdyba į posėdį renkasi 2016 m. gruodžio 13 d. Kiti finansiniai pokyčiai Atsižvelgiant į ribotą ES patikos fondo Afrikai geografinę taikymo sritį, buvo stengiamasi padidinti kitų priemonių poveikį. Visų pirma, Europos Parlamentas ir Taryba neseniai sutarė 2017 m. biudžete skirti papildomus 726,7 mln. EUR, kad toliau būtų remiamas migracijos išorės aspektas. 4. Europos išorės investicijų planas Siekiant užtikrinti, kad ilgainiui sumažėtų migraciją skatinančių veiksnių, turime iš esmės pakeisti ekonominį požiūrį į šalis, kurios yra mūsų partnerės, ypač Afrikoje. Kad įgyvendintume tokio pobūdžio ir masto darbotvarkę, reikia padidinti išteklius. Viešasis sektorius visapusiškai atliks savo vaidmenį, tačiau dabar mums kaip niekada anksčiau reikia privačiojo sektoriaus investicijų į ilgalaikį ir tvarų vystymąsi. Tai svarbu ne tik vystomojo bendradarbiavimo ar migracijos valdymo požiūriu. Svarbu kurti sparčiai augančias ateities rinkas, kurios galės duoti realios naudos – kurti darbo vietas ir užtikrinti ekonomikos augimą ES – ir jose įsitvirtinti. Rugsėjo mėn. Komisija pateikė pasiūlymus dėl naujo Išorės investicijų plano. Naudodama skatinamąjį daugiau nei 4 mlrd. EUR dydžio ES lėšų potencialą, daugiausia susijusį su parama vystymuisi, ES gali sutelkti ne mažiau kaip 44 mlrd. EUR arba iki 88 mlrd. EUR papildomų investicijų, jeigu valstybės narės ir kiti partneriai taip pat įneš atitinkamus indėlius. Spalio 21 d. Europos Vadovų Tarybos išvadose dar kartą patvirtinta Išorės investicijų plano (EIP) svarba įgyvendinant partnerystės modelį. Pagrindinis plano akcentas – naujasis Europos darnaus vystymosi fondas (EDVF); juo siekiama remti reikalavimus atitinkančių sandorio šalių investicijas dotacijomis, garantijomis ir kitomis finansinėmis priemonėmis suteikiant finansavimo pajėgumus ir daugiau galimybių gauti finansavimą Afrikos ir kaimyninėse šalyse partnerėse. Naujoviškais būdais panaudodamas privačiojo sektoriaus paramą, planas labai paskatins plėtrą. Ministrų Taryba susitarė dėl savo pozicijos. Atsižvelgdama į pažangą Europos Parlamente, Komisija remia Europos Parlamento Biudžeto ir Vystymosi komitetų darbą. Parlamentinis procesas ir Europos Parlamento, Tarybos ir Europos Komisijos trišaliai dialogai turėtų prasidėti kitų metų pradžioje, siekiant priimti reglamentą pirmą 2017 m. pusmetį. Išorės investicijų plane taip pat numatytos konkrečios priemonės, kurios padėtų skatinti investicijas šiose šalyse ir remti platesnio masto verslo aplinkos patobulinimus. Užsienio investuotojai, įskaitant daug ES bendrovių, įžvelgia didžiulį šių rinkų potencialą ir gali padėti modernizuoti jų ekonomiką , siekdami abipusės naudos. Vokietijos ir Italijos pirmininkavimo G 20 ir G 7 metu išryškėjus poreikiui parengti stabilią investicijų aplinką kaip tvarios ekonomikos pažangos Afrikoje pagrindą, ši problema taip pat bus įtraukta į 2017 m. rudenį numatyto ES ir Afrikos aukščiausiojo lygio susitikimo darbotvarkę. Be to, Komisija daugiau dėmesio skirs „ekonominei diplomatijai“ ir taikys ją kur tinkama įgyvendindama partnerystės modelį. 5. Išvados