Projektas tarpinstitucinis susitarimas dėl Europos reguliavimo agentūrų sistemos /* KOM/2005/0059 galutinis */





Briuselis, 25.02.2005 KOM(2005)59 galutinis Projektas TARPINSTITUCINIS SUSITARIMAS dėl Europos reguliavimo agentūrų sistemos (pateikta Komisijos) AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. KONTEKSTAS IR TIKSLAI Europos agentūros buvo steigiamos paeiliui viena po kitos, kad kiekvienu atveju būtų tenkinami specifiniai poreikiai. Agentūroms būdinga įvairovė. Jei šios agentūros steigiamos nekoordinuotai, be bendros sistemos, dėl to gali susidaryti nevisai skaidri, piliečiams nevisai suprantama ir juridiniam saugumui kenksminga padėtis. Baltojoje knygoje apie Europos valdymą[1] Komisija siūlo sukurti agentūrų, taip vadinamų „reguliavimo agentūrų“, prisidedančių prie Bendrijos taisyklių įgyvendinimo ir taikymo gerinimo, steigimo, veikimo ir kontrolės, vadovaujantis gero valdymo principais[2], sistemą. Nuoseklumas. Horizontalios pozicijos tikslas – užtikrinti, kad būtų laikomasi bendro minimalaus tų agentūrų steigimo, veikimo ir kontrolės principų bei taisyklių rinkinio. Agentūrų dalyvavimas atliekant vykdomąją funkciją turi būti organizuojamas nuosekliai ir subalansuotai, laikantis šios funkcijos vieningumo ir vientisumo Bendrijos lygmeniu. Veiksmingumas. Dažniausiai šių agentūrų patikimumas priklauso nuo jų veiksmingumo. Jos turi būti taip organizuojamos, kad galėtų veiksmingai vykdyti atitinkamas joms pavestas užduotis. Laikantis veiksmingumo principo ypač turėtų būti supaprastintas sprendimų priėmimo procesas, sumažėti išlaidos ir toms agentūroms turėtų būti suteikta tam tikra organizacinė, juridinė ir finansinė autonomija. Atsakomybė. Ta autonomija neatsiejama nuo agentūrų vykdomų atsakingų pareigų. Norint sustiprinti Bendrijos veiklos teisėtumą, svarbu nustatyti ir atskirti atitinkamų institucijų ir agentūrų pareigas. Viena vertus, priimti sprendimą steigti agentūras reikia atsargiai, remiantis kaip įmanoma išsamesne ir griežtesne Komisijai vadovaujant atlikta poveikio analize. Kita vertus, atsakomybės principas reikalauja, kad būtų įdiegta aiški kontrolės sistema. Dalyvavimas ir atvirumas. Vidinė šių agentūrų organizacija taip pat turi užtikrinti suinteresuotųjų šalių dalyvavimą ir didelį skaidrumą. Agentūrų steigimo aktuose turi būti numatyta, kad jos, kaip ir institucijos, laikosi gero administravimo įsipareigojimų. 2 . KONSULTAVIMASIS SU KITOMIS INSTITUCIJOMIS IR KITOMIS SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS 2002 m. gruodį Komisija priėmė komunikatą, kuris, remiantis šiais principais, nubrėžia gaires būsimai Europos reguliavimo agentūrų sistemai[3]. Jį palankiai sutiko Parlamentas[4] ir Taryba[5]. Buvo pasitarta ir su jau egzistuojančių agentūrų direktoriais. 3. PRIEMONėS PASIRINKIMAS: TARPINSTITUCINIS SUSITARIMAS Komisija siekdama, kad iš karto visos trys institucijos nustatytų pagrindines sąlygas, kurių reikės laikytis vėliau priimant aktus dėl sektorinių agentūrų steigimo, siūlo tarpinstitucinį susitarimą. Pagal Teisingumo Teismo teisminę praktiką, tarpinstitucinis susitarimas turi privalomą juridinį poveikį tada, kai jo turinys išreiškia visų trijų institucijų norą turėti įsipareigojimų viena kitai[6]. Šios priemonės pasirinkimas neatmeta galimybės, kad vėliau teks rengti detalesnes nuostatas pamatiniame reglamente. 4. TAIKYMO SRITIS Dėl veikiančių agentūrų užduočių ir struktūros įvairovės, Komisija komunikate pasiūlė pradėti nuo būsimų Europos reguliavimo agentūrų, įsteigtų pagal EB sutartį, sistemos. Iš tiesų atrodo sunku ar net neįmanoma iš karto į bendrą sistemą įtraukti būsimas ir jau veikiančias įvairiausias agentūras. Tai gali žymiai pavėlinti agentūros įsteigimo procesą ir pakenkti ypač neseniai įsteigtų agentūrų juridiniam saugumui. Dėl tų pačių priežasčių nėra siekiama iš karto taikyti susitarimą ne pagal EB sutartį įsteigtoms agentūroms. Taryba ir Parlamentas pritarė šiai atrankinei laiko atžvilgiu pozicijai. Parlamentas be kita ko atkreipė dėmesį, kad reikėtų pagalvoti ir apie veikiančias agentūras bei apie ES agentūras ir pateikti pakeitimų pasiūlymų. Todėl tarpinstituciniame susitarime numatoma, kad vėliau institucijos išnagrinės, pagal kokias nuostatas jo taikymo sritis galėtų būti išplėsta veikiančioms Europos reguliavimo agentūroms ir, prireikus, kitoms agentūroms. Tuo tarpu ateityje peržiūrint kiekvieną atitinkamą pagrindinį teisės aktą galima remtis ar net įtraukti į veikiančią sistemą kai kuriuos principus, kai kurias taisykles ir procedūras. 5. TEISINIS PAGRINDAS Turint omeny tai, kad Europos reguliavimo agentūra yra Bendrijos politikos įgyvendinimo priemonė, jos pagrindinis teisės aktas turi remtis EB sutarties nuostata, sudarančia specifinį teisinį pagrindą numatytai politikai. Šios pozicijos buvo laikomasi dėl naujausiai įsteigtų agentūrų. Tačiau susitarime numatyta ir išskirtinė EB sutarties 308 straipsnio taikymo galimybė. 6. AGENTūRų BūSTINė Taryba, primindama savo išvadose, kad susitarimas taikomas visose valstybėse narėse valstybių ir vyriausybių vadovų lygmenyje, pripažino, kad būstinė turi būti pasirenkama pirmai galimybei pasitaikius. Iš tiesų iki šiol beveik visus sprendimus dėl agentūrų būstinių valstybių ir vyriausybių vadovai priimdavo vienu metu – kartą per dešimt metų Europos Vadovų Tarybose. Tokios derybos „paketais“ labai pavėlino veiksmingą kai kurių agentūrų, kurios laikinai, neapibrėžtam laikui buvo atidarytos Briuselyje, įsteigimą. Dėl tokios praktikos pradinėje stadijoje susidarė nemažai administracinių ir materialinių sunkumų: dėl personalo įdarbinimo, papildomų išlaidų ir dėl praktinių persikėlimo į kitą vietą sunkumų, susisiekimo problemų ir t.t. Beje, Komisija kaip ir Parlamentas mano, kad būstinė yra vienas pagrindinio teisės akto sudėtinių elementų ir todėl turėtų būti jame nurodyta. Neatimdama iš valstybių narių teisės aukščiausiu politiniu lygmeniu spręsti, kur turėtų būti agentūros būstinė, Komisija siūlo tokį sprendimą priimti laiku, kad jį būtų galima įtraukti į pagrindinį teisės aktą. Kitais atvejais Komisija siūlo priimti sprendimą ne vėliau kaip per 6 mėnesių laikotarpį. 7. SąVOKOS IR UžDUOTYS Norint nustatyti reguliavimo agentūrų veiklos sąvoką, reikia atsižvelgti į keletą faktorių: 7.1. „Reguliavimo“ sąvoka „Reguliavimą“ reikia skirti nuo „reglamentavimo“ ar bendro pobūdžio privalomų teisinių normų priėmimo. Iš tiesų reguliavimas nebūtinai reiškia norminių aktų priėmimą. Tai gali būti ir kitos, labiau skatinančios priemonės, tokios kaip bendras reguliavimas, savireguliavimas, rekomendacijos, mokslo įstaigų pasitelkimas, naudingos praktikos surinkimas ir apjungimas, taisyklių taikymo ir įgyvendinimo vertinimas ir t.t. Iš to išplaukia, kad Europos „reguliavimo“ agentūra nebūtinai turi įgaliojimą priimti privalomas juridines normas. 7.2. Agentūroms pavestos užduotys Vadovaujantis pirmiau minėta reguliavimo sąvoka, agentūroms gali būti pavesta viena ar kelios tokios užduotys: a) priimti trečiosioms šalims teisiškai privalomus individualius sprendimus; b) siekiant apsaugoti Bendrijos interesus, tiesiogiai teikti pagalbą Komisijai ir, prireikus, valstybėms narėms techninių ir mokslinių nuomonių ir (arba) patikrinimo ataskaitų forma; c) siekiant apsaugoti Bendrijos interesus, apjungti ir organizuoti kompetentingų nacionalinių valdžios įstaigų bendradarbiavimą renkant, keičiantis ir lyginant informaciją bei naudingą patirtį. Be kita ko, kiekvienai Europos reguliavimo agentūrai pavesta rinkti, analizuoti ir perduoti objektyvią, patikimą ir lengvai suprantamą su jos veiklos sektoriumi susijusią informaciją. 7.3. Vykdomoji atsakomybė Siekdama įvykdyti anksčiau nurodytas užduotis, agentūra aktyviai atlieka vykdomąją funkciją Bendrijos lygmeniu: individualius sprendimus priimančios agentūros turi teisės aktų vykdymo kompetenciją. Tačiau šia kompetencija galima naudotis tik taikant ypatingiems atvejams antrinės teisės taisykles, vadovaujantis institucine sistema ir Teisingumo Teismo teismine praktika[7]; kitos agentūroms paskirtos užduotys turi joms leisti suteikti Komisijai būtiną patirtį, leidžiančią Komisija atlikti Bendrijos vykdomosios valdžios pareigas. 7.4. Struktūrinė autonomija Europos reguliavimo agentūros ilgalaikio veiksmingumo ir patikimumo esmė yra jos autonomija. Autonomija turi suteikti agentūrai galimybę atsižvelgti į visą informaciją apie jos aplinką kaip įmanoma atsiribojant nuo išorinės įtakos. Didelė autonomija yra ypač svarbi agentūrai atliekant techninius ir mokslinius vertinimus, jai turint reikalų ne tik su ES institucijomis, bet ir su valstybėmis narėmis bei pačiais operatoriais. 7.5. Išvada Europos reguliavimo agentūra gali būti apibūdinama kaip teisės aktų leidėjo įsteigtas autonominis juridinis subjektas, skirtas prisidėti prie kokio nors sektoriaus reguliavimo Europos mastu ir prie Bendrijos politikos įgyvendinimo. Vykdydama savo užduotis, ji iš tiesų prisideda prie Bendrijų taisyklių įgyvendinimo ir taikymo gerinimo visoje Europos Sąjungoje. Taip ji aktyviai atlieka vykdomąją funkciją Bendrijos lygmeniu. 8. AUTONOMIJA IR KONTROLė Tarpinstitucinio susitarimo nuostatos remiasi subtilia autonomijos poreikio ir kontrolės pusiausvyra. 8.1. Autonomija Autonomijos poreikis (žr. 7.4 punktą) įgauna keletą formų: juridinio asmens statuso suteikimo, biudžetinės autonomijos, kolegialumo ir pačios administracinės tarybos (toliau – „AT“) įgaliojimų, direktoriaus, mokslinių komitetų ir apeliacinių valdybų narių nepriklausomybės ir t.t. 8.2. Vertinimai ir kontrolė Autonomija neatsiejama nuo agentūrų ir institucijų atitinkamų atsakingų pareigų. Agentūros, savarankiškai atliekančios atsakingas pareigas vykdomojoje srityje, yra tiesiogiai atskaitingos Europos Sąjungos institucijoms, valstybėms narėms ir piliečiams. Atsakomybės principas taip pat reikalauja, kad tos agentūros ne tik būtų vertinamos ex ante ir ex post , bet joms būtų taikomi ir aiškūs kontrolės mechanizmai. Vertinimai Komisija svarstys kiekvieną pasiūlymą dėl agentūros steigimo remdamasi griežta poveikio analize. Turi būti išnagrinėtos visos alternatyvos agentūros steigimui: Komisijos numatytos veiklos perėmimas, veikiančios agentūros funkcijų išplėtimas, tarnybos įsteigimas, vykdančiosios agentūros įsteigiamas ir (arba) atskirų užduočių delegavimas. Įsteigus agentūrą, ji iškartu su Komisija reguliariai vertina savo veiklą ir darbą. Tuo remdamasi Komisija gali siūlyti peržiūrėti, arba prireikus anuliuoti pagrindinį teisės aktą. Kontrolė Biudžeto kontrolė, vidaus auditas, metinės Audito Rūmų ataskaitos, metinis leidimas vykdyti Bendrijos biudžetą ir OLAF atliekami tyrimai leidžia užtikrinti tinkamą agentūroms skirtų išteklių naudojimą. Administracinė kontrolė suteikia tam tikrų procedūrinių garantijų, kad būtų atsižvelgiama į suinteresuotųjų šalių interesus ir darbo našumo kokybę. Politinę kontrolę vykdo tiek įstatymų leidėjas, tiek Komisija. Teisminę kontrolę vykdo Teisingumo Teismas (tik pasinaudojus 9.4 punkte numatytomis vidinių skundų galimybėmis). 9. STRUKTūRA Agentūrų struktūra turi ne tik leisti veiksmingai vykdyti joms pavestas užduotis, bet ir išlaikyti subtilią autonomijos ir kontrolės pusiausvyrą. 9.1. Administracinė taryba AT užduotys yra tokios, kokios tradiciškai suteikiamos programavimo ir priežiūros įstaigai. Iš Parlamento ir Tarybos diskusijų dėl Komunikato esmės išplaukia, kad administracinės tarybos sudėčiai negali būti taikoma ta pati formulė. Tačiau gero valdymo principai būtinai turi būti taikomi: 1. atsakomybės ir nuoseklumo principai reikalauja, kad AT būtų sudaroma priklausomai nuo agentūros pozicijos pasiskirstant vykdomosios valdžios kompetencijas Bendrijos ir nacionaliniame lygmenyse; 2. laikantis veiksmingumo principo ir išlaidų mažinimo reikia sudaryti riboto personalo administracinę tarybą; 3. dalyvavimo ir atvirumo principai reikalauja įtraukti ir suinteresuotąsias šalis. Vykdomosios valdžios lygybė Agentūros dalyvavimas atliekant vykdomąją funkciją Bendrijos lygmeniu reiškia, kad abi Bendrijos vykdomosios valdžios šakos turi turėti tiek pat atstovų administracinėje taryboje. Tokiu vienodu atstovavimu siekiama pusiausvyros tarp Bendrijos tikslų ir nacionalinių interesų. Valstybių narių atstovavimas Agentūrai pavestos užduotys nereiškia, kad kiekviena valstybė narė administracinėje taryboje turės po atstovą. Bet toks atstovavimas pateisinamas, jeigu, apsaugant Bendrijos interesus, agentūra dalyvauja ir atliekant valstybių narių vykdomąją kompetenciją. Vadovaujantis EB sutarties 10 straipsniu, agentūra taip leidžia valstybėms narėms vykdyti pareigas, išplaukiančias iš Bendrijos teisės. Tokiu atveju Taryba skiria kiekvienos valstybės narės atstovą. Kiekvienas atstovas turi vieną balsą. Siekdamos administracinėje taryboje išlaikyti vadovaujančiųjų lygybę, institucijos sutaria, kad iš viso jai suteiks tiek balsų, kiek Taryba ir Komisija paskirs narių. Parlamentas Parlamento paskirtų narių dalyvavimas administracinėje taryboje nėra numatytas, nes jis kvestionuotų objektyvią išorinę Parlamento, ypač kaip leidžiančios vykdyti biudžetą institucijos, kontrolę. Suinteresuotųjų šalių dalyvavimas Siekiant skaidrumo, suinteresuotosioms šalims gali būti leista dalyvauti AT svarstymuose kaip nariams, neturintiems teisės balsuoti. 9.2. Vykdantysis biuras Siekiant padidinti agentūros veiksmingumą, gali būti įsteigtas riboto personalo skaičiaus vykdantysis biuras tuo atveju, kai dėl administracinės tarybos narių skaičiaus agentūra nebegali veiksmingai vykdyti jai pavestas užduotis. Tokiu atveju vykdančiajam biurui pavestos užduotys yra griežtai nustatytos pagrindiniame teisės akte. 9.3. Direktorius Siekiant užtikrinti agentūros kasdienio valdymo ir veiklos nepriklausomybę, direktorius privalo prisiimti visą atsakomybę dėl agentūrai pavestų veiklos užduočių vykdymo. Direktorius taip pat yra teisėtas agentūros atstovas. Kaip jau buvo minėta, AT sudėtis atspindi ypatingą agentūros poziciją pasiskirstant vykdomosios valdžios kompetencijas Bendrijos ir nacionaliniame lygmenyse. Taip gali būti numatyta viena direktoriaus paskyrimo procedūra: direktorių skiria AT pagal Komisijos pateiktą kandidatų sąrašą. Administracinės tarybos atrinkto kandidato, prieš jį paskiriant direktoriumi, gali būti paprašyta atvykti į kompetentingos Parlamento komisijos klausymus. 9.4. Kitos institucijos Kad agentūra galėtų veiksmingai vykdyti jai pavestas užduotis, gali tekti steigti kitas institucijas: koordinavimo, mokslinius ir (arba) ekspertų komitetus bei apeliacines tarybas. Projektas TARPINSTITUCINIS SUSITARIMAS dėl Europos reguliavimo agentūrų sistemos EUROPOS PARLAMENTAS, EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA IR EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA, atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, primindami 2001 m. liepos 25 d. Komisijos Baltąją knygą apie Europos valdymą[8] ir 2002 m. gruodžio 11 d. Komisijos komunikatą dėl reguliavimo agentūrų[9], atkreipdami dėmesį į 2004 m. sausio 13 d. Europos Parlamento rezoliuciją[10] ir į 2004 m. birželio 28 d. Tarybos išvadas[11], kadangi: vadovaujantis Baltąja knyga apie Europos valdymą, Europos reguliavimo agentūros prisideda prie Bendrijos taisyklių įgyvendinimo ir taikymo. Tad jų kūrimas, veikimas ir kontrolė politiniu ir instituciniu požiūriu yra nepaprastai svarbūs; kadangi nėra bendros sistemos ir nuolat auga tokių agentūrų skaičius, jų užduotys, struktūros ir kontrolės mechanizmai, susidaro ne visai skaidri, ne visai suprantama ir juridiniam saugumui kenksminga padėtis. Taigi reikia didesnio skaidrumo ir nuoseklumo, kad teisės aktų leidėjai nesteigtų vis skirtingesnių agentūrų, taip kenkdami vykdomosios funkcijos specifiškumui; iš pradžių sistema taikoma būsimoms iniciatyvoms dėl Europos reguliavimo agentūrų steigimo pagal EB sutartį ir dėl tokių agentūrų tarpusavio ryšių skatinimo. Vėliau institucijos įsipareigoja peržiūrėti, pagal kokias nuostatas sistema galėtų būti išplėsta iki Europos reguliavimo agentūrų, jau įsteigtų pagal EB steigimo sutartį, ir, prireikus, iki kitų agentūrų; sistema turi laikytis baltojoje knygoje pateiktų gero valdymo principų: atvirumo, dalyvavimo, atsakomybės, veiksmingumo ir nuoseklumo. Atvirumo ir dalyvavimo tikslai ragina taikyti EB sutarties 255 straipsnyje numatytas sąlygas, kad visuomenė galėtų susipažinti su tose agentūrose esančiais dokumentais bei suinteresuotos šalys galėtų jose turėti atstovų. Veiksmingumo tikslas įpareigoja supaprastinti sprendimo procesus, sumažinti išlaidas ir toms agentūroms suteikti veiklos autonomiją. Tokia autonomija siejama su tų agentūrų aiškiai apibrėžtų atsakingų pareigų vykdymu laikantis vykdomosios funkcijos specifiškumo. Atsakomybės tikslas nurodo įdiegti paprastą ir veiksmingą kontrolės sistemą. Nuoseklumas – tai aiškus atsakingų pareigų pasiskirstymas tarp institucijų ir agentūrų bei pačiose agentūrose, kad būtų užtikrinta integruota pozicija; visiems pasiūlymams steigti Europos reguliavimo agentūrą atliekama išsami poveikio analizė, kurioje reikia ne tik nurodyti taikomus subsidiarumo ir proporcingumo principus, bet ir pateikti kaip įmanoma išsamesnį ex ante (išankstinį) vertinimą; svarbu pabrėžti, kad šis susitarimas nustato bendrą minimalų principų, taisyklių ir procedūrų rinkinį, kurio reikia laikytis teisės akte dėl Europos reguliavimo agentūros steigimo, nepažeidžiant galimybės nagrinėjant kiekvieną atvejį paeiliui į tą rinkinį įtraukti, priklausomai nuo nustatytų tikslų, kiekvienai agentūrai suteiktų atsakingų pareigų ir specifinių užduočių. SUSITARĖ: 1. TIKSLAS Šio susitarimo tikslas – nustatyti horizontalią Europos reguliavimo agentūrų steigimo, struktūros, veiklos, vertinimo ir kontrolės sistemą. Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba ir Europos Bendrijų Komisija sutinka laikytis šiame susitarime numatytų principų, taisyklių ir procedūrų priimant teisės aktus dėl Europos reguliavimo agentūrų steigimo (toliau – „pagrindiniai teisės aktai“). 2. TAIKYMO SRITIS Visos trys institucijos sutaria, kad šis susitarimas bus taikomas po jo įsigaliojimo siūlomoms steigti Europos reguliavimo agentūroms. Institucijos sutinka, kad šis susitarimas skiriamas visoms Europos reguliavimo agentūroms, kurios bus įsteigtos pagal EB sutartį. Susitarimui įsigaliojus, visos trys institucijos įsipareigoja kaip galima greičiau išnagrinėti, kokių nuostatų reikia, kad šis susitarimas būtų taikomas Europos reguliavimo agentūroms, jau įsteigtoms pagal EB sutartį ir, prireikus, kitoms agentūroms, nepažeidžiant galimybės laipsniškai jas priderinti pagal pagrindiniuose teisės aktuose numatytas peržiūras. 3. SąVOKA Šio susitarimo tikslais Europos reguliavimo agentūra (toliau – „agentūra“) yra vadinamas bet koks teisės aktų leidėjo įsteigtas autonominis juridinis subjektas, skirtas prisidėti prie kokio nors sektoriaus reguliavimo Europos mastu ir prie Bendrijos politikos įgyvendinimo. Agentūra teikia viešąsias paslaugas. Ji prisideda prie Bendrijų taisyklių visoje Europos Sąjungoje įgyvendinimo ir taikymo gerinimo. Sąvoka neapima taip vadinamų „vykdomųjų įstaigų“, kurias Komisija steigia vykdyti kai kurioms užduotims, susijusioms išskirtinai su Bendrijos programų valdymu, jas kontroliuoja ir už jas atsako. Apie vykdomąsias įstaigas kalbama 2002 m. gruodžio 19 d. Tarybos pamatiniame reglamente (EB) Nr. 58/2003[12], apibrėžiančiame jų įstatus. 4. UžDUOTYS Agentūrai gali būti pavesta viena ar kelios užduotys: a) taikyti Bendrijos normas ypatingais atvejais. Tam agentūra turi įgaliojimą priimti teisinį poveikį turinčius individualius sprendimus, privalomus trečiosioms šalims; b) siekiant apsaugoti Bendrijos interesus, tiesiogiai teikti pagalbą Komisijai ir, prireikus, valstybėms narėms, techninių ir mokslinių nuomonių ir (arba) patikrinimo ataskaitų forma; c) siekiant apsaugoti Bendrijos interesus, apjungti ir organizuoti kompetentingų nacionalinių valdžios įstaigų bendradarbiavimą renkant, keičiantis ir lyginant informaciją bei naudingą patirtį. Be kita ko, kiekvienai agentūrai pavesta rinkti, analizuoti ir perduoti objektyvią, patikimą ir lengvai pasiekiamą su jos veiklos sektoriumi susijusią informaciją . Tos informacijos pobūdis ir jos gavėjai nurodomi pagrindiniame teisės akte. 5. VYKDOMOJI ATSAKOMYBė Siekdama įvykdyti užduotis, agentūra aktyviai atlieka vykdomąją funkciją Bendrijos lygmeniu. 4 a punkte numatytoms užduotims vykdyti agentūrai yra suteikta tiesioginė vykdomoji atsakomybė antrinės teisės jai suteiktų kompetencijų ribose ir laikantis EB sutarties taisyklių.Vykdydama užduotis agentūra negali: a) priimti bendrų reguliavimo priemonių; b) manyti, kad turi įgaliojimą priimti sprendimų srityse, kur turėtų spręsti viešųjų interesų konfliktus ar atlikti politinius vertinimus; c) manyti, kad yra atsakinga už sritis, kurias vykdyti EB sutartis įpareigojo Komisiją, jai tiesiogiai suteikdama sprendimo teisę. Bet kokios įstatymų leidėjo agentūrai deleguotos užduotys turi apsiriboti griežtai numatytais įgaliojimais ir griežta kontrole. Vykdydamos 4 b ir c punktuose numatytas užduotis, agentūros suteikia Komisijai būtiną patirtį, leidžiančią Komisijai atlikti Bendrijos vykdomosios valdžios pareigas. 6. JURIDINIS STATUSAS Agentūra yra juridinis asmuo. Visose valstybėse narėse agentūra turi didžiausios apimties teisnumą, pagal tų valstybių įstatymus suteikiamą juridiniams asmenims. Ji taip pat gali įsigyti ar valdyti kilnojamą ar nekilnojamą turtą ir būti šalimi teismo procesuose. Tokiais atvejais ją atstovauja direktorius. I. STEIGIMAS 7. POVEIKIO ANALIZė Komisija įsipareigoja svarstyti kiekvieną pasiūlymą dėl agentūros steigimo remdamasi poveikio analize, kurioje būtų pateikti ne tik taikomi subsidiarumo ir proporcingumo principai, bet ir kaip įmanoma išsamesnis ex ante įvertinimas. Šioje poveikio analizėje turi būti atsižvelgiama į daugelį faktorių, tokių kaip: a) sprendžiamos problemos ir tenkinami poreikiai trumpalaikiu ir ilgalaikiu laikotarpiu; b) Bendrijos veiklos pridėtinė vertė; c) alternatyvos Europos reguliavimo agentūros steigimui: Komisijos numatytos veiklos perėmimas, veikiančios agentūros funkcijų išplėtimas, tarnybos įsteigimas, vykdančiosios agentūros įsteigimas ir (arba) atskirų užduočių delegavimas; d) siektini tikslai bendru, specifiniu bei veiklos aspektu ir būtini jų vertinimo rodikliai; e) savaiminė įtaka ir numatomos abipusės nuolaidos; f) deleguojamos užduotys; g) numatoma nauda patirties, apžvelgiamumo, skaidrumo, lankstumo ir reagavimo, nuoseklumo, patikimumo ir veiksmingumo prasmėmis; h) kontrolės, koordinavimo, poveikio žmogiškiesiems ištekliams išlaidos ir kitos administracinės išlaidos; i) padarytos išvados iš panašios jau buvusios patirties; j) kuriama stebėsenos ir periodinio vertinimo sistema. Komisija iš poveikio analizės daro išvadas ir pateikia savo pasiūlymo motyvus. Prieš priimdami kiekvieną Komisijos esminio pakeitimo pasiūlymą, Europos Parlamentas ir Taryba įsipareigoja jį išnagrinėti. 8. TEISINIS PAGRINDAS Visos trys institucijos sutinka, kad pagrindinis teisės aktas remtųsi EB sutarties nuostata, kuri sudaro teisinį pagrindą numatytai politikai. Institucijos sutaria, kad EB sutarties 308 straipsnis yra teisinis pagrindas tik tuo atveju, kai jokia kitokia EB sutarties nuostata neleidžia vykdyti Bendrijos kompetencijos. 9. TIKSLAI IR įGALIOJIMAI Visos trys institucijos dirba taip, kad agentūros tikslai ir įgaliojimai būtų tiksliai ir aiškiai apibūdinti ir laikytųsi bendrų Europos Sąjungos politikos krypčių bei Komisijos strateginių tikslų. 10. BūSTINė Visos trys institucijos pripažįsta, kad būstinė yra vienas iš sudėtinių agentūros elementų. Siekiant veiksmingumo ir skaidrumo, būstinė turėtų būti žinoma pagrindinio teisės akto priėmimo metu. Visos trys institucijos sutaria, kad tame akte bus pateikiama nuostata dėl būstinės. Tuo atveju, kai būstinė nežinoma pagrindinio teisės akto priėmimo metu, dėl jos turės būti priimtas sprendimas ne vėliau kaip per 6 mėnesių laikotarpį. II. STRUKTŪRA IR VEIKLA Institucijų intervencija į agentūros struktūrą ir veiklą turi atspindėti jų vaidmenį Europos Sąjungos institucinėje sistemoje. STRUKTŪRA 11. ADMINISTRACINė TARYBA 11.1. Administracinės tarybos užduotys Administracinė taryba rūpinasi, kad agentūra vykdytų pagrindiniu teisės aktu jai pavestas užduotis. Ji planuoja agentūros veiklą ir prižiūri ją. Jai pavesta: a) skirti ir, prireikus atšaukti agentūros direktorių ir kai kurių agentūros institucijų narius, pagal atitinkamai 13.2 ir 14 punktuose numatytas procedūras; b) kontroliuoti direktoriaus veiklą; c) priimti agentūros metinę darbo programą remiantis projektu, kurį pateikia direktorius atsižvelgęs į Komisijos nuomonę 20 punkte numatytomis sąlygomis; d) kiekvienais metais sudaryti agentūros pajamų ir išlaidų preliminarią sąmatą ir ją perduoti Komisijai; e) priimti agentūros galutinį biudžetą ir darbuotojų sąrašą užbaigus metinę biudžeto procedūrą 28.2 punkte numatytomis sąlygomis; f) priimti metinę agentūros veiklos ataskaitą 21 punkte numatytomis sąlygomis ir ją perduoti institucijoms bei valstybėms narėms; g) priimti agentūros ir tarybos darbo tvarkos taisykles remiantis projektu, kurį pateikia direktorius atsižvelgęs į Komisijos nuomonę; h) priimti agentūrai taikomas finansines taisykles, remiantis projektu, kurį pateikia direktorius atsižvelgęs į Komisijos nuomonę 28.1 punkto numatytomis sąlygomis; i) nustatyti 2001 m. kovo 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybių visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais[13] taikymo nuostatas 16 punkto 6 dalyje numatytomis sąlygomis. 11.2. Administracinės tarybos sudėtis ir paskirtis Visos trys institucijos sutaria, kad administracinės tarybos sudėčiai negali būti taikoma ta pati formulė.Tačiau visos trys institucijos įsipareigoja riboti administracinės tarybos dydį, kad sprendimai būtų priimami veiksmingiau, o valdymo išlaidos būtų sumažintos. Beje, institucijos pripažįsta, kad agentūros dalyvavimas atliekant vykdomąją funkciją Bendrijos lygmeniu reiškia, jog abi Bendrijos vykdomosios valdžios šakos turi tiek pat atstovų administracinėje taryboje. Dėl to Komisija ir Taryba turėtų paskirti vienodą ir ribotą administracinės tarybos narių skaičių. Agentūrai pavestos užduotys nereiškia, kad kiekviena valstybė narė administracinėje taryboje turės po atstovą, nebent agentūra taip pat dalyvautų apsaugant Bendrijos interesus ir atliekant valstybių narių vykdomąją kompetenciją numatytoje politikoje. Tokiu atveju agentūra leidžia valstybėms narėms vykdyti pareigas, išplaukiančias iš EB sutarties ar antrinės teisės, vadovaujantis EB sutarties 10 straipsniu.Tokiu atveju Taryba skiria kiekvienos valstybės narės atstovą. Kiekvienas atstovas turi vieną balsą. Siekdamos administracinėje taryboje išlaikyti vadovaujančiųjų lygybę, institucijos sutaria, kad iš viso jai suteiks tiek balsų, kiek Taryba ir Komisija paskirs narių. Siekdamos skaidrumo, institucijos sutaria, kad administracinės tarybos nariais Komisija gali skirti ir suinteresuotųjų šalių atstovus. Tokie atstovai dalyvauja neturėdami teisės balsuoti. Pagrindiniame teisės akte aiškiai nurodyta, kokiems sektoriams tai skiriama. Visi administracinės tarybos nariai skiriami remiantis jų patirtimi konkrečiame sektoriuje. Komisija ir Taryba rūpinasi, kad administracinės tarybos sudėtyje būtų laikomasi vyrų ir moterų skaičiaus lygybės. Nariai yra skiriame penkeriems metams. Jų kadencija gali būti vieną kartą pratęsta. Galiausiai institucijos rūpinasi, kad administracinės tarybos sudėtis būtų reguliariai peržiūrima atsižvelgiant į agentūros veiklą, tikslus ir į kompetencijų įvertinimus bei jai pavestas užduotis, vadovaujantis 27.2 punkte numatyta peržiūros procedūra. 12. VYKDANTYSIS BIURAS Jei dėl administracinės tarybos narių skaičiaus agentūra nebegali veiksmingai vykdyti pavestas užduotis, gali būti įsteigtas vykdantysis biuras. Tada administracinė taryba renkasi tik kartą per metus, nepažeisdama savo teisės sušaukti neeilinį papildomą susirinkimą. Vykdančiajam biurui pavestos kai kurios administracinės tarybos susirinkimų ruošimo ir stebėsenos užduotys, nepažeidžiant 13.1 punkte numatytų direktoriaus užduočių. Vykdantįjį biurą sudaro vienodas Tarybos ir Komisijos atstovų skaičius. Jame be balsavimo teisės dalyvauja Komisijos paskirti suinteresuotųjų šalių atstovai. Vykdančiajame biure jokiu būdu negali būti daugiau nei 8 nariai. 13. DIREKTORIUS Siekiant užtikrinti agentūros kasdienio valdymo ir veiklos nepriklausomybę, direktorius privalo prisiimti visą atsakomybę dėl agentūrai pavestų veiklos užduočių vykdymo. 13.1. Direktoriaus užduotys Direktoriui konkrečiai pavesta: a) ruošti metinę darbo programą, agentūros pajamų ir išlaidų sąmatos projektą, jos ir administracinės tarybos darbo tvarkos taisykles, agentūros finansines taisykles ir administracinės tarybos svarstymus; b) dalyvauti, be teisės balsuoti, administracinės tarybos susirinkimuose; c) įgyvendinti agentūros metinę darbo programą ir atsiliepti į Komisijos prašymus suteikti pagalbą; d) vykdyti įgaliotinio pareigas, vadovaujantis 2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos finansinio reglamento Nr. 2343/2002 (EB, Euratomas) 33 – 42 straipsniais, minėtais 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamento Nr. 1605/2002 (EB, Euratomas) 185 straipsnyje dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento[14]; e) įvykdyti agentūros biudžetą; f) įdiegti veiksmingą stebėsenos sistemą, kuri konkrečiai leis reguliariai atlikti 27.1 punkte numatytus vertinimus ir tuo remiantis paruošti metinės agentūros veiklos ataskaitos projektą; g) tą ataskaitą pateikti Europos Parlamentui; h) spręsti visus personalo klausimus ir ypač vykdyti 23.2 punkte numatytus įgaliojimus; i) nustatyti organizacinę agentūros struktūrą ir ją pateikti administracinei tarybai tvirtinti; j) imtis visų kitų būtinų priemonių siekiant užtikrinti agentūros veiklą, vadovaujantis jos pagrindiniu teisės aktu; k) atstovauti agentūrai, taip pat ir Europos Parlamente bei Taryboje, vadovaujantis 29.1 punkte numatytomis sąlygomis. 13.2. Direktoriaus paskyrimas ir atšaukimas Direktorių skiria administracinė taryba pagal Komisijos pateiktą kandidatų sąrašą. Administracinės tarybos atrinkto kandidato, prieš jį paskiriant direktoriumi, gali būti paprašyta perskaityti pranešimą Europos Parlamento kompetentingai (-oms) komisijai (-oms) ir atsakyti į jos (-jų) narių klausimus. Direktorius skiriamas remiantis jo nuopelnais ir administraciniais bei valdymo įgūdžiais, taip pat kompetencija ir patirtimi konkrečioje srityje. Paprastai direktorius skiriamas penkerių metų kadencijai. Komisijai pasiūlius ir įvertinus, direktoriaus kadencija gali būti vieną kartą pratęsta ne ilgesniam nei pirmosios kadencijos laikotarpiui. Vertindama Komisija konkrečiai atsižvelgia į: a) pirmosios kadencijos metu pasiektus rezultatus ir būdus, kuriais jie buvo pasiekti; b) artimiausias agentūros misijas ir poreikius. Komisijai pasiūlius, administracinė taryba gali nutraukti direktoriaus pareigas prieš jo kadencijos pabaigą. 14. KITOS INSTITUCIJOS 14.1. Koordinavimo su kompetentingomis nacionalinėmis valdžios įstaigomis institucijos Agentūros, kurių pareiga koordinuoti ar apjungti kompetentingas nacionalines valdžios įstaigas (4 c punkte numatyta užduotis), privalo turėti vieną ar kelias koordinavimo institucijas, sudarytas iš tų subjektų atstovų. 14.2. Moksliniai ir (arba) ekspertų komitetai Agentūros, pateikiančios technines ir mokslines nuomones (4 b punkte numatyta užduotis) Komisijai ir, prireikus, valstybėms narėms, privalo turėti vieną ar kelis mokslinius ir (arba) ekspertų komitetus. Mokslinių komitetų nariai turi būti nepriklausomi mokslininkai, atrenkami administracinės tarybos kandidatams paskelbto konkurso būdu. Ekspertų komitetų narius skiria administracinė taryba, vadovaudamasi aiškia ir skaidria pagrindiniame teisės akte numatyta procedūra. 14.3. Apeliacinės valdybos Agentūros, priimančios individualius sprendimus, galinčius prieštarauti trečiosioms šalims (4 a punkte numatyta užduotis), privalo turėti vieną ar kelias apeliacines valdybas, kurių vaidmuo bus tikrinti, ar agentūra teisingai taikė įgyvendinimo taisykles jai pavestų užduočių ir suteiktų atsakingų pareigų ribose. Valdybų narius skiria administracinė taryba remdamasi Komisijos pateiktu kandidatų sąrašu penkerių metų laikotarpiui. VEIKLA 15. VISUOMENėS INTERESAI IR NEPRIKLAUSOMYBė Administracinės tarybos nariai, direktorius, kompetentingų nacionalinių valdžios įstaigų koordinavimo institucijų nariai, moksliniai komitetai ir apeliacinės valdybos įsipareigoja veikti visuomenės interesų labui. Direktorius, mokslinių komitetų ir apeliacinių valdybų nariai be kita ko įsipareigoja veikti nepriklausomai nuo bet kokios išorinės įtakos. Todėl jie kasmet raštiškai deklaruoja įsipareigojimus ir interesus. 16. SKAIDRUMAS Agentūra dirba taip, kad jos veikla būtų labai skaidri ir atitinkanti šias nuostatas. Ji nedelsdama paskelbia: a) savo ir administracinės tarybos darbo tvarkos taisykles; b) metinę veiklos ataskaitą. Administracinė taryba gali tam tikrais atvejais, direktoriui pasiūlius, leisti suinteresuotosioms šalims dalyvauti agentūros institucijų svarstymuose stebėtojų teisėmis. Nepažeidžiant 6 pastraipos, agentūra tretiesiems asmenims neskleidžia gaunamos konfidencialios informacijos, kurią reikalaujama laikyti slapta, ir toks reikalavimas yra pateisinamas.Administracinės tarybos nariai, direktorius, kompetentingų nacionalinių valdžios įstaigų koordinavimo institucijų nariai, moksliniai komitetai ir apeliacinės valdybos neturi teisės atskleisti konfidencialios informacijos, kaip tai numatyta EB sutarties 287 straipsnyje. Vadovaujantis pagrindiniu teisės aktu, su agentūros surinkta informacija yra elgiamasi taip, kaip nurodyta 2000 m gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo[15]. Agentūros turimiems dokumentams taikomas Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001.Administracinė taryba priima praktines Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 taikymo nuostatas per šešis mėnesius nuo agentūros įsteigimo. 17. VARTOJAMOS KALBOS Administracinė taryba nustato, kokios kalbos bus vartojamos vidiniam agentūros darbui. Agentūros išorinio darbo kalbos nustatomos remiantis 1958 m. balandžio 15 d. Tarybos reglamentu Nr. 1 nustatančiu kalbas, kurios turi būti vartojamos Europos ekonominėje bendrijoje[16]. Agentūros veiklai reikalingus vertimo darbus atlieka Europos Sąjungos institucijų vertimų centras. 18. ĮSIPAREIGOJIMAI SIEKIANT GERO ADMINISTRAVIMO Pagrindinis teisės aktas turi užtikrinti, kad agentūra laikysis gero viešojo administravimo principų ir taisyklių, tokių kaip svarstymo ir suinteresuotųjų operatorių teisės, įsipareigojimas motyvuoti veiksmus, kalbų vartojimas, galimybė susipažinti su dokumentais, asmeninių duomenų ir tarnybinių paslapčių apsauga, gero finansinio valdymo taisyklės, kova su sukčiavimu ir finansinių Bendrijos interesų apsauga. 19. AGENTūROS PAJAMOS Agentūros finansavimą gali sudaryti: a) subsidijos iš bendro Europos Bendrijų biudžeto (toliau – „bendrijų subsidijos“) ir (arba) b) atlygis už operatoriams padarytas paslaugas ir mokesčiai jiems. Operatorių paslaugos nurodytos pagrindiniame teisės akte. Kai kuriais atvejais, kai agentūra tiesiogiai suteikia pagalbą valstybėms narėms, pastarosioms irgi gali tekti prisidėti. Taip pat pagrindiniame teisės akte gali būti numatytas trečiosios šalies, dalyvaujančios agentūros darbe, įnašas vadovaujantis 24 punkte numatytomis sąlygomis. Tokie mokesčiai papildo a ir (arba) b punktuose numatytas pajamas. „Už savo lėšas veikianti“ agentūra – tai agentūra, negaunanti jokių bendrijų subsidijų. 20. METINė DARBO PROGRAMA Metinėje darbo programoje siekiama pagrindiniame teisės akte numatytų agentūros tikslų, įgaliojimų ir pavestų užduočių.Institucijos rekomenduoja, kad metinė darbo programa būtų pateikiama remiantis Komisijos sukurta Atskirų veiklos rūšių valdymo metodologija (ABM). Metinę darbo programą priima administracinė taryba, remdamasi direktoriaus pateiktu projektu, atsižvelgus į Komisijos nuomonę.Institucijos sutaria, kad Komisijos nuomonės apie metinę darbo programą juridinė reikšmė turi atitikti agentūros įnašą atliekant vykdomąją atsakomybę.Komisija turi užtikrinti, kad jai tiesiogiai padedančių agentūrų metinės darbo programos atitinka jos vykdomąją atsakomybę. Tuo atveju, kai Komisija išreiškia nepritarimą metinei darbo programai, administracinė taryba ją peržiūri ir priima su galimais pakeitimais, balsuodama pagrindiniame teisės akte numatytu sustiprintos daugumos balsavimu. 21. METINė VEIKLOS ATASKAITA Metine veiklos ataskaitoje atsiskaitoma už agentūros įvykdytą metinę darbo programą. Ataskaitoje nurodoma, kokia veikla užsiėmė agentūra ir įvertinami rezultatai, juos palyginus su numatytais tikslais ir nustatytu grafiku, riziką, susijusią su vykdytomis operacijomis bei išteklių panaudojimą ir bendrą agentūros veiklą. Ataskaitą rengia agentūros direktorius, tvirtina administracinė taryba. 22. PRIVILEGIJOS IR IMUNITETAI Agentūros personalui taikomas 1965 m. balandžio 8 d. Europos Bendrijų protokolas dėl privilegijų ir imunitetų[17]. 23. PERSONALAS Agentūros personalui yra taikomos Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatos, kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygos ir Europos Bendrijų institucijų drauge priimtos taisyklės dėl šių nuostatų ir šios tvarkos taikymo. Administracinė taryba, suderinusi su Komisija, nustato reikiamas taikymo sąlygas, laikydamosi Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų 110 straipsnio ir kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygų. Administracinė taryba gali priimti nuostatas, leidžiančias agentūroje įdarbinti valstybių narių deleguotus nacionalinius ekspertus. Agentūra personalo atžvilgiu naudojasi skiriančiajai institucijai suteiktais įgaliojimais. 24. TREčIųJų šALIų DALYVAVIMAS Agentūros veikloje gali dalyvauti trečiosios šalys, su Europos Bendrija sudariusios sutartis, kuriose numatyta, kad tos šalys priims ir taikys Bendrijos teisę pagrindiniame teisės akte numatytoje srityje. Pagal tokias sutartis yra parengiami susitarimai, patikslinantys tų šalių dalyvavimo agentūros darbuose pobūdį ir sąlygas bei nuostatos dėl jų dalyvavimo kai kuriose vidaus institucijose, dėl finansinio įnašo ir dėl personalo įdarbinimo. Tačiau tokiose sutartyse negalima numatyti šių šalių atstovų dalyvavimo administracinėje taryboje su teise balsuoti ir jos visais atvejais turi laikytis Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų bei kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygų. 25. BENDRADARBIAVIMAS SU KITOMIS AGENTūROMIS Agentūra gali bendradarbiauti su kitomis agentūromis pagrindiniame teisės akte numatytose srityse, kad būtų išvengta bet kokio pastangų dubliavimo ir kad būtų kuriami ryšiai. 26. TARPTAUTINė VEIKLA Tuo atveju, kai dėl agentūrai patikėtų užduočių jos veikla pasidaro naudinga tarptautiniu mastu, pagrindinis teisės aktas numato (vykdant visas ar kai kurias užduotis) bendradarbiavimą su kompetentingomis trečiųjų šalių valdžios įstaigomis ir su tarptautinėmis organizacijomis, turinčiomis panašių užduočių, remiantis darbo susitarimais, sudarytais su pirmiau minėtomis įstaigomis ir organizacijomis. Tokie darbo susitarimai turi atitikti Bendrijos teisę, juos priima administracinė taryba, remdamasi direktoriaus pateiktu projektu atsižvelgus į Komisijos nuomonę. Tuo atveju, kai Komisija išreiškia nepritarimą tiems susitarimams, administracinė taryba juos peržiūri ir priima su galimais pakeitimais, balsuodama sustiprinta balsų dauguma, kurią reikia numatyti pagrindiniame teisės akte. III. VERTINIMAS IR KONTROLĖ 27. VERTINIMAS IR TIKRINIMAS 27.1. Agentūros vertinimas Vadovaujantis finansinio reglamento Nr. 2343/2002 (EB, Euratomas) 25 straipsnio 4 dalimi, agentūra reguliariai atlieka ex ante (išankstinius) ir ex post (vėlesnius) programų ar veiklos vertinimus, kai išlaidos joms tampa didelės. Šių vertinimų rezultatai yra pateikiami administracinei tarybai. Agentūra imasi visų atitinkamų priemonių konstatuotoms problemoms išspręsti. 27.2. Komisijos vertinimas ir tikrinimas Komisija įsipareigoja reguliariai vertinti pagrindinio teisės akto įgyvendinimą, agentūros pasiektus rezultatus ir jos darbo metodus, atsižvelgdama į tikslus, įgaliojimus ir pagrindiniame teisės akte numatytas užduotis bei į rodiklius, kurie buvo nustatyti ex ante įvertinime ir perkelti į agentūros metinę darbo programą. Po tokio vertinimo prireikus Komisija teikia pasiūlymą peržiūrėti pagrindiniame teisės akte numatytas nuostatas. Jeigu Komisija konstatuoja, kad net pats agentūros egzistavimas nebepasiteisina numatytų tikslų atžvilgiu, ji gali pasiūlyti anuliuoti kvestionuojamą aktą . Europos Parlamentas ir Taryba Komisijos teikimu nagrinėja, ar tikslinga taisyti ar anuliuoti pagrindinį teisės aktą. 28. BIUDžETINė, FINANSINė KONTROLė, AUDITAS IR KOVA SU SUKčIAVIMU 28.1. Finansinės taisyklės Visos agentūros privalo priimti finansines taisykles. Jeigu agentūra gauna bendrijų subsidiją, taikoma 2002 m. birželio 25 d. Tarybos finansinio reglamento Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų biudžetui taikomų finansinių taisyklių (EB, Euratomas) 185 straipsnio 1 dalis[18]. Tokiu atveju agentūros finansinės taisyklės turės atitikti finansinį reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002. Jos galės nuo to Reglamento nutolti tik tuo atveju, jei specifiniai agentūros veiklos poreikiai to reikalauja ir gavus išankstinį Komisijos sutikimą. Jeigu agentūra veikia už savo lėšas, jos finansinės taisyklės remiasi pirmiau minėtais finansiniais reglamentais, tuo pat metu laikantis pačios agentūros specifikos. 28.2. Biudžetas Bendrijų subsidiją gaunančioms agentūroms, biudžeto valdymo institucija kasmet sudaro darbuotojų sąrašą, kuriam taikomi tarnybos nuostatai pagal biudžeto sudarymo procedūrą, laikantis finansinio reglamento Nr. 1605/2002 (EB, Euratomas) 46 straipsnio 3 d dalies. Be to, biudžeto valdymo institucija leidžia naudoti asignavimus, kurie kaip subsidija yra skiriami agentūrai. Visose agentūrose galutinį biudžetą ir darbuotojų sąrašą kasmet pateikia administracinė taryba. 28.3. Buhalterinės apskaitos taisyklės Pagal finansinio reglamento Nr. 1605/2002 (EB, Euratomas) 185 straipsnio 4 dalį, agentūra taiko buhalterinės apskaitos taisykles, kurias nustatė Komisijos vyriausiasis finansininkas, vadovaudamasis pirmiau minėto Reglamento 133 straipsnyje numatyta procedūra, kad agentūros apskaitą būtų konsoliduotos su Komisijos apskaita. 28.4. Auditas Pagal finansinio reglamento Nr. 1605/2002 (EB, Euratomas) 185 straipsnio 3 dalį, Komisijos vidaus auditorius gaunančios bendrijų subsidiją agentūros atžvilgiu turi tas pačias teises ir pareigas, kaip ir Komisijos atžvilgiu. 28.5. Išorinis auditas ir biudžeto vykdymas Vadovaujantis EB sutarties 248 straipsniu, Audito Rūmai tikrina visų agentūrų, gavusių bendrijų subsidiją, išlaidas. Pagal finansinio reglamento Nr. 1605/2002 (EB, Euratomas) 185 straipsnio 2 dalį, gaunančioms bendrijų subsidiją agentūroms leidimą vykdyti biudžetus kasmet duoda Europos Parlamentas Tarybai rekomendavus. Jeigu agentūra veikia už savo lėšas, jos administracinė taryba leidimą vykdyti biudžetą duoda agentūros direktoriui. Tada administracinė taryba informuoja Europos Parlamentą, Tarybą, Komisiją ir Audito Rūmus apie sprendimą leisti vykdyti biudžetą. Direktorius imasi visų priemonių, kad būtų atsižvelgta į pastabas, kurios buvo pateiktos po sprendimo leisti įvykdyti biudžetą. 28.6. Kova su sukčiavimu ir Bendrijų finansinių interesų apsauga Siekiant kovoti su sukčiavimu, korupcija ir kitokia nelegalia veikla, agentūrai taikomas Europos Parlamento ir Tarybos 1999 m. gegužės 25 d. reglamentas (EB) Nr. 1073/1999 dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) įgaliojimų atlikti tyrimus[19]. Pagrindiniame teisės akte numatyta, kad agentūra nuo jos įsteigimo dienos prisijungia prie tarpinstitucinės 1999 m. gegužės 25 d. sutarties tarp Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dėl OLAF atliekamų vidinių tyrimų[20]. Administracinė taryba įformina tokį prisijungimą ir priima reikalingas nuostatas, kad OLAF būtų lengviau atlikti vidinius tyrimus. 29. POLITINė KONTROLė 29.1. Europos Parlamentas ir Taryba Nepažeidžiant galimybės atlikti minėtus patikrinimus ir atlikti konkrečią biudžeto vykdymo procedūrą bei biudžeto įgyvendinimą, Europos Parlamentas ar Taryba bet kada gali paprašyti direktoriaus pareikšti nuomonę su agentūros veikla susijusia tema, ypač skelbiant metinę agentūros veiklos ataskaitą. 29.2. Komisija Komisija vykdo kontrolę visose savo prerogatyvinėse srityse: prireikus, Komisija naudojasi jai suteikta iniciatyvos teise siūlydama peržiūrėti ar anuliuoti pagrindinį teisės aktą, vadovaujantis 27.2 punktu.Komisija taip pat kasmet biudžeto valdymo institucijai siūlo agentūrai skiriamos subsidijos sumą, rekomenduoja darbuotojų skaičių, kuris, jos manymu, yra būtinas, remdamasi administracinės tarybos sudaryta pajamų ir išlaidų sąmata pagal 11.1 punkto d dalį. Komisija pasitelkia jai suteiktą vykdomąją funkciją: a) skirdama atstovus administracinėje taryboje; b) sudarydama kandidatų į direktoriaus vietą ir apeliacinių valdybų narių sąrašus, vadovaujantis 13.2 punkto 1 dalimi bei 14.3 punktu; c) siūlydama pratęsti direktoriaus kadenciją priklausomai nuo jo įvertinimo, vadovaujantis 13.2 punkto 2dalimi; d) teikdama nuomones apie metinę darbo programą, vadovaujantis 20 punkto 2 dalimi, apie darbo tvarkos taisykles, vadovaujantis 11.1 punkto g dalimi ir apie galimus darbo susitarimus, sudarytus su trečiųjų šalių kompetentingomis valdžios įstaigomis ir (arba) tarptautinėmis organizacijomis, turinčiomis panašių užduočių, vadovaujantis 26 punkto 2 dalimi. 30. ADMINISTRACINIAI PATIKRINIMAI Vadovaudamosi Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 43 straipsniu, institucijos sutaria, kad Europos ombudsmenas vykdo agentūros administracinius patikrinimus EB sutarties 195 straipsnyje numatytomis sąlygomis. 31. TEISMINIAI PATIKRINIMAI Į Teisingumo Teismą galima kreiptis ne tik su skundu dėl agentūros priimtų dokumentų, teisiškai privalomų trečiosioms šalims, pripažinimo negaliojančiais, bet ir su ieškiniu dėl neveikimo ar su ieškiniu atlyginti bet kurios agentūros veiklos padarytą žalą. Į Teisingumo Teismą su skundu dėl pripažinimo negaliojančiais dokumentų, priimtų pagal 4 a punkte numatytas užduotis galima kreiptis tik agentūrose panaudojus vidinių skundų galimybes, numatytas 14.3 punkte. IV. SUSITARIMO ĮSIGALIOJIMAS, ĮGYVENDINIMAS IR STEBĖSENA 32. ĮSIGALIOJIMAS Šis susitarimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Oficialiajame Europos Sąjungos leidinyje. Nuo pat įsigaliojimo akimirkos jis taikomas visiems pasiūlymams dėl Europos reguliavimo agentūros steigimo. 33. ĮGYVENDINIMAS IR STEBėSENA Visos trys institucijos įsipareigoja imtis visų nuostatų, kad atitinkamos jų tarnybos skatintų koordinavimą ir paisytų šio susitarimo. Šio susitarimo įgyvendinimą stebi aukšto lygio techninė tarpinstitucinio bendradarbiavimo klausimams sudaryta grupė . Europos Parlamento vardu Pirmininkas | Tarybos vardu Pirmininkas | Komisijos vardu Pirmininkas | [1] COM(2001) 428, OL C 287, 2001 10 12, p. 1. [2] Jau priimtas „vykdančiųjų“ agentūrų, kurioms pavestos valdymo užduotys, t.y. pagalba Komisijai įgyvendinant finansines programas, pamatinis reglamentas (2002 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 58/2003, OL L11, 2003 1 16). [3] 2002 m. gruodžio 11 d. Komunikatas dėl Europos reguliavimo agentūrų (COM(2002)718). [4] 2004 m. sausio 13 d. Rezoliucija, P5_TA(2004)0015. [5] 2004 m. birželio 28 d. išvados, dok. 17046/04. [6] 1996 m. kovo 19 d. sprendimas, Komisija prieš Tarybą, byla C-25/94, ETR I-1469. [7] 1958 m. birželio 13 d. bylos 9/58 sprendimas, Meroni, ETR. 1958, p. 11; 1981 m. gegužės 14 d. 98/80 bylos sprendimas, Romano, ETR 1981, p. 1241. [8] COM(2001) 428, OL C 287, 2001 10 12, p. 1. [9] COM(2002) 718. [10] Dok. P5_TA(2004)0015. [11] Dok. 17046/04. [12] OL L 11, 2003 1 16, p. 1. [13] OL L 145, 2001 5 31, p. 43. [14] OL L 357, 2002 12 31, p. 72. [15] OL L 8, 2001 1 12, p. 1. [16] OL 17, 1958 10 6, p. 385. [17] Europos Bendrijų bendros Tarybos ir bendros Komisijos steigimo sutarčių protokolas, OL 152, 1967 7 13, p. 13. [18] OL L 248, 2002 9 16, p.1. [19] OL L 136, 1999 5 31, p. 1. [20] OL L 136, 1999 5 31, p. 15.