Be šių kelionių, pagrindiniai kandidatai taip pat dalyvavo dešimtyje televizijos debatų skirtingose valstybėse narėse skirtingomis kalbomis, kuriuose pasakojo apie savo Europos ateities viziją ir nagrinėjo rinkėjams itin svarbius klausimus, tokius kaip užimtumas ir ekonomikos augimas.

Šioje rekomendacijoje siūloma aiškiai parodyti ES piliečių balsavimo už būsimus Europos Parlamento narius rezultatų ryšį su jų partijos kandidatu į Komisijos pirmininkus. Be to, Komisija paragino politinėse laidose dalyvaujančias nacionalines politines partijas pasinaudoti proga populiarinti savo pagrindinius kandidatus ir jų programas. Parlamentas taip pat priėmė kelias rezoliucijas dėl 2014 m. rinkimų.

Rinkėjų aktyvumo mažėjimas, fiksuotas nuolat nuo pirmųjų tiesioginių 1979 m. Europos Parlamento rinkimų, per 2014 m. rinkimus buvo sustabdytas. Šie rinkimai tapo atskaitos tašku būsimiems Europos Parlamento rinkimams, o jų rezultatai aiškiai susieti su Europos Komisijos pirmininko išrinkimu. Buvo sudarytas precedentas, kuris bus svarbus per 2019 m. ir vėlesnius rinkimus, ir sukurtas Europos masto politinių diskusijų forumas.

Ataskaita pagrįsta neseniai atliktomis „Eurobarometro“ ir kitomis apklausomis, valstybių narių atsakymuose į Komisijos klausimynus pateikta informacija ir Komisijos leistu atlikti tyrimu, per kurį surinkti ir išanalizuoti kokybiniai ir kiekybiniai duomenys, be kita ko gauti ir tiesiogiai apklausus Europos politines partijas, nacionalines institucijas ir kitus suinteresuotuosius subjektus.

Per piliečių dialogus išaiškėjo vietos problemų europinis aspektas ir Europos politikos problemų vietinis aspektas, taip pat buvo kalbama apie tai, kokią įtaką Europos Parlamento rinkimai turės kasdieniam piliečių gyvenimui. 87 proc. juose dalyvavusiųjų teigė balsuosią rinkimuose į Europos Parlamentą.

per tyrimą nustatyta, kad tik maža dalis partijų ėmėsi visapusiškų veiksmų, apie savo ryšius su Europos partijomis paskelbdamos tiek spausdintinėje medžiagoje, pvz., politiniuose manifestuose, plakatuose, tinklalapiuose ir socialiniuose tinkluose, tiek per pasisakymus, televizijos debatus ir agitacinius renginius;

dauguma per tyrimą nagrinėtų partijų apie savo ryšius nurodė tik tam tikru būdu, dažniausiai spausdintinėje rinkimų medžiagoje. Todėl partijų ryšiai buvo aiškesni geriau informuotiems piliečiams nei plačiajai visuomenei;

Šie debatai susilaukė didelio dėmesio visoje Europos Sąjungoje. Paskutiniai, gegužės 15 d. debatai tarp pagrindinių kandidatų buvo tiesiogiai rodomi per televiziją 28 šalyse ir transliuojami mažiausiai 152 žiniasklaidos priemonių (įskaitant 55 televizijos kanalus ir 88 interneto svetaines), socialiniuose tinkluose jie sukūrė didelės apimties mainus.

Komisija pasinaudojo turimomis finansavimo priemonėmis, kad paremtų pilietinės visuomenės ir miestų partnerystės projektus, kuriais siekiama skatinti ES piliečių dalyvavimą demokratiniame gyvenime. Pagal programą „Europa piliečiams“ ir Pagrindinių teisių ir pilietybės programą buvo finansuojami keli informuotumo didinimo projektai ir siekiama piliečiams sudaryti galimybes dalyvauti demokratiniame ES gyvenime.

3.3. Europos Parlamento informuotumo didinimo kampanija

2013 m. rugsėjo 11 d. Europos Parlamentas pradėjo informavimo kampaniją „Veik. Spręsk. Paveik.“ Vienas iš pagrindinių jos tikslų buvo pradėti diskusijas ES tema ir spręsti ES masto klausimus, susijusius su ekonomika, užimtumu, gyvenimo kokybe ir ES vaidmeniu pasaulyje.

Ši kampanija susilaukė didelio žiniasklaidos dėmesio. Nuo 2013 m. gruodžio mėn. iki 2014 m. gegužės mėn. rinkimams skirtoje Parlamento svetainėje apsilankyta 7,1 mln. kartų. Europos Parlamento rinkimams skirtas vaizdo įrašas buvo parengtas 34 kalbomis ir parodytas daugiau kaip 7 400 kartų per 173 televizijos kanalus. Internete jis buvo peržiūrėtas 11 milijonų kartų. Informacija per tinklą „Facebook“ pasiekė beveik kas penktą Europos rinkėją. „Aš balsavau“ žinute tinkle „Facebook“ pasidalinta daugiau kaip 2,7 mln. kartų, o ją perskaitė beveik 90 mln. tinklo narių.

Be to, Europos Parlamentas Paryžiuje, Frankfurte, Varšuvoje, Romoje ir Madride surengė konferencijas „Spręsk“. Jose dalyvavo piliečiai, ekspertai ir Europos politikai. Šių renginių metu ES piliečiai galėjo pasidalinti nuomonėmis pagrindiniais per rinkimų kampaniją iškeltais klausimais.

3.4. Bendra balsavimo diena

Siekdama sustiprinti rinkėjų dalyvavimo bendroje Europos veikloje jausmą, Komisija paragino valstybes nares susitarti dėl bendros Europos Parlamento rinkimų dienos ir nustatyti tą patį rinkimų apylinkių uždarymo laiką.

Šioje srityje, palyginti su ankstesniais rinkimais, neįvyko jokių pasikeitimų. 21-oje valstybėje narėje rinkimai įvyko gegužės 25 d., o septyniose jie vyko nuo gegužės 22 iki 24 d. Visos valstybės narės apie rinkimų rezultatus pranešė maždaug tuo pačiu metu, gegužės 25 d. vakarą, kai visoje Europoje buvo uždarytos paskutinės rinkimų apylinkės.

4. Dalyvavimas rinkimuose

4.1. Bendras aktyvumas

Nuo 1979 m. įvykusių pirmųjų rinkimų rinkėjų aktyvumas Europos Parlamento rinkimuose nuolat mažėjo: nuo 61,99 proc. 1979 m. iki 42,97 proc. 2009 m. Tačiau bendras dalyvavimas 2014 m. rinkimuose buvo tik šiek tiek – 0,36 proc. – mažesnis nei 2009 m. (t. y. 42,61 proc.), palyginti su kitais, staigesniais –2,5 proc. tarp 2004 ir 2009 m. ir 4 proc. tarp 1999 ir 2004 m. – nuosmukiais. Taigi, mažėjimo tendencija iš esmės buvo pažabota. Pavyzdžiui, Jungtinių Amerikos Valstijų prezidento rinkimuose 2008 m. dalyvavo 57,1 proc. rinkėjų, o 2012 m. – 54,9 proc. rinkėjų.

Toliau pateiktoje lentelėje parodomas bendras ES rinkėjų aktyvumas visuose Europos Parlamento rinkimuose.

Rinkėjų aktyvumas 28 valstybėse narėse buvo skirtingas. Belgijoje jis siekė 89,64 proc., Graikijoje – 59,97 proc. (abiejose valstybėse balsavimas yra privalomas), Italijoje – 57,22 proc., tačiau kitose šalyse, pvz., Čekijoje (18,20 proc.) ir Slovakijoje (13,05 proc.), jis buvo gerokai mažesnis.

Toliau pateiktoje lentelėje parodytas rinkėjų aktyvumas 2009 m. ir 2014 m. Europos Parlamento rinkimuose visoje ES ir kiekvienoje valstybėje narėje.

Aktyviau rinkimuose dalyvavo vyrai nei moterys (atitinkamai 45 proc. ir 41 proc.) ir šis skirtumas, palyginti su 2009 m., šiek tiek padidėjo (44 proc. ir 42 proc.).

Jaunimas sudarė didžiausią nebalsavusiųjų grupę: balsavo tik 27,8 proc. 18–24 m. jaunuolių, palyginti su 51,3 proc. 55 ir vyresnio amžiaus grupės atstovų.

Toliau pateiktoje lentelėje palyginama balsavusių jaunuolių (18–24 m.) procentinė dalis kiekvienoje valstybėje narėje.