1.Įvadas

2016 m. lapkričio mėn. Europos Komisija pasiūlė rengiant švarios energijos priemonių rinkinį peržiūrėti Energijos vartojimo efektyvumo direktyvą (toliau – EVE direktyva) . Šia peržiūra siekiama EVE direktyvą pritaikyti prie 2030 m. perspektyvos nustatant privalomą tikslą 30 proc. padidinti energijos vartojimo efektyvumą, kuriuo faktiškai būtų išsaugotas dabartinis užmojis. Komisija taip pat pasiūlė supaprastinti kai kurias teksto dalis, kad direktyvą būtų lengviau įgyvendinti nacionaliniu lygmeniu.

Energijos vartojimo efektyvumo srityje išlaikant įgytą pagreitį ne tik padidės BVP ir bus sukurta daugiau darbo vietų, – mat didinant energijos vartojimo efektyvumą skatinama tvari ekonomika ir statybos pramonė, – bet ir duos visokeriopos naudos ES ir jos piliečiams, ypač tuo, kad padidės energijos tiekimo saugumas ir sumažės tarša. Privalomas tikslas 30 proc. padidinti energijos vartojimo efektyvumą taip pat labai padeda racionaliu būdu įgyvendinti ES tikslą iki 2030 m. sumažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, nes energijos vartojimo efektyvumas vidutinės trukmės ir ilgalaikiu laikotarpiu atsiperka. Dėl to sumažėja sąskaitos už energiją, pagerėja gyvenimo pastatuose sąlygos. Be to, dėl sutaupytų lėšų ir platesnio inovacijų diegimo gali padidėti įmonių konkurencingumas.

Kol teisėkūros institucijos aptaria pasiūlymą peržiūrėti EVE direktyvą, Komisija toliau stebi, kaip įgyvendinama galiojanti direktyva. Šioje 2017 m. ataskaitoje pateikiama naujausia informacija apie pažangą, padarytą iki 2015 m. įgyvendinant 20 proc. tikslą . Oficiali valstybių narių Eurostatui teikiama Europos energetikos statistika naudojama kaip pagrindinis duomenų šaltinis pažangai, padarytai siekiant 2020 m. tikslo, vertinti. Šioje ataskaitoje remiamasi 2016 m. Energijos vartojimo efektyvumo pažangos ataskaita, taip pat valstybių narių pateiktomis 2017 m. metinėmis ataskaitomis ir nacionaliniais efektyvaus energijos vartojimo veiksmų planais (toliau – NEEVVP). Siekiant geriau suprasti naujausias tendencijas lemiančius veiksnius, pasinaudota išskaidymo analize, sukurta Jungtinio tyrimų centro (toliau – JRC) ir pasitelkus projektą „Odyssee-Mure“.

Svarbiausios išvados yra šios:

·2007–2014 m. energijos suvartojimui palaipsniui sumažėjus, 2015 m. jis padidėjo, iš dalies dėl šaltesnės žiemos ir mažesnių kuro kainų. Nors, palyginti su 2014 m., pirminės energijos suvartojimas padidėjo 1,5 proc., 2020 m. tikslo buvo toliau sėkmingai siekiama. Nors galutinis energijos suvartojimas 2015 m. taip pat padidėjo, dėl ankstesniais metais sutaupyto energijos kiekio jis vis tiek buvo mažesnis už 2020 m. tikslą. 2016 m., po dar vienos šaltesnės žiemos, energijos suvartojimas dar labiau padidėjo;

·pirminės energijos suvartojimas beveik visose valstybėse narėse daugiausia sumažėjo laikotarpiu po ekonomikos nuosmukio (2009–2015 m.) – iš to matyti, kad ekonomikos atgaivinimą ir augimą galima pasiekti nedidinant nacionalinio energijos poreikio;

·oro sąlygų pokyčiai yra viena iš pagrindinių energijos suvartojimo svyravimų, stebėtų pastaraisiais metais, priežasčių. dėl oro sąlygų pasikeitusio energijos suvartojimo duomenys rodo, kad nuo 2005 m. mažėjęs energijos suvartojimas nuo 2012 m. iš esmės stabilizavosi (1 pav.);

·didėjant ekonominės veiklos mastams, buvo pastebima didesnio energijos suvartojimo tendencija. Sutaupytas energijos kiekis padėjo šį skirtumą kompensuoti. Tačiau 2015 ir 2016 m. sutaupyto energijos kiekio nepakako, kad jis atsvertų ekonominės veiklos augimo poveikį;

·galutinio energijos suvartojimo intensyvumas pramonės srityje 2015 m. sumažėjo beveik visose valstybėse narėse;

·valstybės narės daro didelę pažangą taupydamos energiją pagal EVE direktyvos 7 straipsnį. 2015 m. bendros jų pastangos viršijo tolygią trajektoriją, nukreiptą į tikslą, kiek energijos turi būti sutaupyta iki 2020 m.;

·rengdamos 2017 m. NEEVVP, kelios valstybės narės peržiūrėjo savo orientacinius nacionalinius 2020 m. tikslus. Nors, paėmus kartu, galutinio energijos suvartojimo srityje paskelbti nacionaliniai tikslai vis dar dera su ES 2020 m. užmoju, pirminės energijos suvartojimo srityje tų tikslų ir užmojo atotrūkis yra didesnis.

Jeigu nuo 2005 m. pastebima energijos suvartojimo mažėjimo tendencija tęsis ir ateinančiais metais, ES visgi turėtų pasiekti ir pirminės energijos suvartojimo, ir galutinio energijos suvartojimo iki 2020 m. tikslus. Tačiau, jeigu dėl pastaraisiais metais nustatyto energijos suvartojimo didėjimo tendencija pasikeistų, 2020 m. tikslams pasiekti reikės papildomų pastangų.

1 pav. Pagal BVP ir oro sąlygas pakoreguotas galutinis energijos suvartojimas 1995–2015 m.

Šaltinis Projektas „Odyssee-Mure“

2.Pažanga siekiant 2020 m. ES energijos vartojimo efektyvumo tikslo

Galutinis energijos suvartojimas ES sumažėjo 9,1 proc. nuo 1 192 Mtne 2005 m. iki 1 084 Mtne 2015 m., t. y. buvo šiek tiek mažesnis nei 2020 m. galutinio energijos suvartojimo tikslas, kuris yra 1 086 Mtne. Nuo 2005 iki 2015 m. jis mažėjo vidutiniškai 0,9 proc. per metus, tačiau ši mažėjimo tendencija buvo pertraukta 2015 m., kai galutinis energijos suvartojimas, palyginti su ankstesniais metais, padidėjo 2,1 proc.