KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Pirmoji 2014–2020 m. daugiametės finansinės programos (DFP) paprastinimo rezultatų suvestinė /* COM/2012/0531 final */





1. BENDROJI INFORMACIJA Komisija yra įsipareigojusi paprastinti ir gerinti ES politikos įgyvendinimą. Kaip paskelbta Komunikate „Strategijos „Europa 2020“ biudžetas“[1], 2012 m. vasario 8 d. Komisija pradėjo įgyvendinti 2014–2020 m. daugiametės finansinės programos (DFP) paprastinimo darbotvarkę[2]. Paprastinimo darbotvarkės tikslas – įvertinti pagrindines Komisijos pasiūlytas priemones, kuriomis siekiama supaprastinti ir pagerinti Europos Sąjungos (ES) išlaidų vykdymą kitos daugiametės finansinės programos (DFP) laikotarpiu, ir stebėti daromą pažangą, kol teisės aktų pasiūlymai bus galutinai priimti. Darbotvarkėje išskirti du pagrindiniai paprastinimo elementai: Finansinio reglamento (FR) peržiūra[3] ir 57 pasiūlymai dėl konkretiems sektoriams skirtų teisės aktų, sudarantys būsimos DFP išlaidų programų ir priemonių pagrindą. Komisija įsipareigojo reguliariai stebėti Paprastinimo darbotvarkės įgyvendinimo pažangą viso teisėkūros proceso metu, taikydama rezultatų suvestinę, kurioje stebimos Komisijos pasiūlytos paprastinimo priemonės, taip pat teisės aktų leidėjo pasiūlytos priemonės. Komisija taip pat įsipareigojo rezultatų suvestinę reguliariai teikti Europos Parlamentui ir Tarybai. Pirmojoje paprastinimo rezultatų suvestinėje pateikiama paprastinimo pažangos teisėkūros proceso metu ataskaita, kad būtų priimami tinkamai informacija pagrįsti ir skaidrūs sprendimai. 2. BENDRAS VERTINIMAS Komisija palankiai vertina didelę pažangą, padarytą svarstant naujo finansinio reglamento pasiūlymą, kuriame numatyta daug įvairių paprastinimo priemonių. Po išsamių derybų Europos Parlamentas ir Taryba 2012 m. birželio mėn. pasiekė politinį susitarimą. Tikimasi, kad pasiūlymas bus oficialiai priimtas per pirmąjį svarstymą 2012 m. rudenį; tai sudarytų sąlygas Komisijai priimti Finansinio reglamento taikymo taisykles. Naujas finansinis reglamentas ir jo taikymo taisyklės turėtų būti taikomos nuo 2013 m. sausio mėn., išskyrus naujas su pasidalijamuoju valdymu susijusias nuostatas, kurių taikymas būtų atidėtas iki 2014 m. sausio 1 d. Komisija taip pat palankiai vertina pažangą, susijusią su konkretiems sektoriams skirtais pasiūlymais, tačiau kartu turi išreikšti didelį susirūpinimą dėl tam tikrų konkrečių pokyčių, aprašytų šiame komunikate. Kalbant apie derybų Europos Parlamente padėtį, atsakingi pranešėjai ir komitetai pateikė savo pranešimus ir nuomones apie daugumą Komisijos pasiūlymų – tai sudaro pagrindą deryboms su Taryba. Kol kas Europos Parlamentas jokių oficialių sprendimų dėl pakeitimų nėra priėmęs. Didelį darbą nuveikė Taryba, pirmininkaujant Lenkijai ir Danijai. Taryba pritarė daliniam bendram požiūriui į tam tikrus Komisijos pasiūlymų aspektus, neįtraukdama iš esmės tų klausimų, kurie tiesiogiai susiję su derybų dėl DFP ir FR persvarstymo rezultatais. Šiame teisėkūros proceso etape turėtų būti atliktas parengtinis vertinimas. Europos Parlamento ir Tarybos atliktas darbas rodo teigiamą požiūrį į paprastinimą, kuris kitą programavimo laikotarpį laikomas pagrindiniu horizontaliuoju klausimu. Išskyrus kelias svarbias išimtis (žr. toliau aprašytą programos FISCUS atvejį), pasiūlymuose dėl teisės aktų nustatyti paprastinimo tikslai sulaukė didelės abiejų institucijų politinės paramos; buvo pritarta daugeliui esminių paprastinimo aspektų ir pasiūlyta naujų. Tačiau tam tikrose svarbiose srityse siūlant sprendimus, skirtus tam tikriems ES geografiniams regionams, konkretiems veiksmams ar veikėjams, arba sprendimų priėmimo procese taikant sudėtingas procedūras pažeidžiamas pats paprastinimo principas. Jeigu tokie nukrypimai nuo pradinių Komisijos pasiūlymų būtų priimti, smarkiai sumažėtų paprastinimo taikymo sritis ir poveikis (žr. 3 punktą ir priedą). Europos Komisijai didelį susirūpinimą kelia šie pokyčiai: Programų įgyvendinimui taikomos dar sudėtingesnės sprendimų priėmimo procedūros, dėl kurių smarkiai vėluojama įgyvendinti ES programas. Pernelyg išsamios biudžeto įgyvendinimo sąlygos (tarpinės viršutinės ribos, konkretiems veiksmams nustatytos sumos), kuriomis suvaržomas Komisijos veiklos lankstumas, reikalingas sklandžiam ir veiksmingam programų įgyvendinimui užtikrinti. Pernelyg išsamių finansinių priemonių naudojimo sąlygų nustatymas pagrindiniame akte, nes taip ribojamas joms įgyvendinti būtinas lankstumas, o kai kuriais atvejais mažėja jų veiksmingumas, smarkiai apribojus pakartotinį lėšų panaudojimą. Visiems šiems nepageidaujamiems pokyčiams būdinga tai, kad jais suvaržomas Komisijos, kaip ES biudžeto valdytojos, veiksmų lankstumas. Tačiau pasidalijamojo valdymo srityje Taryba pasiūlė daugiau paprastinimo veiksmų, kurie naudingi valstybių narių administracijoms. Visų pirma daugelyje Tarybos išreikštų pozicijų, kaip antai dėl Komisijos pasiūlymo, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui, kurių veiklos gairės pateiktos Bendroje strateginėje programoje (toliau – BSP fondai), taikomos bendros nuostatos[4], numatomos lankstesnės valstybių narių veiksmų sąlygos (pvz., paprastesnės programavimo ir ataskaitų teikimo procedūros, lankstesnės tinkamumo finansuoti taisyklės, paprastesnės kontrolės ir audito procedūros). Komisija tokioms Tarybos pasiūlytoms nuostatoms prieštarauja, nes: a) dėl to gali sumažėti biudžeto išlaidų ekonomiškumas, našumas bei veiksmingumas ir padaugėti klaidų; b) siūlomi ataskaitų teikimo tvarkos pakeitimai, kuriais neužtikrinamos sąlygos vykdyti nuolatinę stebėseną ir laiku priimti valdymo sprendimus ir daromas poveikis Komisijos patikinimui. Tai visų pirma pasakytina tuo atveju, kai Komisijos stebėsenos ir audito įgaliojimai apribojami taikant ad hoc principą, taip darant poveikį jos pajėgumui veiksmingai stebėti ir vertinti, kaip naudojamos ES lėšos, ir teikti ataskaitas, nors ji tebėra už tai atskaitinga, taip pat kai siūlomi audito metodai, kuriuos taikant nebūtinai pateikiama patikima ir palyginama valstybių narių informacija, todėl sumažėja patikinimo lygis ES mastu (pvz., numatyta nestatistinės imties atranka sanglaudos politikos srityje). Be to, požiūris į paprastinimą, kurio laikosi Taryba ir kuris išreiškiamas įvairiuose Europos Parlamento komitetų pranešimuose, ne visada nuoseklus, nes tam tikrais atvejais vietoj aiškaus paprastinimo pasirenkama status quo. Pvz., Taryba prieštarauja Komisijos pasiūlymams BŽŪP horizontaliajame reglamente[5] apriboti mokėjimo agentūrų skaičių iki vienos vienai valstybei narei ar vienam regionui arba Europos teritorinio bendradarbiavimo reglamente[6] nustatyti privalomą vadovaujančiosios ir tvirtinančiosios institucijų funkcijų derinimą palyginti nedidelių programų atveju. Komisijos nuomone, toks požiūris prieštarauja bet kokioms realioms pastangoms supaprastinti administracines struktūras ir procedūras tiek Europos, tiek nacionaliniu lygiu. Komisija mano, kad institucijoms reikės ypač atidžiai žiūrėti, kad galutiniuose teisės aktuose būtų išvengta nenuoseklumo. Atsižvelgiant į tai ir siekiant užtikrinti, kad institucijos daugiausia dėmesio skirtų paprastinimui, Komisija pateikia rezultatų suvestinę. Prie šio komunikato pridedama trumpa suvestinė lentelė, kurioje pateikiama bendra pagrindinių elementų, turinčių įtakos paprastinimo procesui, apžvalga. Išsami informacija apie paprastinimo pažangą kiekvienoje politikos srityje bus pateikta diskusijose su Europos Parlamentu ir Taryba. 3. PROGRAMŲ RACIONALIZAVIMAS 3.1 Programų skaičiaus mažinimas Teisės aktų leidėjai palankiai įvertino pasiūlymą sukuriant integruotas programas sumažinti programų skaičių (22 programomis nuo 2014 m.). Viena svarbi išimtis susijusi su Komisijos pasiūlyta integruota mokesčių ir muitų srities programa (programa FISCUS)[7] – abu teisės aktų leidėjai paprašė ją padalyti ir atkurti esamą padėtį, iš esmės siekdami išlaikyti valstybių narių atskirų administracinių struktūrų ir Europos Parlamento kompetentingų komitetų, atsakingų už muitų ir mokesčių klausimus, prerogatyvas. Komisija mano, kad atskirų individualių programų sujungimas į vieną programą yra veiksminga paprastinimo priemonė, kuria užtikrinama sąveika ir bendros įgyvendinimo taisyklės bei procedūros. Komisija visų pirma mano, kad, atsižvelgiant į jos abiejų dalių struktūrinius panašumus, bendra muitų ir mokesčių srities programa leistų užtikrinti didesnį paprastinimą ir nuoseklumą, kartu išsaugant muitų ir mokesčių sričių ypatumus. Šie pokyčiai ne tik būtų naudingi ES lėšų gavėjams, bet ir leistų supaprastinti administracines procedūras, taikomas įgyvendinant ES programas. Tačiau Komisija, atsižvelgdama į Europos Parlamento ir Tarybos pozicijas, rugpjūčio 29 d.[8] priėmė du atskirus teisės aktų pasiūlymus. 3.2 Taisyklių nuoseklumo ir aiškumo didinimas - Finansinis reglamentas FR peržiūra apima svarbias paprastinimo priemones, kurios bus tiesiogiai naudingos suinteresuotosioms šalims, nes jos bus taikomos įgyvendinant visas programas, išskyrus pagal pasidalijamojo valdymo principą vykdomas programas. Pagrindinė nauda – trumpesni mokėjimo terminai, didesnis ES išlaidų nuspėjamumas įgyvendinant daugiametes darbo programas, dotacijų gavėjų prievolės grąžinti iš išankstinio finansavimo lėšų uždirbtas palūkanas panaikinimas, supaprastintų sąnaudų formų dotacijų naudojimas sumažinant administracinę naštą mažos vertės sutarčių ir dotacijų atveju, elektroninis susirašinėjimas su paramos gavėjais ir institucijomis. - Konkretiems sektoriams taikomos taisyklės Komisija palankiai vertina Europos Parlamento ir Tarybos pastangas užtikrinti konkretiems sektoriams skirtų pasiūlymų ir persvarstomo Finansinio reglamento nuoseklumą. Laukiant, kol persvarstymas bus baigtas, paprastai toliau taikomos konkretiems sektoriams skirtuose aktuose išdėstytos finansinės taisyklės. Tai labai svarbu, kadangi naujame FR pabrėžiamas reikalavimas užtikrinti, kad konkretiems sektoriams taikomos taisyklės atitiktų FR (FR 2 straipsnis), nes jame nenumatyta jokių bendrųjų principų išimčių ir nustatyta, kad bet kokie pasiūlymai dėl leidimo nukrypti nuo FR (įskaitant jo taikymo taisykles) turi būti aiškiai pagrįsti ir nurodyti. Tačiau Komisija pažymi, kad tam tikrų politikos sričių pagrindiniuose aktuose stengiamasi nustatyti pernelyg išsamias taisykles, kurias priėmus būtų sunku užtikrinti sklandų įgyvendinimą ir daromas neigiamas poveikis visos teisinės sistemos nuoseklumui. Ypač Komisija susirūpinusi dėl ketinimų programai „Horizontas 2020“ taikomose dalyvavimo ir rezultatų sklaidos taisyklėse[9] (toliau – „Horizontas 2020“ dalyvavimo taisyklės) ir siūlomoje programoje LIFE[10] nustatyti specialias arba pernelyg išsamias nuostatas, kadangi šiose politikos srityse reikia rimtų paprastinimo veiksmų ir Komisija juos pasiūlė. - Skirtingų priemonių įtraukimas į vieną programą Apskritai, bendrų sektorių reglamentavimo pagrindų sukūrimui pritarė ir Europos Parlamentas, ir Taryba (visų pirma dėl BSP fondų, BŽŪP horizontaliojo reglamento dėl BŽŪP finansavimo ir stebėsenos, „Horizontas 2020“[11], „ERASMUS VISIEMS“[12], „Kūrybiška Europa“[13] ir išorės santykių priemonėse[14] numatytų bendrų įgyvendinimo taisyklių). Šios krypties reikėtų laikytis viso teisėkūros proceso metu. Parlamentas ir Taryba taip pat pritarė tarpsektoriniam požiūriui, kurio laikantis supaprastinama ES teisės sistema (visų pirma dėl Europos infrastruktūros tinklų priemonės[15], kuria užtikrinamas nuoseklus ir skaidrus požiūris į ES energetikos, transporto ir telekomunikacijų infrastuktūros projektų finansavimą). Toks požiūris suteiktų tikrumo, todėl užtikrintų daug galimybių pritraukti daugiau privačiojo sektoriaus finansavimo, kartu būtų atsižvelgiama į ankstesnę patirtį ir sudarytos sąlygos sektoriams keistis geriausia patirtimi, taigi, būtų užtikrinamas didesnis ES finansavimo veiksmingumas ir našumas visuose sektoriuose. - Integravimas Komisija palankiai vertina valstybių narių ir Europos institucijų įsipareigojimą padėti siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų – tai ypač svarbu dabartinėmis ekonominėmis sąlygomis. Siūlomu prioritetų, tokių kaip išteklių veiksmingumas, klimato kaita, aplinka, energetinis saugumas ir energijos vartojimo efektyvumas, integravimu į įvairias programas siekiama skatinti ES lėšų naudojimo sąveiką. Laikantis šio požiūrio turėtų būti užtikrintas didesnis išlaidų nuoseklumas, paprastinimas ir ekonominis veiksmingumas, ir tai bus naudinga galutiniams paramos gavėjams (pvz., MVĮ). Sanglaudos politikos srityje Komisija atkreipė dėmesį į plačiai paplitusią politinę valią numatyti lankstesnes sąlygas siūlomoje lėšų telkimo pagal temas sistemoje (BSP fondai). BŽŪP srityje valstybės narės daro spaudimą, kad kaimo plėtros programavimui būtų ne taip griežtai taikomi Sąjungos prioritetai ir tikslai. Nors tokių raginimų geriau atsižvelgti į konkrečias aplinkybes ir poreikius priežastys suprantamos, reikėtų priminti, kad laikantis à la carte požiūrio, o ne visoms valstybėms narėms vienodų ir paprastų taisyklių, ES išlaidos būtų išsklaidytos ir net galėtų kilti grėsmė strategijos „Europa 2020“ tikslams. Kalbant apie BŽŪP ir Tiesioginių išmokų reglamentą[16], BŽŪP reformos ekologiškumo didinimo tikslams, kurie yra vienas iš pagrindinių bendros žemės ūkio politikos po 2013 m. prioritetų, plačiai pritaria Europos institucijos, valstybės narės ir kiti partneriai. Tačiau dėl Komisijos pasiūlymų dėl konkrečių priemonių, skirtų ekologiškumo didinimo tikslams pasiekti, Tarybos nuomonė nebuvo vieninga, kadangi valstybėms narėms techninės ekologiškumo didinimo sąlygos atrodo pernelyg sudėtingos. Kai kurios valstybės narės paprašė iš naujo apibrėžti ekologiškumo didinimo priemones ir leisti nukrypti nuo trijų siūlomų ekologiškumo didinimo reikalavimų (pasėlių įvairinimo, daugiamečių pievų ir ekologiniu požiūriu svarbių vietovių), kad būtų geriau atsižvelgta į konkrečias valstybių narių aplinkybes ir poreikius. Ir Tarybai pirmininkaujanti Danija, ir Europos Parlamento pranešėjas pasiūlė pakeitimų, kuriais siekiama apriboti ekologiškumo didinimo reikalavimų taikymo sritį, pvz., padidinant ribas ir išplečiant apibrėžtis. Be to, jie pasiūlė papildomų sąlygų, kada ūkiai gali būti pagal apibrėžtį laikomi ekologiškais. Be to, kelios valstybės narės išreiškė susirūpinimą dėl siūlomo paramos pagal II ramstį (kaimo plėtra) apskaičiavimo bazinio lygio padidinimo ir dėl galimybės taikyti administracines sankcijas už ekologiškumo didinimo reikalavimų nesilaikymą, nes tai viršytų ekologiškumą skatinančios išmokos sąlygas. Atsižvelgiant į Europos Parlamento pranešėjo pateiktus BŽŪP horizontaliojo reglamento pasiūlymo pakeitimus, ekologiškumo didinimo reikalavimų nesilaikymas neturėtų paveikti bazinės tiesioginės išmokos. Tokiu atveju ekologiškumo didinimas ūkininkams de facto būtų savanoriškas. Komisija yra pasirengusi aptarti galimus techninių pasiūlymų patikslinimus, tačiau pabrėžia būtinybę sukurti veiksmingą, vienodą ir patikimą ekologiškumo didinimo mechanizmą, kuris užtikrintų, kad būtų pasiektas tikslas 30 proc. tiesioginių išmokų susieti su aplinkai ir klimatui nekenkiančia praktika. 3.3 Aiškių prioritetinių tikslų ir rodiklių akcentavimas Atsižvelgdama į pakartotinius valstybių narių ir Europos institucijų raginimus, Komisija siekia palengvinti ES intervencijų poveikio vertinimą. Kadangi viešieji ištekliai yra riboti, reikia laikytis atsakingo požiūrio į politikos prioritetus, kurių siekiant gali būti užtikrinta didžiausia ES papildoma nauda. Todėl Komisija pasiūlė ribotą skaičių aiškių prioritetinių tikslų, susietų su atitinkamais rodiklių ir tikslų sąrašais ir specialiu kelių politikos sričių veiklos rezultatų planu, kartu numatydama teigiamas paskatas ir prevencines priemones, kad būtų pasiekti rezultatai (BSP fondai, išorės veiksmų priemonės). Šis požiūris sulaukė didelio Europos Parlamento ir Tarybos pritarimo. Komisija atkreipia dėmesį, kad kai kuriais atvejais, nustačius daugiau tikslų (pvz., programa „Sveikata ir ekonomikos augimas“), sumažinama prioritetinių tikslų svarba, o rodiklių reikšmė silpnėja, kai jie mažiau tiesiogiai siejami su programos rezultatais, taigi mažiau orientuojamasi į rezultatus ir į akivaizdžią ES biudžeto papildomą naudą (pvz., Vartotojų programoje[17] ir programoje COSME[18] arba išorės veiksmų priemonėse). Be to, įtraukta kitų rodiklių, kuriuos surinkti būtų labai brangu, o kai kurie tikslai apibrėžti taip, kad juos pasiekti nerealu. Komisija taip pat atkreipė dėmesį į tam tikrus teigiamus BSP fondų lėšų telkimo pagal temas mechanizmo aspektus, tačiau nepritaria tam, kad būtų susilpninti kai kurie svarbūs sanglaudos politikos elementai, pvz., Tarybos pasiūlymui panaikinti Europos socialiniam fondui (ESF) skiriamą mažiausią finansavimo sumą (ypač atsižvelgiant į poreikį spręsti nedarbo problemas ir padėti žmonėms), dėl ko siekis mažinti skurdą ir skatinti socialinę įtrauktį prarastų savo prasmę, taip pat galimybei finansuoti pagrindinę infrastruktūrą labiau išsivysčiusiuose regionuose. Komisija atkreipė dėmesį į plačiai paplitusią politinę valią numatyti lankstesnes sąlygas siūlomoje lėšų telkimo pagal temas sistemoje (BSP fondai). Komisija nepritaria gerokai švelnesniems lėšų telkimo pagal temas reikalavimams sanglaudos politikos srityje, nes tai galėtų smarkiai paveikti politikos įgyvendinimo rezultatus. Komisija taip pat atkreipė dėmesį į bendrą teisės aktų leidėjų norą racionalizuoti ir supaprastinti nacionalinėms institucijoms taikomus ataskaitų teikimo reikalavimus (metinės įgyvendinimo ataskaitos, pažangos ataskaitos, finansinių duomenų rinkimas ir perdavimas, metinių valdymo deklaracijų pateikimo data), pagal kuriuos vertinami veiklos rezultatai. Apskritai Komisija palaikė šias pastangas, norėdama užtikrinti, kad esminiai duomenys apie pažangą ir veiklos rezultatus būtų pateikiami nedelsiant ir būtų galima stebėti pažangą bei paremti valdymo sprendimus. Tačiau Komisija pastebėjo, kad Taryba linkusi pratęsti ataskaitų pateikimo terminus, nepaisant pasiekto paprastinimo. Todėl stebėsenos ir valdymo tikslais ataskaitomis negalima tinkamai pasinaudoti, nes kai Komisija ataskaitas gauna, jose pateikta informacija jau būna pasenusi. Atsižvelgiant į tai, kad visos institucijos geresniam veiklos rezultatų vertinimui ir Sąjungos finansų vertinimo pranešimams pagal SESV 318 straipsnį teikia didelę svarbą, naujose finansinėse programose turi būti numatyti patikimi, nuoseklūs ir palyginami stebėsenos, vertinimo ir atskaitomybės mechanizmai. Konkrečiuose teisės aktų pasiūlymuose nustačius mažesnius tikslus, rodiklius ar ataskaitų teikimo reikalavimus kyla rizika pranešimų pagal 318 straipsnį kokybei. Komisija tikisi, kad šie klausimai bus iš naujo apsvarstyti derybose su abiem teisėkūros institucijomis ir kad konstruktyviu ES institucijų dialogu galima susitarti dėl veiksmingesnio ir labiau subalansuoto požiūrio. Taryboje aktyviai svarstytas pasiūlymas sudaryti BSP fondų veiklos lėšų rezervą (5 % kiekvienam BSP fondui ir valstybei narei skirtų išteklių), nes daugelis valstybių narių toliau laikosi skeptiško požiūrio į siūlomą tvarką. Veiklos lėšų rezervui nepritarė pagrindinis Europos Parlamento komitetas (regioninė plėtra), motyvuodamas tuo, kad veiklos lėšų rezervas gali paskatinti politikos formuotojus nustatyti lengviau pasiekiamus tikslus siekiant užsitikrinti išteklius. Komisija šiai nuomonei nepritaria. Be to, šis požiūris neatitina dėl PNPP II Parlamento ir Tarybos priimtų pozicijų, kuriose abi institucijos pritarė, kad būtų sudarytas 5 % (arba didesnis) veiklos lėšų rezervas, skirtas šalims, kurių rodikliai geriausi. Komisija palankiai vertina tai, kad Taryba pripažįsta būtinybę labiau orientuotis į rezultatus ir sutinka, kad, nustačius tam tikras apsaugos priemones, susijusias su mokėjimų sustabdymu ir finansinėmis pataisomis, būtų sudarytas aiškus BSP fondų veiklos rezultatų planas. Komisija pabrėžia, kad veiklos rezultatų planas turėtų būti nustatytas tariantis su valstybėmis narėmis bei Komisija ir atsižvelgiant į ankstesnę patirtį, kad orientyrai ir tikslai būtų realistiški. Komisija tvirtina, kad teigiamos paskatos ir prevencinės priemonės (galimybė sustabdyti mokėjimus ir taikyti finansines pataisas) yra būtinos siekiant paremti į veiklos rezultatus orientuotą požiūrį į BSP fondų įgyvendinimą. Kai kurios valstybės narės Taryboje ir Europos Parlamentas suabejojo pasiūlymu BSP fondų reglamente nustatyti makroekonomines sąlygas. Komisija mano, kad makroekonominės sąlygos iš tiesų yra patikima priemonė užtikrinti, kad sanglaudos politika būtų orientuota į augimą ir ekonominę plėtrą, atsižvelgiant į strategijos „Europa 2020“ tikslus, ir kad tokios sąlygos padės užtikrinti didesnį išlaidų veiksmingumą jas glaudžiau susiejant su tvirtomis makroekonominės sąlygomis paramą gaunančioje valstybėje narėje. Komisija taip pat primena, kad visapusiškai atsižvelgs į būtinybę laikytis proporcingumo principo kiekviename proceso etape ir kad pasiūlytas mechanizmas paremtas paskatomis, o ne sankcijomis. Tačiau tikimasi, kad principiniai sprendimai šiais dviem klausimais (veiklos lėšų rezervas ir makroekonominės sąlygos) bus priimti derybų dėl DFP metu, o vėliau į juos turės būti atsižvelgta BSP fondų reglamente. 3.4 Supaprastintų priemonių naudojimas priimant sprendimus Rengdama konkretiems sektoriams taikomas taisykles, Komisija pasiūlė naujas teisės aktų nuostatas nustatyti reglamentu, o ne sprendimu. Reglamentu užtikrinamas didesnis teisinis tikrumas – Europos piliečiams nustatomos vienodos teisės ir įsipareigojimai. Tai bendra Europos Parlamento ir Tarybos užduotis. Atsižvelgiant į taisyklių hierarchiją ir į ES teisės aktų paprastinimą, SESV 290 straipsnyje nustatyta, kad teisėkūros institucija gali suteikti Komisijai įgaliojimus priimti deleguotuosius aktus, kuriais papildomos ar iš dalies keičiamos neesminės teisėkūros procedūra priimto akto nuostatos. Pagal SESV 291 straipsnį įgyvendinimo aktus reikalaujama priimti tuo atveju, kai turi būti taikomos vienodos įgyvendinimo sąlygos. Tuo remdamasi Komisija pasiūlė naudotis deleguotaisiais aktais, kaip veiksmingiausia priemone neesminėms pagrindinių aktų nuostatoms papildyti ar pakeisti, nes jais suteikiama lankstumo, reikalingo siekiant atsižvelgti į veiklos poreikius, ir kartu užtikrinama tinkama abiejų teisėkūros institucijų vykdoma kontrolė. Atsižvelgdama į Sutartį ir objektyvų atitinkamo teisės akto pobūdį, Komisija ragina laikantis bendro požiūrio nustatyti tinkamiausią atitinkamų nuostatų teisinę formą. Komisijai susirūpinimą kelia tai, kad Tarybos ir Europos Parlamento nuomonės dėl naudojimosi deleguotaisiais arba įgyvendinimo aktais skiriasi, todėl ragina Europos Parlamentą ir Tarybą laikytis labiau subalansuoto požiūrio į minėtus horizontaliuosius klausimus, visapusiškai atsižvelgiant į Sutartį ir į kiekvienos institucijos prerogatyvas. Komisija pabrėžia, kad reikia: i) pagrindiniuose aktuose išdėstyti tik esmines teisės aktų nuostatas; ii) užtikrinti minimalias lankstumo galimybes, būtinas prisitaikyti prie nenumatytų įvykių ir pokyčių, remiantis praktine patirtimi; iii) vengti nereikalingų sunkumų ir sprendimų priėmimo proceso mikrovaldymo. Komisija ir toliau bus ypatingai budri ir atkakliai laikysis nuomonės, kad: metines darbo programas ir išorės pagalbos priemonių orientacinio programavimo dokumentus reikia tvirtinti priimant įgyvendinimo aktus; į teisės aktą nereikėtų įtraukti tokių biudžeto mikrovaldymo elementų, kaip detalios tarpinės viršutinės ribos ar konkretiems veiksmams nustatytos sumos; komiteto procedūra[19] neturėtų būti taikoma atskiriems sprendimams dėl atrankos ir dotacijų skyrimo. Deleguotieji aktai, kuriuos daugiausia siūlo Europos Parlamentas, nėra tinkami metinėms darbo programoms patvirtinti. Metinės darbo programos reglamentuojamos FR ir turi būti patvirtinamos greitai, kad būtų galima pradėti vykdyti biudžetą ir paskelbti kvietimus teikti paraiškas. Šiuo metu jas tvirtina Komisija, paprastai laikydamasi komiteto procedūros. Taikant sudėtingesnę deleguotųjų aktų procedūrą būtų nepateisinamai smarkiai vėluojama įgyvendinti programas; tuo tarpu paramos gavėjai dėl to dažnai skundžiasi. Be to, nustačius ex ante konsultacijas su suinteresuotosiomis šalimis dėl metinių darbo programų, kaip tam tikrais atvejais pasiūlė Europos Parlamento pranešėjai (COSME, programa „Sveikata ekonomikos augimui skatinti“), įgyvendinimas būtų dar atidėtas. Teisės aktų leidėjų požiūrio į naudojimąsi įgyvendinimo aktais skirtumai neturėtų būti sprendžiami įtraukiant susijusias nuostatas į pagrindinį teisės aktą, nes dėl to teisėkūros procedūra taptų sudėtingesnė. Taip būtų apribotas Komisijos kasdienio valdymo lankstumas, neproporcingai vėluojama įgyvendinti programas ir būtų akivaizdžiai pažeidžiama Komisijos institucinė atsakomybė už biudžeto gyvendinimą. Poreikis įgyvendinimo aktais tvirtinti orientacinio programavimo dokumentus – pagrindinė išorės veiksmų priemonių nuostata. Programavimo dokumentai, kuriuose kiekvienai šaliai nustatomos prioritetinės sritys arba sektoriai, kuriems teikiama pagalba, numatomi rezultatai ir orientacinės skiriamos lėšos, yra įgyvendinimo sprendimai. Svarbu numatyti, kad tvirtinant ir peržiūrint šiuos dokumentus sprendimai būtų priimami lengvai ir laiku. Jeigu, kaip siūlo Europos Parlamentas, jie būtų tvirtinami ir iš dalies keičiami kaip deleguotieji aktai, būtų pažeidžiami svarbūs veiksmingumo, lankstumo ir paprastinimo tikslai. Laiku patikslinti finansinės paramos, atsižvelgiant į kiekvienos paramą gaunančios valstybės (kintančius) poreikius ir pajėgumus, būtų neįmanoma. Priėmus pasiūlymą pačiame pagrindiniame akte nustatyti detalesnes tarpines viršutines ribas arba finansinio paketo sumas, finansų valdymas būtų sudėtingesnis ir lėtesnis. Tokių sumų nustatymas konkretiems tikslams ar veiksmams, ypač Komisijos valdomose programose, laikomas mikrovaldymo forma, nepritaikyta prie kasdienio biudžeto valdymo poreikių (žr., pvz., Tarybos pozicijas dėl programos „Europos infrastruktūros tinklų priemonė“, programos „Europa piliečiams“[20], „ERASMUS VISIEMS“, taip pat kai kuriuos Europos Parlamento komitetų pranešimus, pvz., dėl Vartotojų programos). Procedūra dar sudėtingesnė, kai tokį išsamų biudžeto lėšų paskirstymą numatyta pateikti kasmet (pvz., pranešėjas programoje FISCUS). Kaip Komisija siūlė, toks išsamus paskirstymas turėtų būti pateikiamas tik Komisijos finansinėje ataskaitoje, pateikiamoje kartu su teisės akto pasiūlymu. Labai neigiamas poveikis praktiniam tų programų įgyvendinimui būtų ir dėl to, kad kiekvienam konkrečiam tikslui naudojamos atskiros biudžeto eilutės, ypač nedidelių programų atveju. Komiteto procedūra atskiriems sprendimams dėl atrankos ir dotacijų skyrimo neturėtų būti taikoma. Šie sprendimai yra grynai administraciniai ir šiuo metu juos tiesiogiai pagal įgyvendinamas metines darbo programas priima Komisijos įgalioti leidimus suteikiantys pareigūnai; šias programas tvirtina Komisijos narių kolegija, laikydamasi komiteto procedūros. Be to, praktika rodo, kad dėl tokių sprendimų ginčų nekyla. Tokiems sprendimams taikyti komiteto procedūrą būtų nepraktiška, pernelyg neproporcinga ir biurokratiška (ypač mažos vertės dotacijų atveju); tokios procedūros taikymas būtų susijęs su papildomomis administracinėmis išlaidomis, tačiau neduotų jokios papildomos naudos. Komisija taip pat įspėja, kad komiteto procedūra neturėtų būti taikoma Komisijos gairėms (pvz., „Kūrybiška Europa“). Tai neatitinka Sutarties – 291 straipsnyje nustatyta, kad, naudojantis įgyvendinimo aktais, teisiškai privalomi aktai turi būti įgyvendinti vienodomis sąlygomis. Gairėmis negali būti užtikrintos vienodos sąlygos, kadangi jos nėra teisiškai privalomos. 4. Supaprastinti įgyvendinimo mechanizmai ir procedūros 4.1 Aiškios ir nuoseklios sąnaudų tinkamumo finansuoti taisyklės Komisija atkreipė dėmesį į pakartotinius valstybių narių prašymus suteikti daugiau lankstumo dalyvauti ES programose, jomis naudotis ar jas įgyvendinti. Kitaip tariant, pagal pasidalijamąjį valdymą pirmenybė teikiama ne universaliam požiūriui, bet konkrečiam atvejui skirtam arba à la carte požiūriui. Tokiam reikalavimui pritaria ir Europos Parlamentas, nes taip būtų atsižvelgiama į nacionalinius, regioninius, vietos ar konkretaus sektoriaus poreikius. Tas pat pasakytina ir apie „Horizontas 2020“ tiesioginį centralizuotą valdymą (pvz., vienu pakeitimų projektu „Horizontas 2020“ dalyvavimo taisyklėse nustatomi skirtingi finansavimo dydžiai pagal paramos gavėjų tipą ir pagal veiklos rūšį). Komisija pabrėžia, kad laikantis bendresnio požiūrio gerokai sumažėtų paprastinimo nauda susijusiems partneriams visais lygmenimis: nacionaliniu, vietos ar galutinių vartotojų. Taigi, pagal PVM išlaidų tinkamumo finansuoti taisyklę, dėl kurios susitarta persvarstant FR, numatyta, kad PVM yra tinkamos finansuoti išlaidos, jeigu PVM negalima susigrąžinti pagal nacionalinę teisę ir jeigu jį sumokėjo paramos gavėjas, kuris nėra apmokestinamasis asmuo, kaip apibrėžta Direktyvos 2006/112/EB 13 straipsnio 1 dalyje. Komisija susirūpinusi dėl prašymų šią taisyklę taikyti visiems paramos gavėjams visose programose ir ypač viešosioms įstaigoms, kurios yra stambių infrastruktūros projektų paramos gavėjos (Europos infrastruktūros tinklų priemonė, BSP fondai). Dėl to sumažėtų ES biudžeto veiksmingumas, kadangi didelės ES biudžeto lėšų sumos būtų naudojamos kompensuoti kai kuriuos valstybių narių fiskalinius sprendimus, kylant rizikai veiksmams skirti per didelį finansavimą. Dėl šios priežasties savo pasiūlymuose dėl Europos infrastruktūros tinklų priemonės ir BNR Komisija pasiūlė PVM išlaidų tinkamumo finansuoti apribojimus, tačiau jie vis tiek yra svarstomi. 4.2 Supaprastintos dotacijų formos Taryba ir Europos Parlamentas visapusiškai pritarė Komisijos pasiūlymams dėl supaprastintų finansavimo formų, taip pat pasiūlymui Finansiniame reglamente mažos vertės dotacijoms, t. y. dotacijoms iki 60 000 EUR, nustatyti paprastesnę tvarką. FR taip pat galiausiai patvirtinta nauja tvarka, taikoma apdovanojimams (įskaitant skatinamuosius apdovanojimus), galintiems turėti sverto poveikį, su sąlyga, kad biudžeto valdymo institucija deramai informuoja apie apdovanojimus, kurių vertė viršija 1 mln. EUR. Komisijos pasiūlymams sudaryti palankesnes sąlygas pasinaudoti supaprastintų sąnaudų formų dotacijomis pagal pasidalijamąjį valdymą Taryba ir Europos Parlamentas iš esmės pritarė. Tačiau kai kuriais atvejais ir Taryba, ir Europos Parlamentas padidino tinkamų finansuoti sąnaudų ribines vertes ir viršutines ribas (pvz., vienodo dydžio norma netiesioginėms sąnaudoms BSP fonduose), taip pat numatytos naujos supaprastinto sąnaudų apskaičiavimo galimybės (pvz., standartinis darbuotojų sąnaudų apskaičiavimas BSP fonduose), tačiau tinkama visų pagrindinių duomenų ar praktinių pasekmių analizė atlikta nebuvo. Komisija nepritaria faktinių sąnaudų metodui, kuris numatytas kaip supaprastinto sąnaudų apskaičiavimo alternatyva, nes taip silpninamas paprastinimo poveikis, ir primygtinai ragina taikyti tik supaprastintas dotacijų formas (pvz., „Horizontas 2020“ dalyvavimo taisyklės, ESF mažos dotacijos). BŽŪP srityje Taryba pasiūlytą bazinės išmokos schemą įvertino kaip esminį paprastinimą, tačiau buvo išreikštas susirūpinimas, kad reikia numatyti sklandų perėjimą nuo dabartinės prie būsimos sistemos. Todėl buvo pasiūlyta keletas Komisijos pasiūlymų išlygų (galimybė išlaikyti dabartines teises į išmokas, galimybė pereiti nuo regioninio prie nacionalinio modelio). Komisija šiuos klausimus svarsto. 4.3 Viešųjų pirkimų procedūrų racionalizavimas ES programoms taikomos viešųjų pirkimų taisyklės yra suderintos su atitinkamomis ES viešųjų pirkimų direktyvomis, kurios taikomos valstybėse narėse. Tačiau procedūras buvo galima šiek tiek patobulinti. Pavyzdžiui, garantijas reikės pateikti tik atlikus rizikos vertinimą, taip pat supaprastintos konkursų procedūros, kai neviršijamos direktyvose nustatytos ribinės vertės. 4.4 Žingsnis e. valdymo link Pagal naują FR valstybės narės, ES institucijos ir partneriai gali imtis konkrečių veiksmų e. valdymo srityje – jame numatyta daugiau galimybių (dotacijų paraiškų teikimas ir valdymas, įskaitant elektroninį dotacijų susitarimų pasirašymą, elektroninius viešuosius pirkimus) ir išplėsti tikslai. Komisija nepritaria Tarybos pasiūlymui e. sanglaudos įgyvendinimo valstybėse narėse terminą atidėti nuo 2014 m. gruodžio 31 d. iki 2016 m. gruodžio 31 d. (BSP fondai). E. sanglauda – svarbus paprastinimo darbotvarkės elementas, todėl delsiant ją įgyvendinti jos poveikis siekiant sumažinti paramos gavėjams tenkančią administracinę naštą būtų mažesnis. Be to, 2014 m. terminas atitinka skaitmeninę darbotvarkę. Tas pat pasakytina apie Tarybos planus panaikinti reikalavimą sukurti elektroninę informacinę sistemą, skirtą kaimo plėtros programoms stebėti ir vertinti. 4.5 Proporcingesnė ir ekonomiškai veiksmingesnė kontrolė Komisijos pasiūlymuose taip pat numatytas rizika grindžiamas požiūris į audito ir kontrolės procedūras. Komisija atkreipė dėmesį į bendrą pageidavimą užtikrinti didesnį proporcingumą visais lygmenimis ir į tendenciją riboti Komisijos kompetenciją pagal pasidalijamąjį valdymą stebėsenos ir audito srityje (visų pirma žemės ūkio ir sanglaudos politikos srityse). Komisija nepritaria Tarybos siūlomiems audito ir kontrolės funkcijų apribojimams, dėl kurių kiltų pavojus Komisijos patikinimui (pvz., BSP fondai ir BŽŪP). Komisija nuolat nepritarė tokiems jos pasiūlymų pakeitimams, nes dėl tokių pakeitimų sumažėtų nacionalinių institucijų pateiktino patikinimo lygis ir galėtų kilti grėsmė pažangai, pasiektai įgyvendinant ankstesnes daugiametes finansines programas. Komisija primena, kad esama didelės rizikos visos Europos Sąjungos reputacijai, jei Komisija kartu su valstybėmis narėmis ir Europos Parlamentu negali imtis būtinų priemonių sumažinti klaidų skaičių ir pagerinti audito bei kontrolės mechanizmus. 5. IŠVADOS IR TOLESNI VEIKSMAI Komisija: - palankiai vertina tai, kad Europos Parlamentas ir Taryba, pasiekę politinį susitarimą dėl persvarstytų FR taisyklių, priėmė didžiąją dalį jos pateiktų pasiūlymų, kuriais siekiama paprastinti finansines taisykles siekiant naudos suinteresuotosioms šalims; - pažymi, kad šiame teisėkūros proceso, susijusio su pasiūlymais dėl kitos daugiametės finansinės programos, etape Tarybos ir Europos Parlamento atliktas darbas rodo didelę paramą daugumai Komisijos pateiktų paprastinimo pasiūlymų. Tačiau reikia išspręsti didelį susirūpinimą keliančius klausimus, kadangi vykstant diskusijoms tam tikriems svarbiems pagrindinių klausimų aspektams buvo teikiama mažiau reikšmės, taigi galimas neigiamas poveikis veiklos lankstumui, kurio reikia vykdant biudžeto ir finansų valdymą, įskaitant veiklos rezultatų vertinimą ir ataskaitų teikimą; - pabrėžia poreikį užtikrinti konkretiems sektoriams taikomų taisyklių ir visos FR sistemos nuoseklumą, taip pat pasiekti paprastinimo ir patikimo finansų valdymo pusiausvyrą; - primena, kad paprastinimas yra bendras visų ES institucijų ir valstybių narių uždavinys ir bendra jų atsakomybė; - patvirtina pasiryžimą toliau ginti paprastinimo pasiūlymus ir stebėti paprastinimo darbotvarkės įgyvendinimo pažangą, nustatydama ir nurodydama visas teisėkūros proceso metu pasiūlytas priemones, dėl kurių padidėtų administracinė našta paramos gavėjams. Komisija tikisi, kad ši pažangos ataskaita bus naudinga persvarstant tam tikrus paprastinimo elementų, kurie sudarė Komisijos pasiūlymų pagrindą, pakeitimus ir kad ji padės išlaikyti išlaidų programų taisyklių ir procedūrų paprastinimo ir veiksmingumo užtikrinimo spartą. Taip Sąjunga galės pateisinti didelius paramos gavėjų ir nacionalinių administracijų lūkesčius dėl smarkaus supaprastinimo, išlaikant ES išlaidų kokybę. Komisija tinkamu laiku pateiks atnaujintą rezultatų suvestinę, kurioje bus stebima derybų eiga, atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos tikslą susitarimą dėl DFP pasiekti iki 2012 m. pabaigos. Priedas Pagrindinės rezultatų suvestinės išvados visose politikos srityse Bendra informacija || Taryba ir Europos Parlamentas daug nuveikė, svarstydami daugumą Komisijos siūlomų naujų išlaidų programų, skirtų naujai daugiametei finansinei programai (2014–2020 m. DFP). Teisės aktų leidėjai pritaria paprastinimo, kaip horizontaliojo tikslo, svarbai. Tačiau konkretūs jų užmojai skirtingi. Taryba siūlo didesnio masto paprastinimo veiksmus, visų pirma srityse, kuriose ES biudžetą administruoja valstybės narės, bendradarbiaudamos su Komisija (t. y. pasidalijamojo valdymo atvejais), pavyzdžiui, žemės ūkio ir sanglaudos politikos, kad nacionalinėms administracijoms būtų suteikta daugiau lankstumo. Komisija palaiko papildomas paprastinimo nuostatas, jei šios neturi poveikio patikimam finansų valdymui ir Komisijos gebėjimui vykdyti savo pareigą, t. y. užtikrinti atitiktį taikytinai teisinei sistemai. Europos Parlamentas palaiko didesnio masto paprastinimo veiksmus, pritaria valstybių narių tikslui suteikti nacionalinėms administracijoms daugiau lankstumo pasidalijamojo valdymo atvejais, tačiau turi apibrėžti konkrečius parametrus. Dėl Tarybos ir EP pozicijų priemonių, kuriomis priimami sprendimai dėl biudžeto ir finansų valdymo reikalų, atžvilgiu teisės aktų tekstai tampa labai painūs, nes į juos įtraukiama per daug techninių nuostatų, visiškai techninių sprendimų priėmimas tampa sudėtingesnis, be to, tampa akivaizdūs skirtingi teisės aktų leidėjų požiūriai į įgaliojimų perdavimą Komisijai (deleguotieji ir įgyvendinimo aktai). Norėdama pateisinti paramos gavėjų lūkesčius, paspartinti programų įgyvendinimą ir, sumažinus biurokratiją, didinti šių programų veiksmingumą, Komisija primygtinai siūlo nekeisti veiksmingam finansų valdymui reikalingos veiksmų laisvės. Kitos sritys, kuriose turėtų būti taikomas labiau suderintas požiūris: a) veiksmingo lėšų panaudojimo poveikis, kurio siekiama taikant tikslingesnį ir labiau orientuotą požiūrį įgyvendinant 2020 m. strateginius tikslus, ir b) patikimo finansų valdymo užtikrinimas, taikant proporcingus ir patikimus kontrolės ir audito metodus. Kad minėtose prioritetinėse srityse būtų pasiekta priimtinų rezultatų, Komisija glaudžiai bendradarbiaus su teisės aktų leidėjais. Programų skaičiaus mažinimas || Bendrų taisyklių ir konkretiems sektoriams taikomų taisyklių nuoseklumas (BSP fondų reglamento (BNR) 1 straipsnis) (COM(2011) 615 galutinis) || Dėl Tarybos pozicijos BSP fondų reglamento (BNR) atžvilgiu konkretiems sektoriams taikomoms taisyklėms gali būti nustatyta daugybė išimčių. Komisijos manymu, konkretiems sektoriams taikomų taisyklių išimtys turi būti nustatytos bendrose taisyklėse; priešingu atveju, nustačius konkretiems sektoriams taikomų taisyklių išimtis, kyla rizika pakenkti planuojamam suderinimui. Šiuo atžvilgiu Komisija palaiko JK pareiškimą, kuriuo raginama labiau suderinti bendroje strateginėje programoje numatytų fondų taisykles. Programa FISCUS (COM(2011) 706 galutinis) || Taryba ir Europos Parlamentas pasiūlė padalyti Komisijos pasiūlytą integruotą programą į programas mokesčių ir muitų sritims. Komisijos manymu, pagal integruotą programą FISCUS būtų užtikrintas esminis paprastinimas, paspartinta sąveika ir užtikrintas įgyvendinimo sąlygų nuoseklumas, nedarant poveikio skirtingam abiejų sektorių pobūdžiui. Tačiau, atsižvelgdama į teisės aktų leidėjų pozicijas, Komisija pateikė pasiūlymus dėl dviejų atskirų programų. Bendri sektorių reglamentavimo pagrindai || Bendra strateginė programa (BNR 12 straipsnis) || Taryba ir Parlamentas atmetė galimybę nustatyti neesmines bendros strateginės programos nuostatas deleguotuoju aktu ir pasiūlė šias nuostatas įtraukti į teisėkūros procedūra priimto akto priedą. Komisija sutiko laikytis šio požiūrio, tačiau reikalauja įgaliojimų priimti deleguotąjį aktą, kuriuo minėtas priedas būtų papildytas techniškesnėmis, neesminėmis bendros strateginės programos nuostatomis ir iš dalies pakeistas. Tai būtina siekiant užsitikrinti tam tikrą lankstumą pagal praktinę patirtį pritaikant atitinkamas nuostatas. Išorės finansinių priemonių bendros taisyklės (COM(2011) 842 galutinis) || Tarybos ir Europos Parlamento pranešėjai nori į konkretiems sektoriams taikomas išorės finansines priemones įtraukti bendrų įgyvendinimo taisyklių reglamento, taikomo visoms išorės finansinėms priemonėms, dalis. Komisija sieks įgyvendinimo reglamentu nustatyti nuoseklias supaprastintas įgyvendinimo taisykles, kad užtikrintų patikimą finansų valdymą ir teisinį požiūrį. Viena mokėjimo agentūra pagal BŽŪP (Horizontalaus BŽŪP reglamento 7 straipsnis) (COM(2011) 625 galutinis/2) || Tarybai pirmininkaujanti valstybė siūlo apriboti mokėjimo agentūrų skaičių vienoje valstybėje narėje „iki būtino minimumo“. Siekdama užtikrinti tolesnį BŽŪP valdymo derinimą ir paprastinimą, visų pirma mažinant administracinę naštą ir gerinant audito veiksmingumą, Komisija pasiūlė iki vienos sumažinti mokėjimo agentūrų skaičių valstybėje narėje arba regione. Viena programos „Erasmus visiems“ koordinuojanti nacionalinė agentūra (21 straipsnis) (COM(2011) 788 galutinis) || Rengdama savo dalinį bendrą požiūrį, Taryba atmetė Komisijos pasiūlymą dėl vienos koordinuojančios nacionalinės agentūros kiekvienoje valstybėje narėje, o atsakingas Europos Parlamento komitetas šį pasiūlymą dabar svarsto. Komisija nesutinka su EP komiteto požiūriu, pagal kurį dabartinė padėtis nesikeistų, nes tai valstybėms narėms trukdytų lanksčiai naudoti ES lėšas, be to, tektų atlikti papildomą administracinį darbą ir patirti išlaidų. Viena priemonė trims sektoriams pagal Europos infrastruktūros tinklų priemonę (COM(2011) 665 galutinis/2) || 2012 m. birželio 7 d. Tarybos daliniame bendrame požiūryje pritariama Europos infrastruktūros tinklų priemonės integruotam požiūriui. Parlamentas, kuriame šią bylą svarsto jungtinis TRAN-ITRE komitetas (Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komitetas ir Transporto ir turizmo komitetas), apskritai šiai priemonei pritaria. Sąveika / integravimas || Tiesioginių išmokų susiejimas su ekologija BŽŪP (Tiesioginių išmokų reglamento 29–33 straipsniai) (COM(2011) 625 galutinis) || Taryboje stiprėja tendencijos, dėl kurių Komisijos pasiūlymai gali būti apriboti. Ir Taryba, ir Europos Parlamento pranešėjas pasiūlė pakeitimų, kuriais siekiama apriboti ekologiškumo didinimo reikalavimų taikymo sritį, pvz., padidinant ribas ir išplečiant apibrėžtis. Atsižvelgiant į Europos Parlamento pranešėjo pateiktus BŽŪP horizontaliojo reglamento pasiūlymo pakeitimus, ekologiškumo didinimo reikalavimų nesilaikymas neturėtų paveikti bazinės tiesioginės išmokos. Tokiu atveju didinti ekologiškumą ūkininkams de facto būtų neprivaloma. Nors galima svarstyti tam tikrus Komisijos techninių pasiūlymų pakeitimus, ekologiškumo didinimo mechanizmai turėtų išlikti įgyvendinami, kad būtų pasiektas tikslas 30 proc. tiesioginių išmokų susieti su aplinkai ir klimatui nekenkiančia praktika. Horizontaliųjų principų integravimas (BSP fondų 7, 8, 48 ir 87 straipsniai) || Taryba ir Parlamentas palaiko aktyvesnį horizontaliųjų vienodo požiūrio, nediskriminavimo, tvaraus vystymosi ir klimato kaitos principų integravimą. Tačiau dėl Tarybos pozicijos suteikti valstybėms narėms įgaliojimus įvertinti šių principų tinkamumą veiklos programose šių principų integravimas nebūtų toks sėkmingas. Aiškūs prioritetiniai tikslai ir rodikliai (orientuoti į rezultatus) || ESF skiriama mažiausia finansavimo suma (ERPF 4 straipsnis (COM(2011) 611 galutinis/2)) || Dėl BNR nurodytos Tarybos pozicijos panaikinti Europos socialiniam fondui (ESF) skiriamą mažiausią finansavimo sumą ne taip sėkmingai būtų įgyvendinami strategijos „Europa 2020“ prioritetai, susiję su augimu ir darbo vietomis. Komisija primygtinai nurodo poreikį ESF turėti iš anksto žinomą biudžetą, atitinkantį sanglaudos politikos minimalią dalį. Tai būtina siekiant užtikrinti pakankamai investicijų į žmones, kad būtų galima pasiekti plataus užmojo užimtumo tikslus, visų pirma mažinti nedarbą bei kovoti su skurdu ir socialine atskirtimi. Europos Parlamento Užimtumo komitetas entuziastingai remia visus šiuos Komisijos pasiūlymus. (ERPF 5 straipsnis) || Taryba siūlo pradėti teikti finansavimą pagrindinei aplinkos, transporto ir IRT infrastruktūrai labiau išsivysčiusiuose regionuose. Komisijos manymu, nedidelių sumų iš Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) skyrimas labiau išsivysčiusiems regionams, kurie ir taip gerai laikosi, didelės ekonominės naudos neduotų. Veiksmingiau būtų šiuos pinigus panaudoti tiesioginiam augimui ir darbo vietų kūrimui mažiau išsivysčiusiuose regionuose, kuriems to reikia, skatinti. ESF lėšų telkimas pagal temas (ESF 4 straipsnis) (COM(2011) 607 galutinis/2) || Taryba siūlo keisti Europos socialinio fondo (ESF) taikomą „socialinės įtraukties skatinimo ir kovos su skurdu“ lėšų telkimo mechanizmą. Dėl Tarybos siūlomos išimties, pagal kurią ERPF sumas būtų galima įskaičiuoti į nustatytą 20 % ESF šiam teminiam tikslui skiriamų lėšų sumą, lėšų telkimo mechanizmas prarastų savo esmę. Vien ERPF sumos, ypač mažiau išsivysčiusiuose regionuose, galėtų sudaryti 20 % ESF išteklių. Europos Parlamento Užimtumo komitetas entuziastingai remia visus šiuos Komisijos pasiūlymus. BSP fondų veiklos rezultatų planas (BSP fondų 20 straipsnis ir I priedas) || Taryba nustatė pakeitimus, kuriais valstybėms narėms suteikiama daugiau lankstumo ir pakankamų apsaugos priemonių, siekiant išsklaidyti nuogąstavimus dėl neigiamų paskatų (laikino mokėjimų sustabdymo ir finansinių pataisų). Su šiais pakeitimais Komisija gali sutikti, tačiau ji nesutinka panaikinti arba susilpninti neigiamų paskatų, kuriomis skatinama siekti geresnių rezultatų ir nustatyti realistiškus tikslus. Nauji tikslai ir rodikliai || Problema yra horizontaliojo pobūdžio. Europos Parlamento pranešėjai, o kai kuriais atvejais ir Taryba, daugelį Komisijos pasiūlymų siūlo papildyti išsamiais tikslais ir naujais rodikliais, kurie yra mažiau konkretūs arba aktualūs, todėl silpnina orientavimąsi į rezultatus. „Erasmus visiems“ (COM(2011) 788 galutinis 4, 5 ir 11 straipsniai) || Tarybos daliniame bendrame požiūryje jokių rodiklių nebeliko. Taryba siūlo apibrėžti rodiklius įgyvendinimo teisės akte. Tačiau kitų programų atžvilgiu tai nenuoseklu. Paprastai rodikliai nurodomi teisėkūros procedūra priimtame akte arba turėtų būti nurodomi deleguotuosiuose aktuose. Programa „Kūrybiška Europa“ (COM(2011) 785 galutinis 14 straipsnis) || Taryba siūlo apibrėžti rodiklius įgyvendinimo teisės akte. Tačiau kitų programų atžvilgiu tai nenuoseklu. Bendrieji visos programos rodikliai nustatomi teisėkūros procedūra priimtame akte. Todėl pagrindiniai rodikliai apibrėžiami pačiame teisiniame tekste, o vėliau gali būti patikslinti deleguotuosiuose aktuose. Sveikatos programa (COM(2011) 709 galutinis 2 ir 7 straipsniai) || Programos tikslas ir rodikliai yra gerokai išplėsti ir mažiau orientuoti į rezultatus, todėl jiems trūksta tiesioginio ryšio su programos finansiniais ir veiklos pajėgumais. Tarybos bendrajame požiūryje priimtas sprendimas prilyginti vadinamųjų bendrų veiksmų, kuriuos vykdo valstybės narės, bendro finansavimo normą 80 % ir nepamatuotai išplėsti siekiamus tikslus gali lemti programos poveikio susilpnėjimą, nes teks finansuoti mažiau veiksmų. Jūrų ir žuvininkystės fondas (EJŽF) (COM(2011) 804 galutinis 6 straipsnis) || Taryba nustatė naujus prioritetus. Visų pirma, atsižvelgiant į nedidelį programos mastą, palyginti su kitomis struktūrinėmis priemonėmis, dėl įtrauktos nuorodos į perdirbimą sumažėtų veiksmingumas; EJŽF pasiūlymas turėtų būti labiau orientuotas į pagrindines žuvininkystės ir akvakultūros sektorių sritis. Lanksčios sprendimų priėmimo procedūros || Įgaliojimų perdavimas Komisijai panaikintas arba apribotas || Daugeliui Tarybos ir Europos Parlamento pasiūlytų Komisijos pasiūlymų pakeitimų būdingos horizontaliosios problemos. Taryba ir kai kuriais atvejais Europos Parlamentas pasiūlė panaikinti arba apriboti Komisijos įgaliojimus priimti deleguotuosius aktus dėl neesminių teisėkūros procedūra priimto akto nuostatų; šias nuostatas jie pasiūlė įtraukti į teisėkūros procedūra priimtą aktą. Dėl tokio požiūrio teisiniai tekstai apkraunami per dideliu kiekiu techninių duomenų, kurie trukdo šiuos tekstus skaityti, daro juos mažiau prieinamus suinteresuotosioms šalims ir apriboja veiklos valdymo laisvę, būtiną patikimam ir veiksmingam ES lėšų finansiniam valdymui, arba lemia ilgą sprendimų priėmimo procesą. Deleguotieji aktai ir įgyvendinimo aktai || Siekdama stiprinti valstybių narių kontrolės teisę (komitologijos procedūromis) ir riboti EP stebėjimą, daugelį sykių Taryba siūlė deleguotuosius aktus keisti įgyvendinimo aktais, ypač pasidalijamojo valdymo srityse (BŽŪP, sanglaudos politika, Europos jūrų ir žuvininkystės fondas). Dėl šio siūlymo kyla klausimų dėl aktų, nurodytų Sutarties (SESV) 290 ir 291 straipsniuose, taikymo srities ir pobūdžio, be to, jis lemia svarbias pasekmes institucijoms. Europos Parlamentas, priešingai, siūlo sistemiškai keisti įgyvendinimo aktus deleguotaisiais aktais, kad jo padėtis susilygintų su Tarybos padėtimi. Šios pozicijos visiškai nedera su orientacinio programavimo dokumentais ir metinėmis darbo programomis, kurias reikia priimti, o vėliau sparčiai pritaikyti, siekiant laiku reaguoti į pasikeitusias aplinkybes ir veiksmingai įgyvendinti programas. Tokie deleguotieji aktai prieštarautų Sutarčiai ir smarkiai apsunkintų veiklos įgyvendinimą bei prailgintų lėšų skyrimo ir išmokėjimo trukmę. Be to, jie būtų visiškai nesuderinami su RELEX priemonių programavimo dokumentais, pagal kuriuos daugeliu atvejų įpareigojama viską aptarti ir suderinti su paramą gaunančiomis trečiosiomis šalimis. Reikėtų prisiminti, jog programavimo dokumentai skirti atitinkamų teisinių priemonių įgyvendinimui, o ne reglamentavimui, todėl jie nėra teisinio pobūdžio (t. y. jais nenustatomos bendros ir įpareigojančios taisyklės pagal ES teisinę tvarką), kuris yra esminė deleguotojo akto charakteristika. Komisijos biudžetinių įgaliojimų apribojimas || Taryba ir daugeliu atvejų Europos Parlamentas siūlo biudžete nustatyti papildomas viršutines ribas skirtingoms programų veikloms ir (arba) veiksmams bei techninei pagalbai, taip pat susieti jas su teisėkūros procedūra priimtame akte nustatytu lygiu. Tokios pozicijos apriboja būtiną Komisijos vykdomo finansų valdymo veiksmų laisvę, nes atima iš Komisijos veiklos lankstumą, reikalingą tinkamai administruoti einamajam biudžetui. Šios pozicijos visiškai netinka programoms, kurių biudžetas mažas, ir yra neproporcingai nelanksčios metinių darbo programų atžvilgiu. ETC (COM(2011) 611 galutinis 20 straipsnis) || Europos teritorinio bendradarbiavimo (ETC) atveju Taryba pasiūlė neprivalomą valdymo ir tvirtinančiosios institucijų funkcijų derinimą. Komisija tam nepritaria ir laikosi nuomonės, kad šis derinimas turėtų būti privalomas siekiant užtikrinti palyginti nedidelių Europos teritorinio bendradarbiavimo programų valdymo struktūrų proporcingumą ir išvengti menkų viešojo sektoriaus žmogiškųjų išteklių švaistymo. Tinkamumo taisyklės || PVM infrastruktūros projektuose (EITP COM(2011) 665 galutinis 8 straipsnis) (BSP fondų 59 straipsnis) (LIFE programos 20 straipsnis) (COM(2011) 874 galutinis) || Priėmus Finansinio reglamento (FR) susitarimą, pagal kurį nustatoma, kad PVM atitinka finansavimo reikalavimus, jeigu yra nesusigrąžinamas ir buvo sumokėtas paramos gavėjo, kuris nėra neapmokestinamasis asmuo, kaip nustatyta Direktyvos 2006/112/EB 13 straipsnio 1 dalyje, Taryba ir Europos Parlamentas svarsto konkretiems sektoriams skirtus ir Europos infrastruktūros tinklų priemonės (EITP), BNR ir BSP fondų, taip pat LIFE programose pateiktus pasiūlymus, pagal kuriuos panaikinama PVM atitiktis finansavimo reikalavimams. Komisijos manymu, PVM finansuoti nederėtų, ypač infrastruktūros projektuose, ir tai turėtų atsispindėti atitinkamiems sektoriams skirtuose teisėkūros procedūra priimtuose aktuose. Priešingu atveju, užuot finansavęs didesnį skaičių projektų, Europos Sąjungos biudžetas bus naudojamas nacionaliniams biudžetams finansuoti, o tai būtų galima vertinti kaip prieštaravimą susijusių finansinių priemonių tikslams ir paskirčiai. EJŽF rinkodaros priemonės (EJŽF 71 straipsnis) (COM(2011) 804 galutinis) Vienoda kompensavimo norma programai „Horizontas 2020“ (Dalyvavimo taisyklių 22 ir 24 straipsniai) (COM(2011) 810 galutinis) || Taryba siūlo Komisijos pasiūlyme dėl Europos jūrų ir žuvininkystės fondo (EJŽF) panaikinti nuorodą į paramą „tiesioginei smulkios pakrančių žvejų žuvininkystės produktų prekybai“. Europos Parlamentas Komisijos pasiūlymui išreiškė pritarimą. Komisija nesutinka su Tarybos pozicija, nes parama smulkiems žvejybos laivams yra svarbi – dažnai tokie žvejai neturi tiesioginei rinkodarai reikalingos patirties, žinių ar finansinių priemonių. Vienodą kompensavimo normą visoms projekto veikloms dabar svarsto Europos Parlamento pranešėjas, o nustatyto dydžio sumą netiesioginėms sąnaudoms – Taryba ir Europos Parlamento pranešėjas. Komisija primygtinai siūlo priimti jos pasiūlymus, pateiktus programos „Horizontas 2020“ dalyvavimo taisyklėse, nes šios problemos – tai du supaprastintų „Horizontas 2020“ finansavimo taisyklių kertiniai akmenys; jie atspindi Komisijos pastangas mažinti paramos gavėjams tenkančią administracinę naštą ir klaidų skaičių, leidžia taikyti paprastesnę kontrolės strategiją ir paramos gavėjų labui paspartinti paramos skyrimo laiką. Supaprastintų sąnaudų metodai || BSP fondai (58 straipsnis) || Taryba pasiūlė naują būdą paprasčiau apskaičiuoti personalo išlaidoms, padalinant bendras metines darbuotojų išlaidas iš 1650 valandų. Komisija savo nuomonės nepateikė, nes kol kas nenurodytas šį siūlymą pagrindžiantis metodas. ESF (ESF reglamento 14 straipsnis (COM(2011) 607)) || ESF atžvilgiu Taryba pasiūlė operacijoms, neviršijančioms 50 000 eurų, taip pat taikyti nustatytą normą, sumuojamą su vienkartinėmis išmokomis ir vieneto įkainiais. Siekdama didesnio paprastinimo poveikio, Komisija pirmenybę teiktų privalomam nustatytos normos taikymui, o ne tokios galimybės numatymui. Proporcinga kontrolė || BSP fondai (140 straipsnis) || Taryba pasiūlė pakeitimus, kuriais nepriimtinai ribojamas Komisijos audito darbas, taip pakertant Komisijos gebėjimą stebėti ES biudžeto naudojimą ir už jį atsiskaityti. BSP fondų audito metodai (116 straipsnis) || Taryba pasiūlė leisti nacionalinėms audito institucijoms pagal sanglaudos politiką naudoti nestatistinės imties atrankos metodus. Komisija šiai pozicijai nepritarė, nes pagal ją neužtikrinama patikima ir palyginama valstybių narių informacija, todėl sumažėja užtikrinimo lygis ES mastu. E. valdymas || BSP fondai (112 straipsnis) || Taryba siūlo atkelti e. sanglaudos politikos įgyvendinimo terminą iš 2014 į 2016 m., taip dvejais metais atidedant paramos gavėjams taikomos procedūros esminį supaprastinimą. Komisija su šiuo atidėjimu sutikti negali. [1] COM(2011) 500, 2011 06 29. [2] COM(2012) 42 final. [3] COM(2010) 815 final. [4] Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūrų reikalų ir žuvininkystės fondui, kurių veiklos gairės pateiktos Bendroje strateginėje programoje, bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui ir Sanglaudos fondui taikytinos bendrosios nuostatos, ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1083/2006, pasiūlymas (COM(2011) 615 final). [5] Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos pasiūlymas (COM(2011) 628 final). [6] Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo iš dalies keičiamas 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1082/2006 dėl Europos teritorinio bendradarbiavimo grupės (ETBG) atsižvelgiant į patikslintas, supaprastintas ir pagerintas tokių grupių steigimo ir jų veiksmų įgyvendinimo sąlygas, pasiūlymas (COM(2011) 610 final). [7] Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo nustatoma 2014–2020 m. Europos Sąjungos muitų ir mokesčių srities veiksmų programa („FISCUS 2020“) ir panaikinami sprendimai Nr. 1482/2007/EB ir Nr. 624/2007/EB, pasiūlymas (COM(2011) 706 final). [8] Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo nustatoma 2014–2020 m. Europos Sąjungos muitinių veiksmų programa („Muitinė 2020“) ir panaikinamas Sprendimas Nr. 624/2007/EB, pakeistas pasiūlymas (COM(2012) 464 final) ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo nustatoma 2014–2020 m. Europos Sąjungos mokesčių srities veiksmų programa („Fiscalis 2020“) ir panaikinamas Sprendimas Nr. 482/2007/EB, pakeistas pasiūlymas (COM(2012) 465 final). [9] Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo nustatomos Bendrosios mokslinių tyrimų ir inovacijų programos „Horizontas 2020“ (2014–2020 m.) dalyvavimo ir sklaidos taisyklės, pasiūlymas (COM(2011) 810 final). [10] Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl aplinkos ir klimato politikos programos (LIFE) sukūrimo pasiūlymas (COM(2011) 874 final). [11] Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo sukuriama Bendroji mokslinių tyrimų ir inovacijų programa „Horizontas 2020“ (2014–2020 m.), pasiūlymas (COM(2011) 809 final). [12] Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo sukuriama Sąjungos švietimo, mokymo, jaunimo ir sporto programa „Erasmus visiems“ – ES švietimo, mokymo, jaunimo ir sporto programa, pasiūlymas (COM(2011) 788 final). [13] Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo sukuriama programa „Kūrybiška Europa“, pasiūlymas (COM(2011) 785 final). [14] Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo nustatomos bendros Sąjungos išorės veiksmų priemonių įgyvendinimo taisyklės ir procedūros, pasiūlymas (COM(2011) 842 final). [15] Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo sukuriama Europos infrastruktūros tinklų priemonė, pasiūlymas (COM(2011) 665 final2). [16] Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo nustatomos pagal bendros žemės ūkio politikos paramos schemas ūkininkams skiriamų tiesioginių išmokų taisyklės, pasiūlymas (COM(2011) 625 final). [17] Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl Vartotojų programos 2014–2020 m. pasiūlymas (COM(2011) 707 final). [18] Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo nustatoma 2014–2020 m. įmonių konkurencingumo ir mažųjų bei vidutinių įmonių programa, pasiūlymas (COM(2011) 834 final). [19] 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai. [20] Tarybos reglamento, kuriuo nustatoma 2014–2020 m. laikotarpio programa „Europa piliečiams“, pasiūlymas (COM(2011) 884 final).