Komisijos ataskaita apie direktyvos 2002/15/EB dėl asmenų, kurie verčiasi mobiliąja kelių transporto veikla, darbo laiko organizavimo įgyvendinimą 2005–2006 m. (Pirmoji Komisijos ataskaita apie darbo laiko taisyklių kelių transporto sektoriuje įgyvendinimą) {SEC(2009)1099} /* KOM/2009/0415 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 3.8.2009 KOM(2009) 415 galutinis KOMISIJOS ATASKAITA apie Direktyvos 2002/15/EB dėl asmenų, kurie verčiasi mobiliąja kelių transporto veikla, darbo laiko organizavimo įgyvendinimą 2005–2006 m. (Pirmoji Komisijos ataskaita apie darbo laiko taisyklių kelių transporto sektoriuje įgyvendinimą) {SEC(2009)1099} KOMISIJOS ATASKAITAapie Direktyvos 2002/15/EB dėl asmenų, kurie verčiasi mobiliąja kelių transporto veikla, darbo laiko organizavimo įgyvendinimą 2005–2006 m. (Pirmoji Komisijos ataskaita apie darbo laiko taisyklių kelių transporto sektoriuje įgyvendinimą) 1. ĮžANGA Šioje ataskaitoje aptariamas Direktyvos 2002/15/EB dėl asmenų, kurie verčiasi mobiliąja kelių transporto veikla, darbo laiko organizavimo[1] įgyvendinimas valstybėse narėse. Direktyvoje pateiktos darbo laiką, pertraukas ir naktinį darbą reglamentuojančios nuostatos. Šios direktyvos tikslai – pagerinti eismo saugą, užkirsti kelią konkurencijos iškraipymui ir užtikrinti mobiliųjų darbuotojų saugą ir sveikatą. Taigi ši direktyva papildo Reglamente (EB) Nr. 561/2006 pateiktas vairavimo laiko ir poilsio laikotarpių nuostatas, darančias tiesioginį poveikį kelių eismo saugumui ir konkurencijai, nes šiose nuostatose nustatytas ilgiausias leistinas vairavimo laikas. Nors Direktyvos 13 straipsnyje nustatyta, kad valstybės narės 2005 ir 2006 metų ataskaitas privalo pateikti iki 2007 m. rugsėjo 30 d., Komisija laiku gavo tik dvi nacionalines ataskaitas. Todėl beveik prieš daugumą valstybių narių Komisija pradėjo pažeidimų procedūras dėl įpareigojimų nevykdymo. Viena iš priežasčių, nulėmusių tokią nepatenkinamą padėtį, buvo ta, kad daugelis valstybių narių labai vėlai pranešė apie pačios direktyvos perkėlimą į nacionalinę teisę. Nors dabar direktyvą į nacionalinę teisę perkėlė beveik visos valstybės narės, būtina pažymėti, kad apie visišką direktyvos perkėlimą laiku pranešė tik kelios valstybės narės. Visos savo ataskaitas pateikusios valstybės narės naudojo standartinę informacijos teikimo formą, nustatytą 2008 m. rugsėjo 22 d. Komisijos sprendime, nustatančiame standartinę informacijos teikimo formą[2]. Dauguma ataskaitų buvo išsamios ir parengtos pagal vienodą formą, tačiau jose nebuvo nurodytas tikslus patikrinimų, susijusių su Direktyva 2002/15/EB dėl kelių transporto sektoriaus mobiliųjų darbuotojų darbo laiko organizavimo, skaičius ir nepateikta informacija apie nustatytus pažeidimus. Ši svarbi informacija turėtų būti pateikta, kad būtų galima įvertinti nacionalinių įgyvendinimo priemonių veiksmingumą. Bulgarija ir Rumunija prisijungė prie Europos Sąjungos tik 2007 m. sausio 1 d., t. y. kai ataskaitinis laikotarpis jau buvo pasibaigęs, todėl nacionalinių ataskaitų joms nereikėjo pateikti. Dėl šios priežasties į jas neatsižvelgiama. 2. DIREKTYVA 2002/15/EB 2.1. Bendroji informacija Direktyva 2002/15/EB dėl kelių transporto sektoriaus mobiliųjų darbuotojų darbo laiko organizavimo papildo Reglamentą (EB) Nr. 561/2006 dėl vairavimo laiko ir poilsio laikotarpių, pagal kurį reguliuojama daugelis profesionalių vairuotojų, t. y. krovininių ir keleivinių transporto priemonių vairuotojų, darbo veiklos aspektų. Šis reglamentas taikomas visiems profesionaliems vairuotojams, vežantiems bet kokio pobūdžio krovinius arba keleivius. Po to, kai visose po 2006 m. gegužės 1 d. registruotose transporto priemonėse tapo privaloma naudoti skaitmeninį tachografą, tinkamai registruojantį vairavimo laiką, poilsio laikotarpius, kitokio darbo laikotarpius ir kitą buvimo darbo vietoje laiką, socialinių taisyklių įgyvendinimo kontrolė labai pagerėjo. Aptariamoji direktyva yra Direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų[3] (toliau – Pagrindinės darbo laiko direktyvos) lex specialis; be vairavimo laiko ir poilsio laikotarpių ji apima kitus darbo laiko kelių transporto sektoriuje aspektus. Kaip ir Pagrindinė darbo laiko direktyva ji taikoma tik darbuotojams, o ne savarankiškai dirbantiems asmenims. Tačiau numatyta, kad tam tikromis sąlygomis šios konkrečiam sektoriui skirtos darbo laiko direktyvos taikymo sritis nuo 2009 m. kovo 23 d. išplečiama, t. y. jis bus taikoma ir savarankiškai dirbantiems vairuotojams. Direktyvoje 2002/15/EB dėl kelių transporto sektoriaus mobiliųjų darbuotojų darbo laiko organizavimo be kita ko apibrėžtos sąvokos „darbo laikas“, „kitas buvimo darbo vietoje laikas“ ir „naktinis darbas“. Be to, joje nustatyta maksimali savaitės darbo laiko trukmė ir trumpiausios pertraukos. Savaitės darbo laiko trukmės vidurkis neturėtų viršyti 48 valandų, tačiau kompetentingos įstaigos maksimalią savaitės darbo laiko trukmę gali pratęsti iki 60 valandų, jei per keturis mėnesius neviršijamas 48 darbo valandų per savaitę vidurkis. Valstybės narės užtikrina, kad mobilieji darbuotojai be pertraukos nedirbtų ilgiau kaip šešias valandas iš eilės. Pertraukos trunka bent 30 arba 45 minutes, atsižvelgiant į bendrą darbo valandų per dieną trukmę, ir gali būti padalytos į bent 15 minučių laiko tarpsnius. Kai atliekamas naktinis darbas, kasdienis darbo laikas neturėtų viršyti dešimties valandų per kiekvieną 24 valandų laikotarpį, o kompensacija už naktinį darbą turėtų būti skiriama taip, kad nebūtų keliamas pavojus kelių eismo saugumui. Valstybės narės gali nukrypti nuo šių nuostatų tik tuo atveju, jei yra konsultuotasi su socialiniais partneriais. Jeigu nukrypstama nuo nuostatų, tai skaičiuojant 48 valandų maksimalų savaitės darbo laiko vidurkį neturėtų būti nustatytas pamatinis laikotarpis, viršijantis šešis mėnesius. Valstybės narės užtikrina, kad mobiliesiems darbuotojams būtų suteikta informacija apie direktyvą ir kad kelių transporto sektoriaus mobiliųjų darbuotojų darbo laikas būtų registruojamas tinkamai. Jos turėtų nustatyti nuobaudų, taikomų taisyklių nesilaikymo atvejais, sistemą. Pagaliau, kad Komisija galėtų įvykdyti įsipareigojimą kas dvejus metus pateikti direktyvos įgyvendinimo ataskaitą, ne vėliau kaip rugsėjo 30 d. po dvejų metų ataskaitinio laikotarpio pabaigos valstybės narės turi pateikti nacionalines ataskaitas. Dvejų metų laikotarpis turėtų sutapti su Reglamente (EB) Nr. 561/2006 nurodytu laikotarpiu. 2.2. Direktyvos perkėlimas į valstybių narių nacionalinę teisę Viena didžiausių problemų, susijusių su Direktyvos 2002/15/EB dėl kelių transporto sektoriaus mobiliųjų darbuotojų darbo laiko organizavimo taikymo, buvo ta, kad direktyva į daugelio valstybių narių nacionalinę teisę perkelta per vėlai. Reikia turėti omenyje, kad valstybėms narėms neįvykdžius įsipareigojimo laiku perkelti direktyvą į nacionalinę teisę buvo uždelsta suvienodinti socialines taisykles ES šalyse. Tai gali sutrukdyti siekti direktyvos tikslų. Baigiantis direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę laikotarpiui (2005 m. kovo 23 d.) apie visišką direktyvos perkėlimą buvo pranešusios tik kelios valstybės narės. Belgija, Čekija, Danija, Airija, Graikija, Ispanija, Prancūzija, Italija, Latvija, Liuksemburgas, Nyderlandai, Austrija, Portugalija ir Švedija apie perkėlimą į nacionalinę teisę pranešė tik po to, kai Komisija pradėjo pažeidimų procedūrą. Kitos valstybės narės vėlavo pranešti apie teisės aktus, kuriais direktyva perkelta į nacionalinę teisę. 3. PASTABOS IR IŠVADOS 3.1. Duomenų teikimas Iki 2007 m. rugsėjo 30 d., t. y. dienos, iki kurios pagal direktyvos 13 straipsnį Komisijai turėjo būti pateikti visi nacionaliniai duomenys, savo ataskaitas buvo pateikusios tik Suomija ir Jungtinė Karalystė. Kipras, Švedija ir Ispanija ataskaitas pateikė vėluodamos po priminimo, o prieš visas kitas valstybes nares Komisija turėjo pradėti pažeidimo procedūrą. Dauguma valstybių savo įsipareigojimo atsiųsti Komisijai nacionalinę ataskaitą neįvykdė dėl to, kad kai kurios iš jų apie direktyvos įgyvendinimą pranešė tik aptariamojo ataskaitinio laikotarpio pabaigoje arba jam pasibaigus. Kaip nurodyta pirmiau, beveik nė vienai valstybei narei direktyvos į nacionalinę teisę nepavyko perkelti iki 2005 m. kovo 23 d., kaip reikalaujama 14 straipsnyje. 3.2. Patikrinimai ir pažeidimai Tik Slovakija ir Vengrija nurodė tikslų patikrinimų ir nustatytų direktyvos ir darbo laiko pažeidimų skaičių. Iš Vengrijos ataskaitos matyti, kad 2005–2006 m. pažeidimų sumažėjo ir kad pažeidimus padarė mažiau vairuotojų. Ateityje paaiškės, ar tokia tendencija yra ilgalaikė ir kokį Direktyva 2002/15/EB dėl kelių transporto sektoriaus mobiliųjų darbuotojų darbo laiko organizavimo poveikį padarė. Slovakijoje 2005–2006 m. trūkumų nustatyta per 25 % daugiau. Įgyvendinimo kontrolės veiksmingumo stebėsenos sistemą pranešė įdiegusios tik Graikija (Darbo inspekcijos metinė ataskaita), Latvija (komercinio operatoriaus patikrinimų ataskaita su rekomendacijomis operatoriui), Slovėnija (įdiegta registracijos sistema ir administracinėse bei administracinių pažeidimų procedūrose taikomų priemonių registravimas) ir Jungtinė Karalystė (mobiliųjų darbuotojų, operatorių ir suinteresuotųjų šalių apklausos direktyvos poveikio klausimais). Rengiant ataskaitas ateityje bus svarbu gauti informaciją šiais klausimais, kad būtų galima įvertinti teisinių ir administracinių priemonių, kurių valstybės narės imasi direktyvai įgyvendinti, veiksmingumą. 3.3. Teisingumo Teismo ir nacionalinių teismų sprendimai Per ataskaitinį laikotarpį Europos Teisingumo Teismas nepriėmė jokio sprendimo, susijusio su Direktyva 2002/15/EB dėl kelių transporto sektoriaus mobiliųjų darbuotojų darbo laiko organizavimo. Apie iškeltas nacionalines bylas pranešė tik Švedija (9 valstybės prokurorui perduotos bylos), Slovakijos Respublika (kelios administracinės procedūros) ir Slovėnija (kelios administracinės procedūros, pagal kurias skirtos baudos darbo laiko neregistruojančioms įmonėms). Apie šių bylų baigtį nepranešta. 3.4. Pastabos Tai pirmoji ataskaita, kurioje aptariama Direktyva 2002/15/EB dėl kelių transporto sektoriaus mobiliųjų darbuotojų darbo laiko organizavimo. Visos valstybės narės teikdamos ataskaitas naudojo formą, pateiktą 2008 m. rugsėjo 22 d. Komisijos sprendime, nustatančiame standartinę informacijos teikimo formą[4]. Tai reiškia, kad valstybės narės pateikė tokio pobūdžio informaciją: - kaip parengta ataskaita ir su kokiomis suinteresuotosiomis šalimis konsultuotasi, - Direktyvos 2002/15/EB įgyvendinimas, - įgyvendinimo stebėsena, - ateities perspektyvos. Labai nedaug informacijos pateikta tik šiais dviem klausimais: - teisinis išaiškinimas, apie kurį informacijos pateikė tik Švedija, Ispanija, Slovakija ir Slovėnija, - veiksmingumo vertinimas, apie kurį informacijos savo ataskaitose pateikė tik Graikija, Latvija, Slovėnija ir Jungtinė Karalystė. Kadangi direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę laikotarpis baigėsi 2005 m. kovo 23 d. ir dauguma valstybių narių direktyvos į nacionalinę teisę neperkėlė ataskaitinio laikotarpio pradžioje, nenuostabu, kad su direktyva susijusių bylų ir nacionaliniuose teismuose, ir Europos Teisingumo Teisme iškelta nedaug. Valstybės narės turi teikti daugiau informacijos apie direktyvos veiksmingumo vertinimą, nes tai vienas iš aiškiai nurodytų punktų informacijos teikimo formoje. Valstybės narės turėtų teikti daugiau informacijos apie praktinį direktyvos įgyvendinimą. Be to, jos turėtų nurodyti, kaip įgyvendinimo priemonės padės geriau siekti pagrindinių direktyvos tikslų. Dauguma valstybių narių aiškiai nenurodė, kaip atliekami patikrinimai. Dėl tachografų įrašų struktūros per patikrinimus keliuose gaunama labai nedaug informacijos apie naktinį darbą ir maksimalią savaitės darbo laiko trukmę. 3.5. Išvados Tai yra pirmoji Direktyvos 2002/15/EB įgyvendinimo ataskaita. Remiantis gautomis valstybių narių ataskaitomis sunku įvertinti, ar direktyva padarė poveikį socialinių taisyklių laikymuisi kelių transporto sektoriuje. Tokią padėtį iš dalies nulėmė tai, kad valstybės narės prastai laikėsi įsipareigojimo perkelti direktyvą į nacionalinę teisę per nustatytą laiką ir pranešti Komisijai apie teisės aktus, kuriais ta direktyva perkelta. Valstybės narės turi imtis veiksmų, kad įvertintų taikomų direktyvos įgyvendinimo priemonių veiksmingumą. Be to, valstybėms narėms gali būti naudingas intensyvesnis bendradarbiavimas keičiantis informacija apie gerąją įgyvendinimo kontrolės patirtį. Visose ataskaitose turėjo būti pateikta abiejų sektoriaus subjektų grupių nuomonė apie Direktyvos 2002/15/EB įgyvendinimą, kaip reikalaujama direktyvoje. Dauguma valstybių narių nepateikė informacijos apie tai, kaip vairuotojai ir darbdaviai laikosi direktyvos ir teisės aktų, kuriais ji perkelta į nacionalinę teisę, nuostatų. Tačiau, remdamasi gauta informacija, Komisija daro prielaidą, kad direktyvos nuostatų nėra sistemingai laikomasi. Kelios valstybės narės pateikė pastabas dėl direktyvos taikymo srities ir savarankiškai dirbančių vairuotojų įtraukimo į direktyvos taikymo sritį. [1] 2002 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/15/EB dėl asmenų, kurie verčiasi mobiliąja kelių transporto veikla, darbo laiko organizavimo (OL L 80, 2002 3 23, p. 35). [2] 2008 m. rugsėjo 22 d. Komisijos sprendimas, nustatantis standartinę informacijos teikimo formą, nurodytą Reglamento (EB) Nr. 561/2006 17 straipsnyje (C (2008) 5123 galutinis). [3] 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų, OL L 299, 2003 11 18, p. 9. [4] 2008 m. rugsėjo 22 d. Komisijos sprendimas, nustatantis standartinę informacijos teikimo formą, nurodytą Reglamento (EB) Nr. 561/2006 17 straipsnyje (C (2008) 5123 galutinis).