AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

•Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

Komunikatu dėl Europos žaliojo kurso buvo nustatyta nauja ES augimo strategija, kuria siekiama pertvarkyti ES į teisingą ir klestinčią visuomenę, pasižyminčią modernia, efektyviai išteklius naudojančia ir konkurencinga ekonomika. Juo dar kartą patvirtinamas Komisijos siekis padidinti savo klimato tikslus ir pasiekti, kad Europa iki 2050 m. taptų pirmuoju neutralaus poveikio klimatui žemynu. Be to, juo siekiama apsaugoti piliečių sveikatą ir gerovę nuo su aplinka susijusių grėsmių ir poveikio. Atsižvelgiant į labai stiprų COVID-19 pandemijos poveikį Sąjungos piliečių sveikatai, gyvenimo bei darbo sąlygoms ir ekonominei gerovei, Europos žaliojo kurso būtinybė ir svarba dar labiau padidėjo.

Kova su klimato kaita yra neatidėliotinas uždavinys. Remiantis Tarpvyriausybinės klimato kaitos komisijos (IPCC) specialiojoje ataskaitoje pateiktais mokslinių tyrimų rezultatais, nulinį grynąjį išmetamą CO2 kiekį visame pasaulyje reikia pasiekti maždaug 2050 m., o visų kitų šiltnamio efektą sukeliančių dujų neutralų poveikį klimatui – kuo greičiau vėlesniais šio amžiaus metais. Atsižvelgiant į šį neatidėliotiną uždavinį, būtina, kad ES paspartintų savo veiksmus ir pademonstruotų pasaulinę lyderystę, iki 2050 m. tapdama neutralaus poveikio klimatui visuomene. Šis tikslas nustatytas Komunikate „Švari mūsų visų planeta. Strateginė klestinčios, modernios ir konkurencingos neutralizuoto poveikio klimatui Europos ekonomikos ateities vizija“.

Remiantis Europos žaliojo kurso strategija ir išsamiu poveikio vertinimu, 2020 m. rugsėjo mėn. Komisijos komunikate „Platesnis Europos 2030 m. klimato srities užmojis“ (toliau – 2030 m. klimato politikos tikslo įgyvendinimo planas) pasiūlyta padidinti ES užmojus ir pateikti išsamų planą siekiant padidinti Europos Sąjungos privalomą tikslą iki 2030 m. atsakingai sumažinti grynąjį išmetamą teršalų kiekį bent 55 %. 2030 m. užmojo padidinimas dabar padeda užtikrinti tikrumą politikos formuotojams ir investuotojams, kad ateinančiais metais priimtais sprendimais nebus susisaistyta su išmetamų teršalų kiekiais, neatitinkančiais ES tikslo iki 2050 m. neutralizuoti poveikį klimatui. 2030 m. tikslas atitinka Paryžiaus susitarimo tikslą užtikrinti, kad pasaulio temperatūra didėtų gerokai mažiau nei 2 °C, ir toliau dėti pastangas, kad temperatūra nepadidėtų daugiau kaip 1,5 °C.

2020 m. gruodžio mėn. susitikimo metu Europos Vadovų Taryba patvirtino naują ES privalomą 2030 m. tikslą. Ji taip pat paragino Komisiją „įvertinti, kaip visi ekonomikos sektoriai gali geriausiai padėti siekti 2030 m. tikslo, ir pateikti būtinus pasiūlymus, kartu nuodugniai išnagrinėjant poveikį aplinkai ir ekonominį bei socialinį poveikį valstybių narių lygmeniu, atsižvelgiant į nacionalinius energetikos bei klimato srities veiksmų planus ir peržiūrint esamas lankstumo galimybes“.

Šiuo tikslu Europos klimato teisės akte, dėl kurio susitarė teisės aktų leidėjai, ES neutralaus poveikio klimatui tikslas taps teisiškai privalomas ir 2030 m. siekis bus padidintas nustatant tikslą, kad iki 2030 m. grynasis išmetamas kiekis būtų sumažintas bent 55 %, palyginti su 1990 m.

Kad būtų laikomasi Europos klimato teisės akte pasiūlytos krypties ir iki 2030 m. pasiektas šis padidintas užmojo lygis, Komisija peržiūrėjo galiojančius klimato srities ir energetikos teisės aktus, pagal kuriuos tikimasi išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį sumažinti tik 40 % iki 2030 m. ir 60 % iki 2050 m. Šis pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą (angl. Fit for 55) priemonių rinkinys, apie kurį paskelbta 2030 m. klimato politikos tikslo įgyvendinimo plane, yra pats išsamiausias naujo plataus užmojo 2030 m. klimato politikos tikslo įgyvendinimo elementas, prie kurio prisidėti turės visi ekonomikos sektoriai ir politikos kryptys.

Įgyvendindama šį priemonių rinkinį Komisija turi padidinti ES apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos (ES ATLPS) aplinkosauginį indėlį iš dalies pakeisdama Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/87/EB (ES ATLPS direktyva) taip, kad tai atitiktų bendrą tikslą. Be to, reikia neregėto masto trumpalaikių investicijų siekiant įveikti neigiamą COVID-19 krizės poveikį darbo vietoms, pajamoms ir įmonėms, be kita ko, sektoriuose, kuriems taikoma ES apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema (ES ATLPS).

Siekiant panaikinti struktūrinį leidimų pasiūlos ir paklausos disbalansą rinkoje ir padidinti ES ATLPS atsparumą dideliems sukrėtimams, Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu (ES) 2015/1814 (RSR sprendimas) 2018 m. buvo sukurtas rinkos stabilumo rezervas (RSR). RSR veikia nuo 2019 m.

Rezervas veikia skatinant koreguoti metinį aukcionams skirtų apyvartinių taršos leidimų skaičių. Siekiant išlaikyti kuo didesnį nuspėjamumą, Sprendimu (ES) 2015/1814 (RSR sprendimas) buvo nustatytos aiškios apyvartinių taršos leidimų perkėlimo į rezervą ir iš jo taisyklės.

Šios taisyklės buvo iš dalies pakeistos Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2018/410. Pagal Direktyvą (ES) 2018/410, iki 2023 m. perkeliama dalis (į rezervą perkeliama bendro apyvartoje esančių apyvartinių taršos leidimų skaičiaus procentinė dalis) padvigubinama nuo 12 % iki 24 %, o minimalus į rezervą perkeltinas skaičius – nuo 100 iki 200 mln. apyvartinių taršos leidimų.

Reikėtų pažymėti, kad minimalus į rezervą perkeltinų apyvartinių taršos leidimų skaičius netiesiogiai lemia minimalų bendrą apyvartoje esančių ATL skaičių, kuris yra būtinas siekiant perkelti apyvartinius taršos leidimus į rezervą (t. y. viršutinė rezervo ribinė vertė). Bendras apyvartoje esančių ATL skaičius turi būti bent 833 mln., kad į rezervą perkeliant 12 % to skaičiaus perkeliamas skaičius sudarytų bent 100 mln. apyvartinių taršos leidimų. Šis minimalus skaičius buvo padvigubintas kartu padvigubinant perkeliamą procentinę dalį, kad viršutinė rezervo ribinė vertė išliktų ta pati (24 % nuo 833 yra 200).

ES ATLPS pakeitimai siekiant padidinti 2030 m. tikslą, taip pat išorės veiksnių, tokių kaip COVID-19 ar nacionalinės priemonės, pavyzdžiui, laipsniškas anglių atsisakymas, poveikis reiškia, kad pagrindinės RSR taisyklės turi išlikti tinkamos, kad būtų galima toliau mažinti struktūrinį pasiūlos ir paklausos disbalansą visą dešimtmetį. Be to, pagal RSR sprendimo 3 straipsnį Komisijai pavedama per trejus metus nuo RSR veikimo pradžios dienos jį peržiūrėti, remiantis tinkamo Europos anglies dioksido rinkos veikimo analize. Atliekant peržiūrą ypatingą dėmesį reikia skirti pagrindiniams RSR skaitiniams parametrams bei nebegaliojimo taisyklei ir įvertinti rezervo poveikį augimui, darbo vietoms, Sąjungos pramonės konkurencingumui ir anglies dioksido nutekėjimo rizikai.

Iš poveikio vertinime peržiūros metu atliktos analizės matyti, kad RSR reikėtų pritaikyti prie naujų politikos bei rinkos sąlygų ir sukrėtimų. Joje taip pat nustatyta, kad RSR turėtų apimti pasiūlą ir paklausą aviacijos sektoriuje. Dar vienas analizėje nustatytas aspektas buvo tai, kad perkeliamai daliai, tikėtina, pasireiškia ribinės vertės poveikis, kurį reikėtų koreguoti.

Šių elementų peržiūrą reikėtų atlikti kartu atsižvelgiant į ES ATLPS užmojo didinimo poveikį rinkos stabilumui. Todėl ji atliekama teikiant pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, kuria, siekiant sustiprinti ES ATLPS, iš dalies keičiama ES ATLPS direktyva ir RSR sprendimas.

Pagal RSR sprendimo 1 straipsnio 5 dalį po 2023 m. perkeliama dalis vėl taps 12 %. Jeigu RSR parametrai nebus tinkamai ir laiku koreguojami, perteklius gali padidėti ir tapti žalingas. Taigi tolesnis dabartinių RSR parametrų taikymas, kaip nustatyta Direktyvoje (ES) 2018/410 (24 % perkeliama dalis ir minimalus į rezervą perkeltinas skaičius – 200 mln. apyvartinių taršos leidimų), turėtų būti patvirtintas atskirai nuo bendrosios ES ATLPS, kaip pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą priemonių rinkinio dalies, peržiūros, kad būtų užtikrintas rinkos nuspėjamumas.

Todėl RSR sprendimą reikėtų iš dalies pakeisti įtraukiant šį esminį pakeitimą, kad ES ATLPS ir toliau gerai veiktų ir išliktų ambicinga.