Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatomas daugiametis Baltijos jūros menkių, silkių ir šprotų išteklių valdymo ir tų išteklių žvejybos planas ir iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2187/2005 bei panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1098/2007 /* COM/2014/0614 final - 2014/0285 (COD) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS · Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Menkių, silkių ir šprotų žvejyba sudaro didelę žvejybos Baltijos jūroje dalį. Tarptautinės jūrų tyrinėjimo tarybos (toliau – ICES[1]) mokslinėse rekomendacijose pažymima, kad šiuo metu kai kurie iš šių išteklių eksploatuojami neužtikrinant didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio. Baltijos jūros menkių išteklių valdymo planas sudarytas dar 2007 m.[2], tačiau dėl silkių ir šprotų išteklių tokio plano kol kas nėra parengta. Tai trukdo tausiai valdyti šių išteklių žvejybą ir neužtikrinamas žvejybos galimybių stabilumas tokią žvejybą vykdantiems žvejams. Menkės, silkės ir šprotai yra ne tik pagrindiniai žvejojami ištekliai, bet ir svarbi Baltijos jūros ekosistemos dalis; be to, juos sieja itin stiprūs biologiniai ryšiai. Šprotai ir silkės yra menkių maistas, tad menkių išteklių dydis turi įtakos silkių ir šprotų išteklių dydžiui ir atvirkščiai. Iš kai kurių mokslinių tyrimų matyti, kad Baltijos jūroje gyvenančių tos pačios rūšies išteklių ir skirtingų rūšių išteklių biologinės sąveikos gali reikšti, kad ir didesnis nei šiuo metu rekomenduojamas žvejybos intensyvumas gali būti tausus. Tačiau Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komitetas (ŽMTEK)[3] rekomendavo[4] atlikti daugiau mokslinių tyrimų siekiant išsiaiškinti didesnio žvejybos intensyvumo keliamą riziką. Baltijos jūros žuvų išteklių, ypač menkių ir šprotų, produktyvumui didelės įtakos gali turėti Baltijos jūros aplinkos sąlygos. Rytinėje Baltijos jūros dalyje menkės neršia tik gilesniuose vandenyse, kur vanduo pakankamai druskingas ir ikrai gali būti apvaisinti bei po to plūduriuoti. Kadangi iš Šiaurės jūros įteka tik nedidelis vandenyno vandens kiekis, šiuose giliuose druskinguose vandenyse nuo devintojo dešimtmečio vidurio mažėja deguonies, ir reproduktyvios buvo tik pietinės menkių nerštavietės. Jeigu iš Šiaurės jūros į rytinę Baltijos jūros dalį pritekėtų didelis druskingo vandens kiekis, menkių populiacijos pasipildymas būtų daug intensyvesnis nei pastaraisiais metais. Šprotų populiacijos pasipildymas susijęs su temperatūra – šiltesnėmis sąlygomis ištekliai pasipildo didesniu žuvų jauniklių skaičiumi. Tai reiškia, kad, pvz., po dviejų labai šaltų vienas po kito einančių žiemos sezonų poveikis šprotų ištekliams gali būti itin didelis. Atsižvelgiant į didelį biologinės sąveikos ir aplinkos sąlygų poveikį menkių, silkių ir šprotų ištekliams Baltijos jūroje, pageidautina, kad šių išteklių eksploatavimo mastas ir modeliai būtų pritaikomi atsižvelgiant į patikslintus mokslinius duomenis apie tokią sąveiką ir aplinkos sąlygų pokyčius. Be to, toks metodas atitiktų ekosisteminio žvejybos valdymo principą. Siekiant tokio pritaikomojo valdymo pirmiausia būtina visus susijusius išteklius įtraukti į vieną bendrą valdymo planą. Tokiame plane reikėtų nustatyti kiekvienos rūšies išteklių tikslinio sužvejojamų žuvų mirtingumo dėl žvejybos intervalą ir pagal jį nustatyti tų išteklių metinius BLSK. Valdymo planas būtų atitinkamai pritaikomas atnaujinus kiekvienos rūšies išteklių mirtingumo dėl žvejybos ir ištekliaus orientacinio dydžio duomenis, jei, remiantis mokslinėmis rekomendacijomis, tai būtų tikslinga. Pasiūlymo tikslas – nustatyti Baltijos jūros menkių, silkių ir šprotų išteklių valdymo planą. Šiuo planu bus užtikrintas tausus šių išteklių naudojimas ir žvejybos galimybių stabilumas, kartu užtikrinant, kad valdymas būtų pagrįstas naujausia moksline informacija apie tos pačios rūšies išteklių sąveiką ir skirtingų rūšių išteklių sąveiką, taip pat kitais ekosistemos ir aplinkos veiksniais. Konkretus iniciatyvos tikslas – užtikrinti, kad menkių, silkių ir šprotų ištekliai Baltijos jūroje būtų naudojami tausiai – laikantis didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio ir ekosistemomis grindžiamo žvejybos valdymo principų. Todėl šie ištekliai turėtų būti naudojami tik tokiu mastu, kad galėtų būti užtikrintas didžiausias galimas tausios žvejybos laimikis. Žvejojant menkes ir pelagines žuvis kartu sužvejojama plekšniažuvių – jūrinių plekšnių, paprastųjų upinių plekšnių, paprastųjų otų ir švelniųjų rombų. Menkių ir pelaginių žuvų žvejyba neturėtų kelti grėsmės plekšniažuvių ištekliams Baltijos jūroje. Planas bus taikomas visiems Baltijos jūroje žvejojantiems Sąjungos žvejybos laivams nepriklausomai nuo jų ilgio, nes tai atitinka BŽP taisykles ir dera su laivų daromu poveikiu atitinkamų rūšių ištekliams. · Bendrosios aplinkybės 1. Rytinės ir vakarinės Baltijos jūros dalių menkės laikomos dviem atskirais ištekliais. Baltijos jūroje yra daug įvairių silkių išteklių, tačiau pagrindinis jų išteklius yra rytiniame jūros baseine. Mažesni ištekliai aptinkami Botnijos jūroje, Botnijos įlankoje, Rygos įlankoje ir vakarinėje Baltijos jūros dalyje. Pastarojo ištekliaus žuvys neršia vakarinėje Baltijos jūros dalyje, o vėliau, kad pramistų, migruoja į Skagerako sąsiaurį ir rytinę Šiaurės jūros dalį. Šiose vietose šios rūšys susimaišo su Šiaurės jūros silkių rūšimi ir yra sužvejojamos vykdant mišrią žvejybą. Baltijos jūroje aptinkamas vienas šprotų išteklius. 2. Minėtiems dviems menkių ištekliams Baltijos jūroje šiuo metu taikomas valdymo planas2, ir šių išteklių žvejybos valdymo priemonės apima metinio BLSK nustatymą, žvejybos pastangų apribojimus ir technines priemones, įskaitant tinklo akių mažiausių dydžių nustatymą, laimikio sudėties taisykles, mažiausią iškraunamų žuvų dydį ir žvejybos draudimo zonas ir (arba) laikotarpius. Šiuo metu silkių ir šprotų žvejybos valdymo plane, be kitų, numatytas metinio BLSK nustatymas ir techninės priemonės, įskaitant tinklo akių mažiausių dydžių nustatymą ir laimikio sudėties taisykles. 3. ICES nuomone, duomenų apie mažą silkių išteklių Botnijos įlankoje trūksta, todėl šiuo metu neįmanoma iki galo įvertinti šio ištekliaus būklės, kuria remiantis teikiama žvejybos rekomendacija. Dėl šios priežasties plane nepateikta šio ištekliaus žvejybos taisyklė. Atsižvelgiant į mažą to ištekliaus dydį ir to ištekliaus žvejybą, nėra tikslinga nustatyti atskirą to ištekliaus BLSK. Vietoj to numatyta, kad sužvejotas šio ištekliaus kiekis priskiriamas bendro Botnijos jūros ir Botnijos įlankos žvejybos rajono silkių išteklių BLSK. 4. 2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1380/2013 dėl bendros žuvininkystės politikos nuo 2014 m. sausio 1 d. nustatytos BŽP taisyklės, įskaitant nuostatas dėl daugiamečių planų ir įpareigojimą iškrauti laimikį tų išteklių, kuriems taikomas BLSK. 9 ir 10 straipsniuose nustatyti daugiamečių planų principai, tikslai ir turinys. Pagal 15 straipsnį įpareigojimas iškrauti laimikį, sužvejotą Baltijos jūroje, bus taikomas pelaginių žuvų, lašišų ir rūšių, pagal kurias nustatoma žvejybos rūšis, žuvų žvejybai nuo 2015 m., o visų kitų rūšių, kurių BLSK yra nustatytas, žuvų žvejybai – nuo 2017 m. sausio 1 d. 5. Didžiausią galimą tausios žvejybos laimikį atitinkantys kiekybiniai tikslai išreiškiami kaip ICES rekomenduojamų verčių intervalas. Šie intervalai leidžia atitinkamus išteklius valdyti remiantis didžiausiu galimu tausios žvejybos laimikiu, o pasikeitus mokslinėms rekomendacijoms – atlikti koregavimus, kartu išlaikant aukštą nuspėjamumo lygį. Šiuos kiekybinius tikslus papildo apsaugos priemonės, susietos su išsaugojimo lygio atskaitos tašku. Aptariamų išteklių atveju šie atskaitos taškai išreiškiami kaip neršiančių žuvų išteklių biomasė, gaunama ICES atlikus naujausią lyginamąją analizę. Jei rekomendacijų dėl neršiančių žuvų išteklių biomasės dydžio nėra, išsaugojimo lygio atskaitos tašku turėtų būti mokslinėse rekomendacijose pateikiamas teiginys, kad ištekliui kyla grėsmė. 6. Remiantis Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsniu, į planą įtrauktas įpareigojimas iškrauti visą Baltijos jūroje sužvejotų menkių, silkių, šprotų ir, žvejojant menkes, silkes ir šprotus, sužvejotų jūrinių plekšnių laimikį, taip siekiant įgyvendinti sužvejotų žuvų išmetimo į jūrą draudimą, išskyrus tomis aplinkybėmis, kai yra įrodymų, kad didelė į jūrą sugrąžintų žuvų dalis išgyvena. Pagal Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 16 straipsnio 7 dalį valstybės narės privalo BLSK paskirstyti su jų vėliava plaukiojantiems laivams atsižvelgdamos į tikėtiną laimikio sudėtį ir į įpareigojimą iškrauti visą laimikį. Tuo tikslu valstybės narės gali priimti nacionalines priemones, kaip antai palikti tam tikrą nacionalinio BLSK rezervą arba mainytis kvotomis su kitomis valstybėmis narėmis. 7. Laikantis ŽMTEK mokslinių rekomendacijų4, plane nepateiktos žvejybos pastangų metinės normos. 8. Remiantis Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 18 straipsniu, tais atvejais, kai Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti įgyvendinimo arba deleguotuosius aktus daugiamečių planų tikslams pasiekti, tiesioginių valdymo interesų turinčios valstybės narės gali pateikti bendras rekomendacijas dėl, be kita ko, tam tikrų priemonių, kurias reikėtų priimti. Tuo tikslu į planą įtrauktos nuostatos dėl regioninio bendradarbiavimo siekiant priimti technines priemones, taip pat nuostatos dėl įpareigojimo iškrauti laimikį ir konkrečios išsaugojimo priemonės dėl žvejojant atitinkamus išteklius sužvejojamos priegaudos. 9. Remiantis bendru BŽP užmoju saugoti žuvų išteklius ir ypač atsižvelgiant į Reglamento (EB) Nr. 1380/2013, kuriame reikalaujama parengti daugiamečius planus, 9 ir 10 straipsnius, pagrindiniai plano elementai yra šie: – tikslai ir kiekybiniai tikslai (pasiekti, kad žuvų mirtingumas dėl žvejybos atitiktų didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio principą); – išsaugojimo lygio atskaitos taškai, išreikšti neršiančių žuvų biomasės dydžiu, ir konkrečios išsaugojimo priemonės; – nuostatos, susijusios su įpareigojimu iškrauti laimikį; – techninių priemonių sistema; – periodiškas plano vertinimas remiantis mokslinėmis rekomendacijomis. · Pasiūlymo srityje galiojančios Sąjungos nuostatos 2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1380/2013 dėl bendros žuvininkystės politikos, kuriuo iš dalies keičiami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1954/2003 ir (EB) Nr. 1224/2009 bei panaikinami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 2371/2002 ir (EB) Nr. 639/2004 bei Tarybos sprendimas 204/585/EB[5] nustatyta bendra BŽP sistema ir nurodytos situacijos, kada Taryba turi priimti daugiamečius planus. 2007 m. rugsėjo 18 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1098/2007, nustatančiu Baltijos jūros menkių išteklių ir jų žvejybos būdų daugiametį planą bei iš dalies keičiančiu Reglamentą (EEB) Nr. 2847/93 ir panaikinančiu Reglamentą (EB) Nr. 779/97, nustatomos tausaus Baltijos jūros menkių išteklių naudojimo sąlygos. 2005 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2187/2005 dėl žuvų išteklių apsaugos techninėmis priemonėmis Baltijos jūroje, Beltų ir Zundo sąsiauriuose, iš dalies keičiančiu Reglamentą (EB) Nr. 1434/98 ir panaikinančiu Reglamentą (EB) Nr. 88/98 numatomos techninės išsaugojimo priemonės Baltijos jūroje, t. y. laimikio sudėties taisyklės, tinklo akių mažiausio dydžio nustatymas, mažiausio iškraunamų žuvų dydžio nustatymas ir lašišų žvejybos draudimo zonų ir (arba) laikotarpių nustatymas. Be to, juo nustatomas draudimas Baltijos jūroje naudoti dreifuojančius tinklus. Kasmet Taryba reglamentu, kuriuo nustatomos tam tikrų žuvų išteklių ir žuvų išteklių grupių žvejybos Baltijos jūroje galimybės ir susijusios sąlygos, nustato atitinkamų išteklių (menkių, silkių ir šprotų) ir jūrinių plekšnių BLSK (pvz., 2013 m. lapkričio 19 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1180/2013, kuriuo nustatomos 2014 m. tam tikrų žuvų išteklių ir žuvų išteklių grupių žvejybos Baltijos jūroje galimybės). Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1224/2009, nustatančiu Bendrijos kontrolės sistemą, kuria užtikrinamas bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių laikymasis, iš dalies keičiančiu reglamentus (EB) Nr. 847/96, (EB) Nr. 2371/2002, (EB) Nr. 811/2004, (EB) Nr. 768/2005, (EB) Nr. 2115/2005, (EB) Nr. 2166/2005, (EB) Nr. 388/2006, (EB) Nr. 509/2007, (EB) Nr. 676/2007, (EB) Nr. 1098/2007, (EB) Nr. 1300/2008, (EB) Nr. 1342/2008 ir panaikinančiu reglamentus (EEB) Nr. 2847/93, (EB) Nr. 1627/94 ir (EB) Nr. 1966/2006 nustatomi bendrieji žvejybos kontrolės reikalavimai ir specialieji daugiamečių planų kontrolės reikalavimai. · Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Pasiūlymas ir jo tikslai atitinka Europos Sąjungos politiką, visų pirma aplinkos, socialinę, rinkos ir prekybos politiką. 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI · Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Konsultacijų metodai, pagrindiniai tiksliniai sektoriai ir bendras respondentų apibūdinimas Kadangi pagrindinis susidomėjimas Baltijos menkių, silkių, šprotų ir plekšniažuvių ištekliais yra komercinės žvejybos tikslu, daugiausia konsultuotasi su Baltijos jūros patariamąja taryba (BJPT) ir Baltijos jūros regiono valstybių narių žuvininkystės administracijomis. BJPT sudaro žvejybos sektoriaus ir kitų interesų grupių, kuriems daro poveikį bendra žuvininkystės politika, atstovai. Žvejybos sektoriui priklauso žvejybos asociacijos, gamintojų organizacijos, perdirbėjai, rinkos organizacijos. Kitos interesų grupės apima aplinkos srities nevyriausybines organizacijas (NVO), vartotojus, moterų tinklus, poilsine ir sportine žūkle užsiimančius žvejus bei žvejus, kuriems žvejyba yra pragyvenimo šaltinis. Šios iniciatyvos konsultacijų ir kūrimo procesas vyko pagal nustatytą Žuvininkystės ir jūrų reikalų GD daugiamečių valdymo planų kūrimo ir vertinimo procedūrą. Procedūrą sudaro du etapai. Pirmas etapas – retrospektyvinis vertinimas peržvelgiant esamo valdymo plano taikymą per praėjusį laikotarpį. Po šio vertinimo, jei reikia, atliekamas perspektyvinis vertinimas, svarstant galimus pakaitinius valdymo planus ir jų tikėtiną poveikį. Kiekvienu etapu organizuojami Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komiteto (ŽMTEK) ekspertų grupių posėdžiai. Šie posėdžiai reikalingi siekiant aptarti Žuvininkystės ir jūrų reikalų GD nurodytas technines užduotis. Visuose šiuose posėdžiuose gali dalyvauti patariamųjų tarybų (PT) ir valstybių narių atstovai, kurie gali reikšti savo nuomonę ir kelti jų nuomone aktualius klausimus. Šiuo konkrečiu atveju, ŽMTEK užbaigus savo vertinimą, buvo toliau konsultuojamasi su BJPT ir valstybėmis narėmis dėl konkrečių plano dalių. Susijusios mokslo ir (arba) tiriamųjų duomenų sritys Kaip nurodyta pirmiau, ŽMTEK ekspertai teikė rekomendacijas per visą vertinimo procesą. Rekomendacijų pateikė ne tik žuvininkystės, bet ir kitų sričių, įskaitant ekonomiką ir socialinius mokslus, specialistai. Be to, mokslinių rekomendacijų pateikė ir ICES. Atsakymų santrauka ir kaip į juos buvo atsižvelgta Atlikus pelaginių žuvų išteklių valdymo plano perspektyvinį vertinimą[6], taip pat dabartinio Baltijos jūros menkių išteklių valdymo plano retrospektyvinį[7] ir perspektyvinį[8] vertinimą, 2011 m. birželio mėn. nuspręsta pereiti prie įvairių rūšių išteklių valdymo plano, apimančio Baltijos jūros menkių, silkių ir šprotų išteklius. Tai buvo nuspręsta regioninio forumo „BALTFISH“ posėdyje pasikonsultavus su valstybėmis narėmis ir suinteresuotosiomis šalimis. Po to oficialus sprendimas priimtas 2011 m. spalio mėn.[9] vykusiame Žuvininkystės tarybos posėdyje. Tokį sprendimą lėmė vykdant BŽP reformą numatomas reikalavimas, kad valdymo planai būtų taikomi kelių rūšių ištekliams, jei įmanoma. Nusprendus rengti įvairioms rūšims taikomą Baltijos jūros išteklių valdymo planą prireikė pradėti naują ŽMTEK posėdžių raundą. Siekdamas turėti perspektyvinio vertinimo pagrindą, Jūros reikalų ir žuvininkystės GD suorganizavo keletą ekspertų posėdžių, iš kurių daugelis buvo jungtiniai ŽMTEK ir ICES posėdžiai. Visuose šiuose posėdžiuose galėjo dalyvauti suinteresuotosios šalys, ir visuose juose dalyvavo BJPT nariai. Posėdžiai vyko tokia tvarka: 2011 m. lapkričio 28 d. – gruodžio 2 d. Edinburge (JK) įvyko bendro pobūdžio ŽMTEK ekspertų daugiamečių valdymo planų darbo grupės susitikimas[10]; 2012 m. kovo 6–8 d. Šarlotenlunde (Danija)[11] įvyko ICES praktinis seminaras „Integrated/Multispecies Advice for Baltic Fisheries“; 2012 m. kovo 26–30 d. Rostoke (Vokietija) įvyko ŽMTEK ekspertų daugiamečių valdymo planų darbo grupės susitikimas[12]. Po šių pirmiau išvardytų susitikimų ŽMTEK pranešė, kad dabartiniais pavienėms rūšims nustatytais tikslais, kuriais siekiama užtikrinti didžiausią galimą tausios žvejybos laimikį, pagrįstas valdymo planas atitiktų didelio ilgalaikio laimikio užtikrinimo keliant minimalią riziką ištekliui kriterijų. Trumpai tariant, toks planas atitiktų didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio principus. Komitetas taip pat pažymėjo, kad į planą įtraukus daugiau rūšių tam tikrų išteklių atveju būtų galima leisti didesnį tikslinių žuvų rūšių mirtingumą dėl žvejybos, tačiau norint įvertinti tokio metodo riziką reikėtų atlikti papildomą mokslinį darbą. Atsižvelgiant į tokias rekomendacijas parengtas diskusijų dokumentas, kuriame išdėstyto šios dvi galimybės ir jų numatomas poveikis. Visa tai 2012 m. birželio viduryje aptarta su valstybėmis narėmis „BALTFISH“ posėdyje ir su BJPT nariais. 2013 m. priėmus reglamentą dėl bendros žuvininkystės politikos reformos ir 2014 m. balandžio mėn. paskelbus Europos Parlamento ir Tarybos sukurtos Tarpinstitucinės specialios paskirties grupės daugiamečių planų klausimais galutinę ataskaitą[13], su suinteresuotosiomis šalimis buvo toliau konsultuojamasi BJPT, o su valstybių narių administracijomis „BALTFISH“ forume. Konsultacijos vyko 2014 m. kovo – birželio mėnesiais. Ekspertų rekomendacijų paskelbimas visuomenei Visų susijusių ŽMTEK ekspertų posėdžių ataskaitos pateiktos ŽMTEK interneto svetainėje https://stecf.jrc.ec.europa.eu/. Be to, per visą konsultacijų procesą suinteresuotosios šalys aktyviai dalyvavo kiekviename tolesnio iniciatyvos plėtojimo etape. · Poveikio vertinimas · Prieš sudarant daugiametį planą atliktas išsamus poveikio vertinimas. Vertinant išnagrinėti trys variantai biologiniu, aplinkos ir ekonominiu bei socialiniu aspektu. Tinkamiausio varianto pagrindu parengtas dabartinis daugiametis planas. Tvarios atitinkamų išteklių žvejybos, neviršijančios didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio, užtikrinimas iki 2015 m. bus naudingas ir biologiniu, ir aplinkos atžvilgiu. Tikėtinas sužvejojamo kiekio sumažėjimas turėtų reikšti ir tai, kad iš laivų variklių bus išmesta mažiau CO2. · Kalbant apie ekonominį ir socialinį poveikį, silkių ir šprotų ištekliams taikomas valdymo planas būtų sistemingas pagrindas nustatyti metinį BLSK, kuris pelaginės žvejybos sektoriui leistų patikimai prognozuoti sužvejojamą kiekį, o tai savo ruožtu padėtų planuoti šį verslą ir stabiliai tiekti žuvis. Planas taip pat turėtų pridėtinės vertės, nes paprastai valdymo planas yra būtinas sertifikatui, pavyzdžiui, iš Jūrų valdymo tarybos (angl. MSC), gauti. Vykdant tokią sertifikuotą žvejybą sužvejotų žuvų rinkos kaina galėtų būti didesnė. · Sumažinus žvejybos galimybes, gali šiek tiek sumažėti žvejų ir perdirbimo įmonių pelnas, be to, trumpuoju laikotarpiu tai gali neigiamai paveikti vartotojus, tačiau išteklių atkūrimas užtikrins ilgalaikę naudą tiek pelno, tiek tvarios žuvininkystės prasme. Be to, laikinai sumažinus kvotas paprastai padidėja tų išteklių kainos. · Panaikinus žvejybos pastangų sistemą ir žvejybos viename rajone reikalavimą, bus supaprastinta teisinė sistema ir sumažinta administracinė našta valstybėms narėms ir žvejybos sektoriui. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI · Teisinis pagrindas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 43 straipsnio 2 dalis.. · Subsidiarumo principas Pasiūlymo nuostatos yra susijusios su biologinių jūrų išteklių apsauga, o jos priemonės priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas. · Proporcingumo principas Siūlomos priemonės atitinka proporcingumo principą, jeigu jos yra tinkamos, reikalingos ir nėra kitų mažiau ribojančių priemonių, kuriomis būtų galima pasiekti reikiamų politikos tikslų. · Pasirinkta priemonė Siūloma priemonė – Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Poveikio biudžetui nėra. 2014/0285 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatomas daugiametis Baltijos jūros menkių, silkių ir šprotų išteklių valdymo ir tų išteklių žvejybos planas ir iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2187/2005 bei panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1098/2007 EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[14], atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę[15], perdavę pasiūlymą nacionaliniams parlamentams, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (1) 1982 m gruodžio 10 d. Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijoje[16], kurios viena iš susitariančiųjų šalių yra Sąjunga, numatytas išteklių išsaugojimo įpareigojimas, įskaitant įpareigojimą išlaikyti arba atkurti tokį žvejojamų žuvų rūšių populiacijų lygį, kuris padėtų užtikrinti didžiausią galimą tausios žvejybos laimikį; (2) 2002 m. Johanesburge įvykusiame pasauliniame susitikime darnaus vystymosi klausimais Sąjunga ir jos valstybės narės įsipareigojo kovoti su nuolatiniu daugelio žuvų rūšių išteklių mažėjimu. Todėl būtina pakoreguoti Baltijos jūros menkių, silkių ir šprotų išteklių naudojimo mastą, siekiant užtikrinti, kad šių išteklių naudojimas leistų jiems atsikurti ir išlikti gausesniems nei būtina didžiausiam galimam tausios žvejybos laimikiui užtikrinti; (3) bendra žuvininkystės politika turi padėti saugoti jūrų aplinką, tvariai valdyti visų komerciniais tikslais naudojamų žuvų išteklius ir visų pirma iki 2020 m. pasiekti gerą aplinkos būklę, kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/56/EB[17] 1 straipsnio 1 dalyje; (4) Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1380/2013 nustatytos bendros žuvininkystės politikos (BŽP) taisyklės, atitinkančios Sąjungos tarptautinius įsipareigojimus. BŽP siekiama, be kita ko, užtikrinti žvejybos ir akvakultūros ilgalaikį tvarumą, valdyti žvejybą taikant atsargumo principą ir įgyvendinti ekosisteminį žuvininkystės valdymo metodą; (5) Tarptautinės jūrų tyrinėjimo tarybos (ICES) ir Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komiteto (ŽMTEK) naujausioje mokslinėje rekomendacijoje nurodoma, kad menkių, šprotų ir kai kurie silkių ištekliai naudojami intensyviau nei turėtų būti siekiant užtikrinti didžiausią galimą tausios žvejybos laimikį; (6) nuo 2007 m. taikomas menkių išteklių valdymo planas[18], tačiau silkių ir šprotų ištekliams panašūs planai kol kas netaikomi. Kadangi tarp menkių ir pelaginių žuvų išteklių yra stipri biologinė sąveika, menkių išteklių dydis gali turėti įtakos silkių ir šprotų išteklių dydžiui ir atvirkščiai. Be to, valstybės narės ir suinteresuotieji subjektai pasisakė už pagrindinių Baltijos jūros išteklių valdymo planų kūrimą ir įgyvendinimą; (7) šiuo reglamentu nustatytas daugiametis planas, remiantis Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 9 ir 10 straipsniais, turėtų būtų pagrįstas mokslinėmis, techninėmis ir ekonominėmis rekomendacijomis ir jame turėtų būti nurodyti tikslai, kiekybiniai tikslai ir tikslūs jų įgyvendinimo tvarkaraščiai, išteklių išsaugojimo lygio atskaitos taškai ir apsaugos priemonės; (8) atsižvelgiant į menkių, silkių ir šprotų rūšių dinamiką ir kartu turint omenyje šių rūšių žvejybos priegaudą, kurią sudaro Baltijos jūroje gyvenančios jūrinės plekšnės, švelnieji rombai, paprastosios upinės plekšnės ir paprastieji otai, derėtų sukurti įvairioms rūšims taikomą žvejybos planą. Šio plano tikslas turėtų būti pasiekti ir išlaikyti atitinkamų išteklių didžiausią galimą tausios žvejybos laimikį; (9) menkių ir pelaginių žuvų išteklių naudojimas neturėtų kelti grėsmės tų rūšių žuvų, kurios sužvejojamos kaip priegauda, būtent Baltijos jūroje gyvenančių jūrinių plekšnių, švelniųjų rombų, paprastųjų upinių plekšnių ir paprastųjų otų, išteklių tvarumui. Todėl, vadovaujantis atsargumo metodu, planu taip pat turėtų būti siekiama užtikrinti, kad šių rūšių žuvų, kurios sužvejojamos kaip priegauda, ištekliai būtų didesni negu biomasės dydis; (10) be to, kadangi Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 15 straipsnyje nustatytas įpareigojimas iškrauti laimikį, įskaitant visas rūšis, kurioms taikomas BLSK, planu taip pat turėtų būti siekiama prisidėti prie įpareigojimo iškrauti į krantą visą menkių, silkių, šprotų ir jūrinių plekšnių laimikį įgyvendinimo; (11) Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 16 straipsnio 4 dalyje reikalaujama, kad žvejybos galimybės būtų nustatomos atsižvelgiant į daugiamečiuose planuose nustatytus kiekybinius tikslus; (12) todėl tie kiekybiniai tikslai turėtų būti nustatyti ir išreikšti kaip žuvų mirtingumo dėl žvejybos koeficientas, pagrįstas mokslinėmis rekomendacijomis[19]; (13) būtina nustatyti išteklių išsaugojimo lygio atskaitos taškus, kad būtų užtikrinta papildoma apsauga, kai išteklių kiekis sumažėja iki tam tikro kritinio, didelę riziką keliančio lygio. Tokie išteklių išsaugojimo lygio atskaitos taškai turėtų būti nustatyti pagal mažiausios neršiančių ištekliaus žuvų biomasės, atitinkančios visą reprodukcinį pajėgumą, lygį. Turėtų būti numatytos ištaisomosios priemonės tam atvejui, jei išteklius taptų mažesnis negu mažiausia neršiančių žuvų biomasė; (14) jei nėra mokslinių rekomendacijų dėl mažiausios tų išteklių, kurie sužvejojami kaip priegauda, neršiančių žuvų biomasės lygio, turėtų būti priimamos konkrečios išsaugojimo priemonės, jei mokslinėse rekomendacijose teigiama, kad ištekliui yra iškilusi grėsmė; (15) per eksperimentinius žvejybos reisus patvirtinta, kad tinklinėmis gaudyklėmis, dugninėmis gaudyklėmis ir krabų bei omarų gaudyklėmis sužvejotoms žuvims yra didelė tikimybė išgyventi, nes šie žvejybos įrankiai jų nesužaloja. Todėl, be Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 4 dalies a–c punktuose nurodytų atvejų, derėtų įpareigojimo iškrauti laimikį netaikyti, jei menkės, silkės, jūrinės plekšnės ir šprotai yra sužvejoti minėtais žvejybos įrankiais; (16) siekiant, kad būtų laikomasi Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalyje nustatyto įpareigojimo iškrauti laimikį, plane turėtų būti numatytos kitos valdymo priemonės, kaip numatyta to reglamento 15 straipsnio 4 dalies a–c punktuose. Tokios priemonės turėtų būti nustatomos deleguotaisiais aktais; (17) plane taip pat turėtų būti numatyta, kad deleguotaisiais aktais būtų priimtos tam tikros papildomos techninės priemonės, taip padedant siekti plano tikslų, visų pirma susijusių su jauniklių ir neršiančių žuvų apsauga. Iki bus peržiūrėtas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2187/2005[20], taip pat reikėtų numatyti, kad tokios priemonės gali, jei tai būtina plano tikslams pasiekti, nukrypti nuo tam tikrų neesminių to reglamento nuostatų; (18) siekiant laiku ir proporcingai prisitaikyti prie technikos ir mokslo pažangos, taip pat užtikrinti lankstumą ir sudaryti sąlygas plėtoti kai kurias priemones, Komisijai pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus, kad ji galėtų papildyti šį reglamentą dėl jūrinėms plekšnėms, paprastosioms upinėms plekšnėms, paprastiesiems otams ir švelniesiems rombams skirtų ištaisomųjų priemonių, įpareigojimo iškrauti laimikį ir techninių priemonių. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai; (19) remiantis Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 18 straipsniu, tais atvejais, kai Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl tam tikrų plane išdėstytų išsaugojimo priemonių, tiesioginių valdymo interesų turinčios valstybės narės turėtų turėti galimybę pateikti bendras rekomendacijas dėl tokių priemonių, siekiant, kad tokios priemonės būtų tinkamai parengtos atsižvelgiant į Baltijos jūros ir joje vykdomos žuvininkystės ypatumus. Turėtų būti nustatyti tokių rekomendacijų pateikimo terminai, kaip reikalaujama to reglamento 18 straipsnio 1 dalyje; (20) siekiant užtikrinti atitiktį šiame reglamente nustatytoms priemonėms, turėtų būti priimtos tam tikros papildomos kontrolės priemonės, be jau numatytųjų Tarybos reglamente (EB) Nr. 1224/2009[21]; (21) pripažįstant, kad Baltijos jūra yra gana mažas žvejybos rajonas, kuriame dažniausiai mažais laivais vykdomi trumpi žvejybos reisai, Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 17 straipsnyje nustatytas reikalavimas teikti išankstinį pranešimą turėtų būti taikomas visiems laivams, kurių bendras ilgis – 8 metrai ar daugiau, ir išankstinis pranešimas turėtų būti pateikiamas bent vieną valandą prieš numatomą atvykimą į uostą. Tačiau, atsižvelgiant į žvejybos reisų, kurių metu sužvejojama mažai žuvies, poveikį žuvų ištekliams ir į išankstinių pranešimų apie tuos reisus administracinę naštą, derėtų nustatyti, kad išankstinis pranešimas turi būti teikiamas tada, kai laive yra bent 300 kg menkių arba dvi tonos pelaginių žuvų; (22) turėtų būti nustatytas menkių, silkių ir šprotų ribinis kiekis, kurį žvejybos laivas turi iškrauti paskirtame uoste arba arti kranto esančioje vietoje, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 43 straipsnyje. Be to, paskirdamos šiuos uostus arba arti kranto esančias vietas, valstybės narės turėtų taip taikyti to reglamento 43 straipsnio 5 dalyje numatytus kriterijus, kad galėtų užtikrinti veiksmingą išteklių, kuriems taikomas šis reglamentas, kontrolę; (23) remiantis Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 10 straipsnio 3 dalimi, reikėtų priimti nuostatas, pagal kurias Komisija periodiškai įvertintų šio reglamento taikymo tinkamumą ir veiksmingumą. Vertinant turėtų būti vadovaujamasi ir remiamasi ICES atliktu atitinkamų išteklių lyginamuoju vertinimu; (24) remiantis Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 9 straipsnio 4 dalimi, prieš sudarant planą buvo tinkamai įvertintas jo tikėtinas ekonominis ir socialinis poveikis[22]; (25) laiko atžvilgiu tikimasi, kad aptariamų išteklių didžiausias galimas tausios žvejybos laimikis bus pasiektas iki 2015 m. Jį pasiekus, jis turėtų būti išlaikytas; (26) neturint žvejybos pastangų sistemos, būtina išbraukti konkrečias Rygos įlankai taikomas taisykles dėl specialaus žvejybos leidimo ir laivų arba variklių pakeitimo. Taigi Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2187/2005 turėtų būti iš dalies pakeistas; (27) Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1098/2007[23] turėtų būti panaikintas, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I SKYRIUS DALYKAS, TAIKYMO SRITIS IR APIBRĖŽTYS 1 straipsnis Dalykas ir taikymo sritis 1. Šiuo reglamentu nustatomas šių Baltijos jūros Sąjungos vandenyse esančių žuvų išteklių (toliau – atitinkami ištekliai) valdymo ir tų išteklių žvejybos daugiametis planas (toliau – planas): a) menkių (Gadus morhua) ICES 22–24 pakvadračiuose (vakarinės Baltijos jūros dalies menkių), b) menkių (Gadus morhua) ICES 25–32 pakvadračiuose (rytinės Baltijos jūros dalies menkių), c) silkių (Clupea harengus) ICES 25, 26, 27, 28.2, 29 ir 32 pakvadračiuose (centrinės Baltijos jūros dalies silkių), d) silkių (Clupea harengus) ICES 28.1 pakvadratyje (Rygos įlankos silkių), e) silkių (Clupea harengus) ICES 30 pakvadratyje (Botnijos jūros silkių), f) silkių (Clupea harengus) ICES 31 pakvadratyje (Botnijos įlankos silkių), g) silkių (Clupea harengus) ICES IIIa kvadrate ir 22–24 pakvadračiuose (vakarinės Baltijos jūros dalies silkių), h) šprotų (Sprattus sprattus) ICES 22–32 pakvadračiuose. 2. Planas taip pat taikomas jūrinėms plekšnėms, paprastosioms upinėms plekšnėms, paprastiesiems otams ir švelniesiems rombams, sužvejotiems ICES 22–32 pakvardačiuose žvejojant atitinkamus išteklius. 2 straipsnis Sąvokų apibrėžtys Be terminių, kurių apibrėžtys nustatytos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1380/2013 4 straipsnyje, Tarybos reglamento (EB) Nr. 1224/2009 4 straipsnyje ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 2187/2005 2 straipsnyje, šiame reglamente vartojami tokie terminai: a) pelaginių žuvų ištekliai – šio reglamento 1 straipsnio c–h punktuose nurodyti ištekliai ir bet kokie jų deriniai; b) tinklinė gaudyklė – prie kuolų pritvirtinti arba kartais plūduriuojantys dideli inkariniai tinklai, kurių dalis prie vandens paviršiaus yra atvira, kuriuose įrengti žuvų gaudymo ir sulaikymo įtaisai ir kurie paprastai yra padalyti į atskiras kameras, kurių dugnas uždengtas tinkliniu audiniu; c) dugninės gaudyklės ir krabų bei omarų gaudyklės – vėžiagyviams arba žuvims gaudyti skirti iš įvairių medžiagų pagaminti maži narvų ar krepšių pavidalo spąstai su viena ar daugiau angų ar įėjimų, statomi ant jūros dugno pavieniui arba eilėmis ir virvėmis jungiami prie paviršiuje esančių plūdurų, kurie parodo jų padėtį; d) susijusios valstybės narės – Danija, Estija, Latvija, Lenkija, Lietuva, Suomija, Švedija, Vokietija. II SKYRIUS TIKSLAI IR KIEKYBINIAI TIKSLAI 3 straipsnis Tikslai 1. Planu siekiama padėti įgyvendinti Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 2 straipsnyje išvardytus bendros žuvininkystės politikos tikslus, visų pirma: (a) pasiekti ir išlaikyti atitinkamų išteklių didžiausią galimą tausios žvejybos laimikį; (b) laikantis atsargumo principo užtikrinti jūrinių plekšnių, švelniųjų rombų, paprastųjų upinių plekšnių ir paprastųjų otų išteklių išsaugojimą. 2. Planu siekiama padėti atitinkamų išteklių ir jūrinių plekšnių atveju įgyvendinti Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalyje nustatytą įpareigojimą iškrauti laimikį. 4 straipsnis Kiekybiniai tikslai 1. Atitinkamų išteklių tikslinis žuvų mirtingumas dėl žvejybos turi būti pasiektas iki 2015 m. ir nuo to laiko jis turi būti išlaikomas šiuose intervaluose: Ištekliai || Tikslinio žuvų mirtingumo dėl žvejybos intervalas Vakarinės Baltijos jūros dalies menkės || 0,23‒0,29 Rytinės Baltijos jūros dalies menkės || 0,41‒0,51 Centrinės Baltijos jūros dalies silkės || 0,23‒0,29 Rygos įlankos silkės || 0,32‒0,39 Botnijos jūros silkės || 0,13-0,17 Botnijos įlankos silkės || nenustatyta Vakarinės Baltijos jūros dalies silkės || 0,25‒0,31 Baltijos šprotai || 0,26‒0,32 2. Remiantis Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 16 straipsnio 4 dalimi, žvejybos galimybės turi atitikti 1 dalyje išdėstytus kiekybinius tikslus. III SKYRIUS IŠSAUGOJIMO LYGIO ATSKAITOS TAŠKAI 5 straipsnis Mažiausia neršiančių žuvų biomasė 1. Išsaugojimo lygio atskaitos taškai, išreikšti mažiausiu neršiančių žuvų biomasės dydžiu, atitinkančiu visą reprodukcinį pajėgumą, yra tokie: Ištekliai || Mažiausias neršiančių žuvų biomasės dydis (tonomis) Vakarinės Baltijos jūros dalies menkės || 36 400 Rytinės Baltijos jūros dalies menkės || 88 200 Centrinės Baltijos jūros dalies silkės || 600 000 Rygos įlankos silkės || nenustatyta Botnijos jūros silkės || nenustatyta Botnijos įlankos silkės || nenustatyta Vakarinės Baltijos jūros dalies silkės || 110 000 Baltijos šprotai || 570 000 2. Jei kuriais nors metais kurių nors atitinkamų išteklių neršiančių žuvų biomasė yra mažesnė negu 1 dalyje nurodytas tiems ištekliams taikomas mažiausias neršiančių žuvų biomasės dydis, priimamos atitinkamos ištaisomosios priemonės siekiant užtikrinti, kad atitinkamo ištekliaus būklė greitai grįžtų prie atsargumo principu grindžiamo lygio. Visų pirma, nukrypstant nuo šio reglamento 4 straipsnio 2 dalies ir remiantis Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 16 straipsnio 4 dalimi, žvejybos galimybės nustatomos mažesnės negu kad būtina norint laikytis 4 straipsnio 1 dalyje nustatytų tikslinių žuvų mirtingumo dėl žvejybos intervalų. Minėtosios ištaisomosios priemonės prireikus gali apimti Komisijos teikiamus teisės aktų pasiūlymus ir nedelsiant taikytinas priemones, Komisijos priimtas pagal Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 12 straipsnį. IV SKYRIUS Konkrečios jūrinių plekšnių, paprastųjų upinių plekšnių, paprastųjų otų ir švelniųjų rombų išsaugojimo priemonės 6 straipsnis Priemonės, kurių imamasi iškilus grėsmei jūrinėms plekšnėms, paprastosioms upinėms plekšnėms, paprastiesiems otams ir švelniesiems rombams 1. Jei mokslinėse rekomendacijose teigiama, kad yra iškilusi grėsmė kurių nors Baltijos jūros jūrinių plekšnių, paprastųjų upinių plekšnių, paprastųjų otų ar švelniųjų rombų išteklių išsaugojimui, Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 15 straipsnį dėl konkrečių išsaugojimo priemonių, taikomų ištekliui, kuriam yra iškilusi grėsmė, ir dėl bet kurio iš šių dalykų: (c) a) žvejybos pajėgumo ir žvejybos pastangų pritaikymo; (d) b) techninių priemonių, įskaitant: (1) žvejybos įrankių charakteristikas, būtent tinklo akių dydį, siūlo storį, įrankio dydį; (2) žvejybos įrankio naudojimą, būtent įrankio panardinimo trukmę ir naudojimo gylį; (3) žvejybos konkrečiose zonose draudimą arba apribojimą; (4) žvejybos konkrečiais laikotarpiais draudimą arba apribojimą; (5) mažiausią išteklių išsaugojimą užtikrinantį orientacinį dydį. 2. 1 dalyje nurodytos priemonės turi būti pagrįstos mokslinėmis rekomendacijomis ir jomis siekiama 3 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytų tikslų. 3. Susijusios valstybės narės gali pagal Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 18 straipsnio 1 dalį pateikti bendras rekomendacijas dėl konkrečių išsaugojimo priemonių, paminėtų 1 dalyje. V SKYRIUS ĮPAREIGOJIMAS IŠKRAUTI LAIMIKĮ 7 straipsnis Žvejybai tinklinėmis gaudyklėmis, dugninėmis gaudyklėmis ir krabų bei omarų gaudyklėmis taikoma nukrypti leidžianti nuostata Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalies, įpareigojimas iškrauti atitinkamų išteklių ir plekšnių laimikį netaikomas, jei žuvys buvo sužvejotos tinklinėmis gaudyklėmis, dugninėmis gaudyklėmis ir krabų bei omarų gaudyklėmis. 8 straipsnis Įpareigojimo iškrauti laimikį įgyvendinimas 1. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 15 straipsnį priimti deleguotuosius teisės aktus dėl šių priemonių: a) sąrašo rūšių, kurių žuvų žvejyba draudžiama ir todėl netaikomas įpareigojimas iškrauti laimikį, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 4 dalies a punkte; b) nuostatų, leidžiančių Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 4 dalies b punkte nustatyto įpareigojimo iškrauti laimikį netaikyti toms rūšims, kurių aukštas išgyvenimo koeficientas patvirtintas moksliškai, atsižvelgiant į žvejybos įrankio pobūdį, žvejybos praktiką ir ekosistemą; taip pat c) de minimis nukrypti leidžiančių nuostatų, nurodytų Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 4 dalies c punkte. 2. 1 dalyje nurodytos priemonės turi būti pagrįstos mokslinėmis rekomendacijomis ir jomis siekiama 3 straipsnio 2 dalyje nurodytų tikslų, jei taikytina. De minimis nukrypti leidžiančios nuostatos turi atitikti Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 5 dalies c punktą. 3. Susijusios valstybės narės gali pagal Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 18 straipsnio 1 dalį pateikti bendras rekomendacijas dėl 1 dalyje nurodytų priemonių. VI SKYRIUS TECHNINĖS PRIEMONĖS 9 straipsnis Techninių priemonių sistema 1. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 15 straipsnį priimti deleguotuosius aktus dėl šių techninių priemonių: a) žvejybos įrankių charakteristikų apibūdinimo ir jų naudojimo taisyklių; b) žvejybos įrankių modifikavimo arba papildomų su šiais įrankiais naudojamų įtaisų apibūdinimo; c) tam tikruose žvejybos rajonuose arba tam tikrais laikotarpiais taikomų tam tikrų žvejybos įrankių naudojimo ir žvejybos veiklos apribojimų ar draudimų; d) bet kurių išteklių, kuriems taikomas šis reglamentas, išsaugojimą užtikrinančių orientacinių dydžių. 2. 1 dalyje nurodytomis priemonėmis siekiama 3 straipsnio tikslų, ypač susijusių su jauniklių ir neršiančių žuvų apsauga. 3. 1 dalyje nurodytuose deleguotuosiuose aktuose gali būti nukrypstama nuo toliau išvardytų Reglamento (EB) Nr. 2187/2005 nuostatų, jei tai būtina 2 dalyje nurodytiems tikslams pasiekti: a) žvejojamų žuvų rūšių ir tinklo akių dydžių, nustatytų Reglamento (EB) Nr. 2187/2005 II ir III prieduose, kaip nurodyta to reglamento 3 ir 4 straipsniuose; b) to paties reglamento 5 straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse ir 6 straipsnyje nustatytos aktyviųjų įrankių konstrukcijos, ypatybių ir naudojimo taisyklių; c) to paties reglamento 8 straipsnyje nustatytos pasyviųjų įrankių konstrukcijos, ypatybių ir naudojimo taisyklių; d) to paties reglamento 16 straipsnyje nustatytų rajonų, kuriuose draudžiama žvejoti, koordinačių ir draudimo laikotarpių; e) to paties reglamento 18a straipsnio 1 dalyje nustatytų tam tikrų išteklių žvejybos apribojimų taikymo rūšių, geografinių rajonų ir laikotarpių atžvilgiu, taip pat 18a straipsnio 2 dalyje nustatytos nukrypti leidžiančios nuostatos techninių specifikacijų; f) to paties reglamento 22 straipsnyje nustatyto draudimo naudoti tralus Rygos įlankoje. 4. Susijusios valstybės narės gali pagal Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 18 straipsnio 1 dalį pateikti bendras rekomendacijas dėl 1 dalyje nurodytų priemonių. VII SKYRIUS REGIONAVIMAS 10 straipsnis Regioninis bendradarbiavimas 1. Šio skyriaus priemonėms taikomos Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 18 straipsnio 1–6 dalys. 2. Susijusios valstybės narės gali iki toliau nurodytų terminų pateikti bendras rekomendacijas pagal Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 18 straipsnio 1 dalį: a) dėl tam tikrais kalendoriniais metais taikytinų 6 straipsnio 1 dalyje išdėstytų priemonių – iki prieš tai ėjusių metų rugsėjo 1 d.; b) dėl 8 straipsnio 1 dalyje ir 9 straipsnio 1 dalyje išdėstytų priemonių – pirmą kartą per šešis mėnesius nuo šio reglamento įsigaliojimo, o po to per šešis mėnesius nuo plano įvertinimo pateikimo pagal 14 straipsnį. VIII SKYRIUS KONTROLĖ IR REIKALAVIMŲ VYKDYMO UŽTIKRINIMAS 11 straipsnis Ryšys su Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1224/2009 Šiame skyriuje numatytos kontrolės priemonės taikomos papildomai kartu su jau nurodytomis Reglamente (EB) Nr. 1224/2009, nebent šiame skyriuje nustatyta kitaip. 12 straipsnis Išankstiniai pranešimai 1. Nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 17 straipsnio 1 dalies, tame straipsnyje nustatytas išankstinio pranešimo įpareigojimas taikomas Sąjungos žvejybos laivų, kurių bendrasis ilgis yra aštuoni metrai ar daugiau ir kuriuose yra bent 300 kg menkių arba dvi tonos pelaginių žuvų išteklių, kapitonams. 2. Nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 17 straipsnio 1 dalies, tame straipsnyje nustatytas išankstinio pranešimo pateikimo terminas yra bent viena valanda prieš numatytą atvykimą į uostą. 13 straipsnis Paskirtieji uostai Rūšių, kurioms taikomas daugiametis planas, žuvų gyvajam svoriui taikytinas ribinis kiekis, kurį viršijęs žvejybos laivas privalo sužvejotus kiekius iškrauti paskirtajame uoste ar arti kranto esančioje vietoje, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 43 straipsnyje, yra: a) 750 kilogramų menkių, b) 5 tonos pelaginių žuvų išteklių. IX SKYRIUS TOLESNI VEIKSMAI 14 straipsnis Plano vertinimas Komisija užtikrina, kad po plano įsigaliojimo praėjus šešeriems metams ir po to kas šešerius metus būtų įvertintas šio plano poveikis ištekliams, kuriems taikomas šis reglamentas, ir tų išteklių žvejybai, visų pirma siekiant atsižvelgti į mokslinių rekomendacijų pasikeitimus. Šių vertinimų rezultatus Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai. X SKYRIUS PROCEDŪRINĖS NUOSTATOS 15 straipsnis Įgaliojimų delegavimas 1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis. 2. 6, 8 ir 9 straipsniuose nurodyti įgaliojimai Komisijai suteikiami neribotam laikotarpiui nuo šio reglamento įsigaliojimo datos. 3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 6, 8 ir 9 straipsniuose nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui. 4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai. 5. Pagal 6, 8 ir 9 straipsnius priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis gali būti pratęstas dviem mėnesiais. XI SKYRIUS PAKEITIMAI 16 straipsnis Tarybos reglamento (EB) Nr. 2187/2005 pakeitimai Reglamento (EB) Nr. 2187/2005 20 ir 21 straipsniai išbraukiami. XII SKYRIUS PANAIKINIMAS 17 straipsnis Tarybos reglamento (EB) Nr. 1098/2007 panaikinimas Reglamentas (EB) Nr. 1098/2007 panaikinamas. Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą. XIII SKYRIUS Baigiamosios nuostatos 18 straipsnis Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Jis taikomas nuo 2015 m. sausio 1 d. Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje Europos Parlamento vardu Tarybos vardu Pirmininkas Pirmininkas [1] http://www.ices.dk/aboutus/aboutus.asp [2] 2007 m. rugsėjo 18 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1098/2007, nustatantis Baltijos jūros menkių išteklių ir jų žvejybos būdų daugiametį planą bei iš dalies keičiantis Reglamentą (EEB) Nr. 2847/93 ir panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 779/97 (OL L 248, 2007 9 22). [3] 2005 m. rugpjūčio 26 d. Komisijos sprendimas, įsteigiantis Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komitetą (2005/629/EB). [4] ŽMTEK ekspertų grupės posėdžio ataskaita „Multispecies management plans for the Baltic“ (STECF-12-06). [5] OL L 354, 2013 12 28, p. 22. [6] MRAG, 2009 m. rugsėjo mėn. „Economic and social impacts of the proposed scenarios for a multi-annual management plan for Baltic pelagic fisheries“, FISH/2006/09 — Lot 4. [7] Valdymo tikslų ir strategijų pogrupio ataskaita (STECF SGMOS 10-06), e dalis „Evaluation of multi-annual plan for Baltic cod“. [8] ŽMTEK ekspertų grupės posėdžio ataskaita „Impact Assessment of Baltic cod multi-annual plans“ (STECF 11-05). [9] Europos Sąjungos Tarybos dokumentas 16684/11 ADD 1, http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/11/st16/st16684-ad01.en11.pdf. [10] ŽMTEK ekspertų grupės posėdžio ataskaita „Scoping for Impact Assessments for Multi-Annual plans for Baltic Multiplikacinis and cod in the Kattegat, North Sea, West of Scotland and Irish Sea“ (STECF-12-05). [11] Praktinio seminaro „Integrated/Multispecies Advice for Baltic Fisheries (WKMULTBAL)“, 2012 m. kovo 6–8 d., Šarlotenlundas, Danija, ataskaita. ICES CM 2012/ACOM:43. [12] ŽMTEK ekspertų grupės posėdžio ataskaita „Multispecies management plans for the Baltic“ (STECF-12-06). [13] http://www.europarl.europa.eu/meetdocs/2009_2014/documents/pech/dv/taskfor/taskforce.pdf [14] OL C, , p. . [15] OL C, , p. . [16] OL L 179, 1998 6 23, p. 3. [17] 2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1380/2013 dėl bendros žuvininkystės politikos, kuriuo iš dalies keičiami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1954/2003 ir (EB) Nr. 1224/2009 bei panaikinami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 2371/2002 ir (EB) Nr. 639/2004 bei Tarybos sprendimas 2004/585/EB (OL L 354, 2013 12 28, p. 22). [18] 2007 m. rugsėjo 18 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1098/2007, nustatantis Baltijos jūros menkių išteklių ir jų žvejybos būdų daugiametį planą bei iš dalies keičiantis Reglamentą (EEB) Nr. 2847/93 ir panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 779/97 (OL L 248, 2007 9 22, p. 1). [19] ICES techninės tarnybos, 2014 m. rugsėjo mėn. http://www.ices.dk/sites/pub/Publication%20Reports/Advice/2014/Special%20Requests/EU_Fmsy_range_for_Baltic_cod_and_pelagic_stocks.pdf. [20] 2005 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2187/2005 dėl žuvų išteklių apsaugos techninėmis priemonėmis Baltijos jūroje, Beltų ir Zundo sąsiauriuose, iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1434/98 ir panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 88/98 (OL L 349, 2005 12 31, p. 1). [21] 2009 m. lapkričio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1224/2009, nustatantis Bendrijos kontrolės sistemą, kuria užtikrinamas bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių laikymasis (OL L 343, 2009 12 22, p. 1). [22] Poveikio vertinimas paskelbtas... (įrašyti). [23] 2007 m. rugsėjo 18 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1098/2007, nustatantis Baltijos jūros menkių išteklių ir jų žvejybos būdų daugiametį planą bei iš dalies keičiantis Reglamentą (EEB) Nr. 2847/93 ir panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 779/97 (OL L 248, 2007 9 22, p. 1).