C 323/19

Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė „Siekiant paversti pakuočių pramonę saugių, įperkamų ir ekologiškų produktų pramonės šaka“

(nuomonė savo iniciatyva)

(2022/C 323/04)

Pranešėjas Matteo Carlo BORSANI Bendrapranešėjis Dirk JARRÉ

Plenarinės asamblėjos sprendimas 2021 10 21 Teisinis pagrindas Darbo tvarkos taisyklių 32 straipsnio 2 dalis Nuomonė savo iniciatyva Atsakingas skyrius Pramonės permainų konsultacinė komisija (CCMI) Priimta skyriuje 2022 3 11 Priimta plenarinėje sesijoje 2022 5 19 Plenarinė sesija Nr. 569 Balsavimo rezultatai (už / prieš / susilaikė) 201 / 1 / 5

1. Išvados ir rekomendacijos

1.1. Pakavimas yra didelio poveikio technologija, nepakeičiama daugumoje tiekimo grandinių. Šios technologijos poveikis toli gražu neapsiriboja jos pačios ekosistema, todėl ji yra labai svarbi Europos ekonomikai ir bendrajai rinkai, taip pat ekonomikos atsigavimui remti ir tvariam ekonomikos augimui skatinti. EESRK rekomenduoja Europos Komisijai ir valstybių narių Vyriausybėms, konsultuojantis su visais pakuočių pramonės suinteresuotaisiais subjektais, imtis iniciatyvų, susijusių su visu produktų gyvavimo ciklu, kad būtų skatinami žiedinės ekonomikos procesai bei tvarus vartojimas, išvengta atliekų susidarymo ir naudojami ištekliai ES ekonomikoje išliktų kiek įmanoma ilgiau.

1.2. Atsižvelgiant į šiandienos visuomenės iššūkius, visi subjektai – pramonės ir darbuotojų atstovaujamosios organizacijos, Vyriausybės, viešosios įstaigos ir nevyriausybinės organizacijos – turėtų ieškoti novatoriškų sprendimų pakuočių pramonės tvarumui didinti, atsižvelgiant į tai, kad žiedinės pakuotės atlieka vieną pagrindinių vaidmenų saugant planetą.

1.3. Be to, Komisija turėtų aktyviai skatinti pakuočių sektoriaus profesinių sąjungų federacijų ir darbdavių federacijų Europos socialinį dialogą. Toks Europos dialogas, glaudžiai susietas su nacionaliniu ir įmonių lygmenimis, suteiktų Europos Komisijai reikiamą paramą rengiant ir įgyvendinant iniciatyvas, o socialiniams partneriams – platformą derėtis dėl teisingos pertvarkos.

1.4. EESRK rekomenduoja visoms pakuotėms pradėti taikyti naują sąvoką „pritaikyta pagal paskirtį“, kuri reiškia, kad visos pakuotės turėtų būti kuriamos laikantis ekologinio projektavimo principų – jos turi būti pritaikytos gaminiui, kad būtų kuo mažiau tuščios vietos ir svorio, taip išvengiant per didelio ar nepakankamo įpakavimo ir su tuo susijusių nereikalingų atliekų ir nuostolių. Tai taip pat leistų optimizuoti supakuotų prekių gabenimo anglies dioksido pėdsaką ir pasiekti Europos Komisijos nustatytus išmetamųjų teršalų tikslus.

1.5. Suinteresuotieji subjektai dar pakankamai nepajuto didelio pokyčių masto, todėl EESRK reikalauja, kad ES institucijos prisiimtų didesnę atsakomybę ir imtųsi vadovavimo valdant šį procesą. Tai apima nuostatų, kurios užpildytų reglamentavimo spragas, pristatymą taip, kad jas būtų lengva suprasti ir įgyvendinti, taip pat paramos veiksmus visoje ekosistemoje, ypač didelį dėmesį skiriant jautriausiems subjektams, pavyzdžiui, MVĮ ir privatiems asmenims.

1.6. EESRK skatina laikytis holistinio požiūrio vertinant bendrą pakuočių vaidmenį ir poveikį: vertinant vien tik pakuotes gali būti daromas neigiamas poveikis reglamentavimo sistemai ir įmonės gali būti skatinamos įgyvendinti brangias, neveiksmingas ir galiausiai mažiau tvarias strategijas. Labai svarbūs aspektai, į kuriuos reikia atsižvelgti, yra supakuotų produktų sauga ir apsauga, ypatingą dėmesį skiriant maistui ir gėrimams ( 1 ) , kad pakuotės būtų tvarios ir veiksmingos. Šiuo atžvilgiu į tvarumą orientuotas pakuočių projektavimas neturi pakenkti šioms funkcijoms.

1.7. Europos institucijos turėtų skatinti taikyti būtiniausius standartus, kad padėtų Europos pakavimo įmonėms siekti žaliosios ir teisingos pertvarkos tikslų, šie standartai taip pat turėtų būti taikomi visoms į vidaus rinką iš trečiųjų šalių importuojamoms pakuotėms. EESRK prašo politikos formuotojų užtikrinti, kad prekybos susitarimuose būtų numatyti tvarumo kriterijai, o į importo susitarimus būtų įtraukti TDO konvencijos dėl žmogaus ir darbuotojų teisių tikrinimo kriterijai visoje pakuočių sektoriaus vertės grandinėje. Taip rinkoje būtų sudarytos vienodos sąlygos.

1.8. EESRK ragina Komisiją skatinti švietimo, informavimo ir sąmoningumo didinimo kampanijas ES lygmeniu, kad būtų skatinamas informuotumas apie į tvarumą orientuotos praktikos svarbą visais pakuočių gyvavimo ciklo etapais, kolektyvinį elgesį kreipiant į tvarią gamybą, tvarius pirkimo sprendimus arba geriausią pakuočių šalinimo ir perdirbimo praktiką.

1.9. Būsimi ES teisės aktai ir veiksmai turėtų būti orientuoti ne tik į pačią pakuotę, bet ir į visą pakuotės kūrimo grandinę – gamybą, naudojimą ir atliekų tvarkymą. EESRK rekomenduoja skatinti investicijas į technologines naujoves remiant atsinaujinančiųjų ir aukštos kokybės perdirbamų medžiagų paklausą ir pasiūlą.

1.10. Pakuotėmis turi būti remiama žiedinė ekonomika, daugiausia dėmesio skiriant ekologiniam projektavimui, perdirbimo technologijoms (esamoms nusistovėjusioms ir naujoms) bei atliekų patekimo į aplinką prevencijai. EESRK rekomenduoja nustatyti efektyvaus išteklių valdymo strategijas, pritaikytas prie atskirų išteklių pobūdžio ir pagrįstas bendrais išteklių valdymo, išsaugojimo bei atkūrimo principais.

1.11. Tinkamas pakuočių surinkimas ir perdirbimas yra labai svarbus siekiant mažinti išteklių švaistymą. Šiuo atžvilgiu EESRK rekomenduoja būsimuose ES pakuočių teisės aktuose aktyviai propaguoti viešąją politiką ir elgesį, kuriais būtų skatinama rūšiuoti, rinkti ir šalinti pakuočių atliekas. Be to, tai padės įgyvendinti visų pakavimo medžiagų perdirbamumo tikslus ES. EESRK taip pat rekomenduoja įvertinti užstato grąžinimo sistemos iniciatyvas kaip galimą būdą padidinti pakuočių perdirbimo veiklą kai kuriuose konkrečiuose sektoriuose.

1.12. EESRK rekomenduoja taikyti suderintus pakuočių perdirbimo taisyklių ir surinkimo sistemų, vietos lygmeniu naudojamų valstybėse narėse, kriterijus, įskaitant didesnės gamintojo atsakomybės mokesčių diferencijavimą, ir galiausiai perdirbamų pakuočių ženklinimą. ES pakuočių ir supakuotų prekių taisyklės turi būti parengtos laikantis bendrosios rinkos principų ir skatinant suderintą jų įgyvendinimą visoje ES. Labai svarbu, kad Europos Komisija užtikrintų vienodą su tvarumu susijusių reglamentavimo reikalavimų taikymą ir vykdymą visoje ES teritorijoje, vengiant susiskaidymo ir vidinių techninių kliūčių.

1.13. Siekiant geriausių poveikio aplinkai rezultatų reikia įrodymais grindžiamų politikos priemonių. Atsižvelgiant į tai, EESRK rekomenduoja, kad būsima Pakuočių ir pakuočių atliekų direktyvos ( 2 ) peržiūra sudarytų sąlygas tolesnėms inovacijoms, nustatant tikslus, kurie būtų suderinti su gyvavimo ciklo samprata, pagrįsti patikimais duomenimis ir moksliniais įrodymais ir leistų pasiekti geriausių bendrų rezultatų poveikio aplinkai srityje, taip pat deramą dėmesį skiriant bet kokiam poveikiui pakuotėse esantiems produktams.

1.14. Šį sektorių reguliuojančios nacionalinės ir ES institucijos į sprendimų priėmimo procesą turėtų įtraukti visus suinteresuotuosius subjektus. Labai svarbu, kad galiojanti reglamentavimo sistema būtų patikima ir užtikrintų teisinį tikrumą. Jei to nėra, įmonės yra linkusios atidėti investicijas arba gali investuoti neatsižvelgdamos į reguliavimo reikalavimus. Dėl to neabejotinai kiltų pavojus bendriems tikslams, būtų švaistomi ištekliai ir prarandamos darbo vietos šiame sektoriuje.

1.15. Reikėtų skatinti naujų technologijų mokslinius tyrimus ir inovacijas, taip pat sektoriaus darbuotojų mokymą. Be to, socialiniai partneriai turėtų bendradarbiauti siekiant nustatyti naujų įgūdžių poreikius pramonėje ir kartu su valdžios institucijomis plėtoti ir skatinti darbuotojų mokymą pakuočių gamybos ir atliekų šalinimo srityje.

1.16. EESRK rekomenduoja, kad būsimuose teisės aktuose taip pat būtų atsižvelgta į skaitmeninimo potencialą siekiant pokyčių pakuočių pramonėje.

1.17. Turint omenyje ypatingą pakuočių svarbą kiekviename ekonomikos sektoriuje, Europos Komisija taip pat turėtų įsteigti metinį forumą pakuočių ir pakuočių atliekų klausimais, kuriame dalyvautų suinteresuotieji subjektai ir Europos institucijų atstovai, kad būtų galima stebėti direktyvos įgyvendinimą, keistis informacija apie pramonės raidą ir nustatyti bei skatinti gerąją patirtį, susijusią su tvaraus pakavimo reglamentais.

1.18. Europos Komisijos prašoma surengti dialogą su Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu dėl šioje nuomonėje pateiktų rekomendacijų įgyvendinimo ir pasikeisti informacija apie bendradarbiavimo galimybes taikant atitinkamas tolesnes priemones.

2. Bendra informacija apie pakuočių ekosistemą ir reglamentavimo sistema

2.1. Pakuočių pramonė susijusi su įvairiausiomis mūsų kasdienio gyvenimo funkcijomis: produktų apsauga, reklama, informavimu apie juos, patogumu, naudojimu, tvarkymu ir atliekų kiekio mažinimu. Pakavimas – viena svarbiausių visuomenės ir ekonomikos infrastruktūrų – sudarė sąlygas visuomenės gerovei ir prekybai ir yra būtinas veiksnys remiant ekonomikos atsigavimą ir skatinant tvarų ekonomikos augimą.

2.2. Pakuočių pramonė veikia vis sudėtingesnėje ekosistemoje, kurią sudaro daug dalyvių – nuo pakuotėje naudojamų žaliavų gamintojų iki supakuotą produktą parduodančių mažmenininkų, sektoriaus darbuotojų, vartotojų, įmonių ir viešųjų institucijų, kurios valdo pakuočių atliekų gyvavimo ciklo pabaigą.

2.3. ES pakuočių pramonė yra antra pagal dydį pasaulyje; joje dalyvauja stiklo, juodųjų metalų ir aliuminio, plastiko, medžio ir popieriaus pakavimo produktų gamintojai ir naudotojai. Europoje šiame sektoriuje dirba daugiau kaip 6,5 milijono žmonių ( 3 ) . Prognozuojama, kad 2021–2026 m. laikotarpiu bendras Europos vartojimo prekių pakuočių rinkos metinio augimo koeficientas bus 4 % Tikimasi, kad dėl, be kita ko, technologinių inovacijų, tvarumo ir patrauklios ekonomikos vartojimo prekių pakuočių naudojimas gerokai išaugs ( 4 )

2.4. Europos žaliajame kurse (Europos Komisija, 2019 m.), neskaitant bendro tikslo mažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, nustatyti svarbūs politikos tikslai, kuriais siekiama toliau skatinti tvarią pakuočių vertės grandinės pertvarką, kaip antai: — užtikrinti, kad iki 2030 m. visas ES rinkoje esančias pakuotes būtų galima pakartotinai naudoti arba perdirbti ekonomiškai perspektyviu būdu; — nustatyti pakuočių atliekų mažinimo priemones; — skatinti tvirtą bendrąją antrinių žaliavų rinką siekiant padidinti perdirbamų atliekų kiekį.

2.5. Šie bendrieji tikslai išsamiau išdėstyti Žiedinės ekonomikos veiksmų plane 2.0 ( 5 ) , pagal kurį planuojama persvarstyti Pakuočių ir pakuočių atliekų direktyvą. Pastaroji, įsigaliojusi 1994 m., iš tiesų yra dabartinės reglamentavimo sistemos pagrindas. Šiuo metu Komisija peržiūri šią direktyvą (žr. atitinkamas konsultacijas ( 6 ) ir atitinkamą poveikio vertinimą ( 7 ) ), remdamasi bendru ketinimu mažinti pakuočių atliekų kiekį ir linijinius produktų ir medžiagų srautus, kuriuos sudaro gamybos, vartojimo ir atliekų susidarymo etapai, pakeisti žiediniais srautais.

3. Žiedinės ekonomikos skatinimas

3.1. Pakavimo sektorius yra labai svarbus Europai pereinant prie žiedinės ekonomikos, turint omenyje šio sektoriaus gebėjimą perdirbti medžiagas. Vis daugiau pakavimo medžiagų yra arba perdirbamos, arba jau pagamintos iš kitų apdirbamosios pramonės sektorių perdirbtų medžiagų. Kartu šis sektorius gali padėti užbaigti žiedinės ekonomikos ciklą, užkirsdamas kelią neaiškių atliekų eksportui ( 8 ) ir neleisdamas į Europos rinkas patekti geriausios aplinkosaugos praktikos neatitinkančių pakuočių importuotojams. Didelį susirūpinimą kelia nesąžiningos ne ES bendrovių konkurencijos problema, ypač MVĮ, nes šios įmonės pirmosios patirtų tokios konkurencijos poveikį rinkoje.

3.2. Kaip nurodyta Žiedinės ekonomikos veiksmų plane 2.0, iki 2030 m. visos pakuotės turėtų būti pakartotinai naudojamos ar perdirbamos. Todėl visos pakavimo medžiagos turėtų būti vertinamos siekiant žiedinės ekonomikos tikslo, daugiausia dėmesio skiriant ekologiniam projektavimui, esamoms nusistovėjusioms ir naujoms perdirbimo technologijoms bei atliekų patekimo į aplinką prevencijai. Dėl didėjančio gyventojų skaičiaus pasaulyje ir padidėjusio suvartojimo vienam gyventojui, esamų išteklių vis labiau ima trūkti.

3.3. Pluoštinės ir kitos natūralios žaliavos, naudojamos pakuočių gamybai, gali prisidėti prie nuo išteklių atsieto augimo. Jos yra gaminamos iš atsinaujinančiųjų medžiagų, bet taip pat yra patvarios, patrauklios, perdirbamos ir biologiškai skaidžios. Naujausi tyrimai parodė, kad pluoštinės pakuotės gali būti perdirbamos daugiau nei 25 kartus, o tai rodo, kad jos yra esminė žiedinės ekonomikos dalis.

3.4. Panašiai ir aliuminis bei plienas, kaip unikalios ilgalaikio naudojimo medžiagos, gali iš esmės prisidėti prie žiedinės ekonomikos rėmimo. Dėl daugkartinio perdirbimo produktai ir pakuotės, pagaminti iš ilgalaikio naudojimo medžiagų, tokių kaip metalas ar stiklas, pasilieka medžiagų cikle ir gali tapti ištekliais kitų produktų ir pakuočių gamybai.

3.5. Reikia papildomų priemonių biologinių polimerų įsisavinimui remti, nes tik kelios valstybės narės yra pasirengusios remti reikiamą kompostuojamų pakuočių surinkimo ir kompostavimo infrastruktūrą. Kalbant apie plastiką, būtina remti projektus ir investicijas į naujas novatoriškas technologijas, pavyzdžiui, mechaninio ar cheminio plastiko perdirbimą, kartu užtikrinant, kad jos mažintų bendrą poveikį aplinkai gyvavimo ciklo metu.

3.6. Taip pat keičiasi vartotojų požiūris į pakuotes ir elgesys su jomis. Remiantis Europos vartotojų suvokimo apie pakuotes tyrimu, kurį savarankiškai atliko „Prospectus Global“ ir kurį 2021 m. užsakė „Pro Carton“, beveik du trečdaliai respondentų teigia, kad pradėjo pirkti kitus produktus, atsižvelgdami į produkto pakuotę, o dar daugiau respondentų būtų pasirengę brangiau mokėti už mažiau kenksmingas aplinkai pakuotes. Šias tendencijas galima dar labiau sustiprinti vykdant sąmoningumo didinimo ir informavimo kampanijas.

3.7. Europoje yra daug galimybių padidinti pakuočių medžiagų surinkimą, rūšiavimą ir perdirbimą. Be to, tvarios pakuotės gali daryti didelę žalą aplinkai, jei jos netinkamai surenkamos, šalinamos ar perdirbamos. Nors labai svarbu skatinti pakuočių pramonę siekti tvaresnės praktikos, valdžios institucijos, atliekų tvarkymo subjektai, pilietinės visuomenės organizacijos ir vartotojai taip pat turėtų tiesiogiai dalyvauti didinant atliekų surinkimo, pakartotinio naudojimo ir perdirbimo veiksmingumą. Šis aspektas turi būti aktyviai propaguojamas būsimuose teisės aktuose ir viešojoje politikoje, kad būtų pasiekti ES visų pakuočių medžiagų perdirbimo tikslai, taip pat siekiant padėti mažinti išmetamą CO 2 kiekį ir taip prisidėti prie ES žaliosios pertvarkos darbotvarkės.

3.8. Daugelį reikalingų pakeitimų padės atlikti skaitmenizacija. Skaitmeninės technologijos suteikia galimybę pakuočių pramonėje užtikrinti svarbius pokyčius, nes jos leidžia optimizuoti atsekamumą, naudojimą ir aptikti pakitimus. Tai neatsiejama nuo veiklos efektyvumo gerinimo, suteikiant galimybę geriau aptarnauti klientus ir padėti kurti žiediškumą naudojant išmaniąsias pakuotes, kurių pagrindas – tvarumas. Be to, išmaniosios pakuotės palengvina perdirbimą, nes taip lengviau gauti informacijos apie pakuotės gamybai naudojamas žaliavas.

4. Bendrosios pastabos

4.1. Tvarumas ir toliau turi būti vienas iš pagrindinių ES pakuočių pramonės prioritetų. Laikantis naujojo žiedinės ekonomikos veiksmų plano ( 9 ) reikalavimų, pakuočių pramonė turėtų imtis iniciatyvų, susijusių su visu produktų gyvavimo ciklu.

4.2. Todėl politika, turinti įtakos teisės aktų sistemai, reglamentuojančiai pakuočių pramonės veiklą, be kita ko, nustatant taisykles dėl pakuočių atliekų, daro didelį poveikį visoms pakuotes naudojančioms pramonės šakoms ir socialinei veiklai. Pavyzdžiui, kalbant apie maisto pakuotes, užtikrinama produktų sauga ir apsauga, maistas išlieka tinkamas vartoti ilgiau, todėl susidaro mažiau maisto atliekų, be to, pakuotės atlieka svarbų vaidmenį užtikrinant ir išsaugant galimybes visiems gauti maisto už prieinamą kainą.

4.3. Atsižvelgiant į šiandienos visuomenės iššūkius, visi suinteresuotieji subjektai turėtų ieškoti novatoriškų sprendimų pakuočių pramonės tvarumui didinti, atsižvelgiant į tai, kad žiedinės pakuotės atlieka vieną pagrindinių vaidmenų saugant planetą. Visi socialiniai veikėjai turi užmegzti aiškų dialogą, kuriame būtų atsižvelgta į jų vaidmenis ir kompetenciją siekiant minėtų tikslų.

4.4. Labai svarbu tai, kad ES vidaus rinkos privalo užtikrinti vienodą su tvarumu susijusių reglamentavimo reikalavimų taikymą ir vykdymą visoje ES teritorijoje, kad būtų išvengta susiskaidymo ir vidinių techninių kliūčių. ES pakuočių ir supakuotų prekių taisyklės turi būti parengtos laikantis bendrosios rinkos principų ir skatinant suderintą jų įgyvendinimą visoje ES. Tam reikia teisės aktuose ir jų įgyvendinimo aktuose įtvirtinti pagrindinius principus, tikslus ir aiškias apibrėžtis, taip visų pirma užkertant kelią skirtingų nacionalinių priemonių įvedimui. Dėl nacionalinių priemonių poveikio bendrajai rinkai neturėtų atsirasti laisvo pakuočių ir supakuotų prekių judėjimo apribojimų, kurie aplinkos apsaugos požiūriu būtų neproporcingi ir (arba) nebūtini ir galėtų sukelti nesąžiningus ES rinkos iškraipymus.

4.5. Pakuočių indėlis į ekonominį, aplinkos ir socialinį tvarumą yra labai svarbus. Vertinant vien tik pakuotes gali būti daromas neigiamas poveikis reglamentavimo sistemai. Iš tiesų supakuoti produktai paprastai yra daug didesni ištekliai ir turi daug didesnę savaiminę vertę nei jų apsaugai naudojamos pakuotės. Todėl tikėtina, kad nuostoliai dėl nepakankamai kokybiškos pakuotės gali padaryti daug didesnį neigiamą poveikį aplinkai. Pavyzdžiui, maisto pramonėje visoje tiekimo grandinėje prarandama arba iššvaistoma 30 % ( 10 ) visame pasaulyje pagaminamo maisto, todėl optimali pakuotė gali būti vienas iš būdų sumažinti šiuos nuostolius. Dėl šių nuostolių ir atliekų (tiekimo grandinėse ir dėl vartotojų veiksmų) išmetamas maistas išskiria maždaug ketvirtadalį šiltnamio efektą sukeliančių dujų, t. y. 6 % visų pasaulyje susidarančių išmetalų ( 11 )

4.6. Remti Europos pakuočių pramonę svarbu dėl daugelio priežasčių. Pavyzdžiui, be teisės aktų, skirtų užtikrinti, kad pakavimo medžiagos atitiktų aplinkosauginius standartus, Europos pakuotojai taip pat savanoriškai nusprendžia laikytis įvairių gairių, kaip antai FSC sertifikavimo popieriaus, kartono ar medienos pakuočių srityje, siekdami sumažinti išmetamų teršalų kiekį ir skatinti geriausią praktiką aplinkosaugos srityje. Konkurentai iš Europai nepriklausančių šalių taip pat turi laikytis Europos teisės aktų, tačiau jiems neprivalomi šie savanoriškai taikomi kodeksai ar standartai, kurių laikosi Europos įmonės.

Pakavimo sektoriui reikia aukštos kvalifikacijos darbo jėgos ir sprendimų, kurie paverstų šį sektorių patrauklesniu jaunajai kartai. Sektorius turi stengtis nuolat gerinti darbo sąlygas, kartu kurdamas mokymo galimybes ir daug dėmesio skirdamas aukštos kvalifikacijos ir skaitmeninių technologijų specialistų motyvavimui prisijungti.

4.7. Todėl sektoriaus darbuotojų mokymas, taip pat nuolatinis išsamaus patikrinimo proceso atnaujinimas yra labai svarbūs pakavimo pramonei ir turėtų būti skatinami.

4.8. Dėl šios priežasties dvejopa pertvarka, kuri bus itin svarbi ES ekonomikai ateinančiais metais, bus ir pakavimo sektoriaus pagrindinis prioritetas. Šiuo atžvilgiu naujoje reglamentavimo sistemos apibrėžtyje reikėtų atsižvelgti į teisingos pertvarkos mechanizmą, siekiant užtikrinti, kad niekas nebūtų paliktas nuošalyje.

5. Konkrečios pastabos

5.1. Pakuočių dizaino optimizavimas padeda išvengti pakuočių atliekų ir jas sumažinti

Pakuotės dizainas yra svarbus nustatant jo aplinkosauginį veiksmingumą per visą produkto gyvavimo ciklą. Gerai apgalvotos, iš atsakingai išgautų medžiagų ir veiksmingai pagamintos pakuotės, kurios yra tinkamai naudojamos ir efektyviai perdirbamos, teikia įvairiopą naudą mažinant žalą produktams, prailginant jų tarnavimo laiką, palengvinant veiksmingą sandėliavimą, transportavimą ir platinimą, suteikiant saugią ir patogią prieigą prie prekių, nes yra patrauklios ir pateikia vartotojui svarbiausią informaciją. Taigi pakuočių negalima vertinti atskirai nuo gaminio, nes jų medžiagos, forma ir dizainas yra neatsiejamai susiję su funkcijomis, kurias pakuotės turi atlikti kiekvieno konkretaus gaminio atveju. Vis dėlto, nors ir pripažįstame, kad pakuočių funkcionalumas yra labai svarbus, akivaizdu, kad išteklius taupančios ir tvarios pakuotės turėtų būti kuriamos laikantis ekologinio projektavimo principų. Tai reiškia, kad reikia:

— kuo labiau sumažinti žaliavų naudojimą;

— kuo labiau padidinti perdirbamų ir perdirbtų medžiagų naudojimą (laikantis teisinių reikalavimų);

— didinti gamybos procesų efektyvumą;

— optimizuoti logistikos valdymą;

— didinti informuotumą apie pakuočių vertę ir pakartotinio naudojimo galimybes;

— gerinti pakuočių surinkimą, apdorojimą ir perdirbimą.

Labai svarbu atsižvelgti į pakuotės tvarumą ir funkcionalumą.

Nepriklausomai nuo to, kokios rūšies pakuotė naudojama, visada reikėtų vengti naudoti perteklines pakuotes, ypač elektroninėje prekyboje ir į namus pristatomų produktų atveju, kai pakuočių ir produktų santykis yra 1:1. Šiuo atžvilgiu taip pat reikėtų atkreipti dėmesį į mokslinius tyrimus ir novatoriškus sprendimus, kurie sumažintų pristatomų prekių pakuočių poveikį aplinkai.

5.2. Siekiant geriausių poveikio aplinkai rezultatų reikia įrodymais grindžiamų politikos priemonių.

Klimato kaitos iššūkiai teikia Europai galimybę kurti tvarią ir į ateitį orientuotą pramoninę bazę. Kalbant apie pakuotes, visos būsimos politikos iniciatyvos turėtų būti grindžiamos moksliniais įrodymais ir teisingu jų realaus poveikio aplinkai supratimu. Strategiškai naudinga remti gyvavimo ciklo analizės metodikos taikymą, nes tai priemonė, padedanti įvertinti produktų poveikį aplinkai per visą jų gyvavimo ciklą.

5.3. Visiškai perdirbamos ir atsinaujinančiosios pakavimo medžiagos skatina kurti žiedinę ekonomiką

Būsimais ES teisės aktais ir veiksmais turėtų būti skatinama atsinaujinančiųjų ir aukštos kokybės perdirbamų medžiagų paklausa, o tai skatintų tolesnes investicijas į inovacijas pakuočių srityje. Kalbant konkrečiau, ES teisės aktai ir veiksmai turėtų būti orientuoti ne tik į pačią pakuotę, bet į visą gamybos grandinę: pavyzdžiui, kaip medžiagos išgaunamos ir perdirbamos, kokių išteklių ir energijos reikia gamybos procese ir kaip lengvai medžiaga (produktas) gali būti ir iš tikrųjų yra perdirbama. ES turėtų didinti perdirbtųjų medžiagų prieinamumą ir kokybę, sutelkiant dėmesį į tai, ar medžiaga geba išlaikyti savo savybes po perdirbimo ir ar gali ateityje pakeisti pirmines žaliavas (12).

5.4. Labai svarbu, kad vietos lygmeniu būtų suderintos surinkimo ir perdirbimo sistemos, siekiant įgyvendinti pakuočių perdirbimo tikslus

ES užsibrėžė tikslą padidinti pakuočių atliekų perdirbimo apimtį, tačiau ar jį pasieks taip pat priklausys nuo to, kaip vietos valdžios institucijoms seksis didinti ir gerinti jų surinkimą.

Kalbant apie komunalinių atliekų perdirbimą, ES valstybėse narėse surinkimo taisyklės ir metodai labai skiriasi, net ir tose šalyse, kuriose perdirbimo rodikliai panašūs. Reikėtų labiau suderinti medžiagų perdirbimo taisykles ir surinkimo sistemas, vietos lygmeniu naudojamas valstybėse narėse, taip pat suderinti didesnės gamintojo atsakomybės mokesčių diferencijavimo ir, galiausiai, perdirbamų pakuočių ženklinimo kriterijus.

Taip pat labai svarbu įvertinti konkrečius surinkimo ir perdirbimo tikslus, taikomus kai kurioms produktų kategorijoms, pavyzdžiui, pakuočių, naudojamų maitinimo paslaugų sektoriuje, skirtų tiek maitinimuisi vietoje, tiek maistui išsinešti. Apibrėžus aiškius mažmeninės prekybos, viešbučių, viešojo maitinimo ir kt. įmonių bei savivaldybių pakuočių surinkimo ir perdirbimo tikslus, galima sumažinti išmetamų pakuočių kiekį ir taip padidinti jų perdirbimo lygį.

5.5. Užstato grąžinimo sistema

Užstato grąžinimo sistema iš tiesų gali paskatinti perdirbimą ir padėti efektyviau surinkti atliekas įmonėms, kurios gali smarkiai sumažinti šiukšlių kiekį, ypač susidarantį dėl kai kurių vartojamų produktų, kaip antai plastikiniuose ir stikliniuose buteliuose parduodamų gėrimų.

5.6. Gerėjant pakuočių surinkimo kokybei perdirbimo pramonė tampa tvaresnė

Siekiant padėti vietos valdžios institucijoms, konsultuojantis su perdirbimo pramonės atstovais, būtina parengti aiškias perdirbimo gaires ir tikslines komunikacijos priemones apie tai, kaip namų ūkiuose perdirbimui tinkamos medžiagos turėtų būti veiksmingai atskiriamos ir pateikiamos surinkimui.

Briuselis, 2022 m. gegužės 19 d. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkė Christa SCHWENG

(1) Kai kuriose pramonės šakose, pavyzdžiui, žemės ūkio maisto produktų, pakuotės taip pat atlieka svarbų vaidmenį užkertant kelią kryžminei maisto ir gėrimų taršai ir taip padeda išvengti su tuo susijusio pavojaus sveikatai.

(2) 1994 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 94/62/EB dėl pakuočių ir pakuočių atliekų (OL L 365, 1994 12 31, p. 10).

(3) Eurostatas.

(4) https://www.mordorintelligence.com/industry-reports/europe-consumer-packaging-market

(5) https://environment.ec.europa.eu/strategy/circular-economy-action-plan_en

(6) https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/have-your-say/initiatives/12263-Pakuociu-atlieku-kiekio-mazinimas-Taisykliu-perziura_lt

(7) https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/have-your-say_lt

(8) Pavyzdžiui, kai kurios Europos šalys savo plastiko atliekas eksportuoja už Europos ribų. To reikėtų vengti skatinant ES vidaus perdirbimo sistemą, pagal kurią šios atliekos virstų vertingomis perdirbtomis žaliavomis (https://www.theguardian.com/environment/2021/jan/12/loophole-will-let-uk-continue-to-ship-plastic-waste-to-poorer-countries).

(9) https://ec.europa.eu/environment/strategy/circular-economy-action-plan_en

(10) Gerber, P.J., Steinfeld, H., Henderson, B., Mottet, A., Opio, C., Dijkman, J., Tempio, G. (2013). Tackling climate change through livestock – A global assessment of emissions and mitigation opportunities (Kova su klimato kaita pasitelkiant gyvulininkystę. Visuotinis išmetalų kiekio ir klimato kaitos švelninimo galimybių įvertinimas). Roma, Jungtinių Tautų maisto ir žemės ūkio organizacija (FAO).

(11) Food waste is responsible for 6% of global greenhouse gas emissions, https://ourworldindata.org/food-waste-emissions

(12) 2021 m. vasario 10 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl naujo žiedinės ekonomikos veiksmų plano (2020/2077 (INI)) (OL C 465, 2021 11 17, p. 11), 39 dalis.