Europos Parlamento rezoliucija dėl 2006 m. metinio pranešimo apie euro zoną (2006/2239(INI))



Oficialusis leidinys 314 E , 21/12/2006 p. 0125 - 0130



P6_TA(2006)0485 2006 m. metinis pranešimas apie euro zoną Europos Parlamento rezoliucija dėl 2006 m. metinio pranešimo apie euro zoną (2006/2239(INI)) Europos Parlamentas, - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą "Metinis pranešimas apie euro zoną" (COM(2006)0392), - atsižvelgdamas į 2006 m. rugsėjo mėn. Komisijos tarpinę prognozę, - atsižvelgdamas į savo 2003 m. liepos 3 d. rezoliuciją dėl tarptautinio euro zonos vaidmens ir euro banknotų ir monetų įvedimo pirmojo vertinimo [1], - atsižvelgdamas į savo 2006 m. balandžio 4 d. rezoliuciją dėl Europos ekonomikos padėties: 2006 m. parengiamasis pranešimas dėl bendrųjų ekonomikos politikos gairių [2], - atsižvelgdamas į savo 2006 m. kovo 14 d. rezoliuciją dėl Tarptautinio valiutos fondo strategijos peržiūros [3], - atsižvelgdamas į savo 2006 m. gegužės 17 d. rezoliuciją dėl viešųjų finansų Ekonominėje ir pinigų sąjungoje (EPS) [4], - atsižvelgdamas į savo 2006 m. birželio 1 d. rezoliuciją dėl euro zonos plėtros [5], - atsižvelgdamas į 2006 m. spalio 26 d. rezoliuciją dėl 2005 metų Europos centrinio banko metinės ataskaitos [6], - atsižvelgdamas į Europos centrinio banko (ECB) pranešimus dėl tarptautinės euro reikšmės ir finansinės integracijos euro zonoje, - atsižvelgdamas į 2005 m. gruodžio 13 d. rezoliuciją dėl įmonių apmokestinimo Europos Sąjungoje: bendra konsoliduota pelno mokesčio bazė [7], - atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 45 straipsnį, - atsižvelgdamas į Ekonomikos ir pinigų politikos komiteto pranešimą (A6-0381/2006), A. kadangi narystė euro zonoje didina valstybių narių ekonomikos sąsają ir reikalauja labiau derinti ekonomikos politikos kryptis, taip pat siekiant pašalinti struktūrinius trūkumus, kad būtų galima susidoroti su kylančiais sunkumais ir kurti klestinčią bei konkurencingą euro zoną siekiant parengti ją labiau globalizuotai ekonomikai, B. kadangi 2006 m. euro zonos ekonomika auga sparčiau ir jos pagrindas atrodo tvirtesnis, didėjant vidaus paklausai, ypač investicijoms; tačiau kadangi 2007 m. augimas gali sulėtėti dėl didelių naftos kainų, vėluojančio euro sustiprėjimo poveikio ir lėtesnio JAV ekonomikos augimo, C. kadangi paprastai nustatoma, kad potenciali euro zonos ekonomikos augimo norma bus maždaug 2 proc. ir turėtų padidėti iki 3 proc. bei tokia išlikti, siekiant darbo vietomis aprūpinti daugiau kaip 12 milijonų bedarbių Europoje, padidinti disponuojamąsias pajamas ir skirti pakankamai lėšų Europos gerovės valstybei modernizuoti, D. kadangi infliacijos kriterijui taikomi du skirtingi sąvokos "kainų stabilumas" apibrėžimai; kadangi ECB paaiškino, kad, siekdamas kainų stabilumo, jis išsikėlė tikslą vidutiniu laikotarpiu išlaikyti mažesnę (bet nedaug) kaip 2 proc. infliacijos normą, tačiau ECB ir Komisijos konvergencijos ataskaitose, remiantis EB sutarties 121 straipsnio 1 dalyje numatytu protokolu dėl konvergencijos kriterijų, pamatinė vertė skaičiuojama pagal trijų valstybių narių, turinčių geriausius rodiklius, infliacijos lygio per praėjusius 12 mėnesių vidurkį, pridėjus 1,5 procentinio punkto, o tai reiškia, kad kainų stabilumo požiūriu geriausi rodikliai faktiškai reiškia mažiausią įmanomą infliaciją, E. kadangi nuo 2007 m. sausio 1 d. euro zoną sudarys tik 13 valstybių narių, bet makroekonominės politikos koordinavimas ir vidaus rinka apims visas 27 valstybes nares, F. kadangi išorės atstovavimas euro zonai tarptautinėse institucijose ir forumuose yra neproporcingas jos ekonominei svarbai tarptautinėje ekonomikoje; kadangi įvedus eurą mažai buvo pasiekta, kad būtų užtikrinta, jog tarptautinėse finansinėse institucijose ir forumuose euro zonai būtų atstovaujama išvien; ir kadangi dėl šių trūkumų euro zonai sunku skleisti savo interesus ir imtis lyderės vaidmens sprendžiant pasaulio ekonomikos keliamus uždavinius, G. kadangi ECB ir Taryba yra atsakingi už klausimus, susijusius su valiutos keitimo kursu ir euro zonos atstovavimu tarptautiniame lygmenyje, H. kadangi Eurogrupei skirta palaikyti neformalų dialogą su ECB ir kadangi jos pagrindinės užduotys yra nustatyti bendrą požiūrį į bendrą euro zonos ekonomikos veikimą ir tirti euro kurso pokyčius atsižvelgiant į kitus valiutos vienetus; Makroekonominė politika 1. sveikina Komisiją, pristačiusią pirmąjį metinį pranešimą apie euro zoną, kuriame matyti euro zonos ekonomikos sričių raida 2006 m. ir kuris yra svarbus indėlis į debatus dėl bendrų ekonomikos politikos uždavinių, su kuriais susiduria euro zonos valstybės narės; 2. mano, kad nustačius aiškius ir skaidrius dviejų pagrindinių ramsčių, t. y. pinigų kiekio ir visos kitos svarbios informacijos apie būsimą infliacijos raidą, poveikio svarbiausiems pinigų politikos sprendimams dėsnius, padidėtų pinigų politikos nuspėjamumas ir ji taptų veiksmingesnė; taip pat mano, kad turėtų būti skelbiami ECB valdančiosios tarybos posėdžių protokolai, kuriuose būtų aiškiai išdėstyti priimtų sprendimų "už" ir "prieš" argumentai, taip pat nurodytos priežastys, dėl kurių buvo priimti sprendimai; mano, kad toks skaidrumas svarbus, nes taip rinkoje bus galima geriau įvertinti ECB pinigų politiką; 3. atsižvelgdamas į tai, kad pastarųjų metų skatinamosios pinigų politikos priemonės palaipsniui mažinamos, ragina Komisiją laikytis griežtos atnaujinto Stabilumo ir augimo pakto formuluotės ir valstybes nares siekti kasmet mažinti savo cikliškai koreguojamą biudžeto deficitą 0,5 proc. BVP; tai padės sumažinti infliacijos spaudimą ir išlaikyti tokį palūkanų normų lygį, kuris nekels grėsmės dabartiniam ekonomikos atsigavimui; atsižvelgdamas į tai, primena geresnio fiskalinio, ypač biudžeto, koordinavimo tarp valstybių narių naudą siekiant aiškesnės makroekonomikos politikos pusiausvyros, palyginti su gerai išvystyta EPS pinigų politikos sritimi; 4. mano, kad neabejojant dėl subsidiarumo principo fiskalinėje politikoje ir atsižvelgiant į nacionalinių vyriausybių teisės prerogatyvas, kai apibrėžiamos jų struktūrines ir biudžeto politikos sritys, svarbu, kad visos valstybės narės - bent tos, kurios priklauso euro zonai - derintų savo skirtingus nacionalinius fiskalinius kalendorius ir grįstų biudžeto planavimą panašiais kriterijais siekiant, kad būtų išvengta neatitikimų, atsirandančių taikant skirtingas makroekonomikos prognozes (pasaulio ekonomikos augimas, ES ekonomikos augimas, naftos barelio kaina, palūkanų normos) ir kitus parametrus; mano, kad Komisija gali daug prisidėti prie šio tikslo įgyvendinimo; 5. ragina valstybes nares vadovaujantis Lisabonos ir Geteborgo strategijos tikslais didelę ekonomikai augant susidariusių papildomų iždo pajamų dalį panaudoti valstybės skolai sumažinti, atrandant daugiau lėšų švietimui, profesiniam mokymui, infrastruktūrai, tyrimams ir naujovėms bei kovai su sunkumais, atsirandančiais dėl senėjančios visuomenės ir klimato kaitos; 6. Primena Komisijai, kad minėtojoje 2006 m. balandžio 4 d. rezoliucijoje Parlamentas ragino atlikti bendrą valstybių narių fiskalinių sistemų patikrinimą, kuris būtų vienas iš pagrindinių metodų siekiant didinti ekonomikos konkurencingumą ir užtikrinti finansinį stabilumą; 7. ragina Komisiją parengti augimo ir užimtumo srityje euro zonai taikyto EPS ekonominio ramsčio geresnio veikimo naudos, kurią patirtų euro zona ir visa Sąjunga, vertinimą; Ekonomikos reformos 8. atsižvelgdamas į tai, primena, kad svarbu aktyviai ir greitai visais lygmenimis ir visose susijusiose politikos srityse vienodai įgyvendinti Lisabonos strategiją taikant visa apimantį ekonomikos, užimtumo, aplinkosaugos ir socialinės politikos reformų derinį; 9. suvokia, kad euro zonos ekonomika labai lėtai prisitaikė prie atsigaunančios pasaulio ekonomikos augimo, daugiausia dėl to, kad vyravo nedidelė vidaus paklausa, ir kad gamybos, darbo bei kapitalo rinkos prisidės prie to, jog kainos ir užmokesčiai greičiau prisitaikytų prie kintančių ekonomikos sąlygų, tai būtina didinant ekonomikos augimo potencialą, kovojant su nepagrįsta infliacija ir ekonomikos augimo skirtumais euro zonos valstybėse narėse bei prisitaikant prie potencialiai nepalankių pasaulio pokyčių; 10. atsižvelgia į tai, kad kai kurios valstybės narės savo nacionalinėse reformų programose (NRP) nustatė didelius įsipareigojimus, tačiau suvokia, kad to neužtenka, ir ragina valstybes nares imtis veiksmų; primena, kad ekonominiai rezultatai pagerėtų priėmus elgesio kodeksą, kuriuo remdamosi valstybės narės galėtų bendrai kontroliuoti NRP, keisdamosi pažangiąja patirtimi ir Komisijai kasmet skelbiant lentelę, kurioje būtų nurodytos geriausių ir blogiausių rezultatų pasiekusios šalys, kaip siūloma 2004 m.lapkričio mėn. Komisijos aukšto lygio darbo grupės, vadovaujamos Wimo Koko, ataskaitoje "Susiduriant su problemomis: Lisabonos strategija augimo ir užimtumo klausimais"; 11. mano, kad euro zonos valstybės narės turėtų toliau vienodai siekti pažangos atsižvelgdamos į tris Lisabonos ir Geteborgo strategijos principus (ekonominis augimas, socialinė sanglauda ir aplinkos apsauga) ir taip pat pabrėžia lanksčios apsaugos (angl. flexicurity) potencialą siekiant padidinti asmenų, visų pirma moterų, vyresnių darbuotojų, jaunimo, ilgalaikių bedarbių ir imigrantų, dalyvavimą darbo rinkoje; 12. primena savo įsitikinimą, kad, jei valstybėms narėms nepavyktų vienbalsiai pasiekti susitarimo, tikslas sukurti bendrą konsoliduotą pelno mokesčio bazę Europoje galėtų būti pasiektas per glaudesnio bendradarbiavimo mechanizmą; pabrėžia, kad glaudesnio bendradarbiavimo mechanizmas - nors ir mažiau pageidautinas būdas nei vienbalsis valstybių narių susitarimas - leistų didžiajai daugumai valstybių narių daryti pažangą kuriant bendrą įmonių apmokestinimo sistemą vidaus rinkoje ir kartu sudarytų galimybes kitoms valstybėms narėms prisijungti vėliau; mano, kad šis klausimas vis svarbesnis euro zonai ir ragina euro zonos valstybes nares dėti daugiau pastangų siekiant pažangos šioje srityje; Vidaus rinka 13. mano, kad siekiant sustiprinti ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą EPS būtina užbaigti vidaus rinkos, ypač paslaugų vidaus rinkos, kūrimo procesą; taigi ragina toliau geriau įgyvendinti direktyvas; kritiškai vertina kai kurių valstybių narių taikomas politines priemones, skirtas svarbiausioms pramonės ir paslaugų šakoms apsaugoti nuo tarpvalstybinės konkurencijos, ir dar kartą pabrėžia esąs įsipareigojęs laikytis laisvo asmenų, prekių, paslaugų ir kapitalo judėjimo principų; 14. pritaria Komisijai, kad būtina panaikinti kliūtis, trukdančias kurti bendrą mokėjimų eurais erdvę, ir imtis tolesnių veiksmų bei atverti susiskaldžiusias mažmeninių finansinių paslaugų (taupymo planų, hipotekų, draudimo ir pensijų) rinkas ir kartu užtikrinti vartotojų apsaugą; pabrėžia, kad svarbu nustatyti europinį finansų rinkos reguliavimo ir priežiūros metodą, ir primena, kad būtina patikslinti draudimo įmonių mokumo (Mokumas II) taisykles ir nuostatas, susijusias su reguliavimo institucijų įgaliojimu riimti sprendimus savo nuožiūra esant bendrovių jungimuisi, kai peržengiamos vienos valstybės narės teritorijos ribos, siekiant išvengti buveinės ir priimančiosios valstybių narių priežiūros institucijų konfliktų; 15. mano, kad plataus masto ES naujovių politika yra viena iš svarbiausių tvariosios plėtros ir darbo vietų kūrimo priemonių ir jai turėtų būti teikiama pirmenybė sustiprinto ekonomikos koordinavimo srityje; apgailestauja, kad išlaidos MTTP euro zonoje sudaro beveik 2 proc. BVP, o tai yra daug mažiau nei visai ES nustatytas 3 proc. tikslas; ragina Komisiją pateikti konkrečius pasiūlymus dėl mokslinių tyrimų Europos Sąjungoje finansavimo ir veiksmingos intelektinės nuosavybės teisių apsaugos sistemos; ragina valstybes nares skirti daugiau lėšų moksliniams tyrimams ir naujovėms bei taikyti mokesčių lengvatas į plėtrą ir mokslinius tyrimus investuojančioms įmonėms ir universitetams atsižvelgiant į tai, kad lyginant su tiesioginėmis subsidijomis tokios lengvatos yra patikimesnė garantija, kad valstybės ištekliai bus panaudoti sėkmingai veiklai remti; 16. mano, kad darbo rinkos turėtų tapti lankstesnės ir reikėtų pašalinti tuos nuolatinį užimtumą reglamentuojančių teisės aktų aspektus, kurie gali trukdyti pritaikyti darbo rinką; pripažįsta, kad ateityje realus darbo užmokestis ir našumas turėtų augti tuo pačiu metu; apgailestauja, kad neatsižvelgta į daug Parlamento pateiktų pasiūlymų, ypač tuos, kuriais siekiama pagerinti vaikų priežiūros įstaigų sąlygas, sukurti geresnę profesinio ir asmeninio gyvenimo pusiausvyrą, kurti priemones, skatinančias darbuotojus atidėti savanoriško išėjimo į pensiją laiką, ir rengti legalių imigrantų integravimo į darbo rinką ir kovos su nelegalia imigracija strategijas; 17. apgailestauja, kad dabartinis švietimo ir mokymosi visą gyvenimą, kuriems turėtų būti teikiama pirmenybė sustiprinto ekonomikos koordinavimo srityje, lygis tikrai per žemas ir pritaria daugumai Komisijos pasiūlytų priemonių; tačiau apgailestauja, kad neperimti kai kurie Parlamento priimti pasiūlymai, ypač tie, kuriais siekiama gerinti pradinėje ir vidurinėje mokyklose suteikiamas užsienio kalbų, matematikos ir gamtos mokslų žinias, įgyvendinti integruotą profesinio mokymo modelį, siekti, kad daugiau studentų siektų mokslinės karjeros, stiprinti universitetų, pramonės ir verslo sektorių bendradarbiavimą, skatinti tokią švietimo sistemą, kurioje būtų atsižvelgiama į darbo rinkos poreikius, visiems užtikrinti galimybę įgyti aukštąjį išsilavinimą, skatinti mokymąsi visą gyvenimą, atitinkamai spręsti ilgalaikio ir jaunimo nedarbo problemas bei užtikrinti geresnę mokslinių rezultatų sklaidą bei taikymą; 18. ragina valstybes nares ir Komisiją teikti pirmenybę vidaus energetikos rinkos pasiekimams, patobulintai tyrimų ir taikomosios veiklos politikai alternatyvių energijos šaltinių ir aplinką tausojančios ir švaresnės energijos srityse, įskaitant raginimus vartoti daugiau atsinaujinančių energijos šaltinių, labiau įsipareigoti taupyti energiją ir efektyviau ją naudoti, taip pat teikti pirmenybę politinių ir ekonominių ryšių su kiek įmanoma daugiau šalių tiekėjų stiprinimui siekiant turėti įvairių energijos šaltinių ir geriau spręsti tiekimo trūkumo klausimus; Veikianti Ekonominė ir pinigų sąjunga 19. pritaria Komisijai, kad euro zonos ekonomikos augimo ir infliacijos lygio skirtumai, siekiantys nuo 4,5 proc. ekonomikos augimo normos iki 2,7 proc. infliacijos lygio 2005 m., susidaro dėl struktūrinių priežasčių; apgailestauja, kad aukštas infliacijos lygis kai kuriose valstybėse narėse neigiamai veikia visos euro zonos konkurencingumą ir valiutos stabilumą; pažymi, kad kartais šie skirtumai yra teigiamo pajamų ir kainų lygio vienodėjimo proceso, kurio metu vienos šalys vejasi kitas, dalis; dar kartą ragina euro zonos valstybes nares didinti pastangas, skirtas ekonominei ir pinigų politikai veiksmingai koordinuoti, ypač stiprinant bendras Eurogrupės strategijas siekiant sklandesnės jų ekonomikos konvergencijos ir ribojant asimetrinio šoko pavojų Ekonominėje ir pinigų sąjungoje (EPS); 20. sveikina Slovėniją, nuo 2007 m. sausio 1 d. prisijungsiančią prie euro zonos; ragina naujas valstybes nares imtis reikiamų veiksmų siekiant įvykdyti Mastrichto sutartyje nustatytus konvergencijos kriterijus ir atkreipia dėmesį į tai, kad ECB ir Komisija privalo taikyti EB sutartyje nustatytą kainų stabilumo kriterijų, kuris skiriasi nuo ECB vykdomoje pinigų politikoje taikomo kriterijaus, ir siūlo, kad ECB ir Komisija įvertintų, ar yra pagrindo išlaikyti tokį taikymo skirtumą; 21. pripažįsta, kad vadovaujantis Mastrichto sutarties konvergencijos kriterijais, infliacijos lygis neturi viršyti daugiau kaip 1,5 proc. trijų geriausią šį rodiklį turinčių valstybių narių lygio kainų stabilumo srityje; pažymi, kad reikėtų išsamiai išanalizuoti, kaip nustatomos trys geriausius rezultatus kainų stabilumo požiūriu pasiekusios valstybės narės, ir išnagrinėti nustatytų verčių apskaičiavimo metodologiją, kad būtų atspindima tai, jog dvylika ES valstybių narių dabar dalyvauja ekonominės ir pinigų sąjungos veikloje ir naudoja vieną valiutą, kuri valdoma vykdant bendrą pinigų politiką, ir kad kiekvienos jų infliacijos rezultatų skirtumai atspindi struktūrinius, o ne makroekonomikos politikos pozicijų skirtumus; 22. ragina Komisiją ir Eurostatą gerinti makroekonomikos statistikos duomenų (ypač susijusių su biudžeto deficitu ir valstybės skola) kokybę ir naudotis visomis priemonėmis siekiant, kad būtų išvengtas fiskalinės pusiausvyros sutrikimas bet kurioje valstybėje narėje; ragina dar labiau padidinti Komisijos įgaliojimus tikrinti perduodamų duomenų kokybę; 23. ragina Komisiją daugiau domėtis tuo, kokią įtaką veiksmai finansinėse rinkose daro euro zonos makroekonominei padėčiai; 24. ragina atsakingus prižiūrėtojus dėti daugiau pastangų siekiant veiksmingiau įvertinti rizikos draudimo fondų veiklą, atsižvelgiant į sisteminę riziką, kurią gali kelti jų veikla, ir ragina Eurogrupę išnagrinėti šį klausimą; Atstovavimas 25. džiaugiasi, kad Taryba sutarė vieningai kalbėti metiniame Bretton Woods institucijų susitikime 2006 m. rugsėjo 19- 20 d. Singapūre; reikalauja, kad atstovaujant ES TVF būtų geriau koordinuojamos valstybių narių pozicijos; ragina valstybes nares siekti bendros balsavimo sistemos - galbūt pradedant euro sistema, siekiant ateityje užtikrinti nuoseklų ES atstovavimą, vadovaujant ECOFIN tarybai ir Europos Komisijai, kurias kontroliuotų Europos Parlamentas; Koordinavimas 26. sveikina pakartotinai išrinktą Eurogrupės pirmininką Jeaną Claude'ą Junckerį; mano, kad Eurogrupė turėtų sutarti, kas turi būti pasiekta per kitus dvejus metus euro zonoje; 27. pažymi, kad Sutartyje nepaaiškinta, kaip Taryba turi vykdyti savo įgaliojimus valiutų kurso politikos srityje; ragina Eurogrupę, Tarybą ir ECB labiau koordinuoti veiksmus valiutų kurso politikos srityje; 28. pabrėžia, kad būtina didinti bendradarbiavimą euro zonoje tam, kad būtų stiprinamas ekonominis valdymas ir Europos integracijos procesas siekiant kovoti su pasaulio ekonomikos problemomis; todėl ragina Komisiją užtikrinti, kad metiniame pranešime dėl euro zonos ateityje būtų pateiktos konkretesnės priemonės, kurios leistų plėtoti dialogą tarp įvairių susijusių ES institucijų siekiant geresnio Sąjungos ekonominio valdymo; ragina Komisiją teikti didelę paramą Eurogrupei ir jos pirmininkui; 29. mano, kad visoms suinteresuotoms šalims būtų naudinga reguliariau rengti struktūrinį Eurogrupės ir Komisijos dialogą makroekonomikos klausimais, panašų į Parlamento ir ECB bent kartą per tris mėnesius vykdomą dialogą pinigų klausimais, siekiant plėsti esamą struktūrą ir aptarti euro zonos ekonomikos problemas ir jų sprendimo būdus; 30. mano, kad nuolatiniai Parlamento ir nacionalinių parlamentų susitikimai galėtų padėti nacionaliniams parlamentams pasiekti geresnio būtino ekonomikos politikos koordinavimo; * * * 31. paveda Pirmininkui šią rezoliuciją perduoti Eurogrupės pirmininkui, Tarybai, Komisijai ir Europos Centriniam Bankui. [1] OL C 74 E, 2004 3 24, p. 871. [2] Priimti tekstai, P6_TA(2006)0124. [3] Priimti tekstai, P6_TA(2006)0076. [4] Priimti tekstai, P6_TA(2006)0214. [5] Priimti tekstai, P6_TA(2006)0240. [6] Priimti tekstai, P6_TA(2006)0464. [7] Priimti tekstai, P6_TA(2005)0511. --------------------------------------------------