KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI pagal Tarybos direktyvos 2006/112/EB 395 straipsnį /* COM/2012/0733 final */





KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI pagal Tarybos direktyvos 2006/112/EB 395 straipsnį 1. PAGRINDINIAI FAKTAI Pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (toliau – PVM direktyva) 395 straipsnį Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, gali vieningai leisti bet kuriai valstybei narei imtis specialių priemonių, nukrypstant nuo šios direktyvos, kad būtų supaprastinta mokesčio surinkimo procedūra arba užkirstas kelias tam tikrų rūšių mokesčių slėpimui ar vengimui. Prieš atliekant bet kokius valstybės narės nacionalinės teisės aktų pakeitimus turi būti gautas Tarybos sutikimas. Kadangi šia procedūra numatomos nuo bendrų PVM sistemos principų leidžiančios nukrypti nuostatos, pagal nuoseklius Europos Teisingumo Teismo sprendimus tokios leidžiančios nukrypti nuostatos turėtų būti ribotos taikymo srities ir proporcingos. Komisijos 2012 m. vasario 24 d. užregistruotu raštu Prancūzijos Respublika paprašė leidimo įvesti priemones, kuriomis nukrypstama nuo PVM direktyvos 193 straipsnio. Vadovaudamasi tos direktyvos 395 straipsnio 2 dalimi, 2012 m. lapkričio 9 d. raštu Komisija pranešė kitoms valstybėms narėms apie Prancūzijos prašymą. 2012 m. lapkričio 12 d. raštu Komisija pranešė Prancūzijai, kad turi visą informaciją, kuri, Komisijos nuomone, yra būtina prašymui įvertinti. Komisijos 2012 m. birželio 11 d. užregistruotu raštu Vokietijos Federacinė Respublika paprašė leidimo įvesti priemones, kuriomis nukrypstama nuo PVM direktyvos 193 straipsnio. Vadovaudamasi tos direktyvos 395 straipsnio 2 dalimi, 2012 m. lapkričio 9 d. raštu Komisija pranešė kitoms valstybėms narėms apie Vokietijos prašymą. 2012 m. lapkričio 12 d. raštu Komisija pranešė Vokietijai, kad turi visą informaciją, kuri, Komisijos nuomone, yra būtina prašymui įvertinti. Komisijos 2012 m. liepos 25 d. užregistruotu raštu Austrijos Respublika paprašė leidimo įvesti priemones, kuriomis nukrypstama nuo PVM direktyvos 193 straipsnio. Vadovaudamasi tos direktyvos 395 straipsnio 2 dalimi, 2012 m. lapkričio 9 d. raštu Komisija pranešė kitoms valstybėms narėms apie Austrijos prašymą. 2012 m. lapkričio 12 d. raštu Komisija pranešė Austrijai, kad turi visą informaciją, kuri, Komisijos nuomone, yra būtina prašymui įvertinti. 2. TRUMPA INFORMACIJA APIE PRAŠYMUS Prancūzija prašo leisti taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą, įvedant atvirkštinio apmokestinimo mechanizmą, taikomą apmokestinamųjų asmenų vidaus rinkoje tiekiamoms dujoms ir elektros energijai bei teikiamoms komunikacijų paslaugoms, kaip kovos su sukčiavimu PVM priemonę, visų pirma skirtą kovoti su karuselinio sukčiavimo PVM grėsme. Vokietija ir Austrija prašo leisti taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą, įvedant atvirkštinio apmokestinimo mechanizmą, taikomą apmokestinamųjų asmenų vidaus rinkoje tiekiamoms dujoms ir elektros energijai, kaip kovos su sukčiavimu PVM priemonę, visų pirma skirtą kovoti su karuselinio sukčiavimo PVM grėsme. 3. ATVIRKŠTINIO APMOKESTINIMO LEIDŽIANTI NUKRYPTI NUOSTATA Asmuo, kuriam tenka prievolė mokėti PVM, pagal PVM direktyvos 193 straipsnį yra prekes tiekiantis ar paslaugas teikiantis apmokestinamasis asmuo. Pagal atvirkštinio apmokestinimo mechanizmą atsakomybę siekiama perkelti apmokestinamajam asmeniui, kuriam tiekiamos prekės. Dingusio PVM mokėtojo sukčiavimas vykdomas, kai prekiautojai, pardavę savo produktus, išvengia PVM mokėjimo mokesčių administratoriui. Tačiau jų klientai turi teisę į mokesčio atskaitą, nes turi galiojančią sąskaitą faktūrą. Piktybiškiausia šio mokesčių slėpimo forma – kai pagal karuselinio sukčiavimo metodą (pagal kurį prekės ar paslaugos parduodamos tarp skirtingų valstybių narių) tos pačios prekės ar paslaugos tiekiamos (teikiamos) kelis kartus, nemokant PVM mokesčių administratoriui. Nustatyta, kad kai tokiais atvejais prievolė sumokėti PVM tenka asmeniui, kuriam tiekiamos prekės ar teikiamos paslaugos, atvirkštinio apmokestinimo mechanizmu panaikinama galimybė tokiu būdu slėpti mokesčius. 2009 m. rugsėjo mėn. Komisija pasiūlė iš dalies pakeisti PVM direktyvą dėl atvirkštinio apmokestinimo sistemos neprivalomo ir laikino taikymo tam tikroms prekėms ir paslaugoms, kurias tiekiant (teikiant) gali būti sukčiaujama (COM(2009) 511, OL C 26, 2011 1 28, p. 11). Tos prekės – tai visų pirma mobilieji telefonai, integrinių grandynų prietaisai, taurieji metalai ir kvepalai, o paslaugos susijusios su šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartiniais taršos leidimais. Šis sąrašas pagrįstas Komisijos surinkta informacija apie sektorius, kuriuose tuo metu buvo daug karuselinio sukčiavimo atvejų. Šiuo pasiūlymu siekta visoms valstybėms narėms suteikti tokias pačias galimybes ir kartu sukurti veiksmingą vertinimo mechanizmą pasiūlymo tarpvalstybiniam poveikiui įvertinti. Tuo metu Taryba negalėjo sutikti su visu pasiūlymu ir vietoj to 2010 m. kovo 16 d. Tarybos direktyva 2010/23/ES priėmė tik tą jo dalį, kuri susijusi su šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartiniais taršos leidimais, ir įsipareigojo prie kitų pasiūlymo aspektų grįžti vėliau. Į Tarybos posėdžio protokolą įtrauktu pareiškimu Taryba įsipareigojo tęsti diskusijas dėl kitų pasiūlymo dalių. Komisija mano, kad dabar atėjo laikas šias derybas atnaujinti. Kartu priėmus greitojo reagavimo mechanizmo pasiūlymą (COM(2012) 428) dingusio PVM mokėtojo sukčiavimo klausimas būtų išspręstas tiek trumpuoju, tiek ilguoju laikotarpiu. 4. PRAŠYMAI Prancūzija pagal PVM direktyvos 395 straipsnį prašo, kad Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, leistų Prancūzijai įvesti specialias priemones, kuriomis nukrypstama nuo 193 straipsnio, susijusias su atvirkštinio apmokestinimo mechanizmo taikymu apmokestinamųjų asmenų vidaus rinkoje tiekiamoms dujoms ir elektros energijai bei teikiamoms komunikacijų paslaugoms. Ji tvirtina, kad toks atvirkštinio apmokestinimo mechanizmas reikalingas tam, kad būtų galima apsisaugoti nuo pajamų praradimo dėl karuselinio sukčiavimo Prancūzijoje. Šis Prancūzijos prašymas pateiktas dėl to, kad dabartinės sukčiavimo prevencijos priemonės nebus veiksmingos ir nors kol kas Prancūzijoje nenustatyta sukčiavimo šiuose sektoriuose atvejų, daug įtartinų įmonių ar asmenų pateko į Prancūzijos dujų ir elektros energijos rinką ir vykdomas jų tyrimas. Todėl Prancūzija baiminasi, kad nuo su šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartiniais taršos leidimais susijusio sukčiavimo bus pereita prie su kitomis parduodamomis prekėmis ir paslaugomis, kaip antai dujomis ir elektros energija bei telekomunikacijų paslaugomis, susijusio sukčiavimo. 2012 m. balandžio 1 d. Prancūzija pakeitė savo teisės aktus, siekdama šioms prekėms ir paslaugoms taikyti atvirkštinį apmokestinimą. Vokietija ir Austrija pagal PVM direktyvos 395 straipsnį prašo, kad Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, leistų Vokietijai ir Austrijai įvesti specialias priemones, kuriomis nukrypstama nuo 193 straipsnio, susijusias su atvirkštinio apmokestinimo mechanizmo taikymu apmokestinamųjų asmenų vidaus rinkoje tiekiamoms dujoms ir elektros energijai. Jos tvirtina, kad toks atvirkštinio apmokestinimo mechanizmas reikalingas tam, kad būtų galima apsisaugoti nuo pajamų praradimo dėl karuselinio sukčiavimo Vokietijoje ir Austrijoje. Šie Vokietijos ir Austrijos prašymai pateikti dėl to, kad dabartinės sukčiavimo prevencijos priemonių galimybės buvo išnaudotos ir nebus veiksmingos vidutiniu ir ilguoju laikotarpiu. Nors jos nepateikė informacijos apie įrodytus sukčiavimo atvejus, šiuo metu daug įtartinų įmonių ar asmenų pateko į Vokietijos ir Austrijos dujų ir elektros energijos rinką ir vykdomas jų tyrimas. Todėl baiminamasi, kad nuo su šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartiniais taršos leidimais susijusio sukčiavimo bus pereita prie su kitomis parduodamomis prekėmis ir paslaugomis, kaip antai dujomis ir elektros energija, susijusio sukčiavimo. 5. KOMISIJOS NUOMONĖ Kai Komisija gauna prašymus pagal 395 straipsnį, ji juos išnagrinėja, siekdama užtikrinti, kad būtų įvykdytos pagrindinės tokių prašymų patenkinimo sąlygos, t. y. ji nustato, ar dėl siūlomos specialios priemonės apmokestinimo tvarka taps paprastesnė apmokestinamiesiems asmenims ir (arba) mokesčių administratoriams arba ar pasiūlymu užkertamas kelias tam tikroms mokesčių slėpimo ir vengimo rūšims. Šiuo atžvilgiu Komisija visada laikėsi riboto, atsargaus požiūrio, siekdama užtikrinti, kad leidžiančiomis nukrypti nuostatomis nebūtų trikdomas bendros PMV sistemos veikimas, kad jų taikymo sritis būtų ribota, jos būtų reikalingos ir proporcingos. Komisijos požiūriu, Prancūzijos, Vokietijos ir Austrijos prašymai neatitinka pagrindinės 395 straipsnio sąlygos, t. y. jais nesupaprastinama tvarka apmokestinamiesiems asmenims ir (arba) mokesčių administratoriams ir neužkertamas kelias tam tikroms mokesčių slėpimo ar vengimo rūšims. Prancūzija ir Austrija nepateikė mokesčių slėpimo tose prašančiosiose valstybėse narėse įrodymų, susijusių su dujų ir elektros energijos tiekimu bei su telekomunikacijų paslaugomis Prancūzijos atveju, ir nors Prancūzijos prašyme minimas nustatytas sukčiavimo atvejis Vokietijoje, Vokietijos prašyme toks atvejis neminimas. Dar svarbiau yra tai, kad, Komisijos nuomone, atvirkštinio apmokestinimo mechanizmo taikymas dujų ir elektros energijos tiekimui ir telekomunikacijų paslaugoms turėtų didelį neigiamą poveikį kitoms valstybėms narėms ir visai vidaus rinkai. Su šiomis prekėmis ir paslaugomis susijęs sukčiavimas gali labai greitai pereiti iš vienos valstybės narės į kitą dėl šių rinkų integracijos Europoje ir dėl to, kad per trumpą laiką gali būti atlikta daug sandorių nuotoliniu būdu, veiklos vykdytojams nepalaikant jokių fizinių ryšių. Dujų ir elektros energijos atveju, kaip ir šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų atveju, yra įprasta, kad pardavėjai ir pirkėjai yra įsisteigę kitoje valstybėje narėje, nei valstybėje narėje, kurios rinkoje registruojamas tiekimas. Tai reiškia, kad valstybių narių, kurioms leidžiama taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą, rinkos vis tiek galėtų būti naudojamos sukčiavimui PVM kitose valstybėse narėse, kurios tokio leidimo neturi, vykdyti, be to, svarbu tai, kad jos negalėtų greitai reaguoti pakeisdamos teisės aktus. Todėl vienintelis tinkamas ir veiksmingas būdas kovoti su tokios rūšies sukčiavimu – iš dalies pakeisti PVM direktyvą panašiu būdu, kaip buvo padaryta su šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartiniais taršos leidimais Tarybos direktyvos 2010/23/ES atveju, visoms valstybėms narėms suteikiant tokias pačias kovos su sukčiavimu priemones ir sudarant joms sąlygas greitai reaguoti, jeigu tokio tipo sukčiavimas peržengia sienas. Šį požiūrį palaiko Taryba, kaip patvirtinama į posėdžio protokolą įtrauktu pareiškimu dėl Tarybos direktyvos 2010/23/ES, kuriame ji ne tik įsipareigoja palaikyti tolesnes diskusijas dėl atvirkštinio apmokestinimo mechanizmo taikymo, siekiant kovoti su tam tikrų rūšių sukčiavimu, bet ir pripažino išskirtinį nukrypti leidžiančios nuostatos pobūdį, kai leidžiama taikyti tokią priemonę, siekiant neatidėliojant spręsti sukčiavimo, dėl kurio valstybė narė patyrė didelių nuostolių, klausimą. 6. IŠVADA Atitinkamai Komisija daro išvadą, kad Prancūzijos, Vokietijos ir Austrijos prašymai neatitinka PVM direktyvos 395 straipsnyje nustatytų sąlygų ir turėtų didelį neigiamą poveikį kitoms valstybėms narėms ir visai vidaus rinkai. Todėl ji nepritaria prašomoms nukrypti leidžiančioms nuostatoms. Komisija taip pat primena Tarybai apie jos 2009 m. rugsėjo mėn. pasiūlymą dėl neprivalomo mechanizmo, kuriuo galėtų pasinaudoti visos valstybės narės ir kuriuo būtų tinkamai atsižvelgta į Prancūzijos, Vokietijos ir Austrijos išreikštus susirūpinimą keliančius klausimus. Komisija remia dujų ir elektros energijos bei telekomunikacijų paslaugų įtraukimą į prekių ir paslaugų sąrašą, dėl kurio šiuo metu deramasi. Komisija mano, kad kitoms prekėms ir paslaugoms, dėl kurių valstybės narės šiuo metu gali taikyti atvirkštinio apmokestinimo mechanizmą ir kurių atveju sukčiavimo paplitimas kitose šalyse turėtų didelį neigiamą poveikį visai vidaus rinkai, turėtų būti taikoma tokia pati tvarka kaip ir dujų ir elektros energijos tiekimui bei telekomunikacijų paslaugoms.