LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys CE 251/1

BENDROJI POZICIJA (EB) Nr. 29/2005

Tarybos bendroji pozicija 2005 m. liepos 18 d.

siekiant priimti … Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/…/EB dėl mašinų, iš dalies keičiančią Direktyvą 95/16/EB

(2005/C 251 E/01)

(tekstas svarbus EEE)

EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 95 straipsnį,

atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą (1),

atsižvelgdami į Europos Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (2),

laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos (3),

kadangi:

(1) 1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/37/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su mašinomis, suderinimo (4) susistemino 1989 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvą 89/392/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su mašinomis, suderinimo (5). Kadangi Direktyva 98/37/EB dabar iš esmės keičiama, dėl aiškumo ją reikėtų panaikinti.

(2) Mašinų sektorius yra svarbi mašinų gamybos pramonės dalis ir vienas iš Bendrijos ekonomikos pramonės ramsčių. Neatsiejamas saugių mašinų projektavimas ir gamyba bei jų tinkamas montavimas ir priežiūra gali sumažinti daugybės nelaimingų atsitikimų, tiesiogiai susijusių su mašinų naudojimu, socialinius kaštus.

(3) Valstybės narės yra atsakingos už žmonių, visų pirma darbuotojų ir vartotojų, o tam tikrais atvejais — naminių gyvūnų bei turto, sveikatos apsaugos ir saugos užtikrinimą, ypač dėl rizikos, kylančios naudojant mašinas.

(4) Siekiant užtikrinti teisinį tikrumą naudotojams, šios direktyvos taikymo sritis ir su jos taikymu susijusios sąvokos turėtų būti apibrėžtos kaip galima tiksliau.

(5) Valstybių narių privalomosios nuostatos, reglamentuojančios statybos aikštelių keltuvų, skirtų žmonėms arba žmonėms ir kroviniams kelti, darbą, kurios dažnai papildomos de facto privalomomis techninėmis specifikacijomis ir (arba) savanoriškai taikomais standartais, nebūtinai lemia skirtingą sveikatos apsaugos ir saugos lygį, tačiau dėl savo skirtingumo vis dėlto sudaro kliūčių prekiauti Bendrijoje. Be to, nacionalinės šių mašinų atitikties įvertinimo ir sertifikavimo sistemos žymiai skiriasi. Todėl reikėtų, kad statybos aikštelių keltuvai, skirti žmonėms arba žmonėms ir kroviniams kelti, patektų į šios direktyvos taikymo sritį.

(6) Tikslinga išskirti iš šios direktyvos taikymo srities ginklus, įskaitant šaunamuosius, kuriems taikoma 1991 m. birželio 18 d. Tarybos direktyva 91/477/EEB dėl ginklų įsigijimo ir laikymo kontrolės (6); šis šaunamųjų ginklų išskyrimas neturėtų apimti nešiojamųjų tvirtinimo šoviniais ir kitų smūginių mašinų, skirtų tik pramoniniams ar techniniams tikslams. Būtina nustatyti pereinamojo laikotarpio priemones, kurios įgalintų valstybes nares leisti pateikti į rinką ir pradėti naudoti tokias mašinas, pagamintas pagal iki šios direktyvos priėmimo galiojusias nacionalines nuostatas, įskaitant 1969 m. liepos 1 d. Konvenciją dėl šaulių ginklų patvirtinimo žymenų abipusio pripažinimo įgyvendinančias nuostatas. Tokios pereinamojo laikotarpio priemonės taip pat įgalins Europos standartų organizacijas parengti standartus, užtikrinančius šiuolaikinį išsivystymo lygį atitinkančią saugą.

(7) Ši direktyva netaikoma žmonių kėlimui mašinomis, neskirtomis žmonėms kelti. Tačiau tai neturi poveikio valstybių narių teisei pagal Sutartį patvirtinti nacionalines priemones dėl tokių mašinų, kad būtų įgyvendinta 1989 m. lapkričio 30 d. Tarybos direktyva 89/655/EEB dėl būtiniausių darbo įrenginių naudojimui taikomų darbuotojų saugos ir sveikatos reikalavimų (antroji atskira direktyva, kaip numatyta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje) (7).

(8) Rinkos priežiūra yra svarbi priemonė, kadangi ji užtikrina tinkamą ir vienodą direktyvų taikymą. Todėl reikėtų nustatyti teisinį pagrindą, kuriuo remiantis rinkos priežiūra galėtų būti darniai vykdoma.

(9) Rinkos priežiūros kontekste turėtų būti nustatytas aiškus skirtumas tarp ginčytinų darniųjų standartų, preziumuojančių mašinos atitiktį, ir su mašina susijusios apsaugos sąlygos.

(10) Pagal šią direktyvą mašinų pradėjimą naudoti galima susieti tik su tokiu pačios mašinos naudojimu, koks numatytas jos paskirtyje arba gali būti pagrįstai numatytas. Tai netrukdo nustatyti su mašinos naudojimu nesusijusias aplinkybes, su sąlyga, jeigu šiomis aplinkybėmis mašinos nėra keičiamos šioje direktyvoje nenustatytais būdais.

(11) Taip pat būtina sukurti atitinkamą mechanizmą, leidžiantį Bendrijos lygmeniu imtis konkrečių priemonių, įpareigojančių valstybes nares uždrausti arba riboti pateikti į rinką tam tikras mašinų rūšis, keliančias tokį pat pavojų asmenų saugai ir sveikatai dėl atitinkamo (-ų) darniojo (-ųjų) standarto (-ų) trūkumo arba dėl jų techninių savybių, arba taikyti tokioms mašinoms specialias sąlygas. Kad užtikrinti tinkamą tokių priemonių poreikio įvertinimą, jas turėtų priimti Komisija, padedama komiteto, atsižvelgiant į konsultacijų su valstybėmis narėmis ir kitomis suinteresuotomis šalimis rezultatus. Kadangi tokios priemonės nėra tiesiogiai taikomos ekonominės veiklos vykdytojams, valstybės narės turėtų imtis visų būtinų priemonių jas įgyvendinti.

(12) Siekiant garantuoti mašinų saugą, turėtų būti laikomasi esminių sveikatos apsaugos ir saugos reikalavimų; šie reikalavimai turėtų būti taikomi gerai suprantant bei atsižvelgiant į šiuolaikinį technikos išsivystymo lygį gamybos metu, o taip pat techninius bei ekonominius reikalavimus.

(13) Jei mašina gali naudotis vartotojas, tai yra neprofesionalus naudotojas, tuomet gamintojas turėtų į tai atsižvelgti ją projektuodamas ir gamindamas. To paties reikalautina, kai mašina įprastai naudojama teikti paslaugą vartotojui.

(14) Nors ne visi šios direktyvos reikalavimai taikomi iš dalies sukomplektuotoms mašinoms, vis tiek yra svarbu, kad laisvą šių mašinų judėjimą užtikrintų konkreti tvarka.

(15) Prekybos mugėse, parodose ir t. t. turėtų būti galima eksponuoti šios direktyvos reikalavimų neatitinkančias mašinas. Tačiau suinteresuotos šalys turėtų būti tinkamai informuotos, kad mašinos neatitinka reikalavimų ir dėl šių aplinkybių negali būti perkamos.

(16) Ši direktyva apibrėžia tik esminius bendrai taikomus sveikatos apsaugos ir saugos reikalavimus, papildytus eile specialių reikalavimų, taikomų tam tikroms mašinų kategorijoms. Tam, kad padėti gamintojams patvirtinti atitiktį šiems esminiams reikalavimams ir sudaryti atitikties esminiams reikalavimams kontrolės sąlygas, pageidautina turėti standartus, suderintus visos Bendrijos lygiu, leidžiančius išvengti rizikos, susijusios su mašinų projektavimu ar gamyba. Šiuos standartus rengia privatinės teisės organizacijos ir jie turėtų išlikti neįpareigojančiais.

(17) Atsižvelgiant į rizikų, kurias sukelia mašinų, kurioms taikoma ši direktyva, naudojimas, pobūdį, turėtų būti nustatytos atitikties esminiams sveikatos apsaugos ir saugos reikalavimams įvertinimo procedūros. Šios procedūros turėtų būti nustatytos atsižvelgiant į pavojaus, būdingo šioms mašinoms, mastą. Todėl kiekvienos kategorijos mašinoms turėtų būti atitinkama procedūra pagal 1993 m. liepos 22 d. Tarybos sprendimą 93/465/EEB dėl modulių, taikomų įvairiuose atitikties įvertinimo procedūrų etapuose, ir atitikties ženklo „CE“ žymėjimo ir naudojimo taisyklių, skirtų naudoti techninio derinimo direktyvose (8), atsižvelgiant į šioms mašinoms reikalingo patikrinimo pobūdį.

(18) Gamintojai turėtų išlikti visiškai atsakingais už savo mašinų atitikties šios direktyvos nuostatoms patvirtinimą. Nepaisant to, tam tikriems didesnį pavojų keliantiems mašinų tipams pageidautina griežtesnė atitikties patvirtinimo procedūra.

(19) Ženklas „CE“ turėtų būti visiškai pripažintas kaip vienintelis ženklas, garantuojantis, kad mašinos atitinka šios direktyvos reikalavimus. Visi kiti ženklai, kurie dėl savo formos ir (arba) reikšmės panašumo į ženklą „CE“ gali suklaidinti trečiąsias šalis, turėtų būti uždrausti.

(20) Siekiant užtikrinti tokią pačią „CE“ ženklo ir gamintojo ženklo ypatybę, svarbu, kad jie būtų žymimi tais pačiais metodais. Kad būtų išvengta bet kurio „CE“ ženklo, galinčio būti ant tam tikrų sudedamųjų dalių, supainiojimo su atitinkamu mašinos „CE“ ženklu, svarbu, kad pastarasis ženklas būtų žymimas šalia už jį atsakingo asmens, būtent gamintojo ar jo įgalioto atstovo, pavadinimo.

(21) Gamintojas arba jo įgaliotas atstovas taip pat turėtų užtikrinti, kad mašinoms, kurias jis nori pateikti į rinką, yra atliktas rizikos įvertinimas. Tuo tikslu jis turėtų nustatyti, kurie esminiai sveikatos apsaugos ir saugos reikalavimai yra taikomi jo mašinoms ir kurių atžvilgių jis turi imtis priemonių.

(22) Būtina, kad, prieš parengdamas EB atitikties deklaraciją, gamintojas arba jo įgaliotas Bendrijoje įsisteigęs atstovas parengtų techninę mašinos gamybos bylą. Tačiau nebūtina, kad visa dokumentacija būtų nuolat turima materialiame pavidale, bet paprašius turi būti įmanoma ją gauti. Į ją nebūtina įtraukti mašinos gamyboje naudotų mazgų detaliuosius dokumentus, išskyrus kai šių dokumentų išmanymas yra būtinas atitikčiai esminiams sveikatos apsaugos ir saugos reikalavimams nustatyti.

(23) Kiekvieno pagal šią direktyvą priimto sprendimo adresatai turėtų būti informuojami apie tokio sprendimo priežastis ir jiems prieinamas teisines gynybos priemones.

(24) Valstybės narės turėtų nustatyti už šios direktyvos nuostatų pažeidimus taikytinas sankcijas. Tos sankcijos turėtų būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios.

(25) Šios direktyvos taikymas tam tikroms mašinoms, skirtoms žmonėms kelti, reikalauja geriau atskirti produktus, kuriems taikoma ši direktyva, nuo tų, kuriems taikoma 1995 m. birželio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/16/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su liftais, suderinimo (9). Manoma, kad pastarosios direktyvos taikymo sritis turi būti apibrėžta iš naujo. Todėl Direktyva 95/16/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista.

(26) Kadangi šios direktyvos tikslo, t. y. nustatyti esminius, su projektavimu ir gamyba susietus sveikatos apsaugos ir saugos reikalavimus, siekiant pagerinti pateikiamų į rinką mašinų saugą, valstybės narės negali deramai pasiekti ir to tikslo būtų geriau siekti Bendrijos lygmeniu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Bendrija gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti.

(27) Taryba, remdamasi Tarpinstitucinio susitarimo dėl teisės aktų leidybos tobulinimo (10) 34 punktu, turėtų paskatinti valstybes nares savo ir Bendrijos labui parengti lenteles, kaip galima geriau atspindinčias šios direktyvos ir jos perkėlimo į nacionalinę teisę priemonių koreliaciją, ir jas viešai paskelbti.

(28) Šios direktyvos įgyvendinimui būtinos priemonės turėtų būti priimtos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką (11),

PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:

1 straipsnis

Taikymo sritis

1. Ši direktyva taikoma šiems produktams:

a) mašinoms;

b) sukeičiamajai įrangai;

c) saugos įrangai;

d) kėlimo reikmenims;

e) grandinėms, virvėms ir austiniams diržams;

f) nuimamiems mechaninių pavarų įtaisams;

g) iš dalies sukomplektuotoms mašinoms.

2. Ši direktyva netaikoma:

a) saugos įrangai, skirtai naudoti kaip atsarginės dalys tokioms pačioms dalims pakeisti ir tiekiamai originalios mašinos gamintojo;

b) atrakcionų aikštėse ir (arba) pramogų parkuose naudojamai specifinei įrangai;

c) branduoliniais tikslais specialiai suprojektuotoms ar pradėtoms naudoti mašinoms, kurios gedimo atveju gali skleisti radiacinę spinduliuotę;

d) ginklams, įskaitant šaunamuosius;

e) šioms transporto priemonėms: — žemės ir miškų ūkio traktoriams dėl pavojų, kuriuos apima 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/37/EB dėl žemės ar miškų ūkio traktorių, jų priekabų ir keičiamos velkamosios įrangos, jų sistemų, sudedamųjų dalių ir atskirų techninių mazgų tipo patvirtinimo, panaikinanti Direktyvą 74/150/EEB (12), išskyrus šiose transporto priemonėse įmontuotus mechanizmus, — motorinėms transporto priemonėms ir jų priekaboms, kurioms taikoma 1970 m. vasario 6 d. Tarybos direktyva 70/156/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių ir jų priekabų tipo patvirtinimą, suderinimo (13), išskyrus šiose transporto priemonėse įmontuotus mechanizmus, — transporto priemonėms, kurioms taikoma 2002 m. kovo 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/24/EB dėl dviračių ir triračių motorinių transporto priemonių tipo patvirtinimo, panaikinanti Tarybos direktyvą 92/61/EEB (14), išskyrus šiose transporto priemonėse įmontuotus mechanizmus, — tik varžyboms skirtoms motorinėms transporto priemonėms ir — oro, vandens bei geležinkelio transporto priemonėms, išskyrus jose įmontuotus mechanizmus.

f) jūriniams laivams ir plaukiojantiems įrenginiams atviroje jūroje bei šiuose laivuose ir (arba) įrenginiuose įmontuotiems mechanizmams;

g) kariuomenės ar policijos tikslais specialiai suprojektuotoms ir pagamintoms mašinoms;

h) specialiai tyrimams sukonstruotoms ir pagamintoms mašinoms, skirtoms laikinai naudoti laboratorijose;

i) šachtų suktuvams (kėlimo įrenginiams);

j) mašinoms, skirtoms kelti atlikėjus vaidinimo/spektaklio metu;

k) elektrotechniniams ir elektronikos gaminiams, priklausantiems toliau nurodytoms sritims, tiek, kiek jiems taikoma 1973 m. vasario 19 d. Tarybos direktyva 73/23/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su elektrotechniniais gaminiais, skirtais naudoti tam tikrose įtampos ribose, suderinimo (15): — buitiniams prietaisams, skirtiems naudoti namų ūkyje, — garso ir vaizdo aparatūrai, — informacinių technologijų įrangai, — įprastai biuro technikai, — automatiniams pertraukikliams ir jungikliams;

l) šių tipų aukštos įtampos elektrotechniniams gaminiams: — skirstomiesiems ir valdymo įrenginiams, — transformatoriams.

2 straipsnis

Apibrėžimai

Šioje direktyvoje sąvoka „mašinos“ naudojama 1 straipsnio 1 dalies a — f punktuose išvardytiems produktams.

Naudojamos šios sąvokos:

a) „mašinos“: i) agregatas, kuriame įtaisyta arba numatoma įtaisyti kita, nei tiesiogiai naudojama žmogaus ar gyvūno fizinė jėga, varančioji sistema, sudarytas iš sujungtų dalių arba sudedamųjų dalių, iš kurių bent viena juda, ir kurios yra sujungtos konkrečiam tikslui; ii) i papunktyje nurodytas agregatas, kuriame trūksta tik tų sudedamųjų dalių, kurios skirtos jį prijungti jo veikimo vietoje ar prie energijos ir judėjimo šaltinių; iii) i arba ii papunkčiuose nurodytas agregatas, paruoštas montavimui ir galintis veikti esant tokiai padėčiai tik tada, kai įmontuotas transporto priemonėje arba pastate ar statinyje; iv) rinkinys i, ii arba iii papunkčiuose nurodytų mašinų arba g punkte nurodytų iš dalies sukomplektuotų mašinų, kurios, siekiant to paties tikslo, yra sumontuotos ir valdomos taip, kad veikia kaip nedaloma visuma; v) sąranka sujungtų dalių ar sudedamųjų dalių, iš kurių bent viena juda, kurios sujungtos tam, kad keltų krovinius, ir kurių vienintelis energijos šaltinis yra tiesiogiai naudojama žmogaus fizinė jėga;

b) „sukeičiamas įrenginys“ — tai įtaisas, kuris, pradėjus naudoti mašiną ar traktorių, yra paties naudotojo sumontuojamas į šią mašiną ar traktorių, kad pakeistų jų funkciją ar priskirtų naują funkciją, jei tik šis įrenginys nėra įrankis;

c) „saugos įranga“ — tai įranga: — kuri atlieka saugos funkciją, ir — kuri į rinką pateikiama savarankiškai, ir — kurios gedimas ir (arba) veikimo sutrikimas kelia pavojų žmonių saugumui, ir — kuri nėra būtina mašinai veikti arba kurią tam, kad mašina veiktų, gali pakeisti įprastos sudedamosios dalys. Saugos įrangos nurodomasis sąrašas yra pateiktas V priede, kuris gali būti atnaujinamas pagal 8 straipsnio 1 dalies a punktą;

d) „kėlimo reikmenys“ — tai kėlimo mašinoms nepriskiriamos, krovinį laikančios sudedamosios dalys ar įranga, kurie talpinami tarp mašinos ir krovinio arba ant paties krovinio, arba kurie sudaro neatsiejamą krovinio dalį, ir kurie į rinką pateikiami savarankiškai; stropai ir jų sudedamosios dalys taip pat laikomi kėlimo reikmenimis;

e) „grandinės, virvės ir austiniai diržai“ — tai grandinės, virvės ir austiniai diržai, suprojektuoti ir pagaminti kėlimo tikslams kaip kėlimo mašinų ar kėlimo reikmenų dalis;

f) „nuimamas mechaninių pavarų įtaisas“ — tai nuimama sudedamoji dalis, skirta jėgai perduoti iš savaeigės mašinos ar traktoriaus į kitą mašiną, sujungiant juos pagrindine fiksuota atrama. Kai jis pateikiamas į rinką su apsauginiu įtaisu, tai laikoma vienu produktu;

g) „iš dalies sukomplektuota mašina“ — tai agregatas, kuris yra beveik mašina, tačiau pats negali veikti pagal konkrečią paskirtį. Varančioji sistema yra iš dalies sukomplektuota mašina. Iš dalies sukomplektuota mašina skirta tik būti įmontuota į arba sujungta su kita mašina arba su kita iš dalies sukomplektuota mašina ar įranga, taip sudarant mašiną, kuriai taikoma ši direktyva;

h) „pateikimas į rinką“ — tai toks veiksmas, kurio pasėkoje mašinos ar iš dalies sukomplektuotos mašinos tampa pirmą kartą prieinamos platinimui arba naudojimui Bendrijoje už atlygį arba nemokamai;

i) „gamintojas“ — tai bet koks fizinis arba juridinis asmuo, projektuojantis ir (arba) gaminantis mašinas arba iš dalies sukomplektuotas mašinas, kurioms taikoma ši direktyva, ir yra atsakingas už šių mašinų ar iš dalies sukomplektuotų mašinų atitiktį šios direktyvos nuostatoms, siekiant mašinas teikti į rinką su jo vardu ar prekybiniu ženklu arba yra jo paties naudojamos. Nesant pirmiau apibrėžto gamintojo, bet koks fizinis ar juridinis asmuo, pateikdamas į rinką ar pradėdamas naudoti mašinas ar iš dalies sukomplektuotas mašinas, kurioms taikoma ši direktyva, laikomas gamintoju;

j) „įgaliotas atstovas“ — tai bet koks Bendrijoje įsisteigęs fizinis ar juridinis asmuo, turintis gamintojo raštišką leidimą jo vardu vykdyti su šia direktyva susijusius visus arba dalį jo įsipareigojimų bei atlikti formalumus;

k) „pradėjimas naudoti“ — tai mašinos, kuriai taikoma ši direktyva, pirmas panaudojimas pagal paskirtį Bendrijoje;

l) „darnusis standartas“ — tai standartizavimo įstaigos, būtent Europos standartizacijos komiteto (CEN), Europos elektrotechnikos standartų komiteto (CENELEC) arba Europos telekomunikacijų standartų instituto (ETSI) Komisijos pavedimu 1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/34/EB, nustatančios informacijos apie techninius standartus ir reglamentus bei informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarką (16), nustatyta tvarka, priimta neprivaloma techninė specifikacija.

3 straipsnis

Specialios direktyvos

Jei mašinų keliamam I priede minimam pavojui visiškai ar iš dalies taikomos kitos, specialios Bendrijos direktyvos, ši direktyva netaikoma arba nustoja būti taikoma toms mašinoms dėl tokio pavojaus nuo tų kitų direktyvų įgyvendinimo dienos.

4 straipsnis

Rinkos priežiūra

1. Valstybės narės imasi visų atitinkamų priemonių užtikrinti, kad mašinos galėtų būti pateikiamos į rinką ir (arba) pradedamos naudoti tik tuomet, jei jos patenkina atitinkamas šios direktyvos nuostatas ir nekelia pavojaus žmonių sveikatai ir saugai arba, tam tikrais atvejais, naminiams gyvūnams ir turtui, kai yra tinkamai sumontuotos ir prižiūrimos bei naudojamos pagal paskirtį arba tokiomis sąlygomis, kurios gali būti pagrįstai numatytos.

2. Valstybės narės imasi visų atitinkamų priemonių užtikrinti, kad iš dalies sukomplektuotos mašinos galėtų būti pateikiamos į rinką tik tuomet, jei jos atitinka atitinkamas šios direktyvos nuostatas.

3. Valstybės narės įsteigia arba paskiria kompetentingas institucijas, kurios kontroliuotų mašinų ar iš dalies sukomplektuotų mašinų atitikimą 1 ir 2 dalyse išdėstytoms nuostatoms.

4. Valstybės narės apibrėžia 3 dalyje nurodytų kompetentingų institucijų uždavinius, struktūrą ir įgaliojimus ir apie tai bei kitus tolesnius pakeitimus praneša Komisijai bei kitoms valstybėms narėms.

5 straipsnis

Pateikimas į rinką ir pradėjimas naudoti

1. Prieš pateikdamas į rinką mašinas ir (arba) pradėdamas jas naudoti, gamintojas arba jo įgaliotas atstovas:

a) užtikrina, kad jos atitinka I priede nurodytus atitinkamus esminius sveikatos apsaugos ir saugos reikalavimus;

b) užtikrina, kad VII priedo A skirsnyje nurodyta techninė byla yra prieinama;

c) pateikia būtiną informaciją, pavyzdžiui, naudojimo instrukcijas;

d) pagal 12 straipsnį atlieka atitinkamas atitikties įvertinimo procedūras;

e) pagal II priedo 1 dalies A skirsnį sudaro EB atitikties deklaraciją ir užtikrina, kad ji būtų pridėta prie mašinos;

f) pagal 16 straipsnį pažymėti ženklu „CE“.

2. Prieš pateikdamas į rinką iš dalies sukomplektuotą mašiną gamintojas ar jo įgaliotas atstovas užtikrina, kad 13 straipsnyje nurodyta procedūra būtų užbaigta.

3. Atlikdamas 12 straipsnyje nurodytą procedūrą, gamintojas arba jo įgaliotas atstovas turi turėti būtinas priemones, skirtas užtikrinti, kad mašina atitiktų I priede nustatytus esminius sveikatos apsaugos ir saugos reikalavimus, arba turi turėti galimybę tokiomis priemonėmis naudotis.

4. Kai mašinai taip pat taikomos ir kitos Bendrijos direktyvos, susijusios su kitais aspektais bei nustatančios žymėjimą ženklu „CE“, toks ženklinimas parodo, kad mašina taip pat atitinka tų kitų direktyvų nuostatas.

Tačiau, kai viena ar daugiau iš tų direktyvų gamintojui arba jo įgaliotam atstovui pereinamuoju laikotarpiu leidžia pasirinkti taikomą sistemą, ženklas „CE“ parodo atitikimą nuostatoms tik tų direktyvų, kurias taiko gamintojas arba jo paskirtasis atstovas, nuostatoms. Išsamesnė informacija apie taikomas direktyvas, kaip paskelbta Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, pateikiama EB atitikties deklaracijoje.

6 straipsnis

Judėjimo laisvė

1. Valstybės narės negali drausti, riboti ar trukdyti pateikti į rinką ir (arba) pradėti naudoti savo teritorijoje mašinas, kurios atitinka šios direktyvos reikalavimus.

2. Valstybės narės negali drausti, riboti ar kliudyti pateikti į rinką iš dalies sukomplektuotas mašinas, kurių gamintojas ar jo įgaliotas atstovas pagal II priedo 1 dalies B skirsnį pareiškia, kad jas ketinama įmontuoti į kitas mašinas arba sujungti su kitomis iš dalies sukomplektuotomis mašinomis siekiant sukurti naują mašiną.

3. Prekybos mugėse, parodose, per demonstravimus ir kitur valstybės narės nedraudžia demonstruoti mašinų ar iš dalies sukomplektuotų mašinų, kurios neatitinka šios direktyvos nuostatų, jeigu matomas ženklas aiškiai nurodo, kad tokios mašinos šių nuostatų neatitinka ir kad jos nebus prieinamos tol, kol jų atitiktis nebus pasiekta. Be to, demonstruojant šias atitikties neturinčias mašinas ar iš dalies sukomplektuotas mašinas, turi būti imamasi reikiamų saugos priemonių žmonių saugumui užtikrinti.

7 straipsnis

Atitikties prielaida ir darnieji standartai

1. Valstybės narės pripažįsta, kad mašinos, turinčios ženklą „CE“ ir EB atitikties deklaraciją, kurios turinys nurodytas II priedo 1 dalies A skirsnyje, atitinka šios direktyvos nuostatas.

2. Mašinos, pagamintos pagal darnųjį standartą, nuorodos į kurį yra paskelbtos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, laikomos atitinkančiomis esminius sveikatos apsaugos ir saugos reikalavimus, kuriems taikomas tas darnusis standartas.

3. Nuorodas į darniuosius standartus skelbia Komisija Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

4. Valstybės narės imasi atitinkamų priemonių, įgalinančių socialinius partnerius nacionaliniu lygmeniu daryti įtaką darniųjų standartų rengimo ir priežiūros procesams.

8 straipsnis

Tikslinės priemonės

1. Komisija, laikydamasi 22 straipsnio 3 dalyje nustatytos tvarkos, gali imtis visų būtinų priemonių, kad būtų įgyvendintos nuostatos, susijusios su šiais klausimais:

a) 2 straipsnio c punkte nurodyto saugos įrangos nurodomojo sąrašo, pateikto V priede, atnaujinimu;

b) 9 straipsnyje nurodytų mašinų pateikimo į rinką apribojimu.

2. Komisija, laikydamasi 22 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos, gali imtis visų būtinų priemonių, susijusių su šios direktyvos įgyvendinimu ir taikymu praktikoje, įskaitant priemones, užtikrinančias valstybių narių bendradarbiavimą tarpusavyje ir su Komisija, kaip numatyta 19 straipsnio 1 dalyje.

9 straipsnis

Tikslinės priemonės, skirtos mašinoms, galinčioms kelti pavojų

1. Jeigu, laikydamasi 10 straipsnyje nustatytos tvarkos, Komisija nusprendžia, kad darnusis standartas nevisiškai atitinka I priede nustatytus esminius sveikatos apsaugos ir saugos reikalavimus, kuriems yra taikomas, Komisija, remdamasi 3 dalimi, gali imtis priemonių, įpareigojančių valstybes nares uždrausti arba riboti pateikti į rinką mašinas, kurių techninės savybės kelia pavojų dėl standarto trūkumo, arba taikyti tokioms mašinoms specialias sąlygas.

Jeigu, laikydamasi 11 straipsnyje nustatytos tvarkos, Komisija nusprendžia, kad valstybės narės taikoma priemonė yra pagrįsta, Komisija, remdamasi 3 dalimi, gali imtis priemonių, įpareigojančių valstybes nares uždrausti arba riboti pateikti į rinką mašinas, keliančias tokį pat pavojų dėl jų techninių savybių, arba taikyti tokioms mašinoms specialias sąlygas.

2. Bet kuri valstybė narė gali prašyti Komisijos ištirti 1 dalyje minėtų priemonių poreikį.

3. 1 dalyje nurodytais atvejais Komisija konsultuojasi su valstybėmis narėmis ir kitomis suinteresuotomis šalimis, nurodydama priemones, kurių ji ketina imtis siekdama Bendrijos lygmeniu užtikrinti aukštą asmenų saugos ir sveikatos apsaugos lygį.

Tinkamai atsižvelgdama į šių konsultacijų rezultatus, Komisija 22 straipsnio 3 dalyje nustatyta tvarka priima reikiamas priemones.

10 straipsnis

Darniojo standarto ginčijimo tvarka

Jeigu valstybė narė arba Komisija nusprendžia, kad darnusis standartas nevisiškai atitinka I priede nustatytus esminius sveikatos apsaugos ir saugos reikalavimus, kuriems yra taikomas, Komisija arba valstybė narė svarstytiną klausimą pateikia pagal Direktyvą 98/34/EB įsteigtam komitetui, nurodydama šio pateikimo priežastis. Komitetas be delsimo pareiškia savo nuomonę. Atsižvelgdama į komiteto nuomonę, Komisija nusprendžia skelbti, neskelbti, skelbti su apribojimais, palikti, palikti su apribojimais arba atšaukti nuorodas į atitinkamą darnųjį standartą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

11 straipsnis

Apsaugos sąlyga

1. Jeigu valstybė narė įsitikina, kad mašinos, kurioms taikoma ši direktyva, turinčios ženklą „CE“ ir EB atitikties deklaraciją ir naudojamos pagal numatytą paskirtį arba tokiomis sąlygomis, kurias galima pagrįstai numatyti, gali kelti pavojų žmonių sveikatai ir saugai bei, tam tikrais atvejais — naminiams gyvūnams ar turto saugumui, ji imasi visų atitinkamų priemonių, kad šios mašinos būtų pašalintos iš rinkos, būtų uždrausta tokias mašinas pateikti į rinką ir (arba) pradėti naudoti arba būtų apribota jų judėjimo laisvė.

2. Valstybė narė nedelsdama praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie bet kokias tokias priemones, nurodydama priimtojo sprendimo priežastis, ypač jei neatitikimo priežastis yra:

a) neatitikimas esminiams reikalavimams, numatytiems 5 straipsnio 1 dalies a punkte;

b) neteisingas 7 straipsnio 2 dalyje minimų darniųjų standartų taikymas;

c) pačių 7 straipsnio 2 dalyje minimų darniųjų standartų trūkumai.

3. Komisija nedelsdama pradeda konsultuotis su atitinkamomis šalimis.

Pasikonsultavusi Komisija sprendžia, ar valstybės narės taikomos priemonės yra pagrįstos, ir apie savo sprendimą praneša priemones taikiusiai valstybei narei, kitoms valstybėms narėms ir gamintojui arba jo įgaliotam atstovui.

4. Kai 1 dalyje nurodytos priemonės grindžiamos darniųjų standartų trūkumais ir kai valstybė narė, kuri ėmėsi priemonių, išlaiko priemonių atžvilgiu savo ankstesnę poziciją, Komisija arba valstybė narė inicijuoja 10 straipsnyje nurodytą procedūrą.

5. Jei mašinos turi ženklą „CE“, tačiau neatitinka reikalavimų, kompetentinga valstybė narė imasi atitinkamų veiksmų prieš tuos, kurie jas taip pažymėjo, ir praneša apie tai Komisijai. Komisija praneša kitoms valstybėms narėms.

6. Komisija užtikrina, kad valstybės narės būtų informuojamos apie šios procedūros eigą ir rezultatus.

12 straipsnis

Mašinų atitikties įvertinimo procedūros

1. Gamintojas arba jo įgaliotas atstovas, siekdamos patvirtinti, jog mašinos atitinka šios direktyvos nuostatas, taiko vieną iš 2, 3 ir 4 dalyse nurodytų atitikties įvertinimo procedūrų.

2. Kai mašinos nėra nurodytos IV priede, gamintojas ar jo įgaliotas atstovas atitikties įvertinimo procedūrą taiko kartu su VIII priede numatyta mašinų gamybos patikra įmonėje.

3. Kai mašinos yra nurodytos V priede ir gaminamos pagal 7 straipsnio 2 dalyje nurodytus darniuosius standartus, ir jeigu šie standartai apima visus atitinkamus esminius sveikatos apsaugos ir saugos reikalavimus, gamintojas arba jo įgaliotas atstovas taiko vieną iš šių procedūrų:

a) atitikties įvertinimo procedūrą kartu su VIII priede numatyta mašinų gamybos patikra įmonėje;

b) IX priede nurodytą EB tipo tyrimo procedūrą bei VIII priedo 3 punkte numatytą mašinų gamybos patikrą įmonėje;

c) X priede numatytą visapusio kokybės užtikrinimo procedūrą.

4. Kai mašinos yra nurodytos IV priede ir gaminamos nesilaikant 7 straipsnio 2 dalyje nurodytų darniųjų standartų arba jų laikomasi tik iš dalies, arba jei darnieji standartai apima ne visus atitinkamus esminius sveikatos apsaugos ir saugos reikalavimus, arba jei tokių standartų tiriamoms mašinoms apskritai nėra, gamintojas arba jo įgaliotas atstovas taiko vieną iš šių procedūrų:

a) IX priede nurodytą EB tipo tyrimo procedūrą bei VIII priedo 3 punkte numatytą mašinų gamybos patikrą įmonėje;

b) X priede numatytą visapusio kokybės užtikrinimo procedūrą.

13 straipsnis

Iš dalies sukomplektuotoms mašinoms skirta procedūra

1. Iš dalies sukomplektuotų mašinų gamintojas arba jo įgaliotas atstovas, prieš pateikdamas jas į rinką, užtikrina, kad:

a) yra parengta VII priedo B dalyje apibūdinta atitinkama techninė dokumentacija;

b) yra parengtos VI priede apibūdintos surinkimo instrukcijos;

c) yra sudaryta II priedo 1 dalies B skirsnyje apibūdinta įmontavimo deklaracija.

2. Surinkimo instrukcijos ir įmontavimo deklaracija pateikiamos kartu su iš dalies sukomplektuotomis mašinomis, o kai šios mašinos įmontuojamos į galutinę mašiną, sudaro baigtos mašinos techninės bylos dalį.

14 straipsnis

Notifikuotosios įstaigos

1. Valstybės narės praneša Komisijai bei kitoms valstybėms narėms apie įstaigas, kurias jos paskyrė atlikti 12 straipsnio 3 ir 4 dalyse nurodytą atitikties įvertinimą pateikiant į rinką, taip pat apie konkrečias atitikties įvertinimo procedūras ir mašinų kategorijas, kurioms šios įstaigos buvo paskirtos, bei apie šioms įstaigoms Komisijos iš anksto paskirtus identifikacinius numerius. Valstybės narės praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie visus tolesnius pakeitimus.

2. Valstybės narės užtikrina, kad būtų nuolat tikrinama, kaip notifikuotosios įstaigos laikosi XI priede nustatytų kriterijų. Pareikalavus notifikuotoji įstaiga pateikia visą atitinkamą informaciją, įskaitant biudžeto dokumentus, kuri įgalintų valstybę narę užtikrinti XI priedo reikalavimų įvykdymą.

3. Valstybės narės, vertindamos notifikuotinas arba jau notifikuotas įstaigas, taiko XI priede nurodytus kriterijus.

4. Susipažinimui Komisija Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbia notifikuotųjų įstaigų sąrašą kartu su jų identifikaciniais numeriais ir užduotimis, kurioms atlikti jos yra paskirtos. Ji rūpinasi, kad sąrašas būtų nuolat atnaujinamas.

5. Įstaigos, atitinkančios vertinimo kriterijus, nustatytus atitinkamuose darniuosiuose standartuose, nuorodos į kuriuos yra skelbiamos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, laikomos atitinkančiomis atitinkamus kriterijus.

6. Jei notifikuotoji įstaiga nustato, kad gamintojas neįvykdė arba nebevykdo atitinkamų šios direktyvos reikalavimų arba kad EB tipo tyrimo sertifikatas arba kokybės užtikrinimo sistemos patvirtinimas neturėjo būti išduotas, ji, atsižvelgdama į proporcingumo principą ir išsamiai nurodydama priežastis, sustabdo išduoto sertifikato ar patvirtinimo galiojimą, jį atšaukia arba apriboja jo veikimą, kol tokių reikalavimų vykdymo neužtikrina gamintojo įgyvendinamos atitinkamos korekcinės priemonės. Sertifikato ar patvirtinimo sustabdymo, atšaukimo arba bet kokio jo apribojimo atveju, arba tais atvejais, kai gali prireikti kompetentingos institucijos įsikišimo, notifikuotoji įstaiga apie tai pagal 4 straipsnį praneša kompetentingai institucijai. Valstybė narė be delsimo informuoja kitas valstybes nares ir Komisiją. Turi būti numatyta apeliacijos procedūra.

7. Kad būtų koordinuojamas vienodas šios direktyvos taikymas, Komisija organizuoja pasikeitimą patirtimi tarp institucijų, atsakingų už notifikuotųjų įstaigų paskyrimą, notifikavimą ir kontrolę valstybėse narėse, ir notifikuotųjų įstaigų.

8. Įstaigą notifikavusi valstybė narė nedelsiant atšaukia jos notifikavimą, jei sužino:

a) kad įstaiga nebeatitinka XI priede nurodytų kriterijų; arba

b) kad įstaiga grubiai pažeidžia savo pareigų vykdymą.

Valstybė narė nedelsdama atitinkamai informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares.

15 straipsnis

Mašinų montavimas ir naudojimas

Ši direktyva neturi poveikio valstybių narių teisei nustatyti, atitinkamai laikantis Bendrijos teisės, tokius reikalavimus, kokie joms atrodo būtini siekiant užtikrinti, kad žmonės, visų pirma darbuotojai, mašinų naudojimo metu būtų saugūs, su sąlyga, jog tai daroma ne dėl to, kad šios mašinos yra pakeistos šioje direktyvoje nenurodytu būdu.

16 straipsnis

Ženklas „CE“

1. Atitikties ženklas „CE“ susideda iš didžiųjų CE raidžių, kaip parodyta III priede.

2. Pagal III priedą mašinos ženklu „CE“ turi būti žymimos taip, kad jis būtų lengvai pastebimas, įskaitomas ir neištrinamas.

3. Draudžiama mašinas žymėti ženklais, simboliais ar daryti įrašus, kurie dėl panašumo į ženklo „CE“ reikšmę ir (arba) formą galėtų suklaidinti trečiąsias šalis. Mašinos gali būti žymimos bet kokie kokias kitais ženklais, jeigu taip žymint nesumažėja ženklo „CE“ matomumas, įskaitomumas ir reikšmė.

17 straipsnis

Neteisingas žymėjimas

1. Valstybės narės laiko, kad šis žymėjimas neatitinka reikalavimų:

a) ženklu „CE“pagal šią direktyvą žymimi gaminiai, kuriems ši direktyva netaikoma;

b) nėra ženklo „CE“ ir (arba) mašinos EB atitikties deklaracijos;

c) mašina pažymėta kitu nei „CE“ ženklu, kuris yra draudžiamas pagal 16 straipsnio 3 dalį.

2. Kai valstybė narė nustato, kad žymėjimas neatitinka atitinkamų šios direktyvos nuostatų, gamintojas ar jo įgaliotas atstovas įpareigojamas sutvarkyti gaminį taip, kad pažeidimas būtų nutrauktas laikantis tos valstybės narės nustatytų sąlygų.

3. Jei žymėjimas ir toliau neatitinka reikalavimų, valstybė narė imasi visų būtinų priemonių, ribojančių ar draudžiančių pateikti į rinką atitinkamą gaminį arba užtikrinančių, kad jis būtų pašalintas iš rinkos 11 straipsnyje nustatyta tvarka.

18 straipsnis

Konfidencialumas

1. Nepažeisdamos galiojančių nacionalinių nuostatų ir praktikos dėl konfidencialumo, valstybės narės užtikrina, kad iš visų šią direktyvą taikančių šalių būtų reikalaujama informaciją, kurią jos gauna vykdydamos savo užduotis ir kuriai taikomas profesinis slaptumas, laikyti konfidencialiai, nebent atskleisti šią informaciją būtina siekiant užtikrinti žmonių sveikatos apsaugą ir saugą.

2. 1 dalies nuostatos neturi poveikio valstybių narių bei notifikuotųjų įstaigų įsipareigojimams keistis informacija bei įspėti viena kitą.

3. Visi valstybių narių ir Komisijos pagal 9 ir 11 straipsnius priimti sprendimai skelbiami.

19 straipsnis

Valstybių narių bendradarbiavimas

1. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad 4 straipsnio 3 dalyje nurodytos kompetentingos institucijos bendradarbiautų tarpusavyje ir su Komisija ir suteiktų viena kitai informaciją, kuri yra būtina, kad ši direktyva būtų taikoma vienodai.

2. Kad būtų koordinuojamas vienodas šios direktyvos taikymas, Komisija organizuoja pasikeitimą patirtimi tarp kompetentingų institucijų, atsakingų už rinkos priežiūrą.

20 straipsnis

Teisinės gynybos priemonės

Pagal šią direktyvą taikant priemones, kurios riboja visų mašinų, kurioms taikoma ši direktyva, pateikimą į rinką ir (arba) pradėjimą naudoti, nurodomos tikslus jų taikymo pagrindas. Apie šias priemones kaip galima greičiau pranešama suinteresuotai šaliai, kuri tuo pačiu yra informuojama apie teisinės gynybos priemones, kuriomis ji gali naudotis pagal atitinkamoje valstybėje narėje galiojančius įstatymus, bei apie šioms priemonėms taikytinus apribojimus laike.

21 straipsnis

Informacijos skleidimas

Komisija imasi būtinų priemonių, kad atitinkama su šios direktyvos įgyvendinimu susijusi informacija būtų prieinama.

22 straipsnis

Komitetas

1. Komisijai padeda komitetas, toliau — „Mašinų komitetas“.

2. Kai daroma nuoroda į šią straipsnio dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 3 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į jo 8 straipsnio nuostatas.

3. Kai daroma nuoroda į šią straipsnio dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į jo 8 straipsnio nuostatas.

Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje numatytas laikotarpis yra trys mėnesiai.

4. Mašinų komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles.

23 straipsnis

Sankcijos

Valstybės narės nustato taisykles dėl sankcijų, taikytinų už pagal šią direktyvą priimtų nacionalinių nuostatų pažeidimus, ir imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad jos būtų įgyvendinamos. Nustatytos sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios. Apie šias nuostatas valstybės narės Komisijai praneša per … (17), taip pat be delsimo praneša apie visus tolesnius su jomis susijusius pakeitimus.

24 straipsnis

Direktyvos 95/16/EB pakeitimas

Direktyva 95/16/EB iš dalies keičiama taip:

1. 1 straipsnio 2 ir 3 dalys pakeičiamos taip: „2. Šioje direktyvoje „liftas“ — tai konkrečiuose statinio lygiuose naudojamas kėlimo įrenginys, turintis gabenimo talpą, judančią išilgai standžių, į horizontą daugiau kaip 15o kampu pakreiptų kreipiamųjų, ir skirtas gabenti: — žmones, — žmones ir krovinius, — tik krovinius, jeigu gabenimo talpa yra prieinama, t. y. žmogus gali nesunkiai į ją įeiti, o joje yra įmontuoti valdymo įtaisai, kurie išdėstyti viduje arba taip, kad šiuos įtaisus galėtų pasiekti gabenimo talpoje esantis žmogus. Kėlimo įrenginiai, judantys nustatytu maršrutu, netgi tuomet, jeigu jie juda ne išilgai standžių kreipiamųjų, laikomi liftais, kuriems taikoma ši direktyva. „Gabenimo talpa“ — tai lifto dalis, kurios palaikomi pakeliami arba nuleidžiami žmonės ir (arba) kroviniai. 3. Ši direktyva netaikoma: — kėlimo įrenginiams, kurių greitis neviršija 0,15 m/s, — statybų keltuvams, — lynų keliams, įskaitant funikulierius, — liftams, specialiai sukonstruotiems ir pagamintiems kariniams ar policijos tikslams, — kėlimo platformoms, iš kurių galima dirbti, — šachtų suktuvams (kėlimo įrenginiams), — kėlimo įrenginiams, skirtiems atlikėjams kelti vaidinimo/spektaklio metu, — transporto priemonėse įmontuotiems kėlimo įrenginiams, — kėlimo įrenginiams, sujungtiems su mašinomis ir skirtiems vien tik patekti į darbo vietą, įskaitant priežiūros ir patikros vietas mašinoje, — vežimėliams, judantiems krumpliastiebiu, — eskalatoriams ir mechaniniams pėsčiųjų takams.“

2. I priedo 1.2 punktas pakeičiamas taip: „1.2 Gabenimo talpa Lifto gabenimo talpa turi būti kabina. Ši kabina turi būti suprojektuota ir pagaminta taip, kad jos naudingas plotas ir tvirtumas atitiktų lifto surinkėjo nustatytą didžiausią leistiną žmonių skaičių ir vardinę lifto apkrovą. Kai liftas yra skirtas žmonėms gabenti, ir jeigu, atsižvelgiant į matmenis, yra įmanoma, lifto kabina turi būti suprojektuota ir pagaminta taip, kad jos konstrukcijos ypatybės nekliudytų į kabiną patekti ir ja naudotis neįgaliesiems, ir kad lifto kabiną būtų galima bet kokiu tinkamu būdu pareguliuoti taip, kad ja būtų galima lengviau naudotis neįgaliesiems.“

25 straipsnis

Panaikinimas

Direktyva 98/37/EB panaikinama.

Nuorodos į panaikintąją direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir skaitomos pagal XII priede pateiktą koreliacijos lentelę.

26 straipsnis

Įgyvendinimas

1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję per… (18), įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.

Tas nuostatas jos taiko po… (19).

Valstybės narės, tvirtindamos tas priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.

2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės nuostatų tekstus, taip pat lentelę, rodančią, kaip šios direktyvos nuostatos atitinka priimtas nacionalines nuostatas.

27 straipsnis

Išimtis

Iki … (20) valstybės narės gali leisti pateikti į rinką ir pradėti naudoti nešiojamąsias tvirtinimo šoviniais ir kitas smūgines mašinas, kurios atitinka nacionalines nuostatas, galiojusias prieš priimant šią direktyvą.

28 straipsnis

Įsigaliojimas

Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

29 straipsnis

Adresatai

Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

Priimta Briuselyje, Europos Parlamento vardu Pirmininkas … Tarybos vardu Pirmininkas …

(1) OL C 154 E, 2001 5 29, p. 164.

(2) OL C 311, 2001 11 7, p. 1.

(3) 2002 m. liepos 4 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 271 E, 2003 11 12, p. 491), 2005 m. liepos 18 d. Tarybos bendroji pozicija ir … Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

(4) OL L 207, 1998 7 23, p. 1. Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 98/79/EB (OL L 331, 1998 12 7, p. 1).

(5) OL L 183, 1989 6 29, p. 9. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 93/68/EEB (OL L 220, 1993 8 30, p. 1).

(6) OL L 256, 1991 9 13, p. 51.

(7) OL L 393, 1989 12 30, p. 13. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/45/EB (OL L 195, 2001 7 19, p. 46).

(8) OL L 220, 1993 8 30, p. 23.

(9) OL L 213, 1995 9 7, p. 1. Direktyva su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1).

(10) OL C 321, 2003 12 31, p. 1.

(11) OL L 184, 1999 7 17, p. 23.

(12) OL L 171, 2003 7 9, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2005/13/EB (OL L 55, 2005 3 1, p. 35).

(13) OL L 42, 1970 2 23, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2005/30/EB (OL L 106, 2005 4 27, p. 17).

(14) OL L 124, 2002 5 9, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2003/77/EB (OL L 211, 2003 8 21, p. 24).

(15) OL L 77, 1973 3 26, p. 29. Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 93/68/EEB.

(16) OL L 204, 1998 7 21, p. 37. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2003 m. Stojimo aktu.

(17) 24 mėnesiai nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos.

(18) 24 mėnesiai nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos.

(19) 42 mėnesių nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos.

(20) 5 metai nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos.

I PRIEDAS ESMINIAI SVEIKATOS APSAUGOS IR SAUGOS REIKALAVIMAI MAŠINŲ PROJEKTAVIMUI IR GAMYBAI BENDRIEJI PRINCIPAI 1. Mašinų gamintojas arba jo įgaliotas atstovas turi užtikrinti, kad, siekiant nustatyti, kaip mašinos atitinka joms taikomus sveikatos apsaugos ir saugos reikalavimus būtų atliekamas rizikos įvertinimas; taigi mašinas projektuoti ir gaminti privalu atsižvelgiant į pavojaus įvertinimo rezultatus. Pakartotinai atlikdamas pirmiau minėtą rizikos įvertinimą ir šią riziką mažindamas, gamintojas arba jo įgaliotas atstovas: — nustato mašinos ribas, kurios apima jų numatomąjį naudojimą ir bet kokį pagrįstai numanomą netinkamą naudojimą, — nustato pavojus, kuriuos gali sukelti mašina, ir susijusios pavojingos situacijos, — apskaičiuoja rizikas, atsižvelgdamas į galimo sužeidimo ar sveikatos pakenkimo sunkumą bei galimybę jiems kilti, — įvertina rizikas, siekdamas nustatyti, ar rizikos mažinimas yra būtinas, kaip numatyta šios direktyvos tiksluose, — pašalina pavojus ar sumažina rizikas, susijusias su šiais pavojais taikydamas apsaugines priemones 1.1.2 punkto b papunktyje nustatyta pirmumo seka. 2. Pareigos, nustatytos pagal esminius sveikatos apsaugos ir saugos reikalavimus, taikomos ne tik tada, kai atitinkamas pavojus siejamas su mašina ją naudojant gamintojo arba jo įgalioto atstovo numatytomis sąlygomis, bet taip pat ir numanomais anomaliais atvejais. Visais atvejais taikomi 1.1.2 punkte nurodyti saugos integracijos principai ir 1.7.3 bei 1.7.4 punktuose nurodyti įpareigojimai dėl ženklinimo ir instrukcijos. 3. Šiame priede nustatyti esminiai sveikatos apsaugos ir saugos reikalavimai yra privalomi. Tačiau, atsižvelgiant į technikos pažangą, gali būti neįmanoma įgyvendinti šių reikalavimų numatytų tikslų. Tokiu atveju mašinos turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad kuo geriau juos atitiktų. 4. Šis priedas susideda iš kelių dalių. Pirmoji yra bendra ir taikoma visų rūšių mašinoms. Kitose dalyse apibūdinami tam tikri specifiniai pavojai. Vis dėlto, siekiant įsitikinti, kad yra laikomasi visų atitinkamų esminių reikalavimų, šį priedą būtina išnagrinėti visą. Priklausomai nuo pagal šių bendrųjų principų 1 punktą atlikto rizikos vertinimo rezultatų, projektuojant mašiną turi būti atsižvelgiama į bendrosios dalies ir vienos ar daugiau kitų dalių reikalavimus. 1. ESMINIAI SVEIKATOS APSAUGOS IR SAUGOS REIKALAVIMAI 1.1. Bendros pastabos. 1.1.1. Apibrėžimai Šiame priede: a) „pavojus“ — tai potencialus sužeidimo ar sveikatos pakenkimo šaltinis; b) „rizikos zona“ — tai bet kuri zona mašinoje ir (arba) jos aplinkoje, kurioje asmuo rizikuoja savo sveikata arba sauga; c) „pažeidžiamas asmuo“ — tai bet kuris asmuo, visiškai arba iš dalies esantis rizikos zonoje; d) „operatorius“ — tai asmuo arba asmenys, montuojantys, naudojantys, reguliuojantys, prižiūrintys, valantys, taisantys arba perkeliantys mašinas; e) „rizika“ — tai sužalojimo ar pakenkimo sveikatai atsiradimo tikimybės ir masto derinys, galintis kilti esant pavojingai situacijai; f) „užtvaras“ — tai mašinos dalis, specialiai naudojama konkrečiai sudaryti apsaugai materialiu barjeru; g) „apsauginis įtaisas“ — tai kitas, nei užtvaras, įtaisas, pats vienas ar kartu su užtvaru sumažinantis riziką; h) „numatomasis naudojimas“ — tai mašinos naudojimas pagal informaciją pateiktą naudojimo instrukcijose; i) „pagrįstai numanomas netinkamas naudojimas“ — tai mašinos naudojimas kaip nei numatyta naudojimo instrukcijoje, galintis įvykti dėl lengvai nuspėjamos žmogaus elgsenos. 1.1.2. Saugos integravimo principai a) Mašinos turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad, visas operacijas atliekant ne tik gamintojo numatytomis sąlygomis, bet ir pagrįstai numanomu netinkamo jų naudojimo atveju, ji vykdytų savo funkcijas ir nekeltų pavojaus ją valdantiems, derinantiems ir prižiūrintiems asmenims. Naudojamų priemonių paskirtis — siekti, kad būtų išvengta bet kokių nelaimingų atsitikimų pavojaus per visą numatytą mašinos naudojimo laiką, įskaitant mašinos transportavimo, surinkimo, išardymo, padarymo netinkama ir išmetimo į atliekas etapus. b) Gamintojas arba jo įgaliotas atstovas privalo, parinkdamas pačius tinkamiausius būdus, privalo tokia eilės tvarka laikytis šių principų: — kiek įmanoma pašalinti arba sumažinti rizikas (iš esmės saugių mašinų projektavimas ir gamyba), — imtis būtinų apsauginių priemonių ryšium su rizika, kurios negalima pašalinti, — įspėti naudotojus apie liekamąją riziką, ryšium su priimtų apsauginių priemonių trūkumais, nurodyti, ar reikalingas koks nors specialus mokymas ir nurodyti, kokios asmeninės apsaugos priemonės reikalingos. c) Gamintojas arba jo įgaliotas atstovas, projektuodamas bei gamindamas mašinas ir sudarydamas jų instrukcijas, privalo įžvelgti ne tik numatytą mašinų naudojimą, bet ir bet kokį pagrįstai numanomą jų netinkamą naudojimą. Mašinos turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad, jei toks naudojimas sukelia riziką, jų nebūtų galima naudoti nenormaliai. Kur reikia, instrukcijose naudotojo dėmesys turi būti atkreiptas į būdus, kuriais (o tokie, kaip parodė patirtis, pasitaiko), mašinos neturi būti naudojamos. d) Projektuojant ir gaminant mašinas reikia atsižvelgti į tai, kokius naudotojo suvaržymus gali sukelti būtinosios arba numatomos naudoti asmeninės apsaugos priemonės. e) Mašinos privalo turėti visą būtiną specialią įrangą ir reikmenis, kurie leistų jas saugiai reguliuoti, prižiūrėti ir naudoti. 1.1.3. Medžiagos ir produktai Medžiagos, naudojamos mašinoms gaminti, arba produktai, naudojami arba sukurti naudojant mašinas, neturi kelti pavojaus pažeidžiamų asmenų saugai arba sveikatai. Kai naudojami skysčiai, labai svarbu, kad mašina būtų suprojektuota ir pagaminta taip, kad dėl jų užpylimo, regeneravimo, ar išleidimo nekiltų rizikos. 1.1.4. Apšvietimas Mašina turi būti su įmontuotu apšvietimu, tinkamu veiksmams, susijusiems su rizika, kylančia dėl intensyvumo aplinkos apšvietimo trūkumo. Mašina turi būti suprojektuota ir pagaminta taip, kad dėl apšvietimo neatsirastų dirbti trukdančių šešėlių, nebūtų erzinančio akinamo blizgesio ir nekiltų pavojingų stroboskopinių reiškinių ant judančių dalių, atsirandančio dėl apšvietimo. Vidinės mašinos dalys, kurias reikia dažnai apžiūrėti ir reguliuoti, bei priežiūros zonos turi būti tinkamai apšviestos. 1.1.5. Kėlimą palengvinanti mašinos konstrukcija Mašinas ar visas jų sudedamąsias dalis turi būti įmanoma: — saugiai pakelti ir transportuoti, — įmanoma supakuoti arba jos turi būti suprojektuotos taip, kad jas būtų galima laikyti saugiai ir nepažeidžiant. Pagal gamintojo instrukcijas transportuojant mašinas ir (arba) jų sudedamąsias dalis, neturi būti galimybės mašinoms ir (arba) jų dalims staigiai pajudėti arba kilti rizikos veiksmams dėl jų nestabilumo. Kai mašinų arba įvairių jų sudedamųjų dalių dėl svorio, dydžio arba formos negalima gabenti rankomis, jos arba jų sudedamosios dalys turi: — turėti pritvirtintus įtaisus kėlimo mechanizmui, arba — būti suprojektuotos taip, kad būtų galima šiuos įtaisus pritvirtinti, arba — turėti tokią formą, kad ją būtų galima lengvai pritvirtinti standartinį kėlimo mechanizmą. Jeigu mašina ar jos sudedamoji dalis yra keliama rankomis, ji turi: — būti lengvai pakeliama, arba — turėti įtaisus, pritaikytus tam, kad būtų galima saugiai kelti ir nešti. Įrankiams ir (arba) mašinų dalims kelti, kurie, nors ir nesunkūs, gali būti pavojingi, turi būti numatytos specialios kėlimo priemonės. 1.1.6. Ergonomika Esant numatytoms naudojimo sąlygoms, naudotojo patiriamas diskomfortas, nuovargis bei fizinė ir psichologinė įtampa turi būti sumažinami iki įmanomo minimumo, atsižvelgiant į ergonomikos principus, tokius kaip: — naudotojo fizinių davinių, stiprumo ir ištvermės įvairovės leidžiamumas, — suteikimas pakankamai erdvės operatoriaus kūno dalių judesiams, — išvengimas mašinos nustatomo darbo tempo, — išvengimas stebėjimo, reikalaujančio užsitęsusio susikaupimo, — pritaikymas žmogaus/mašinos sąsajos prie numatomų operatorių charakteristikų. 1.1.7. Darbo vietos Darbo vieta turi būti suprojektuota ir pagaminta taip, kad išvengti bet kokios rizikos dėl išmetamųjų dujų ir (arba) deguonies trūkumo. Jei mašina yra numatyta naudoti pavojingoje aplinkoje, sudarančioje riziką naudotojo sveikatai ir saugai, arba jeigu pati mašina sukelia pavojingą aplinką, imamasi atitinkamų priemonių, užtikrinančių geras naudotojo darbo sąlygas ir apsaugą nuo bet kokių numanomų pavojų. Jei reikia, darbo vietoje turi būti sumontuojama atitinkama kabina, kuri yra suprojektuota, pagaminta ir (arba) įrengta taip, kad atitiktų pirmiau išdėstytus reikalavimus. Išėjimas turi būti toks, kad būtų galima sparčiai pasišalinti. Be to, kai taikoma, kitoje pusėje nei įprastas išėjimas, turi būti įrengtas atsarginis išėjimas. 1.1.8. Sėdynė Jei reikia ir kai tai leidžia darbo sąlygos, neatsiejamą mašinos dalį sudarančios darbo vietos turi būti suprojektuotos taip, kad jose būtų galima įmontuoti sėdynes. Jei numatoma, kad naudotojas darbo metu sėdės, o valdymo vieta yra neatsiejama mašinos dalis, kartu su mašina turi būti pateikiama sėdynė. Operatoriaus sėdynė turi sudaryti galimybę jam išlaikyti stabilią padėtį. Be to, sėdynę ir jos atstumą iki valdymo prietaisų turi būti galima pritaikyti prie naudotojo. Jei mašinai būdinga vibracija, sėdynė turi būti suprojektuota ir pagaminta taip, kad naudotojo patiriamas vibracijas sumažintų iki žemiausio galimo lygio. Sėdynės tvirtinamieji elementai turi išlaikyti visas galimas apkrovas. Kai po operatoriaus kojomis nėra grindų, iš neslidžios medžiagos turi būti įrengtos kojų atramos. 1.2. Valdymo sistemos 1.2.1. Valdymo sistemų sauga ir patikimumas Valdymo sistemos turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad neleistų susidaryti pavojingoms situacijoms. Be to, jos turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad: — galėtų atlaikyti numatytas darbines įtampas ir poveikį iš išorės, — valdymo sistemos techninės ar programinės įrangos gedimas nesudarytų pavojingų situacijų, — valdymo sistemos loginės klaidos nesudarytų pavojingų situacijų, — pagrįstai numanomos žmogaus klaidos darbo metu nesudarytų pavojingų situacijų. Ypatingą dėmesį reikia skirti tam, kad: — mašinos netikėtai neįsijungtų, — mašinos parametrai nebūtų keičiami nekontroliuojamai, kai šie pakeitimai gali sudaryti pavojingas situacijas, — mašinas būtų galima sustabdyti jau davus komandą jas paleisti, — jokia mašinų judančioji dalis ar apdirbamasis ruošinys negalėtų nukristi arba būti išmestas, — automatinis arba rankinis bet kokių judamųjų dalių stabdymas turi būti nekliudomas, — apsauginiai įtaisai išliktų visiškai veiksmingi arba duotų stabdymo komandą, — su sauga susijusios valdymo dalys būtų nuosekliai taikomos visai surinktai mašinai ir (arba) iš dalies sukomplektuotai mašinai. Esant nelaidiniam valdymui, jei negaunamas teisingas valdymo signalas, įskaitant ryšio praradimą, vykdomas automatinis sustabdymas. 1.2.2. Valdymo įtaisai Valdymo įtaisai turi būti: — aiškiai matomi ir atpažįstami, jei reikia, naudojant piktogramą, — įrengti taip, kad būtų saugiai valdomi neabejojant ar negaištant laiko ir be dviprasmiškumo, — suprojektuoti taip, kad valdymo įtaiso judėjimas yra atitinkantis su jo veikimu, — išdėstyti ne rizikos zonose, išskyrus tam tikrus valdymo įtaisus, kurie turi būti toje zonoje, pvz., avarinio stabdymo įtaisas ar mokomasis stabdys, — išdėstyti taip, kad juos naudojant nekiltų jokios papildomos rizikos, — suprojektuoti arba apsaugoti taip, kad norimas, susijęs su pavojumi tikslas, būtų pasiektas tik atlikus apgalvotą veiksmą, — pagaminti taip, kad galėtų išlaikyti numanomas jėgas; ypatingas dėmesys turi būti skiriamas avarinio stabdymo įtaisams, kuriems gali tekti išlaikyti ypač dideles jėgas. Kai suprojektuoti ir pagaminti valdymo įtaisai yra skirti kelioms skirtingoms funkcijoms vykdyti, t. y. kai nėra vienareikšmio atitikmens, tai veiksmas, kuris bus atliekamas, turi būti aiškiai parodytas ir priklausomas nuo patvirtinimo, jei reikia. Valdymo įtaisai turi būti įrengti taip, kad jų išdėstymas, eiga ir pasipriešinimas įjungimu, įvertinant ergonomiškumo principus, būtų suderinti su atliekamu veiksmu. Mašina turi turėti indikatorius, padedančius jas saugiai eksploatuoti. Būtina, kad naudotojas juos įskaitytų iš valdymo vietos. Iš kiekvienos valdymo vietos naudotojas turi turėti galimybę įsitikinti, kad rizikos zonose nieko nėra, arba valdymo sistema turi būti suprojektuota ir sukonstruota taip, kad mašinos paleisti nebūtų galima tol, kol rizikos zonoje yra žmonių. Jei tokių galimybių nėra, tai prieš paleidžiant mašiną turi būti įspėjamas garso ir (arba) vaizdo signalu. Pažeidžiamas asmuo privalo turėti laiko išeiti iš rizikos zonos arba sukliudyti paleisti mašiną. Jei būtina, turi būti numatytos priemonės, užtikrinančios, kad mašina būtų valdoma tik iš valdymo vietų, įrengtų vienoje ar daugiau iš anksto numatytų zonų ar vietų. Kai yra daugiau nei viena valdymo vieta, valdymo sistema turi būti suprojektuota taip, kad naudojant vieną iš jų, nebūtų įmanoma naudotis kitomis, išskyrus stabdymo valdymą ir avarinį stabdymą. Jei mašina turi dvi ar daugiau darbo vietų, kad operatoriai vienas kitam nekliudytų ar nesudarytų rizikingų situacijų, kiekvienoje vietoje turi būti visi būtini valdymo įtaisai,. 1.2.3. Paleidimas Paleisti mašiną turi būti įmanoma tik savanoriškai įjungus tam skirtą valdymo įtaisą. To paties reikalaujama: — pakartotinai paleidžiant dėl kokios nors priežasties sustabdytą mašiną, — poveikyje reikšmingų eksploatavimo sąlygų pakeitimų. Tačiau pakartotinai paleisti mašiną arba pakeisti jos eksploatavimo sąlygas galima sąmoningai įjungus kitą, nei valdymo, tam tikslui skirtą įtaisą, su sąlyga, kad tai nesudarys pavojingos situacijos. Paleisti, pakartotinai paleisti po sustabdymo ar pakeisti jų eksploatavimo sąlygas automatiniu režimu dirbančiose mašinose turi būti galima be įsikišimo, su sąlyga, kad dėl to nesudaroma pavojinga situacija. Jeigu mašinos turi keletą paleidimo valdymo įtaisų ir operatoriai gali sukelti pavojų vienas kitam, turi būti įrengti papildomi įtaisai tokiai rizikai pašalinti. Jei sauga reikalauja, kad paleidimas ir (arba) stabdymas privalo būti atliekami tam tikra seka, turi būti įmontuoti įtaisai, užtikrinantys, kad šios operacijos būtų atliekamos teisinga tvarka. 1.2.4. Stabdymas 1.2.4.1. Normalus stabdymas Mašinoje turi būti valdymo įtaisas, kuris leistų ją saugiai ir visiškai sustabdyti. Kiekviename darbo pulte turi būti valdymo įtaisas, kuris, priklausomai nuo esančių pavojų, sustabdo tam tikras arba visas mašinos funkcijas taip, kad ji tampa saugi. Pirmenybę turi turėti mašinų stabdymo valdymas, o ne paleidimo valdymas. Kai tik mašinos arba jų pavojingos funkcijos sustabdomos, turi būti nutraukiamas energijos tiekimas atitinkamiems vykdytuvų paleidikliams. 1.2.4.2. Darbinis stabdymas Kai darbo eigoje reikia naudoti stabdį, kuris nenutraukia energijos tiekimo vykdytuvų paleidikliams, stabdymo sąlyga turi būti stebima ir prižiūrima. 1.2.4.3. Avarinis stabdymas Mašinos turi turėti vieną arba kelis avarinio stabdymo įtaisus, padedančius išvengti esančio arba gresiančio pavojaus. Išimtys taikomos: — mašinoms, kuriose avarinio stabdymo įtaisas nesumažintų pavojaus, nes arba nesutrumpintų mašinos stabdymo trukmės, arba neleistų imtis specialių priemonių rizikai šalinti, — nešiojamosioms rankinėms ir rankomis valdomoms mašinoms. Šis įtaisas turi: — turėti aiškiai atpažįstamus, aiškiai matomus ir greitai pasiekiamus valdymo įtaisus, — kiek įmanoma greičiau sustabdyti pavojingą procesą, nesukeldamas jokių papildomų rizikų, — prireikus sukelti arba leisti tam tikrus apsaugančius judėjimus. Kai avarinio stabdymo valdymo įtaiso aktyvus veikimas baigia veikti po stabdymo komandos, jis turi išlaikyti šią komandą tol, kol bus išjungiamas tam tikru veiksmu; neturi būti įmanoma įjungti šio įtaiso, nesukeliant stabdymo; turi būti įmanoma išjungti įtaisą tik atitinkamu veiksmu, o įtaiso išjungimas neturi paleisti mašiną veikti, bet tik turi sudaryti sąlygas vėl ją paleisti. Avarinio stabdymo funkcija privalo būti prieinama ir veikti visą laiką, nepriklausomai nuo darbo režimo. Avarinio stabdymo įtaisai turi palaikyti kitas apsaugos priemones, o ne jas pakeisti. 1.2.4.4. Mašinų agregatas Tuo atveju, kai mašinos ar jų dalys suprojektuotos dirbti kartu, jos turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad stabdymo įtaisai, įskaitant avarinio stabdymo įtaisą, sustabdytų ne tik pačias mašinas, bet ir visus susijusius įrenginius, jei jų tolesnis veikimas gali būti pavojingas. 1.2.5. Valdymo ar veikimo režimo parinkimas Parinktasis valdymo ar veikimo režimas privalo turėti pirmenybę, palyginti su visais kitais valdymo ar veikimo režimais, išskyrus avarinį stabdymą. Jeigu mašinos suprojektuotos ir pagamintos taip, kad gali veikti ne vienu, bet keliais valdymo ar veikimo režimais, kuriems reikia skirtingų apsaugos priemonių ir (arba) darbo procedūrų, tai jos turi turėti darbo režimo selektorių, kuris gali būti užrakinamas vienoje iš tų pozicijų. Kiekviena selektoriaus pozicija privalo būti aiškiai matoma ir būtinai atitikti vienintelį veikimo ar valdymo režimą. Selektorius gali būti pakeistas kitu atrankiniu būdu, kuris tam tikroms operatorių kategorijoms neleistų naudotis tam tikromis mašinų funkcijomis. Jeigu atlikdamos tam tikras operacijas mašinos turi veikti su patrauktais ar nuimtais aspaugais ir (arba) išjungtais apsauginiais įtaisais, tai valdymo ar veikimo režimo selektorius tuo pačiu metu turi: — išjungti visus kitus valdymo ar veikimo režimus, — pavojingas funkcijas leisti atlikti tiktai valdymo įtaisais, kuriems būtinas nepertraukiamas veiksmas, — leisti pavojingų funkcijų veikimą tik sumažinus rizikos sąlygas, kol užkertamas kelias pavojams dėl susijusių pasekmių, — neleisti bet kokio pavojingų funkcijų veikimo tyčia arba netyčia paveikus mašinos jutiklius. Jei šių keturių sąlygų negalima išpildyti vienu metu, valdymo ar veikimo režimo selektorius turi aktyvuoti kitas apsaugines priemones, suprojektuotas ir pagamintas tam, kad užtikrintų saugią įsikišimo zoną. Be to, operatorius turi galėti valdyti dalis, su kuriomis dirba, iš reguliavimo punkto. 1.2.6. Energijos tiekimo gedimas Energijos tiekimo mašinoms pertrūkis, įjungimas po pertrūkio ar kitokio pobūdžio svyravimai neturi privesti prie pavojingų situacijų. Ypatingas dėmesys turi būti skiriamas sekantiems klausimams: — mašinos neturi įsijungti netikėtai, — mašinų parametrai neturi keistis nekontroliuojamai, jei toks pakeitimas gali iššaukti pavojingas situacijas, — neturi būti trukdoma mašinas sustabdyti, jeigu komanda jau duota, — jokia mašinų judamoji dalis ar apdirbamasis ruošinys negalėtų nukristi arba būti išmestas, — nebūtų trukdomas automatinis arba rankinis visų judamųjų dalių, kokios jos bebūtų, stabdymas, — apsauginiai įtaisai išliktų visiškai veiksmingi arba duotų stabdymo komandą. 1.3. Apsauga nuo mechaninių pavojų 1.3.1. Stabilumo netekimo pavojus Mašinos ir jų sudedamosios dalys bei detalės turi būti pakankamai stabilūs, kad išvengti nuvirtimo, kritimo ar nevaldomo judėjimo kol mašinos transportuojamos, surenkamos, išardomos, išmetamos į atliekas ir atliekami bet kokie kiti susiję veiksmai. Šioje dalyje naudojimas apima gabenimą, surinkimą, išmontavimą, pavertimą laužu ir kitus su mašinomis susijusius veiksmus. Jei pačios mašinos ar jai skirtos įrangos forma nėra pakankamai stabili, turi būti įmontuotos atitinkamos įtvirtinimo priemonės ir nurodoma instrukcijose. 1.3.2. Lūžimo rizika veikiant Įvairios mašinų dalys ir jų sujungimai turi išlaikyti įtempimus, kurie veikia juos naudojimo metu. Naudojamų medžiagų ilgaamžiškumas turi atitikti gamintojo arba jo įgalioto atstovo numanomą darbo aplinkos pobūdį, ypač dėl nuovargio, senėjimo, korozijos ir susidėvėjimo reiškinių. Instrukcijose turi būti nurodytas su sauga susijusių patikrų ir priežiūros tipas bei dažnumas. Jei reikia, jose turi būti nurodytos dalys, linkusios susidėvėti, ir jų keitimo kriterijai. Jei, nepaisant naudotų priemonių, sulūžimo ar suirimo rizika išlieka, šios dalys turi būti įmontuotos išdėstytos ir (arba) apsaugotos taip, kad jų skeveldros būtų sulaikomos, išvengiant pavojingų situacijų. Ir kieti, ir lankstūs skysčių tiekimo vamzdžiai, ypač tie, kuriuos veikia aukštas slėgis, turi išlaikyti numanomas vidines ir išorines įtampas bei turi būti gerai pritvirtinti ir (arba) apsaugoti, kad būtų užtikrinta, jog jų trūkimas nesukels rizikos. Kai apdirbamoji medžiaga į įrankį tiekiama automatiškai, siekiant išvengti rizikų žmonėms, turi būti laikomasi šių sąlygų: — kai detalė susiliečia su įrankiu, pastarasis turi būti pasiekęs savo įprastą darbinę padėtį, — kai įrankis pradeda veikti ir (arba) sustoja (pagal komandą ar atsitiktinai), paduodamasis judėjimas ir įrankio judėjimas turi būti suderinti. 1.3.3. Rizikos dėl krintančių ar išmetamų daiktų Turi būti imamasi atsargos priemonių, kad būtų užkirstas kelias rizikoms dėl krintančių ar išmestų daiktų. 1.3.4. Rizikos, susijusios su paviršiais, briaunomis ir kampais Kiek tik leidžia paskirtis, prieinamos mašinų dalys privalo būti be aštrių briaunų, aštrių kampų ir šiurkščių paviršių, galinčių sužeisti. 1.3.5. Rizikos, susijusios su kombinuotomis mašinomis Mašinos, numatytos atlikti keletą skirtingų operacijų, kai tarp operacijų ruošiniai perkeliami rankomis (kombinuotos mašinos), turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad kiekvieną elementą būtų galima naudoti atskirai, be kitų elementų sukeliančių riziką pažeidžiamiems asmenims. Šiam tikslui turi būti galima atskirai paleisti ir sustabdyti kiekvieną neapsaugotą elementą. 1.3.6. Rizikos, susijusios su darbo sąlygų pokyčiais Jei mašinos atlieka operacijas įvairiomis naudojimo sąlygomis, jos turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad tokių sąlygų parinkimas ir suderinimas galėtų būti vykdomas saugiai ir patikimai. 1.3.7. Rizikos, susijusios su judamosiomis dalimis Mašinų judamosios dalys privalo būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad būtų išvengta rizikos sąlytyje, sukeliančiame nelaimingus atsitikimus, arba jei rizika išlieka, įmontuojamos su apsaugais arba apsauginiais įtaisais. Turi būti imtasi visų reikiamų priemonių, neleidžiančių judamosioms dalims dirbant atsitiktinai užsikirsti. Tais atvejais, kai nepaisant naudojamų atsargumo priemonių, gali įvykti užsikirtimas, kai tinkama, privalo būti įtaisyti specialūs apsauginiai įtaisai ar įrankiai, leidžiantys saugiai atblokuoti įrenginį. Instrukcijoje ir, kur įmanoma, ant pačių mašinų turi būti nurodyti šie specialūs apsauginiai įtaisai ir paaiškinta, kaip jie turi būti naudojami. 1.3.8. Apsaugos nuo judamųjų dalių keliamų rizikų parinkimas Apsaugai ar apsauginiai įtaisai, suprojektuoti apsaugoti nuo judamųjų dalių keliamų rizikų, turi būti parenkami atsižvelgiant į rizikos tipą. Toliau pateikiamos rekomendacijos padeda juos parinkti. 1.3.8.1. Pavaros judamosios dalys Apsaugai, suprojektuoti apsaugoti asmenis nuo pavojų, kuriuos sukelia pavaros judamosios dalys, turi būti: — arba nejudamieji, kaip nurodyta 1.4.2.1 punkte, — arba blokavimo judamieji, kaip nurodyta 1.4.2.2 punkte. Turėtų būti naudojami blokavimo judamieji apsaugai, jeigu numatoma juos dažnai nuiminėti. 1.3.8.2. Judamosios dalys, tiesiogiai susijusios su darbo procesu Apsaugai ar apsauginiai įtaisai, suprojektuoti apsaugoti žmones nuo pavojų, kuriuos sukelia judamosios dalys, tiesiogiai susiję su darbo procesu, turi būti: — nejudamieji apsaugai, kaip nurodyta 1.4.2.1 punkte, arba — blokavimo judamieji apsaugai, kaip nurodyta 1.4.2.2 punkte, arba — apsauginiai įtaisai, kaip nurodyta 1.4.3 punkte, arba — pirmiau nurodytų apsaugos priemonių derinys. Vis dėlto kai tam tikras tiesiogiai darbo procese dalyvaujančias judamąsias dalis, atliekančias operatoriaus koreguojamąsias operacijas, proceso metu negalima padaryti visiškai nepasiekiamas, tai jos privalo turėti: — nejudamus arba blokavimo judamuosius apsaugus, neleidžiančius prieiti prie tų dalių, kurios darbe nenaudojamos, ir — reguliuojamuosius apsaugus, nurodytus 1.4.2.3 punkte, ribojančius prieigą prie tų judamųjų dalių sekcijų, kur priėjimas yra būtinas. 1.3.9. Pavojai dėl nevaldomų judesių Kai mašinos dalis yra sustabdyta, turi būti užkirstas kelias kiekvienam įtaisais nevaldomam poslinkiui iš sustojimo padėties arba šis judėjimas neturi kelti pavojaus. 1.4. Privalomosios apsaugų ir apsauginių įtaisų savybės 1.4.1. Bendrieji reikalavimai Apsaugai ir apsauginiai įtaisai turi būti: — tvirtos konstrukcijos, — saugiai valdomi vietoje, — nekelti jokios papildomos rizikos, — nebūti lengvai pašalinami arba padaromi nenaudojami, — būti išdėstyti tam tikru atstumu nuo pavojingos zonos, — mažiausiai trukdyti stebėti gamybos procesus, ir — leisti atlikti pagrindinius darbus montavimo ir (arba) įrankių keitimo bei priežiūros tikslais apribojus prieigą tik į tą vietą, kurioje turi būti atliekami darbai, jei įmanoma, nepašalinus apsaugo arba neišjungus apsauginio įtaiso. Be to, kur įmanoma, apsaugai turi saugoti nuo medžiagų ar daiktų kritimo arba išmetimo bei mašinos išmetamų teršalų. 1.4.2. Specialieji apsaugams keliami reikalavimai 1.4.2.1. Nejudamieji apsaugai Nejudamųjų apsaugų tvirtinimo sistema turi būti tokia, kad juos būtų galima atidaryti ar nuimti tik naudojant įrankius. Kai apsaugai nuimami, jų tvirtinimo sistema turi likti pritvirtinta prie apsaugų ar mašinos. Ten, kur įmanoma, turi būti negalima palikti apsaugų jiems skirtoje vietoje be tvirtinimų. 1.4.2.2. Blokuojantys judamieji apsaugai Blokuojantys judamieji apsaugai: — kai jie atidaryti, turi likti pritvirtinti prie mašinų, — būti suprojektuoti ir pagaminti taip, kad juos būtų galima reguliuoti tik sąmoningu veiksmu. Blokuojantys judamieji apsaugai turi būti sujungti su blokuojamuoju įtaisu, kuris: — neleidžia paleisti pavojingų mašinos funkcijų tol, kol apsaugas uždaromas, — duoda stabdymo komandą, kai jie yra neuždaryti. Kai operatoriui įmanoma pasiekti pavojingą zoną iki tol, kol pašalinama pavojingų mašinos funkcijų keliama rizika, judamieji apsaugai be blokuojamųjų įtaisų turi būti sujungti su apsaugo užraktu, kuris: — neleidžia paleisti pavojingų mašinos funkcijų tol, kol apsaugas uždaromas ir užrakinamas, ir — uždarytą bei užrakintą apsaugą laiko tol, kol pavojingos mašinos funkcijos nebekelia sužeidimo pavojaus. Blokuojantys judamieji apsaugai turi būti suprojektuoti taip, kad jei jų nebūtų arba sugestų bent viena jų sudedamoji dalis, pavojingos mašinos funkcijos nebūtų paleistos arba būtų stabdomos. 1.4.2.3. Priėjimą ribojantys reguliuojamieji apsaugai Reguliuojamieji apsaugai, ribojantys priėjimą prie darbui būtinų judamųjų dalių, turi būti: — reguliuojami rankomis arba automatiškai, atsižvelgiant į darbo pobūdį, ir — lengvai reguliuojami be įrankių. 1.4.3. Specialieji apsauginiams įtaisams keliami reikalavimai Apsauginiai įtaisai turi būti suprojektuoti ir įmontuoti į valdymo sistemą taip, kad: — judamosios dalys negalėtų pradėti veikti tol, kol jas gali pasiekti operatorius, — kiti asmenys negalėtų pasiekti judamųjų dalių, kol jos juda, ir — jei jų nebūtų arba sugestų bent viena sudedamoji dalis, judamosios mašinos dalys nebūtų paleistos arba būtų stabdomos. Apsauginiai įtaisai privalo būti tokie, kad juos sureguliuoti būtų galima tik sąmoningu veiksmu. 1.5. Kitų rizikos veiksnių keliami pavojai 1.5.1. Elektros energijos tiekimas Jei mašinos vartoja elektros energiją, jos tiekiamoji sistema turi būti suprojektuota, pagaminta ir sukomplektuota taip, kad būtų išvengta visų su elektra susijusių pavojų. Direktyvoje 73/23/EEB nustatyti saugos tikslai taikomi mašinoms. Tačiau su mašinų atitikties įvertinimu bei pateikimu į rinką ir (arba) pradėjimu naudoti susijusius įpareigojimus dėl elektros keliamo pavojaus lemia tik Mašinų direktyvos nuostatos. 1.5.2. Statinis elektros krūvis Mašinos turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad būtų išvengta potencialiai pavojingo statinio elektros krūvio arba būtų apribotas jo atsiradimas ir (arba) jos turėtų įžemintą iškrovos sistemą. 1.5.3. Ne elektros energijos tiekimo sistema Jei mašinos vartoja ne elektrą, o kitokį energijos šaltinį, jos tiekiamoji sistema turi būti suprojektuota, pagaminta ir sukomplektuota taip, kad būtų išvengta visų galimų pavojų, susijusių su tokios energijos šaltinių vartojimu. 1.5.4. Montavimo klaidos Montavimo arba permontavimo klaidos, kurios gali būti rizikos šaltiniu, turi būti eliminuojamos arba projektuojant ir gaminant tokias dalis, arba pateikiant informaciją ant dalių arba jų korpusų. Tokia pat informacija turi būti pateikta ant judamųjų dalių ir (arba) korpusų, kai rizikai išvengti būtina žinoti jų judėjimo kryptį. Jei reikia, bet kuri kita papildoma informacija turi būti pateikta instrukcijose. Tokie galimos rizikos šaltiniai kaip klaidingos jungtys turi būti pašalinti projektuojant, o jei šio reikalavimo negalima įvykdyti — pateikiant apie tai informaciją ant dalių, kurios yra sujungiamos, ir, jei reikia, ant sujungiamųjų priemonių. 1.5.5. Ribinės temperatūros Turi būti imamasi visų priemonių pašalinti bet kokią sužalojimo riziką, atsirandančią dėl buvimo šalia arba sąlyčio su mašinos dalimis ar medžiagomis, kurių temperatūra labai aukšta arba labai žema. Būtinų priemonių taip pat reikia imtis, kad būtų išvengta ar apsaugota nuo labai karštų ir labai šaltų medžiagų išmetimo. 1.5.6. Gaisras Mašinos turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad būtų išvengta gaisro kilimo arba perkaitimo pavojaus, kurį gali kelti pačios mašinos arba jų gaminamos ar naudojamos dujos, skysčiai, dulkės, garai arba kitos medžiagos. 1.5.7. Sprogimas Mašinos turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad būtų išvengta bet kokios mašinų arba jų gaminamų ar naudojamų dujų, skysčių, dulkių, garų ar kitų medžiagų sprogimo rizikos. Kai numatoma, kad mašinos gali būti naudojamos potencialiai sprogioje aplinkoje, jos turi atitikti galiojančių specialiųjų direktyvų nuostatas, susijusias su sprogimo pavojumi. 1.5.8. Triukšmas Mašinos turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad iki žemiausio lygio būtų sumažinta rizika, kylanti dėl ore skleidžiamo triukšmo, atsižvelgiant į technikos pažangą ir galimybę naudoti triukšmą mažinančias priemones, ypač prie triukšmo šaltinio. Triukšmo skleidimo lygis gali būti įvertinamas remiantis panašių mašinų palyginamaisiais triukšmo skleidimo duomenimis. 1.5.9. Vibracija Mašinos turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad iki žemiausio lygio būtų sumažinta rizika, kylanti dėl mašinų sukeliamos vibracijos, atsižvelgiant į technikos pažangą ir galimybę naudoti vibraciją mažinančias priemones, ypač prie vibracijos šaltinio. Vibracijos skleidimo lygis gali būti įvertinamas remiantis panašių mašinų palyginamaisiais vibracijos skleidimo duomenimis. 1.5.10. Spinduliuotė Nepageidaujama mašinų skleidžiama spinduliuotė turi būti pašalinta arba sumažinta iki tokio lygio, kuris neturi neigiamo poveikio žmonėms. Bet kokia funkcinė jonizuojančioji spinduliuotė turi būti sumažinta iki žemiausio tinkamam mašinos darbui būtino lygio ją reguliuojant, valdant ir valant. Jei yra pavojus, turi būti imamasi visų būtinų priemonių. Bet kokia funkcinė ne jonizuojančioji spinduliuotė reguliavimo, valdymo ir valymo metu turi būti sumažinta iki žmonėms nepavojingo lygio. 1.5.11. Išorinė spinduliuotė Mašinos privalo būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad išorinė spinduliuotė nekliudytų jų darbui. 1.5.12. Lazerio skleidžiama spinduliuotė Naudojant lazerinę įrangą reikia atsižvelgti į šias rekomendacijas: — lazerinė mašinų įranga turi būti suprojektuota ir pagaminta taip, kad būtų išvengta bet kokios netikėtos spinduliuotės, — lazerinė mašinų įranga turi būti taip įrengta taip, kad tiesioginė, atspindėtoji ar išsklaidytoji ir antrinė spinduliuotė nekeltų pavojaus sveikatai, — optinis įtaisas, skirtas lazerinei mašinų įrangai stebėti ar reguliuoti, turi būti toks, kad lazerio spinduliuotė nekeltų jokio pavojaus sveikatai. 1.5.13. Pavojingų medžiagų sklaida Mašinos turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad būtų išvengta pavojaus, jog mašinos gaminamos pavojingos medžiagos gali būti įkvėptos, prarytos, patekti ant odos, į akis ir ant gleivinės bei prasiskverbti pro odą. Kai tokio pavojaus negalima pašalinti, mašinos turi būti sukomplektuotos taip, kad pavojingąsias medžiagas būtų galima surinkti, pašalinti, nusodinti purškiant vandenį, filtruoti ar apdoroti kitu tokiu pat veiksmingu būdu. Kai mašinai dirbant įprastu režimu procesas nėra visiškai uždaras, surenkamieji ir (arba) šalinamieji įtaisai turi būti išdėstyti taip, kad būtų maksimaliai naudingi. 1.5.14. Įtraukimo į mašiną pavojus Mašinos turi būti suprojektuotos, pagamintos ir sumontuotos su priemonėmis, trukdančiomis įtraukti į ją žmogų, arba jeigu tokios priemonės negalimos, turi turėti pagalbos iškvietimo priemones. 1.5.15. Slydimo, užkliuvimo ir griuvimo pavojus Mašinų dalys, kuriomis žmonės vaikšto arba ant jų stovi, turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad būtų išvengta slydimo, užkliuvimo ar griuvimo ant dalių arba nuo jų. Jei reikia, šiose dalyse turi būti įmontuotos rankenos, kurios pritvirtinamos atsižvelgiant į naudotoją ir suteikia jam galimybę išlaikyti pusiausvyrą. 1.5.16. Žaibas Mašinos, kurioms dirbant reikia apsaugos nuo žaibo, privalo turėti įžeminimo sistemą. 1.6. Priežiūra 1.6.1. Mašinų priežiūra Reguliavimo ir priežiūros vietos turi būti įrengtos nepavojingose zonose. Turi būti numatyta galimybė reguliavimo, priežiūros, taisymo, valymo ir aptarnavimo darbus atlikti, kol mašinos nedirba. Jei dėl techninių priežasčių viena ar daugiau pirmiau minėtų sąlygų negali būti patenkintos, turi būti imamasi priemonių užtikrinti, kad šias operacijas būtų galima atlikti saugiai (žr. 1.2.5 punktą). Turi būti numatyta galimybė prijungti automatinėse, o prireikus — ir kitokiose mašinose, gedimų diagnostikos įrangą. Sudedamosios automatinės mašinos dalys, kurias reikia dažnai keisti, turi būti lengvai ir saugiai nuimamos bei pakeičiamos. Priėjimas prie šių sudedamųjų dalių turi būti toks, kad šias operacijas būtų galima atlikti naudojant būtinas technines priemones pagal nurodytą darbo metodą. 1.6.2. Prieiga prie darbo ir aptarnavimo vietų Mašinos turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad būtų galima saugiai patekti į tas vietas, į kurias reikia įeiti eksploatuojant, reguliuojant ir prižiūrint mašiną. 1.6.3. Energijos šaltinio izoliavimas Visos mašinos turi turėti priemones, skirtas joms izoliuoti nuo visų energijos šaltinių. Tokie izoliatoriai turi būti lengvai atpažįstami. Turi būti galimybė juos užblokuoti, jei pakartotinis energijos jungimas gali kelti grėsmę žmonėms. Turi būti galimybė izoliatorių užblokuoti toje vietoje, kurios operatorius iš savo darbo vietos negali patikrinti, kad įsitikintų, ar energija vis dar atjungta Jeigu mašinai elektros energija tiekiama per kištukinę jungtį, pakanka šį kištuką ištraukti, su sąlyga, kad operatorius iš bet kurios vietos, į kurią gali patekti, galėtų įsitikinti, jog kištukas yra ištrauktas. Energiją atjungus turi būti galimybė visą likusią ar sukauptą mašinų grandinėse energiją tiesiog išsklaidyti, nekeliant pavojaus žmonėms. Kaip išimtis iš pirmesnėse dalyse nustatytų reikalavimų, tam tikros elektros grandinės gali likti sujungtos su jų energijos šaltiniais, kad, pvz., laikytų dalis, saugotų informaciją, apšviestų mašinos vidų ir kt. Šiuo atveju turi būti imtasi visų reikiamų priemonių, užtikrinančių operatoriaus saugumą. 1.6.4. Operatoriaus įsikišimas Mašinos turi būti suprojektuotos, pagamintos ir sukomplektuotos taip, kad operatoriui reikėtų kuo mažiau kištis į mašinos darbą. Jei operatoriaus įsikišimo išvengti negalima, tokia operacija turi būti nesudėtinga ir saugi. 1.6.5. Vidinių dalių valymas Mašinos turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad iš išorės būtų galima išvalyti jų vidines dalis, kuriose buvo pavojingos medžiagos arba preparatai; iš išorės taip pat turi būti galimas bet koks neišvengiamas deblokavimas. Jeigu būtina liesti vidines mašinų dalis, jos turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad valyti būtų galima saugiai. 1.7. Informacija 1.7.1. Mašinos teikiama informacija ir įspėjimas Geriau, kai informacija ir įspėjimai apie mašinas pateikiami lengvai suprantamais simboliais ar piktogramomis. Visa rašytinė ar žodinė informacija bei įspėjimai turi būti pateikiami oficialia (-iomis) Bendrijos kalba (-omis), kurią (-ias) pagal Sutartį nustato valstybė narė, kurioje mašina pateikiama į rinką ir (arba) pradedama naudoti, o paprašius — kartu gali būti pateikiami ir bet kuria kita operatorių suprantama (-omis) oficialia (-iomis) Bendrijos kalba (-omis). 1.7.1.1. Informacija ir informaciniai įtaisai Informacija, kuri reikalinga mašinoms valdyti, turi būti nedviprasmiška ir lengvai suprantama. Jos neturi būti pernelyg daug, kad operatorius nebūtų perkraunamas. Aiškiai matomi vaizdo įtaisai ar kitos sąveikinio operatoriaus ir mašinos bendravimo sistemos turi būti lengvai suprantamos ir nesudėtingos naudoti. 1.7.1.2. Įspėjamieji įtaisai Jei dėl galimo nestebimų mašinų gedimo gali kilti pavojus žmonių sveikatai ir saugai, tai mašinose turi būti įtaisyti tinkami įspėjamieji šviesos arba garso signalai. Kai mašinos turi įspėjamuosius įtaisus, jie turi būti nedviprasmiški ir lengvai suvokiami. Operatorius turi turėti galimybę bet kada patikrinti tokių įspėjamųjų įtaisų veikimą. Turi būti laikomasi specialiųjų spalvas ir saugos signalus nustatančių direktyvų reikalavimų. 1.7.2. Įspėjimas apie liekamąjį pavojų Jei, nepaisant būdingų saugios konstrukcijos priemonių bei panaudojus apsaugines ir papildomas apsaugos priemones, pavojus lieka, turi būti numatyti būtini įspėjimai, įskaitant įspėjamuosius įtaisus. 1.7.3. Mašinų ženklinimas Visos mašinos turi būti matomai, įskaitomai ir neišdildomai pažymėtos, nurodant: — gamintojo, o jei reikia — ir jo įgalioto atstovo pavadinimą ir adresą, — mašinos paskirtį, — ženklą „CE“ (žr. III priedą), — serijos ar tipo žymenį, — jeigu yra, serijos numerį, — pagaminimo metus, t. y. gamybos proceso užbaigimo metus. Tvirtinant ženklą „CE“, draudžiama mašiną datuoti atgaline ar vėlesne data. Be to, mašinos, suprojektuotos ir pagamintos naudoti sprogioje aplinkoje, turi būti atitinkamai pažymėtos. Ant mašinų turi būti pateikta visa jų tipo ir saugaus naudojimo informacija. Šiai informacijai taikomi 1.7.1 punkto reikalavimai. Kai mašinos dalis naudojimo metu turi būti kilnojama iš vienos vietos į kitą naudojant kėlimo įrangą, tos dalies masė turi būti pažymėta įskaitomai, neištrinamai ir nedviprasmiškai. 1.7.4. Instrukcijos Prie kiekvienos mašinos turi būti pridedamos instrukcijos valstybės narės, kurioje mašina pateikiama į rinką ir (arba) pradedama naudoti, oficialia(-omis) Bendrijos kalba(-omis). Prie mašinos pridėta instrukcija turi būti arba originali instrukcija arba išversta originali instrukcija; o pastaruoju atveju prie išverstos instrukcijos turi būti pridėta ir originali. Išimties tvarka priežiūros instrukcijos, skirtos naudoti specializuotam personalui, samdomam gamintojo ar jo įgalioto atstovo, gali būti parengtos tiktai viena iš Bendrijos kalbų, suprantamų šiam personalui. Instrukcijos turi būti sudaromos remiantis toliau nustatytais principais. 1.7.4.1. Bendrieji instrukcijų rengimo principai a) Instrukcijos turi būti parengiamos viena ar daugiau oficialių Bendrijos kalbų. Žodžiai „Originali instrukcija“ turi būti užrašyti ant vertimų, kuriuos patvirtina gamintojas ar jo įgaliotas atstovas. b) Kai originalios instrukcijos nėra šalies, kurioje mašina bus naudojama, oficialia (-omis) kalba (-omis), gamintojas arba jo įgaliotas Bendrijoje įsisteigęs atstovas, arba asmuo, tiekiantis šią mašiną į tam tikrą kalbinį regioną, turi parengti vertimą į šią (-ias) kalbą (-as). Vertime turi būti parašyta: „Originalios instrukcijos vertimas“. c) Instrukcijoje turi būti pateikta informacija ne tik apie numatytą mašinos naudojimą, bet ir apie bet kokius pagrįstai numatytus jos netinkamo naudojimo atvejus. d) Jei numatoma, kad mašinas gali naudoti ir neprofesionalūs operatoriai, tai naudojimo instrukcijos formuluojamos ir išdėstomos atsižvelgiant į bendro išsilavinimo ir sumanumo lygį, kurio gali būti tikimasi iš tokių operatorių. 1.7.4.2. Instrukcijų turinys Kiekvienoje instrukcijoje turi būti, jei reikia, bent jau ši informacija: a) gamintojo ir jo įgalioto atstovo pavadinimas ir pilnas adresas; b) mašinos paskirtis, nurodyta ant pačios mašinos, išskyrus serijos numerį (žr. 1.7.3 punktą); c) EB atitikties deklaracija, arba EB atitikties deklaracijos turinį išdėstantis dokumentas, nurodanti mašinos duomenis, nebūtinai įtraukiant serijos numerį ir parašą; d) bendras mašinos apibūdinimas; e) schemos, diagramos, apibūdinimai ir paaiškinimai, būtini mašiną naudojant, prižiūrint, taisant ir tikrinant, ar mašina tinkamai veikia; f) darbo vietos (-ų), kurią (-as) galėtų užimti operatoriai, apibūdinimas; g) numatytos mašinos naudojimo sąlygos; h) įspėjimai dėl būdų, kurie, kaip parodė patirtis, gali pasitaikyti ir kuriais mašinos neturi būti naudojamos; i) surinkimo, montavimo ir sujungimo nurodymai, įskaitant schemas, diagramas ir prijungimo būdus, bei nurodyta važiuoklė ar įranga, ant kurios turi būti montuojamos mašinos; j) nurodymai, kaip montuoti ir surinkti, kad būtų sumažintas triukšmas ir vibracija; k) nurodymai, kaip pradėti naudoti ir dirbti su mašina ir, jei reikia, operatorių rengimo instrukcijos; l) informacija apie pavojų, kuris išlieka nepaisant būdingų saugios konstrukcijos priemonių bei panaudojus apsaugines ir papildomas apsaugos priemones; m) nurodymai apie apsaugos priemones, kurių turi imtis naudotojas, įskaitant, jei reikia, numatytus asmeninius apsaugos reikmenis; n) pagrindinės įrankių, kurie gali būti pritaikyti mašinai, charakteristikos; o) sąlygos, kurių metu mašina atitinka stabilumui keliamus reikalavimus naudojimo, gabenimo, surinkimo, išmontavimo, nenaudojimo, išbandymo ar numatyto gedimo metu; p) nurodymai, leidžiantys užtikrinti saugų gabenimo, kėlimo ir saugojimo operacijų atlikimą, nurodant mašinos ir įvairių jos dalių svorius, jei jos nuolat turi būti gabenamos atskirai; q) kaip valdyti mašiną nelaimingo atsitikimo atveju ar jai sugedus; esant užsikirtimo galimybei — naudotinas valdymo būdas, leidžiantis saugiai sutaisyti užsikirtusią įrangą; r) apibūdinamos reguliavimo ir priežiūros operacijos, kurias turi atlikti naudotojas, taip pat prevencinės priežiūros priemonės, kurių reikia laikytis; s) nurodymai, leidžiantys saugiai reguliuoti ir prižiūrėti mašiną, įskaitant apsaugos priemones, kurių reikia laikytis atliekant šiuos darbus; t) naudotinų atsarginių dalių specifikacija, jei jos turi poveikį operatoriaus sveikatai ir saugai; u) informacija apie mašinų skleidžiamą triukšmą: — A-svertinis garso slėgio lygis darbo vietose, kuriose jis viršija 70 dB (A); jeigu šis lygis neviršija 70 dB (A), tai turi būti nurodyta; — didžiausias momentinis C-svertinis garso slėgio lygis darbo vietose, kuriose jis viršija 63 Pa (130 dB, kai sąlyginis garso slėgio slenkstis 20 μPa); — mašinos skleidžiamas A-svertinis garso galios lygis, kai A-svertinis garso slėgio lygis darbo vietoje viršija 85 dB (A). Nurodyti dydžiai turi būti gauti faktiškai matuojant šias mašinas arba nustatyti pagal techniškai identiškų mašinų, kurios yra gaminamų mašinų pavyzdžiai, matavimus. Jeigu mašinos labai didelės, tai vietoje A-svertinio garso galios lygio galima nurodyti A-svertinį garso slėgio lygį, esantį konkrečiose vietose aplink mašinas. Tais atvejais, kai nėra taikomi darnieji standartai, garso lygiai turi būti matuojami šioms mašinoms tinkamiausiu būdu. Nurodant garso skleidimo dydžius, turi būti išvardyta visa šių dydžių neapibrėžtis. Turi būti nurodyti matavimo būdai ir tai, kokiomis sąlygomis mašinos dirbo matuojant. Kai darbo vieta (- os) yra nenustatyta (- os) arba negali būti nustatyta (- os), A-svertiniai garso slėgio lygiai turi būti matuojami 1 metro atstumu nuo mašinų paviršiaus ir 1,6 metro aukštyje nuo grindų arba vaikščiojimo platformos. Turi būti nurodyta vieta, kur garso slėgis yra didžiausias, ir jo dydis. Kai specifinės direktyvos garso slėgio ar galios lygių matavimui nustato kitus reikalavimus, turi būti taikomos tos direktyvos, o atitinkamos šio punkto nuostatos netaikomos. v) kai mašinos gali skleisti ne jonizuojančiąją spinduliuotę, galinčią pakenkti žmonėms, ypač asmenims, kuriems implantuoti aktyvūs ar neaktyvūs medicininiai įtaisai, turi būti informacija apie operatoriui ir pažeidžiamiesiems asmenims tenkantį spinduliuotės kiekį. 1.7.4.3. Reklaminė literatūra Mašiną apibūdinanti reklaminė literatūra neturi prieštarauti instrukcijoje esantiems nurodymams sveikatos apsaugos ir saugos klausimais. Reklaminėje literatūroje apie mašinos darbo charakteristikas turi būti pateikiama ta pati informacija apie sklaidą kaip ir instrukcijoje. 2. TAM TIKROMS MAŠINŲ KATEGORIJOMS KELIAMI PAPILDOMI ESMINIAI SVEIKATOS APSAUGOS IR SAUGOS REIKALAVIMAI Maisto, kosmetikos ir farmacijos produktų gamybos, nešiojamosios rankinės ir (arba) rankinio valdymo mašinos, nešiojamosios tvirtinimo ir kitos smūginės mašinos, medžio ir panašias fizines savybes turinčių medžiagų apdirbimo mašinos turi atitikti visus šiame skyriuje nurodytus esminius sveikatos apsaugos ir saugos reikalavimus (žr. Bendrųjų principų 4 punktą). 2.1. Maisto, kosmetikos ir farmacijos produktų gamybos mašinos 2.1.1. Bendroji dalis Mašinos, skirtos naudoti su maisto ar kosmetikos ir farmacijos produktais, turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad būtų išvengta infekcijos, ligų ar užkrėtimo pavojaus. Turi būti laikomasi šių reikalavimų: a) medžiagos, kurios liečiasi arba liesis su maisto, kosmetikos ar farmacijos produktais, turi atitikti atitinkamose direktyvose nurodytus reikalavimus. Mašinos turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad šias medžiagas prieš kiekvieną naudojimą būtų galima nuvalyti, o kai tai neįmanoma, turi būti naudojamos vienkartinės dalys; b) visi kiti, nei vienkartinio naudojimo dalys, su maistu, kosmetikos ar farmacijos produktais besiliečiantys paviršiai turi būti: — lygūs, be jokių griovelių ar įtrūkų, kuriuose galėtų kauptis organinės medžiagos; tas pats taikoma ir jungtims; — turi būti suprojektuoti ir pagaminti taip, kad agregatuose būtų kuo mažiau kampų, įdubų ir briaunų; — lengvai valomi ir dezinfekuojami, jei reikia, nuėmus lengvai išardomas dalis; vidinių paviršių kreiviai turi turėti pakankamus spindžius, kad juos būtų galima kruopščiai išvalyti; c) iš maisto, kosmetikos ir farmacijos produktų, taip pat valymo, dezinfekavimo ir skalavimo priemonių išsiskiriantys skysčiai, dujos ir aerozoliai iš mašinos turi būti pašalinami visiškai (jei įmanoma, esant „valymo“ padėčiai); d) mašinos turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad į jas negalėtų patekti jokios medžiagos ir gyviai, ypač vabzdžiai, ir jokios organinės medžiagos nesikauptų tose vietose, kurių negalima išvalyti; e) mašinos turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad jokios sveikatai pavojingos pagalbinės medžiagos, įskaitant naudojamus tepalus, negalėtų liestis su maisto, kosmetikos ar farmacijos produktais. Tam tikrais atvejais, mašinos turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad prireikus būtų galima patikrinti, ar jos atitinka šį reikalavimą. 2.1.2. Instrukcijos Maisto, kosmetikos ir farmacijos produktams ruošti ir gaminti skirtų mašinų instrukcijose turi būti nurodomi rekomenduotini preparatai ir metodai, skirti mašinai valyti, dezinfekuoti ir skalauti ne tik lengvai prieinamoms vietoms, bet ir toms, kurių pasiekti neįmanoma ar nepatartina. 2.2. Nešiojamosios rankinės ir (arba) rankinio valdymo mašinos 2.2.1. Bendroji dalis Nešiojamosios rankinės ir (arba) rankinio valdymo mašinos turi: — priklausomai nuo mašinų tipo, turėti pakankamo dydžio atraminį paviršių ir pakankamai rankenų bei atitinkamo dydžio atramų, išdėstytų taip, kad užtikrintų mašinų stabilumą numatytomis darbo sąlygomis, — turėti paleidimo ir stabdymo valdymo įtaisus, kurie yra įrengti taip, kad operatorius galėtų juos naudoti nepaleisdamas rankenų, išskyrus tuos atvejus, kai techniškai tai neįmanoma arba kai nepaleidžiant rankenų negalima saugiai išjungti savarankiškų valdymo įtaisų, — būti suprojektuota taip, kad būtų pašalintas netikėto įjungimo ir (arba) darbo tęsimo po to, kai operatorius paleidžia rankenas, pavojus. Lygiaverčių priemonių turi būti imtasi, kai šis reikalavimas nėra techniškai įvykdomas, — jei reikia, turi būti įmanoma stebėti pavojaus zoną bei apdirbamosios medžiagos ir įrankio sąlytį. Nešiojamosios mašinos rankenos turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad ją paleisti ir sustabdyti būtų nesudėtinga. 2.2.1.1. Instrukcijos Apie nešiojamųjų rankinių ar rankinio valdymo mašinų perduodamą vibraciją instrukcijose turi būti pateikta tokia informacija: — rankas veikianti bendroji vibracijos vertė, jeigu ji viršija 2,5 m/s2. Jeigu ši vertė neviršija 2,5 m/s2, tai būtina pažymėti, — nurodomas matavimų neapibrėžtumas. Nurodyti dydžiai turi būti gauti faktiškai matuojant šias mašinas arba nustatyti pagal techniškai identiškų mašinų, kurios yra gaminamų mašinų pavyzdžiai, matavimus. Tais atvejais, kai nėra taikomi darnieji standartai, vibracija turi būti matuojama šioms mašinoms tinkamiausia matavimo sistema. Turi būti nurodyti matavimo būdai, arba nuoroda į taikytą darnųjį standartą, ir tai, kokiomis sąlygomis mašinos dirbo matuojant. 2.2.2. Nešiojamosios tvirtinimo ir kitos smūginės mašinos 2.2.2.1. Bendroji dalis Nešiojamosios tvirtinimo ir kitos smūginės mašinos turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad: — energija smūgiuojamam elementui būtų perduodama tarpine mašinos sudedamąja dalimi, neatsiskiriančia nuo įrenginio, — įrenginys veiktų tik tada, kai mašina teisingai su atitinkama jėga įremiama į pagrindinę medžiagą, — būtų apsaugota nuo atsitiktinio paleidimo; jei būtina, turi būti nustatyta atitinkama veiksmų seka paleidimo ir valdymo įtaisams, kad būtų galima sukelti smūgį, — būtų apsaugota nuo atsitiktinio iššovimo laikant rankose ar šoko atveju, — užtaisymo ir išėmimo operacijos turi būti atliekamos lengvai ir saugiai. Jei reikia, turi būti įmanoma prie įtaiso pritvirtinti apsaugą (-us) nuo skeveldrų, o atitinkamą (-us) apsaugą (-us) turi pateikti mašinos gamintojas. 2.2.2.2. Instrukcijos Instrukcijose turi būti pateikta būtina informacija apie: — priedus ir keičiamuosius reikmenis, kurie gali būti naudojami su mašina, — tinkamus tvirtinimo ir kitus smūgiuojamus mašinos darbe naudojamus elementus, — jei reikia, naudoti tinkamus šovinius. 2.3. Medienos ir panašias fizines savybes turinčių medžiagų apdirbimo mašinos Medienos ir panašias fizines savybes turinčių medžiagų apdirbimo mašinos turi atitikti šiuos reikalavimus: a) mašinos privalo būti suprojektuotos, pagamintos ar sukomplektuotos taip, kad apdirbamąjį ruošinį būtų galima saugiai padėti ir valdyti; kai jis ant staklių laikomas rankomis, staklės dirbdamos turi būti pakankamai stabilios, kad netrukdytų ruošiniui judėti; b) jei mašinas tikimasi naudoti tokiomis sąlygomis, kai išlieka rizika, kad gali būti išmetami medienos gabalai ar jų dalys, jos turi būti suprojektuotos, pagamintos ar sukomplektuotos taip, kad išmetimo nebūtų, o jei negalima to išvengti, tai išmetami daiktai neturi sukelti pavojaus operatoriui ir (arba) pažeidžiamiesiems asmenims; c) mašinos turi turėti tokį automatinį stabdymo įtaisą, kuris sustabdo darbo įrankį per gana trumpą laiką, jei stabdant lėčiau atsiranda sąlyčio su juo rizika; d) jei įrankis įmontuotas į nevisiškai automatizuotą mašiną, tai ji turi būti suprojektuota ir pagaminta taip, kad būtų panaikintas arba sumažintas rimto sužalojimo pavojus. 3. PAPILDOMI ESMINIAI SVEIKATOS APSAUGOS IR SAUGOS REIKALAVIMAI SIEKIANT NEUTRALIZUOTI PAVOJŲ, KYLANTĮ DĖL MAŠINŲ JUDAMUMO Mašinos, kurios kelia pavojų dėl savo judamumo, turi atitikti visus šiame skyriuje išdėstytus esminius sveikatos apsaugos ir saugos reikalavimus (žr. Bendrieji principai, 4 punktas). 3.1. Bendroji dalis 3.1.1. Sąvokos a) „mašinos, kurios kelia pavojų dėl savo judamumo“ — tai: — mašinos, kurios dirbdamos turi judėti visą laiką, ar tas jų judėjimas nuolatinis, ar pertraukiamas vyksta tarp viena po kitos einančių fiksuotų darbo padėčių, — mašinos, kurios dirba nejudėdamos, tačiau kurios gali būti įrengtos taip, kad galėtų būti lengviau perkeltos iš vienos vietos į kitą. b) „vairuotojas“ — tai operatorius, atsakingas už mašinų judėjimą. Vairuotojas gali važiuoti tomis mašinomis, gali lydėti mašiną pėsčiomis arba gali valdyti mašinas nuotolinio valdymo įtaisais. 3.2. Darbo vietos 3.2.1. Vairavimo vieta Matomumas iš vairavimo vietos turi būti toks, kad vairuotojas galėtų visiškai užtikrinti savo bei kitų pažeidžiamųjų asmenų saugą ir valdyti mašinas bei jų darbo įrankius numatytomis jų naudojimo sąlygomis. Prireikus turi būti numatyti atitinkami įtaisai, kurie turi panaikinti nepakankamo tiesioginio matomumo sukeliamus pavojus. Mašinos, kuriomis vežamas vairuotojas, turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad vairavimo vietoje esančiam vairuotojui nekiltų jokios rizikos atsitiktinai paliesti ratus ar vikšrus. Mašinose važiuojančių vairuotojų vairavimo vieta turi būti suprojektuota ir pagaminta taip, kad, jei tai nekelia pavojaus ir yra pakankamai vietos, būtų įrengta vairuotojo kabina. Kabinoje turi būti vairuotojui skirtų instrukcijų vieta. 3.2.2. Sėdynė Kai yra pavojus, jog, mašinai apvirtus, operatorių ar kitus mašina važiuojančius asmenis mašinos dalys gali prispausti prie žemės, ypač mašinų, kuriose yra įtaisyta 3.4.3 arba 3.4.4 punktuose nurodyta apsauginė konstrukcija, sėdynėse turi būti suprojektuota arba įmontuota sulaikymo sistema, išlaikanti žmones savo vietose, tačiau nevaržanti valdymo ar kitų judesių, susijusių su sėdynių pakabos konstrukcija. Šios sulaikymo sistemos neturi būti tvirtinamos, jei didina riziką. 3.2.3. Kitų asmenų vietos Jeigu naudojimo sąlygos numato, kad mašinose, be vairuotojo, kartais ar nuolat bus vežami arba su jomis dirbs ir kiti asmenys, turi būti įrengtos atitinkamos vietos, kuriose jie būtų saugiai vežami arba dirbtų. 3.2.1 punkto antra ir trečia pastraipos taip pat taikomos vietoms, numatytoms kitiems, nei vairuotojas, asmenims. 3.3. Valdymo sistemos Jei būtina, turi būti imamasi priemonių, kad užkirsti kelią valdymui be leidimo. Nuotolinio valdymo atveju, kiekviename valdymo pulte turi būti aiškiai nurodytos mašinos, kurios iš jo yra valdomos. Nuotolinio valdymo sistema turi būti suprojektuota ir pagaminta taip, kad poveikį darytų tik: — ja valdomai mašinai, — jos valdomoms funkcijoms. Iš nuotolio valdomos mašinos turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad reaguotų tik į signalus iš joms skirtų valdymo pultų. 3.3.1. Valdymo įtaisai Vairuotojas turi turėti galimybę iš vairavimo vietos įjungti ir išjungti visus mašinų valdymo įtaisus, išskyrus reguliuojančius tas mašinų funkcijas, kurios gali būti saugiai valdomos tik kitur esančiais valdymo įtaisais. Ypač šios funkcijos apima tas, už kurias yra atsakingi kiti, nei vairuotojas, operatoriai, arba tas, kurias vairuotojas saugiai valdyti gali tik palikęs vairavimo vietą. Jei yra pedalai, jie turi būti suprojektuoti, pagaminti ir įtaisyti taip, kad leistų vairuotojui saugiai valdyti ir minimizuoti riziką dėl netikslaus valdymo. Pedalų paviršiai turi būti neslidūs ir lengvai valomi. Jei valdymo įtaisų veikimas gali kelti pavojų, ypač pavojingi judesiai, mašinų valdymo įtaisai, išskyrus tuos, kurių padėtis yra iš anksto nustatyta, privalo grįžti į neutralią padėtį iš karto, kai tik operatorius juos paleidžia. Ratinių mašinų vairavimo sistema turi būti suprojektuota ir pagaminta taip, kad susilpnintų staigių vairaračio ar vairalazdės judesių, kurie atsiranda dėl smūgių į vairuojamuosius ratus, jėgą. Kiekvienas valdymo įtaisas, užblokuojantis diferencialą, turi būti sukonstruotas ir įtaisytas taip, kad leistų nuimti blokavimą mašinai judant. 1.2.2 punkto šešta pastraipa dėl garso ir (arba) vaizdo įspėjamųjų signalų taikoma tik keičiant kryptį. 3.3.2. Paleidimas ir judėjimas Savaeigės mašinos su vairavimo vieta turi turėti galimybę judėti tik kai yra vairuotojo valdomos. Tada, kai dėl tam tikros veiklos mašinose yra įmontuoti įtaisai (pvz., stabilizatoriai, krano strėlės ir t. t.), viršijantys jų normalius gabaritus, vairuotojas turi turėti priemones, kuriomis prieš pajudant mašinoms lengvai patikrintų, ar tokių įtaisų padėtis nekliudo mašinoms saugiai judėti. Šis reikalavimas skirtas ir toms dalims, kurios turi būti tam tikroje padėtyje, o jei reikia, ir užrakinamos tam, kad mašinos judėtų saugiai. Jei tai nekelia kito pavojaus, tai mašinų judėjimas turi priklausyti nuo saugios minėtų dalių padėties. Paleidžiant variklį mašinos neturi nenumatytai pajudėti. 3.3.3. Važiavimo funkcijos Nepažeidžiant kelių eismo taisyklių reikalavimų savaeigės mašinos ir jų priekabos turi atitikti lėtėjimo, sustojimo, stabdymo ir stovėjimo reikalavimus taip, kad visomis numatytomis darbo, krovimo, greičio, kelio dangos ir nuolydžio aplinkybėmis būtų užtikrinta sauga. Vairuotojas turi turėti galimybę pagrindiniu įtaisu sulėtinti savaeigių mašinų judėjimą ir jas sustabdyti. Jei pagrindinio įtaiso gedimas arba energijos, reikalingos pagrindinio įtaiso veikimui, tiekimo nutrūkimas gali turėti neigiamos įtakos saugai, privalo būti įrengtas avarinis mašinos judėjimo lėtinimo ir sust