EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2016 09 14 COM(2016) 605 final 2016/0282(COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 2012/2002, Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1305/2013, (ES) Nr. 1306/2013, (ES) Nr. 1307/2013, (ES) Nr. 1308/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014, (ES) Nr. 652/2014 ir Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 541/2014/ES



AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai Finansiniame reglamente nustatyti principai ir procedūros, kuriais reglamentuojamas ES biudžeto sudarymas ir vykdymas bei ES lėšų kontrolė. Per pastaruosius 30 metų bendrųjų finansinių taisyklių skaičius Finansiniame reglamente smarkiai išaugo. Be to, nustatytas tam tikras skaičius sektorių finansinių taisyklių: bendrosios mokslinių tyrimų ir inovacijų programos dalyvavimo taisyklės, bendrosios Europos struktūrinių ir investicijų fondų nuostatos ir bendros išorės veiksmų įgyvendinimo taisyklės. ES lėšų naudotojai ne kartą skundėsi sparčiai augančiu bendro ir sektorių lygmens taisyklių skaičiumi, tų taisyklių skirtingumu ir sudėtingumu, susijusiu su tuo, kad jos nustatomos atsižvelgiant į programų struktūrą ir daugiapakopę kontrolę. Be to, dėl finansinių taisyklių rinkinio sudėtingumo sulėtėjo ES lėšų panaudojimas – naudoti ES lėšas tapo brangu, jas naudojant sunku išvengti klaidų. 2012 m. žengtas pirmas žingsnis nuoseklesnių ir paprastesnių finansinių taisyklių link: Komisija pateikė pasiūlymus dėl programų, kurias apima 2014–2020 m. daugiametė finansinė programa (DFP) – juose nurodytas mažesnis programų ir priemonių skaičius, tos programos ir priemonės sugrupuotos į bendrą sistemą, kuriai taikomos bendros taisyklės, supaprastintos galutiniams naudos gavėjams taikomos paraiškų teikimo ir išlaidų deklaravimo taisyklės, suteikta daugiau galimybių naudoti naujoviškas finansines priemones, leista steigti ES patikos fondus ir pagerintas kontrolės išlaidų veiksmingumas. Per naujausius tikslinimus Finansinis reglamentas suderintas su derybų dėl 2014–2020 m. DFP rezultatais (2013 m. tikslinimas) ir naująja Viešųjų pirkimų direktyva (2015 m. tikslinimas). Tačiau yra galimybių supaprastinimą tęsti toliau. Kad tokių galimybių yra, matyti iš aukšto lygio nepriklausomų ekspertų grupės supaprastinimo Europos struktūrinių ir investicijų fondų paramos gavėjams stebėsenos klausimais nuo 2014 m. sukauptos patirties ir veiklos rezultatų. Per viešas konsultacijas dėl Finansinio reglamento peržiūros taip pat išryškėjo aiškūs suinteresuotųjų šalių lūkesčiai šioje srityje. Todėl būtina toliau dėti pastangas šalinti kliūtis, užtikrinti Europos struktūrinių ir investicijų fondų ir kitų ES fondų sąveiką bei papildomumą, gerinti įgyvendinimo veiksmingumą ir tobulinti kontrolės reikalavimus. Nustačius paprastesnes ir lankstesnes finansines taisykles bus optimizuojamos 2014–2020 m. DFP išlaidos ir poveikis, be to, tokios taisyklės – vienas pagrindinių Komisijos į rezultatus orientuoto biudžeto iniciatyvos, kuria siekiama užtikrinti, kad ištekliai būtų skiriami prioritetinėms sritims, o kiekvienas veiksmas būtų atliekamas kuo efektyviau ir turėtų kuo didesnę pridėtinę vertę, elementų. Be to, sumažės su ES taisyklių įgyvendinimu susijusios išlaidos ir klaidų skaičius. Paprastesnės ir lankstesnės ES finansinės taisyklės labai svarbios siekiant didinti ES biudžeto pajėgumą prisitaikyti prie kintančių aplinkybių ir reaguoti į nenumatytus įvykius. Šis pasiūlymas dėl teisėkūros procedūra priimamo akto – neatskiriama 2014–2020 m. daugiametės finansinės programos (DFP) laikotarpio vidurio peržiūros (tikslinimo) dalis. Pasiūlymu siekiama dviejų pagrindinių peržiūros (tikslinimo) tikslų – supaprastinimo ir lankstumo. Todėl Komisija siūlo vienu teisės aktu atlikti plataus užmojo bendrųjų finansinių taisyklių tikslinimą, lydimą atitinkamų sektorių finansinių taisyklių pakeitimų, nustatytų penkiolikoje teisėkūros procedūra priimamų aktų, susijusių su daugiametėmis programomis. Sektoriams skirti pakeitimai į vieną pasiūlymą dėl teisėkūros procedūra priimamo akto įtraukti siekiant užtikrinti nuoseklias derybas ir sudaryti geresnes sąlygas teisės aktų leidėjui skubiai juos priimti. Daugiausia dėmesio skiriama šioms pagrindinėms sritims: 1. Supaprastinimas ES lėšų gavėjų labui: daugelio priemonių tikslas – supaprastinti sąlygas ES lėšų gavėjams. Tie supaprastinimai susiję su dotacijomis (panaikinamas mažos vertės dotacijų nekaupiamojo skyrimo kriterijų patikrinimas ir ne pelno principas; nustatomos paprastesnės nepiniginio įnašo vertinimo taisyklės; pripažįstamas savanorių darbas; tam tikromis sąlygomis dotacijos skiriamos neskelbiant kvietimų teikti pasiūlymus) ir supaprastintomis dotacijų formomis (VIII antraštinė dalis). 2. Perėjimas nuo daugiapakopės kontrolės prie tarpusavio pasitikėjimo auditu, vertinimu ar leidimu ir ataskaitų teikimo reikalavimų suderinimas: šių priemonių tikslas – skatinti kuo labiau pasitikėti vienu bendru auditu, vertinimu ar leidimu (pvz., dėl atitikties valstybės pagalbos reikalavimams), kai toks auditas, vertinimas ar leidimas atitinka būtinas sąlygas, kad ES sistemoje į jį būtų atsižvelgiama. Apskritai bus supaprastintos taisyklės, taikomos įgyvendinantiems partneriams (tarptautinėms organizacijoms, Europos investicijų bankui (EIB) ir Europos investicijų fondui (EIF), nacionaliniams skatinamojo finansavimo bankams, nacionalinėms agentūroms, NVO) – bus vis daugiau pasitikima jų procedūromis ir politika, jeigu šios įvertintos teigiamai. Su ilgamečiais partneriais sudaromais finansiniais partnerystės pagrindų susitarimais bus galima siekti pažangos paramos teikėjų audito, ataskaitų teikimo ir kitų administracinių reikalavimų derinimo srityje (V antraštinės dalies 122, 123 ir 126 straipsniai). 3. Galimybei hibridiniams veiksmams ar priemonių deriniams taikyti vienintelį taisyklių rinkinį: pasiūlymu siekiama tolesnio supaprastinimo ES partnerių labui, pasitelkiant tam tikras priemones, kurios padės išvengti skirtingų taisyklių ir procedūrų taikymo vienu metu, visų pirma sudarant palankesnes sąlygas Europos struktūrinių ir investicijų fondų (ESI fondų) finansavimą derinti su finansinėmis priemonėmis ir Europos strateginių investicijų fondo lėšomis (V antraštinė dalis). 4. Veiksmingesnis finansinių priemonių panaudojimas: optimizuojamas grįžtamųjų lėšų panaudojimas, pagrindiniams ES įgyvendinantiems partneriams užtikrinamos vienodos sąlygos, sumažinami sunkiai įgyvendinami reikalavimai, susiję su galutinių gavėjų asmens duomenų skelbimu ar draudimo dalyvauti procedūroje kriterijais (X antraštinė dalis). 5. Lankstesnis biudžeto valdymas: pasiūlyme išdėstyti keli būdai, kaip didinti biudžeto lankstumą, kad Sąjunga galėtų veiksmingiau reaguoti į nenumatytas problemas ir spręsti naujas užduotis bei paspartinti krizių valdymą – be kita ko, išorės veiksmų geografinėms priemonėms skirtame biudžete nustatyti lankstumo maržą nenumatytiems poreikiams tenkinti ir naujoms krizėms spręsti; veiksmingiau naudoti Solidarumo ir Prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondų lėšas; patikos fondus kurti ir vidaus politikos srityse (14 ir 227 straipsniai); sukurti ES krizių rezervą pakartotinai panaudojant panaikintus asignavimus; rengiant būsimą daugiametę finansinę programą numatyti galimybę, kad dėl finansinių operacijų, kurios nėra finansinės priemonės, Sąjunga prisiimtų neapibrėžtuosius įsipareigojimus, viršijančius finansinį turtą, numatytą Sąjungos finansiniams įsipareigojimams padengti (203 straipsnis); taip pat sukurti bendrą atidėjinių fondą, kuriame būtų laikomi finansinėms operacijoms atidėti ištekliai (205 straipsnis). Įgyvendinant naujausias iniciatyvas (pvz., dėl Europos strateginių investicijų fondo (ESIF) ar Europos darnaus vystymosi fondo (EDVF)) iš tiesų išaiškėjo poreikis visiškai išnaudoti ES biudžeto sverto poveikį prisiimant neapibrėžtuosius įsipareigojimus, kuriems nenumatyta atidėjinių. X antraštinėje dalyje nustatyta leidimo prisiimti tokią finansinę riziką, šios rizikos valdymo ir kontrolės sistema. 6. Orientavimasis į rezultatus ir ataskaitų teikimo supaprastinimas: daugiau dėmesio skiriama rezultatams, teikiant vienkartines išmokas, apdovanojimus ir mokėjimą pagal našumą ir rezultatus, o ne atlyginant išlaidas ir atliekant mokėjimą pagal vykdytinas sąlygas (XIII antraštinės dalies 121 straipsnis). Taip būtų toliau mažinamos ES lėšų panaudojimo išlaidos ir klaidų skaičius. Kalbant apie ataskaitų teikimą, siekiant didinti ataskaitų veiksmingumą ir skaidrumą tiek plačiosios visuomenės, tiek biudžeto valdymo institucijos labui, ataskaitos suskirstomos į dvi grupes – teikiamas su biudžeto projektu ir priklausančias vienam finansinių ataskaitų rinkiniui (39 straipsnis ir 239–245 straipsniai). 7. Paprastesnis ir racionalesnis ES administravimas: institucijoms ar įstaigoms palengvinamos sąlygos tarpusavyje sudaryti susitarimus arba perduoti įgaliojimus, siekiant, kad administraciniai asignavimų naudojimas būtų sutelktas Europos įstaigose ar vykdomosiose įstaigose (57, 58, 64, 65 ir 68 straipsniai); konsultacinės grupės, kompetentingos finansinių pažeidimų klausimais (73 straipsnio 6 dalis), sujungiamos su EDES komisija (139 straipsnis) ir pereinama nuo metinių prie daugiamečių finansavimo sprendimų (108 straipsnis). 8. Galimybės dalyvauti suteikimas piliečiams: pasiūlyme numatyta galimybė, kad Komisija, valstybės narės ir kiti Sąjungos biudžetą vykdantys subjektai konsultuotųsi su piliečiais dėl Sąjungos biudžeto vykdymo (54 straipsnis).

Šiame pasiūlyme siūloma supaprastinti ES finansines taisykles ir padaryti jas lankstesnes – taip padedamas pagrindas rengti būsimos kartos išlaidų programas (laikotarpio po 2020 m.). •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis Rengdama paprastesnes ir lankstesnes ES finansines taisykles Komisija užtikrino, kad dėl tokių taisyklių nenukentėtų patikimas finansų valdymas, kuris tebėra vienas pagrindinių tikslų. Kaip tik priešingai, šiame pasiūlyme siūloma sugriežtinti kovos su mokesčių vengimu taisykles, kurių turi laikytis ES įgyvendinantys partneriai, ir patikslinama, kad prievolė vengti interesų konfliktų visapusiškai galioja taikant visus ES lėšų panaudojimo metodus (be kita ko, valstybių narių lygmeniu). Pasiūlymu taip pat stiprinamos veikiančios ES biudžeto apsaugos nuo sukčiavimo ir finansinių pažeidimų sistemos (į leidimus suteikiančio pareigūno kompetencijos sritį įtraukiami veiksmai, susiję su ankstyvo nustatymo ir draudimo dalyvauti procedūroje sistema netiesioginio įgyvendinimo atveju). Be to, supaprastinus ES finansines taisykles bus padedama mažinti ES lėšoms panaudoti būtinas išlaidas ir laiką, taip pat klaidų skaičių. Įgyvendinus pasiūlymą turėtų išaugti ir įvairių sričių politikos poveikis bei pagerėti jos praktinio įgyvendinimo rezultatai. 2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI •Teisinis pagrindas Pirmoji pasiūlymo dalis, susijusi su Finansinio reglamento peržiūra, grindžiama Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 322 straipsniu, o antroji dalis, susijusi su teisėkūros procedūra priimamų aktų pakeitimu, grindžiama sektorių teisės pagrindu. •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju) ES bendrųjų finansinių taisyklių ir siūlomų teisėkūros procedūra priimamų sektorių aktų pakeitimų priėmimas priklauso išimtinei ES kompetencijai. •Proporcingumas Šis pasiūlymas daugiausia susijęs su supaprastinimu, jame nenumatyta jokių taisyklių, nebūtinų Sąjungos tikslams pasiekti. Konkrečiau, bendrojoje pasiūlymo dalyje siūlomi teisėkūros procedūra priimamų sektorių aktų pakeitimai apsiriboja pakeitimais, būtinais, kad Finansiniame reglamente siūlomi supaprastinimai būtų iki galo įgyvendinti praktiškai. 3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Viešos konsultacijos dėl Finansinio reglamento peržiūros įvyko 2016 m. balandžio–gegužės mėnesiais. Iš įvairių suinteresuotųjų šalių sulaukta iš viso 111 atsiliepimų. Iš atsakymų matyti, kad siūlomos supaprastinimo ir lankstumo priemonės sulaukė bendro pritarimo – jas palaikė atitinkamai 65 ir 79 % atsiliepusiųjų. Kiek tai susiję su ES dotacijų taisyklių supaprastinimu, suinteresuotosios šalys ir toliau teikia pirmenybę patirtų išlaidų atlyginimui, tačiau neprieštarauja supaprastintam atlyginimui pasitelkiant vieneto įkainius, fiksuotąsias sumas ar fiksuotąsias normas arba atlyginimui remiantis iš anksto nustatytais rezultatais, jeigu jie nėra privalomi. Į šiuos rūpimus klausimus atsižvelgta rengiant pasiūlymą. Supaprastintas išlaidų atlyginimas ir toliau bus tik papildoma galimybė, kuria gali pasinaudoti leidimus suteikiantis pareigūnas, atsižvelgdamas į veiksmų ir gavėjų, kuriems buvo skirta parama, pobūdį. ES įgyvendinantys partneriai (nacionalinės plėtros agentūros, tarptautinės organizacijos, EIB ir EIF, NVO) prašo Komisijos labiau pasitikėti jų taisyklėmis ir politika, jeigu šios įvertintos teigiamai. Jie skundžiasi daugkartiniais jų sistemų ar procedūrų išankstiniais vertinimais arba pakartotiniais tos pačios veiklos auditais, kuriuos atlieka ES ir kiti paramos teikėjai, nors tokiais vertinimais ir auditais tarpusavyje būtų galima pasitikėti. Be to, jie kritikuoja skirtingus įvairių paramos teikėjų keliamus ataskaitų teikimo reikalavimus. 2016 m. balandžio 6 d. Briuselyje įvyko informuotumo didinimo renginys, kuriame suinteresuotosios šalys galėjo išsakyti su Finansiniu reglamentu susijusius rūpimus klausimus ir (arba) pasiūlymus. Renginio metu pateiktos pastabos sutapo su atsakymais, gautais per viešas konsultacijas. Išsakyti rūpimi klausimai sprendžiami šiame pasiūlyme išdėstytomis priemonėmis. •Poveikio vertinimas Šios Finansinio reglamento peržiūros poveikio vertinimas nebuvo atliekamas. Finansinis reglamentas turi ribotą ekonominį, aplinkos ar socialinį poveikį (jame numatytos bendrosios išlaidų programų įgyvendinimo taisyklės, o konkretus ekonominis ar socialinis poveikis atsiranda priimant politikos sprendimus dėl sektoriams skirtų programų įgyvendinimo). Siūlomi teisėkūros procedūra priimamų sektorių aktų pakeitimai viso labo yra nulemti Finansiniame reglamente siūlomų supaprastinimų. •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas Nors Finansinio reglamento peržiūra ir atitinkami teisėkūros procedūra priimamų sektorių aktų pakeitimai nepatenka į Reglamentavimo kokybės programos taikymo sritį, jie atitinka geresnio reglamentavimo darbotvarkę ir gerokai prisideda prie jos įgyvendinimo: šiuo pasiūlymu ES biudžetui taikomų bendrųjų finansinių taisyklių bendras skaičius sumažinamas maždaug 25 %, o taisyklės išdėstomos bendrame taisyklių sąvade, kuriuo bus pakeistas ir Finansinis reglamentas, ir jo taikymo taisyklės:

·pagrindinės taikymo taisyklių nuostatos perkeliamos į Finansinį reglamentą, o ne tokie svarbūs elementai bus įtraukiami į Komisijos vidaus taisykles ar į Komisijos viešai skelbiamas gaires atsižvelgiant į poreikį ir į konkretų atvejį. ·Išsamios ES institucijoms ir įstaigoms taikytinos viešųjų pirkimų taisyklės įtvirtintos peržiūrėto Finansinio reglamento priede, kurio pakeitimai gali būti atliekami deleguotuoju aktu. ·Finansinio reglamento antros dalies nuostatos, susijusios su specialiosiomis nuostatomis, taikytinos Europos žemės ūkio garantijų fondui, moksliniams tyrimams, išorės veiksmams ir kitiems konkretiems ES fondams, įtrauktos į atitinkamas Finansinio reglamento dalis, nebent tos nuostatos neteko aktualumo. Be to, pasiūlyme peržiūrėti Finansinį reglamentą pabrėžiami bendrumai ir kuo labiau mažinamas specifiškumas, kad naudotojams būtų paprasčiau taikyti taisykles: akcentuojamos bendros taisyklės, taikytinos visiems vykdymo metodams (tiesioginiam, netiesioginiam ir pasidalijamajam) ir visoms teisinėms priemonėms; šios taisyklės suskirstytos į specialius skyrius. Nuostatos dėl Europos įstaigų, vykdomųjų įstaigų, decentralizuotų agentūrų ir viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės įstaigų, šiuo metu išsibarsčiusios visame Finansiniame reglamente, sutelkiamos viename skyriuje. Taisyklės, susijusios su ES patikos fondais, biudžeto parama ir ekspertais (įskaitant mokslinių tyrimų ekspertus), sujungtos naujoje antraštinėje dalyje „Kitos biudžeto vykdymo priemonės“. Daug dėmesio pasiūlyme skiriama ir siekiui iš esmės supaprastinti galiojančias ES finansines taisykles. Kaip minėta 1 punkte, pasiūlymas apima nemažai elementų, kuriais mažinama paraiškas dėl ES lėšų teikiantiems subjektams ir ES lėšų gavėjams tenkanti administracinė našta. Į pasiūlymo taikymo sritį patenka ir labai mažos įmonės. Tokios įmonės gali būti ES lėšų naudos gavėjos, todėl turi laikytis taisyklių. Tam tikrose srityse siūloma mažinti išlaidas, tenkančias įmonėms, kurios neretai yra MVĮ (kai taikomos finansinės priemonės, vietoj naudos gavėjų asmens duomenų siūloma skelbti apibendrintus statistinius duomenis), o daugelis supaprastinimo priemonių apskritai turėtų pasitarnauti visoms įmonėms. •Pagrindinės teisės Šis pasiūlymas dera su pagrindinių teisių apsauga. 4.POVEIKIS BIUDŽETUI Šis pasiūlymas poveikio biudžetui neturi. •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas 1. Supaprastinimas ES lėšų gavėjų labui 1.1. Naudojimosi dotacijomis, fiksuotųjų sumų ir išlaidų apskaičiavimo supaprastinimas Daugelio priemonių tikslas – supaprastinti sąlygas ES lėšų gavėjams. Supaprastinimai susiję su dotacijos paraiškų turiniu, nepiniginio įnašo verte, savanorių darbo pripažinimu, dotacijų skyrimo tam tikromis sąlygomis neskelbiant valstybėms narėms kvietimo teikti pasiūlymus sąlygomis, ne pelno principu, nekaupiamojo skyrimo principais ir laipsnišku sprendimų dėl dotacijos atsisakymu. Kitomis priemonėmis siekiama pereiti prie paprastesnio ir racionalesnio administravimo. 1.1.1. Bendrosios finansinės taisyklės Pasiūlymu skatinama naudoti supaprastintų formų dotacijas, kurios būtų skirtos visoms ES finansuojamoms programoms, kai tai priimtina pagal veiksmų ir susijusių išlaidų pobūdį (pvz., mokymo ir judumo veiksmams, kelionių išlaidoms ir kt.). Taip būtų mažinama administracinė našta, būtų didinamas naudos gavėjų tikrumas dėl atlyginamų sumų ir skatinamas supaprastintų formų dotacijų bei jų derinių lėšų įsisavinimas (175 straipsnis). Naudojimasis ekspertų vertinimu: teikti supaprastintų formų dotacijas trukdė duomenų, būtinų pagrįstai apytikrei faktinių išlaidų vertei nustatyti, trūkumas. Duomenų dažniausiai trūksta dėl novatoriško susijusių veiksmų pobūdžio ar dėl to, kad veiksmai įgyvendinami tik tam tikrose šalyse, o apie kitas šalis duomenų nėra. Siekiant užpildyti šią spragą, siūloma naudotis ekspertų vertinimu, kuris, priklausomai nuo veiksmo pobūdžio, papildytų ar pakeistų statistinius arba istorinius duomenis (175 straipsnis). Leidimo taikyti fiksuotąsias sumas, vieneto įkainius ir fiksuotąsias normas supaprastinimas: pakeičiamas ilgas ir apsunkinantis leidimo procesas (dėl 60 000 EUR viršijančios dotacijos sumos būtinas Kolegijos sprendimas), atsakingam leidimus suteikiančiam pareigūnui suteikiant įgaliojimą priimti sprendimus leisti taikyti supaprastintas formas. Atsižvelgiant į tai, kad sprendimas yra itin techninio pobūdžio (skaičiavimo metodikos, duomenų apžvalgos ir kt.), toks jo priėmimo lygmuo yra tinkamesnis (175 straipsnis). Dotacijos paraiškų turinio, įskaitant pridedamus patvirtinamuosius dokumentus, supaprastinimas ir patikslinimas: neprivaloma pateikti informacijos apie pareiškėjo finansinį ir veiklos pajėgumą, jeigu šios charakteristikos nėra tikrinamos (pvz., viešųjų įstaigų atveju); prievolė pateikti audito ataskaitą suderinama su apskaitos srityje taikytinais ES ir nacionalinės teisės aktais (189 straipsnis). Nekaupiamojo skyrimo principo supaprastinimas: ši taisyklė nebus taikoma tokioms dotacijoms, kaip stipendijos fiziniams asmenims, tiesioginė parama pabėgėliams, bedarbiams ar kitiems asmenims, kuriems jos labiausiai reikia, nes tokios paramos vertė paprastai yra gana nedidelė (185 straipsnis).

Ne pelno principo panaikinimas: praktinė ne pelno principo svarba smarkiai sumažėjo: pajamas duodantys projektai paprastai remiami finansinėmis priemonėmis. Ne pelno principą taikant projektams, kurie iš esmės neduoda pajamų, sudaroma kliūčių: naudos gavėjai neskatinami užtikrinti, kad jų projektai taptų tvarūs ar pelningi. Tai, savo ruožtu, daro neigiamą poveikį ekonomikai. Nepiniginių įnašų vertės nustatymo supaprastinimas: tokie įnašai nėra tinkamos finansuoti išlaidos, todėl jų tiksli vertė nėra svarbi. Vis dėlto nepiniginiai įnašai ir toliau gali būti priimami kaip bendro finansavimo dalis. Tvirtinant numatytą biudžetą leidimus suteikiančio pareigūno bet kokia pagrįstai nustatyta vertė gali parodyti, kad, be ES dotacijos, yra kitų veiksmo finansavimo šaltinių ir kad laikomasi bendro finansavimo principo (184 straipsnis). Savanorių darbo pripažinimas: siekiant sudaryti palankesnes sąlygas mažoms organizacijoms dalyvauti įgyvendinant ES politiką esant ribotiems ištekliams, savanorių atlikto darbo vertę būtina pripažinti tinkamomis finansuoti išlaidomis. Todėl, siekdamos veiksmui gauti bendrą finansavimą, tokios organizacijos gali patikėti daugiau darbo savanoriams (175, 180 ir 184 straipsniai). Dotacijų skyrimo neskelbiant kvietimo teikti pasiūlymų sąlygų supaprastinimas ir suderinimas: siūloma, kad galimybė skirti tiesiogines dotacijas būtų teikiama ir valstybių narių įgaliotiesiems subjektams de facto ar de jure monopolijos atvejais arba tais atvejais, kai tiesioginiai naudos gavėjai pasirinkti dėl jų techninės kompetencijos, didelio specializacijos laipsnio ar administracinių galių. Be to, leidimus suteikiantis pareigūnas būtų įgaliotas vertinimo ataskaitą ir skyrimo sprendimą pateikti viename dokumente. Tai palengvintų administracinę naštą ir paspartintų tiesioginių dotacijų skyrimo procesą (188 straipsnis). Paprastesnis duomenų saugojimas: duomenų saugojimui nustatomas standartinis penkerių metų laikotarpis (trejų metų laikotarpis, jeigu finansavimo suma lygi ar mažesnė už 60 000 EUR), taip pat ir netiesioginio vykdymo atveju (128 straipsnis). Sąlyginio metodo taikymas dotacijoms: jei dotacijos nurodomos tik absoliučiąja verte (o ne kaip tinkamų finansuoti išlaidų procentinė dalis), išlaidų tinkamumas finansuoti turi būti tikrinamas vėliausiai išmokant likutį (180 straipsnis). Šis patikrinimas gali būti atliekamas pagal supaprastintą (sąlyginį) metodą (150 straipsnis). Laipsniškas sprendimų dėl dotacijos atsisakymas: siūloma laipsniškai atsisakyti sprendimų dėl dotacijos ir daugiausia naudoti susitarimus dėl dotacijos, atsižvelgiant į pažangos el. dotacijų srityje peržiūrą dabartinės DFP galiojimo pabaigoje (277 straipsnis). 1.1.2. Sektorių taisyklės Patobulinimai, susiję su Finansiniame reglamente numatytu supaprastintu išlaidų apmokėjimu, papildomi siūlomais sektorių teisės aktų pakeitimais, išplečiant supaprastinto išlaidų apmokėjimo, numatyto ·Reglamente (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūrų reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos, ·Europos socialinio fondo reglamente (ES) Nr. 1304/2013, ·Reglamente (ES) Nr. 223/2014 dėl Europos pagalbos labiausiai skurstantiems asmenims fondo, taikymo sritį. 2. Perėjimas nuo daugiapakopės kontrolės prie tarpusavio pasitikėjimo auditu, vertinimu ar leidimu ir ataskaitų teikimo reikalavimų suderinimas Šių priemonių tikslas – skatinti kuo labiau pasitikėti vienu bendru auditu, vertinimu ar leidimu (pvz., dėl atitikties valstybės pagalbos reikalavimams), kai jie atitinka būtinas sąlygas, kad ES sistemoje į juos būtų atsižvelgiama. Siekdama išvengti daugiapakopės kontrolės, Komisija turi skatinti pripažinti tarptautiniu mastu pripažintus tos srities standartus arba geriausią tos srities tarptautinę patirtį, taip pat skatinti paramos teikėjus nustatyti bendrus ataskaitų teikimo reikalavimus: ·kelti tarpusavio pasitikėjimą gavėjų ex ante įvertinimais ir kitų subjektų (paramos teikėjų) jau atliktomis patikromis, laikantis ES keliamoms lygiaverčių sąlygų (122 straipsnis). ·Be to, visada skatinamas tarpusavio pasitikėjimas auditais, atliktais laikantis tarptautiniu mastu pripažintų standartų, siekiant išvengti tų pačių asmenų ir (arba) subjektų tos pačios veiklos pakartotinių auditų. Todėl Komisija galėtų pasitikėti tarptautinių partnerių (JT, Pasaulio banko ir kt.) ar valstybių narių atliktais nepriklausomais ES lėšų panaudojimo auditais (123 straipsnis). ·Komisijos ir kitų paramos teikėjų ataskaitų teikimo reikalavimų suderinimas: Komisija turi skatinti priimti bendrus ataskaitų teikimo reikalavimus pasitelkdama finansinius partnerystės pagrindų susitarimus, sudarytus su savo pagrindiniais tarptautiniais partneriais (126 straipsnis). ·Netiesioginio vykdymo atveju Komisijai leidžiama pasitikėti ES partnerių sistemomis ir procedūromis, jeigu tos sistemos ir procedūros buvo įvertintos teigiamai (149 straipsnis), ir nustatyti taisomąsias priemones, jeigu tam tikros taisyklės ir (arba) procedūros yra nepakankamos ES finansiniams interesams apsaugoti; jei Komisija reikalauja laikytis jos nustatytų ar specialių procedūrų, vertinimas nebus atliekamas. Bet kuriuo atveju atliekamos priežiūros ir (arba) kontrolės lygis turėtų būti pritaikytas remiantis proporcingumo principu. ·Finansinių partnerystės pagrindų susitarimų sudarymo skatinimas (126 straipsnis): tokie su patikimais partneriais dėl ilgalaikio bendradarbiavimo sudaromi susitarimai ateityje apims visus tiesioginio ir netiesioginio vykdymo veiksmus ir atitiks mastą, kuriuo Komisija gali pasikliauti teigiamai įvertintomis sistemomis ir procedūromis, visoms teisinėms priemonėms taip pat bus taikomas bendras taisyklių rinkinys. Kai įmanoma, ilgalaikiai bendradarbiavimo susitarimai taps lanksčios tarpusavio pasitikėjimo vertinimais ir auditais, taip pat paramos teikėjų keliamų audito, ataskaitų teikimo ir kitų administracinių reikalavimų suderinimo sistemos pagrindu. 3. Galimybė hibridiniams veiksmams ar priemonių deriniams taikyti vienintelį taisyklių rinkinį Pasiūlymu siekiama tolesnių supaprastinimų ES partnerių labui netiesioginio vykdymo srityje kuo didesniu mastu.

3.1. Bendrosios finansinės taisyklės ·Komisijos įgyvendinančiam partneriui tam tikrais atvejais būtų taikomas tik vienas taisyklių rinkinys vietoj dviejų, nepriklausomai nuo veiksmo ir partnerio vaidmens pobūdžio (ar jis yra lėšų valdytojas, ar vykdytojas). Tuo atveju, kai hibridiniai veiksmai apima tiesioginį ir netiesioginį vykdymą ir šiuo metu jiems turi būti taikomi du taisyklių rinkiniai, papildomi elementai, kuriems dabar taikomos tiesioginio vykdymo taisyklės (ypač techninės paramos atveju), būtų reglamentuojami pagal pagrindiniams veiksmo elementams taikomas taisykles (pvz., taikant finansinę priemonę su garantijomis ar kt. (208 straipsnio 2 dalis)). ·Siekiant supaprastinti dotacijų ir finansinių priemonių derinimą, finansines priemones papildančioms dotacijoms turi būti taikomas bendras taisyklių rinkinys (finansinių priemonių taisyklių rinkinys), jeigu tos dotacijos ir finansinės priemonės derinamos įgyvendinant vieną veiksmą (208 straipsnio 2 dalis). ·Dotacijų ir finansinių priemonių duomenų saugojimo laikotarpis turi būti suvienodintas iki penkerių metų (trejų metų, jeigu sumos neviršija 60 000 EUR; 128 straipsnis). 3.2. Sektorių taisyklės ·Kai prie ES lygmens finansinių priemonių prisidedama iš ESI fondų, valstybės pagalbos patikrinimai apribojami Finansiniame reglamente numatyta ES lygmens finansinių priemonių atitikties valstybės pagalbos taisyklėms patikra (dvigubas patikrinimas neatliekamas): valstybių narių įnašų ES lygmens finansinėms priemonėms, teikiamų be jokių papildomų sąlygų dėl įnašų panaudojimo, išskyrus sąlygas, susijusias su įnašo panaudojimo geografine vietove, nereikia tikrinti per papildomą atskirą valstybės pagalbos patikrinimą, nes finansinė priemonė jau atitinka valstybės pagalbos taisykles remiantis Finansiniu reglamentu. Ši nuostata bus paaiškinta atitinkamose gairėse. ·Pratęsiama MVĮ iniciatyva – MVĮ iniciatyva leidžiama naudotis po 2016 m., o valstybėms narėms suteikiama galimybė skirti finansavimą MVĮ iniciatyvai iki 2020 m. ·BNR nuostatos dėl finansinių priemonių ir dotacijų derinimo išplečiamos ir paaiškinamos siekiant sudaryti palankesnes sąlygas naudoti tokius derinius. ·Suteikiama nauja galimybė derinti ESI fondus ir (arba) ESIF lėšas ir nustatoma nauja ESI fondų ir EIB bei EIF lėšų derinimo struktūra: ESI fondų programomis turėtų būti prisidedama prie finansinių priemonių, derinamų su EIB finansavimu iš ESIF. 4. Veiksmingesnis finansinių priemonių panaudojimas 4.1. Bendrosios finansinės taisyklės Remiantis finansinių priemonių naudojimo patirtimi ir ypač pagrindinių įgyvendinančių partnerių (EIB ir EIF) atsiliepimais, galima nurodyti toliau išvardytas galimybes gerinti finansinių priemonių valdymą ir didinti jų veiksmingumą: ·visos grįžtamosios lėšos (įplaukos ir susigrąžinti mokėjimai), gautos taikant finansinę priemonę, turėtų būti panaudotos tos pačios finansinės priemonės veiksmingumui didinti; visiškas skaidrumas užtikrinamas teikiant ataskaitas (202 straipsnio 2 dalis); ·EIB / EIF išsaugotų pagrindinių ES įgyvendinančių partnerių statusą, tačiau turėtų būti leidžiama vykdyti Komisijos ir platesnio rato potencialių subjektų tiesiogines derybas, siekiant tiems subjektams užtikrinti vienodas sąlygas (149 straipsnis); ·atsižvelgiant į tai, kad tuo atveju, kai ES finansinėje priemonėje dalyvauja kaip fondo smulkioji akcininkė, neįmanoma užtikrinti visiško ES taisyklių laikymosi, tokiais atvejais siūloma leisti ES taisykles taikyti proporcingai (208 straipsnio 4 dalis); ·vietoj galutinių gavėjų asmens duomenų būtų skelbiami statistiniai duomenys, apibendrinti pagal atitinkamus kriterijus (politikos sritį, paramos rūšį, naudos gavėjo rūšį, geografinį pasiskirstymą), siūlomus taikyti galutiniams naudos gavėjams, kurie gauna ne didesnę kaip 500 000 EUR ES paramą (36 straipsnio 5 dalis). ·Iš galutinių naudos gavėjų ir tarpininkų neturi būti reikalaujama pateikti priesaikos deklaracijos, kad jie nėra patekę į jokią situaciją, dėl kurios jiems būtų draudžiama dalyvauti procedūroje, jei įgyvendinantis partneris vadovaujasi draudimo dalyvauti procedūroje politika, kuri laikoma lygiaverte atitinkamai ES politikai (131 straipsnis). ·Siūlomi du nauji skirsniai, susiję su kitų finansinę riziką keliančių priemonių, kaip antai biudžeto garantijų ir finansinės paramos valstybėms narėms ar trečiosioms šalims, reglamentavimu (X antraštinės dalies 2 skyriaus 2 ir 3 skirsniai). ·Nustatytos leidimo prisiimti atidėjiniais neaprūpintus neapibrėžtuosius įsipareigojimus, tokių įsipareigojimų valdymo ir kontrolės taisyklės (203–206 straipsniai). 4.2. Sektorių taisyklės

Siekiant toliau optimizuoti pagal pasidalijamąjį vykdymą įgyvendinamų finansinių priemonių valdymą ir taikymą, siūlomi Bendrųjų nuostatų reglamento (BNR) Nr. 1303/2013 pakeitimai: ·patikslinama galimybė valstybių narių vadovaujančiosioms institucijoms tiesiogiai skirti sutartį, įskaitant techninės paramos sutartį, EIB / EIF, kitoms tarptautinėms finansų įstaigoms ir nacionaliniams skatinamojo finansavimo bankams. ·Iždo valdymas: kai laikinosios investicijos iš ESI fondų lėšų, įmokėtų į finansinę priemonę prieš investuojant į galutinius gavėjus, generuoja neigiamas palūkanas, turėtų būti leidžiama jas mokėti iš išteklių, grąžintų pasibaigus bent vienam investicijų ciklui. ·Reikėtų panaikinti tam tikras EŽŪFKP priemonei nustatytas taisykles, kurios fondo valdytojams trukdė programuoti ir įgyvendinti kaimo plėtros priemones, taip pat didinti EŽŪFKP finansavimo sverto poveikį intensyviau naudojant finansines priemones. 5. Lankstesnis biudžeto valdymas 5.1. Bendrosios finansinės taisyklės Pasiūlyme nustatyta keletas biudžeto lankstumo didinimo būdų, kad Sąjunga galėtų veiksmingiau reaguoti į nenumatytas problemas ir spręsti naujas užduotis: ·leisti ES patikos fondus steigti ir veiksmams ekstremaliųjų situacijų atveju, veiksmams po ekstremaliųjų situacijų arba teminiams veiksmams ES viduje (ne tik trečiosiose šalyse) vykdyti. Pastarieji įvykiai Europos Sąjungoje atskleidė būtinybę lanksčiau teikti finansavimą ES viduje. Išorės ir vidaus politikos ribas tampa vis sunkiau atskirti, todėl toks lankstumas padėtų reaguoti į problemas, kurios peržengia sienas (227 straipsnis). ·Neigiamą rezervą nuo 200 mln. EUR padidinti iki 400 mln. EUR ir taip reaguoti į Tarybos prašymą riboti su mokėjimais susijusių taisomųjų biudžetų projektų skaičių (48 straipsnis). ·Sukurti išorės veiksmų lankstumo maržą, perkeliant nepaskirstytas Pasirengimo narystei pagalbos priemonės (PNPP), Europos kaimynystės priemonės (EKP) ir vystomojo bendradarbiavimo finansavimo priemonės (VBFP) lėšas į N+1 metus, neviršijant 10 % pradinių kiekvienos priemonės asignavimų (12 straipsnis). ·Numatyti daugiau lankstumo kilus krizei ir susiklosčius ypatingai padėčiai, taip pat dotacijomis teikiamai humanitarinei pagalbai: supaprastinamos administracinės procedūros, kad būtų galima skubiai ir veiksmingai reaguoti (pvz., išlaidų tinkamumas finansuoti atgaline data, prieš pateikiant paraišką įgaliotajam leidimus suteikiančiam pareigūnui, 186 straipsnis). ·Biudžeto procedūra nustatytų ribotų sumų mokėjimams atlikti būtų leidžiama naudotis Sąjungos delegacijų avansinėmis sąskaitomis. Tokias sąskaitas galėtų tvarkyti ir teisinius įsipareigojimus iš tų sąskaitų atlikti iki 2 500 EUR mokėjimus galėtų pasirašyti nenuolatiniai krizių valdymo pagalbos ir humanitarinės pagalbos operacijų srities darbuotojai (109 straipsnis). ·Didinti Komisijos savarankiškų perkėlimų lankstumą, išplečiant esamą taikymo sritį, t. y. leidžiant atlikti perkėlimus ir tarp skirtingų antraštinių dalių veiklos išlaidų, jeigu joms taikomas tas pats pagrindinis teisės aktas, įskaitant paramos skyrius, taip pat iš administracinės paramos eilučių į atitinkamas veiklos eilutes (28 straipsnis). ·Paprasčiau mobilizuoti ES solidarumo fondo (EUSF) lėšas – Europos Parlamentui ir Tarybai priėmus sprendimą dėl lėšų mobilizavimo, atliekamas savarankiškas lėšų perkėlimas iš rezervo į biudžeto eilutę (28 straipsnis). ·Paprasčiau mobilizuoti Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo (EGF) lėšas – perkėlimai iš rezervo į biudžeto eilutę automatiškai patvirtinami biudžeto valdymo institucijai patvirtinus sprendimą mobilizuoti fondo lėšas (30 straipsnis). ·Paaiškinti, kad neatidėliotinos pagalbos rezervui ir ES solidarumo fondui (EUSF) skirtų įsipareigojimų asignavimų sumos perkeliamos automatiškai (12 straipsnis). ·Panaikinti prievolę pirma panaudoti einamiesiems finansiniams metams nustatytus asignavimus prieš pradedant naudoti perkeltus asignavimus. ·Vidaus asignuotąsias įplaukas leisti panaudoti kitu nei jų paskirties tikslu, jeigu nenustatyta poreikių tokias įplaukas panaudoti tokiu pačiu tikslu (30 straipsnio 3 dalis). ·Institucijoms ir įstaigoms leisti priimti nepiniginę įmonių paramą tam tikriems renginiams ar veiklai (t. y. ne priėmimams ar kitiems išskirtinai socialinio pobūdžio renginiams). Kad būtų galima įgyvendinti šią nuostatą, kiekviena institucija pirmiausia turėtų leisti taikyti nepiniginės paramos priėmimo principą ir nustatyti konkrečias gaires, visų pirma apimančias etikos klausimus (24 straipsnis). ·Numatyti, kad, tvirtindama pastatų ar žemės pardavimą, biudžeto valdymo institucija, atsižvelgdama į konkretų atvejį, gali sutikti, kad pajamos iš tokio pardavimo būtų laikomos asignuotosiomis įplaukomis, siekiant patobulinti Komisijos infrastruktūros valdymą ir sudaryti palankesnes sąlygas įsigyti kitų pastatų (20 straipsnio 3 dalies g punktas).

·Iš naujo panaudojant panaikintus įsipareigojimus sukurti ES krizių rezervą. ·Rengiant būsimą daugiametę finansinę programą numatyti galimybę, kad dėl finansinių operacijų, kurios nėra finansinės priemonės, Sąjunga prisiimtų neapibrėžtuosius įsipareigojimus, viršijančius finansinį turtą, numatytą Sąjungos finansiniams įsipareigojimams padengti (203 straipsnis), ir įsteigti bendrą atidėjinių fondą, kuriame būtų laikomi finansinėms operacijoms atidedami ištekliai (205 straipsnis). 5.2. Sektorių taisyklės ·Reglamente (ES) Nr. 1305/2013 dėl paramos kaimo plėtrai, teikiamos Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai lėšomis, numatyta galimybė valstybėms narėms teikti pagalbą kilus ir žmogaus sukeltoms katastrofoms, pvz., pabėgėlių krizei, ir skubiai panaudoti turimas lėšas (nelaukiant, kol bus pateiktas pasiūlymas dėl programos pakeitimo). Be to, nustatytas konkretus su migrantais ir pabėgėliais susijęs investavimo prioritetas, siekiant supaprastinti pagalbos migrantams ir pabėgėliams priemonių programavimą pagal Europos regioninės plėtros fondo reglamentą (ES) Nr. 1301/2013. ·Europos Sąjungos užimtumo ir socialinių inovacijų programa (EaSI reglamentas Nr. 1296/2013): siekiant padidinti EaSI pajėgumą prisitaikyti prie krizių ir kintančių politinių prioritetų, būtinas lankstumas, susijęs su orientaciniais išlaidų lygiais, numatytais kiekvienai iš trijų programos krypčių ir kiekvienam tų krypčių teminiam prioritetui. Be to, atsižvelgiant į esamas ekonomines aplinkybes, turėtų toliau galioti nukrypti leidžianti nuostata, kuria Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšas leidžiama naudoti nedirbančio, nesimokančio ir profesiniame mokyme nedalyvaujančio jaunimo labui. ·Europos infrastruktūros tinklų priemonės reglamentas (ES) Nr. 1316/2013: atsižvelgiant į teigiamus daugiamečių darbo programų rezultatus, būtina padidinti lankstumą, kad 95 % lėšų būtų galima skirti daugiametėms programoms ir kitiems transeuropiniam transporto tinklui (pagrindinio tinklo koridoriams, tarpvalstybiniams projektams ir kitose pagrindinio tinklo atkarpose vykdomiems projektams) daugiausiai pridėtinės vertės teikiantiems projektams. ·Išlaidų, susijusių su maisto grandine, gyvūnų sveikata ir gerove, valdymas (Reglamentas (ES) Nr. 652/2014): remiantis teigiama šios taisyklės taikymo patirtimi ir iš esmės sumažėjusiu paramos gavėjams ir Komisijos tarnyboms tenkančiu susijusio darbo krūviu, siūloma išplėsti galimybę naudoti į metines išmokas suskirstytus biudžetinius įsipareigojimus. ·Pagal Reglamentą (ES) Nr. 1305/2013 dėl paramos kaimo plėtrai turėtų būti leidžiama naudotis tiksliniais tarpusavio pagalbos fondais, teikiant pagalbą ūkininkams tuo atveju, jei konkrečiuose sektoriuose smarkiai sumažėtų pajamos, taip pat leidžiama subsidijuoti pradinį tokių fondų kapitalą. 6. Orientavimasis į rezultatus ir ataskaitų teikimo supaprastinimas Pasiūlyme numatyta nemažai priemonių, kuriomis siekiama, kad biudžetas būtų labiau orientuotas į rezultatus, būtų sukurtas aiškus veiklos rezultatų planas, didinamas skaidrumas ir supaprastinamas ataskaitų teikimas. 6.1. Orientavimasis į rezultatus Teikiama nemažai visoms politikos sritims skirtų pasiūlymų, kuriuose labiau orientuojamasi į rezultatus, o ne į faktiškai patirtas išlaidas. Šie pasiūlymai atitinka Komisijos įsipareigojimą sudaryti būtinas sąlygas taikyti į rezultatus orientuotą metodą: ·taikant visus valdymo būdus leisti atlikti mokėjimus, grindžiamus įvykdytomis sąlygomis, našumu ar veiklos rezultatais (pvz., mokėjimai iš Prieglobsčio, migracijos ir integracijos fondo (AMIF) lėšų už kiekvieną perkeltą pabėgėlį ar parama jaunajam įsisteigiančiam ūkininkui, 121 straipsnis). Tokiais atvejais projektų finansavimas atsiejamas nuo ES lėšų gavėjų patirtų išlaidų atlyginimo: finansavimas tiesiogiai priklauso nuo praktiškai pasiektų rezultatų. Atsižvelgiama į tai, ar įgyvendintos tam tikros pagrindiniame teisės akte arba Komisijos sprendimuose ex ante nustatytos sąlygos ir (arba) pasiekti rezultatai, kurie išmatuojami veiklos rodikliais (ex post). Tokia sistema skatina lėšų gavėjus prisiimti atsakomybę ir (arba) įsipareigojimą siekti rezultatų. Šia sistema iš esmės mažinama administracinė našta ir kontrolės išlaidos. Kontrolė gali apsiriboti patikrinimu, ar įvykdytos sąlygos ir (arba) pasiekti sutarti rezultatai, taip pat kokia tenka administracinė našta. Savo ruožtu, taip apribojama teisėtumo ir tvarkingumo klaidų rizika. Europos Audito Rūmai pritarė šiai sistemai antraštėje „teisės į išmoką“. ·Antraštinės dalies „Apdovanojimai“ supaprastinimas (IX antraštinė dalis): apdovanojimams skirta antraštinė dalis sutrumpinta ir supaprastinta; vietoj įpareigojimo informaciją apie apdovanojimus, kurių vertė siekia 1 mln. EUR ar daugiau, skelbti su biudžeto projektu teikiamose ataskaitose numatoma, kad apie tokius apdovanojimus Europos Parlamentas bus informuojamas iš anksto ir informacija apie juos bus aiškiai paskelbiama finansavimo sprendime. ·Bendra fiksuotoji suma (176 straipsnis): bendra fiksuotoji suma ateityje galėtų apimti visas tinkamas finansuoti veiksmo išlaidas. Per patikras ir kontrolę bus tikrinami tik pasiekti rezultatai ir (arba) siektini rezultatai. Bendra fiksuotoji suma grindžiama dotacijos paraišką teikiančio asmens siūlomo biudžeto vertinimu atsižvelgiant į veiksmingumo, ekonomiškumo ir efektyvumo principus, įskaitant susijusius duomenis ir (arba) ekspertų vertinimą. ·Pirmenybės teikimas supaprastintoms dotacijų formoms, jei mokėjimas atliekamas remiantis našumu ir rezultatais (175 straipsnis): įnašu grindžiamas metodas taikytinas tik tuo atveju, jei našumu grindžiamo metodo taikyti neįmanoma ar netinka. Šiuo metu supaprastintos formos dažniausiai naudojamos sąnaudų (pvz., žmogaus darbo dienų, kelionių, misijose praleistų dienų skaičiui ir kt.) vertei padengti. Taip pat skatinama naudotis galimybe supaprastintomis formomis atlyginti už konkrečius pateiktus rezultatus (pvz., surengtą konferenciją, suorganizuotą festivalį, sukurtą prototipą ir kt.). ·Supaprastintų dotacijų formų patikrų apimties ir pasekmių nepateikus rezultatų patikslinimas (177 straipsnis): patikros sutelktos į mokėjimo sąlygų (pvz., ar gavus paramą sukurtas tinkamos kokybės Europos filmas ir ar išplatintas reikiamas jo kopijų skaičius, ar programos „Erasmus“ studentas iš tikrųjų studijavo užsienyje ir kt.) įvykdymo tikrinimą. Nereikalaujama pateikti ataskaitų apie gavėjo faktiškai patirtas išlaidas. Jei mokėjimo sąlygos nebuvo įvykdytos arba sutarta veikla atlikta prastai, iš dalies ar pavėluotai, dotacijos sumą Komisija turi sumažinti proporcingai pagal trūkumo dydį ir susigrąžinti neteisingai išmokėtas lėšas. 6.2. Aiškus veiklos rezultatų planas Siekiant padėti labiau orientuotis į rezultatus, siūlomas aiškus veiklos rezultatų planas: ·naudojant asignavimus susiejami veiklos našumas, tikslų nustatymas, rezultatai ir ekonomiškumo, veiksmingumo bei efektyvumo principai (31 straipsnis);

·už ES lėšų valdymą organizacijoms numatoma mokėti veiklos rezultatais grindžiamus mokesčius (150 straipsnis); ·pagrindiniais informacijos šaltiniais apie programos įgyvendinimo rezultatus laikomos programos ataskaitos (39 straipsnis); ·apibendrinamoji ataskaita ir pagal SESV 318 straipsnį teikiama ataskaita sujungiamos į vieną metinę ES biudžeto valdymo ir veiklos ataskaitą, siekiant kasmet teikti bendrą ES biudžeto veiklos ataskaitą (nuo 2015 finansinių metų, 239 straipsnis); ·vertinimo srities terminai suderinami su 2016 m. Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisėkūros terminais ir taip susiejami pagal Finansinį reglamentą ir per poveikio vertinimus atliekami ex ante vertinimai (32 straipsnis). 6.3. Ataskaitų teikimo supaprastinimas 6.3.1. Bendrosios finansinės taisyklės Vieną po kito atlikus Finansinio reglamento tikslinimus, labai išaugo ataskaitų ir informacijos, kurią reikalaujama įtraukti į ataskaitas, skaičius: šiuo metu ataskaitoms rengiami atskiri dokumentai, ataskaitos teikiamos pagal skirtingą grafiką. Siekiant veiksmingumą ir skaidrumą didinti ne tik biudžeto valdymo institucijos, bet ir plačiosios visuomenės labui, kartu užtikrinant, kad nesumažėtų šiuo metu teikiamos informacijos apimtis, siūloma: ·nustatyti įpareigojimus teikti dviejų pagrindinių rūšių ataskaitas: ataskaitas, pridedamas ·prie biudžeto projekto – visos ataskaitos apie ES lygmens finansines priemones būtų sujungiamos į bendrą dokumentą, pridedamą prie biudžeto projekto (39 straipsnis); ·ataskaitas, teikiamas per biudžeto įvykdymo patvirtinimo procesą – vieną finansinių ataskaitų rinkinį; biudžeto ir kitoms finansinėms ataskaitoms būtų skirtas atskiras skyrius (239–245 straipsniai). ·Pagrindinis vieno finansinių ataskaitų rinkinio elementas – naujoji metinė ES biudžeto valdymo ir veiklos rezultatų ataskaita, apimanti apibendrinančiąją ataskaitą ir pagal SESV 318 straipsnį teikiamą ataskaitą, kurios sujungiamos nuo 2015 finansinių metų (239 straipsnis). ·Būtina pabrėžti, kad per Audito Rūmų išorės auditą atsižvelgiama į daugiametį programų pobūdį (247 straipsnio 1 dalis). 6.3.2. Ataskaitų teikimas: ·supaprastinami ataskaitų teikimo įpareigojimai pašalinant keletą pasikartojančių reikalavimų (BNR). 7. Paprastesnis ir racionalesnis ES administravimas 7.1. Bendrosios finansinės taisyklės Daugeliu supaprastinimo priemonių ES institucijoms siekiama sudaryti sąlygas veikti veiksmingiau, visų pirma bendrai vykdant administracinius asignavimus, siekiant masto ekonomijos: ·nustatomas aiškus ES institucijų, ES įstaigų ir Europos įstaigų tarpusavyje sudaromų tarnybų lygmens susitarimų teisinis pagrindas, ir numatoma, kad tokius susitarimus, leidžiančius geriau vykdyti administracinius asignavimus, gali sudaryti visos institucijos. Be to, ateityje administracinių asignavimų vykdymą bus galima perduoti Komisijos įsteigtai įstaigai. ·Patikslinamas skirtumas tarp privalomų ir neprivalomų įstaigoms skirtų užduočių (64 ir 65 straipsniai): privalomoms užduotims atlikti turi būti skirta asignavimų, įrašytų į biudžeto skirsnį, susijusį su ta įstaiga. Neprivalomoms užduotims, kurias įstaiga savanoriškai sutinka atlikti kitos institucijos arba įstaigos prašymu, lėšų skiriama iš atitinkamos institucijos ar įstaigos biudžeto. ·Suteikiama galimybė priimti daugiamečius finansavimo sprendimus ir mažinti privalomų finansavimo sprendimo elementų skaičių (108 straipsnis). Taip pat siūloma, kad finansavimo sprendime būtų pateikiama ir metinė arba daugiametė darbo programa. Atlikus šiuos pakeitimus paspartėtų biudžeto vykdymas antraisiais ir vėlesniais programos įgyvendinimo metais.

·Paaiškinamos vykdomosioms įstaigoms taikomos taisyklės (68 straipsnis): įstaigos turi gauti metinį įnašą; vykdant veiklos asignavimus tokios įstaigos direktorius veikia kaip įgaliotasis leidimus suteikiantis pareigūnas; siekiant sąveikos ir masto ekonomijos, vykdomajai įstaigai perduodama įgyvendinti veiklos programa gali apimti bandomuosius projektus ir parengiamuosius veiksmus, taip pat administracinių išlaidų vykdymą. ·139 straipsnyje nurodyta Finansinio reglamento komisija sujungiama su Finansinių pažeidimų komisija (90 straipsnis): veiksmingumo tikslais Finansinio reglamento komisija, rekomenduojanti uždrausti ekonominės veiklos vykdytojams dalyvauti procedūroje ar skirti jiems finansines nuobaudas, taps kompetentinga ir ES tarnautojų finansinių pažeidimų klausimais, o Drausmės komisija ir toliau darys išvadas dėl tų pažeidimų pagal Tarnybos nuostatus. 7.2. Sektorių taisyklės ·Siūloma atlikti keletą Bendrųjų nuostatų reglamento pakeitimų, siekiant sudaryti palankesnes programų valdymo ir nacionalinių programų bei bendrų veiksmų planų, apimančių projektus, orientuotus į našumą ir rezultatus, įgyvendinimo sąlygas. ·Kalbant apie tiesiogines išmokas ūkininkams, parama teikiama aktyviems ūkininkams, o tam tikromis priemonėmis siekiama remti jaunuosius ūkininkus. Nustatoma, kad finansinių pataisų proporcingumas turi būti siejamas su viešųjų pirkimų klaidomis, siekiant, kad tokios klaidos ne visada būtų laikomos turinčiomis poveikį visai susijusiai pagalbai. 8. Kiti pakeitimai Įplaukų operacijos: siūlomi šie pakeitimai: ·siekiant skaidrumo pakeistos nuostatos dėl nuosavų išteklių neigiamo koregavimo apskaitos tikslais (94 straipsnis). ·Nauja nuostata nustatytas naujausią Teisingumo Teismo praktiką atitinkantis terminas, per kurį skolininkui turi būti išsiųstas debetinis dokumentas (96 straipsnio 2 dalis). ·Naujame 107 straipsnyje išdėstomos taisyklės, susijusios su kompensuojamiesiems delspinigiams taikytina norma, galiojančia tuo atveju, kai suma turi būti atlyginama remiantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimu ar draugišku susitarimu. ·Pakeičiamos nuostatos, susijusios su baudomis, kitomis nuobaudomis arba sankcijomis, siekiant, kad būtų aišku, jog laikinai surinktos sumos trečiajai susijusiai šaliai turi būti grąžinamos atsižvelgiant į grąžą, ir jog baudos, kurias nustatė ne Komisija, o kitos institucijos (pvz., Taryba pagal Reglamentą Nr. 1173/2011), taip pat reglamentuojamos pagal Finansinį reglamentą (šiuo metu reglamentuojamos tik Komisijos nustatytos baudos, 106 straipsnis). ·Pakeičiama asignuotųjų įplaukų formuluotė, siekiant parodyti įnašus tokioms priemonėms, kaip Pabėgėlių Turkijoje rėmimo priemonė (20 straipsnio 2 dalis). Sektorių teisės aktų, kurie iš dalies keičiami šiuo pasiūlymu, sąrašas: ·2002 m. lapkričio 11 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2012/2002, įsteigiantis Europos Sąjungos solidarumo fondą (OL L 311, 2002 11 14, p. 3); ·2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1296/2013 dėl Europos Sąjungos užimtumo ir socialinių inovacijų programos (EaSI) ir kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 283/2010/ES, nustatantis Europos užimtumo ir socialinės įtraukties mikrofinansų skyrimo priemonę (OL L 347, 2013 12 20, p. 238); ·2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1301/2013 dėl Europos regioninės plėtros fondo ir dėl konkrečių su investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslu susijusių nuostatų, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1080/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 289–302); ·2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320); ·2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1304/2013 dėl Europos socialinio fondo, kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1081/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 470); ·2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1305/2013 dėl paramos kaimo plėtrai, teikiamos Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis, kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1698/2005 (OL L 347, 2013 12 20, p. 487–548); ·2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1306/2013 dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos, kuriuo panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 352/78, (EB) Nr. 165/94, (EB) Nr. 2799/98, (EB) Nr. 814/2000, (EB) Nr. 1290/2005 ir (EB) Nr. 485/2008 (OL L 347, 2013 12 20, p. 549);

·2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1307/2013, kuriuo nustatomos pagal bendros žemės ūkio politikos paramos sistemas ūkininkams skiriamų tiesioginių išmokų taisyklės ir panaikinami Tarybos reglamentas (EB) Nr. 637/2008 ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 73/2009 (OL L 347, 2013 12 20, p. 608); ·2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1308/2013, kuriuo nustatomas bendras žemės ūkio produktų rinkų organizavimas ir panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 922/72, (EEB) Nr. 234/79, (EB) Nr. 1037/2001 ir (EB) Nr. 1234/2007 (OL L 347, 2013 12 20, p. 671); ·2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1309/2013 dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo (2014–2020 m.), kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1927/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 855–864); ·2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1316/2013, kuriuo sukuriama Europos infrastruktūros tinklų priemonė ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 913/2010 bei panaikinami reglamentai (EB) Nr. 680/2007 ir (EB) Nr. 67/2010 (Tekstas svarbus EEE) (OL L 348, 2013 12 20, p. 129–171); ·2014 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 223/2014 dėl Europos pagalbos labiausiai skurstantiems asmenims fondo (OL L 72, 2014 03 12, p. 1–41); ·2014 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 283/2014 dėl gairių dėl transeuropinių tinklų telekomunikacijų infrastruktūros srityje, kuriuo panaikinamas Sprendimas Nr. 1336/97/EB (Tekstas svarbus EEE) (OL L 86, 2014 3 21, p. 14–26); ·2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 652/2014, kuriuo nustatomos išlaidų, susijusių su maisto grandine, gyvūnų sveikata ir gerove bei augalų sveikata ir augalų dauginamąja medžiaga, valdymo nuostatos ir iš dalies keičiamos Tarybos direktyvos 98/56/EB, 2000/29/EB ir 2008/90/EB, Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (EB) Nr. 178/2002, (EB) Nr. 882/2004 ir (EB) Nr. 396/2005, Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/128/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1107/2009 ir panaikinami Tarybos sprendimai 66/399/EEB, 76/894/EEB ir 2009/470/EB (OL L 189, 2014 6 27, p. 1–32); ·2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 541/2014/ES, kuriuo nustatoma kosmoso stebėjimo ir sekimo rėmimo programa (OL L 158, 2014 5 27, p. 227–234). 2016/0282 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 2012/2002, Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1305/2013, (ES) Nr. 1306/2013, (ES) Nr. 1307/2013, (ES) Nr. 1308/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014, (ES) Nr. 652/2014 ir Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 541/2014/ES EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 42 straipsnį, 43 straipsnio 2 dalį, 46 straipsnio d punktą, 149 straipsnį, 153 straipsnio 2 dalies a punktą, 164 straipsnį, 168 straipsnio 4 dalies b punktą, 172 straipsnį, 175 straipsnį, 177 straipsnį, 178 straipsnį, 189 straipsnio 2 dalį, 209 straipsnio 1 dalį, 212 straipsnio 2 dalį, 322 straipsnio 2 dalį ir 349 straipsnį kartu su Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartimi, ypač jos 106a straipsniu, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę, atsižvelgdami į Audito Rūmų nuomonę, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros,

kadangi: (1)praėjus trejiems Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių įgyvendinimo metams šias taisykles vėl reikia iš dalies pakeisti, siekiant pašalinti įgyvendinimo kliūtis didinant lankstumą, supaprastinti įgyvendinimą suinteresuotosioms šalims ir tarnyboms ir labiau orientuotis į rezultatus, todėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 turėtų būti panaikintas ir pakeistas šiuo reglamentu; (2)siekiant, kad Sąjungos bendrajam biudžetui (toliau – biudžetas) taikomos finansinės taisyklės būtų ne tokios sudėtingos, taip pat siekiant susijusias taisykles įtraukti į vieną bendrą reglamentą (toliau – bendras taisyklių sąvadas), Komisijos deleguotąjį reglamentą (ES) Nr. 1268/2012 reikėtų panaikinti; siekiant aiškumo į šį reglamentą reikėtų įtraukti pagrindines Reglamento (ES) Nr. 1268/2012 taisykles, o kitos taisyklės turėtų būti įtraukiamos į tarnyboms skirtas gaires; (3)reikėtų išsaugoti pagrindinius biudžeto principus. Nukrypti nuo šių pagrindinių principų leidžiančias nuostatas, taikomas tokiose konkrečiose srityse, kaip moksliniai tyrimai, išorės veiksmai ir struktūriniai fondai, reikėtų peržiūrėti ir kuo labiau supaprastinti, atsižvelgiant į jų tolesnį aktualumą, pridėtinę vertę biudžetui ir suinteresuotosioms šalims dėl jų tenkančią naštą; (4)iki 10 % Pasirengimo narystei pagalbos priemonei (PNP II), Europos kaimynystės priemonei ir vystomojo bendradarbiavimo finansavimo priemonei skirtų lėšų finansinių metų pradžioje gali likti nepaskirstytos, kad, be jau numatytų sumų, būtų galima užtikrinti papildomą finansavimą dideliems nenumatytiems poreikiams patenkinti, naujoms krizėms spręsti ar siekiant reaguoti į dideles politines permainas trečiosiose šalyse. Jeigu šios nepaskirstytos lėšos nepanaudojamos iki metų pabaigos, Komisijos sprendimu jos turėtų būti perkeliamos; (5)perkėlimo taisyklės turėtų būti išdėstytos aiškiau, atskiriant automatinius ir neautomatinius perkėlimus; (6)siekiant optimizuoti biudžeto vykdymą, svarbu, kad išorės asignuotąsias įplaukas būtų leidžiama perkelti ir panaudoti tolesnei programai ar veiksmui įgyvendinti. Vidaus asignuotąsias įplaukas turėtų būti galima perkelti ne ilgesniam negu vienų metų laikotarpiui, jeigu šiame reglamente nenustatyta kitaip; (7)asignavimų perkėlimus reglamentuojančiose taisyklėse turėtų būti numatyta daugiau lankstumo, siekiant užtikrinti geresnį biudžeto vykdymą. Todėl svarbu, kad Komisija turėtų galimybę priimti sprendimą iš vienos antraštinės dalies į kitą perkelti iki 10 % veiklos asignavimų, jeigu tiems asignavimams taikomas tas pats pagrindinis teisės aktas. Komisija taip pat turėtų savarankiškai perkelti asignavimus iš administracinės paramos eilučių į atitinkamas veiklos eilutes; (8)siekiant pagreitinti specialiųjų priemonių įgyvendinimą, būtina nustatyti supaprastintas Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo ir Europos Sąjungos solidarumo fondo lėšų mobilizavimo ir perkėlimo procedūras; (9)kiek tai susiję su vidaus asignuotosiomis įplaukomis, reikėtų nustatyti nuo konkretumo principo nukrypti leidžiančią nuostatą, kad būtų galima optimaliai naudoti turimus visų rūšių asignavimus. Tuo atveju, jeigu nenustatoma poreikių, dėl kurių tokias įplaukas reikia panaudoti jų paskirties tikslu, turėtų būti leidžiama jas panaudoti kitu tikslu; (10)Sąjungos institucijoms turėtų būti leidžiama priimti bet kokį Sąjungai skirtą dovanojamą turtą; (11)turėtų būti nustatyti tokį įnašą priimti leidžianti nuostata, kad juridiniai asmenys galėtų remti ES renginius ar veiklą nepiniginiais įnašais reklamos ar įmonės socialinės atsakomybės tikslais; (12)reikėtų patikslinti sąvoką „veikla“, kai kalbama apie ES biudžetą. Veikla turėtų būti apibūdinama kaip tiesioginis patikimo finansų valdymo principo taikymas. Reikėtų susieti veiklą, tikslo nustatymą, rodiklius, rezultatus ir ekonomiškumą, veiksmingumą bei efektyvumą naudojant asignavimus. Siekiant išvengti prieštaros su esamais įvairių programų veiklos rezultatų planais, su veiklos terminologija susijusios nuorodos turėtų apsiriboti tikslais ir jų įgyvendinimo pažangos stebėsena; (13)Sąjungos teisės aktai turėtų būti kokybiški, orientuoti į sritis, kuriose jais sukuriama didžiausia pridėtinė vertė Europos piliečiams, ir būti kuo veiksmingesni ir efektyvesni įgyvendinant bendrus Sąjungos politikos tikslus. Šių tikslų gali padėti pasiekti esamų ir naujų išlaidų programų ir veiklos, dėl kurių patiriama daug išlaidų, vertinimas; (14)laikantis skaidrumo principo, kuris įtvirtintas SESV 15 straipsnyje, pagal kurį reikalaujama, kad visos institucijos veiktų kuo atviriau, turi būti užtikrinama, kad biudžeto vykdymo srityje piliečiams būtų prieinama informacija apie tai, kur ir kokiais tikslais Sąjunga leidžia lėšas. Tokia informacija skatina demokratines diskusijas, prisideda prie piliečių dalyvavimo Sąjungos sprendimų priėmimo procese ir stiprina institucijų vykdomą Sąjungos išlaidų kontrolę ir priežiūrą. Tokie tikslai turėtų būti pasiekti skelbiant (pageidautina, kad tam būtų naudojamos šiuolaikinės komunikacijos priemonės) atitinkamą informaciją, susijusią visais Sąjungos lėšų gavėjais, laikantis visų tų gavėjų teisėtų konfidencialumo ir saugumo interesų, taip pat, kai tai susiję su fiziniais asmenimis, gerbiant jų teises į privatumą ir į asmens duomenų apsaugą. Todėl institucijos turėtų taikyti atrankos metodą skelbdamos informaciją pagal proporcingumo principą. Siekiant suteikti prasmingą informaciją sprendimai dėl jos skelbimo turėtų būti grindžiami atitinkamais kriterijais; (15)informacija apie Sąjungos lėšų panaudojimą pagal tiesioginį vykdymą turėtų būti skelbiama institucijų interneto svetainėje ir į ją turėtų būti įtraukta bent gavėjų vardas, pavardė (pavadinimas), vietovė, lėšų suma ir paskirtis. Skelbiant šią informaciją turėtų būti atsižvelgiama į susijusius kriterijus, kaip antai priemonės taikymo periodiškumą, rūšį ir svarbą; (16)Sąjungos lėšų gavėjų vardai, pavardės (pavadinimai) ir vietovė turėtų būti skelbiami, kai tai susiję su apdovanojimais, dotacijomis ir sutartimis, skirtomis pradėjus viešą konkurso procedūrą, visų pirma taip yra konkursų, kvietimo teikti pasiūlymus ir kvietimo dalyvauti konkurse atveju, atsižvelgiant į SESV principus, ypač į skaidrumo, proporcingumo, vienodų sąlygų taikymo ir nediskriminavimo principus. Be to, taip skelbiant informaciją, turėtų būti padedama atmestiems konkurso dalyviams kontroliuoti viešosios atrankos procedūras; (17)fizinių asmenų asmens duomenų skelbimas neturėtų viršyti trukmės, per kurią gavėjas naudoja lėšas, todėl po dvejų metų šie duomenys turėtų būti pašalinti. Ši nuostata turėtų būti taikoma ir juridinių asmenų, kurių oficialiame pavadinime nurodytas vienas ar daugiau fizinių asmenų, asmens duomenims; (18)daugeliu šiame reglamente numatytų atvejų informacijos skelbimas susijęs su juridiniais asmenimis; (19)kai tai susiję su fiziniais asmenimis, toks informacijos skelbimas turėtų būti numatomas tik atsižvelgiant į suteiktos sumos dydžio ir poreikio kontroliuoti, kaip geriausia panaudoti lėšas, proporcingumo principą. Kalbant apie fizinius asmenis, regiono skelbimas NUTS 2 lygiu atitinka gavėjų skelbimo tikslą, taip užtikrinamos vienodų sąlygų taikymas skirtingo dydžio valstybėms narėms, kartu paisoma gavėjų teisės į privatų gyvenimą, ypač į jų asmens duomenų apsaugą;

(20)informacijai apie stipendijas ir kitai tiesioginei fiziniams asmenims, kuriems labiausiai reikia paramos, mokamai paramai skelbimo nuostata turėtų būti netaikoma; (21)siekiant užtikrinti, kad būtų paisoma vienodų sąlygų taikymo gavėjams principo, taip pat reikėtų užtikrinti, kad su fiziniais asmenimis susijusi informacija būtų skelbiama atsižvelgiant į valstybių narių įsipareigojimą užtikrinti didelį sutarčių, kurių suma viršija 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo nustatytą sumą, skaidrumą; (22)gavėjo vardas, pavardė (pavadinimas) ir vietovė, taip pat lėšų suma ir paskirtis neturėtų būti skelbiami, jeigu iškyla grėsmė gavėjo neliečiamybei, kuri užtikrinama Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija, arba taip būtų pažeisti teisėti komerciniai gavėjo interesai; (23)netiesioginio ir pasidalijamojo vykdymo atveju informaciją apie gavėjus ir galutinius gavėjus turėtų skelbti Sąjungos lėšas naudojantys asmenys, subjektai ar paskirtosios institucijos. Kai taikoma, informacijos išsamumo lygis ir kriterijai turėtų būti nustatyti susijusiose konkrečiam sektoriui skirtose taisyklėse ir išsamiau apibūdinti finansiniuose partnerystės pagrindų susitarimuose. Komisija turėtų pateikti interneto svetainės, kurioje galima rasti informaciją apie gavėjus ir galutinius gavėjus, nuorodą; (24)siekiant, kad duomenys apie pagal tiesioginį ir netiesioginį vykdymą įgyvendintas finansines priemones būtų aiškesni ir skaidresni, tikslinga visus ataskaitų teikimo reikalavimus išdėstyti viename bendrame darbiniame dokumente, kuris būtų pridedamas prie biudžeto projekto; (25)tikslinga numatyti galimybę Komisijai sudaryti tarnybų lygmens susitarimus su kitomis institucijomis, kad būtų paprasčiau panaudoti administracinius asignavimus, taip pat tikslinga numatyti aiškią galimybę tokius susitarimus dėl paslaugų teikimo, produktų tiekimo, darbų vykdymo arba pastatų sutarčių įgyvendinimo sudaryti tarp Sąjungos institucijų ir įstaigų, Europos įstaigų ir įstaigų skyrių ar asmenų, kuriems patikėta įgyvendinti konkrečius veiksmus BUSP srityje pagal ES sutarties V antraštinę dalį, ir Europos mokyklų valdytojų tarybos Generalinio sekretoriaus tarnybos; (26)tikslinga apibrėžti Europos įstaigų sąvoką ir atskirti privalomas ir neprivalomas tokių įstaigų užduotis. Reikėtų numatyti galimybę Sąjungos institucijoms, Sąjungos įstaigoms ir kitoms Europos įstaigoms leidimus suteikiančio pareigūno įgaliojimus perduoti Europos įstaigos direktoriui. Be to, Europos įstaigos turėtų turėti galimybę sudaryti tarnybų lygmens susitarimus dėl paslaugų teikimo, produktų tiekimo, darbų vykdymo arba pastatų sutarčių įgyvendinimo. Tikslinga nustatyti konkrečias apskaitos įrašų pateikimo taisykles, nuostatas, kuriomis Komisijos apskaitos pareigūnui leidžiama tam tikras savo užduotis perduoti tų įstaigų darbuotojams, ir veiklos procedūras, susijusias su banko sąskaitomis, kurias Europos įstaigoms gali būti leista atidaryti Komisijos vardu; (27)siekiant toliau didinti vykdomųjų įstaigų išlaidų veiksmingumą ir atsižvelgiant į kitų Sąjungos įstaigų įgytą praktinę patirtį, visas ar dalį vykdomosios įstaigos apskaitos pareigūno užduočių turėtų būti leidžiama patikėti Komisijos apskaitos pareigūnui; (28)teisinio tikrumo sumetimais būtina patikslinti, kad vykdomųjų įstaigų direktoriai, valdydami jų įstaigai pavestų įgyvendinti programų veiklos asignavimus, veikia kaip įgaliotieji leidimus suteikiantys pareigūnai. Siekiant, kad dėl bendros tam tikrų paramos paslaugų centralizacijos išaugęs veiksmingumas turėtų didžiausią poveikį, reikėtų aiškiai nurodyti, kad vykdomosios įstaigos gali vykdyti administracines išlaidas; (29)būtina nustatyti taisykles, susijusias su finansų pareigūnų, visų pirma leidimus suteikiančių pareigūnų ir apskaitos pareigūnų, įgaliojimais ir pareigomis; (30)Europos Parlamentas ir Taryba apie įgaliotojo leidimus suteikiančio pareigūno, vidaus auditoriaus ir apskaitos pareigūno paskyrimą arba jo pareigų baigimą turėtų būti informuojami per dvi savaites; (31)leidimus suteikiantys pareigūnai turėtų būti visiškai atsakingi už visas įplaukų ir išlaidų operacijas, atliekamas jiems vadovaujant, įskaitant vidaus kontrolės sistemas, ir turėtų atsakyti už savo veiksmus, be kita ko, prireikus taikant ir drausmines priemones; (32)dėl to taip pat turėtų būti nustatytos užduotys, pareigos ir procedūrų principai, kurių reikia laikytis. Be to, būtina numatyti, kad įgaliotieji leidimus suteikiantys pareigūnai turėtų užtikrinti, kad perįgalioti leidimus suteikiantys pareigūnai ir jų darbuotojai gautų informaciją apie kontrolės standartus ir atitinkamus metodus bei būdus, ir kad būtų imtasi priemonių, siekiant užtikrinti kontrolės sistemos, kuri turėtų pakeisti prievolę nustatyti specialų tik finansiniams patikrinimams taikomą profesinių standartų kodeksą, veikimą. Už prisiimtas pareigas atsiskaitoma institucijai teikiamoje metinėje ataskaitoje, kurioje pateikiama finansinė ir valdymo informacija, būtina įgaliotojo leidimus suteikiančio pareigūno patikinimo pareiškimui dėl savo pareigų vykdymo pagrįsti, be kita ko, informacija apie bendrus atliktų operacijų rezultatus. Reikėtų saugoti patvirtinamuosius dokumentus, susijusius su atliktomis operacijomis. Galiausiai apie visas įvairias derybų procedūros, susijusios su viešojo pirkimo sutarčių skyrimu, formas institucijai turėtų būti pateikta speciali ataskaita, o Europos Parlamentui ir Tarybai – pranešimas, nes tų sutarčių sudarymas nukrypsta nuo įprastų sutarčių sudarymo procedūrų; (33)reikėtų atsižvelgti į dvejopą Sąjungos delegacijos vadovo, kaip Europos išorės veiksmų tarnybos (toliau – EIVT) ir, kiek tai susiję su veiklos asignavimais, Komisijos perįgalioto leidimus suteikiančio pareigūno, vaidmenį, o jam nesant – į jo pavaduotojų vaidmenį; (34)biudžeto vykdymo įgaliojimus, susijusius su Komisijos skirsnio veiklos asignavimais, delegacijų vadovų pavaduotojams Komisija gali perduoti tik tuo atveju, kai delegacijos vadovų pavaduotojai šias užduotis būtinai privalo vykdyti tam, kad būtų užtikrintas veiklos tęstinumas delegacijos vadovų nebuvimo laikotarpiu. Delegacijų vadovų pavaduotojai šių įgaliojimų negali vykdyti sistemingai ar dėl vidaus darbo paskirstymo priežasčių; (35)apskaitos pareigūnas ir toliau lieka atsakingas už tinkamą mokėjimų atlikimą, įplaukų surinkimą ir gautinų sumų išieškojimą. Jis valdo iždą, banko sąskaitas ir trečiųjų šalių bylas, tvarko apskaitos dokumentus ir yra atsakingas už institucijos finansinių ataskaitų rengimą. Komisijos apskaitos pareigūnas yra vienintelis asmuo, turintis teisę nustatyti apskaitos taisykles ir suderintus sąskaitų planus, o visų kitų Sąjungos institucijų apskaitos pareigūnai nustato savo institucijoms taikytinas apskaitos procedūras; (36)taip pat turėtų būti nustatyta apskaitos pareigūno skyrimo ir jo pareigų baigimo tvarka; (37)tikslinga numatyti, kad apskaitos pareigūnas turėtų parengti procedūras, kuriomis būtų užtikrinama, kad iždo valdymo tikslais atidarytose sąskaitose ir avansinėse sąskaitose nebūtų įsiskolinimo; (38)taip pat turėtų būti nustatytos avansinių sąskaitų naudojimo sąlygos, t. y. valdymo sistema, kuri yra įprastų biudžeto procedūrų išimtis, ir turėtų būti nustatytos avansinių lėšų administratorių, leidimus suteikiančio pareigūno bei apskaitos pareigūno užduotys ir pareigos, susijusios su avansinių sąskaitų kontrole. Europos Parlamentui ir Tarybai turėtų būti pranešama apie visus paskyrimus ar pareigų baigimą. Siekiant veiksmingumo, Sąjungos delegacijose turėtų būti atidarytos avansinių sąskaitos tiek Komisijos, tiek EIVT biudžeto skirsnių asignavimams. Be to, tam tikromis sąlygomis tikslinga leisti Sąjungos delegacijos avansines sąskaitas naudoti nedidelėms sumoms išmokėti taikant biudžetines procedūras. Kiek tai susiję su avansinių lėšų administratorių skyrimu, paaiškėjo, kad juos taip pat būtina pasirinkti iš Komisijos įdarbintų krizių valdymo pagalbos ir humanitarinės pagalbos operacijų sričių darbuotojų, jeigu nėra Komisijos darbuotojų, numatytų teisės aktais; (39)siekiant atsižvelgti į padėtį humanitarinės pagalbos operacijų srityje, tuo atveju, jeigu nėra atitinkamų Komisijos darbuotojų, numatytų teisės aktais, ir techninių kliūčių įgaliotajam leidimus suteikiančiam pareigūnui pasirašyti visus teisinius įsipareigojimus, šioje srityje įdarbintiems Komisijos darbuotojams turėtų būti leidžiama pasirašyti labai nedidelės vertės (iki 2 500 EUR) teisinius įsipareigojimus, susijusius su mokėjimais, kurie atliekami iš avansinių sąskaitų, o Sąjungos delegacijų vadovams ar jų pavaduotojams – pasirašyti teisinius įsipareigojimus atsakingo įgaliotojo leidimus suteikiančio pareigūno nurodymu;

(40)apibrėžus kiekvieno finansų pareigūno užduotis ir pareigas, finansų pareigūnai gali būti laikomi atsakingais tik tomis sąlygomis, kurios nustatytos Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatuose ir kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygose. Sąjungos institucijose įsteigtos specialios finansinių pažeidimų komisijos, tačiau, atsižvelgiant į nedidelį joms pateikiamų bylų skaičių ir siekiant veiksmingumo, šių komisijų funkcijas tikslinga perduoti įsteigtai naujai tarpinstitucinei komisijai, kurios paskirtis – vertinti prašymus ir teikti rekomendacijas dėl administracinių sankcijų (draudimo dalyvauti procedūroje ir finansinių nuobaudų), dėl kurių į jas kreipėsi Komisija ar kitos Sąjungos institucijos ir Sąjungos įstaigos, skyrimo. Šios funkcijos perduodamos ir siekiant išvengti rekomendacijų ar nuomonių dubliavimosi bei sumažinti pavojų, kad dėl bylų, kuriose dalyvauja ir ekonominės veiklos vykdytojas, ir ES institucijų darbuotojas, bus teikiamos prieštaringos rekomendacijos ar nuomonės. Reikėtų toliau vykdyti procedūrą, pagal kurią leidimus suteikiantis pareigūnas gali prašyti patvirtinti nurodymą, kuris, to pareigūno nuomone, yra neteisėta arba prieštarauja patikimo finansų valdymo principui, ir taip būti atleistas nuo bet kokios atsakomybės. Šios komisijos sudėtis turėtų būti pakeista, kai ji atlieka šį vaidmenį; (41)kiek tai susiję su įplaukomis, būtina spręsti nuosavų išteklių, reglamentuojamų Tarybos reglamentu dėl Europos Sąjungos nuosavų išteklių sistemos, neigiamo patikslinimo klausimą. Išskyrus ypatingus nuosavų išteklių atvejus, būtina išsaugoti užduotis ir patikrinimus, kurie leidimus suteikiančių pareigūnų atsakomybei tenka įvairiais procedūros etapais: gautinų sumų įverčio nustatymą, vykdomąjį raštą sumoms išieškoti, debetinio dokumento, kuriuo skolininkui pranešama, kad yra nustatyta gautina suma, išsiuntimą, bet kokių gautinų nesumokėtų palūkanų apskaičiavimą ir prireikus sprendimą panaikinti teisę į išmoką, vadovaujantis kriterijais, kuriais užtikrinama, jog yra laikomasi patikimo finansų valdymo, siekiant užtikrinti veiksmingą įplaukų surinkimą; (42)leidimus suteikiantis pareigūnas turėtų turėti galimybę visiškai ar iš dalies atsisakyti susigrąžinti nustatytą gautiną sumą, jeigu skolininkui iškelta bet kokia nemokumo byla, kaip nustatyta 2015 m. gegužės 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) 2015/848 dėl nemokumo bylų, ypač teisminių priemonių, susitarimų ir analogiškų bylų atvejais; (43)reikėtų taikyti specialias nuostatas dėl gautinos sumos sąmatos patikslinimo arba panaikinimo procedūrų; (44)atsižvelgiant į pastaruosius finansų rinkų pokyčius ir į palūkanų normą, kurią ECB taiko savo pagrindinėms perfinansavimo operacijoms, būtina peržiūrėti nuostatas, susijusias su baudoms ar kitoms nuobaudoms taikoma palūkanų norma, taip pat numatyti taisykles, taikytinas tuo atveju, kai palūkanų norma yra neigiama; (45)siekiant atskleisti specifinį gautinų sumų, kurios apima institucijų pagal SESV ar Euratomo sutartį nustatytas baudas ar kitas nuobaudas, pobūdį, būtina nustatyti specialias nuostatas dėl palūkanų normų, taikytinų gautinoms, bet dar nesumokėtoms sumoms tuo atveju, kai tokios sumos Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimu yra padidinamos; (46)lėšų susigrąžinimo taisyklės turėtų būti išdėstytos aiškiau ir patobulintos. Visų pirma, reikėtų nurodyti, kad apskaitos pareigūnas sumas susigrąžina taip pat įskaitydamas sumas, kurias skolininkui turi sumokėti vykdomoji įstaiga, kai ji vykdo Sąjungos biudžetą; (47)teisinio saugumo sumetimais reikėtų nustatyti taisykles dėl vėlavimo, kai reikia siųsti debetinį dokumentą; (48)siekiant užtikrinti turto valdymą kartu siekiant gauti finansinį užmokestį, būtina laikinai surinkti sumas, pvz., ginčijamas konkursų baudas, jas investuoti į finansinį turtą ir nustatyti už tas investicijas gautos grąžos paskirstymą. Kadangi Komisija nėra vienintelė institucija, kuriai suteikta teisė nustatyti baudas ar kitas nuobaudas, būtina nustatyti nuostatas dėl tokių baudų ar kitų nuobaudų, kurias nustato kitos institucijos, taip pat nustatyti jų susigrąžinimo taisykles, kurios turėtų būti lygiavertės Komisijos taikomoms baudų ar nuobaudų taisyklėms; (49)siekiant užtikrinti, kad Komisija turėtų visą reikiamą informaciją finansavimo sprendimams priimti, būtina nustatyti minimalius finansavimo sprendimų dėl dotacijų, viešųjų pirkimų, patikos fondų, apdovanojimų, finansinių priemonių, derinimo priemonių ir biudžeto garantijų turinio reikalavimus. Be to, siekiant potencialiems gavėjams suteikti ilgesnio laikotarpio perspektyvą, būtina, kad finansavimo sprendimus būtų galima priimti dėl ilgesnio nei vienerių metų laikotarpio, tačiau jų vykdymas turėtų priklausyti nuo atitinkamais metais turimų biudžeto asignavimų. Siekiant sudaryti sąlygas nustatyti tokią ilgesnio laikotarpio perspektyvą, būtina sumažinti elementų, kurių reikia finansavimo sprendimui priimti, skaičių. Kad būtų paprasčiau, finansavimo sprendime taip pat turėtų būti pateikiama metinė arba daugiametė darbo programa. 69 ir 70 straipsniuose nurodytoms įstaigoms skiriamas įnašas jau nustatytas metiniame biudžete, todėl nereikėtų reikalauti dėl jo priimti specialaus finansavimo sprendimo; (50)kiek tai susiję su išlaidomis, turėtų būti apibrėžtas finansavimo sprendimų, bendrų įsipareigojimų ir individualių įsipareigojimų santykis, taip pat turėtų būti paaiškintos biudžetinio ir teisinio įsipareigojimo dėl išlaidų sąvokos, siekiant nustatyti aiškią įvairių biudžeto vykdymo etapų sistemą; (51)siekiant visų pirma atsižvelgti į Sąjungos delegacijų ir atstovybių prisiimtų teisinių įsipareigojimų skaičių ir su jais susijusius valiutų kurso svyravimus, tais atvejais, kai galutiniai gavėjai ir sumos yra žinomi, turėtų būti leidžiama prisiimti preliminarius įsipareigojimus; (52)siekiant geriau panaudoti išorės veiksmams įgyvendinti skirtus asignavimus, turėtų būti panaikintas laikotarpis, kuriuo galima prisiimti individualius teisinius įsipareigojimus remiantis bendru biudžetiniu įsipareigojimu, taip pat turėtų būti panaikintas įpareigojimas iki n+1 metų gruodžio 31 d. sudaryti susitarimą dėl įnašo, jei finansavimo susitarime su trečiąja šalimi numatytas bendras biudžetinis įsipareigojimas, apimantis ir susitarimą dėl įnašo; (53)kiek tai susiję su mokėjimų, kuriuos gali atlikti leidimus suteikiantys pareigūnai, rūšimis, vadovaujantis patikimo finansų valdymo principu reikėtų paaiškinti įvairių rūšių mokėjimus. Reikėtų plačiau paaiškinti išankstinio finansavimo užskaitymą, ypač tais atvejais, kai nėra galimybės atlikti tarpinio užskaitymo. Tuo tikslu į pasirašomus teisinius įsipareigojimus reikėtų įtraukti atitinkamas nuostatas; (54)šiame Reglamente turėtų būti nurodyta, kad mokėjimai turi būti atliekami per nurodytą laikotarpį ir, jeigu šio laikotarpio nesilaikoma, kreditoriai, išskyrus valstybes nares ir, remiantis nauja nuostata, išskyrus Europos investicijų banką ir Europos investicijų fondą, turės teisę į delspinigius iš biudžeto; (55)laikoma tikslinga nuostatas, susijusias su išlaidų patvirtinimu ir leidimu jas apmokėti, išdėstyti viename straipsnyje ir į jį įtraukti panaikinimo apibrėžtį. Kadangi operacijos atliekamos kompiuterizuotomis sistemomis, sąvoka „parašas ir užrašas „patvirtinta išmokėti“ pakeičiamas sąvoka „elektroniškai apsaugotas parašas“, išskyrus keletą atvejų. Taip pat būtina paaiškinti, kad turi būti tvirtinamos visos finansuoti tinkamos išlaidos, t. y. taip pat ir tos, kurios nesusietos su mokėjimo prašymu, kaip yra išankstinio finansavimo užskaitymo atveju; (56)siekiant išvengti sudėtingumo, supaprastinti galiojančias taisykles ir padidinti šio reglamento aiškumą, reikėtų nustatyti bendras taisykles, kurios būtų taikomos daugiau kaip vienai biudžeto vykdymo priemonei. Dėl šių priežasčių tam tikras nuostatas reikėtų pergrupuoti, kai kurių kitų nuostatų formuluotė ir apimtis turėtų būti suderinta, o nebūtini pakartojimai ir kryžminės nuorodos – pašalinti; (57)reikėtų labiau akcentuoti veiklą ir rezultatus. Todėl, be jau seniai įsigalėjusių Sąjungos įnašo teikimo būdų (faktiškai patirtų reikalavimus atitinkančių išlaidų atlyginimo, fiksuotųjų sumų, vieneto įkainių arba finansavimo taikant fiksuotąją normą), tikslinga apibrėžti papildomą finansavimo, nesusijusio su atitinkamų operacijų išlaidomis, būdą. Šis finansavimo būdas turėtų būti pagrįstas tam tikrų sąlygų įvykdymu ex ante arba pasiektais rezultatais, įvertintais pagal anksčiau nustatytus orientyrus ar veiklos rodiklius; (58)kai Komisija atlieka ES lėšų gavėjų veiklos ir finansinio pajėgumo ar tų gavėjų sistemų ir procedūrų vertinimą, ji turėtų turėti galimybę remtis kitų subjektų arba paramos teikėjų, pavyzdžiui, tarptautinių organizacijų, jau atliktais vertinimais, siekdama išvengti pakartotinio tų pačių gavėjų vertinimo. Galimybe tarpusavyje pasitikėti kitų subjektų atliktais vertinimais reikėtų naudotis tuo atveju, jeigu tie vertinimai atlikti atsižvelgiant į sąlygas, kurios yra lygiavertės šiame reglamente nustatytoms taikytino biudžeto vykdymo būdo sąlygoms. Todėl, siekdama skatinti paramos teikėjų tarpusavio pasitikėjimą vertinimais, Komisija turėtų skatinti pripažinti tarptautiniu mastu pripažintus standartus ar tarptautinę geriausią patirtį; (59)be to, svarbu dėti pastangas, kad skirtingi subjektai nevykdytų ES lėšų gavėjų tų pačių lėšų panaudojimo audito keletą kartų. Todėl būtina numatyti galimybę pasitikėti nepriklausomų auditorių jau atliktais auditais, jeigu tie auditai pagrįsti tarptautiniu mastu pripažintais standartais, jais teikiamas pagrįstas patikinimas ir per juos tikrintos finansinės ataskaitos, kuriose nurodytas Sąjungos įnašo panaudojimas. Tokie auditai turėtų tapti bendro patikinimo dėl ES lėšų panaudojimo pagrindu;

(60)svarbu suteikti galimybę valstybėms narėms prašyti, kad pagal pasidalijamąjį vykdymą joms skirti ištekliai būtų pervedami Sąjungos lygmeniu ir naudojami Komisijos pagal tiesioginį ar netiesioginį vykdymą, kai įmanoma susijusios valstybės narės labui. Taip būtų optimizuojamas tų išteklių, taip pat pagal šį reglamentą ir pagal konkretiems sektoriams skirtus reglamentus, įskaitant ESIF reglamentą, nustatytų priemonių, kurioms valstybės narės prašo skirti tų išteklių, panaudojimas. Siekiant užtikrinti veiksmingą tų priemonių įgyvendinimą, būtina numatyti, kad, jei ištekliai pervedami priemonėms, nustatytoms pagal šį reglamentą ar pagal konkretiems sektoriams skirtus reglamentus, įskaitant ESIF reglamentą, taikomos tų reglamentų taisyklės; (61)siekiant sukurti ilgalaikio bendradarbiavimo su ES finansavimo gavėjais mechanizmą, reikėtų numatyti galimybę pasirašyti finansinius partnerystės pagrindų susitarimus. Finansiniai partnerystės pagrindų susitarimai turėtų būti įgyvendinami sudarant dotacijų ar bendradarbiavimo susitarimus su Sąjungos lėšas naudojančiais subjektais. Tuo tikslu reikėtų nurodyti minimalų tokių susitarimų turinį. Finansiniais partnerystės pagrindų susitarimais neturėtų būti nepagrįstai varžoma galimybė gauti Sąjungos finansavimą; (62)reikėtų suderinti skirtingų biudžeto vykdymo priemonių (dotacijų, viešųjų pirkimų, netiesioginio vykdymo, apdovanojimų ir kt.) sąlygas ir procedūras, susijusias su Sąjungos įnašo mokėjimo sustabdymu, nutraukimu ar sumažinimu. Reikėtų nustatyti tokio sustabdymo, baigimo ar sumažinimo pagrindą; (63)šiuo reglamentu turėtų būti nustatyti standartiniai gavėjų dokumentų, susijusių su Sąjungos įnašais, saugojimo laikotarpiai, kad būtų išvengta skirtingų ar neproporcingų sutartinių reikalavimų, tačiau kartu suteikiant pakankamai laiko Komisijai, Europos kovos su sukčiavimu tarnybai ir Audito Rūmams gauti prieigą prie tokių duomenų ir dokumentų ir atlikti ex post patikrinimus ir auditą. Be to, dalyviai ir gavėjai turėtų būti įpareigoti bendradarbiauti Sąjungos finansinių interesų apsaugos srityje; (64)siekiant dalyviams ir gavėjams suteikti tinkamą informaciją ir užtikrinti, kad jie turėtų galimybę pasinaudoti savo teise į gynybą, šiuo reglamentu dalyviams ir gavėjams turėtų būti suteikta galimybė pateikti savo pastabas prieš patvirtinant bet kokią priemonę, kuri neigiamai paveiktų jų teises, taip pat būti informuotiems apie teisių gynimo priemones, kuriomis jie disponuoja, kad galėtų ginčyti tokią priemonę; (65)siekdama apsaugoti Sąjungos finansinius interesus, Komisija turėtų sukurti bendrą ankstyvo nustatymo ir draudimo dalyvauti procedūroje sistemą; (66)ankstyvo nustatymo ir draudimo dalyvauti procedūroje sistema turėtų būti taikoma dalyviams, gavėjams, subjektams, kurių pajėgumu ketina remtis kandidatas ar konkurso dalyvis, arba rangovo subrangovams, bet kokiam Sąjungos lėšas gaunančiam asmeniui ar subjektui, jei biudžetas vykdomas netiesioginio vykdymo būdu, bet kokiam asmeniui ar subjektui, gaunančiam Sąjungos lėšas pagal tiesiogiai įgyvendinamas finansines priemones, taip pat subjektų, vykdančių biudžetą pasidalijamojo vykdymo būdu, dalyviams ar gavėjams; (67)reikėtų paaiškinti, kad, jei sprendimas asmenį ar subjektą užregistruoti ankstyvo nustatymo ir draudimo dalyvauti procedūroje sistemoje priimamas atsižvelgiant į situacijas, dėl kurių procedūroje uždraudžiama dalyvauti fiziniam ar juridiniam asmeniui, kuris yra to asmens ar subjekto administracijos, valdymo ar priežiūros organo narys arba kuris turi atstovavimo, sprendimo ar kontrolės įgaliojimus to asmens ar subjekto atžvilgiu, arba fiziniam ar juridiniam asmeniui, kuris prisiima neribotą atsakomybę už asmens ar subjekto skolas, arba fiziniam asmeniui, kuris būtinas siekiant paskirti ar vykdyti teisinį įsipareigojimą, duomenų bazėje užregistruotoje informacijoje nurodomi su tais asmenimis susiję duomenys; (68)sprendimą asmeniui ar subjektui uždrausti dalyvauti skyrimo procedūroje arba sprendimą dėl finansinės nuobaudos skyrimo ir sprendimą dėl atitinkamos informacijos skelbimo turėtų priimti atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas, atsižvelgdamas į savo savarankiškumą sprendžiant administracinius klausimus. Jei su dideliu sutarties pažeidimu susijusiais atvejais nėra galutinio teismo sprendimo arba galutinio administracinio sprendimo, atsakingi leidimus suteikiantys pareigūnai turėtų priimti sprendimą atsižvelgdami į komisijos rekomendaciją, grindžiamą preliminariu teisiniu kvalifikavimu. Be to, tais atvejais, kai draudimo dalyvauti procedūroje trukmė galutiniu teismo sprendimu ar galutiniu administraciniu sprendimu nebuvo nustatyta, komisija taip pat turėtų įvertinti tokio draudimo trukmę; (69)komisijai turėtų būti pavesta užtikrinti nuoseklų draudimo dalyvauti procedūroje sistemos veikimą. Komisiją turėtų sudaryti nuolatinis pirmininkas, Komisijos atstovai ir atsakingo leidimus suteikiančio pareigūno atstovas; (70)preliminarus teisinis kvalifikavimas nedaro poveikio valstybių narių kompetentingų institucijų pagal nacionalinę teisę atliekamam susijusio asmens ar subjekto veiksmų galutiniam įvertinimui. Todėl komisijos rekomendacijos ir atsakingo leidimus suteikiančio pareigūno sprendimas turėtų būti peržiūrėti, kai pranešama apie tokį galutinį įvertinimą; (71)atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas taip pat turėtų uždrausti asmeniui ar subjektui dalyvauti procedūroje, jei galutinis teismo sprendimas arba galutinis administracinis sprendimas priimtas dėl sunkaus profesinio nusižengimo, tyčinio ar netyčinio pareigų, susijusių su socialinio draudimo įmokų arba mokesčių mokėjimu, nevykdymo, dėl biudžetui kenkiančio sukčiavimo, korupcijos, dalyvavimo nusikalstamos organizacijos veikloje, pinigų plovimo, teroristų finansavimo, su teroristais susijusių nusikalstamų veikų, vaikų darbo ar kitų formų prekybos žmonėmis ar pažeidimų. Be to, dalyvauti procedūroje turėtų būti draudžiama šiurkštaus teisinio įsipareigojimo pažeidimo ar bankroto atveju; (72)priimdamas sprendimą dėl draudimo dalyvauti procedūroje arba dėl finansinės nuobaudos skyrimo ir dėl informacijos apie tai paskelbimo arba dėl asmens ar subjekto pašalinimo, atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas turėtų užtikrinti, kad būtų laikomasi proporcingumo principo, visų pirma atsižvelgdamas į situacijos rimtumą, jos poveikį biudžetui, po atitinkamų veiksmų praėjusį laiką, jų trukmę ir jų pasikartojimą, tyčinį pobūdį arba aplaidumo mastą ir asmens ar subjekto bendradarbiavimo su atitinkama kompetentinga institucija mastą vykdant tyrimą bei jo indėlį į tyrimą; (73)atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas taip pat turėtų galėti uždrausti asmeniui ar subjektui dalyvauti procedūroje, jei neribotą atsakomybę už to ekonominės veiklos vykdytojo skolas prisiimantis fizinis ar juridinis asmuo bankrutuoja arba yra panašioje nemokumo situacijoje arba jei tas fizinis ar juridinis asmuo nevykdo pareigų mokėti socialinio draudimo įmokas ar mokesčius, kai tokia situacija turi įtakos ekonominės veiklos vykdytojo finansinei padėčiai; (74)asmeniui ar subjektui neturėtų būti taikomas sprendimas dėl draudimo dalyvauti procedūroje, jei jis yra ėmęsis taisomųjų priemonių ir tokiu būdu įrodo savo patikimumą. Tokia galimybė neturėtų būti suteikiama sunkiausių nusikalstamų veikų atveju; (75)atsižvelgiant į proporcingumo principą reikėtų atskirti atvejus, kai finansinė nuobauda gali būti skiriama kaip alternatyva draudimui dalyvauti procedūroje, ir atvejus, kai dėl atitinkamo gavėjo veiksmų sunkumo siekiant neteisėtai gauti Sąjungos lėšų yra pateisinama ne tik uždrausti jam dalyvauti procedūroje, bet ir skirti finansinę nuobaudą siekiant užtikrinti atgrasomąjį poveikį. Taip pat reikėtų apibrėžti mažiausią ir didžiausią finansinę nuobaudą, kurią gali skirti perkančioji organizacija; (76)finansinė nuobauda turėtų būti skiriama tik gavėjui, o ne dalyviui, jei skirtinos finansinės nuobaudos suma apskaičiuojama remiantis teisinio įsipareigojimo, kuriam kilo grėsmė, verte; (77)reikėtų pabrėžti, kad galimybė taikyti administracines ir (arba) finansines nuobaudas remiantis teisės aktais nepriklauso nuo galimybės taikyti sutartyje numatytas sankcijas, pavyzdžiui, reikalauti atlyginti nuostolius; (78)draudimo dalyvauti procedūroje trukmė turėtų būti ribota, kaip ir Direktyvos 2014/24/ES atveju, ir ją nustatant turėtų būti laikomasi proporcingumo principo; (79)būtina nustatyti dieną, nuo kada pradedamos taikyti administracinės sankcijos, ir jų skyrimo senaties termino trukmę;

(80)svarbu galėti sustiprinti atgrasomąjį poveikį, kuris užtikrinamas draudimu dalyvauti procedūroje ir finansine nuobauda. Šiuo atžvilgiu atgrasomasis poveikis turėtų būti sustiprintas suteikiant galimybę skelbti informaciją, susijusią su draudimu dalyvauti procedūroje ir (arba) finansine nuobauda, visapusiškai laikantis duomenų apsaugos reikalavimų, nustatytų Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 45/2001 (6) ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 95/46/EB (7). Taip turėtų būti padedama užtikrinti, kad tokie veiksmai nebūtų kartojami. Siekiant teisinio tikrumo ir laikantis proporcingumo principo turėtų būti nurodyta, kuriais atvejais informacija neturėtų būti skelbiama. Atlikdamas vertinimą atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas turėtų atsižvelgti į visas komisijos rekomendacijas. Fizinių asmenų atveju asmens duomenys turėtų būti skelbiami tik išimtiniais atvejais, o tokių duomenų skelbimas turėtų būti pateisinamas veiksmų rimtumu arba jų poveikiu Sąjungos finansiniams interesams; (81)informacija, susijusi su draudimu dalyvauti procedūroje arba finansine nuobauda, turėtų būti skelbiama tik sunkaus profesinio nusižengimo, sukčiavimo, didelio trūkumo vykdant pagrindines pareigas pagal iš biudžeto finansuojamą sutartį ar pažeidimo atveju; (82)draudimo dalyvauti procedūroje kriterijai turėtų būti aiškiai atskirti nuo kriterijų, kuriais remiantis galima pašalinti iš tam tikros procedūros; (83)informacija apie ankstyvą rizikos nustatymą ir administracinių sankcijų skyrimą asmenims ar subjektams turėtų būti centralizuota. Tuo tikslu susijusi informacija turėtų būti saugoma Komisijos sudarytoje ir administruojamoje duomenų bazėje; Komisija turėtų būti centralizuotos sistemos savininkė. Ta sistema turėtų būti administruojama visapusiškai atsižvelgiant į teisę į privatų gyvenimą ir teisę į asmens duomenų apsaugą; (84)nors už ankstyvo nustatymo ir draudimo dalyvauti procedūroje sistemos sukūrimą ir veikimą turėtų atsakyti Komisija, kitos institucijos bei įstaigos ir visi pagal tiesioginį, pasidalijamąjį ir netiesioginį vykdymą biudžetą vykdantys subjektai turėtų dalyvauti toje sistemoje perduodami atitinkamą informaciją Komisijai. Atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas ir komisija ekonominės veiklos vykdytojams turėtų užtikrinti teisę į gynybą. Tokia pati teisė turėtų būti suteikta asmeniui ar subjektui per ankstyvo nustatymo procesą, kai leidimus suteikiančio pareigūno numatytas veiksmas galėtų turėti neigiamos įtakos atitinkamo asmens ar subjekto teisėms. Sąjungos finansiniams interesams kenkiančio sukčiavimo, korupcijos ar bet kurios kitos neteisėtos veiklos, dėl kurių dar nepriimtas galutinis teismo sprendimas, atvejais atsakingam leidimus suteikiančiam pareigūnui ir komisijai turėtų būti suteikta galimybė atidėti laikotarpį, per kurį asmuo ar subjektas turi pateikti pastabas. Toks atidėjimas turėtų būti pateisinamas tik jei yra įtikinamų teisėtų priežasčių išlaikyti tyrimo konfidencialumą; (85)Europos Sąjungos Teisingumo Teismui pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 261 straipsnį turėtų būti suteikta neribota jurisdikcija pagal šį reglamentą skirtų baudų atžvilgiu; (86)siekiant sudaryti palankesnes sąlygas apsaugoti Sąjungos finansinius interesus taikant visus vykdymo būdus, pagal pasidalijamąjį ir netiesioginį vykdymą biudžeto vykdymo procese dalyvaujantiems subjektams turėtų būti suteikta galimybė atitinkamai atsižvelgti į draudimus dalyvauti procedūroje, dėl kurių sprendimus Sąjungos lygmeniu priėmė leidimus suteikiantys pareigūnai; (87)šiuo reglamentu turėtų būti remiamas e. valdžios tikslo įgyvendinimas, ypač skatinama naudoti elektroninius duomenis keičiantis informacija tarp institucijų ir trečiųjų šalių; (88)pažangą elektroninio keitimosi informacija ir elektroninio dokumentų teikimo, kurie yra svarbi supaprastinimo priemonė, srityje turėtų papildyti aiškios naudotinų sistemų patvirtinimo sąlygos, kad būtų galima sukurti teisiškai patikimą aplinką, kartu išsaugant Sąjungos lėšų valdymo lankstumą dalyvių, gavėjų ir leidimus suteikiančių pareigūnų labui, kaip numatyta šiame reglamente; (89)reikėtų nustatyti taisykles, susijusias su komiteto, atsakingo už viešųjų pirkimų, dotacijų skyrimo procedūrų ir konkursų dėl apdovanojimų paraiškų dokumentų vertinimą, sudėtimi ir užduotimis. Komitetą gali sudaryti išorės ekspertai, jeigu tai numatyta pagrindiniame teisės akte; (90)vadovaudamasis gero administravimo principu, leidimus suteikiantis pareigūnas turėtų prašyti pateikti paaiškinimus ar trūkstamus dokumentus, kartu laikydamasis vienodų sąlygų taikymo principo ir nedarydamas esminių paraiškos dokumentų pakeitimų. Leidimus suteikiantis pareigūnas gali nuspręsti taip nesielgti tik tinkamai pagrįstais atvejais. Be to, leidimus suteikiantis pareigūnas turėtų turėti galimybę ištaisyti akivaizdžią korektūros klaidą arba paprašyti, kad tai padarytų dalyvis; (91)patikimo finansų valdymo tikslais Komisija turėtų saugoti savo interesus išankstinio finansavimo metu prašydama pateikti garantijas. Reikalavimas sutartininkams ir gavėjams pateikti garantijas neturėtų būti keliamas automatiškai, jis turėtų būti grindžiamas rizikos analize. Jeigu vykdymo laikotarpiu leidimus suteikiantis pareigūnas nustato, kad garantas nebėra įgaliotas išduoti garantijų pagal taikomą nacionalinę teisę, leidimus suteikiantis pareigūnas turėtų turėti galimybę pareikalauti pakeisti tokią garantiją; (92)dėl skirtingų tiesioginio ir netiesioginio vykdymo taisyklių rinkinių, ypač dėl biudžeto vykdymo užduočių sąvokos, kyla painiava ir pavojus, kad Komisija ir partneriai klaidingai atliks kvalifikaciją, todėl tuos taisyklių rinkinius reikėtų supaprastinti ir suderinti; (93)reikėtų peržiūrėti nuostatas dėl ex ante ramsčiais pagrįsto vertinimo, kad Komisija galėtų kuo daugiau remtis partnerių sistemomis ir procedūromis, kurios buvo įvertintos kaip lygiavertės Komisijos taikomoms sistemoms ir procedūroms. Be to, svarbu paaiškinti, kad, kai per vertinimą nustatomos sritys, kuriose veikia Sąjungos finansiniams interesams apsaugoti nepakankamos sistemos, Komisija gali pasirašyti susitarimus dėl įnašo, o kartu nustatyti papildomas priežiūros priemones. Taip pat svarbu patikslinti, kokiu atveju Komisija nereikalauja atlikti ramsčiais pagrįsto vertinimo, kad būtų galima pasirašyti susitarimus dėl įnašo; (94)tikslinga nurodyti, kad, kai tinkama ir įmanoma, atlyginimas ES biudžetą vykdančioms organizacijoms turėtų būti grindžiamas veiklos rezultatais; (95)Komisija užmezga partnerystę su trečiosiomis šalimis sudarydama finansinius susitarimus. Svarbu paaiškinti finansinio susitarimo turinį, ypač tas dalis, kurias pagal netiesioginio vykdymo principą vykdo trečioji šalis; (96)svarbu pripažinti specifinį derinimo priemonių pobūdį, kai Komisija savo įnašą derina su finansų įstaigų įnašu, taip pat paaiškinti finansinėms priemonėms skirtos X antraštinės dalies taikymą; (97)Sąjungos institucijų savo sąskaita skiriamoms viešojo pirkimo sutartims taikomos viešųjų pirkimų taisyklės ir principai turėtų būti grindžiami Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2014/23/ES ir Direktyvoje 2014/24/ES išdėstytomis taisyklėmis; (98)mišriųjų sutarčių atveju reikėtų patikslinti perkančiosioms organizacijoms skirtą taikytinų taisyklių nustatymo metodiką; (99)reikėtų paaiškinti ex ante ir ex post viešinimo priemones, būtinas norint pradėti viešųjų pirkimų procedūrą tuo atveju, kai sutarčių vertė viršija Direktyvoje 2014/24/ES nustatytas vertės ribas ir kai jų nesiekia, taip pat tuo atveju, kai sutartys į tos direktyvos taikymo sritį nepatenka;

(100)į šį reglamentą reikėtų įtraukti baigtinį visų viešųjų pirkimų procedūrų, kurias Sąjungos institucijos gali taikyti nepaisydamos vertės ribų, sąrašą; (101)siekiant administracinio supaprastinimo ir norint paskatinti mažųjų ir vidutinių įmonių dalyvavimą, reikėtų numatyti galimybę organizuoti derybų procedūras dėl vidutinės vertės sutarčių; (102)kaip ir Direktyvos 2014/24/ES atveju, šiame reglamente turėtų būti numatyta galimybė prieš pradedant viešųjų pirkimų procedūrą rengti rinkos konsultacijas. Siekiant užtikrinti, kad inovacijų partnerystė būtų sudaroma tik tuo atveju, jei pageidaujamo produkto nėra rinkoje, šiame reglamente reikėtų numatyti įpareigojimą prieš sudarant inovacijų partneryste organizuoti tokias pirmines rinkos konsultacijas; (103)reikėtų paaiškinti, kaip perkančiosios organizacijos galėtų prisidėti prie aplinkos apsaugos ir darnaus vystymosi skatinimo, kartu užtikrinant, kad jos galėtų gauti kuo didesnės ekonominės naudos iš savo sutarčių, visų pirma reikalaudamos tam tikrų ženklinimo dokumentų ar taikydamos atitinkamus sutarčių skyrimo metodus; (104)siekiant užtikrinti, kad vykdydami sutartis ekonominės veiklos vykdytojai vykdytų taikytinas aplinkos apsaugos, socialinės ir darbo teisės prievoles, nustatytas Sąjungos teisėje, nacionalinėje teisėje, kolektyvinėse sutartyse ar taikytinose tarptautinėse socialinėse ir aplinkos apsaugos konvencijose, išvardytose Direktyvos 2014/24/ES X priede, tokios prievolės turėtų būti įtrauktos į perkančiosios organizacijos nustatytus minimalius reikalavimus ir į perkančiosios organizacijos pasirašomas sutartis; (105)tikslinga nustatyti ir atskirai įvertinti įvairius atvejus, paprastai įvardijamus kaip interesų konflikto situacijas. Sąvoką „interesų konfliktas“ reikėtų vartoti tik tais atvejais, kai tokioje situacijoje atsiduria subjektas arba asmuo, kurio pareigos susijusios su biudžeto vykdymu, auditu arba kontrole, arba Sąjungos institucijos pareigūnas ar tarnautojas. Jei ekonominės veiklos vykdytojas mėgina netinkamai paveikti procedūrą ar gauti konfidencialios informacijos, tokie veiksmai turėtų būti laikomi sunkiu profesiniu nusižengimu. Be to, ekonominės veiklos vykdytojai gali atsidurti situacijoje, kai jie neturėtų būti pasirenkami sutarčiai vykdyti dėl konfliktuojančių profesinių interesų. Pavyzdžiui, bendrovė neturėtų vertinti projekto, kuriame ji dalyvavo, arba auditorius neturėtų audituoti sąskaitų, kurias jis pats anksčiau patvirtino; (106)vadovaujantis Direktyva 2014/24/ES turėtų būti įmanoma patikrinti, ar ekonominės veiklos vykdytojui draudžiama dalyvauti procedūroje, taikyti atrankos ir sutarčių skyrimo kriterijus, taip pat bet kuria tvarka patikrinti atitiktį pirkimo dokumentams. Taip būtų galima atmesti pasiūlymus remiantis sutarties skyrimo kriterijais, prieš tai neatliekant patikrinimo, ar atitinkamam konkurso dalyviui draudžiama dalyvauti procedūroje ir ar jis atitinka atrankos kriterijus; (107)sutartys turėtų būti skiriamos remiantis ekonomiškai naudingiausiu pasiūlymu atsižvelgiant į Direktyvos 2014/24/ES 67 straipsnį. Turėtų būti paaiškinta, kad atrankos kriterijai yra susiję tik su kandidatų arba konku