Pasiūlymas Tarybos direktyva iš dalies keičianti Direktyvą 2003/48/EB dėl taupymo pajamų, gautų iš palūkanų, apmokestinimo {SEC(2008) 2767} {SEC(2008) 2768} /* KOM/2008/0727 galutinis - CNS 2008/0215 */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 13.11.2008 KOM(2008) 727 galutinis 2008/0215 (CNS) Pasiūlymas TARYBOS DIREKTYVA iš dalies keičianti Direktyvą 2003/48/EB dėl taupymo pajamų, gautų iš palūkanų, apmokestinimo {SEC(2008) 2767} {SEC(2008) 2768} (pateikta Komisijos) AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. Įvadas 2003 m. birželio 3 d. Tarybos direktyva 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo (Europos Sąjungos taupymo pajamų direktyva (toliau – ESTPD) ES valstybėse narėse taikoma nuo 2005 m. birželio 1 d. Galutinis ESTPD tikslas, numatytas 2000 m. birželio 19–20 d. Santa Maria de Feira susirinkusioje Europos Vadovų Taryboje ir 2000 m. lapkričio 26–27 d. ECOFIN tarybos posėdyje, yra pasiekti, kad vienoje valstybėje narėje faktiškųjų savininkų, kurie yra fiziniai asmenys, dėl mokesčių gyvenantys kitoje valstybėje narėje, palūkanų forma gautos taupymo pajamos būtų veiksmingai apmokestinamos pagal valstybės, kurioje jie gyvena, įstatymus. Tačiau 2005 m. pradėjus taikyti ESTPD paaiškėjo, kad, atsižvelgiant į taupymo produktų ir investuotojų elgesio pokyčius, direktyvą reikia tobulinti. . Be to, vietinės mokesčių sistemos pradėjo pajamas iš kai kurių naujų finansinių produktų prilyginti skolinių reikalavimų palūkanoms. Siekiant atsižvelgti į tokius pokyčius ESTPD numatyta, kad Komisija kas trejus metus turi teikti Tarybai ataskaitas apie šios direktyvos taikymą ir prireikus siūlyti pakeitimus, kurie, vadovaujantis ataskaitomis, yra būtini veiksmingam taupymo pajamų apmokestinimui užtikrinti ir nepageidaujamiems konkurencijos iškraipymams pašalinti. Atsižvelgiant į tai, 2008 m. rugsėjo 15 d., praėjus pirmiesiems trejiems ESTPD taikymo metams, Komisija pateikė Tarybai pirmąją ESTPD taikymo ataskaitą (COM (2008) 552 galutinis, Tarybos dokumentas 13124/08 FISC 117). Ataskaita parengta remiantis konsultacijomis su ES valstybių narių mokesčių administracijomis, jų pateiktais duomenimis apie pirmuosius dvejus direktyvos taikymo metus ir 2007 m. Komisijos sudarytos ekspertų grupės konsultacijų su verslo sektorių, kurie yra arba gali būti susiję su ESTPD, atstovais išvadomis. Kaip paaiškinta ataskaitoje, ESTPD buvo veiksminga jos taikymo srityje. Be to, direktyva pasiekta netiesioginių neišmatuojamų teigiamų rezultatų, užtikrinant geresnį mokesčių mokėtojų prievolių vykdymą. Tačiau peržiūra parodė, kad dabartinė ESTPD taikymo sritis nėra tokia plati, kaip nustatyta 2000 m. lapkričio 26–27 d. Tarybos išvadose. Visų pirma ataskaitoje atkreipiamas dėmesys į būtinybę daryti pakeitimų, susijusių su faktiškojo savininko ir mokėjimų tarpininko apibrėžtimis, finansinių priemonių, lygiaverčių toms, kurios jau yra tiesiogiai reglamentuotos, vertinimu ir kai kuriais procedūriniais aspektais. Remdamasi ataskaita, Komisija siūlo iš dalies pakeisti ESTPD, atsižvelgiant į susijusią administracinę naštą ir valstybių narių mokesčių administracijų bei ekspertų grupės išreikštas nuomones ir laikantis Sutarties 5 straipsnyje nustatytų subsidiarumo ir proporcingumo principų. 2. pastabos dėl siūlomų estpd pakeitimų 2.1. Šio pasiūlymo 1 straipsnis Svarbiausi siūlomi pakeitimai yra susiję su taupymo pajamų apibrėžtimi, siekiant ją suderinti su pastarųjų metų taupymo produktų pokyčiais. Siūlomais pakeitimais siekiama į taikymo sritį įtraukti ne tik iš taupymo pajamų gautas palūkanas , bet ir kitas iš esmės lygiavertes pajamas, gautas iš kai kurių naujų finansinių produktų ir kai kurių gyvybės draudimo produktų, prilyginamų skolinių reikalavimų produktams. Jeigu reikėtų įgyvendinti bendresnio pobūdžio sprendimus, užtikrinančius informacijos mainus tarp ES valstybių narių mokesčių administracijų apie visų rūšių gyvybės draudimo sutartis, būtų galima apsvarstyti ESTPD taikymo išmokoms pagal gyvybės draudimo produktus poreikį. Taip pat siūloma išplėsti direktyvos taikymo sritį, kad, esant tam tikroms sąlygoms, į ją patektų palūkanos, mokamos kai kuriems juridiniams asmenims ir struktūroms, kurių galutiniai gavėjai yra individualūs faktiškieji savininkai. Be to, siūloma iš esmės patobulinti „mokėjimų tarpininko mokėjimo arba garantijos atžvilgiu“ apibrėžtį, siekiant sustiprinti šio mechanizmo veiksmingumą ir teisines garantijas rinkos operatoriams. Siūlomi ESTPD 1 ir 2 straipsnių pakeitimai Šiuo metu 1 ir 2 straipsniuose kalbama tik apie tiesioginei fizinių asmenų naudai mokamas palūkanas. 1 straipsnio pakeitimu siekiama jį suderinti su išplėsta palūkanų mokėjimo apibrėžtimi, siūloma 6 straipsnyje. Svarbesni pakeitimai siūlomi 2 straipsnyje. Šiuo metu ESTPD netaikoma mokėjimams juridiniams asmenims ir fiziniams asmenims priklausančioms struktūroms. Šis apribojimas gali paskatinti asmenis vengti ESTPD taikymo pasitelkiant tarpinį juridinį asmenį arba struktūrą. Besąlygiškas direktyvos taikymas visiems mokėjimams kitose valstybėse narėse arba ne ES jurisdikcijai priklausantiems juridiniams asmenims ir struktūroms nebūtų tinkamas sprendimas. Veiksmingiau būtų reikalauti, kad mokėjimų tarpininkai, kuriems taikomos kovos su pinigų plovimu (KPP) prievolės, naudotųsi su tokiomis prievolėmis susijusia jų jau turima informacija, jeigu ji yra susijusi su mokėjimo, atlikto kai kuriems juridiniams asmenims arba struktūroms, faktiškuoju (-aisiais) savininku (-ais) („skaidrumo“ metodas). ES mokėjimų tarpininkai turėtų orientuotis tik į juridinius asmenis ir struktūras, įsteigtas tam tikrose parinktose ne ES jurisdikcijai priklausančiose teritorijose, kuriose neužtikrinamas atitinkamas tokiems juridiniams asmenims arba struktūroms sumokėtų palūkanų apmokestinimas. Kai faktiškasis savininkas, nurodytas KPP tikslais, yra fizinis asmuo, gyvenantis kitoje ES valstybėje narėje, ES mokėjimų tarpininkas mokėjimą turėtų laikyti atliktu tiesiogiai šiam faktiškajam savininkui. Reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad skaidrumo metodas nebus pačiu geriausiu sprendimu faktiškojo savininko tapatybei nustatyti, kai ES įsteigti ekonominės veiklos vykdytojai moka palūkanas kitiems ekonominės veiklos vykdytojams, kurie taip pat yra įsteigti ES ir dėl to atitinka „mokėjimų tarpininko“ apibrėžtį. Dėl to gali padaugėti mokėjimų tarpininkų pareigų įvairiuose mokėjimų grandinės etapuose. Šiuo atveju apibrėžties ir mokėjimų tarpininkų prievolių išaiškinimas, siūlomas dėl 4 straipsnio, yra patikimesnis ir proporcingesnis būdas už skaidrumo metodą. Siekiant sumažinti neaiškumus ir mokėjimų tarpininkams tenkančią administracinę naštą, I priede pateikiamas ne ES jurisdikcijai priklausančių a juridinių asmenų ir struktūrų, kuriose neužtikrinamas tinkamas ir veiksmingas tokių juridinių asmenų ir struktūrų gaunamų pajamų apmokestinimas, sąrašas. Naujame 18b straipsnyje yra numatytos šio priedo pritaikymo procedūros. Siūlomi ESTPD 3 straipsnio pakeitimai 3 straipsnyje siūloma padaryti tris pagrindinius patobulinimus dėl faktiškojo savininko gyvenamosios vietos nustatymo. Pirma, siūloma užtikrinti nuolatinį informacijos apie faktiškojo savininko nuolatinės gyvenamosios vietos adresą atnaujinimą reikalaujant, kad mokėjimų tarpininkai naudotųsi „tiksliausia mokėjimo datą turima informacija“. Tai yra ir informacija, kuri reikalinga kovos su pinigų plovimu tikslais, arba kiti dokumentai, kurie turi būti nustatyti pagal naujajame 18b straipsnyje apibūdintas procedūras. Antra, siūloma papildyti „nuolatinės gyvenamosios vietos adreso“ sąvoką, užtikrinant, kad faktiškojo savininko gyvenamoji vieta būtų nustatoma pirmiausia pagal oficialų dokumentą, patvirtinantį mokesčių taikymą konkrečioje šalyje, jeigu tokį dokumentą faktiškasis savininkas savo noru pateikia mokėjimų tarpininkui. Tokiu mokesčių taikymą patvirtinančiu dokumentu gali būti galiojančios mokesčių taikymo vietos pažymos, išduotos per paskutinius trejus metus. Šis pakeitimas atitinka galutinį ESTPD tikslą. Be to, siūloma, kad kai mokėjimų tarpininkas turi oficialius dokumentus, patvirtinančius, kad faktiškojo savininko gyvenamoji vieta mokesčių tikslais yra kitoje nei nuolatinės gyvenamosios vietos valstybėje narėje dėl taikomų diplomatinių privilegijų arba kitų tarptautinių taisyklių, pagal ESTPD gyvenamąja vieta laikoma pagal tokius oficialius dokumentus nustatyta gyvenamoji vieta, kurioje taikomi mokesčiai. Siūlomi ESTPD 4 straipsnio pakeitimai Šio straipsnio 1 dalyje pateikta plati mokėjimų tarpininko sąvoka pasitvirtino kaip gana gerai suprantama ir kurios, atrodo, iš esmės keisti nereikia, išskyrus tai, kad reikėtų patikslinti šių tarpininkų atsakomybę už mokėjimus savo klientams per tarpininkus, įsisteigusius ne ES. Tačiau Europos bankų federacija išreiškė susirūpinimą dėl išimtinių pasyvaus gavimo arba pasyvaus mokėjimo atvejų, kai bendrasis principas, pagal kurį mokėjimų tarpininkas yra paskutinis tarpininkas mokėjimų grandinėje, ne visose valstybėse narėse gali būti nuosekliai taikomas. Šiuo metu pasyvaus gavimo arba pasyvaus mokėjimo sąvokos nėra bendrai reglamentuotos. Dėl to gali kartotis užduotys arba susidaryti aplinkybės, kuriomis nė vienas iš dalyvaujančių ekonominės veiklos vykdytojų nebus laikomas mokėjimų tarpininku. Kad šito būtų išvengta, yra siūlomas pakeitimas – reikalauti, kad valstybės narės imtųsi atitinkamų priemonių, padedančių išvengti mokėjimų tarpininkų atsakomybės už tų pačių palūkanų mokėjimą kartojimosi. Be to, atsižvelgiant į siūlomą 2 straipsnio pakeitimą dėl skaidrumo metodo, taikomo tam tikrų juridinių asmenų ir struktūrų, įsteigtų ne ES šalyse, mokėjimams, patikslinama, kad mokėjimas, atliktas arba garantuotas tiesioginei I priede nurodyto juridinio asmens arba struktūros naudai, laikomas atliktu arba garantuotu tiesioginei faktiškojo savininko naudai, kaip apibrėžta juridinio asmens arba struktūros kovos su pinigų plovimu nuostatose. „Mokėjimų tarpininko mokėjimo arba garantijos atžvilgiu“ sąvoka, pateikta direktyvos 4 straipsnio 2–5 dalyse, atrodo sukėlė kai kurių neaiškumų ir turi būti toliau tobulinama. Paaiškinimuose dėl siūlomų 2 straipsnio pakeitimų nurodoma, kad taikyti skaidrumo metodą visiems ES valstybėse narėse įsteigtiems subjektams būtų neproporcinga. Tačiau pakaitinių mechanizmų, apimančių mokėjimus neapmokestinamoms tarpinėms struktūroms ES, trūkumas gali paskatinti fizinius asmenis plačiai naudotis tarpinėmis struktūromis siekiant išvengti ESTPD taikymo. Neseni mokesčių vengimo atvejai rodo, kad nenuoseklus „mokėjimų tarpininko mokėjimo arba garantijos atžvilgiu“ sąvokos taikymas palieka erdvės piktnaudžiavimui ir iškraipymams. Investiciniai fondai, reglamentuojami ES lygmeniu, kurių pajamoms taikoma ESTPD, gali patirti nesąžiningą kitų tarpinių investicinių struktūrų, de facto neatitinkančių direktyvos 4 straipsnio 1 dalyje pateiktos pagrindinės mokėjimų tarpininko apibrėžties, konkurenciją, nes jų atlikti mokėjimai, nors ir susiję su investavimu į skolinius reikalavimus, teisiškai negali būti laikomi palūkanų mokėjimais. „Mokėjimų tarpininko mokėjimo arba garantijos atžvilgiu“ sąvokos reikia ne atsisakyti, o ją patikslinti ir užtikrinti, kad ji būtų nuosekliai taikoma. Siūlomu pakeitimu siekiama nuo dabartinio metodo, pagal kurį daugiausia dėmesio kreipiama į proceso pradžioje esantį ekonominės veiklos vykdytoją, mokantį palūkanas susijusiems juridiniams asmenims, pereiti prie metodo, paremto „teigiama“ tarpinių struktūrų, įpareigotų veikti kaip „mokėjimų tarpininkai mokėjimo arba garantijos atžvilgiu“, apibrėžtimi. Tai reikštų, kad ESTPD būtų taikoma šioms struktūroms, įskaitant juridines struktūras, tokias kaip tam tikrų rūšių investiciniai fondai ir bendrijos, gaunančioms palūkanas iš bet kurio proceso pradžioje esančio ekonominės veiklos vykdytojo, kad ir kur toks ekonominės veiklos vykdytojas būtų įsisteigęs (ES arba ne ES), jeigu faktiškasis savininkas yra fizinis asmuo, gyvenantis kitoje ES valstybėje narėje. Siekiant išvengti rinkos iškraipymų, naujoji struktūrų, kurios veikia kaip „mokėjimų tarpininkai mokėjimo arba garantijos atžvilgiu“, apibrėžtis turėtų būti grindžiama esminiais dalykais, o ne tokių struktūrų teisine forma. Siūlomame pakeitime pritariama apibrėžčiai, apimančiai visus juridinius asmenis ir struktūras, kurios nemoka mokesčių bent jau nuo jų dalyvių ne rezidentų gaunamos pajamų dalies pagal bendrąsias tiesioginio apmokestinimo taisykles, galiojančias valstybėje narėje, kurioje yra juridinio asmens arba struktūros pagrindinis administracijos centras ir kurią galima laikyti juridinio asmens arba struktūros įsteigimo ir (arba) buveinės vieta. Išimtis taikoma tik toliau nurodytiems juridiniams asmenims ir struktūroms: 1. ESTPD 6 straipsnyje nurodytiems investiciniams fondams; 2. pensijų fondams ir turtui, susijusiam su gyvybės draudimo sutartimis; 3. juridiniams asmenims ir struktūroms, įsteigtoms tik labdaros tikslais; 4. bendros faktiškosios nuosavybės teisės turėtojams, kuriems palūkanas moka ekonominės veiklos vykdytojas, nurodęs visus faktiškuosius savininkus. „Mokėjimų tarpininkais tarpininko mokėjimo arba garantijos atžvilgiu“ laikytinų subjektų ir struktūrų kiekvienoje valstybėje narėje „teigiamas“ sąrašas pateiktas III priede. Siūlomame naujame 18b straipsnyje yra nurodyta šio priedo pakeitimo tvarka. ESTPD 4 straipsnio 3 dalyje numatyta galimybė juridinius asmenis ir struktūras laikyti investiciniu fondu pagal 6 straipsnį paliekama tik tiems juridiniams asmenims ir struktūroms, kurių turto arba pajamų faktiškasis savininkas atitinkamo mokėjimo gavimo metu iš karto nėra žinomas. Nepasinaudoję šia galimybe, juridiniai asmenys ir struktūros privalės veikti kaip „mokėjimų tarpininkai mokėjimo arba garantijos atžvilgiu“ ir faktiškaisiais savininkais laikyti tuos asmenis, kurie prisidėjo prie jų turto. Dabartinės prievolės, kurios taikomos „šio proceso pradžioje esantiems“ ekonominės veiklos vykdytojams ir numatytos ESTPD 4 straipsnio 2 dalies paskutiniame sakinyje ir 11 straipsnio 5 dalyje, paliekamos kitoje valstybėje narėje tik dėl palūkanų mokėjimų tiems juridiniams asmenims ir struktūroms, kurios yra įtrauktos į sąrašą siūlomame III priede pagal valstybės narės, kurioje yra jų pagrindinis administracijos centras (juridinės struktūros – pagal valstybę, kurioje yra asmens – pagrindinio teisėto savininko ir turto arba pajamų valdytojo – nuolatinės gyvenamosios vietos adresas). Tačiau šis valstybių narių sąrašas nėra galutinis. Valstybės narės turėtų imtis būtinų siekdamos užtikrinti, kad visi juridiniai asmenys ir struktūros, išskyrus išvardytus pirmiau nurodytuose a, b, c ir d punktuose, kurie neapmokestinami pagal bendrąsias tiesioginio apmokestinimo taisykles ir kurių pagrindinis administracijos centras yra jų teritorijoje, veiktų kaip „mokėjimų tarpininkai mokėjimo arba garantijos atžvilgiu“, neatsižvelgiant į tai, ar šie juridiniai asmenys ir struktūros yra įtraukti į III priede pateiktą sąrašą, ar ne, ir į informaciją, iš tikrųjų gautą iš šio proceso pradžioje esančių užsienio ekonominės veiklos vykdytojų. Siūlomi ESTPD 6 straipsnio pakeitimai Pagrindinis ESTPD tikslas – užtikrinti iš taupymo pajamų gautų palūkanų, kurios visose valstybėse narėse apmokestinamos pagal gana panašius kriterijus, apmokestinimą. Vis dėlto 2000 m. lapkričio 26 d. ir 27 d. priimtose Tarybos išvadose dėl pagrindinio ESTPD turinio buvo pripažinta, kad laikytis formalios mokesčių mokėjimo apibrėžties būtų neveiksminga ir kad dėl to gali atsirasti nepageidautinas konkurencijos iškraipymas tiesioginių ir netiesioginių investicijų į skolinius reikalavimus srityje. Todėl buvo nuspręsta apibrėžtį taikyti ne tik pajamoms iš skolinių reikalavimų (kaip EBPO pavyzdinės mokesčių konvencijos dėl pajamų ir dėl kapitalo 11 straipsnyje), bet ir palūkanų pajamoms, gautoms naudojant tam tikras investicines priemones. Iš pradžių buvo nuspręsta ESTPD netaikyti visoms naujoms finansinėms priemonėms (1999 m. gegužės 25 d. ir 2000 m. lapkričio 26-27 d. Tarybos išvados), o paskui dėl tų pačių priežasčių buvo aiškiai pareikšta, kad šis klausimas turėtų būti persvarstytas pirmosios ESTPD peržiūros metu. Dabar ESTPD taikymo galima išvengti finansinius susitarimus pertvarkant taip, kad pajamos, nors joms ir taikomi skoliniams reikalavimams lygiaverčiai rizikos apribojimai, lankstumas ir sutartinė investicijų grąža, palūkanų apibrėžties neatitinka. Todėl, kaip paaiškinta pirmiau, dėl 1 ir 2 straipsnių siūloma iš naujo apibrėžti ESTPD taikymo sritį, kad ji apimtų palūkanas ir iš esmės lygiavertes iš vertybinių popierių gaunamas pajamas, kurias investuotojo požiūriu galima laikyti lygiavertėmis skoliniams reikalavimams, kadangi jų rizika yra žinoma ir ne didesnė už skolinių reikalavimų riziką. Kad mokėjimų tarpininkai galėtų nustatyti priemones, kurios priskiriamos tokiai taikymo sričiai, atsisakant sudėtingų sprendimų, paremtų informacija, kurios mokėjimų tarpininkai dažnai neturi (pvz., informacija apie priemonės sudėtį arba ryšį tarp jos pelningumo ir pajamų iš skolinių reikalavimų), siūlomu nauju 6 straipsnio aa punktu išplečiama ESTPD taikymo sritis, į ją įtraukiant vertybinius popierius, kurie yra lygiaverčiai skoliniams reikalavimams, kadangi investuotojas gauna kapitalo grąžą, kurios sąlygos yra nustatytos išleidimo datą, o vertybinių popierių galiojimo termino pabaigoje – ne mažiau kaip 95 % investuoto kapitalo, neatsižvelgiant į tai, ar pagrindinis šių vertybinių popierių turtas apima skolinius reikalavimus, ar ne. Taip pat siūlomi direktyvos patobulinimai, susiję su investiciniais fondais. Dėl ES įsteigtų investicinių fondų direktyvos 6 straipsnyje šiuo metu reglamentuojamos tik tos pajamos, kurios gaunamos per kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektus, patvirtintos pagal Direktyvą 85/611/EEB („KIPVPS“), kurių dalį galima realizuoti valstybėje narėje, kitoje nei jų įsisteigimo valstybė narė. Tačiau pajamos, gautos per tokius subjektus ir kitus kolektyvinio investavimo fondus arba sistemas, neturinčias tokio statuso („ne KIPVPS“), iš esmės nepriklauso šios direktyvos taikymo sričiai net ir tuo atveju, kai ne KIPVPS turi būti registruoti ir kontroliuojami valstybių narių institucijų. Šios pajamos į direktyvos taikymo sritį patenka tik tada, kai ne KIPVPS yra subjektai, neturintys juridinio asmens statuso ir dėl to laikomi „mokėjimų tarpininkais mokėjimo arba garantijos atžvilgiu“. Iš tikrųjų daugelis šių ne KIPVPS, neturinčių juridinio asmens statuso, pretenduoja būti laikomi KIPVPS. Tokiu atveju jų pajamoms taikomas 6 straipsnis, skirtingai nei pajamoms iš juridinio asmens statusą turinčių ne KIPVPS. Dėl to atsiranda ne KIPVPS vertinimo netolygumai. Tai nėra naudinga nei vidaus rinkai, nei buvo numatyta 2000 m. lapkričio mėn. Tarybos išvadose. Todėl būtina padaryti pakeitimus direktyvos 6 straipsnio 1 dalies c ir d punktuose, nuorodą į Direktyvą 85/611/EEB pakeičiant nuoroda į subjekto, investicinio fondo ar schemos registraciją pagal bet kurios valstybės narės taisykles. Tokiu būdu būtų užtikrintas vienodų taisyklių taikymas ne tik visiems KIPVPS, bet ir ne KIPVPS, neatsižvelgiant į jų teisinę formą. Dėl fondų, įsteigtų ne ES, šiuo metu neaišku, ar sąvoka „kolektyvinio investavimo subjektai, įsteigti už teritorijos ribų“ aprėpia visus investicinius fondus, neatsižvelgiant į taikomą reglamentavimą ir į tai, kaip jie pristatomi investuotojams. Todėl ESTPD reikėtų iš dalies pakeisti – patikslinti šią apibrėžtį pagal taikomą EBPO „kolektyvinio investavimo fondo arba schemos“ apibrėžtį. Ši apibrėžtis gali būti taikoma ir ne ES šalyse ir užtikrinti atitinkamą palūkanų pajamų, gautų per šias priemones, vertinimą. Taip pat siūloma papildyti 6 straipsnio 6 dalį, siekiant išaiškinti, kad kitose šio straipsnio dalyse minimi procentiniai dydžiai turi būti skaičiuojami atsižvelgiant į tiesiogines ir netiesiogines investicijas per kolektyvines priemones į skolinius reikalavimus ir vertybinius popierius, kaip nurodyta 2005 m. balandžio 12 d. Tarybos išvadose. Kai kurios valstybės narės pareikalavo radikaliai išplėsti dabartinę palūkanų mokėjimo apibrėžtį, pateiktą ESTPD – įtraukti visų rūšių pajamas iš investicijų, tačiau ši nuomonė didelio pritarimo nesusilaukė. Kaip paaiškinta peržiūros ataskaitoje, ESTPD gali būti ne pati tinkamiausia siekiant gerinti bendradarbiavimą tarp mokesčių institucijų dėl dividendų arba kapitalo prieaugio iš spekuliacinių finansinių priemonių, neužtikrinančių pakankamos kapitalo apsaugos. Sprendimai, paremti tik informacijos mainais, taip pat, atrodo, labiau tiktų užtikrinti, kad neatsirastų su gyvybės draudimo sutartimis ir pensijomis susijęs dvigubas apmokestinimas ar koks nors mokesčių vengimas dėl esamų skirtumų tarp nacionalinių mokesčių sistemų, taikomų įmokoms į šias priemones ir su jomis susijusioms išmokoms. Tačiau kol tokie tik informacijos mainais paremti sprendimai visai įsigalios pagal 1997 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyvą 77/799/EEB dėl valstybių narių kompetentingų institucijų tarpusavio pagalbos tiesioginio apmokestinimo srityje[1], ESTPD taikymo sritį reikėtų papildyti išmokomis pagal tas gyvybės draudimo sutartis, kurias galima tiesiogiai prilyginti kolektyvinio investavimo subjektams, nes jų faktiniai teigiami veiklos rezultatai, dėl kurių gali būti mokamos išmokos, yra tiesiogiai susiję su pajamomis iš skolinių reikalavimų arba lygiaverčių pajamų pagal ESTPD ir kadangi jos neteikia draudimo nuo didelės biometrinės rizikos (mažiau nei 5 % investuoto kapitalo, išreikšto vidurkiu per sutarties laikotarpį). Be to, 6 straipsnio 1 ir 8 dalys iš dalies keičiamos siekiant sudaryti sąlygas, kad būtų patikimai taikomos gyvenamosios vietos valstybės narės taisyklės . Tai būtina tam, kad mokėjimų tarpininkai galėtų teisingai taikyti ESTPD pajamoms iš kolektyvinio investavimo subjektų, įsisteigusių kitose šalyse. Nustatyta, kad visos galimybės, kuriomis atitinkama valstybė narė pasinaudoja savo subjektų atžvilgiu, įskaitant 1 dalies d punkte ir 6 dalyje nurodytų procentinių dydžių apskaičiavimą pagal tos valstybės narės įgyvendinimo taisykles, yra privalomos visoms kitoms valstybėms narėms. Naujose 6 straipsnio 9 ir 10 dalyse yra numatytos „apsauginės“ nuostatos dviem atvejais: pirma, pajamos nurodytos 6 straipsnio 1 dalies aa punkte, įtraukiamos į direktyvos taikymo sritį, jeigu vertybiniai popieriai buvo pirmą kartą išleisti 2008 m. gruodžio 1 d. arba vėliau. Antra, išmokos pagal gyvybės draudimo sutartis, nurodytos 6 straipsnio 1 dalies e punkte, įtraukiamos į direktyvos taikymo sritį, jeigu sutartis pirmą kartą pasirašoma minėtą datą arba vėliau. Šios nuostatos yra reikalingos užtikrinti, kad emitentai ir draudimo įmonės tinkamai kontroliuotų, ar šio proceso pabaigoje esantys mokėjimų tarpininkai teisingai vertina atitinkamus vertybinius popierius ir draudimo sutartis. Siūlomi ESTPD 8 straipsnio pakeitimai 8 straipsnyje padaryti keli pakeitimai, skirti teikiamos informacijos kokybei pagerinti. Pirmiausia, siekiant pašalinti esamus neaiškumus, susijusius su bendromis sąskaitomis ir kitais bendros faktiškosios nuosavybės atvejais, iš mokėjimų tarpininkų būtų tiesiogiai reikalaujama pateikti informacijos ne tik apie visų susijusių faktiškųjų savininkų tapatybę ir gyvenamąją vietą, bet ir duomenis apie tai, ar su kiekvienu faktiškuoju savininku susijusi nurodyta suma yra visa suma, faktinė jos dalis, priklausanti faktiškajam savininkui, ar lygi dalis. Antruoju pakeitimu siekiama sumažinti faktiškojo savininko gyvenamosios vietos valstybei tenkančią administracinę naštą, išplečiant dabartinę 8 straipsnio 2 dalies taikymo sritį, nes dabar minėtoje dalyje nereikalaujama, kad mokėjimų tarpininkas ir duomenis teikiančios valstybės narės atskirai nurodytų sumas, susijusias su mokėjimo palūkanų dalimi ir su visomis lėšomis iš vertybinių popierių pardavimo, išpirkimo arba padengimo. Tai taip pat padės lengviau įvertinti ESTPD veiksmingumą. Galiausiai informacija, kurią turi pateikti mokėjimų tarpininkai, pritaikoma pagal siūlomus ESTPD 2 ir 6 straipsnių pakeitimus. Siūlomi ESTPD 11 straipsnio pakeitimai Išskaičiuojamojo mokesčio taikymo pereinamuoju laikotarpiu procedūros iš dalies keičiamos pagal siūlomus ESTPD 4, 6 ir 8 straipsnių pakeitimus. Siūlomi ESTPD 13 straipsnio pakeitimai Dabar 13 straipsnyje siūlomos dvi atleidimo nuo išskaičiuojamojo mokesčio procedūros: pažymos ir savanoriško informacijos pateikimo procedūros. Taikant faktiškojo savininko pažymos pateikimo procedūrą, faktiškojo savininko gyvenamosios vietos valstybė negauna jokios informacijos, kurią ji galėtų iš karto panaudoti, o faktiškajam savininkui šią informaciją praktiniu požiūriu yra pateikti sudėtingiau, nei informaciją pagal savanorišką pateikimo procedūrą. Dėl savanoriško informacijos pateikimo procedūros taikymo mokėjimų tarpininko valstybės mokesčių administracijai tenkantį papildomą krūvį kompensuoja faktiškojo savininko gyvenamosios vietos valstybei tenkanti mažesnė našta. Be to, pažymų procedūros taikymas gali sukelti abejonių dėl jos atitikties laisvojo kapitalo judėjimo nuostatoms, pvz., dėl to, kad ES piliečiui, kuris mokesčių tikslais nėra ES gyventojas, sunku išvengti išskaičiuojamojo mokesčio, dėl kurio jis negali gauti kredito ar kompensacijos. Todėl siūloma iš dalies pakeisti 13 straipsnį, kad galima būtų numatyti vien tik savanoriško informacijos pateikimo procedūros taikymą. Siūlomi ESTPD 15 straipsnio pakeitimai Nuoroda į priedą, kuriame pateikiamas susijusių juridinių asmenų, kurie atlieka valdžios institucijos funkcijas arba kurių vaidmuo yra pripažintas tarptautinėje sutartyje, sąrašas, turi būti pakeista dėl įtrauktų naujų priedų . Siūlomi ESTPD 18 straipsnio pakeitimai Valstybių narių kompetentingos institucijos raginamos teikti Komisijai atitinkamus statistinius duomenis apie ESTPD taikymą, siekiant pagerinti informacijos, naudojamos rengiant Komisijos ataskaitą, kuri kas trejus metus turi būti pateikta Tarybai, kokybę. Siūlomi nauji 18a ir 18b ESTPD straipsniai Naujų 18a ir 18b straipsnių paskirtis yra numatyti prieduose pateiktų sąrašų pritaikymo procedūras naudojantis komiteto pagalba. Šis administracinio bendradarbiavimo apmokestinimo srityje komitetas taip pat padės nustatyti informaciją apie faktiškųjų savininkų tapatybę ir gyvenamąją vietą, kuri turi būti įtraukta į centrinį registrą, kurį gali tvarkyti mokėjimų tarpininkai, veikiantys įvairiose valstybėse narėse (tokio registro pageidavo kai kurių rūšių rinkos operatoriai), faktiškuosius savininkus patvirtinančių dokumentų sąrašus ir numatytų duomenų teikėjų, teikiančių informaciją, kurios reikia mokėjimų tarpininkams, kad jie galėtų tinkamai vertinti pajamas iš kolektyvinio investavimo priemonių arba konkrečių vertybinių popierių, sąrašą. Bendras informacijos mainų formas ir procedūras ir bendras pažymų bei kitų dokumentų formas, naudojamas pagal šią direktyvą, taip pat galima nustatyti pasitelkus į pagalbą minėtą komitetą. 18b straipsnyje yra pateikta nuoroda į 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgaliojimais tvarką, naudojantis komiteto pagalba. Siūlomi pakeitimai, susiję su ESTPD priedais Tos direktyvos priedas laikomas IV priedu, o toliau išvardyti priedai įtraukiami daugiausia siekiant suteikti aiškumo mokėjimų tarpininkams ir sumažinti jiems tenkančią administracinę naštą (V priede pateikiamas statistinių duomenų, kuriuos valstybės narės turės pateikti Komisijai pagal 2008 m. gegužės 26 d. Tarybos patvirtintas išvadas, sąrašas): 5. I priedas: „Juridinių asmenų ir struktūrų, kurioms 2 straipsnio 3 dalis taikoma todėl, kad jų pagrindinis administracijos centras yra tam tikrų šalių teritorijoje ar priklauso tam tikrų teritorijų jurisdikcijai, sąrašas“; 6. II priedas: „Valstybių narių, suteikiančių mokesčių atpažinties numerį bent tais atvejais, kai to prašoma, kiekvienam asmeniui, kuris mokesčių tikslais yra jų teritorijos rezidentas, neatsižvelgiant į tokio asmens pilietybę, sąrašas“; 7. III priedas: „Mokėjimų tarpininkų mokėjimo arba garantijos atžvilgiu“ pagal 4 straipsnio 2 dalies nuostatas, orientacinis sąrašas“; ir 8. V priedas: „Statistinių duomenų sąrašas“. 2.2. Šio pasiūlymo 2 straipsnis Šiame straipsnyje nustatomas direktyvos pakeitimų perkėlimo į nacionalinę teisę tvarkaraštis ir reikalavimai. Pakeitimai valstybių narių teritorijoje taikomi nuo trečiųjų kalendorinių metų, einančių po kalendorinių metų, per kuriuos įsigalioja direktyva, pirmos dienos. Nacionalinės įgyvendinimo taisyklės turi būti priimtos ir paskelbtos anksčiau, kad mokėjimų tarpininkai ir kiti susiję rinkos operatoriai suspėtų pritaikyti savo procedūras iki pakeitimų taikymo datos. 2008/0215 (CNS) Pasiūlymas TARYBOS DIREKTYVA iš dalies keičianti Direktyvą 2003/48/EB dėl taupymo pajamų, gautų iš palūkanų, apmokestinimo EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač jos 94 straipsnį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[2], atsižvelgdama į Europos Parlamento pasiūlymą [3], atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[4], kadangi: (1) Tarybos direktyva 2003/48/EB[5] valstybėse narėse taikoma nuo 2005 m. liepos 1 d. ir per pirmus trejus taikymo metus jos veiksmingumas nustatytose direktyvos taikymo srityse pasitvirtino. Tačiau, kaip nustatyta pirmojoje Direktyvos 2003/48/EB taikymo ataskaitoje[6], jos taikymo sritis nėra tokia plati, kaip nustatyta bendrose 2000 m. lapkričio 26-27 d. ECOFIN Tarybos išvadose[7]. Ji neapima tam tikrų finansinių priemonių, prilyginamų vertybiniams popieriams su palūkanomis, ir tam tikrų netiesioginių vertybinių popierių su palūkanomis turėjimo būdų. (2) Direktyva 2003/48/EB taikoma tik palūkanoms, kurios tiesiogiai mokamos fizinių asmenų naudai. Dėl to fiziniai asmenys, kurie yra Bendrijos rezidentai, gali išvengti Direktyvos 2003/48/EB taikymo, pasinaudodami tarpiniu juridiniu asmeniu arba struktūra, ypač priklausančia jurisdikcijai, pagal kurią negarantuojamas tokiam juridiniam asmeniui arba struktūrai sumokėtų pajamų apmokestinimas. Be to, atsižvelgiant į kovos su pinigų plovimu priemones, nustatytas 2005 m. spalio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2005/60/EB dėl finansų sistemos apsaugos nuo jos panaudojimo pinigų plovimui ir teroristų finansavimui[8], reikėtų reikalauti, kad mokėjimų tarpininkai taikytų „skaidrumo metodą“ mokėjimams, skirtiems tam tikrų rūšių juridiniams asmenims arba struktūroms, įsteigtoms ne Bendrijoje, ir naudotųsi jų jau turima informacija apie juridinio asmens arba struktūros faktiškąjį (-uosius) savininką (-us), kad galėtų taikyti Direktyvą 2003/48/EB tais atvejais, kai faktiškasis savininkas, kurio tapatybė nustatyta tokiu būdu, yra valstybės narės, kitos nei valstybė narė, kurioje yra įsisteigęs mokėjimų tarpininkas, rezidentas. Siekiant sumažinti neaiškumus ir mokėjimų tarpininkams tenkančią administracinę naštą, Direktyvos 2003/48/EB priede reikia pateikti trečiųjų šalių jurisdikcijai priklausančių juridinių asmenų ir struktūrų, kurioms taikoma ši priemonė, sąrašą. (3) Siekiant geriau įgyvendinti Direktyvos 2003/48/EB tikslą, reikia gerinti informacijos, naudojamos faktiškųjų savininkų tapatybei ir jų gyvenamajai vietai nustatyti, kokybę – mažinti mokėjimų tarpininkams tenkančią papildomą administracinę naštą. Mokėjimų tarpininkai turėtų naudotis geriausia jų turima informacija, įskaitant dokumentus, įrodančius, kad asmens gyvenamoji vieta mokesčių tikslais yra šalyje, kitoje nei jo nuolatinės gyvenamosios vietos šalis. Mokėjimų tarpininkai turi turėti galimybę naudotis faktiškųjų savininkų mokesčių mokėtojų atpažinties numeriais, nurodytais atitinkamame priede. Mokėjimų tarpininkams, veikiantiems skirtingose valstybėse narėse, turtų būti leidžiama tvarkyti faktiškųjų savininkų tapatybės duomenų ir jų gyvenamosios vietos adresų centinį registrą ir nustatyti bendrąsias taisykles, reglamentuojančias informaciją, kuri turi būti pateikta tokiame registre. (4) Siekiant užtikrinti, kad Direktyva 2003/48/EB nebūtų apeinama pajamų mokėjimą dirbtinai nukreipiant per ekonominės veiklos vykdytoją, įsisteigusį ne Bendrijoje, reikia aiškiai apibrėžti Bendrijos ekonominės veiklos vykdytojų atsakomybę tais atvejais, kai jie žino, kad palūkanas ekonominės veiklos vykdytojo, įsisteigusio už Direktyvos 2003/48/EB teritorinio taikymo ribų, naudai sumokėjo asmuo, kuris jų žiniomis yra kitos valstybės narės rezidentas, ir kurį galima laikyti jų klientu. Tokiomis aplinkybėmis tuos ekonominės veiklos vykdytojus reikėtų laikyti vykdančiais mokėjimų tarpininkų funkciją. Tai visų pirma taip pat padėtų išvengti galimo netinkamo pasinaudojimo tarptautiniu finansų įstaigų (skyrių, dukterinių įmonių, asocijuotų arba holdingo bendrovių) tinklu siekiant išvengti Direktyvos 2003/48/EB taikymo. (5) Patirtis parodė, kad reikia pateikti tikslesnį išaiškinimą dėl įsipareigojimo atlikti mokėjimų tarpininko vaidmenį palūkanų mokėjimo atžvilgiu. Reikia aiškiai nustatyti tarpines struktūras, kurioms taikomas toks įsipareigojimas. Juridiniai asmenys ir struktūros, kurių pajamos arba pajamų dalis mokama gavėjams ne rezidentams, įskaitant taupymo palūkanas arba iš esmės lygiavertes pajamas, pagal bendrąsias tiesioginio apmokestinimo taisykles, taikomas valstybėje narėje, kurioje yra jų pagrindinis administracijos centras, yra neapmokestinamos, gaunantys palūkanas iš bet kurio šio proceso pradžioje esančio ekonominės veiklos vykdytojo turėtų taikyti Direktyvos 2003/48/EB nuostatas. Tokių kiekvienos valstybės narės juridinių asmenų ir struktūrų sąrašas turėtų būti pateiktas priede. (6) Kaip nustatyta pirmojoje Direktyvos 2003/48/EB taikymo ataskaitoje, Direktyvos 2003/48/EB reikalavimų gali būti nesilaikoma naudojant finansines priemones, kurios, atsižvelgiant į rizikos lygį, lankstumą ir sutartinį pelną, yra lygiavertės skoliniams reikalavimams. Todėl reikia užtikrinti, kad Direktyva 2003/48/EB būtų taikoma ne tik palūkanoms, bet ir kitoms iš esmės lygiavertėms pajamoms. (7) Panašiai tam tikrų rūšių gyvybės draudimo sutartys, pagal kurias draudžiama nuo labai nedidelės biometrinės rizikos ir kurių vykdymas yra visiškai susijęs su pajamomis iš skolinių reikalavimų arba lygiavertėmis pajamomis, numatytomis Direktyvoje 2003/48/EB, paprastai laikomos mažmeninių investicinių produktų pakaitalu kolektyvinio investavimo subjektams. Todėl Direktyvos 2003/48/EB taikymo sritį reikėtų išplėsti ir įtraukti išmokas, mokamas pagal tokias sutartis. (8) Bendrijoje įsteigtų investicinių fondų atveju Direktyva 2003/48/EB dabar taikoma tik pajamoms, gautoms per kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektus, registruotus pagal Direktyvą 85/611/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektus (KIPVP), derinimo[9]. Lygiavertėms pajamoms iš ne KIPVP Direktyva 2003/48/EB taikoma tik tais atvejais, kai ne KIPVP yra subjektai, neturintys juridinio asmens statuso ir dėl to, gaunant palūkanų mokėjimus, veikia kaip mokėjimų tarpininkai. Siekiant užtikrinti, kad visiems KIPVP ir ne KIPVP, neatsižvelgiant į jų teisinę formą, būtų taikomos vienodos taisyklės, Direktyvoje 2003/48/EB pateiktą nuorodą į Direktyvą 85/611/EEB reikėtų pakeisti nuoroda į subjekto arba investicinio fondo ar schemos registraciją pagal bet kurios valstybės narės taisykles. (9) Dėl fondų, įsteigtų ne Bendrijoje, reikia išaiškinti, kad ši direktyva taikoma palūkanoms ir lygiavertėms pajamoms iš visų investicinių fondų, neatsižvelgiant į jų teisinę formą arba santykį su investuotojais. (10) Reikia patikslinti palūkanų mokėjimo apibrėžtį siekiant užtikrinti, kad būtų atsižvelgiama ne tik į tiesiogines, bet ir į netiesiogines investicijas, į skolinius reikalavimus, skaičiuojant į tokias priemones investuoto turto procentinį dydį. Be to, kad mokėjimų tarpininkams būtų lengviau Direktyvą 2003/48/EB taikyti pajamoms, gaunamoms iš kolektyvinio investavimo subjektų, įsisteigusių kitose šalyse, reikia išaiškinti, kad kai kurioms tokių subjektų pajamoms yra taikomos valstybės narės, kurioje jie yra įsisteigę, taisyklės. (11) Reikia gerinti mokėjimų tarpininkų teikiamos informacijos kokybę, kad tokia informacija būtų vertingesnė faktiškųjų savininkų gyvenamosios vietos valstybei, ypač informacija apie pajamas iš bendrų sąskaitų ir apie kitą bendros faktiškosios nuosavybės teisę. (12) „Pažymos“ procedūros, leidžiančios faktiškiesiems savininkams, kurie apmokestinami vienoje valstybėje narėje, išvengti išskaičiuojamojo mokesčio taikymo palūkanoms, gautoms kitoje valstybėje narėje, nurodytoje Direktyvos 2003/48/EB 10 straipsnio 1 dalyje, reikėtų atsisakyti, kadangi, taikant šią procedūrą, gaunama mažiau informacijos nei tuo atveju, kai naudojama pakaitinė savanoriško informacijos pateikimo faktiškojo savininko gyvenamosios vietos valstybei procedūra, nes pirmoji procedūra faktiškiesiems savininkams naudoti yra sudėtingesnė. (13) Valstybės narės turi pateikti atitinkamus statistinius duomenis apie Direktyvos 2003/48/EB taikymą, kad pagerintų Komisijos turimos informacijos, naudojamos rengiant minėtos direktyvos taikymo ataskaitą, kuri kas trejus pateikiama Tarybai, kokybę. (14) Kadangi Direktyvos 2003/48/EB įgyvendinimui reikalingos priemonės yra bendro pobūdžio, kaip nurodoma 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimo 1999/468/EB, nustatančio Komisijos naudojimosi jau suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką[10], 2 straipsnyje, jos turi būti priimamos taikant šio sprendimo 5 straipsnyje numatytą procedūrą. (15) Kadangi valstybės narės šios direktyvos tikslų negali tinkamai pasiekti veikdamos pavieniui ir dėl to juos gali būti geriau įgyvendinti Bendrijos mastu, Bendrija gali imtis priemonių laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo. Laikantis tame straipsnyje nustatyto proporcingumo principo, šia direktyva nesiekiama daugiau, negu reikia tiems tikslams pasiekti, PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis Direktyva 2003/48/EB iš dalies keičiama taip: 1) 1 straipsnio 2 dalis keičiama taip: „2. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad šiai direktyvai įgyvendinti reikalingos užduotys būtų atliekamos jų teritorijoje įsisteigusių mokėjimų tarpininkų, neatsižvelgiant į skolinių reikalavimų arba vertybinio popieriaus, dėl kurių atsiranda palūkanų mokėjimas, skolininko arba emitento įsisteigimo vietą“. 2) 2 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) 1 dalis keičiama taip: i) Įvadinė frazė keičiama taip: „Šioje direktyvoje ir nepažeidžiant 4 straipsnio 2 dalies „faktiškasis savininkas“ yra bet koks fizinis asmuo, kuriam mokamos palūkanos, arba kuriam palūkanų mokėjimas yra garantuojamas, nebent jis įrodo, kad mokėjimas nebuvo gautas ar garantuotas jo paties naudai, tai yra:“ ii) b punktas keičiamas taip: “b) jis veikia juridinio asmens arba struktūros vardu ir ekonominės veiklos vykdytojui, kuris moka palūkanas arba garantuoja jų sumokėjimą, nurodo juridinio asmens pavadinimą, teisinę formą ir pagrindinio administracijos centro adresą, o juridinės struktūros atveju – asmens, kuris yra pagrindinis teisėtas jos savininkas ir turto ir pajamų valdytojas, pavadinimą ir nuolatinės gyvenamosios vietos adresą, arba ” b) straipsnis papildomas šia 3 dalimi: „3. Jeigu Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/60/EB[11] 2 straipsnyje nurodytas ekonominės veiklos vykdytojas moka palūkanas arba užtikrina jų mokėjimą bet kuriam juridiniam asmeniui arba struktūrai, kuri yra nurodyta I priede, šio straipsnio 1 dalyje pateikta apibrėžtis taikoma tokio juridinio asmens arba struktūros faktiškajam savininkui, kaip nurodyta Direktyvos 2005/60/EB 3 straipsnio 6 dalyje.“ 3) 3 ir 4 straipsniai iš dalies keičiami taip: „ 3 straipsnis Faktiškųjų savininkų tapatybė ir gyvenamoji vieta 1. Kiekviena valstybė narė savo teritorijoje priima ir užtikrina taikymą reikalingų procedūrų, leidžiančių mokėjimų tarpininkui nustatyti faktiškųjų savininkų tapatybę ir jų gyvenamąją vietą pagal 8–12 straipsnių reikalavimus. Tokios procedūros turi atitikti 2 ir 3 straipsnio dalyse nustatytus būtiniausius reikalavimus. 2. Mokėjimų tarpininkas nustato faktiškojo savininko tapatybę pagal būtiniausius reikalavimus, kurie skiriasi pagal tai mokėjimų tarpininko ir palūkanų gavėjo santykių pradžios laiką, tai yra: a) jei sutartiniai santykiai prasidėjo iki 2004 m. sausio 1 d., mokėjimų tarpininkas nustato faktiškojo savininko tapatybę, t. y. jo vardą, pavardę ir adresą, naudodamasis savo turima informacija, ypač remdamasis jo įsisteigimo valstybėje narėje galiojančiais teisės aktais ir Direktyva 2005/60/EB; b) jei sutartiniai santykiai prasidėjo arba sandoriai buvo įvykdyti nesant sutartinių santykių 2004 m. sausio 1 d. arba vėliau, mokėjimų tarpininkas nustato faktiškojo savininko tapatybę, t. y. jo vardą, pavardę ir adresą, gimimo datą ir vietą ir, jeigu faktiškojo savininko adresas mokesčių tikslais yra II priede nurodytoje valstybėje narėje, arba jeigu jis pateikia kitokį tai patvirtinantį įrodymą, tos valstybės narės suteiktą mokesčių mokėtojo atpažinties arba lygiavertį numerį. Pirmosios pastraipos b punkte nurodyti duomenys nustatomi pagal faktiškojo savininko pateiktą pasą, oficialią asmens tapatybės kortelę ar kitą oficialų dokumentą, nurodytą II priede. Duomenys, kurių nėra pase, oficialioje asmens tapatybės kortelėje ar kitame oficialiame dokumente, nustatomi pagal bet kurį kitą oficialų tapatybę patvirtinantį dokumentą, kurį pateikia faktiškasis savininkas ir kurį yra išdavusi šalies, kurioje yra jo gyvenamoji vieta arba kurioje jis kitaip įrodo gyvenąs mokesčių tikslais, valdžios institucija. 3. Jeigu faktiškasis savininkas savanoriškai pateikia gyvenamosios vietos mokesčių tikslais pažymą, išduotą šalies kompetentingos institucijos per pastaruosius trejus metus iki mokėjimo datos, laikoma, kad jo gyvenamoji vieta yra toje šalyje. Nepateikus tokios pažymos laikoma, kad faktiškojo savininko gyvenamoji vieta yra šalis, kurioje yra jo nuolatinė gyvenamoji vieta. Mokėjimų tarpininkas faktiškojo savininko nuolatinės gyvenamosios vietos adresą nustato laikydamasis šių būtiniausių reikalavimų: a) jei sutartiniai santykiai prasidėjo iki 2004 m. sausio 1 d., mokėjimų tarpininkas nustato faktiškojo savininko nuolatinės gyvenamosios vietos adresą, naudodamasis geriausia savo turima informacija, ypač remdamasis jo įsisteigimo valstybėje narėje galiojančiais teisės aktais ir Direktyva 2005/60/EB; b) jei sutartiniai santykiai prasidėjo arba sandoriai buvo įvykdyti nesant sutartinių santykių 2004 m. sausio 1 d. arba vėliau, mokėjimų tarpininkas nustato faktiškojo savininko nuolatinės gyvenamosios vietos adresą remdamasis adresu, nustatytu atlikus tapatybės nustatymo procedūras, nurodytas 2 dalies b punkte, ir kuris turi būti patikslintas pagal naujausią mokėjimų tarpininko turimą informaciją. Tokia informacija turi būti tikslinama ne vėliau kaip iki faktiškojo savininko pateikto paso, oficialios asmens tapatybės kortelės ar kito oficialaus dokumento galiojimo pabaigos. Jeigu asmenys, kurių sutartiniai santykiai prasidėjo arba sandoriai buvo įvykdyti nesant sutartinių santykių 2004 m. sausio 1 d. arba vėliau, pateikia pasą, oficialią asmens tapatybės kortelę ar kitą oficialų dokumentą, išduotą valstybėje narėje, ir teigia esą trečiosios šalies rezidentai, jų gyvenamoji vieta nustatoma pagal gyvenamosios vietos mokesčių tikslais pažymą, išduotą trečiosios šalies, kurios rezidentas asmuo teigia esąs, kompetentingos institucijos per pastaruosius trejus metus iki mokėjimo datos. Nepateikus tokios pažymos, gyvenamosios vietos šalimi laikoma valstybė narė, išdavusi pasą arba kitą oficialų asmens tapatybės dokumentą. Asmenų, apie kuriuos mokėjimų tarpininkas turi oficialius dokumentus, įrodančius, kad jų gyvenamoji vieta mokesčių tikslais yra šalyje, kitoje nei jų nuolatinės gyvenamosios vietos šalis dėl privilegijų, susijusių su jų diplomatiniu statusu arba kitų tarptautiniu lygiu nustatytų taisyklių, gyvenamoji vieta nustatoma tokių mokėjimų tarpininko turimų oficialių dokumentų pagrindu. 4 straipsnis Mokėjimų tarpininkai 1. Šioje direktyvoje mokėjimų tarpininkas yra ekonominės veiklos vykdytojas, kuris moka palūkanas, kaip nurodyta 6 straipsnio 1 dalyje, arba garantuoja jų mokėjimą tiesioginei faktiškojo savininko naudai. Tiesioginei I priede nurodyto juridinio asmens arba struktūros naudai atliktas arba garantuotas mokėjimas laikomas atliktu arba garantuotu tiesioginei juridinio asmens arba struktūros faktiškojo savininko, apibrėžto Direktyvos 2005/60/EB 3 straipsnio 6 dalyje, naudai. Pagal šią straipsnio dalį nesvarbu, ar atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas yra skolinio reikalavimo ar vertybinio popieriaus, duodančio pajamas, skolininkas, emitentas ar ekonominės veiklos vykdytojas, kurį skolininkas, emitentas ar faktiškasis savininkas yra įpareigoję mokėti pajamas arba garantuoti jų mokėjimą. Valstybės narės imasi atitinkamų priemonių, užtikrinančių, kad mokėjimo tarpininko įsipareigojimai, susiję su tuo pačiu palūkanų mokėjimu, nesikartotų. Pagal šią direktyvą Ekonominės veiklos vykdytojas, įsisteigęs valstybėje narėje, taip pat laikomas mokėjimų tarpininku, jeigu įvykdomos šios sąlygos: a) jis sumoka palūkanas, kaip nurodyta 6 straipsnio 1 dalyje, arba garantuoja jų sumokėjimą kitam ekonominės veiklos vykdytojui, įsisteigusiam už 7 straipsnyje nurodytos teritorijos ir už teritorijos, kurioje netaikomos 17 straipsnio 2 dalyje nurodytos sutartys ir susitarimai; ir b) pirmasis ekonominės veiklos vykdytojas turi įrodymų, kad antrasis ekonominės veiklos vykdytojas sumokės pajamas arba užtikrins jų sumokėjimą tiesioginei faktiškojo savininko, kuris, pirmojo ekonominės veiklos vykdytojo turimomis žiniomis yra kitos valstybės narės rezidentas, atsižvelgiant į 3 straipsnį, naudai. Jeigu a ir b punktuose nurodytos sąlygos įvykdomos, pirmojo ekonominės veiklos vykdytojo atliktas arba garantuotas mokėjimas tiesioginei antrojo ekonominės veiklos vykdytojo naudai laikomas pirmojo ekonominės veiklos vykdytojo atliktu arba užtikrintu tiesioginei naudai faktiškojo savininko, nurodyto b punkte. 2. Juridinis asmuo arba struktūra, kurios pajamos arba dalis pajamų, skirtų jų dalyviams ne rezidentams, įskaitant visas palūkanas, yra neapmokestinamos pagal bendrąsias tiesioginio apmokestinimo taisykles, taikomas valstybėje narėje, kurioje yra juridinio asmens arba struktūros pagrindinis administracijos centras, laikoma mokėjimų tarpininku mokėjimo arba garantijos atžvilgiu. Pagal šios dalies pirmąją pastraipą juridinės struktūros pagrindinio administracijos centro vieta laikoma esančia toje šalyje, kurioje yra asmens –pagrindinio teisėto tokios struktūros savininko arba jos turto valdytojo, nuolatinė gyvenamoji vieta. Juridinio asmens arba struktūros gautas arba garantuotas mokėjimas laikomas tiesiogiai sumokėtu arba garantuotu tiesioginei naudai bet kurio asmens, kuris yra pagrindinis teisėtas juridinio asmens arba struktūros turto ar pajamų savininkas, arba, jeigu tokio asmens nėra, tiesiogiai sumokėtu arba garantuotu tiesioginei naudai bet kurio asmens, kuris asmenų, atsakingų už juridinio asmens arba struktūros administravimą, turimomis žiniomis, yra tiesiogiai arba netiesiogiai prisidėjęs prie atitinkamo juridinio asmens arba struktūros turto. Tokie asmenys pagal 2 ir 3 straipsnius laikomi faktiškaisiais mokėjimo savininkais. Ši dalis netaikoma tuo atveju, kai juridinis asmuo arba struktūra tenkina vieną iš toliau išvardytų sąlygų: a) yra kolektyvinio investavimo subjektas arba kitas kolektyvinio investavimo fondas ar schema, kurių pajamas reglamentuoja 6 straipsnio 1 dalies c ir d punktai; b) valdo pensijų fondo arba draudimo įmonės turtą; c) pagal valstybėje narėje, kurios rezidentai jie yra, taikomas procedūras yra pripažinti kaip vykdantys labdaros veiklą; d) yra bendra faktiškoji nuosavybė, kurios visų faktiškųjų savininkų tapatybę ir gyvenamąją vietą ekonominės veiklos vykdytojas, atliekantis arba garantuojantis mokėjimą, yra nustatęs pagal 3 straipsnį ir dėl to pagal šio straipsnio 1 dalį pats veikia kaip mokėjimų tarpininkas. Juridinių asmenų ir struktūrų, kurie, atsižvelgiant į valstybę narę, kurioje yra jų pagrindinis administracijos centras, visais atvejais, išskyrus a–d punktuose nurodytus atvejus, laikomi mokėjimų tarpininkais mokėjimo arba garantijos atžvilgiu, kategorijos yra nurodytos III priede. Bet kuris ekonominės veiklos vykdytojas, mokantis palūkanas arba garantuojantis jų mokėjimą III priede pateiktame sąraše nurodytiems juridiniams asmenims arba struktūroms, savo įsisteigimo vietos valstybės narės kompetentingai institucijai praneša juridinio asmens pavadinimą ir pagrindinio administracijos centro adresą arba, struktūros atveju, asmens, kuris yra pagrindinis teisėtas juridinės struktūros turto ir pajamų savininkas ir valdytojas, pavadinimą ir nuolatinį adresą bei visą tokiam juridiniam asmeniui arba struktūrai sumokėtų arba garantuotų palūkanų sumą. Jeigu juridinio asmens arba struktūros pagrindinis administracijos centras yra kitoje valstybėje narėje, kompetentinga institucija šią informaciją perduoda tos kitos valstybės narės kompetentingai institucijai. 3. Juridiniai asmenys ir struktūros, nurodytos šio straipsnio 2 dalyje, kurių turto arba pajamų tiesioginis savininkas palūkanų gavimo metu iš karto nėra žinomas, šios direktyvos tikslais gali būti laikomos 2 dalies a punkte nurodytais kolektyvinio investavimo subjektais arba kitu kolektyvinio investavimo fondu ar schema. Jeigu juridinis asmuo arba struktūra pasinaudoja minėta galimybe, valstybė narė, kurioje yra tokio juridinio asmens arba struktūros pagrindinis administracijos centras, išduoda atitinkamą pažymą. Minėtas juridinis asmuo arba struktūra tą pažymą pateikia ekonominės veiklos vykdytojui, kuris moka palūkanas arba garantuoja jų mokėjimą. Valstybės narės nustato išsamias taisykles dėl pasinaudojimo šia galimybe juridiniams asmenims ir struktūroms, kurių pagrindinis administracijos centras yra jų teritorijoje, ir užtikrina, kad tokia galimybe pasinaudoję juridiniai asmenys arba struktūros veiktų kaip mokėjimų tarpininkai pagal šio straipsnio 1 dalį, neviršytų gautų palūkanų mokėjimų bendros sumos kiekvienu atveju, kai faktiškasis savininkas iš karto įgyja teisę į savo turtą arba pajamas.” 4) 6 straipsnis keičiamas taip: „ 6 straipsnis Palūkanų mokėjimo apibrėžtis 1. Šioje direktyvoje „palūkanų mokėjimas“ – tai: a) sumokėtos arba į sąskaitą įskaitytos palūkanos, susijusios su visų rūšių skoliniais reikalavimais, užtikrintos arba neužtikrintos nekilnojamojo turto įkeitimu ir suteikiančios arba nesuteikiančios teisę dalyvauti skolininko pelne, ir visų pirma pajamos iš vyriausybės vertybinių popierių bei skolinių įsipareigojimų arba akcinių bendrovių obligacijų, įskaitant priemokas ir premijas, susijusias su tokiais vertybiniais popieriais, skoliniais įsipareigojimais arba akcinių bendrovių obligacijomis; delspinigiai už pavėluotus mokėjimus palūkanomis nelaikomi; aa) visos sumokėtos arba į sąskaitą įskaitytos pajamos, susijusios su visų rūšių vertybiniais popieriais, pagal kuriuos investuotojas gauna: i) kapitalo grąžą išleidimo datą nustatytomis sąlygomis, ir ii) termino pabaigoje ne mažiau kaip 95 % investuoto kapitalo; b) palūkanos, sukauptos arba kapitalizuotos pardavus, padengus arba išpirkus a punkte minimus skolinius reikalavimus, ir visos pajamos, sukauptos arba kapitalizuotos pardavus, padengus arba išpirkus aa punkte minimus vertybinius popierius; c) pajamos, gaunamos iš a, aa arba b punktuose nurodytų mokėjimų tiesiogiai arba per 4 straipsnio 2 dalyje nurodytą juridinį asmenį arba struktūrą, kurias paskirsto kuris nors iš toliau išvardytų subjektų: i) kolektyvinio investavimo subjektai arba kiti kolektyvinio investavimo fondai ar schemos, registruotos pagal valstybių narių taisykles; ii) juridiniai asmenys arba struktūros, kurios pasinaudoja 4 straipsnio 3 dalyje nurodyta galimybe; iii) bet kuris kolektyvinio investavimo fondas arba schema, įsteigta už 7 straipsnyje nurodytos teritorijos ribų, neatsižvelgiant į jų teisinę formą ir į tai, kad jų veikla apribota nedidele investuotojų, perkančių, parduodančių arba išperkančių jų akcijas arba vienetus, grupe; d) pajamos, realizuotos pardavus, padengus arba išpirkus toliau nurodytų subjektų, juridinių asmenų, struktūrų, investicinių fondų arba schemų akcijas arba vienetus, jeigu jie tiesiogiai arba netiesiogiai per kitus tokius subjektus, juridinius asmenis, struktūras, investicinius fondus arba schemas investuoja daugiau nei 40 % savo turto į skolinius reikalavimus, nurodytus a punkte arba į vertybinius popierius, nurodytus aa punkte: i) kolektyvinio investavimo subjektų arba kitų kolektyvinio investavimo fondų ar schemų, registruotų pagal valstybių narių taisykles; ii) juridinių asmenų arba struktūrų, kurie pasinaudoja 4 straipsnio 3 dalyje nurodyta galimybe; iii) bet kurio kolektyvinio investavimo fondo arba schemos, įsteigtos už 7 straipsnyje nurodytos teritorijos ribų, neatsižvelgiant į jų teisinę formą ir į tai, kad jų veikla apribota nedidele investuotojų, perkančių, parduodančių arba išperkančių jų akcijas arba vienetus, grupe; e) išmokos pagal gyvybės draudimo sutartį, pagal kurią draudžiama nuo biometrinės rizikos, kurios vidutinė suma per sutarties laikotarpį sudaro mažiau nei 5 % apdrausto kapitalo ir kurios faktinis vykdymas yra visiškai susijęs su a, aa, b, c ir d punktuose nurodytų rūšių palūkanomis arba pajamomis; šiuo tikslu bet kuris skirtumas tarp sumų, išmokėtų pagal gyvybės draudimo sutartį, ir visų mokėjimų gyvybės draudimo įmonei pagal tą pačią draudimo sutartį sumų laikomas išmokomis pagal gyvybės draudimo sutartį. Tačiau valstybės narės turi galimybę d punkte minimas pajamas įtraukti į palūkanų apibrėžtį tik jeigu tokios pajamos atitinka pajamas, tiesiogiai ar netiesiogiai gautas iš palūkanų mokėjimų, kaip apibrėžta a, aa ir b punktuose. Valstybė narė, kuri pasinaudoja šia galimybe, apie tai praneša Komisijai. Pasinaudojimo minėta galimybe faktą Komisija skelbia Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir nuo jo paskelbimo dienos minėta galimybė tampa privaloma kitoms valstybėms narėms. 2. Dėl 1 dalies c ir d punktų, jeigu mokėjimų tarpininkas neturi informacijos apie pajamų, gautų iš palūkanų mokėjimų, dalies dydį pagal a, aa arba b punktus, visa pajamų suma laikoma palūkanomis. 3. Dėl 1 dalies d punkto, jeigu mokėjimų tarpininkas neturi informacijos apie turto, investuoto į skolinius reikalavimus arba atitinkamus vertybinius popierius arba į akcijas ar vienetus, apibūdintus minėtame punkte, procentinę dalį, laikoma, kad ji yra didesnė nei 40 %. Jeigu mokėjimų tarpininkas negali nustatyti faktiškojo savininko realizuotų pajamų sumos, pajamos prilyginamos akcijų arba vienetų pardavimo, padengimo arba išpirkimo lėšoms. 4. Jeigu palūkanos, apibūdintos šio straipsnio 1 dalyje, sumokamos 4 straipsnio 2 dalyje nurodytam juridiniam asmeniui arba struktūrai ar įskaitomos į jų sąskaitą, jos laikomos tokio juridinio asmens arba struktūros sumokėtomis palūkanomis, jeigu tas juridinis asmuo arba struktūra nepasinaudoja 4 straipsnio 3 dalyje numatyta galimybe. 5. Dėl 1 dalies b ir d punktų valstybės narės gali reikalauti, kad jų teritorijoje esantys mokėjimų tarpininkai apskaičiuotų metines palūkanas arba kitas atitinkamas pajamas, apimančias tam tikrą laikotarpį, ne ilgesnį nei vieneri metai, ir tokias metines palūkanas arba kitas atitinkamas pajamas prilygintų palūkanų mokėjimui, net jei per tą laikotarpį joks pardavimas, padengimas arba išpirkimas neįvyksta. 6. Taikant išlygą 1 dalies c punktui, valstybės narės gali neįtraukti į palūkanų mokėjimo apibrėžtį jokių pajamų, nurodytų minėtoje nuostatoje, išmokėtų jų teritorijoje įsisteigusiems subjektams arba juridiniams asmenims, ar struktūroms, jeigu tokių juridinių asmenų arba struktūrų tiesioginė arba netiesioginė investicija į skolinius reikalavimus, nurodytus 1 dalies a punkte, arba į vertybinius popierius, nurodytus 1 dalies aa punkte, sudaro ne daugiau kaip 15 % jų turto. Taikant išlygą 4 daliai, valstybės narės gali neįtraukti į 1 dalyje pateiktą palūkanų mokėjimo apibrėžtį palūkanų, sumokėtų 4 straipsnio 2 dalyje nurodytam juridiniam asmeniui arba struktūrai ar įskaitytų į juridinio asmens arba struktūros sąskaitą, kai toks juridinis asmuo arba struktūra nepasinaudoja 4 straipsnio 3 dalyje numatyta galimybe ir yra jų teritorijos rezidentas, jeigu tokio juridinio asmens arba struktūros tiesioginė arba netiesioginė investicija į skolinius reikalavimus, nurodytus 1 dalies a punkte arba į vertybinius popierius, nurodytus 1 dalies aa punkte, sudaro ne daugiau kaip 15 % jų turto. Valstybė narė, pasinaudojusi viena arba abiem šios straipsnio dalies pirmojoje ir antrojoje pastraipoje numatytomis galimybėmis, apie tai praneša Komisijai. Pasinaudojimo minėta galimybe faktą Komisija skelbia Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir nuo tokio paskelbimo dienos minėta galimybė tampa privaloma kitoms valstybėms narėms. 7. Šio straipsnio 1 d punkte ir 3 dalyje nurodytas procentinis dydis nuo 2011 m. sausio 1 d. – 25 %. 8. Šio straipsnio 1 dalies d punkte ir 6 dalyje nurodyti procentiniai dydžiai nustatomi pagal atitinkamų subjektų, juridinių asmenų arba struktūrų ar investicinių fondų arba schemų fondų taisyklėse arba steigimo dokumentuose nustatytą investicinę politiką. Jeigu minėtose taisyklėse arba dokumentuose investicinė politika nenustatyta, minėti procentiniai dydžiai nustatomi atsižvelgiant į atitinkamų subjektų, juridinių asmenų arba struktūrų ar investicinių fondų arba schemų faktinę turto sudėtį, nustatytą pagal jų turto vidurkį paskutinio ataskaitinio laikotarpio, einančio iki datos, kurią mokėjimų tarpininkas sumoka palūkanas arba garantuoja jų sumokėjimą faktiškajam savininkui, pradžioje ir pabaigoje. Naujai įsteigtiems subjektams, juridiniams asmenims arba struktūroms ar investiciniams fondams arba schemoms tokia faktinė turto sudėtis nustatoma pagal turto vidurkį einamojo ataskaitinio laikotarpio pradžioje ir paskutinio mėnesio, einančio iki datos, kurią mokėjimų tarpininkas sumoka palūkanas arba garantuoja jų sumokėjimą faktiškajam savininkui, pabaigoje. Turto sudėties nustatymas pagal valstybės narės, kurioje yra registruotas kolektyvinio investavimo subjektas arba kitas kolektyvinio investavimo fondas ar schema, taisykles yra privalomas kitoms valstybėms narėms. 9. Šio straipsnio 1 dalies aa punkte nurodytos pajamos palūkanų mokėjimu laikomos tik tuo atveju, jeigu vertybiniai popieriai, duodantys tokias pajamas, išleidžiami 2008 m. gruodžio 1 d. arba vėliau. 10. Išmokos pagal gyvybės draudimo sutartis palūkanų mokėjimu, nurodytu šio straipsnio 1 dalis e punkte, laikomos tuo atveju, jeigu gyvybės draudimo sutartys, numatančios tokias išmokas, pirmą kartą buvo pasirašytos 2008 m. gruodžio 1 d. arba vėliau.“ 5) 8 straipsnis keičiamas taip: „ 8 straipsnis Mokėjimų tarpininko teikiama informacija 1. Jeigu faktiškasis savininkas yra valstybės narės, kitos nei mokėjimų tarpininko įsisteigimo valstybė narė, rezidentas, mokėjimų tarpininkas savo įsisteigimo valstybės narės kompetentingai institucijai turi pateikti bent jau šią būtiną informaciją apie: a) faktiškojo savininko tapatybę ir gyvenamąją vietą, nustatytą pagal 3 straipsnį, arba bendros faktiškosios nuosavybės atvejais – visų faktiškųjų savininkų, kuriems taikoma 1 straipsnio 1 dalis, tapatybę ir gyvenamąją vietą; b) mokėjimų tarpininko pavadinimą ir adresą; c) faktiškojo savininko sąskaitos numerį arba, jeigu jo nėra, skolinio reikalavimo, už kurį mokamos palūkanos, arba gyvybės draudimo sutarties, vertybinio popieriaus, akcijos arba vieneto, dėl kuro atsiranda toks mokėjimas, atpažinties duomenis; d) informaciją apie palūkanų mokėjimą pagal šio straipsnio 2 dalį. 2. Būtinoje informacijoje apie palūkanų mokėjimą, kurią turi pateikti mokėjimų tarpininkas, išskiriamos tokios palūkanų kategorijos ir nurodoma: a) jeigu palūkanos mokamos, kaip nurodyta 6 straipsnio 1 dalies a punkte: sumokėtų arba į sąskaitą įskaitytų palūkanų suma; aa) jei palūkanos mokamos, kaip nurodyta 6 straipsnio 1 dalies aa punkte: visų sumokėtų arba į sąskaitą įskaitytų pajamų suma; b) jei palūkanos mokamos, kaip nurodyta 6 straipsnio 1 dalies b arba d punktuose: tose dalyse nurodytų palūkanų, pajamų suma arba visa pardavimo, išpirkimo ar padengimo pajamų suma; mokėjimų tarpininkas praneša savo įsisteigimo valstybės narės kompetentingai institucijai tais atvejais, kai jis praneša apie visą pardavimo, išpirkimo arba padengimo pajamų sumą; c) jei palūkanos mokamos, kaip nurodyta 6 straipsnio 1 dalies c punkte: toje dalyje nurodyta pajamų suma arba visa paskirstymo suma; mokėjimų tarpininkas specialiai praneša savo įsisteigimo valstybės narės kompetentingai institucijai tais atvejais, kai jis praneša apie visą paskirstymo sumą; d) jei palūkanos mokamos, kaip nurodyta 6 straipsnio 4 dalyje: kiekvienam faktiškajam savininkui, nurodytam 1 straipsnio 1 dalyje, priskiriamą pajamų sumą; e) jeigu valstybė narė pasinaudoja 6 straipsnio 5 dalyje numatyta galimybe: metinę palūkanų arba kitų atitinkamų pajamų sumą; f) jei palūkanos mokamos, kaip nurodyta 6 straipsnio 1 dalies e punkte: išmoką, apskaičiuotą pagal šio punkto nuostatą. 3. Bendros faktiškosios nuosavybės atvejais mokėjimų tarpininkas praneša įsisteigimo valstybės narės kompetentingai institucijai apie tai, ar kiekvienam faktiškajam savininkui nurodyta suma yra visa suma, bendrai išmokėta faktiškiesiems savininkams, faktinė tokios sumos dalis, susijusi su atitinkamų faktiškuoju savininku, ar lygi dalis. 4. Nepažeidžiant šio straipsnio 2 dalies, valstybės narės gali leisti mokėjimų tarpininkams pateikti tik šią informaciją: a) jeigu palūkanos mokamos, kaip nurodyta 6 straipsnio 1 dalies a, aa ir c punktuose: bendrą palūkanų arba pajamų sumą; b) jeigu palūkanos mokamos, kaip nurodyta 6 straipsnio 1 dalies b ir d punktuose: bendrą pardavimo, išpirkimo arba padengimo lėšų, susijusių su tokiais mokėjimais, sumą; c) jeigu palūkanos mokamos, kaip nurodyta 6 straipsnio 1 dalies e punkte: bendrą sumą, išmokėtą pagal gyvybės draudimo sutartis, susijusias su tokiais mokėjimais. Mokėjimų tarpininkas nurodo, ar suma, apie kurią jis praneša, yra palūkanų ar pajamų suma, bendra pardavimo, išpirkimo arba padengimo lėšų suma, ar bendra suma, išmokėta pagal gyvybės draudimo sutartis.“ 6) 11 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) 2 dalis iš dalies keičiama taip: „2. Mokėjimų tarpininkas išskaičiuojamąjį mokestį taiko: a) jeigu palūkanos mokamos, kaip nurodyta 6 straipsnio 1 dalies a punkte: sumokėtų arba į sąskaitą įskaitytų palūkanų sumai; aa) jeigu palūkanos mokamos, kaip nurodyta 6 straipsnio 1 dalies aa punkte: visų sumokėtų arba į sąskaitą įskaitytų pajamų sumai; b) jeigu palūkanos mokamos, kaip nurodyta 6 straipsnio 1 dalies b arba d punktuose: tose dalyse nurodytų palūkanų arba pajamų sumai arba lygiavertį mokestį visai pardavimo, išpirkimo arba padengimo lėšų sumai, kurį turi sumokėti gavėjas; c) jeigu palūkanos mokamos, kaip nurodyta 6 straipsnio 1 dalies c punktą: toje dalyje nurodytai pajamų sumai; d) jeigu palūkanos mokamos, kaip nurodyta 6 straipsnio 4 dalyje: kiekvienam faktiškajam savininkui, nurodytam 1 straipsnio 1 dalyje, priskiriamai pajamų sumai; e) jeigu valstybė narė pasinaudoja 6 straipsnio 5 dalyje numatyta galimybe: metinei palūkanų arba kitų atitinkamų pajamų sumai; f) jeigu palūkanos mokamos, kaip nurodyta 6 straipsnio 1 dalies e punkte: išmokai, apskaičiuotai pagal šio punkto nuostatą. Pervesdamas išskaičiuojamojo mokesčio pajamas savo įsisteigimo valstybės narės kompetentingoms institucijoms, mokėjimų tarpininkas joms praneša apie faktiškųjų savininkų, kuriems taikomas išskaičiuojamasis mokestis, skaičių, suskirstydamas juos pagal atitinkamas valstybes nares, kurių rezidentai jie yra.“ b) 5 dalis keičiama šia dalimi: „5. Pereinamuoju laikotarpiu išskaičiuojamąjį mokestį taikančios valstybės narės gali numatyti, kad ekonominės veiklos vykdytojas, mokantis arba garantuojantis palūkanas 4 straipsnio 2 dalyje nurodytam juridiniam asmeniui arba struktūrai, kurių pagrindinis administracijos centras yra kitoje valstybėje narėje ir kuris yra įtrauktas į tos valstybės narės juridinių asmenų arba struktūrų sąrašą, pateiktą III priede, būtų laikomas mokėjimų tarpininku vietoj juridinio asmens arba struktūros, ir taikyti išskaičiuojamąjį mokestį toms pajamoms, nebent juridinis asmuo arba struktūra formaliai sutinka, kad informacija apie jo pavadinimą, adresą ir visą jam sumokėtų arba garantuotų pajamų sumą būtų perduota 4 straipsnio 2 dalies septintojoje pastraipoje nustatyta tvarka. Juridinių struktūrų atveju pateikiama informacija apie asmens, kuris yra pagrindinis teisėtas tokių struktūrų turto ir pajamų savininkas arba valdytojas, pavadinimą ir adresą.“ 7) 13 straipsnis keičiamas šiuo straipsniu: „ 13 straipsnis Išskaičiuojamojo mokesčio tvarkai taikomos išimtys Valstybės narės, taikančios išskaičiuojamąjį mokestį pagal 11 straipsnį, užtikrina faktiškajam savininkui galimybę netaikyti išskaičiuojamojo mokesčio tada, kai jis tiesiogiai įgalioja mokėjimų tarpininką teikti informaciją pagal II skyrių apie visas to mokėjimų tarpininko faktiškajam savininkui sumokėtas palūkanas. Tokiu atveju taikomas 9 straipsnis.“ 8) 14 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) 2 dalies pirmasis sakinys keičiamas šiuo sakiniu: „Jeigu faktiškojo savininko gautoms palūkanoms mokėjimų tarpininko valstybėje narėje buvo taikomas išskaičiuojamasis mokestis, faktiškojo savininko gyvenamosios vietos mokesčių tikslais valstybė narė pagal savo nacionalinius įstatymus suteikia jam mokesčių kreditą, kurio suma lygi išskaičiuotam mokesčiui.“ b) 3 dalis keičiama šia dalimi: „3. Jeigu faktiškojo savininko gautoms palūkanoms taikomas ne tik 11 straipsnyje nurodytas išskaičiuojamasis mokestis, bet ir kitos rūšies išskaičiuojamasis mokestis ir gyvenamosios vietos mokesčių tikslais valstybė narė suteikia mokesčių kreditą tokiam išskaičiuojamajam mokesčiui pagal savo nacionalinius įstatymus arba dvigubo apmokestinimo išvengimo sutartis, toks kitos rūšies išskaičiuojamasis mokestis turi būti įskaitytas į sąskaitą iki šio straipsnio 2 dalyje nurodytos procedūros taikymo.“ 9) 15 straipsnio 1 dalies antrojoje pastraipoje žodis „priedas“ keičiamas į „IV priedą“. 10) 18 straipsnio pirmasis sakinys keičiamas taip: „Komisija kas trejus metus praneša Tarybai apie šios direktyvos veikimą pagal V priede išvardytus statistinius duomenis, kuriuos kiekviena valstybė narė pateikia Komisijai.“ 11) Įterpiami šie 18a ir 18b straipsniai: „ 18a straipsnis Įgyvendinimo priemonės Komisija, laikydamasi 18b straipsnio 2 dalyje nurodytos procedūros, gali priimti priemones, nustatančias: 1) priedų patikslinimą ir papildymą; 2) informacijos apie faktiškųjų savininkų tapatybę ir gyvenamąją vietą, pateikiamą kiekviename centriniame registre, kurį gali tvarkyti mokėjimų tarpininkas, veikiantis skirtingose valstybėse narėse, rūšį; 3) dokumentus, kuriuos pagal 3 straipsnį gali naudoti mokėjimų tarpininkai, nustatydami faktiškųjų savininkų tapatybę ir gyvenamąją vietą; 4) duomenų teikėjus, kurių paslaugomis gali naudotis mokėjimų tarpininkai, kad gautų informacijos, reikalingos tinkamam pajamų, gaunamų iš kolektyvinio investavimo subjektų arba kitų kolektyvinio investavimo fondų ar schemų, arba konkrečių vertybinių popierių, vertinimui pagal 6 straipsnį; 5) bendras 9 straipsnyje nurodytų informacijos mainų formas ir praktines procedūras; 6) bendras pažymų ir kitų dokumentų formas, kurių reikia teisingam šios direktyvos taikymui užtikrinti arba kurie padeda jį užtikrinti, ypač 4 straipsnio 3 dalyje nurodytos pažymos ir išskaičiuojamąjį mokestį taikančiose valstybėse narėse išduodamų dokumentų, pagal 14 straipsnį faktiškojo savininko gyvenamosios vietos valstybės narės mokesčių tikslais, formas. 18b straipsnis Komitetas 1. Komisijai padeda Administracinio bendradarbiavimo mokesčių srityje komitetas (toliau – komitetas). 2. Jeigu daroma nuoroda į šią dalį, taikomi Sprendimo 99/468/EB 5 ir 7 straipsniai. Sprendimo 99/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje numatytas terminas yra trys mėnesiai. 3. Be užduočių, nurodytų šio straipsnio 1 dalyje, komitetas gali nagrinėti jo pirmininko iškeltus klausimus, susijusius su šios direktyvos taikymu savo iniciatyva arba valstybės narės atstovo prašymu.“ 12) Direktyvos priedas iš dalies keičiamas pagal šios direktyvos priedą. 2 straipsnis 1. Ne vėliau kaip iki […] valstybės narės priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tokių nuostatų tekstus ir koreliacinę jų bei šios direktyvos lentelę. Valstybės narės taiko šias nuostatas nuo [pirmosios trečių kalendorinių metų, einančių po kalendorinių metų, kuriais įsigalioja ši direktyva, dienos]. Valstybėms narėms priėmus minėtas nuostatas, jose daroma nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės. 2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinių įstatymų pagrindinių nuostatų tekstus. 3 straipsnis Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . 4 straipsnis Ši direktyva skirta valstybėms narėms. Priimta Briuselyje Tarybos vardu PRIEDAS Direktyvos 2003/48/EB priedas iš dalies keičiamas taip: 1) Priedas tampa IV priedu. 2) Įterpiami šie I, II ir III priedai: „ I PRIEDAS Juridinių asmenų ir struktūrų, kurioms 2 straipsnio 3 dalis taikoma todėl, kad jų pagrindinis administracijos centras yra tam tikrų šalių teritorijoje ar priklauso tam tikrų teritorijų jurisdikcijai, sąrašas 1. Juridiniai asmenys ir struktūros , kurių pagrindinis administracijos centras yra šalyje arba priklauso jurisdikcijai, nepriklausančioms 7 straipsnyje nustatytai teritorinei direktyvos taikymo sričiai ir nenurodytoms 17 straipsnio 2 dalyje: Antigva ir Barbuda | International business company (Tarptautinė verslo bendrovė) | Bahamos | Patikos fondas Foundation (fondas) International business company (Tarptautinė verslo bendrovė) | Bahreinas | Finansinės patikos fondas | Barbadosas | Patikos fondas | Belizas | Patikos fondas International business company (Tarptautinė verslo bendrovė) | Bermuda | Patikos fondas | Brunėjus | Patikos fondas International business company (Tarptautinė verslo bendrovė) International trust (Tarptautinė patikos bendrovė) International Limited Partnership (Tarptautinė ribotos atsakomybės bendrija) | Kuko salos | Patikos fondas International trust (Tarptautinė patikos bendrovė) International company (Tarptautinė bendrovė) International partnership (Tarptautinė bendrija) | Kosta Rika | Patikos fondas | Džibutis | Neapmokestinama bendrovė Patikos fondas (užsienio) | Dominika | Patikos fondas International business company (Tarptautinė verslo bendrovė) | Fidžis | Patikos fondas | Prancūzijos Polinezija | Société (bendrovė) Société de personnes (bendrija) Société en participation (bendra įmonė) Patikos fondas (užsienio) | Guamas | Company (Bendrovė) Individuali įmonė Partnership (Bendrija) Patikos fondas (užsienio) | Gvatemala | Patikos fondas Fundación (Fondas) | Honkongas | Patikos fondas | Kiribatis | Patikos fondas | Labuanas (Malaizija) | Offshore company (Ofšorinė bendrovė) Malaysian offshore bank (Malaizijos ofšorinis bankas) Offshore limited partnership (Ofšorinė ribotos atsakomybės bendrija) Offshore trust (Ofšorinis patikos fondas) | Libanas | Bendrovės, kurioms taikoma ofšorinių bendrovių veiklą reglamentuojanti tvarka | Makao | Patikos fondas Fundação (fondas) | Maldyvai | Visos bendrovės, bendrijos ir užsienio patikos fondai | Marianos Šiaurinės salos | Foreign sales corporation (Užsienio prekybos korporacija) Offshore banking corporation (Ofšorinė bankinė korporacija) Patikos fondas (užsienio) | Maršalo salos | Patikos fondas | Mauricijus | Patikos fondas Global business company cat. 1 and 2 (Pasaulinė verslo bendrovė (1 ir 2 kat.)) | Mikronezija | Company (Bendrovė) Partnership (Bendrija) Patikos fondas (užsienio) | Nauru | Trusts/nominee company (Patikos fondai / fiktyvi bendrovė) Company (Bendrovė) Partnership (Bendrija) Individuali įmonė Užsienyje paveldimo turto bendrovė Užsienyje esančio nekilnojamojo turto bendrovė Kitos verslo formos pagal susitarimą su vyriausybe | Naujoji Kaledonija | Société (Bendrovė) Société civile (Bendrovė – civilinės teisės subjektas) Société de personnes (Bendrija) Bendra įmonė Mirusių asmenų turto paveldėjimo bendrovė Patikos fondas (užsienio) | Niujė | Patikos fondas International business company (Tarptautinė verslo bendrovė) | Panama | Fideicomiso (patikos fondas) Fundación de interés privado (fondas) | Palau | Company (Bendrovė) Partnership (Bendrija) Individuali įmonė Atstovybė Credit union (Kredito unija (finansinis kooperatyvas)) Cooperative (Kooperatyvas) Patikos fondas (užsienio) | Filipinai | Patikos fondas | Puerto Rikas | Estate (Nekilnojamojo turto bendrovė) Patikos fondas International banking entity (Tarptautinės bankininkystės įmonė) | Sent Kitsas ir Nevis | Patikos fondas Foundation (Fondas) Neapmokestinama bendrovė | Sent Lusija | Patikos fondas | Sent Vincentas ir Grenadinai | Patikos fondas | Samoa | Patikos fondas International trust (Tarptautinis patikos fondas) International company (Tarptautinė bendrovė) Offshore bank (Ofšorinis bankas) Offshore insurance company (Ofšorinė draudimo bendrovė) International partnership (Tarptautinė bendrija) Limited partnership (Ribotos atsakomybės bendrija) | Seišeliai | Patikos fondas International business company (Tarptautinė verslo bendrovė) | Singapūras | Patikos fondas | Saliamono salos | Company (Bendrovė) Partnership (Bendrija) Patikos fondas | Pietų Afrika | Patikos fondas | Tonga | Patikos fondas | Tuvalu | Patikos fondas Provident fund (Taupomasis fondas) | Jungtiniai Arabų Emyratai | Patikos fondas | Mergelių salos (JAV) | Patikos fondas Neapmokestinama bendrovė | Urugvajus | Patikos fondas | Vanuatu | Patikos fondas Neapmokestinama bendrovė International company (Tarptautinė bendrovė) | 2. Juridiniai asmenys ir struktūros, kurių pagrindinis administracijos centras yra 17 straipsnio 2 dalyje nurodytoje šalyje arba priklauso jame nurodytai jurisdikcijai, kurioms taikoma 2 straipsnio 3 dalis, kol atitinkama šalis arba jurisdikcija priims nuostatas, lygiavertes 4 straipsnio 2 dalyje nurodytoms nuostatoms: Andora | Patikos fondas | Angilija | Patikos fondas | Aruba | Stichting (fondas) Bendrovės, kurioms taikoma ofšorinių bendrovių veiklą reglamentuojanti tvarka | Mergelių salos (Didžioji Britanija) | Patikos fondas International business company (Tarptautinė verslo bendrovė) | Kaimanų salos | Patikos fondas Neapmokestinama bendrovė | Gernsis | Patikos fondas Bendrovės, kurioms taikomas nulinis mokesčių tarifas | Meno sala | Patikos fondas | Džersis | Patikos fondas | Lichtenšteinas | Anstalt (patikos fondas) Stiftung (fondas) | Monakas | Patikos fondas Fondation (fondas) | Montseratas | Patikos fondas | Olandijos Antilai | Patikos fondas Stichting (fondas) | San Marinas | Patikos fondas Fondazione (fondas) | Šveicarija | Patikos fondas Fondas | Terkso ir Kaikoso Salos | Neapmokestinama bendrovė Limited partnership (Ribotos atsakomybės bendrija) Patikos fondas | II PRIEDAS Valstybių narių, suteikiančių mokesčių atpažinties numerį bent tais atvejais, kai to prašoma, kiekvienam asmeniui, kuris mokesčių tikslais yra jų teritorijos rezidentas, neatsižvelgiant į tokio asmens tautybę, sąrašas VALSTYBĖ NARĖ | STRUKTŪRA | FORMATAS | Oficialūs dokumentai, kuriuose pateikiamas MMIN | BE - Belgija | YYMMDD XXX XX | Numerį sudaro vienas 11 skaitmenų rinkinys. Pirmieji 6 skaitmenys žymi gimimo datą, kiti 3 – eilės numerį ir paskutiniai 2 – kodavimo raktą. | Nacionalinė asmens tapatybės kortelė Pasas | BG - Bulgarija | 9999999999 | Vienas 10 skaitmenų rinkinys. Paskutinis skaitmuo – sutartinis. Vadinamas „Bendruoju valstybiniu numeriu“ | Nacionalinė asmens tapatybės kortelė Pasas | CZ - Čekija | 999999999 9999999999 | Vienas 9 arba 10 skaitmenų rinkinys. Šeštasis ir septintasis skaitmenys gali būti atskirti pasviruoju brūkšniu. | Nacionalinė asmens tapatybės kortelė Pasas Vairuotojo pažymėjimas | DK - Danija | DDMMYY-9999 | Vienas 10 skaitmenų rinkinys su brūkšniu tarp šeštojo ir septintojo skaitmens. | Pasas | DE -Vokietija | 999999999999 | Vienas ne daugiau kaip 12 skaitmenų rinkinys. Skaitmenys gali būti atskirti pasviraisiais brūkšniais. | N[12] | EE - Estija | 99999999999 | Vienas 11 skaitmenų rinkinys. | Nacionalinė asmens tapatybės kortelė Pasas Vairuotojo pažymėjimas | IE - Airija | 9999999L(W) | 7 skaitmenys, po kurių seka 1 arba 2 raidės. Jeigu yra 2 raidės, antroji – „W“. Pirmoji raidė – kontrolinė, apskaičiuojama pagal algoritmą. | Mokesčių inspekcijos išduodamas dokumentas Socialinių ir šeimos reikalų ministerijos išduodamas dokumentas | EL - Graikija | 999999999 | Vienas 9 skaitmenų rinkinys, 8 skaitmenys „normalūs“ ir 1 – „kontrolinis“. | N | ES - Ispanija | 1) 99999999A 2) X9999999A M0000001A L0000001A K0000001A 3) E99999999 G99999999 H99999999 | 1) standartinį Ispanijos piliečių MMIN sudaro 9 simboliai : - 8 skaitmenys - viena kontrolinė raidė 2) kitus MMIN, suteikiamus tam tikrų rūšių asmenims ir užsieniečiams, turintiems Ispanijos tapatybės kortelę, sudaro 9 simbolių eilė: - 1 raidė, žyminti asmens rūšį - 7 skaitmenys - 1 kontrolinė raidė. 3) kitų juridinių asmenų MMIN sudaromas iš: - 1 raidės: E, G arba H - 7 skaitmenų - 1 paskutinio kontrolinio skaitmens . | Nacionalinė asmens tapatybės kortelė Pasas | IT - Italija | LLLLLL99L99L999L | Asmenų MMIN sudaromas iš 16 simbolių raidžių ir skaičių grupės. | Sveikatos kortelė Mokesčių mokėtojo kodo kortelė | CY – Kipras | 99999999L | Vienas 8 skaitmenų ir 1 raidės rinkinys. Paskutinė raidė apskaičiuojama kaip kontrolinė raidė. | N | LV – Latvija | DDMMYY99999 "9"9999999999 | Vienas 11 skaitmenų rinkinys (DDMMYY: gimimo data) Vienas 11 skaitmenų rinkinys (pirmas skaitmuo visada yra „9“). Suteikiamas fiziniams asmenims, neturintiems „DDMMYY99999“ MMIN. | Pasas Vairuotojo pažymėjimas | LT – Lietuva | 99999999999 9999999999 | Vienas 11 skaitmenų rinkinys. Fizinių asmenų, neturinčių 11 skaitmenų MMIN, MMIN sudaro 10 skaitmenų. | Nacionalinė asmens tapatybės kortelė Pasas | HU – Vengrija | 99999999 | Fizinių asmenų MMIN sudaro vienas 10 skaitmenų rinkinys. Bendrovės kodą sudaro 8 skaitmenų rinkinys. | N | MT – Malta | 999L 999999999 | MMIN atitinka asmens tapatybės kortelės numerį. Tarp 3 ir 7 skaitmenų ir raidė (M, G, A, P, L, H, B arba Z). Ne Maltos gyventojams asmens tapatybės kortelei MMIN suteikia Mokesčių inspekcija. Šį numerį sudaro 9 skaitmenys, iš kurių paskutiniai 2 – kontroliniai. Tokie asmenys dėl asmens tapatybės kortelės gali kreiptis į atitinkamą instituciją. Išduota kortele minėti asmenys naudojasi kaip Maltos gyventojai. | Nacionalinė asmens tapatybės kortelė Pasas[13] | NL – Nyderlandai | 999999999 | Vienas 8 arba 9 skaitmenų rinkinys. Jeigu MMIN sudaro 8, priekyje turi būti rašomas „0“. | Nacionalinė asmens tapatybės kortelė Pasas Vairuotojo pažymėjimas | AT – Austrija | 999999999[14] | Vienas 9 skaitmenų rinkinys, kurio paskutinis skaitmuo – kontrolinis. | N[15] | PL – Lenkija | 9999999999 | Vienas 10 skaitmenų rinkinys, kurio paskutinis kontrolinis skaitmuo apskaičiuojamas pagal algoritmą. | N | PT – Portugalija | 999999999 | Vienas 9 skaitmenų rinkinys, kurio paskutinis kontrolinis skaitmuo apskaičiuojamas pagal algoritmą. | N | RO – Rumunija | 9999999999999 | Vienas 13 skaitmenų rinkinys. Kontrolinis skaitmuo apskaičiuojamas pagal algoritmą. | Nacionalinė asmens tapatybės kortelė Pasas | SI – Slovėnija | 99999999 | Vienas 8 atsitiktinių skaitmenų rinkinys (pirmasis skaitmuo negali būti 0). Aštuntasis skaitmuo – kontrolinis. | N | SK – Slovakija | 9999999999 | Vienas 10 skaitmenų rinkinys. | N | FI – Suomija | DDMMYY(+,-,A) 999 (L/9) 9999999-9 | Vienas 11 simbolių rinkinys: Gimimo data DDMMYY Simbolis (+, -, A) Individualus skaičius 999 Kontrolinis simbolis L/9 Bendrovės kodą sudaro 7 skaitmenų grupė ir 1 kontrolinė raidė (9999999-L) čia 9999999 – serijos numeris, o L – kontrolinė raidė. | Nacionalinė asmens tapatybės kortelė Vairuotojo pažymėjimas [16] | SE – Švedija | YYMMDD-NNNX | YYMMDD – gimimo data; NNN – gimimo liudijimo numeris; X – kontrolinis skaitmuo. Gimimo liudijimo numerį vyrams sudaro nelyginis, o moterims – lyginis skaičius. Kontrolinis skaitmuo apskaičiuojamas automatiškai, pagal gimimo datą ir gimimo liudijimo numerį. | Nacionalinė asmens tapatybės kortelė Pasas Vairuotojo pažymėjimas | UK – Jungtinė Karalystė | UTR: 99999 99999 NINO: LL999999(A/B/C/D/tarpas) | JK MMIN nėra, bet naudojami 2 toliau nurodyti kvazi MMIN: 1. UTR (Unikalus mokesčių mokėtojo atpažinties kodas), paprastai sudarytas iš 11 simbolių taip: 1–5 skaitmenys, 6 tarpai ir 7–11 skaitmenų. 2. NINO (Nacionalinio draudimo numeris) paprastai sudarytas iš 9 simbolių taip: pirmoje ir antroje vietoje rašomos raidės (išskyrus D, F, I, O, Q, U arba V arba junginius FY, GB, NK arba TN), toliau – 3–8 skaitmenys ir pabaigoje raidė – A, B, C, D arba tarpas. | Pasas | III priedas Mokėjimų tarpininkų mokėjimo arba garantijos atžvilgiu“ sąrašas pagal 4 straipsnio 2 dalį ĮŽANGINĖ PASTABA Patikos fondai ir panašios juridinės struktūros yra nurodytos tų valstybių narių, netaikančių vietinės fiskalinės tvarkos, reglamentuojančios pajamas, kurias tokių juridinių struktūrų vardu gauna asmuo, esantis pagrindinis teisėtas tokių struktūrų turto ir pajamų savininkas arba valdytojas ir gyvenantis minėtų valstybių narių teritorijoje. Šiame sąraše yra nurodyti patikos fondai ir panašios juridinės struktūros, kurių pagrindinė kilnojamojo turto administravimo vieta yra nurodytose šalyse (pagrindinio patikos valdytojo arba kito administratoriaus, atsakingo už kilnojamąjį turtą, gyvenamoji vieta), neatsižvelgiant į įstatymus, pagal kuriuos šie patikos fondai ir panašios juridinės struktūros buvo įsteigtos. Šalys | Juridinių asmenų ir struktūrų sąrašas | Pastabos | Belgija | - Société de droit commun / maatschap (Civilinės teisės subjektas arba komercinė bendrovė, neturinti teisinės formos) - Société momentanée / tijdelijke handelsvennootschap (Bendrovė, neturinti teisinės formos, kurios pagrindinę veiklą sudaro viena arba kelios specifinės komercinės operacijos ) - Société interne / stille handelsvennootschap (Bendrovė, neturinti teisinės formos, per kurią vienam arba daugiau asmenų priklauso dalis operacijų, kurias vienas arba daugiau kitų asmenų valdo pirmiau nurodyto (-ų) asmens (-ų) vardu) - „Patikos fondas“ arba kita panaši juridinė struktūra | Žr. Belgijos bendrovių įstatymo 46, 47 ir 48 straipsnius. Šios „bendrovės“ (kurių pavadinimas nurodytas prancūziškai ir olandiškai) neturi teisinės formos ir kurioms apmokestinimo požiūriu taikomas skaidrumo metodas. | Bulgarija | - Drujestvo sys specialna investicionna cel (Specialiosios paskirties investicinė bendrovė) -Investicionno drujestvo (Investicinė bendrovė, nenurodyta 6 straipsnyje) - „Patikos fondas“ arba kita panaši juridinė struktūra | Juridinis asmuo, kuriam netaikomas įmonių pajamų mokestis Bulgarijos patikos fondai gali viešai platinti akcijas ir yra atleisti nuo įmonių pajamų mokesčio | Čekija | - Veřejná obchodní společnost (ver. obch. spol. arba V.O.S.) (Bendrija) - Sdruženi (Asociacija) - Družstvo (Kooperatyvas) - Evropské hospodářské zájmové sdružení (EHZS) (Europos ekonominių interesų grupė (EEIG)) - „Patikos fondas“ arba kita panaši juridinė struktūra | Danija | - Interessentskaber (Viešoji bendrija) - Kommanditselskaber (Ribotos atsakomybės bendrija) - Partnerselskaber (Partneris) - Europæisk økonomisk firmagrupper (EØFG) (Europos ekonominių interesų grupė (EEIG)) - „Patikos fondas“ arba kita panaši juridinė struktūra | Vokietija | - Gesellschaft bürgerlichen Rechts (Įmonė – civilinės teisės subjektas) - Kommanditgesellschaft — KG, offene Handelsgesellschaft — OHG (Komercinė bendrija) - Europäische Wirtschaftliche Interessenvereinigung (Europos ekonominių interesų grupė (EEIG)) | Estija | - Täisühing- TÜ (Viešoji bendrija) - Usaldusühing-UÜ (Ribotos atsakomybės bendrija) - „Patikos fondas“ arba kita panaši juridinė struktūra | Viešosios ir ribotos atsakomybės bendrijos apmokestinamos kaip atskiri apmokestinami juridiniai asmenys, kurių visos išmokos laikomos dividendais (apmokestinamais lėšų paskirstymo mokesčiu) | Airija | - Bendrija ir investicijų klubas - Europos ekonominių interesų grupė (EEIG) | Airijos patikos fondų valdytojai moka mokestį, kuris taikomas fondo gaunamoms pajamoms. | Graikija | - Omorrythmos Eteria (OE) (Viešoji bendrija) - Eterorythmos Eteria (EE) (Ribotos atsakomybės bendrija) - „Patikos fondas“ arba kita panaši juridinė struktūra | Bendrijos moka įmonių pajamų mokestį. Tačiau iki 50 % bendrijų pajamų mokesčio moka individualūs partneriai pagal jiems taikomą individualų mokesčio tarifą. | Ispanija | Juridiniai asmenys, kuriems taikoma pelno paskirstymo mokesčių sistema - Sociedad civil con o sin personalidad jurídica (Bendrija – civilinės teisės subjektas, neturintis juridinio asmens statuso arba jį turintis) - Agrupación europea de interés económico (AEIE) (Europos ekonominių interesų grupė (EEIG)) - Herencias yacentes (mirusių asmenų turto paveldėjimo bendrovė) - Comunidad de bienes (bendroji nuosavybė) - kiti subjektai, neturintys juridinio asmens statuso, kurie sudaro atskirą ekonominį vienetą arba atskirą turto grupę (Ley General Tributaria 35(4) straipsnis). - „Patikos fondas“ arba kita panaši juridinė struktūra | Prancūzija | - Société en participation (bendra įmonė) - Société ou asociacija de fait (de facto bendrovė) - Indivision (Bendroji nuosavybė) - „Patikos fondas“ arba kita panaši juridinė struktūra | Italija | - Società semplice (Bendrija – civilinės teisės subjektas ir asocijuota įmonė) - Nekomercinė įmonė, neturinti juridinio asmens statuso - „Patikos fondas“ arba kita panaši juridinė struktūra | „Società semplici“ kategorija apima: „società di fatto“ (nestandartines arba de facto bendrijas), kurios nevykdo komercinės veiklos, ir menininkų arba profesijų atstovų asociacijas, įsteigtas susivienijimo būdu jų aktyviai meninei arba profesinei veiklai vykdyti, neturinčias juridinio asmens statuso Nekomercinių įmonių, neturinčių juridinio asmens statuso, kategorija yra plati ir apima įvairių rūšių organizacijas: asociacijas, sindikatus, komitetus, ne pelno organizacijas ir kt. | Kipras | - Syneterismos (Bendrija) - Syndesmos or somatio (Asociacija) - Synergatikes (Kooperatyvas) - „Patikos fondas“ arba kita panaši juridinė struktūra - Ekswxwria Eteria (Ofšorinė bendrovė) | Patikos fondai, priklausantys Kipro jurisdikcijai, pagal nacionalinius įstatymus laikomi skaidriais subjektais. | Latvija | - Pilnsabiedrība (viešoji bendrija) - Komandītsabiedrība (ribotos atsakomybės bendrija) - Eiropas Ekonomisko interešu grupām (EEIG) (Europos ekonominių interesų grupė (EEIG)) - Biedrības un nodibinājumi (asociacija ir fondas) - Lauksaimniecības kooperatīvi (žemės ūkio kooperatyvas) - „Patikos fondas“ arba kita panaši juridinė struktūra | Lietuva | - Europos ekonominių interesų grupė (EEIG) - Asociacija - „Patikos fondas“ arba kita panaši juridinė struktūra | Asociacijų gaunamos palūkanos ir kapitalo prieaugis įmonių pajamų mokesčiu neapmokestinami | Liuksemburgas | - Société en nom collectif (viešoji bendrija) - Société en commandite simple (ribotos atsakomybės bendrija) - „Patikos fondas“ arba kita panaši juridinė struktūra | Vengrija | - „Patikos fondas“ arba kita panaši juridinė struktūra | Vengrijoje patikos fondai pagal nacionalines taisykles laikomi „juridiniais asmenimis“ | Malta | - Soċjetà in akomonditia („en commandite“ bendrija), kurios kapitalas yra padalytas į akcijas - Arrangement in participation („en participation“ asociacija) - Investicijų klubas - Soċjetà Kooperattiva (Kooperatyvas) | „En commandite” bendrijoms, kurių kapitalas yra padalytas į akcijas, taikomas bendras įmonių pajamų mokestis. | Nyderlandai | - Vennootschap onder firma (viešoji bendrija) - Commanditaire vennootschap (uždaroji ribotos atsakomybės bendrija) - Europese economische samenwerkingsverbanden (EESV) (Europos ekonominių interesų grupė (EEIG)) | Viešosios bendrijos, uždarosios bendrijos ir EEIG mokesčių tikslais laikomos skaidriomis. | - Vereniging (asociacija) - Stichting (fondas) - „Patikos fondas“ arba kita panaši juridinė struktūra | Verenigingen (asociacijos) ir stichtingen (fondai) yra atleisti nuo mokesčių, jeigu jų veikla nėra susijusi su prekyba arba verslu. | Austrija | - Personengesellschaft (bendrija) - Offene Personengesellschaft (viešoji komercinė bendrija) - Kommanditgesellschaft, KG (ribotos atsakomybės bendrija) - Gesellschaft nach bürgerlichem Recht, GesBR (bendrija – civilinės teisės subjektas) - Offene Erwerbsgeselllschaft (OEG) (viešoji profesinė bendrija) - Kommandit-Erwerbsgesellschaft (ribotos atsakomybės profesinė bendrija) - Stille Gesellschaft (neaktyvi bendrija) - Einzelfirma (individuali bendrija) - Wirtschaftliche Interessenvereinigung (Europos ekonominių interesų grupė (EEIG)) - Privatstiftung (privatus fondas) - „Patikos fondas“ arba kita panaši juridinė struktūra | Bendrija laikoma skaidria net jei apskaičiuojant pelną ji vertinama kaip juridinis asmuo. Apmokestinamas kaip įprastinė „bendrija“. Apmokestinamas kaip bendrovė, palūkanų pajamoms taikant sumažintą 12.5 % mokesčio tarifą. | Lenkija | - Spólka jawna (Sp. j.) (viešoji bendrija) - Spólka komandytowa (Sp. k.) (ribotos atsakomybės bendrija) - Spólka komandytowo-akcyjna (S.K.A.) (ribotos atsakomybės akcinė bendrija) - Spólka partnerska (Sp. p.) (profesinė bendrija) - Europejskie ugrupowanie interesów gospodarczych (EUIG) (Europos ekonominių interesų grupė (EEIG)) - „Patikos fondas“ arba kita panaši juridinė struktūra | Portugalija | - Sociedade civil (bendrija – civilinės teisės subjektas), įsteigta ne komerciniais tikslais - Akcinės įmonės, vykdančios profesinę veiklą, kurių visi partneriai yra tos pačios profesijos atstovai - Agrupamento de Interesse Económico (AIE) (Vietinė ekonominių interesų grupė (VEIG)) - Agrupamento Europeu de Interesse Económico (AEIE) (Europos ekonominių interesų grupė (EEIG)) - Sociedada gestora de participacoes sociais (SGPS) (Holdingo bendrovės, kurias kontroliuoja iš šeimos narių sudaryta grupė arba penki ar mažiau narių) - Herança jacente (tai yra mirusio asmens turto paveldėjimo bendrovė) - Neakcinė asociacija - Ofšorinė bendrovė, veikianti laisvosios prekybos zonose Madeiroje arba Santa Marijos Azorų saloje - „Patikos fondas“ arba kita panaši juridinė struktūra | Bendrijos, kurios yra civilinės teisės subjektai, įsteigtos ne komerciniais tikslais, įmonės, vykdančios nurodytą profesinę veiklą, ACE (akcinės bendros įmonės rūšis), EEIG ir bendrovės, kurių turtą kontroliuoja iš šeimos narių sudaryta grupė arba penki ar mažiau narių, mokesčių tikslais laikoma skaidria. Kitos akcinės bendrijos laikomos bendrovėmis ir apmokestinamos pagal bendruosius Mokesčių įstatymo reikalavimus. Ofšorinėms bendrovių, veikiančių laisvosios prekybos zonose Madeiroje arba Santa Marijos Azorų saloje, dividendams, palūkanoms, autoriniams atlyginimams ir panašiems mokėjimams užsienio kontroliuojančiai bendrovei taikomas įmonių pelno mokestis ir išskaičiuojamasis mokestis. Portugalijos įstatymai pripažįsta tik tuos patikos fondus, kurie juridinių asmenų pagal užsienio įstatymus yra įregistruoti Madeiros tarptautiniame verslo centre; patikos fondų turtas sudaro savarankišką juridinio asmens, kuris veikia kaip patikos valdytojas, paveldėto turto dalį. | Rumunija | - Asociacija (bendrija) - Cooperative (Kooperatyvas) - „Patikos fondas“ arba kita panaši juridinė struktūra | Slovėnija | - Samostojni podjetnik (individuali įmonė) - „Patikos fondas“ arba kita panaši juridinė struktūra | Slovakija | - Verejná obchodná spoločnosť (viešoji bendrija) - Európske združenie hospodárskych záujmov (Europos ekonominių interesų grupė (EEIG)) - Komanditná spoločnosť (ribotos atsakomybės bendrija), kurios pajamos paskirstomos generaliniams nariams - Združenie (asociacija) - Juridiniai asmenys, įsteigti ne verslo tikslais: įvairių profesijų atstovų rūmai, savanoriškos visuomeninės asociacijos, fondai - „Patikos fondas“ arba kita panaši juridinė struktūra | Apmokestinimo bazė pirmiausia apskaičiuojama visai ribotos atsakomybės bendrijai, o paskui paskirstoma tarp generalinių ir ribotos atsakomybės narių. Ribotos atsakomybės bendrijos generalinių narių gautos pelno dalys apmokestinamos generalinių narių lygmeniu. Likusi ribotos atsakomybės narių pajamų dalis pirmiausia apmokestinama bendrijos lygmeniu pagal bendrovių taisykles. Neapmokestinamas pajamas sudaro pajamos iš veiklos, kuriai vykdyti organizacija yra įsteigta, išskyrus pajamas, kurioms taikomas išskaičiuojamasis mokestis. | Suomija | - yksityisliike (neregistruota įmonė) - avoin yhtiö / öppet bolag (bendrija) - kommandiittiyhtiö / kommanditbolag (ribotos atsakomybės bendrija) - kuolinpesä / dödsbo (mirusių asmenų turto paveldėjimo bendrovė) - eurooppalaisesta taloudellisesta etuyhtymästä (ETEY) / europeiska ekonomiska intressegrupperingar (Europos ekonominių interesų grupė (EEIG)) - „Patikos fondas“ arba kita panaši juridinė struktūra | Švedija | - handelsbolag (viešoji bendrija) - kommanditbolag (ribotos atsakomybės bendrija) - enkelt bolag (paprastoji bendrija) - „Patikos fondas“ arba kita panaši juridinė struktūra | JK | - Viešoji bendrija - Ribotos atsakomybės bendrija - Ribotos atsakomybės bendrija - EEIG - Investicijų klubas (kurio nariai turi teisę gauti tam tikrą turto dalį) | Viešosios bendrijos, ribotos atsakomybės bendrijos ir EEIG mokesčių tikslais yra skaidrios. | 3) pridedamas šis V priedas: „ V PRIEDAS Duomenų, kuriuos statistiniais tikslais kiekvienais metais valstybės narės turi pateikti Komisijai, sąrašas 1. Ekonominiai duomenys 1.1. Išskaičiuojamasis mokestis: Austrijai, Belgijai ir Liuksemburgui (jeigu šios šalys taiko III skyriaus pereinamojo laikotarpio nuostatas) – bendra metinė mokesčio pajamų suma, gauta kartu iš išskaičiuojamojo mokesčio, išskaidant pagal faktiškųjų savininkų gyvenamosios vietos valstybę narę. Austrijai, Belgijai ir Liuksemburgui (jeigu šios šalys taiko III skyriaus pereinamojo laikotarpio nuostatas), bendra metinė mokesčio pajamų suma, gauta iš išskaičiuojamojo mokesčio kartu su kitomis valstybėmis narėmis pagal 11 straipsnio 5 dalį. Duomenys apie bendras sumas, surinktas iš išskaičiuojamojo mokesčio, išskaidyti pagal faktiškųjų savininkų gyvenamosios vietos valstybę narę, taip pat turėtų būti siunčiami nacionalinei institucijai, atsakingai už mokėjimų balanso sudarymą. 1.2. Palūkanų ir (arba) pardavimo pajamų suma: Valstybėms narėms, kurios keičiasi informacija arba ją teikia savanoriškai pagal 13 straipsnio nuostatą – duomenys apie palūkanų sumą, gautą jų teritorijoje, kurie turi būti perduoti keičiantis informacija pagal 9 straipsnį, išskaidant pagal valstybę narę arba priklausomą ar asocijuotą teritoriją, kurioje yra gyvenamoji vieta. Valstybėms narėms, kurios keičiasi informacija arba ją teikia savanoriškai pagal 13 straipsnio nuostatą – duomenys apie jų teritorijoje gautas pardavimo lėšas, kurie turi būti perduoti keičiantis informacija pagal 9 straipsnį, išskaidant pagal valstybę narę arba priklausomą ar asocijuotą teritoriją, kurioje yra gyvenamoji vieta. Valstybėms narėms, kurios keičiasi informacija arba teikia ją pagal savanoriško informacijos teikimo mechanizmą – duomenys apie palūkanų sumą, kurie turi būti perduoti keičiantis informacija, išskaidant pagal palūkanų kategorijas, nurodytas 8 straipsnio 2 dalyje. Duomenys, susiję su palūkanų ir pardavimo lėšų bendromis sumomis, išskaidyti pagal faktiškųjų savininkų gyvenamosios vietos valstybę narę, taip pat turi būti teikiami nacionalinei institucijai, atsakingai už mokėjimų balanso statistinių duomenų sudarymą. 1.3. Faktiškasis savininkas: Visoms valstybėms narėms – faktiškųjų savininkų, gyvenančių kitose valstybėse narėse ir priklausomose bei asocijuotose teritorijose, skaičius, suskirstant pagal valstybę narę arba priklausomą arba asocijuotą teritoriją, kurioje yra gyvenamoji vieta. 1.4. Mokėjimų tarpininkai: Visoms valstybėms narėms – duomenys apie mokėjimų tarpininkų (pagal duomenis siunčiančias valstybes nares), kurie vykdo informacijos mainus ir taiko išskaičiuojamąjį mokestį pagal šią direktyvą, skaičių. 1.5. Mokėjimų tarpininkas mokėjimo arba garantijos atžvilgiu: Visoms valstybėms narėms – duomenys apie mokėjimų tarpininkų mokėjimo arba garantijos atžvilgiu, gavusių palūkanas pagal 6 straipsnio 4 dalį, skaičių. Tai skirta siunčiančioms valstybėms narėms, kuriose palūkanos buvo sumokėtos mokėjimų tarpininkams mokėjimo arba garantijos atžvilgiu, kurių pagrindinis administracijos centras kitose valstybėse narėse, ir gaunančioms valstybėms narėms, kurių teritorijoje tokie juridiniai asmenys arba struktūros yra įsteigtos. 2. Techniniai duomenys 2.1. Įrašai: Valstybėms narėms, kurios keičiasi informacija arba yra pasirinkusioms savanoriško informacijos teikimo galimybę pagal 13 straipsnio nuostatą – duomenys apie išsiųstų ir gautų įrašų skaičių. Vienas įrašas reiškia vieną mokėjimą vienam faktiškajam savininkui. 2.2. Įvertinti ir (arba) ištaisyti įrašai: sintaksiniu požiūriu negaliojančių įrašų, kurie gali būti apdoroti, skaičius ir procentinė dalis; sintaksiniu požiūriu negaliojančių įrašų, kurie negali būti apdoroti, skaičius ir procentinė dalis; neįvertintų įrašų skaičius ir procentinė dalis; pagal prašymą ištaisytų įrašų skaičius ir procentinė dalis; savaime ištaisytų įrašų skaičius ir procentinė dalis; sėkmingai ištaisytų įrašų skaičius ir procentinė dalis. 3. Neprivalomi duomenys: 3.1. Valstybėms narėms – duomenys apie palūkanų, sumokėtų juridiniams asmenims arba struktūroms sumą, kurie turi būti pateikti keičiantis informacija pagal 4 straipsnio 2 dalį, išskaidyti pagal valstybes nares, kuriose yra juridinio asmens pagrindinis administracijos centras. 3.2. Valstybėms narėms – duomenys apie pardavimo lėšų, sumokėtų juridiniams asmenims arba struktūroms sumą, kurie turi būti pateikti keičiantis informacija pagal 4 straipsnio 2 dalį, išskaidyti pagal juridinio asmens įsisteigimo valstybę narę. 3.3. Duomenys apie atitinkamas viso metinio mokesčio, surinkto iš mokesčių mokėtojų rezidentų už jiems sumokėtas palūkanas, dalis, kurios išskaidomos pagal vietinius ir užsienio mokėjimų tarpininkus.“ [1] OL L 336, 1977 12 27, p. 15. [2] OL C XXX, 2008 XX XX, p. XX. [3] OL C XXX, 2008 XX XX, p. XX. [4] OL C XXX, 2008 XX XX, p. XX. [5] OL L 157, 2003 6 26, p. 38. [6] COM (2008) 552 galutinis, Tarybos dokumentas 13124/08 FISC 117. [7] Tarybos dokumentas Nr.13898/00, kuriuo priimamas pakeistas Tarybos dokumentas Nr. 13555/00. [8] OL L 309, 2005 11 25, p. 15. [9] OL L 375, 1985 12 31, p. 3. [10] OL L 184, 1999 7 17, p. 23. [11] OL L 309, 2005 11 25, p. 15. [12] MMIN gali pasikeisti, pasikeitus asmens nuolatinei gyvenamajai vietai. [13] MT ne rezidentams suteikiamas atpažinties numeris, kuris nurodomas banko išrašuose. [14] „9“ žymi skaitmenį;„L“ žymi raidę;„DDMMYY“ žymi datą (diena, mėnuo, metai). [15] MMIN gali pasikeisti, pasikeitus asmens nuolatinei gyvenamajai vietai. [16] MMIN nacionalinėje tapatybės kortelėje ir pase yra gana neryškus, bet gerai matomas vairuotojo pažymėjime. Savarankiškai dirbantiems asmenims gali buti suteiktas antras MMIN.