KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Antroji 2014–2020 m. daugiametės finansinės programos (DFP) paprastinimo rezultatų suvestinė /* COM/2013/098 final */





KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Antroji 2014–2020 m. daugiametės finansinės programos (DFP) paprastinimo rezultatų suvestinė 1. Artėjame prie lemiamo momento 2013 m. vasario 8 d. Europos Vadovų Taryboje pasiektas politinis susitarimas sudarė sąlygas priimti 2014–2020 m. daugiametę finansinę programą (DFP). Laiko skirtingų programų teisinėms priemonėms pagal DFP priimti lieka nedaug. Tik greitai užbaigę tarpinstitucines derybas, galėtume vykdyti biudžetą nuo kito laikotarpio DFP pradžios – 2014 m. sausio 1 d. Reglamentavimo sprendimais, kurie dar svarstomi, turėtų būti visapusiškai atsižvelgta į DFP numatomus išteklius, o Europos Sąjungos (ES) piliečiams ir įmonėms užtikrinta, kad tokie ištekliai bus kuo veiksmingiausiai panaudoti. Vykstant deryboms dėl sektorių finansavimo pasiūlymų pagal 2014–2020 m. DFP, Komisija tvirtai laikosi įsipareigojimo paprastinti finansavimo programas ir procedūras[1]. Paprastinimu siekiama palengvinti galimybes gauti ES finansavimą, pagerinti ES politikos įgyvendinimą ir kartu išsaugoti tinkamą kontrolės ir patikinimo lygį. Toks įsipareigojimas ypač svarbus dabartinėmis ekonominėmis ir finansinėmis aplinkybėmis, kai Europos Sąjungoje skatinant ekonomikos augimą, darbo vietų kūrimą ir konkurencingumą reikėtų kuo veiksmingiausiai sutelkti visus turimus išteklius. Europos Vadovų Taryba pripažino paprastinimo svarbą ragindama, kad „visuose sektorių teisės aktuose, susijusiuose su kita DFP, <...> turėtų būti numatytos esminės nuostatos, kurios padėtų supaprastinti ir pagerinti atskaitomybę už išleidžiamas ES lėšas ir jų veiksmingą naudojimą.“[2] Laikydamasi to paties požiūrio Taryba neseniai pabrėžė, kad reglamentavimą reikia toliau paprastinti Europos ir nacionaliniais lygmenimis[3] siekiant supaprastinti sudėtingas taisykles, kurios, kaip Europos Audito Rūmai ne kartą nurodė, yra vienas iš pagrindinių klaidų šaltinių. Paprastinimas – strateginis klausimas. Paprastesnės taisykles, lengvesnės ir mažiau sąnaudų reikalaujančios procedūros – geresnė ES finansavimo kokybė, geresnis įgyvendinimas, daugiau galimybių lengviau gauti ES lėšų. Trumpai tariant, išteklių paskirtis – ekonomika, augimas ir darbo vietos. Komisija, laikydamasi įsipareigojimo stebėti ir remti paprastinimo pažangą derybose su Europos Parlamentu ir Taryba, teikia šį komunikatą, kuriame apžvelgiama padėtis po 2012 m. rugsėjo mėn. pateiktos Pirmosios rezultatų suvestinės[4]: čia aprašomi pagrindiniai pokyčiai, pabrėžiami svarbiausi klausimai ir nurodoma, kaip toliau 2014–2020 m. laikotarpiu paprastinti ES finansavimą ir didinti jo veiksmingumą. Šiuo komunikatu taip pat siekiama suteikti gairių ir paramą Europos Sąjungos Tarybai pirmininkaujančiai Airijai, kuri pradėjo darbą plačiais užmojais ir didelį dėmesį skiria stabilumui, darbo vietų kūrimui ir ekonomikos augimui. Savo programoje pirmininkaujanti Airija pareiškė įsipareigojanti „glaudžiai bendradarbiauti su partneriais, ypač Europos Parlamentu, siekiant tarpinstitucinio susitarimo dėl įvairių priemonių, kuris leistų neatidėliojant skirti finansavimą darbo vietų kūrimui ir ekonomikos augimui skatinti. Šiomis priemonėmis bus didinami ES mokslinių tyrimų ir inovacijų pajėgumai, remiama sanglauda ir skatinamos pažangios investicijos į mūsų gamtos išteklius žemėje ir jūroje.“[5] Paprastos taisyklės, greitos ir veiksmingos procedūros yra svarbios numatyto ES finansavimo spartumo sąlygos. Europos Parlamentas taip pat intensyviai svarsto išlaidų programas: dėl daugelio sektorių su Komisija ir Taryba pradėtas trišalis dialogas. Europos Parlamento pranešėjai tariasi dėl Komisijos pasiūlymų pakeitimų, kad susitarimas būtų pasiektas per pirmąjį svarstymą plenariniame posėdyje. Teisėkūros procedūra priimamus aktus reikia priimti laiku, kad jų įgyvendinimas prasidėtų 2014 m. pradžioje ir būtų užtikrintas ES finansavimo tęstinumas. Nepaisant šių pastangų ir pastebimos pažangos kai kuriais klausimais, derybose paprastinimui dažnai neskiriama pakankamai dėmesio: atrodo, kad abu teisės aktų leidėjai pirmenybę teikia kitiems klausimams, net kai dėl tokių pirmenybių pripažinimo pagrindiniame akte nukenčia pačių programų paprastumas ir galimybė jomis pasinaudoti. Paprastinimas dažnai atidedamas kaip antraeilis klausimas. 2012 m. rugsėjo 20 d. Pirmininkas J. M. Barroso laišku kreipėsi į Europos Parlamento Pirmininką Martiną Schulzą ir pareigas einantį Tarybos Pirmininką A. Mavroyiannis’ą siekdamas priminti ypatingą paprastinimo aktualumą ir ragindamas teisės aktų leidėjus toliau bendradarbiauti su Komisija paprastinimo klausimu[6]. Tačiau iki šiol toks raginimas numatytų rezultatų nedavė. Vis dėlto Europos Parlamento ir Tarybos bendradarbiavimas su Komisija leido pasiekti svarbių laimėjimų kai kuriais klausimais: patvirtintas naujas Finansinis reglamentas[7], su Finansiniu reglamentu suderintos sektorių programų taisyklės. Europos Parlamentas ir Taryba palankiai priėmė įvairių programų paprastinimo pasiūlymus, susijusius su bendros sistemos apibrėžimu, integravimu, aiškiomis ir nuosekliomis tinkamumo taisyklėmis (ir visų pirma dėl sąnaudų supaprastinimo), e. valdymu, proporcingesne ir veiksmingesne kontrole. Konkrečiau teisės aktų leidėjai teigiamai vertino pasiūlymus paprastinti valdymą, ypač valstybėms narėms, ir nori šiuo klausimu priimti papildomų lankstumo priemonių. Tačiau kai kuriais atvejais per didelis lakstumas, kai sprendimai pritaikomi konkrečiam atvejui, pavyzdžiui, reformuojant bendrą žemės ūkio politiką (BŽŪP), galėtų tapti paprastinimo kliūtimi. Be to, abu teisės aktų leidėjai parodė norą didinti biudžeto vykdymo ex ante kontrolę. Siekdami to tikslo, jie teisės aktų pasiūlymus perkrovė išsamesnėmis nuostatomis, sudėtingomis procedūromis arba paprasčiausiai vėl atkūrė pagal 2007–2013 m. DFP taikytą finansavimo programų struktūrą. Dėl šių papildymų potencialiems lėšų gavėjams būtų sunkiau gauti lėšų pagal finansavimo programas, o ES fondams – pasiekti rezultatų. Dėl tokio požiūrio taip pat sumažėtų Komisijos lankstumas vykdant biudžetą. Tai būtų nesuderinama su Komisijos įsipareigojimu prisiimti visišką atsakomybę už biudžeto vykdymą, ir, kita vertus, su Europos Parlamentui tenkančia biudžeto įvykdymo patvirtinimo kompetencija. Europos Vadovų Taryba paragino abu teisės aktų leidėjus nedelsiant priimti finansavimo programas, kuriomis įgyvendinama 2014–2020 m. DFP, ir užtikrinti jų įgyvendinimą laiku, nuo 2014 m. sausio 1 d. Ji priminė „bendrą institucijų ir valstybių narių tikslą ir pareigą supaprastinti finansavimo taisykles ir procedūras.“ Ji primygtinai ragino teisės aktų leidėjus „susitarti dėl programų, kurios būtų paprastesnės, kuriomis būtų aiškiai sumažinta viešosioms valdžios institucijoms ir paramos gavėjams tenkanti administracinė našta.“[8] Komisija mano, kad šioje rezultatų suvestinėje nustatyti elementai yra didelės paprastinimo kliūtys ir kad toliau pateikti pavyzdžiai akivaizdžiausiai atskleidžia bendrąsias tendencijas. Šias likusias kliūtis teisės abu aktų leidėjai turėtų pašalinti per paskutinį derybų etapą siekdami rezultatų, kurie geriausiai atitiktų ES lėšų gavėjų ir apskritai piliečių poreikius. 2. Paprastinimo modeliai. Svarbiausi klausimai 2.1. Paprastesnės ES finansavimo programos ir didesnės galimybės jomis pasinaudoti Pagrindinis ES finansavimo paprastinimo siekis – paprasti teisės aktų tekstai. Komisija pasiūlė finansavimo programas, kuriomis dažnai sujungiamos anksčiau toje pačioje politikos srityje įgyvendintos skirtingos programos, nustatomi bendrieji politikos prioritetai ir tikslai bei apibrėžiama programai skiriama biudžeto dalis. Tokiomis bendromis nuostatomis pagrindiniame akte siekiama apimti prioritetus ir tikslus, kurie yra pakankamai platūs ilgam – septynerių metų – finansavimo laikotarpiui (2014–2020 m.). Komisijos tarnyboms, kurios faktiškai valdys lėšas, buvo suteiktas lankstumas, kad jos galėtų greitai reaguoti į kintančius politikos prioritetus ir ekonominius ir (arba) socialinius poreikius: jos nustatytų konkrečius tikslus, prioritetus ir galiausiai, laikydamosi Finansinio reglamento, skirtų lėšų pagal metines ir (arba) daugiametes darbo programas. Tačiau tam tikri Europos Parlamento ir Tarybos pasiūlyti pakeitimai kertasi su šia paprasta, išsamia ir lanksčia sistema. Nors bendra naujų finansavimo programų struktūra išsaugoma, teisės aktų leidėjai ją dažnai papildo naujais sektoriais ir temomis, kurios atkartoja ankstesnes atskiras programas ir (arba) įveda daug techninių detalių. Pavyzdžiui, programoje „Erasmus visiems“[9] Taryba ir Europos Parlamentas pasiūlė į du atskirus skyrius išskirti švietimo, mokymo ir jaunimo skyrių, bet bendros Komisijos pasiūlymo struktūros nekeisti. Tačiau siekiant padidinti skirtingų sektorių ir jų veiklos matomumą tikslai nurodyti ir programose, ir konkrečiuose skyriuose ar pagal sektorius. Be to, Europos Parlamentas kiekvienam sektoriui siūlo skirti iš anksto numatytą biudžeto paketo procentinę dalį. Panaši tendencija išryškėjo derybose dėl Socialinių pokyčių ir inovacijų programos[10], kuria siekiama teikti finansinę paramą novatoriškiems veiksmams, padedantiems įgyvendinti ES užimtumo, socialinės apsaugos, kovos su socialine atskirtimi bei skurdu tikslus ir gerinti darbo sąlygas. Ši programa apima tris šiuo metu atskiras programas ir išplečia jų mastą, siekiant socialinės politikos tikslų tokiu būdu užtikrinama integracija ir vientisumas. Finansavimo kryptys jau dabar atspindi esamas programas. Europos Parlamentas ir Taryba kartu siūlo kiekvienoje kryptyje numatyti teminius skirsnius ir (arba) sritis ir kiekvienam skirsniui skirti mažiausią biudžeto asignavimą, kad būtų padalytas visas programos biudžetas. Vartotojų[11] programoje ne tik nustatyta gausybė tikslų, potikslių, tinkamų finansuoti veiksmų ir šių tikslų įgyvendinimo vertinimo rodikliai, bet Europos Parlamentas dar stengiasi įvesti privalomą biudžeto paskirstymą, kuris atitiktų šią išsamią struktūrą, pavyzdžiui, apibrėžti techninės pagalbos viršutines ribas. Europos Parlamentas taip pat papildė programos „Sveikata ekonomikos augimui skatinti“[12] tikslus, potikslius ir tinkamus finansuoti veiksmus – ribotą programos biudžetą išskaidė, o jos pagrindinius tikslus ir veiksmingumą susilpnino. Svarstydama Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai)[13] finansinių priemonių sąlygas ir procedūras, Taryba atmetė pasiūlymą naudoti deleguotuosius aktus išsamioms nuostatoms nustatyti. Dėl to tekstas tapo sudėtingas ir nelankstus; jeigu jis toks ir išliktų, būtų sunkiau pasinaudoti finansinėmis priemonėmis. Tai prieštarauja finansinių priemonių pagal būsimąją DFP esminiam vaidmeniui ir nėra suderinama su Finansiniu reglamentu, kai panašios nuostatos buvo įtrauktos į deleguotąjį aktą. Panašiai reikėtų vengti nuostatų, dėl kurių būtų vėluojama įgyvendinti investicinius projektus vietoje ir ESI fondų veiksmai negalėtų būti atliekami tinkamai ir laiku, ypač dabartinėmis ekonominėmis aplinkybėmis. Galiausiai labai svarbu turėti galimybę deleguotaisiais aktais keisti neesmines paties teisėkūros procedūra priimamo akto ar jo priedų nuostatas, kad būtų išvengta biudžeto vykdymo nelankstumo (pavyzdžiui, išorės santykiuose[14], novatoriškose finansinėse priemonėse ir BŽŪP). Šiems Komisijos pasiūlymui ypač priešinasi Taryba, nors abu teisės aktų leidėjai turi pakankamai galių nepritarti deleguotiesiems aktams ir netgi juos atšaukti. Tokie pavyzdžiai rodo tendenciją išsaugoti status quo, o ES finansavimą nukreipti iš anksto teisės akte apibrėžtais kanalais: ši tendencija dažnai apima pastangas nustatyti konkrečią lėšų asignavimo procentinę dalį. Iš tikrųjų išsamios pagrindinio akto nuostatos sustiprina abiejų teisės aktų leidėjų galimybę ex ante kontroliuoti biudžeto vykdymą. Tačiau šios nuostatos finansavimo programų tekstą perkrauna techninėmis detalėmis ir riboja reikiamą biudžeto vykdymo lankstumą, neskatina novatoriškų sričių ir geresnio lėšų panaudojimo atsižvelgiant į ekonominių ir (arba) socialinių sąlygų pokyčius per kelerius metus. Laikantis tokio požiūrio tinkamai neatsižvelgiama į tai, kad Europos Parlamentas ir Taryba bet kokiu atveju naudojasi savo galiomis ir kasmet sprendžia dėl galutinių biudžeto asignavimų. Perkrovimas išsamiomis ir techninėmis nuostatomis mažina biudžeto valdymo lankstumą, o pagrindiniai aktai tampa sudėtingi. Dėl to lėšų gavėjams būtų sunkiau pasinaudoti ES finansavimu, o pats finansavimas taptų nelankstus ir neveiksmingas. Taip pat kiltų abejonių dėl Komisijos, kaip institucijos, atsakingos už ES biudžeto valdymą, vaidmens. Tokių pavojų reikėtų vengti šias kliūtis pašalinant per kitus derybų etapus. 2.2. Galios varžybos dėl ES finansavimo. Kaip siekti geresnio įgyvendinimo? 2.2.1. Deleguotieji aktai ir įgyvendinimo aktai Derybose dėl visų finansavimo programų iškilo institucinis klausimas: Europos Parlamentas reikalavo deleguotaisiais aktais apibrėžti tikslus, prioritetus, finansinius asignavimus ir kitas biudžeto vykdymo nuostatas. Dabar šios nuostatos yra sudėtinė metinių ir (arba) daugiamečių darbo programų, kurios paprastai yra Komisijos priimti finansavimo sprendimai, dalis. Komisija pasiūlė šias nuostatas, kurios yra darbo programos – finansavimo sprendimų (kurie yra paprastas biudžeto vykdymo aktas) sudėtinė dalis, toliau apibrėžti įgyvendinimo aktais. Taryba pritarė šiai pozicijai. Tačiau Europos Parlamentas nori svaresnio vaidmens, kai šios nuostatos apibrėžiamos. Atsižvelgiant į tai, galimos dvi alternatyvos: – Darbo programą priimti deleguotaisiais aktais. Ši galimybė nėra teisiškai priimtina, nes ji būtų nesuderinama su Sutarčių 290 ir 291 straipsniais; ji pakeistų institucinę pusiausvyrą ir nebūtų suderinama su neseniai peržiūrėtu Finansiniu reglamentu, kuriame numatyta, kad Komisija priima metines ir (arba) daugiametes darbo programas. – Tarpinio lygmens tarp pagrindinių aktų ir darbo programų teisės aktų nustatymas. Šiame naujame deleguotųjų aktų lygmenyje būtų plačiau apibrėžiamos finansavimo nuostatos rengiant jas toliau įgyvendinti pagal darbo programas. Kiltų pavojus, kad būtų vėluojama pradėti įgyvendinti programas, visų pirma pirmaisiais finansavimo metais. Pradiniai Komisijos pasiūlymai yra teisiškai pagrįsti ir jais siekiama užtikrinti veiksmingumą, lankstumą ir ES finansavimo rezultatyvumą – pagrindinius lėšų gavėjams ir piliečiams svarbius rodiklius. 2.2.2. Komiteto procedūra Taryba stengėsi sustiprinti valstybių narių galimybę ex ante kontroliuoti biudžeto vykdymą, įtraukdama komiteto procedūrą į Komisijos pasiūlymuose nenumatytas sritis. Pavyzdžiui mokslinių tyrimų ir inovacijų programoje „Horizontas 2020“[15] ir infrastruktūrai skirtoje Europos infrastruktūros tinklų priemonėje[16] Taryba pasiūlė taikyti komiteto procedūras[17] projektų atrankai ir individualiems teisiniams įsipareigojimams, įskaitant sprendimus dėl sutarties sudarymo[18]. Sprendimų dėl sutarties sudarymo priėmimas yra biudžeto vykdymas, kuris yra institucinė Komisijos prerogatyva. Be to, šios sudėtingos procedūros būtų taikomos paprasčiausiems administraciniams sprendimams, kuriuos turėtų priimti įgaliotasis leidimus suteikiantis pareigūnas (t. y. Komisijos generaliniai direktoriai). Patirtis taip pat parodė, kad šie sprendimai nėra kontraversiški. Dėl komiteto procedūros šių sprendimų priėmimas bus nelankstesnis, biurokratiškesnis, lėtesnis ir brangesnis (dėl posėdžių, vertimo ir kt. išlaidų). Komiteto dalyvavimas papildomos naudos neduotų. Jis, priešingai, prailgintų laikotarpį nuo kvietimo teikti paraiškas iki dotacijų pasirašymo, taigi, atidėtų lėšų skyrimą. Didelę šių dviejų programų svarbą pripažino Europos Sąjungos Tarybai pirmininkaujanti Airija[19]: išvengti sudėtingų ir biurokratinių procedūrų būtų praktinis tokios svarbos pripažinimas ir svarbus žingsnis visapusiškai atskleidžiant jų vertę ES ekonomikai. Taryba pasiūlė pradėti taikyti komiteto procedūras net ir kai praktika rodo, kad jos nereikia. Vidaus reikalų srityje patirtis parodė, kad finansavimą svarbu sutelkti greitai ir lanksčiai, kad būtų galima reaguoti į nenumatytus įvykius, kaip antai staigų arba ypač didelį migracijos spaudimą ties Sąjungos išorės sienomis, teroristinius išpuolius arba didelio masto kibernetinius išpuolius. Todėl Komisija pasiūlė atskirą procedūrą (be komiteto procedūros) pagalbos ekstremaliosios situacijos atveju darbo programoms priimti. Taryba, Jungtinės Karalystės prašymu, vis dėlto pasiūlė taikyti sudėtingą ir daug laiko reikalaujančią nagrinėjimo procedūrą. Finansinė pagalba ekstremaliosios situacijos atveju turėtų būti greita ir veiksminga; ji neturėtų būti apsunkinta sudėtingomis procedūromis. Taryba taip pat pasiūlė pradėti taikyti nuostatą, pagal kurią Komisija negalėtų imtis veiksmų, jeigu atitinkamas komitetas nepateikė nuomonės. Tokia ES finansavimą galinti stabdyti nuostata buvo nustatyta be tinkamo pagrindimo daugeliu atveju, pavyzdžiui, bendroje žemės ūkio politikoje (BŽŪP)[20], vidaus reikalų srities fonduose ir Įmonių konkurencingumo ir mažųjų bei vidutinių įmonių programoje (COSME)[21]. 2.3. Paprastos tinkamumo taisyklės. Daugiau veiksmingumo – mažiau klaidų 2.3.1. Vienoda kompensavimo norma ir privaloma nustatyto dydžio suma netiesioginėms išlaidoms padengti Komisija pasiūlė labai supaprastinti ES finansavimą: pradėti taikyti vienodą kompensavimo normą ir privalomą nustatyto dydžio sumą netiesioginėms išlaidoms padengti. Vienoda norma būtų taikoma visiems lėšų gavėjams pagal tą patį projekto veiksmą, o nustatyto dydžio suma netiesioginėms išlaidoms padengti būtų taikoma visiems veiksmams ir visų rūšių dalyviams. Abi priemonės padėtų išvengti sudėtingų skaičiavimų, atsiskaitymų ir klaidų. Tokia naujovė ypač svarbi programai „Horizontas 2020“ dėl strateginio mokslinių tyrimų ir inovacijų vaidmens ES ekonomikai. Ši paprastinimo priemonė taip pat reiškia laisvus išteklius: laiką ir energiją, kurie gali būti produktyviai panaudoti veiksmui įgyvendinti. 2012 m. liepos 19 d. Nuomonėje Nr. 6/2012 Audito Rūmai patvirtino, kad taikant šį iš esmės supaprastintą sąnaudų finansavimo modelį „palengvėtų ir paspartėtų paraiškų teikimo procesas“ ir „sumažės pažeidimų <...> rizika“. Tačiau šia svarbia paprastinimo priemone per derybas suabejota: Europos Parlamentas nepritarė vienodai kompensavimo normai ir privalomai nustatyto dydžio sumai. Vietoj jų jis pasiūlė projektuose vėl pradėti diferencijuoti dalyvius pagal rūšis. Taryba nustatė išimtį pelno nesiekiantiems juridiniams asmenims. Tarybai pirmininkaujanti Airija priminė, kad „vienas iš pagrindinių programos „Horizontas 2020“ tikslų yra supaprastinti visą mokslinių tyrimų ir inovacijų finansavimą, kurį dabar teikia ES naudodama vieną bendrą taisyklių rinkinį. Paraiškų teikėjams bus lengviau gauti finansavimą, bet metodas taip pat užtikrins, kad į programą investuotos lėšos būtų naudojamos veiksmingiau.“[22] Europos Vadovų Taryba pirmiau minėtose išvadose pabrėžė, kad paprastinimas ypač svarbus ES mokslinių tyrimų, švietimo ir inovacijų programose kaip priemonė palaipsniui iš esmės ir sustiprinti šias svarbias politikos sritis. Vienoda kompensavimo norma ir privaloma nustatyto dydžio suma netiesioginėms išlaidoms padengti yra pagrindinės mokslinių tyrimų ir inovacijų finansavimo paprastinimo nuostatos siekiant, kad pareiškėjams būtų lengviau gauti lėšų, o įgyvendinimas būtų veiksmingesnis. 2.3.2. Projektų kokybė ir nacionaliniai asignavimai Siekdama to paties veiksmingo įgyvendinimo Komisija projektų kokybę iškėlė kaip pagrindinį lėšų asignavimo kriterijų aplinkosaugos sektoriuje pagal programą LIFE[23]. Šiam ketinimui nepalankios Tarybos pastangos grąžinti ES lėšų orientacinių nacionalinių asignavimų sistemą. Europos Parlamentas remia viešu registru grindžiamą sistemą, pagal kurią nustatomi valstybių narių vykdymo rezultatai; ta sistema galėtų paskatinti gebėjimų stiprinimo projektus: laikantis tokio požiūrio išsaugoma psichologinė su nacionaliniais asignavimais susijusi paskata. Per derybas Komisija ne kartą pateikė faktų, rodančių, kad nacionaliniai asignavimai nepadėjo pasiekti tolygesnio lėšų paskirstymo projektams. Šiuo programavimo laikotarpiu nacionaliniai asignavimai sumažino ES teikiamą papildomą naudą ir darė neigiamą poveikį vidutinei finansuotų projektų kokybei. Projektų kokybė ir toliau turėtų būti pagrindinis ES finansavimo kriterijus: nacionaliniai asignavimai neužtikrina tolygesnio lėšų paskirstymo projektams. Netgi priešingai, jie darė neigiamą poveikį vidutinei finansuotų projektų kokybei. 2.3.3. PVM išlaidų tinkamumas Komisija pasiūlė aiškią taisyklę: nekompensuojamos PVM išlaidos, susidariusios vykdant infrastruktūros projektus iš ESI fondų lėšų ir pagal Europos infrastruktūros tinklų priemonės projektus, nėra tinkamos finansuoti. Tokių PVM išlaidų kompensavimui tektų labai didelė skiriamo programų biudžeto dalis. Šios lėšos būtų veiksmingiau panaudojamos, jeigu būtų skiriamos naujiems infrastruktūros projektams finansuoti. Komisija apgailestauja, kad Europos Vadovų Taryba laikosi pozicijos toliau taikyti dabartinę tinkamumo taisyklę negrąžintinam PVM, susijusiam su ESI fondų lėšomis, ir iš Sanglaudos fondo į Europos infrastruktūros tinklų priemonę perkeltam 10 mlrd. EUR įnašui, kai dėl tokio požiūrio jau atsirado teisinis netikrumas dabartiniu programavimo laikotarpiu. Komisijos pasiūlymas, kuriuo paaiškinamos PVM tinkamumo taisyklės, labai svarbus siekiant užtikrinti finansinio planavimo teisinį tikrumą ir maksimaliai padidinti ESI fondų indėlį į augimą skatinančias investicijas. 3. Perspektyvos Iki naujo programavimo laikotarpio pradžios liko dešimt mėnesių. Pasirengti naujos kartos programoms, ypač pagal pasidalijamojo valdymo principą, reikia laiko. Europos Sąjunga negali atidėti naujų programų pradžios – sektorių teisės aktai turėtų būti priimti kuo greičiau skubos tvarka. Iš pirmiau nurodytų pavyzdžių matyti, kad svarbiausi klausimai derybose su Europos Parlamentu ir Taryba lieka neišspręsti. Šie klausimai dažnai yra skirtingų prioritetų rezultatas: didesnė ex ante kontrolė arba įtaka biudžeto vykdymui, finansavimo taisyklių detalumas ir kiti politiniai prioritetai gali būti nesuderinami su paprastinimu, veiksmingu ir greitu ES lėšų panaudojimu. Tačiau paprastinimas yra horizontalusis prioritetas: jis turi būti pagrindinis derybų klausimas, kad ES lėšos būtų panaudojamos geriau, didėtų kokybė ir lėšų gavėjams jų būtų galima gauti lengviau. Kiti prioritetai, nors ir svarbūs, neturėtų versti atsisakyti paprastinimo, kurio labiausiai reikalauja lėšų gavėjai ir apskritai piliečiai. Laikydamasi šio požiūrio Komisija primygtinai prašo Europos Parlamento ir Tarybos pagrindinį dėmesį vėl skirti paprastinimui, t. y. pritarti bendriems ir suprantamiems tekstams, vengti sudėtingų procedūrų, nustatyti paprastas finansavimo taisykles ir kriterijus. Geresnis ES lėšų panaudojimas, kurį galima pasiekti vėl pradėjus tarpinstitucinį bendradarbiavimą paprastinimo klausimu, yra labai svarbus šiuo momentu, kai ekonomikai, augimui ir darbo vietų kūrimui nepaprastai reikia išteklių, ir atitinka bendrus prioritetus. Dėl šių priežasčių Komisija, laikydamasi tvirto įsipareigojimo, ragina Tarybai pirmininkaujančią Airiją ir Europos Parlamentą per kitą derybų etapą paprastinimui skirti didžiausią dėmesį ir juos rems, kad būtų padaryta aiški geresnio lėšų panaudojimo pažanga. Priedas Pagrindinės rezultatų suvestinės išvados visose politikos srityse Bendrosios pastabos Taryba ir Europos Parlamentas, bendradarbiaudami su Komisija, daug nuveikė svarstydami daugumą siūlomų naujų išlaidų programų pagal naująją daugiametę finansinę programą (2014–2020 m. DFP). Teisės aktų leidėjai pritaria paprastinimo, kaip horizontaliojo prioriteto, svarbai. Dėl Europos Parlamento ir Tarybos noro bendradarbiauti pasiekta laimėjimų kai kuriais Pirmojoje rezultatų suvestinėje iškeltais klausimais. Tačiau per derybas Europos Parlamentas ir Taryba dažnai atideda paprastinimo klausimą ir dėmesį skiria kitiems prioritetams, net kai tie prioritetai prieštarauja paprastinimo tikslams. Kai kurios paskutinėje rezultatų suvestinėje minėtos kliūtys nepašalintos; per tą laiką atsirado naujų problemų. Komisija ketina toliau tvirtai laikytis įsipareigojimo paprastinti ir bendradarbiaus su Tarybai pirmininkaujančia Airija ir Europos Parlamentu ir juos rems, kad paprastinimui per kitą derybų etapą būtų skiriamas didžiausias dėmesys. Tema || Klausimas* || Pirmoji rezultatų suvestinė* || Naujausia informacija *Nauji klausimai ir tekstas, kuriais papildytas pirmosios rezultatų suvestinės priedas, pabraukti Programų skaičiaus mažinimas || Bendrų taisyklių ir konkretiems sektoriams taikomų taisyklių nuoseklumas (BNR – dabar ESI fondų taisyklių – 1 straipsnis) (COM(2011) 615 galutinis) || Dėl Tarybos pasiūlymo dėl Struktūrinių fondų reglamento (BNR) konkretiems sektoriams taikomoms taisyklėms gali būti nustatyta daugybė išimčių. Komisijos manymu, konkretiems sektoriams taikomų taisyklių išimtys, nukrypstant nuo bendrųjų taisyklių, turėtų būti sumažintos iki minimumo; priešingu atveju, nustačius konkretiems sektoriams taikomų taisyklių išimtis, gali būti pakenkta planuojamam suderinimui. Šiuo atžvilgiu Komisija palaiko JK pareiškimą, kuriuo raginama labiau suderinti Bendroje strateginėje programoje numatytų fondų taisykles. || Klausimas dar neišspręstas. Tebevyksta diskusijos siekiant bendros pozicijos Programa FISCUS (COM(2011) 706 galutinis) || Taryba ir Europos Parlamentas pasiūlė padalyti Komisijos pasiūlytą integruotą programą į programas mokesčių ir muitų sritims. Komisijos manymu, pagal integruotą programą FISCUS būtų užtikrintas esminis paprastinimas, padidinta sinergija ir užtikrintas įgyvendinimo sąlygų nuoseklumas, nedarant poveikio skirtingam abiejų sektorių pobūdžiui. || Programa išskaidyta į dvi atskiras programas: „FISCALIS 2020“ ir „MUITINĖ 2020“. Bendri sektorių reglamentavimo pagrindai || Elgesio kodeksas (ESI fondų taisyklių 5 straipsnis) || Tarybai išbraukus Elgesio kodeksą, sumažėtų daugiapakopio valdymo principo, skirto didesniam sanglaudos politikos veiksmingumui pasiekti, reikšmė. || Abu teisės aktų leidėjai vėl įtraukė elgesio kodeksą. Bendra strateginė programa (ESI fondų taisyklių 12 straipsnis) || Taryba ir Parlamentas atmetė galimybę apibrėžti neesmines Bendros strateginės programos nuostatas deleguotuoju aktu ir pasiūlė šias nuostatas įtraukti į teisėkūros procedūra priimamo akto priedą. Komisija sutiko laikytis šio požiūrio, tačiau tvirtai prašo įgaliojimų priimti deleguotąjį aktą, kuriuo minėtas priedas būtų papildytas techniškesnėmis, neesminėmis Bendros strateginės programos nuostatomis ir iš dalies pakeistas. Tai būtina siekiant užsitikrinti tam tikrą lankstumą pagal praktinę patirtį pritaikant atitinkamas nuostatas. || Komisija pateikė pakeistą pasiūlymą, kuriame Bendra strateginė programa įtraukta į teisėkūros procedūra priimamo akto priedą, nors ji mano, kad ši programa yra susijusi su teisėkūros procedūra priimamo akto neesminėmis nuostatomis. Tarybas vis dar nepritaria, kad priede išdėstytos tam tikros papildomos techninės nuostatos ir techninių nuostatų keitimas būtų priimami deleguotuoju aktu. Išorės finansinių priemonių bendros taisyklės (COM(2011) 842 galutinis) || Tarybos ir Europos Parlamento pranešėjai nori į konkretiems sektoriams taikomas išorės finansines priemones įtraukti bendrų įgyvendinimo taisyklių reglamento, taikomo visoms išorės finansinėms priemonėms, dalis. Komisija sieks įgyvendinimo reglamentu išlaikyti nuoseklumą, kad užtikrintų patikimą teisinį požiūrį. || Klausimas dar neišspręstas. Sanglaudos politikos prioritetinės krypties nustatymas (ESI fondų taisyklių 87 straipsnis) || Taryba ir Europos Pralamentas sutarė be jokių apribojimų programoje derinti investicijų prioritetus iš kelių teminių tikslų. Pirmininkaujanti valstybė, kurią remia Europos Parlamentas, leidžia kelių fondų prioritetines kryptis ir kelių regionų kategorijų prioritetines kryptis nereikalaujant visos informacijos apie kiekvieną fondą ir regiono kategoriją. || Klausimas dar neišspręstas. Komisija mano, kad taip mažėja koncentracija (į rezultatus orientuotas požiūris) ir sudėtingėja įgyvendinimas. Taip pat atsiranda teisinis netikrumas, nes dėl tokių galimybių reikia pritaikyti daugybę teisinių nuostatų. Valstybių narių techninės pagalbos bendroji taisyklė (ESI fondų taisyklių 109 straipsnis) || || Taryba pasiūlė sistemą, kuria sudaro bendroji taisyklė dėl techninės pagalbos asignavimo viršutinės ribos ir kelios išimtys, kurios didele dalimi panaikina bendrąją taisyklę, taip pat sukelia aiškinimo sunkumų. Klausimas dar neišspręstas. Komisija mano, kad Tarybos nustatytos sudėtinės taisyklės ir išimtys valdymą daro itin sudėtingą. Viena mokėjimo agentūra pagal BŽŪP (Horizontalaus BŽŪP reglamento 7 straipsnis) (COM(2011) 625 galutinis/2) || Tarybai pirmininkaujanti valstybė siūlo apriboti mokėjimo agentūrų skaičių vienoje valstybėje narėje „iki būtino minimumo“. Siekdama užtikrinti tolesnį BŽŪP valdymo derinimą ir paprastinimą, visų pirma mažinant administracinę naštą ir gerinant audito veiksmingumą, Komisija pasiūlė iki vienos sumažinti mokėjimo agentūrų skaičių valstybėje narėje arba regione. || Klausimas dar neišspręstas. Komisija mano, kad priėmus Tarybos pasiūlymą būtų praleista proga supaprastinti valdymą ir sumažinti administracines išlaidas. Viena programos „Erasmus visiems“ koordinuojanti nacionalinė agentūra (21 straipsnis) (COM(2011) 788 galutinis) || Komisijos pasiūlymą dėl vienos nacionalinės agentūros kiekvienoje valstybėje narėje nagrinėjo kompetentingas Europos Parlamento komitetas. Komisija nesutinka su šiuo požiūriu, pagal kurį dabartinė teisinė padėtis nesikeistų, nes tai valstybėms narėms trukdytų lanksčiai naudoti ES lėšas, be to, tektų atlikti papildomą administracinį darbą ir patirti išlaidų. || Klausimas dar neišspręstas. Taryba ir EP Kultūros ir švietimo komitetas (CULT) nustatė galimybę, atsižvelgiant į nacionalinės teisės aktus ir praktiką, turėti daugiau negu vieną nacionalinę agentūrą. || Viena priemonė trims sektoriams pagal Europos infrastruktūros tinklų priemonę (COM(2011) 665 galutinis/2) || 2012 m. birželio 7 d. Tarybos daliniame bendrame požiūryje pritariama Europos infrastruktūros tinklų priemonės integruotam požiūriui. Parlamentas, kuriame šią bylą svarsto jungtinis TRAN-ITRE komitetas (Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komitetas ir Transporto ir turizmo komitetas), apskritai šiai priemonei pritaria. || Taryba ir kompetentingas Europos Parlamento komitetas pritarė Komisijos pasiūlytai vienai bendrai struktūrai. Sąveika / integravimas || Tiesioginių išmokų susiejimas su ekologizavimu BŽŪP (Tiesioginių išmokų reglamento 29–33 straipsniai) (COM(2011) 625 galutinis) (Horizontaliojo reglamento 65 straipsnis) (COM(2011) 628 galutinis) || Taryboje stiprėja tendencijos, dėl kurių Komisijos pasiūlymai gali būti apriboti. Ir Taryba, ir Europos Parlamento pranešėjas pasiūlė pakeitimų, kuriais siekiama apriboti ekologizavimo reikalavimų taikymo sritį, pvz., padidinant ribas ir išplečiant apibrėžtis. Atsižvelgus į Europos Parlamento pranešėjo pateiktus BŽŪP horizontaliojo reglamento pasiūlymo pakeitimus, ekologizavimo reikalavimų nesilaikymas neturėtų paveikti bazinės tiesioginės išmokos. Tokiu atveju ekologizavimas ūkininkams de facto būtų neprivalomas. Nors galima svarstyti tam tikrus Komisijos techninių pasiūlymų pakeitimus, ekologizavimo mechanizmai turėtų išlikti tikroviški, kad būtų pasiektas tikslas 30 proc. tiesioginių išmokų susieti su aplinkai ir klimatui nekenkiančia praktika. || Klausimas dar neišspręstas. Pirmininkaujančios valstybės peržiūrėtas tekste numatyta daugybė skirtingų išimčių, išlygų, patvirtinimo procedūrų, (ekologiniu požiūriu svarbios) vietovės išlyginamasis koeficientas ir kt. Taip siekiama apriboti tiek ekolgizavimo reikalavimų taikymo sritį, tiek poveikį. Nors išimtys ar ypatingi atvejai sumažintų kai kurių ūkininkų reikalavimų laikymosi sąnaudas, teisės aktai, visų pirma valdymas ir ES viešųjų lėšų teisingo naudojimo kontrolė, taptų sudėtingesni, taip pat mažėtų poveikis aplinkai ir ekologizavimo veiksmingumas. Pagal EP Žemės ūkio ir kaimo plėtros komiteto (COMAGRI) priimtus pakeitimus pagalba reikalavimų nesilaikymo atveju bus mažinama tik ekologiškumą skatinančių išmokų atveju, toliau nemažinant jokių kitų tiesioginių išmokų. Be to, pagal COMAGRI priimtus pakeitimus ekologizavimas kaimo plėtroje neįtraukiamas į agrarinės aplinkosaugos ir klimato priemonių pagrindą. Tai reiškia, kad finansavimą pagal EŽŪFKP galima būtų naudoti ūkininkavimui, kuris jau remiamas ekologiškumą skatinančiomis išmokomis (dvigubas finansavimas). Europos Vadovų Taryba parėmė Komisijos ekologizavimo požiūrį ir 30 proc. nacionalinės maksimalios išmokų sumos panaudojimą ekologizavimo praktikai. Ji pripažino, kad reikia aiškiai apibrėžti valstybių narių lankstumą renkantis priemones. Komisija, nors ir pritaria, kad reikia lankstumo, priešinasi požiūriui priemones pritaikyti kiekvienai valstybei narei ir daugybei išimčių, kurios apsunkintų įgyvendinimą. Horizontaliųjų principų integravimas (ESI fondų taisyklių 7, 8, 48 ir 87 straipsniai) || Taryba ir Parlamentas palaiko aktyvesnį horizontaliųjų vienodo požiūrio, nediskriminavimo, tvaraus vystymosi ir klimato kaitos principų integravimą. Tačiau Tarybos pasiūlymas suteikti valstybėms narėms įgaliojimus įvertinti šių principų svarbą veiklos programose susilpnintų integravimą. || Taryba ir Europos Parlamentas susitarė dėl požiūrio, pagal kurį valstybei narei suteikiama galių nuspręsti, ar horizontalusis principas svarbus tam tikrai pagal sanglaudos politiką vykdytinai veiklos programai, bet jos vertinimas turi būti tinkamai pagrįstas. Komisija nesutinka su šiuo požiūriu. BŽŪP. Kaimo plėtros programa (COM(2011) 627 galutinis) || || Klausimas dar neišspręstas. Taryboje pirmininkaujanti valstybė pasiūlė į ESI fondų bendrųjų ex ante sąlygų taikymo sritį neįrašyti EŽŪFKP. Dėl to galėtų atsitikti taip, kad būtų skirtingai vertinama sąlygų svarba ir sumažėtų ES lėšų naudojimo veiksmingumas bei efektyvumas. Ir EP Žemės ūkio ir kaimo plėtros komitetas (COMAGRI), ir Tarybai pirmininkaujanti valstybė pasiūlė leisti valstybėms narėms pateikti vienu metu vykdomas nacionalines ir regionines programas. Dėl to valdymas taptų itin sudėtingas, taip pat atsirastų finansinio pobūdžio problemų. BŽŪP. Vienas bendras žemės ūkio rinkų organizavimas (vienas BRO) COM(2011) 626. || || EP Žemės ūkio ir kaimo plėtros komiteto (COMAGRI) priimtais pakeitimais išsaugomas arba išplečiamas tam tikrų perteklinių ar pasenusių rinkos priemonių taikymas ir sistema papildoma naujomis rinkos reguliavimo priemonėmis. Tai reiškia, kad išliks arba net padidės administracinės išlaidos ir našta tiek ekonominės veiklos vykdytojams, tiek nacionalinėms administracijoms. Aiškūs prioritetiniai tikslai ir rodikliai (orientuoti į rezultatus) || ESF skiriama mažiausia finansavimo suma (ESI fondų taisyklių 84 straipsnis) || Dėl BNR nurodytos Tarybos pozicijos panaikinti Europos socialiniam fondui (ESF) skiriamą mažiausią finansavimo sumą ne taip sėkmingai būtų įgyvendinami strategijos „Europa 2020“ prioritetai, susiję su augimu ir darbo vietomis. Komisija primygtinai nurodo, kad ESF reikia turėti iš anksto žinomą biudžetą, atitinkantį sanglaudos politikos minimalią dalį. Tai būtina siekiant užtikrinti pakankamai investicijų į žmones, kad būtų galima pasiekti plataus užmojo užimtumo tikslus, visų pirma mažinti nedarbą bei kovoti su skurdu, ypač jaunimo nedarbu, ir socialine atskirtimi. Europos Parlamento Užimtumo komitetas entuziastingai remia visus šiuos Komisijos pasiūlymus. || Derybos šiuo klausimu tebevyksta. Europos Parlamentas remia Komisijos pasiūlymą ir pateikė pakeitimų, kuriais siekiama padidinti lankstumą tarp regionų. Jie Komisijai galėtų būti priimtini. Europos Vadovų Taryba pabrėžė, kad reikiama parama žmogiškojo kapitalo plėtrai bus užtikrinta sanglaudos politikai skiriant tinkamą ESF dalį. || Pagrindinės infrastruktūros finansavimas labiau išsivysčiusiuose regionuose (ERPF 5 straipsnis) || Taryba siūlo pradėti teikti finansavimą pagrindinei aplinkos, transporto ir IRT infrastruktūrai labiau išsivysčiusiuose regionuose. Komisijos manymu, nedidelių sumų iš Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) skyrimas labiau išsivysčiusiems regionams, kurie ir taip gerai laikosi, didelės ekonominės naudos neduotų. Veiksmingiau būtų šiuos pinigus panaudoti tiesioginiam augimui ir darbo vietų kūrimui skatinti lėšų stokojančiuose mažiau išsivysčiusiuose regionuose. || Klausimas dar neišspręstas. Atrodytų, kad Taryba ir Europos Parlamentas sutaria dėl bendrų principų. || ESF lėšų telkimas pagal temas (ESF 4 straipsnis) (COM(2011) 607 galutinis/2) || Taryba siūlo keisti Europos socialinio fondo (ESF) lėšų telkimo mechanizmą, taikomą siekiant „socialinės įtraukties skatinimo ir kovos su skurdu“. Dėl Tarybos siūlomos išimties, pagal kurią ERPF sumas būtų galima įskaičiuoti į nustatytą 20 proc. ESF šiam teminiam tikslui skiriamų lėšų sumą, lėšų telkimo mechanizmas prarastų prasmę. Vien ERPF sumos, ypač mažiau išsivysčiusiuose regionuose, galėtų sudaryti 20 proc. ESF išteklių. || Klausimas dar neišspręstas. Europos Parlamentas tvirtai remia Komisijos pasiūlymą. || ESI fondų veiklos rezultatų planas (ESI fondų taisyklių 20 straipsnis ir I priedas) || Taryba nustatė pakeitimus, kuriais valstybėms narėms suteikiama daugiau lankstumo ir pakankamų apsaugos priemonių, siekiant išsklaidyti nuogąstavimus dėl neigiamų paskatų (laikino mokėjimų sustabdymo ir finansinių pataisų). Su šiais pasiūlymais Komisija gali sutikti, tačiau ji nesutinka panaikinti arba susilpninti neigiamų paskatų, kuriomis skatinama siekti geresnių rezultatų ir nustatyti realistiškus tikslus. || Taryba iš dalies pritaria Komisijos pasiūlymui. Europos Parlamentas nepritaria Komisijos pasiūlymui taikyti finansines pataisas, kai sutarti tikslai iš esmės nepasiekiami. || Nauji tikslai ir rodikliai || Problema yra horizontaliojo pobūdžio. Europos Parlamento pranešėjai, o kai kuriais atvejais ir Taryba, daugelį Komisijos pasiūlymų siūlo papildyti išsamiais tikslais ir naujais rodikliais, kurie yra mažiau konkretūs arba aktualūs, todėl silpnina orientavimąsi į rezultatus. || Klausimas dar neišspręstas. Sektorių programų pokyčių pavyzdžiai pateikti toliau. || „Erasmus visiems“ (COM(2011) 788 galutinis 4, 5 ir 11 straipsniai) || Tarybos daliniame bendrame požiūryje jokių rodiklių nebeliko. Taryba siūlo apibrėžti rodiklius įgyvendinimo akte. Tačiau kitų programų atžvilgiu tai nenuoseklu. Paprastai rodikliai nurodomi teisėkūros procedūra priimtame akte arba turėtų būti nurodomi deleguotuosiuose aktuose. || Rodikliai išlieka neišspręstu Europos Parlamento ir Tarybos klausimu, nes Taryba juos išbraukė iš teisinio pagrindo. EP Kultūros ir švietimo komitetas (CULT) pasiūlė rodiklius įtraukti į teisėkūros procedūra priimamo akto, kurį būtų galima keisti deleguotuoju aktu, priedą. EP CULT papildė tikslus kitais tikslais, kurie ne visuomet tarpusavyje dera, taigi, sistema tapo sudėtingesnė. || Programa „Kūrybiška Europa“ (COM(2011) 785 galutinis 14 straipsnis) || Taryba siūlo apibrėžti rodiklius įgyvendinimo akte. Tačiau kitų programų atžvilgiu tai nenuoseklu. Bendrieji visos programos rodikliai nustatomi teisėkūros procedūra priimtame akte. Todėl pagrindiniai rodikliai apibrėžiami pačiame teisėkūros procedūra priimamo akto tekste, o vėliau gali būti patikslinti deleguotuosiuose aktuose. || Klausimas dar neišspręstas. Komisija toliau nepritaria įgyvendinimo aktų naudojimui, nes juose trūksta reikiamo matomumo ir skaidrumo – pagrindinių elementų, kurie užtikrina visų suinteresuotųjų šalių visišką informuotumą. || Sveikatos programa (COM(2011) 709 galutinis 2 ir 7 straipsniai) || Programos tikslas ir rodikliai yra gerokai išplėsti ir mažiau orientuoti į rezultatus, todėl jiems trūksta tiesioginio ryšio su programos finansiniais ir veiklos pajėgumais. Tarybos bendrajame požiūryje išdėstytas sprendimas prilyginti vadinamųjų bendrų veiksmų, kuriuos vykdo valstybės narės (žr. toliau), bendro finansavimo normą 80 proc. ir prieštaringas siekiamų tikslų išplėtimas gali lemti programos poveikio susilpnėjimą, nes teks finansuoti mažiau veiksmų. || Klausimas dar neišspręstas. Taryba vis dar siūlo didinti bendrą finansavimą visoms valstybėms narėms; Komisija siūlo jį didinti tik toms valstybėms narėms, kurių BNP yra mažesnės negu 90 proc. ES vidurkio, kad būtų padidintas jų dalyvavimas bendruose veiksmuose ir atsižvelgta į nedidelį šios programos biudžetą. || Jūrų ir žuvininkystės fondas (EJŽF) (COM(2011) 804 galutinis 6 straipsnis) || Taryba nustatė naujus prioritetus. Visų pirma, atsižvelgiant į nedidelį programos mastą, palyginti su kitomis struktūrinėmis priemonėmis, dėl įtrauktos nuorodos į perdirbimą sumažėtų veiksmingumas; EJŽF pasiūlymas turėtų būti labiau orientuotas į pagrindines žuvininkystės ir akvakultūros sektorių sritis. || Taryba primygtinai laikosi savo pozicijos. Lanksčios sprendimų priėmimo procedūros || Panaikinamas arba apribojamas įgaliojimų perdavimas Komisijai. Pavyzdžiai: 1. Sanglaudos politikoje valdymo institucijų skyrimo kriterijus Taryba įtraukė į teisėkūros procedūra priimamą aktą (tačiau galimybei priimti deleguotuosius aktus dėl EJRŽF ir EŽŪFKP Taryba pritarė). 2. Taryba nepritarė galimybei priimti deleguotuosius aktus ESI fondų atveju, kiek tai susiję su Bendra strategine programa. 3. LIFE (dėl geografinės pusiausvyros kriterijų), programa „Horizontas 2020“ (dėl veiklos rezultatų rodiklių ir iš dalies dėl galimybės gauti finansavimą). Taryba taip pat siekia riboti Komisijos įgaliojimus deleguotuoju aktu pakeisti techninius priedus, pvz.: išorės santykių (RELEX), Europos infrastruktūros tinklų priemonės (EITP) (finansinių priemonių) atvejais. Be to, Taryba labai apribojo RELEX finansinėse priemonėse Komisijos pasiūlymais numatytą lankstumą dėl nepaskirstytų lėšų panaudojimo, neesminių programavimo dokumentų ir finansavimo sprendimų pakeitimų bei dėl viršutinių ribų, nuo kurių reikia taikyti komiteto procedūrą. || Daugeliui Tarybos ir Europos Parlamento pasiūlytų Komisijos pasiūlymų pakeitimų būdingos horizontaliosios problemos. Taryba ir kai kuriais atvejais Europos Parlamentas pasiūlė panaikinti arba apriboti Komisijos įgaliojimus priimti deleguotuosius aktus dėl neesminių teisėkūros procedūra priimamo akto nuostatų; šias nuostatas jie pasiūlė įtraukti į teisėkūros procedūra priimamą aktą. Dėl tokio požiūrio teisiniai tekstai apkraunami per dideliu kiekiu techninių duomenų, kurie trukdo šiuos tekstus skaityti, mažina suinteresuotųjų šalių galimybę jais naudotis ir apriboja veiklos valdymo lankstumą, būtiną patikimam ir veiksmingam ES lėšų finansiniam valdymui, arba lemia ilgą sprendimų priėmimo procesą. Veiklos lankstumas ypač svarbus RELEX finansinėms priemonėms, atsižvelgiant į šios srities įvykių nenuspėjamumą ir būtinybę reaguoti greitai. Priklausomai nuo derybų dėl deleguotųjų aktų rezultatų, dėl lankstumo trūkumo priimant sprendimus ES veiksmai galėtų tapti neveiksmingais. || Komisija laikosi savo pozicijos neesmines nuostatas priimti ar keisti deleguotuoju aktu. Komisija visų pirma mano, kad techninio pobūdžio priedų keitimas turėtų būti įmanomas deleguotuoju aktu, o galimybė prieštarauti teisės aktų leidėjams suteikia reikiamų apsaugos priemonių. Deleguotieji aktai ar įgyvendinimo aktai || Siekdama stiprinti valstybių narių kontrolės teisę (komiteto procedūromis), daugelį sykių Taryba siūlė deleguotuosius aktus keisti įgyvendinimo aktais, ypač pasidalijamojo valdymo srityse (BŽŪP, sanglaudos politika, Europos jūrų ir žuvininkystės fondas, vidaus reikalų srities fondai). Dėl šio siūlymo kyla klausimų dėl aktų, nurodytų Sutarties (SESV) 290 ir 291 straipsniuose, taikymo srities ir pobūdžio, be to, jis lemia svarbias pasekmes institucijoms. Europos Parlamentas, priešingai, dažnai siūlo keisti įgyvendinimo aktus deleguotaisiais aktais, kad jo padėtis susilygintų su Tarybos padėtimi. Šie pasiūlymai visiškai nedera su metinėmis darbo programomis, kurias reikia priimti, o vėliau sparčiai pritaikyti, siekiant laiku reaguoti į pasikeitusias aplinkybes ir veiksmingai įgyvendinti programas. Tokie deleguotieji aktai prieštarautų Sutarčiai ir smarkiai apsunkintų veiklos įgyvendinimą bei prailgintų lėšų skyrimo ir išmokėjimo trukmę. Be to, jie būtų visiškai nesuderinami su RELEX priemonių programavimo dokumentais, pagal kuriuos daugeliu atvejų įpareigojama viską aptarti ir suderinti su paramą gaunančiomis trečiosiomis šalimis. Reikėtų prisiminti, jog programavimo dokumentai skirti atitinkamų teisinių priemonių įgyvendinimui, o ne reglamentavimui, todėl jie nėra teisinio pobūdžio (t. y. jais nenustatomos bendros ir įpareigojančios taisyklės pagal ES teisinę tvarką), kuris yra esminė deleguotojo akto charakteristika. || Klausimas dar neišspręstas. Klausimas dar neišspręstas. EP daugelio sektorių programų atvejais dabar siūlo įgyvendinimo aktus keisti deleguotaisiais aktais dėl programavimo dokumentų arba jų dalių. Komisijos biudžetinių įgaliojimų apribojimas || Taryba ir daugeliu atvejų Europos Parlamentas siūlo biudžete nustatyti papildomas viršutines ribas skirtingoms programų veikloms ir (arba) veiksmams bei techninei pagalbai, taip pat susieti jas su teisėkūros procedūra priimame akte nustatytu lygiu. Tokie pasiūlymai apriboja Komisijos pajėgumus valdyti biudžetą, nes iš jos atima veiklos lankstumą, reikalingą kasdieniam tinkamam biudžeto valdymui. Šie pasiūlymai visiškai netinka programoms, kurių biudžetas mažas, ir yra neproporcingai nelankstūs metinių darbo programų atžvilgiu. || Klausimas dar neišspręstas. Išsamus biudžeto išskaidymas, dažnai pakartojant ankstesnių, dabar sujungtų programų struktūrą, arba biudžeto dalių skyrimas arba iš finansinės pažymos į patį teisės aktą perkeliamos nuostatos ypač būdingas šių programų atvejais: 1. „Erasmus visiems“ 2. Vartotojų programa 3. Sveikata ekonomikos augimui skatinti 4. Socialinių pokyčių ir inovacijų programa 5. Programa „Horizontas 2020“ 6. Įmonių konkurencingumo ir mažųjų bei vidutinių įmonių programa (COSME) 7. „Galileo“ ETC (COM(2011) 610 galutinis 20 straipsnis) || Europos teritorinio bendradarbiavimo (ETC) atveju Taryba pasiūlė neprivalomą valdymo ir tvirtinančiosios institucijų funkcijų derinimą. Komisija tam nepritaria ir laikosi nuomonės, kad šis derinimas turėtų būti privalomas siekiant užtikrinti palyginti nedidelių Europos teritorinio bendradarbiavimo programų valdymo struktūrų proporcingumą ir išvengti užduočių dubliavimo. || Klausimas dar neišspręstas. Komiteto procedūra || Taryba komiteto procedūra papildė tuos pasiūlymus, kuriuose Komisija jos nebuvo numačiusi (pavyzdžiai): 1. Projektų atranka ir individualūs teisiniai įsipareigojimai (įskaitant sprendimus dėl sutarties sudarymo): Europos infrastruktūros tinklų priemonė, programa „Horizontas 2020“; 2. Pagalba ekstremaliosios situacijos atveju – darbo programos (vidaus reikalų srities fondai). Sudėtingesnė komiteto procedūra nei Komisijos pasiūlymuose 3. Nuostata „nėra nuomonės – nėra akto“. Pavyzdžiai: vidaus reikalų fondai, COSME, BŽŪP; 4. Patariamojo komiteto procedūra pakeista daugelyje sričių labiau ribojančia nagrinėjimo procedūra. Pavyzdžiai: struktūriniai fondai, BŽŪP, programa „Horizontas 2020“. || || Klausimas dar neišspręstas. Tinkamumo taisyklės || Projektų kokybė ar nacionaliniai asignavimai (programa LIFE) || || Klausimas dar neišspręstas. Komisija siūlo lėšas skirti tik remiantis projektų kokybe. Taryba nori ES fondų atveju vėl pradėti taikyti orientacinių nacionalinių asignavimų sistemą. Europos Parlamentas siūlo sukurti registrą fondų lėšoms pagal orientacinių nacionalinių asignavimų sistemą, kad būtų paskatinti gebėjimų stiprinimo projektai. PVM infrastruktūros projektuose (EITP COM(2011) 665 galutinis 8 straipsnis) (ESI fondų taisyklių 59 straipsnis) (programos LIFE 20 straipsnis) (COM(2011) 874 galutinis) || Susitarus dėl Finansinio reglamento (FR), pagal kurį nustatoma, kad PVM atitinka finansavimo reikalavimus, jeigu yra nesusigrąžinamas ir buvo sumokėtas paramos gavėjo, kuris nėra neapmokestinamasis asmuo, kaip nustatyta direktyvose, Taryba ir Europos Parlamentas svarsto konkretiems sektoriams skirtus ir Europos infrastruktūros tinklų priemonės (EITP), BNR struktūriniams fondams, taip pat programoje LIFE pateiktus pasiūlymus, pagal kuriuos panaikinamas PVM tinkamumas finansavimo reikalavimams. Komisijos manymu, PVM finansuoti nederėtų, ypač infrastruktūros projektuose, ir tai turėtų atsispindėti atitinkamiems sektoriams skirtuose teisėkūros procedūra priimtuose aktuose. Priešingu atveju, užuot finansavęs didesnį skaičių projektų, Europos Sąjungos biudžetas bus naudojamas nacionaliniams biudžetams finansuoti, o tai būtų galima vertinti kaip prieštaravimą atitinkamų finansinių priemonių tikslams ir paskirčiai. || Europos Vadovų Taryba laikosi pozicijos, kad laikantis nacionalinės PVM teisės aktais nustatytų sąlygų, finansuotinomis būtų laikomos negrąžintinos PVM sumos, susidariusios ESI fondų ir 10 mlrd. EUR įnašo perkėlimo iš Sanglaudos fondo į Europos infrastruktūros tinklų priemonę atvejais. Programos LIFE atveju susitarta nuostatas dėl PVM išlaidų tinkamumo suderinti su Finansiniu reglamentu. Naujas klausimas: kai kurios valstybės narės Taryboje suabejojo PVM išlaidų finansavimo netinkamumu, jei tos išlaidos susidarė viešosios valdžios institucijose pagal teisingumo programą ir vidaus reikalų srities fondus. EJŽF rinkodaros priemonės (EJŽF 71 straipsnis) (COM(2011) 804 galutinis) Vienoda finansavimo norma programai „Horizontas 2020“ (Dalyvavimo taisyklių 22 ir 24 straipsniai) (COM(2011) 810 galutinis) || Taryba siūlo Komisijos pasiūlyme dėl Europos jūrų ir žuvininkystės fondo (EJŽF) panaikinti nuorodą į paramą „tiesioginei smulkios pakrančių žvejų žuvininkystės produktų prekybai“. Europos Parlamentas Komisijos pasiūlymui išreiškė pritarimą. Komisija nesutinka su Tarybos pasiūlymu, nes parama smulkiems žvejybos laivams yra svarbi – dažnai tokie žvejai neturi tiesioginei rinkodarai reikalingos patirties, žinių ar finansinių priemonių. Europos Parlamento pranešėjas suabejojo vienoda kompensavimo norma už projektą ir vienoda nustatyto dydžio suma netiesioginėms išlaidoms padengti. Be to, Taryba nustatė vienodos kompensavimo normos išimtį pelno nesiekiantiems juridiniams asmenims. Komisija primygtinai siūlo priimti jos pasiūlymus, pateiktus programos „Horizontas 2020“ dalyvavimo taisyklėse, nes šios problemos – tai du supaprastintų „Horizontas 2020“ finansavimo taisyklių kertiniai akmenys; jie atspindi Komisijos pastangas mažinti paramos gavėjams tenkančią administracinę naštą ir klaidų skaičių, leidžia taikyti paprastesnę kontrolės strategiją ir paramos gavėjų labui paspartinti paramos skyrimo laiką. || Klausimas dar neišspręstas. Klausimas dar neišspręstas. Europos Parlamentas vis dar abejoja vienoda finansavimo norma; Taryba remia vienodos normos principą, bet nustato išimtis. Europos Parlamentas nepritaria vienodai nustatyto dydžio sumai netiesioginėms išlaidoms padengti ir siūlo vėl nustatyti faktinių išlaidų metodą, kaip pasirinkimo galimybę, bet Taryba tam pritarė. Europos Vadovų Taryba pabrėžė, kad paprastinimas ypač svarbus ES mokslinių tyrimų, švietimo ir inovacijų programose kaip priemonė iš esmės ir palaipsniui sustiprinti atitinkamas politikos sritis. || Paskolų garantijų viršutinės ribos COSME ir programos „Horizontas 2020“ atvejais (COM(2011) 834 galutinis II priedas) || || Dėl MVĮ paskolų garantijų, susijusių su Įmonių konkurencingumo ir mažųjų bei vidutinių įmonių programa (COSME) ir programa „Horizontas 2020“ abu teisės aktų leidėjai pakeitė dviejų programų skiriamąją ribą. Dėl šio pakeitimo abiejų programų taikymo sritis iš dalies sutampa (mažesnės negu 150 000 EUR paskolų garantijos į mokslinius tyrimus ir inovacijas orientuotoms MVĮ bus galimos pagal abi programas), dėl to MVĮ susidarys didelė administracinė našta, susilpnės biudžeto parama ir programos tikslams bus skiriamas mažesnis dėmesys, nes bus remiamas mažiau MVĮ. Žinių perdavimo arba informavimo veiklos parama || Paramos gavėjo apibrėžtis (EARDF 15 straipsnis) || || Peržiūrėtame pirmininkaujančios valstybės tekste vėl daroma nuoroda į mokymuose dalyvaujantį dalyvį, kaip paramos gavėją, taigi, ribojamos galimybės mažinti administracinę naštą. Komisija mano, kad mokymo teikėjas arba kitas žinias perduodantis asmuo turėtų būti vienintelis paramos gavėjas. Administracinę naštą galima itin sumažinti, jeigu paramos turėtų kreiptis tik mokymo teikėjas, o ne dalyviai. Supaprastinti sąnaudų metodai || Vidutinis darbo laikas (ESI fondų taisyklių 58 straipsnis) || Taryba pasiūlė naują būdą paprasčiau apskaičiuoti personalo išlaidas, padalinant bendras metines darbuotojų išlaidas iš 1 650 valandų. Komisija savo nuomonės nepateikė, nes kol kas nenurodytas šį pasiūlymą pagrindžiantis metodas. || Klausimas dar neišspręstas. Privalomas sąnaudų supaprastinimo naudojimas mažiems projektams (ESF 14 straipsnis) || ESF atžvilgiu Taryba pasiūlė operacijoms, neviršijančioms 5 000 EUR, taip pat taikyti nustatytą normą, sumuojamą su vienkartinėmis išmokomis ir vieneto įkainiais. Siekdama didesnio paprastinimo poveikio, Komisija pirmenybę teiktų tik privalomam vienkartinių išmokų ir vieneto įkainių taikymui, o ne tokios galimybės numatymui. || Taryba pritarė privalomam vienkartinių išmokų ir vieneto įkainių taikymui mažiems projektams, kaip siūlė Komisija, ir juos papildė nustatyto dydžio sumomis. Europos Parlamentas pritaria Komisijos pasiūlymui. Be kitų sąnaudų supaprastinimo pasirinkimo galimybių, Komisija gali pritarti galimybei taikyti nustatyto dydžio sumas. || Vienkartinių išmokų mokėjimas smulkiesiems ūkininkams (Tiesioginių išmokų reglamento 47–51 straipsniai) (Horizontaliojo reglamento 92 straipsnis) Smulkiųjų ūkininkų schema || || Ir pagal Tarybai pirmininkaujančios valstybės peržiūrėtą tekstą, ir pagal EP Žemės ūkio ir kaimo plėtros komiteto (COMAGRI) priimtus pakeitimus, valstybės narės savo nuožiūra rinksis, ar taikyti smulkiųjų ūkininkų schemą. Pasirenkamoji schema turbūt reikštų paprastinimą valstybėms narėms, kuriose smulkiųjų ūkininkų labai nedaug, tačiau valstybių narių, kurios nuspręstų nedalyvauti schemoje, ūkininkai negalėtų pasinaudoti schemos teikiama paprastinimo nauda. Be Komisijos pasiūlyto vienkartinės išmokos modelio pirmininkaujančioji valstybė siūlo alternatyvų metodą smulkiųjų ūkininkų schemos vienkartinei išmokai apskaičiuoti, pagal kurį prie smulkiųjų ūkininkų schemos prisijungusiems ūkininkams būtų išmokėta suma, kurią jie būtų gavę pagal kitas tiesioginių išmokų schemas 2014 m. Vėlesniais metais ta suma nesikeistų. Klausimas dar neišspręstas. Atrodytų, pasiūlytas metodas yra paprastas ir daugiau ūkių patektų į smulkiųjų ūkininkų schemos taikymo sritį, jeigu ji ir toliau valstybėms narėms būtų privaloma. Tačiau norint išvengti papildomo sudėtingumo, reikėtų persvarstyti finansų valdymą. || Bazinės išmokos schema (Tiesioginių išmokų reglamento 18–25 straipsniai) || || Komisija pasiūlė pagal bendrosios išmokos schemą ir vienkartinės išmokos už plotus schemą dabar taikomus modelius pakeisti pagrindinių pajamų rėmimu nustatyto dydžio išmokos pavidalu regioniniu ir nacionaliniu lygmenimis visose valstybėse narėse. Taryba linksta paremti tokį požiūrį, pagal kurį atsivertų įvairiausios galimybėms diferencijuoti modelį ir vidaus perskirstymo tempą. Tai prieštarautų tikslui nustatyti paprastą ir suderintą požiūrį, kokį siūlo Komisija. Proporcinga kontrolė || ERPF, ESF ir Sanglaudos fondo audito metodai (ESI fondų taisyklių 140 straipsnis) || Taryba pasiūlė pakeitimus, kuriais nepriimtinai ribojamas Komisijos audito darbas, taip pakertant Komisijos gebėjimą stebėti ES biudžeto naudojimą ir už jį atsiskaityti. || Klausimas dar neišspręstas. || ERPF, ESF ir Sanglaudos fondo audito metodai (ESI fondų taisyklių 116 straipsnis) || Taryba pasiūlė leisti nacionalinėms audito institucijoms pagal sanglaudos politiką naudoti nestatistinės imties atrankos metodus. Komisija šiam pasiūlymui nepritarė, nes pagal ją neužtikrinama patikima ir palyginama valstybių narių informacija, todėl sumažėja patikimumas ES mastu. || Klausimas dar neišspręstas. E. valdymas || ERPF, ESF ir Sanglaudos fondo e. sanglauda (ESI fondų taisyklių 112 straipsnis) || Taryba siūlo atkelti e. sanglaudos įgyvendinimo terminą iš 2014 į 2016 m., taip dvejais metais atidedant paramos gavėjams taikomos procedūros esminį supaprastinimą. Komisija su šiuo atidėjimu sutikti negali. || Klausimas dar neišspręstas. Taryba primygtinai reikalauja e. sanglaudą įgyvendinti nuo 2016 m. Vykstant diskusijoms dėl e. sanglaudos įgyvendinimo termino, panašu, kad abu teisės aktų leidėjai sutaria, kad pereiti prie keitimosi elektroniniais duomenimis būtina, kad lėšų gavėjams sistema taptų žymiai paprastesnė. Komisija primygtinai reikalauja, kad e. sanglauda būtų pradėta įgyvendinti ne vėliau kaip 2014 m. gruodžio 31 d., atsižvelgiant į didelį šios priemonės potencialą supaprastinti. Apskaičiuota, kad ES lygmens bendrą administracinę naštą tai sumažintų 11 proc. [1] Komunikatas „2014–2020 m. daugiametės finansinės programos (DFP) paprastinimo darbotvarkė“, COM(2012) 42 final. [2] Europos Vadovų Tarybos išvados dėl 2014–2020 m. DFP, 2013 m. vasario 8 d., 9 punktas. [3] Tarybos rekomendacija dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė 2011 finansinių metų Europos Sąjungos bendrąjį biudžetą, 2013 m. vasario 12 d. [4] Komunikatas „Pirmoji 2014–2020 m. daugiametės finansinės programos (DFP) paprastinimo rezultatų suvestinė“, COM(2012) 531 final. [5] Europos Sąjungos Tarybai 2013 m. sausio 1 d.–birželio 30 d. pirmininkaujančios Airijos programa, 6 psl. [6] Europos Komisijos MEMO 12/697, svetainė EUROPA – PRANEŠIMAI SPAUDAI – Pranešimas spaudai – „President Barroso pushes for further simplification of the EU budget“. [7] Reglamentas (ES, EURATOMAS) Nr. 966/2012, taikomas nuo 2013 m. sausio 1 d. [8] Europos Vadovų Tarybos išvados dėl 2014–2020 m. DFP, 2013 m. vasario 8 d., 12 punktas. [9] COM(2011) 788. [10] COM(2011) 609. [11] COM(2011) 707. [12] COM(2011) 709. [13] COM(2012) 496, kuriuo nustatomos 5 fondų (ERPF, ESF, Sanglaudos fondo, EŽŪFKP, EJRŽF) bendros taisyklės. [14] COM(2011) 842. [15] COM(2011) 810. [16] COM(2011) 665. [17] Reglamentas (ES) Nr. 182/2011 [18] Komiteto procedūra kasmet taikyta vidutiniškai 1 400 projektams pagal 7BP. [19] Europos Sąjungos Tarybai 2013 m. sausio 1 d.–birželio 30 d. pirmininkaujančios Airijos programa. [20] COM(2011) 625; COM(2011) 626; COM(2011) 627; COM(2011) 628. [21] COM(2011) 834. [22] Europos Sąjungos Tarybai 2013 m. sausio 1 d.–birželio 30 d. pirmininkaujančios Airijos programa, 30 psl. [23] COM(2011) 874.