KOMISIJOS TARNYBŲ DARBINIS DOKUMENTAS POVEIKIO VERTINIMO SANTRAUKA /* SWD/2012/0065 - COD 2012/0066 */





KOMISIJOS TARNYBŲ DARBINIS DOKUMENTAS POVEIKIO VERTINIMO SANTRAUKA pridedamas prie dokumento pasiūlymo EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVOS kuria iš dalies keičiamos Direktyvos 2006/66/EB dėl baterijų ir akumuliatorių bei baterijų ir akumuliatorių atliekų nuostatos dėl nešiojamųjų baterijų ir akumuliatorių, kurių sudėtyje yra kadmio ir kurie skirti naudoti belaidžiuose elektriniuose įrankiuose, pateikimo rinkai 1.1. Problemos apibūdinimas Apibūdinant problemą svarbu atsižvelgti į politines ir teisines aplinkybes. Baterijų direktyva[1] siekiama užtikrinti, kad, naudojant baterijas ir akumuliatorius, t. y. vykdant susijusią visų jų gyvavimo cikle dalyvaujančių subjektų veiklą, būtų mažiau kenkiama aplinkai. Joje nustatytos konkrečios baterijų ir akumuliatorių[2] pateikimo ES rinkai bei baterijų ir akumuliatorių, kurių sudėtyje yra kadmio, gyvsidabrio ir švino, atliekų surinkimo, apdorojimo, perdirbimo ir šalinimo taisyklės. Susirūpinę kadmio nuodingumu, Europos Parlamentas ir Taryba apribojo kadmio naudojimą nešiojamosiose baterijose, t. y. nustatė, kad kadmis turi sudaryti ne daugiau kaip 0,002 % svorio, nepaisant to, kad Komisijos pasiūlyme tokio apribojimo nebuvo numatyta. Komisija buvo įpareigota peržiūrėti su belaidžiais elektriniais įrankiais susijusią išimtį ir iki 2010 m. rugsėjo 26 d. Europos Parlamentui ir Tarybai pateikti ataskaitą „prireikus, su atitinkamais pasiūlymais siekiant uždrausti naudoti kadmį (nešiojamosiose) baterijose ir akumuliatoriuose“ (direktyvos 4 straipsnio 4 dalis, tekstas išskirtas papildomai). Priimant direktyvą numatyta minėta išimtis, nes buvo abejonių, ar šioje srityje jau turima tinkamų techninių pakaitalų. 4 straipsnio 4 dalyje nereikalaujama, kad Komisija iš naujo įvertintų išimtis, numatytas a ir b dalyse[3]. Įrodyta, kad dėl susijusių su sauga priežasčių abejojama, ar yra tinkamų pakaitalų avarinio apšvietimo srityje, ir kad nėra tinkamų pakaitalų medicininės įrangos srityje[4]. Todėl šis poveikio vertinimas susijęs tik su Baterijų direktyvos 4 straipsnio 3 dalies c punkto peržiūra ir jame nebus nagrinėjamos draudimo apskritai naudoti kadmį sąnaudos ir nauda, nebus nagrinėjamas ir platesnio politinio sprendimo bendrai uždrausti naudoti kadmį nešiojamosiose baterijose ir akumuliatoriuose poveikis. Naujausiais tyrimais įrodyta, kad rinkoje galima įsigyti tinkamų pakaitalų ir kad jie jau plačiai naudojami belaidžių elektrinių įrankių baterijose. 2010 m. ES belaidžių elektrinių įrankių rinkoje parduota produktų už 3,2 mlrd. EUR, o nikelio-kadmio (NiCd), nikelio-metalo hidrido (NiMH) ir ličio jonų (Li-ion) technologijomis grindžiami belaidžiai elektriniai įrankiai sudarė (pagal parduotų įrankių vertę) tokią dalį: – NiCd belaidžiai elektriniai įrankiai – 34 %; – NiMH belaidžiai elektriniai įrankiai – 6 %; – Li-ion belaidžiai elektriniai įrankiai – 60 %. Dėl natūralios prekybos šiomis belaidžiuose elektriniuose įrankiuose naudojamomis alternatyvių technologijų baterijomis raidos NiCd baterijas palaipsniui išstumia esamos NiMH ir Li-ion technologijos. Apskaičiuota, kad 2010–2020 m. bendras ES belaidžių elektrinių įrankių rinkos augimas bus 5 % per metus. Numatoma, kad nuo 2008 m. iki 2020 m. nešiojamųjų NiCd baterijų rinkos dalis sumažės 50 %, taigi NiCd baterijų kasmet natūraliai mažės 5 %. Galima tikėtis, kad visoje belaidžių elektrinių įrankių rinkoje šios tendencijos išliks. Dabar spręstinas klausimas yra tai, ar išimties panaikinimą galima pagrįsti remiantis ekonominiu, socialiniu ir aplinkosauginiu poveikiu. 2.2. Tikslai Bendrasis tikslas – padėti pasiekti Baterijų direktyvos tikslus, visų pirma jos 4 straipsnio 1 dalyje nustatytą tikslą, būtent sukurti ir pateikti rinkai baterijas, kuriose yra mažiau pavojingų medžiagų arba kuriose naudojamos mažiau taršios medžiagos, visų pirma kadmio pakaitalai. Konkretūs tikslai: – 1 konkretus tikslas – užtikrinti, kad nešiojamųjų baterijų, skirtų naudoti belaidžiuose elektriniuose įrankiuose, poveikis aplinkai būtų kuo mažesnis; – 2 konkretus tikslas – užtikrinti, kad belaidžių elektrinių įrankių naudotojai patirtų kuo mažesnes ekonomines sąnaudas, inter alia, užtikrinant, kad būtų sukurti techniškai įmanomi sprendimai. Veiklos tikslai: – sumažinti su nešiojamųjų baterijų naudojimu belaidžiuose elektriniuose įrankiuose susijusį ES ūkinėje veikloje naudojamo kadmio kiekį; – sumažinti su nešiojamųjų baterijų naudojimu belaidžiuose elektriniuose įrankiuose susijusį ES išmetamo kadmio kiekį; – sumažinti bendrą su nešiojamųjų baterijų naudojimu belaidžiuose elektriniuose įrankiuose susijusį poveikį aplinkai Europos Sąjungoje. 3.3. Politikos galimybės Pagal pirmą galimybę (bazinis variantas) galiojantys teisės aktai (Baterijų direktyva) išliktų nepakeisti. Iš esmės tai reikštų, kad naudoti belaidžiuose elektriniuose įrankiuose skirtos baterijos, kuriose yra kadmio, ir toliau būtų tiekiamos vartotojams ir profesionaliems naudotojams, bet jas palaipsniui išstumtų esamos alternatyvos, būtent nikelio-metalo hidrido (NiMH) ir ličio jonų (Li-ion) įrankiai ir sudėtinės baterijos. Pagal antrą galimybę (nedelsiant panaikinti išimtį 2013 m.) galiojanti išimtis būtų nedelsiant (2013 m.) panaikinta ir taip kadmio naudojimas nešiojamosiose baterijose, skirtose naudoti belaidžiuose elektriniuose įrankiuose, būtų apribotas (jis turėtų sudaryti ne daugiau kaip 0,002 % svorio). Palyginti su 1 galimybe, taikant 2 galimybę nuo 2013 m. kadmio baterijos, skirtos naudoti belaidžiuose elektriniuose įrankiuose, būtų pakeistos Li-ion ir NiMH baterijomis. Per 2013–2025 m. laikotarpį, palyginti su 1 galimybe: – bendras ES rinkai tiekiamų sudėtinių Li-ion baterijų, skirtų naudoti belaidžiuose elektriniuose įrankiuose, skaičius padidėtų nuo 610,70 mln. vienetų (pagal 1 galimybę) iki 696,79 mln. vienetų, t. y. 14 %; – bendras sudėtinių NiMH baterijų, skirtų naudoti belaidžiuose elektriniuose įrankiuose, skaičius padidėtų nuo 157,45 mln. vienetų (pagal 1 galimybę) iki 178,97 mln. vienetų, t. y. 13,6 %; – į rinką nepatektų 107,61 mln. vienetų kadmio baterijų, t. y. jų sumažėtų 100 %. Pagal trečią galimybę (išimties panaikinimą atidėti iki 2016 m.) galiojanti išimtis būtų panaikinta 2016 m. ir taip kadmio naudojimas nešiojamosiose baterijose, skirtose naudoti belaidžiuose elektriniuose įrankiuose, būtų apribotas (jis turėtų sudaryti ne daugiau kaip 0,002 % svorio). Pagal šią galimybę baterijų sektoriui būtų lengviau atitinkamas technologijas pritaikyti prie naujų reikalavimų, jei būtų nuspręsta panaikinti baterijų, kuriose yra kadmio, naudojimui belaidžiuose elektriniuose įrankiuose taikomą išimtį. Palyginti su 1 galimybe, taikant 3 galimybę nuo 2016 m. kadmio baterijos, skirtos naudoti belaidžiuose elektriniuose įrankiuose, būtų pakeistos Li-ion ir NiMH baterijomis. Per 2013–2025 m. laikotarpį, palyginti su 1 galimybe: – bendras ES rinkai tiekiamų Li-ion baterijų, skirtų naudoti belaidžiuose elektriniuose įrankiuose, skaičius padidėtų nuo 610,70 mln. vienetų (pagal 1 galimybę) iki 670,85 mln. vienetų, t. y. 9,8 %; – bendras NiMH baterijų, skirtų naudoti belaidžiuose elektriniuose įrankiuose, skaičius padidėtų nuo 157,45 mln. vienetų (pagal 1 galimybę) iki 172,49 mln. vienetų, t. y. 9 %; – bendras NiCd baterijų, skirtų naudoti belaidžiuose elektriniuose įrankiuose, skaičius sumažėtų nuo 107,61 mln. vienetų (pagal 1 galimybę) iki 32,42 mln. vienetų, t. y. 70 %. 4.4. Poveikio vertinimas Remiantis poveikio vertinimo gairėmis, įvertintas tik papildomas kitų galimybių poveikis, palyginti su baziniu scenarijumi. Iš prieinamos informacijos matyti, kad su NiCd baterijomis susijusi tarša yra būtų maža, palyginti su tarša, kurią lemtų skystojo kuro ir (arba) anglies deginimas, geležies ir plieno ar fosfatinių trąšų gamyba. Su NiCd baterijomis susijusi dalis sudarytų tik 1,35 % viso į atmosferą išmetamo kadmio, 1,41 % į vandenį išmetamo kadmio ir 0,65 % bendrai išmetamo kadmio. NiCd baterijose, skirtose naudoti belaidžiuose elektriniuose įrankiuose, esantis kadmis sudaro 10,5 % viso ES ūkinėje veikloje specialiai naudojamo kadmio. Pagal kiekvieną iš trijų galimybių daromas poveikis aplinkai vertinamas dviem būdais. Pirma, vertinamas su belaidžių elektrinių įrankių baterijomis susijęs ES ūkinėje veikloje naudojamo kadmio kiekis. Šis metodas pasirinktas todėl, kad pagrindinė priežastis, dėl kurios teisės aktų leidėjas nusprendė uždrausti baterijose naudoti kadmį, buvo siekis apriboti specialiai ūkinėje veikloje naudojamo kadmio kiekį. Antra, poveikis aplinkai taip pat vertinamas pagal bendrą poveikį aplinkai, nustatomą remiantis belaidžiuose elektriniuose įrankiuose naudojamų trijų tipų baterijų (NiCd, NiMH, Li-ion) lyginamosios gyvavimo ciklo analizės išvadomis. Šis metodas taikytas siekiant tinkamai palyginti skirtingą poveikį aplinkai, vertinamą atliekant gyvavimo ciklo analizę. Su kiekviena politikos galimybe susijusi kiekvieno aplinkosauginio rodiklio vertė normalizuota nustatant „gyventojų ekvivalentą“ ir pagal sumavimo schemą apskaičiuota su kiekviena politikos galimybe susijusi bendra poveikio aplinkai vertė. Pagal 1 galimybę 2010–2025 m. ES ūkinėje veikloje būtų naudojama apie 30 550 tonų kadmio, susijusio su nešiojamųjų NiCd baterijų naudojimu belaidžiuose elektriniuose įrankiuose. Dėl belaidžių elektrinių įrankių baterijų atliekų, kurios atskirai nesurenkamos (perdirbti) ir patenka į sąvartynus, į gruntinius vandenis galėtų būti išplauta apie 945 tonos kadmio teršalų ir dėl to maždaug 405 žmonės galėtų susirgti onkologinėmis ir neonkologinėmis ligomis. Pagal 2 galimybę 2010–2025 m. ES ūkinėje veikloje būtų naudojama apie 8 060 tonų kadmio, susijusio su nešiojamųjų NiCd baterijų naudojimu belaidžiuose elektriniuose įrankiuose. Dėl belaidžių elektrinių įrankių baterijų atliekų, kurios atskirai nesurenkamos (perdirbti) ir patenka į sąvartynus, į gruntinius vandenis galėtų būti išplauta apie 300 tonų kadmio teršalų ir dėl to maždaug 128 žmonės galėtų susirgti onkologinėmis ir neonkologinėmis ligomis. Tai yra 68 % mažiau nei pagal įprastos veiklos scenarijų (1 galimybę). Pagal 3 galimybę 2010–2025 m. ES ūkinėje veikloje būtų naudojama apie 14 830 tonų kadmio, susijusio su nešiojamųjų NiCd baterijų naudojimu belaidžiuose elektriniuose įrankiuose. Dėl belaidžių elektrinių įrankių baterijų atliekų, kurios atskirai nesurenkamos (perdirbti) ir patenka į sąvartynus, į gruntinius vandenis galėtų būti išplauta apie 520 tonų kadmio teršalų ir dėl to maždaug 222 žmonės galėtų susirgti onkologinėmis ir neonkologinėmis ligomis. Tai yra 45 % mažiau nei pagal įprastos veiklos scenarijų (1 galimybę). Bendras poveikis aplinkai įvertintas pagal šiuos aplinkosauginius rodiklius: visuotinio atšilimo potencialą (GWP), fotocheminių oksidatorių susidarymo potencialą (POFP), dirvožemio rūgštėjimo potencialą (TAP), abiotinių išteklių išeikvojimo potencialą (ARDP), kietųjų dalelių susidarymo potencialą (PMFP) ir gėlo vandens ekosistemų eutrofikacijos potencialą (FEP). Šie aplinkosauginiai rodikliai vertinti atsižvelgiant į du scenarijus: 25 % ir 45 % atliekų surinkimo normą (baterijų atliekų surinkimo norma 2012 ir 2016 m., nustatyta Baterijų direktyvoje – 1 scenarijus) ir 10 % atliekų surinkimo normą – ji atitinka dabartinę ES belaidžių elektrinių įrankių baterijų atliekų surinkimo normą, kaip pranešta pagal EEĮA direktyvą (Direktyva 2002/95/EB dėl elektros ir elektroninės įrangos atliekų – 2 scenarijus). Su belaidžių elektrinių įrankių naudojimu susijusio poveikio aplinkai ES mastu ekvivalentas pasirinkus 1 galimybę būtų 559 831 (pagal 1 scenarijų) arba 597 896 (pagal 2 scenarijų) ES gyventojai, palyginti su 530 581 (pagal 1 scenarijų) ir 552 781 (pagal 2 scenarijų), jei būtų pasirinkta 2 galimybė. Todėl pasirinkus 2 galimybę bendras poveikis aplinkai būtų 5–8 % mažesnis nei pasirinkus 1 galimybę. Pagal 3 galimybę bendras poveikis aplinkai atitiktų svertinį 540 460 (pagal 1 scenarijų) arba 566 374 (pagal 2 scenarijų) gyventojų ekvivalentą. Pasirinkus 3 galimybę per metus daromas poveikis aplinkai, susijęs su kadmio baterijų naudojimu belaidžiuose elektriniuose įrankiuose, priklausomai nuo atliekų surinkimo normos, būtų 3–5 % mažesnis, nei poveikis, daromas pasirinkus 1 galimybę. Įvertintas ekonominis poveikis šioms suinteresuotosioms šalims: kasybos bendrovėms, žaliavų tiekėjams, baterijų elementų gamintojams, sudėtinių baterijų gamintojams, belaidžių elektrinių įrankių gamintojams, mažmenininkams, vartotojams, perdirbėjams ir valstybėms narėms. Pagal 1 galimybę daugumai suinteresuotųjų šalių nedaroma jokio ekonominio poveikio, kurį būtų galima nustatyti ar kiekybiškai įvertinti. Perdirbimo išlaidos ir (arba) nauda priklauso nuo įvairių parametrų, kaip antai naudojamos perdirbimo technologijos, išgaunamų medžiagų rūšies, išgaunamų metalų vertės ar masto ekonomijos. Šiuo metu Li-ion baterijų perdirbimas atliekamas savikaina. Taip yra todėl, kad baterijų perdirbimas vis dar yra vystymosi etape; tikimasi, kad technologijai ištobulėjus ir atsiradus galimybei pasinaudoti masto ekonomija, Li-ion baterijų perdirbimo išlaidos sumažės. Pagal 2 galimybę numatoma, kad 2013–2025 m. didelio ekonominio poveikio nepatirtų kasybos bendrovės, žaliavų tiekėjai ar sudėtinių baterijų surinkėjai. Šiuo metu ES nėra įmonės, kuri turėtų NiCd, Li-ion ar NiMH elementų, skirtų nešiojamosioms belaidžių elektrinių įrankių baterijoms, gamybos įrangą. Visos belaidžiuose elektriniuose įrankiuose naudojamos nešiojamosios baterijos į ES importuojamos, daugiausiai iš Azijos. Pagrindiniai NiCd baterijų gamintojai yra Japonijoje, o pagrindiniai Li-ion baterijų gamintojai – Kinijoje. Nepaisant to, kad daugelis baterijų gamintojų gamina daugiau nei vienos cheminės sudėties baterijas, pasirinkus 2 galimybę pagrindinė vieta belaidžių elektrinių įrankių baterijų gamybos sektoriuje galėtų atitekti nebe Japonijai, bet Kinijai. Kai kurie baterijų perdirbėjai pareiškė, kad pasirinkus 2 galimybę tektų perdirbti daugiau Li-ion baterijų nei pasirinkus 1 galimybę, todėl padidėtų perdirbimo išlaidos (numatoma, kad 2011–2025 m. jos siektų 13–20 mln. EUR). Europos elektrinių įrankių asociacija (EPTA) (belaidžių elektrinių įrankių gamintojai) teigia, kad ši galimybė yra susijusi su vienkartinėmis techninėmis išlaidomis moksliniams tyrimams ir plėtrai, taip pat gamybos linijų modernizavimui ir su veiklos išlaidomis; visos šios išlaidos sudarytų 40–60 mln. EUR. Tačiau abejotina, ar visos šios išlaidos turėtų būti siejamos su 2 galimybe, nes net pagal 1 galimybę belaidžiuose elektriniuose įrankiuose naudojamų NiCd baterijų kiekis 2013–2025 m. sumažėtų 50 %. Vartotojai gali patirti poveikį dėl didesnių alternatyvia baterijų technologija grindžiamų belaidžių elektrinių įrankių gamybos sąnaudų. 2013–2025 m. belaidis elektrinis įrankis su NiMH baterija vidutiniškai kainuotų 0,8 EUR daugiau, o už belaidį elektrinį įrankį su Li-ion baterija vartotojui tektų mokėti vidutiniškai 2,1 EUR daugiau, nei už belaidį elektrinį įrankį su NiCd baterija. EPTA duomenimis, 2013 m. belaidis elektrinis įrankis (su dviem sudėtinėmis baterijomis ir įkrovikliu) su NiMH baterija vidutiniškai kainuotų 66,90 EUR, o su Li-ion baterija – 76 EUR (dabar belaidis elektrinis įrankis su NiCd baterija vidutiniškai kainuoja 60,80 EUR). Pagal 3 galimybę numatoma, kad 2013–2025 m. didelio ekonominio poveikio nepatirtų kasybos bendrovės, žaliavų tiekėjai ar sudėtinių baterijų surinkėjai. Kaip ir pagal 2 galimybę, pasirinkus 3 galimybę pagrindinė vieta belaidžių elektrinių įrankių baterijų gamybos sektoriuje galėtų atitekti nebe Japonijai, bet Kinijai. Kai kurie baterijų perdirbėjai pareiškė, kad pasirinkus 3 galimybę tektų perdirbti daugiau Li-ion baterijų nei pasirinkus 1 galimybę, todėl padidėtų perdirbimo išlaidos. Jos būtų mažesnės, nei pasirinkus 2 galimybę (mažiau nei 13 mln. EUR per 2011–2025 m. laikotarpį). EPTA (belaidžių elektrinių įrankių gamintojai) teigia, kad ši galimybė yra susijusi su vienkartinėmis techninėmis išlaidomis moksliniams tyrimams ir plėtrai, taip pat gamybos linijų modernizavimui ir su veiklos išlaidomis; visos šios išlaidos sudarytų 33 mln. EUR. Tačiau abejotina, ar visos šios išlaidos turėtų būti siejamos su 3 galimybe. Sektoriaus atstovai pritarė, kad reikėtų padidinti perdirbimo normas. Tačiau nemanyta, kad tai būtų tinkama, nes Baterijų direktyvoje reikalaujama, kad visos surinktos baterijų atliekos būtų perdirbamos. Be to, direktyvoje nustatyti minimalūs baterijų perdirbimo procesų veiksmingumo lygiai, kurie turi būti užtikrinti iki 2011 m. rugsėjo mėn.[5] Vartotojai gali patirti poveikį dėl didesnių gamybos sąnaudų, susijusių su alternatyvia belaidžių elektrinių įrankių baterijų technologija. 2013–2025 m. belaidis elektrinis įrankis su NiMH baterija vidutiniškai kainuotų 0,4 EUR daugiau, o už belaidį elektrinį įrankį su Li-ion baterija vartotojui tektų mokėti vidutiniškai 0,9 EUR daugiau, nei už belaidį elektrinį įrankį su NiCd baterija. EPTA duomenimis, 2016 m. belaidis elektrinis įrankis (su dviem sudėtinėmis baterijomis ir įkrovikliu) su NiMH baterija vidutiniškai kainuotų 64,10 EUR, o su Li-ion baterija – 69,20 EUR (dabar belaidis elektrinis įrankis su NiCd baterija vidutiniškai kainuoja 60,80 EUR). Su kiekviena politikos galimybe susijusi administracinė našta yra nedidelė, todėl reikalavimų laikymosi klausimų neturėtų kilti. Iš esmės nė viena iš galimybių tiesioginio poveikio ES biudžetui neturi. Pasirinkus 2 galimybę būtų daromas nedidelis neigiamas socialinis poveikis, nes kai kurios suinteresuotosios šalys nurodė, kad NiCd baterijų perdirbimo veikloje šiek tiek sumažėjo darbo vietų. Šias prarastas darbo vietas būtų galima kompensuoti naujomis darbo vietomis NiMH ir Li-ion baterijų perdirbimo veikloje. Pasirinkus 3 galimybę poveikis trumpuoju, vidutiniuoju ir ilguoju laikotarpiu būtų neutralesnis. Atsižvelgiant į pirmiau išdėstytus dalykus, galima daryti išvadą, kad pasirinkus 3 galimybę aplinkosauginis naudingumas būtų šiek tiek mažesnis nei pasirinkus 2 galimybę, tačiau išlaidos, palyginti su 2 galimybe, būtų daug mažesnės. 5.5. Galimybių palyginimas Politikos galimybės įvertintos remiantis veiksmingumo, našumo ir darnumo kriterijais. Veiksmingumo požiūriu patraukliausia atrodytų 2 galimybė. Ją pasirinkus būtų didžiausios galimybės trumpuoju laikotarpiu pasiekti 1 konkretų tikslą, o pasirinkus 3 galimybę labai veiksmingai būtų galima pasiekti tik 1 ir 2 veiklos tikslus. Našumo požiūriu 3 galimybė būtų tinkamesnė nei 2. Ekonominės sąnaudos belaidžių elektrinių įrankių gamintojams, vartotojams ir perdirbėjams, bent trumpuoju laikotarpiu, galėtų šiek tiek padidėti, o kitoms suinteresuotosioms šalims – padidėtų labai menkai arba išliktų nepakitusios. 2 ir 3 galimybės dera su svarbiausiais ES politikos tikslais. Jos taip pat dera su panašiais kitų direktyvų draudimo naudoti kadmį reikalavimais, kaip antai Direktyvos dėl eksploatuoti netinkamų transporto priemonių (ELV) ir Direktyvos dėl tam tikrų pavojingų medžiagų naudojimo elektros ir elektroninėje įrangoje apribojimo (RoHS). Atsižvelgiant į politines ir teisines aplinkybes, galima daryti išvadą, kad nors nė viena iš įvertintų politikos galimybių nėra akivaizdžiai geriausia aplinkosauginės naudos požiūriu, pasirinkus 3 galimybę beveik toks pat veiksmingumo lygis būtų pasiektas našiau, todėl pirmenybė teiktina šiai politikos galimybei. 6.6. Stebėsena ir vertinimas Jei dabartinė draudimo naudoti baterijas, kuriose yra kadmio, išimtis, taikoma belaidžiams elektriniams įrankiams, būtų panaikinta, įgyvendinimo stebėsena turėtų būti palyginti paprasta, nes Baterijų direktyva jau uždrausta kadmį apskritai naudoti baterijose. Šiomis aplinkybėmis pažangos rodikliai turėtų būti: – papildomų pakaitinių belaidžiuose elektriniuose įrankiuose naudojamų NiCd baterijų technologijų rinkos tendencijos; – naujų perdirbimo ir apdorojimo technologijų tendencijos. Kaip nustatyta Baterijų direktyvos 22 straipsnyje, valstybės narės kas trejus metus Komisijai turi pateikti nacionalinę įgyvendinimo ataskaitą. Po antrojo valstybių narių nacionalinių įgyvendinimo ataskaitų etapo (2016 m.) Baterijų direktyva bus persvarstoma. Vertindama ataskaitas Komisija išnagrinės, ar reikėtų imtis papildomų rizikos valdymo priemonių ir nustatyti minimalias surinkimo normas ir mažiausius perdirbimo įpareigojimus, ir prireikus pasiūlys iš dalies pakeisti direktyvą. Šiame persvarstymo procese galima įvertinti ir stebėsenos rodikliams renkamus duomenis, kad būtų galima įvertinti pasiūlytos intervencijos rezultatus ir jos įgyvendinimo procesą. Jei iškiltų reikalavimų laikymosi problemų, papildomų veiksmų ES lygmeniu būtų galima imtis pagal Baterijų direktyvą. [1] Direktyva 2006/66/EB dėl baterijų ir akumuliatorių bei baterijų ir akumuliatorių atliekų ir Direktyvos 91/157/EEB panaikinimo, OL L 266, 2006 9 26, p. 1. [2] Šioje santraukoje terminas „baterijos“ reiškia ir baterijas, ir akumuliatorius. [3] a) avarinės ir signalizacijos sistemos, įskaitant avarinį apšvietimą; b) medicininė įranga. [4] Rengiant Baterijų direktyvą (2006/66/EB) Komisijos tarnybų parengtas Išplėstinis poveikio vertinimas [COM(2003) 723 galutinis], žr. 27 p. ir V priedą. [5] Baterijų direktyvoje (III priedo B dalyje) nustatytas toks minimalus perdirbimo veiksmingumas: i) nikelio-kadmio baterijų – perdirbti kadmį, jei tai techniškai įmanoma, ir perdirbti ne mažiau kaip 75 % baterijų pagal vidutinį svorį; ii) švino rūgštinių baterijų – perdirbti šviną, jei tai techniškai įmanoma, ir perdirbti ne mažiau kaip 65 % baterijų pagal vidutinį svorį; iii) kitų baterijų – perdirbti ne mažiau kaip 50 % baterijų pagal vidutinį svorį.