KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI dėl savanoriškos sudėtingų televizoriaus priedėlių ekologinio projektavimo sistemos /* COM/2012/0684 final */





KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI dėl savanoriškos sudėtingų televizoriaus priedėlių ekologinio projektavimo sistemos (Tekstas svarbus EEE) 1. Įvadas ir pagrindiniai teisės aktai 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/125/EB, nustatanti ekologinio projektavimo reikalavimų su energija susijusiems gaminiams nustatymo sistemą (Ekologinio projektavimo direktyva)[1], yra teisinis pagrindas, kuriuo remiantis nustatomi tam tikroms pirmenybinėms gaminių grupėms taikomi ekologinio projektavimo reikalavimai. Pagal Ekologinio projektavimo direktyvos 15 straipsnio 2 dalies a–c punktus pirmenybinei gaminių grupei taikoma arba privaloma įgyvendinimo priemonė (t. y. Komisijos reglamentas), arba savireguliavimo priemonė (pvz., savanoriškas sektoriaus susitarimas), jei tos grupės gaminiai atitinka tris sąlygas: i) jų pardavimo apimtis yra didelė, ii) jie daro svarbų poveikį aplinkai ir iii) jie turi didelį poveikio aplinkai gerinimo potencialą. Be to, Ekologinio projektavimo direktyvos 18 konstatuojamojoje dalyje nurodyta, kad pirmenybinėms gaminių grupėms turėtų būti taikomi alternatyvūs veiksmai, kaip antai sektoriaus savireguliavimas ar savanoriški susitarimai, o ne privalomos įgyvendinimo priemonės, jeigu galima tikėtis, kad tokiais veiksmais politikos tikslų bus pasiekta greičiau arba pigiau, nei privalomais reikalavimais. Ekologinio projektavimo direktyvos tikslais gali būti laikoma, kad savanoriški susitarimai arba kitos savireguliavimo priemonės yra įgyvendinimo priemonių alternatyva, jei jie atitinka Ekologinio projektavimo direktyvos VIII priede nustatytus kriterijus. 2. Savanoriška sistema, kurią sektorius siūlo taikyti sudėtingiems televizoriaus priedėliams (STP) Ekologinio projektavimo direktyvos 16 straipsnio 2 dalies a punkte numatyta, kad Komisija priima įgyvendinimo priemones toms vartotojų elektroninės įrangos gaminių grupėms, kurių gaminiai turi didelį rentabilaus išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo potencialą. Komisija užsakė vartotojų elektroninės įrangos gaminių grupių, įskaitant sudėtingus televizoriaus priedėlius, t. y. mokamos televizijos imtuvus[2], parengiamuosius tyrimus. Atlikus sudėtingų televizoriaus priedėlių (STP) parengiamąjį tyrimą[3] patvirtinta, kad ši gaminių grupė atitinka Ekologinio projektavimo direktyvos 15 straipsnyje išvardytus kriterijus. Visų pirma, jų pardavimo apimtis yra didelė, jie daro svarbų poveikį aplinkai ir turi didelį poveikio aplinkai gerinimo potencialą. Todėl STP turėtų būti taikoma įgyvendinimo priemonė arba savireguliavimo priemonė. STP rinkoje veikiančios įmonės pasiūlė ES STP gaminių grupei taikyti savanorišką sistemą ir tuo tikslu sudarė savanorišką susitarimą dėl konkrečių ekologinio projektavimo reikalavimų, taikytinų ES rinkai pateikiamiems ir (arba) pradedamiems naudoti STP. Savanoriška sistema taikoma nuo 2010 m. liepos 1 d. Pagal šią sistemą kiekviena pasirašiusioji šalis įsipareigoja užtikrinti, kad bent 90 % visų STP modelių, kuriuos ji pateikia ir (arba) tiekia rinkai, atitiktų sutartus atitinkamo laikotarpio energijos suvartojimo tikslinius rodiklius, kaip nustatyta savanoriškame susitarime. Nustatyta, kad savanoriškame susitarime nustatant STP ekologinio projektavimo reikalavimus svarbus STP aplinkosauginis aspektas yra elektros energijos suvartojimas jų naudojimo etapu. Pagal savanorišką susitarimą pasirašiusiųjų šalių prisiimtus įsipareigojimus elektros energijos suvartojimas (2011–2020 m.) sumažės iki 115 TWh (t. y., bus sutaupoma 44 TWh, o tai atitinka 21 Mt išmetamųjų CO2). Komisija atliko išsamų sektoriaus pasiūlytos savanoriškos sistemos poveikio vertinimą[4] ir konsultavosi su suinteresuotosiomis šalimis pagal Ekologinio projektavimo direktyvos 18 straipsnį sukurtame Ekologinio projektavimo konsultacijų forume[5]. Be to, 2012 m. kovo mėn. sektoriaus atstovai Komisijai pateikė naujos informacijos apie sistemos taikymo rinkoje aprėptį[6], kad Komisija galėtų užbaigti sistemos vertinimą. Poveikio vertinimo išvada – taikant siūlomą savanorišką sistemą politikos tikslai būtų pasiekti greičiau ir pigiau, nei nustačius privalomus reikalavimus. Taip pat padaryta išvada, kad, kaip reikalaujama Ekologinio projektavimo direktyvos VIII priede, siūloma sistema atitinka visas Sutarties nuostatas (visų pirma vidaus rinkos ir konkurencijos taisykles), ES tarptautinių įsipareigojimų nuostatas (įskaitant daugiašalės prekybos taisykles), Ekologinio projektavimo direktyvos tikslus ir konkrečius vertinimo kriterijus, t. y.: i) atvirumo dalyvavimui, ii) pridėtinės vertės, iii) reprezentatyvumo, iv) kiekybinių ir tarpinių tikslų, v) pilietinės visuomenės dalyvavimo, vi) stebėjimo ir pranešimų, vii) savireguliacijos iniciatyvos administravimo rentabilumo, viii) tvarumo ir ix) paskatų suderinamumo. 3. Savanoriško susitarimo elementai Savanorišku sektoriaus susitarimu nustatomi konkretūs rinkai pateikiamų ir (arba) pradedamų naudoti STP ekologinio projektavimo reikalavimai. Kiekviena pasirašiusioji šalis įsipareigoja, kad bent 90 % ES rinkai pateikiamų jos STP (nepaisant jų kilmės) atitiktų minimalius efektyvumo reikalavimus pagal bendrą energijos suvartojimą. Be ekologinio projektavimo reikalavimų nustatymo, susitarimu įsteigiami du administraciniai organai: · valdymo komitetas, kurį sudaro pasirašiusiųjų šalių ir Komisijos atstovai ir kuris administruoja susitarimą[7], ir · nepriklausomas tikrintojas, kuris vertina, kaip atskiros pasirašiusiosios šalys laikosi susitarimu prisiimtų įsipareigojimų ir Komisijai teikia susitarimo laikymosi ataskaitas[8]. Susitarimu taip pat nustatomi: · ataskaitų teikimo įpareigojimai, t. y. kad kiekviena pasirašiusioji šalis nepriklausomam tikrintojui turi pateikti prašomą informaciją ir kad šio įpareigojimo nesilaikanti įmonė rizikuoja netekti pasirašiusiosios šalies statuso, taip pat · stebėjimo taisyklės, t. y. kad susitarimo efektyvumą reguliariai vertins Komisija ir Ekologinio projektavimo konsultacijų forumas (kuriame dalyvauja valstybių narių, sektoriaus ir NVO atstovai). Be to, susitarime numatyta procedūra, pagal kurią valdymo komitetas gali pakeisti susitarimo nuostatas, visų pirma priderindamas reikalavimų griežtumą prie rinkos situacijos. STP atveju itin svarbu, kad atitinkamų parametrų ir taikomų reikalavimų nustatymo metodas būtų lankstus, nes jų funkcijos sparčiai tobulėja. Kad visoms suinteresuotosioms šalims, visų pirma toms, kurios gali prisijungti prie susitarimo, būtų laiku pateikiama teisinga naujausia informacija apie STP taikomus reikalavimus, naujausia savanoriško susitarimo redakcija bus visada skelbiama ekologinio projektavimo politikai skirtoje Komisijos svetainėje „Europa“[9] kartu su poveikio vertinimu ir šia ataskaita. Be savanoriško susitarimo, bus toliau įgyvendinamos kitos iniciatyvos, visų pirma Europos Komisijos Jungtinio tyrimų centro parengtas Skaitmeninės televizijos paslaugų Europos elgesio kodeksas[10], kuriuo siekiama naujoviškų technologinių sprendimų ir nustatomi prestižiniai STP efektyvumo standartai. 4. Savanoriškos sistemos priėmimas Kadangi pagal sektoriaus pasiūlytą savanorišką STP sistemą politikos tikslai bus pasiekti greičiau ir pigiau nei nustačius privalomus reikalavimus ir kadangi ji atitinka visus Ekologinio projektavimo direktyvos VIII priede nustatytus kriterijus, Komisija pripažįsta, kad ES rinkai pateikiamiems ir (arba) pradedamiems naudoti STP taikytina sektoriaus nustatyta savanoriška STP ekologinio projektavimo sistema. Sistemos sąlygos nustatytos sektoriaus sudarytu savanorišku susitarimu. Komisija mano, kad ši savanoriška sistema yra tinkama ekologinio projektavimo įgyvendinimo priemonės alternatyva. Todėl, kol savanoriškas susitarimas ir visos pagal pasiūlytą savanorišką sistemą sudarytos jo vėlesnės redakcijos, Komisijos nuomone, atitiks Ekologinio projektavimo direktyvos tikslus ir joje nustatytus bendruosius principus, Komisija nenustatys privalomų ES rinkai pateikiamų STP ekologinio projektavimo reikalavimų. Visų pirma, savanoriška sistema visą jos taikymo laikotarpį turi atitikti Ekologinio projektavimo direktyvoje nustatytus bendruosius principus, įskaitant: indėlį į Ekologinio projektavimo direktyvos politikos tikslus; atvirumą dalyvauti visoms STP rinkoje veikiančioms įmonėms; didžiosios atitinkamo ekonomikos sektoriaus dalies aprėptį[11]; jos sąlygų aiškumą ir vienareikšmiškumą; skaidrumą, gerai parengtą stebėjimo sistemą; ir tai, kad nebūtų užkraunama neproporcinga administracinė našta. Be to, taikant visus savanorišku susitarimu ir visomis pagal savanorišką sistemą sudarytomis jo vėlesnėmis redakcijomis nustatytus konkrečius ES rinkai pateikiamų ir (arba) pradedamų naudoti STP ekologinio projektavimo reikalavimus turėtų būti gaunama pridėtinė vertė, t. y. užtikrinamas geresnis gaminių, kuriems tie reikalavimai taikomi, aplinkosauginis veiksmingumas. Be to, reikalaujama, kad savanoriškos sistemos pasirašiusiosios šalys: · nuolat vertintų sistemos taikymo pažangą, · bendradarbiautų su Komisijos tarnybomis, valstybėmis narėmis ir suinteresuotosiomis šalimis siekdamos nuolat gerinti STP aplinkosauginį veiksmingumą: visų pirma nuolat gerinti savanorišku susitarimu nustatytus energijos suvartojimo tikslinius rodiklius ir prireikus įtraukti kitus aplinkosauginius aspektus, · bendradarbiautų su Komisijos tarnybomis, valstybėmis narėmis ir suinteresuotosiomis šalimis siekdamos tobulinti ataskaitų teikimo mechanizmą ir stebėjimo taisykles, · pateiktų, savanoriškame susitarime nustatytais terminais, atitinkamus duomenis, kad Komisija ir suinteresuotosios šalys galėtų stebėti, kaip siekiama susitarimo tikslų; kiekviena pasirašiusioji šalis įsipareigoja pateikti informaciją apie visus ES rinkai pateiktus ir (arba) pradedamus naudoti savo STP modelius, t. y. kiekvieno modelio, kuriam taikomas savanoriškas susitarimas, STP energijos suvartojimą, ir · stengtųsi, kad sistemoje aktyviai dalyvautų galinčios prisijungti prie susitarimo šalys. 5. Savanoriškos sistemos stebėjimas Kaip reikalaujama Ekologinio projektavimo direktyvos VIII priedo 6 punkte, Komisija, padedama Ekologinio projektavimo konsultacijų forumo ir Ekologinio projektavimo direktyvos 19 straipsnio 1 dalyje nurodyto komiteto, stebi, kaip taikoma savanoriška sistema, visų pirma, ar ji atitinka bendruosius principus ir ar tinkami savanorišku susitarimu ir visomis jo vėlesnėmis redakcijomis nustatyti ekologinio projektavimo reikalavimai. Komisija daugiausia dėmesio skirs Ekologinio projektavimo direktyvoje, esamose Komisijos gairėse ir pačiame susitarime nustatytiems ataskaitų teikimo įpareigojimams ir stebėjimo taisyklėms. Visų pirma Komisija tikrins, ar susitarimo nuostatos ir tai, kaip jas taiko pasirašiusiosios šalys, Komisijai ir suinteresuotosioms šalims (įskaitant nacionalines institucijas) užtikrina galimybę veiksmingai stebėti susitarimo taikymo efektyvumą ir tai, kaip jis atitinka savo tikslus. Jei Komisija padarys išvadą, kad savanoriška sistema nebeatitinka Ekologinio projektavimo direktyvos tikslų ir bendrųjų principų ir (arba) savanoriškos sistemos pasirašiusiosios šalys ilgainiui nuolat nemažina savanoriškame susitarime nurodytų energijos suvartojimo tikslinių rodiklių arba prireikus į vėlesnes redakcijas neįtraukia kitų aplinkosauginių aspektų, Komisija priims STP ekologinio projektavimo reikalavimus kaip privalomą įgyvendinimo priemonę. 6. Išvados Sektoriaus pasiūlyta STP ekologinio projektavimo sistema atitinka visas Sutarties nuostatas, ES tarptautinius įsipareigojimus ir konkrečius vertinimo kriterijus, todėl pagal Ekologinio projektavimo direktyvą laikoma priimtina. Komisijos vertinimo išvada – taikant šią savanorišką ekologinio projektavimo sistemą politikos tikslai bus pasiekti greičiau ir pigiau, nei nustačius privalomus reikalavimus. Komisija pripažįsta, kad ES rinkai pateikiamiems ir (arba) pradedamiems naudoti STP turėtų būti taikoma savanoriška ekologinio projektavimo sistema. Sistemos sąlygos išdėstytos sektoriaus sudarytame savanoriškame susitarime. Komisija mano, kad ši savanoriška sistema yra tinkama ekologinio projektavimo įgyvendinimo priemonės alternatyva, todėl kol kas nenustatys privalomų ES rinkai pateikiamų ir (arba) teikiamų STP ekologinio projektavimo reikalavimų. Komisija nuolat stebės, kaip taikoma savanoriška sistema. Jei stebint paaiškėtų, kad sistema nebeatitinka Ekologinio projektavimo direktyvos tikslų ir bendrųjų principų, Komisija apsvarstys galimybę nustatyti STP ekologinio projektavimo reikalavimus kaip privalomą įgyvendinimo priemonę. [1] OL L 285, 2009 10 31, p. 10. [2] Skaitmeninių kabelinės, palydovinės, interneto protokolo, antžeminės televizijos signalų imtuvai. [3] EuP parengiamasis tyrimas „18 grupė. Sudėtingi televizoriaus priedėliai“, „Bio Intelligence Service S.A.S“, Prancūzija, 2008 m. gruodžio mėn. galutinė ataskaita. Dokumentai pateikti Energetikos ir transporto generalinio direktorato ekologinio projektavimo svetainėje http://ec.europa.eu/energy/efficiency/studies/ecodesign_en.htm. [4] Palanki Poveikio vertinimo valdybos nuomonė dėl poveikio vertinimo priimta 2010 m. gruodžio 1 d. [5] Ekologinio projektavimo konsultacijų forumo susitikimas 2009 m. spalio 12 d. [6] Iš 2012 m. sausio mėn. paplitimo rinkoje tyrimo rezultatų matyti, kad 2012 m. ES rinkai iš viso bus pateikta 23,5 mln. STP; iš jų 18,2 mln. sudarys savanorišką susitarimą pasirašiusių šalių gaminiai, o susitarimą pasirašiusių ir jį pasirašyti galinčių šalių gaminiai sudarytų 19,6 mln. [7] ES valstybių narių, ELPA / EEE šalių ir nevyriausybinių organizacijų atstovai turi stebėtojo statusą. [8] Susitarimo laikymosi ataskaitos pateikiamos suinteresuotosioms šalims ir su jomis aptariamos. [9] http://ec.europa.eu/energy/efficiency/labelling/agreements_en.htm. [10] http://re.jrc.ec.europa.eu/energyefficiency/html/standby_initiative_main.htm. [11] Bent 70 % rinkai pateikiamų gaminių.