Registravimo internetu sprendimus įgyvendinusiose valstybėse narėse procedūros paprastai būna pigesnės ir spartesnės negu valstybėse narėse, kuriose prašymai teikiami asmeniškai ir popierine forma. Galimybės registruotis internetu neturinčios bendrovės patiria didesnes sąnaudas negu visas procedūras internetu atliekančios bendrovės. Laikas, kurio reikia procedūrai atlikti, taip pat prisideda prie bendrovių patiriamų sąnaudų, tad tais atvejais, kai atliekant procedūras reikia fiziškai atvykti į kompetentingą instituciją, registravimas trunka ilgiau negu tada, kai procedūros atliekamos vien internetu. Dėl lėtai diegiamų skaitmeninių sprendimų atitinkamos valstybių narių kompetentingos institucijos (būtent verslo registrai) nukenčia ir pačios. Tai daugiausia rodo priešingi šalių, kurios per pastaruosius metus jau padarė pažangos skaitmenindamos savo procesus, pavyzdžiai. Registrai, kuriuose bendrovės dar negali procedūrų lengvai atlikti internetu, patys negali išnaudoti galimybių didinti savo darbo efektyvumą, kurių tokie sprendimai galėtų suteikti jų organizacijoms.

Tretiesiems asmenims (investuotojams, piliečiams, kitoms bendrovėms) reikalinga prieiga prie registruose saugomos bendrovių informacijos. ES teisės aktuose apibrėžta, kokius būtiniausius duomenis visada privaloma teikti nemokamai, tačiau tų duomenų vis dar yra nedaug. Už kitą bendrovių informaciją – visą ar jos dalį – dauguma valstybių narių ima mokesčius. Taigi, skirtingose ES valstybėse narėse suteikiama prieiga prie informacijos skiriasi – vienose valstybėse narėse nemokamai teikiama daugiau informacijos negu kitose, dėl to padėtis ES nėra vienoda.

Pagal dabartines ES teisės normas taip pat numatyta visą į registrą įtrauktą bendrovių informaciją arba jos dalį skelbti oficialiajame valstybės leidinyje. Atskleidžiama informacija teisiškai įsigalioja būtent ją paskelbus oficialiajame valstybės leidinyje (arba lygiavertėmis priemonėmis). Šis reikalavimas nustatytas dar ankstyvaisiais ES bendrovių teisės gyvavimo metais, kai paskelbimas oficialiajame valstybės leidinyje buvo vienintelis būdas užtikrinti tam tikrą verslo informacijos tikrumą ir skaidrumą. Oficialiuosius valstybės leidinius valstybės narės gali leisti elektroniniu formatu, tačiau reikalavimų informaciją kartais teikti keletą kartų (pvz. verslo registrui ir paskelbimo oficialiajame valstybės leidinyje tikslais) vis dar yra. Be to kitose ES šalyse filialų turinčios bendrovės turi teikti metines finansines ataskaitas ir registrui, į kurį įtraukta bendrovė, ir valstybės narės, kurioje registruotas filialas, registrui.

Be to, kai kurių skaitmeninių procesų ES teisė apskritai nereglamentuoja, juos nacionaliniu lygmeniu reglamentuoja tik keletas valstybių narių. Vienos valstybės narės leidžia registruoti bendroves ir teikti informaciją apie pokyčius tik atvykus asmeniškai, kitos leidžia atlikti procedūras ir atvykus asmeniškai, ir internetu arba vien internetu. Filialų registravimo internetu padėtis panaši. Nors filialai neturi teisinio subjektiškumo, juos vis tiek reikia užregistruoti verslo registre. Registruojant filialus iš esmės taikomi tokie patys reikalavimai kaip bendrovėms.

2015 m. išvadose dėl bendrosios rinkos politikos Taryba taip pat paragino Komisiją spręsti bendrovių registravimo internetu klausimą pasinaudojus bendrosios skaitmeninės rinkos srities dokumentų rinkiniu. Atsižvelgdama į tai, Komisija į 2017 m. darbo programą įtraukė bendrovių teisės iniciatyvą, kuria siekiama sukurti palankesnes sąlygas naudotis skaitmeninėmis technologijomis visą bendrovių gyvavimo ciklą (iniciatyva taip pat patvirtinta per bendrosios skaitmeninės rinkos laikotarpio vidurio peržiūrą). Be to, visai neseniai Taline paskelbtoje deklaracijoje dėl e. valdžios valstybės narės primygtinai paragino dėti daugiau pastangų, kad ES būtų sukurtos efektyvios, naudotojui patogios elektroninės procedūros. Komisija bendrovių teisės srities iniciatyvą įtraukė į 2017 m. darbo programą.

2017 m. rezoliucijoje dėl e. valdžios veiksmų plano Europos Parlamentas paragino Komisiją apsvarstyti kitus būdus, kaip skatinti diegti skaitmeninius sprendimus, naudojamus atliekant formalumus per visą bendrovės gyvavimo ciklą, ir pabrėžė darbo kuriant verslo registrų jungtis svarbą.

Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas

Šiame pasiūlyme išdėstytos priemonės yra proporcingos tikslui bendrojoje rinkoje sukurti visam bendrovių gyvavimo ciklui skirtus skaitmeninius sprendimus. Pasiūlyme reikalaujama, kad valstybės narės užtikrintų galimybę bendroves registruojant arba teikiant informaciją apie pasikeitimus naudotis internetinėmis priemonėmis, tačiau valstybėms narėms paliekama visiška laisvė šiuos reikalavimus įgyvendinti pagal savus nacionalinės teisės aktus ir sistemas. Prie šio pasiūlymo pridėtoje poveikio vertinimo ataskaitoje, atsižvelgiant į visus reikalingus aspektus, įskaitant naudą visuomenei ir politines įgyvendinimo galimybes, paaiškintos kiekvienos alternatyvos sąnaudos ir nauda bendrovėms, suinteresuotiesiems subjektams ir valstybėms narėms. Pavyzdžiui, registravimas internete trunka dukart trumpiau ir gali kainuoti iki 3 kartų mažiau nei tradicinės popierinės procedūros, o įsigaliojus šiam pasiūlymui kasmet gali būti sutaupyta 42–84 mln. EUR registravimui internete ir tvarkymui numatytų lėšų. Atlikus efektyvumo analizę ir išanalizavus kiekvienos alternatyvos sąnaudas ir naudą bendrovėms, suinteresuotiesiems subjektams ir valstybėms narėms, taip pat nustatyta, jog siūlomais veiksmais neviršijama to, kas būtina tikslui pasiekti ir kad teigiamas siūlomų priemonių poveikis yra didesnis už galimą neigiamą poveikį (poveikio vertinimo ataskaitos 6.3 skirsnis). Pradines su IT kūrimu susijusias investicines sąnaudas kompensuos sutaupytos lėšos – jų ilgainiui sutaupys ir įmonės, ir nacionalinės administracinės institucijos.

Ypač pažymėtina, kad šiuo pasiūlymu bus papildytas Komisijos pasiūlymas dėl reglamento dėl bendrųjų skaitmeninių vartų sukūrimo, kuriame numatytas bendras verslo veiklos registravimas internetinėmis priemonėmis, išskyrus ribotos atsakomybės bendrovių steigimą. Šis pasiūlymas suderintas su nuostatomis dėl būsimų bendrųjų skaitmeninių vartų. Visų pirma, jame išdėstytos konkretesnės esminės taisyklės dėl ribotos atsakomybės bendrovių ir filialų steigimo ir registravimo, ir šis pasiūlymas bendriesiems skaitmeniniams vartams taikomas kaip lex specialis. Svarbu užtikrinti bendrųjų skaitmeninių vartų ir šio pasiūlymo suderinamumą siekiant plėtoti nuoseklią ir ilgalaikę skaitmeninę politiką. Todėl informacija apie pagal šį pasiūlymą taikomas procedūras turi būti pateikta interneto svetainėse, prie kurių prisijungiama per bendruosius skaitmeninius vartus, ir turėtų atitikti tuos pačius kokybės kriterijus, visų pirma ji turi būti atnaujinama, aiški ir patogi naudotis. Pasiūlymu taip pat bus sukurtos reikiamos teisinės skaitmeninių priemonių ir procesų naudojimo sąlygos, kad bendrovės vidaus rinkoje galėtų naudotis elektroninės atpažinties priemonėmis ir elektroninėmis operacijų patikimumo užtikrinimo paslaugomis, kaip numatyta eIDAS reglamente. Be to, laikantis 2016–2020 m. e. valdžios veiksmų plano, juo bus nustatytas vienkartinio duomenų pateikimo principas, taikomas bendrovių teisės srityje, siekiant paremti visoje ES dedamas pastangas mažinti piliečiams ir įmonėms tenkančią administracinę naštą.

Galiausiai nagrinėjant klausimą dėl internetinės prieigos prie verslo registruose saugomos informacijos pasiūlytos dvi alternatyvos ir įvertintas bei palygintas jų poveikis. Pagal tinkamiausią alternatyvą siūloma išplėsti bendrovių duomenų rinkinį, kurį visi verslo registrai teiktų nemokamai, paliekant galimybę valstybėms narėms už kitą informaciją rinkti mokesčius. Šiuo metu nemokamai visada teikiami tik šie duomenys: bendrovės pavadinimas, registruota buveinė, registracijos numeris ir teisinė forma. Į visada nemokamai teikiamų duomenų rinkinį siūloma įtraukti ir kitus duomenis, pvz., informaciją apie bendrovės juridinį statusą, kitus bendrovės pavadinimus (buvusius pavadinimus arba nepagrindinius (alternatyvius) pavadinimus, jeigu jų yra), bendrovės interneto svetainės adresą (jeigu jis yra), bendrovės veiklos objektą (jeigu pagal nacionalinius teisės aktus šią informaciją yra reikalaujama įtraukti į verslo registrą) ir informaciją apie tai, ar bendrovė turi kitoje valstybėje narėje įsteigtų filialų. Be to, į nemokamai teikiamų duomenų rinkinį taip pat būtų įtraukti bendrovės teisinių atstovų vardai ir pavardės – laikoma, kad šie duomenys suinteresuotiesiems subjektams yra svarbūs, o Komisija sulaukė skambučių ir raginimų užtikrinti paprastą prieigą prie šių duomenų.

Nagrinėjant klausimą dėl būtinybės bendrovėms keletą kartų teikti tą pačią informaciją, pasiūlytos dvi alternatyvos ir įvertintas bei palygintas jų poveikis. Pagal tinkamiausią alternatyvą siekiama tvarką supaprastinti – nustatyti taisykles, pagal kurias iš valstybių narių būtų reikalaujama užtikrinti, kad tuo atveju, kai registras gauna iš bendrovės tam tikrus duomenis (pvz., apie bendrovės pavadinimo pasikeitimą, registruotos buveinės pasikeitimą arba naujausias metines finansines ataskaitas), registras (ne pati bendrovė) siųstų juos kitos valstybės narės, kurioje bendrovė turi filialą, registrui. Be to, kai bendrovės informacija pateikiama registrui, būtent registras elektroninėmis priemonėmis siunčia ją oficialiajam valstybės leidiniui (o ne bendrovės atstovas šiuos dokumentus teikia dukart). Taip pat pažymėtina, kad pagal tinkamiausią alternatyvą reikalavimas skelbti bendrovės informaciją oficialiajame valstybės leidinyje nebūtų privalomas. Pagal šią alternatyvą numatoma keletas konkrečių vienkartinio informacijos pateikimo principo įgyvendinimo ES lygmeniu atvejų.

Nagrinėjant registravimo internetu (bendrovės kaip juridinio asmens sukūrimo) ir dokumentų pateikimo verslo registrui klausimą buvo pasiūlytos trys alternatyvos, įvertintas ir palygintas jų poveikis. Pagal tinkamiausią alternatyvą visose valstybėse narėse būtų parengtos bendrovių ir filialų registravimo internetu ir bendrovių dokumentų pateikimo internetu taisyklės. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad šias procedūras būtų galima atlikti internetu ir kad pareiškėjui (ar jo atstovui) nereikėtų fiziškai vykti į jokią instituciją, pas jokius procese dalyvaujančius asmenis ar į kitas įstaigas. Be to, pagal šią alternatyvą valstybėms narėms leidžiama išimties tvarka tam tikrais konkrečiais atvejais, kai kyla pagrįstas įtarimas dėl sukčiavimo, reikalauti, kad asmuo atvyktų fiziškai. Siekiant užtikrinti, kad valstybės narės taisykles įgyvendintų vienodai, pagal šią alternatyvą taip pat būtų diegiamos ES lygmeniu nustatytos elektroninės atpažinties apsaugos priemonės.

Poveikio vertinimo ataskaitą, kurioje aptarti skaitmeninimo, tarpvalstybinių operacijų ir bendrovių teisės kolizinių normų klausimai, Reglamentavimo patikros valdyba (RSB) išnagrinėjo 2017 m. spalio 11 d Kadangi pradinė RSB nuomonė buvo neigiama, Valdybai pateikta pakoreguota Poveikio vertinimo ataskaitos redakcija, o 2017 m. dėl jos parengta teigiama nuomonė su išlygomis. RSB išdėstytos išlygos daugiausia buvo susijusios su kitomis ataskaitoje vertintomis sritimis, o ne su bendrovių teisės srities skaitmeninimo klausimais. Valdyba ypač pažymėjo, kad, palyginti su pateikta pirmąja redakcija, ataskaita pastebimai patobulinta. Ji papildyta duomenimis ir (arba) įrodymais, šaltiniai ir metodika geriau paaiškinti. Taip pat pripažinta, kad ataskaitoje pateikta daugiau informacijos apie problemų mastą, išsamiau aprašytos politikos alternatyvos. Kuriant iniciatyvą remtasi esamomis darbuotojų, kreditorių ir smulkiųjų akcininkų apsaugos priemonėmis, įskaitant įgytas teises į darbuotojų informaciją, konsultacijas ir dalyvavimą. Per poveikio vertinimą nagrinėti trys pagrindiniai su skaitmeninių priemonių naudojimu bendrovių teisės srityje susiję klausimai. Nagrinėjant kiekvieną klausimą analizuotos kelios politikos alternatyvos ir kiekvienu atveju, palyginus visas alternatyvas, pristatyta tinkamiausia alternatyva.

Komisija taip pat pasinaudojo dviejų 2017 m. tyrimų, kuriuose nagrinėti konkretūs bendrovių teisės srities skaitmeninimo klausimai ir vertintas skaitmeninių priemonių naudojimo poveikis tarpvalstybinei bendrovių veiklai, rezultatais. Taip pat pažymėtina, kad Komisija rinko grįžtamąją informaciją iš ekspertų per įvairias konferencijas, įskaitant 2015 m. spalio mėn. Briuselyje vykusią konferenciją „Įmonių teisė skaitmeniniame amžiuje“, 2017 m. rugsėjo mėn. Taline, Estijoje, vykusią konferenciją, t. y. 21-ąją Europos bendrovių teisės ir įmonių valdymo konferenciją „Tarpvalstybinė veikla skaitmeninėmis priemonėmis“, ir 2017 m. spalio mėn. Vokietijoje Tryre vykusią metinę konferenciją Europos bendrovių teisės ir įmonių valdymo klausimais.

2017 m. Komisija į CLEG posėdžius kvietė ne tik valstybių narių ekspertus, bet ir suinteresuotųjų šalių atstovus. Šios suinteresuotosios šalys buvo atrinktos ir apibrėžtos atsižvelgiant į jų dalyvavimą 2013, 2015 ir 2017 m. viešose konsultacijose ir jų veiklą ES bendrovių teisės aktais reglamentuojamose srityse. Suinteresuotosios šalys atstovavo įmonėms, darbuotojams, teisės specialistams. Per šiuos posėdžius paaiškėjo, kad dauguma valstybių narių jau plačiai taiko skaitmeninius sprendimus bendrovių ir valstybių narių institucijų ryšiui palaikyti. Iš esmės jos palaikė skaitmeninimo ES lygmeniu idėją, tačiau nuomonės dėl įvairių pasiūlymo aspektų išliko skirtingos. Įmonių atstovai laikėsi pozicijos, kad skaitmeninimas reikalingas ir labai padėtų Europos bendrovėms. Notarai ir kai kurių valstybių narių atstovai išreiškė susirūpinimą dėl galimo sukčiavimo registruojantis internetu.

Suinteresuotųjų šalių nuomonės klausta per įvairius susitikimus. Konsultacijos dėl bendrovių teisės srities dokumentų rinkinio Bendrovių teisės ekspertų grupės (CLEG) posėdžiuose prasidėjo 2012 m. 2012–2014 m. CLEG posėdžių metu daugiausia dėmesio skirdavo 2012 m. įmonių teisės ir įmonių valdymo veiksmų planui, o 2015 ir 2016 m. dažniausiai buvo svarstomi skaitmeninimo aspektai. 2017 m. įvyko trys CLEG posėdžiai, kurių metų išsamiai apsvarstyti bendrovių teisės dokumentų rinkiniui svarbūs klausimai, būtent skaitmeninimas, tarpvalstybinis įmonių susijungimas, skaidymas ir pertvarkymas. Komisija pristatė ekspertams su atitinkamomis sritimis susijusius ketinimus ir idėjas ir paprašė valstybių narių ekspertų pareikšti nuomonę konkrečiais klausimais. Apskritai valstybių narių atstovai palaikė iniciatyvą.

Per visą poveikio vertinimo procesą Komisija aktyviai palaikė ryšius su suinteresuotosiomis šalimis ir rengė išsamias konsultacijas. Konsultacijų procesą sudarė viešos konsultacijos internetu, susitikimai su suinteresuotosiomis šalimis, diskusijos su valstybių narių ekspertais ir keletas tyrimų. Pasiūlymas parengtas remiantis visomis šiomis priemonėmis surinkta informacija.

Šiuo pasiūlymu iš dalies keičiama 2017 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2017/1132 dėl tam tikrų bendrovių teisės aspektų. Toliau pateikti paaiškinimai – tai atitinkamai aptartos siūlomos nuostatos ir išskirti esminiai pasiūlymo aspektai. Techniniai pakeitimai aprašyti tik tada, jei to reikia, kad pasiūlymas būtų suprantamesnis.

Kiek buvo pasiektas iniciatyvos tikslas sumažinti nereikalingas bendrovių sąnaudas ir bendrovėms tenkančią naštą, bus įvertinta remiantis įvairiais rodikliais, pavyzdžiui, atliekant į iniciatyvos sritį patenkančių bendrovių veiklos sąnaudų stebėseną, t. y. renkant duomenis apie registravimo ir duomenų teikimo internetu sąnaudas. Siekiant surinkti reikalingus duomenis valstybėms narėms reikės nustatyti tam tikrus informacijos teikimo įpareigojimus. Rinkdama reikalingus duomenis iš suinteresuotųjų šalių, Komisija gali rengti tikslines apklausas. Kad būtų galima įvertinti siūlomų priemonių poveikį ir patikrinti, ar tikslai pasiekti, reikės atlikti vertinimą. Vertinimą atliks Komisija, remdamasi per stebėseną surinkta informacija ir papildomai pagal poreikį iš atitinkamų suinteresuotųjų šalių surinktais duomenimis. Vertinimo ataskaitą būtų galima parengti praėjus 5 metams nuo perkėlimo į nacionalinę teisę laikotarpio pabaigos.

Numatoma, kad pasiūlymas turės tam tikrų padarinių bent kai kurių valstybių narių, kurioms gali tekti pritaikyti savo IT sistemas pagal naujas nuostatas, biudžetams. Tačiau, kaip paaiškinta prie šio pasiūlymo pridėtoje poveikio vertinimo ataskaitoje, šias pertvarkymo sąnaudas vidutiniu ir ilguoju laikotarpiu kompensuos tai, kad valstybių narių administracijos sutaupys laiko ir išteklių. Numatoma, kad verslo registrų nemokamai teikiamų duomenų rinkinio išplėtimas taip pat paveiks kai kurių verslo registrų finansinius išteklius. ES biudžetui nėra jokio poveikio.

30a straipsnyje reikalaujama, kad valstybė narė, kurioje įregistruota bendrovė, per registrų sąveikos sistemą praneštų valstybei narei, kurioje įregistruotas bendrovės filialas, apie tam tikros informacijos, pavyzdžiui, pavadinimo arba registruoto adreso, pasikeitimus. Šia nuostata taip pat siekiama įtvirtinti vienkartinio informacijos pateikimo principą, taikomą tarpvalstybiniais atvejais.

28c straipsnyje reikalaujama, kad valstybės narės per verslo registrų sąveikos sistemą viena kitą informuotų apie valstybėje narėje (išskyrus valstybę narę, kurioje įregistruota bendrovė) uždaromus filialus.

Direktyvos (ES) 2017/1132 19 straipsnis pakeistas kitu. Naujomis nuostatomis išplečiamas duomenų, kuriuos valstybės narės teikia nemokamai, mastas. Į išplėstą sąrašą dabar įtraukti, be kita ko, ankstesni bendrovės pavadinimai (jei jų yra), interneto svetainės (jei yra), juridinis statusas ir veiklos objektas (jeigu pagal nacionalinę teisę registre tokie duomenys saugomi). Šių nuostatų tikslas – suteikti nemokamą prieigą prie didesnio kiekio bendrovių duomenų, taip padidinant skaidrumą ir pasitikėjimą bendrąja rinka.

Direktyvos (ES) 2017/1132 18 straipsnis iš dalies pakeistas, kad valstybės narės per registrų sąveikos sistemą galėtų teikti ir kitos informacijos ir dokumentų, susijusių su bendrovių tipais, ne vien nurodytų kodifikuotos direktyvos II priede, elektronines kopijas.

Šiame straipsnyje iš valstybių narių taip pat reikalaujama užtikrinti, kad visa bendrovę arba filialą registruojant arba teikiant jų duomenis kompetentingai institucijai pateikta informacija ir dokumentai būtų saugomi registre kompiuterio skaitomu, paiešką atlikti leidžiančiu arba struktūrinių duomenų formatu. Valstybės narės per 5 metus turės užtikrinti, kad šio reikalavimo būtų visapusiškai laikomasi. Bendrovių informaciją saugant struktūriniais formatais duomenų bus lengviau ieškoti arba jais keistis su kitomis sistemomis.

(1)Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje (ES) 2017/1132, be kitų dalykų, išdėstytos teisės normos dėl duomenų atskleidimo ir valstybių narių centrinių, komercinių ir bendrovių registrų sąveikos;

atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 50 straipsnio 1 dalį ir 2 dalies b, c, f ir g punktus,

(2)galimybė naudotis skaitmeninėmis priemonėmis ir procesais, kad, įsteigus bendrovę arba bendrovės filialą kitoje valstybėje narėje, būtų galima lengviau, greičiau ir ekonomiškai efektyviau pradėti ekonominę veiklą, yra viena iš būtinų efektyvaus konkurencingos bendrosios rinkos veikimo ir bendrovių konkurencingumo užtikrinimo sąlygų;

(3)Komunikate dėl Europos bendrosios skaitmeninės rinkos strategijos ir Komunikate „2016–2020 m. ES e. valdžios veiksmų planas. Valdžios skaitmeninių permainų spartinimas“ Komisija pabrėžė viešojo administravimo įstaigų vaidmenį padedant įmonėms pradėti verslą, naudotis internetu ir plėsti veiklą kitose valstybėse. ES e. valdžios veiksmų plane konkrečiai pripažinta, jog svarbu pagerinti skaitmeninių priemonių naudojimą siekiant laikytis reikalavimų, susijusių su bendrovių teise. 2017 m. Taline paskelbtoje deklaracijoje dėl e. valdžios valstybės narės taip pat primygtinai paragino dėti daugiau pastangų, kad Sąjungoje būtų sukurtos efektyvios, į naudotoją orientuotos elektroninės procedūros;

(4)2017 m. birželio mėn. ėmė veikti valstybių narių centrinių, komercinių ir bendrovių registrų sąveikos sistema, tad gerokai palengvėjo tarpvalstybinė prieiga prie bendrovių informacijos Sąjungoje ir gali būti palaikomas valstybių narių registrų tarpusavio elektroninis ryšys, kai tam tikros tarpvalstybinės operacijos turi poveikio bendrovėms;

(5)kad bendroves ir jų filialus registruoti būtų lengviau, o registravimo sąnaudos ir su tuo susijusi administracinė našta būtų mažesnės, ypač labai mažoms, mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ), kaip apibrėžta Komisijos rekomendacijoje 2003/361/EB, reikėtų nustatyti tvarką, kurią taikant registravimo procedūras būtų galima atlikti vien internetu. Sąnaudos patiriamos ir našta užkraunama ne vien dėl administracinių mokesčių už bendrovės steigimą, bet ir dėl kitų reikalavimų, dėl kurių visas procesas ilgiau užtrunka, ypač kai reikalaujama, kad pareiškėjas arba jo atstovai jame dalyvautų fiziškai. Be to, informacija apie šias procedūras turėtų būti teikiama internetu ir nemokamai;

(6)Reglamentu (ES) Nr [COM (2017) 256], kuriuo nustatomi bendrieji skaitmeniniai vartai, numatyta priimti bendrąsias taisykles dėl bendrosios rinkos veikimui svarbios informacijos teikimo, procedūrų atlikimo ir pagalbos paslaugų teikimo internetu. Šia direktyva nustatomos specialios taisyklės dėl į minėto reglamento taikymo sritį neįtrauktų ribotos atsakomybės bendrovių registravimo ir veikimo. Visų pirma, valstybės narės turėtų teikti informaciją apie šioje direktyvoje nustatytas procedūras, atliekamas svetainėse, prie kurių prisijungiama per bendruosius skaitmeninius vartus, o ta informacija turėtų atitikti [Bendrųjų skaitmeninių vartų reglamento] X straipsnyje nustatytus kokybės reikalavimus;

(7)suteikus galimybę bendroves ir filialus registruoti ir dokumentus bei informaciją teikti vien internetu, bendrovės galėtų ryšius su valstybių narių kompetentingomis institucijomis palaikyti skaitmeninėmis priemonėmis. Kad padidintų pasitikėjimą, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad tarpvalstybiniai naudotojai galėtų naudotis saugiomis elektroninės atpažinties priemonėmis ir elektronines patikimumo užtikrinimo paslaugomis, kaip to reikalaujama Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 910/2014. Be to, kad tarpvalstybines elektroninės atpažinties priemones būtų galima taikyti, valstybės narės turėtų sukurti elektroninės atpažinties schemas, kuriose būtų įdiegtos patvirtintos elektroninės atpažinties priemonės. Tokios nacionalinės schemos būtų naudojamos kaip pagrindas kitoje valstybėje narėje išduotoms elektroninės atpažinties priemonėms pripažinti. Siekiant tarpvalstybiniais atvejais užtikrinti aukštą patikimumo lygį, reikėtų pripažinti tik tas elektroninės atpažinties priemones, kurios atitinka Reglamento (ES) Nr. 910/2014 6 straipsnį. Tačiau valstybės narės gali pripažinti ir kitas atpažinties priemones, pavyzdžiui, skenuotas paso kopijas. Bet kuriuo atveju pagal šią direktyvą valstybės narės turėtų būti tik įpareigojamos leisti Sąjungos piliečiams atlikti bendrovių registraciją internetu ir teikti duomenis internetu naudojantis savomis elektroninės atpažinties priemonėmis;

(8)siekiant palengvinti bendrovėms taikomas internetines procedūras, valstybių narių registrų imamas mokestis už registravimą internetu arba informacijos pateikimą internetu neturėtų viršyti faktinių administracinių paslaugos teikimo sąnaudų. Valstybės narės taip pat turėtų padėti bendrovę arba filialą norintiems steigti subjektams – teikti naują, aiškią, glaustą ir naudotojams lengvai suprantamą informaciją apie ribotos atsakomybės bendrovių ir jų filialų steigimo ir valdymo procedūras bei reikalavimus. Dėl uždarųjų akcinių bendrovių pažymėtina, kad pareiškėjams ir direktoriams turėtų būti teikiama išsamesnė informacija, nes valstybės narės taip pat turėtų užtikrinti galimybę tokioms bendrovėms registraciją atlikti vien internetu;

(9)pirmuoju bendrovių gyvavimo ciklo etapu bendroves steigti ir registruoti turėtų būti įmanoma vien internetu. Tačiau valstybės narės turėtų turėti galimybę akcinių bendrovių atveju nukrypti nuo šio reikalavimo atsižvelgiant į tokių bendrovių steigimo ir registravimo sudėtingumą ir siekiant gerbti esamas valstybių narių bendrovių teisės tradicijas. Bet kuriuo atveju valstybės narės turėtų nustatyti išsamias registravimo taisykles. Turėtų būti suteikta galimybė registruotis internetu, dokumentus pateikus elektroniniu formatu;

(10)siekiant užtikrinti, kad bendrovė būtų registruojama laiku, valstybės narės neturėtų nustatyti sąlygos, kad bendrovę arba filialą registruoti internetu galima tik tada, kai prieš bendrovės arba filialo registraciją gaunama licencija arba leidimas, nebent tai būtina tam tikrai veiklai tinkamai kontroliuoti. Atvejai, kuriais bendrovės negali vykdyti veiklos be licencijos arba leidimo, po registracijos reglamentuojami pagal nacionalinės teisės normas;

(11)siekiant padėti įmonėms, ypač startuoliams, pradėti verslą, reikėtų suteikti galimybę registruojant uždarąją akcinę bendrovę naudotis pavyzdiniais steigimo dokumentų šablonais, o šablonai turėtų būti skelbiami internete. Pavyzdiniuose dokumentuose gali būti pateiktas iš anksto pagal nacionalinės teisės normas apibrėžtų alternatyvų sąrašas. Pareiškėjai turėtų turėti galimybę pasirinkti, ar naudotis šiais pavyzdiniais dokumentais, ar registruojant bendrovę naudotis specialiais steigimo dokumentais, tad valstybės narės turėtų turėti galimybę teikti šablonus ir kitų tipų bendrovėms;

(12)siekiant gerbti esamas valstybių narių bendrovių teisės tradicijas, svarbu leisti valstybėms narėms lanksčiai nuspręsti, kaip užtikrinti, kad bendrovių ir filialų registravimo sistema, įskaitant procese dalyvaujančių notarų ar teisininkų funkcijas, būtų vien internetinė. Pagal šią direktyvą nereglamentuojami bendrovių ir filialų registravimo internetu klausimai turėtų būti reglamentuojami pagal nacionalinę teisę;

(13)be to, siekiant užkirsti kelią sukčiavimui ir bendrovių užgrobimui, taip pat suteikti nacionaliniuose registruose saugomų dokumentų ir informacijos patikimumo ir teisingumo apsaugos priemonių, nuostatose dėl bendrovių ir jų filialų registravimo internetu taip pat reikėtų numatyti bendrovę arba filialą steigti norinčių asmenų tapatybės ir teisinio veiksnumo kontrolės priemones. Tačiau priemones ir metodus, kuriais būtų užtikrinta tokia kontrolė, reikėtų leisti kurti ir tvirtinti valstybėms narėms. Tose teisės normose, be kita ko, būtų galima numatyti galimybę atlikti patikrinimą surengus vaizdo konferenciją arba pasinaudojus kitomis internetinėmis priemonėmis, leidžiančiomis užmegzti tikralaikį audiovizualinį ryšį. Todėl valstybės narės turėtų turėti galimybę reikalauti, kad registravimo internetu procese dalyvautų notarai arba teisininkai, tačiau jų dalyvavimas neturėtų būti kliūtis visą registravimo procedūrą atlikti internetu;

(14)kilus pagrįstam įtarimui dėl sukčiavimo, valstybėms narėms turėtų būti leidžiama pagal nacionalinės teisės aktus imtis priemonių, tarp jų – reikalauti (ne sistemiškai, bet tam tikrais atvejais), kad pareiškėjas arba jo atstovas fiziškai atvyktų į kurią nors valstybės narės, kurioje ketinama registruoti bendrovę arba filialą, instituciją. Pagrįstas įtarimas dėl sukčiavimo turėtų turėti pakankamą pagrindą, pavyzdžiui, reikėtų remtis tikrųjų savininkų registruose saugoma informacija, informacija apie teistumą, tapatybės klastojimo arba mokesčių slėpimo požymiais;

(15)siekiant užtikrinti visų su bendrovėmis ryšius palaikančių asmenų apsaugą, valstybės narės turėtų turėti galimybę užkirsti kelią sukčiavimui atsisakydamos savo teritorijoje esančios bendrovės arba filialo direktoriumi skirti asmenį, kuris kitoje valstybėje narėje šiuo metu nušalintas nuo direktoriaus pareigų. Prašymus pateikti tokią informaciją apie ankstesnes direktoriaus pareigas turėtų būti galima teikti per registrų sąveikos sistemą, todėl valstybės narės turėtų sukurti reikiamą tvarką, kuria būtų užtikrinta, kad nacionaliniai registrai galėtų teikti tokią informaciją. Direktorių nušalinimo tvarka ir informacijos perdavimo konfidencialumas turėtų būti reglamentuojami pagal nacionalinę teisę. Siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi taikytinų teisės normų dėl asmens duomenų apsaugos, visus su direktoriaus nušalinimu susijusius duomenis nacionaliniai registrai turėtų tvarkyti pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2016/679;

(16)su registravimu internetu susijusiais įpareigojimais neturėtų būti pažeidžiami kiti, ne bendrovių teisės srities formalumai, kuriuos bendrovė turi įvykdyti, kad galėtų pradėti veiklą pagal ES ir nacionalinę teisę;

(17)dėl bendrovių registravimo internetu taip pat pažymėtina, kad, siekiant sumažinti bendrovių sąnaudas ir naštą, per bendrovės gyvavimo ciklą dokumentus ir informaciją registrams taip pat turėtų būti galima teikti vien internetu. Valstybės narės taip pat turėtų turėti galimybę leisti bendrovėms teikti dokumentus ir informaciją kitomis priemonėmis, įskaitant popierinius dokumentus. Be to, bendrovių informacija turėtų būti atskleidžiama, informaciją tuose registruose padarius viešai prieinama, nes jie dabar yra susieti tarpusavyje ir teikia visapusišką informaciją naudotojams. Kad nebūtų trikdoma esamų informacijos atskleidimo priemonių veikla, valstybės narės taip pat turėtų turėti galimybę visą bendrovių informaciją ar jos dalį skelbti ir oficialiajame valstybės leidinyje, tik turėtų tuo pačiu užtikrinti, kad informaciją oficialiajam valstybės leidiniui elektroniniu būdu siųstų registras;

(18)siekdamos palengvinti registruose saugomos informacijos paiešką ir keitimąsi ja su kitomis sistemomis, valstybės narės turėtų laipsniškai užtikrinti, kad visi dokumentai ir informacija, kurie yra teikiami kompetentingai institucijai registruojant bendrovę ar filialą arba teikiant jų informaciją, registruose būtų saugomi kompiuterio skaitomu, paiešką atlikti leidžiančiu arba struktūrinių duomenų formatu. Kadangi dėl to gali tekti keisti esamas valstybių narių informacines sistemas, šio reikalavimo perkėlimo į nacionalinę teisę terminas turėtų būti ilgesnis;

(19)siekiant sumažinti bendrovių sąnaudas ir administracinę naštą, valstybės narės, taikydamos bendrovių teisę, turėtų laikytis vienkartinio informacijos pateikimo principo. Vienkartinio informacijos pateikimo principo taikymas reiškia, kad iš bendrovių nereikalaujama teikti tą pačią informaciją valdžios institucijoms daugiau nei kartą. Pavyzdžiui, bendrovės neturėtų teikti tos pačios informacijos ir nacionaliniam registrui, ir oficialiajam valstybės leidiniui. Atvirkščiai, registras turėtų pateikti informaciją, kuri jau buvo tiesiogiai pateikta oficialiajam valstybės leidiniui. Taip pat jeigu bendrovė yra įsteigta vienoje valstybėje narėje ir nori įregistruoti filialą kitoje, ji turėtų turėti galimybę pasinaudoti prieš tai registrui pateikta informacija arba dokumentais. Be to, jeigu bendrovė yra įsteigta vienoje valstybėje narėje, o jos filialas yra kitoje, ji turėtų turėti galimybę teikti duomenis apie tam tikrus bendrovės informacijos pasikeitimus tik tam registrui, kuriame įregistruota bendrovė, nereikalaujant tą pačią informaciją teikti registrui, kuriame įregistruotas filialas. Vietoj to, registras, kuriame įregistruota bendrovė, ir registras, kuriame įregistruotas filialas, naudodamiesi registrų sąveikos sistema, turėtų keistis elektroniniu būdu informacija, pavyzdžiui, apie bendrovės pavadinimo arba registruotos buveinės pasikeitimą;

(20)siekiant užtikrinti, kad apie bendroves Sąjungoje būtų teikiama nuosekli ir nauja informacija, ir dar labiau padidinti skaidrumą, pagal nacionalinę teisę reikėtų suteikti galimybę naudojantis registrų sąveikos sistema keistis valstybių narių registruose saugoma informacija apie visų tipų įregistruotas bendroves. Valstybės narės taip pat turėtų turėti galimybę per šią sistemą teikti elektronines dokumentų kopijas ir informaciją apie kitų tipų bendroves;

(21)siekiant užtikrinti skaidrumą ir skatinti pasitikėjimą verslo sandoriais, įskaitant bendrojoje rinkoje sudaromus tarpvalstybinius sandorius, svarbu, kad investuotojai, suinteresuotosios šalys, verslo partneriai ir institucijos turėtų paprastą prieigą prie bendrovių informacijos. Kad informacija būtų labiau prieinama, visose valstybėse narėse daugiau informacijos turėtų būti teikiama nemokamai. Prie tokios informacijos reikėtų priskirti informaciją apie bendrovės interneto svetainę (jeigu ji yra) ir bendrovės bei kitose valstybėse narėse esančių jos filialų juridinį statusą (jeigu tokia informacija nacionaliniuose registruose saugoma). Prie tokios informacijos taip pat reikėtų priskirti informaciją apie asmenis, įgaliotus atstovauti bendrovėms, ir darbuotojų skaičių (jeigu tokia informacija saugoma);