LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 200/16

Paraiškos paskelbimas pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 510/2006 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos 6 straipsnio 2 dalį

2011/C 200/08

Šiuo paskelbimu suteikiama teisė pareikšti prieštaravimą paraiškai pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 510/2006 (1) 7 straipsnį. Prieštaravimo pareiškimai Komisijai turi būti pateikti per šešis mėnesius nuo paraiškos paskelbimo.

SANTRAUKA

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 510/2006

„CINTA SENESE“

EB Nr.: IT-PDO-0005-0491-06.09.2005

SKVN ( X ) SGN ( )

Šioje santraukoje informacijos tikslais pateikiami pagrindiniai produkto specifikacijos elementai.

1. Atsakinga valstybės narės institucija:

Pavadinimas: Ministero delle Politiche Alimentari Agricole e Forestali Adresas: Via XX Settembre 20 00187 Roma RM ITALIA Tel. +39 0646655104 Faks. +39 0646655306 E. paštas: saco7@politicheagricole.it

2. Grupė:

Pavadinimas: Consorzio per la Tutela della Cinta Senese Adresas: Strada di Cerchiaia 41/4 53100 Siena SI ITALIA Tel. +39 0577389513 Faks. +39 0577389513 E. paštas: cinta-senese@libero.it Sudėtis: Gamintojai ir (arba) perdirbėjai ( X ) kiti ( )

3. Produkto rūšis:

1.1 klasė. Šviežia mėsa (ir subproduktai)

4. Specifikacija:

(Reglamento (EB) Nr. 510/2006 4 straipsnio 2 dalyje pateiktų reikalavimų santrauka)

4.1. Pavadinimas:

„Cinta Senese“

4.2. Aprašymas:

Saugoma kilmės vietos nuoroda „Cinta Senese“ skirta mėsai, gautai iš lauke ar iš dalies lauke užaugintų „Cinta Senese“ veislės mėsinių kiaulių, atsivestų sukergus į „Cinta Senese“ genetinio tipo gyvulių auginimo registrus ir (arba) į genealoginę knygą įrašytus gyvulius.

Paruoštos vartoti „Cinta Senese“ mėsos fizinės ir cheminės savybės yra tokios (100 g valgomos mėsos praėjus 24 val. po skerdimo): vandens kiekis ne didesnis nei 78 %, longissimus dorsi raumens riebalų kiekis ne mažesnis nei 2,5 %, pH 45 (matuojamas praėjus 45 min. po skerdimo) – 6–6,5. Be to, mėsos išvaizda ir organoleptinės savybės turi būti šios: mėsa ryškiai rožinė ir (arba) raudona, jos tekstūra švelni, konsistencija tvirta, šiek tiek riebalinga, mėsa minkšta, sultinga, jaučiamas šviežios mėsos kvapas.

4.3. Geografinė vietovė:

Gamybos vietovė apima visą Toskanos regioną iki 1 200 m virš jūros lygio – didesniame aukštyje gamtos sąlygos auginimui nebetinka.

4.4. Kilmės įrodymas:

Visi gamybos proceso etapai turi būti kontroliuojami ir registruojami – tiek produktus įvežant, tiek juos išvežant. Vykdant tokią stebėseną ir pildant tam tikslui numatytus augintojų, skerdėjų bei išpjaustymo įmonių registrus, kuriuos tvarko kontrolės įstaiga, taip pat laiku kontrolės įstaigai deklaruojant pagamintą kiekį, visoje gamybos grandinėje užtikrinamas produktų atsekamumas ir tapatybė.

Pašarų tiekėjų augintojams išduotais dokumentais patvirtinama, kad pašarai užauginti geografinėje gamybos vietovėje. Naudodami atitinkamus vidinius registrus augintojai taip pat privalo įrodyti, kad laikosi 4.5 punkte nustatytų reikalavimų. Tikrinimų metu kontrolės institucijai turi būti sudaryta galimybė susipažinti su tiekėjų išduotais dokumentais ir vidiniais augintojų registrais.

Be to, per 45 dienas nuo kiaulių atsivedimo jų ausis būtina paženklinti atitinkamais skiriamaisiais ženklais (įsagais), kuriuose nurodomas gyvulio identifikacinis kodas. Jei reikia atskirti reprodukcijai skirtus gyvulius nuo skerdimui skirtų gyvulių, galima naudoti skirtingas skiriamųjų ženklų spalvas. Iš karto po skerdimo skerdenų pusės pažymimos įdagu, o vartoti skirtos išpjovos ir gabalai – identifikavimo ženklu. Įdagu ir (arba) identifikavimo ženklu žymima atitinkamai skerdimo ir (arba) išpjaustymo patalpoje. Visus į atitinkamus registrus įtrauktus fizinius ar juridinius asmenis tikrina kontrolės įstaiga.

4.5. Gamybos būdas:

Skersti skirti gyvuliai nuo ketvirto gyvenimo mėnesio turi būti auginami lauke ar iš dalies lauke. Gyvulių skaičius ūkyje ribojamas iki 1 500 kg gyvojo svorio viename hektare. Gyvuliai kasdien ganosi uždarose ar atvirose ganyklose, kuriose gali būti įrengtos pašiūrės jiems prisiglausti nakties metu ir (arba) esant nepalankioms oro sąlygoms. Sueities laikotarpiu, prieš jauniklių atsivedimą ir po jo reproduktoriai gali būti patalpinami į tam tikslui numatytus statinius (kiaulides), kad būtų lengviau atlikti sanitarinę kontrolę ir prižiūrėti atsivedimą.

Gyvuliai minta miško ir (arba) lauko ganyklose, kur auga pašarinės ir grūdinės kultūros. Vyresniems nei 4 mėnesių gyvuliams galima duoti pašarų priedų; jie sudaro tik leistiną dalį kasdieninio raciono ir neviršija 2 % gyvojo svorio.

Kasdien naudoti pašarų priedus, kurie sudaro ne daugiau kaip 3 % gyvojo svorio ir kurie skirti įprastai gyvulių mitybai užtikrinti, išskirtinai leidžiama tik tada, jei dėl nepalankių oro sąlygų ar dėl to susidariusios padėties (sausra, ilgai trunkančios liūtys arba ilgai besilaikanti sniego danga) negalima visiškai išnaudoti lauko arba miško ganyklų išteklių.

Tačiau iki 4 mėnesių amžiaus kiaulidėje auginamiems paršeliams pašarų priedai gali atstoti pagrindinį racioną. Ne mažiau kaip 60 % visų gyvuliams duodamų pašarų priedų turi būti gauta iš geografinės gamybos vietovės. Kaip pašarų priedus leidžiama naudoti šiuos produktus:

— energetinius produktus: visas neapdorotas grūdines kultūras,

— baltyminius produktus: aliejinius augalus (išskyrus soją ir jos produktus) ir visus ankštinius neapdorotus augalus,

— pluoštinius augalus: pašarinius augalus, šviežius vaisius ir daržoves, antrinius grūdų malimo produktus.

Taip pat galima naudoti vitaminų ir (arba) mineralų papildus.

Skerdžiami ne jaunesni nei 12 mėnesių gyvuliai.

4.6. Ryšys su geografine vietove:

SKVN „Cinta Senese“ žymimo gaminio ir kilmės vietos ryšys grindžiamas būtent auginimo metodu ir veisliniams gyvuliams duodamu pašaru. Dėl šių veiksnių gaminiui suteikiamos 4.2 punkte nurodytos savybės. Nustatytai geografinei vietovei būdingi mišrūs miškai, kuriuose auga daug ąžuolų, tinkamų gilėms augti, rūšių ir nuošalūs sėjai tinkami žemės plotai. Kadangi Toskanos krašto dirvožemio ir klimato aplinkai būdingos gamyklos dažnai yra skurdžios ir molingos, jose auga daugiausia pašariniai augalai. Dėl žmogaus veiklos amžiams bėgant buvo išvesta „Cinta Senese“ veislė – šios veislės gyvuliams būdingos tvirtos galūnės ir apskritai tvirtas sudėjimas; jie pasižymi atsparumu, taip pat ir ligoms, nereiklumu, lengvu prisitaikymu prie aplinkos ir gali būti auginami beveik išskirtinai naudojant Toskanos kraštui būdingus gamtinius išteklius. Dar ir šiandien, kaip seniau, šie gyvuliai paprastai auginami lauke ar iš dalies lauke. Kiaulės paleidžiamos ganytis miške ir pritaikytuose sklypuose ir pargenamos nakčiai ar sudėtingu laikotarpiu prieš ar po jauniklių atsivedimą. Toks auginimo būdas, kai kiaulės naudoja miško ir žemės išteklius, leidžia išvengti daugelio sanitarinių problemų, o gyvuliai nepatiria streso; šie veiksniai daro teigiamą įtaką mėsos sudėčiai ir kokybei. Iš tiesų, mėsai būdingi tik nežymūs tarpraumeniniai riebalai, matomi išpjovose ir mažiausias riebalų kiekis, nurodytas 4.2 punkte. Tai nėra būdinga visų rūšių kiaulienai ir laikoma svarbiu elementu, padedančiu užtikrinti skonį ir kvapą. Kitas įdomus „Cinta Senese“ mėsos ypatumas – nesočiųjų riebalų rūgščių sudėtis, kuriai būdingas didelis oleino rūgšties kiekis. Dėl šios savybės mėsa pasižymi maloniu aromatu, kuris teigiamai veikia organoleptines mėsos savybes. Be to, mėsa pasižymi nedideliu linolo rūgšties kiekiu, kuris susijęs su kiaulių šėrimui naudojamais Toskanos miškų ir ganyklų augalais; jei minėtos rūgšties yra daug, gali suprastėti produkto kokybė.

Be to, toks ganymo būdas turi įtakos genetinei mėsos sudėčiai. Mėsa tampa ypač tinkama vartoti šviežia ir perdirbti, nes šis veiksnys pasireiškia didesne vandens sulaikymo geba, taigi labai nedideliais virimo ar kepimo metu atsirandančiais nuostoliais dėl vandens praradimo ir nežymiais nuostoliais mėsą sūdant pirmuoju perdirbtų produktų brandinimo etapu.

Reikėtų pabrėžti, kad šiandien „Cinta Senese“ mėsa tiesiogiai susijusi su kilmės vietove, ypač dėl to, kad praeityje ji buvo labai vertinama dėl savo savybių ir laikoma Toskanos mitybos tradicijų pavyzdžiu. Dėl regioninės valdžios veiksmų „Cinta Senese“ mėsa rinkoje įsitvirtino vis labiau ir labiau ir SKVN „Cinta Senese“ žymima mėsa, siejama su įvairiais mėsos patiekalais, net pasirodė restoranų valgiaraščiuose.

Ir šiandien SKVN „Cinta Senese“ pažymėta mėsa yra ypač vertinama, prekyboje jos kaina didesnė, nei kitokios mėsos. Tai matyti iš 2001 ir 2002 m. Sienos prekybos, pramonės, amatų ir žemės ūkio rūmų sudarytos tarifų lentelės.

4.7. Kontrolės įstaiga:

Kontrolės įstaiga laikosi EN 45011 standarto.

Pavadinimas: Istituto Nord Est Qualità — INEQ Adresas: Via Nazionale 33/35 33030 Villanova di San Daniele del Friuli UD ITALIA Tel. +39 0432956951 Faks. +39 0432956955 E. paštas: info@ineq.it

4.8. Ženklinimas etiketėmis:

Toliau išvardytos „Cinta Senese“ skerdenų pusių vietos turi būti pažymėtos įdagu: kumpis, nugarinės išpjova, šoninė, priekinis kumpis ir pažandė. Įdagą sudaro SKVN „Cinta Senese“ logotipas ir skerdyklos numeris.

Visi iš įdagu pažymėtos skerdenos pusės išpjauti ir galutiniam vartotojui skirti gabalai turi būti pažymėti identifikavimo ženklu, kuriame pateikiama ši informacija:

— logotipas,

— saugomos kilmės vietos nuorodos pavadinimas: „Cinta Senese D.O.P.“,

— ES ženklas arba įrašas „Denominazione d’Origine Protetta“,

— atsekamumo kodas, kuriuo remiantis gyvulį galima identifikuoti (atsivedimo vieta ir data) ir nustatyti skerdimo ir išpjaustymo vietą ir datą bei parduoti skirtą kiekį.

Identifikavimo ženklas, kuriame pateikiama minėta informacija ir kuriuo žymimos anatominės dalys ir (arba) iš anksto supakuoti produktai, turi būti nepažeidžiamas.

Logotipą sudaro tamsiai raudonos spalvos heraldinis ženklas, kuriame pavaizduota tamsiai pilkos spalvos kiaulė, apjuosta balta juosta. Visą piešinį juosia tamsiai raudonos spalvos apskritimas, kuriame yra įrašas „allevata in Toscana secondo tradizione“ („išauginta Toskanoje laikantis tradicijų“). Po heraldiniu ženklu, už apskritimo ribų, nurodytas pavadinimas „Cinta Senese D.O.P.“ Logotipas su to paties šrifto užrašais gali būti nespalvotas, pateiktas ant įvairių medžiagų, jo dydis gali būti mažesnis ar didesnis, jei tik laikomasi proporcijų ir teksto išdėstymo.

(1) OL L 93, 2006 3 31, p. 12.