Latvija. Už duomenų rinkimą remiantis iškrovimo ir pirminės prekybos pažymomis ir suvestinių duomenų apie Baltijos jūrą ir Rygos įlanką rengimą atsako Valstybinė aplinkos tarnyba prie Aplinkos apsaugos ir regioninės plėtros ministerijos. Renkant ir tvarkant šių sričių duomenis ir duomenis apie Atlanto vandenyne vykdomą žvejybą atviroje jūroje taip pat dalyvauja Maisto saugos, gyvūnų sveikatos ir aplinkosaugos institutas. Be to, jis Žuvininkystės departamentui (Žemės ūkio ministerijos padaliniui) teikia duomenis suvestiniams rodikliams rengti. Bendra atsakomybė už duomenų kokybę tenka Centriniam statistikos biurui, o Valstybinė aplinkosaugos tarnyba ir Maisto saugos, gyvūnų sveikatos ir aplinkos institutas taip pat užtikrina kokybę atitinkamose savo kompetencijos srityse. Žuvininkystės departamentas atsako už galutinę kryžminę duomenų patikrą ir duomenų pateikimą Komisijai. Naudojami administraciniai duomenų šaltiniai, įskaitant laivo žurnalus, pardavimo pažymas ir iškrovimo deklaracijas. Visuose ilgesniuose kaip 12 m laivuose naudojamos ERS ir yra įdiegtos LSS. Centrinio statistikos biuro surinkti duomenys apie laimikį, suskirstyti pagal vertę ir išteklių rūšis, palyginami su Žuvininkystės departamento administraciniais duomenimis. Latvijos žvejybos laivai žvejoja Baltijos jūroje ir šiaurės rytų bei rytų vidurio Atlante.

Švedija. Už duomenų rinkimą atsako Švedijos jūrų ir vandentvarkos agentūra. Naudojami administraciniai duomenų šaltiniai, įskaitant laivo žurnalus, pardavimo pažymas, iškrovimo deklaracijas ir, jei tai priekrantės žvejybos laivai, mėnesinius (ar netgi dienos) žurnalus. Ilgesnių negu 12 m žvejybos laivų laivo žurnalai pateikiami elektroniniu būdu per ERS sistemą. Elektroninės arba popierinės pardavimo pažymos renkamos centralizuotai, o priekrantės žvejai turi galimybę priekrantės žvejybos žurnalus teikti elektroniniu būdu per saugią interneto sąsają.

Jungtinė Karalystė. Už duomenų rinkimą ir kokybės tikrinimą atsako atskirų Jungtinės Karalystės šalių valdžios institucijos. Paskui Jūrų valdymo organizacija – Anglijos ir Velso valdžios institucija, prieš pateikdama šiuos duomenis Komisijai, juos palygina su kitų valdžios institucijų pateikta informacija ir prisiima galutinę atsakomybę už informacijos kokybės užtikrinimą. Ilgesni kaip 10 m laivai privalo pateikti elektronines iškrovimo deklaracijas, laivo žurnalus ir pardavimo pažymas, o trumpesni kaip 10 m laivai savanoriškai teikia registravimo lapus ir iškrovimo deklaracijas. Valdžios institucijoms turi būti pateiktos visos pardavimo pažymos, kad ir koks būtų laivo dydis. Jais papildomi kiti informacijos šaltiniai (pvz., veiklos dienoraščiai, kuriuo privalo teikti jūrinius bestuburius žvejojantys laivai). Pagrindinis Jungtinės Karalystės žvejybos rajonas yra šiaurės rytų Atlantas, tačiau nedidelis skaičius tarptautiniuose vandenyse žvejojančių laivų taip pat žvejoja pietvakarių Atlante ir vakarinėje Indijos vandenyno dalyje.

Islandija. Duomenis renka Žuvininkystės direktoratas, surinkti duomenys kas mėnesį perduodami nacionalinei statistikos institucijai, ši juos tvarko, pašalina išskirtis ir perduoda Eurostatui ir Jūrų reikalų ir žuvininkystės generaliniam direktoratui. Visi žuvų supirkėjai ir perdirbėjai pagal teisės aktus privalo pildyti svorio ir žuvų perdirbimo ataskaitas. Islandijos laivai daugiausia žvejoja šiaurės rytų Atlante.

Norvegija. Už žuvininkystės duomenis atsako Žuvininkystės direktoratas, tačiau informaciją iš pradžių surenka šešios prekybos organizacijos, tvarkančios žvejų ir supirkėjų ekonominius sandorius. Naudojami administraciniai duomenų šaltiniai (laivo žurnalai, kuriuose registruojamas laimikis, iškrovimo deklaracijos ir pardavimo pažymos). Ilgesni kaip 15 m žvejybos laivai ir Skagerako rajone žvejojantys ilgesni kaip 12 m laivai privalo pateikti elektroninius laivo žurnalus. Norvegija, kaip EEE šalis, neteikia ataskaitų naudodamasi ERS arba LSS sistemomis, tačiau naudoja šias sistemas pardavimo pažymų kokybei kontroliuoti. Norvegijos laivai žvejoja šiaurės rytų ir šiaurės vakarų Atlante ir Antarkties vandenyne.

2.3. Duomenų kokybė

Visoje Europoje taikomi gana panašūs žuvininkystės informacijos rinkimo metodai. Pastaraisiais metais pirminiai duomenys gerėjo. Paplitus elektroniniam duomenų perdavimui, duomenys perduodami laiku ir yra geresnės kokybės. Be to, į elektronines duomenų ataskaitas galima įdiegti tikrinimo priemones ir patikrinti pradinius duomenis. Be to, nacionalinės valdžios institucijos tokias pirmines patikras atlieka ir tada, kai duomenys teikiami naudojant popierinius laivo žurnalus (tai daugiausia susiję su trumpesniais kaip 10 m laivais).

Žvejų pateiktos informacijos patikimumui tikrinti kai kurios šalys taiko papildomas priemones. Portugalijos valdžios institucijos atlieka patikras jūroje arba produktus iškraunant uostuose. Jungtinėje Karalystėje taikomos įvairios priežiūros sistemos, inspektoriai nuolat lankosi turguose ir prekybos patalpose. Be to, siekiant užtikrinti tikslumą, keliose šalyse reikalaujama, kad iškraunama žuvis būtų sveriama naudojant patvirtintas svarstykles.

Duomenis įvedus į nacionalines sistemas, atliekamos jų tikrinimo procedūros (dažniausiai – automatinės), kuriomis siekiama patikrinti vidinį nuoseklumą. Atliekamos įvairios kryžminės patikros (pvz., laivo žurnalų duomenys palyginami su iškrovimo deklaracijų ir pardavimo pažymų duomenimis). Keliose šalyse pardavimo pažymų palyginimas ir susiejimas su iškrovimo deklaracijomis atliekamas automatizuotu būdu. Pavyzdžiui, Latvijoje iš administracinių šaltinių gautų duomenų apie iškrautus produktus ir laimikį kryžminei patikrai atlikti naudojami nacionalinės statistikos institucijos surinkti ketvirčio ir metų duomenys. Maltoje ir Rumunijoje kryžmines patikras atlieka techniniai ekspertai. Jungtinėje Karalystėje valdžios institucijos kas mėnesį atlieka nuodugnias kryžmines tų rūšių išteklių, kuriems taikomos kvotos, patikras. Graikija, Kroatija ir Slovėnija taip pat pranešė nustačiusios nuolatines nuoseklumo kontrolės stebėsenos procedūras.

Labai daug šalių nurodė, kad ataskaitose nurodomos vidutinės iškrautų produktų kainos apskaičiuojamos remiantis iš administracinių šaltinių gauta išsamia informacija, t. y. kainos apskaičiuojamos remiantis tik pardavimo pažymomis (vertės) ir laivo žurnalais arba iškrovimo deklaracijomis (kiekiai). Jei informacijos apie kainas nėra, vidutinės vieneto kainos apskaičiuojamos naudojant turimus duomenis, t. y. vidutines orientacines kainas pagal išteklių rūšis, pakoreguotas parduotų produktų kainas, tarptautinės prekybos duomenis, vidutines tos pačios kategorijos ir pateikimo formos žuvų kainas ir užklausas žvejybos bendrovėms.

Kai kurios šalys pranešė pavėluotai gaunančios duomenis iš savo mažųjų laivų. Taip pat pasitaiko, kad pateikiami neišsamūs duomenys. Be to, kartais nurodoma, kad vėluojama gauti pardavimo pažymas, susijusias su kitose valstybėse narėse arba ES nepriklausančiose šalyse iškrautais produktais. Tik kelios šalys konkrečiai nurodė, kad duomenys apie tų rūšių išteklius, kuriems netaikomos kvotos, yra ne tokie patikimi (Prancūzija, Suomija, Nyderlandai ir Jungtinė Karalystė). Kai kuriose šalyse nėra automatinių patvirtinimo procedūrų.

Iš pateiktų 2014 m. duomenų matyti, kad padaryta didelė pažanga. Padaryta mažiau klaidų perduodant duomenis, daugiau šalių laiku pateikė savo duomenų rinkinius, duomenų teikėjai ir Komisija tinkamai bendradarbiavo tais atvejais, kai buvo prašoma atlikti papildomas patikras arba pataisymus. Taip pat išspręsta sena problema, susijusi su Vokietijos iškrovimo duomenimis iki 2013 ataskaitinių metų. Vis dėlto keliose šalyse, kuriose nuolat kildavo problemų dėl ilgo atsakymų pateikimo laiko, atsakymų pateikimo laikas nesutrumpėjo (Vokietija, Prancūzija, Rumunija ir Islandija). Kai buvo skelbiama ši ataskaita, dėl nebaigtos kai kurių išteklių kodų peržiūros nebuvo galimybės pabaigti rengti Graikijos duomenų. Bulgarija duomenis apie 2014 m. laimikį ir iškrautus produktus pateikė trimis mėnesiais vėliau nei buvo reikalaujama.

3. DUOMENŲ NAUDOJIMAS (DUOMENŲ PLATINIMAS)

Be šalių duomenų skelbimo nacionaliniu lygmeniu, šalių ataskaitos taip pat skelbiamos Eurostato duomenų sklaidos bazėje adresu http://ec.europa.eu/eurostat/data/database . Remdamasis šiais duomenimis, Eurostatas rengia serijos „Paaiškinta statistika“ (angl. Statistics Explained) straipsnius, taip pat straipsnius, skirtus leidiniui „Žemės ūkio, miškininkystės ir žuvininkystės statistikos žinynas“ (angl. The Agriculture, forestry and fishery statistics statistical book). Pagal Iškrautų produktų reglamentą surinkti duomenys yra būtini tinkamai politikai formuoti. Pirmiausia jie yra itin svarbūs 2014 m. sausio 1 d. pradėtai taikyti bendrai žuvininkystės politikai (BŽP), kuria siekiama užtikrinti aplinkos, ekonominiu ir socialiniu požiūriu tvarią žuvininkystę ir akvakultūrą. Kad būtų galima įgyvendinti pagal BŽP nustatytus naujus reikalavimus, kuriais nustatytos didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio ribos, geresnio laimikio atrinkimo kriterijai ir produktų iškrovimo įpareigojimai, būtina turėti labai aukštos kokybės duomenų. Be to, Eurostato skelbiami duomenys apie iškrautus žuvininkystės produktus yra svarbus informacijos šaltinis Europos žuvininkystės ir akvakultūros rinkos stebėsenos centrui.

4. EKONOMINIS VEIKSMINGUMAS

Šešiolika šalių sugebėjo įvertinti administracinę naštą, patiriamą rengiant ir teikiant pagal Iškrautų produktų reglamentą privalomus duomenis, o devynios šalys taip pat sugebėjo pinigine išraiška įvertinti jų patiriamas duomenų teikimo sąnaudas. Pateikta informacija susijusi su visu Eurostatui teikiamų duomenų apie laimikį ir iškrautus produktus rinkiniu. Kadangi įvairiems duomenų elementams rengti naudojami panašūs šaltiniai ir priemonės, sunku iš visumos išskirti atskirų elementų sąnaudas. Atskirų šalių našta ir sąnaudos, susijusios su duomenų teikimu, yra labai nevienodos: septynios šalys nurodė, kad Eurostato prašomiems duomenims parengti ir pateikti joms reikia 15–40 valandų, šešios šalys apskaičiavo, kad joms tam reikia 80–150 valandų, o trys šalys nurodė, kad ši našta sudaro daugiau kaip 150 valandų darbo. Keturių šalių vertinimu, jų patiriamos sąnaudos sudaro mažiau kaip 1 500 EUR, dar keturių – 2 000–3 000 EUR, o vienos valstybės narės vertinimu – daugiau kaip 7 000 EUR.

5. IŠVADOS