[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 18.7.2005 KOM(2005)317 galutinis 2005/0131(CNS) Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl Europos Sąjungos valstybių narių policijos bendradarbiavimo gerinimo, ypač prie vidaus sienų, ir iš dalies keičiantis Konvenciją dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo (pateikta Komisijos) AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1) BENDRA INFORMACIJA APIE PASIŪLYMĄ - Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Pasiūlymas dėl Tarybos sprendimo dėl Europos Sąjungos valstybių narių bendradarbiavimo prie vidaus sienų gerinimo minimas Komisijos teisėkūros ir darbo programoje (CLWP) 2005 metams Nr. IRMS 2004/JLS/036, kadangi jis jau buvo paminėtas CLWP 2004 metams. 2004 m. lapkričio 4 d. Hagos programoje Europos Vadovų Taryba ragina Komisiją pateikti pasiūlymus siekiant toliau plėtoti Šengeno acquis operatyvinio tarpvalstybinio policijos bendradarbiavimo srityje; savo 2004 m. kovo 29 d. Deklaracijoje dėl kovos su terorizmu ji buvo nurodžiusi Tarybai, be kita ko, ištirti priemones tarpvalstybinio persekiojimo kertant sieną srityje ir paragino toliau plėtoti teisės aktų sistemą. - Bendrosios aplinkybės Amsterdamo sutartimi buvo nustatytas naujas Sąjungos tikslas – laipsniškai sukurti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę. Laisvas asmenų judėjimas toje erdvėje reiškia, kad būtina imtis veiksmų, kuriais būtų kompensuojamas saugumas, kuris sumažėjo panaikinus sienų kontrolę, nes nusikaltėliai gali joje judėti taip pat laisvai kaip ir įstatymus gerbiantys piliečiai. Būtina panaikinti nebaudžiamumą, kurį sąlygoja bendradarbiavimo kliūtys. Skirtingų jurisdikcijų sambūvio įtaka labiausiai jaučiama kasdieniniame pasienio regionų policijos darbe. Todėl tam, kad būtų išspręstos saugumo problemos, kurios ten didesnės nei kituose Sąjungos regionuose, tinkamų bendradarbiavimo mechanizmų labiausiai reikia tuose regionuose. Nors kiekvienas regionas dėl demografijos, geografijos ir išsivystymo lygio yra unikalus, panašūs bendradarbiavimo poreikiai leidžia sukurti bendrą sistemą bendradarbiavimo, veiksmų koordinavimo ir pasikeitimo informacija kliūtims pašalinti. Jei ši bendra sistema žlugs, skirtinga tarpvalstybinių nusikaltimų nustatymo, tyrimo ir baudžiamojo persekiojimo praktika ir taisyklės pakenks teisėsaugai ir sutrikdys saugumą. Siekdamos priimti šiuos iššūkius ir nesant bendros sistemos, valstybės narės sudarė dvišalius susitarimus. Šengeno konvencija apsiriboja bendrais teiginiais; tikslesnis nuostatų apibrėžimas paliekamas valstybėms narėms. Tačiau atsižvelgiant į susiklosčiusią situaciją, įgytą patirtį ir Europos Sąjungai keliamus reikalavimus, būtina teisės aktais nustatyti svarbiausius bendruosius principus, gerinti dabartinius mechanizmus ir sukurti tolesnį plėtojimą garantuojančias struktūras. Paaiškėjo, kad kai kurios iš susiformavusių struktūrų yra ypatingai efektyvios, pavyzdžiui, nuolat veikiantys bendradarbiavimo centrai, kuriuose susirenka kiekvienos pasienio pusės vietos teisėsaugos suinteresuotosios šalys. - Pasiūlymo srityje egzistuojančios nuostatos 1999 m. Tamperės Europos Vadovų Tarybos išvadose buvo detaliau išdėstyti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės norminiai ir, mažesniu laipsniu, veiklos pagrindai, įtvirtinti Europos Sąjungos sutartyje, t. y. 1997 m. Amsterdamo sutartyje. 1998 m. Vienos veiksmų plane[1], tebegaliojančiame pagal Amsterdamo sutartį, buvo raginama plėsti tarpvalstybinį bendradarbiavimą, pavyzdžiui, steigiant nuolat veikiančias bendradarbiavimo struktūras (bendri policijos komisariatai ir policijos bei muitinių bendradarbiavimo centrai) prie vidaus sienų. 1990 m. Šengeno konvencija, kuri Amsterdamo sutartimi buvo inkorporuota į ES teisinę sistemą, numato sienų kontrolės panaikinimą, kartu sustiprinant kontrolės priemones prie išorės sienų. Siekiant kompensuoti sumažėjusį saugumą, atsiradusį panaikinus sienų kontrolę, buvo įdiegti nauji mechanizmai, skirti įgalinti ir skatinti policijos bendradarbiavimą. 2004 m. lapkričio 5 d. Hagos programoje Europos Vadovų Taryba ragina Komisiją pateikti pasiūlymus dėl tolesnio Šengeno acquis plėtojimo operatyvinio tarpvalstybinio policijos bendradarbiavimo srityje. - Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos kryptimis ir tikslais Šis sprendimas atitinka laipsniško laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės kūrimo politikos kryptis. 2) KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO ĮVERTINIMAS - Konsultacijos su suinteresuoto siomis šalimis Konkrečios konsultacijos buvo nereikalingos. Išvados, kurios galėjo būti tokių konsultacijų rezultatas, jau suformuluotos vykdant ankstesnę ir dabartinę veiklą ES lygiu (moksliniai tyrimai, Tarybos grupės ir kiti policijos bendradarbiavimui skirti Europos forumai). Jose buvo nuosekliai keliami šiame sprendime nagrinėjami klausimai, pavyzdžiui, struktūriniai tarpvalstybinės bendradarbiavimo sistemos poreikiai. Svarbiausi panaudoti šaltiniai yra: 1) 2004 m. gegužės 18 d. Komisijos komunikatas Europos Parlamentui ir Tarybai dėl policijos ir muitinių bendradarbiavimo skatinimo Europos Sąjungoje (KOM(2004)376 galutinis, 2004 5 18), dėl kurio Komisija pasikonsultavo su valstybių narių teisėsaugos institucijomis ir kuris buvo pagrįstas: a) plataus masto tyrimu ir b) 2000–2004 m. Šengeno įvertinimo proceso rezultatais; 2) Teisingo Šengeno acquis ir geriausios praktikos taikymo rekomendacijų katalogas: dalis Policijos bendradarbiavimas (2003 m. birželio 16 d. dok. 9788/01/03 SCH-EVAL 40 COMIX 328 rev 1), kurioje teisėsaugos institucijos pateikė konkrečias rekomendacijas dėl patobulinimų šio pasiūlymo taikymo srityje; 3) Europos policijos vadovų darbo grupės diskusijų dėl policijos bendradarbiavimo stiprinimo prie bendrų sienų rezultatas; 4) 2004 m. kovo mėnesį Nyderlanduose surengto seminaro „Policija be sienų“ išvados. - Ekspertų žinių kaupimas ir pritaikymas Netaikoma. - Poveikio įvertinimas Kalbant apie poveikį pagrindinėms teisėms, reikėtų pažymėti, kad tiesioginis sprendimo tikslas yra padėti įgyvendinti Pagrindinių teisių chartijos 2 ir 3 straipsnius, kuriuose teigiama, kad kiekvienas asmuo turi teisę į laisvę ir fizinį neliečiamumą, įgyvendinimo; tai daroma skatinant tarpvalstybinį teisėsaugos institucijų bendradarbiavimą atsižvelgiant į skirtingas valstybių narių teisines tradicijas ir sistemas, taip pat į kitas Chartijoje pripažįstamas pagrindines teises ir principus. Be to, duomenų apdorojimas saugomas pagal Chartijos 8 straipsnį. 3) TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI - Siūlomų veiksmų santrauka Sprendimas numato skaidrią bendrą sistemą, kurioje vykdomas ir gali būti toliau plėtojamas tarpvalstybinis policijos bendradarbiavimas, visų pirma prie bendrų sienų. Siekiant šio tikslo, sprendime nustatomos bendrosios taisyklės, kuriomis skatinamas strateginis ir operatyvinis teisėsaugos institucijų bendradarbiavimas, taip prisidedant prie Europos Sąjungos sutarties 29 straipsnyje nustatyto tikslo įgyvendinimo, t. y. užtikrinti Europos Sąjungos piliečiams aukšto lygio saugumą. Tiksliau tariant, šio tikslo siekiama: a) intensyvinant ir gerinant pasikeitimą informacija visais su teisėsaugos institucijų bendradarbiavimu susijusiais klausimais; b) bendrais veiksmais ir nuolat koordinuojant strateginę ir operatyvinę veiklą; c) bendrais veiksmais vykdant operatyvinę veiklą; d) išplečiant dabartinius tarpvalstybinius pajėgumus ir e) kuriant priežiūros ir bendradarbiavimo struktūras, skatinančias tolesnį plėtojimą. Šis sprendimas nedaro poveikio patikrinimų prie vidaus sienų panaikinimui, kaip nustatyta Šengeno konvencijos 2 straipsnyje. - Teisinis pagrindas Teisinį pasiūlymo pagrindą sudaro Europos Sąjungos sutarties 30 straipsnio 1 dalies a, b, c punktai, 32 straipsnis ir 34 straipsnio 2 dalies c punktas. Pagal Protokolo dėl Šengeno acquis integravimo į Europos Sąjungos sistemą 5 straipsnio 1 dalį pasiūlymams ir iniciatyvoms, pateiktoms Šengeno acquis pagrindu, taikomos atitinkamos sutarčių nuostatos. - Subsidiarumo principas Kadangi pasiūlymas nepriklauso išimtinei Europos Sąjungos kompetencijai, taikomas subsidiarumo principas. Siūlomos priemonės tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti dėl šių priežasčių. Pasiūlymo tikslas – suformuoti skaidrią bendrų visoje Sąjungoje taikomų teisėsaugos institucijų bendradarbiavimo principų sistemą. Tokiu pačiu aukštu lygiu tai paskatins ir teisėsaugos veiklą bei leis išvengti iškraipymų, atsirandančių dėl piliečių saugumui žalingų skirtumų. Iš tiesų, veikdamos vienos, valstybės narės šio tikslo pasiekti negali. Be to, šis sprendimas susijęs su Šengeno konvencijos pakeitimu, kurio valstybės narės, veikdamos vienos, negali pasiekti. Valstybė negali rūpintis savo saugumu viena ne tik dėl sienų pralaidumo, bet ir dėl jų teisėsaugos institucijų tarpusavio priklausomybės. Dėl bendros atsakomybės už Sąjungos, kaip laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės, saugumą apskritai ir kiekvienos iš jų saugumą, reikia tokių priemonių kaip šis sprendimas. Pasiūlymu į vieną skaidrią sistemą sujungiamos po Šengeno konvencijos įsigaliojimo įvestos skirtingos formos ir elementai. Nesant tokios sistemos, kyla rizika, kad įvairiose Sąjungos dalyse taikoma teisėsaugos praktika, o kartu ir piliečių saugumo lygis, susiklostys nevienodai. Siūlomos priemonės tikslai bus geriau pasiekti veikiant Sąjungos lygiu dėl šių priežasčių. Sprendimu nustatomos bendros valstybių narių teisėsaugos institucijų strateginio ir operatyvinio bendradarbiavimo skatinimo taisyklės ir padidinamas Europos Sąjungos piliečių saugumo lygis. Jame į vieną skaidrią sistemą, skatinančią tolesnį plėtojimą, įtraukiami paskutiniajame dešimtmetyje taikant Šengeno sutartį ir per pastaruosius penkerius metus funkcionuojant laisvės, saugumo ir teisingumo erdvei susiformavę bendrieji tarpvalstybinio bendradarbiavimo principai bei susiklosčiusi praktika. Laisvės, saugumo ir teisingumo sąvoka, numatyta EB sutarties 61 straipsnyje ir ES sutarties 29 straipsnyje, suponuoja bendrą tarpvalstybinio bendradarbiavimo saugumo srityje politiką, kadangi valstybių narių teisėsaugos institucijų veikla yra susijusi tarpusavyje. Pasiūlymu siekiama pasiekti pusiausvyrą tarp bendrosios praktikos, bendradarbiavimo skatinimo ir jungtinio veiklos praktikos plėtojimo. Šiuo atveju atsižvelgiama į valstybių narių kompetenciją, pavyzdžiui, pasirinkti teisėsaugos institucijų priemones bei strategijas kartu nustatant bendras bendradarbiavimo gaires, jei manoma, kad tai yra būtina. Kokybinis tarpvalstybinio teisėsaugos institucijų bendradarbiavimo įvertinimas yra skiriamasis Šengeno įvertinimo proceso požymis. Atsižvelgiant į tai, egzistuoja susitarimas, kad siekiant užtikrinti lygiavertį saugumo lygį laisvės, saugumo ir teisingumo erdvėje ir tokiu būdu išvengti nusikaltimų modelių pokyčių bei neigiamo šalutinio poveikio nacionaliniam saugumui, būtina laikytis bendrai sutartų principų. Kartu visos valstybės narės sutinka, kad laikydamosi bendrų principų, jos turi turėti galimybę savarankiškai nuspręsti dėl dalyvavimo tarpvalstybiniame bendradarbiavime masto, atsižvelgiant į susiklosčiusią situaciją. Siekiant užtikrinti tokią pusiausvyrą bei pagerinti bendradarbiavimą kiekybine ir kokybine prasme, šiame sprendime pateikiama per pastarąjį dešimtmetį įgyta patirtis. Šiuo sprendimu plėtojamos bendrosios bendradarbiavimo struktūros ir tokiu būdu užtikrinamas geriausios praktikos taikymas bei nuolatinis jos tobulinimas. Komisijos finansuojamos su projektais susijusios programos (AGIS) arba Tarybai globojant surengta peržiūra rodo, kad tokių bendrųjų principų bei praktikos reikia. Pasiūlymas suteikia paskutiniojo dešimtmečio raidai skaidrumo, numato infrastruktūras bendradarbiavimo, koordinavimo ir pasikeitimo informacija gerinimui ir suteikia valstybėms narėms galimybę savarankiškai nuspręsti dėl dalyvavimo tarpvalstybiniame bendradarbiavime masto, atsižvelgiant į susiklosčiusią situaciją. Tačiau pasiūlyme užtikrinama, kad tuo atveju, jei valstybės narės nuspręs dalyvauti bendradarbiavimo veikloje, jos tai darys bendrųjų standartų pagrindu. Jis taip pat numato bendrus priežiūros ir peržiūros mechanizmus, skirtus vykstančių procesų reguliavimui ir skaidraus vystymosi užtikrinimui. Šengeno konvencijos 40 ir 41 straipsnius reikia iš dalies pakeisti ES lygmeniu. Todėl pasiūlymas atitinka subsidiarumo principą. - Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl šių priežasčių. Pasiūlyme numatomi bendrieji bendradarbiavimo principai ir struktūros, o veiklos aspektai paliekami valstybių narių nuožiūrai. Pasiūlymu nepažeidžiamas nei valstybių narių įsipareigojimas suteikti savo piliečiams saugumą, nei kompetencija organizuoti teisėsaugos veiklą pagal nusistovėjusią valstybės narės praktiką atitinkantį modelį. Tuo pačiu metu pasiūlymu siekiama, kad taikant subsidiarumo principą, nebūtų jokių neatitikimų, žalingų visuomenės saugumo poreikiams arba laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės funkcionavimui. Dėl šios priežasties, siekiant atitinkamai kovoti su nusikalstamumu, pakanka ir adekvatu nustatyti bendrus minimalius standartus, garantuojančius pakankamus teisėsaugos pajėgumus pasienio zonose. Apskaičiuota, kad pagal šį sprendimą įsteigus Reguliavimo komitetą, papildomos išlaidos sieks 202 500 eurų per metus. <Ūkio subjektams arba piliečiams šis sprendimas netaikomas, nors jie ir gauna naudos pagal šią priemonę. - Priemonių pasirinkimas Pasirinkta priemonė yra sprendimas, grindžiamas Europos Sąjungos sutarties 34 straipsnio 2 dalies c punktu. Kitos priemonės nebūtų tinkamos dėl šių priežasčių. Nepriėmus teisės akto nebūtų įmanoma pasiekti Hagos programoje nustatytų tikslų. Be to, nebūtų įmanoma nustatyti bendrų veiklos elementų, kuriais grindžiamos įvairios dvišalio ir daugiašalio bendradarbiavimo priemonės. Teisės akte, nustatančiame griežtesnes ar išsamesnes taisykles, nebūtų atsižvelgiama į pasienio zonose egzistuojančius demografinius, geografinius skirtumus ir organizacinius ypatumus. Jau egzistuoja ir kitos reguliavimo priemonės (daugiašalių teisėsaugos projektų finansavimas, vadovai, geriausios praktikos katalogai, kolegiali peržiūra), tačiau paaiškėjo, kad jų nepakanka siekiant užtikrinti bendrų bendradarbiavimo principų sistemą. Šiame sprendime numatytas tarpvalstybinio bendradarbiavimo gerinimas yra vienas iš Hagos programos tikslų. 4) POVEIKIS BIUDŽETUI Apskaičiuota, kad per metus iš ES biudžeto turi būti skiriama 202 500 eurų žmogiškiesiems ištekliams ir administracinėms išlaidoms, susijusioms su pagal šį sprendimą įsteigiamo Reguliavimo komiteto posėdžiais; šiame sprendime išdėstomi Komiteto uždaviniai. Savo veiklos pradžioje, kol nepradės veikti sprendime numatyti pasiūlymai, Komitetas turės susitikti dažniau ir jam prireiks daugiau administracinės paramos, kad būtų galima rasti sprendimus, pavyzdžiui pavyzdinių sutarčių sudarymo, bendrų struktūrų sukūrimo ir vertinimo klausimais. Reguliavimo komitetas turėtų susitikti reguliariai, pavyzdžiui, du kartus per metus, ir aptarti planą bei priemones, kurių būtina imtis, siekiant įgyvendinti Tarybos sprendimo dėl policijos ir muitinių bendradarbiavimo gerinimo 3 straipsnį. Šiuos posėdžius turės organizuoti Komisija ir jie turės vykti jos patalpose. 5) PAPILDOMA INFORMACIJA - Galiojančių teisės aktų panaikinimas Priėmus pasiūlymą bus panaikinti galiojantys teisės aktai. - Išsamus pasiūlymo paaiškinimas 1 straipsnyje apibrėžiamas objektas ir tikslas, t. y. padidinti piliečių saugumo lygį skatinant operatyvinį ir strateginį policijos ir muitinės tarnybų bendradarbiavimą, ypač prie Šengeno erdvės vidaus sienų. Jame pateikiama bendra bendradarbiavimo gerinimo priemonių struktūra. 2 straipsnyje apibrėžiamos svarbiausios sąvokos. 3 straipsnyje remiamasi Šengeno konvencijos 39 straipsniu bei 1998 m. gruodžio 16 d. ir 1999 m. balandžio 28 d. Vykdomojo komiteto sprendimais ir pateikiamas neišsamus sričių, kuriose būtina gerinti pasikeitimą informacija, sąrašas. 4 straipsnyje (koordinavimas) išvardijamos konkrečios teisėsaugos veiklos rūšys pasienio regionuose, kurias reikėtų koordinuoti, ir išdėstomos koordinavimo funkcijos pagerinimo sąlygos. Jis taip pat susijęs su nesuderinamos įrangos naudojimo – didžiausia tarpvalstybinio bendradarbiavimo kliūtimi – klausimu. 5 straipsnyje išvardijami operatyvinio bendradarbiavimo metodai, pavyzdžiui, užduočių pavedimas ryšių pareigūnams ar kitų valstybių narių pareigūnams. Apibrėžus priemones bus galima veiksmingai panaudoti turimus išteklius. 6 straipsniu nustatomas įpareigojimas sukurti nuolatines bendradarbiavimo struktūras pasienio regionuose. 7 straipsnis numato duomenų apsaugą taikant Šengeno konvencijos VI antraštinės dalies normas. 8 straipsnyje numatyti reguliarūs vertinimai, o Komisija raginama teikti Tarybai vertinimo ataskaitas. 9 straipsnyje apibrėžiamas pasiūlymo santykis su dvišaliais susitarimais ar sutartimis. 10 straipsniu įkuriamas Reguliavimo komitetas, kurį sudaro valstybių narių atstovai ir kuriam pirmininkauja Komisija. 11 straipsniu iš dalies keičiamos Šengeno konvencijos 40 straipsnio 1, 2 ir 7 dalys (stebėjimas) ir išplečiama 41 straipsnio (persekiojimas kertant sieną) taikymo sritis bei panaikinamas šiame straipsnyje numatytas apsiribojimas tik sausumos sienomis. 12 straipsnyje išvardijamos Šengeno acquis nuostatos, kurios turi būti panaikintos šio sprendimo pagrindu. 13 straipsnis nustato sprendimo taikymo pradžios datą. 2005/0131(CNS) Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl Europos Sąjungos valstybių narių policijos bendradarbiavimo gerinimo, ypač prie vidaus sienų, ir iš dalies keičiantis Konvenciją dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 30 straipsnio 1 dalies a, b ir c punktus, 32 straipsnį ir 34 straipsnio 2 dalies c punktą, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[2], atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[3], kadangi: 1. Europos Sąjungos sutarties 29 straipsnyje nustatyta, kad Sąjungos tikslas yra suteikti piliečiams aukšto lygio saugumą laisvės, saugumo ir teisingumo erdvėje plėtojant bendrus valstybių narių veiksmus policijos ir teismų bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose srityje. 2. 1998 m. gruodžio 11 d. Vienos veiksmų plane[4] teisminės, policijos, muitinės ir kitos susijusios institucijos raginamos glaudžiai bendradarbiauti siekiant užkirsti kelią ir kovoti su organizuotu ar kitokio pobūdžio nusikalstamumu, ir kviečiama nustatyti sąlygas bei apribojimus, kuriais remiantis vienos valstybės narės kompetentingos policijos ir muitinės institucijos gali veikti kitos valstybės narės teritorijoje bendradarbiaujant ar susitarus su pastarąja. 3. 1999 m. spalio 15 ir 16 d. Europos Vadovų Tarybos Tamperėje išvadose patvirtinama būtinybė sustiprinti bendradarbiavimą kovojant su nusikalstamumu siekiant, kad valstybių narių institucijų bendradarbiavimas tiriant tarpvalstybinius nusikaltimus bet kurioje valstybėje narėje būtų kiek įmanoma naudingesnis, ir raginama įkurti jungtines tyrimo grupes, kaip numatyta Tarybos pamatiniame sprendime 2002/465/TVR[5]. 4. 1990 m. Konvencija dėl 1985 m. birželio 14 d. Šengeno susitarimo dėl laipsniško bendrų sienų kontrolės panaikinimo įgyvendinimo[6] (toliau – Šengeno konvencija), integruota į Europos Sąjungos teisinę sistemą prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties pridėtu protokolu, nustatė naujas valstybių narių policijos tarnybų bendradarbiavimo formas siekiant kompensuoti kontrolės prie bendrų Šengeno valstybių narių sienų panaikinimą. Šengeno konvencija įsigaliojo 1995 m. kovo 26 d. ir nuo tada valstybių narių policijos ir muitinės tarnybų bendradarbiavimas pastebimai suintensyvėjo. 5. Atsižvelgdamos į konkrečius bendradarbiavimo poreikius pasienio regionuose, valstybės narės sudarė daug dvišalių susitarimų ir kitokių sutarčių. Jei nebus imtasi veiksmų Sąjungos lygmeniu, saugumo lygis prie bendrų sienų gali skirtis, kaip nurodoma ministrų rekomendacijose, pateiktose Nuolatinio komiteto Šengeno konvencijos vertinimo ir įgyvendinimo klausimais parengtų ataskaitų pagrindu. 6. Savo komunikate Europos Parlamentui ir Tarybai dėl policijos ir muitinių bendradarbiavimo skatinimo Europos Sąjungoje[7] Komisija pabrėžia būtinybę pastebimai sustiprinti valstybių narių prie jų vidaus sienų naudojamus instrumentus, operatyvines priemones ir dedamas pastangas siekiant paversti Sąjungą tikra laisvės, saugumo ir teisingumo erdve. 7. 2004 m. lapkričio 4 ir 5 d. Hagoje vykusio susitikimo metu Europos Vadovų Tarybos priimtoje programoje Komisija raginama pateikti pasiūlymus dėl tolesnio Šengeno acquis plėtojimo tarpvalstybinio policijos operatyvinio bendradarbiavimo srityje. Programoje pažymima, kad siekiant užtikrinti optimalų laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės apsaugos lygį, kompetentingos teisėsaugos institucijos, ypač policijos, muitinės pareigūnai ir pasieniečiai, turi imtis suderintų veiksmų įvairiose srityse tiek Sąjungos, tiek nacionaliniu lygmeniu. 8. Todėl būtina daugiašalėmis priemonėmis gerinti policijos bendradarbiavimą, ypač prie Europos Sąjungos vidaus sienų, siekiant intensyvesnio pasikeitimo informacija, geresnio koordinavimo ir operatyvinio bendradarbiavimo. Šiuo sprendimu turėtų būti siekiama standartizuoti, supaprastinti ir paspartinti procedūras, pabrėžti veiklos aspektus atsižvelgiant į bendras strategines aplinkybes ir padidinti žmogiškųjų bei materialinių išteklių skyrimo veiksmingumą bei efektyvumą. 9. Buvo vieningai pripažinta, kad išsamus pasikeitimas informacija yra būtina efektyvaus teisėsaugos institucijų bendradarbiavimo užtikrinimo sąlyga. Siekiant nuoseklaus Šengeno konvencijos 39 straipsnio taikymo, būtina nustatyti, kokia informacija valstybių narių teisėsaugos institucijos galėtų keistis tiesiogiai, siekiant nustatyti baudžiamąsias veikas ar užkirsti joms kelią, kad nereikėtų pateikti arba perduoti prašymų per teismines institucijas. 10. Veiksmingą bendradarbiavimą gali garantuoti tik visuotinis koordinavimas. Todėl valstybės narės turėtų koordinuoti policijos ir muitinės veiklą pasienio regionuose bendrai planuodamos operatyvinę veiklą ir išteklius, nuolat tarpusavyje konsultuodamosi ir keisdamosi informacija ir prireikus rengdamos jungtines mokymo bei pasiruošimo ypatingoms situacijoms (t. y. žmonių pagrobimas, įkaitų paėmimas ar demonstracijos) pratybas. 11. Būtina nustatyti operatyvinio bendradarbiavimo formas siekiant padidinti bendrus išteklius, jų skyrimo veiksmingumą ir kasdieninių užduočių vykdymo bei ypatingų situacijų sprendimo efektyvumą. 12. Siekiant skatinti bendradarbiavimą ir koordinavimą bei stebėti vykstančius procesus, reikėtų sukurti nuolatines pasikeitimo informacija struktūras. 13. Bendrų priemonių, skirtų 3 straipsnio nuostatoms taikyti, pavyzdžiui, įprastų techninių sprendimų plėtojimas ir informacijos perdavimo būdai, atveju reikėtų laikytis šio sprendimo 10 straipsnyje nustatytos reguliavimo procedūros. 14. Reikėtų iš dalies pakeisti Šengeno konvencijos nuostatas dėl sekimo ir persekiojimo kitos valstybės teritorijoje siekiant padidinti kriminalinių nusikaltimų tyrimų ir operacijų veiksmingumą bei sėkmę suteikiant teisę vykdyti sekimą ir persekiojimą kitos valstybės teritorijoje, kai tiriami baudžiamosios teisės pažeidimai, už kuriuos galimas išdavimas ar ekstradicija. Be to, persekiojimas kitos valstybės teritorijoje neturėtų apsiriboti tik sausumos sienomis. 15. Atsižvelgiant į tai, kad valstybės narės pačios negali deramai pasiekti siūlomos priemonės tikslų, būtent pagerinti policijos ir muitinės tarnybų operatyvinį bendradarbiavimą, ypač prie vidaus sienų, o atsižvelgiant į tarpvalstybinį saugumo klausimų pobūdį šiuos tikslus dėl valstybių narių tarpusavio priklausomybės galima geriau pasiekti Europos Sąjungos mastu, Taryba pagal EB sutarties 5 straipsnyje nustatytą ir ES sutarties 2 straipsnyje minimą subsidiarumo principą gali imtis priemonių. Pagal EB sutarties 5 straipsnyje išdėstytą proporcingumo principą šiuo sprendimu nesiekiama daugiau, nei būtina šiems tikslams pasiekti. 16. Jungtinė Karalystė taiko šį sprendimą, išskyrus šio sprendimo 11 straipsnio 2 punktą, pagal Protokolo dėl Šengeno acquis integravimo į Europos Sąjungos teisinę sistemą, pridėto prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 5 straipsnį bei 2000 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimo 2000/365/EB dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas 8 straipsnio 2 dalį. 17. Airija taiko šį sprendimą, išskyrus šio sprendimo 11 straipsnio 1 ir 2 punktus, pagal Protokolo dėl Šengeno acquis integravimo į Europos Sąjungos sistemą, pridėto prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 5 straipsnį bei 2002 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimo 2002/192/EB dėl Airijos prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas 6 straipsnio 2 dalį. 18. Šis sprendimas nepažeidžia susitarimų dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos dalinio dalyvavimo Šengeno acquis , kaip apibrėžta Sprendimuose atitinkamai 2000/365/EB ir 2002/192/EB. 19. Kalbant apie Islandiją ir Norvegiją, šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos Tarybos ir Islandijos Respublikos bei Norvegijos Karalystės sudarytame susitarime dėl šių valstybių asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis , kurios priklauso 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos sprendimo 1999/437/EB dėl tam tikrų priemonių taikant minėtą susitarimą[8] 1 straipsnio H punkte nurodytai sričiai. 20. Kalbant apie Šveicariją, šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos pasirašytame susitarime dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis , kurios priklauso 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos sprendimo 1999/437/EB dėl tam tikrų priemonių taikant minėtą susitarimą 1 straipsnio H punkte, kuris taikomas kartu su Tarybos sprendimo 2004/849/EB[9] dėl šio susitarimo pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir dėl laikino tam tikrų nuostatų taikymo 4 straipsnio 1 dalimi, taikymo sričiai. 21. Šis sprendimas priimtas Šengeno acquis pagrindu ar yra kitaip su juo susijęs aktas, kaip apibrėžta 2003 m. Stojimo akto 3 straipsnio 1 dalyje, išskyrus šio sprendimo 11 straipsnį, kuriam taikomos 2003 m. Stojimo akto 3 straipsnio 2 dalies nuostatos. 22. Šis sprendimas gerbia pagrindines teises ir laikosi principų, kurie visų pirma pripažinti Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje. NUSPRENDĖ: 1 straipsnis Dalykas 23. Šiame sprendime nustatomos bendrosios taisyklės, kuriomis skatinamas strateginis ir operatyvinis institucijų, kurioms taikomas šis sprendimas, kaip apibrėžta 2 straipsnyje, bendradarbiavimas ypač prie vidaus sienų, ir didinamas Europos Sąjungos piliečių saugumo lygis: 24. intensyvinant ir gerinant pasikeitimą informacija visais klausimais, susijusiais su institucijų, kurioms taikomas šis sprendimas, bendradarbiavimu; 25. bendrais veiksmais ir nuolat koordinuojant strateginę ir operatyvinę veiklą; 26. bendrai vykdant operatyvinę veiklą. 27. Bendrą sieną turinčios valstybės narės sustiprina bendradarbiavimą, ypač pasienio regionuose, siekiant: 28. nustatyti ir ištirti bet kokios rūšies nusikaltimą, padarytą pasienio regione ar turintį didelį poveikį pasienio regionų saugumo lygiui, bei užkirsti kelią tokiems nusikaltimams; 29. neleisti, kad kiltų grėsmė viešajai tvarkai ir vidaus saugumui bei imtis veiksmų viešosios tvarkos sutrikdymo atvejais; 30. skatinti tarpvalstybinio kelių, vandenų, geležinkelio ir oro transporto saugumą, kai už tai atsakingos institucijos, kurioms taikomas šis sprendimas; 31. padėti viena kitai užkirsti kelią baudžiamosios teisės pažeidimams, kurie sukelia ar gali sukelti nepaprastąsias situacijas, katastrofas ar dideles avarijas, bei kovoti su tokiais pažeidimais; 32. plėtoti ir išlaikyti aukštą žinių apie institucijas, kurioms taikomas šis sprendimas, bei jų atitinkamas teisines ir administracines sistemas, lygį; 33. pagerinti institucijų, kurioms taikomas šis sprendimas, pareigūnų įgūdžius, įskaitant kalbų mokymą, susijusius su bendradarbiavimui tam tikrame pasienio regione reikalingomis specifinėmis žiniomis, kurios nenumatytos ar nepakankamai išsamiai išdėstytos bendroje Europos policijos koledžo (CEPOL) mokymo programoje. 34. Šis sprendimas neturi įtakos vidaus pasienio patikrinimų panaikinimui, kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, nustatančio Bendrijos kodeksą dėl asmenų sienos kirtimo tvarkos[10], 18 straipsnyje;. 2 straipsnis Apibrėžimai Šiame sprendime vartojami šie apibrėžimai: a) „vidaus sienos“ suprantamos taip, kaip nustatyta Šengeno konvencijos 1 straipsnyje[11]; b) „pasienio regionas“ reiškia regioną, kurį apibrėžia kiekviena valstybė narė, tačiau kuris bet kuriuo atveju apima valstybės narės teritoriją daugiausiai 50 kilometrų atstumu nuo sienos; c) „institucijos, kurioms taikomas šis sprendimas“ reiškia policijos, muitinės ir kitas institucijas, veikiančias pagal Europos Sąjungos sutarties VI antraštinę dalį, išskyrus teismines institucijas. 3 straipsnis Pasikeitimas informacija 35. Šengeno konvencijos 39 straipsnio taikymo tikslais valstybių narių policijos institucijų prašymo pagrindu suteikiama pagalba ir perduodama informacija, visų pirma šiose srityse: 36. transporto priemonių savininkų ir vairuotojų tapatybės nustatymas, įskaitant laivus ir orlaivius; 37. užklausos dėl vairuotojų pažymėjimų, įskaitant laivų ir orlaivių atžvilgiu; 38. asmens buvimo ar gyvenamosios vietos nustatymas; 39. telekomunikacijų abonentų tapatybės nustatymas (telefono, fakso ir interneto); 40. informacijos iš atitinkamų asmenų gavimas savanoriškumo pagrindu; 41. asmenų tapatybės nustatymas; 42. kriminalinės žvalgybos informacijos perdavimas iš duomenų bazių ar institucijų, kurioms taikomas šis sprendimas, kontroliuojamų bylų, laikantis atitinkamų duomenų apsaugą reglamentuojančių nuostatų; 43. kratų planų rengimas bei koordinavimas ir nenumatytų kratų inicijavimas; 44. prekių, ypač ginklų ir transporto priemonių, kilmės nustatymas (pavyzdžiui, pardavimo kanalų nustatymas); 45. įrodymų tyrimas (pavyzdžiui, automobiliams padarytos žalos po susidūrimo ar pabėgimo iš avarijos vietos, duomenų ištrynimo dokumentuose atvejais); 46. nacionalinių oficialių dokumentų tyrimas; 47. operatyvinės veiklos, susijusios su sekimu ir persekiojimu kitos valstybės teritorijoje, kontroliuojamaisiais gabenimais bei slaptomis operacijomis, organizavimas; 48. vietinės nusikalstamos grupuotės ar asmenys ir jų modus operandi . 49. Straipsnio 1 dalyje nurodytą informaciją teikiančioji tarnyba taip pat gali savo iniciatyva perduoti bet kuriai susijusiai institucijai, kuriai taikomas šis sprendimas. 50. Bet kokios kitos šio straipsnio įgyvendinimui būtinos išsamios taisyklės, susijusios su informacijos, kurią galima atskleisti, apibrėžimu, susipažinimo su informacija tvarka ir pasikeitimo informacija kanalais, priimamos pagal 10 straipsnyje nurodytą reguliavimo procedūrą. 4 straipsnis Struktūrinis koordinavimas 51. Nepažeisdamos teisminių institucijų kompetencijos, valstybės narės koordinuoja institucijų, kurioms taikomas šis sprendimas, tarpvalstybinę veiklą pasienio regionuose. Koordinavimas visų pirma apima: 52. operatyvinio planavimo ir veiklos rengimą, derinimą ir įgyvendinimą, t. y. stebėjimo operacijas, kratas ir nusikalstamumo prevencijos priemones, įskaitant viešųjų demonstracijų valdymą ir atitinkamų išteklių planavimą; 53. įrangos, visų pirma ryšių ir stebėjimo technologijų, suderinamumo ir sąveikos tyrimą; 54. jungtinių mokymo programų, įskaitant bendras specialiųjų situacijų pratybas, kūrimą ir įgyvendinimą. Veikla šioje srityje gali pasireikšti darbo vizitais, mainų programomis, bendrais mokymo projektais, įskaitant kalbų mokymą, ir bendrų švietimo modulių, susijusių su bendradarbiavimu konkrečiame pasienio regione, kūrimu. 55. Siekdamos palengvinti institucijų, kurioms taikomas šis sprendimas, veiklos pasienio regionuose koordinavimą, valstybės narės visų pirma: 56. nuolat ir laiku savo iniciatyva informuoja tas institucijas ir 6 straipsnio 1 dalyje minimas nuolatines bendradarbiavimo struktūras apie darbo grafikus, planuojamas operacijas ir veiksmus, įskaitant stebėjimą, slaptas operacijas ir kontroliuojamuosius gabenimus, bei būsimus įvykius, kurie gali turėti įtakos kitoje sienos pusėje esančioms institucijoms; 57. rengia bendras rizikos įvertinimo ir susidariusios situacijos ataskaitas; 58. nuolat informuoja kitoje sienos pusėje esančias institucijas apie naujausius administracinius ir organizacinius pokyčius, kurie gali turėti įtakos tų institucijų veiklai; 59. suteikia galimybę nuolatinėms bendradarbiavimo struktūroms susipažinti su visa susijusia informacija, kaip nustatyta šio sprendimo 6 straipsnio 1 dalyje; 60. keičiasi visa susijusia operatyvine informacija su tomis institucijomis ir 6 straipsnio 1 dalyje minimomis nuolatinėmis bendradarbiavimo struktūromis, visų pirma atnaujinant 1998 m. gruodžio 16 d. Vykdomojo komiteto sprendimu[12] priimtą Policijos tarpvalstybinio bendradarbiavimo vadovą. 5 straipsnis Operatyvinis bendradarbiavimas 61. Operatyvinis bendradarbiavimas visų pirma apima: 62. bendrų patruliavimų vykdymą, įskaitant bendras intervencines bei stebėjimo operacijas pasienio regionuose, siekiant 1 straipsnyje apibrėžto tikslo, laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, nustatančio Bendrijos kodeksą dėl asmenų sienos kirtimo tvarkos[13], 19 straipsnio a punkto; 63. pagalbos teikimą steigiant jungtines tyrimo grupes pasienio regionuose, kaip nustatyta Tarybos pamatiniame sprendime 2002/465/TVR[14]; 64. policijos užduočių paskyrimą ryšių palaikymo pareigūnams ar kitos valstybės narės pareigūnams, jei tokios užduotys nesusijusios su prievartos priemonių taikymu. 6 straipsnis Pasikeitimas informacija ir koordinavimo struktūros 65. Kiekviename pasienio regione prie vidaus sienų valstybės narės nustato nuolatines institucijų, kurioms taikomas šis sprendimas, bendradarbiavimo struktūras. 66. Straipsnio 1 dalyje minimos bendradarbiavimo struktūros prisideda prie 3, 4 ir 5 straipsnių įgyvendinimo ir jį kontroliuoja. 67. Valstybės narės informuoja Komisiją ir Tarybą apie pagal šį straipsnį įsteigtų nuolatinių bendradarbiavimo struktūrų užduotis ir kompetenciją. Komisija šią informaciją reguliariai pateikia ataskaitoje. Jei būtina, 4 straipsnio 2 dalies e punkte nurodytas vadovas atnaujinamas specialia tam tikslui nustatyta tvarka. 7 straipsnis Duomenų apsauga Bet koks pasikeitimas informacija pagal šį sprendimą turi būti vykdomas laikantis atitinkamų duomenų apsaugą ir saugumą reglamentuojančių teisinių nuostatų, kaip nustatyta Šengeno konvencijos VI antraštinėje dalyje. 8 straipsnis Įgyvendinimo vertinimas 68. Valstybės narės reguliariai dvišaliu pagrindu vertina pasiektą bendradarbiavimo lygį pasienio regionuose, siekdamos nustatyti, ar būtini pakeitimai ir kur, atsižvelgiant į šį sprendimą, galima pagerinti bendradarbiavimą. Jos informuoja Tarybą ir Komisiją apie vertinimo rezultatus. 69. Straipsnio 1 dalyje minimų vertinimų pagrindu ne vėliau kaip per trejus metus nuo šio sprendimo įsigaliojimo dienos Komisija pateikia Tarybai ataskaitą apie šio sprendimo įgyvendinimą. Taryba įvertina, kiek valstybės narės įvykdė šio sprendimo reikalavimus, ir imasi atitinkamų priemonių. 9 straipsnis Institucijų, kurioms taikomas šis sprendimas, dvišaliai bendradarbiavimo susitarimai Šis sprendimas nedraudžia bendrą sieną turinčioms valstybėms narėms dabar ar ateityje sudaryti išsamesnius šiam sprendimui neprieštaraujančius susitarimus dėl institucijų, kurioms taikomas šis sprendimas, bendradarbiavimo. Valstybės narės apie tokius susitarimus informuoja Tarybą ir Komisiją. 10 straipsnis Komitetas 70. Kai daroma nuoroda į šį straipsnį, Komisijai padeda iš valstybių narių atstovų sudarytas komitetas, kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas. 71. Komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles standartinių darbo tvarkos taisyklių, taikomų komitologijos komitetams, pagrindu. 72. Komisijos atstovas pateikia komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė pateikiama Europos bendrijos steigimo sutarties 205 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma, kai Taryba turi priimti sprendimus Komisijos pasiūlymu. Valstybių narių atstovų komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja. 73. Komisija numatytas priemones patvirtina, jei jos atitinka Komiteto nuomonę. 74. Jei numatytos priemonės neatitinka komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi, ir apie jas informuoja Europos Parlamentą. 75. Taryba kvalifikuota balsų dauguma gali priimti sprendimą dėl pasiūlymo per du mėnesius nuo klausimo perdavimo Tarybai dienos.Jei per tą laikotarpį Taryba kvalifikuota balsų dauguma nusprendžia, kad ji prieštarauja pasiūlymui, Komisija jį svarsto iš naujo. Ji gali pateikti Tarybai iš dalies pakeistą pasiūlymą, dar kartą pateikti savo pasiūlymą arba pateikti siūlomą teisės akto projektą.Jei, pasibaigus tam laikotarpiui, Taryba nepriėmė pasiūlyto įgyvendinimo akto ir neprieštaravo pasiūlymui dėl įgyvendinimo priemonių, pasiūlytą įgyvendinimo aktą priima Komisija. 76. Valstybės narės savo atstovus paskiria iš institucijų, atsakingų už šio sprendimo įgyvendinimą. Kiekviena valstybė narė paskiria vieną atstovą. 11 straipsnis Šengeno konvencijos pakeitimai Šengeno konvencija iš dalies keičiama taip: 77. 40 straipsnis iš dalies keičiamas taip: 78. 1 dalies pirma pastraipa pakeičiama ir išdėstoma taip: „Valstybės narės pareigūnams, kurie stebi asmenį savo šalyje atliekant kriminalinį tyrimą dėl nusikalstamos veikos, už kurią galima skirti laisvės atėmimo bausmę ar sulaikyti asmenį ne ilgesniam kaip 12 mėnesių laikotarpiui, kadangi jis įtariamas dalyvavus tokioje nusikalstamoje veikloje, arba yra rimto pagrindo manyti, kad jis gali padėti nustatyti ar surasti tokį asmenį, suteikiama teisė tęsti stebėjimą kitos valstybės narės teritorijoje, kai pastaroji, iš anksto pateikus pagrįstą prašymą dėl pagalbos, leido vykdyti tarpvalstybinį stebėjimą. Leidimas gali būti suteikiamas su tam tikromis sąlygomis.“ 79. 2 dalies pirma pastraipa pakeičiama ir išdėstoma taip: „Kai dėl tam tikrų skubių priežasčių neįmanoma paprašyti kitos valstybės narės išankstinio leidimo, stebėjimą vykdantys pareigūnai turi teisę kitoje valstybėje narėje toliau stebėti asmenį, įtariamą nusikalstamos veikos padarymu, už kurią galima skirti laisvės atėmimo bausmę ar sulaikyti asmenį ne ilgesniam kaip 12 mėnesių laikotarpiui, jei laikomasi šių sąlygų.“ 80. 7 dalis išbraukiama. 81. 41 straipsnis iš dalies keičiamas taip 82. 1 dalies pirma pastraipa pakeičiama ir išdėstoma taip: „Valstybės narės pareigūnams, kurie savo šalyje persekioja asmenį, užkluptą darant nusikalstamą veiką ar dalyvaujant nusikalstamoje veikoje, už kurią galima skirti laisvės atėmimo bausmę ar sulaikyti asmenį ne ilgesniam kaip 12 mėnesių laikotarpiui, suteikiama teisė tęsti persekiojimą kitos valstybės narės teritorijoje be išankstinio pastarosios valstybės narės sutikimo, kai, atsižvelgiant į susiklosčiusią ypatingą situaciją, būtina skubėti, neįmanoma informuoti kitos valstybės narės kompetentingų institucijų vienu iš Šengeno konvencijos 44 straipsnyje nurodytų būdų iki atvykimo į tą teritoriją arba kai tos institucijos negali laiku pasiekti vietos, kad perimtų persekiojimą.“ 83. 4 dalis ir 5 dalies b punktas išbraukiami. 12 straipsnis Baigiamosios nuostatos Policijos bendradarbiavimą užkertant kelią nusikalstamoms veikoms ir jas tiriant reglamentuojančių principų, išdėstytų pirmininkaujančios valstybės 1999 m. balandžio 28 d. rašte (Dok. SCH/I (98)75 Rev 5), ir patvirtintų 1999 m. balandžio 28 d. Vykdomojo komiteto sprendimu dėl policijos bendradarbiavimo užkertant kelią nusikalstamoms veikoms ir jas tiriant (SCH/Com-ex (99)18), 1 skirsnis panaikinamas. 13 straipsnis Įsigaliojimas Šis sprendimas įsigalioja praėjus šešiems mėnesiams nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dienos. Priimta Briuselyje, Tarybos vardu Pirmininkas LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT Policy area(s): Justice and Home Affairs Activit(y/ies): 1806 – Establishing a genuine area in criminal and civil matters | TITLE OF ACTION: PROPOSAL FOR A COUNCIL DECISION ON THE IMPROVEMENT OF POLICE COOPERATION AT THE INTERNAL BORDERS OF THE MEMBER STATES OF THE EUROPEAN UNION | 1. BUDGET LINE(S) + HEADING(S) NA 2. OVERALL FIGURES 2.1. Total allocation for action (Part B): € million for commitment NA 2.2. Period of application: NA (starting 2006) 2.3. Overall multiannual estimate of expenditure: (a) Schedule of commitment appropriations/payment appropriations (financial intervention) (see point 6.1.1) € million ( to three decimal places) [2006] | [2007] | [2008] | [2009] | [2010] | [2011] | Total | Commitments | Payments | (b) Technical and administrative assistance and support expenditure (see point 6.1.2) Commitments | Payments | Subtotal a+b | Commitments | Payments | (c) Overall financial impact of human resources and other administrative expenditure (see points 7.2 and 7.3) Commitments/ payments | 0.202 | 0.202 | 0.202 | 0.202 | 0.202 | 0.202 | 0.202 | TOTAL a+b+c | Commitments | Payments | 2.4. Compatibility with financial programming and financial perspective NA 2.5. Financial impact on revenue: Proposal has no financial implications 3. BUDGET CHARACTERISTICS Type of expenditure | New | EFTA contribution | Contributions form applicant countries | Heading in financial perspective | Non-comp | Non-diff | NA | NA | NA | No NA | 4. LEGAL BASIS Article 30(1)(a), (b) and (c) Article 32 and 34 (2)(c)TEU 5. DESCRIPTION AND GROUNDS 5.1. Need for Community intervention 5.1.1. Objectives pursued The objective is to set up a comitology procedure for the improvement of police and customs cooperation at the internal borders of the Member States. Article 12 of the proposal stipulates that the Commission should be assisted by a Regulatory Committee composed of the representatives of the Member States and chaired by the representative of the Commission. The preparation of a proposal for a Council Decision on improvement of police and customs cooperation at the internal borders between Member States of the European Union is mentioned in the Commission Legislative and Working Programme 2004 And 2005. In its Declaration on combating terrorism of 25 March 2004, the European Council instructs the Council, among other things, to examine measures in the area of “cross-border hot pursuit” and calls for further development of the legislative framework. 5.1.2. Measures taken in connection with ex ante evaluation The Regulatory Committee will have to fulfil its tasks on the basis of the Council Decision on the improvement of police cooperation at the internal borders and on the basis of the input provided by the Member States. At the beginning of its activities, until such time as the proposals contained in the Decision have become operational, the Committee will have to meet more frequently and will need more intensive administrative support to find solutions, for example, in the context of the drafting of model agreements, creation of common structures and evaluation aspects. 5.2. Action envisaged and budget intervention arrangements The Regulatory Committee should meet regularly, estimated twice a year, to discuss what planning and measures need to be taken in order to implement Article 3 of the Council Decision on improved police and customs cooperation. These meetings will have to be organised and hosted by the Commission 5.3. Methods of implementation The Commission will have to invite the representatives of the Member states 6. FINANCIAL IMPACT 6.1. Total financial impact on Part B - (over the entire programming period) 6.1.1. Financial intervention NA 6.1.2. Technical and administrative assistance, support expenditure and IT expenditure (commitment appropriations) NA 6.2. Calculation of costs by measure envisaged in Part B (over the entire programming period) NA 7. IMPACT ON STAFF AND ADMINISTRATIVE EXPENDITURE The impact on staff and administrative expenditure will be covered in the context of allocation of ressouces of the lead DG in the context of the annual allocation procedure. The allocation of posts also depends on the attribution of functions and resources in the context of the financial perspectives 2007-2013. 7.1. Impact on human resources Types of post | Staff to be assigned to management of the action using existing and/or additional resources | Total | Description of tasks deriving from the action | Number of permanent posts | Number of temporary posts | Officials or temporary staff | A B C | 1 B/0.5 A | 1rst year: 1B 0.5 A | Gathering and processing of information, preparing the Committee meetings | Other human resources | Total | 7.2. Overall financial impact of human resources Type of human resources | Amount (€) | Method of calculation * | Officials Temporary staff | 1rst year: 162 000 | 1 X 108 000 0.5 X 108 000 = 162 .00 | Other human resources (specify budget line) | Total | 162.000 | The amounts are total expenditure for twelve months. 7.3. Other administrative expenditure deriving from the action Budget line (number and heading) | Amount € | Method of calculation | Overall allocation (Title A7) A0701 – Missions A07030 – Meetings A07031 – Compulsory committees A07032 – Non-compulsory committees A07040 – Conferences A0705 – Studies and consultations Other expenditure (specify) | 40.000 | 2 meetings* 27 * 740€ | Information systems (A-5001/A-4300) | Other expenditure - Part A (specify) | Total | 40.000 | The amounts are total expenditure for twelve months. Specify the type of committee and the group to which it belongs. I. Annual total (7.2 + 7.3) II. Duration of action III. Total cost of action (I x II) | €202 500 | 8. FOLLOW-UP AND EVALUATION 8.1. Follow-up arrangements The Committee will lay down its rules of procedure, including rules on confidentiality. The European Parliament will be informed analogous to Article 7 of Council Decision 99/468/EC of 28.6.1999 laying down the procedures for the exercise of implementing powers conferred on the Commission (OJ L 184, 17.7.1999, p. 23) . 8.2. Arrangements and schedule for the planned evaluation NA 9. ANTI-FRAUD MEASURES NA. [1] OL C 19, 1999 1 23, p. 1. [2] OL C [...], [...], p. [...]. [3] OL C [...], [...], p. [...]. [4] OL C 19, 1999 1 23, 42 punktas ir 44 punkto b papunktis. [5] OL L 162, 2002 6 20, p. 1. [6] OL L 239, 2000 9 22, p. 19. [7] KOM(2004)376 galutinis, 2004 5 18. [8] OL L 176, 1999 7 10, p. 31. [9] OL L 368, 2004 12 15, p. 26. [10] OL L [....], [...], p. [...]. [11] [NB. Gali tekti peržiūrėti priėmus reglamentą, įtrauktą į Komunikatą KOM(2004)391 galutinis dėl asmenų sienos kirtimo tvarkos.] [12] OL L 239, 2000 9 22, p. 408. [13] OL L [....], [...], p. [...]. [14] OL L 162, 2002 6 20, p. 1.