EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2019 07 31 SWD(2019) 125 final/2 CORRIGENDUM

This document corrects document SWD(2019) 125 final of 04.04.2019

Footnote 55 modified

The text shall read as follows:

KOMISIJOS TARNYBŲ DARBINIS DOKUMENTAS 2019 m. ES aplinkos nuostatų įgyvendinimo peržiūra





















Šalies ataskaita - LIETUVA











































pridedamas prie Komisijos komunikato Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinų reikalų komitetui ir Regionų komitetui 2019 m. aplinkos nuostatų įgyvendinimo peržiūra.

Europa saugo savo piliečius ir gerina jų gyvenimo kokybę



{COM(2019) 149 final} - {SWD(2019) 111 final} - {SWD(2019) 112 final} - {SWD(2019) 113 final} - {SWD(2019) 114 final} - {SWD(2019) 115 final} - {SWD(2019) 116 final} - {SWD(2019) 117 final} - {SWD(2019) 118 final} - {SWD(2019) 119 final} - {SWD(2019) 120 final} - {SWD(2019) 121 final} - {SWD(2019) 122 final} - {SWD(2019) 123 final} - {SWD(2019) 124 final} - {SWD(2019) 126 final} - {SWD(2019) 127 final} - {SWD(2019) 128 final} - {SWD(2019) 129 final} - {SWD(2019) 130 final} - {SWD(2019) 131 final} - {SWD(2019) 132 final} - {SWD(2019) 133 final} - {SWD(2019) 134 final} - {SWD(2019) 135 final} - {SWD(2019) 136 final} - {SWD(2019) 137 final} - {SWD(2019) 138 final} - {SWD(2019) 139 final}



Šią ataskaitą parengė Europos Komisijos aplinkos generalinio direktorato darbuotojai. Mielai laukiame pastabų. Siųskite jas adresu ENV-EIR@ec.europa.eu . Daugiau informacijos apie Europos Sąjungą pateikta svetainėje http://europa.eu . Nuotraukos: p. 10 — ©iStock/Lekavicius; p. 11 — ©iStock/flavijus; p. 12 — ©iStock/westernstudio; p. 20 — ©iStock/fotoman-kharkov; p. 28 — ©iStock/esvetleishaya Dėl leidimo pakartotinai naudoti šias nuotraukas reikia tiesiogiai kreiptis į autorių teisių subjektą. © Europos Sąjunga, 2019 Leidžiama atgaminti nurodžius šaltinį. Turinys Santrauka I dalis. Teminės sritys

1.Žiedinės, ekologiškos ir konkurencingos efektyvaus išteklių naudojimo ir mažo anglies dioksido kiekio technologijų ekonomikos kūrimas Europos Sąjungoje Žiedinės ekonomikos kūrimo priemonės Atliekų tvarkymas Klimato kaita 2.Gamtinio kapitalo apsauga, išlaikymas ir didinimas Gamta ir biologinė įvairovė Ekosistemų ir ekosisteminių paslaugų išlaikymas ir atkūrimas Gamtinio kapitalo vertinimas Invazinės svetimos rūšys Dirvožemio apsauga Jūrų apsauga 14 3.Piliečių sveikatos ir gyvenimo kokybės užtikrinimas Oro kokybė Pramoniniai išmetamieji teršalai Triukšmas Vandens kokybė ir vandentvarka Cheminės medžiagos Miestų darnumo didinimas II dalis. Palanki sistema. Įgyvendinimo priemonės 4.Aplinkosaugos mokesčiai, žalieji viešieji pirkimai, aplinkosaugos finansavimas ir

investicijos

Aplinkosaugos mokesčiai ir aplinkai kenksmingos subsidijos Žalieji viešieji pirkimai Aplinkosaugos finansavimas ir investicijos 5.Aplinkos valdymo stiprinimas Informavimas, visuomenės dalyvavimas ir teisė kreiptis į teismus Atitikties užtikrinimas Aplinkos administravimo institucijų veiksmingumas31 Tarptautiniai susitarimai32 Darnus vystymasis ir JT darnaus vystymosi tikslų įgyvendinimas33



Santrauka Lietuva ir aplinkos nuostatų įgyvendinimo peržiūra 2017 m. aplinkos nuostatų įgyvendinimo peržiūros (toliau – ANĮP) ataskaitoje buvo nustatyti šie pagrindiniai ES aplinkos politikos ir teisės aktų įgyvendinimo Lietuvoje iššūkiai: ·atliekų tvarkymas – planuojami nauji komunalinių atliekų deginimo pajėgumai gali sutrukdyti Lietuvai pasiekti europinius perdirbimo tikslus; ·tai, kad Lietuva lieka imli ištekliams ir energijai. Lietuva surengė nacionalinį dialogą ANĮP klausimais, ypatingą dėmesį skirdama atliekų tvarkymui. 2017 m. Komisija pradėjo taikyti TAIEX-EIR peer-to-peer (EIR P2P) – naują praktinę priemonę, kuria naudodamosi aplinkosaugos institucijos gali mokytis vienos iš kitų. Lietuva dalyvavo dviejuose P2P praktiniuose seminaruose. Jų temos buvo šildant namus išmetamo teršalų kiekio mažinimas ir oro taršos mažinimas. Nuo 2017 m. aplinkos nuostatų įgyvendinimo peržiūros padaryta problemų sprendimo pažanga

Lietuva imasi tolesnių žiedinės ekonomikos kūrimo veiksmų. Vis dėlto tebekyla problemų dėl atliekų tvarkymo. Lietuva sėkmingai siekia 50 proc. perdirbimo tikslo, kurį reikia įgyvendinti iki 2020 m., bet dar turi užtikrinti, kad taip pat būtų pasiekti laikotarpio po 2020 m. perdirbimo tikslai, ypatingą dėmesį skirdama rūšiuojamajam surinkimui. Ji turėtų pasirūpinti, kad neatsirastų pernelyg daug deginimo arba mechaninio biologinio apdorojimo (toliau – MBA) pajėgumų. Lietuva palaiko švarią aplinką, ypač oro ir vandens kokybę. Vandens ir nitratų srityje Lietuvai reikia labiau pasistengti siekiant sumažinti paviršinio gėlo vandens eutrofikaciją. Europos Komisija negalėjo įvertinti antros kartos upių valdymo planų, numatytų Vandens pagrindų direktyvoje, nes Lietuva dar nėra baigusi rengti visų reikiamų ataskaitų. Lietuva padarė gerą pažangą miestų nuotekų valymo srityje. Apskritai ji Miesto nuotekų valymo direktyvos reikalavimus vykdo gana gerai. Kad visiškai atitiktų reikalavimus, ji dar turi pagerinti padėtį vienoje likusioje aglomeracijoje ir išspręsti problemas, susijusias su prastai kontroliuojamomis individualiomis arba kitomis atitinkamomis nuotekų sistemomis šalyje. Lietuvai vertėtų kryptingiau naudotis Europos struktūriniais ir investicijų fondais (toliau – ESI fondai) siekiant geriau įgyvendinti aplinkos taisykles, ypač atliekų ir nuotekų tvarkymo taisykles, ir užsitikrinti, kad būtų tiek administracinių pajėgumų ir gebėjimų, kiek jų reikia. Lietuva laikoma sparčiausiai augančia Europos novatore, bet jos ekologinių inovacijų veiksmingumas vis dar gerokai atsilieka nuo ES vidurkio. Toliau didinti savo ekologinių inovacijų veiksmingumą ir išteklių produktyvumą Lietuvai galėtų padėti kryptingesnis požiūris, kryptingesnės politikos priemones ir didesnis finansavimas. Tinklui „Natura 2000“ priskiriamas Lietuvos sausumos plotas yra šiek tiek mažesnis už ES vidurkį, bet gera būkle pasižymi didesnė jo procentinė dalis negu vidutiniškai ES. Gerosios patirties pavyzdžiai ·Pradėta taikyti vienkartinių plastikinių ir stiklinių butelių bei metalinių skardinių užstato grąžinimo sistema pasirodė esanti labai sėkminga, nes 90 proc. surinkimo tikslas, kurį užsibrėžta įgyvendinti iki 2020 m., buvo pasiektas jau 2017 m. ·Pagal programą LIFE Lietuvoje vykdomi pievų gyvybingumo užtikrinimo ir hidrologijos atkūrimo Amalvo ir Žuvinto šlapynėse projektai pripažinti parodomosiomis sėkmės istorijomis. ·Aplinkos ministerijos svetainėje įdiegta specialiai skundams teikti skirta karštoji linija. I dalis. Teminės sritys 1.Žiedinės, ekologiškos ir konkurencingos efektyvaus išteklių naudojimo ir mažo anglies dioksido kiekio technologijų ekonomikos kūrimas Europos Sąjungoje Žiedinės ekonomikos kūrimo priemonės Žiedinės ekonomikos veiksmų plane pabrėžta būtinybė pereiti prie gyvavimo ciklu grindžiamos žiedinės ekonomikos, kurioje kuo daugiau išteklių būtų naudojama pakartotinai ir beveik neliktų galutinių atliekų. Tai padaryti gali būti lengviau, plėtojant novatoriškas finansines priemones, suteikiant galimybę jomis naudotis ir finansuojant ekologines inovacijas. 2015 m. buvo patvirtintas žiedinės ekonomikos dokumentų rinkinys kartu su veiksmų planu ir sukurta šiems klausimams skirta suinteresuotųjų subjektų platforma . 2018 m. sausio mėn. Europos Komisija patvirtino antrąjį dokumentų rinkinį. Į jį įtraukta papildomų priemonių, pvz.: i) ES plastikų strategija; ii) Komunikatas dėl cheminių medžiagų, produktų ir atliekų teisės aktų sąveikos gerinimo; iii) ataskaita dėl svarbiausių žaliavų ir iv) pažangai pereinant prie žiedinės ekonomikos stebėti skirta sistema . Žiedinis (antrinis) medžiagų naudojimas Lietuvoje 2016 m. sudarė 4,5 proc. (nesiekė 11,7 proc. ES 28 vidurkio). Tačiau kalbant apie žiedinėje ekonomikoje dirbančių žmonių skaičių Lietuva viršija ES 28 vidurkį (2016 m. jų dalis siekė 2,71 proc. visų dirbančiųjų; ES 28 vidurkis – 1,73 proc.).

Atsakydami į 2017 m. specialiosios „Eurobarometro“ apklausos Nr. 468 dėl ES piliečių požiūrio į aplinką klausimus, 88 proc. lietuvių nurodė esą susirūpinę dėl plastikinių gaminių poveikio aplinkai (ES 28 vidurkis – 87 proc.). 89 proc. lietuvių nurodė, kad jiems susirūpinimą kelią cheminių medžiagų poveikis (ES 28 vidurkis – 90 proc.) . Lietuvos visuomenė pritaria žiedinės ekonomikos iniciatyvoms ir aplinkos apsaugos veiksmams. Iš 1 paveikslo matyti, kad Lietuvos išteklių produktyvumas , t. y. materialinių išteklių naudojimo gerovei kurti efektyvumas, yra 0,75 EUR vienam kilogramui (ES vidurkis siekia 2,04 EUR) ir, palyginti su 2010 m., nepadidėjo. Lietuva pritaria ES žiedinės ekonomikos dokumentų rinkiniui ir apskritai perėjimui prie žiedinės ekonomikos, bet šioje srityje turi imtis tolesnių veiksmų. 2018 m. nacionalinės žiedinės ekonomikos strategijos arba veiksmų plano parengta nebuvo. Nauji su atliekomis susiję žiedinės ekonomikos tikslai bus įtraukti į 2021–2027 m. nacionalinį atliekų prevencijos ir tvarkymo planą. 1 pav. Išteklių produktyvumas 2010–2017 m. Lietuvos pilietinė visuomenė vis aktyviau įsitraukia į žiediškumo skatinimą: esama vaisingo bendradarbiavimo su vietos valdžios institucijomis pavyzdžių. Pavyzdžiui, viešoji įstaiga „Žiedinė ekonomika“ rengia seminarus žiedinės ekonomikos tema Vilniaus vidurinių mokyklų moksleiviams. Šį projektą finansuoja Vilniaus miesto savivaldybės administracijos Aplinkos apsaugos poskyris. Apytikslis žiedinės ekonomikos kūrimo rodiklis gali būti ES ekologiniu ženklu pažymėtų gaminių ir EMAS licencijas turinčių organizacijų skaičius šalyje. Iš šių dviejų rodiklių matyti, kiek į šią pertvarką įsitraukia privatusis sektorius ir kiti nacionaliniai subjektai. Jie abu taip pat rodo valdžios institucijų ryžtą įgyvendinti žiedinei ekonomikai palankią politiką. 2018 m. rugsėjo mėn. ES ekologinio ženklo sistemoje buvo užregistruoti 195 Lietuvos gaminiai ir 10 licencijų (Europos Sąjungoje tokių gaminių iš viso yra 71 707, o licencijų – 2 167), taigi šios licencijos nėra populiarios . O aplinkosaugos vadybos ir audito sistemoje EMAS šiuo metu yra užsiregistravusios 4 organizacijos iš Lietuvos. MVĮ ir efektyvus išteklių naudojimas Kaip matyti iš 2 paveikslo, Lietuvos mažosios ir vidutinės įmonės (toliau – MVĮ) aplinkosaugos klausimais ir toliau lenkia ES vidurkį. Nors procentinė išteklių naudojimo efektyvumo didinimo priemones pradėjusių taikyti Lietuvos MVĮ dalis nesiekia ES vidurkio, atitinkama žaliuosius produktus ir paslaugas siūlančių MVĮ dalis jį viršija. Lietuvoje išteklių naudojimo efektyvumą didinančias priemones taikančios įmonės viešąja parama naudojasi daugiau nei vidutiniškai Europos Sąjungoje. MVĮ, kurių daugiau kaip 50 proc. apyvartos susijusi su žaliaisiais produktais ir paslaugomis, procentinė dalis yra daug didesnė nei daugumoje ES šalių. Didelę šioje srityje padarytą pažangą galima sieti su įvairiomis finansinėmis ir nefinansinėmis paramos sistemomis, kurios, siekiant remti ekologines inovacijas, taikytos nuo 2008 m., o ypač nuo 2016–2017 m. 2 pav. MVĮ aplinkosauginis veiksmingumas Per naujausią „Eurobarometro“ apklausą MVĮ, efektyvus išteklių naudojimas ir ekologiškos rinkos įmonių klausta apie pastaruoju metu įgyvendintus ir papildomus per artimiausius dvejus metus planuojamus įgyvendinti išteklių efektyvumo didinimo veiksmus. Šie „Eurobarometro“ apklausos atsakymai buvo palyginti su 2015 m. atsakymais į tuos pačius klausimus. Nors Lietuvos įmonių užmojai ir taip nedideli, jų ketinimai investuoti aštuoniose efektyvaus išteklių naudojimo srityse, palyginti su 2015 m., šiek tiek sumažėjo; vienintelės išimtys – energijos ir vandens taupymas. Stengdamosi efektyviau naudoti išteklius, išorės parama naudojosi tik 7 proc. Lietuvos įmonių (palyginti su 22 proc. vidurkiu Europos Sąjungoje, kurioje šis rodiklis svyravo nuo 3 proc. iki 38 proc.). Palyginti su 2015 m., joms tapo svarbesnės privačiojo sektoriaus konsultacijos ir verslo asociacijų patarimai, o viešojo sektoriaus finansavimo ir patarimų svarba sumažėjo. Be to, Lietuvos MVĮ galėtų labai padidinti savo užmojus siekti didesnio išteklių naudojimo efektyvumo ir kurti žaliosioms rinkoms skirtus produktus bei paslaugas, taip pat didinti jų bendrą informuotumą apie šių sričių galimybes. Lietuvos įmonių išorės bendradarbiavimas labai silpnas, todėl sunku formuoti aktyvią bendradarbiavimu ir paskatomis grindžiamą aplinkos politiką. Padidinus verslo asociacijų svarbą įmonėms šią problemą būtų spręsti lengviau. Ekologinės inovacijos 2018 m. Europos inovacijų diegimo rezultatų suvestinėje Lietuva užėmė 20-ąją vietą ir buvo sparčiausiai auganti novatorė (augimas, palyginti su 2010 m., siekė 20,1 proc.) . Iš 3 paveikslo matyti, kad 2017 m. 82 ekologinių inovacijų indekso balus surinkusi Lietuva nesiekė ES vidurkio ir bendrojoje ES reitingų lentelėje užėmė 17-ąją vietą. Vis dėlto, turint omenyje, kad 2010 m. šalis pagal šį indeksą užėmė paskutinę vietą, ekologinių inovacijų srityje ji smarkiai pažengė. Svarbiausi ekologines inovacijas skatinantys veiksniai Lietuvoje yra besikurianti inovacijų bei verslumo kultūra ir tai, kad žiniasklaida vis daugiau dėmesio skiria žaliajai ekonomikai, todėl toliau didėja informuotumas apie ekologines inovacijas ir žiedinę ekonomiką. Du svarbūs dokumentai, kuriais toliau remiami nacionaliniai ekologinių inovacijų srities veiksmai, yra Lietuvos inovacijų plėtros 2014–2020 m. programa ir pažangiosios specializacijos strategija. Inovacijoms palankią verslo plėtrą toliau remia ES fondai: Europos regioninės plėtros fondas (ERPF), Europos socialinis fondas (ESF) ir Sanglaudos fondas. Tikėtina, kad ekologinių inovacijų potencialas didės statybos, saulės energijos, atliekų tvarkymo ir ekologiško transporto sektoriuose. 3 pav. 2017 m. ekologinių inovacijų indeksas (ES = 100) 4 pav. Lietuvos ekologinių inovacijų veiksmingumas

Vienas iš numatomų būsimų pokyčių, kurie skatinami pažangiosios specializacijos strategija, siejamas su Lietuvoje statomais biologinio perdirbimo įrenginiais. Vyriausybės veiksmai ir verslo iniciatyvos toliau skatina atliekų perdirbimo sektoriaus plėtrą. Tikriausiai didžiausia nauja tendencija Lietuvoje yra ta, kad randasi verslo arba NVO vadovaujamų iniciatyvų, sumanytų siekiant remti perdirbimą ir atliekų tvarkymą, o kartu paskatinusių ekologines inovacijas .

Atliekų tvarkymas Paversti atliekas ištekliais lengviau, jei: i) visapusiškai įgyvendinami ES atliekų teisės aktai, kuriuose, be kita ko, numatyta atliekų hierarchija, būtinybė užtikrinti rūšiuojamąjį atliekų surinkimą, šalinimo sąvartynuose mažinimo tikslai ir kt.; ii) mažinamas atliekų susidarymas ir vienam gyventojui susidarantis atliekų kiekis absoliučiaisiais skaičiais ir iii) energija regeneruojama tik iš perdirbti netinkamų atliekų, o sąvartynuose nebešalinamos perdirbti arba naudoti tinkamos atliekos. Šiame skirsnyje daugiausia dėmesio skiriama komunalinių atliekų tvarkymui, kuriam ES teisės aktais nustatyti privalomi atliekų perdirbimo tikslai . 2017 m. Lietuvoje susidariusių komunalinių atliekų kiekis vienam gyventojui išliko mažesnis už ES vidurkį (455 kg vienam gyventojui per metus, palyginti su maždaug 487 kg ES vidurkiu) . 5 paveiksle matyti Lietuvos komunalinės atliekos kilogramais vienam gyventojui, suskirstytos pagal apdorojimą. Lietuva padarė didelę pažangą atliekų tvarkymo srityje: nuo 2014 m. sąvartynuose šalinamą atliekų kiekį sumažino perpus iki 33 proc. (jis vis dar viršija ES vidurkį – 25 proc.). Perdirbimas ir kompostavimas (48 proc.) tapo pagrindinėmis apdorojimo galimybėmis ir šiek tiek viršijo ES vidurkį – maždaug 46 proc. Šis pokytis daugiausia susijęs su padidėjusiu kompostavimu, kuris nuo 2014 m. padidėjo beveik 150 proc. iki 24 proc., ir Lietuvos rezultatai tapo vienais geriausių Europos Sąjungoje (Europos Sąjungoje vidutiniškai kompostuojama 17 proc. atliekų). Šalinimas sąvartynuose labai sumažėjo padidinus deginimo gaunant energiją pajėgumus (tai antra mažiausiai pageidaujama atliekų apdorojimo galimybė) – deginimo lygis nuo 2014 m. padidėjo dvigubai iki 18 proc. (bet vis dar nesiekia 24 proc. ES vidurkio); ateityje jis dar gali padidėti, nes statomi nauji įrenginiai. Kaip matyti iš 6 paveikslo , Lietuvai puikiai sekasi siekti iki 2020 m. įgyvendintino 50 proc. perdirbimo tikslo. Svarbus sausosios perdirbamos dalies perdirbimą paskatinęs veiksnys buvo pradėtoji taikyti vienkartinių plastikinių ir stiklinių butelių bei metalinių skardinių užstato grąžinimo sistema. Ji veikia labai sėkmingai, nes 90 proc. surinkimo tikslas, kurį reikėjo pasiekti iki 2020 m., buvo pasiektas jau 2017 m. Konkrečiai planuojama toliau gerinti rūšiuojamojo surinkimo sistemą: iki 2021 m. pabaigos numatyta optimizuoti surinkimo punktų tinklą ir toliau aprūpinti individualius namų ūkius rūšiuojamojo surinkimo konteineriais. Nuo 2015 m. Aplinkos ministerija atlieka viešąją apklausą. Iš jos rezultatų matyti, kad viešoji nuomonė apie atliekų tvarkymo sistemą –rūšiuojamąjį surinkimą, prieigą prie konteinerių, informuotumo didinimą – kasmet vis gerėja. 5 pav. 2010–2017 m. komunalinės atliekos Lietuvoje pagal apdorojimą 6 pav. 2010–2017 m. komunalinių atliekų perdirbimo lygis Kompostavimas padidėjo įsteigus žaliųjų atliekų kompostavimo punktus, į kuriuos gyventojai gali nemokamai atgabenti sodų ir panašias atliekas. 2019 m. numatyta pradėti atskirai surinkti maisto atliekas miestuose, kuriuose gyvena daugiau kaip 50 000 gyventojų. Aplinkos ministerija taip pat svarsto galimybes tinkamiausiai apdoroti maisto atliekas. Vis dėlto Lietuva turės labiau pasistengti, kad galėtų įgyvendinti laikotarpio po 2020 m. perdirbimo tikslus , ypač tikslą surinkti didesnę atliekų dalį jas pirmiau išrūšiavus ir tikslą mažiau naudotis MBA bei atliekų deginimo įrenginiais tvarkant biologiškai skaidžią ir kitą perdirbamą atliekų dalį. Lietuvoje taikomi sąvartynų mokesčiai yra vieni mažiausių Europos Sąjungoje. Planai iki 2020 m. laipsniškai padidinti nepavojingosioms atliekoms taikomą sąvartynų mokestį iki 27,5 EUR už toną 2018 m. pabaigoje buvo atidėti antrą kartą. Todėl 2019 m. mokesčio tarifas tebėra 5 EUR už toną, o iki 2020 m. turėtų padidėti iki 27,5 EUR už toną. Mažas mokesčio tarifas ir mažas sąvartynų vartų mokestis trukdo gerinti ekonomines perdirbimo perspektyvas, nes šalinimas sąvartynuose tebėra pigiausia atliekų apdorojimo galimybė. Kai mokestis pasieks bent 20 EUR už toną, geriausia – dar daugiau, priemonės veiksmingumas turėtų padidėti. Lietuva visas savivaldybes įpareigojo taikyti sistemą „mokėk už tiek, kiek išmeti“. Pagal šią sistemą atliekų tvarkymo paslaugos mokestį turėtų sudaryti dvi dalys: fiksuotoji ir kintamoji. Vis dėlto taisyklės, kuriomis apibrėžiamas ir paaiškinamas sistemos įgyvendinimas, gana neaiškios, todėl kiekviena savivaldybė sistemą gali įgyvendinti labai lanksčiai. Praktiškai dažnai dominuoja fiksuotoji mokesčio dalis, o kintamoji dalis ne visada yra susijusi su atliekų kiekiu. Svarbu, kad Lietuva išsiaiškintų tikruosius poreikius ir planus, susijusius su atliekų deginimu per tolesnį laikotarpį. Juos išsiaiškinus, pagerės informacija, kurios reikia energijos regeneracijos ir atliekų tvarkymo srityse veikiantiems suinteresuotiesiems subjektams. Prioritetiniai 2019 m. veiksmai

·Pradėti taikyti naujas politikos priemones, įskaitant ekonomines priemones, siekiant skatinti prevenciją ir padidinti ekonominį naudojimo pakartotinai ir perdirbimo patrauklumą. ·Nustatyti privalomus su perdirbimu ir (arba) galutinių atliekų susidarymu susijusius tikslus savivaldybių lygmeniu ir sankcijas už jų nesilaikymą. Parengti ir vykdyti savivaldybėms skirtas įgyvendinimo rėmimo programas, siekiant remti jų pastangas organizuoti rūšiuojamąjį surinkimą ir toliau gerinti perdirbimo rezultatus. ·Nustatyti deginimo ir MBA mokestį, kad būtų perdirbamos atliekos, kurias tinka naudoti pakartotinai ir perdirbti. ·Išplėsti sistemą „mokėk už tiek, kiek išmeti“, užtikrinti jos taikymą ir teikti paskatas bei paramą namų ūkiams, kad jie dalyvautų rūšiuojamojo surinkimo sistemoje. ·Laikantis bendrųjų būtiniausių reikalavimų dėl didesnės gamintojų atsakomybės , gerinti didesnės gamintojų atsakomybės sistemų veikimą. ·Nestatyti galutinėms perteklinių atliekoms apdoroti skirtų infrastruktūros, pvz., mechaninio apdorojimo, deginimo įrenginių ir sąvartynų, pajėgumų. Klimato kaita 2016 m. spalio 5 d. ratifikavusi Paryžiaus klimato susitarimą ES įsipareigojo imtis plataus užmojo klimato politikos veiksmų tarptautiniu ir ES lygmenimis. ES siekia iki 2020 m. išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų (toliau – ŠESD) kiekį sumažinti 20 proc., o iki 2030 m. – bent 40 proc., palyginti su 1990 m. kiekiu. Ilgalaikis ES tikslas yra, prisidedant prie pastangų, kurių reikalaujama iš išsivysčiusių šalių, kaip iš grupės, iki 2050 m. savo išmetamą kiekį sumažinti 80–95 proc. Prisitaikyti prie neigiamo klimato kaitos poveikio be galo svarbu siekiant mažinti jau dabar juntamą jos poveikį ir pagerinti pasirengimą bei atsparumą būsimam poveikiui. ES apyvartinių taršos leidimo prekybos sistema (toliau – ES ATLPS) taikoma visiems didiesiems šiltnamio efektą sukeliančias dujas išmetantiems teršėjams ES pramonės, elektros energijos ir aviacijos sektoriuose. ES ATLPS taikoma visose valstybėse narėse ir jos taisyklių laikymosi lygis yra labai aukštas. Kiekvienais metais įrenginių operatoriai maždaug 99 procentams išmetamų teršalų įgyja apyvartinius taršos leidimų Dėl išmetamųjų teršalų, kuriems ES ATLPS netaikoma, valstybės narės pagal Reglamentą dėl pastangų pasidalijimo yra nusistačiusios savo nacionalinius tikslus. Lietuvoje 2013–2016 m. kasmet išmestas teršalų kiekis nesiekė metinių išmetamųjų teršalų kvotų (toliau – MITK). Preliminariais duomenimis, 2017 m. išmestas kiekis MITK šiek tiek viršijo. 2020 m. Lietuvos nacionalinis tikslas pagal ES Sprendimą dėl pastangų pasidalijimo yra užtikrinti, kad išmetamas teršalų kiekis, palyginti su 2005 m. kiekiu, nepadidėtų daugiau kaip 15 proc. 2030 m. Lietuvos nacionalinis tikslas pagal Reglamentą dėl pastangų pasidalijimo bus išmetamą kiekį, palyginti su 2005 m. kiekiu, sumažinti 9 proc. Rengdama nacionalinį energetikos ir klimato srities veiksmų planą, Lietuva ketina remtis esamu regioniniu bendradarbiavimu pagal Baltijos energijos rinkos jungčių planą (angl. BEMIP) Baltijos aplinkos ir energetikos tarybose. Remdamasis 2015 m. parengta analize, Seimas 2018 m. liepos mėn. atnaujino Nacionalinę energetinės nepriklausomybės strategiją (2012 m.). Lietuva tikisi, kad nacionalinį energetikos ir klimato sričių veiksmų planą rengti bus lengviau remiantis Baltijos energetikos technologijų scenarijų tyrimu; pirmasis jo projektas buvo parengtas 2017 m. spalio mėn., o tyrimas baigtas rengti gruodžio mėn. 7 pav. Viso išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio pokytis 1990–2017 m. (1990 m. = 100 %) Nacionalinės klimato kaitos valdymo politikos strategijoje nustatyti iki 2050 m. pasiektini klimato kaitos švelninimo ir prisitaikymo prie jos tiksliniai rodikliai bei tikslai. Joje nustatyti orientaciniai vidutinio laikotarpio ir ilgalaikiai klimato kaitos švelninimo tiksliniai rodikliai. Jų siekdama Lietuva padės įgyvendinti ES išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo tikslus: iki 2030 m. išmetamą šių teršalų kiekį sumažinti bent 40 proc., iki 2040 m. – 60 proc., o iki 2050 m. – 80 proc., palyginti su 1990 m. lygiu. Priėmus ES teisės aktus dėl 2030 m. ES klimato ir energetikos politikos strategijos įgyvendinimo, pradėta šios strategijos peržiūra. Transporto sektoriuje išmetama beveik ketvirtadalis ES išmetamo ŠESD kiekio. Šie teršalai yra pagrindinė oro taršos miestuose priežastis. Lietuvoje transporto sektoriuje išmetamas teršalų kiekis 2013–2016 m. padidėjo 25 proc. Fluorintų dujų reglamente reikalaujama, kad valstybės narės rengtų mokymo ir sertifikavimo programas, nustatytų nuobaudų taisykles ir iki 2017 m. praneštų apie šias priemones Komisijai. Lietuva yra pranešusi apie abi šias priemones. 8 pav. Lietuvos tikslai ir išmetami teršalai pagal Sprendimą dėl pastangų pasidalijimo ir Reglamentą dėl pastangų pasidalijimo Su miškais bei žemės ūkiu susijusių išmetamų ir absorbuojamų ŠESD apskaita reglamentuojama Kioto protokolu. Remiantis preliminarios 2013–2016 m. apskaitos duomenimis, grynasis kreditas buvo vidutiniškai -1,9 mln. t CO2 ekv. ir atitiko 1,7 proc. ES 28 apskaityto absorbavimo, kuris siekė –115,7 mln. t CO2 ekv. per metus. Lietuva yra viena iš aštuonių ES valstybių narių, viršijusių viršutinę ataskaitiniais metais (1990 m.) išmesto kiekio ribą – 3,5 proc. 9 pav. Išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis pagal sektorius (mln. tonų CO2 ekv.). Ankstesni (1990–2016 m.) duomenys. 2017–2030 m. prognozės 2012 m. Lietuva patvirtino Nacionalinės klimato kaitos valdymo politikos strategiją 2013–2050 m. laikotarpiui. 2013–2020 m. laikotarpiui patvirtintas tarpinstitucinis šios strategijos tikslų ir uždavinių įgyvendinimo veiksmų planas. Nustatyti šie prioritetiniai sektoriai: energetika, transportas, pramonė, žemės ūkis, kraštovaizdis, teritorijų planavimas, ekosistemos ir biologinė įvairovė, žuvininkystės ir akvakultūros sektorius, miškininkystė, turizmas, požeminio vandens ištekliai ir atliekų tvarkymas. Lietuvos Respublikos Vyriausybė kas dvejus metus rengia šios strategijos įgyvendinimo ataskaitą. Atsižvelgiant į stebėsenos, atskaitomybės ir vertinimo sistemos rezultatus veiksmų planas toliau bus tobulinamas ir strategija bus naujinama. Pagal ES ATLPS išduodamų apyvartinių taršos leidimų pardavimo aukcione pajamos 2013–2017 m. sudarė iš viso 118 mln. EUR. 86 proc. pardavimo aukcione pajamų išleista klimato ir energetikos reikmėms.

Prioritetiniai 2019 m. veiksmai Šioje ataskaitoje prioritetinių klimato politikos veiksmų nenurodyta, nes Komisijai pirmiausia reikės įvertinti nacionalinių energetikos ir klimato srities veiksmų planų projektus, kuriuos valstybės narės turėjo atsiųsti iki 2018 m. pabaigos. Šie planai turėtų padidinti energetikos ir klimato politikos derėjimą ir todėl galėtų tapti puikiais pavyzdžiais, kaip susieti konkretiems sektoriams skirtą politiką su kitomis, pvz., žemės ūkio, gamtos bei vandens ir transporto, oro bei sveikatos, temomis. 2.Gamtinio kapitalo apsauga, išlaikymas ir didinimas Gamta ir biologinė įvairovė Pagal ES biologinės įvairovės strategiją siekiama iki 2020 m. Europos Sąjungoje sustabdyti biologinės įvairovės nykimą. Šiuo tikslu, norint užtikrinti gerą saugomų rūšių ir buveinių išsaugojimo būklę, reikia visapusiškai įgyvendinti Paukščių ir Buveinių direktyvas. Taip pat reikia, kad išlaikyti ir gerinti biologinę įvairovę padėtų žemės ūkio ir miškų sektoriai. Biologinės įvairovės strategija 2015 m. Lietuva patvirtino Kraštovaizdžio ir biologinės įvairovės išsaugojimo 2015–2020 metų veiksmų planą . Lietuvos gamtos būklė yra palyginti gera. Jos oro, vandens ir dirvožemio būklė įvertinta kaip gera – didelių ekologinių problemų nenustatyta. Todėl savo ekologinių kompensavimo priemonių sistemą Lietuva gali rengti remdamasi ne principu „jei dar reikia“, bet principu „jei būtina“. Du Lietuvos projektai buvo pasirinkti kaip parodomieji sėkmės pavyzdžiai. Vienas iš jų yra integruoto planavimo priemonė, kuria galima naudotis siekiant užtikrinti pievų gyvybingumą. Vykdant šį projektą: i) nustatyti ir pašalinti bendri politikos trūkumai, siekiant užtikrinti, kad pievų biologinė įvairovė ilgainiui būtų išsaugota; ii) atkurta apie 140 ha pievų, siekiant sukurti tvaraus pievų valdymo prielaidas; iii) parengta gebėjimų stiprinimo programa (kaip taikyti integruoto planavimo priemonę) ir pagal ją mokyta 400 asmenų. Antrasis projektas susijęs su hidrologijos atkūrimu Amalvo ir Žuvinto šlapynėse. Jį vykdant pavyko pakeisti nykimo procesų tendenciją tikslinėse šlapynėse Žuvinto biosferos rezervate 1 158 ha plote. Šį sėkmingo šlapynių atkūrimo pavyzdį galima lengvai atkartoti . Darnaus „Natura 2000“ teritorijų tinklo kūrimas Paukščių ir Buveinių direktyvose iš valstybių narių reikalaujama sukurti darnų nacionalinį „Natura 2000“ teritorijų tinklą. Komisija vertina, kaip šis reikalavimas vykdomas dėl kiekvienos nacionalinėje valstybės narės teritorijoje esančios rūšies ir buveinės tipo atskirai. Naujausią vertinimą Komisija atliko padedama Europos aplinkos agentūros (toliau – EAA). Atliekant šį naujausią vertinimą nustatyti keli su Lietuvos sausumos tinklu „Natura 2000“ susiję trūkumai. 2017 m. pradžioje tinklas „Natura 2000“ aprėpė 13 proc. Lietuvos sausumos ploto (ES vidurkis – 18,1 proc.). Į Lietuvos specialios apsaugos teritorijų (toliau – SAT) sąrašą įtrauktos 84 teritorijos, apimančios daugiau kaip 658 561 ha plotą, o į Bendrijos svarbos teritorijų (toliau – BST) sąrašą – 475 teritorijos, apimančios 724 708 ha plotą. 2015 m. liepos mėn. nustačius paskutinę jūros SAT, Lietuvos SAT tinklas laikomas sukurtu. Vis dėlto iš tinklo „Natura 2000“ BST dalies naujausio vertinimo matyti, kad esama su teritorijų priskyrimu susijusių trūkumų. Teritorijų priskyrimas tinklui „Natura 2000“ ir išsaugojimo tikslų bei priemonių nustatymas 2011–2015 m., siekiant nustatyti tikslią natūralių buveinių vietą ir surinkti būtinus duomenis, kurių reikia norint nustatyti palankios referencinės populiacijos vertes ir atitinkamus kiekvieno tipo buveinių išsaugojimo tikslus, buvo atlikta nacionalinė buveinių inventorizacija. Šio darbo rezultatai aiškiai rodo, kad informaciją apie esamas BST reikės iš esmės patikrinti ir patikslinti, kad ji atitiktų esamą padėtį. Iš jų taip pat matyti, kad dabartinis BST tinklas kai kurių buveinių tipų ir rūšių atžvilgiu galbūt yra neišsamus. Lietuva toliau rengia rūšių išsaugojimo planus ir saugomų teritorijų valdymo planus, kaip reikalaujama ES teisės aktuose. Šiuo metu yra patvirtinti 104 tinklo „Natura 2000“ teritorijų valdymo planai, o 142 planai dar rengiami. Jų parengimo laipsnis nevienodas. Rūšių bei buveinių stebėsenai ir su buveinių atkūrimu bei išlaikymu susijusiai veiklai skirtų finansinių išteklių stoka tebėra pagrindinis sunkumas, su kuriuo susiduriama vykdant reikiamą gamtos valdymo veiklą tinkle „Natura 2000“ . Geros rūšių ir buveinių būklės išsaugojimo arba atkūrimo pažanga Pagal abi direktyvas padarytos pažangos ataskaitas valstybės narės teikia kas šešerius metus, todėl naujos informacijos apie natūralių buveinių ir rūšių būklę arba apie pažangą, padarytą Lietuvoje gerinant rūšių ir buveinių išsaugojimo būklę, palyginti su 2017 m. aplinkos nuostatų įgyvendinimo peržiūros Lietuvos šalies ataskaita, nėra. Apskritai pripažįstama, kad Lietuvoje neseniai pranešta apie rūšių ir buveinių būklės pagerėjimą.

Prioritetiniai 2019 m. veiksmai ·Baigti teritorijų priskyrimo tinklui „Natura 2000“ procesą ir nustatyti teritorijoms skirtus aiškiai apibrėžtus išsaugojimo tikslus bei reikiamas išsaugojimo priemones; skirti pakankamai išteklių jų įgyvendinimui, siekiant išlaikyti ir (arba) atkurti gerą Bendrijos svarbos rūšių ir buveinių išsaugojimo būklę visame jų natūralaus paplitimo areale. ·Parengti ir skatinti taikyti pažangius ir racionalizuotus įgyvendinimo modelius, pirmiausia susijusius su tinkamomis vertinimo procedūromis, siekiant užtikrinti reikiamas žinias ir duomenis. Gerinti bendravimą su suinteresuotaisiais subjektais. ·Didinti paskatas miškininkams ir ūkininkams, kad jie geriau saugotų miškų ir pievų buveines. Užtikrinti darnųjį miškų ūkį ir skatinti efektyviai naudoti biomasę. Ekosistemų ir ekosisteminių paslaugų išlaikymas ir atkūrimas ES biologinės įvairovės strategijos tikslas – išlaikyti ir atkurti ekosistemas ir ekosistemines paslaugas, į teritorijų planavimą įtraukiant žaliąją infrastruktūrą ir iki 2020 m. atkuriant bent 15 proc. nualintų ekosistemų. Pagal ES žaliosios infrastruktūros strategiją skatinama į susijusius planus ir programas įtraukti žaliąją infrastruktūrą. ES yra pateikusi gaires dėl būsimo žaliosios ir mėlynosios infrastruktūros kūrimo Lietuvoje , o Europos biologinės įvairovės informacinėje sistemoje (angl. BISE) parengė šaliai skirtą puslapį. Ši informacija taip pat papildys galutinį ES biologinės strategijos iki 2020 m. vertinimą. Lietuvos žaliosios infrastruktūros strategija dera su šalyje sukurta erdvine sistema, vadinamuoju gamtiniu karkasu. Ji tapo teisės dalimi pagal Aplinkos apsaugos įstatymą, Saugomų teritorijų įstatymą ir Lietuvos Respublikos teritorijos bendrąjį planą, taikant gamtinio karkaso ir ekologinio tinklo koncepcijas. Gamtinio karkaso teritorijos užima apie 60 proc. viso Lietuvos ploto. Žalioji infrastruktūra taip pat yra įtraukta į Nacionalinę aplinkos apsaugos strategiją (2015 m.), kurioje nustatyti tikslai iki 2030 m., ir į Kraštovaizdžio ir biologinės įvairovės išsaugojimo veiksmų planą (2015–2020 m.). Šiame plane nurodyta, kad gamtinis karkasas ir ekologinis tinklas turėtų būti apibrėžiami visų lygmenų dokumentuose dėl integruoto teritorijų planavimo. Tačiau vis dar patiriama gamtinio karkaso įgyvendinimo sunkumų, nes trūksta patirties ir finansinės paramos. Nacionaline aplinkos apsaugos strategija taip pat palanki žaliajai infrastruktūrai miestų teritorijose. Želdynų įstatyme reikalaujama kurti želdynų sistemą rengiant bendruosius miestų planus. Žaliosios infrastruktūros projektai įgyvendinami tarpvalstybiniu, nacionaliniu, regionų ir vietos lygmenimis. Daugelis Lietuvos miestų vykdo žaliąją miestų regeneraciją ir diegia žaliąją infrastruktūrą. Žemės ūkio politikos srityje į gamtinį karkasą atsižvelgiama rengiant žemės valdymo planus, kuriuos papildo aplinkos priemonės. Žaliosios infrastruktūros aspektai taip pat įtraukti į miškų politiką, nes, planuojant miškotvarkos priemones, miškotvarkos planuose būtina atsižvelgti į teritorijos biologinės įvairovės ypatybes. Nustatyta, kad problemų kelia konfliktai derinant komercinę žemės arba miškų ūkio veiklą ir žemės valdymą pagal gamtosaugos poreikius. Jų pirmiausia kyla tada, kai konkreti žemės ūkio praktika, pvz., ganymas, tampa ekonomiškai nebepelninga. 2018 m. rugpjūčio 8 d. Lietuvos Vyriausybė patvirtino naują metinę valstybinių miškų kirtimų normą 2019–2023 metams. Ji siekia 11 850 ha miško per metus ir 6 proc. viršija patvirtintą metinę 2014–2018 m. normą (11 168 ha). Ši norma taikoma visiems valstybiniams miškams, įskaitant saugomas teritorijas. Šis vis intensyvesnis miškų eksploatavimas, ypač tinklo „Natura 2000“ teritorijose, toliau kelia nerimą dėl gamtos apsaugos. ES struktūriniai ir investicijų fondai yra svarbus Lietuvos žaliosios infrastruktūros finansavimo šaltinis. 2014–2020 m. apie 66 mln. EUR suma skirta saugomų teritorijų valdymui ir žaliosios infrastruktūros sprendimų integravimui į kraštovaizdžio valdymą vietos lygmeniu. Ypatingų sunkumų kyla dėl to, kad nėra metodikos, kuria vadovaujantis būtų galima kurti gamtinį karkasą ir ekologinius tinklus regionų ir vietos lygmenimis. Lietuva raginama toliau stengtis diegti žaliąją ir mėlynąją infrastruktūrą ir įtraukti jos aspektus į kitų sričių politiką, derinant ją su ekosistemų ir ekosisteminių paslaugų žemėlapių sudarymo ir vertinimo (toliau – EEPŽSV) sistema; atsižvelgti į žaliosios infrastruktūros strategijos peržiūros ataskaitoje pateiktas rekomendacijas ir visapusiškai naudotis ES gairėmis dėl strateginės sistemos, kuri padėtų toliau diegti ES lygmens žaliąją ir mėlynąją infrastruktūrą . Lietuva dar nėra pateikusi ataskaitos dėl išteklių sutelkimo Biologinės įvairovės konvencijos tikslais. Ataskaitos pagal Biologinės įvairovės konvenciją dėl finansinių srautų yra svarbios dėl ES ir valstybių narių pozicijos įgyvendinant šią konvenciją ir padeda remti gerąją praktiką kitose šalyse.



Gamtinio kapitalo vertinimas ES biologinės įvairovės strategijoje valstybės narės raginamos iki 2014 m. sudaryti savo nacionalinėje teritorijoje esančių ekosistemų ir ekosisteminių paslaugų žemėlapius, nustatyti šių paslaugų ekonominę vertę, o iki 2020 m. šias vertes įtraukti į apskaitos ir ataskaitų teikimo sistemas ES ir nacionaliniu lygmenimis. Lietuvoje ekosisteminės paslaugos tebėra palyginti nauja tema, o su jomis susijusių žinių ir patirties įvairiuose sektoriuose (valdžios, akademinės bendruomenės, NVO ir privačiajame) turima nedaug. Ekosistemų žemėlapiai dar nėra rengiami sistemingai. Vis dėlto ekosistemų ir ekosisteminių paslaugų žemėlapių sudarymas ir vertinimas įtraukti į dabartinę Lietuvos Vyriausybės 2016–2020 m. darbo programą. Joje reikalaujama į žemėlapius įtraukti ir įvertinti bent 24 pagrindines ekosistemines paslaugas ir raginama priimti teisės aktus, kuriais būtų skatinama integruoti ekosisteminių paslaugų aspektą į sektorių politiką. Tačiau darnios strategijos ar konkretaus veiksmų rinkinio nėra. Lietuva pradėjo rengtis nacionaliniam pagrindinių savo teritorijos ekosistemų ir ekosisteminių paslaugų pasiskirstymo ir būklės tyrimui. Dvejų metų trukmės tyrimas turėtų prasidėti 2019 m. pradžioje. Vis dėlto, kad šis procesas būtų sėkmingas, Lietuvoje būtina didinti informuotumą apie ekosistemines paslaugas ir gerinti jų pažinimą.

Šiuo metu vykdomas Lietuvos mokslo tarybos 2017 m. finansuotas mokslinis ekosisteminių paslaugų žemėlapių sudarymo ir vertinimo projektas. Pradėta svarstyti, kaip būtų geriausia derinti šias dvi iniciatyvas. 10 pav. EEPŽSV įgyvendinimas (2018 m. rugsėjo mėn.) Be nacionaliniu lygmeniu vykstančių pokyčių, taip pat būtų galima atkreipti dėmesį į kelias smulkesnes siauresnės srities iniciatyvas, pvz., į kartu su Latvijos ir Estijos partneriais vykdomą specialiai pievų ekosisteminėms paslaugoms skirtą projektą VivaGrass ir projektą EcoServe, kurį vykdant tiriama Lietuvos pakrantės zonos ekosisteminių paslaugų ateitis, atsižvelgiant į pasaulinius pokyčius. Per 2018 m. rugsėjo mėn. Briuselyje vykusį EEPŽSV darbo grupės susitikimą įsitikinta tuo, kad Lietuva nuo 2016 m. sausio mėn. padarė tam tikrą EEPŽSV pažangą (10 pav.). Vertinimas buvo atliktas vykdant projektą ESMERALDA ir buvo grindžiamas 27 įgyvendinimo klausimais. Šis vertinimas atnaujinamas kas šešis mėnesius. Verslo ir biologinės įvairovės platformos, tinklai ir profesionalų bendruomenės labai svarbios skatinant ir lengvinant verslo ir finansinių paslaugų teikėjų atliekamus gamtinio kapitalo vertinimus, pvz., pagal Gamtinio kapitalo koalicijos protokolą . Šie vertinimai padeda įgyvendinti ES biologinės įvairovės strategiją, nes privačioms įmonėms padeda geriau suprasti ir įvertinti savo poveikį gamtai ir priklausomybę nuo jos. ES lygmeniu ir daugelyje valstybių narių yra įsteigta biologinės įvairovės platformų. Lietuva dar nėra įsteigusi tokios platformos. Invazinės svetimos rūšys Pagal ES biologinės įvairovės strategiją iki 2020 m. reikia pasiekti šiuos tikslus: i) nustatyti invazines svetimas rūšis; ii) kontroliuoti arba išnaikinti prioritetines rūšis ir iii) valdyti naujų invazinių rūšių patekimo kelius, kad jos nekenktų Europos biologinei įvairovei. Šie tikslai remiami 2015 m. sausio 1 d. įsigaliojusiu Invazinių svetimų rūšių (toliau – ISR) reglamentu. 11 pav. Europos Sąjungai susirūpinimą keliančių ISR skaičius, remiantis turima su Lietuva susijusia georeferencine informacija Ataskaitoje dėl bazinio invazinių svetimų rūšių pasiskirstymo (11 pav.), kuriai Lietuva savo šalies arba tinklo lygmens duomenų nėra patikslinusi, matyti, kad Lietuvos aplinkoje buvo pastebėtos septynios iš 37 į pirmąjį ES sąrašą įtrauktų rūšių. Atrodo, kad iš jų plačiausiai paplitę Sosnovskio barščiai (Heracleum sosnowskyi). Nuo ES sąrašo įsigaliojimo iki 2018 m. gegužės 18 d. apie naujų į sąrašą įtrauktų rūšių atsiradimą Lietuva Komisijai nepranešė. Lietuva įvykdė visus pagal reglamentą jai taikomus pranešimo įpareigojimus ir atliko išsamią Europos Sąjungai susirūpinimą keliančių invazinių svetimų rūšių netyčinės introdukcijos ir plitimo kelių analizę. Rezultatus ji pateikė Komisijai. Dirvožemio apsauga ES dirvožemio teminėje strategijoje pabrėžta būtinybė užtikrinti tvarų dirvožemio naudojimą. Šiuo tikslu reikia užkirsti kelią tolesnei dirvožemio degradacijai, išsaugoti jo funkcijas ir atkurti nualintą žemę. 2011 m. Efektyvaus išteklių naudojimo Europos plane nurodyta būtinybė iki 2020 m. užtikrinti, kad vykdant ES politiką būtų atsižvelgiama į tiesioginį ir netiesioginį jos poveikį žemės naudojimui. Dirvožemis yra ribotas ir labai trapus išteklius, o jo būklė Europos Sąjungoje vis blogėja. Procentinė dirbtine žemės danga uždengto žemės ploto dalis Lietuvoje (12 pav.) yra viena iš mažiausių Europos Sąjungoje (ji mažesnė tik Švedijoje, Suomijoje, Latvijoje, Bulgarijoje, Estijoje ir Rumunijoje). Tai iš dalies susiję su gyventojų tankiu, kuris yra 45,8 gyventojo viename kvadratiniame kilometre ir daug mažesnis už ES vidurkį – 118 gyventojų . Užterštumas gali labai pabloginti dirvožemio kokybę ir kelti grėsmę žmonių sveikatai bei aplinkai. Neseniai parengtoje Europos Komisijos ataskaitoje apskaičiuota, kad potencialiai tarši veikla Europos Sąjungoje buvo arba tebėra vykdoma apytiksliai 2,8 mln. teritorijų. ES lygmeniu 650 000 šių teritorijų užregistruota nacionaliniuose arba regionų inventoriuose. 65 500 užterštų teritorijų jau atkurtos. Lietuva yra užregistravusi 12 341 teritoriją, kurioje buvo arba tebėra vykdoma potencialiai tarši veikla, o 96 teritorijas jau atkūrė arba joms taiko tolesnės priežiūros priemones.

Lietuva yra sudariusi išsamų potencialiai užterštų teritorijų žemėlapį. Juo remiantis, šios užterštos teritorijos atkuriamos pagal nacionalinę aplinkos apsaugos strategiją (2015 m.) ir Aplinkos ministro patvirtintą Užterštų teritorijų tvarkymo 2013–2023 m. planą . 12 pav. Procentinė dirbtine danga uždengto žemės ploto dalis 2015 m. Vandens sukeliama dirvožemio erozija yra natūralus procesas, bet ją gali padidinti klimato kaita ir žmogaus veikla, pvz., netinkama žemės ūkio praktika, miškų naikinimas, miškų gaisrai arba statybos darbai. Didelė dirvožemio erozija gali sumažinti žemės ūkio našumą ir daryti neigiamą tarpvalstybinį poveikį biologinei įvairovei bei ekosisteminėms paslaugoms. Didelė dirvožemio erozija taip pat gali daryti neigiamą tarpvalstybinį poveikį upėms ir ežerams (nes padaugėja nuosėdų ir pernešami teršalai). Remiantis modeliu RUSLE2015 , vidutinis vandens sukeliamas Lietuvos dirvožemio nykimo rodiklis yra 2,46 t vienam hektarui per metus, palyginti su ES vidurkiu 2,46 t ha–a yr–y. Iš to matyti, kad Lietuvos dirvožemio erozija panaši į ES vidurkį. Pažymėtina, kad šie skaičiai gauti pritaikius ES lygmens modelį, todėl jų negalima laikyti vertėmis, išmatuotomis vietoje. Faktinis dirvožemio nykimo rodiklis valstybėse narėse gali labai skirtis, priklausomai nuo vietos sąlygų. Dirvožemio organinės medžiagos yra labai svarbios anglies ciklo ir klimato kaitos atžvilgiu. Pagal anglies dioksido absorbavimą dirvožemis pasaulyje užima antrą vietą po vandenynų. Dėl natūralių klimato sąlygų ir ilgalaikės intensyvios istorinės žemdirbystės Lietuvos ariamajai žemei labai būdingas organinės anglies išplovimas – bendrosios organinės anglies (BOA) ariamojoje žemėje medianinė vertė yra 1,2 proc., palyginti su ES lygmens mediana – 1,8 proc. Mažiau nei Lietuvoje bendrosios organinės anglies yra tik Lenkijos, Ispanijos ir Portugalijos ariamoje žemėje. Lietuvos ganyklose bendrosios organinės anglies yra 2,25 proc., bet jos vis dar yra labai mažai, todėl Lietuva Europos Sąjungoje yra ketvirtoje vietoje nuo galo . Jūrų apsauga ES pakrančių ir jūrų politikos dokumentuose ir teisės aktuose reikalaujama, kad, siekiant užtikrinti arba išlaikyti gerą aplinkos būklę, iki 2020 m. būtų sumažintas neigiamas poveikis jūrų vandenims ir užtikrintas tvarus pakrančių zonų valdymas. Pagal jūrų strategijos pagrindų direktyvą siekiama iki 2020 m. užtikrinti gerą ES jūrų vandens aplinkos būklę. Šiuo tikslu valstybės narės turi parengti savo jūrų vandenims skirtą jūrų strategiją ir bendradarbiauti su tame pačiame jūrų regione (paregionyje) esančiomis ES šalimis.



Prioritetinis 2019 m. veiksmas ·Užtikrinti, kad būtų laiku teikiama informacija įvairiais Jūrų strategijos pagrindų direktyvos aspektais ir Lietuvą būtų galima įtraukti į būsimus Komisijos vertinimus. 3.Piliečių sveikatos ir gyvenimo kokybės užtikrinimas Oro kokybė Pagal ES švaraus oro politiką ir teisės aktus reikalaujama labai pagerinti ES oro kokybę, kad ji Europos Sąjungoje kuo labiau atitiktų Pasaulio sveikatos organizacijos rekomendacijas. Reikėtų toliau mažinti oro taršą ir jos poveikį žmonių sveikatai, ekosistemoms ir biologinei įvairovei, siekiant ilgalaikio tikslo neviršyti kritinių apkrovų ir verčių. Todėl reikia stiprinti pastangas užtikrinti visišką atitiktį ES oro kokybės teisės aktams ir apibrėžti strateginius tikslus bei veiksmus laikotarpiui po 2020 m. ES yra priėmusi visapusišką oro kokybės teisės aktų rinkinį , kuriame nustatyti į sveikatą orientuoti standartai ir su daugeliu oro teršalų susiję tikslai. Europos Audito Rūmų (EAR) duomenimis , ES žmonių sveikatos apsaugos nuo oro taršos veiksmais lauktasis poveikis nepasiektas.

13 pav. Lietuvoje išmetamas KD2,5 ir NOx kiekis pagal sektorius Kai kurių oro teršalų Lietuvoje išmetama gerokai mažiau . Ankstesnėse ANĮP ataskaitose nurodytas 1990–2014 m. sumažėjęs išmetamas teršalų kiekis toliau mažėjo ir 2014–2016 m.: išmetamas sieros oksidų (SOx) kiekis sumažėjo 4,51 proc.; išmetamas amoniako (NH3) kiekis – 1,65 proc.; išmetamas lakiųjų organinių junginių (toliau – NMLOJ) kiekis – 0,96 proc., o išmetamas smulkiųjų kietųjų dalelių (KD2,5) kiekis – 9,35 proc. Tačiau 2014–2016 m. išmetamas azoto oksidų (NOx) kiekis padidėjo 1,14 proc. (taip pat žr. 13 paveikslą, kuriame nurodytas visas išmestas KD2,5 ir NOx kiekis pagal sektorius). Lietuva, nors ir yra sumažinusi išmetamą teršalų kiekį, turi labiau pasistengti vykdyti savo išmetamo teršalų kiekio mažinimo (2005 m. kiekio atžvilgiu) įsipareigojimus, kurie naujojoje Teršalų išmetimo nacionalinių ribų direktyvoje nustatyti 2020–2029 metams ir vėlesniems metams nuo 2030 m. Lietuva nenurodė, kad 2017 m. kurios nors oro kokybės vertės būtų viršijusios ES ribines vertes . Pranešama, kad apskritai oro kokybė, išskyrus kelias išimtis, Lietuvoje yra gera. Europos aplinkos agentūra apskaičiavo , kad 2015 m. apie 2 600 ankstyvos mirties atvejų galima susieti su smulkiųjų kietųjų dalelių koncentracija, 90 – su ozono koncentracija , o 70 – su azoto dioksido koncentracija. 14 pav. 2017 m. ES oro kokybės standartus viršijusios oro kokybės zonos Prioritetinis 2019 m. veiksmas ·Įgyvendinant nacionalinę oro taršos kontrolės programą imtis veiksmų, siekiant toliau mažinti pagrindinius teršalų išmetimo šaltinius.



Pramoniniai išmetamieji teršalai Pagrindiniai su pramoniniais išmetamaisiais teršalais susiję ES politikos tikslai yra šie: i) apsaugoti orą, vandenį ir dirvožemį; ii) užkirsti kelią atliekų susidarymui ir jas tvarkyti; iii) didinti energijos vartojimo ir išteklių naudojimo efektyvumą ir iv) valyti užterštas teritorijas. Kad pasiektų šiuos tikslus, Europos Sąjunga laikosi integruoto požiūrio į įprastinio ir atsitiktinio pramoninių teršalų išmetimo prevenciją ir kontrolę. Šios politikos pamatas yra Pramoninių išmetamųjų teršalų direktyva (toliau – PITD) . Toliau pateikta pagal PITD reguliuojamos pramonės veiklos apžvalga grindžiama projekto Pramoninių išmetamųjų teršalų politikos šalių profiliai duomenimis. Kaip matyti iš 15 paveikslo, Lietuvos sektoriai, kuriuose 2015 m. buvo daugiausia PITD įrenginių, yra šie: intensyvaus naminių paukščių ir kiaulių auginimo sektorius (41 proc.), po jo rikiuojasi pavojingų atliekų tvarkymo pramonės sektorius (13 proc.), nepavojingų atliekų tvarkymo sektorius (12 proc.) ir energetikos / elektros energijos sektorius (12 proc.). 15 pav. PITD pramonės įrenginių skaičius pagal sektorius, Lietuva (2015 m.) Didžiausią teršiamąjį poveikį aplinkai visais teršalais, išskyrus NMLOJ ir amoniaką (NH3), darę pramonės sektoriai buvo energetikos / elektros energijos sektorius. Po to teršėjų visais teršalais, taip pat NMLOJ ir NH3, eilėje rikiavosi kita veikla (daugiausia intensyvus naminių paukščių ir kiaulių auginimas, paviršių apdorojimas ir plaušienos, popieriaus bei medienos produktai). Pasiskirstymas matyti toliau pateiktame grafike. 16 pav. PITD sektorių išlakos ir visas visų kitų nacionalinių išlakų kiekis (2015 m.)

Nustatyta, kad į vandenį išleidžiamais teršalais didžiausią poveikį aplinkai darė kita veikla ir cheminių medžiagų sektoriai. Atliekų tvarkymo sektorius daugiausia prisidėjo prie pavojingų atliekų susidarymo, o cheminių medžiagų sektorius – prie nepavojingų atliekų susidarymą. Atliekų susidarymas pagal PITD įrenginius matyti iš toliau pateikto grafiko. Europos Sąjungai siekiant užtikrinti PITD reikalavimų vykdymą piliečiams suteiktos tvirtos teisės susipažinti su svarbia informacija ir dalyvauti leidimų išdavimo procese. Todėl piliečiams ir nevyriausybinėms organizacijoms sudaromos sąlygos užtikrinti, kad leidimai būtų išduodami tinkamai ir kad būtų laikomasi jiems iškeltų sąlygų. Valstybėms narėms, pramonės asociacijoms, NVO ir Komisijai keičiantis informacija, rengiami geriausių prieinamų gamybos būdų (toliau – GPGB) informaciniai dokumentai (GPGBID) ir GPGB išvados. Šie dokumentai sudaro užtikrina gerą bendradarbiavimą su suinteresuotaisiais subjektais ir geresnį PITD įgyvendinimą. Komisija pasitiki nacionalinių kompetentingų institucijų pastangomis išduodant aplinkosaugos leidimus įgyvendinti teisiškai privalomas GPGB išvadas ir su GPGB susijusius išmetamųjų teršalų lygius, kad būtų nuolat labai mažinama tarša, ir palankiai vertina šias pastangas. Pavyzdžiui, įgyvendinus neseniai patvirtintus dideliems kurą deginantiems įrenginiams taikomus su GPGB susijusius išmetamųjų teršalų lygius, ES lygmeniu išmetamo sieros dioksido kiekis, nelygu atskirų įrenginių situacija, sumažės vidutiniškai 25–81 proc., azoto oksido kiekis 8–56 proc., dulkių kiekis 31–78 proc., o gyvsidabrio kiekis 19–71 proc. Per suinteresuotųjų subjektų konsultacijas Lietuvoje nustatyti sunkumai buvo susiję su kvapu, atsirandančiu dėl intensyvaus naminių paukščių ir kiaulių auginimo. Prioritetinis 2019 m. veiksmas ·Persvarstyti leidimus, sugriežtinti kontrolę ir (arba) pagerinti reikalavimų vykdymo užtikrinimą, siekiant atsižvelgti į naujai patvirtintas geriausių prieinamų gamybos būdų (GPGB) išvadas. Triukšmas Aplinkos triukšmo direktyvoje nustatytas bendras požiūris, kuriuo siekiama išvengti žalingų aplinkos triukšmo poveikio padarinių, užkirsti jiems kelią ir juos mažinti. Pernelyg didelis orlaivių, geležinkelių ir kelių triukšmas yra viena iš pagrindinių Europos Sąjungoje kylančių su sveikata susijusių aplinkos problemų . Remiantis ribotu duomenų rinkiniu , aplinkos triukšmas Lietuvoje yra bent 300 ankstyvos mirties atvejų per metus ir apie 1 200 hospitalizavimo atvejų priežastis. Triukšmas taip pat trikdo beveik 130 000 Lietuvos žmonių miegą. Ankstesnio ataskaitinio etapo (2011 m. ataskaitinių metų) triukšmo žemėlapiai jau sudaryti; taip pat parengti (2013 m. ataskaitinių metų) veiksmų planai. Į šias po viešų konsultacijų patvirtintas priemones turėtų būti įtraukiamos priemonės, kurios neleistų triukšmui padidėti ir ar jį mažintų. Vandens kokybė ir vandentvarka ES teisės aktuose ir politikos dokumentuose reikalaujama labai sumažinti neigiamų veiksnių poveikį tarpiniams, pakrančių ir gėliems vandenims (įskaitant paviršinius ir požeminius vandenis). Užtikrinus gerą Vandens pagrindų direktyvoje apibrėžtą vandens telkinių būklę, ją išlaikius arba pagerinus bus užtikrinta, kad ES piliečiai galėtų džiaugtis kokybišku ir saugiu geriamuoju ir maudyklų vandeniu. Taip pat bus užtikrinta, kad maistinių medžiagų (azoto ir fosforo) ciklas būtų valdomas tvariau ir efektyviau naudojant išteklius. Esamais ES vandens teisės aktais nustatyta apsauginė sistema, kuria siekiama užtikrinti aukštus visiems ES vandens telkiniams taikomus standartus ir sprendžiama konkrečių (pvz., žemės ūkio, miestų teritorijų ir pramonės veiklos) taršos šaltinių problema. Juose taip pat reikalaujama, kad į atitinkamas planavimo priemones, pvz., potvynių rizikos valdymo planus ir upių baseinų valdymo planus – įskaitant priemonių programą, apimančią veiksmus, kurių valstybės narės ketina imtis siekdamos įgyvendinti aplinkos tikslus – būtų įtraukiamas prognozuojamas klimato kaitos poveikis. Vandens pagrindų direktyva Lietuva yra patvirtinusi antrosios kartos upių baseinų valdymo planus pagal Vandens pagrindų direktyvą, bet dar nebaigė teikti elektroninių duomenų į Europos vandens informacinę sistemą (angl. WISE), dėl kurių pateikimo 2014 m. birželio mėn. sutarė vandentvarkos pareigūnai pagal bendrą su Vandens pagrindų direktyva susijusią įgyvendinimo strategiją. Todėl Europos Komisija vertinimo dar neatliko ir negalėjo įvertinti padėties ir nuo tada, kai buvo parengta pirmoji ANĮP ataskaita, padarytos pažangos. Nitratų direktyva Įgyvendindama Nitratų direktyvą Lietuva visoje savo teritorijoje taiko privalomas priemones. Nitratų direktyvos įgyvendinimo priemonės nustatytos Vandenų srities plėtros 2017–2023 metų programoje ir Vandenų srities plėtros 2017–2023 metų programos įgyvendinimo plane. Apskritai, remiantis naujausia Nitratų direktyvos įgyvendinimo ataskaita (ji susijusi su 2012–2015 m. laikotarpiu), nitratų kiekis Lietuvos paviršiniame ir požeminiame vandenyje tebėra mažas. Vis dėlto problemų tebekyla dėl paviršinio gėlo vandens eutrofikacijos, nes stočių, iš kurių pranešta apie eutrofinę ir hipertrofinę vandens būklę, šiek tiek padaugėjo nuo 47 proc. iki 49 proc. Taip pat kyla problemų dėl Baltijos jūros apsaugos, nes pranešta, kad vandens būklė visose sūriųjų vandenų stotyse yra eutrofinė arba hipertrofinė. Remiantis 2012–2015 m. Nitratų direktyvos ataskaita, Lietuva taip pat nurodė, kad, jei nebus imamasi papildomų taršos mažinimo priemonių, nitratų koncentracija paviršiniame vandenyje tikriausiai nemažės. Maudyklų vandens direktyva

Iš 17 paveikslo matyti, kad 2017 m. 85,1 proc. iš 114 Lietuvos maudyklų vandens kokybė buvo puiki, 10,5 proc. – gera, o 0,9 proc. – pakankama (2016 m. atitinkamos procentinės dalys buvo 85,1 proc., 8,8 proc. ir 2,6 proc.). Vis dėlto vienos iš Lietuvos maudyklų kokybė buvo prasta . Išsamios informacijos apie Lietuvos maudyklų vandenį galima rasti nacionaliniame portale ir Europos aplinkos agentūros sukurtoje ir priglobtoje interaktyviojo žemėlapio žiūryklėje . 17 pav. Maudyklų vandens kokybė 2014–2017 m. Miesto nuotekų valymo direktyva Lietuvos atitikties Miesto nuotekų valymo direktyvos reikalavimams lygis yra aukštas. Surinkimo ir apdorojimo atžvilgiu šios direktyvos reikalavimus atitinka visos šalies aglomeracijos iš 65, išskyrus vieną. Dėl šios likusios aglomeracijos (Kėdainių) ir siekiant išspręsti su šalyje naudojamų individualių arba kitų atitinkamų sistemų, kurių reguliavimas ir kontrolė paprastai yra nepakankami, susijusias problemas pradėta pažeidimų nagrinėjimo procedūra. Apskaičiuota, kad, siekiant užtikrinti tinkamą surinkimą ir apdorojimą likusioje aglomeracijoje, prireiks 38 mln. EUR investicijų . Potvynių direktyva Potvynių direktyvoje nustatyta potvynių rizikos vertinimo ir valdymo sistema, kuria siekiama mažinti neigiamus su dideliais potvyniais susijusius padarinius. Lietuva pateikė savo pirmuosius potvynių rizikos valdymo planus pagal šią direktyvą, o Europos Komisija juos įvertino. Tikslai apibrėžti gerai; taip pat gerai apibrėžtos priemonės, kuriomis daug dėmesio skiriama prevencijai, apsaugai ir pasirengimui. Atliekant vertinimą taip pat paaiškėjo, kad į Lietuvos rizikos valdymo planus, kaip ir į kitų valstybių narių planus, dar nėra įtrauktos atskaitos reikšmės, kuriomis remiantis būtų galima įvertinti įgyvendinant priemones padarytą pažangą. Taip pat būtų galima geriau koordinuoti su nacionaline prisitaikymo prie klimato kaitos strategija. Be to, dar galima geriau paaiškinti teisinį potvynių rizikos valdymo plano statusą. Prioritetiniai 2019 m. veiksmai ·Užtikrinti, kad būtų laiku pateiktos ataskaitos dėl upių baseinų valdymo planų pagal Vandens pagrindų direktyvą. ·Siekiant mažinti taršą nitratais, apsvarstyti galimybę taikyti geresnes arba naujas priemones pagal Nitratų direktyvą. ·Užtikrinti atitiktį Miesto nuotekų valymo direktyvai Kėdainiuose ir kuo greičiau išspręsti su individualiomis ar kitomis atitinkamomis sistemomis susijusias problemas. ·Imtis veiksmų siekiant paaiškinti teisinį potvynių rizikos valdymo plano statusą. Cheminės medžiagos ES siekia iki 2020 m. užtikrinti, kad cheminės medžiagos būtų gaminamos ir naudojamos taip, kad kuo labiau sumažėtų didelis neigiamas jų poveikis žmonių sveikatai ir aplinkai. Šiuo metu rengiama ES strategija dėl netoksiškos aplinkos, kuri būtų palanki inovacijoms ir tvarių pakaitalų, įskaitant necheminius sprendimus, plėtrai. ES cheminių medžiagų teisės aktuose numatyta bazinė žmonių sveikatos ir aplinkos apsauga. Jais taip pat užtikrinamas stabilumas ir nuspėjamumas vidaus rinkoje veikiančioms įmonėms. 2016 m. Europos cheminių medžiagų agentūra (toliau – ECHA) paskelbė ataskaitą dėl REACH ir CLP reglamentų , iš kurios matyti, kad reikalavimų vykdymo užtikrinimo veikla tebeplėtojama. Valstybės narės glaudžiai bendradarbiauja Keitimosi informacija apie reikalavimų vykdymo užtikrinimą forume . Bendradarbiaujant jame paaiškėjo, kad reikalavimų vykdymo užtikrinimo veiklos veiksmingumą dar galima didinti, ypač registracijos įpareigojimų ir saugos duomenų lapų srityse, kuriose neatitikties lygis yra palyginti aukštas. Nors pažanga padaryta, dar galima toliau tobulinti ir derinti vykdymo užtikrinimo veiklą Europos Sąjungoje, be kita ko, kontroliuojant importuojamas prekes. Kai kuriose valstybėse narėse vykdymo užtikrinimas tebėra silpnas. Pirmiausia tai pasakytina apie importo kontrolę ir tiekimo grandinės įpareigojimus. Vykdymo užtikrinimo struktūra daugumoje ES šalių yra sudėtinga. Vykdant su vykdymo užtikrinimu susijusius projektus nustatyta, kad valstybių narių atitiktis skiriasi. Jau 2015 m. atliktame Komisijos tyrime atkreiptas dėmesys į tai, kad įgyvendinant REACH reglamentą svarbu valstybių narių lygmeniu darniai vykdyti rinkos priežiūrą ir užtikrinti vykdymą, nes tai laikyta suderintos vidaus rinkos veikimo sėkmės laidu . 2018 m. kovo mėn. paskelbtame REACH reglamento vertinime Komisija atkreipė dėmesį į tai, kad visiems dalyviams, įskaitant registruotojus, tolesnius naudotojus ir ypač importuotojus, būtina geriau vykdyti taikomus įpareigojimus, kad būtų galima užtikrinti vienodas sąlygas, pasiekti REACH reglamento tikslus ir užtikrinti derėjimą su priemonėmis, kuriomis siekiama gerinti aplinkosaugos reikalavimų laikymąsi ir valdymą. Todėl nurodyta, kad labai svarbu iš valstybių narių gauti nuoseklias ataskaitas, kaip užtikrinamas reikalavimų vykdymas. Miestų darnumo didinimas

Pagal ES miestų aplinkos politiką miestai skatinami taikyti darnaus miestų planavimo ir projektavimo politiką. Jos dalimi turėtų būti novatoriškas požiūris į miestų viešąjį transportą ir judumą miestuose, darnią statybą, energijos vartojimo efektyvumą ir miestų biologinės įvairovės išsaugojimą. Prognozuojama, kad Europos miestų teritorijose gyvenančių žmonių dalis iki 2050 m. padidės iki šiek tiek daugiau nei 80 proc. Miestų teritorijose kyla ypatingų iššūkių aplinkai ir žmonių sveikatai, bet jose taip pat esama galimybių efektyviau naudoti išteklius. ES skatina savivaldybes tapti žalesnėmis, imdamasi tokių iniciatyvų, kaip Žaliosios sostinės apdovanojimas , „Žaliojo lapo“ apdovanojimas ir Žaliųjų miestų priemonė . Žalesnių miestų finansavimas Tvariai miestų plėtrai Lietuva yra skyrusi 204,7 mln. EUR arba 5,85 proc. savo asignavimų iš Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) ir 6 mln. EUR arba 0,5 proc. asignavimų iš Europos socialinio fondo (ESF) . Lietuva dalyvauja Europos Miestų plėtros tinkle (toliau – MPT) , apimančiame daugiau kaip 500 ES miestų, atsakingų už integruotų priemonių taikymą remiantis 2014–2020 m. ERPF lėšomis finansuojamomis tvarios miestų plėtros strategijomis. 2018 m. birželio mėn. MPT surengė praktinį seminarą, kuriame galėjo dalyvauti tvarios miesto plėtros priemones įgyvendinantys Estijos, Latvijos ir Lietuvos miestai. Dalyvavimas ES miestų iniciatyvose ir tinkluose Lietuvos savivaldybės paprastai dalyvauja su aplinkos apsauga ir klimato kaita susijusiose ES iniciatyvose. Trys Lietuvos savivaldybės dalyvauja iniciatyvoje URBACT; ši penkiuose teminiuose tinkluose įgyvendinama iniciatyva remia tvarią miestų plėtrą . Lietuva šiuo metu nevadovauja nė vienam iš šių tinklų. Lietuvos miestų tvarumas taip pat didinamas vykdant kelis iniciatyvos „Horizontas 2020“ tinklo projektus. Keturi miestai, t. y. Vilnius, Kaunas, Klaipėda ir Palanga, dalyvauja iniciatyvoje CIVITAS, kuria, mažinant neigiamą transporto sektoriaus poveikį ir kovojant su kenksmingais išmetamais teršalais, siekiama didinti miestų transporto efektyvumą Europoje ir už jos ribų. 15 Lietuvos savivaldybių yra prisijungusios prie ES Merų pakto. Iš puikių projektų pavyzdžių būtų galima paminėti kelis projektus, susijusius su visuomeninių ir gyvenamųjų pastatų renovacija, iškastinio kuro pakeitimu biomase Kauno centralizuoto šilumos tiekimo sistemoje ir viešojo transporto modernizavimu Kaune . Šios miestų iniciatyvos ir tinklai yra sveikintini ir turėtų būti skatinami, nes gerina miestų aplinką. 2017 m. 21,6 proc. miestuose gyvenančių Lietuvos žmonių manė, kad jų gyvenamojoje vietovėje kyla taršos, purvo arba kitų aplinkos problemų; ši dalis, palyginti su 2015 m. (21,2 proc.) ir 2014 m. (20,8 proc.), šiek tiek padidėjo. Šie skaičiai viršija ES 28 skaičius (2016 m. – 18,9 proc., 2015 m. – 19,2 proc., o 2014 m. –19 proc.). Gamta ir miestai Apie 9 proc. Lietuvos tinklo „Natura 2000“ yra funkcinės miestų zonos ; ši dalis viršija 15 proc. ES vidurkį (žr. 18 pav.). Keli Lietuvos miestai imasi teigiamų žaliosios miestų regeneracijos ir žaliosios infrastruktūros diegimo veiksmų. 18 pav. Procentinė tinklo „Natura 2000“ dalis funkcinėse miestų zonose Miestų drieka 2019 m. Lietuvos svertinė miestų plėtra sudarė 1,69 MSV viename m2 ir maždaug atitiko ES vidurkį (ES 28 + 4) – 1,64 MSV viename m2; ji, palyginti su 2006 m. (1,64 MSV viename m2), padidėjo . Eismo spūstys ir judumas miestuose Eismo spūstys nėra viena iš pagrindinių Lietuvos aplinkos problemų. Vis dėlto daugelis šioje ataskaitoje aptariamų temų daugiau ar mažiau susijusios su eismo spūstimis, ypač su oro kokybe ir triukšmu.

Eismo spūstys Lietuvos miestuose paprastai yra nedidelės. Sostinėje Vilniuje eismo spūsčių lygis siekia 28 proc. Kalbant apie judumą miestuose pažymėtina, kad pastaraisiais metais padidėjo naudojimasis viešojo transporto priemonėmis, ypač autobusais ir troleibusais, bet taip pat kitomis transporto alternatyvomis, kuriomis pakeičiami privatūs automobiliai. Krovininio transporto srityje kelių transporto dalis Lietuvoje 2015 m. buvo daug mažesnė už ES vidurkį. Geležinkeliai krovininio transporto srityje 2015 m. atliko svarbų vaidmenį – daug didesnį nei vidutiniškai Europos Sąjungoje. Lietuva yra viena iš ES šalių, kurių keliuose įvyksta daugiausia mirtinų avarijų, nors jų skaičius nuo 2007 m. ir labai sumažėjo. Transporto srityje naudojamos atsinaujinančiųjų išteklių energijos dalis nedidėja. Degalų naudojimo srityje naudojamos atsinaujinančiųjų išteklių energijos dalis mažėja: 2014 m. ji sudarė 4,3 proc., 2015 m. – 4,6 proc., o 2016 m. – 3,6 proc. Lietuvos geležinkelių tinklas tebėra vienas iš mažiausiai elektrifikuotų geležinkelių tinklų Europos Sąjungoje: elektrifikuota tik 6,9 proc. bėgių kelių. Vis dėlto tikimasi, kad artimiausiais metais, naudojantis įvairiomis finansavimo priemonėmis, bus padaryta pažanga.



II dalis. Palanki sistema. Įgyvendinimo priemonės 4.Aplinkosaugos mokesčiai, žalieji viešieji pirkimai, aplinkosaugos finansavimas ir investicijos Aplinkosaugos mokesčiai ir aplinkai kenksmingos subsidijos Efektyviai ir veiksmingai siekti aplinkos politikos tikslų galima taikant finansines paskatas, apmokestinimą ir kitas ekonomines priemones. Naudotis šiomis priemonėmis raginama žiedinės ekonomikos veiksmų plane. Aplinkai kenksmingos subsidijos stebimos įgyvendinant Europos semestrą ir energetikos sąjungos valdymo procesą. Su aplinka susijusių Lietuvos mokesčių pajamos tebėra mažesnės už ES vidurkį. Iš 19 paveikslo matyti, kad aplinkosaugos mokesčiai 2017 m. sudarė 1,91 proc. BVP (ES 28 vidurkis – 2,4 proc.), o energijos mokesčiai – 1,73 proc. BVP (ES 28 vidurkis – 1,84 proc.). Tais pačiais metais aplinkosaugos mokesčių pajamos sudarė 6,42 proc. visų mokestinių ir socialinio draudimo įnašų pajamų (palyginti su 5,97 proc. ES 28 vidurkiu). Iš apmokestinimo struktūros matyti, kad 2016 m. darbo jėgos mokesčių pajamos sudarė 48 proc. visų mokestinių pajamų ir atitiko ES vidurkį, o netiesioginis darbo jėgos apmokestinimas siekė 32,2 proc. Vartojimo mokesčiai išliko dideli (sudarė 38,3 proc. ir užėmė devintą vietą iš 28 ES valstybių narių). Iš to matyti, kad esama kliūčių pereiti nuo darbo jėgos prie vartojimo ir aplinkosaugos apmokestinimo. Europos semestro šalių ataskaitose Komisija ne kartą nurodė galimybę toliau didinti aplinkosaugos mokesčius. Lietuvoje variklių degalams, benzinui ir dyzelinui taikomas akcizas yra mažiausias Europos Sąjungoje , o pasiūlymai nustatyti CO2 kiekiu grindžiamą motorinių transporto priemonių mokestį iki šiol buvo atmesti. Vis dėlto matyti, kad įgyvendinamos kelios tinkamos su aplinka susijusios fiskalinės priemonės. Pagal Lietuvos Respublikos mokesčio už aplinkos teršimą įstatymą apmokestinamų gaminių sąrašą papildė septyni plačiai naudojami didelę atliekų srauto dalį sudarantys gaminiai: padangos, akumuliatoriai, galvaniniai elementai (baterijos), degalų arba tepalo filtrai, įsiurbimo oro filtrai, amortizatoriai ir gyvsidabrio lempos . 19 pav. Procentinė aplinkosaugos mokesčių pajamų dalis, palyginti su BVP (2017 m.) Šiuo metu iškastinio kuro subsidijos, atskaičius mokesčius, sudaro daugiau kaip 2,24 mlrd. USD (suma apima ne tik kainų skirtumo subsidijas, bet ir subsidijas, skirtas kovai su neigiamais iškastinio kuro naudojimo padariniais, pvz., vietos oro tarša, spartesne klimato kaita ir spūstimis) . 2018 m. stengtasi sumažinti dyzelino kainos atotrūkį nuo benzino kainos. 2018 m. Lietuva padidino dyzelinui (propelentui) taikomą tarifą 5 proc., bet benzinui taikomas tarifas nepakito. 2016 m. benzino ir dyzelino mokesčių normos dar skyrėsi 32 proc., nors 2005 m. šis skirtumas tesiekė 17 proc. .

CO2 kiekiu grindžiamų motorinių transporto priemonių mokesčių Lietuvoje netaikoma. Paskatos įsigyti mažiau CO2 išmetančius automobilius 2016 m. buvo nedidelės. Naujos Lietuvoje įsigyjamos transporto priemonės yra mažiausiai palankios aplinkai Europos Sąjungoje, nes 2016 m. vidutiniškai išmetė 126,2 g CO2 per kilometrą, todėl viršijo Europos Sąjungos 118 g vidurkį . Procentinė kelių transporto sektoriuje naudojamų alternatyviųjų degalų dalis Lietuvoje yra nedidelė. Dėmesio sulaukia elektra varomos transporto priemonės, bet viešai prieinamų įkrovimo punktų tinklas Lietuvoje dar nėra pakankamai tankus. Geografinis įkrovimų punktų pasiskirstymas, atsižvelgiant į atstumo reikalavimus, šiuo metu neatitinka transporto priemonių poreikių . Žalieji viešieji pirkimai Pagal ES žaliųjų viešųjų pirkimų politiką valstybės narės skatinamos imtis tolesnių veiksmų siekiant užtikrinti, kad žaliųjų pirkimų kriterijai būtų taikomi bent 50 proc. viešųjų konkursų. Europos Komisija padeda didinti naudojimąsi viešaisiais pirkimais kaip strategine aplinkos apsaugos rėmimo priemone. ES viešųjų pirkimų perkamoji galia siekia apie 1,8 trln. EUR (apie 14 proc. BVP). Didelė šių lėšų dalis skiriama didžiausią poveikį aplinkai turintiems, pvz., statybos arba transporto, sektoriams. Žalieji viešieji pirkimai (toliau – ŽVP) gali labai padėti sumažinti neigiamą viešųjų išlaidų poveikį aplinkai ir remti tvarias novatoriškas įmones. Komisija yra pasiūliusi ES ŽVP kriterijus . Lietuvoje taikomas ŽVP nacionalinis veiksmų planas ir strategija, o 2015 m. spalio mėn. buvo patvirtintos 2016–2020 m. ŽVP įgyvendinimo priemonės. Remiantis Europos Parlamento tyrimo rezultatais, Lietuva ŽVP nacionalinį veiksmų planą yra iš dalies įgyvendinusi . Iš statistinių duomenų matyti, kad ŽVP konkursai 2013 m. sudarė 7 proc. visų viešųjų pirkimų (išskyrus mažos vertės sutartis), o 2014 m. – 5,7 proc. ŽVP konkursų vertė 2013 m. siekė 19,9 proc. visos viešųjų pirkimų (išskyrus mažos vertės sutartis) vertės, o 2014 m. – 8,6 proc. . 2016 m. ŽVP sudarė tik 8,3 proc. konkursų ir 13,3 proc. konkursų vertės, o 2017 m. – 19,1 proc. konkursų ir 11,3 proc. konkursų vertės – visos šios dalys buvo daug mažesnės už tikslinius dydžius. 2010 m. liepos 21 d. Lietuvos Vyriausybės priimtame nutarime Nr. 1133 nustatyta perkančiųjų organizacijų ir perkančiųjų subjektų prievolė užtikrinti, kad 2017 m. ir 2018 m. aplinkos apsaugos kriterijai būtų taikomi ne mažiau kaip 45 proc. pirkimų, o 2019 m. ir 2020 m. – ne mažiau kaip 50 proc. pirkimų. 2011 m. birželio 28 d. aplinkos ministro įsakyme Nr. D1-508 nustatyti minimalūs ir išplėstiniai aplinkos apsaugos kriterijai trisdešimčiai produktų, pvz., popieriui, raštinės prekėms, gaminiams iš perdirbto plastiko, leidybos ir su spausdinimu susijusioms paslaugoms ir renginių organizavimo paslaugoms. Aplinkosaugos finansavimas ir investicijos Europos struktūrinių ir investicijų fondų (ESI fondų) taisyklėmis valstybės narės įpareigotos savo ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos, kaimo plėtros ir jūrų politikos finansavimo strategijose ir programose skatinti aplinkos ir klimato aspektus. Norint pasiekti tvarumo tikslus, reikia sutelkti viešąjį ir privatųjį finansavimą . Kad būtų galima įgyvendinti aplinkos tikslus ir įtraukti juos į kitas politikos sritis, labai svarbu naudotis Europos struktūriniais ir investicijų fondais (ESI fondais) . Kitos priemonės, tokios kaip iniciatyva „Horizontas 2020“, programa LIFE ir Europos strateginių investicijų fondas (ESIF) , taip pat gali prisidėti prie įgyvendinimo ir padėti skleisti gerąją patirtį. Remiantis 2017 m. specialiosios „Eurobarometro“ apklausos Nr. 468 dėl ES piliečių požiūrio į aplinką duomenimis, 89 proc. lietuvių pritaria didesnėms ES investicijoms į aplinkos apsaugą (ES 28 vidurkis – 85 proc.). 2014–2020 m. Europos struktūriniai ir investicijų fondai Pagal tris nacionalines programas Lietuvai iš ESI fondų 2014–2020 m. skirta 8,39 mlrd. EUR. Pridėjusi nacionalinį 1,56 mlrd. EUR įnašą, Lietuva turi iš viso 9,95 mlrd. EUR biudžetą investicijoms į įvairias sritis: inovacijas, konkurencingumą, paramą mažosioms ir vidutinėms įmonėms, efektyvų išteklių naudojimą, užimtumo skatinimą, kokybišką švietimą, socialinę įtrauktį ir kt. . Vienas iš svarbių veiksnių siekiant užtikrinti sėkmingas ir veiksmingas ES fondų investicijas, įskaitant investicijas į aplinką, yra valstybių narių administraciniai pajėgumai, apimantys tokius aspektus kaip žmogiškieji ištekliai, reikiamos žinios, gebėjimai, sistemos ir priemonės. Administracinių gebėjimų svarba Lietuvoje puikiai žinoma: šalis aktyviai dalyvauja administracinių gebėjimų stiprinimo renginiuose ir tinkluose, pvz., dalyvavo Rygoje vykusiame seminare su ESI fondų finansavimu susijusių kovos su sukčiavimu ir korupcija priemonių tema (2015 m.); Bukarešte vykusiame sąžiningumo pakto suinteresuotųjų subjektų renginyje (2017 m.) ir TAIEX REGIO PEER 2 PEER tinkle, kuriame Lietuva yra aktyviausia valstybė narė. Be to, Lietuva yra viena iš vienuolikos bandomojoje sąžiningumo pakto veikloje dalyvaujančių valstybių narių, pvz., Vilniaus savivaldybė joje dalyvauja su trimis projektais. Remiantis Tvaraus valdymo indeksu, politikos (įskaitant ekonominę, socialinę ir aplinkos politiką) rezultatų aspektu Lietuvai sekasi palyginti gerai; ji pasaulyje iš 41 šalies užima vienuoliktą vietą . Vis dėlto pagal pasaulinius valdymo rodiklius Lietuvai prasčiausiai sekasi politikos stabilumo ir korupcijos kontrolės suvokimo srityje ir šioje srityje yra daugiausia galimybių gerinti padėtį . Sanglaudos politika 2014–2020 m. Lietuva administruoja vieną kelių fondų – Europos regioninės plėtros fondo (ERPF), Sanglaudos fondo ir Europos Socialinio fondo (ESF) – veiksmų programą, apimančią visus teminius ES sanglaudos politikos tikslus . 2014–2020 m. laikotarpiu sanglaudos politikai vykdyti Lietuvai skirtas iš viso apie 6,82 mlrd. EUR finansavimas (dabartinėmis kainomis), kurį sudaro 4,63 mlrd. EUR iš ERPF mažiau išsivysčiusiems regionams numatytų lėšų (visa šalis priskiriama prie mažiau išsivysčiusių regionų), 2,05 mlrd. EUR iš Sanglaudos fondo, 113,7 mln. EUR Europos teritorinio bendradarbiavimo ir 31,8 mln. EUR Jaunimo užimtumo iniciatyvos lėšų. Iš šios sumos Lietuvai skiriamas ESF finansavimas siekia 1,13 mlrd. EUR. ES fondai labai svarbūs aplinkos apsaugai Lietuvoje. 2014–2020 m. Lietuvos investavimo prioritetai yra, be kita ko, klimato kaita, vanduo, atliekos, oras, biologinė įvairovė, gamta ir tvarus miestų transportas .

20 pav. 2014–2020 m. ESI fondai. ES asignavimai pagal temas, Lietuva (mlrd. EUR) Lietuvai skirti ERPF asignavimai mažo anglies dioksido kiekio technologijų ekonomikai kūrimui siekia 517 mln. EUR; be to, 4 mln. EUR skiriami prisitaikymo prie klimato kaitos veiksmams ir 190 mln. EUR aplinkos priemonėms. 454 mln. EUR Sanglaudos fondo lėšų skirta mažo anglies dioksido kiekio technologijų ekonomikai, 104 mln. EUR – prisitaikymui prie klimato, o 539 mln. EUR – aplinkos apsaugai ir efektyviam išteklių naudojimui . Sanglaudos fondas prisidėjo prie dumblo apdorojimo įrenginių statybos Vilniaus nuotekų valykloje, skirdamas jai beveik 29 mln. EUR. Vykdant šį projektą sprendžiamos įvairios aplinkos problemos ir kartu gerinama daugiau kaip 590 000 vietos gyventojų gyvenimo kokybė. Naujojoje sistemoje gaminamas dumblo granules taip pat galima naudoti kaip kuro išteklių gaminant žalesnę energiją. Iš dabartinių duomenų matyti, kad buvo išleistos visos 2007–2013 m. skirtos ES lėšos . Kaimo plėtra Patvirtintos nacionalinės kaimo plėtros programos (EŽŪFKP) biudžetą sudaro 1,6 mlrd. EUR. 7,2 proc. jo skirta agrarinės aplinkosaugos ir klimato priemonėms, 7,6 proc. – ekologiniam ūkininkavimui, o 14,5 proc. – vietovėms, kuriose esama gamtinių ar kitokių specifinių kliūčių. 436 mln. EUR, t. y. 27 proc. viso biudžeto, planuojama išleisti Lietuvos ekosistemos reikmėms. Kalbant apie aplinkos klausimų integravimą į bendrą žemės ūkio politiką (toliau – BŽŪP) pažymėtina, kad Lietuvai svarbiausios dvi sritys: naudojimasis kaimo plėtros lėšomis mokant už aplinkosaugos principais grindžiamą žemėtvarką ir kitas aplinkosaugos priemones ir žalinimo taisyklių veiksmingo taikymo užtikrinimas. Lietuvos 2015–2020 m. tiesioginių išmokų biudžetą sudaro 3,1 mlrd. EUR; 30 proc. šios sumos skiriama aplinkai naudingai žalinimo praktikai . Iš naujausių turimų finansinių duomenų (jie susiję su 2007–2013 m. laikotarpiu) matyti, kad Lietuvos kaimo plėtros lėšų panaudojimo lygis buvo 100 proc. ir viršijo ES vidurkį (97,3 proc.) . Pastaruoju metu Lietuva daug dėmesio skiria agrarinės aplinkosaugos ir klimato priemonių dalims: ·intensyviam pievų valdymui ganant. Taip ji siekia paskatinti ūkininkus didinti visų pievų arba ganyklų vertingumą aplinkai, nepriklausomai nuo sėjos laiko; ·ražienų plotams žiemos sezonu, nes jie padeda formuotis buveinėms, kurios yra svarbus nykstančių rūšių plėšriųjų paukščių maisto šaltinis, o kartu mažina vėjo ir vandens erozijos riziką; ·tarpiniams pasėliams ariamoje žemėje, nes Lietuva ariamoje žemėje ketina įgyvendinti didesnius agrarinės aplinkosaugos tikslus. Europos jūrų reikalų ir žuvininkystės fondas Lietuva gauna apie 82 mln. EUR bendro finansavimo sumą žuvininkystės ir jūrų sektoriams; ES įnašas siekia 63 mln. EUR . Apie 26 proc. šios sumos (22 mln. EUR) skirta aplinkos tikslams siekti, t. y. aplinkos atžvilgiu tvarios, novatoriškos, konkurencingos ir žiniomis grindžiamos žuvininkystės ir akvakultūros, kuriai ištekliai naudojami efektyviai, skatinimui . Europos infrastruktūros tinklų priemonė Europos infrastruktūros tinklų priemonė (toliau – EITP) yra svarbi ES finansavimo priemonė, specialiai sukurta tam, kad būtų galima nukreipti investicijas į Europos transporto, energetikos ir skaitmeninę infrastruktūrą. Ja siekiama spręsti nustatytų kliūčių ir trūkstamų jungčių problemas ir skatinti tvarumą. Iki 2017 m. pabaigos Lietuva pagal EITP programas buvo pasirašiusi sutartis dėl 13 transporto projektų, kurių vertė siekia 390 mln. EUR , ir dėl 9 energetikos projektų, kurių vertė siekė apie 329 mln. EUR . Iniciatyva „Horizontas 2020“ Lietuva programos „Horizontas 2020“ finansavimu naudojasi nuo jos įgyvendinimo pradžios 2014 m. 2019 m. sausio mėn. duomenimis, 15,1 mln. EUR didžiausia suma skirta 123 dalyviams, vykdantiems projektus pagal visuomenės uždavinių, susijusių su aplinkos problemomis , darbo programas. Be pirmiau nurodytų darbo programų, visoje programoje „Horizontas 2020“ numatytos su klimatu ir biologine įvairove susijusios išlaidos. Lietuvoje projektams, kurių finansavimas buvo patvirtintas, pagal visas programos „Horizontas 2020“ darbo programas iki 2018 m. gruodžio mėn. buvo skirta 11 mln. EUR klimato srities veiksmams (22,3 proc. viso šaliai numatyto „Horizonto 2020“ biudžeto) ir 2 mln. EUR su biologine įvairove susijusiems veiksmams (3,4 proc. šaliai numatyto „Horizonto 2020“ biudžeto) . Keli projektai Lietuvoje yra užbaigti arba dar vykdomi, pvz., projektas Ecopotential (aplinkos stebėjimai siekiant didinti būsimą ekosistemų naudą) ir projektai, kuriais siekiama, pvz., gerinti ekosisteminių paslaugų žemėlapių sudarymą, kad jais būtų galima naudotis vykdant politiką bei priimant sprendimus, ir perdirbti naudotas padangas į devulkanizuotą gumą.

Programa LIFE Nuo programos LIFE įgyvendinimo pradžios 1992 m. pagal ją buvo bendrai finansuoti septyniolika Lietuvoje vykdytų projektų. 2014–2017 m. laikotarpiui Europos Sąjunga Lietuvos projektams skyrė 5 mln. EUR . Vienas iš tokių projektų yra LIFE MagniDucatusAcrola. Jo priemonėmis siekiama užtikrinti ilgalaikę gerą meldinės nendrinukės išsaugojimo būklę. Iš ES šiam projektui prašyta maždaug 3 mln. EUR . Europos investicijų bankas 2013–2017 m. Europos investicijų banko (toliau – EIB) paskolų vertė Lietuvoje siekė 4,6 mlrd. EUR . Iš 21 paveikslo matyti, kad vien 2018 m. EIB grupės (Europos investicijų banko ir Europos investicijų fondo) Lietuvos įmonėms ir viešosioms institucijoms skirtų paskolų vertė siekė 372 mln. EUR. 91,7 mln. EUR (24,6 proc.) šios sumos skirta aplinkos projektams. 21 pav. EIB paskolos Lietuvoje 2018 m. Europos strateginių investicijų fondas Europos strateginių investicijų fondas (EFSI) siekia padėti pašalinti esamą Europos Sąjungos investicijų deficitą. 2019 m. sausio mėn. duomenimis, Lietuvoje iš fondo skirta 412 mln. EUR, o šiomis lėšomis paskatintos antrinės investicijos turėtų siekti 1,6 mlrd. EUR , . Konkrečiau kalbant, kol kas patvirtinta, kad gauti finansavimą pagal infrastruktūros ir inovacijų liniją gali aštuoni su Lietuva susiję projektai (įskaitant keturis projektus, kuriuose dalyvauja kelios šalys); EIB finansavimo iš ESIF suma sudaro 295 mln. EUR. Tikimasi, kad tai paskatins maždaug 640 mln. EUR investicijų. Pagal MVĮ liniją kol kas yra patvirtinti penki susitarimai su finansų tarpininkais . Nacionalinis aplinkosaugos finansavimas 2016 m. Lietuva aplinkos apsaugai išleido 186,2 mln. EUR; ši suma, palyginti su 2015 m., sumažėjo 8 proc. . 25 proc. šių mokėjimų buvo skirta atliekų tvarkymo veiklai (metinė vidutinė procentinė atliekų tvarkymui Europos Sąjungoje skiriama aplinkos išlaidų dalis sudaro 49,7 proc.). 1,8 mln. EUR suma buvo skirta nuotekų tvarkymui (1 proc. visos sumos), o 4,3 proc. aplinkos išlaidų skirta biologinės įvairovės ir kraštovaizdžio apsaugai (8 mln. EUR). 2012–2016 m. aplinkos apsaugai skirtas valdžios sektoriaus finansavimas siekė 1,026 mlrd. EUR . Lietuva vykdo kelias programas, finansuojamas fiskalinėmis ir rinkos priemonėmis surinktomis lėšomis, pvz., Aplinkos apsaugos rėmimo programą ir Klimato kaitos specialiąją programą . Aplinkos apsaugos veikla taip pat remiama savivaldybės programomis. Aplinkos apsaugos rėmimo programai skiriama lėšų, gautų iš aplinkosaugos mokesčių ir baudų. Pagal šią programą finansuojama aplinkosaugos infrastruktūros plėtra, aplinkos taršos mažinimas, žuvų išteklių išsaugojimas, švietimas ir moksliniai tyrimai aplinkosaugos klausimais, atlyginimas valstybinę aplinkos apsaugos kontrolę ir kitą veiklą vykdantiems pareigūnams. Klimato kaitos specialioji programa finansuojama pajamomis, gaunamomis pardavus nustatytosios normos vienetus ir ES apyvartinius taršos leidimus. Iš kitų šaltinių būtų galima paminėti donacijas ir veiklos vykdytojams skirtas baudas. Bent 40 proc. programos lėšų turi būti skiriama energijos vartojimo efektyvumui, dar 40 proc. – atsinaujinančiosios energijos skatinimui, o likusi dalis – miškų atkūrimui ir įveisimui, švietimui ir konsultacijoms klimato kaitos klausimais, paramai besivystančioms šalims ir kitoms užduotims . Iš kitų programų būtų galima paminėti atliekų tvarkymo programas ir Bendrųjų miškų ūkio reikmių finansavimo programą. Šioms programoms skirti asignavimai pastaraisiais metais padidėjo: 2016 m. jie siekė beveik 47,7 mln. EUR, o 2017 m. padidėjo iki 52,6 mln. EUR. Prioritetinis 2019 m. veiksmas ·Gerinti gebėjimus veiksmingai naudoti ES lėšas aplinkai, be kita ko, rengiantis kitam 2021–2027 m. finansavimo laikotarpiui. 5.Aplinkos valdymo stiprinimas Informavimas, visuomenės dalyvavimas ir teisė kreiptis į teismus Veiksmingiau saugoti gamtą piliečiai gali tada, kai jiems prieinamos trys Orhuso konvencijos priemonės:

i) galimybė susipažinti su informacija; ii) visuomenės galimybė dalyvauti priimant sprendimus ir iii) teisė kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais. Valdžios institucijoms, visuomenei ir įmonėms nepaprastai svarbu, kad informacija apie aplinką būtų suteikiama veiksmingai ir efektyviai . Užtikrinus visuomenės dalyvavimą, priimdamos sprendimus valdžios institucijos gali atsižvelgti į visuomenei rūpimus klausimus. Teisę kreiptis į teismus sudaro garantijos, kurios leidžia piliečiams ir NVO kreiptis į teismus siekiant apsaugoti aplinką . Viena iš tų garantijų yra teisė pareikšti teisinį prieštaravimą (teisė pareikšti teisinį ieškinį) . Informacija apie aplinką Lietuva informaciją apie aplinką platina centralizuotai. Su daugumos aplinkos politikos sričių informacija, išskyrus informaciją apie Buveinių direktyvą, galima susipažinti pagrindiniame aplinkai skirtame nacionalinės aplinkos apsaugos agentūros portale . Kai kurios su ES teisės aktais susijusios informacijos pagrindiniame aplinkai skirtame portale nebuvo, bet ji buvo pateikta Aplinkos ministerijos svetainėje . Šie portalai vienas su kitu nesusieti. Su INSPIRE direktyvos įgyvendinimu susijusius Lietuvos rezultatus dar galima gerinti. Rezultatai buvo įvertinti remiantis jos 2016 m. įgyvendinimo ataskaita ir naujausiais 2017 m. stebėsenos duomenimis . Duomenų dokumentacijos, dalijimosi duomenimis ir pakartotinio jų naudojimo srityje padaryta didelė pažanga. Dar reikia įdėti daugiau pastangų siekiant sudaryti sąlygas susipažinti su duomenimis naudojantis paslaugomis. Lietuva taip pat turi įdėti daugiau pastangų, kad įgyvendinant aplinkos teisės aktus prioritetas būtų teikiamas aplinkos duomenų rinkiniams. Pavyzdžiui, ji turi teikti pirmenybę duomenų rinkiniams, kurie nustatyti kaip vertingi erdvinių duomenų rinkiniai . 22 pav. Galimybė Lietuvoje susipažinti su erdviniais duomenimis, naudojantis peržiūros ir atsisiuntimo paslaugomis (2017 m.) Visuomenės dalyvavimas Visuomenės dalyvavimas priimant sprendimus dėl aplinkos reglamentuojamas keliais teisės aktais, pirmiausia – Aplinkos apsaugos įstatymu ir Planuojamos ūkinės veiklos poveikio aplinkai vertinimo įstatymu (PAV įstatymu) . Be to, yra parengti bendrieji nuostatai dėl viešos informacijos, konsultacijų ir dalyvavimo priimant sprendimus dėl teritorijų planavimo ir įvairūs su šiais klausimais susiję aprašai. Aplinkos ministerijos svetainėje nėra specialios viešoms konsultacijoms skirtos skilties. Vis dėlto bet kas gali pateikti pasiūlymą dėl teisės akto projekto per specialią Lietuvos Parlamento svetainę . Aplinkos ministerija taip pat yra įsteigusi kolegiją, kurioje lygiomis teisėmis dalyvauja aplinkosauginių NVO atstovai, aplinkos apsaugos pareigūnai ir mokslo bei mokymo institucijų atstovai. Ši kolegija yra patariamoji institucija, svarstanti svarbiausius ministerijos veiklos klausimus . Vis dėlto Orhuso konvencijos įgyvendinimo ataskaitoje nurodyti tokie sunkumai kaip nepakankamas visuomenės įtraukimas ankstyvuose teisėkūros proceso etapuose, paprastai nedidelis atsakymų skaičius ir vėlavimas pateikti pastabas. Kaip matyti iš 2017 m. „Eurobarometro“ apklausos duomenų, palyginti daug Lietuvos žmonių (80 proc. respondentų) sutinka su tuo, kad pavieniai asmenys gali atlikti svarbų vaidmenį saugant aplinką. Teisė kreiptis į teismus Reikia nemažai padaryti, kad plačioji visuomenė būtų informuota apie veiksmingas asmenims ir aplinkos asociacijoms prieinamas teisių gynimo priemones, susijusias su Lietuvos ir ES teisės aktuose nustatyta teise kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais. Tai būtų galima užtikrinti, pvz., paskelbiant išsamias gaires, kuriose būtų nurodyta informacija, kaip imtis praktinių veiksmų. Pagal Viešojo administravimo įstatymą individualiame akte privalu nurodyti jo apskundimo tvarką, tačiau bendriesiems administraciniams aktams ši taisyklė netaikoma. Ypač svarbu užtikrinti, kad su pastaraisiais aktais susijusi informacija būtų lengvai prieinama ir patogi naudoti. Kol kas to nėra. Žmonės turi teisę kreiptis į savivaldybę dėl papildomos informacijos apie administracines ir teismines procedūras (pagal deklaruotą gyvenamąją vietą), o savivaldybė privalo nemokamai suteikti teisinę pagalbą. Vis dėlto tai negali pakeisti struktūruotos ir patogios naudoti valdžios institucijų internetu teikiamos informacijos. Kad apsisaugotų nuo veiklos, susijęs asmuo arba visuomeninė organizacija turi teisę pareikšti ieškinį tiesiogiai teismui ir jame užginčyti sprendimą, kuriuo ši veikla leidžiama, arba reikalauti kompensacijos už žalą, kurią patyrė dėl šios veiklos (Aplinkos apsaugos įstatymo 7 straipsnis). Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas yra patvirtinęs, kad Orhuso konvencija suteikia teisę visuomeninėms organizacijoms ginti viešąjį interesą aplinkosaugos srityje. Vis dėlto trūksta aiškumo, ar NVO turi teisę teisme ginčyti norminio teisės akto nuostatų teisėtumą. Lietuvoje taikomas principas „pralaimėjusi šalis moka“. Pralaimėjusiai ginčo šaliai gali būti nurodyta atlyginti užmokestį už teisines paslaugas ir teismo priteistas kitos šalies patirtas bylinėjimosi išlaidas. Šias išlaidas gali sudaryti: sumokėtas žyminis mokestis, atstovavimo išlaidos, su bylos nagrinėjimu susijusios išlaidos, transporto ir kitos išlaidos. Prioritetiniai 2019 m. veiksmai ·Gerinti galimybę gauti erdvinių duomenų ir paslaugų, labiau susiejant centrinę INSPIRE svetainę ir regioninius portalus. Nustatyti ir dokumentuoti visus erdvinių duomenų rinkinius, kurių reikia norint įgyvendinti aplinkos teisę , ir teikiant INSPIRE direktyvoje numatytas skaitmenines paslaugas padaryti duomenis ir dokumentus prieinamus kitoms valdžios institucijoms ir visuomenei bent tokios formos, kokios jie yra.

·Tobulinti teisinę sistemą, kad visuomenei būtų lengviau dalyvauti rengiant poveikį aplinkai darančius ES teisės aktus, ir (arba) tobulinti tam sąlygas gerinančių priemonių taikymą (pvz., sukurti vienintelį tinklalapį, kuriame būtų teikiama aktuali informacija). ·Užtikrinti tokią aplinkos srityje veikiančių NVO teisinę padėtį, kad jos galėtų pareikšti teisinius prieštaravimus dėl oro taršos. Atitikties užtikrinimas Aplinkos reikalavimų vykdymo užtikrinimas apima visą darbą, kurio valdžios institucijos imasi siekdamos užtikrinti, kad pramonės atstovai, ūkininkai ir kiti subjektai vykdytų savo įpareigojimus saugoti vandenį, orą, gamtą ir tvarkytų atliekas . Jį sudaro tokios valdžios institucijų teikiamos paramos priemonės kaip: i) atitikties skatinimas ; ii) patikrinimai ir kitos jų atliekamos patikros, pvz., atitikties stebėsena ir iii) veiksmai, kurių jos imasi siekdamos užkirsti kelią pažeidimams, skirdamos sankcijas ir reikalaudamos žalos atlyginimo, t. y. vykdymo užtikrinimas . Piliečių mokslas ir skundai padeda valdžios institucijoms geriau orientuoti pastangas. Atsakomybė už aplinkos apsaugą užtikrina, kad teršėjas atlygintų padarytą žalą. Atitikties skatinimas ir stebėsena Internetu ūkininkams teikiama informacija apie tai, kaip vykdyti su nitratais ir gamta susijusius įpareigojimus. Šios informacijos kokybė rodo, kiek aktyviai valdžios institucijos skatina laikytis taisyklių didelėmis įgyvendinimo spragomis pasižyminčiose srityse. Lietuvos žemės ūkio ministerijos svetainėje parengtas specialus Nitratų direktyvos įgyvendinimui skirtas puslapis . Jame pateiktos išsamios gairės, kaip naudoti trąšas ir tvarkyti mėšlą . Saugomas teritorijas, įskaitant tinklo „Natura 2000“ teritorijas, valdo Valstybinė saugomų teritorijų tarnyba prie Aplinkos ministerijos. Šios tarnybos svetainėje pateiktos gairės dėl šiose teritorijose leidžiamos veiklos . Vis dėlto jos labiau skirtos ne plačiajai visuomenei, bet valstybinių tarnybų darbuotojams. Dažnai užduodamų klausimų skiltyje taip pat pateikta informacijos apie saugomose teritorijose leidžiamą vykdyti veiklą ir apie leidimus, kuriuos reikia turėti norint vykdyti kiekvieną šių veiklų . Be to, yra sukurta speciali tinklo „Natura 2000“ svetainė, kurioje suprantamai aprašyti kai kurie apribojimai, taikomi įvairiai saugomose teritorijose vykdomai veiklai . Vis dėlto šioje svetainėje neišvardyti visi įpareigojimai, kuriuos žemės savininkai tinklo „Natura 2000“ teritorijose turi įvykdyti pagal Paukščių direktyvą ir Buveinių direktyvą. Pagrindiniai pramonės įrenginiai gali kelti didelį taršos pavojų. Valdžios institucijos privalo parengti šių įrenginių tikrinimo planus ir sudaryti sąlygas visuomenei susipažinti su atskirų patikrinimų ataskaitomis . Kaip nurodyta atitinkamuose nacionalinės teisės aktuose , patikrinimus pagal Pramoninių išmetamųjų teršalų direktyvą atlieka regionų aplinkos apsaugos departamentai. Jie teikia ataskaitas Aplinkos apsaugos agentūrai . Aplinkos apsaugos departamento svetainėje paskelbti metiniai planai, o ateityje taip pat turėtų būti skelbiamos metinės ataskaitos su informacija apie planuojamus ir užbaigtus patikrinimus . Vis dėlto metiniuose planuose ir ataskaitose paprastai pateikiama labai nedaug informacijos: daugiausia nurodomas suplanuotų ir atliktų patikrinimų skaičius, bet nepateikiama duomenų apie patikrinimų rezultatus (nors ataskaitų išsamumas nevienodas). Aplinkos reikalavimų vykdymo stebėsena Lietuvoje vykdoma naudojantis specialiu karinių oro pajėgų sraigtasparniu . Per pirmuosius penkerius jo naudojimo metus bent 75 skrydžio valandos turi būti skiriamos su aplinkos apsauga susijusiai stebėsenai. Vykdant šią stebėseną iš oro, pavyko nustatyti neteisėtą atliekų kaupimą, transporto priemonių ardymą, žvejybos įrankių laikymą ir jūroje išsiliejusius teršalus. Vis dėlto ne visi įtarimai dėl aplinkos apsaugos pažeidimų pasitvirtino. 2016 m. vykdydamas stebėseną iš oro Panevėžio regiono aplinkos apsaugos departamentas nustatė penkis pažeidimus. Jie buvo pašalinti įpareigojus asmenis išvalyti užterštas teritorijas ir konfiskavus neteisėtus žvejybos įrankius. Dviem atvejais buvo surašyti administracinių teisės pažeidimų protokolai . Piliečių mokslas ir skundų nagrinėjimas Aktyvūs piliečius, įskaitant tuos, kurie imasi piliečių mokslo iniciatyvos, gali pagilinti žinias apie aplinką ir padėti valdžios institucijoms dirbti savo darbą. Duomenys apie saugomas rūšis, jų buveines ir teritorijas renkami, teikiami arba tikrinami naudojantis Saugomų rūšių informacine sistema. Šia paslauga gali naudotis visi Lietuvos gyventojai. Naudotojai gali teikti informaciją apie saugomas rūšis ir jų buveines . Aplinkos ministerija pakvietė gyventojus teikti informaciją apie pastebėtus vilkus, lūšis ir ruduosius lokius, internete užpildant specialią anketą . Iš to, ar internete teikiama aiški informacija apie skundų teikimą, matyti, kaip valdžios institucijos atsižvelgia į visuomenės skundus. Aplinkos ministerijos svetainėje sukurtas specialus karštosios linijos puslapis, kuriame pateikta informacija, kaip teikti skundą apie aplinkai kenksmingus veiksmus arba žalą. Svetainėje pateikta nuoroda į Aplinkos apsaugos kontrolės informacinę sistemą (AAKIS), per kurią piliečių skundai turėtų būti priimami internetu . Kita svetainėje nurodyta galimybė – skambinti specialiais telefono numeriais . Vykdymo užtikrinimas Jei vykdant stebėseną nustatoma problemų, gali būti tikslinga imtis įvairių atsakomųjų veiksmų. Išskyrus kelias išimtis , Lietuvoje trūksta paskelbtos struktūruotos informacijos apie įspėjimų pateikimą, sankcijų taikymą ir atitikties užtikrinimą po to, kai buvo nustatytos tolesnės priemonės ir imtasi vykdymo užtikrinimo veiksmų. Mokėjimus pagal bendrą žemės ūkio politiką Lietuvoje valdo Nacionalinė mokėjimo agentūra prie Žemės ūkio ministerijos. Agentūra taip pat tiria ES teisės aktų nesilaikymo atvejus ir savo svetainėje apie juos teikia informaciją . Vis dėlto nepateikiama duomenų apie atskiras bylas ir nenurodomos konkrečios pažeistos ES direktyvos. Žemės ūkio ministerijos duomenimis, reikalavimų neatitinkančių ūkių skaičius sumažėjo nuo 287 ūkių 2015 m. iki 138 ūkių 2016 m. . Kovoti su atliekų tvarkymo nusikaltimais, nusikaltimais laukinei gamtai ir kitais aplinkosaugos pažeidimais itin sudėtinga. Tam reikia tvirto inspektorių, muitinių, policijos ir prokuratūrų darbuotojų bendradarbiavimo. Lietuvos Aplinkos ministerijos, Aplinkos apsaugos agentūros ir Aplinkos apsaugos departamento svetainėse nėra pateikta nuorodų į oficialius inspektorių ir (arba) laukinės gamtos apsaugos pareigūnų, policijos ir prokuratūrų bendradarbiavimo susitarimus. Tiesa, praktiškai Aplinkos ministerija bendradarbiauja su Lietuvos policijos departamentu . Vilniaus miesto savivaldybės aplinkos departamentas su atliekomis susijusių nusikaltimų prevencijos ir tyrimų klausimais taip pat glaudžiai bendradarbiauja su Lietuvos policijos departamentu . Kitos savivaldybės svarsto galimybę pasirašyti susitarimus dėl bendradarbiavimo tiriant nusikaltimus aplinkai su vietos policijos padaliniais . Atsakomybė aplinkos apsaugos srityje

Direktyvoje dėl atsakomybės už aplinkos apsaugą nustatyta principu „teršėjas moka“ nustatyta sistema, kuria siekiama išvengti žalos aplinkai ir užtikrinti, kad už ją būtų atlyginama. 2017 m. ANĮP ataskaitoje daugiausia dėmesio skirta geresnės informacijos apie žalą aplinkai rinkimui, finansinei garantijai ir gairėms. Duomenis apie padarytą pažangą Komisija dar renka. Prioritetiniai 2019 m. veiksmai ·Geriau informuoti visuomenę apie atitikties skatinimą, stebėseną ir užtikrinimą. Šiuo tikslu reikėtų bent pateikti daugiau internetinės informacijos apie patikrinimų planus, taip pat pramonės patikrinimų ataskaitas. ·Skelbti struktūruotą informaciją apie reikalavimų vykdymo užtikrinimo veiksmų rezultatus ir apie tolesnius veiksmus dėl nustatytų su kompleksine parama susijusių nitratams ir gamtai taikomų taisyklių pažeidimų. ·Užtikrinti daugiau informacijos apie tai, kaip specialistai bendradarbiauja nusikaltimų aplinkai klausimais. ·Gerinti su atsakomybe susijusią finansinę garantiją ir Direktyvos dėl atsakomybės už aplinkos apsaugą gaires; skelbti informaciją apie žalą aplinkai. Aplinkos administravimo institucijų veiksmingumas ES, nacionaliniu, regionų ir vietos lygmenimis aplinkos teisės aktus įgyvendinantiems subjektams reikia žinių, priemonių ir gebėjimų, kuriais naudodamiesi jie galėtų užtikrinti, kad teisės aktais ir valdant reikalavimų vykdymo užtikrinimo procesą būtų pasiekti pageidaujami rezultatai. Administraciniai gebėjimai ir kokybė Centrinės, regioninės ir vietos administravimo institucijos turi gebėti vykdyti joms pavestas užduotis ir veiksmingai bendradarbiauti viena su kita daugiapakopio valdymo sistemoje. 2017 m. ANĮP ataskaitoje buvo aprašytos Lietuvos aplinkos administravimo institucijų veiklos teisinės sąlygos ir struktūra. Pertvarkius regionų aplinkos apsaugos departamentus į Aplinkos apsaugos departamentą prie Aplinkos ministerijos, turėtų padidėti aplinkos politikos įgyvendinimo veiksmingumas ir pagerėti jo koordinavimas . Ši reforma taip pat turėtų racionalizuoti atitikties stebėsenos bei vykdymo užtikrinimo veiklą ir sumažinti įmonėms tenkančią administracinę naštą . Pertvarką tikėtasi baigti iki 2019 m. sausio mėn., o pirmieji rezultatai turėtų paaiškėti antroje 2019 m. pusėje. Naudojantis ESI fondais, turėtų pagerėti kai kurie Lietuvos aplinkos valdymo procesai. Vykdant šešis projektus pagal 2014–2020 m. investicijų programą, siekiama pagerinti aplinkos stebėseną ir kontrolę. Bendras jų biudžetas siekia daugiau kaip 12 mln. EUR . Pagal vieną iš šių projektų perkūrus esamą Aplinkos informacijos valdymo integruotą kompiuterinę sistemą (AIVIKS), turėtų pagerėti galimybė susipažinti su informacija apie aplinką ir šios informacijos kokybė. Įvykdžius plataus užmojo Vyriausybės įsipareigojimą iki 2019 m. pabaigos sukurti naują valstybinę IT paslaugą, taip pat turėtų būti palengvintas naudojimasis elektroninėmis paslaugomis, o viešojo sektoriaus subjektams arba reguliuojamoms įmonėms sudarytos sąlygos su aplinkosaugos institucijomis bendrauti internetu . Remiantis EUPACK tyrimo duomenimis, 2015 m. Lietuvos pagrindinėse viešojo administravimo institucijose dirbo beveik 130 000 darbuotojų . Remiantis Vidaus reikalų ministerijos metine ataskaita, Aplinkos ministerijos valdymo srityje veikusiose viešojo sektoriaus organizacijose 2016 m. dirbo 6 788 darbuotojai. Aplinkosaugos klausimus nagrinėjantys savivaldybių administracijų darbuotojai į šį skaičių neįtraukti. Savivaldybių administracijose 2015–2016 m. dirbo iš viso apie 14 000 darbuotojų . Koordinavimas ir integravimas Kaip nurodyta 2017 m. ANĮP ataskaitoje, perkeldamos persvarstytą Poveikio aplinkai vertinimo (PAV) direktyvą į nacionalinę teisę, šalys turi progą racionalizuoti savo aplinkos vertinimų reguliavimo sistemą. Lietuva perkelti šią direktyvą į nacionalinę teisę vėlavo. Komisija laukia, kol bus pateikta trūkstama informacija. Komisija ragina racionalizuoti aplinkos vertinimus siekiant sumažinti dubliavimąsi ir išvengti pasikartojimų atliekant projektų poveikio aplinkai vertinimus. Racionalizuojant galima sumažinti nereikalingą administracinę naštą. Taip pat galima sparčiau priimti sprendimus, nemažinant aplinkos vertinimo procedūros kokybės . Lietuva pradėjo racionalizuoti aplinkos vertinimus pagal PAV ir Buveinių direktyvas. Gebėjimas prisitaikyti, reformų dinamika ir inovacijos (e. valdžia) 2012 m. prisijungusi prie atvirų vyriausybių partnerystės, Lietuva pažadėjo padidinti teikiamų elektroninių paslaugų skaičių. Siekdama įvykdyti šį pažadą, 2015 m. Vyriausybė priėmė nutarimą Nr. 875 dėl aplinkos valdymo vertinimo sistemos sukūrimo. Šiuo metu portale Elektroniniai valdžios vartai verslo subjektams teikiamos 82 elektroninės su aplinka ir žemės ūkiu susijusios paslaugos. Iš jų būtų galima paminėti aplinkos ataskaitų teikimą ir aplinkosaugos leidimų išdavimą. Šiame portale taip pat teikiamos 85 paslaugos gyventojams.

Lietuvai skirtas labai aukštas tvaraus valdymo rodiklių (angl. Sustainable Governance Indicators, SGI) reitingo balas dėl gebėjimo prisitaikyti, t. y. dėl bendradarbiavimo su kitomis šalimis įgyvendinant naujus pokyčius nacionaliniu lygmeniu. Aukštesniu balu įvertintos tik kelios ES valstybės narės, pvz., Danija, Švedija ir Suomija. 2010 m. internetu buvo galima naudotis 8,1 proc. viešųjų paslaugų, o 2015 m. jų dalis išaugo iki 27,2 proc. Remiantis 2017 m. Europos skaitmeninės pažangos ataskaita, Lietuvos skaitmeninės viešosios paslaugos įvertintos 0,62 balo iš 1. Tai viršija ES 28 vidurkį (0,55 balo iš 1) . Sąlygų finansavimui sudarymas ir efektyvus lėšų naudojimas Visą informaciją apie ESI fondus Lietuvoje galima rasti vienoje centrinėje svetainėje . Joje skelbiama informacija apie finansavimo galimybes, konkursus, viešųjų pirkimų galimybes, paraiškų teikimo procedūras, projektus, taip pat statistiniai ir kiti duomenys. Prioritetiniai 2019 m. veiksmai ·Užbaigti perkelti persvarstytą PAV direktyvą į nacionalinę teisę. ·Lietuva gali toliau gerinti savo bendrąjį aplinkos valdymą, pvz., skaidrumą, piliečių dalyvavimą, reikalavimų laikymąsi ir vykdymo užtikrinimą, taip pat administracinius gebėjimus ir koordinavimą. Tarptautiniai susitarimai ES Sutartyse reikalaujama, kad ES aplinkos politika skatintų tarptautiniu lygmeniu imtis pr