COVID-19 protrūkis turėjo didžiulį makroekonominį ir fiskalinį poveikį, ir jo mastas dar nėra aiškus. Tai lemia išskirtinį neapibrėžtumą, be kita ko, nustatant patikimą fiskalinės politikos kryptį, kuri turės išlikti palanki, kad būtų panaikintas gamybos apimties atotrūkis, ir kartu užtikrinti valstybės skolos tvarumą ir galiausiai sudaryti sąlygas panaikinti perviršinį deficitą. Atsižvelgdama į šią padėtį, Komisija mano, kad šiuo metu sprendimai dėl to, ar valstybėms narėms taikyti perviršinio deficito procedūrą, neturėtų būti priimami.

Krizė turės didelį poveikį socialinėms sąlygoms, visų pirma pažeidžiamų grupių. Pirmiausia reikia sušvelninti socialinį poveikį ir išvengti nuolatinio skurdo ir nelygybės didėjimo. Dabartinės ir būsimos priemonės turi apsaugoti visus darbuotojus. Tikėtina, kad labiausiai nukentės tie, kurie jau buvo pažeidžiami prieš krizę (pavyzdžiui, pagal terminuotas darbo sutartis dirbantys darbuotojai, žemos kvalifikacijos darbuotojai, ne savo noru ne visą darbo laiką dirbantys darbuotojai ir savarankiškai dirbantys asmenys, taip pat darbuotojai migrantai), be kita ko, dėl nevienodų galimybių naudotis skaitmenine infrastruktūra ir tobulinti įgūdžius. Siekiant patenkinti konkrečius svarbiausių profesijų darbuotojų, dirbančių priešakinėse kovos su COVID-19 pandemija linijose, poreikius, svarbu pripažinti, kad daugelis iš jų taip pat priklauso šioms pažeidžiamoms kategorijoms.

Siekdamos atgaivinti ekonomiką, valstybės narės turėtų sutelkti dėmesį į ekonomikos gaivinimo strategiją, kuri sudarytų sąlygas žaliajai ir skaitmeninei pertvarkai pagal Europos žaliąjį kursą. Perėjusi prie tvaresnio ekonomikos modelio, pagrįsto skaitmeninėmis ir švariomis technologijomis, Europa gali tapti pertvarkos proceso lydere. Ypatingas dėmesys turėtų būti skiriamas tiems investiciniams projektams, kurie yra gerokai pažengę ir kuriuos būtų galima įgyvendinti anksčiau, pasinaudojant įvairiomis ES ekonomikos gaivinimo plano iniciatyvomis. Be to, valstybės narės turės spręsti didėjančios nelygybės problemą ir didinti fizinį bei žmogiškąjį kapitalą, kartu vykdydamos augimą skatinančias investicijas ir reformas. Jos taip pat turėtų apsaugoti bendrąją rinką, užtikrinti tiekimo grandinių atsparumą ir tvarumą ir toliau skatinti laisvą ir sąžiningą prekybą visame pasaulyje. Pasaulio ekonomikos perspektyva blogėja. Tai turės poveikį ES ekonomikai; išsaugojus atvirą prekybą pagal abipusiškumo principą būtų remiamas ekonomikos atsigavimas. Galiausiai sudėtingesnėmis aplinkybėmis valstybės narės turėtų užtikrinti makroekonominį stabilumą. Atsižvelgiant į nacionaliniu lygmeniu priimtas precedento neturinčias ekonominės politikos priemones ir padidėjusį viešojo sektoriaus vaidmenį ekonomikoje, svarbus vaidmuo teks veiksmingam viešajam administravimui ir kovai su korupcija bei mokesčių slėpimu.

Numatoma, kad nuo 2015 m. mažėjusi valdžios sektoriaus skola 2020 m. smarkiai išaugs. Naudodamosi visomis pagal ES sistemą numatytomis fiskalinio lankstumo galimybėmis, valstybės narės patvirtino plataus masto priemones, kuriomis siekiama didinti sveikatos priežiūros sistemų pajėgumus ir teikti pagalbą labiausiai nukentėjusiems piliečiams ir sektoriams. Dėl šių priemonių ir ekonominės veiklos sulėtėjimo bei mažos infliacijos 2020 m. susidarys gerokai didesnis valdžios sektoriaus deficitas ir skola. Be to, valstybės narės teikia svarbias likvidumo paramos priemones ir paskolų garantijas, dėl kurių vyriausybės prisiima neapibrėžtuosius įsipareigojimus.

COVID-19 pandemija daugelį valstybių narių paskatino įgyvendinti priemones, turinčias didelį poveikį asmenų judėjimui tiek šalies viduje, tiek tarpvalstybiniu mastu. Beveik visos valstybės narės įvedė laikiną vidaus sienų kontrolę. Be to, prie Sąjungos išorės sienų taikomi nebūtinų kelionių apribojimai. ES vidaus sienų uždarymas turi neigiamą poveikį visų pirma darbuotojams, kurie, norėdami pasiekti savo darbo vietą, turi kirsti valstybės sieną. Tai aktualu ne tik pasienio darbuotojams, bet ir komandiruotiems ar sezoniniams darbuotojams. Siekdama spręsti rimtas problemas, susijusias su vidaus sienų kontrolės įvedimu ir kelionių apribojimais, ir sumažinti poveikį vidaus rinkos veikimui, Komisija ES lygmeniu ėmėsi koordinavimo veiksmų ir pateikė gaires.

·neatidėliotinas ekonominės politikos atsakas siekiant šalinti ir švelninti COVID-19 poveikį sveikatai ir socialinį bei ekonominį poveikį (trumpuoju laikotarpiu). Prioritetai yra, be kita ko, užimtumo išsaugojimas ir nukentėjusių darbuotojų pajamų rėmimas, viešosios išlaidos sveikatai, likvidumo priemonės įmonių sektoriui (visų pirma mažosioms ir vidutinėms įmonėms) ir būtiniausių prekių judėjimo apsauga vidaus rinkoje. Konkrečioms šalims skirtų rekomendacijų fiskaliniai elementai atspindi Stabilumo ir augimo pakto bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos taikymą;

Pavasario dokumentų rinkinio fiskalinių gairių tikslas – koordinuoti fiskalinę politiką artimiausiu krizės etapu ir ekonomikos atsigavimo etapu. Siekiant sudaryti palankesnes ekonomikos atsigavimo sąlygas, šiuo metu visose valstybėse narėse reikalinga palanki fiskalinės politikos kryptis. Kartu turėtų būti toliau užtikrinamas fiskalinis tvarumas vidutiniu laikotarpiu. Visų pirma turėtų būti užtikrinta, kad, kai leis ekonominės sąlygos, valstybės narės vykdytų fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinės trukmės fiskalinę būklę ir skolos tvarumą.

Šiuo metu, kai priimami precedento neturintys fiskalinių priemonių paketai, valstybės narės taip pat turėtų atkreipti dėmesį į viešųjų finansų kokybę, tinkamai nustatydamos investicijų ir produktyvių išlaidų prioritetus. Be to, atsižvelgiant į valstybėse narėse priimtus precedento neturinčius fiskalinių priemonių paketus ir atitinkamai padidėjusį viešojo sektoriaus vaidmenį ekonomikoje, labai svarbu, kad viešojo administravimo institucijos būtų veiksmingos ir efektyvios. Žvelgiant į ateitį, tos valstybės narės, kurios užtikrins patikimą viešųjų finansų valdymą, po krizės atsigaus greičiau. Viešosios išlaidos ir investicijos atlieka svarbų vaidmenį remiant žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, be kita ko, vykdant žaliuosius ir skaitmeninius viešuosius pirkimus ir sudarant žaliąjį biudžetą.

Prasidėjus COVID-19 epidemijai, pasaulio finansų rinkose labai sumažėjo kainos ir padidėjo kintamumas. Blogėjančios ekonominės sąlygos ir didesnis netikrumas padarė neigiamą poveikį nuosavybės vertybinių popierių, fiksuotųjų pajamų ir biržos prekių rinkoms. Nepaisant to, rinkų ir finansų įstaigų veikimas iki šiol buvo visiškai užtikrintas. Siekiant sušvelninti šį poveikį svarbų vaidmenį atliko viešoji politika ir Europos Centrinio Banko (ECB) bei kitų pinigų institucijų veiksmai visame pasaulyje. ECB suteikė 1 trln. EUR (8,5 % euro zonos BVP) likvidumo paramą pagal įvairias priemones, be kita ko, pagal savo vyriausybės ir įmonių obligacijų specialiąją pandeminę pirkimo programą.

Pinigų plovimo rizika tebėra plačiai paplitusi. Pinigų plovimas turi neigiamų pasekmių viešiesiems finansams ir finansiniam stabilumui ir kelia ypatingą riziką. Valstybių narių, kurioms jau pernai buvo pateikta rekomendacija sugriežtinti kovos su pinigų plovimu reguliavimą ir priežiūrą (Bulgarija, Danija, Estija, Latvija, Malta ir Švedija), sąrašą šiais metais papildė dar penkios valstybės narės (Airija, Liuksemburgas, Nyderlandai, Slovakija, Suomija).

Siekiant išlaikyti likvidumo srautą į realiąją ekonomiką svarbus vaidmuo tenka bankams. Prastėjant ekonomikos būklei, Europos Komisija, ECB, Europos bankininkystės institucija ir Bendras priežiūros mechanizmas ėmėsi išskirtinių priemonių siekdami padėti bankams finansuoti namų ūkius ir įmones, kad jie neprarastų pajamų. Kad būtų galima geriau padengti nuostolius ir paremti atsigavimą teikiant kreditus, bankams bus leidžiama veikti nesilaikant 2 ramsčio kapitalo pakankamumo gairių, valstybės narės taip pat atlaisvino anticiklinius ir sisteminės rizikos kapitalo rezervus, jei jie buvo suformuoti. Svarbu, kad finansinė parama būtų teikiama skolininkams, kurie iš esmės buvo perspektyvūs prieš krizės protrūkį. Dabartinis nuosmukis bus bankų sektoriaus atsparumo išbandymas, nes sėkmė tvarkant bankų balansus gali nublankti, o kitos problemos, pavyzdžiui, mažas pelningumas, gali tapti akivaizdesnės.

2 langelis. Priemonių, kurių valstybės narės ėmėsi labiausiai nukentėjusiems darbuotojams ir MVĮ remti (likvidumo parama), santrauka Reaguodamos į COVID-19 pandemiją, valstybės narės priėmė, išplėtė arba paskelbė precedento neturinčias priemones, kad suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems piliečiams ir sektoriams. Nors apskritai priemonės pritaikytos prie konkrečios šalies situacijos, jomis visomis siekiama to paties tikslo: sušvelninti krizės poveikį apsaugant asmenų darbo vietas ir pajamas ir teikiant likvidumo paramą įmonėms, visų pirma mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ). Siekdamos paremti darbuotojus, daugelis valstybių narių išplėtė, o kai kuriais atvejais sukūrė sutrumpinto darbo laiko arba laikino nedarbo sistemas, padidindamos išmokas ir (arba) palengvindamos tinkamumo jas gauti sąlygas. Pagal šias sistemas ekonominių sunkumų patiriančioms įmonėms leidžiama laikinai sumažinti darbuotojų darbo valandų skaičių, o darbuotojų pajamas (iš dalies) kompensuoti iš valstybės išteklių. Tokios priemonės padeda išvengti darbuotojų atleidimo, užtikrinti stabilias pajamas ir apsaugoti piliečius. Daugelis valstybių narių išplėtė tokių priemonių taikymo sritį, kad taip pat kompensuotų savarankiškai dirbančių asmenų pajamų trūkumą. Kai kurios valstybės narės taip pat ėmėsi priemonių, kad užkirstų kelią nuomos sutarčių nutraukimui ir nuomos kainų didinimui pandemijos metu. Norėdama dar labiau sušvelninti ekonominius sukrėtimus ir apsaugoti įmones, Europos Komisija nustatė laikinąją sistemą, kuri suteikia valstybėms narėms galimybę pasinaudoti visomis ES valstybės pagalbos taisyklėse numatytomis lankstumo galimybėmis. Be to, valstybės narės įmonėms teikia didelę likvidumo paramą subsidijuojamomis paskolomis ir valstybės garantijomis. Daugelyje valstybių narių savarankiškai dirbantiems asmenims arba MVĮ leidžiama atidėti mokesčių arba socialinio draudimo įmokų mokėjimą. Be to, siekiant užtikrinti papildomą likvidumą, sumažinti išankstiniai mokesčių mokėjimai arba iš anksto grąžinti mokesčių kreditai. Kai kurios valstybės narės nustatė tam tikromis sąlygomis taikomą laikiną valstybinį privačių ir įmonių paskolų, įskaitant paskolas savarankiškai dirbantiems asmenims ir MVĮ, grąžinimo moratoriumą. Siekdama paremti valstybių narių pastangas, ES ėmėsi svarbių priemonių, kad būtų nedelsiant mobilizuoti visi nepanaudoti ES fondų ištekliai, taip suteikdama valstybėms narėms daugiau lankstumo galimybių, taip pat supaprastino ir racionalizavo procedūras ir galimybę 2020–2021 ataskaitiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto.

2.2Teisingumas

COVID-19 krizė daro didelį poveikį darbo rinkai ir socialinėms sąlygoms. Krizė kilo, kai darbo rinkų padėtis gerėjo. 2019 m. pabaigoje užimtumo lygis pasiekė aukščiausią tašką ir viršijo 74 %, o asmenų, kuriems gresia skurdas ir socialinė atskirtis, dalis nukrito iki žemiausio lygio per dešimtmetį, nors skirtumų tarp šalių išliko.

Numatoma, kad dėl dabartinės krizės gerokai išaugs nedarbas ir pajamų nelygybė. Prognozuojama, kad nedarbas įvairiuose sektoriuose ir tarp įvairių gyventojų grupių didės netolygiai. Taip pat reikėtų atsižvelgti į demografinę padėtį valstybėse narėse ir jų darbo rinkose, ypač atkreipiant dėmesį į senėjimą. Prognozuojama, kad nuolatiniai judumo apribojimai darys poveikį darbo sąlygoms, mokymuisi ir mokymui, taip pat galimybėms naudotis paslaugomis. Esant aplinkybėms, kai nelygybė aštrėja ir jos apraiškų netgi daugėja, negalima palikti nuošalyje pažeidžiamų grupių. Atsigavimo etape taip pat turi būti atsižvelgiama į lyčių aspektą ir turi būti mažinamas neproporcingas krizės poveikis moterims, kuris paaštrina esamus skirtumus. ES ir valstybių narių lygmens politikos priemonių orientyras tebėra visi trys Europos socialinių teisių ramsčio aspektai – lygios galimybės, sąžiningos darbo sąlygos ir socialinės apsaugos galimybės.

Valstybės narės deda ypatingas pastangas, kad sušvelnintų užimtumui ir socialinėms sąlygoms kylantį poveikį. Dauguma valstybių narių pradėjo taikyti sutrumpinto darbo laiko tvarką ir išplėtė esamos tvarkos taikymo sritį, o kitos panašią tvarką įvedė. Dauguma valstybių narių taip pat sukūrė arba išplėtė garantijų schemas, kuriomis užtikrinamas MVĮ likvidumas, darbo vietų apsauga ir veiklos tęstinumas. Tokiu ir panašiais būdais teikiama parama įmonėms ir darbuotojams bus labai svarbi tam, kad būtų išsaugotos darbo vietos. Jų finansavimas remiamas pasitelkiant Europos struktūrinius ir investicijų fondus, taip pat pasinaudojant nauja balandžio mėn. Komisijos pasiūlyta laikinos paramos priemone nedarbo rizikai dėl ekstremaliosios situacijos mažinti (SURE), kurios biudžetą sudaro iki 100 mlrd. EUR. Pagal naująją ES priemonę valstybėms narėms bus teikiama finansinė pagalba, kuria siekiama padengti su nacionaline sutrumpinto darbo laiko tvarka bei kitomis panašiomis savarankiškai dirbantiems asmenims skirtomis priemonėmis susijusias išlaidas. Be to, svarbus vaidmuo padedant išsaugoti darbo vietas ir gamybą tenka lanksčioms darbo sąlygoms ir nuotoliniam darbui. Jie taip pat yra labai svarbūs padedant užtikrinti geresnę profesinio ir asmeninio gyvenimo pusiausvyrą.

Nors nebus įmanoma išsaugoti visų darbo vietų, atsigaunant ekonomikai atsiras ir naujų galimybių. Valstybės narės turėtų remti toliau nurodytus struktūrinius pokyčius. Viena vertus, dėl augančio nedarbo didėja bedarbio pašalpų sistemoms tenkantis spaudimas. Daugelyje šalių išplėsta jų taikymo sritis ir pratęsta trukmė. Ypač svarbu užtikrinti tinkamo dydžio bedarbio pašalpas ir pajamų pakeitimą visiems darbuotojams, neatsižvelgiant į jų užimtumo statusą, taip pat skiriant deramą dėmesį savarankiškai dirbantiems asmenims. Kita vertus, reikės veiksmingos aktyvios darbo rinkos politikos, kad atsigavimo laikotarpiu būtų galima padėti asmenims rasti tinkamą darbą, ypatingą dėmesį skiriant jaunimui, ilgalaikiams bedarbiams ir pažeidžiamoms grupėms. Be to, veiksmais, kuriais būtų skatinama diegti naujoviškas darbo ir verslumo formas, įskaitant socialinę ekonomiką, turėtų būti skatinami struktūriniai pokyčiai. Galiausiai, kad bet kokia išeities iš krizės ir atsigavimo strategija būtų sėkminga, bus būtinas prasmingas socialinių partnerių dalyvavimas.

Nepaisant to, kad imtasi precedento neturinčių ekonomikos stabilizavimo priemonių, tikėtina, kad daugybės asmenų pajamos taps nestabilios. Galima prognozuoti, kad dėl užsitęsusio pajamų netekimo skurdo rizika, visų pirma su kuria susiduria pažeidžiami namų ūkiai, išaugs, todėl padidės nelygybė, susijusi su galimybe naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis, pagrindinėmis socialinėmis paslaugomis ir gauti paramą bei dalyvauti nuotolinio mokymosi procese. Kai kurioms grupėms, visų pirma, vaikų turinčioms šeimoms, ilgalaikiams bedarbiams, neįgaliesiems, migrantams, migrantų kilmės asmenims ir romams, kyla gerokai didesnė rizika. Tikėtina, kad dabartinė pajamų nelygybė didės. Šiomis aplinkybėmis labai svarbu, kad socialinės apsaugos sistemos būtų greitai pritaikytos, prireikus didinant jų aprėptį ir adekvatumą. Tai gali būti išmokų mokėjimo trukmės pratęsimas ir, kai įmanoma, tinkamumo reikalavimų sušvelninimas. Be to, valstybės narės turės padidinti socialinių išlaidų veiksmingumą atlikdamos tinkamus išteklių patikrinimus ir taip užtikrindamos, kad jos būtų skirtos tiems, kuriems pagalba reikalinga labiau. Galimybė naudotis socialinėmis ir būtiniausiomis paslaugomis (įskaitant vandens tiekimo, sanitarijos, energetikos ir skaitmeninės komunikacijos paslaugas) turėtų būti užtikrinta visiems.

Gali prireikti stiprinti socialinių tarnybų, sveikatos priežiūros ir ilgalaikės priežiūros institucijų bendradarbiavimą. Siekiant apsaugoti namų ūkius, kuriems tenka pernelyg didelė būsto išlaidų našta, trumpalaikės priemonės gali apimti laikiną mažas pajamas gaunančių šeimų iškeldinimo ir išieškojimo iš įkeisto turto sustabdymą arba hipotekos paskolų įmokų ir nuomos mokesčio atidėjimą krizės metu, kartu išsaugant finansinį stabilumą ir grąžinimo paskatas vidutiniu laikotarpiu. Reikia taikyti nacionalines nuostatas, kuriomis į nacionalinę teisę perkeliamos ES darbuotojų saugos ir sveikatos srities taisyklės, laikantis ES paskelbtų praktinių gairių dėl saugaus darbuotojų grįžimo į darbo vietą.