Eiropas Parlamenta rezolūcija par Eiropas Savienības ārlietu dienesta institucionālajiem aspektiem



Oficialusis leidinys 117 E , 18/05/2006 p. 0232 - 0233



P6_TA(2005)0205 Europos išorės veiksmų tarnyba Europos Parlamento rezoliucija dėl Europos išorės veiksmų tarnybos institucinių aspektų Europos Parlamentas, - atsižvelgdamas į valstybių narių vyriausybių atstovų konferencijos deklaraciją Nr. 24 dėl Sutarties dėl Konstitucijos Europai III-296 straipsnio, pridėtą prie 2004 m. spalio 29 d. Tarpvyriausybinės konferencijos dėl Sutarties dėl Konstitucijos Europai baigiamojo akto [1], - atsižvelgdamas į 2004 m. gruodžio 16– 17 d. Europos Vadovų Tarybos išvadas, ypač į jų 71–73 punktus, - atsižvelgdamas į 2005 m. sausio 12 d. EP rezoliuciją dėl Sutarties dėl Konstitucijos Europai, ypač į jos 3 punkto d papunktį [2], - atsižvelgdamas į Konstitucinių reikalų komiteto 2005 m. kovo 15 d. klausymą, - atsižvelgdamas į Konstitucinių reikalų komiteto Komisijai pateiktą klausimą žodiniam atsakymui Komisijai dėl Europos išorės veiksmų tarnybos institucinių aspektų (Nr. O-0054/05), - atsižvelgdamas į Komisijos pranešimą 2005 m. gegužės 11 d. posėdyje atsakant į tą klausimą ir vėlesnį keitimąsi nuomonėmis, - atsižvelgdamas į EP darbo tvarkos taisyklių 108 straipsnio 5 dalį, A. kadangi formą, kurią įgaus būsima Europos išorės veiksmų tarnyba, yra itin svarbi, jei norime sėkmingai įgyvendinti tikslą paversti Sąjungos išorės santykius nuoseklesniais, veiksmingesniais ir pastebimesniais, B. kadangi Tarybos generalinis sekretorius ir Vyriausiasis įgaliotinis bendrai užsienio ir saugumo politikai bei Komisija turi pateikti bendrą pranešimą apie pažangą kuriant Europos išorės veiksmų tarnybą Europos Vadovų Tarybai pastarosios posėdyje 2005 metų birželio mėnesį, C. kadangi pageidautina, kad Europos Parlamentas ir Komisija laiku sutartų ne vienu esminiu klausimu, susijusiu su būsimo Europos išorės veiklos tarnybos formą, 1. primena Komisijai, kad sprendimas įsteigti Europos išorės veiksmų tarnybą gali būti priimtas tik jai pritarus, ir ragina Komisiją parengiamuosiuose Europos išorės veiksmų tarnybos steigimo darbuose panaudoti visą savo institucinę įtaką siekiant Sąjungos išorės santykių srityje išsaugoti ir toliau plėtoti Bendrijos modelį; 2. yra įsitikinęs, kad organizaciniu ir biudžeto požiūriais Europos išorės veiksmų tarnyba turėtų būti įtraukta į Komisijos personalo struktūrą, o užsienio reikalų ministro, kuris taip pat eis Komisijos Pirmininko pavaduotojo pareigas, vadovavimo galios turėtų užtikrinti, kad, kaip numatyta Konstitucijoje, "tradicinės" užsienio politikos srityje (BUSP ir BSGP) Tarnybą įpareigotų Tarybos sprendimai, o Bendrijos išorės santykių srityje – Komisijos narių kolegijos sprendimai; 3. ragina, kad, vadovaudamasi Konstitucijos nuostatų bendrąja prasme ir turiniu bei Konstituciją rengusio Konvento svarstymų dvasia, ateityje teikdama pasiūlymus Komisija reikalautų laikytis šių principų: a) Europos išorės veiksmų tarnybos darbuotojų etatai turėtų būti tinkamai ir proporcingai paskirstyti tarp Komisijos, Tarybos generalinio sekretoriato ir nacionalinių diplomatinių tarnybų pareigūnų, b) Europos išorės veiksmų tarnyba turėtų įgauti formą, kuri leistų Sąjungai jos išorės santykių srityje veikti nuosekliai; Europos išorės veiklos tarnybos veikloje ypač turėtų dalyvauti padaliniai, konkrečiai užsiimantys BUSP reikalais, ir pareigūnai, užimantys vadovų postus delegacijose, c) nebūtina iš visų Komisijos generalinių direktoratų atimti įgaliojimus, susijusius su išorės santykiais; Europos Vadovų Tarybai teikiamame pranešime apie pažangą turėtų būti numatytas diskusijų planas, skirtas atitinkamiems padaliniams (pavyzdžiui, Prekybos, Vystymosi, Plėtros generaliniams direktoratams, "EuropeAid" bendradarbiavimo tarnybai, Humanitarinės pagalbos tarnybai ir išorės santykiais užsiimantiems Ekonomikos ir finansų generalinio direktorato padaliniams), d) Komisijos delegacijose ne valstybėse narėse ir Tarybos ryšių tarnybos turėtų būti apjungtos į "Sąjungos ambasadas", kurioms turėtų vadovauti Europos išorės veiksmų tarnybos pareigūnai, kurie gautų nurodymus ir būtų prižiūrimi užsienio reikalų ministro, tačiau administraciniu požiūriu būtų Komisijos darbuotojai; tokia tvarka neturėtų trukdyti šioms delegacijoms įdarbinti specialistų iš kitų Komisijos ar Parlamento generalinių direktoratų; 4. paveda EP Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai ir Komisijai. [1] OL C 310, 2004 12 16, p. 420. [2] Priimti tekstai, P6_TA(2005)0004. --------------------------------------------------