KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Europos bendradarbiavimo jaunimo reikalų srityje atnaujintos sistemos (2010–2018 m. ES jaunimo strategijos) įgyvendinimo 2012 m. Tarybos ir Komisijos bendros ataskaitos projektas /* COM/2012/0495 final */





KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Europos bendradarbiavimo jaunimo reikalų srityje atnaujintos sistemos (2010–2018 m. ES jaunimo strategijos) įgyvendinimo 2012 m. Tarybos ir Komisijos bendros ataskaitos projektas 1. ĮVADAS Tarybos rezoliucijoje dėl Europos bendradarbiavimo jaunimo reikalų srityje atnaujintos sistemos (2010–2018 m.)[1] reikalaujama, kad pasibaigus kiekvienam trejų metų etapui būtų parengta ES jaunimo reikalų ataskaita, kuria siekiama dvejopo tikslo: įvertinti pažangą, padarytą siekiant bendrų ES jaunimo strategijos tikslų, ir sukurti pagrindą, kuriuo būtų remiamasi nustatant kito veiklos etapo prioritetus. Šis komunikatas – ES jaunimo reikalų ataskaitos projektas, kuriam turi pritarti Taryba. Prie jo pridedami du tarnybų darbiniai dokumentai. Viename apžvelgiama jaunimo padėtis ES, kitame analizuojami veiksmai, kurių imtasi pagal ES jaunimo strategiją. 2. „EUROPA 2020“ – JAUNIMO RĖMIMAS KRIZĖS METU Šiuo metu ES patiria krizę, kuri sukėlė beprecedentį Europos jaunimo nedarbą ir socialinės atskirties bei skurdo pavojų. ES pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijoje „Europa 2020“ nustatyta suderinto Europos atsako sistema, padėsianti ES po krizės tapti stipresnei ir padidinsianti ilgalaikę Europos piliečių gerovę. Strategijoje „Europa 2020“ jaunimui skiriama itin daug dėmesio, o vienas iš pagrindinių tikslų – sumažinti mokyklos nebaigiančių asmenų skaičių ir padidinti aukštąjį išsilavinimą įgyjančių asmenų skaičių. Kiti du pagrindiniai tikslai – sumažinti skurdo riziką ir padidinti dirbančių gyventojų dalį – taip pat aiškiai susiję su jaunimu. Be to, jaunimo judumas skatinamas pavyzdine iniciatyva „Judus jaunimas“[2], į jaunimo klausimus atsižvelgiama „Naujų įgūdžių ir darbo vietų kūrimo darbotvarkėje“[3] ir „Europos kovos su skurdu ir socialine atskirtimi plane“[4]. Antrajame Europos ekonominės politikos koordinavimo semestre Europos Komisija pabrėžė reikmę toliau mažinti nepriimtinai didelį jaunimo nedarbą. 2012 m. metinėje augimo apžvalgoje, kurioje nustatyti ES ir nacionalinio lygmens veiksmų prioritetai, kuriais skatinamas ekonomikos augimas ir darbo vietų kūrimas, valstybės narės ragintos remti jaunimo užimtumą. Tarp konkrečių rekomendacijų – kokybiškos gamybinės ir mokomosios praktikos skatinimas bei verslumo ugdymo rėmimas. Taip pat raginta pertvarkyti užimtumo srities teisės aktus ir reformuoti švietimą ir mokymą. Komisija išreiškė susirūpinimą dėl išbandomo ES socialinės struktūros tvirtumo ir drauge paragino valstybes nares apsaugoti socialiai pažeidžiamus asmenis, užtikrinant jų socialinę apsaugą, įgyvendinti jų įtraukties strategijas ir sudaryti jiems galimybes naudotis integraciją darbo rinkoje ir visuomenėje užtikrinančiomis paslaugomis[5]. Atsižvelgiant į kiekvienos valstybės narės padėtį buvo priimtos konkrečiai šaliai skirtos rekomendacijos[6]. Tokiomis aplinkybėmis Komisija pasiūlė specialią Jaunimo galimybių iniciatyvą[7], kuria siekiama sutelkti išteklius ir padidinti pastangas, kad būtų sumažintas jaunuolių nedarbas ir padidėtų jų galimybės įsidarbinti. Tuo pačiu Komisija paragino valstybes nares remiant jaunimą geriau išnaudoti Europos socialinį fondą. Komisijos darbo grupės padeda aštuonioms valstybėms narėms[8], kuriose jaunimo nedarbas yra didesnis už vidutinį. Be to, neseniai paskelbtame užimtumo dokumentų rinkinyje[9] pateikta pirmoji Jaunimo galimybių iniciatyvos įgyvendinimo pažangos ataskaita ir paskelbtos konsultacijos dėl naujos kokybiškos mokomosios praktikos sistemos. Komisija taip pat stengiasi šalinti kliūtis, su kuriomis susiduria ES piliečiai, įskaitant jaunimą, naudodamiesi savo, kaip ES piliečių, teisėmis, visų pirma teise laisvai judėti iš vienos ES šalies į kitą savanoriškos veiklos, mokymosi ar darbo tikslais. Pastangos didinti jaunimo įsidarbinimo galimybes, judumą mokymosi tikslais ir dalyvavimą remiamos dabartine Mokymosi visą gyvenimą programa ir programa „Veiklus jaunimas“, kurias nuo 2014 m. pakeis nauja ES švietimo, mokymo ir jaunimo programa. 3. ES JAUNIMO STRATEGIJA – INVESTICIJOS IR GALIMYBIŲ SUTEIKIMAS 2009 m. Taryba patvirtino Europos bendradarbiavimo jaunimo reikalų srityje atnaujintą sistemą (2010–2018 m.)[10], grindžiamą komunikatu „ES jaunimo strategija. Investicijos ir galimybių suteikimas“. ES jaunimo strategijos, kuria stiprinamas bendradarbiavimas ir dalijamasi gerąja patirtimi, du bendrieji tikslai yra: i) sukurti daugiau galimybių ir užtikrinti lygias galimybes visiems jaunuoliams švietimo srityje ir darbo rinkoje bei ii) skatinti visų jaunuolių aktyvų pilietiškumą, socialinę aprėptį ir solidarumą. ES jaunimo strategija įgyvendinama keliose srityse. Kaip parodyta paveiksle, yra aštuonios politikos (veiklos) sritys: švietimas ir mokymas, užimtumas ir verslumas, socialinė aprėptis, sveikata ir gerovė, dalyvavimas, kūrybiškumas ir kultūra, savanoriška veikla, jaunimas ir pasaulis. Strategija įgyvendinama naudojantis tokiomis priemonėmis kaip faktais grindžiama politika, tarpusavio mokymasis, reguliarus pažangos ataskaitų teikimas, rezultatų sklaida ir stebėsena, struktūrinis dialogas su jaunimu ir jaunimo organizacijomis, ES programų ir lėšų sutelkimas. Strategijoje į darbą su jaunimu[11] žvelgiama kaip į su visomis veiklos sritimis susijusį veiksnį, o tarpsektorinis bendradarbiavimas laikomas esminiu principu. 4. PIRMASIS ES JAUNIMO STRATEGIJOS ETAPAS (2010–2012 M.) Beveik visos valstybės narės praneša, kad ES jaunimo strategija sustiprino esamus nacionalinio lygmens prioritetus, o kelios valstybės narės pabrėžia tiesioginį jos poveikį. Pavyzdžiui, Lietuva pažymi, kad naudojasi šia strategija kaip orientaciniu dokumentu plėtodama Nacionalinę jaunimo politikos plėtros programą, Austrija teigia sustiprinusi jaunimo politikos ir darbo rinkos politikos sąsajas, o Belgijos Flandrijos bendruomenė – toliau plėtojusi dialogą su jaunimu. ES jaunimo strategijoje remiamas visų lygmenų tarpsektorinis požiūris, taikomas įgyvendinant jaunimo politiką. Dauguma valstybių narių praneša turinčios nacionalines jaunimo strategijas arba jaunimo reikalams skirtus tarpsektorinius planus. Visos valstybės narės, išskyrus dvi, turi iš įvairių ministerijų atstovų sudarytas darbo grupes jaunimo klausimams spręsti ar kokį kitą institucinį mechanizmą. Kai kuriose nacionalinėse jaunimo ataskaitose pateikiama gerų pavyzdžių, tačiau dažniausiai tokias grupes sudaro būtent jaunimo politikos srities dalyviai ir suinteresuotosios šalys; kitų ministerijų atstovai jose dalyvauja mažai arba išvis nedalyvauja. Taip ribojamas šių grupių tarpsektorinis pobūdis. Darbas su jaunimu prisideda prie daugelio veiklos sričių. Dauguma valstybių narių praneša, kad, vadovaudamosi Tarybos rezoliucija dėl darbo su jaunimu[12], imasi tokio darbo rėmimo priemonių. 2010 m. liepos mėn. Sąjungai pirmininkavusi Belgija surengė Europos darbo su jaunimu kongresą, kuriame dalyvavo įvairių Europos šalių politikai ir jaunimo reikalų suinteresuotosios šalys bei buvo priimta deklaracija, kurioje aptariami ateinančių metų darbo su jaunimu prioritetai ir veiksmai. 4.1. VEIKSMŲ ĮGYVENDINIMAS AŠTUONIOSE SRITYSE Aštuoniose ES jaunimo strategijos veiklos srityse siūlomos iniciatyvos, kurių turėtų imtis valstybės narės ir (arba) Komisija. Toliau apžvelgiamos priemonės, kurių 2010–2012 m. imtasi ES lygmeniu ir apie kurias pranešė valstybės narės[13]. Švietimas ir mokymas Komisija ir valstybės narės bendradarbiauja, kad pagerintų švietimą ir mokymą vykdydamos strateginę programą „ET 2020“[14]. Šiuo tikslu 2011 m. Komisija pristatė Europos aukštojo mokslo sistemų modernizavimo strategiją[15] ir rengia įgūdžių peržiūros iniciatyvą „Rethinking skills“, kurią ketinama pradėti 2012 m. ir kuria būtų remiamos politinės įgūdžių ir gebėjimų plėtotės priemonės. ES jaunimo strategijoje daugiausia dėmesio skiriama neformaliajam mokymuisi kaip papildomai priemonei, padedančiai įgyti universaliųjų gebėjimų[16], itin vertinamų darbo rinkoje[17]. 2012 m. Komisija pasiūlys Tarybos rekomendaciją dėl neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų pripažinimo ir patvirtinimo, be to, ji taip pat rengia priemones, palengvinsiančias neformaliojo mokymosi būdu įgytų gebėjimų fiksavimą. Tiek Komisija, tiek valstybės narės aktyviai remia jaunimo organizacijas, kaip svarbias neformaliojo mokymosi galimybių teikėjas. Daugelis valstybių narių pabrėžia darbo su jaunimu reikšmę sprendžiant mokyklos nebaigimo problemą ir padedant mokyklos nebaigusiems asmenims grįžti į švietimo sistemą ar patekti į darbo rinką. Neseniai jos ėmėsi veiksmų, kad padidintų informuotumą apie neformalųjį mokymąsi ir kad nacionaliniu lygmeniu pripažintų mokymosi rezultatus. Užimtumas ir verslumas Įsigaliojus ES jaunimo strategijai pirmosios trys Sąjungai pirmininkavusios šalys jaunimo užimtumą laikė bendru teminiu prioritetu. Šiuo laikotarpiu Taryba priėmė rezoliucijas dėl aktyvios jaunimo aprėpties[18] ir darbo su jaunimu vaidmens remiant jaunimo užimtumą. Pirmasis struktūrinio dialogo etapas taip pat buvo skirtas jaunimo užimtumo reikalams. Pačių jaunuolių pasiūlyti konkretūs veiksmai buvo įtraukti į Tarybos rezoliuciją[19], kurioje pabrėžiama reikmė užtikrinti prieigą prie darbo rinkos informacijos, neformaliojo mokymosi, kokybiškos stažuočių sistemos, daugiau dėmesio skirti lankstumo ir užimtumo garantijoms ir vienodoms judumo galimybėms. Į rekomendacijas atsižvelgta kitose Komisijos iniciatyvose, pavyzdžiui, rekomendacijos dėl neformaliojo mokymosi ir savišvietos projekte, ir įgyvendinant Jaunimo galimybių iniciatyvą. Iš nacionalinių jaunimo ataskaitų matyti, kad kelios valstybės narės pakeitė darbo teisės aktus ir ėmė taikyti mokesčių lengvatas, kad jaunuoliams būtų lengviau patekti į darbo rinką. Šios priemonės neretai derinamos su programomis, pagal kurias jaunuoliams suteikiama galimybių įgyti darbo patirties ir gauti konsultavimo paslaugas. Daugumoje Europos šalių vis aktyviau remiamas verslumo ugdymas. Šiuo metu aštuonios šalys įgyvendina specialias strategijas, dar 13 verslumo ugdymo veiklą yra įtraukusios į savo nacionalines mokymosi visą gyvenimą, jaunimo ir ekonomikos augimo strategijas[20]. ES lygmeniu jaunimo verslumo klausimai viešinti per Europos jaunimo savaitę, skleidžiant informaciją apie verslumo gebėjimų reikšmę ir nuosavą verslą kaip karjeros galimybę. Be to, šiuo metu imamasi įvairių veiksmų, kuriais remiamas verslumo ugdymas visuose švietimo lygmenyse. Sveikata ir gerovė Jaunimas yra speciali ES sveikatos iniciatyvų, kuriomis siekiama sumažinti rūkančių asmenų skaičių, informuoti apie alkoholio daromą žalą, sveiką mitybą, nutukimą ir narkomaniją, tikslinė grupė. Visos valstybės narės, išskyrus dvi, praneša, kad jau ėmėsi konkrečių priemonių Tarybos rezoliucijai dėl jaunimo sveikatos ir gerovės[21] įgyvendinti. Daugelis valstybių narių mini iniciatyvas, kuriose daugiausiai dėmesio skiriama konkretiems klausimams, pavyzdžiui, alkoholio vartojimui, rūkymui ar sveikai mitybai, ir pabrėžia tarpusavio mokymosi reikšmę skatinant sveiką gyvenseną. Socialinė aprėptis Jaunimo nedarbui įveikti skirtomis ES iniciatyvomis taip pat labai prisidedama prie socialinės jaunuolių įtraukties. Dauguma valstybių narių jaunimą specialia tiksline grupe laikė ir vykdydamos Europos kovos su skurdu ir socialine atskirtimi metų (2010 m.) veiklą. Vykdant šias iniciatyvas pabrėžta reikmė kovoti su skurdu nuo ankstyvo amžiaus, kad žmonėms būtų padedama ištrūkti skurdo, kurį patyrė ankstesnės kartos, rato. Daugelis valstybių narių patvirtino, kad svarbu socialinę įtrauktį užtikrinti vadovaujantis tarpsektoriniu metodu, susiejant ją, pavyzdžiui, su švietimo, užimtumo ir sveikatos politika. Daugelis iš jų pranešė vykdančios specialias su jaunimu dirbančių asmenų, jaunimo lyderių ir pačių jaunuolių mokymo programas, kuriomis gerinamos žinios apie kitas kultūras ir siekiama įveikti išankstinį nusistatymą. Kelios valstybės narės pateikė su būstu susijusių jaunimo rėmimo priemonių pavyzdžių. Dalyvavimas Pastarųjų metų ES jaunimo politikos darbotvarkėje jaunimo dalyvavimui skirta itin daug dėmesio. Taryba, vadovaudamasi SESV 165 straipsniu ir nustatydama, kad „jaunimo dalyvavimas demokratiniame gyvenime“ yra antrosios iš trijų Sąjungai pirmininkaujančių valstybių narių (nuo 2011 m. vidurio iki 2012 m.) bendras jaunimo reikalų srities prioritetas, patvirtino savo įsipareigojimus šioje srityje. Struktūrinis dialogas tampa vis svarbesne jaunuolių įtraukimo į sprendimų priėmimo procesą priemone. Visos valstybės narės yra subūrusios nacionalines darbo grupes, organizuojančias konsultacijas su šalies jaunimu ir prisidedančias prie ES lygmens diskusijų. Komisija ėmėsi veiksmų, kad sustiprintų faktinių duomenų apie jaunimo dalyvavimą bazę ir užsakė Eurobarometro tyrimą „Judus jaunimas“[22] ir būsimą jaunimo dalyvavimo tendencijų tyrimą. Be to, ji pradėjo du procesus, kurie turėtų būti įgyvendinti per ateinančius trejus metus. Tai Europos jaunimo portalo[23] pertvarkymas paverčiant jį sąveikiąja internetine platforma ir „Judaus jaunimo“ kortelė, pasitarnausianti toliau skatinant jaunimo judumą ir dalyvavimą, nes su ja bus teikiamos paskatos, informacija ir rėmimo paslaugos. Dalyvavimas yra esminė visų valstybių narių jaunimo politikos dalis, taigi, vykdyta pati įvairiausia veikla, įskaitant jaunimo įtraukimo į sprendimų priėmimo procesą struktūros plėtotę, ir suteikta daugiau galimybių dialogui internetu. Savanoriška veikla Valstybės narės ir Komisija, įgyvendindamos Rekomendaciją dėl jaunųjų savanorių judumo visoje ES[24], bendradarbiavo ekspertų grupėje. Maždaug pusė valstybių narių praneša, kad paskelbus minėtą rekomendaciją jos didino informuotumą apie jaunų savanorių judumo galimybes. Ne viena valstybė narė praneša turinti ne tik Europos savanorių tarnybą, bet ir dvišales ar daugiašales mainų programas. Kelios valstybės narės skelbia parengusios nacionalines savanorystės programas ar įsteigusios naują pilietinę tarnybą. 2011 m. – Europos savanoriškos veiklos metais – patys jaunuoliai ir jaunimo organizacijos siekė labiau pabrėžti jaunimo savanorystės aspektą. Kultūra ir kūrybiškumas Valstybės narės ir Komisija glaudžiai bendradarbiauja šioje srityje plėtodamos Europos kultūros darbotvarkę[25]. Taryba kūrybiškumo, kultūros ir jaunimo vaidmens reikšmę pabrėžė daugelyje savo išvadų[26]. Įgyvendinant ES jaunimo strategiją atlikto Europos jaunimo galimybių naudotis kultūra nuo 2010 m. tyrimo ataskaitoje[27] pateikta gerosios patirties pavyzdžių ir pasiūlymų, kaip įveikti tokias kliūtis kaip didelė kaina ir atstumas. Nors valstybės narės pripažįsta kultūros ir kūrybiškumo bei jaunimo politikos sąsajas, nacionalinėse jaunimo reikalų ataskaitose apie šios srities veiksmus informacijos pateikiama nedaug. Jaunimas ir pasaulis Plėtodama jaunimo partnerystę su Europos Taryba, Komisija surengė ir iš dalies finansavo aukšto lygio jaunimo politikos simpoziumus rytinėse ir pietinėse kaimyninėse šalyse[28]. Tarybos priimtose išvadose dėl jaunimo dalyvavimo ir judumo rytinės dimensijos[29] skiriama daugiau dėmesio Rytų Europos ir Kaukazo šalims. Be to, buvo priimtas sprendimas įgyvendinti iniciatyvą „Rytų partnerystės galimybės jaunimui“, padėsiančią geriau finansuoti jaunimo partnerystę ir bendradarbiavimą pagal programą „Veiklus jaunimas“. 2011 m., kurie buvo paskelbti ES ir Kinijos jaunimo metais, susijusi veikla vykdyta tiek Europoje, tiek Kinijoje. 2011 m. Komisija taip pat prisidėjo prie JT Jaunimo metų ir Meksiko mieste vykusio jaunimo aukščiausiojo lygio susitikimo; be to, ji pagal dvišalio bendradarbiavimo susitarimą su Kanada surengė dvi politikos konferencijas. Jaunimas ir pasaulis – nauja veiklos sritis. Tačiau valstybės narės teigia veiksmus šioje srityje vykdžiusios dar iki 2010 m. ir toliau laiko juos svarbiais. Beveik pusė valstybių narių praneša sprendžiančios šiuos klausimus švietimo programomis ar jaunimo politikos strategijomis. Dauguma valstybių narių suteikia jaunimui galimybę išsakyti politikams savo nuomonę visuotinės svarbos klausimais. 4.2. ĮGYVENDINIMO PRIEMONĖS Įgyvendinant ES jaunimo strategiją aštuoniose pirmiau nurodytose srityse imamasi tam skirtų priemonių. Toliau aptariama, kaip sėkmingai šiomis priemonėmis pasinaudota siekiant bendrų Strategijos tikslų. Faktais grindžiamas politikos formavimas Be ES jaunimo strategijos, Komisija – drauge su valstybių narių paskirtais ekspertais ir jaunimo srities suinteresuotosiomis šalimis – parengė ES jaunimo rodiklių suvestinę, kuri buvo paskelbta 2011 m.[30]. Į šią suvestinę įtraukta 40 rodiklių, atspindinčių visas aštuonias veiklos sritis. Iš tyrimo matyti, kad parengti ES jaunimo rodikliai ne tik padėjo pripažinti ir geriau suprasti jaunimo politiką, bet ir paskatino teigiamus pokyčius valstybėse narėse tiek vykdant tarpsektorinį bendradarbiavimą, tiek taikant faktais grindžiamos politikos principą. Pirmuoju strategijos įgyvendinimo etapu Komisija atliko du tyrimus[31] ir greitąją „Eurobarometro“ apklausą jaunimo klausimais (Fl319a ir Fl319b). Pasitelkus pagal ES ir Europos Tarybos jaunimo partnerystę sukurto Europos jaunimo politikos žinių centro (EKCYP) interneto portalą buvo sustiprintas faktais grindžiamos jaunimo politikos formavimas Europoje. Tarpusavio mokymasis Atvirasis koordinavimo metodas – puiki tarpusavio mokymosi ir dalijimosi patirtimi priemonė, kuria gali naudotis valstybių narių jaunimo politikos formuotojai. Kartą per šešis mėnesius Sąjungai pirmininkaujanti šalis, remiama Komisijos, rengia ES jaunimo konferencijas, vykstančias drauge su aukščiausių pareigūnų, atsakingų už jaunimo reikalus, posėdžiais. Šiose konferencijose visos ES jaunuoliai ir politikai diskutuoja apie struktūrinio dialogo rezultatus ir parengia bendras rekomendacijas, kuriomis grindžiamos Tarybos rezoliucijos ir išvados[32]. Šalys vienos iš kitos mokėsi ir vykdydamos specialią tarpsektorinio bendradarbiavimo tarpusavio mokymosi veiklą[33]. Reguliarios pažangos ataskaitos, rezultatų sklaida ir stebėsena Šiai ataskaitų teikimo veiklai įgyvendinti Komisija parengė interneto klausimynus, skirtus konkretiems ES jaunimo strategijoje nustatytiems veiksmams aptarti. Taip atsirado galimybė atlikti visų valstybių narių, taip pat Norvegijos, Šveicarijos, Juodkalnijos ir Kroatijos[34] nacionalinių jaunimo ataskaitų lyginamąjį vertinimą. Savo indėlį įnešė ir Europos jaunimo forumas – tarptautinių nevyriausybinių jaunimo organizacijų ir nacionalinių jaunimo tarybų atstovų platforma. Paskelbtas ne tik prie ES jaunimo ataskaitos pridedamas tarnybų darbinis dokumentas, bet ir Komisijos interneto svetainėje paviešintos visos nacionalinės jaunimo ataskaitos. Tai atitinka ES jaunimo strategijos ataskaitų rezultatų plataus masto sklaidos nuostatas. Struktūrinis dialogas su jaunimu ir jaunimo organizacijomis Visos valstybės narės nuo pat pirmo etapo pradžios subūrė struktūrinio dialogo su jaunimu nacionalines darbo grupes. Struktūrinis dialogas, kuris yra detalus ir oficialus konsultacijų su jaunimu metodas, tapo gyvybinga ir neatskiriama jaunimo politikos formavimo dalimi. Konsultacijų, vykusių pirmininkaujant pirmajai iš trijų valstybių narių (2010–2011 m.), rezultatas – vertingos bendros jaunimo politikos formuotojų ir paties jaunimo rekomendacijos pačiais opiausiais užimtumo klausimais. Plėtojamame ir tęsiamame dialoge dalyvauja vis daugiau žmonių – paskutinėse konsultacijose tiesiogiai dalyvavo daugiau kaip 20 000 jaunimo lyderių ir pačių jaunuolių. ES programų sutelkimas Programa „Veiklus jaunimas“ – svarbiausia ES jaunimo strategijos rėmimo priemonė. Drauge su Mokymosi visą gyvenimą programa ji prisidėjo prie jaunuolių judumo mokymosi tikslais. Itin daug dėmesio joje skiriama jaunuolių, su jaunimu dirbančių asmenų ir jaunimo organizacijų neformaliojo mokymosi veiklai. Vadovaujantis ES jaunimo strategija, pagal šią programą remiamas jaunimo pilietiškumo ir solidarumo ugdymas, pabrėžiama darbo su jaunimu reikšmė, savanoriška ir pilietinė veikla kaip galimybė įgyti universaliųjų gebėjimų. Programoje 2010 m. ir 2011 m. atitinkamai dalyvavo maždaug 150 000 ir 185 000 dalyvių, taigi dalyvių skaičius, palyginti su programos pradžia (2007 m. joje dalyvavo 111 000 žmonių), gerokai išaugo. Beveik visos valstybės narės praneša jaunimo integracijai į darbo rinką naudojusios ir kitus ES finansavimo šaltinius, pavyzdžiui, Europos socialinį fondą, Europos regioninės plėtros fondą ir (arba) priemonę „Progress“. 5. BŪSIMAS ETAPAS (2013–2015 M.) ES jaunimo strategijos ir strategijos „Europa 2020“ sąsajų stiprinimas Vadovaujantis Tarybos rezoliucija dėl ES jaunimo strategijos, bus nustatyti visų Europos bendradarbiavimo etapų prioritetai, padedantys įgyvendinti strategijoje nustatytų sričių veiklą. Būsimo etapo prioritetai turėtų būti priimti remiantis dabartine ES jaunimo ataskaita. ES pirmininkaujančios šalys pirmuoju etapu daugiausia dėmesio skyrė užimtumui ir verslumui bei dalyvavimui. ES jaunimo strategija ir joje nustatytos veiklos sritys apima pačias įvairiausias problemas, su kuriomis – nors ir nevienodu mastu – susiduria į darbo rinką norintys patekti jaunuoliai. Kur kas svarbiau tai, kad strategijoje pripažįstamos ir stiprinamos šių sričių ir suinteresuotųjų šalių sąsajos, siekiant sukurti veiksmingas politinio koordinavimo ir sinergijos priemones. ES ir nacionalinėse jaunimo ataskaitose patvirtinamas ES jaunimo strategijos ir jos dviejų bendrų tikslų – i) sukurti daugiau galimybių ir užtikrinti lygias galimybes visiems jaunuoliams švietimo srityje ir darbo rinkoje bei ii) skatinti pilietiškumą, socialinę aprėptį ir solidarumą – tvirtumas ir aktualumas. Abu tikslai puikiai atitinka strategiją „Europa 2020“, 2012 m. metinę augimo apžvalgą, iniciatyvą „Judus jaunimas“ ir Jaunimo galimybių iniciatyvą. Būsimo veiklos etapo prioritetai turėtų atspindėti dabartinius bendruosius prioritetus ir pagal strategiją „Europa 2020“ vykdomą veiklą. Jaunimo užimtumas ir toliau bus svarbus ES darbotvarkės klausimas. Remdamosi 2012 m. metine augimo apžvalga ir galima prioritetų peržiūra būsimoje 2013 m. metinėje augimo apžvalgoje bei Jaunimo galimybių iniciatyva, valstybės narės itin daug dėmesio turėtų skirti nedirbantiems ir nesimokantiems jaunuoliams ir šiuo tikslu pasinaudoti visomis prieinamomis ES lėšomis. Jos turėtų dėti daugiau pastangų, kad padidintų jaunimo galimybes dirbti, atlikti gamybinę ir mokomąją praktiką ir gerinti jų galimybes įsidarbinti. Komisija remia valstybių narių pastangas naujomis ES iniciatyvomis, pavyzdžiui, „Tavo pirmasis EURES darbas“, padedančia jaunimui rasti darbą užsienyje, taip pat prisidėdama prie Jaunimo garantijų[35] plėtotės ir kokybiškų mokomosios praktikos sistemų kūrimo. Mokymosi visą gyvenimą programa[36] ir programa „Veiklus jaunimas“[37] taip pat suteikta daugiau judumo mokymosi tikslais galimybių. Be to, pagal ES jaunimo strategiją parengtas universaliąsias priemones galima panaudoti įvairių jaunimo, norinčio patekti į darbo rinką, rėmimo suinteresuotųjų šalių – pavyzdžiui, užimtumo tarnybų, švietimo paslaugų teikėjų, su jaunimu dirbančių asmenų, socialinių paslaugų teikėjų, darbdavių ir pačių jaunuolių – partnerystei skatinti. Aktyvesnis bendradarbiavimas vietoje gali padėti parengti specialiai pritaikytas priemones, skirtas visų pirma jaunuoliams, kurių gyvenimas yra itin sudėtingas arba kuriems sunku padėti įprastais metodais. Strategija taip pat gali atlikti svarbų vaidmenį skatinant ir pripažįstant neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatus per darbą su jaunimu ir remiant dalyvavimą jaunimo organizacijose kaip galimybę įgyti universaliųjų gebėjimų. Taip ji gali prisidėti prie įvairių formaliojo, neformaliojo mokymosi ir savišvietos formų sinergijos stiprinimo. Darbo rinkos padėtis ir nedarbas turi tarpusavyje susijusių socialinių padarinių. 2012 m. metinės augimo apžvalgos duomenys aiškiai rodo, kad padaugėjo žmonių (visų pirma vaikų), kuriems gresia skurdas dėl nepakankamų pajamų, ir padidėjo socialinė atskirtis, kurios kraštutiniai atvejai – ūmios sveikatos problemos ir benamystė. Vis daugiau jaunuolių patiria socialinės atskirties pavojų. ES jaunimo strategija gali atlikti svarbų vaidmenį padedant pažeidžiamiems jaunuoliams. Strategijoje, remiantis tarpsektoriniu požiūriu ir siekiu užtikrinti visų jaunuolių dalyvavimą įvairiose visuomenės gyvenimo srityse, sprendžiami patys įvairiausi klausimai, susiję su atskirtimi, susvetimėjimu ir jaunuolių pastangomis susikurti savarankišką gyvenimą. Ateinančiais metais įgyvendinant strategiją vis daugiau dėmesio turėtų būti skiriama dabartinės krizės padariniams ir jos poveikiui socialinei įtraukčiai bei jaunimo sveikatai ir gerovei. Todėl reikia skirti daugiau dėmesio jaunimo dalyvavimui demokratinėje ir visuomeninėje veikloje, taip pat remtis darbu su jaunimu gerinant jaunuolių gebėjimus, plėtojant bendrą asmeninį vystymąsi ir ugdant bendruomeniškumo jausmą. Įgyvendinimo pažanga Tarpsektorinį bendradarbiavimą galima gerinti visose jaunimui aktualiose politikos srityse. Valstybės narės turėtų siekti toliau plėtoti ministerijų bendradarbiavimą nacionaliniu lygmeniu. Reikėtų dėti daugiau pastangų sustiprinti jaunimo politikos duomenų bazę ir vykdant tarpusavio mokymosi veiklą pasidalyti gerosios patirties pavyzdžiais. Su jaunimu susijusius klausimus sprendžiantys politikai turėtų tęsti dialogą su jaunuoliais, kad gerai suprastų, su kokiomis problemomis jie susiduria ir ko tikisi iš politikų ir paramos teikėjų. Struktūrinį dialogą su jaunimu galima toliau plėtoti užtikrinant prieinamesnę narystę nacionalinėse darbo grupėse ir visapusiškesnį sprendimų priėmėjų dėmesį jaunimo pateiktoms rekomendacijoms. Siekdama palengvinti jaunimo judumą visoje Europoje, Komisija toliau plėtos „Judaus jaunimo“ kortelės iniciatyvą. Naudodamasi naujomis sąveikiosiomis Europos jaunimo portalo priemonėmis, ji taip pat sieks užmegzti ryšį su visais (visų pirma mažiau galimybių turinčiais) jaunuoliais ir sudarys geresnes dialogo su jais sąlygas. Įgyvendinant jaunimo politiką bus ieškoma būdų išlaisvinti jaunuolių kūrybiškumo ir novatoriškumo potencialą sprendžiant su užimtumu, galimybėmis įsidarbinti ir įtrauktimi susijusius uždavinius[38]. Svarbų vaidmenį remiant šias iniciatyvas atliks programa „Veiklus jaunimas“ ir būsimos jaunimui skirtos ES programos. 6. IŠVADOS Pirmųjų trejų (2010–2012 m.) metų ES jaunimo strategijos įgyvendinimo patirtis rodo, kad ši strategija yra patvari, lanksti ir pritaikoma patiems įvairiausiems Komisijos, valstybių narių ir atitinkamų suinteresuotųjų šalių veiksmams. Ši tarpsektorinė ir įtrauki strategija sukėlė didelį susidomėjimą ir įkvėpė ne tik ES valstybes nares, bet ir kitas Europos ir pasaulio šalis. ES jaunimo strategija – priemonė, padėjusi sustiprinti veiklos sričių, įskaitant užimtumą ir verslumą, švietimą ir mokymą bei socialinę įtrauktį, sąsajas ir rasti įvairialypių galimybių paremti jaunimą. Tai buvo labai svarbu sprendžiant su dideliu jaunimo nedarbu susijusius klausimus ir remiant didėjančią nedirbančių ir nesimokančių jaunuolių dalį. Darbas su jaunimu prisideda prie jaunuolių tobulėjimo, be to, turi daug neišnaudoto potencialo visose veiklos srityse. Jaunimo dalyvavimas demokratiniame gyvenime – esminė jaunimo politikos dalis. Gilesnis ir platesnis dialogas su jaunimu ne tik gerina jaunimo politikos kokybę ir pagrįstumą, bet ir didina ES ir jos valstybių narių su rezultatais susijusius lūkesčius. ES turėtų dėti kuo daugiau pastangų, kad paskatintų visus jaunuolius įsitraukti į ES ateities kūrimo veiklą, visų pirma tokiose srityse, kurios, nuoseklių konsultacijų ir apklausų duomenimis, yra jiems aktualiausios. Kad būtų dar labiau prisidedama prie strategijos „Europa 2020“ tikslų, antruoju ES jaunimo strategijos įgyvendinimo etapu (2013–2015 m.) turėtų būti sprendžiamos dėl krizės jaunimui kilusios problemos. Nemažai dėmesio ir toliau turėtų būti skiriama užimtumui ir verslumui, didesnėms galimybėms gauti darbą bei jaunimo novatoriškumo ir kūrybiškumo ugdymui. Daugiau dėmesio reikėtų skirti socialinei įtraukčiai, sveikatai ir gerovei. Šių ES jaunimo strategijos tikslų padės siekti būsima jaunimui skirta ES programa. [1] OL C 311, 2009 12 19, p. 1–11. [2] COM (2010) 477. [3] COM (2010) 682. [4] COM (2010) 758. [5] COM (2011) 815. [6] COM (2012) 299. [7] COM (2011) 933. [8] Airija, Graikija, Ispanija, Italija, Latvija, Lietuva, Portugalija ir Slovakija. [9] COM(2012) 173, SWD(2012) 98, SWD(2012) 99. [10] Ši sistema toliau vadinama ES jaunimo strategija. [11] Darbas su jaunimu apima įvairią socialinę, kultūrinę, švietimo ir politinę veiklą, vykdomą jaunimo, su jaunimu arba skirtą jaunimui. Tai užklasinė šviečiamoji ir laisvalaikio veikla, kuriai vadovauja specialistai ar savanoriškai su jaunimu dirbantys asmenys ir jaunimo lyderiai. Jis grindžiamas neformaliuoju mokymusi ir savanorišku dalyvavimu. [12] OL C 327, 2010 12 4, p. 1–5. [13] Strategijos veiklos sričių veiksmai išsamiau aprašyti prie šio komunikato pridedamame Tarnybų darbiniame dokumente. [14] OL C 119, 2009 5 28, p. 2–10. [15] COM(2011) 567. [16] Taip pat žr. Rekomendaciją dėl bendrųjų visą gyvenimą trunkančio mokymosi gebėjimų, OL L 394, 2006 12 30. [17] Eurobarometro apklausa „Darbdavių požiūris į gebėjimus“. [18] OL C 137, 2010 5 27, p. 1–6. [19] OL C 164, 2011 6 2, p. 1–4. [20] „Verslumo ugdymas Europos mokyklose“ (Entrepreneurship Education at School in Europe), Europos Komisija, 2012 m. [21] OL C 319, 2008 12 13, p. 1–3. [22] „Judus jaunimas“, analitinė ataskaita (greitoji „Eurobarometro“ apklausa 319a ir 319b , 2011 m. gegužės mėn.), tikslinė grupė – 15–30 m. asmenys. [23] http://europa.eu/youth. [24] OL C 319, 2008 12 13, p. 8–10. [25] OL C 287, 2007 11 29, p. 1–4. [26] OL C 326, 2010 12 3, p. 2–3; OL C 372, 2011 12 20, p. 19–23; OL C 169, 2012 6 15, p. 1–4. [27] „Interarts“, EACEA/2008/01. [28] Šarm aš Šeichas (2010 m.), Odesa (2011 m.), Tbilisis (2012 m.), Tunisas (2012 m.). [29] OL C 372, 2011 12 20, p. 10–14. [30] SEC(2011) 401. [31] Jaunimo galimybių naudotis kultūra tyrimas („InterARTS“, 2010 m.) ir Jaunimo dalyvavimo demokratiniame gyvenime tyrimas (Londono ekonomikos mokykla, 2012 m.). [32] Žr. prie šio komunikato pridedamą Tarnybų darbinį dokumentą. [33] Surengta pirmininkaujant Ispanijai. [34] Šios keturios ES nepriklausančios šalys atsiliepė į Komisijos kvietimą ES šalims kandidatėms ir ELPA valstybėms pateikti nacionalines jaunimo ataskaitas savo noru. Atskiras ataskaitas pateikė ir trys kalbinės Belgijos bendruomenės. [35] Komisija ketina iki 2012 m. pabaigos pasiūlyti Tarybos rekomendaciją dėl „Jaunimo garantijų“ nustatymo gairių. „Jaunimo garantijos“ – valstybių narių parengtos sistemos, pagal kurias visiems jaunuoliams per keturis mėnesius nuo darbo netekimo (ar išėjus iš formaliojo švietimo sistemos) turi būti pateikiamas kokybiškas darbo, tolesnio mokymosi, gamybinės ar mokomosios praktikos pasiūlymas. [36] 130 000 aukštųjų mokyklų studentų ir profesinių mokyklų moksleivių stažuočių įmonėse (2012 m.) kitose ES šalyse. [37] 10 000 jaunuolių Europos savanorių tarnybos veikloje. [38] Tarybos išvados dėl jaunimo kūrybiškumo ir novatoriškumo potencialo skatinimo, OL C 169, 2012 6 15, p. 1–4.