C 88/8

Pranešimo apie vyno sektoriaus produkto specifikacijos standartinio pakeitimo patvirtinimą paskelbimas pagal Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2019/33 17 straipsnio 2 ir 3 dalis

(2020/C 88/06)

Šis pranešimas skelbiamas pagal Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2019/33 (1) 17 straipsnio 5 dalį.

PRANEŠIMAS APIE STANDARTINIO PAKEITIMO PATVIRTINIMĄ

„Savennières“

PDO-FR-A0158-AM01

Pranešimo data: 2019-11-15

PATVIRTINTO PAKEITIMO APRAŠYMAS IR PAGRINDIMAS

1. Geografinė vietovė

Geografinės vietovės aprašymas iš dalies keičiamas taip: „Visi gamybos etapai vykdomi geografinėje vietovėje, apimančioje toliau išvardytų Meno ir Luaros departamento komunų, kaip jos apibrėžtos 2018 m. Oficialiajame geografinių kodų registre, teritorijas: Bouchemaine, La Possonnière, Savennières.

Su geografinės vietovės kartografine medžiaga galima susipažinti Nacionalinio kilmės ir kokybės instituto interneto svetainėje.“

Redakcinio pobūdžio pakeitimas: naujajame administracinių vienetų sąraše atsižvelgiama į administracinių vienetų sujungimus ir kitus pakeitimus, padarytus po specifikacijos patvirtinimo. Siekiant didesnio teisinio tikrumo, sąrašas sudarytas atsižvelgiant į galiojantį Oficialųjį geografinių kodų registrą, kurį kasmet peržiūri INSEE. Geografinės vietovės perimetras lieka visiškai nepakitęs.

Galiausiai nurodoma, jog Nacionalinio kilmės ir kokybės instituto interneto svetainėje pateikiama geografinės vietovės kartografinė medžiaga, kad su ja galėtų susipažinti visuomenė.

Atitinkamai iš dalies keičiamas su geografine vietove susijęs bendrojo dokumento 6 punktas.

2. Arčiausiai esanti vietovė

1 skyriaus IV antraštinės dalies 3 punkte esantis komunų sąrašas pakeičiamas šiuo sąrašu:

Angers, Beaulieu-sur-Layon, Bellevigne-en-Layon (buvusios šių deleguotųjų komunų teritorijos: Champ-sur-Layon, Faveraye-Mâchelles, Faye-d’Anjou, Rablay-sur-Layon, Thouarcé), Blaison-Saint-Sulpice (buvusios šių deleguotųjų komunų teritorijos: Blaison-Gohier, Saint-Sulpice), Brissac Loire Aubance (buvusios šių deleguotųjų komunų teritorijos: Alleuds, Brissac-Quincé, Charcé-Saint-Ellier-sur-Aubance, Luigné, Saint-Rémy-la-Varenne, Saint-Saturnin-sur-Loire, Saulgé-l’Hôpital, Vauchrétien), Chalonnes-sur-Loire, Chaudefonds-sur-Layon, Chemillé-en-Anjou (buvusios šių deleguotųjų komunų teritorijos: Chanzeaux, Valanjou), Denée, Doué-en-Anjou (buvusi šios deleguotosios komunos teritorija: Brigné), Les Garennes sur Loire (buvusios šių deleguotųjų komunų teritorijos: Juigné-sur-Loire, Saint-Jean-des-Mauvrets), Mauges-sur-Loire (buvusi šios deleguotosios komunos teritorija: Saint-Laurent-de-la-Plaine), Mozé-sur-Louet, Mûrs-Erigné, Rochefort-sur-Loire, Sainte-Gemmes-sur-Loire, Saint-Melaine-sur-Aubance, Soulaines-sur-Aubance, Terranjou (buvusios šių deleguotųjų komunų teritorijos: Chavagnes, Martigné-Briand, Notre-Dame-d’Allençon), Val-du-Layon (buvusios šių deleguotųjų komunų teritorijos: Saint-Aubin-de-Luigné, Saint-Lambert-du-Lattay).

Taip atsižvelgta į komunų sujungimą po paskutinės specifikacijos versijos. Arčiausiai esančios vietovės perimetras lieka visiškai nepakitęs.

Atitinkamai iš dalies keičiamas su papildomomis sąlygomis susijęs bendrojo dokumento 9 punktas.

3. Agrarinės aplinkosaugos nuostata

1 skyriaus VI antraštinės dalies 2 punkte įterpiamas tekstas: „Tarp eilių turi augti prižiūrima savaime išaugusi ar pasėta augalinė danga. Jei tokios augalinės dangos nėra, veiklos vykdytojas privalo įdirbti dirvą, kad kontroliuotų savaime augančią augaliją, arba pagrįsti už vynuogininkystę atsakingų valdžios institucijų patvirtintų biologinės kontrolės preparatų naudojimą. Sklype naudojant biologinės kontrolės herbicidus, naudoti kitus herbicidus draudžiama.“

Šis pakeitimas susijęs su dabartiniais veiklos vykdytojų, siekiančių visame Anžu krašte pereiti prie ekologinio ūkininkavimo, praktikos pokyčiais. Taip pat jis atspindi vis didėjantį susirūpinimą dėl technologinių procesų poveikio aplinkai. Sudarant palankias sąlygas augti augalinei dangai, naikinant piktžoles mechaniniu būdu ar naudojant biologinės kontrolės preparatus naudojama mažiau cheminių herbicidų. Pradėjus naudoti mažiau herbicidų, turėtų tapti įmanoma geriau apsaugoti vynuogynų dirvožemį ir išsaugoti natūralias jo savybes (derlingumą, biologinę įvairovę, biologinį išsivalymą), prisidedančias prie vynų kokybės bei autentiškumo ir stiprinančias vietovės įvaizdį.

Bendrajam dokumentui šis pakeitimas įtakos neturi.

4. Oficialus vynuogių derliaus ėmimo paskelbimas

Iš specifikacijos 1 skyriaus VII antraštinės dalies 1 punkto išbraukiamas sakinys: „Vynuogių derliaus ėmimo pradžios data nustatoma pagal Kaimo ir jūrų žuvininkystės kodekso D. 645-6 straipsnį.“

Nustatyti vynuogių derliaus ėmimo pradžios datą nebėra būtina, nes nuo šiol veiklos vykdytojai naudojasi įvairiausiomis priemonėmis, leidžiančiomis tiksliai nustatyti, kada vynuogės yra sunokusios. Kiekvienas veiklos vykdytojas turi tam tikrą skaičių individualių ir bendrai naudojamų priemonių ir įrangos, leidžiančios kiekviename sklype tiksliai nustatyti tinkamiausią derliaus ėmimo pradžios dieną, atsižvelgiant į gamybos tikslus.

Bendrajam dokumentui šis pakeitimas įtakos neturi.

5. Fermentavimo patalpos pajėgumas

1 skyriaus IX antraštinės dalies 1 punkto c papunktyje sakinys „Kiekvieno veiklos vykdytojo fermentavimo patalpos pajėgumas yra lygus ne mažiau kaip 1,4 karto vidutinio ūkio produktyvumo per pastaruosius penkerius metus.“ pakeičiamas sakiniu „Kiekvieno veiklos vykdytojo fermentavimo patalpos pajėgumas yra lygus ne mažiau kaip 1,4 karto vidutinio fermentacijai naudojamos misos kiekio per pastaruosius penkerius metus.“

Specifikacijoje buvo nurodytas ne hektolitrais ar m3 išreikštas tūrinis pajėgumas, o gamybos kiekis, t. y derliaus kiekis, padalytas iš gamybos ploto (pavyzdžiui, išreikštas hl/ha). Siūlomas pakeitimas leidžia nekeičiant esmės (išlieka nustatytas 1,4 karto vidutinio ūkyje per paskutinius derliaus ėmimo metus fermentacijai naudojamos misos kiekio) ištaisyti šį dydžių neatitikimą.

Bendrajam dokumentui šis pakeitimas įtakos neturi.

6. Vyno išleidimas į apyvartą

Išbraukiamas 1 skyriaus IX antraštinės dalies 5 punkto b papunktis dėl vyno išleidimo į apyvartą tarp įgaliotųjų sandėlių savininkų datos.

Bendrajam dokumentui šis pakeitimas įtakos neturi.

7. Registrai

2 skyriaus II antraštinės dalies 3 punkte žodis „potencinė“ pakeičiamas žodžiu „natūrali“.

Kad sutaptų su visos Anžu-Somiūro vietovės specifikacijos redakcija, formuluotės „potencinė koncentracija“ arba „laipsnis“ pakeičiamos formuluote „natūrali alkoholio koncentracija tūrio procentais“. Dėl šių pakeitimų specifikaciją tampa lengviau skaityti. Su registrais susijusių nuostatų suderinimu siekiama, kad būtų lengviau parengti tų registrų tikrinimo ir kontrolės planą.

Bendrajam dokumentui šis pakeitimas įtakos neturi.

8. Pagrindiniai tikrinami punktai

Pakoreguotas 3 skyrius, kad sutaptų su Anžu-Somiūro vietovės specifikacijos pagrindinių tikrinamų punktų redakcija.

Bendrajam dokumentui šis pakeitimas įtakos neturi.

BENDRASIS DOKUMENTAS

1. Produkto pavadinimas

Savennières

2. Geografinės nuorodos tipas

SKVN – saugoma kilmės vietos nuoroda

3. Vynuogių produktų kategorijos

1. Vynas

4. Vyno (-ų) aprašymas

Produkto savybės

Tai baltieji neputojantys sausi, pusiau sausi, pusiau saldūs ar saldūs vynai, pasižymintys šiomis pagrindinėmis analitinėmis savybėmis: sausų vynų minimali natūrali alkoholio koncentracija tūrio procentais –11,5 %; kitų vynų minimali natūrali alkoholio koncentracija tūrio procentais –12,5 %; po fermentavimo fermentuojamų cukrų (gliukozės ir fruktozės) kiekis sausuose vynuose yra ne didesnis kaip 4 g/l, arba 8 g/l, kuomet bendrasis rūgštingumas, išreikštas vyno rūgšties kiekiu viename litre, yra ne daugiau kaip 2 gramais mažesnis nei fermentuojamų cukrų (gliukozės ir fruktozės) kiekis viename litre; po sodrinimo sausų vynų visuminė alkoholio koncentracija tūrio procentais neviršija 13 %. Lakiojo rūgštingumo, bendrojo rūgštingumo ir bendro sieros dioksido kiekio vertės atitinka nustatytąsias Bendrijos teisės aktuose.

Bendrosios analitinės savybės Didžiausia visuminė alkoholio koncentracija (tūrio %) Mažiausia faktinė alkoholio koncentracija (tūrio %) 11 Mažiausias bendrasis rūgštingumas Didžiausias lakusis rūgštingumas (miliekvivalentais viename litre) Bendras sieros dioksido kiekis (miligramais viename litre)

Aprašymas

Tai baltieji, dažniausiai sausi vynai. Tačiau kartais juose gali būtų fermentuojamų cukrų. Vynų spalva yra nuo šiaudų iki aukso spalvos geltonos. Vynų kvapui dažniausiai būdingi žiedų (akacijų, liepų ir pan.) aromatai ar vaisius (kriaušes, persikus, svarainius), skrudintus migdolus, razinas ir medų primenantys aromatai, prie kurių prisideda juntamas minerališkumas. Skonis išraiškingas, glotnus, leidžiantis atsiskleisti sudėtingam aromatui. Vyno poskonyje sumyšta gaivumas, mineralų prieskonis ir šiek tiek kartumo, suteikiančio harmonijos ir pusiausvyros. Šie vynai visiškai atsiskleidžia po ilgų laikymo buteliuose metų. Vynai, kuriuose yra fermentuojamų cukrų, puikiai tinka brandinti ilgą laiką.

5. Vyno gamybos metodai

a) Pagrindiniai vynininkystės metodai

Specifinis vynininkystės metodas

Draudžiama naudoti medžio skiedras. Po sodrinimo sausų vynų visuminė alkoholio koncentracija tūrio procentais neviršija 13 %;

kitus vynus sodrinti draudžiama. Be to, kas nurodyta pirmiau, vynai turi būti gaminami laikantis visoje Sąjungoje taikytinų ir Kaimo ir jūrų žuvininkystės kodekse nustatytų vynininkystės praktikos reikalavimų.

Vynai brandinami mažiausiai iki kitų metų po derliaus nuėmimo metų kovo 15 d.

Sodinimo tankumas ir atstumai tarp eilių bei augalų

Auginimo praktika

Minimalus vynuogyno tankumas –4 000 vynmedžių sodinių viename hektare. Atstumas tarp eilių negali būti didesnis nei 2,50 m, o atstumas tarp augalų toje pačioje eilėje turi būti ne mažesnis nei 1 m. Vynuogynų, kurių tankumas mažesnis kaip 4 000 sodinių viename hektare, tačiau ne mažesnis nei 3 300 sodinių viename hektare, derliui suteikiama teisė į saugomą kilmės vietos nuorodą tik jei laikomasi šioje specifikacijoje nustatytų priraišiojimo ir lapijos aukščio taisyklių. Šiuose sklypuose atstumas tarp eilių negali būti didesnis nei 3 m, o atstumas tarp augalų toje pačioje eilėje turi būti ne mažesnis nei 1 m.

Vynmedžių genėjimo ir priraišiojimo taisyklės

Auginimo praktika

Vynmedžiai genimi iki balandžio 30 dienos mišriuoju būdu, ant sodinio paliekant daugiausia 12 pumpurų, ant ilgos šakos – daugiausia 4 pumpurus.

Priraišiotų vynmedžių lapijos aukštis yra bent jau lygus 0,6 atstumo tarp eilių. Priraišiotų vynmedžių lapijos aukštis matuojamas nuo apatinio lapijos krašto, esančio mažiausiai 0,40 m aukštyje nuo žemės, iki viršutinio šoninių nugenėtų šakelių krašto, esančio mažiausiai 0,20 m virš viršutinės priraišiojimo virvės.

Vynuogynai, kurių tankumas mažesnis kaip 4 000 sodinių viename hektare, tačiau ne mažesnis kaip 3 300, taip pat turi atitikti šiuos priraišiojimo reikalavimus: mažiausias priraišiojimo kuolelių aukštis nuo žemės –1,90 m; priraišiojama 4 virvelių pakopomis; mažiausias viršutinės virvelės aukštis –1,85 m virš žemės.

Drėkinimas

Auginimo praktika

Laistyti draudžiama.

Derliaus nuėmimas

Auginimo praktika

Vynuogės skinamos atrenkant kiekvieno vynmedžio kekes. Draudžiama naudoti vynuogių skynimo kombainus.

b) Didžiausias gamybos kiekis

Sausi ir pusiau sausi vynai

50 hektolitrų iš hektaro

Kitų rūšių vynai

35 hektolitrai iš hektaro

6. Nustatyta geografinė vietovė

Visi gamybos etapai vykdomi geografinėje vietovėje, apimančioje toliau išvardytų Meno ir Luaros departamento komunų, kaip jos apibrėžtos 2018 m. Oficialiajame geografinių kodų registre, teritorijas: Bouchemaine, La Possonnière, Savennières.

7. Pagrindinės vyninių vynuogių veislės

’Chenin B’

8. Ryšys (-iai) su geografine vietove

1. Informacija apie geografinę vietovę

a) Gamtinių veiksnių, darančių įtaką ryšiui, aprašymas

Geografinė vietovė plyti dešiniajame Luaros krante, penkiolika kilometrų nuo Anžė miesto. Jai būdingos į pietus ir pietryčius atsigręžusios, išilgai Luaros maždaug 6 kilometrus besidriekiančios 500–1 500 m pločio kalvos. Geografinės vietovės šiaurėje plytinčioje kiek vėsesnėje vėjų gairinamoje plokštikalnėje daugiausia auginami javai.

Viršutiniam geologiniam sluoksniui būdingi ankstyvojo ordoviko–vėlyvojo devono skalūnų ir skalūnų bei smiltainio dariniai, kai kur išvagoti vulkaninių uolienų (riolito ir spilito) gyslų. Plokštikalnės papėdė nuklota įvairaus storumo dėl vėjo erozijos susidariusio kvartero periodo smėlio sluoksnio. Kalvose pamatinė uoliena dažniausiai slūgso labai arti paviršiaus.

Geografinė vietovė apima 3 savivaldybių – Bušmeno, La Posonjero ir Savanjero – teritorijas.

Vietovės klimatas – jūrinis. Į vakarus nuo vynuogyno plytinti Možo aukštuma sušvelnina vandenyno poveikį, nes nuo jos pučia šiltas sausas vėjas fenas. Vietovėje per metus iškrenta vidutiniškai 650 mm kritulių, ji yra apsaugota nuo drėgmę nešančių vėjų. Možo kalvose kritulių iškrenta daugiau nei 800 mm. Šis kritulių skirtumas dar didesnis vynuogių augimo ciklo metu, nuo birželio iki derliaus nuėmimo. Vidutinė metinė temperatūra ganėtinai aukšta (maždaug 12 °C). Greta tekanti Luara veiksmingai reguliuoja šalia stūksančios vėjų gairinamos kalvos temperatūrą, todėl naktimis temperatūra būna ganėtinai aukšta. Be to, Luara taip pat labai svarbi vynuogynams, nes būtent dėl jos derliaus ėmimo metu rytais vynuogynus nukloja rūkai, būtini kilniajam puviniui formuotis.

b) Žmogiškųjų veiksnių, darančių įtaką ryšiui, aprašymas

Pradžioje tik greta didžiųjų Anžė abatijų buvusiuose sklypuose auginti vynuogynai pirmiausia išplito po visas Anžė apylinkes, o vėliau, IV amžiuje – į Priunjė ir Bušmeno kalvas. Maždaug 1130 m. Anžė Šv. Mikalojaus abatija apsodino vynmedžiais virš Luaros dunksančią kalvą. Dėl to vynuogynas gavo „La Roche aux Moines“ pavadinimą. 1140 m. vienuolės benediktinės La Posonjero miestelyje pastatė vynuogyną, kuris buvo pavadintas „Le Prieuré“. Vienuolyno pastatus apsupo platūs vynuogynai. Nuo to laiko „Savennières“ vynai užėmė deramą vietą ant didikų stalų. XV a. juos ypač pamėgo Renė Gerasis (Renė I Anžujietis). Stabtelėjęs komunoje ir paragavęs vyno iš miestelio vakaruose plytinčio vynuogyno, jis pavadino tą vyną „aukso gurkšniu“. Nuo to laiko sklypas vadinamas „Aukso gurkšnio vynuogynu“.

Vynuogynai čia ypač išplito XVII ir XVIII amžiais. 1749 m. pasirodžiusiame „Traktate apie vynmedžių prigimtį ir auginimą“ Bidet ir Duhamelis iš Monso rašė: „Šiose abiejose Luaros krantuose vyraujančiose kalvose auga tarpusavyje besiskiriantys Anžu vynuogynai. Tos kalvos, stūksančios pusė ar ketvirtis ljė viena nuo kitos, prasideda ties Anžė ir driekiasi 7 ar 8 ljė link Bretanės. Jas sudaro kadais buvusios be gyvybės, apžėlusios krūmais, brūzgynais ir senais medžiais uolos. Dėl šių uolų vietovės nebuvo įmanoma nei pasiekti, nei į ją prasiskverbti, tad joje glaudėsi įvairiausi laukiniai gyvūnai ar nuodingi padarai. Vietovė, kurios dirvą taip sunku paruošti, dabar puikiausiai įdirbta ir apsodinta vynmedžiais iki pat vietos, kur kalva ima lėkštėti, atsisuka į šiaurę ir tęsiasi maždaug ketvirtį ar pusę ljė. Dešiniojo Luaros kranto kalvos leidžiasi iki Nanto. Jos atsigręžusios į pietus, todėl čia gaminamas geresnis ir stipresnis vynas nei kairiajame krante...“ Šalia Savanjero miestelio plytinčios kalvos ir žemės apsodintos vynuogynais. Po kelias vynmedžių eiles yra kiekvienoje apylinkių sodyboje. Prancūzijos revoliucijos išvakarėse Generalinių luomų surašytame nusiskundimų registre aprašyti ant kalvų augantys vynuogynai. „Savanjeras: 2 460 gyventojų, 1/3 apsodinta puikiais vynuogynais <…> Dar nemačiau labiau mokesčiais apkrautos parapijos nei Savanjeras,“ – rašė deputatas M. Dertrou.

XIX a. dėl didžiulės pažangos vyndarystės ir augalų apsaugos srityse, pasiektos tokių savininkų kaip Guillory, besistengusių gaminti kokybiškus vynus ir išsaugoti gerą „Savennières“ vynų vardą, vynuogininkystė patyrė esminių pokyčių. Tuo metu buvo atlikta daugybė bandymų – išbandomos kitos vynuogių veislės, pavyzdžiui, iš Madeiros atkeliavusi ’Verdelho’, kurios, anot profesoriaus Maisonneuve’o, 60 sodinių augo „Coulée de Serrant“ vynuogyne, įrengiamos terasos ir bandomi įvairūs priraišiojimo būdai. Vis dėlto ’Chenin B’ išliko geriausiai vynuogyne augančia vynuogių veisle. 1865 m. čia apsilankęs Jules’is Guyot išsamiai aprašė vynmedžių auginimo būdą: nupasakojo genėjimą trumpai, pumpurų išskynimą ir derliaus ėmimą, „kuomet dauguma vynuogių jau pernokusios...“

Saugoma kilmės vietos nuoroda „Savennières“ pripažinta 1952 m. gruodžio 8 d. dekretu, kuriame daugiausia apibrėžti fermentuojamų cukrų turintys vynai. Šiame dekrete keli apsaugos asociacijos pirmininkai, tarp kurių buvo ir Michèle’is Bazinas de Jessey, taip pat apibūdino sausus vynus. Buvo numatyta galimybė gaminti vynus, kuriuose yra fermentuojamų cukrų. Taip buvo atspindėta vynuogynuose naudojama praktika ir aplinkos ypatumai.

2009 m. vynuogyną dirbo 34 veiklos vykdytojai.

2. Produkto kokybės ir savybių ryšys

Tai baltieji, dažniausiai sausi vynai. Tačiau kartais juose gali būtų fermentuojamų cukrų. Vynų spalva yra nuo šiaudų iki aukso spalvos geltonos.

Vynų kvapui dažniausiai būdingi žiedų (akacijų, liepų ir pan.) aromatai ar vaisius (kriaušes, persikus, svarainius), skrudintus migdolus, razinas ir medų primenantys aromatai, prie kurių prisideda juntamas minerališkumas.

Skonis išraiškingas, glotnus, leidžiantis atsiskleisti sudėtingam aromatui. Vyno poskonyje sumyšta gaivumas, mineralų prieskonis ir šiek tiek kartumo, suteikiančio harmonijos ir pusiausvyros.

Šie vynai visiškai atsiskleidžia po ilgų laikymo buteliuose metų. Vynai, kuriuose yra fermentuojamų cukrų, puikiai tinka brandinti ilgą laiką.

3. Priežastiniai ryšiai

Nustatytiems vynuogių auginimo sklypams priskirti ant nuo vėjo apsaugotų kalvų išsidėstę, į pietus atsigręžę sklypai, pasižymintys labai negiliu iš pirminės platformos skalūnų ir skalūnų bei smiltainio darinių susiformavusiu dirvožemiu arba negiliu iš smėlio, susidariusio dėl vėjo erozijos, susiformavusiu dirvožemiu. Šie beveik nederlingi ir labai akmenuoti dirvožemiai yra itin laidūs, tad vandens atsargos juose skurdžios.

Dėl tokių vynuogių auginimo sąlygų būtina reguliuoti vynmedžių augimą ir derlingumą pasirenkant tinkamus auginimo būdus, griežtas genėjimo taisykles ir nuimant derlių rūšiuoti vynuogių kekes, net ir skirtas sausiems vynams gaminti.

Veiklos vykdytojų sukauptą patirtį ir žinias liudija ir tai, kad jie mieliausiai renkasi atsparią vynuogių veislę ’Chenin B’, kuri tokiomis auginimo sąlygomis atskleidžia visą savo originalumą ir puikumą. Pasirinkdami įvairius metodus, gamintojai prisitaikė prie šios veislės ypatumų ir turtingos prigimties. Priklausomai nuo augimo vietos, vynmedžių auginimo būdo ir derliaus metų oro sąlygų, tradiciniu būdu pagamintuose vynuose būna daugiau arba mažiau fermentuojamų cukrų. Kuomet baigiant imti derlių oro sąlygos dėl temperatūrą reguliuojančios Luaros įtakos, upės nešamų vėjų, padedančių mechaniškai džiovinti vynuoges, arba dėl rytinių rūkų būna palankios, iš vynuogių, kurių uogose sultys natūraliai koncentravosi ant vynmedžio arba kurias pažeidė kilnusis puvinys (lot. botrytis cinerea), gaminami pusiau saldūs arba saldūs vynai.

Tad gamintojai, pasirinkdami tinkamiausius gamybos būdus, labai greitai išmoko išgauti iš vynuogių visa, ką jos turi geriausio. Tapo privaloma po fermentavimo vyną kurį laiką brandinti talpykloje, kad jis įgautų sudėtingą aromatą. Kad būtų įmanoma pasiekti šį tikslą, specifikacijoje nustatomas mažiausiai iki kitų metų po derliaus nuėmimo metų kovo15 d. trunkantis brandinimo laikotarpis.

Dėl tokios ypatingos gamtinės aplinkos ir prie jos puikiai prisitaikiusios vynuogių veislės, taip pat dėl žmonių, kurie moka tinkamai tas galimybes išnaudoti, gaminami išties nepaprasti ir originalūs, šlovingą praeitį turintys vynai. 1816 m. André Jullienas savo „Žinomų vynuogynų topografijoje“ nedvejodamas priskyrė šiuos vynus pirmajai kategorijai, pripažindamas jų originalumą, kokybę ir gerą vardą.

„Anžujietiško švelnumo“ simboliu tapęs „Savennières“ vynuogynas 2001 m. buvo įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

9. Kitos pagrindinės sąlygos (išpilstymas, ženklinimas, kiti reikalavimai)

Arčiausiai esanti vietovė

Teisinis pagrindas:

ES teisės aktai

Papildomų sąlygų rūšis:

Su gamyba nustatytoje geografinėje vietovėje susijusi nukrypti leidžianti nuostata

Sąlygos aprašymas:

Pritaikius nukrypti leidžiančią nuostatą nustatyta arčiausiai esanti vynuogių auginimo, paruošimo ir vyno gaminimo vietovė apima toliau nurodytų komunų, kaip jos apibrėžtos 2018 m. Oficialiajame geografinių kodų registre, teritorijas: Angers, Beaulieu-sur-Layon, Bellevigne-en-Layon (buvusios šių deleguotųjų komunų teritorijos: Champ-sur-Layon, Faveraye-Mâchelles, Faye-d’Anjou, Rablay-sur-Layon, Thouarcé), Blaison-Saint-Sulpice (buvusios šių deleguotųjų komunų teritorijos: Blaison-Gohier, Saint-Sulpice), Brissac Loire Aubance (buvusios šių deleguotųjų komunų teritorijos: Alleuds, Brissac-Quincé, Charcé-Saint-Ellier-sur-Aubance, Luigné, Saint-Rémy-la-Varenne, Saint-Saturnin-sur-Loire, Saulgé-l’Hôpital, Vauchrétien), Chalonnes-sur-Loire, Chaudefonds-sur-Layon, Chemillé-en-Anjou (buvusios šių deleguotųjų komunų teritorijos: Chanzeaux, Valanjou), Denée, Doué-en-Anjou (buvusi šios deleguotosios komunos teritorija: Brigné), Les Garennes sur Loire (buvusios šių deleguotųjų komunų teritorijos: Juigné-sur-Loire, Saint-Jean-des-Mauvrets), Mauges-sur-Loire (buvusi šios deleguotosios komunos teritorija: Saint-Laurent-de-la-Plaine), Mozé-sur-Louet, Mûrs-Erigné, Rochefort-sur-Loire, Sainte-Gemmes-sur-Loire, Saint-Melaine-sur-Aubance, Soulaines-sur-Aubance, Terranjou (buvusios šių deleguotųjų komunų teritorijos: Chavagnes, Martigné-Briand, Notre-Dame-d’Allençon), Val-du-Layon (buvusios šių deleguotųjų komunų teritorijos: Saint-Aubin-de-Luigné, Saint-Lambert-du-Lattay).

Ženklinimas

Teisinis pagrindas:

Nacionalinės teisės aktai

Papildomų sąlygų rūšis:

Papildomos nuostatos dėl ženklinimo

Sąlygos aprašymas:

Visa neprivaloma informacija etiketėse užrašoma rašmenimis, kurių dydis (aukštis ir plotis) yra ne daugiau kaip du kartus didesnis už rašmenų, kuriais užrašytas saugomos kilmės vietos nuorodos pavadinimas, dydį.

Atsižvelgiant į specifikacijoje nustatytas taisykles, prie SKVN pavadinimo gali būti pateikiama geografinė nuoroda „Val de Loire“. Geografinė nuoroda „Val de Loire“ užrašoma rašmenimis, kurių dydis (aukštis ir plotis) nėra didesnis nei 2/3 rašmenų, kuriais užrašytas saugomos kilmės vietos nuorodos pavadinimas, dydžio.

Šių vynų prekybos dokumentuose ir etiketėse, atsižvelgiant į fermentuojamų cukrų (gliukozės ir fruktozės) kiekį, kaip nustatyta Bendrijos teisės aktuose, privaloma pateikti nuorodą „demi-sec“ (pusiau sausas), „moelleux“ (pusiau saldus) arba „doux“ (saldus). Etiketėje šios nuorodos turi būti užrašomos tame pačiame regėjimo lauke kaip ir SKVN pavadinimas.

SKVN žymimų vynų etiketėse galima nurodyti mažesnę geografinę vietovę, jeigu ji įtraukta į kadastrą ir nurodyta derliaus deklaracijoje. Į kadastrą įtrauktas jos pavadinimas užrašomas rašmenimis, kurių dydis (aukštis ir plotis) nėra didesnis nei pusė rašmenų, kuriais užrašytas SKVN pavadinimas, dydžio.

Nuoroda į produkto specifikaciją

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-a87a8bc4-187d-4cf2-82e7-f4a10eb68f12

(1) OL L 9, 2019 1 11, p. 2.