P9_TA(2022)0278

Bendri Europos veiksmai priežiūros srityje

2022 m. liepos 5 d. Europos Parlamento rezoliucija „Bendri Europos veiksmai priežiūros srityje“ (2021/2253(INI))

(2023/C 47/04)

Europos Parlamentas,

— atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutarties (ES sutartis) 2 ir 3 straipsnius,

— atsižvelgdamas į ES sutarties 3 straipsnyje nustatytus tikslus, ypač į kovą su socialine atskirtimi ir diskriminacija, socialinio teisingumo skatinimą, moterų ir vyrų lygybę, kartų solidarumą ir vaiko teisių apsaugą, taip pat ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą,

— atsižvelgdamas į 8 straipsnį dėl lyčių aspekto integravimo, kuriame įtvirtintas ES tikslas panaikinti moterų ir vyrų nelygybę ir skatinti jų lygybę, ir į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 9 straipsnyje nurodytą horizontaliąją socialinę išlygą,

— atsižvelgdamas į SESV 151 ir 153 straipsniuose nurodytus socialinės politikos tikslus,

— atsižvelgdamas į pataisytą Europos socialinę chartiją, ypač į jos 15 straipsnį dėl neįgaliųjų teisės į nepriklausomybę, socialinę integraciją ir dalyvavimą bei 23 straipsnį dėl vyresnio amžiaus asmenų teisės į socialinę apsaugą,

— atsižvelgdamas į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją (toliau – Chartija), ypač į jos 25 straipsnį dėl pagyvenusių žmonių teisės gyventi nepriklausomai ir oriai bei 26 straipsnį dėl neįgaliųjų integravimo ir į Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvenciją, kaip nurodyta ES sutarties 6 straipsnyje,

— atsižvelgdamas į Europos socialinių teisių ramsčio principus, ypač į 17 principą dėl neįgaliųjų įtraukties ir 18 principą dėl teisės į ilgalaikę priežiūrą,

— atsižvelgiant į 2021–2030 m. JT sveiko senėjimo dešimtmetį ir PSO programą, pagal kurią šalys turi užtikrinti integruotą ilgalaikės priežiūros tęstinumą (1),

— atsižvelgdamas į Europos socialinių teisių ramsčio veiksmų planą ir jo pagrindinius tikslus iki 2030 m.,

— atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslus (DVT), ypač į 3 tikslą „Sveikata ir gerovė“, 5 tikslą „Lyčių lygybė“, 8 tikslą „Deramas darbas ir ekonomikos augimas“ ir 10 tikslą „Nelygybės mažinimas“,

— atsižvelgdamas į 2020 m. liepos 22 d. JT nepriklausomos ekspertės vyresnio amžiaus asmenų naudojimosi visomis žmogaus teisėmis klausimais teminę ataskaitą dėl koronaviruso ligos (COVID-19) poveikio vyresnio amžiaus asmenų naudojimuisi visomis žmogaus teisėmis A/75/2020 (2), ir jos pareiškimą JT Žmogaus teisių tarybos 30-ojoje sesijoje dėl vyresnio amžiaus asmenų savarankiškumo ir priežiūros (3),

— atsižvelgdamas į Tarptautinės darbo organizacijos (TDO) konvencijas ir rekomendacijas, visų pirma 1977 m. konvenciją Nr. 149 dėl slaugos personalo ir prie jos pridedamą rekomendaciją Nr. 157, 2000 m. konvenciją Nr. 183 dėl motinystės apsaugos ir prie jos pridedamą rekomendaciją Nr. 191, 2011 m. konvenciją Nr. 189 dėl namų ūkio darbuotojų ir prie jos pridedamą rekomendaciją Nr. 201, 2019 m. konvenciją Nr. 190 dėl smurto ir priekabiavimo ir prie jos pridedamą rekomendaciją Nr. 206 ir rekomendaciją dėl minimalios socialinės apsaugos Nr. 202,

— atsižvelgdamas į 2019 m. gruodžio 19 d. TDO ataskaitą „DVT tikslų ankstyvosios priežiūros, švietimo, sveikatos ir ilgalaikės priežiūros srityje įgyvendinimo poveikis užimtumo didinimui 45 šalyse“ (angl. „The Employment Generation Impact of Meeting SDG Targets in Early Childhood Care, Education, Health and Long-Term Care in 45 Countries“),

— atsižvelgdamas į 2021 m. birželio mėn. 109-ojoje Tarptautinės darbo konferencijos sesijoje priimtą TDO rezoliuciją dėl visuotinio raginimo imtis veiksmų, kad į žmogų orientuotas atsigavimas po COVID-19 krizės būtų įtraukus, tvarus ir atsparus,

— atsižvelgdamas į 2022 m. kovo 7 d. TDO ataskaitą „Priežiūra darbe. Investicijos į priežiūros atostogas ir paslaugas, kad būtų užtikrintas lyčių lygybės principas darbe“ (angl. „Care at work: Investing in care leave and services for a more gender equal world of work“),

— atsižvelgdamas į JT neįgaliųjų teisių konvenciją (JT NTK),

— atsižvelgdamas į JT konvenciją dėl visų formų diskriminacijos panaikinimo moterims (CEDAW),

— atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų vaiko teisių konvenciją (JT VTK),

— atsižvelgdamas į Komisijos Pirmininkės Ursulos von der Leyen politines gaires,

— atsižvelgdamas į 2022 m. Komisijos darbo programą,

— atsižvelgdamas į 2021 m. birželio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2021/1057, kuriuo nustatomas „Europos socialinis fondas +“ (ESF+) (4),

— atsižvelgdamas į 2021 m. vasario 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2021/241, kuriuo nustatoma ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonė (5),

— atsižvelgdamas į 2020 m. gruodžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2020/2221, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su papildomais ištekliais ir įgyvendinimo taisyklėmis, siekiant suteikti paramą COVID-19 pandemijos sukeltai krizei ir jos socialiniams padariniams įveikti skirtiems veiksmams skatinti ir pasirengti žaliajam, skaitmeniniam ir atspariam ekonomikos atgaivinimui (REACT-EU) (6),

— atsižvelgdamas į Reglamentą (ES) 2021/522, kuriuo nustatoma 2021–2027 m. laikotarpio Sąjungos veiksmų sveikatos srityje programa (programa „ES – sveikatos labui“) (7),

— atsižvelgdamas į bendrą EBPO ir Europos Komisijos iniciatyvą dėl sveikatos būklės,

— atsižvelgdamas į 2019 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą (ES) 2019/1158 dėl tėvų ir prižiūrinčiųjų asmenų profesinio ir asmeninio gyvenimo pusiausvyros, kuria panaikinama Tarybos direktyva 2010/18/ES (8),

— atsižvelgdamas į 2000 m. birželio 29 d. Tarybos direktyvą 2000/43/EB, įgyvendinančią vienodo požiūrio principą asmenims nepriklausomai nuo jų rasės arba etninės priklausomybės (9),

— atsižvelgdamas į 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/54/EB dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo (10),

— atsižvelgdamas į 2022 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą (ES) 2022/431, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2004/37/EB dėl darbuotojų apsaugos nuo rizikos, susijusios su kancerogenų arba mutagenų poveikiu darbe (11),

— atsižvelgdamas į 2021 m. birželio 14 d. Tarybos rekomendaciją (ES) 2021/1004, kuria nustatoma Europos vaiko garantijų sistema (12),

— atsižvelgdamas į 2020 m. kovo 5 d. Komisijos komunikatą „Lygybės sąjunga. 2020–2025 m. lyčių lygybės strategija“ (COM(2020)0152),

— atsižvelgdamas į 2017 m. balandžio 26 d. Komisijos komunikatą „Dirbančių tėvų ir prižiūrinčiųjų asmenų profesinio ir asmeninio gyvenimo pusiausvyros palaikymo iniciatyva“ (COM(2017)0252),

— atsižvelgdamas į 2021 m. gruodžio 9 d. Komisijos socialinės ekonomikos skatinimo ir darbo vietų kūrimo veiksmų planą,

— atsižvelgdamas į 2021 m. sausio 27 d. Komisijos žaliąją knygą dėl senėjimo (COM(2021)0050),

— atsižvelgdamas į 2021 m. Komisijos komunikatą „Ilgalaikė ES kaimo vietovių vizija“,

— atsižvelgdamas į 2017 m. rugsėjo 22 d. Lisabonoje vykusioje 4-ojoje JT Europos ekonomikos komisijos ministrų konferencijoje senėjimo klausimais priimtą ministrų deklaraciją „Tvari įvairaus amžiaus visuomenė. Kaip pasinaudoti ilgesnio gyvenimo potencialu“,

— atsižvelgdamas į 2021 m. kovo 4 d. Komisijos pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, kuria siekiant griežtesnio vienodo vyrų ir moterų darbo užmokesčio už vienodą arba vienodos vertės darbą principo taikymo nustatomi minimalieji darbo užmokesčio skaidrumo reikalavimai (COM(2021)0093),

— atsižvelgdamas į 2020 m. spalio 28 d. Komisijos pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl deramo minimaliojo darbo užmokesčio Europos Sąjungoje (COM(2020)0682),

— atsižvelgdamas į 2022 m. sausio 19 d. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto (EESRK) nuomonę SOC/687–EESC–2021 „Naujo vyresnio amžiaus žmonių priežiūros modelio kūrimas. Per COVID-19 pandemiją išmoktos pamokos“,

— atsižvelgdamas į 2012 m. rugsėjo 21 d. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto (EESRK) nuomonę SOC/535-EESC „Kartu gyvenančių slaugytojų teisės“,

— atsižvelgdamas į 2021 m. Socialinės apsaugos komiteto (SAK) ir Europos Komisijos (EMPL GD) parengtą Ilgalaikės priežiūros ataskaitą „Tendencijos, iššūkiai ir galimybės senėjančioje visuomenėje“,

— atsižvelgdamas į 2021 m. birželio 23 d. Ekspertų grupės veiksmingo investavimo į sveikatos priežiūrą klausimais nuomonę „Sveikatos priežiūros darbuotojų ir kitų ypač svarbių darbuotojų psichikos sveikatos palaikymas“,

— atsižvelgdamas į 2021 m. birželio 14 d. EPSCO tarybos išvadas ST/8884-21 dėl COVID-19 socialinio ir ekonominio poveikio lyčių lygybei (ST 8884/21),

— atsižvelgdamas į savo 2018 m. lapkričio 15 d. rezoliuciją dėl priežiūros paslaugų ES siekiant užtikrinti didesnę lyčių lygybę (13),

— atsižvelgdamas į savo 2021 m. sausio 21 d. rezoliuciją dėl lyčių aspektu grindžiamo požiūrio COVID-19 krizės metu ir pokriziniu laikotarpiu (14),

— atsižvelgdamas į savo 2021 m. sausio 21 d. rezoliuciją dėl ES lyčių lygybės strategijos (15),

— atsižvelgdamas į savo 2022 m. kovo 10 d. rezoliuciją dėl Trečiojo ES lyčių lygybės veiksmų plano (16),

— atsižvelgdamas į savo 2021 m. sausio 21 d. rezoliuciją dėl galimybės visiems turėti prieigą prie deramo būsto už prieinamą kainą (17),

— atsižvelgdamas į 2019 m. gegužės 22 d. Tarybos rekomendaciją dėl kokybiškų ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros sistemų (18),

— atsižvelgdamas į 2021 m. kovo 11 d. rezoliuciją dėl vaikų teisių, atsižvelgiant į ES vaiko teisių strategiją (19),

— atsižvelgdamas į savo 2020 m. liepos 10 d. rezoliuciją dėl ES visuomenės sveikatos strategijos po COVID-19 (20),

— atsižvelgdamas į savo 2022 m. vasario 16 d. rezoliuciją dėl Europos stiprinimo kovojant su vėžiu – išsamios ir suderintos strategijos link (21),

— atsižvelgdamas į savo 2020 m. gruodžio 17 d. rezoliuciją dėl tvirtos socialinės Europos teisingai pertvarkai užtikrinti (22),

— atsižvelgdamas į savo 2021 m. liepos 7 d. rezoliuciją „Senasis kontinentas sensta. Galimybės ir uždaviniai, susiję su senėjimo politika po 2020 m.“ (23),

— atsižvelgdamas į 2021 m. kovo 3 d. Komisijos komunikatą „Lygybės sąjunga. 2021–2030 m. neįgaliųjų teisių strategija“ (COM(2021)0101),

— atsižvelgdamas į savo 2020 m. birželio 18 d. rezoliuciją dėl Europos strategijos dėl negalios po 2020 m. (24),

— atsižvelgdamas į savo 2018 m. lapkričio 29 d. rezoliuciją dėl neįgalių moterų padėties (25),

— atsižvelgdamas į 2021 m. birželio 28 d. Komisijos komunikatą „2021–2027 m. ES darbuotojų saugos ir sveikatos strateginė programa. Darbuotojų sauga ir sveikata kintančiame darbo pasaulyje“ (COM(2021)0323),

— atsižvelgdamas į savo 2022 m. kovo 10 d. rezoliuciją dėl naujos ES darbuotojų sveikatos ir saugos strateginės programos po 2020 m. (įskaitant geresnę darbuotojų apsaugą nuo kenksmingų medžiagų, streso darbe ir traumų dėl pasikartojančių judesių) (26),

— atsižvelgdamas į ETUI/EPSU ataskaitą dėl darbo užmokesčio skaidrumo ir lyčių požiūriu neutralaus darbo vertinimo bei pareigybių klasifikavimo vaidmens teikiant viešąsias paslaugas,

— atsižvelgdamas į 2019 m. lapkričio 8 d. Tarybos rekomendaciją dėl darbuotojų ir savarankiškai dirbančių asmenų socialinės apsaugos galimybių (27),

— atsižvelgdamas į EDI veiklą, visų pirma jos bendradarbiavimą su valstybėmis narėmis sprendžiant nedeklaruojamo darbo problemą,

— atsižvelgdamas į Europos lyčių lygybės instituto (EIGE) 2021 m. lyčių lygybės indeksą ir jame skiriamą didelį dėmesį sveikatai,

— atsižvelgdamas į savo Darbo tvarkos taisyklių 54 straipsnį,

— atsižvelgdamas į Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto ir į Moterų teisių ir lyčių lygybės komiteto pranešimą (A9-0189/2022),

A. kadangi socialinės teisės yra žmogaus teisių ir konstitucinių teisių dalis, moterų teisės yra pagrindinės žmogaus teisės ir kadangi Europos Tarybos Venecijos komisija, EŽTT ir Chartija pabrėžia, kad žmogaus teisės yra teisinės valstybės dalis; kadangi Europos socialinių teisių ramsčio veiksmų plane nustatytos konkrečios iniciatyvos dėl principų, kurie yra labai svarbūs kuriant stipresnę socialinę Europą teisingai pertvarkai ir atsigavimui užtikrinti, įgyvendinimo, pvz., lyčių lygybės, lygių galimybių, profesinio ir asmeninio gyvenimo pusiausvyros, vaikų priežiūros ir paramos vaikams, neįgaliųjų įtraukties ir ilgalaikės priežiūros; kadangi priežiūros darbuotojų vertės ir teisių didinimas ir stiprinimas bus būtina šių iniciatyvų įgyvendinimo sąlyga, įskaitant iniciatyvas, konkrečiai susijusias su 17 ir 18 principais; kadangi Europos semestras ir socialinių rodiklių suvestinė turėtų būti naudojami sąžiningesnei, lygiateisei, tvariai ir atspariai visuomenei stiprinti; kadangi galimybė naudotis aukščiausiais įmanomais sveikatos standartais yra pagrindinė teisė ir kadangi aukšto lygio sveikatos apsauga turi būti užtikrinama ir įgyvendinama pasitelkiant visas Sąjungos politikos ir veiklos kryptis; kadangi galimybė naudotis kokybiškomis viešosiomis paslaugomis, kaip priežiūros strategijos ir didesnių investicijų į šį sektorių dalis, yra pagrindinis gyvenimo kokybę lemiantis veiksnys;

B. kadangi vaikai sudaro 18,3 proc. visų ES gyventojų (28); kadangi 2020 m. ES buvo 47,5 proc. namų ūkių, kuriuose buvo bent vienas vaikas, o 14 proc. namų ūkių sudarė vaikai ir vienas iš tėvų (29), kurių dauguma buvo moterys;

C. kadangi didžioji dauguma formaliosios ir neformaliosios, apmokamos ir neapmokamos priežiūros paslaugų teikėjų yra moterys; kadangi priežiūros pareigos namų ūkyje lemia moterų apmokamo darbo galimybes, trukmę ir pobūdį per visą profesinio gyvenimo ciklą ir taip daro įtaką jų dalyvavimui socialiniame, ekonominiame, kultūriniame ir politiniame gyvenime; kadangi stereotipai, kad moterys yra geresnės priežiūros paslaugų teikėjos, ir suvokimas, kad neapmokamas priežiūros ir namų ruošos darbas yra „moterų darbas“, sustiprina modelį „vyras šeimos maitintojas – moteris prižiūrėtoja“, kuris ir toliau lemia galimybes naudotis socialinėmis teisėmis ir taip daro poveikį moterų ekonominei nepriklausomybei ir prisideda prie nepakankamo priežiūros, ypač prižiūrinčiųjų šeimos narių indėlio, įvertinimo ir ekonominio nematomumo, taip pat priežiūros darbuotojų privačiose ir viešosiose institucijose nuvertinimo;

D. kadangi 80 proc. visos ilgalaikės priežiūros Europoje teikia neformaliosios priežiūros teikėjai (30), daugiausia moterys, neturinčios tinkamų darbo sąlygų, dažniausiai neatlygintinai ir (arba) be tinkamos socialinės paramos, todėl priežiūra yra itin svarbi su lytimi susijusi problema; kadangi neformaliosios priežiūros paslaugos yra susijusios su teisių, pvz., laikinojo nedarbingumo atostogų ir kasmetinių atostogų, taip pat motinystės, tėvystės ir vaiko priežiūros atostogų, trūkumu, mažesniu užimtumu, didesniu skurdu ir socialine atskirtimi, prastesne psichikos sveikata ir didesne socialine izoliacija bei vienišumu, o tai daro neigiamą poveikį fizinei ir psichinei sveikatai, gerovei ir socialinei įtraukčiai; kadangi dėl moterų indėlio atliekant neapmokamą priežiūros darbą pasaulio ekonomika kasmet padidėja maždaug 11 trilijonų JAV dolerių (31), o tai sudaro 9 proc. pasaulio BVP (32);

E. kadangi 15,4 proc. nesimokančių, nedirbančių ir mokymuose nedalyvaujančių jaunuolių (NEET) atsidūrė tokioje padėtyje, nes prižiūri vaikus ar neįgalius suaugusiuosius arba turi kitų šeiminių pareigų; kadangi 88 proc. NEET yra moterys (33);

F. kadangi būtina pripažinti, jog visi žmonės nuo vaikystės iki senatvės pasikliauja įvairaus lygio priežiūra, kuri, be kita ko, priklauso nuo jų amžiaus, socialinės ir ekonominės padėties, fizinių galimybių ir asmeninės patirties; kadangi priežiūra turėtų būti atskirta nuo paramos neįgaliesiems ar tam tikrą sveikatos būklę turintiems asmenims; kadangi tiek apmokamo, tiek neapmokamo priežiūros darbo socialinė ir ekonominė svarba nėra vertinama ir pripažįstama, todėl ją reikia iš naujo įvertinti ir laikyti ekonominės politikos pagrindu; kadangi reikėtų skubiai spręsti socialinio, lyčių lygybės ir ekonominio poveikio asmenims, kuriems tenka priežiūros pareigos, klausimą, ypač atsižvelgiant į demografinius pokyčius;

G. kadangi visos valstybės narės ir ES privalo laikytis Jungtinių Tautų neįgaliųjų teisių konvencijos (JT NTK), įskaitant jos 19 straipsnį dėl veiksmingų ir tinkamų priemonių, kuriomis būtų užtikrintos visų neįgaliųjų lygios teisės gyventi savarankiškai, dalyvauti bendruomenės gyvenime ir būti įtrauktiems į bendruomenę, priėmimo; kadangi vienodos ir veiksmingos galimybės gauti kokybiškas priežiūros ir paramos paslaugas už prieinamą kainą yra esminė neįgaliųjų savarankiško gyvenimo, dalyvavimo bendruomenės gyvenime ir socialinės įtraukties sąlyga;

H. kadangi priežiūra apima visas paslaugas, kuriomis remiamas asmenų, kuriems reikalinga priežiūra, savarankiškumas ir nepriklausomumas, taip pat pažeidžiamoje padėtyje esančių asmenų ir grupių fiziniai, psichologiniai, emociniai, socialiniai, asmeniniai ir namų ūkio poreikiai; kadangi priežiūra turėtų būti pripažįstama teise, kuria užtikrinamas vienodas asmenų, kuriems reikalinga priežiūra, naudojimasis teisėmis, orumas, savarankiškumas, įtrauktis ir gerovė; kadangi Europos Sąjunga gali papildyti ir paremti valstybių narių veiksmus gerinant priežiūros paslaugas, skirtas prižiūrimiems asmenims ir tiems, kurie teikia priežiūrą;

I. kadangi priežiūros darbas – tai įvairios paslaugos, kurias teikia pavieniai asmenys, šeimos, bendruomenės, mokamų paslaugų teikėjai, viešosios organizacijos ir valstybinės institucijos įvairiose aplinkose, pradedant įstaigomis ir baigiant privačiais namų ūkiais;

J. kadangi Komisija asmenines ir namų ūkio paslaugas apibrėžia kaip įvairią veiklą, kuria prisidedama prie šeimų ir asmenų gerovės namuose, įskaitant vaikų priežiūrą, ilgalaikę priežiūrą ir neįgaliųjų priežiūrą, namų ruošos darbus, atsilikimo mažinimo užsiėmimus, namų remontą, sodininkystę, IRT paramą; kadangi asmeninės ir namų ūkio paslaugos apima priežiūros ir su priežiūra nesusijusias paslaugas, tiesiogines ir netiesiogines paslaugas; kadangi pasauliniu lygmeniu asmeninės ir namų ūkio paslaugos paprastai apibūdinamos sąvoka „namų ruošos darbas“; kadangi įtraukiant namų ūkio darbuotojus į priežiūros darbuotojų grupę pripažįstama, kad priežiūros paslaugų teikimas apima ne tik asmeninę priežiūrą, bet ir su santykiais nesusijusią netiesioginę priežiūrą, kuria sudaromos būtinos prielaidos asmeninei priežiūrai teikti; kadangi asmeninių ir namų ūkio paslaugų srityje priežiūros ir su priežiūra nesusijusios veiklos yra labai susipynusios, o didžioji dalis darbuotojų vykdo abi šias veiklas, todėl yra priskirtini priežiūros darbuotojams;

K. kadangi galimybė gauti kokybišką priežiūrą ir vyresniems žmonėms palankios aplinkos kūrimas yra labai svarbūs siekiant ilgesnio, sveiko ir aktyvaus gyvenimo; kadangi prognozuojama, kad ES asmenų, kuriems reikalinga ilgalaikė priežiūra, skaičius padidės nuo 30,8 mln. 2019 m. iki 38,1 mln. 2050 m. (34); kadangi kelios valstybės narės jau dabar susiduria su darbo jėgos trūkumu ilgalaikės priežiūros sektoriuje, kuris gali tik didėti, nes ilgalaikės priežiūros paklausa didėja, ir kadangi dėl to reikia investuoti į darbo jėgą ir jos tinkamas užimtumo bei darbo sąlygas;

L. kadangi COVID-19 krizė išryškino svarbų asmeninių ir namų ūkio paslaugų darbuotojų vaidmenį mūsų visuomenėje ir parodė, kad būtina skubiai užtikrinti visišką šių darbuotojų pripažinimą visose valstybėse narėse, taip pat kolektyvinių derybų teises, socialinę apsaugą ir socialinį draudimą; kadangi dėl to, kad keliose valstybėse narėse šie darbuotojai vis dar nėra tinkamai pripažįstami, daugelis jų COVID-19 pandemijos metu neteko darbo ir negalėjo pasinaudoti valstybės vykdomomis darbo užmokesčio kompensavimo ir darbo vietos išsaugojimo programomis; kadangi dėl pandemijos daugelis asmeninių ir namų ūkio paslaugų sektoriaus darbuotojų neteko būsto, taip pat patyrė smurtą ir priekabiavimą darbe;

M. kadangi, nepaisant to, kad per visą gyvenimą kiekvienas asmuo bent kartą atlieka priežiūros teikėjo ir gavėjo vaidmenį, esama stigmatizacijos ir stereotipų, susijusių su tarpusavio priklausomybe, fizine ar psichine negalia, ligomis ir silpnumu ir priežiūros bei paramos poreikiu, kurie yra susiję su diskriminacija dėl kitų priežasčių, visų pirma dėl lyties, seksualinės orientacijos, amžiaus, negalios, pilietybės, odos spalvos, etninės ar socialinės kilmės, genetinių bruožų, taip pat socialinės ir ekonominės ar imigrantų ir kitos nepalankios aplinkos, dėl kurios didėja skurdo ar socialinės atskirties rizika;

N. kadangi ES visuomenė senėja ir 2018 m. 19 proc. ES piliečių buvo 65 m. ar vyresni (35); kadangi diskriminacija dėl amžiaus ir nepatenkinti, nepastebėti ir nepripažinti priežiūros poreikiai tebėra nuolatinė priežiūros problema Europoje; kadangi žmonių, kurie priklauso nuo kitų asmenų pagalbos arba kurie turi sveikatos ir ilgalaikės priežiūros poreikių, skaičius didėja su amžiumi;

O. kadangi reumatinės ir raumenų bei kaulų sistemos ligos yra vienos iš labiausiai paplitusių, neįgalumą sukeliančių ir didžiausią naštą užkraunančių neužkrečiamųjų ligų pasaulyje, kuriomis serga daugiau kaip 100 mln. europiečių ir kurios lemia daugiau kaip 50 proc. turint negalią pragyventų metų Europoje; kadangi sergantieji reumatinėmis ir raumenų bei kaulų sistemos ligomis dėl šių ligų paplitimo, neįgalumo pasekmių ir didelio sergamumo gretutinėmis ligomis yra didelis ilgalaikės formaliosios ir neformaliosios priežiūros poreikio šaltinis Europoje;

P. kadangi daug priežiūros ir namų ūkio darbuotojų priklauso etninėms mažumoms arba yra migrantai (36), kurių padėtis yra labai nesaugi ir kurie patiria įvairialypę diskriminaciją dėl savo rasės ar etninės kilmės, lyties, socialinės ir ekonominės padėties ir pilietybės, ir teikia kartu gyvenančių asmenų priežiūros paslaugas dažnai neribotą laiką, pažeisdami darbo laiką reglamentuojančius teisės aktus, tiek oficialioje, tiek neoficialioje ekonomikoje; kadangi šie darbuotojai dažniausiai yra moterys, neturinčios oficialios darbo sutarties, todėl yra labiau pažeidžiamos išnaudojimo požiūriu ir dažnai neturi galimybių naudotis savo teisėmis, visų pirma teise į deramą darbą ir socialinę apsaugą;

Q. kadangi visose valstybėse narėse, įskaitant kaimo regionus, kuriuos ypač paveikė visuomenės senėjimas, trūksta kokybiškų, prieinamų, nesunkiai gaunamų ir įperkamų priežiūros paslaugų; kadangi formaliosios ir neformaliosios priežiūros ir esamų priežiūros paslaugų formos ir priemonių stebėsenai trukdo tai, kad trūksta duomenų, įskaitant suskirstytus duomenis, kokybės rodiklių, pvz., Europos laiko sąnaudų tyrimo (angl. ETUS), teikiamų paslaugų vertinimo ir stebėsenos, įgyvendinimo gairių ir sveikatos priežiūros paslaugų teikėjų žinių apie laikiną negalią sukeliančias ligas;

R. kadangi viena svarbiausių teisių, susijusių su priežiūra ir parama, yra teisė pasirinkti paslaugų rūšį ir vietą; kadangi teisė pasirinkti priežiūros rūšį dažnai pažeidžiama dėl nepakankamo paramos namuose ir asmeninės pagalbos namuose prieinamumo; kadangi valstybės narės pernelyg retai pakankamai remia asmeninę pagalbą ir daugeliui žmonių ji tebėra neįperkama; kadangi net 75 proc. vyresnio amžiaus asmenų, kuriems reikalinga ilgalaikė priežiūra, teigia, kad jie atsidurtų žemiau skurdo rizikos ribos, jei būtų priversti pirkti priežiūros namuose paslaugas už visą rinkos kainą (37); kadangi net daugumoje ekonomiškai labiausiai išsivysčiusių šalių socialinės apsaugos sistemos padengia mažiau nei 40 proc. visų vidutinių poreikių žmonių ilgalaikės priežiūros išlaidų (38); kadangi valstybės narės turi užtikrinti kokybiškas ir tinkamai finansuojamas bei veikiančias priežiūros paslaugas, socialinės apsaugos sistemas ir geresnį kokybiškos ilgalaikės priežiūros integravimą į jas, nes tai itin svarbu siekiant pagerinti socialinį teisingumą ir prisidės prie lyčių lygybės;

S. kadangi dėl COVID-19 pandemijos padidėjo ir tapo labiau matoma esama nelygybė ir iššūkiai, išryškinę daugybę struktūrinių problemų, įsišaknijusių Europos socialinės rūpybos sistemoje, kaip antai nepakankamai išteklių turinčios priežiūros įstaigos ir sveikatos priežiūros sistemos arba investicijų trūkumas, susijęs su galimybe naudotis formaliosios priežiūros ir namų ūkio paslaugomis, įskaitant galimybę laiku gauti įperkamą ir kokybišką gydymą, taip pat išryškino ankstesnes priežiūros sektoriaus problemas dėl labai padidėjusio darbo krūvio šiame sektoriuje, priežiūros darbuotojų trūkumo, nepakankamai finansuojamų, perkrautų sveikatos priežiūros sistemų, pernelyg didelio pasikliovimo neformaliąja neapmokama priežiūra ar nedeklaruojamu darbu; kadangi dėl to didėja psichosocialinė rizika, su kuria susiduria priežiūros sektoriuje likę darbuotojai, kurių dauguma yra moterys; kadangi pandemijos keliami iššūkiai lėmė vienišumą ir socialinę izoliaciją ir padidino su žmonėmis, kuriems reikia priežiūros, susijusią piktnaudžiavimo, nepriežiūros, blogėjančios fizinės ir psichinės sveikatos riziką ir riziką bendrai visų kartų gerovei visoje ES, ypač tais atvejais, kai investicijos į priežiūrą iki pandemijos buvo mažesnės (39); kadangi šis ilgalaikis poveikis žmonių sveikatai ir gerovei, taip pat socialiniai ir ekonominiai padariniai dar turi būti visapusiškai įvertinti ir įtraukti į atitinkamas politikos sritis;

T. kadangi neformaliosios priežiūros teikėjų poreikiai Europoje yra nepatenkinti, o COVID-19 pandemija išryškino neformaliosios priežiūros teikėjų ir gavėjų patiriamus sunkumus ir atskleidė neproporcingai didelę priklausomybę nuo moterų ir mergaičių (40); kadangi asmeninių ir namų ūkio paslaugų sektoriaus darbuotojų nepripažinimas ir (arba) neteisingas jų užimtumo statuso kvalifikavimas reiškia, kad daugelis per COVID-19 pandemiją darbo netekusių asmenų negalėjo pasinaudoti socialinės apsaugos priemonėmis;

U. kadangi COVID-19 pandemija padidino esamą lyčių nelygybę, visų pirma dėl to, kad padidėjo neapmokamo priežiūros darbo apimtis ir profesinio ir asmeninio gyvenimo disbalansas, ir dėl to daugeliui moterų, kurios dirbo ilgesnes pamainas darbe ir papildomai teikė neformaliąją priežiūrą namuose, teko dviguba našta; kadangi iki COVID-19 pandemijos (41)37,5 proc. moterų ES kasdien dažniau rūpinosi vaikais, vyresnio amžiaus asmenimis ar neįgaliaisiais, palyginti su 24,7 proc. vyrų; kadangi dėl pandemijos moterys per savaitę vidutiniškai papildomai dirbo apie 13 valandų neapmokamo darbo (42); kadangi moterys, dirbančios nuotolinį darbą namuose, dirbančios ne visą darbo laiką ar neturinčios darbo, patyrė dar didesnį spaudimą, nes ir toliau atliko didžiąją dalį šeimos priežiūros pareigų ir namų ūkio darbų (43); kadangi COVID-19 pandemijos poveikis dar nėra iki galo žinomas ir socialinis bei ekonominis jos poveikis moterims išliks;

V. kadangi, Pasaulio sveikatos organizacijos duomenimis, net pusė mirčių nuo COVID-19 Europoje buvo ilgalaikės priežiūros įstaigų gyventojų mirtys (44); kadangi daugiau kaip 70 proc. pirmose gretose su COVID-19 kovojusių socialinių ir sveikatos priežiūros darbuotojų buvo moterys, daugelis iš jų susidūrė su COVID-19 infekcijos poveikiu ir ilgalaikiu poveikiu, buvo izoliuotos ir patyrė precedento neturintį stresą, nerimą, depresiją, mintis apie savižudybę ir net potrauminio streso sutrikimus; kadangi 2021 m. ES 30 proc. slaugytojų atsisakė šios profesijos (45); kadangi dideli sergamumo ir mirtingumo nuo COVID-19 rodikliai ilgalaikės priežiūros įstaigose, be kita ko, dėl nepakankamos prieigos prie apsaugos priemonių, testų ir gydymo, išryškino sisteminius trūkumus, susijusius su per lėtu perėjimu nuo institucinės priežiūros prie namuose ir bendruomenėje teikiamų priežiūros paslaugų, darbuotojų trūkumu dėl sunkumų pritraukiant ir išlaikant darbuotojus, prastomis įdarbinimo ir darbo sąlygomis, nepakankamomis karjeros galimybėmis priežiūros sektoriaus darbuotojams, sunkumais tarpvalstybiniams priežiūros teikėjams, taip pat paramos neformaliosios priežiūros teikėjams ir galimybių jiems gauti socialinę apsaugą trūkumu;

W. kadangi, be nepatenkintų medicininių poreikių, COVID-19 pandemija padarė labai neigiamą poveikį galimybėms gauti išsilavinimą, tinkamą būstą ir paslaugas, kurios yra būtinos vaikų gerovei ir vystymuisi, todėl visiems tėvams, visų pirma moterims ir vienišiems tėvams, dėl jos teko papildoma priežiūros ir švietimo pareigų našta (46); kadangi empiriniai duomenys patvirtina, kad COVID-19 pandemijos metu sumažėjus priežiūros paslaugų apimtims ir padidėjus moterų atliekamo neapmokamo priežiūros darbo apimtims, vėl atsirado ir sustiprėjo lyčių nelygybė;

X. kadangi kokybiškų priežiūros paslaugų teikimas priklauso nuo pakankamai didelės, gerai parengtos, motyvuotos ir specializuotos darbo jėgos buvimo, patrauklių ir deramų darbo sąlygų sukūrimo socialinio dialogo ir kolektyvinių derybų, deramo ir teisingo darbo užmokesčio ir integruotų paslaugų bei tinkamo viešojo finansavimo; kadangi priežiūros sektorius jau seniai susiduria su darbo jėgos trūkumu, o 2019–2020 m. iš stacionariosios globos sektoriaus pasitraukė 421 000 darbuotojų (47); kadangi kokybiškas priežiūros darbas yra kvalifikacijos reikalaujanti profesija, kuriai reikia mokymų ir patirties, ir artimiausiais metais kvalifikuotų priežiūros darbuotojų paklausa tik didės; kadangi įdarbinimas ir nuolatinis mokymas darbo vietoje profesionalizuojant šį sektorių gali padėti siekti geresnės priežiūros paslaugų teikimo kokybės; kadangi ilgėjant priežiūros procesams ir tobulėjant praktikai bei technologijoms prižiūrintieji asmenys kaupia patirtį, kuri turi būti pripažinta; kadangi Įgytų teisių direktyva (2001/23/EB) turi būti taikoma visais atvejais, kai darbuotojų sutartys perduodamos įsigyjančiam priežiūros paslaugų teikėjui;

Y. kadangi Europos Sąjungoje mažiausiai 3,1 mln. asmenines ir namų ūkio paslaugas teikiančių darbuotojų dirba nedeklaruojamą darbą, nėra pripažįstami ir neturi pagrindinių darbuotojų teisių, tokių kaip kolektyvinės derybos, socialinis draudimas ir socialinė apsauga (48); kadangi nedeklaruojamas darbas lemia mažesnę darbuotojų apsaugą, sudaro palankesnes sąlygas išnaudojimui ir piktnaudžiavimui darbe, o tai taip pat reiškia, kad valstybės narės praranda pajamas; kadangi priežiūros sektoriuje dirbančių dokumentų neturinčių trečiųjų šalių piliečių sąlygos yra ypač sudėtingos, atsižvelgiant į jų socialines teises ir galimybes gauti deramas darbo sąlygas;

Z. kadangi Europos kovos su nedeklaruojamu darbu platforma buvo pertvarkyta į Europos darbo institucijos (EDI) nuolatinę darbo grupę, kurios tikslas – sustiprinti bendradarbiavimą su valstybių narių valdžios institucijomis kovojant su nedeklaruojamu darbu;

AA. kadangi tyrimai rodo, kad daugiau nei 90 proc. vyresnio amžiaus žmonių norėtų gyventi savo namuose sulaukę vyresnio amžiaus; tačiau tik 20 proc. jų paskutinius gyvenimo metus praleidžia nuosavame būste, o daugelis jų gyvena institucinės globos įstaigose (49); kadangi trūksta priežiūros paslaugų, kurios būtų pritaikytos asmens poreikiams ir pageidavimams; kadangi tam reikia (50) pakeisti priežiūros struktūras, pereinant nuo centralizuotų įstaigų prie į pacientą orientuotos, šeimos ir bendruomeninės priežiūros, siekiant geriau remti asmenų, kuriems reikia priežiūros ir paramos, savarankiškumą, užtikrinant apčiuopiamą ekonominę ir socialinę naudą ir didinant priežiūros paslaugų gavėjų gerovės lygį; kadangi stacionarioji globa dažnai neatitinka šiomis paslaugomis besinaudojančių asmenų savarankiškumo rėmimo standartų ir dažnai siejama su gyvenimo pabaiga, o ne su vieta, kurioje galima oriai gyventi, klestėti ir toliau dalyvauti socialiniame ir kultūriniame gyvenime; kadangi šie pokyčiai nevyksta arba vyksta pernelyg lėtai, jiems trūksta išteklių ir reikia atsižvelgti į skirtingus bendruomenių poreikius ir jų pažeidžiamumą, pvz., pajamų ir kitų skirtumų požiūriu; kadangi valstybės narės turėtų investuoti šia kryptimi;

AB. kadangi svarbu atlikti tolesnius tyrimus, susijusius su piktnaudžiavimu visose priežiūros įstaigose, informuoti apie veiksnius, lemiančius tokią praktiką, skatinti visų su priežiūra susijusių profesijų atstovų informuotumą apie piktnaudžiavimą, mokymą apie jį, jo nustatymą ir kovą su juo, taip pat sukurti viešas platformas, kuriose būtų galima pranešti apie tokią praktiką;

AC. kadangi darbo rinkai paprastai būdinga lyčių segregacija ir nepakankamai vertinami sektoriai, kuriuose moterys sudaro didžiąją darbo jėgos dalį; kadangi 2020 m. moterų valandinis darbo užmokestis neatskaičius mokesčių ES vidutiniškai buvo 13,0 proc. mažesnis nei vyrų (51);

AD. kadangi priežiūra dažnai tebėra nepakankamai vertinama, menkai pripažįstama, o neformaliosios priežiūros teikėjams mokama nepakankama ir dažnai visai nemokama finansinė kompensacija; kadangi priežiūros darbo užmokesčio ir darbo sąlygų nuvertinimas bei priežiūros ir namų ruošos darbų nematomumas yra glaudžiai susiję su vyraujančiais lyčių vaidmenimis ir moterų kaip slaugytojų bei vyrų kaip šeimos maitintojų normomis, taip pat su užburtu „dvigubo nuvertinimo“ ratu, kai dėl nepakankamos vertės priežiūra dažnai priskiriama labiausiai beteisėms visuomenės grupėms, o priežiūros veikla savo ruožtu tampa nuvertinta, nes ją atlieka labiausiai beteisės grupės ir dėl to, kad priežiūra namuose ir kitos asmeninės ir namų ūkio priežiūros paslaugos teikiamos už uždarų durų;

AE. kadangi priežiūros sektoriaus feminizacija prisideda prie vyrų ir moterų užimtumo, darbo užmokesčio ir pensijų skirtumo dėl formaliosios ir neformaliosios priežiūros srityje dirbančių moterų dalies ir dėl to gali padidėti skurdo rizika bei sumažėti valstybėms narėms mokami mokesčiai, o Europa kasmet praranda 370 mlrd. EUR BVP (52);

AF. kadangi priežiūros sektoriuje dominuoja moterys ir migrantai, visų pirma ES ir ne ES mobilieji darbuotojai, o moterys sudaro 76 proc. iš 49 mln. dokumentais patvirtintų priežiūros darbuotojų ES (53) ir daugiau kaip 85 proc. neapmokamos priežiūros darbuotojų visose valstybėse narėse, vertinant tiek kasdienį, tiek savaitinį darbą (54);

AG. kadangi 6,3 mln. specialistų dirba ilgalaikės priežiūros srityje, tarp kurių yra pernelyg daug moterų (81 proc.), ir daugėja vyresnių nei 50 metų amžiaus darbuotojų, darbą ne visą darbo laiką, mažų garantijų darbą dirbančių ir platformų darbuotojų, taip pat migrantų, neformaliųjų ir mobiliųjų darbuotojų, įskaitant kartu gyvenančius prižiūrinčiuosius asmenis (8 proc. priežiūros sektoriaus darbuotojų nėra vietiniai gyventojai); kadangi 2020 m. migrantai ir mobilieji darbuotojai sudarė 28 proc. asmeninės priežiūros darbuotojų (55); kadangi priežiūros trūkumą kai kuriuose ES regionuose dar labiau apsunkina šis „priežiūros paslaugų nutekėjimas“ ir pasaulinių priežiūros grandinių reiškinys; kadangi dėl to neįmanoma galvoti apie priežiūrą apsiribojant tik nacionalinėmis sienomis; kadangi vis dar yra kliūčių, trukdančių laisvai teikti priežiūros paslaugas ES; kadangi šie darbuotojai yra labai svarbūs mūsų visuomenei tiek visuomenės sveikatos, tiek prižiūrimų žmonių, kurie kartais yra izoliuoti, socialinės įtraukties požiūriu;

AH. kadangi visose valstybėse narėse darbo užmokestis priežiūros ir namų ūkio sektoriuose yra gerokai mažesnis už vidutinį darbo užmokestį ir mažesnis už užmokestį, kurį darbuotojai gauna už tą patį darbą kituose sektoriuose, ypač sveikatos priežiūros sektoriuje (56); kadangi taip yra dėl neoficialaus darbo, mažesnės kolektyvinių derybų aprėpties šiuose sektoriuose, taip pat dėl nepakankamo sektorių, kuriuose dominuoja moterys, pvz., priežiūros sektoriaus, vertinimo; kadangi pelno ir ne pelno sektoriuose dirbantys darbuotojai dažnai neturi teisės į darbuotojų atstovavimą ir kolektyvines derybas; kadangi darbo užmokesčio skirtumas, palyginti su vidutiniu darbo užmokesčiu, yra mažiausias tose valstybėse narėse, kuriose sudarytos kolektyvinės sutartys dėl šio sektoriaus dalių (57); kadangi atstovavimas darbuotojams, įskaitant profesines sąjungas, ir kolektyvinės derybos yra labai svarbūs atstovaujant darbuotojų teisėms ir interesams ir juos ginant visose priežiūros įstaigose, taip pat didinant ir išlaikant standartus visame priežiūros sektoriuje;

AI. kadangi COVID-19 krizė išryškino keletą problemų, susijusių su ilgalaikės priežiūros darbuotojų užimtumo sąlygomis; kadangi ilgalaikės priežiūros darbuotojams grėsė dar didesnė rizika užsikrėsti COVID-19 nei sveikatos priežiūros darbuotojams ligoninėse, nes trūko asmeninių apsaugos priemonių ir tinkamų mokymų, kaip įgyvendinti infekcijos protokolus ir kitą prevencinę veiklą;

AJ. kadangi nepaisant to, kad daugumai priežiūros teikėjų priežiūra teikia emocinį pasitenkinimą, ji dažnai neigiamai veikia priežiūros teikėjų fizinę ir psichikos sveikatą ir sukelia sunkumų derinant priežiūrą su apmokamu darbu, o tai ypač svarbu prižiūrinčiųjų moterų atveju (58); kadangi COVID-19 pandemijos metu neproporcingai stipriai nukentėjo formaliosios ir neformaliosios priežiūros teikėjų psichikos sveikata; kadangi pandemijos metu padaugėjo psichikos problemų, dėl kurių padidėjo priežiūros našta; kadangi priežiūros darbas dažnai susijęs su darbu pamainomis, trumpais terminais ir ilgomis darbo valandomis; kadangi pavojus sveikatai ir prasta darbo laiko kokybė yra pagrindinės palyginti didelio pravaikštų skaičiaus ilgalaikės priežiūros sektoriuje priežastys; kadangi 38 proc. priežiūros specialistų mano, kad dėl neigiamo savo darbo poveikio jie negalės tęsti darbo, kol jiems sukaks 60 metų (59);

AK. kadangi Europoje 33 proc. ilgalaikės priežiūros darbuotojų patyrė tam tikrą priešišką socialinį elgesį (įskaitant žodinį užgauliojimą, grasinimus ir žeminantį elgesį) ir tik 22 proc. ilgalaikės priežiūros darbuotojų jaučiasi labai patenkinti savo darbo sąlygomis (60);

AL. kadangi yra įvairių kartu gyvenančių formaliosios priežiūros teikėjų įdarbinimo būdų, pvz., per priežiūros įmones arba laikino įdarbinimo agentūras ir tarpininkus;

AM. kadangi moterys sudaro daugumą asmenų, kuriems teikiama priežiūra, o 44 mln. žmonių ES teikia neformaliąją ilgalaikę priežiūrą šeimos nariams, kaimynams ar draugams (61), kurių dauguma yra moterys, ir 12 proc. moterų bei 7 proc. vyrų, teikiančių neformaliąją ilgalaikę priežiūrą, tokią priežiūrą teikia daugiau kaip 40 valandų per savaitę (62); kadangi beveik 30 proc. vyresnių nei 65 metų žmonių serga dviem ar daugiau neužkrečiamųjų ligų; kadangi neužkrečiamosios ligos yra didelė ir vis didėjanti našta pacientams, priežiūros teikėjams, visuomenei ir sveikatos priežiūros sistemoms;

AN. kadangi didelis priežiūros gavėjų, kuriems reikia neformaliosios priežiūros, skaičius yra tiesiogiai susijęs su kokybiškų jų poreikiams pritaikytų profesinių paslaugų neprieinamumu ir neįperkamumu, taip pat su daugelio valstybių narių standartiniu pasirinkimu remtis neapmokama neformaliąja priežiūra kaip pagrindiniu priežiūros šaltiniu (63); kadangi neformaliosios priežiūros paslaugų teikimas turėtų būti pasirinkimas, o ne būtinybė dėl prieinamų priežiūros paslaugų trūkumo;

AO. kadangi nemaža dalis formaliosios priežiūros namuose sektoriaus veikia pilkojoje zonoje, o tai daro neigiamą poveikį priežiūros namuose kokybei; kadangi trūksta duomenų, pagal kuriuos būtų galima tiksliai nustatyti pilkojoje zonoje esančių priežiūros teikėjų skaičių;

AP. kadangi moterys Europos Sąjungoje neapmokamiems priežiūros ir namų ūkio darbams skiria 13 valandų per savaitę daugiau nei vyrai (64); kadangi galimybė gauti įperkamas ir kokybiškas formaliosios ilgalaikės priežiūros paslaugas priklausomiems šeimos nariams ir nevienodas neapmokamos priežiūros ir namų ūkio darbų pasiskirstymas tarp vyrų ir moterų yra esminiai veiksniai, lemiantys tai, ar moterys įsidarbina ir lieka dirbti, ir jų turimo darbo kokybę; kadangi 7,7 mln. moterų ES dėl joms tenkančių neformaliosios priežiūros pareigų nedalyvauja darbo rinkoje, palyginti su vos 450 000 vyrų, o 29 proc. ne visą darbo laiką dirbančių moterų kaip pagrindinę priežastį, dėl kurios pradėjo dirbti ne visą darbo laiką, nurodo priežiūros pareigas (65); kadangi tik 6 proc. vyrų teigia, kad pagrindinė priežastis, dėl kurios dirba ne visą darbo laiką, yra priežiūros pareigos, palyginti su 29 proc. moterų, ir tik 64 proc. tėvų ES kasdien teikia priežiūros paslaugas (66);

AQ. kadangi moterys taip pat dažniau nutraukia karjerą, dirba trumpiau ir dažniau dirba ne visą darbo laiką, mažų garantijų arba laikiną darbą; kadangi sektorių segregacija, nevienodas neapmokamų priežiūros ir namų ruošos darbų pasiskirstymas yra pagrindinės priežastys, dėl kurių išlieka užimtumo, darbo užmokesčio ir pensijų skirtumai, taip pat didesnė moterų skurdo ir socialinės atskirties rizika; kadangi 2020 m. vyrų ir moterų pensijų skirtumas vidutiniškai siekė 27 proc. (67); kadangi vienodas neapmokamų priežiūros ir namų ūkio darbų pasiskirstymas, t. y. vienodas vyrų dalyvavimas, turi akivaizdų teigiamą poveikį apmokamą darbą dirbančių moterų daliai bei vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumo mažinimui; kadangi vaikų priežiūros pareigos yra 60 proc. moterų (palyginti su 17 proc. dirbančių vyrų) užimtumo pokyčių priežastis ir dėl jų darbo valandas sutrumpina 18 proc. dirbančių moterų ir tik 3 proc. vyrų (68); kadangi kokybiškos vaikų priežiūros įstaigų buvimas, prieinamumas ir įperkamumas yra labai svarbūs, kad žmonės, ypač moterys, turinčios priežiūros pareigų, galėtų dalyvauti darbo rinkoje; kadangi visuomenės sveikatos problemos, kaip antai migrena, yra labiau paplitusios tarp moterų (69) ir didelė dalis sergančių moterų vis dar yra pirmiausia atsakingos už vaikų priežiūros ir namų ruošos darbus;

AR. kadangi šie skirtumai pasitvirtina pasauliniu lygmeniu – moterys neapmokamam priežiūros darbui skiria vidutiniškai 3,2 karto daugiau laiko (201 darbo dieną per metus) nei vyrai (63 darbo dienas) ir yra ryškiausi mergaičių ir moterų, gyvenančių vidutinių pajamų šalyse, turinčių žemesnį išsilavinimą, gyvenančių kaimo vietovėse ir auginančių jaunesnio nei mokyklinio amžiaus vaikus, atveju (70);

AS. kadangi moterys sudaro didžiąją dalį svarbiausių darbuotojų (4 iš 16 kitų profesinių kategorijų, kurios laikomos svarbiausiomis, moterys sudaro daugiau nei 50 proc. ES darbo jėgos) (71), pvz., priežiūros specialistų, kurių užduočių dažniausiai negalima atlikti nuotolinio darbo būdu, ir darbuotojų, dirbančių sektoriuose, kurie labiausiai nukentėjo nuo pandemijos, todėl jiems kyla didelė užkrato, didelio darbo krūvio, sutrikusios profesinio ir asmeninio gyvenimo pusiausvyros ir darbo praradimo rizika; kadangi darbo ir gyvenimo sąlygos ypač pablogėjo apmokamą darbą dirbančioms moterims, turinčioms mažų vaikų (72);

AT. kadangi priežiūra tebėra viena iš pagrindinių lyčių archetipų reprodukcijos sričių, kurią dar labiau sustiprina nepakankamos investicijos į kokybiškas paslaugas ir šališkumas dėl lyties kitose politikos srityse, kuris neproporcingai veikia moterų apsisprendimą socialiniame ir profesiniame gyvenime, pvz., mokesčių lengvatų sistemoje;

AU. kadangi socialinės ekonomikos įmonės gali turėti didelį potencialą ir prisidėti palengvinant priežiūrą teikiančių asmenų reintegraciją į darbo rinką;

AV. kadangi kelios ES valstybės narės ir regionai vis dar nepasiekė tikslo užtikrinti 90 proc. vaikų nuo trejų metų iki privalomojo mokyklinio amžiaus ir 33 proc. trejų metų ir jaunesnių vaikų priežiūrą; kadangi pakankamos infrastruktūros, kurioje būtų siūlomos kokybiškos ir prieinamos vaikų priežiūros paslaugos visiems, ypač ikimokyklinio ugdymo paslaugos, trūkumas visų pirma daro poveikį vaikams iš palankių sąlygų neturinčių šeimų, o tai rodo, kad vaikų su negalia, romų ir kitų mažumų bendruomenių vaikų, migrantų vaikų, skurde gyvenančių vaikų ir iš kitų nepalankioje padėtyje esančių grupių kilusių vaikų, kurie būtų gavę daugiausia naudos iš ankstyvosios vaikų priežiūros, priėmimo rodikliai yra žemesni už vidurkį (73);

AW. kadangi 2020 m. 24,2 proc. ES vaikų, t. y. beveik 18 mln. vaikų, grėsė skurdas ir socialinė atskirtis; kadangi mažas pajamas gaunančių šeimų vaikams, benamiams vaikams, neįgaliems vaikams, migrantų vaikams, etninėms mažumoms priklausantiems vaikams, visų pirma romų vaikams, institucinėje globoje esantiems vaikams, vaikams, auginamiems nepalankiomis šeiminėmis aplinkybėmis, vienišų tėvų šeimų, LGBTIQ+ šeimų ir šeimų, kuriose tėvai išvyksta dirbti į kitą šalį, vaikams kyla didelių sunkumų, pvz., jiems tenka labai prastos būsto sąlygos arba gyventi perpildytoje erdvėje, kyla kliūčių pasinaudoti pagrindinėmis ir būtiniausiomis paslaugomis; kadangi ES neproporcingai daugiau neįgalių vaikų atsiduria globos įstaigose nei vaikai, kurie neturi negalios, ir atrodo, kad jų atžvilgiu dedama kur kas mažiau pastangų, kad jie galėtų pereiti nuo institucinės globos prie bendruomeninės globos ir globos šeimoje (74); kadangi Europos vaiko garantijų sistema yra ES priemonė, kurios tikslas – užkirsti kelią skurdui ir socialinei atskirčiai ir su jais kovoti užtikrinant vaikams, kuriems reikia pagalbos, laisvą ir veiksmingą prieigą prie pagrindinių paslaugų, pvz., ankstyvojo ugdymo ir priežiūros, švietimo ir mokyklinės veiklos, sveikatos priežiūros ir bent vieno sveiko patiekalo per dieną mokykloje prieinamumą, taip pat veiksmingą sveikos mitybos ir tinkamo būsto prieinamumą visiems vaikams, kuriems to reikia (75);kadangi kokybiškų vaikų priežiūros ir ugdymo paslaugų prieinamumas už prieinamą kainą yra labai svarbus vaikų asmeniniam vystymuisi ir gerovei; kadangi egzistuoja vienareikšmiškas teigiamas ryšys tarp galimybės naudotis vaikų priežiūros paslaugomis ir vyrų, ypač moterų, užimtumo ir pajamų (76);

AX. kadangi galimybė naudotis kokybiškomis priežiūros paslaugomis, ypač ilgalaike priežiūra, vis labiau priklauso nuo asmeninių ir šeimos pajamų, jų gyvenamosios vietos, paslaugų prieinamumo ir teikimo pajėgumų, taip pat geografinio prieinamumo ir paslaugų teikėjų laisvų pajėgumų; kadangi manoma, kad du iš trijų asmenų, kuriems reikalinga priežiūra, neturi galimybės naudotis priežiūros paslaugomis, daugiausia dėl jų neprieinamumo ir neįperkamumo (77); kadangi mažas pajamas gaunantys, žemesnio išsilavinimo ir migruojantys namų ūkiai susiduria su didžiausiais sunkumais siekdami gauti oficialias ilgalaikės priežiūros paslaugas namuose; kadangi visoje ES trečdalis, o penkiose valstybėse narėse net daugiau nei pusė namų ūkių teigia, kad jiems reikia profesionalių ilgalaikės priežiūros paslaugų, tačiau jie negali jų gauti dėl finansinių priežasčių (78); kadangi galimybė naudotis sveikatos priežiūros ir slaugos paslaugomis turėtų būti visuotinė, veiksminga, nepriklausoma nuo ekonominių sąlygų, skirtingos gyvenamosios ar administracinės padėties bei statuso; kadangi mažesnes pajamas gaunantys asmenys taip pat yra grupė, kurioje priežiūros poreikiai yra labiau paplitę (79);

AY. kadangi skaitmeninės technologijos gali padėti tiek formaliosios, tiek neformaliosios priežiūros teikėjams ir sumažinti jiems tenkančią naštą, pvz., vežant pacientus į konsultacijas, kurios galėtų vykti internetu; kadangi 2021 m. „Eurocarers“ apklausos duomenimis, 78 proc. neformaliosios priežiūros teikėjų niekada nesinaudojo su priežiūra susijusiomis technologijomis (80); kadangi būtina atsižvelgti į skaitmeninimą ir Daiktų internetą priežiūros sektoriuje, tačiau jie neturėtų visiškai pakeisti nepakeičiamos žmonių sąveikos, susijusios su priežiūra; kadangi reikėtų skatinti mokslinius tyrimus ir bandomuosius projektus, kad būtų patikrintas skaitmeninių paslaugų praktinis pritaikomumas ir veiksmingumas; kadangi vyresnio amžiaus žmonėms, įskaitant tuos, kurie gauna priežiūros paslaugas, sunku naudotis skaitmeninėmis paslaugomis; kadangi galimybė naudotis skaitmeninėmis paslaugomis, įskaitant skaitmeninio raštingumo ugdymą, turėtų būti vertinama kaip priežiūros gavėjų teisė; kadangi drastiškas perėjimas prie nuotolinio darbo atskleidė poreikį geriau užtikrinti, peržiūrėti ir atnaujinti teisės aktus, susijusius su darbo sąlygomis skaitmeninėje aplinkoje ir dirbtinio intelekto naudojimu profesiniame gyvenime;

AZ. kadangi moterys, susiduriančios su tarpsektorine diskriminacija, susiduria su papildomomis kliūtimis, trukdančiomis naudotis sveikatos priežiūros ir slaugos paslaugomis, ir ypatingą dėmesį reikia skirti netiesioginio šališkumo, atsirandančio dėl išlikusių stereotipų ir nepakankamo atstovavimo tam tikroms grupėms šiose institucijose, poveikiui šalinti;

BA. kadangi ypatingas dėmesys turėtų būti skiriamas seniausiems žmonėms, kad prireikus būtų galima padėti savarankiškumo netekusiems asmenims ir užkirsti kelią jų atskirčiai;

BB. kadangi reikėtų tinkamai atsižvelgti į prevencijos ir geriatrinės reabilitacijos svarbą sveikam ir oriam senėjimui;

BC. kadangi reikia pertvarkyti slaugos sistemą ir, jei įmanoma, teikti nemokamą arba įperkamą slaugą namuose;

BD. kadangi didesnės investicijos į priežiūros ekonomiką, atitinkančios darnaus vystymosi tikslus, iki 2035 m. leistų sukurti 300 mln. papildomų darbo vietų (81); tai sudarytų 96 mln. tiesioginių darbo vietų vaikų priežiūros srityje, 136 mln. tiesioginių darbo vietų ilgalaikės priežiūros srityje ir 67 mln. netiesioginių darbo vietų su priežiūra nesusijusiuose sektoriuose; kadangi tokiam darbo vietų kūrimui reikėtų 3,2 proc. pasaulio BVP investicijų, atsižvelgiant į visas išlaidas ir atėmus mokestines pajamas (82); kadangi Europos Komisija apskaičiavo, kad iki 2030 m. ES priežiūros sektoriuje tikimasi sukurti 8 mln. naujų darbo vietų (83);

BE. kadangi dėl demografinių pokyčių ir su jais susijusio gyventojų senėjimo didės priežiūros paslaugų paklausa; kadangi nėra tikėtina, kad priežiūros darbo vietos bus pakeistos ar jų skaičius sumažintas automatizavimu; kadangi tai turėtų paskatinti ES ir valstybes nares investuoti į priežiūros ekonomiką, kaip į perspektyvų darbo vietų kūrimo sektorių, atsižvelgiant į skaitmeninę pertvarką, siekiant padidinti kvalifikuotų darbuotojų skaičių ir pritraukti daugiau žmonių į šį sektorių;

BF. kadangi priežiūros, ypač socialinės rūpybos paslaugų, kokybės standartų vis dar nėra arba jie nepakankami;

BG. kadangi priežiūros sektoriui reikia didelių investicijų, išteklių ir reformų; kadangi 2018 m. apskaičiuotas metinis investicijų į socialinę infrastruktūrą deficitas Europoje siekė 100–150 mlrd. EUR (84); kadangi 2021 m. ataskaitoje dėl senėjimo prognozuojama, kad 2070 m. viešosios išlaidos, reikalingos ilgalaikės priežiūros ir paramos išlaidoms padengti, padidės iki 2,9 proc. BVP per metus, palyginti su 1,7 proc. BVP 2016 m., nors pagal „sveiko senėjimo“ scenarijų šios išlaidos gali gerokai sumažėti, o dėl visiško ilgalaikės priežiūros poreikių patenkinimo jos gerokai padidėja;

BH. kadangi labai svarbu suprasti formaliosios ir neformaliosios priežiūros sąveiką; kadangi formaliosios priežiūros paslaugų teikėjai gali teikti paramą neformaliosios priežiūros teikėjams, pvz., sudarydami jiems galimybę pasiimti laisvo laiko ir teikiant jiems mokymus; kadangi oficialaus neformaliosios priežiūros teikėjų pripažinimo trūkumas ir su tuo susijęs duomenų apie juos ir jų poreikius trūkumas yra šios sąveikos kliūtis;

BI. kadangi priežiūros paslaugų teikimas priklauso nuo gerai finansuojamų ir tinkamai veikiančių viešųjų paslaugų ir socialinės apsaugos sistemų;

BJ. kadangi neformaliosios priežiūros teikėjų populiacija yra labai įvairi; kadangi jų poreikiai skiriasi atsižvelgiant į jų socialines ir ekonomines aplinkybes, dalyvavimą darbo rinkoje, prižiūrimų asmenų poreikius ir laiką, kurį jie praleidžia slaugydami priklausomus asmenis;

BK. kadangi neurodegeneratyvinės ligos, pvz., Alzheimerio liga ir kitų formų ligos, dėl kurių prarandama atmintis, ir toliau nėra pakankamai diagnozuojamos daugumoje Europos šalių; kadangi yra aiškių požymių, kad dabartinis 9 mln. patvirtintų demencija sergančių žmonių skaičius iki 2050 m. padidės du kartus; kadangi moterys ir toliau neproporcingai dažnai serga demencija (85);

BL. kadangi 2021 m. vasario mėn. Europos ombudsmenas savo iniciatyva pradėjo tyrimą dėl Komisijos vaidmens ES deinstitucionalizavimo procese, daugiausia dėmesio skirdamas Komisijos pareigos užtikrinti, kad valstybės narės naudotų ES lėšas taip, kad būtų skatinamas perėjimas nuo stacionariosios globos įstaigų prie savarankiško gyvenimo ir dalyvavimo bendruomenės gyvenime, vykdymui;

BM. kadangi 2001 m. direktyvoje dėl laikinosios apsaugos numatytas mechanizmas pirmą kartą buvo aktyvuotas reaguojant į masinį pabėgėlių, visų pirma moterų su vaikais ir kitų priklausomų asmenų, bėgančių nuo karo Ukrainoje, antplūdį, užtikrinant perkeltiesiems asmenims vienodas galimybes patekti į darbo rinką ir apsirūpinti būstu, medicininę pagalbą ir galimybę vaikams mokytis; kadangi minėto mechanizmo aktyvavimas turės didelį tiesioginį poveikį priežiūros sektoriui, nes ES padaugės asmenų, kuriems reikalingos visapusiškos ir individualizuotos priežiūros paslaugos, taip pat padaugės neformaliosios ir formaliosios priežiūros teikėjų;

BN. kadangi duomenys apie priežiūros paslaugų kokybę beveik išimtinai grindžiami nestandartinėmis klientų pasitenkinimo apklausomis;

BO. kadangi sunkumai, susiję su tinkamo, padoraus ir įperkamo būsto suteikimu, ypač vyresnio amžiaus žmonėms, vienišiems asmenims, neįgaliesiems, asmenims, kuriems gresia skurdas ir socialinė atskirtis, šeimoms su mažais vaikais ir vienišiems tėvams, labai trukdo naudotis kokybiškomis priežiūros paslaugomis;

BP. kadangi 11 EBPO šalių ilgalaikės priežiūros darbuotojų darbo užmokesčio mediana yra tik 9 EUR per valandą, o ligoninių darbuotojų, kurių daugumą sudaro vyrai, – vidutiniškai 14 EUR per valandą (86);

BQ. kadangi daugiau nei pusė priežiūros darbuotojų teigia, kad neuždirba pakankamai, kad galėtų patenkinti pagrindinius poreikius, tokius kaip būstas ir maistas, o 31 proc. neturi tinkamos galimybės naudotis asmeninėmis apsaugos priemonėmis (87);

BR. kadangi dauguma priežiūros darbuotojų neuždirba tiek, kad galėtų sau ir savo šeimoms užtikrinti deramą pragyvenimo lygį (88);

Europa, kuri rūpinasi

1. pažymi, kad labai svarbu užtikrinti orumą, nepriklausomumą, savarankiškumą, gerovę ir dalyvavimą socialiniame gyvenime užtikrinant kokybišką priežiūrą visą gyvenimą, pradedant ankstyvąja vaikų priežiūra ir švietimu, baigiant pagyvenusių žmonių priežiūros paslaugomis ir parama neįgaliesiems, atsižvelgiant į tai, kad žmonės yra tarpusavyje susiję ir kad bet kuriam asmeniui tam tikru gyvenimo momentu gali prireikti priežiūros;

2. pabrėžia viešosios priežiūros prieinamumo ir galimybės ją gauti, taip pat priežiūros kokybės, prieinamumo, galimybės ją gauti, įperkamumo ir tinkamumo svarbą ir tai, kad visi asmenys, kuriems reikia priežiūros, ir juos prižiūrintieji asmenys turėtų turėti teisę į tikrą pasirinkimą, kai kalbama apie jiems ir jų šeimoms tinkamas priežiūros paslaugas ir jų formą (priežiūra šeimoje, bendruomeninė priežiūra, į pacientą orientuota priežiūra, individualizuota priežiūra ar kitos formos), priežiūros teikimo vietą ir intensyvumą, ypatingą dėmesį skiriant jos teikimui ir galimybei ją gauti atokiose vietovėse (433), pvz., kaimo vietovėse ar atokiausiuose regionuose, gyvenantiems asmenims; mano, kad investicijos į kokybiškų viešųjų ir socialinių paslaugų teikimą yra esminiai svertai, padedantys užkirsti kelią nepalankių sąlygų perkėlimui iš vienos kartos į kitą;

3. pažymi, kad priežiūra ir skirtingos jos politikos priemonės turi būti plėtojamos ir kuriamos atsižvelgiant į asmenų poreikius, pripažįsta, kad priežiūros organizavimo modeliai ir struktūra valstybėse narėse yra skirtingi, ir pabrėžia kiekvieno asmens teisę pasirinkti geriausiai jam tinkančias kokybiškas priežiūros paslaugas, ir būtinybę valstybėms narėms ir ES jas užtikrinti visose savo politikos srityse; pabrėžia, kad pagal Europos socialinių teisių ramsčio 18 principą kiekvienas turi teisę į įperkamas kokybiškas ilgalaikės priežiūros paslaugas, visų pirma šeima ir bendruomene grindžiamas priežiūros paslaugas, ir pabrėžia, kad, siekiant įgyvendinti šį principą, reikėtų išplėsti priežiūros paslaugų teikimą;

4. pažymi, kad moterys sudaro didžiąją formaliosios priežiūros sektoriaus darbo jėgos dalį (76 proc.) ir atlieka didelę dalį neformaliosios priežiūros darbų, taip pat sudaro priežiūros gavėjų daugumą; pažymi, kad priežiūra vis dar yra nepakankamai vertinama, nepripažįstama ir neužtikrina pakankamos arba dažnai jokios finansinės kompensacijos priežiūros teikėjams, ir kad šis nepakankamas įvertinimas darbo užmokesčio ir darbo sąlygų požiūriu ir matomumo stoka yra glaudžiai susiję su šio sektoriaus feminizacija dėl didelės moterų, dirbančių formaliosios ir neformaliosios priežiūros srityje, dalies; pabrėžia, kad rengiant priežiūros strategijas ir politiką reikia atsižvelgti į šį lyčių aspektą;

5. reiškia susirūpinimą dėl struktūrinių ir finansinių apribojimų poveikio asmenims teikiamų priežiūros paslaugų rūšims ir pripažįsta, kad priežiūros integracija visoje Europoje yra ribota, nes trūksta tinkamų paskatų ir struktūrų;

6. pabrėžia integruoto ir teisėmis grindžiamo požiūrio į bendrus Europos veiksmus priežiūros srityje, pagal kurį vienodai atsižvelgiama į žmonių fizinius, protinius, psichologinius ir socialinius, asmeninius bei namų ūkio poreikius, svarbą; pabrėžia, kad svarbu sudaryti sąlygas nuoseklesniam požiūriui į sveikatos apsaugos ir socialines sistemas, taip pat į formaliąją ir neformaliąją priežiūrą ir vietos, regioninės bei nacionalinės priežiūros politikos koordinavimą ES valstybėse narėse, taip pat horizontaliąją ir sektorinę integraciją;

7. pabrėžia, kad būtina parengti plataus užmojo ir įtraukią Europos priežiūros strategiją, kuria visiems būtų užtikrintos vienodos galimybės naudotis priežiūros paslaugomis, ypatingą dėmesį skiriant pažeidžiamoje padėtyje esantiems asmenims, ir prisidedama prie socialinio teisingumo;

8. mano, kad labai svarbi yra prevencija; ragina į holistinę Europos priežiūros strategiją įtraukti pirminę, antrinę ir tretinę prevenciją ( 89 ) , be kita ko, deramai naudojant atitinkamą švietimą ir informaciją, tyrimus, ankstyvą aptikimą, prevenciją ir tinkamus tolesnius veiksmus gydant neužkrečiamąsias ligas; primygtinai ragina Komisiją laikytis visapusiško ir holistinio požiūrio į priežiūrą;

9. primygtinai ragina Komisiją stiprinti ES atsparumą ir pajėgumų kūrimą sveikatos krizių atveju; primygtinai ragina Komisiją skatinti mokslinius tyrimus ir inovacijas nustatant prioritetines sritis būsimiems moksliniams tyrimams ir plėtrai, grindžiamas dabartinėmis ir būsimomis ligomis, ir toliau plėtojant su priežiūros sektoriumi susijusias galimybes, be kita ko, ir privatiems subjektams;

10. pabrėžia, kad visų ES veiksmų priežiūros, darbo rinkų ir socialinių paslaugų srityse tikslas turėtų būti skatinti vienodai duonpelnio ir (arba) vienodai priežiūros teikėjo modelį, pagal kurį vyrai ir moterys lygiomis teisėmis dirba apmokamą darbą darbo rinkoje ir neapmokamą darbą namų ūkio ir priežiūros srityse; primena, kad svarbu integruoti lyčių aspektą į visas politikos sritis;

11. ragina Komisiją ir valstybes nares investuoti į priežiūros sektorių, didinti ir užtikrinti tvarias, didesnes ir pakankamas investicijas ir finansavimą, kad asmenims, kuriems reikia priežiūros, būtų užtikrintos vienodos galimybės gauti įperkamas, grindžiamas atitinkamu darbuotojų skaičiumi, kokybiškas priežiūros ir namų ūkio paslaugas, taip pat užtikrintas aktyvus ir pilnavertis prižiūrinčiųjų asmenų profesinis gyvenimas su deramu darbo užmokesčiu, užtikrinančiu deramas gyvenimo ir karjeros galimybes šiame sektoriuje, sertifikuojant įgūdžius ir patvirtinant kvalifikaciją;

12. ragina Komisiją ir valstybes nares gerinti visų rūšių priežiūros paslaugų finansavimo prieinamumą ir kuo geriau pasinaudoti Europos struktūriniais ir investicijų fondais investicijoms į vaikų priežiūrą ir vyresnio amžiaus žmonių bei kitų asmenų, kuriems reikalinga priežiūra, priežiūrą, pasitelkiant ESF+, programą „InvestEU“ ir kitas finansines priemones, kuriomis skatinamos socialinės investicijos, taip pat Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, programą „ES – sveikatos labui“ ir Europos struktūrinius ir investicijų fondus, siekiant investuoti į valstybės garantuojamą priežiūrą ir sudaryti palankesnes sąlygas teikti prieinamas ir įperkamas paslaugas visiems; ragina Komisiją įvertinti ir sukurti sąveiką su lyčių lygybe, pažeidžiamų grupių asmenų įtrauktimi ir investicijų į skaitmeninę ir žaliąją pertvarką standartais, pvz., siekiant remti priežiūros ir priežiūros projektų žalinimą ir pradėti iniciatyvą dėl aplinkos atžvilgiu tvarios priežiūros, atsižvelgiant į tai, kad priežiūros infrastruktūra daro didelį neigiamą poveikį aplinkai, kurį reikia šalinti ir sušvelninti laikantis pagrindinių principų; ragina Komisiją parengti valstybėms narėms skirtas gaires ir veiksmų planą dėl bendrų standartų šioje srityje; ragina Europos investicijų banką įgyvendinant savo lyčių lygybės ir moterų ekonominio įgalėjimo strategiją apsvarstyti galimybę į savo metinį biudžetą įtraukti priežiūros sektoriaus ir priežiūros ekonomikos plėtrą;

13. ragina parengti specialų investicijų paketą, kuriuo būtų skatinamas ES priežiūros sektorius ir priežiūros ekonomika, taip pat užtikrinti įvairių programų ir iniciatyvų koordinavimą siekiant veiksmingai įgyvendinti strategiją; dar kartą ragina DFP ir susijusiose programose parengti biudžeto sudarymo atsižvelgiant į lyčių aspektą priemones, kurios leistų stebėti konkretų finansavimą, skirtą lyčių lygybei skatinti;

14. primena ES ir valstybių narių pareigas ir įsipareigojimus pereiti nuo segreguotos institucinės aplinkos prie bendruomeninės priežiūros ar priežiūros šeimoje ir skatinti įvairius savarankiško gyvenimo ir paramos modelius; ragina valstybes nares naudoti turimus Europos ir nacionalinius fondus siekiant paspartinti šį perėjimą ir remti asmens savarankiškumą ir savarankišką gyvenimą remiant nepriklausomumo didinimo būdus, pvz., adaptaciją namuose arba skaitmeninių aptikimo sistemų ir pagalbinių technologijų diegimą namuose, visapusiškai laikantis JT neįgaliųjų teisių konvencijos nuostatų ir tikslų; primygtinai ragina Komisiją imtis veiksmingų priemonių siekiant užtikrinti, kad ES lėšos būtų naudojamos perėjimui nuo institucionalizuotos prie bendruomeninės priežiūros ir priežiūros šeimoje, kartu užtikrinant visapusišką priežiūros šeimoje įvairovę;

15. pabrėžia, kad siekiant sumažinti nedeklaruojamą darbą formaliosios priežiūros srityje svarbu skirti viešąjį finansavimą tikriesiems priežiūros paslaugų teikėjams socialinės apsaugos sistemose arba naudojantis mokesčių išlaidomis, nes dėl to teikiamos teisėtos ir sąžiningos priežiūros paslaugos būtų įperkamos;

16. ragina valstybes nares užtikrinti visuotinę sveikatos apsaugą, didinti investicijas į sveikatos priežiūrą ir teikti pirmenybę bendruomenės vykdomos priežiūros ir pirminės sveikatos priežiūros finansavimui; ragina valstybes nares skubiai pašalinti esamas kliūtis, trukdančias užtikrinti sveikatos priežiūrą visiems, įskaitant dokumentų neturinčius migrantus, ir ypatingą dėmesį skirti sąveikinę diskriminaciją patiriančioms moterims; ragina priežiūros darbuotojams, sveikatos priežiūros padėjėjams ir kitiems pagalbiniams darbuotojams užtikrinti didesnį ir sąžiningą darbo užmokestį ir deramas darbo sąlygas;

17. pabrėžia, kad didelė dalis priežiūros modelių, paslaugų ir įstaigų grindžiami institucionalizuotu, pasenusiu modeliu, kuris neatitinka šiuolaikinių kokybės kriterijų, ir neatitinka priežiūros gavėjų fizinių, socialinių ir psichologinių poreikių ir pageidavimų; pabrėžia, kad visais priežiūros politikos ir paslaugų kūrimo, įgyvendinimo ir vertinimo etapais priežiūros planuose pagrindinis dėmesys turėtų būti skiriamas asmenims, kuriems reikalinga priežiūra, nagrinėjant novatoriškus sprendimus, naujus priežiūros teikimo modelius ir priemones, skatinant socialinę įtrauktį ir įvairių kartų supratimą apie individualius asmenų, kuriems reikalinga priežiūra, poreikius, siekiant tikslo pereiti nuo institucinės priežiūros prie priežiūros šeimoje ir bendruomenėje ir skatinant įvairius savarankiško gyvenimo ir paramos modelius;

18. mano, kad į asmenį orientuota ir individualizuota priežiūra yra būtina siekiant užtikrinti priežiūros paslaugų gavėjų ir juos prižiūrinčiųjų asmenų orumą, taip pat jų visapusišką dalyvavimą ir įtrauktį bendruomenėje; pabrėžia, kad siekiant pereiti prie į asmenį orientuoto požiūrio reikia geriau integruoti priežiūrą į labiau holistinius priežiūros planus, kad būtų padidinta nauda priežiūros gavėjams ir priežiūros kokybė;

19. pabrėžia, kad reikia visapusiškai naudoti skaitmeninius sprendimus siekiant padėti žmonėms, kuriems reikalinga priežiūra, gyventi nepriklausomą ir savarankišką gyvenimą, labiau gerbti jų teisę į apsisprendimą, ugdyti priežiūros specialistų ir priežiūros gavėjų savarankiškumą, taikant individualizuotą požiūrį į priežiūros planavimą ir biudžeto sudarymą, be kita ko, tinkamomis priemonėmis teikiant pritaikytą sveikatos priežiūrą ir į asmenį orientuotą priežiūrą, kartu užtikrinant, kad asmenys, kuriems reikia priežiūros ir paramos, palaikytų kokybiškus ryšius su žmonėmis;

20. mano, kad plėtojant priežiūros paslaugas reikėtų atsižvelgti į visas besinaudojančių jomis kategorijas ir jų skirtumus; teigia, kad tie, kurie planuoja, programuoja ir teikia priežiūros paslaugas, privalo žinoti apie tuos poreikius, paslaugų naudotojų įgalėjimą ir į naudotojus orientuoto požiūrio svarbą plėtojant paslaugas ir kad vyresnio amžiaus žmonių ir neįgaliųjų priežiūros paslaugos turi būti planuojamos ir plėtojamos dalyvaujant besinaudojantiems paslaugomis;

21. ragina valstybes nares keistis informacija ir geriausia patirtimi siekiant sukurti bendrą Europos formaliosios ir neformaliosios priežiūros kokybės sistemą, grindžiamą teisėmis į nepriklausomumą, savarankiškumą ir gerovę ir parengtą atsižvelgiant, be kita ko, į PPO sistemą, kad būtų galima remti šalis, siekiančias integruotos ilgalaikės priežiūros paslaugų tęstinumo, kuri apimtų visas priežiūros įstaigas, skatintų aukštynkryptę socialinę konvergenciją, užtikrintų lygias teises visiems piliečiams ir gerintų gyvenimo kokybę;

22. ragina Komisiją padėti valstybėms narėms tobulinti savo duomenų rinkimo infrastruktūrą pagal šią kokybės sistemą;

23. be to, ragina keistis geriausia patirtimi, kaip geriausiai remti ypatingų priežiūros poreikių turinčias grupes (pvz., vienišus tėvus, kurie daugiausia yra moterys, sunkiomis ligomis sergančius vaikus auginančius tėvus ir vyresnio amžiaus žmones);

24. pabrėžia, kad didėjantys priežiūros poreikiai reikalauja bendro ES požiūrio, ir ragina parengti konkrečią Europos strategiją dėl prevencinės sveikatos priežiūros, kuri būtų didėjančio spaudimo sveikatos priežiūros sistemai problemos sprendimo dalis; pažymi, kad priežiūros paslaugos turėtų būti plėtojamos taip, kad būtų didinamas priežiūros, profilaktinės sveikatos priežiūros, reabilitacijos ir savarankiško gyvenimo tęstinumas, ir pabrėžia visą gyvenimą trunkančio sveikatos ugdymo ir švietimo, ligų prevencijos ir nuolatinių sveikatos tyrimų programų, taip pat veiksmingesnių sveikatos priežiūros programų svarbą skatinant sveiko senėjimo procesą; ragina Komisiją ir valstybes nares aktyviai dalyvauti PSO vyresnių žmonių sveikatos dešimtmečio veikloje ir parengti ES sveiko senėjimo planus, kurie apimtų galimybes naudotis sveikatos priežiūros ir globos paslaugomis, taip pat sveikatinimo skatinimo ir prevencijos strategijas;

25. ragina Komisiją imtis vadovaujamojo vaidmens priežiūros srityje ES lygmeniu nustatant plataus užmojo tikslus, susijusius su priežiūros paslaugų finansavimu, prieinamumu, kokybe, veiksmingumu ir tvarumu, konsultuojantis su valstybėmis narėmis ir atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais, įskaitant socialinius partnerius, ir parengti suderintas apibrėžtis ir rodiklius, kad būtų galima įvertinti šiuos tikslus, susijusius su vaikais, vyresnio amžiaus asmenimis ar neįgaliaisiais;

26. pabrėžia, kad rezultatų suvestinėje reikia stebėti teisės į kokybišką priežiūrą įgyvendinimą viešajame, privačiajame, formaliajame ir neformaliajame kontekstuose;

27. primena, kad ES turėtų pasinaudoti vadinamąja TDO 5R sistema dėl deramo darbo priežiūros srityje (pripažinti, sumažinti ir perskirstyti neapmokamą priežiūros darbą, atlyginti už apmokamą priežiūros darbą) ir užtikrinti priežiūros darbuotojų atstovavimą, socialinį dialogą ir kolektyvines derybas;

28. primena, kad turėtų būti daroma pažanga kuriant priežiūros ekonomiką, kurioje būtų laikomasi integruoto, holistinio, lyčiai atžvalgaus ir visą gyvenimą apimančio požiūrio į priežiūrą; pabrėžia, kad tai turėtų apimti teisėkūros priemones ir investicijas ES lygmeniu, siekiant taip pat skatinti deramas darbo sąlygas ir didinti darbo patrauklumą priežiūros sektoriuje;

29. pabrėžia, kad Konferencijos dėl Europos ateities išvadose svarbu pabrėžti, kad reikia laikytis europinio požiūrio į priežiūrą, nes priežiūra yra pagrindinis Europos ateities sektorius;

30. ragina Komisiją pateikti plataus užmojo, patikimą ir perspektyvią Europos priežiūros strategiją, kuri būtų grindžiama kiekvieno asmens teise į įperkamą, prieinamą ir kokybišką priežiūrą, taip pat kitais Europos socialinių teisių ramsčio ir ES strateginiuose dokumentuose nustatytais principais, kurioje būtų atsižvelgiama į priežiūros gavėjų ir teikėjų asmenines teises ir poreikius ir kuri apimtų visą gyvenimą, pagal kurią būtų orientuojamasi į žmonių poreikius kritiniais jų gyvenimo laikotarpiais ir į juos reaguojama, sudarant sąlygas priežiūros paslaugų tęstinumui visą gyvenimą ir skatinant kartų solidarumą;

31. pabrėžia, kad ši strategija turėtų būti grindžiama patikimais, išsamiais ir palyginamais, viešai prieinamais duomenimis apie priežiūros teikėjų ir gavėjų padėtį ir kategorijas, suskirstytais pagal lytį, amžių, tautybę, etninę kilmę ( 90 ) , negalią, socialinį ir ekonominį statusą, prieinamumą ir įperkamumą, teikiamos ar gautos priežiūros rūšį ir skirtingas priežiūros sąlygas (privačiąją ar viešąją, institucinę, šeimos ar bendruomeninę), ir apimti konkrečius ir progresinius tikslus, įskaitant tvarkaraštį ir rodiklius, pagal kuriuos būtų vertinama pažanga ir kovojama su nelygybe, atsižvelgiant į priežiūros poreikius Europos visuomenėse; pakartoja raginimą Komisijai ir valstybėms narėms atnaujinti statistikos sistemą, skirtą patikimų, palyginamų ir išskaidytų duomenų rinkimui, sykiu užtikrinant visapusišką privatumo ir pagrindinių teisių standartų laikymąsi; ragina Komisiją parengti centralizuotai valdomus išsamius laiko sąnaudų tyrimus, suskirstytus pagal pirmiau minėtus parametrus, siekiant įvertinti neapmokamo darbo vertę valstybėse narėse;

32. pabrėžia, kad rengiant Europos priežiūros strategiją reikia konsultuotis su visais atitinkamais ES, nacionalinio ir vietos lygmens suinteresuotaisiais subjektais, įskaitant neformaliosios priežiūros teikėjų atstovus ir pacientų organizacijas, siekiant atsižvelgti į jų padėties ir poreikių įvairovę, ir pabrėžia, kad strategijoje turėtų būti nustatytos jos tikslinės grupės;

33. ragina Komisiją į Europos priežiūros strategiją įtraukti išsamias kovos su smurtu ir priekabiavimu priemones, visų pirma dėl kovos su visų formų netinkamu elgesiu su vyresnio amžiaus asmenimis ir smurtiniais veiksmais prieš priežiūros teikėjus, kad būtų kovojama su nerimą keliančiais reiškiniais, pvz., pagalbos neteikimu, aplaidumu ir netinkamu fizinių ar cheminių suvaržymo priemonių naudojimu, ypač ilgalaikės priežiūros ir paramos srityje; ragina valstybes nares rengti neformaliosios ir formaliosios priežiūros teikėjų mokymus, siekiant išvengti su priežiūra susijusio smurto ir priekabiavimo, juos uždrausti ir su jais kovoti, taip pat sukurti nepriklausomus ir veiksmingus mechanizmus, pagal kuriuos būtų pranešama apie blogą elgesį ir atlyginama už patirtą žalą;

34. ragina valstybes nares užtikrinti, kad priežiūros ekonomikai skirtos investicijos būtų įtrauktos į (persvarstytus) nacionalinius ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planus, Sanglaudos fondus ir visas kitas atitinkamas ES finansines priemones;

35. pabrėžia, kad kuriama senjorų ekonomika galėtų tapti viena iš pagrindinių ekonomikos varomųjų jėgų, ypač kaimo vietovėse, ir galėtų suteikti galimybių sveikatos ir ilgalaikės priežiūros sektoriams, nes ja remiantis būtų efektyviau teikiama kokybiška priežiūra;

36. ragina ES Komisiją kiekvienų keliamųjų metų vasario 29 d. paskelbti ES lygybės priežiūros srityje diena, siekiant didinti informuotumą apie priežiūros paslaugų ir šių paslaugų teikėjų nuvertinimą ir nematomumą mūsų visuomenėje;

37. ragina Komisiją ir valstybes nares ne tik reaguoti į neatidėliotinus priežiūros poreikius, bet ir patvirtinti politiką ir priemones, kuriomis būtų šalinamos jų priežastys, tokios kaip skurdas, socialinė atskirtis ir kitos struktūrinės kliūtys, trukdančios užtikrinti visuotines ir vienodas galimybes naudotis kokybiškomis priežiūros paslaugomis, visų pirma problemos, susijusios su užimtumu, švietimu ir mokymu, taip pat deramu ir įperkamu būstu;

Kokybiška kiekvieno vaiko priežiūra

38. palankiai vertina Komisijos planus persvarstyti Barselonos tikslus, kurie yra Europos priežiūros strategijos dokumentų rinkinio dalis; ragina skatinti didesnę konvergenciją ir daugiau investuoti į kokybišką viešąją kiekvieno vaiko priežiūrą ES, be kita ko, peržiūrint tikslus ir gerokai padidinant užmojus, susijusius su kokybiškomis vaikų priežiūros paslaugomis visiems vaikams, įskaitant jaunesnius nei 3 metų vaikus ir tuos, kurie susiduria su skurdu, socialine atskirtimi ir sąveikine diskriminacija, ir nustatant konkrečius patobulintus rodiklius, pagal kuriuos būtų galima stebėti galimybes naudotis vaikų priežiūros paslaugomis jaunesnių nei 1 metų vaikų atveju; ragina Komisiją į tikslus įtraukti naują tikslą dėl vaikų priežiūros po pamokų mokykloje; ragina valstybes nares, kurios atsilieka įgyvendindamos 2002 m. Barselonos tikslus, priimti visas būtinas priemones, kad būtų kuo greičiau pasiektas tikslas užtikrinti 90 proc. vaikų nuo trejų metų iki privalomojo mokyklinio amžiaus ir 33 proc. trejų metų ir jaunesnių vaikų priežiūrą;

39. primena, kad ES fondai (ESIF ir visų pirma „Europos socialinis fondas +“, taip pat Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonė) turėtų būti naudojami valstybių narių investicijoms į vaikų priežiūrą papildyti; ragina Komisiją propaguoti viešąsias investicijas į vaikų priežiūros paslaugas valstybėse narėse naudojant ES finansines priemones; pabrėžia, kad viešosios investicijos ir kokybiškos vaikų priežiūros sektoriaus darbuotojų užimtumo ir darbo sąlygos yra labai svarbios norint teikti kokybiškas vaikų priežiūros paslaugas;

40. ragina valstybes nares įtraukiai ir integruotai kurti vaikų priežiūros, švietimo, įskaitant popamokinę veiklą, ir kitas politikos kryptis ir priemones, skirtas visiems vaikams ir jų šeimoms remti, taikant į vaikus orientuotą požiūrį, ypatingą dėmesį skiriant pažeidžiamoje padėtyje esantiems vaikams, pvz., vaikams, kuriems gresia skurdas ir socialinis nepriteklius, taip pat neįgaliems vaikams, migrantų vaikams ir mažumoms priklausantiems vaikams, ir pagal kurias būtų palaikomas greitas ir veiksmingas Europos vaiko garantijų sistemos įgyvendinimas, įskaitant įsipareigojimą užtikrinti veiksmingą ir nemokamą kokybišką ikimokyklinį ugdymą ir priežiūrą vaikams, kuriems reikia pagalbos ( 91 ) ; ragina valstybes nares plėtoti asmeninės pagalbos neįgaliems vaikams paslaugas ir užtikrinti deramas ir kokybiškas darbo sąlygas neįgaliems vaikams padedantiems specialistams;

41. pabrėžia, kad COVID-19 krizė ir pabėgėlių srautas po karo Ukrainoje gali dar labiau pabloginti vaikų, kuriems gresia skurdas ir socialinė atskirtis, arba vaikų, kuriems reikia kokybiškos priežiūros, padėtį; todėl dar kartą ragina ( 92 ) valstybes nares ir Komisiją padidinti vaiko garantijų sistemos finansavimą ir skirti konkretų ne mažesnį kaip 20 mlrd. EUR biudžetą, siekiant kovoti su skurdu, nuo kurio kenčia vaikai ir jų šeimos, ir prisidėti prie tikslo iki 2030 m. sumažinti bent 15 mln. asmenų skurdą, įskaitant 5 mln. vaikų visose valstybėse narėse;

42. primena, kad socialinė apsauga ir parama asmenims ir šeimoms, ypatingą dėmesį skiriant pažeidžiamoje padėtyje esančioms grupėms, pvz., didelėms šeimoms, vienišiems tėvams ar šeimoms, turinčioms neįgalų vaiką, yra labai svarbios, ir ragina kompetentingas nacionalines valdžios institucijas užtikrinti visuotines, tinkamas ir prieinamas socialinės apsaugos sistemas visiems ir integruotas vaiko apsaugos sistemas, kad nė vienas nebūtų paliktas nuošalyje, įskaitant veiksmingą prevenciją, ankstyvą intervenciją ir paramą šeimai, siekiant užtikrinti vaikų, kurie negauna tėvų priežiūros arba kuriems gresia pavojus prarasti tėvų priežiūrą, saugą ir saugumą, taip pat priemones, kuriomis remiamas perėjimas nuo institucinės priežiūros prie kokybiškos šeimos ir bendruomeninės priežiūros; ragina valstybes nares padidinti investicijas į vaikų apsaugos sistemas ir socialinės gerovės paslaugas kaip svarbų vaiko garantijų sistemos įgyvendinimo aspektą;

43. ragina valstybes nares teikti nuolatinę holistinę ir integruotą paramą tėvams, įskaitant motinystės, tėvystės ir vaiko priežiūros apmokamas atostogas ir priemones, kurios taip pat atsispindėtų pensijų sistemose, lengvai prieinamas socialines paslaugas, pvz., dienos priežiūrą, konsultavimą, tarpininkavimą ar psichosocialinę paramą, kuriomis būtų skatinamas svarbesnis vyrų vaidmuo ir taip užtikrinamas lygus vyrų įsitraukimas į neapmokamų priežiūros ir namų ruošos pareigų, įskaitant labai mažų vaikų, taip pat neįgalių vaikų priežiūrą, vykdymą; pabrėžia tinkamų, prieinamų ir įperkamų priežiūros struktūrų ir paslaugų svarbą vienišiems tėvams, kurių didžioji dauguma yra moterys, ir šeimoms, kurių pajamos yra mažos ir nepastovios ir kurioms gresia skurdas ir socialinė atskirtis; ragina Komisiją ir valstybes nares rinkti standartizuotus lygybės duomenis, išskaidytus pagal statusą, saugomą pagal direktyvas 2000/43/EB, 2000/78/EB ir 2006/54/EB, remiantis savanoriško dalyvavimo, konfidencialumo, tapatybės nustatymo ir informacija pagrįsto sutikimo principais, sykiu laikantis pagrindinių ES duomenų apsaugos ir pagrindinių teisių principų ir standartų;

44. pabrėžia, kad svarbu užtikrinti prieinamas, prieinamas, įperkamas ir įtraukias kokybiškas vaikų priežiūros paslaugas, taikant į teises ir vaikus orientuotą požiūrį, kuris atitiktų tėvų darbo valandų ir mokyklinių atostogų reikalavimus ir sudarytų palankesnes sąlygas tėvams vienodai grįžti į darbą, užtikrintų profesinio ir asmeninio gyvenimo pusiausvyrą, nes tai yra vienas iš pagrindinių visapusiško moterų dalyvavimo darbo rinkoje veiksnių; pabrėžia, kad paslaugos taip pat turėtų atitikti konkrečius vaikų ir jų tėvų poreikius, susijusius, pvz., su negalia, liga ir darbu konkrečiame sektoriuje; primena, kad lyčių nelygybė priežiūros ir užimtumo srityse daro neigiamą poveikį daugelio moterų veiklai darbo rinkoje ir karjeros raidai, todėl vyrų ir moterų pensijos labai skiriasi ir vyresniame amžiuje labai skiriasi skurdo lygis;

Lygios galimybės naudotis kokybiškomis priežiūros paslaugomis

45. ragina valstybes nares pripažinti teisę į priežiūrą ir reformuoti bei integruoti savo socialines paslaugas ir apsaugos sistemas taip, kad būtų užtikrintos veiksmingos, visapusiškos ir lygios galimybės laiku gauti priežiūros paslaugas ir gydymą visą gyvenimą, į savo socialinės apsaugos sistemas įtraukiant sprendimus, kuriais užtikrinamas individualizuotas požiūris ir didesnis asmenų savarankiškumas renkantis paslaugas ir užimtumo modelius, kurie atitinka poreikius ir apsaugo tiek priežiūros gavėjų, tiek priežiūros teikėjų teises, įskaitant asmenines namų ūkio paslaugas, asmeninę asistentų veiklą ir kitus priežiūros namuose paslaugų užimtumo modelius, kad būtų sustiprintas priežiūros tęstinumas, prevencinė sveikatos priežiūra, reabilitacija, geresnė profesinių ligų prevencija, diagnozavimas ir gydymas, savarankiškumas, savarankiškas gyvenimas ir įtrauktis į bendruomenę; atkreipia dėmesį į tai, kad būtina užtikrinti prieigą prie su priežiūra susijusių teisių, nepriklausomą nuo kitų socialinių pervedimų, ir panaikinti struktūrines kliūtis, dėl kurių nesinaudojama priežiūros ir kitomis paramos paslaugomis arba jos atidedamos; be to, atkreipia dėmesį į visų priežiūros teikėjų, ypač įvairaus statuso darbuotojų migrantų, kurie gali susidurti su ypatingomis kliūtimis gauti priežiūros paslaugas, sąveikinę diskriminaciją, marginalizaciją ir dirbančiųjų skurdą, poreikius;

46. pažymi, kad priežiūros prieinamumas yra susijęs su įvairiais sąveikaujančiais veiksniais, pvz., įvairaus spektro individualizuotomis paslaugomis, sąnaudomis ir lankstumu, taip pat tinkamu priežiūros personalu, deramomis darbo sąlygomis, laukimo laiku, geografiniais atstumais iki artimiausios priežiūros įstaigos, tinkama viešąja infrastruktūra ir transportu; mano, kad šiuo atžvilgiu turėtų būti prieinamos, skatinamos, vertinamos ir pripažįstamos įvairios priežiūros paslaugų teikimo formos, visų pirma turėtų būti išplėstas priežiūros šeimoje ir bendruomenėje paslaugų teikimas ir pirmenybė turėtų būti teikiama perėjimui nuo institucinės priežiūros prie priežiūros šeimoje ir bendruomenėje; atkreipia dėmesį į demografinius pokyčius kaip svarbų didesnio priežiūros poreikio veiksnį, dėl kurio reikės didelių ES ir valstybių narių investicijų, taip pat į tai, kad reikia nustatyti ir pašalinti administracines kliūtis, trukdančias priežiūros paslaugų gavėjams ir jų šeimoms laiku ir veiksmingai naudotis tinkamais priežiūros ir paramos sprendimais;

47. pabrėžia poveikį, kurį daro žalioji aplinka, galimybė kasdien išeiti į įvairią gamtą ir lauką, žmonių, kuriems reikalinga priežiūra, geros kokybės gyvenimo sąlygoms, pažymi, kad tyrimai rodo, jog galimybė būti gamtoje yra labai naudinga visų žmonių ir ypač tų, kuriems reikalinga priežiūra, fizinei ir psichinei sveikatai, ir pabrėžia, kad reikia sudaryti palankesnes sąlygas nuo priežiūros priklausomiems asmenims būti gamtoje ir lauke, taip pat reikia priežiūros sektoriuje remti gamta grindžiamus sprendimus;

48. pažymi, kad skaitmeninės technologijos yra daug žadantis veiksnys remiant priežiūros paslaugų teikimą, tačiau tik tuo atveju, jei jos kuriamos žvelgiant iš naudotojo pradinės perspektyvos ir yra modulinės ( 93 ) bei pritaikytos konkretiems poreikiams; atsižvelgdamas į tai pabrėžia, kad Komisija ir valstybės narės turėtų spręsti formaliosios ir neformaliosios priežiūros teikėjų, taip pat priežiūros gavėjų skaitmeninių įgūdžių trūkumo problemą, rengiant konkrečias šioms grupėms skirtas programas; pabrėžia, kad be to turėtų būti papildomai gerinama prieiga prie interneto ir ypač naudotojams patogūs, individualiems poreikiams pritaikyti skaitmeniniai sprendimai, prieinami visiems priežiūros gavėjams ir teikėjams, siekiant remti skaitmeninės sveikatos ir internetinės priežiūros paslaugų plėtrą, taip pat remti technologinės plėtros potencialą mažinti nelygybę, susijusią su galimybe naudotis sveikatos priežiūros ir kitos priežiūros paslaugomis, ir kliūtis, trukdančias jas teikti tarpvalstybiniu mastu; ragina valstybes nares pasinaudoti programų „ES – sveikatos labui“ ir „Skaitmeninė Europa“ finansavimu, kad būtų remiamas ir didinamas priežiūros gavėjų ir teikėjų skaitmeninis raštingumas;

49. pabrėžia, jog būtina užtikrinti, kad priežiūra nebūtų suprekinama;

50. ragina Komisiją ir valstybes nares parengti priemones, reikalingas nuolatiniam priežiūros ir gydymo paslaugų prieinamumo, pasiekiamumo ir įperkamumo vertinimui; pabrėžia, kad prieinamumo principas vienodai taikomas ir turėtų būti griežtai užtikrinama, kad jo būtų laikomasi teikiant visas priežiūros ir paramos paslaugas, nes taip užtikrinamas orumas ir savarankiškumas tiek fizinėje, tiek skaitmeninėje aplinkoje; ragina Komisiją ir valstybes nares pirmenybę teikti rezultatais grindžiamiems priežiūros paslaugų prieinamumo rodikliams, pvz., nepatenkintiems priežiūros poreikiams, apie kuriuos pranešta;

51. pabrėžia, kad svarbu laiku investuoti į priežiūros priemones, nustatyti įgūdžių spragas, įvertinti būsimus personalo ir mokymo poreikius atskirų profesijų, sektorių ir regionų lygmeniu, ypatingą dėmesį skiriant gyventojų tankumui ir priežiūros poreikiams, nes tai yra būdas užtikrinti tinkamą ir tvarų darbuotojų skaičių ir kovoti su nelygybe prieigos prie paslaugų ir priežiūros srityje; ragina Komisiją ir valstybes nares pateikti išsamius kokybės standartus ir rodiklius, skirtus tiek formaliosios, tiek neformaliosios priežiūros paslaugoms, teikiamoms namuose, privačioje ir viešoje aplinkoje, įskaitant priežiūros teikėjų kompetencijos ir mokymo reikalavimus, taip pat pateikti veiksmingos jų įgyvendinimo stebėsenos priemones;

52. pabrėžia, kad tarpvalstybinės priežiūros paslaugos, įskaitant namuose teikiamą priežiūrą, kurias teikia tiek ES vidaus judieji darbuotojai, tiek darbuotojai migrantai iš ES nepriklausančių šalių, dažnai yra labai svarbios siekiant patenkinti didėjančius priežiūros poreikius; primena, kad dauguma šių darbuotojų migrantų yra moterys ir kad jiems poveikį daro pasaulinės priežiūros grandinės; pabrėžia, kad laisvas asmenų ir darbuotojų judėjimas yra vienas iš pagrindinių ES ramsčių, tačiau tebėra problemų, susijusių su tarpvalstybiniu aspektu; ragina apsaugoti visų priežiūros teikėjų ir gavėjų teises į socialinę apsaugą kaip laisvo asmenų judėjimo šiame sektoriuje aspektą, taip pat užtikrinti deramas darbo sąlygas ir panaikinti nedeklaruojamą darbą; ragina valstybes nares plėtoti tarpvalstybinį mokymą, ypač pasienio regionuose, siekiant sudaryti palankesnes sąlygas tarpvalstybinei sveikatos priežiūrai ir dalytis gerosios patirties pavyzdžiais priežiūros sektoriuje, be kita ko, siekiant spręsti priežiūros paslaugų nutekėjimo ir galimybių naudotis kokybiškomis sveikatos priežiūros paslaugomis trūkumo regionuose ar šalyse, iš kurių atvyksta priežiūros paslaugų teikėjai, problemą;

53. pakartoja savo raginimą nustatyti bendrą negalios apibrėžtį, taip pat užtikrinti negalios statuso tarpusavio pripažinimą valstybėse narėse, atsižvelgiant į Jungtinių Tautų neįgaliųjų teisių konvencijos (UNCPRD) komiteto baigiamąsias pastabas dėl 2015 m. priimtos pradinės Europos Sąjungos ataskaitos, siekiant pašalinti pagrindines kliūtis neįgaliųjų judumui ES viduje ir suteikti jiems galimybę naudotis sveikatos, priežiūros ir kitomis paslaugomis, kuriomis palengvinamas savarankiškas gyvenimas, taip pat lygiomis švietimo ir užimtumo galimybėmis; ragina įgyvendinti ir išplėsti Europos neįgaliojo kortelės nuostatas visose valstybėse narėse, numatant nustatyti europinę negalios apibrėžtį ir sudaryti sąlygas neįgaliesiems naudotis savo teise laisvai judėti Europoje be kliūčių;

54. ragina, kad psichikos sveikata būtų ES ir valstybių narių lygmens visuomenės sveikatos ir priežiūros politikos prioritetas ir integruotas aspektas; ragina Komisiją pateikti Europos psichikos sveikatos strategiją, kuria būtų siekiama visiems užtikrinti gerą psichikos sveikatą, nustatyti iššūkius, susijusius su visų kartų psichikos sveikata visose atitinkamose aplinkose, taip pat siekiama kovoti su stereotipais ir atitinkama stigmatizacija, susijusia su psichikos sveikata; pabrėžia, kad tai turėtų būti daroma atsižvelgiant į lyčių aspektą, ypatingą dėmesį skiriant pažeidžiamoje padėtyje esantiems asmenims ir labiausiai skurstančioms grupėms; pabrėžia kokybiškos psichikos sveikatos ir priežiūros svarbą visą gyvenimą, įskaitant ankstyvąjį amžių, švietimą, darbo rinką, taip pat prevencijos, nustatymo ir greitos prieigos prie veiksmingai prieinamo, įperkamo ir tinkamo kokybiško gydymo strategijas, siekiant prisidėti prie visų suaugusiųjų, įskaitant asmenis, kuriems reikalinga ilgalaikė priežiūra, gyvenimo kokybės;

55. pabrėžia emocinės, psichologinės, socialinės ir dvasinės priežiūros ir paramos, taip pat psichinės sveikatos paslaugų (ne tik vaistų) svarbą gerinant asmenų, kuriems teikiama paliatyviosios slaugos paslaugos, gyvenimo kokybę; todėl ragina Komisiją ir valstybes nares gerinti galimybes naudotis integruotomis paliatyviosios slaugos ir priežiūros paslaugomis, kad būtų palengvintas žmonių, sergančių mirtina liga, skausmas ir nepatogumai, taip pat išlaikytas jų orumas ir gyvenimo kokybė, kai apsvarstomos visos aktyviosios priežiūros priemonės ir nustatoma, kad jos neveiksmingos, ir ragina užtikrinti tinkamą paramą juos prižiūrintiems asmenims;

56. ragina užtikrinti, kad slaugytojai galėtų lengviau naudotis tarnybų, teikiančių paramą psichinės ir fizinei sveikatos klausimais, paslaugomis;

57. ragina valstybes nares užtikrinti, kad asmenys, kuriems suteikta laikinoji apsauga, nedelsiant ir visapusiškai galėtų naudotis kokybiškomis priežiūros paslaugomis, nediskriminuojant dėl jokių priežasčių ir ypatingą dėmesį skiriant jų fiziniams bei psichologiniams poreikiams, atsiradusiems dėl karo aplinkybių ir priverstinės migracijos, ir sykiu užtikrinti vienodas ir deramas darbo ir įdarbinimo sąlygas bei teisingą darbo užmokestį asmenims, kurie naudojasi laikinąja apsauga ir kurie ieško darbo priežiūros sektoriuje; pabrėžia, kad šiuo tikslu būtini papildomi pajėgumai ir investicijos į priežiūros sektorių;

Kokybiška ilgalaikė priežiūra, skirta ilgalaikiam ir kokybiškam gyvenimui

58. ragina Komisiją nustatyti išsamų, plataus užmojo ir teisėmis grindžiamą ilgalaikės priežiūros tikslų ir atitinkamų rodiklių rinkinį, ataskaitų teikimo mechanizmą ir priemones, siekiant rinkti išskaidytus duomenis apie priežiūros paslaugų ir gydymo paslaugų prieigą, prieinamumą, įperkamumą ir kokybę, taip pat darbuotojų skaičių, kurie būtų taikomi visų rūšių įstaigoms ir paslaugų teikėjams ir būtų panašūs į Barselonos tikslus vaikų priežiūros srityje; pabrėžia, kad reikia nustatyti tikslus ir rodiklius, susijusius su deramomis darbo sąlygomis ir nuolatiniu moterų dalyvavimu darbo rinkoje, kuriais būtų grindžiamos investicijos, finansavimas ir mokymas, siekiant užtikrinti geresnes galimybes gauti kokybiškas paslaugas tiems, kuriems jų reikia, taip pat užtikrinti nuolatinį moterų dalyvavimą darbo rinkoje, kurį palengvintų lygus priežiūros pareigų pasidalijimas;

59. yra įsitikinęs, kad Komisija kaip pagrindinį tikslą turėtų nustatyti lygias ir visuotines galimybes visiems naudotis kokybiškomis ilgalaikės priežiūros paslaugomis, grindžiamomis individualiais asmenų, kuriems teikiama priežiūra ir parama, poreikiais, ypatingą dėmesį skiriant nelygybės panaikinimui ir pažeidžiamoje padėtyje esantiems asmenims, pvz., vyresnio amžiaus asmenims, neįgaliesiems ir moterims, dirbančioms neformalų ir nedeklaruojamą priežiūros darbą; pažymi, kad ilgalaikės priežiūros poreikiai apima ne tik vyresnio amžiaus asmenis, bet ir įvairias grupes, kurioms reikalinga priežiūra visą gyvenimą, pvz., asmenis, sergančius retosiomis ligomis, kurių dauguma prasideda vaikystėje; pabrėžia, kad lygias, veiksmingas ir laiku užtikrinamas galimybes gauti priežiūros paslaugas ir paramą galima geriausiai užtikrinti įtraukiant priežiūros gavėjus ir integruojant ilgalaikę priežiūrą į nacionalines socialinės apsaugos sistemas, kaip rekomendavo Socialinės apsaugos komitetas, nes tos sistemos dėl lygybės ir veiksmingumo priežasčių geriausiai gali tai užtikrinti ( 94 )

60. pabrėžia, kad reikia nustatyti visų socialinių ir sveikatos priežiūros paslaugų kokybės rodiklius, kurie būtų grindžiami asmenų, kuriems reikalinga priežiūra, teisėmis, jų nepriklausomumo ir savarankiškumo išsaugojimu ir stiprinimu, taip pat socialine įtrauktimi, daugiausia dėmesio skiriant ilgalaikės priežiūros lūkesčiams, pvz., žmonių, kuriems reikia ilgalaikės priežiūros ir paramos paslaugų, gerovės didinimui ir gyvenimo kokybės gerinimui, sveiko gyvenimo metų raidai ir kitiems rodikliams, daugiausia dėmesio skiriant visai priežiūros patirčiai; ragina Komisiją ir valstybes nares pripažinti integruotų priežiūros metodų naudą užkertant kelią fizinių ir kognityvinių funkcijų nykimui ir pailginant priežiūros gavėjų savarankiškumo trukmę; pabrėžia, kad vyresnis amžius, negalia, sunki liga ar kitos aplinkybės, lemiančios ilgalaikės priežiūros poreikius, ne gali trukdyti asmenims aktyviai dalyvauti visuomenės ir bendruomenės gyvenime; primena, kad asmenų, kuriems reikalinga priežiūra ir parama, socialinė atskirtis visų pirma yra plačiai paplitusio neigiamo požiūrio, socialiai suformuoto asmens įvaizdžio ir nuolatinės struktūrinės diskriminacijos pasekmė;

61. ragina Komisiją surengti aukščiausiojo lygio susitikimą, kuris prisidėtų prie socialinės apsaugos ir gerovės valstybės ES ateities aukšto lygio grupės darbo, ir po to surengti išsamią ir įtraukią diskusiją su visais atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais, pvz., socialiniais partneriais, interesų grupėmis, pacientų organizacijomis, slaugytojų organizacijomis, priežiūros paslaugų gavėjais ir jų atstovais, valdžios institucijomis, pilietine visuomene, ne pelno organizacijomis, paslaugų teikėjais ir kitais ekspertais, bendruomeninės priežiūros, tinkamos 2030 m., klausimais, siekiant sukurti ilgalaikę platformą, kurti novatoriškus priežiūros sprendimus, užtikrinti perspektyvias priežiūros sistemas, laipsniškai atsisakyti institucinės priežiūros ir ją pakeisti bendruomenine arba šeimos priežiūra ir (arba) naudoti individualiems poreikiams pritaikytą biudžetą ir individualiems poreikiams pritaikytas priežiūros paslaugas; ragina Komisiją nukreipti viešąsias investicijas į ilgalaikės priežiūros paslaugas naudojant ES finansines priemones ir pateikti pagrindų direktyvą dėl ilgalaikės, formaliosios ir neformaliosios priežiūros, kurioje būtų nustatyti pagrindiniai principai ir įrodymais pagrįsti kriterijai, skirti prieinamoms ir integruotoms kokybiškoms ilgalaikės priežiūros ir paramos paslaugoms visoje ES;

62. ragina valstybes nares sukurti nacionalinius tarpusavyje pripažįstamus priežiūros paslaugų teikėjų registrus, kad būtų galima stebėti, ar laikomasi būtiniausių priežiūros paslaugų teikimo standartų ir teisinių reikalavimų; atkreipia dėmesį į kai kuriose valstybėse narėse taikomas sertifikavimo sistemas arba mechanizmus, pagal kuriuos pripažįstamos ilgalaikės priežiūros specialistų kvalifikacijos ir kompetencijos konkrečiose priežiūros paslaugų teikimo srityse; primygtinai atkreipia dėmesį į esminį formaliųjų ir neformaliųjų priežiūros teikėjų mokymo vaidmenį, taip pat griežtesnę kokybės kontrolę ir informatorių sistemas, skirtas į pelną neorientuotoms ir orientuotoms priežiūros grandinėms, siekiant užtikrinti kokybišką ilgalaikę priežiūrą;

63. atkreipia dėmesį į tai, kad rizika, jog jų ilgalaikės priežiūros poreikiai bus nepatenkinti, ypač didelė vyresnio amžiaus moterų, kurios sudaro daugumą gyventojų, kuriems reikalinga ilgalaikė priežiūra, atveju; pabrėžia, kad moterys taip pat susiduria su didžiausiais sunkumais apmokėti ilgalaikės priežiūros išlaidas, nes tebėra vyrų ir moterų darbo užmokesčio ir pensijų skirtumas, moterų skurdas, horizontalioji ir vertikalioji darbo rinkos segregacija, daugiau karjeros pertraukų ir pertrūkių dėl tebesamų tradicinių lyčių vaidmenų, kai moterys ir toliau prisiima didžiąją dalį priežiūros pareigų, darbo rinkos struktūrų ir stereotipų, taip pat dėl to, kad neproporcingai daug moterų dirba mažų garantijų darbą arba darbą ne visą darbo dieną; yra susirūpinęs dėl to, kad priežiūros paslaugų gavėjai ir jų artimieji dažnai renkasi pirminės priežiūros paslaugų teikėją esant stresui, finansiniams suvaržymams ir ribotam paslaugų prieinamumui ( 95 )

Neformalioji priežiūra

64. pažymi, kad visoje ES nuo 40 iki 50 mln. žmonių reguliariai teikia neformaliąją priežiūrą ir 44 mln. Asmenų teikia ilgalaikę priežiūrą bent kartą per savaitę ( 96 ) – dauguma jų yra moterys, įskaitant neįgalias moteris, kurios sudaro apie 60 proc. neformaliosios priežiūros teikėjų ir teikia neformaliąją priežiūrą daugiau valandų nei vyrai ( 97 ) ; pažymi, kad tai trukdo užtikrinti lyčių lygybę ir gali apriboti galimybę oficialiai dirbti, ypač jaunesnio amžiaus priežiūros teikėjoms;

65. pažymi, kad neformalioji priežiūra dažnai yra profesionalių paslaugų pasiūlos ir prieinamumo trūkumo pasekmė, be kita ko, yra tendencija jai ilgą laiką tęstis ir ji gali turėti įtakos galimybei naudotis neformaliosios priežiūros teikėjų politinėmis, pilietinėmis, ekonominėmis, socialinėmis ir kultūrinėmis teisėmis, įskaitant mažesnes karjeros galimybes arba sutikimą dirbti darbą, kuris nesiekia įgūdžių lygio, ir gali trukdyti oficialiai dalyvauti darbo rinkoje arba užkirsti kelią tokiam dalyvavimui; yra ypač susirūpinęs dėl neigiamo priežiūros pareigų poveikio moterų finansinei nepriklausomybei, taip pat dėl padidėjusios skurdo, socialinės atskirties, psichikos ir fizinės sveikatos problemų rizikos;

66. pažymi, kad neformalioji priežiūra gali lemti pajamų praradimą, didesnę diskriminaciją dėl lyties, pvz., vyrų ir moterų darbo užmokesčio ir pensijų skirtumus, skurdą senatvėje ir skurdo feminizaciją; pabrėžia, kad šis žalingas poveikis yra glaudžiai susijęs su teikiamos priežiūros intensyvumu, ir pabrėžia, kad reikia geriau dalytis neapmokamu namų ūkio ir priežiūros darbu, kurį daugiausia atlieka moterys, ir stiprinti kovą su lyčių stereotipais, taip pat nustatyti darbo tvarką, pagal kurią būtų atsižvelgiama į profesinio ir asmeninio gyvenimo pusiausvyrą;

67. pažymi, kad ES iš vyresnių nei 65 metų amžiaus asmenų daugiau kaip 7 mln. (8 proc.) gauna neformaliąją priežiūrą ES, o 75 metų ir vyresnių asmenų amžiaus grupėje – 11 proc. asmenų, kurių priežiūra yra neformali ( 98 ) ; pažymi, kad dauguma vyresnio amžiaus žmonių, kuriems reikia priežiūros, yra moterys;

68. pažymi, kad tam, kad žmonės ir toliau galėtų būti prižiūrimi savo namuose, reikia plėsti ir toliau plėtoti mobiliąją priežiūrą ir paramą, kad šeimos narių slaugytojų, ypač moterų, priežiūros užduotys būtų palengvintos, ne tik vykdant informuotumo didinimo veiklą, bet ir teikiant tinkamą paramą, įskaitant finansinę kompensaciją, taip sudarant sąlygas priežiūrą teikiantiems giminaičiams tęsti darbą ir siekti priežiūros ir apmokamo darbo suderinamumo; pabrėžia esminį neformaliosios priežiūros teikėjų vaidmenį ir poreikį, kad neformaliosios priežiūros teikėjai būtų aktyviai įtraukti ir juos remtų priežiūros specialistai, taip pat pabrėžia, kad neformaliosios priežiūros teikėjų poreikiai turi būti vertinami ir tenkinami atskirai, nepriklausomai nuo prižiūrimo asmens gaunamų paslaugų ar paramos;

69. pažymi, kad bent 8 proc. visų vaikų Europoje yra įtraukti į neformaliąją ilgalaikę priežiūrą, o tai daro neigiamą poveikį jų psichinei ir fizinei sveikatai, išsilavinimui, socialinei įtraukčiai ir būsimam dalyvavimui darbo rinkoje ( 99 )

70. pabrėžia, kad reikia parengti bendrą Europos minimalią neformaliosios priežiūros apibrėžtį, valstybių narių įsipareigojimą ir Tarybos rekomendacijas dėl neformaliosios priežiūros, įskaitant nacionalines rekomendacijas; pabrėžia, kad toje apibrėžtyje turėtų būti akcentuota, jog neformaliosios priežiūros teikimas turi būti pasirinkimas, o ne prievartinis dėl to, kad ji yra būtina ir trūksta prieinamų priežiūros paslaugų, ir apimti pagarbą priežiūros gavėjų apsisprendimo teisei, jiems pasirenkant tokios formos priežiūrą, kokią jie nori gauti;

71. ragina Komisiją parengti bendras Europos gaires ir nuostatas dėl neformaliosios priežiūros teikėjų statuso bei paramos jiems, nes neformalioji priežiūra šiuo metu nėra tinkamai pripažįstama ir nepripažįstama jos įvairovė; primygtinai ragina valstybes nares propaguoti aktyvią darbo ir užimtumo politiką, skirtą neapmokamos neformaliosios priežiūros teikėjams, siekiant remti jų reintegraciją ir progresą darbo rinkoje ir pripažinti neformalioje aplinkoje įgytus įgūdžius;

72. primygtinai ragina Komisiją pateikti Parlamentui ir Tarybai Europos priežiūros teikėjų programą ir į ją įtraukti Europos neformaliosios priežiūros teikėjų programą su ES lygmens veiksmų dėl neformaliosios priežiūros rinkiniu ir, kai kompetencija priklauso nacionaliniam lygmeniui, ragina valstybes nares remti šią Europos strategiją plataus užmojo ir koordinuotais veiksmais ir nacionalinėmis programomis, siekiant nustatyti, pripažinti ir įvertinti įvairias Europoje teikiamos neformaliosios priežiūros rūšis ir nustatyti skirtingus priežiūros teikėjų grupių, įskaitant jaunus teikėjus ir mobiliuosius teikėjus, poreikius, kad būtų lengviau deklaruoti darbą ir būtų užtikrintas draudimas ir socialinė apsauga, neatsižvelgiant į jų skirtingą gyvenamąją vietą ar administracinę padėtį ir statusą;

73. ragina valstybes