LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 280/7

Paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą

(2017/C 280/05)

Šiuo paskelbimu suteikiama teisė pareikšti prieštaravimą paraiškai pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51 straipsnį.

BENDRASIS DOKUMENTAS

„ΜΕΛΕΚΟΎΝΙ“ (MELEKUNI)

ES Nr.: PGI-GR-02208 – 2016 12 8

SKVN ( ) SGN ( X )

1. Pavadinimas

„Μελεκούνι“ (Melekuni)

2. Valstybė narė arba trečioji šalis

Graikija

3. Žemės ūkio produkto arba maisto produkto aprašymas

3.1. Produkto rūšis

2.3 klasė. Duona, pyragaičiai, pyragai, konditerijos gaminiai, sausainiai ir kiti kepiniai

3.2. Produkto, kurio pavadinimas nurodytas 1 punkte, aprašymas

„Μελεκούνι“ yra tradicinis kepinys Rodo saloje. Jis yra rombo formos. Jį daugiausia sudaro sezamų sėklos ir medus, prieskoniai, migdolai ir (nebūtinai) citrusinių vaisių žievelė ir (arba) sultys. Visa tai sumaišoma ir kepama, kad būtų gautas vientisas darinys. Jo tekstūra švelni, minkšta, netraški, tampri, bet nelipni ir tvirtos konsistencijos. Prieskonių ir citrusinių vaisių kvapo bei skonio sudedamosios dalys šiek tiek juntamos išvyniojus produktą ir stipriai juntamos valgant. Spalva kinta nuo geltonos aukso iki rudos spalvos. Ji priklauso nuo medaus spalvos, sezamų sėklų kepimo laipsnio ir panaudotų prieskonių.

„Μελεκούνι“ pavadinimas kilęs Antikinės Graikijos laikais iš Rodo tarmės žodžių „μέλι“ (medus) ir „κουννί“ (sėkla).

Produktas sveria nuo 10 iki 70 g.

3.3. Pašarai (taikoma tik gyvūniniams produktams) ir žaliavos (taikoma tik perdirbtiems produktams)

Tradicinėje „Μελεκουνι“ gamyboje naudojamos šios sudedamosios dalys:

— medus (ne mažiau kaip 40 % grynojo svorio)

— sezamai (ne mažiau kaip 40 % grynojo svorio)

— migdolai (nuo 1,5 iki 10 % grynojo svorio)

— prieskoniai (cinamonas ir (arba) gvazdikėliai, muskato riešutai, kalendra)

— jei reikia, įdedama citrusinių vaisių žievelių ir (arba) įpilama sulčių (paprastai apelsinų, ir (arba) bergamotės, ir (arba) citrinų, ir (arba) aitriųjų apelsinų)

Medus turi pasižymėti nurodytuose galiojančiuose teisės aktuose pateiktomis charakteristikomis.

Sezamai turi būti išlukštenti ir apkepti.

Migdolai apkepami.

Naudojami prieskoniai turi būti rūpestingai subalansuoti su likusiu mišiniu, o galutiniame produkte negali dominuoti joks aromatas.

3.4. Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje

Visi „Μελεκουνι“ gamybos etapai nuo šiluminio apdorojimo ir sudedamųjų dalių maišymo iki mišinio uždėjimo, atšaldymo, suspaudimo ir formavimo ant tinkamo paviršiaus turi vykti 4 punkte nustatytoje geografinėje vietovėje.

3.5. Specialios produkto, kurio pavadinimas nurodytas, pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės

„Μελεκούνι“ produktas pardavinėjamas visas pradinėje pakuotėje ir iki galutinio pardavimo niekaip nėra apdorojamas papildomai. Jis turi būti pjaustomas ir pakuojamas toje pačioje vietoje kaip ir gaminamas, nes kelionės laikas ir temperatūros kaita pakeičia produkto charakteristikas. Pagrindinė problema yra ta, kad padidėja mišinio drėgmės kiekis, todėl produktą tampa sudėtinga formuoti ir pjaustyti.

3.6. Specialios produkto registruotu pavadinimu ženklinimo etiketėmis taisyklės

Neatsižvelgiant į prekės pateikimą, etiketėje turi būti pateiktos šios nuorodos:

„Μελεκούνι – saugoma geografinė nuoroda“ arba „Μελεκούνι – SGN“.

4. Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas

„Μελεκούνι“ gamybos nustatytoji geografinė vietovė yra Rodo sala, priklausanti Dodekaneso nomai Pietų Egėjo regione.

5. Ryšys su geografine vietove

Produkto ryšys su geografine vietove grindžiamas geru produkto vardu. „Μελεκούνι“ yra giliai įsišaknijusios tradicijos rezultatas. Istoriškai jis turi gerą vardą, kuris siejamas su Rodo sala.

Nuo pat antikos laikų šis tradicinis vietinis pyragas būdavo siūlomas vestuvėms, krikštynoms ir kitiems socialiniams renginiams. Kai kuriuose kaimuose siūlyti „Μελεκούνι“ būdavo įprasta vestuvėms po karūnavimo ceremonijų. Jis būdavo šaukštu pjaustomas gabalais, dedamas ant didelės kepimo skardos ir siūlomas svečiams.

Jis ruošiamas tradiciniu metodu, pasitvirtinusiu dėl iš kartos į kartą perduodamos praktinės patirties. Informaciniais tikslais svarbu paminėti, kad produkto pobūdžiui įtaką daro medaus kaitinimo trukmė ir temperatūra (priklausoma nuo oro sąlygų, vyraujančių gaminant „Μελεκούνι“, tokių kaip drėgmė ir aplinkos temperatūra), sezamų sėklų šiluminio apdorojimo trukmė ir temperatūra (jos turi būti kepamos tolygiai jas maišant), sezamų sėklų temperatūra, kai jos įdedamos į medų, suspausto mišinio kietumas, jam suteikiantis būtiną vientisumą, bei nedelsiant atliekamas įvyniojimas, kad būtų užkirstas kelias produktui dar labiau sudrėkti (tai pakeičia kokybę ir sumažina laikymo trukmę).

Ypatingos „Μελεκούνι“ charakteristikos glaustai gali būti apibūdintos taip:

— minkšta ir švelni, netraški tekstūra;

— elastinga, nelipni ir tvirta konsistencija;

— skonis, kuriam būdingas medus, išlukštentos ir pakepintos sezamų sėklos, pakepinti migdolai, taip pat specifinis citrusinių vaisių žievelės ir (arba) sulčių bei panaudotų prieskonių aromatas;

— rombo forma.

„Μελεκούνι“ išsiskiria iš kitų panašių produktų tuo, kad jame naudojamas tik medus, o ne saldikliai kaip panašiuose produktuose.

Produkto gerą vardą patvirtina daug nuorodų nuo antikos laikų, archyvai, leidiniai, gastronomijos vadovai, straipsniai ir rubrikos spaudoje bei internete, taip pat įvairūs renginiai, kurių metu skatinama vartoti vietinius tradicinius produktus. Tai yra pagrindinis saldumynas, nuo antikos laikų Rodo siūlomas saloje vykdavusių vestuvių metu. Jis tradiciniu būdu gaminamas vietinėse gamyklose ir namų ūkiuose.

Pavadinimas „Μελεκούνι“ kilęs iš Rodo tarmės, žodį „κουννί“ (kuris atsirado iš antikinės sąvokos „κόκκος-κουννί“), regione vartotą sėklai (šiuo atveju – sezamų), t. y. sezamo vaisiuje esančiai sėklelei, apibūdinti, susiejus su žodžiu „Μέλι“ (medus). Paprastumo sumetimais pavadinimas rašomas „Μελεκούνι“, o ne „Μελεκούννι“.

Pavadinimas „Μελεκούνι“ plačiai vartojamas prekyboje ir kasdienėje kalboje.

Du žymūs Rodo tautosakininkai Teodoras Konstantinidis (θεόδωρος Κωνσταντινίδης) ir Christodulas Papachristodulu (Χριστόδουλος Παπαχριστοδούλου) tai mini savo raštuose. Kaip rašoma veikale „Λεξιλόγιον της δημωδούς Ροδιακής Διαλέκτου“, „saldumynas, gaminamas iš medaus ir kepintų sezamų, tradiciškai siūlomas kaimo vestuvių ir švenčių metu, siunčiamas pranešant apie vestuves dalyvauti negalintiems draugams ir giminaičiams kaip migdolų saldainiai miestuose“ (Konstantinidis, 2002).

Knygoje „Παραδοσιακή Μελισσοκομία Αιγαίου“ (Chondras, 2016 m.), kurią išleido Rodo bitininkų asociacija „Η Κυψέλη“ (I Kipseli), rašoma, kad Rode gaminami įvairūs saldumynai iš medaus, būtent „Μελεκούνι“. Šie saldumynai kilę iš Antikinės Graikijos laikų, buvo žinomi jau Homero epochoje. Herodotas (484–426 p. m. e.) mini į „Μελεκούνι“ panašų saldumyną.

Be to, knygoje „Παραδοσιακή Μελισσοκομία Αιγαίου“ pateikta ilga nuoroda į „Μελεκούνι“ ir pranešama, be kita ko, kad su „Μελεκούνι“ susiję papročiai yra vestuvių ritualų dalis (Rodo saloje). Kalbant konkrečiau, Maritsos regione penktadienio vakarais prieš vestuves jaunosios ir jaunikio tėvai vaikščiodavo nuo iš vieno namo į kitą kviesdami artimuosius dalyvauti ruošiant „Μελεκουνι“, šaukdami „Ateikite, ruošime „Μελεκουνι“!“. Būtent svečiai atnešdavo sudedamąsias dalis (sezamus, medų), o juos paruošę (pakepinę ir sumaišę) kepdavo padedant patyrusiems kepėjams. Tuomet jie suvalgydavo dalį iškeptų „Μελεκουνι“, o likusius palikdavo vestuvėms. Kiti kaimai (Damatria, Kremasti, Koskinu ir t. t.) taip pat turėjo tokį paprotį.

Knygoje „Σεργιάνι στο χθες των νησιών μας (Στα χρόνια της ιταλοκρατίας και στις πρώτες μετά την απελευθέρωση δεκαετίες)“, rašoma: „… Ketvirtadienio vakaras, kai jau iškepti „Μελεκουνι“ ir vestuvinė duona. Šeštadienio vakarais grupė vyrų, kuriems vadovaudavo muzikantai, imdavo kviesti visus kaimo žmones į Jorgo (Γιώργος) vaikų vestuves, … muzikantams vaikščiojant po kaimą ir grojant tradicines vestuvių dainas, du ar trys vyrai įeidavo į kiekvieną namą ir palikdavo po vieną „Μελεκουνι“…“ (Karajani-Marmarokopu, 2007 m.)

Be to, knygoje „Τραγούδια Γάμου“ minima, jog Rodo saloje „Taip pat buvo skanių „Μελεκουνι“ saldumynų, kurie kepami ir šiandien bei kuriais paprastai kviečiama į sužadėtuves ir vestuves, tradicija“ (Bojanas, 2005 m.).

„Μελεκουνι“ taip pat minimi teatro pjesėje „Της Ρόδου ο μελεκουννάς“, tradicines Rodo vestuves vaidino Soroni kultūros asociacija „Το Αμπερνάλλι“ (Chondras, 2016 m.).

Be to, „Μελεκουνι“ yra graikiškų Rodo pusryčių dalis. Graikiški pusryčiai yra inovatyvi Graikijos viešbučių verslo rūmų iniciatyva, skatinanti kultūrinį ir gastronominį Graikijos paveldą, jį susiedama su šalies viešbučių sektoriumi.

Ryšį tarp „Meλεκούνι“ ir Rodo salos taip pat įrodo tai, kad šie saldumynai buvo naudojami vietoj pinigų Rodo saloje. Tai reiškia, kad salyno gyventojai galėjo keistis daiktais ir paslaugomis nenaudodami pinigų.

Aukščiausio oficialaus pripažinimo produktas susilaukė per specialų renginį Rodo saloje 2010 m. rugsėjo 26 d. – didžiausio „Μελεκουνι“ gamybą pasaulyje. Jis buvo įtrauktas į Pasaulio Gineso rekordų knygą kaip „ilgiausias tradicinis Rodo desertas…“ Tai padidino produkto matomumą tarptautiniu mastu.

Nuoroda į paskelbtą specifikaciją

(Šio reglamento 6 straipsnio 1 dalies antra pastraipa)

http://www.minagric.gr/images/stories/docs/agrotis/POP-PGE/prod_pge_melekouni.pdf

(1) OL L 343, 2012 12 14, p. 1)