Oficialusis leidinys 166 E , 07/07/2005 p. 0058 - 0063



P6_TA(2004)0022 Stiprinti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės teisėtumą ir veiksmingumą Europos Parlamento rekomendacija Tarybai ir Europos Vadovų Tarybai dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės ateities bei dėl jos teisėtumo ir veiksmingumo stiprinimo sąlygų (2004/2175(INI)) Europos Parlamentas, - atsižvelgdamas į baronienės Sarah Ludford Liberalų ir demokratų aljanso už Europą ALDE frakcijos vardu pateiktą pasiūlymą dėl rekomendacijos Tarybai ir Europos Vadovų Tarybai dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės ateities ir dėl jos teisėtumo bei veiksmingumo stiprinimo sąlygų (B6-0006/2004), - atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 114 straipsnio 3 dalį ir 94 straipsnį, - atsižvelgdamas į Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto pranešimą (A6-0010/2004), A. kadangi jam buvo pranešta, kad 2004 m. lapkričio 5 d. Europos Vadovų Taryba rengiasi apibrėžti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės (LSTE) prioritetus keleriems ateinantiems metams, B. pažymi, kad nors Europos Sąjunga ir padarė rimtą pažangąįgyvendindama ES sutarties 2 straipsnyje numatytą LSTE, tačiau vis dar vėluojama atlikti daug darbųšioje srityje, C. apgailestaudamas, kad pažanga prieglobsčio ir imigracijos srityje iki šiol daugiausia padaryta kovojant su nelegalia imigracija, kartu neskiriant užtektinai dėmesio teisėtai ES gyvenančių užsieniečių integracijos klausimui, D. kadangi pabėgėlių stovyklos už Europos Sąjungos ribų neturėtų būti numatytos, nes jose kyla rimta grėsmė pažeisti pagrindines teises, E. įsitikinęs, kad plėtojant LSTE ateityje būtina atsižvelgti į: - nuo 2001 m. rugsėjo 11 d. prasidėjusį tarptautinio terorizmo protrūkį, kuris skausmingai sukrėtė Europą per 2004 m. kovo 11 d. pasikėsinimą Madride, - ES plėtrą, apimančią 10 naujų valstybių narių,dėl kurios Sąjunga tapo 450 milijonų asmenų turinčia demokratine sistema, - 2003 m. vasario 1 d. įsigaliojusią Nicos sutartį, kurioje pirmą kartą numatyta išplėsti kvalifikuotos daugumos ir bendro sprendimo procedūros taikymą tvirtinant kai kurias svarbias nuostatas prieglobsčio ir imigracijos politikos bei teismų bendradarbiavimo civilinėse bylose srityse, - 2004 m. spalio 29 d. pasirašytą Konstitucinės sutarties projektą [1], į kurį, kaip Sutarties II antraštinė dalis įtraukta Pagrindinių teisių chartija, ir kuris išplečia bendro sprendimo procedūrą priimant teisės aktus, išplečia Teismo įgaliojimus vykdyti kontrolę, įskaitant su LSTE susijusių priemonių kontrolę, kurios jis anksčiau neturėjo, o asmenims - teisė kreiptis į Europos teismus, - tai, kad terorizmas yra pagrindinis Europos gyventojų sambūviui ir saugumui šiandien ir, svarbiausia ateičiai kenkiantis blogis, verčiantis mus tikėti, jog LSTE plėtojimas turi tapti tikru Sąjungos kovos su šia nelaime simboliu bei pavyzdžiu, - bendro sutarimo dėl priemonių, kurių reikia imtis siekiant išspręsti Europos žmonių saugumo problemas, trūkumą, - įsigalėjusią nuomonę, kad terorizmas nėra pagrindinis Europos žmonių sambūviui ir saugumui grėsmę keliantis blogis, F. labai susirūpinęs dėl valstybių narių ir institucijų įgyvendinant LSTE daromų klaidų, nurodytų Konvento metu, įvairiose Europos Tarybos išvadose bei periodinėse Komisijos ataskaitose, G. kadangi šios klaidos turi būti kuo greičiau ištaisytos vykdant atitinkamas reformas ne tik pagal galiojančių Sutarčių nuostatas, bet ir atsižvelgiant į Konstitucinės sutarties projekte, kuris bus pasirašytas Europos Vadovų Tarybos susitikimo išvakarėse, nurodytus politinius tikslus, H. primindamas, kad nors ES sutarties 29 straipsnyje Europos Sąjungai laisvės, saugumo ir teisingumo erdvėje priskiriama atsakomybė užtikrinti piliečiams aukšto lygio saugumą, tačiau Sąjungos veikla šioje srityje buvo daugiau tariama negu tikra dėl šių priežasčių: - vienbalsiškumo reikalavimo, kuris labai apsunkina įpareigojamųjų sprendimų priėmimą, - pretekstas dėl klausimų skyrimo valstybių kompetencijai, kuris dažnai slepia korporatyvizmą, - aiškaus kompetencijos pasiskirstymo tarp ES ir valstybių narių nebuvimo, tiek skirtingų politikos sričių (imigracija, teismų bendradarbiavimas, duomenų apsauga) požiūriu, tiek tarp valstybių narių (visiškai arba iš dalies priklausančių Šengeno Susitarimui), - patikimos struktūrinės tolesnių veiksmų procedūros nebuvimo, - patikimų saugumo priemonių nebuvimo krizės arba atsisakymo bendradarbiauti atveju, I. kadangi negalima: - atsieti LSTE įgyvendinimo nuo pagrindinių teisių bei Sąjungos pilietybės apsaugos ir skatinimo politikos bei - atsieti tarpusavio pripažinimo principo nuo minimalaus suderinimo reikalavimo, kuris padėtų sukurti tarpusavio pasitikėjimą, J. kadangi nuo šiol reikia įgyvendinti naujos Europos Konstitucijos nuostatose numatytą platesnę galimybę taikyti bendro sprendimo procedūrą ir balsavimą kvalifikuota dauguma, kiekvieną kartą, kai tik galiojančioje sutartyje rodoma tokia teisinė galimybė, K. apgailestaudamas, jog per pastaruosius penkerius metus valstybės narės Taryboje nesutiko, kad būtų apibrėžti piliečių ir asmenų teisių apsaugos standartai ir kad dažnai tokių standartų nebuvimu buvo pasinaudojama (ir net kartais tų pačių valstybių narių) siekiant užkirsti kelią tarpusavio pripažinimui, L. įsitikinęs, kad kai kurių valstybių narių siūlomi pragmatiški sprendimai nepadės išspręsti realių problemų, kurių kyla dėl LSTE plėtros, jei nebus aiškaus bendrais principais pagrįsto susitarimo - tai parodo negebėjimas žengti pirmyn sprendžiant duomenų apsaugos klausimą, M. labai susirūpinęs, kad trūksta išties veiksmingų priemonių kovoti su terorizmu ir spręsti su piliečių laisvėmis susijusias problemas, ir yra įsitikinęs, kad "...nacionalinį saugumą ir viešąją tvarką reikia suvokti Europos mastu tam, kad valstybės narės grėsmę kitos valstybės narės nacionaliniam saugumui arba viešajai tvarkai traktuotų kaip grėsmę savo pačių nacionaliniam saugumui arba viešajai tvarkai" [2], N. suvokdamas savo didelę atsakomybę apsaugant Europos piliečių teises ir saugumą bei smerkdamas LSTE planavimo mechanizmų ir sprendimų skaidrumą bei demokratijos trūkumą,dėl kurių Europos Parlamentas ir nacionaliniai parlamentai dažnai negali dalyvauti priimant sprendimus. 1. rekomenduoja Europos Vadovų tarybai ir Tarybai, aptariant LSTE ateitį, vadovautis trimis bendro pobūdžio reikalavimais: a) padidinti LSTE teisėtumą: - remiantis Konstitucija ir jau sudarytais susitarimais dėl Nicos sutarties įgyvendinimo, pradėti taikyti bendro sprendimo, taikyti balsavimą kvalifikuota balsų dauguma Taryboje bei išplėsti Teismo jurisdikciją, kad ji apimtų LSTE, pirmiausia, dėl priemonių imigracijos srityje (EB sutarties 67 straipsnis) ir antra, kovos su terorizmu ir tarptautiniu nusikalstamumu srityje (ES sutarties 42 straipsnis), - užtikrinti, kad laisvės, demokratijos ir teisinės valstybės principų požiūriu Sąjungos institucijos laikytųsi ne mažiau griežtų negu valstybėms narėms nustatytų reikalavimų, - nedelsiant taikyti skaidrumo principą su teisės aktų leidyba susijusiose diskusijose Taryboje, taip pat perkelti Europos Sąjungos patvirtintas priemones į valstybių narių teisę (tuo tikslu atitinkamai suderinant Reglamentą (EB) Nr. 1049/2001 [3] ir Tarybos bei Komisijos darbo tvarkos taisykles), - numatyti sistemingas konsultacijas su Europos Parlamentu visais klausimais, susijusiais su tarptautiniais Europos Sąjungos susitarimais dėl policijos ir teismų bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose bei dėl visų su LSTE susijusių bendros pozicijos projektų; konsultacijos yra ypač reikalingos tada, kai tekstai nepateikiami atskirų šalių parlamentams, - tinkamu metu visapusiškai įtraukti Europos Parlamentą ir nacionalinius parlamentus į LSTE teisės aktų ir veiklos planavimo bei atnaujinimo programą (Sutarties dėl Konstitucijos Europai projekto III-258 straipsnis); b) pasitelkus su LSTE susijusias politikos sritis skatinti laisves ir pagrindines teises ir todėl: - sudaryti kitą veiklos planą atsižvelgiant ne tik į Tamperėje nustatytus tikslus, kurie priklauso Teisingumo ir vidaus reikalų tarybos kompetencijai, bet ir į kitas politikos sritis, kurios dabar galiojančiose sutartyse siejamos su pagrindinėmis teisėmis, pilietybe, mažumų apsauga, kova su diskriminacija, skaidrumo skatinimu ir duomenų apsauga, - susitarus su valstybėmis narėmis kelti sąmoningumą su Europos pilietybe susijusių teisių klausimais siekiant, kad nė vienas Europos pilietis nesijaustų svetimas kitose Europos Sąjungos šalyse, - užtikrinti sistemingus mokymus Europos teisės klausimais teisėjams, teisininkams ir policijos pareigūnams, atsakingiems už teisinės valstybės principo laikymąsi, kadangi visi nacionaliniai teisėjai ar policijos pareigūnai taip pat yra ir Europos teisėjai ar policijos pareigūnai, - raginti, kad būtų skubiai įsteigta Europos pagrindinių teisių agentūra, kuri dirbtų Europos ir nacionalinėms institucijoms ir būtų įpareigota nuolatos vertinti dabartines pagrindinių teisių politikas Europos Sąjungoje, taip pat ES sutarties 7 straipsnio požiūriu, šiai agentūrai turi būti taikomi Bendrijos agentūroms taikytini principai, procedūros ir kontrolė, - raginti Komisiją skubiai įkurti Europos pagalbos nukentėjusiesiems nuo terorizmo tarnybą, kuri pasitarnautų kaip atrama ir ryšys Europos lygmeniu piliečiams, kurių pagrindinės teisės buvo pažeistos dėl Europoje ir visame pasaulyje tvyrančios terorizmo grėsmės, - naujais pasiūlymais dėl teisės aktų atkurti pusiausvyrą tarp saugumo reikalavimų ir pagrindinių teisių laikymosi, - raginti, kad būtų iš anksto stebima, ar rengiant visus Europos Sąjungos arba Bendrijos teisės aktus, laikomasi pagrindinių teisių (apibrėžtų Europos Sąjungos Pagrindinių teisių chartijoje), - siekiant, kad Sąjungoje didėtų tarpusavio pasitikėjimas, skatinti pagrindinių teisių laikymosi tradicijas Europos Sąjungoje, sudaryti sąlygas nuolatiniam pastoviam aukščiausio lygio teismų, viešojo administravimo atstovų ir teisininkų dialogui bei keitimosi informacija tinklų ir teisėjų, administravimo atstovų ir mokslininkų bendradarbiavimo plėtojimui, - stiprinti Europos Sąjungos pilietybės sąvoką ir Europos Sąjungos piliečiams, jų šeimoms ir įregistruotiems partneriams, kokia bebūtų jų lytis, numatyti judėjimo laisvės garantijas, - užtikrinti bendrą pagrindinių teisių apsaugos lygį visoje Europos Sąjungoje, skatinti valstybių narių abipusį pripažinimą bei glaudesnį teismų bendradarbiavimą ir priimti bendrus minimalius standartus dėl tam tikrų proceso teisės aspektų; c) patikimumas Europos Sąjungos lygmeniu ir valstybėse narėse. Tai reiškia, kad pagal 2004 m. lapkričio 5 d. gaires kiekvienam tikslui turi būti numatytas deramas tvarkaraštis, sudaryta (iš Europos Parlamento ir nacionalinių parlamentų narių) stebėtojų grupė ir nustatyti tokie pakankamai dideli tikslai: - įsipareigoti metodiškai vykdyti su Sąjungos vidaus saugumo klausimais susijusius tyrimus (žr. PASR-2004 projektą), ypač siekiant įspėti apie galimas stichines nelaimes arba teroristinius išpuolius, - Europos mastu sukurti teismų ir policijos bendradarbiavimo veiklos nuostatų pagrindus parengiant sprendimus arba pamatinius sprendimus, kurie remtųsi pasirašytų, bet iki 2004 m. gruodžio 31 d. dar neratifikuotų daugumos valstybių narių, atitinkamų konvencijų turiniu, - Sąjungos mastu sustiprinti Komisijos vaidmenį operatyvinės veiklos srityje, įskaitant klausimus, už kurios šiuo metu atsako kovos su terorizmu koordinatorius, taip užtikrinant sąlygas kovos su terorizmu koordinatoriaus ir Komisijos bendradarbiavimui šioje srityje bei veiksmingai parlamentinei koordinatoriaus veiklos kontrolei. Bet kokiu atveju, koordinatoriaus, kuris dabar yra susijęs su Vyriausiuoju įgaliotiniu BUSP, statusas turėtų būti peržiūrėtas, kadangi jį pakeis Sąjungos Užsienio reikalų ministras, kuris tuo pat metu bus ir Komisijos Pirmininko pavaduotojas, - atsižvelgiant į teisės aktus dėl duomenų apsaugos, vystyti darnią kompiuterizuotų tinklų struktūrą, kuri nacionalinėms administracijos tarnyboms, atsakingoms už saugos kontrolę (pvz., SIS II pertvarką), teismų bendradarbiavimą (pvz., abipusę galimybę susipažinti su nacionaliniais policijos turimais duomenimis) arba asmenų, įskaitant trečiųjų šalių piliečių, judėjimą (žr. VIS projektą), suteiktų nuolatinę galimybę susisiekti, - remiantis ES sutarties 30 straipsniu pagrįstu sprendimu, performuoti Europolą į Europos agentūrą, kuriai būtų taikomi tokie patys principai, procedūros ir kontrolė, kaip ir Bendrijos agentūroms, - į sprendimus ir pamatinius sprendimus įtraukti su teismų ir policijos bendradarbiavimu susijusias priemones, numatytas valstybių narių pasirašytose, tačiau neratifikuotose konvencijose, - apibrėžti žvalgybos duomenų įsigijimo,tvarkymo ir kontrolės procedūras, įskaitant parlamentinę ir teismų žvalgybos informacijos kontrolę, - pripažįstant, kad yra bendrų vidaus problemų ir dėl to išorės politika galėtų būti įmanoma, nustatyti pagrindines sritis, į kurias rimtai turi atsižvelgti Europos Sąjunga; šis nustatymas glaudžiai susietų Komisiją bei Teisingumo ir vidaus reikalų tarybą, - patvirtinti duomenų apsaugos standartus ir įkurti duomenų apsaugai skirtą bendrą įstaigą, kuri Europos lygmeniu koordinuotų už šią sritį atsakingas nacionalines įstaigas, - už konfidencialios informacijos rinkimą ir tvarkymą atsakingų Sąjungos vykdomosios valdžios įstaigų veiklai pritaikyti Europos Parlamento demokratinę kontrolę būdais, panašiais į tuos, kurie jau taikomi daugelyje valstybių narių; 2. Rekomenduoja Europos Vadovų Tarybai ir Tarybai per ateinančius penkerius metus įgyvendinti šiuos konkrečius tikslus: a) imigracijos politikos srityje: nustatyti nuoseklias teisines gaires, kurios reikalingos norint pasiekti šešis tikslus: - sukurti nuoseklią imigracijos politiką siekiant išplėtoti legalius migracijos būdus, kurie, be kita ko, sumažintų paskatas nelegaliai migruoti, - išspręsti naujas demografines ir ekonomines problemas, su kuriomis šiuo metu susiduria Europos Sąjunga, deramai atsižvelgiant į valstybių narių galimybes priimti imigrantus, - pripažinti, kad migrantai yra ne tik laikina darbo jėga, kuri reikalinga siekiant užpildyti laisvas darbo vietas, bet priešingai - numatyti ilgalaikį jų įnašą į mūsų visuomenes, - atinkamais būdais ir finansinėmis priemonėmis remti imigrantų socialinę, kultūrinę bei politinę integraciją, - į sprendimus ir pamatinius sprendimus įtraukti visas 1990 m. gruodžio 18 d. Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos patvirtintos tarptautinės konvencijos nuostatas dėl migrantų darbuotojų ir jų šeimos narių teisių apsaugos, - sukurti aiškius tarptautinio bendradarbiavimo pagrindus su imigrantų kilmės šalimis; b) kovos su nelegalia imigracija politikos srityje: sukurti atitinkamą teisinį pagrindą, kuris reikalingas norint pasiekti šiuos tris tikslus: - suderinti nelegalios imigracijos sąvoką visose valstybėse narėse, nes tik ja remiantis galima suformuoti bendrą požiūrį, - sukurti bendrą kovos su nelegalia imigracija ir nelegaliu darbu politiką bei užkirsti kelią nelegaliam darbui, baudžiant pažeidėjus, - sukurti bendrą kovos su bet kokio pobūdžio prekyba žmonėmis politiką; c) repatriacijos politikos srityje: susitarus su kilmės arba paskirties šalimi ir atsižvelgiant į pagal Deklaraciją Nr. 5 dėl EB sutarties 67 straipsnio prisiimtus įsipareigojimus bei remiantis Ženevos konvencija, apibrėžti, pagal bendro sprendimo procedūrą, repatriacijos politiką, kuria būtų siekiama užtikrinti bendrus repatrijuotų asmenų apsaugos standartus, o valstybės narės būtų įpareigojamos gerbti repatriacijos pagrindu išsiųstų asmenų orumą ir fizinę sveikatą; d) prieglobsčio politikos srityje: nustatyti vienodą statusą ir bendrą prieglobsčio procedūrą, kaip numatyta Tamperėje ir patvirtinta Konstitucinės sutarties projekte, kartu stiprinant pabėgėlių arba asmenų, kuriems reikalinga humanitarinė pagalba, apsaugos priemones ir užtikrinant galimybę iki galo pasinaudoti asmens ir socialinėmis teisėmis, įskaitant sveikatos apsaugą, švietimą ir užimtumą; primena, kad, sudarant tarptautinius susitarimus, dėl kurių derasi Europos Sąjunga ir (arba) valstybės narės, negalima kvestionuoti teisinės struktūros, kurios turi laikytis Europos Sąjunga ir valstybės narės šių asmenų atžvilgiu; šios politikos srityje pasimokyti iš Sangatte centro patirties ir atsižvelgti į migrantų teisių apsaugos organizacijų, pavyzdžiui, Tarptautinės žmogaus teisių lygų federacijos, išreikštą susirūpinimą ir raginimą, kad Europos Sąjungą prisiimtų pagal Ženevos konvenciją jai priklausančius įsipareigojimus bei nerizikuotų labiausiai nuskriaustus planetos gyventojus pastūmėti į jokių teisių neturinčių asmenų padėtį; e) teismų bendradarbiavimas: reikia skatinti bendrą pripažinimą o tai reiškia priimti priemones, skatinančias teisminių institucijų ir piliečių abipusį pasitikėjimą ir pačių teisminių institucijų pasitikėjimą viena kita: - teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose: priimti priemones, suartinančias šeimos teisę, paveldėjimo teisę ir kitas sritis, kurioms šiuo metu taikomos Hagos konferencijoje dėl tarptautinės privatinės teisės nustatytos minimalios taisyklės, - teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose: priimti priemones, nustatančias nusikaltimų, apibrėžtų pamatinio sprendimo 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos [4] 2 straipsnyje, sudėtį ir priimti priemones, nustatančias minimalias garantijas, kurios turi būti suteiktos kaltinamiesiems ir sulaikytiems asmenims. Taip pat šioje srityje reikia paskatinti Eurojust, kad būtų sukurta Europos prokuroro tarnybą, kurios įgaliojimai būtų platesni negu tik Sąjungos finansinių interesų apsauga; f) iki 2005 m. pabaigos atlikti tikslų ir viešą kovos su terorizmu veiksmų plano įgyvendinimo, jo ryšio su atitinkamais nacionaliniais ir tarptautiniais planais bei jo suderinamumo su asmens laisvėmis įvertinimą; g) atlikti tikslų ir viešą kai kuriose valstybėse narėse taikomų specialių programų praktinio poveikio įvertinimą ir parengti laipsniško jų integravimo į Europos teisę pagrindus; h) įdiegti bendrą sienų valdymo sistemą, kuri sudarytų sąlygas bendradarbiauti Europos agentūrai, kuri turi būti įsteigta, ir nacionalinėms tarnyboms, atsakingoms už asmenų ir prekių kontrolę; 3. sveikina pirmininkaujančios Nyderlandų valstybės vyriausybę dėl jos įsipareigojimo ne vėliau kaip iki 2005 m. balandžio 1 d. priimti sprendimą, numatantį, kad priimant visas priemones, numatytas Europos bendrijos steigimo sutarties IV antraštinėje dalyje, bus reikalinga kvalifikuota dauguma ir taikoma bendro sprendimo procedūra; ragina Europos Sąjungos Vadovų Tarybą pritarti šiam pasiūlymui; 4. paveda Pirmininkui perduoti šią rekomendaciją Tarybai ir Europos Vadovų Tarybai bei susipažinti Komisijai ir valstybių narių vyriausybėms bei parlamentams. [1] Nuorodos šioje rezoliucijoje yra paimtos iš dokumento CIG/87/04. [2] Tarybai pirmininkaujančių Nyderlandų pasiūlymas, dokumento Nr. 11122/04 4.2 punktas. [3] OL L 145, 2001 5 31, p. 43. [4] OL L 190, 2002 7 18, p. 1. --------------------------------------------------