Europos Sąjungoje 45 proc. šildymui ir vėsinimui suvartojamos energijos tenka būsto sektoriui, 37 proc. – pramonei ir 18 proc. – paslaugų sektoriui. Kiekviename sektoriuje yra galimybių sumažinti energijos poreikį, padidinti energijos vartojimo efektyvumą ir pereiti prie atsinaujinančiosios energijos išteklių.

Kliūtys pastatų energinei renovacijai

Šildymas ir vėsinimas daugiausia naudojamas pastatuose, o juose būnantys žmonės – pagrindiniai šių paslaugų vartotojai. Vėsesnio klimato šalyse patalpų šildymas sudaro daugiau kaip 80 proc. viso vėsinimo ir šildymo. Šiltesnio klimato šalyse svarbiausias yra patalpų vėsinimas ir jo apimtys vis auga.

Prastos kokybės pastatai dažnai praranda šilumą arba vėsumą. Du trečdaliai ES pastatų pastatyti dar tuomet, kai energijos vartojimo efektyvumo reikalavimai buvo nedideli arba jų visai nebuvo, ir dauguma jų dar stovės ir 2050 m. Sutaupyti daug šilumos arba vėsumos galima paprastomis renovacijomis, pvz., izoliavus pastoges, sienas bei pamatus ir įstačius dvigubus arba trigubus langų stiklus. Pigiausia tai padaryti atliekant kitus statybos darbus. Gamta grindžiami sprendimai, kaip antai tinkamai išdėstyti gatvių želdynai, apželdinti stogai ir sienos, užtikrinantys pastatų izoliaciją ir pavėsį jiems, padėtų sumažinti energijos poreikį, nes reikėtų mažiau šildyti ir vėsinti.

Dėl pastatų nuosavybės formų įvairovės energijos vartojimo efektyvumą didinančiai renovacijai vykdyti reikėtų įvairių priemonių.

Apie 70 proc. ES piliečių gyvena privačiuose gyvenamuose pastatuose. Savininkai dažnai nesiima ekonomiškai efektyvios renovacijos, nes jiems trūksta žinių apie jos naudą ir konsultacijų dėl techninių galimybių, jie susiduria su skirtingais interesais (pvz., daugiabučiuose pastatuose) ir finansiniais apribojimais.

Privačių nuomojamų pastatų, kurių kai kuriose šalyse yra daug, atveju pagrindiniai sunkumai yra skirtingi interesai, nuomos taisyklės ir finansai. Nekilnojamojo turto savininkų ir nuomininkų interesai skiriasi, nes savininkai mažai suinteresuoti investuoti, jei nuomininkas apmoka sąskaitą už energiją. Kai kuriose šalyse taikomos sistemos, pagal kurias dėl padidinto energijos vartojimo efektyvumo sumažėjusios energijos išlaidos gali būti priežastis padidinti nuomos kainą.

Nemažą dalį pastatų sudaro viešosioms įstaigoms priklausantys pastatai, įskaitant socialinius būstus. Mokyklos, universitetai ir ligoninės yra dažnai lankomi pastatai, neretai pažymintys intensyviu energijos vartojimu.

Pagrindinė viešųjų pastatų renovacijos kliūtis – lėšų trūkumas. Sudarant sutartis dėl energijos vartojimo efektyvumo ir kreipiantis į energetinių paslaugų bendroves galima gauti techninę pagalbą, ekspertizę ir kapitalą. Jungtinėse Amerikos Valstijose energetinių paslaugų bendrovėms įprasta dalyvauti renovuojant viešojo sektoriaus pastatus – iš šios veiklos sektorius gauna daugiau kaip 6 mlrd. pajamų. ES ši rinka nepakankamai išvystyta.

Tarnybiniai pastatai, kaip antai bankai, biurai ir parduotuvės sudaro ketvirtadalį visų pastatų. Juose vienam kvadratiniam metrui tenkantis suvartojamos energijos kiekis yra vidutiniškai 40 proc. didesnis nei gyvenamuosiuose pastatuose. Dėl sudėtingų apšvietimo, oro kondicionavimo ir ventiliacijos sistemų suvartojama itin daug elektros energijos. Šis sektorius taip pat suvartoja didžiausią patalpų vėsinimui Europoje tenkančios energijos dalį . Dideliu šaldymo poreikiu pasižymi prekybos centrai (šaldymui juose paprastai tenka daugiau kaip 40 proc. suvartojamos energijos) ir duomenų centrai (25–60 proc. veiklos sąnaudų).

Visuose sektoriuose trūksta specialių žinių ir mokymų. Itin mažai specialistų turi reikiamų žinių efektyviai energiją naudojančių pastatų statybos ir energijos vartojimo efektyvumo bei atsinaujinančiosios energijos technologijų srityje. Architektai visoms pastato dalims – nuo izoliacijos iki apšvietimo – gali parengti pažangius projektus ir numatyti pažangias medžiagas bei technologijas. Tačiau daugelio technologijų rinkos formuotojai yra įrengėjai.

Vidutiniškai 6 proc. europiečių vartojimo išlaidų tenka šildymui ir vėsinimui. 11 proc. gyventojų neįstengia pakankamai apšildyti būsto žiemą. Vartotojų pasirinkimas ribotas dėl informacijos apie faktinį energijos vartojimą ir išlaidas stokos, o dažnai ir dėl lėšų, galimų investuoti į veiksmingiausias technologijas, trūkumo. Sudėtinga palyginti tarpusavyje technologijas ir sprendimus pagal eksploatavimo laikotarpio išlaidas ir naudą, kokybę ir patikimumą.

Finansavimas

Nepaisant įtikinamos finansinės logikos, patrauklių finansinių produktų pastatų renovacijai siūloma mažai.

Šiam tikslui skirta ES biudžeto dalis 2014–2020 metams smarkiai padidinta. Europos struktūriniai ir investicijų fondai apie 19 mlrd. EUR skirs energijos vartojimo efektyvumui didinti, 6 mlrd. EUR – atsinaujinančiosios energijos naudojimui didinti (visų pirma pastatų ir centralizuoto šilumos bei vėsumos tiekimo sektoriuose), maždaug 1 mlrd. EUR – pažangiems paskirstymo tinklams, taip pat bus skirta lėšų moksliniams tyrimams ir inovacijoms, be kita ko grindžiamiems nacionalinėse arba regioninėse pažangiosios specializacijos strategijose pasirinktais prioritetais. Pagal mokslinių tyrimų ir inovacijų programą „Horizontas 2020“energijos vartojimo efektyvumui didinti bus skirta 2,5 mlrd. EUR, o atsinaujinančiosios energijos naudojimui didinti – 1,85 mlrd. EUR. Be to, dar 315 mlrd. EUR papildomų investicijų tikimasi sutelkti per ES garantija paremtą Europos strateginių investicijų fondą. Skatinti investicijas į tvariosios energetikos projektus yra vienas iš strateginių šio fondo prioritetų ir kai kurie projektai jau patvirtinti.

Tačiau viešiesiems finansams negali ir neturi tekti pagrindinis vaidmuo. Efektyvaus energijos vartojimo technologijų rinka turi subręsti ir tapti visapusiškai palanki investicijoms. Kaip savo ataskaitoje patvirtino Energijos vartojimo efektyvumo finansinių institucijų grupė (EEFIG), projektų vykdytojai ir investuotojai dar turi įsisąmoninti ir patikėti, kad sumažinus energijos išlaidas atsiranda papildomas laisvų grynųjų pinigų srautas, o didesnis energinis efektyvumas lemia didesnę turto vertę. Komisija šiuos klausimus spręs pagal Išmaniųjų pastatų finansavimo iniciatyvą, bendradarbiaudama su EEFIG, kaip paskelbta Energetikos sąjungos strategijoje.

Šildymo ir vėsinimo įranga

Beveik pusė ES pastatų turi iki 1992 m. įrengtus individualius katilus, kurių našumas 60 proc. arba mažesnis. 22 proc. individualių dujinių katilų, 34 proc. tiesioginių elektrinių šildytuvų, 47 proc. skystojo kuro katilų ir 58 proc. anglių katilų naudojimo trukmė jau viršijo jų techninę eksploatavimo trukmę.

Sprendimai dėl senų prietaisų keitimo naujais paprastai priimami skubotai, sugedus šildymo sistemai. Dauguma vartotojų neturi galimybės palyginti įvairių variantų kainų ir sužinoti, kiek veiksmingos jų turimos sistemos. Todėl jie ir toliau naudoja ne tokias našias senas technologijas.

Kai kuriose Europos dalyse net iki trijų ketvirtadalių lauko taršos smulkiosiomis kietosiomis dalelėmis lemia būsto šildymas kietuoju kuru (įskaitant anglis ir biomasę). Komisija kelių valstybių narių atžvilgiu yra inicijavusi aplinkos oro kokybės reikalavimų pažeidimų nagrinėjimo procedūras, o 2015 m. dvi bylas dėl nuolatinės didelės taršos smulkiosiomis kietosiomis dalelėmis perdavė Teisingumo Teismui. Komisija įspėja apie neigiamą poveikį, daromą oro kokybei naudojant anglis (lignitą) ir katilus bei virykles, kurių teršalų kiekio, išmetamo šildymo proceso metu, rodikliai yra prasti, ir nurodo, kad galima rinktis mažiau sveikatai kenkiančius variantus, kurie yra lengvai prieinami, veiksmingesni ir ilgainiui reikalaujantys mažiau išlaidų.