LT    LT LT 
LT    LT  EUROPOS BENDRIJ Ų KOMISIJA 
Briuselis, 15/7/2008 
SEC(2008)2282 
KOMISIJOS TARNYB Ų DARBINIS DOKUMENTAS 
pridedamas prie  
 
KOMISIJOS KOMUNIKATO TARYBAI, EU ROPOS PARLAMENTUI, EUROPOS 
EKONOMIKOS IR SOCIALINI Ų REIKAL Ų KOMITETUI IR REGION Ų 
KOMITETUI  
  
BENDRAS MOKSLINI Ų TYRIMŲ PROGRAMAVIMAS. 
 
Bendradarbiavimas siekiant veiksmingiau spr ęsti bendrus uždavinius 
   
POVEIKIO VERTINIMO SANTRAUKA  
 
{COM(2008)468 galutinis} 
{SEC(2008)2281} 
LT 2   LT 1. PROCEDŪRINIAI KLAUSIMAI IR KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS  
1.1. Įvadas 
Šiuo poveikio vertinimu remiama Europos Ko misijos komunikate „Bendras mokslini ų tyrimų 
programavimas“ pristatyta iniciatyva. Bendro progr amavimo (toliau – BP) iniciatyva yra viena iš 
penkių iniciatyv ų, kurias Komisija numat ė 2008 m. kaip tolesnes priemones, susijusias su žali ąja 
knyga „Europos mokslini ų tyrimų erdvė. Naujos perspektyvos“, atitinkan čias mokslini ų tyrimų 
programų ir prioritet ų optimizavimo aspekt ą. BP yra procesas, kuriuo valstyb ės narės 
savanoriškai ir pasirinktinai apibr ėžia, kuria ir įgyvendina bendras mokslini ų tyrimų 
darbotvarkes, kuriose nagrin ėjamos konkre čios sritys ar konkre čios temos. Tai gali apimti jau 
taikomų nacionalini ų program ų koordinavim ą arba visiškai nauj ų program ų rengimą, išteklių 
sutelkimą ir bendr ą pažangos steb ėjimą ir persvarstym ą. Didinant ir gerinant tarpvalstybin į 
bendradarbiavim ą, koordinavim ą ir valstybi ų narių iš viešojo sektoriaus finansuojam ų mokslini ų 
tyrimų programų integravim ą tam tikrose strategin ėse srityse, siekiama pad ėti Europai padidinti 
viešojo finansavimo veiksmingum ą i r  g e r i a u  s p r ęsti pagrindinius visuomeninius uždavinius. 
Siūloma skatinti bendr ą programavim ą valstybėms narėms vykdant aukšto lygio politinius 
procesus, kurie suteikt ų lankstumo program ų koordinavimo ir integravimo priemoni ų, 
sudedamųjų dalių derėjimo (angl. geometry ) ir lygio atžvilgiu. Bendro programavimo tikslas – 
viešojo sektoriaus mokslini ų tyrimų programos, tod ėl šiame procese dažniau vyksta viešojo 
sektoriaus atstov ų tarpusavio bendradarbiavimas, o ne viešojo ir privataus sektori ų 
bendradarbiavimas. Ta čiau pramon ė gali turėti įtakos šio proceso įgyvendinimui. 
1.2. Politinė ir suinteresuot ųjų šalių parama 
Politiniu lygmeniu pastaruosius 15 met ų buvo nuolat reiškiama parama geresniam ir 
veiksmingesniam mokslini ų tyrimų veiklos koordinavimui Europoje: 2008 m. pavasar į 
susirinkusi Europos Vadov ų Taryba paskatino Komisij ą ir valstybes nares „ toliau plėtoti bendro 
mokslinių tyrimų program ų rengimo iniciatyvas tose srity se, kuriose tikslinga taikyti š į metodą, 
kad būtų sudarytos s ąlygos nuo 2010 m. pabaigos strategiškiau ir strukt ūriškiau prad ėti vykdyti 
naujas bendras programas ir rengti bendrus projekt ų konkursus “. 
Politikos formuotojai, mokslininkai ir pilie čiai taip pat laikosi bendros pla čiai paplitusios 
nuomonės, kad būtina kartu Europos lygmeniu spr ęsti nedelsiant spr ęstinus bendrus Europos 
uždavinius, pavyzdžiui, klimato kaitos, energetikos, saugumo, sveikatos ir visuomen ės senėjimo 
srityse. Šios suinteresuotosio s šalys taip pat mano, kad moks liniai tyrimai yra pagrindin ė 
priemonė šiems uždaviniams spr ęsti, tačiau joms atrodo, kad siekiant veiksmingo mokslini ų 
tyrimų įnašo reik ės priimti bendr ą darbotvark ę ir pagerinti mokslini ų tyrimų koordinavim ą 
Europoje.  
LT 3   LT 2. PROBLEMOS APIBR ĖŽIMAS  
2.1. Poreikis gerinti Europos paj ėgumą spręsti visuomeninius užd avinius stiprinant 
viešojo sektoriaus mokslini ų tyrimų ir technologij ų plėtros koordinavim ą ir 
bendrą strategin į susitelkim ą 
Siekiant užtikrinti geb ėjimą spręsti visuomeninius uždavinius, Europos mokslini ų tyrimų sistema 
turi būti pajėgi duoti griež čiausius standartus atitinkan čių rezultatų. Tačiau Europa nesugeb ėjo 
greitai padidinti išlaid ų moksliniams tyrimams ir tod ėl turi toliau stengt is kuo geriau išnaudoti 
menkus moksliniams tyrimams ir technologij ų plėtrai (toliau – MTTP) tenkan čius išteklius, 
investuodama juos našiau ir veiksmingiau. Tokiomis aplinkyb ėmis viešajam sektoriui tenka 
svarbus vaidmuo siekiant padidinti viešojo sektoriaus MTTP skiriam ų lėšų grąžą. 
Viešojo sektoriaus MTTP poveik į ir veiksmingum ą galima bandyti didinti įvairiais b ūdais. 
Vienas iš b ūdų, kuris buvo nepakankamai išnaudot as ir kuris gali teikti didel ę naudą, – pagerinti 
Europos viešojo sektoriaus MTTP investicij ų organizavim ą didinant tarpvalstybin į 
bendradarbiavim ą programų srityje ir j ų koordinavim ą. 
Nors valstyb ės narės per tuos metus suk ūrė daug priemoni ų, kad būtų sudarytos s ąlygos 
tarptautiniu lygmeniu bendradarbiau ti MTTP srityje, apie 85 % civilini ų viešojo sektoriaus 
mokslinių tyrimų Europoje vis dar programuojami, finansuojami, stebimi ir vertinami 
nacionaliniu lygmeniu. Palyginti su kitomis strukt ūrinės politikos sritimis, pavyzdžiui, 
konkurencijos, prekybos, pramon ės politika ir pan., MTTP Eur opoje ir toliau yra mažiau 
integruota ir menkiau koordinuojama sritis. 
Siekiant išspr ęsti šią problemą, Komisijos lygmeniu prad ėtos vykdyti kelios naujos iniciatyvos, 
kurių tikslas – skatinti nacionalini ų viešojo sektoriaus MTTP koordinavim ą, pavyzdžiui, atviras 
koordinavimo metodas, ERA-NET schema nacionalini ų ir regionini ų mokslini ų tyrimų programų 
savininkams ir valdytojams suburti, taip pat pasinaudota Sutarties 169 straipsniu, kuriame 
Bendrijai suteikiama galimyb ė dalyvauti mokslini ų tyrimų ir technologij ų plėtros programose, 
kurias vykdo kelios valstyb ės narės. Tačiau atsižvelgiant į turimą finansavim ą, šie veiksmai vis 
dar yra labai nedidel ės apimties, o bandymas visiškai inte gruoti programas pavyko tik iš dalies 
dėl strategin ės krypties ir valstybi ų narių paramos tr ūkumo. 
2.2. Naujo poži ūrio poreikis 
Vis labiau pripaž įstama, kad reikia kurti nauj ą, strategiškesn į metodą viešojo sektoriaus 
moksliniams tyrimams ir technologij ų plėtros programoms koordinuoti Europoje, kuriuo b ūtų 
skiriama daugiau d ėmesio toms sritims, kurios gali pad ėti spręsti nedelsiant spr ęstinus 
visuomeninius Europos uždavinius ir kuriose koordinavimas gali b ūti naudingas mokslini ų 
tyrimų veiksmingumui ir poveikiui. Ankstesn ėms pastangoms skatinti bendr ą programavim ą 
aiškiai trukd ė tai, kad tr ūko valstybi ų narių aukšto lygio politinio įsipareigojimo, pakankam ų ir 
patikimų duomen ų apie tam tikr ą atitinkam ų mokslo ir technologij ų sričių struktūrą ir 
organizacij ą bei įžvalgų šioje srityje, o naudojamos priemon ės nebuvo lanks čios.  
Tačiau dabar tinkamas laikas prad ėti naują politikos iniciatyv ą dėl bendro programavimo. 
Pasikeitė platesnis politinis konteks tas, nes pagrindiniai bendri visuomeniniai uždaviniai 
kiekvienoje valstyb ėje narėje ir Bendrijos lygmeniu aiškiai pakilo į viršutines politin ės 
darbotvark ės pozicijas ir vis labiau ryšk ėja koordinavimo nebuvimo s ąnaudos. Turi b ūti sutelktos 
bendros pastangos visai Europai svarbi ų uždavinių srityse, o siekiant s ėkmingai tai įvykdyti, bus 
LT 4   LT labai svarbus įvairiapusis valstybi ų narių dalyvavimas. Nauja iniciatyva tur ėtų būti rengiama 
atsižvelgiant į suinteresuot ųjų šalių nuomonę ir į ankstesnę patirtį. 
Svarbu, kad rengiantis bendram programavimui neb ūtų per daug vadovaujamasi nei „iš viršaus į 
apačią“ principu, pagal kur į Komisija užimt ų vadovaujan čią poziciją, nei „iš apa čios į viršų“ 
principu, d ėl kurio pritr ūktų nuoseklios strategijo s ir susitelkimo. 
Būtų veiksminga, jei valstyb ės narės kartu nustatyt ų bendro intereso sritis, kuriose bendri 
veiksmai gal ėtų būti veiksmingesni sprendžiant svarbi us visuomeninius uždavinius. Vis ų pirma 
turi būti naudojami tinkami kriterijai, d ėl kurių susitaria visos šalys, kad b ūtų nustatytos sritys, 
kuriose būtų naudingiausia prad ėti bendrą programavim ą. Siekiant prad ėti taikyti šiuos kriterijus, 
turi būti sukurta patikima informacijos baz ė. Turi būti surinkta informacija apie vykdomas 
nacionalines ir regionines programas įvairiose srityse, įskaitant j ų taikymo srit į ir jų spragas, 
dubliavim ąsi arba nepakankam ą mastą ir aprėptį.  
Taip pat reikia kurti „kintamosios geometrijos“ metod ą, kuris suteikt ų lankstumo galimyb ę 
dalyvaujan čių šalių atžvilgiu. Ne visos valstyb ės narės sprendžia tuos pa čius uždavinius 
kiekvienoje srityje, ypa č Europos S ąjungai išsipl ėtus iki 27 šali ų.  
Galiausiai, veiksmingas pro cesas turi sudaryti galimyb ę jį vykdyti keliais etapais pasirenkant 
veiksmingiausias priemones, kurios b ūtų naudojamos nustatytoje srityje. 
2.3. Subsidiarumo principas ir Europos prid ėtinė vertė 
Bendrijos teis ė veikti šioje srityje nustatyta keliuose Su tarties straipsniuose, kuriuose numatytas 
mokslinių tyrimų koordinavimas ir valstybi ų narių bei Bendrijos bendradarbiavimas (165, 169, 
171 straipsniai). Si ūlomas bendro programavimo procesas gali pagr įstai būti laikomas reikalingu, 
nes mažai tik ėtina, kad valstyb ės narės jį pakankamai įvykdys imdamosi vien tik 
tarpvyriausybini ų veiksmų. Tokių veiksmų plitimas pastaraisiais metais sustojo ir dauguma 
iniciatyvų, kuriomis siekiama koordinuoti daugiaš ales programas, buvo kuriamos Bendrijos 
veiklos srityje. Tod ėl mažai tik ėtina, kad veikdamos vienos valstyb ės narės būtų pajėgios spręsti 
šias problemas. 
Pasiūlymo Europos prid ėtinę vertę iš dalies lemia tarptautinis kai kuri ų pagrindini ų uždavini ų 
pobūdis (pavyzdžiui, klimato kaita) – toki ais atvejais siekdamos tinkamai spr ęsti šias problemas 
valstybės narės turi veikti kartu. Š į procesą taip pat galima pagr įsti atsižvelgiant į tai, kad jis 
teikia didesnio viešojo sektoriaus MTTP program ų Europoje masto, apr ėpties ir veiksmingumo 
galimybę bendrai sprendžiant bendrus už davinius ir kuriant bendrus j ų sprendimo b ūdus, 
įveikiant patekimo į rinką kliūtis, pavyzdžiui, dideles pradines ir veiklos s ąnaudas tam tikrose 
mokslo ir technologij ų srityse, kaupiant duomenis ir patirt į, siekiant didesnio mokslo, 
technologij ų ir naujovi ų poveikio, pašalinant program ų dubliavimosi visoje Europoje problem ą, 
didinant program ų išsamum ą ir mažinant program ų valdymo s ąnaudas. 
LT 5   LT 3. TIKSLAI  
3.1. Bendrieji politikos tikslai 
BP iniciatyvoje numatyti bendrieji politikos tikslai – padidinti ES paj ėgumą siekti aukšto lygio 
politikos tiksl ų ir spręsti pagrindinius ateinan čių metų uždavinius:  
(1) padėti siekti perži ūrėtos Lisabonos st rategijos tiksl ų;  
(2) padėti Europai veiksmingiau spr ęsti pagrindinius visuomeninius uždavinius naudojant 
mokslinius tyrimus; 
(3) padėti siekti Europos mokslini ų tyrimų erdvės (toliau – ERA) tiksl ų. 
3.2. Konkretūs tikslai  
Siekiant pad ėti siekti ši ų bendrųjų politikos tiksl ų, reikės pagerinti viešojo sektoriaus mokslini ų 
tyrimų programavimo Europoje našum ą ir veiksmingum ą tose srityse, kuriose iškyla pagrindiniai 
visuomeniniai uždaviniai. Konkret ūs tikslai yra: 
(1) stiprinti ES nacionalini ų viešojo sektoriaus mokslini ų tyrimų program ų koordinavim ą 
tose srityse, kurios gali pateikti svarbi ų visuomenini ų uždavinių sprendimo b ūdų ir kurios 
suteikia prid ėtinės vertės laikantis bendro tarpvalstybinio metodo;  
(2) padidinti ši ų program ų poveikį, atsižvelgiant ir į poveikį mokslui bei technologijoms 
(mokslinė kompetencija, ištekli ų, duomen ų ir patirties sutelkimas, pakankam ų pajėgumų 
sukaupimas, programos gerinimo galimybi ų sudarymas), ir į poveikį ekonomikai ir 
visuomenei. 
3.3. Veiklos tikslai 
Siekiant skatinti pirmiau min ėtus teigiamus poveikio ir veiksmingumo poky čius, veiklos tikslai 
yra šie:  
(1) vykdyti veiksming ą procesą, kuris skatint ų kurti strategiškesn į požiūrį į nacionalini ų 
mokslinių tyrimų program ų, kuriomis siekiama pad ėti spręsti Europos visuomeninius 
uždavinius, koordinavim ą; 
(2) užtikrinti, kad šis procesas ir su juo susijusios bendro viešojo sektoriaus mokslini ų tyrimų 
programavimo iniciatyvos sulaukt ų didelės suinteresuot ųjų šalių paramos ir atsakomyb ės; 
(3) vykdant š į procesą ir naudojant tinkamas priem ones, skatinti tarpvalstybin į viešojo 
sektoriaus mokslini ų tyrimų program ų integravimo ir strukt ūrizavimo poveik į, būtent 
pakankam ų MTTP veiklos paj ėgumų sukaupim ą; 
(4) vykdyti proces ą, kurį galima vykdyti keliais etapais atsižvelgiant į bendro programavimo 
priemones, taip pat taikyti „kintamosios geometrijos“ metod ą šalių dalyvavimo atžvilgiu;  
(5) užtikrinti, kad bendros iniciatyvos b ūtų pagrįstos atnaujinta ir tikslia informacija apie 
nacionalin ę ir regionin ę programavimo veikl ą; 
(6) skatinti didesn į politikos kryp čių derėjimą. 
LT 6   LT 4. POLITINĖS STRATEGIJOS VARIANT Ų PRISTATYMAS  
Siekiant įgyvendinti šiuos tikslus, ap svarstyti keturi politin ės strategijos variantai. Pagrindiniai j ų 
skirtumai yra susij ę su dviem esminiais klausimais: bendro programavimo sri čių nustatymo 
būdas ir priemoni ų, kurių įgyvendinimas apsvarstytas, įvairovė1. 
Pagal „įprastos veiklos“ variant ą (1 variantas), bendro programavimo sritis įvairios valstybi ų 
narių suinteresuotosios šalys nustato naudodamosi ad hoc  „iš apa čios į viršų“ metodu. 
Įgyvendinimas vykdomas taikant ribot ą priemoni ų skaičių (visų pirma ERA-NET schem ą ir 
169 straipsn į) ir yra silpnai koordinuojamas. Be to, laikomasi lankstaus poži ūrio pakankam ų 
pajėgumų sukaupimo atžvilgiu (atsižvelgiant į partnerių skaičių ir svarbą) ir siekiamo program ų 
integravimo lygio atžvilgiu. 
„Maksimalaus 169 straipsnio taikymo“ variantui (2 variantas) b ūdingos kai kurios „ įprastos 
veiklos“ ypatyb ės, nes valstyb ės narės bendro programavimo sritis nustato taikydamos „iš 
apačios į viršų“ metodą, o įgyvendinimas vykdomas taikant tas pa čias priemones (vis ų pirma 
ERA-NET schem ą ir 169 straipsn į). Tačiau šis variantas skiriasi nuo „ įprastos veiklos“ varianto 
tuo, kad jame si ūloma imtis aktyvesni ų veiksmų, kurių pagrindu ERA-NET schemos dalys – 
ERA-NET ir ERA-NET Plius projektai – b ūtų griežtai vykdomi kaip pa rengiamasis etapas prieš 
taikant 169 straipsn į. Bendro programavimo sritys tur ėtų sutapti su Bendr ąja mokslini ų tyrimų 
programa, užtikrinant sistemišk ą visų horizontali ųjų politikos kryp čių nuoseklum ą, taip pat 
daugiau d ėmesio tur ėtų būti skiriama pakankam ų pajėgumų sukaupimui ir program ų integravimo 
lygiui. 
Pagrindinis „Bendrijos koordinuoj amo strateginio varianto“ (3 variantas) ir dviej ų ankstesni ų 
variantų skirtumas yra tas, kad šis vari antas yra strateginis, o ne pagr įstas „iš apa čios į viršų“ 
principu. Vis ų pirma reikia nustatyti pagrindinius visuomeninius uždavinius ir įvertinti viešojo 
sektoriaus remiam ų mokslini ų tyrimų pakankam ų pajėgumų kaupimo poreik į atitinkamose 
mokslo ir technologij ų srityse. Pagal š į variantą būtent Bendrija vadovauja atliekant šiuos 
strateginius vertinimus ir si ūlant tinkamas bendro programavimo sritis. Taip pat b ūtent Bendrija 
iš įvairių įprastų Bendrijos priemoni ų atrenka tinkamiausias priemones.  
„Europos strateginio proceso“ va riantas (4 variantas) panašus į „Bendrijos koordinuojam ą 
strateginį variantą“ tuo, kad jis yra strateginis ir pagr įstas pagrindini ų visuomenini ų uždavini ų 
sprendimu, ta čiau yra labai svarbus skirtumas, susij ęs su Bendrijos ir valstybi ų narių 
vaidmenimis. Pagal „Europos st rateginio proceso“ variant ą BP sritis nustato valstyb ės narės (ne 
Bendrija). Valstyb ės narės taip pat atrenka arba sukuria konkre čioms aplinkyb ėms mokslo ir 
technologij ų srityje tinkamiausias priemones ( įskaitant tokias Bendrijos priemones kaip ERA-
NET schema ir 168, 169, 170 ar 171 straipsniai;  ES strateginio energetikos technologij ų plano 
(angl. SET Plan ) arba saugumo srities mokslini ų tyrimų priemonės; naujų Europos institucij ų ir 
(arba) nauj ų kompetencijos tinkl ų kūrimas2; Europos mokslini ų tyrimų tarybos (toliau – EMTT) 
arba Euratomo tipo iniciatyvos; strukt ūriniai fondai ir pan.). Ko misija atlieka tarpininko 
vaidmenį. Ji atsakinga už ataskait ų teikimą Tarybai kiekviename proceso etape ir už viso proceso 
bei konkre čiose srityse padarytos pažangos vertinim ą.  
                                                 
1 Ši ų keturių variantų apžvalga pateikiama Poveikio vertinimo ataskaitos 2 lentel ėje. 
2 Įskaitant ne tik integravimo veiklos finansavim ą, bet ir bendr ų mokslinių tyrimų finansavim ą. 
LT 7   LT 5. POVEIKIO VERTINIMAS  
Kiekvieno varianto atveju įvertintos įvairios poveikio galimyb ės, įskaitant suinteresuot ųjų šalių 
paramą ir atsakomyb ę, strategin į susitelkim ą, struktūrizavimo poveik į, politikos kryp čių 
nuoseklum ą, mokslo ir technologij ų srities poveik į ir platesn į visuomenin į poveikį3. Šio 
vertinimo išvadoje teigiama, kad pageidaujamas politin ės strategijos variantas – „Europos 
strateginio proceso“ variantas.  
„Įprastos veiklos“ variantas atmestas d ėl to, kad jam tr ūksta strateginio susitelkimo, d ėl jo silpno 
struktūrizavimo poveikio, neigiamo poveikio horizontali ųjų politikos kryp čių nuoseklumui ir 
menko visuomeninio poveikio. „Maksimalaus 169 straipsnio taikymo“ variantas atmestas d ėl to, 
kad jam tr ūksta strateginio susitelkimo, d ėl jo „universalaus taikymo“ pob ūdžio ir riboto 
struktūrizavimo poveikio. „Komisijos koordinuojama s strateginis variantas“, kuris gal ėtų daryti 
didelį poveikį, atmestas d ėl galimos rizikos – t. y. labai tik ėtina, kad suinteresuotosios šalys šio 
varianto neparemt ų. O tai tur ėtų neigiamos įtakos jo strateginiam susitelkimui, strukt ūrizavimo 
poveikiui ir visuomeniniam poveikiui. Be to, mažai tik ėtina, jog pati Bendrija tur ėtų pakankamai 
išsamių žinių apie valstybi ų narių mokslini ų tyrimų programas, kad gal ėtų pasiūlyti tinkamas 
bendro programavimo sritis ir priemones. 
„Europos strateginio pro ceso“ variantas sulauk ė didžiausio suinteresuot ųjų šalių palaikymo, jos 
susitarė, kad reikia nustaty ti strategines mokslini ų tyrimų darbotvarkes ir koordinuotai jas 
įgyvendinti, ypa č siekiant spr ęsti bendrus visuomeninius uždavinius; kad partneryst ė, kuri 
sujungia savanorišk ą „iš apačios į viršų“ metodą su strateginiu „iš viršaus į apačią“ gairių 
nustatymu, yra b ūtina siekiant užtikrinti programos lankstum ą ir pritaikym ą individualiems 
poreikiams; kad reikia laikytis subsidiarumo, „kintamosios geometrijos“ ir faktin ės Europos 
pridėtinės vertės principų; ir kad „universalaus taikymo“ poži ūris yra neveiksmingas. 
Pasiūlytas bendro programavimo sri čių ir priemoni ų pasirinkimo pro cesas, kartu su 
suinteresuot ųjų šalių išreikštu dideliu palai kymu, reiškia, kad 4 varian tas geriausiai užtikrina, 
kad bus pasiektas didžiausias bendras sisteminis strukt ūrizavimo poveikis. Tai sudarys idealias 
sąlygas mokslo ir technologij ų sričiai gauti vis ą bendro programavimo naud ą, apimančią: 
• kliūčių patekti į rinką pašalinim ą, 
• programų optimizavim ą Europos mastu, 
• mokslinę kompetencij ą, 
• bendrų uždavini ų sprendim ą dedant bendras pastangas, bendr ų, standartizuot ų sprendimo 
būdų kūrimą ir vieningos nuomon ės laikymąsi, 
• tarpvalstybin į bendradarbiavim ą vykdant projektus (kuris teikia papildom ą naudą, kaip antai 
duomenų ir patirties sutelkimas, greitas platinimas, tarpvalstybinis žmogišk ųjų išteklių 
judumas ir mokymas bei didesnis mokslinis, technologij ų ir naujovi ų poveikis), 
• sumažėjusias nacionalines integruot ų programų valdymo s ąnaudas, 
• geresnę neintegruot ų programų būklę ir 
• geresnę atskaitomyb ę ir didesnį skaidrum ą. 
                                                 
3 Ši ų poveikio sri čių apžvalga pateikiama visos Poveikio vertinimo ataskaitos 3 lentel ėje. 
LT 8   LT Pramonei teikiamai naudai priskiriamos „atviros naujov ės“ (angl. open innovation ); greitas 
mokslinių tyrimų rezultatų skleidimas; bendr ų, standartizuot ų sprendimo b ūdų kūrimas; didesn ės 
galimybės gauti viešojo sektoriaus param ą moksliniams tyrimams; paprastesnis bendr ų viešųjų ir 
privačiųjų strategini ų mokslini ų tyrimų darbotvarki ų kūrimas; ir spartesnis horizontali ųjų 
politikos kryp čių koordinavimas. 
Galiausiai šis poveikis mokslui ir technologijoms lemia didesn ę visuomenin ę viešojo sektoriaus 
investicijų į mokslinius tyrimus naud ą, o tai reiškia, kad did ėja ekonomikos augimas, 
konkurencingumas ir užimtumas bei grei čiau ir geriau sprendžiamos socialin ės ir aplinkos 
problemos. 
Dėl šių priežasčių pirmenyb ė teikiama 4 variantui „Eur opos strateginis procesas“. 
6. RIZIKA IR RIZIKOS MAŽINIMAS  
Pasirinktas variantas siejamas su įvairiais rizikos veiksniais. Pagrindin ė rizika yra tai, kad gali 
būti neįvykdyti reikalaujami politiniai įsipareigojimai. 
Nors ši rizika dabar tur ėtų atrodyti mažesn ė, nei galb ūt buvo anks čiau (dėl didėjančių 
visuomenini ų uždavini ų, su kuriomis susiduria Euro pa, mokslo ir technologij ų srities bei 
visuomenini ų sąnaudų, patiriam ų dėl koordinavimo nebuvimo, taip pat bendro programavimo 
naudos mokslo ir technologij ų sričiai bei visuomenei vis platesnio pripažinimo valstyb ėse 
narėse), siūlomas politikos procesas taip pat sukurtas šiai rizikai mažinti. Si ūlomas aukšto lygio 
politinis procesas, už kur į besąlygiškai atsakingos valstyb ės narės, o Komisijos tarnybos atlieka 
tarpininko vaidmen į. Procese numatyta svarbi ir nuolatin ė Tarybos funkcija, susijusi su: 
• už mokslinius tyrimus atsaking ų valstybi ų narių ministrų raginimu paskirti asmeninius 
atstovus į ad hoc  ir aukšto lygio grupes tinka moms BP sritims nustatyti;  
• kasmet atliekamu proceso steb ėjimu (Komisijai teikiant privalomas metines ataskaitas); ir 
• proceso persvarstymu po trej ų metų. 
Siūlomas procesas paremtas įrodymais ir grindžiamas išsamia atitinkam ų mokslo ir technologij ų 
sričių strategine analize – tai užtik rins, kad bus pasirinktos tik įvykdomos bendro programavimo 
iniciatyvos. Be to, si ūlomam metodui b ūdingas priemoni ų lankstumas4, „kintamoji geometrija“ ir 
siekiamo program ų integravimo masto lankstumas (dal inis ciklas, visas ciklas).  
Kiti rizikos veiksniai yra institucij ų inertiškumas ir reikalingos informacijos baz ės nebuvimas. 
Tačiau pradėtos vykdyti tinkamos rizikos mažinimo strategijos. 
Apibendrinant, pagrindin ė rizikos mažinimo strate gija, kuria grindžiamas si ūlomas procesas, yra 
geresnės reguliavimo praktikos laikymasis, t. y. glaudus darbas su valstyb ėmis narėmis laikantis 
skaidrumo reikalavim ų; subsidiarumo, Europos prid ėtinės vertės ir proporcingumo princip ų 
laikymasis; konkre čių iniciatyv ų, pagrįstų išsamia, patikima informacijos baze, rengimas ir 
vykdymas; proceso atskaitomyb ės ir skaidrumo užtikrinimas sukuriant tinkamas steb ėjimo ir 
vertinimo sistemas. 
                                                 
4 Siekiant įgyvendinti tam tikras bendro programavimo iniciatyvas reikia išnagrin ėti ir naudoti visas 
įmanomas viešojo sektoriaus mokslini ų tyrimų priemones (nacionalines ir regionines mokslini ų tyrimų 
programas, tarpvyriausybini ų mokslini ų tyrimų organizacij ų ir bendradarbiavimo programas, mokslini ų 
tyrimų infrastrukt ūras, judumo programas ir pan.). 
LT 9   LT 7. VERTINIMAS IR STEB ĖJIMAS  
Taip pat buvo suderintos visos atitinkamos steb ėjimo ir vertinimo priemon ės. Jos susijusios su 
Komisijos ataskait ų teikimu Tarybai po kiekvieno BP proceso etapo ir išsamiu proceso 
persvarstymu, kur į po trejų metų atlieka Komisija kartu su valstyb ėmis narėmis. Taip pat bus 
užtikrinamas nuolatinis steb ėjimas ir pažangos siekiant („SMART“) tiksl ų vertinimas 
kiekvienoje BP srityje. 
Be to, bus didinamas skaidrumas bendr adarbiavimo ir koordinavimo nacionalini ų ir regionini ų 
mokslinių tyrimų program ų srityje, sukuriant special ų ERAWATCH žiniatinklio paslaug ų 
modulį.