7.2

Taryba taip pat įtraukė kai kuriuos kitus Komisijos pasiūlymo pakeitimus (dėl turinio ir (arba) formos); pagrindiniai pakeitimai išdėstyti toliau. a) Veiksmingas tinklo eksploatavimo veiklos atskyrimas nuo gavybos ir tiekimo veiklos Taryba, kuriai pritarė Komisija, laikėsi nuomonės, kad tikslinga numatyti ne tik dvi Komisijos siūlomas pasirinkimo galimybes (nuosavybės atskyrimas ir nepriklausomas sistemos operatorius (NSO)), bet ir trečią galimybę — nepriklausomas perdavimo operatorius (NPO) — tais atvejais, kai direktyvos įsigaliojimo dieną perdavimo sistemos operatorius yra vertikaliosios integracijos įmonės dalis (naujas IV skyrius su 17–23 straipsniais, atitinkančiais 13, 15 ir 16 konstatuojamąsias dalis). Visoms trims pasirinkimo galimybėms taikomos vienodos sąlygos; jomis bus galima pasinaudoti tiek elektros energijos, tiek dujų sektoriuose. Nuostatomis dėl NPO bus užtikrintas operatoriaus (17 ir 18 straipsniai), jo valdymo (19 straipsnis) ir priežiūros organo (20 straipsnis) faktinis nepriklausomumas, taip pat užtikrinta, kad būtų išvengta interesų konfliktų. Siekti šio tikslo taip pat padeda atitikties programa ir už atitikties programos priežiūrą atsakingas pareigūnas (21 straipsnis). Be to, bus užtikrintos neiškraipytos investavimo paskatos ir jungiamųjų linijų infrastruktūros plėtra (22 straipsnis), taip pat sąžininga ir nediskriminacinė prieiga prie tinklo (23 straipsnis). Siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi IV skyriaus nuostatų, 40 straipsnio 5 dalyje buvo numatyti papildomi reguliavimo institucijų įgaliojimai ir kompetencija. Be to, 7 straipsnis buvo papildytas pastraipa, susijusia su regioniniu bendradarbiavimu dalyvaujant NPO. Galiausiai 51 straipsnio dėl ataskaitų teikimo 3–5 dalyse nustatyta, kad praėjus dviem metams po direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę dienos Komisija, atlikdama bendrą peržiūrą, vadovaudamasi tam tikrais kriterijais įvertins, kaip įgyvendinama NPO galimybė. Bendrosios pozicijos nuostatomis dėl NPO siekiama užtikrinti susirūpinimą keliančių klausimų dėl NPO galimybės taikymo srities, terminų ir vykdymo užtikrinimo pusiausvyrą, kartu užtikrinant jos įgyvendinamumą ir apsaugant vertikaliosios integracijos įmonės finansinius interesus. Tai yra viena iš priežasčių, dėl kurių Taryba nusprendė esant netikslinga įtraukti nuostatas dėl patikėtinio. Siekiant atsižvelgti į tuos atvejus, kai vertikaliosios integracijos įmonei priklausančiai perdavimo sistemai taikomos priemonės, kuriomis užtikrinamas didesnis faktinis perdavimo sistemos operatoriaus nepriklausomumas nei taikant IV skyriaus nuostatas, 9 straipsnio 9 dalyje numatyta papildoma nuostata. b) Vienodos sąlygos Kadangi Bendrijos rinkoje ateityje bus numatyti trys skirtingi atskyrimo modeliai, 46 straipsnyje (kartu su atitinkančia 17 konstatuojamąja dalimi) nustatyta vadinamoji vienodų sąlygų nuostata. Visų pirma joje numatyti keli kriterijai, taikomi priemonėms, kurių valstybės narės gali imtis siekdamos užtikrinti vienodas sąlygas. c) Bendrijos ir trečiųjų šalių perdavimo sistemos operatorių (PSO) sertifikavimas Bendrojoje pozicijoje yra du straipsniai dėl PSO sertifikavimo: bendro pobūdžio straipsnis (10 straipsnis) ir straipsnis dėl su trečiosiomis šalimis susijusio sertifikavimo (11 straipsnis), kuris pakeitė Komisijos pasiūlymo 7a straipsnį. 11 straipsniu užtikrinama, kad, viena vertus, trečiųjų šalių PSO laikytųsi tų pačių atskyrimo taisyklių kaip ir Bendrijos PSO; kita vertus, jame nustatomas energijos tiekimo valstybėms narėms ir Bendrijai saugumo kriterijus, į kurį reikės atsižvelgti išduodant sertifikatą. Taryba taip pat laikėsi nuomonės, kad tikslinga tą sertifikavimo procedūros dalį, kuria nustatomas Komisijos vaidmuo šioje procedūroje, perkelti į Dujų reglamento naują 3 straipsnį. Be to, pagrindinį sprendimą dėl sertifikavimo ir toliau priims nacionalinės reguliavimo institucijos, o Komisijos prašoma pateikti nuomonę dėl sertifikavimo. Nacionalinės reguliavimo institucijos turi kuo labiau atsižvelgti į tą nuomonę. d) Reguliavimo institucijos Taryba papildė 38 straipsnį dviem papildomomis dalimis, kuriomis užtikrinama, kad vienos reguliavimo institucijos nacionaliniu lygiu principas, derinamas su vieninteliu atstovavimu (pvz., agentūroje), neprieštarautų tam, kad šiuo metu kai kuriose valstybėse narėse reguliavimo institucijos veikia regionų lygiu arba mažose ir izoliuotose teritorijos dalyse (38 straipsnio 2 ir 3 dalys). Bendrosios pozicijos tekstu užtikrinamas reguliavimo institucijų nepriklausomumas, bet jame taip pat paaiškinama, kad tai nereiškia, jog reguliavimo institucijoms netaikoma teisminė kontrolė ar parlamentinė priežiūra (26 konstatuojamoji dalis) arba kad jos gali ignoruoti bendresnius tikslus, pvz., aplinkosauginio tvarumo ar įpareigojimų teikti viešąsias paslaugas srityse (38 straipsnio 4 dalis). Bendrąja pozicija taip pat užtikrinama, kad, vykdydamos savo pareigas, reguliavimo institucijos turėtų galimybę atitinkamais atvejais veikti glaudžiai bendradarbiaudamos su kitomis institucijomis, pavyzdžiui, konkurencijos srityje, išsaugodamos savo nepriklausomumą ir nedubliuodamos užduočių (pvz., stebėsenos), kurias paprastai vykdo kitos institucijos (40 straipsnio 2 dalis). e) Tarpvalstybinių klausimų reguliavimo tvarka Dalys, kuriose nustatomas agentūros vaidmuo (41 straipsnio 3 ir (iš dalies) 4 dalys), dėl teisinių priežasčių buvo perkeltos į Reglamentą dėl Agentūros (naujas 8 straipsnis). Sprendžiant tarpvalstybinius klausimus, Agentūra dalyvaus tik kraštutiniu atveju, nacionalinių reguliavimo institucijų prašymu arba jeigu nacionalinės reguliavimo institucijos nesusitars per tam tikrą laikotarpį. f) Išimčių taikymas naujai infrastruktūrai Tarybos nuomone, tikslinga, kad Agentūra dalyvautų taikant išimtis naujai infrastruktūrai, kuri yra daugiau nei vienos valstybės narės teritorijoje (35 straipsnis), tik tais atvejais, kai atitinkamoms nacionalinėms reguliavimo institucijoms nepavyksta susitarti arba jos pateikia bendrą prašymą Agentūrai (4 dalis). Be to, valstybės narės turėtų turėti galimybę numatyti, jei jos to pageidauja, kad oficialų sprendimą dėl išimties priima kita atitinkama valstybės narės įstaiga, remdamasi reguliavimo institucijos nuomone (6 dalis). g) Mažmeninės rinkos Taryba laikėsi nuomonės, kad tikslinga pakeisti straipsnio dėl mažmeninių rinkų formuluotę, išbraukiant, inter alia, nuorodą į tarpvalstybines rinkas, ir perkelti jį iš Dujų reglamento (Komisijos pasiūlymo 8a straipsnis) į direktyvą (naujas 44 straipsnis). h) Leidžiančios nukrypti nuostatos Atsižvelgdama į naują redakciją, Taryba laikėsi nuomonės, kad tikslinga atnaujinti 48 straipsnį, visų pirma nuostatą, leidžiančią valstybėms narėms, kurių rinkos yra besiformuojančios arba izoliuotos, nukrypti nuo atskyrimo nuostatų. i) Kiti punktai — Taryba laikėsi nuomonės, kad tikslinga leisti gamintojui/tiekėjui turėti mažiau nei pusę PSO su atskirta nuosavybe akcijų paketo, jei dėl to nei vienas iš jų nevykdo jokios kontrolės ar neturi jokios įtakos kito atžvilgiu ir negali kilti interesų konfliktas (9 straipsnio 2 dalis). — Valstybės nuosavybės klausimu bendrojoje pozicijoje numatyta galimybė užtikrinti nuosavybės atskyrimą numatant dvi atskiras valstybės įstaigas atitinkamoje nuostatoje, kuria pripažįstama, kad įgyvendinant nuosavybės atskyrimą dvi atskiros valstybės įstaigos gali būti laikomos dviem asmenimis (9 straipsnio 6 dalis). — Buvo padaryti keli techninio pobūdžio redakciniai pakeitimai, kad būtų aiškiau išdėstyta nuostata dėl jungtinių operatorių (28 straipsnis). Šia nuostata sudaroma galimybė, kad jungtinis operatorius būtų operatorius su atskirta nuosavybe arba nepriklausomas sistemos operatorius arba nepriklausomas perdavimo sistemos operatorius. — 29 konstatuojamojoje dalyje pateikiama ir paaiškinama privalomojo dujų perdavimo programų — vienos iš galimų priemonių veiksmingai konkurencijai skatinti — sąvoka. — Galiausiai, remdamasi naujos redakcijos formatu, Taryba įtraukė naują straipsnį, panaikinantį galiojantį teisės aktą (52 straipsnis).