KOMISIJOS METINĖ APŽVALGA Komisijos metinė valstybių narių metinių veiklos ataskaitų dėl eksporto kreditų apžvalga pagal Reglamentą (ES) Nr. 1233/2011 /* COM/2015/0130 final - 2015/ ( ) */





1. Įvadas 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1233/2011 dėl tam tikrų gairių taikymo oficialiai remiamiems eksporto kreditams, kuriuo panaikinami Tarybos sprendimai 2001/76/EB ir 2001/77/EB[1], I priede nustatyta, kad siekdamos skatinti skaidrumą Sąjungos lygmeniu valstybės narės pateikia Komisijai metines veiklos ataskaitas. Komisija, remdamasi šia informacija, parengia Europos Parlamentui metinę apžvalgą. Ši metinė apžvalga skirta 2013-iesiems kalendoriniams metams. Joje apžvelgiama eksporto kreditų veikla pagal Reglamentą (ES) Nr. 1233/2011, t. y. vidutinės trukmės ir ilgalaikiai sandoriai, kurių grąžinimo terminas ne trumpesnis kaip dveji metai. Apžvalga neapima nei trumpalaikių eksporto kreditų sandorių[2], nei tam tikrų eksporto kreditų agentūrų (toliau – EKA) veiklos, nesusijusios su eksporto kreditais (pvz., investicijų draudimo). Be to, pažymėtina, kad kai kuriose valstybėse narėse eksporto kreditų agentūros funkcijas vykdo draudimo bendrovė, veikianti pagal viešuosius įgaliojimus. Tokiais atvejais viešosios eksporto kreditų programos valdymas griežtai atskiriamas nuo privačiojo sektoriaus veiklos (pastaroji šioje apžvalgoje nenagrinėjama). Komisija atsižvelgė į 2013 m. liepos 2 d. Europos Parlamento priimtą rezoliuciją dėl pirmosios ataskaitos pagal Reglamentą (ES) Nr. 1233/2011[3]. Atsižvelgdama į šioje rezoliucijoje pateiktas rekomendacijas – kaip antai rekomendaciją, kad Tarybos darbo grupė eksporto kreditų klausimu ir Komisija konsultuotųsi su Europos išorės veiksmų tarnyba dėl tolesnio ataskaitų teikimo metodų kūrimo, – Komisija taip pat paragino valstybes nares atkreipti ypatingą dėmesį į šią rezoliuciją rengiant būsimas ataskaitas. 2. Gautos 2013-ųjų kalendorinių metų metinės veiklos ataskaitos Metines veiklos ataskaitas pateikė šios valstybės narės: Austrija, Belgija, Bulgarija, Kroatija, Čekija, Danija, Suomija, Prancūzija, Vokietija, Vengrija, Italija, Liuksemburgas, Nyderlandai, Lenkija, Portugalija, Rumunija, Slovėnija, Slovakija, Ispanija, Švedija ir Jungtinė Karalystė. Kipras, Estija, Graikija, Airija, Latvija, Lietuva ir Malta ataskaitiniais metais neturėjo aktyvių eksporto kreditų programų pagal Reglamentą (ES) Nr. 1233/2011. Valstybės narės ataskaitoms naudojo panašų šabloną, kaip ir teikdamos ankstesnę ataskaitą (vadinamojo kontrolinio sąrašo formą). Kai kurios valstybės narės nusprendė metines veiklos ataskaitas susieti su to paties laikotarpio paskelbtomis nacionalinėmis metinėmis ataskaitomis, kitos nutarė savo veiklą išsamiai apibūdinti tiesiogiai pagal ataskaitos šabloną. 3. Metinių veiklos ataskaitų analizė a) Bendroji ir finansinė informacija Pagal taikomą reguliavimo sistemą (Reglamentą (ES) Nr. 1233/2011) daugiausia dėmesio skiriama eksporto kreditų sandorių ir programų taisyklėms, tačiau kiekviena valstybė narė nusprendžia, ar vykdyti eksporto kreditų programą ir, jei programa vykdoma, kaip organizuoti savo eksporto kreditų agentūros (EKA) veiklą. Kai kuriose valstybėse narėse EKA yra vyriausybės departamentas arba agentūra. Kitose valstybėse narėse šią funkciją vykdo draudimo bendrovės pagal viešuosius įgaliojimus prižiūrint vyriausybei. Nėra neįprasta, kad valstybėse narėse, kuriose teikiama įvairių kategorijų eksporto kreditų parama, veikia daugiau nei viena EKA (pvz., viena agentūra teikia oficialią paramą tik garantijomis arba draudimu (grynojo draudimo tipas), o kita finansuoja palūkanų normas). 2013 m. eksporto kreditų programas pagal Reglamentą (ES) Nr. 1233/2011 vykdė 21 ES valstybė narė. Iš viso šias programas valdė 29 skirtingos agentūros ir vyriausybės departamentai. Kalbant apie teikiamos eksporto kreditų paramos rūšis, Europos eksporto kreditų agentūros šią paramą toliau dažniausiai teikė kaip grynąjį draudimą (t. y. susijęs eksporto sandoris yra faktiškai finansuojamas komercinio banko kreditu, kuriam EKA teikia garantiją arba padengia jį draudimu). Šios rūšies paramą ataskaitiniu laikotarpiu teikė visos (21) valstybės narės, teikiančios eksporto kreditus pagal Reglamentą (ES) Nr. 1233/2011. 14 valstybių narių taip pat teikė kitokių formų paramą, numatytą Reglamente (ES) Nr. 1233/2011 ir EBPO susitarime dėl oficialiai remiamų eksporto kreditų[4], kaip antai tiesioginį kreditavimą ar finansavimą (kai finansavimą tiesiogiai teikia EKA, o ne komercinis bankas)[5], refinansavimą[6] arba palūkanų normų paramos sistemas[7]. Keliose metinės veiklos ataskaitose taip pat aiškiai nurodytas projektų finansavimas[8] arba sąlygotoji pagalba[9]. Nacionalines eksporto kreditų programas palyginti visada sunku. Pirmiausia valstybės narės yra sukūrusios labai daug įvairių finansinių produktų (priklausančių ankstesnėje pastraipoje nurodytoms eksporto kreditų rūšims), antra, eksporto kreditų programos poveikis akivaizdžiai priklauso ir nuo nacionalinės ekonomikos ypatybių bei privačiojo finansų sektoriaus pajėgumų. Atsižvelgiant į šį apribojimą, 2013 m. gruodžio 31 d. nominaliosios rizikos pozicijos suvestinių duomenų palyginimas suteikia bent jau bendrą supratimą apie didžiausių grynojo draudimo rūšies eksporto kreditų sistemų dydį: Didžiausios Europoje grynojo draudimo rūšies eksporto kreditų sistemos 2013 m. (mlrd. eurų) Vokietija || 87,7 Prancūzija || 61,2 Švedija || 34,9 Italija || 21,6 Jungtinė Karalystė[10] || 20,6 Suomija || 11,0 Nyderlandai || 9,4 Ispanija || 8,5 Atsižvelgdamos į tai, kad kai kuriuose pramonės sektoriuose, pvz., orlaivių ir laivų statybos, taikomos specifinės finansavimo sąlygos, kai kurios valstybės narės taip pat sukūrė konkretiems sektoriams skirtus eksporto kreditų produktus. Kaip jau nurodyta pirmiau, Europos eksporto kreditų agentūros veikia įvairiose srityse, kurios nepriklauso sritims, dėl kurių reikia teikti ataskaitą pagal Reglamentą (ES) Nr. 1233/2011. Šis reglamentas apima vidutinės trukmės ir ilgalaikę eksporto kreditų veiklą (kaip apibrėžta EBPO susitarime dėl oficialiai remiamų eksporto kreditų). Tačiau daugelis Europos EKA taip pat siūlo tokius produktus kaip trumpalaikiai eksporto kreditai ir akredityvo garantijos, gamybos rizikos garantijos arba investiciniai draudimo produktai. Tai naudinga turėti omenyje, kai vertinamas platesnis EKA ekonominis vaidmuo. Išsami informacija pateikta ataskaitos šablono, taikomo metinės veiklos ataskaitoms, II ir IV skirsniuose ir bendrosiose metinėse ataskaitose, kurias aiškiai nurodo kelios valstybės narės. Apibendrinant metinėse veiklos ataskaitose pateikta svarbios finansinės informacijos apie 2013 m. eksporto kreditų programas. Tačiau reikia pabrėžti, kad pagal Reglamentą (ES) Nr. 1233/2011 šios ataskaitos rengiamos pagal atitinkamos valstybės narės nacionalinės teisės aktus. Dėl to atsiranda tam tikrų pateikimo skirtumų. Tačiau dėl metinių veiklos ataskaitų finansinių aspektų Komisija konkrečių pastabų neturi[11]. Čekijos, Slovakijos ir Jungtinės Karalystės metinėse veiklos ataskaitose nurodyti neapibrėžtieji įsipareigojimai ir pateikta nuoroda į Reglamento (ES) Nr. 1233/2011 1 priedo 1 punkto paskutinį sakinį.. b) Pavojaus aplinkai, kuris gali lemti kitą susijusią riziką, valdymas Pagal Reglamento (ES) Nr. 1233/2011 I priedo 2 punktą metinėje veiklos ataskaitoje valstybės narės „apibūdina, kaip jų EKA vykdant veiklą oficialiai remiamų eksporto kreditų srityje atsižvelgiama į pavojų aplinkai, kuris gali lemti kitą susijusią riziką“. Aiški nuoroda į šią nuostatą daroma 19-oje metinių veiklos ataskaitų. Nors I priedo 2 punkte nurodytas tik pavojus aplinkai, kelios valstybės narės[12] taip pat aiškiai nurodo socialinį poveikį. Minėdamos I priedo 2 punktą, atskiros valstybės narės taip pat nurodo žmogaus teises[13], pagrindinius darbo standartus[14], kovą su kyšininkavimu[15] ir bendrą poveikį vystymuisi[16]. Atitinkamais paminėtų pavojų vertimo procesais paprastai siekiama priimti aiškų sprendimą, ar konkretus projektas atitinka reikalavimus eksporto kreditų paramai gauti (t. y. jei susiję pavojai yra neproporcingi, draudimas neteikiamas). Jei pavojai laikomi priimtinais, eksporto kreditų parama paprastai susiejama su konkrečiomis sąlygomis, kuriomis siekiama užtikrinti rizikos mažinimo priemonių vykdymą ir atitiktį standartams. Aiški nuoroda į tokį sąlyginį draudimą pateikta Belgijos, Danijos, Vengrijos, Italijos, Liuksemburgo, Lenkijos, Portugalijos, Rumunijos, Slovėnijos ir Ispanijos ataskaitose. Daugelis valstybių narių daro nuorodą į EBPO rekomendacijoje dėl bendrųjų oficialiai remiamų eksporto kreditų ir aplinkos principų bei socialinio išsamaus patikrinimo (toliau –bendrieji principai)[17] nustatytas procedūras. Kai kurios kelias EKA turinčios valstybės narės yra sukūrusios sistemą, kuria užtikrinamas jų atitinkamų agentūrų vertinimo procesų papildomumas (pvz., Italija[18] ir Čekija[19]). c) Kita metinės veiklos ataskaitose pateikta informacija Be informacijos, kuri jau nurodyta 3 skirsnio a ir b poskirsniuose, iš 21 metinės veiklos ataskaitos taip pat matyti, kad valstybės narės iš esmės turi parengusios eksporto kreditų ir aplinkos, kovos su kyšininkavimu ir tvaraus skolinimo mažas pajamas gaunančioms šalims politiką. Svarbus, nors ir ne išskirtinis, vaidmuo tenka trims susijusioms EBPO rekomendacijoms[20]. Šias priemones taiko arba iš esmės ketina taikyti net ir tos valstybės narės, kurios nėra EBPO narės[21]. Daugelis valstybių narių savo ataskaitose nurodo, kad visų pirma bendrųjų principų taikymo sritis yra platesnė, nei apibrėžta EBPO[22]. Be to, daugeliu atvejų susijusiose politikos srityse sukurtos atitinkamos priemonės ar praktika, kuriomis siekiama aprėpti daugiau nei EBPO rekomendacijose[23]. Kai kuriais atvejais atitinkamos EKA pačios parengė susijusias priemones (pvz., įmonių socialinės atsakomybės politiką ar etikos kodeksą)[24]. Kaip ir teikdamos ankstesnes ataskaitas, daugelis valstybių narių pabrėžia ypatingą žmogaus teisių svarbą. Iš esmės visose ataskaitose ir toliau matyti parama žmogaus teisių matmens stiprinimui pagal naujuosius bendruosius principus. Kai kurios valstybės narės vertindamos projektą atskirai atsižvelgia į žmogaus teisių klausimus[25]. Kai kuriais atvejais ši tema tiesiogiai susieta su darbuotojų teisėmis[26]. Nemažai valstybių narių didelę svarbą teikia ir kovos su kyšininkavimu ir korupcija politikai[27]. Taikomos labai įvairios priemonės (pvz., nacionalinės teisės aktai, nacionalinė geroji patirtis, tarptautinės priemonės). Kitų valstybių narių politika, susijusi su eksporto kreditų veikla, apima skaidrumą (atvirumo ir konfidencialumo politiką), dialogą su suinteresuotaisiais subjektais ir pilietine visuomene, indėlį į tvarų vystymąsi, įmonių socialinę atsakomybę (kaip įmonių socialinės atsakomybės politiką pačiai EKA arba skatinant eksportuotojų pastangas šioje srityje) ir skatinimą laikytis EBPO rekomendacijų daugiašalėms įmonėms. Ataskaitiniu laikotarpiu Vokietija nusprendė nebeteikti eksporto kreditų branduolinės energetikos objektams (naujiems ir esamiems) skirtiems ištekliams ir paslaugoms. Ateityje eksporto kreditai bus teikiami tik tam tikrais išimtiniais atvejais (pvz., kai ištekliai ir paslaugos skirti esamų įrenginių saugumui didinti, branduolinės energetikos objektų eksploatacijai nutraukti, taip pat mokslinių tyrimų ir medicinos įstaigoms naudoti). d) EKA atitiktis Sąjungos tikslams ir įsipareigojimams Pagal I priedo 3 punktą: „Komisija, remdamasi šia informacija, parengia Europos Parlamentui metinę apžvalgą, įskaitant vertinimą, kuriame būtų nurodyta, ar EKA atitinka Sąjungos tikslus ir įsipareigojimus“. Europos Sąjungos sutarties (toliau – ES sutartis) 3 straipsnyje išvardyti bendrieji Sąjungos tikslai, o 21 straipsnyje – principai, kurių laikosi Sąjunga, ir tikslai, kurių ji siekia išorės veiksmais. Dėl bendros ES prekybos politikos, nuoroda į principus, kurių laikosi Sąjunga, ir tikslus, kurių ji siekia išorės veiksmais, pateikta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 206 straipsnyje ir 207 straipsnio pirmojoje pastraipoje: 206 straipsnis Pagal 28–32 straipsnius sukurdama muitų sąjungą, Sąjunga bendram labui prisideda prie darnaus pasaulio prekybos plėtojimo, laipsniško tarptautinės prekybos ir tiesioginių užsienio investicijų apribojimų panaikinimo bei muitų ir kitų kliūčių mažinimo. 207 straipsnis Bendra prekybos politika grindžiama vienodais principais, ypač keičiant muitų normas, sudarant susitarimus dėl muitų tarifų ir prekybos, susijusius su prekyba prekėmis ir paslaugomis bei intelektinės nuosavybės komerciniais aspektais, tiesioginėmis užsienio investicijomis, liberalizavimo priemonių suvienodinimu, eksporto politika ir prekybos apsaugos priemonėmis, pavyzdžiui, taikytinomis dempingo ar subsidijų atveju. Bendra prekybos politika vykdoma vadovaujantis Sąjungos išorės veiksmų principais ir tikslais. Europos Komisija atsižvelgia į tai, kad valstybės narės, kurios vykdo eksporto kreditų veiklą pagal ES reglamentą Nr. 1233/2011, yra parengusios savo eksporto kreditų programų valdymo politiką, kuri atitinka ES tikslus. EBPO, t. y. vienintelės tarptautinės organizacijos, parengusios konkrečias taisykles dėl eksporto kreditų, parengtos politikos rekomendacijos yra bendrai taikomos, tačiau valstybių narių veikla jomis neapsiriboja. Be ypatingo atvejo – Vokietijos sprendimo nebeteikti eksporto kreditų branduolinės energetikos sektoriui – pateikus ankstesnes ataskaitas neužfiksuota jokių esminių valstybių narių eksporto kreditų programų politikos pokyčių; tai nereiškia, kad nepadaryta jokios pažangos. Atsižvelgdama į rekomendaciją, pateiktą pirmiau paminėtoje 2013 m. liepos mėn. Europos Parlamento rezoliucijoje dėl būsimų ataskaitų rengimo gairių, Komisija jau ankstesnėje metinėje apžvalgoje rekomendavo rengiant tokią politiką į pagalbą pasitelkti tarptautinių stebėsenos institucijų (įskaitant JT) priemones. Valstybių narių ataskaitose įvairia apimtimi jau remiamasi tokiomis tarptautinėmis priemonėmis, ir Komisija skatina imtis tolesnių veiksmų šioje srityje. Žmogaus teisių politikos srityje ypač svarbus būtų tolesnis dialogas su Europos išorės veiksmų tarnyba. Europos Parlamentas paragino Komisiją pateikti pranešimą ir nurodyti, ar valstybės narės laikosi Sąjungos tikslų ir įsipareigojimų; Europos Komisija mano, kad valstybės narės, kurios pateikė atitinkamą su tuo susijusią informaciją, iš esmės laikosi ES sutarties 3 ir 21 straipsnių. Žinoma, Europos institucijos kartu galėtų pačios sau nustatyti ryžtingesnius politinius tikslus. Komisija pasirengusi vesti ir skatinti tarpinstitucinį dialogą šiuo klausimu. Kiek tai susiję su atitiktimi tarptautiniams įsipareigojimams ir įsipareigojimams pagal ES konkurencijos teisę, ataskaitiniu laikotarpiu PPO lygmeniu nebuvo jokių ginčų dėl Europos eksporto kreditų programų. 2013 m. Europos Komisija negavo jokių nusiskundimų dėl galimų ES teisės pažeidimų, susijusių su eksporto kreditų agentūromis. [1] OL L 326, 2011 12 8, p. 45. [2] Tokiems sandoriams taikomas Komisijos komunikatas pagal EB sutarties 93 straipsnio 1 dalį dėl Sutarties 92 ir 93 straipsnių taikymo trumpalaikiam eksporto kreditų draudimui. [3] 2013 m. liepos 2 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl pirmosios Komisijos metinės ataskaitos Europos Parlamentui dėl valstybių narių eksporto kredito agentūrų veiklos (2012/2320(INI)) [4] EBPO susitarimas dėl oficialiai remiamų eksporto kreditų yra Reglamento priedas. [5] Bulgarija, Čekija, Danija, Suomija, Vengrija, Lenkija, Slovakija, Ispanija ir Jungtinė Karalystė. [6] Slovakija ir Švedija. [7] Suomija, Prancūzija, Vokietija, Italija, Lenkija, Slovakija ir Ispanija. [8] Danija, Vokietija, Nyderlandai ir Slovėnija. [9] Austrija, Danija, Vengrija, Lenkija ir Ispanija. [10] Vertinta 2014 m. kovo 31 d. [11] Pagal I priedo 1 punktą dabartinis ataskaitų rengimo procesas nepažeidžia nacionalinių eksporto kreditų programų stebėseną vykdančių valstybių narių institucijų prerogatyvų. [12] Pvz., Belgija, Čekija, Danija, Prancūzija, Vokietija, Nyderlandai, Slovakija, Slovėnija ir Švedija. [13] Suomija, Vokietija ir Švedija. [14] Suomija ir Nyderlandai. [15] Nyderlandai. [16] Belgija, Suomija ir Vokietija. [17] Belgija, Vokietija, Italija, Nyderlandai, Liuksemburgas, Lenkija, Portugalija, Slovakija, Slovėnija, Ispanija ir Jungtinė Karalystė. [18] Italijoje eksporto sandoriai dažnai priklauso agentūrai SACE (eksporto kreditų garantija), bet palūkanų normų paramą jiems gali teikti ir agentūra SIMEST. Tokiais atvejais SIMEST patikrina, ar pagrindinis sandoris atitinka EBPO rekomendacijos dėl aplinkos principų bei socialinio išsamaus patikrinimo reikalavimus; jei prašoma išsamesnės analizės, atitinkamą teigiamą vertinimą turi pateikti SACE. [19] Pagal Čekijos eksporto kreditų sistemą įprasta, kad Čekijos eksporto banko (ČEB) sandorius taip pat draudžia Eksporto garantijų ir draudimo korporacija (EGAP). EGAP paprastai atlieka projekto aplinkos ir socialinių pavojų vertinimą. Išimtiniais atvejais, kai EGAP ČEB sandorio nedraudžia, pastarasis prisiima atsakomybę atsižvelgti į visus remiamo projekto aplinkos ir socialinius pavojus. [20] 1. EBPO rekomendacija dėl bendrųjų oficialiai remiamų eksporto kreditų ir aplinkos principų bei socialinio išsamaus patikrinimo (vadinamieji bendrieji principai). 2. EBPO rekomendacija dėl kyšių ir oficialiai remiamų eksporto kreditų. 3. Principai ir gairės, kuriais siekiama skatinti tvaraus skolinimo praktiką teikiant oficialius eksporto kreditus mažas pajamas gaunančioms šalims. [21] Tačiau akivaizdu, kad EBPO principai ir gairės, kuriais siekiama skatinti tvarų skolinimą, negali būti taikomi eksporto kreditų teikėjams, kurie visai neskolina mažas pajamas gaunančioms šalims (kaip Rumunijos atveju). [22] Danija, Prancūzija, Italija ir Nyderlandai. [23] Austrija, Belgija, Bulgarija, Danija, Suomija, Prancūzija, Vokietija, Nyderlandai ir Švedija. [24] Danija, Italija, Liuksemburgas, Nyderlandai, Slovėnija ir Švedija. [25] Vokietija ir Švedija. [26] Danija, Nyderlandai ir Švedija. [27] Bulgarija, Kroatija, Vokietija, Vengrija, Italija, Liuksemburgas, Nyderlandai, Švedija ir Jungtinė Karalystė. Šiai temai ypač daug dėmesio skiriama Vokietijos ir Švedijos ataskaitose.