Komisijos ataskaita Europos Parlamentui, Tarybai, Ekonomikos ir Socialinių Reikalų komitetui ir Regionų komitetui - Septintoji Komisijos ataskaita Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui dėl direktyvos 89/552/EEB „Televizija be sienų“ taikymo /* KOM/2009/0309 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 26.6.2009 KOM(2009) 309 galutinis KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Septintoji Komisijos ataskaita Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui dėl Direktyvos 89/552/EEB „Televizija be sienų“ taikymo TURINYS 1. Įvadas 3 1.1. Ataskaitos pagrindas 3 1.2. Naujausia technologijų pažanga ir Europos televizijos rinkos raida 3 1.3. Direktyva 2007/65/EB įvestos naujos taisyklės 4 2. Direktyvos taikymas 4 2.1. Kilmės šalis, laisvas judėjimas ir jurisdikcija 4 2.2. Visuomenei itin reikšmingi įvykiai 6 2.3. Trumpi pranešimai 6 2.4. Europos ir nepriklausomų kūrinių populiarinimas 6 2.5. Reklamos taisyklių taikymas 7 2.6. Nepilnamečių ir viešosios tvarkos apsauga 9 2.7. Nacionalinių institucijų ir Komisijos veiksmų koordinavimas 10 3. Tarptautiniai aspektai 10 3.1. Plėtra. Perspektyvos 10 3.2. Tarptautinė kultūrų įvairovės sistema 11 3.3. Bendradarbiavimas su Europos Taryba 11 4. Kita atskaita 12 5. Išvados 13 1. ĮVADAS 1.1. Ataskaitos pagrindas Vadovaudamasi 1989 m. spalio 3 d. Direktyvos 89/552/EEB dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų nuostatų, susijusių su televizijos programų transliavimu, derinimo[1], su pakeitimais, padarytais Direktyva 97/36/EB[2] (Televizijos be sienų direktyva, toliau – TBSD) 26 straipsniu Komisija teikia Europos Parlamentui, Tarybai bei Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui septintąją taikymo ataskaitą. Ataskaitoje pateikiami duomenys apie TBSD taikymą 2007–2008 m. Ataskaitoje aprašomi ir analizuojami pagrindiniai TBSD taikymo per ataskaitinį laikotarpį faktai[3]. 2007 m. gruodžio 11 d. Taryba ir Parlamentas priėmė Direktyvą 2007/65/EB, kuri turi būti perkelta į nacionalinę teisę ne vėliau kaip 2009 m. gruodžio 19 d. Šia direktyva, kuri įsigaliojo 2007 m. gruodžio 19 d., iš dalies pakeista daug TBSD nuostatų ir pervadinta Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyva[4] (toliau – AVŽPD). Bus daromos nuorodos ir į šios direktyvos naujas nuostatas. 1.2. Naujausia technologijų pažanga ir Europos televizijos rinkos raida Mokamos televizijos operatoriai iš savo veiklos gavo nemažą pelną, o tradicinės nekoduotos televizijos ir viešąsias paslaugas teikiančių transliuotojų pajamos nedidėjo arba net mažėjo. Naujausi 2006 m. statistiniai duomenys[5] rodo, kad ES transliavimo bendrovių grynosios pajamos siekė beveik 79 mlrd. EUR (viešąsias paslaugas teikiančių bendrovių pajamos sudarė 39 %, nekoduotos komercinės televizijos – 28 %, mokamos televizijos – 22 %, teminių programų ir teleparduotuvių – 11 % ). 2008 m. lapkričio mėn. valstybėse narėse veikė daugiau kaip 4 000 transliavimo paslaugas teikiančių tarnybų[6]. Be 352 nacionalinių analoginių ir skaitmeninių antžeminių kanalų, naudojant vieną ar kelias platformas buvo galima matyti dar 1 742 kanalus ir ne mažiau kaip 650 kanalų buvo skirti kitos valstybės narės nei ta, kurioje įsisteigęs paslaugos teikėjas, rinkai arba šalims, kurios nepriklauso Europos Sąjungai. Be nacionalinių ir kitų valstybių narių kanalų, galima žiūrėti daugiau kaip 1 500 regioninių kanalų. Be to, Europos piliečiai gali žiūrėti daugiau kaip 750 trečiųjų šalių kanalų, kuriuos rodo bent vienoje valstybėje narėje. 2008 m. gruodžio mėn. Europos Sąjungoje įsisteigę audiovizualinių žiniasklaidos paslaugų teikėjai teikė daugiau kaip 600 užsakomųjų paslaugų. Dauguma nelinijinių paslaugų teikiamos internetu arba kaip interneto protokolo televizijos (angl. Internet Protocol Television , IPTV) paslaugos. Žiūrovų auditorija dar labiau susiskaidė, nes tam tikra žiūrovų dalis pradėjo žiūrėti naujus kanalus ir naudotis užsakomosiomis paslaugomis. Tačiau apžvelgiamu laikotarpiu nelabai pasikeitė žiūrovų televizijos žiūrėjimo įpročiai. Palyginti su 2006 m., 2008 m. kai kuriose šalyse televizijos žiūrėjimo laikas pailgėjo (pvz., Jungtinėje Karalystėje, Ispanijoje ir Rumunijoje), o kitose – sutrumpėjo (pvz., Čekijoje, Vokietijoje, Belgijoje ir Nyderlanduose). Vengrija išliko šalis, kurioje per dieną prie televizoriaus praleidžiama daugiausia laiko (260 min. per dieną), o Austrija ir Švedija yra tos valstybės narės, kuriose televizija žiūrima trumpiausiai (atitinkamai 148 ir 160 min. per dieną). 1.3. Direktyva 2007/65/EB įvestos naujos taisyklės Naująja AVŽPD nustatomas taisyklių suderinimo lygis, reikalingas vidaus rinkos tikslams pasiekti, nes joje nustatoma laisvo audiovizualinių žiniasklaidos paslaugų judėjimo teisinė sistema, grindžiama kilmės šalies principu. 2. Direktyvos taikymas 2.1. Kilmės šalis, laisvas judėjimas ir jurisdikcija (2, 2a ir 3 straipsniai) Direktyvos 89/552/EEB kertinis akmuo – kilmės šalies principas. Jei paslaugos atitinka šalies, kurioje įsisteigę jų teikėjai, įstatymus, jos gali būti laisvai teikiamos visoje Bendrijos vidaus rinkoje. Tačiau pagal 2a straipsnio 2 dalį valstybėms narėms leidžiama imtis apsaugos priemonių, jeigu kitos valstybės narės transliuojamos televizijos programos akivaizdžiai, rimtai ir šiurkščiai pažeidžia direktyvos nuostatas dėl nepilnamečių apsaugos arba neapykantos kurstymo. Pagal 3 straipsnį valstybės narės turi teisę reikalauti, kad jų jurisdikcijai priklausantys žiniasklaidos paslaugų teikėjai pagal šią direktyvą koordinuojamose srityse laikytųsi išsamesnių ar griežtesnių taisyklių. Taikydama šią nuostatą Belgijos CSA ( Conseil Supérieur de l'Audiovisuel ) ėmėsi sankcijų prieš transliuotojus TVi ir CLT-UFA dėl programų RTL-TVi, „Club RTL“ ir „Plug TV“, kurios buvo transliuojamos pagal Belgijos išduotą licenciją, galiojančią iki 2005 m. gruodžio 31 d., ir kartu turėjo Liuksemburgo išduotą licenciją. 2009 m. sausio 15 d. Belgijos Conseil d'Etat priėmė sprendimą, kuriame nurodė, kad TBSD aiškiai nustatyta, jog transliuotojas gali priklausyti tik vienos valstybės narės kompetencijai. Taip pat atkreiptas dėmesys į tai, kad 2006 m. sausio 1 d. šiems kanalams licencija išduota Liuksemburge, todėl jie priklauso Liuksemburgo jurisdikcijai. Reikalaudamos gauti leidimą Belgijoje, Belgijos valdžios institucijos iš tiesų nepripažino Liuksemburgo išduotos licencijos galiojimo. Direktyva 2007/65/EB įvestos naujos taisyklės (naujos 2 straipsnio 4 dalis, 2a straipsnio 4 dalis ir 3 straipsnio 2–5 dalys) - Nelinijinėms paslaugoms taikomos apsaugos priemonės (nauja 2a straipsnio 4 dalis) Užsakomųjų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų atveju 2a straipsnio 4 dalyje numatyta galimybė valstybėms narėms imtis su televizijos programų priėmimo laisvės principu susijusių apsaugos priemonių, jei šios priemonės būtinos viešajai tvarkai, visuomenės sveikatai bei visuomenės saugumui užtikrinti ir vartotojams apsaugoti. Išskyrus skubius atvejus, prieš pradedant taikyti šias priemones, apie jas turi būti pranešta kompetentingai valstybei narei ir Komisijai, be to, Komisija turi paskelbti, kad jos laikomos suderinamomis su Bendrijos teise. - Linijinėms ir nelinijinėms paslaugoms taikoma tvarka, jei bandoma išvengti priemonių (naujos 3 straipsnio 2–5 dalys ir 3 straipsnio 8 dalis) Pagal 3 straipsnį valstybės narės turi teisę reikalauti, kad jų jurisdikcijai priklausantys žiniasklaidos paslaugų teikėjai pagal šią direktyvą koordinuojamose srityse laikytųsi išsamesnių ar griežtesnių taisyklių. Jeigu valstybė narė mano, kad kitos valstybės narės jurisdikcijai priklausantis transliuotojas transliuoja televizijos programą, kuri visa arba kurios didžioji dalis skirta jos teritorijai, 3 straipsnio 2 dalyje numatyta kilmės ir paskirties valstybių narių kompetentingų institucijų bendradarbiavimo procedūra. Jei pakankamų rezultatų nepasiekta ir jei transliuotojas įsisteigė jurisdikciją turinčioje valstybėje narėje siekdamas išvengti griežtesnių taisyklių, paskirties valstybė narė gali imtis atitinkamų priemonių su sąlyga, kad apie jas tinkamai pranešta ir Komisija yra paskelbusi, kad jos laikomos suderinamomis su Bendrijos teise. Jei bandoma išvengti griežtesnių nacionalinių taisyklių, užsakomosioms paslaugoms ši nuostata netaikoma, tačiau šioms paslaugoms taikomi Teisingumo Teismo suformuluoti bendrieji principai[7]. - Papildomi jurisdikcijos kriterijai (nauja 2 straipsnio 4 dalis) Dėl papildomų kriterijų taikymo nustatant, kuri valstybė narė kompetentinga, jurisdikcija turi priklausyti valstybei, kurioje yra stotis, perduodanti signalą į ryšio palydovą, ir tik tuomet, jei Bendrijoje nėra stoties, perduodančios signalą į ryšio palydovą, turi būti atsakinga ryšio palydovą turinti valstybė narė. Tam, kad būtų išvengta dvigubos jurisdikcijos ar nepriskirtos jurisdikcijos, 25-ajame Ryšių komiteto, įsteigto pagal direktyvos 23a straipsnį[8], posėdyje nutarta, kad perkėlimo į nacionalinę teisę laikotarpio pabaigoje tuo pačiu metu įsigalios ir nacionalinės priemonės, kuriomis įgyvendinama 2 straipsnio 4 dalis. Komisija taip pat pasiūlė bendradarbiauti keičiantis informacija apie ryšio palydovų operatorius ir stotis, perduodančias signalą į ryšio palydovą, kad būtų galima nustatyti audiovizualinės žiniasklaidos paslaugas, kurioms tai turi įtakos. 2.2. Visuomenei itin reikšmingi įvykiai (straipsnis 3a ir naujas straipsnis 3j) TBSD 3a straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad valstybės narės gali imtis priemonių, siekdamos užtikrinti, kad visuomenei itin reikšmingi įvykiai nebūtų transliuojami taip, kad didelė visuomenės dalis negalėtų stebėti tokių įvykių nemokamais televizijos kanalais. Pagal direktyvos 3a straipsnio 2 dalį Komisija turi patikrinti, ar šios priemonės atitinka Bendrijos teisę. Priėmus sprendimą byloje „Infront WM“ prieš Komisiją[9], Komisija iš naujo priėmė sprendimus dėl priemonių, apie kurias buvo pranešta, atitinkančius kolegialumo procedūros, įgaliojimų perdavimo ir sprendimų vykdymo taisykles. Buvo paskelbtas konsoliduotas priemonių sąrašas[10]. Komisijai pateikus apeliaciją, Teismas patvirtino pirmąjį sprendimą ir nusprendė, kad „Infront“ turi pagrindą pateikti Teismui prašymą panaikinti sprendimą[11]. FIFA ir UEFA pateikė skundą dėl Komisijos priimtų sprendimų, susijusių su Belgijos ir Jungtinės Karalystės reikšmingų įvykių sąrašais[12], dėl viso FIFA pasaulio čempionato ir UEFA Europos čempionato finalo varžybų įtraukimo į atitinkamus reikšmingų įvykių sąrašus. 2.3. Trumpi pranešimai (naujas 3k straipsnis) Į Direktyvą 2007/65/EB įtraukta nauja nuostata dėl trumpų ištraukų naudojimo naujienų programose, pagal kurią visi Europos Sąjungoje įsisteigę transliuotojai galėtų naudotis didelės visuomeninės svarbos renginių, kurie transliuojami išskirtinėmis teisėmis, trumpomis ištraukomis. Tokios trumpos ištraukos turi būti naudojamos tik bendro pobūdžio naujienų programose. 2.4. Europos ir nepriklausomų kūrinių populiarinimas (4 ir 5 straipsniai) Pagal TBSD 4 ir 5 straipsnius transliuotojai Europos kūriniams turi palikti didesnę savo programų transliavimui skirto vertinamo laiko dalį. Ne mažiau kaip 10 % savo transliavimo laiko arba programų biudžeto transliuotojai turi skirti nepriklausomų kūrėjų sukurtiems Europos kūriniams. 2008 m. liepos 22 d. Komisija priėmė aštuntąjį komunikatą dėl TBSD 4 ir 5 straipsnių taikymo 25 ES valstybėse narėse 2005–2006 m. laikotarpiu. Visoje Europos Sąjungoje Europos kūriniams vidutiniškai skirta transliavimo laiko dalis padidėjo nuo 63,52 % 2005 m. iki 65,05 % 2006 m. Per vidutinės trukmės laikotarpį (2003–2006 m.) Europos kūriniams nuolat skirta daugiau kaip 63 % transliavimo laiko, o tai rodo, kad bendrai Europos kūrinių transliavimo ES televizijos kanalais padėtis patenkinama. Visų Europos Sąjungos valstybių narių kanalai nepriklausomų kūrėjų kūriniams 2005 m. vidutiniškai skyrė 36,44 % transliavimo laiko, o 2006 m. ši dalis padidėjo iki 37,59 %. Tai taip pat reiškia, kad per vidutinės trukmės laikotarpį (2003–2006 m.) visoje Europos Sąjungoje nepriklausomų Europos kūrėjų kūrinių transliuota 6,2 procentinio punkto daugiau. Direktyva 2007/65/EB įvestos naujos taisyklės (nauja 1 straipsnio n punkto i papunkčio trečia įtrauka ir 3i straipsnis) Nelinijinių paslaugų atveju valstybės narės turi užtikrinti, kad, kai įmanoma, užsakomųjų audiovizualinių žiniasklaidos paslaugų teikėjai tinkamomis priemonėmis skatintų kurti Europos kūrinius ir su jais susipažinti[13]. Valstybės narės turi pateikti Komisijai šios nuostatos taikymo ataskaitą per dvejus metus nuo AVŽPD perkėlimo į nacionalinę teisę dienos, o vėliau – kas ketverius metus. Komisija taip pat turi pateikti šios nuostatos taikymo ataskaitą. Europos kūrinių apibrėžtis išplėsta ir apima audiovizualinius kūrinius, bendrai sukurtus su trečiosiomis šalimis, su kuriomis Bendrija yra sudariusi susitarimus, susijusius su audiovizualiniu sektoriumi ir atitinkančius kiekviename iš šių susitarimų nustatytas sąlygas. 2.5. Reklamos taisyklių taikymas (10–20 straipsniai) Teismas sprendime dėl Austrijos nacionalinio visuomeninio transliuotojo ÖRF[14] transliuotos programos, per kurią gali skambinti žiūrovai, klasifikavimo paaiškino, kad teleparduotuvę ir televizijos reklamą reikėtų vertinti nacionaliniu lygmeniu, tačiau pateikė gaires, kurių tikslas – padėti išaiškinti šias dvi sąvokas ir jų taikymą. Taigi tam, kad programos, per kurias gali skambinti žiūrovai, būtų priskirtos prie teleparduotuvės, žiūrovams iš tiesų turi būti pasiūlyta paslauga, o tai nustatoma remiantis keletu kriterijų, kaip antai žaidimui skirtas laikas, pajamos iš skambučių, kuriems taikomas didesnis tarifas ir kandidatams užduodamų klausimų tipas. Tam, kad programos, per kurias gali skambinti žiūrovai, būtų priskirtos prie televizijos reklamos, reklama, kuria kviečiama žaisti žaidimą, žiūrovai turi būti skatinami pirkti prekes ir paslaugas, kurios pristatomos kaip prizai, kuriuos galima laimėti, arba netiesiogiai reklamuojami atitinkamo transliuotojo kanalo privalumai. Remiantis nepriklausomo konsultanto Komisijai pateikta ataskaita apie tai, kaip valstybės narės taiko reklamos taisykles, 2007 m. ir 2008 m. pradėtos dvi pažeidimo nagrinėjimo procedūros – prieš Italiją ir Ispaniją. Pažeidimo nagrinėjimo procedūra prieš Italiją pradėta dėl reklamos intarpus reglamentuojančių taisyklių ir ilgiausios leidžiamos reklamos trukmės. Taip pat nustatyta, kad kai kurios reklamos taisyklės neperkeltos į Italijos nacionalinę teisę. 2007 m. gruodžio 12 d. Komisija Italijai išsiuntė oficialų pranešimą. Italijos įstatymai buvo iš dalies pakeisti, kad būtų garantuotas sankcijų skyrimo procedūros[15] veiksmingumas ir laikomasi reklamos intarpus reglamentuojančių taisyklių. Italijos reguliavimo institucija AGCOM dviem sprendimais[16] [17], iš kurių vienas – dėl teleparduotuvių intarpų trumpiausios trukmės ir reklamavimosi, o kitas – dėl teleparduotuvių intarpų įtraukimo į per valandą leidžiamos reklamos laiką[18], taip pat iš dalies pakeitė Italijos reklamos reguliavimą. Ji taip pat priėmė aiškinamąjį komunikatą dėl reklamos[19]. Ispanijai skirtoje ataskaitos dalyje atskleista keletas esminių ir nuolatinių galimų pažeidimų, susijusių su per valandą leidžiamos reklamos trukme. 2007 m. liepos 11 d. Ispanijai išsiųstas oficialus pranešimas[20], o 2008 m. gegužės 6 d. Komisija pateikė Ispanijai skirtą pagrįstą nuomonę[21]. 2008 m. lapkričio 27 d. Komisija nusprendė bylą perduoti Teisingumo Teismui. Ispanijos valdžios institucijos ir Komisija skirtingai aiškina sąvokas „reklamos intarpas“ ir „kitos reklamos formos“, o šios sąvokos esminės įgyvendinant taisykles dėl per valandą leidžiamos reklamos trukmės. Iš tiesų pagal Ispanijos taikomą aiškinimą kai kurių formų reklama, tokia kaip telereklamos intarpai, mikroreklamos intarpai ir trumpi pranešimai, kurių tikslas reklamuoti[22], neįtraukiamos į per valandą leidžiamos reklamos laiką. Nors, Komisijos nuomone, visos šios rūšys turi reklamos intarpams būdingas savybes, joms taikoma atskira nacionalinėje teisėje nustatyta per valandą leidžiama trukmė. Direktyva 2007/65/EB įvestos naujos taisyklės (nauji 1 straipsnio h ir m punktai, 3e, 3f, 3g, 10, 11, 18 ir 18a straipsniai) Direktyvoje 2007/65/EB pristatyta bendra komercinio audiovizualinio pranešimo sąvoka ir numatytos pagrindinės komercinių audiovizualinių pranešimų taisyklės, taikomos teikiant visas audiovizualinės žiniasklaidos paslaugas. Panaikinta riba, kiek reklamos gali būti rodoma per dieną, tačiau išliko 12 minučių per valandą riba. Nebetaikoma ankstesnė taisyklė, kad tarp reklamos intarpų turi praeiti ne mažiau kaip 20 minučių. Vis dėlto tebetaikoma speciali tvarka, pagal kurią transliuojant kinematografijos filmus, televizijos filmus ir naujienų programas reklama gali būti rodoma tik vieną kartą per programoje nustatytą 30 minučių laikotarpį. Pirmą kartą reglamentuojamas prekių rodymas. Iš esmės prekių rodymas draudžiamas, tačiau kai kuriose programose gali būti leidžiamas: kinematografijos kūriniuose, audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms sukurtuose filmuose ir serialuose, sporto programose ir lengvo turinio pramoginėse programose, jeigu valstybė narė nenusprendžia kitaip. Prekių rodymas, kai prekės ar paslaugos pateikiamos nemokamai kaip prekių pavyzdžiai arba prizai, leidžiamas visose programose. Kai prekių rodymas leidžiamas, nesvarbu, ar jis mokamas ar ne, turi būti laikomasi tam tikrų taisyklių, pavyzdžiui, reikia gerbti žiniasklaidos paslaugų teikėjo atsakomybę ir redakcinę nepriklausomybę, negalima skatinti pirkti ar nuomoti rodomas prekes ar paslaugas, negalima jų pernelyg išskirti ir būtina informuoti žiūrovus apie tai, kad rodomos prekės. Bet kuriuo atveju draudžiama rodyti tabako produktus (ir jų gamintojus), medicinos produktus arba vaistus, kuriems įsigyti reikalingas receptas. Galiausiai valstybių narių prašoma skatinti audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikėjus parengti elgesio kodeksus dėl vaikams skirtose programose rodomų netinkamų komercinių audiovizualinių pranešimų, kuriais reklamuojami saldūs, riebūs arba sūrūs maisto produktai ar gėrimai. 2.6. Nepilnamečių ir viešosios tvarkos apsauga (2a, 22 ir 22a straipsniai ir nauji 2a, 22 ir 3b straipsniai) Turkijos radijo ir televizijos aukščiausiajai tarybai pateikus tris skundus, Danijos radijo ir televizijos valdyba 2007 m. gegužės mėn. nusprendė, kad kurdų transliuotojo ROJ TV programos nekursto neapykantos. 2008 m. birželio mėn. Vokietijos Vyriausybė uždraudė ROJ TV vykdyti bet kokią veiklą Vokietijoje už tai, kad ši, remdama teroristine organizacija laikomą kurdų darbininkų partiją, pažeidė baudžiamąją teisę. Taip pat laikoma, kad ROJ TV priešinasi tautų draugystės skatinimui, kelia grėsmę visuomenės saugumui, viešajai tvarkai ir pažeidžia žmogaus orumą. 2008 m. lapkričio mėn. Vokietijos Vyriausybė uždraudė „Al Manar TV“ vykdyti bet kokią veiklą Vokietijoje po to, kai buvo nustatyta, jog „Al Manar TV“ tikslas ir veikla – remti, propaguoti ir raginti naudoti smurtą kaip priemonę politiniams ir religiniams tikslams pasiekti“. Draudžiama ne tik transliuoti ir retransliuoti, bet ir teikti bet kokios formos paramą šiam kanalui. Tačiau dėl to, kad „Al Manar TV“ nepriklauso nė vienos valstybės narės jurisdikcijai, šiam kanalui TBSD netaikoma. 2008 m. gruodžio mėn. Prancūzijos CSA ( Conseil Supérieur de l'Audiovisuel ) kreipėsi į ryšių palydovo operatorių Eutelsat prašydama pasirūpinti, kad Palestinos transliuotojas „Al-Aqsa TV“ nebepažeidinėtų Prancūzijos teisės akto, kuriuo įgyvendinama TBSD, nes CSA nustatė, jog kai kuriose transliuotose programose buvo kurstoma neapykanta. Direktyva 2007/65/EB įvestos naujos taisyklės (naujas 3h straipsnis) Direktyvoje 2007/65/EB pristatyta nepilnamečių apsaugai skirta nuostata, susijusi su užsakomosiomis paslaugomis, pagal kurią užtikrinama, kad užsakomosios audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos, kurios galėtų rimtai pakenkti fiziniam, protiniam ar moraliniam nepilnamečių vystymuisi, būtų teikiamos tik tokiu būdu, kad būtų užtikrinta, jog nepilnamečiai tokių užsakomųjų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų turinio paprastai negalėtų klausytis ar žiūrėti[23]. 2.7. Nacionalinių institucijų ir Komisijos veiksmų koordinavimas 2.7.1. Ryšių komiteto posėdžiai [24] Ryšių komiteto posėdžiai vyko 2007 m. lapkričio 20 d. (25-asis posėdis), 2008 m. vasario 19 d. (26-asis posėdis), 2008 m. balandžio 16 d. (27-asis posėdis), 2008 m. birželio 18 d. (28-asis posėdis) ir 2008 m. gruodžio 16 d. (29-asis posėdis). Šių posėdžių protokolus galima rasti Komisijos svetainėje [25]. Komitetas atidžiai stebėjo, kaip neseniai priimta direktyva buvo perkelta į valstybių narių nacionalinę teisę. Komitetas apsvarstė visas naujas nuostatas, susijusias su galimomis įgyvendinimo problemomis, kaip antai dėl būsimų skaidrumo reikalavimų ir įpareigojimo teikti ataskaitas. Delegacijos taip pat sutarė dėl procedūros, kuria būtų užtikrintas pasikeitusių papildomų jurisdikcijos kriterijų nepertraukiamas įgyvendinimas. 2.7.2. Reguliavimo institucijų susitikimai Reguliavimo institucijos buvo susitikusios 2007 m. spalio 30 d. ir 2008 m. liepos 4 d. Pagrindinis susitikimų tikslas – pasikeisti nuomonėmis apie naująsias pervadintos AVŽPD nuostatas ir suteikti reguliavimo institucijoms naujausią informaciją, gautą diskutuojant su Ryšių komitetu. Komisija stebėtojo teisėmis taip pat dalyvavo Europos reguliavimo institucijų platformos (ERIP) posėdžiuose. AVŽPD 23b straipsniu sustiprinamas įpareigojimas bendradarbiauti valstybėms narėms tarpusavyje ir su Komisija per atitinkamas kompetentingas nepriklausomas reguliavimo institucijas. 3. TARPTAUTINIAI ASPEKTAI 3.1. Plėtra. Perspektyvos Kroatija, Turkija ir Buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija yra šalys kandidatės tapti Europos Sąjungos narėmis. Po to, kai Kroatijos teisės aktai buvo suderinti su TBSD, Europos Sąjungos Taryba 2008 m. gruodžio 18 d. preliminariai užbaigė derybas dėl stojimo derybų 10 skyriaus, skirto informacinei visuomenei ir žiniasklaidai. Tą pačią dieną Taryba nusprendė pradėti derybas su Turkija dėl to paties stojimo derybų straipsnio remdamasi tuo, kad Turkijos audiovizualinį sektorių reglamentuojantys teisės aktai buvo iš dalies suderinti su Europos audiovizualinį sektorių reglamentuojančiais teisės aktais. Stabilizacijos ir asociacijos procese dalyvaujančių šalių (Albanijos, Bosnijos ir Hercegovinos, Juodkalnijos ir Serbijos, taip pat Kosovo pagal JT Saugumo Tarybos rezoliuciją 1244/99) atžvilgiu Komisija, bendradarbiaudama su Europos Taryba, laikosi šių šalių audiovizualinio sektoriaus politikos ir Europos žiniasklaidos standartų suartinimo strategijos. Komisija stebi šį procesą ir ypač domisi, kaip kuriami administravimo ir teisiniai gebėjimai. 3.2. Tarptautinė kultūrų įvairovės sistema Bendrija ėmėsi priemonių, kad UNESCO konvencija dėl kultūrų raiškos įvairovės apsaugos ir skatinimo būtų įgyvendinta įvairiose jos politikos srityse. Tai, kad AVŽPD buvo išplėsta Europos kūrinių sąvoka įtraukiant kūrinius, sukurtus bendrai su trečiosiomis šalimis, su kuriomis Bendrija yra sudariusi su audiovizualiniu sektoriumi susijusius susitarimus, rodo, kad siekiama tarptautinio bendradarbiavimo, kurio tikslas – skatinti kultūrų įvairovę sudarant daugiau audiovizualinių kūrinių sklaidos galimybių. Pirmasis susitarimas, kuriuo įgyvendinamas šis požiūris – 2008 m. spalio mėn. su 14 CARIFORUM grupei priklausančių Karibų jūros regiono šalių[26] pasirašytas Kultūrinio bendradarbiavimo protokolas prie Ekonominės partnerystės susitarimo. 3.3. Bendradarbiavimas su Europos Taryba 2007 m. gegužės 14 d. Europos Komisija ir Europos Taryba pateikė Albanijos skaitmeninio transliavimo įstatymo projekto apžvalgą. 2008 m. balandžio 28 d. Europos Komisija, bendradarbiaudama su Europos Taryba ir ESBO, Sarajeve (Bosnijoje ir Hercegovinoje) surengė seminarą, skirtą pasikeisti patirtimi, susijusia su žiniasklaidos ir telekomunikacijų reguliavimo įstaigų nepriklausomumu. 2008 m. gruodžio 1–2 d. Europos Komisija pakvietė Vakarų Balkanų šalių ir Turkijos žiniasklaidos srityje veikiančius suinteresuotuosius subjektus į Stambule surengtą seminarą apie AVŽPD ir televizijos skaitmeninimą[27]. 4. Kita atskaita Pervadintos AVŽPD 26 straipsnyje nustatyta, kad ne vėliau kaip 2011 m. gruodžio 19 d., o vėliau – kas trejus metus Komisija turi pateikti Europos Parlamentui, Tarybai bei Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui šios direktyvos taikymo ataskaitą ir, jei reikia, pateikti pasiūlymų, kurie padėtų ją pritaikyti prie pokyčių audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų srityje, ypač atsižvelgiant į naujausią technologijų pažangą, sektoriaus konkurencingumą ir žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo lygį visose valstybėse narėse[28]. Šioje ataskaitoje taip pat turėtų būti įvertinamas televizijos reklamos, lydinčios vaikams skirtas programas arba įtrauktos į šias programas, klausimas, ypač tai, ar šioje direktyvoje nustatytomis kiekybinėmis ir kokybinėmis taisyklėmis suteikta reikiamo lygio apsauga. Todėl valstybės narės turės teikti Komisijai ataskaitas šiais įvairiais klausimais. Be to, reikėtų paminėti ir audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų prieinamumo žmonėms, turintiems regėjimo ar klausos negalią, ir bendro reguliavimo bei savireguliavimo tvarkos klausimus. 5. Išvados Iš pateiktos ataskaitos matyti, kad Televizijos be sienų direktyva tebėra veiksminga priemonė, kuria užtikrinamas laisvas transliavimo paslaugų judėjimas ir garantuojamas tinkamas vartotojų apsaugos ir Europos kūrinių rėmimo lygis. Tai, kad dėl reklamos taisyklių taikymo pradėtos pažeidimo nagrinėjimo procedūros, rodo, jog šią sritį reikia atidžiai stebėti. Vis dėlto, kaip minėta ankstesnėje ataskaitoje, reikėjo peržiūrėti teisinę sistemą, kad būtų atsižvelgta į technologijų raidą ir rinkos pokyčius. Direktyva 2007/65/EB, kuria iš dalies pakeista daug TBSD nuostatų ir jos pavadinimas, reaguojama į šiuos įvairius klausimus. Bus toliau stebima, ar šios naujos priemonės pakanka, ir šį klausimą Komisija nagrinės kitose ataskaitose. [1] OL L 298, 1989 10 17, p. 23. [2] OL L 202, 1997 7 30, p. 60. [3] Ataskaita pateikiama po šeštosios taikymo ataskaitos (COM (2007) 452 galutinis). [4] Žr. Direktyvos 2007/65/EB 1 straipsnį. „Direktyva 89/552/EEB iš dalies keičiama taip: 1. pavadinimas pakeičiamas taip: „1989 m. spalio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 89/552/EEB dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų tam tikrų nuostatų, susijusių su audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikimu, derinimo (Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyva)“. [5] Europos audiovizualinio sektoriaus stebėjimo tarnyba , 2008 m. leidinys. [6] Europos audiovizualinio sektoriaus stebėjimo tarnyba , MAVISE duomenų bazė. [7] Direktyvos 2000/31/EB 57 konstatuojamoji dalis: „Teisingumo Teismas nuosekliai laikosi nuomonės, kad valstybė narė išsaugo teisę imtis priemonių prieš kitoje valstybėje narėje įsisteigusį paslaugų teikėją, kuris visą savo veiklą arba didelę savo veiklos dalį sutelkia pirmosios valstybės narės teritorijoje, jei įsisteigimo vieta buvo pasirinkta siekiant išvengti įstatymų, kurie būtų buvę taikomi paslaugų teikėjui, jei jis būtų įsisteigęs pirmosios valstybės narės teritorijoje.“ Žr. ypač 1999 m. kovo 9 d. bylą C-212/97 Centros ir 2008 m. rugsėjo 12 d. bylą C-196/04 Cadbury . [8] Žr. 2.7.1 punktą. [9] 2005 m. gruodžio 15 d. byla T-33/01 „Infront WM AG“ prieš Komisiją. [10] OL C 17, 2008 1 24, p. 7–10. [11] 2008 m. kovo 13 d. byla C-125/06 Komisija prieš „Infront WM AG“. [12] Bylos T-385/07, T-55/08 ir T-68/08. [13] 3i straipsnio 1 dalis. [14] 2007 m. spalio 18 d. C/195-06 Kommunikationsbehörde Austria (KommAustria)/Österreichischer Rundfunk (ORF). [15] http://www.parlamento.it/leggi/08101l.htm#conve. [16] http://www.agcom.it/provv/d_162_07_CSP.htm. [17] http://www.agcom.it/provv/d_12_08_CSP.htm. [18] http://www.agcom.it/provv/d_133_08_CSP.htm. [19] http://www.agcom.it/provv/d_211_08_CSP/d_211_08_CSP.htm. [20] http://europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=IP/07/1062&format=HTML&aged=0 &language=EN&guiLanguage=en [21] http://www.europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=IP/08/700&format=HTML&ag ed=0&language=EN&guiLanguage=en [22] Ispanų kalba tai micro-espacios publicitarios and publireportages . [23] Vienas iš kitų veiksmų, kurių imtasi siekiant apsaugoti nepilnamečius, yra 2008 m. balandžio 22 d. Komisijos priimtas Komunikatas dėl vaizdo žaidimų naudotojų, ypač nepilnamečių, apsaugos (COM (2008)/0207 galutinis, 2008 4 22). Komunikate aptariama keletas klausimų, kaip antai raginimas valstybėms narėms naudoti Europos žaidimų informacijos klasifikavimo pagal amžių (angl. PEGI) ir PEGI On-line sistemas. [24] Pagal direktyvos 23a straipsnį įsteigiamas Komisijos globojamas ryšių komitetas, kurį sudaro kompetentingų institucijų atstovai. Šio komiteto uždavinys – svarstyti su šios direktyvos įgyvendinimu susijusius klausimus. [25] http://ec.europa.eu/comm/avpolicy/reg/tvwf/contact_comm/index_en.htm. [26] T. y. visos Karibų jūros regiono valstybės (išskyrus Haitį), kurios yra CARICOM narės (Antigva ir Barbuda, Bahamos, Barbadosas, Belizas, Dominika, Gajana, Grenada, Jamaika, Montseratas, Sent Kitsas ir Nevis, Sent Lusija, Sent Vinsentas ir Grenadinai, Surinamas, Trinidadas ir Tobagas) ir Dominikos Respublika. Su 13 iš šių šalių susitarimas pasirašytas 2008 m. spalio 15 d. Gajana šį susitarimą pasirašė 2008 m. spalio 20 d. [27] http://ec.europa.eu/avpolicy/ext/enlargement/index_en.htm [28] Tam buvo pradėtas tyrimas, kuriuo siekiama parengti žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo lygio vertinimo kriterijus. Sutartis pasirašyta 2008 m. spalio mėn., o galutinė ataskaita turi būti pateikta 2009 m. liepos mėn.