Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl zootechninių ir genealoginių reikalavimų, taikomų prekybai Sąjungoje veisliniais gyvūnais bei jų genetinės medžiagos produktais ir jų importui į Sąjungą /* COM/2014/05 final - 2014/0032 (COD) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS Sąjungos zootechnikos teisės aktais siekiama skatinti laisvą prekybą veisliniais gyvūnais ir jų genetine medžiaga atsižvelgiant į veisimo programų tvarumą ir genetinių išteklių išsaugojimą. Šiuo metu Sąjungos zootechnikos srities teisės aktus sudaro keturi konkrečioms rūšims skirti (vertikalieji) pagrindiniai teisės aktai, kuriuose nustatyti pagrindiniai principai, visų pirma susiję su veisliniais galvijais, kiaulėmis, avimis, ožkomis ir arkliniais. Šios Tarybos direktyvos suteikia teisinį pagrindą Komisijai priimti išsamias priemones dėl – veislininkystės organizacijų, veisėjų asociacijų ir privačių įmonių patvirtinimo ar pripažinimo ir įtraukimo į sąrašą, – dėl gyvūnų registracijos ir klasifikacijos grynaveislių veislinių galvijų, kiaulių, avių, ožkų ir arklinių kilmės knygose, o hibridinių veislinių kiaulių atveju – kilmės registruose, – dėl produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo ir – dėl veislinių gyvūnų ir spermos, kiaušialąsčių ir embrionų zootechninių pažymėjimų turinio bei formos. Tačiau tokio pat pobūdžio grynaveislių veislinių galvijų pripažinimo tinkamais veisimui techniniai reikalavimai šiuo metu reglamentuojami trimis Tarybos direktyvomis ir Komisijos sprendimu. Be to, nebuvo priimta jokių Tarybos Direktyvos 91/174/EEB, nustatančios zootechninius ir kilmės reikalavimus parduodant grynaveislius gyvūnus, įgyvendinimo priemonių. Įgyvendinimo priemonėmis papildytoje horizontaliojoje direktyvoje nustatytos veislinių gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų importo iš trečiųjų šalių taisyklės. Galiausiai, yra priimtas specialus Tarybos sprendimas, kuriame nustatytos etaloninio galvijų veisimo centro paskyrimo taisyklės. Šis pasiūlymas sudarytas iš dvylikos skyrių ir penkių techninių priedų. Pasiūlymo I–VIII skyriuose derinamos Tarybos direktyvų 2009/157/EB (galvijai), 88/661/EEB (veislinės ir hibridinės veislinės kiaulės), 89/361/EEB (avys ir ožkos), 90/427/EEB (arkliniai), 91/174/EEB (kiti gyvūnai) ir 94/28/EB (importas) nuostatos, kaip nurodyta atitikties lentelėje. III skyriuje išdėstytos nuostatos dėl veisėjų, grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų santykių ir ginčų sprendimo, atsižvelgiant į šiuo metu Komisijos sprendime 92/354/EEB nustatytas procedūras. IV skyriuje išdėstytos nuostatos dėl veislinių galvijų pripažinimo tinkamais veisimui ir dirbtiniam sėklinimui, šiuo metu nustatytos Tarybos direktyvose 87/328/EEB (galvijai), 90/118/EEB (grynaveislės veislinės kiaulės) ir 90/119/EEB (hibridinės veislinės kiaulės), kaip nurodyta atitikties lentelėje, tačiau taip pat Komisijos sprendime 90/257/EEB (avys ir ožkos). V skyriuje dėl produktyvumo tyrimų pateiktos Tarybos sprendimo 96/463/EB dėl etaloninės įstaigos, atsakingos už bendradarbiavimą suvienodinant grynaveislių veislinių galvijų tyrimo metodus ir rezultatų įvertinimą, paskyrimo nuostatos. Pasiūlymo IX ir X skyriuose nustatytas oficialios kontrolės zootechnikos srityje ir kompetentingų institucijų bendradarbiavimo teisinis pagrindas, atsižvelgiant į tokiai kontrolei taikomus bendruosius principus. Šios nuostatos buvo įtrauktos atsižvelgiant į naujuosius gyvūnų sveikatos teisės aktus ir reglamento dėl oficialios kontrolės ir kitos oficialios veiklos pasiūlymą. Dėl minėtų teisinių iniciatyvų teisės aktai dėl patikrinimų, taikomų Sąjungos vidaus prekybai gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais (Tarybos direktyva 90/425/EEB), dėl importo iš trečiųjų šalių (Tarybos direktyva 91/496/EEB) ir dėl kompetentingų institucijų bendradarbiavimo (Tarybos direktyva 89/608/EEB) nebetaikomi zootechniniams aspektams. Siūlomo dokumento tekstas labai panašus į naujojo reglamento dėl oficialios kontrolės ir kitos oficialios veiklos pasiūlymo, visų pirma II antraštinės dalies dėl oficialios kontrolės, IV antraštinės dalies dėl administracinės pagalbos, VI antraštinės dalies dėl Komisijos kontrolės ir VII antraštinės dalies dėl vykdymo užtikrinimo priemonių, tekstą. XI skyriuje aptariami pokyčiai įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, kaip antai reikalavimas, kad pagrindinių Sąjungos zootechnikos srities teisės aktų nuostatos, kuriomis suteikiami įgaliojimai, būtų suderintos su Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 290 ir 291 straipsniais. Todėl kiekvienai priemonei, kuri turi būti nustatyta pagal įgaliojimus, suteikiamus pagrindiniu aktu, būtina nustatyti reikalingus deleguotuosius įgaliojimus, nustatytus SESV 290 straipsnyje, arba įgyvendinimo įgaliojimus, nustatytus SESV 291 straipsnyje. XII skyriuje nustatytos galutinės nuostatos dėl panaikinimo ir įsigaliojimo bei taikymo pradžios datų. I priede (išsamūs veisimo organizacijų pripažinimo ir veisimo programų patvirtinimo kriterijai) pateiktos nuostatos, šiuo metu nustatytos Komisijos sprendimų 84/247/EEB (galvijai), 89/501/EEB (grynaveislės veislinės kiaulės), 89/504/EEB (hibridinės veislinės kiaulės), 90/257/EEB (avys ir ožkos) ir 92/353/EEB (arkliniai) prieduose. II priede (išsamūs veislinių gyvūnų įrašymo į kilmės knygas kriterijai) pateiktos nuostatos, šiuo metu nustatytos Komisijos sprendimuose 84/419/EEB (galvijai), 89/502/EEB (grynaveislės veislinės kiaulės), 89/505/EEB (hibridinės veislinės kiaulės), 90/255/EEB (avys ir ožkos) ir 96/78/EC (arkliniai). III priede (išsamūs produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo kriterijai) pateiktos nuostatos, šiuo metu nustatytos Komisijos sprendimuose 2006/427/EB (galvijai), 89/507/EEB (grynaveislės ir hibridinės veislinės kiaulės) ir 90/256/EEB (avys ir ožkos). IV priede (ES etaloninių centrų funkcijos ir pareigos) atspindimas Tarybos sprendimo 96/463/EB II priedas. V priede (zootechniniai pažymėjimai) išdėstyti pagrindiniai informacijos reikalavimai, šiuo metu nustatyti Komisijos sprendimų 2005/379/EB (galvijai) 89/503/EEC (grynaveislės veislinės kiaulės), 89/506/EEB (hibridinės veislinės kiaulės), 90/258/EEB (avys ir ožkos), 96/79/EB (arkliniai), 96/509/EB (grynaveislių veislinių galvijų, kiaulių, avių ir ožkų spermos importas) ir 96/510/EB (veislinių gyvūnų, spermos, kiaušialąsčių ir embrionų importas) prieduose. 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI Pagrindiniai Sąjungos zootechnikos srities teisės aktų principai ir pagrindinės jų taisyklės įrodė esančios tinkamos ir pakankamai priderintos prie techninės pažangos gyvūnų veisimo srityje, todėl pasiūlyme jos turėtų išlikti. Tačiau galiojantys Sąjungos zootechnikos srities teisės aktai yra parengti vertikalia tvarka atskiroms rūšims, todėl, siekiant išvengti prekybos kliūčių, susidarančių dėl teisės aktų perkėlimo į nacionalinė teisę, juose esančios beveik tapačios nuostatos buvo supaprastintos ir išdėstytos tiksliau ir nuosekliau, o teisės aktas – parengtas reglamento forma. Per praėjusius dvidešimt metų Komisija nuolat rengė posėdžius su valstybėmis narėmis, kad Zootechnikos nuolatiniame komitete aptartų zootechnikos klausimus, ir kartu rengė teisės aktus. Prieštaringas klausimas tebėra patvirtintų grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijų tarpvalstybinė veikla, nes kai kurios valstybės narės pabrėžė, kad šioje srityje taikomos direktyvos yra nevienodai perkeliamos į nacionalinę teisę. Ši padėtis pasikeitė tik 2012 m. vasario mėnesį, kai per paskutinį zootechnikos darbo grupės posėdį buvo pristatyti ir aptarti pasiūlymo turinio esmė, struktūra ir nauji aspektai. Komisija taip pat nagrinėjo nemažai problemų, kurias iškėlė veisėjai, grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos ir kompetentingos institucijos dėl valstybių narių kompetentingų institucijų skirtingai aiškinamų esamų nuostatų. Tad Komisijai puikiai žinomos tiek gyvūnų veisimo sektoriaus, tiek prižiūrinčių kompetentingų institucijų reikmės. Siūlomos nuostatos dėl oficialios kontrolės zootechnikos srityje yra visapusiškai suderintos, padarius reikiamus pakeitimus, su nuostatomis, kurias Komisija, po išsamių konsultacijų su suinteresuotosiomis šalimis, pasiūlė reglamente dėl oficialios kontrolės ir veiklos veterinarijos srityje. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI Siūlomame reglamente vienoje teisinėje sistemoje nustatomi veislininkystės organizacijų, veisėjų asociacijų ir privačių įmonių pripažinimo ir įtraukimo į sąrašą, jų veisimo programų patvirtinimo, gyvūnų įrašymo į grynaveislių veislinių galvijų, kiaulių, avių, ožkų ir arklinių kilmės knygas ir jų klasifikavimo pagal privalumus, hibridinių veislinių kiaulių registravimo registruose, produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo principai, taip pat veislinių gyvūnų ir jų spermos, kiaušialąsčių ir embrionų zootechninių pažymėjimų turinys. Be to, jame pateikiamos taisyklės dėl veislinių gyvūnų, jų spermos, kiaušialąsčių ir embrionų importo iš trečiųjų šalių ir dėl etaloninių gyvūnų veisimo centrų paskyrimo. Šiame reglamente nustatytos nuostatos dėl oficialios kontrolės ir zootechninių patikrinimų ir dėl ginčų, kurių kyla, kai atliekant zootechninius patikrinimus nustatoma, jog nesilaikoma zootechninių reikalavimų, sprendimo. Tačiau šiame reglamente siūlomos taisyklės atspindi nustatytąsias naujojo Oficialiosios kontrolės reglamento pasiūlyme, dėl kurio šiuo metu vyksta diskusijos Europos Parlamente ir Taryboje. Kad būtų išvengta dviejų tekstų neatitikimų ir užtikrintas darnus požiūris į kontrolę, Komisija atidžiai stebės dėl šių tekstų vykdomas diskusijas ir tinkamu laiku parengs reikiamus pasiūlymus, kad užtikrintų, kad zootechnikos srities nuostatos dėl oficialios kontrolės būtų įtrauktos į būsimą Oficialios kontrolės reglamentą. Siūlomu reglamentu suteikiamas teisinis pagrindas pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 ir 291 straipsnius priimti deleguotąsias ir įgyvendinimo priemones. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Nėra. 5. NEPRIVALOMI DUOMENYS Nėra. 2014/0032 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl zootechninių ir genealoginių reikalavimų, taikomų prekybai Sąjungoje veisliniais gyvūnais bei jų genetinės medžiagos produktais ir jų importui į Sąjungą (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 42 straipsnį ir 43 straipsnio 2 dalį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą[1], teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[2], gavę Regionų komiteto nuomonę[3], laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (1) galvijų, kiaulių, avių, ožkų ir arklinių šeimos gyvūnų veisimas, o mažesniu mastu – ir kitų rūšių gyvūnų veisimas užima svarbią vietą Sąjungos žemės ūkyje ir yra vienas iš žemės ūkio bendruomenės pajamų šaltinių. Tų rūšių gyvūnų veisimas labiausiai skatinamas, jeigu naudojami dokumentais patvirtintos aukštos genetinės kokybės grynaveisliai veisliniai gyvūnai ar hibridinės veislinės kiaulės; (2) taigi valstybės narės, įgyvendindamos savo žemės ūkio politiką, nuosekliai stengėsi remti, kartais pasinaudodamos viešosiomis investicijomis, konkrečią genetinę savybę turinčių ir apibrėžtus produktyvumo standartus atitinkančių galvijų auginimą. Dėl tų standartų skirtumų gali atsirasti techninių kliūčių prekybai Sąjungoje veisliniais gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais ir jų importui į Sąjungą; (3) teisinį Sąjungos grynaveislių veislinių galvijų, kiaulių, avių, ožkų ir arklinių bei hibridinių veislinių kiaulių veisimo teisės aktų pagrindą sudaro 1988 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyva 88/661/EEB dėl veislinėms kiaulėms taikytinų zootechninių reikalavimų[4], 1989 m. gegužės 30 d. Tarybos direktyva 89/361/EEB dėl grynaveislių veislinių avių ir ožkų[5], 1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyva 90/427/EEB dėl zootechninių ir genealoginių reikalavimų, reglamentuojančių Bendrijos vidaus prekybą arklinių šeimos gyvūnais[6], 1991 m. kovo 25 d. Tarybos direktyva 91/174/EEB, nustatanti zootechninius ir kilmės reikalavimus parduodant grynaveislius gyvūnus ir iš dalies keičianti direktyvas 77/504/EEB ir 90/425/EEB[7], 1994 m. birželio 23 d. Tarybos direktyva 94/28/EB, nustatanti principus, susijusius su zootechniniais bei genealoginiais reikalavimais, taikytinais gyvūnų, jų spermos, kiaušialąsčių bei embrionų importui iš trečiųjų valstybių ir iš dalies keičianti Direktyvą 77/504/EEB dėl grynaveislių veislinių galvijų[8], ir 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos direktyva 2009/157/EB dėl grynaveislių veislinių galvijų[9]. Tomis direktyvomis siekiama plėtoti Sąjungoje gyvulių veisimą ir kartu reglamentuoti prekybą Sąjungoje veisliniais gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais bei jų importą į Sąjungą ir taip palaikyti Sąjungos veislinių gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų sektoriaus konkurencingumą; (4) 1987 m. birželio 18 d. Tarybos direktyva 87/328/EEB dėl grynaveislių veislinių galvijų pripažinimo tinkamais veisimui[10], 1990 m. kovo 5 d. Tarybos direktyva 90/118/EEB dėl grynaveislių veislinių kiaulių pripažinimo tinkamomis veisti[11] ir 1990 m. kovo 5 d. Tarybos direktyva 90/119/EEB dėl hibridinių veislinių kiaulių pripažinimo tinkamomis veisimui[12] buvo priimtos siekiant išvengti atvejų, kai dėl nacionalinių taisyklių, susijusių su veislinių galvijų ir kiaulių pripažinimu tinkamomis veisti ir jų spermos, oocitų ir embrionų gamyba ir panaudojimu, būtų uždraudžiama ar ribojama Sąjungos vidaus prekyba arba jai būtų sudaroma kliūčių, nesvarbu, ar tai būtų susiję su šių gyvūnų kergimu, dirbtiniu sėklinimu, ar su spermos, oocitų arba embrionų rinkimu; (5) remdamasi 3 konstatuojamojoje dalyje nurodytomis direktyvomis, Komisija, per Zootechnikos nuolatinį komitetą, įsteigtą 1977 m. liepos 25 d. Tarybos sprendimu 77/505/EEB, įkuriančiu Zootechnikos nuolatinį komitetą[13], pasikonsultavusi su valstybėmis narėmis, priėmė nemažai sprendimų, kuriuose nustatė konkrečioms rūšims skirtus veisimo organizacijų ir veisėjų asociacijų (toliau – grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos) patvirtinimo ar pripažinimo, veislinių gyvūnų įrašymo į kilmės knygas (toliau – kilmės knygos), grynaveislių avių ir ožkų pripažinimo tinkamais veisimui ir dirbtiniam sėklinimui, veislinių galvijų, kiaulių, avių ir ožkų produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo bei kilmės pažymėjimų, skirtų prekybai veisliniais gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais, nustatymo kriterijus; (6) Komisija taip pat parengė trečiųjų šalių veisimo įstaigų sąrašą ir grynaveislių veislinių gyvūnų, taip pat jų spermos, oocitų ir embrionų importo į Sąjungą pavyzdinius kilmės pažymėjimus; (7) Sąjungos gyvūnų veisimo teisės aktai taip pat padėjo išsaugoti genetinius gyvūnų išteklius, apsaugoti genetinę bioįvairovę ir gaminti tipiškus aukštos kokybės regioninius produktus, kurie priklauso nuo specialių paveldimų vietos naminių gyvūnų veislių savybių; (8) direktyvų 88/661/EEB, 89/361/EEB, 90/427/EEB, 91/174/EEB, 94/28/EB ir 2009/157/EB struktūra ir turinys yra labai panašūs. Kelios iš tų direktyvų laikui bėgant buvo iš dalies pakeistos. Siekiant užtikrinti Sąjungos teisės aktų paprastumą ir nuoseklumą, reikia supaprastinti jose nustatytas Sąjungos taisykles; (9) per pastaruosius dvidešimt metų Komisijai teko atsakyti į daugybę skundų, kuriuos veisėjai ir veisimo organizacijos pareiškė dėl Sąjungos gyvūnų veisimo teisės aktų perkėlimo į nacionalinę teisę ir aiškinimo įvairiose valstybėse narėse. Siekiant užtikrinti vienodą Sąjungos gyvūnų veisimo taisyklių taikymą ir išvengti kliūčių prekybai veisliniais gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais, atsirandančių dėl direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę skirtumų, Sąjungos teisės nuostatas dėl zootechninių ir genealoginių prekybos Sąjungoje veisliniais gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais bei jų importo į Sąjungą reikalavimų reikėtų nustatyti reglamentu; (10) be to, patirtis parodė, kad, siekiant supaprastinti tose direktyvose nustatytų taisyklių taikymą, keletą nuostatų reikia tiksliau suformuluoti ir terminus vartoti nuosekliau. Siekiant užtikrinti Sąjungos teisės aktų aiškumą ir nuoseklumą, taip pat tikslinga pateikti daugiau apibrėžčių; (11) tačiau teisinė veislės sąvoka turėtų likti neapibrėžta, kad grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos galėtų pačios apibrėžti genetiškai pakankamai vienodų gyvūnų, kuriuos jos laiko skirtingais, palyginti su kitais tos rūšies gyvūnais, grupę ir įrašyti tuos gyvūnus nurodant jų žinomus protėvius į kilmės knygas, kad galėtų atgaminti jų paveldėtas savybes reprodukcijos, mainų ir selekcijos būdu vykdydamos nustatytą veisimo programą; (12) šiame reglamente turėtų būti nustatytos prekybos Sąjungoje veisliniais gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais bei jų importo į Sąjungą taisyklės, kuriomis būtų siekiama skatinti perspektyvias veisimo programas veislėms gerinti ir išsaugoti genetinę naminių gyvūnų bioįvairovę; (13) atitinkamai šiame reglamente grynaveisliams veisliniams gyvūnams nustatytomis taisyklėmis turėtų būti siekiama sudaryti galimybę prekiauti, kuri būtų pagrįsta suderintais principais, taikomais veislėmis besirūpinančių grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijų pripažinimui ir jų atitinkamų veisimo programų patvirtinimui. Šiame reglamente taip pat turėtų būti nustatyti kriterijai, pagal kuriuos būtų reglamentuojamas grynaveislių veislinių gyvūnų įrašymas į įvairius pagrindinio kilmės knygų skyriaus poskyrius, produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo taisyklės bei veislinių gyvūnų pripažinimo tinkamais veisimui kriterijai, į kuriuos būtų atsižvelgiama atliekant vienodas sertifikavimo procedūras, taip pat zootechninių pažymėjimų turinį; (14) panašiai šiame reglamente hibridinėms veislinėms kiaulėms nustatytomis taisyklėmis turėtų būti siekiama sudaryti galimybę prekiauti remiantis suderintais principais, taikomais įvairiomis kryžminimo būdu išveistomis hibridinių veislinių kiaulių veislėmis besirūpinančių hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų pripažinimui ir jų atitinkamų veisimo programų patvirtinimui. Šiame reglamente taip pat turėtų būti nustatyti kriterijai, pagal kuriuos reglamentuojamas hibridinių veislinių kiaulių įrašymas į pagrindinį kilmės registrų skyrių, produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo taisyklės, hibridinių veislinių kiaulių pripažinimo tinkamomis veisimui kriterijai ir zootechninių sertifikatų turinys; (15) kadangi šio reglamento tikslo, t. y. užtikrinti darnų požiūrį į prekybą Sąjungoje veisliniais gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais bei jų importą į Sąjungą, taip pat į būtiną oficialią grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų vykdomų veisimo programų kontrolę, valstybės narės negali deramai pasiekti nacionaliniu lygmeniu ir kadangi dėl to tikslo poveikio, sudėtingumo, tarpvalstybinio ir tarptautinio pobūdžio jo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali priimti priemones. Šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina jo tikslams pasiekti, todėl jis taip pat atitinka tos sutarties 5 straipsnio 4 dalyje nurodytą proporcingumo principą; (16) grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų teikiamų paslaugų kokybė ir tai, kaip jos vertina gyvūnus ir juos klasifikuoja, daro poveikį veislinių gyvūnų vertei rinkoje. Atitinkamai reikėtų nustatyti taisykles dėl grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų pripažinimo, kuris būtų pagrįstas suderintais Sąjungos kriterijais, ir dėl jų priežiūros, kurią vykdytų kompetentingos valstybių narių institucijos, ir taip užtikrinti, kad dėl jų nustatomų taisyklių neatsirastų veisimo programų ir veisimo standartų skirtumų, dėl kurių galėtų atsirasti techninių kliūčių Sąjungos vidaus prekybai; (17) šiame reglamente turėtų būti nustatytos pripažintų grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų įtraukimo į sąrašą, įskaitant tų sąrašų atnaujinimą, perdavimą ir skelbimą, procedūros, panašios į procedūras, nustatytas direktyvose 88/661/EEB, 89/361/EEB, 90/427/EEB, 91/174/EEB, 94/28/EB ir 2009/157/EB; (18) nustatytus kriterijus atitinkančio grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos pripažinimo teisė yra pagrindinis Sąjungos zootechnikos srities teisės aktų principas. Siekis apsaugoti esamos pripažintos grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos ekonominę veiklą nebeturėtų būti pagrindas kompetentingai institucijai atsisakyti pripažinti dar vieną grynaveislių tos pačios veislės veislinių gyvūnų veisimo organizaciją. Tas pats pasakytina ir apie tai, kai tvirtinamas veisimo programos geografinės teritorijos išplėtimas, jei vykdoma veisimo programa susijusi su ta pačia veisle ar veisliniais gyvūnais, kurie gali būti įtraukti į programą iš esamos grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos veislinių gyvūnų populiacijos. Tačiau kompetentinga institucija turėtų turėti teisinį pagrindą atsisakyti suteikti pripažinimą arba patvirtinimą, jeigu yra pagrįsta rizika, kad dėl tokio pripažinimo arba patvirtinimo kiltų pavojus retos veislės išsaugojimui ar genetinės įvairovės apsaugai; (19) siekiant išsaugoti retas veisles, būtina steigti ir pripažinti nedaug veislinių gyvūnų į savo kilmės knygas įrašiusias grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijas, taigi į kilmės knygas įrašytų veislinių gyvūnų skaičius apskritai neturėtų būti esminė sąlyga grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijai pripažinti ir jos veisimo programai patvirtinti, juo labiau kad pripažinimo procedūra atliekama nacionaliniu lygmeniu, o atitinkami veisliniai gyvūnai į kilmės knygas galėjo būti įrašyti kitose valstybėse narėse arba trečiosiose šalyse; (20) vienoje valstybėje narėje pripažintos grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos turėtų turėti galimybę savo patvirtintą veisimo programą vykdyti vienoje ar daugiau kitų valstybių narių, kad galėtų užtikrinti geriausią įmanomą didelės genetinės vertės veislinių gyvūnų panaudojimą kaip svarbų Sąjungos gamybos veiksnį. Užtikrinti, kad kitos valstybės narės kompetentinga institucija žinotų apie numatomą veiklą, būtų galima paprasta šiam tikslui skirta pranešimo procedūra; (21) siekiant ateityje išvengti konfliktų tarp grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijų, siekiančių teikti savo paslaugas veisėjams, ir institucijų, atsisakančių pripažinti naujas grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijas, konkuruojančias su tokiomis jau veikiančiomis organizacijomis, buvo būtina oficialų grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos pripažinimą atskirti nuo numatomos veisimo programos patvirtinimo; (22) iš įvairių skundų, kuriuos Komisijai pastaraisiais metais teko nagrinėti, atrodo, kad šiame reglamente turėtų būti nustatytos aiškios taisyklės, kuriomis būtų reglamentuojamas grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos, konkrečiai grynaveislių veislinių arklinių šeimos gyvūnų veislei sudarančios pagalbinę kilmės knygą, ir grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos, tvirtinančios, kad jos kilmės knyga yra tos veislės kilmės knyga, ryšys; (23) Komisijai turėtų būti suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų iš dalies keičiamas I priedas siekiant grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų pripažinimo ir veisimo programų patvirtinimo kriterijus suderinti su veislininkystės sektoriaus pokyčiais; (24) būtina paaiškinti veisėjų ir grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų tarpusavio ryšį, visų pirma siekiant užtikrinti jų narystės grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijose teisę ir teisę dalyvauti veisimo programoje toje geografinėje teritorijoje, kurioje ta programa vykdoma. Veisimo organizacijos turėtų būti nustačiusios taisykles, pagal kurias būtų vengiama veisėjų diskriminacijos dėl jų kilmės, ir jos privalo teikti būtiniausias paslaugas; (25) iš įgytos patirties, visų pirma taikant Direktyvą 90/427/EEB ir mažesniu mastu – direktyvas 89/361/EEB ir 2009/157/EB, matyti, kad reikia tikslesnių taisyklių siekiant veiksmingai spręsti veisėjų ir veislininkystės organizacijų ginčus remiantis aiškiai nustatytomis darbo tvarkos taisyklėmis ir apibrėžtomis narių teisėmis ir pareigomis. Ginčus geriausia spręsti valstybės narės, kurioje jie kyla, teisinėje sistemoje. Komisija turėtų dalyvauti sprendžiant tik tuos ginčus, kurie kyla tarp tų įvairiose valstybėse narėse esančių subjektų ir kurių negalima veiksmingai išspręsti taikant valstybių narių, kuriose jie kyla, teisines sistemas; (26) grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos, sudarančios ir tvarkančios grynaveislių veislinių galvijų, kiaulių, avių, ožkų ir arklinių šeimos gyvūnų kilmės knygas, ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos, sudarančios ir tvarkančios hibridinių veislinių kiaulių kilmės registrus, veislinius gyvūnus į savo kilmės knygas ir kilmės registrus turėtų įrašyti nediskriminuodamos jų dėl gyvūnų ar jų savininkų kilmės valstybės narės ir klasifikuoti tuos gyvūnus pagal jų privalumus, jeigu tai numatyta veisimo programoje; (27) grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijoms taip pat turėtų būti leidžiama nustatyti papildomus skyrius, į kuriuos būtų įrašomi tie jų veisimo programos gyvūnai, kurie neatitinka atitinkamos veislės grynaveisliams veisliniams gyvūnams nustatytų kriterijų; (28) tačiau tam tikrų grynaveislių veislinių arklinių šeimos gyvūnų kilmės knygas tvarkančioms grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijoms turėtų būti leista ir toliau nustatyti grynaveislių arklinių šeimos gyvūnų įrašymo į tas kilmės knygas kriterijus dėl būtinybės reguliuoti tokių arklinių įrašymą, kai jie veisiami taikant dirbtinio apvaisinimo metodus; (29) išskyrus arklinius, grynaveisliai veisliniai gyvūnai, įrašyti į kilmės knygas, identifikuojami remiantis Sąjungos gyvūnų sveikatos teisės aktais dėl identifikavimo. Jei tai grynaveisliai veisliniai arklinių šeimos gyvūnai, grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos taip pat vykdo arklių ir asilų, kuriuos įrašo į savo kilmės knygas arba įregistruoja, kad jie būtų įrašyti į tas knygas, identifikavimą ir išduoda tapatybės nustatymo dokumentus (pasus). Taigi jie teikia paslaugą ne tik veisėjams, bet ir kompetentingai institucijai, atsakingai už ūkinių gyvūnų identifikavimą ir registravimą. Tačiau dėl šios sistemos atsirado daugybė pasus išduodančių įstaigų ir dėl to, kaip paaiškėjo, tais atvejais, kai būtina informacija kompetentingoms veterinarijos institucijos nebuvo lengvai prieinama, pavyzdžiui, nesant centrinės duomenų bazės, nebuvo laikytasi bendrų aukštų tapatybės nustatymo dokumentų kokybės standartų, o oficiali priežiūra nebuvo vykdoma, tapo sunkiau oficialiai kontroliuoti, ar laikomasi Sąjungos maisto higienos ir veterinarinių vaistų teisės aktų. Todėl būtina pareikalauti, kad ir grynaveisliai veisliniai arklinių šeimos gyvūnai į atitinkamas jų kilmės knygas būtų įrašomi remiantis jų identifikavimu pagal gyvūnų sveikatos teisės aktus, o kompetentingoms veterinarijos institucijoms būtų numatyta galimybė tam tikromis sąlygomis pavesti pripažintoms grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijoms oficialiai išduoti grynaveislių veislinių arklinių šeimos gyvūnų tapatybės nustatymo dokumentus; (30) siekiant užtikrinti, kad grynaveislių veislinių gyvūnų įrašymo į kilmės knygas ir hibridinių veislinių kiaulių registracijos kilmės registruose sąlygas būtų galima derinti su veislininkystės sektoriaus pokyčiais, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų atitinkamai pakeičiamas II priedas; (31) siekiant išvengti kliūčių prekybai, veislinių gyvūnų pripažinimas tinkamais veisimui, kergimui ar pagalbiniam apvaisinimui turėtų būti reguliuojamas Sąjungos lygmeniu, visų pirma tais atvejais, kai su tokiais veisliniais gyvūnais pagal šiame reglamente ir visų pirma jo III priede nustatytas taisykles buvo atlikti produktyvumo tyrimai ar buvo atliktas jų genetinis vertinimas; (32) veislinių galvijų, kiaulių, avių ir ožkų, kuriems atlikti tyrimai dėl tam tikrų požymių, produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo taisyklės buvo nustatytos Sąjungos lygmeniu, tačiau atitinkamos arkliniams skirtos taisyklės dėl įvairioms grynaveislių veislinių arklinių šeimos gyvūnų veislėms, panaudojimo ir selekcijos būdams taikomų reikalavimų įvairovės iki šiol nebuvo suderintos. Užuot tai padarius, atskiroms veislėms skirtos produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo taisyklės šiuo metu nustatomos veislės kilmės knygoje; (33) Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai nustatyti ir grynaveislių veislinių arklinių šeimos gyvūnų produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo sąlygas ir iš dalies keisti šiuo metu III priede nustatytas sąlygas, kad būtų atsižvelgta į technikos ir mokslo pažangą ar į teisinės aplinkos pokyčius, darančius poveikį tokiems tyrimams, kaip antai 2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1234/2007, nustatantį bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendras bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentas)[14], arba, valstybėms narėms paprašius, įtraukti grynaveislių veislinių arklinių šeimos gyvūnų produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo sąlygas; (34) produktyvumo tyrimus ir genetinį vertinimą gali atlikti grynaveislių veislinių gyvūnų arba hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos paskirtos institucijos. Tos paskirtosios institucijos turi bendradarbiauti su Komisijos paskirtais Europos Sąjungos etaloniniais centrais. Taigi Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai įgyvendinimo aktais paskirti Europos Sąjungos etaloninius centrus; Komisijai turėtų būti suteikti ir būtini įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriuose būtų apibūdintos tų centrų pareigos ir funkcijos, prireikus iš dalies keičiant IV priedą. Pagal 2009 m. gegužės 25 d. Tarybos sprendimą 2009/470/EB dėl išlaidų veterinarijos srityje[15] tie etaloniniai centrai turi teisę gauti Sąjungos pagalbą. Grynaveislių veislinių galvijų produktyvumo tyrimus ir genetinį vertinimą atliekančioms grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijoms šiuo metu talkina INTERBULL centras – Europos Sąjungos etaloninė įstaiga, paskirta 1996 m. liepos 23 d. Tarybos sprendimu 96/463/EB dėl etaloninės įstaigos, atsakingos už bendradarbiavimą suvienodinant grynaveislių veislinių galvijų tyrimo metodus ir rezultatų vertinimą, paskyrimo[16]; (35) šiame reglamente pateikiamos išsamios nuostatos tik dėl galvijų, kiaulių, avių, ožkų ir arklinių šeimos gyvūnų veisimo, todėl būtina suteikti Komisijai įgaliojimus priimti deleguotuosius aktus dėl kitų rūšių grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijų pripažinimo, veisimo programų patvirtinimo, veislinių gyvūnų įrašymo į kilmės knygas, produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo bei pripažinimo tinkamais veisimui, taip pat priimti įgyvendinimo aktus dėl zootechninių pažymėjimų, susijusių su prekyba Sąjungoje kitų rūšių veisliniais gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais bei jų importu į Sąjungą, jei to reikėtų kliūtims prekybai pašalinti; (36) veislinių gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų importas Europos žemės ūkiui labai svarbus. Taigi veislinių gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų importo sąlygos turėtų būti labai suderintos su tomis taisyklėmis, taikomomis valstybių narių tarpusavio prekybai. Tačiau veisliniai gyvūnai ir jų genetinės medžiagos produktai į pagrindinį kurios nors Sąjungos kilmės knygos ar kilmės registro skyrių turėtų būti įrašomi tik jei eksportuojančioje trečiojoje šalyje taikoma atitinkamo lygmens oficiali kontrolė, kuria užtikrinama, kad kilmės duomenų ir produktyvumo tyrimų bei genetinio vertinimo rezultatų tikrumo lygis būtų toks pat kaip Sąjungoje. Be to, tos trečiųjų šalių veisimo įstaigos abipusiškumo principu turėtų pripažinti atitinkamos Sąjungoje pripažintos grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos veislinius gyvūnus ir jų genetinės medžiagos produktus; (37) 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų kodekso[17] nustatyta, kad prekių nomenklatūrą, t. y. Kombinuotąją nomenklatūrą, arba sutrumpintai – KN, kuri kartu atitinka ir Bendrojo muitų tarifo, ir Bendrijos užsienio prekybos statistikos, ir kitų Sąjungos prekių importo ar eksporto politikos krypčių reikalavimus, nustato Komisija. To reglamento I priede išvardijami grynaveislių veislinių galvijų, kiaulių, avių, ožkų ir arklinių šeimos gyvūnų bei galvijų spermos KN kodai ir nurodoma, kad jie konvencine muito norma neapmuitinami. Tokiu atveju prie tų gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų turėtų būti pridedamas atitinkamas zootechninis pažymėjimas jų, kaip grynaveislių veislinių gyvūnų ar jų genetinės medžiagos produktų, klasifikacijai patvirtinti; (38) tuos veislinius gyvūnus ir jų genetinės medžiagos produktus įvežus į Sąjungą atliekami jų veterinariniai patikrinimai pagal 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvą 91/496/EEB, nustatančią gyvūnų, įvežamų į Bendriją iš trečiųjų šalių, veterinarinio patikrinimo organizavimo principus ir iš dalies pakeičiančią direktyvas 89/662/EEB, 90/425/EEB ir 90/675/EEB[18], ir 1997 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyvą 97/78/EB, nustatančią principus, reglamentuojančius iš trečiųjų šalių į Bendriją įvežamų produktų veterinarinių patikrinimų organizavimą[19]. Taip pat turėtų būti atliekami šiame reglamente nustatyti būtini šių prekių zootechniniai patikrinimai; (39) Komisija patvirtino Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl oficialios kontrolės ir kitos oficialios veiklos, kuria siekiama užtikrinti maisto ir pašarų srities teisės aktų bei gyvūnų sveikatos ir gerovės, augalų sveikatos, augalų dauginamosios medžiagos ir augalų apsaugos produktų taisyklių taikymą, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (EB) Nr. 999/2001, 1829/2003, 1831/2003, 1/2005, 396/2005, 834/2007, 1099/2009, 1069/2009, 1107/2009, reglamentai (ES) Nr. 1151/2012, [….]/2013 ir direktyvos 98/58/EB, 1999/74/EB, 2007/43/EB, 2008/119/EB, 2008/120/EB ir 2009/128/EB (Oficialios kontrolės reglamentas)[20], pasiūlymą. Tuo reglamentu numatoma panaikinti 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių[21], ir 1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyvą 90/425/EEB dėl Bendrijos vidaus prekyboje tam tikrais gyvūnais ir produktais taikomų veterinarinių ir zootechninių patikrinimų, siekiant užbaigti vidaus rinkos kūrimą[22], ir direktyvas 91/496/EEB ir 97/78/EB, o tam tikras tuose aktuose nustatytas taisykles įtraukti į tą naują reglamentą, kur reikia, jas pakeičiant. Tačiau zootechninių ir genealoginių prekybos Sąjungoje veisliniais gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais ir jų importo į Sąjungą sąlygų į to reglamento taikymo sritį įtraukti nenumatoma. Todėl šiame reglamente būtina nustatyti oficialios kontrolės ir kitos oficialios veiklos, susijusios su veisliniais gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais, taisykles; (40) siekiant užtikrinti veiksmingą šiame reglamente veisliniams gyvūnams ir jų genetinės medžiagos produktams nustatytų Sąjungos taisyklių taikymą, būtina, kad valstybių narių kompetentingos institucijos bendradarbiautų viena su kita ir, jei tik būtina, teiktų administracinę pagalbą. Taigi šiame reglamente turėtų būti nustatytos bendrosios administracinės pagalbos ir bendradarbiavimo taisyklės, panašios į šiuo metu nustatytąsias Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 882/2004 IV antraštinėje dalyje, bet, kur reikia, pakeistos; (41) jeigu atlikus oficialią kontrolę valstybėse narėse ar veislinių gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų importo į Sąjungą patikrinimus nustatyta neatitiktis šiame reglamente tokiam importui nustatytiems zootechniniams ir genealoginiams reikalavimams gali Sąjungoje sutrikdyti prekybą veisliniais gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais, Komisija šiuo reglamentu turėtų būti įgaliota patvirtinti specialias priemones tokio taisyklių nesilaikymo poveikiui apriboti; (42) valstybių narių kompetentingos institucijos taip pat turėtų turėti būtinus įgaliojimus užtikrinti šiame reglamente veisliniams gyvūnams nustatytų Sąjungos zootechninių ir genealoginių taisyklių įgyvendinimą, įskaitant įgaliojimus sustabdyti veisimo programos patvirtinimo galiojimą arba panaikinti grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos pripažinimą šiame reglamente nustatytų zootechninių ir genealoginių taisyklių nesilaikymo atveju; (43) siekdama užtikrinti šiame reglamente nustatytų zootechninių ir genealoginių sąlygų taikymą visose valstybėse narėse, Komisija prireikus turėtų vykdyti kontrolę valstybėse narėse, visų pirma atsižvelgdama į valstybių narių vykdytos oficialios kontrolės rezultatus; (44) kad būtų galima nustatyti trečiųjų šalių, iš kurių turėtų būti leidžiama į Sąjungą importuoti veislinius gyvūnus ir jų spermą, oocitus ir embrionus, sąrašus, parengti tokio importo sąlygas, gauti informaciją, susijusią su dvišalių susitarimų veikimu ir tais atvejais, kai to reikia dėl kokio nors didelio šiame reglamente nustatytų tokio importo sąlygų pažeidimo, Komisija turėtų būti įgaliota prireikus Sąjungos vardu vykdyti kontrolę trečiosiose šalyse; (45) direktyvos 88/661/EEB, 89/361/EEB, 90/427/EEB, 94/28/EB ir 2009/157/EB turi būti panaikintos ir pakeistos šiuo reglamentu, todėl taip pat būtina panaikinti pagal tas direktyvas Komisijos priimtus teisės aktus ir pakeisti juos deleguotaisiais arba įgyvendinimo aktais, priimtais pagal šį reglamentą. Atitinkamai Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti tuos deleguotuosius ir įgyvendinimo aktus; (46) siekiant užtikrinti tinkamą šio reglamento taikymą ir jį pildyti arba keisti jo I–V priedus, Komisijai turėtų būti suteikti įgailojimai pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį priimti aktus dėl taikomų procedūrų ir kriterijų bei sąlygų, reikalingų grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijoms pripažinti, veisimo programoms patvirtinti, gyvūnams įrašyti į kilmės knygas ir kilmės registrus, veisliniams gyvūnams pripažinti tinkamais veisimui, natūraliam ir pagalbiniam apvaisinimui, produktyvumo tyrimams ir genetiniam vertinimui atlikti, zootechniniams ir genealoginiams prekybos veisliniais gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais ir jų importo iš trečiųjų šalių reikalavimams apibrėžti, etaloninių centrų pareigoms ir funkcijoms apibūdinti; (47) tam, kad valstybės narės galėtų reaguoti į prekybos sutrikimus ir – dar svarbiau – į tokius atvejus, kai reta veislė gali išnykti arba kylas pavojus genetinei įvairovei, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pagal Sutarties 290 straipsnį priimti aktus dėl prekybos grynaveisliais veisliniais kitokių nei galvijų, kiaulių, avių, ožkų ir arklinių rūšių gyvūnais ir jų importo į Sąjungą; (48) itin svarbu, kad atlikdama parengiamuosius darbus Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Rengdama ir sudarydama deleguotuosius teisės aktus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai persiųsti ir Europos Parlamentui, ir Tarybai; (49) siekiant užtikrinti vienodas su grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų įtraukimu į sąrašus susijusių šio reglamento nuostatų įgyvendinimo sąlygas, taip pat vienodas sąlygas, susijusias su etaloninių centrų paskyrimu siekiant užtikrinti, kad veislinių gyvūnų produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo metodai būtų vienodai taikomi, su zootechninių pažymėjimų, pridedamų prie veislinių gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų, modeliais ir su tam tikromis oficialios kontrolės vykdymo taisyklėmis, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Komisija tais įgaliojimais turėtų naudotis vadovaudamasi 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai[23]; (50) Tarybos direktyvose 87/328/EEB, 88/661/EEB, 89/361/EEB, 90/118/EEB, 90/119/EEB, 90/427/EEB, 91/174/EEB, 94/28/EB ir 2009/157/EB ir Tarybos sprendime 96/463/EB nustatytos taisyklės turi būti pakeistos taisyklėmis, nustatytomis šiame reglamente ir pagal šį reglamentą priimtuose Komisijos deleguotuosiuose ir įgyvendinimo aktuose. Taigi tie teisės aktai turėtų būti panaikinti; (51) 1984 m. balandžio 27 d. Komisijos sprendimas 84/247/EEB, nustatantis selekcininkų organizacijų ir asociacijų, kurios tvarko arba sudaro veisimui skirtų grynaveislių galvijų kilmės knygas pripažinimo kriterijus[24], 1984 m. liepos 19 d. Komisijos sprendimas 84/419/EEB, nustatantis galvijų registravimo kilmės knygose kriterijus[25], 2006 m. birželio 20 d. Komisijos sprendimas 2006/427/EB, nustatantis grynaveislių veislinių galvijų produktyvumo kontrolės ir jų genetinės vertės nustatymo metodus[26], 1989 m. liepos 18 d. Komisijos sprendimas 89/501/EEB, nustatantis selekcininkų asociacijų ir veislininkystės organizacijų, kurios sudaro arba tvarko grynaveislių kiaulių kilmės knygas, patvirtinimo ir priežiūros kriterijus[27], 1989 m. liepos 18 d. Komisijos sprendimas 89/502/EEB, nustatantis kriterijus, taikomus įrašams į grynaveislių kiaulių kilmės knygas[28], 1989 m. liepos 18 d. Komisijos sprendimas 89/504/EEB, nustatantis selekcininkų asociacijų, veislininkystės organizacijų ir privačių įmonių, kurios sudaro arba tvarko hibridinių veislinių kiaulių registrus, patvirtinimo ir priežiūros kriterijus[29], 1989 m. liepos 18 d. Komisijos sprendimas 89/505/EEB, nustatantis veislinių hibridinių kiaulių įrašymo į registrus kriterijus[30], 1989 m. liepos 18 d. Komisijos sprendimas 89/507/EEB, nustatantis grynaveislių ir hibridinių veislinių kiaulių produktyvumo monitoringo bei jų genetinės vertės nustatymo metodus[31], 1990 m. gegužės 10 d. Komisijos sprendimas 90/254/EEB, nustatantis veislininkystės organizacijų ir asociacijų, kurios sudaro arba tvarko grynaveislių avių ir ožkų kilmės knygas, pripažinimo kriterijus[32], 1990 m. gegužės 10 d. Komisijos sprendimas 90/255/EEB, nustatantis grynaveislių avių ir ožkų įrašymo į kilmės knygas kriterijus[33], 1990 m. gegužės 10 d. Komisijos sprendimas 90/256/EEB, nustatantis grynaveislių avių ir ožkų produktyvumo kontrolės bei jų genetinės vertės nustatymo metodus[34], 1990 m. gegužės 10 d. Komisijos sprendimas 90/257/EEB, nustatantis grynaveislių veislinių avių ir ožkų pripažinimo tinkamomis veisimui ir jų spermos, kiaušialąsčių bei embrionų panaudojimo kriterijus[35], 1992 m. birželio 11 d. Komisijos sprendimas 92/353/EEB, nustatantis organizacijų ir asociacijų, tvarkančių arba užvedančių registruojamų arklinių šeimos gyvūnų kilmės knygas, patvirtinimo arba pripažinimo kriterijus[36], ir 1996 m. sausio 10 d. Komisijos sprendimas 96/78/EB, nustatantis arklinių įrašymo į kilmės knygas veisimo tikslais kriterijus[37] buvo priimti remiantis 46 konstatuojamojoje dalyje nurodytais pagrindiniais teisės aktais nustatant konkrečioms rūšims skirtus veisimo organizacijų ir veisimo įmonių patvirtinimo arba pripažinimo, veislinių gyvūnų įrašymo į kilmės knygas, pripažinimo tinkamais veisimui ir dirbtiniam sėklinimui, produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo kriterijus. Šiame reglamente nustatomos taisyklės, pakeičiančios taisykles, nustatytas minėtuose Komisijos teisės aktuose; (52) šiame reglamente nustatomos taisyklės, panašios į nustatytąsias 1992 m. birželio 11 d. Komisijos sprendime 92/354/EEB, nustatančiame kai kurias taisykles, užtikrinančias organizacijų ir asociacijų, tvarkančių ar sudarančių registruojamų arklinių kilmės knygas, darbo koordinavimą[38]; (53) 1989 m. liepos 18 d. Komisijos sprendimas 89/503/EEB dėl grynaveislių kiaulių, jų spermos, kiaušialąsčių ir embrionų pažymėjimo[39], 1989 m. liepos 18 d. Komisijos sprendimas 89/506/EEB, nustatantis hibridinių veislinių kiaulių, jų spermos, kiaušinėlių ir embrionų sertifikatą[40], 1990 m. gegužės 10 d. Komisijos sprendimas 90/258/EEB, nustatantis grynaveislių veislinių avių bei ožkų, jų spermos, kiaušialąsčių ir embrionų zootechninius pažymėjimus[41], 1996 m. sausio 12 d. Komisijos sprendimas 96/79/EB, nustatantis registruotų arklinių šeimos gyvūnų spermos, kiaušialąsčių ir embrionų zootechninius sertifikatus[42], 2005 m. gegužės 17 d. Komisijos sprendimas 2005/379/EB dėl grynaveislių veislinių galvijų spermos, kiaušialąsčių ir embrionų kilmės pažymėjimų ir juose nurodytinos informacijos[43], 2008 m. birželio 6 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 504/2008, kuriuo įgyvendinamos Tarybos direktyvų 90/426/EEB ir 90/427/EEB nuostatos dėl arklinių identifikavimo metodų[44], 1996 m. liepos 18 d. Komisijos sprendimas 96/509/EB, nustatantis kilmės ir zootechninius reikalavimus tam tikrų gyvūnų spermos importui[45], priimti pagal 45 konstatuojamojoje dalyje nurodytus pagrindinius teisės aktus; (54) siekiant užtikrinti teisinį aiškumą ir išvengti dubliavimosi, Tarybos teisės aktų panaikinimas turėtų įsigalioti tik kai deleguotaisiais aktais bus panaikinti Komisijos sprendimai, kuriuose nustatyti konkrečioms rūšims skirti grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų patvirtinimo ar pripažinimo, veislinių gyvūnų įrašymo į kilmės knygas, pripažinimo tinkamais veisimui ir dirbtiniam sėklinimui, produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo kriterijai, įtraukti į šį reglamentą, ir įgyvendinimo aktais bus nustatyti pavyzdiniai zootechniniai pažymėjimai, skirti prekybai veisliniais gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais ir veislinių gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų importui į Sąjungą iš trečiųjų šalių. Todėl būtina užtikrinti, kad šis reglamentas būtų pradėtas taikyti ne anksčiau kaip po aštuoniolikos mėnesių nuo jo įsigaliojimo dienos, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I SKYRIUS Bendrosios nuostatos 1 straipsnis Dalykas ir taikymo sritis 1. Šiame reglamente nustatomos: a) zootechninės ir genealoginės prekybos Sąjungoje veisliniais gyvūnais ir jų sperma, oocitais ir embrionais ir jų importo į Sąjungą taisyklės; b) grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų narystės ir ginčų sprendimo taisyklės; c) bendrosios grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų bei jų vykdomų veislinių gyvūnų veisimo programų, įskaitant spermos, oocitų ir embrionų naudojimą, oficialios kontrolės, kuria siekiama tikrinti, ar laikomasi a punkte nustatytų taisyklių, vykdymo ir kitos oficialios valstybių narių veiklos, administracinės pagalbos, bendradarbiavimo ir vykdymo užtikrinimo taisyklės; d) bendrosios kontrolės, kurią Komisija vykdo valstybėse narėse ir trečiosiose šalyse, taisyklės. 2. Prekybai Sąjungoje veisliniais gyvūnais ir jų sperma, oocitais ir embrionais ir jų importui į Sąjungą, jeigu jie skirti kompetentingai institucijai prižiūrint atliekamiems techniniams arba moksliniams eksperimentams, šis reglamentas netaikomas. 3. Kol bus patvirtintos kokios nors šiame reglamente nustatytos deleguotosios ar įgyvendinimo priemonės, valstybės narės gali toliau taikyti savo nacionalines zootechnines ir genealogines taisykles, kuriomis reglamentuojama prekyba veisliniais gyvūnais, jų sperma, oocitais ir embrionais atitinkamoje valstybėje narėje ir jų importas į tą valstybę narę, jeigu tos taisyklės, susijusios su importu, nėra palankesnės nei prekybą Sąjungoje reglamentuojančios taisyklės. 2 straipsnis Apibrėžtys Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys: a) gyvūnas – naminis gyvūnas, priklausantis: i) galvijų rūšims (Bos taurus ir Bubalus bubalis), kiaulių rūšiai (Sus scrofa), avių rūšiai (Ovis aries), ožkų rūšiai (Capra hircus); ii) arklinių šeimai (Equus caballus ir Equus asinus); iii) kitoms nei nurodytosios i ir ii punktuose rūšims, dėl kurių pagal 35 straipsnio 1 dalį arba 45 straipsnio 1 dalį priimti deleguotieji aktai; b) veislinis gyvūnas – grynaveislis veislinis gyvūnas ir hibridinė veislinė kiaulė; c) genetinės medžiagos produktai – sperma, oocitai ir embrionai, pagalbinio apvaisinimo tikslais renkami ar gaunami iš veislinių gyvūnų; d) grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacija – bet kokia veislininkystės organizacija ar veisėjų asociacija, pagal 4 straipsnio 2 dalį valstybės narės kompetentingos institucijos pripažinta tinkama į tos organizacijos ar asociacijos tvarkomą (-as) ar sudaromą (-as) kilmės knygą (-as) įrašytų grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo programai vykdyti; e) hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacija – bet kokia veislininkystės organizacija, veisėjų asociacija ar privati įmonė, pagal 4 straipsnio 2 dalį valstybės narės kompetentingos institucijos pripažinta tinkama į tos organizacijos, asociacijos ar įmonės tvarkomą (-us) ar sudaromą (-us) kilmės registrą (-us) įrašytų hibridinių veislinių kiaulių veisimo programai vykdyti; f) veisimo įstaiga – bet kokia trečiosios šalies veislininkystės organizacija, veisėjų asociacija, privati įmonė, gyvulininkystės organizacija ar oficiali tarnyba, kuri, kiek tai susiję su grynaveisliais veisliniais galvijų, kiaulių, avių, ožkų rūšių ar arklinių šeimos gyvūnais arba hibridinėmis veislinėmis kiaulėmis, trečiosios šalies oficialios tarnybos pripažinta tinkama veisimui skirtų veislinių gyvūnų importui į Sąjungą vykdyti; g) kompetentinga institucija – centrinė valstybės narės institucija ir bet kokia kita institucija, kuriai perduota ta atsakomybė, atsakinga už: i) grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų pripažinimą ir jų vykdomų veislinių gyvūnų veisimo programų patvirtinimą; ii) grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų oficialios kontrolės organizavimą pagal taisykles, nustatytas 46 straipsnyje ir pagal 52 straipsnio 1 dalį priimtuose deleguotuosiuose aktuose; iii) pagalbos kitoms valstybėms narėms ir trečiosioms šalims teikimą, kaip nustatyta 53–56 straipsniuose, nustatytais taisyklių nesilaikymo atvejais; iv) kitos oficialios veiklos organizavimą pagal šiame reglamente nustatytas taisykles; h) pripažinimas – formalus ir oficialus kompetentingos institucijos pareiškimas, kad, atlikus įvertinimą, grynaveislių veislinių gyvūnų arba hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacija atitinka 4 straipsnio 2 dalies reikalavimus; i) grynaveislis veislinis gyvūnas – naminis gyvūnas, priklausantis i) a punkto i papunktyje nurodytai rūšiai, kurio tėvai ir tėvų tėvai įrašyti į pagrindinį tos pačios veislės kilmės knygos skyrių ir kuris pats pagal 19 straipsnį įrašytas arba įregistruotas ir tinka būti įrašytas į pagrindinį tokios kilmės knygos skyrių; ii) a punkto ii papunktyje nurodytai rūšiai, kurio tėvai įrašyti į pagrindinį tos pačios veislės kilmės knygos skyrių ir kuris pats pagal 19 straipsnį įrašytas arba įregistruotas ir tinka būti įrašytas į pagrindinį tokios kilmės knygos skyrių; iii) kitai nei nurodytosios šio punkto i ir ii papunkčiuose rūšiai, kuriai deleguotuosiuose aktuose, priimtuose pagal atitinkamai 35 straipsnio 1 dalį ir 45 straipsnio 1 dalį, nustatytos specialios zootechninės ir genealoginės prekybos tais veisliniai gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais Sąjungoje ir jų importo į Sąjungą taisyklės; j) hibridine veislinė kiaulė – į kilmės registrą įtrauktas kiaulių rūšies gyvūnas, gautas sąmoningo kryžminio veisimo būdu: i) tarp skirtingų veislių ar linijų grynaveislių veislinių kiaulių; ii) tarp veislinių kiaulių, kurios pačios yra gautos sukryžminus (hibridizavus) įvairias veisles arba linijas; iii) tarp veislinių kiaulių, priskiriamų vienai arba kitai i arba ii punkte nurodytai kategorijai; k) kilmės knyga – grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos tvarkoma veislinių galvijų, kiaulių, avių, ožkų, arklinių kilmės knyga, rinkmena ar duomenų terpė, kurioje įrašomi arba įregistruojami, kad būtų įrašyti, grynaveisliai veisliniai gyvūnai, nurodoma išsami informacija apie jų protėvius ir, jei taikoma, jų privalumus, kad juos būtų galima įtraukti į veisimo programą; l) patvirtinimas – kompetentingos institucijos grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijai pagal 8 straipsnio 1 dalį suteiktas leidimas vykdyti savo veisimo programą; m) pagrindinis skyrius – kilmės knygos skyrius, į kurį įrašomas arba kuriame registruojamas, kad būtų įrašytas, grynaveislis veislinis gyvūnas; n) poskyris – horizontalus pagrindinio skyriaus poskyris, į kurį veisliniai gyvūnai įrašomi pagal savo privalumus; o) privalumas – kiekybiškai įvertinama paveldima veislinio gyvūno savybė; p) kilmės registras – hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos tvarkoma rinkmena ar duomenų terpė, kurioje registruojamos hibridinės veislinės kiaulės ir nurodoma išsami informacija apie jų protėvius, kad jas būtų galima įtraukti į veisimo programą; q) oficiali kontrolė – bet kokio pobūdžio kontrolė, kurią kompetentinga institucija arba Komisija vykdo, kad patikrintų, ar laikomasi šiame reglamente nustatytų zootechninių ir genealoginių taisyklių; r) kita oficiali veikla – bet kokia veikla, išskyrus oficialią kontrolę, kurią kompetentingos institucijos vykdo pagal šį reglamentą siekdamos užtikrinti šiame reglamente nustatytų zootechninių ir genealoginių taisyklių taikymą; s) zootechninis pažymėjimas – oficialūs veislės pažymėjimai, oficialūs patvirtinimai arba patvirtinti komercinio pobūdžio dokumentai, kuriuose teikiama informacija apie veislinių gyvūnų ar jų genetinės medžiagos produktų kilmę, identifikavimą ir, jei taikoma, genetinį vertinimą, ir kuriuos reikalaujama pridėti prie veislinių gyvūnų arba jų genetinės medžiagos produktų, kai jie iš vienos valstybės narės pervežami į kitą arba importuojami į Sąjungą; t) unikalus registracijos numeris – unikalus 15 skaitmenų raidinis ir skaitmeninis kodas, kuriame kaupiama informacija apie kiekvieną arklinių šeimos gyvūną ir duomenų bazę bei šalį, kurioje ši informacija pirmą kartą įregistruota pagal universalaus arklinių šeimos gyvūnų registracijos numerio[46] (UELN) kodavimo sistemą, sudarytas iš: i) šešių skaitmenų UELN atitinkančio identifikavimo kodo, naudojamo duomenų bazėje, kurią tvarko pasus išduodanti įstaiga, pagal Sąjungos gyvūnų sveikatos teisės aktus išdavusi tapatybės nustatymo dokumentą, ir ii) devynių skaitmenų individualaus identifikavimo numerio, priskirto arklinių šeimos gyvūnui; u) importas – veislinių gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų įvežimo į vieną iš VI priede išvardytų teritorijų veiksmas; v) zootechninis tikrinimas – į Sąjungą importuojamų veislinių gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų dokumentų ir tapatumo tikrinimas siekiant patikrinti, ar jie atitinka 42 straipsnyje nustatytas zootechnines sąlygas ir zootechnines bei genealogines taisykles, nustatytas pagal 45 straipsnio 1 dalį priimtuose deleguotuosiuose aktuose; w) dokumentų tikrinimas – oficialių pažymėjimų, oficialių patvirtinimų ir kitų dokumentų, taip pat komercinio pobūdžio dokumentų, kurie turi būti pridedami prie nurodytų siuntų, tikrinimas: i) į Sąjungą importuojamų veislinių gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų, kaip nustatyta 39 straipsnyje; ii) grynaveislių veislinių gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų, kai jie importuojami į Sąjungą pagal deleguotuosius aktus, priimtus pagal 45 straipsnio 1 dalį; x) tapatumo tikrinimas – apžiūra, kuria patikrinama, ar siuntos turinys ir ženklinimas, įskaitant gyvūnų, antspaudų ir transporto priemonių žymas, atitinka zootechniniuose pažymėjimuose, oficialiuose patvirtinimuose ir kituose prie siuntos pridedamuose dokumentuose nurodytą informaciją; y) taisyklių nesilaikymas – šiame reglamente nustatytų zootechninių ir genealoginių taisyklių nesilaikymas. 3 straipsnis Bendrosios zootechninės ir genealoginės taisyklės, skirtos prekybai Sąjungoje veisliniais gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais ir jų importui į ją Prekyba Sąjungoje veisliniais gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais ir jų importas į Sąjungą nėra draudžiamas, ribojamas ar trukdomas dėl zootechninių arba genealoginių priežasčių, išskyrus nustatytąsias šiame reglamente. Diskriminuoti dėl veislinių gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų arba jų savininkų ar veisėjų, arba valstybių narių grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų, arba trečiųjų šalių veisimo įstaigų kilmės šalies yra draudžiama. II SKYRIUS Grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų pripažinimas valstybėse narėse ir veisimo programų patvirtinimas 1 skirsnis Grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų pripažinimas 4 straipsnis Grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų pripažinimas 1. Grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos pagal 2 dalį gali pateikti kompetentingai institucijai pripažinimo paraišką. 2. Kompetentinga institucija pripažįsta kiekvieną pripažinimo paraišką jai pateikusią grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizaciją, jeigu ji atitinka visus šiuos reikalavimus: a) jos pagrindinė buveinė yra valstybės narės, kurioje įsikūrusi kompetentinga institucija, teritorijoje; b) savo paraiškoje ji įrodo, kad atitinka I priedo 1 dalyje nustatytus reikalavimus; c) savo paraiškoje ji apibūdina: i) kokio pobūdžio yra jos veisimo programa, kuria turi būti siekiama: – išsaugoti veislę arba – pagerinti veislę ar kryžminimo būdu išveistą veislę; ii) savo veisimo programos taikymo sritį ir taisykles, kurias ji nustatė pagal I priedo 2 dalies reikalavimus, o jei tai grynaveisliai arklinių šeimos gyvūnai – pagal to priedo 3 dalies reikalavimus; iii) geografinę teritoriją, kurioje ji ketina vykdyti savo veisimo programą. 3. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų iš dalies keičiami I priedo 1 dalyje ir, jei tai grynaveisliai arklinių šeimos gyvūnai, – 3 dalyje nustatyti grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų pripažinimo reikalavimai siekiant atsižvelgti į grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų, kurioms tie reikalavimai taikomi, įvairovę. 5 straipsnis Nukrypti nuo 4 straipsnio 2 dalies b punkto leidžianti nuostata dėl grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijų pripažinimo 1. Nukrypstant nuo 4 straipsnio 2 dalies b punkto, kompetentinga institucija gali atsisakyti pripažinti I priedo 1 dalyje nustatytus reikalavimus atitinkančią grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizaciją, jeigu dėl tos grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos veisimo programos kiltų pavojus grynaveislių veislinių gyvūnų, įrašytų ar įregistruotų arba tinkamų įrašyti į kilmės knygą, kurią tai veislei yra sudariusi toje valstybėje narėje jau pripažinta grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacija, išsaugojimui ar genetinei įvairovei. 2. Taikant 1 dalį, kompetentinga institucija deramai atsižvelgia į šiuos kriterijus: a) valstybėje narėje, kurioje grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacija įsisteigusi, tai veislei jau pripažintų grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijų skaičių; b) grynaveislių tos veislės veislinių gyvūnų populiacijos toje valstybėje narėje dydį; c) galimą genetinį kitų grynaveislių tos pačios veislės veislinių gyvūnų veisimo organizacijų, pripažintų kitose valstybėse narėse arba trečiosiose šalyse, indėlį. 6 straipsnis Atsisakymas pripažinti grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijas 1. Jeigu 4 straipsnyje nurodyta kompetentinga institucija ketina atsisakyti pripažinti grynaveislių veislinių gyvūnų arba hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizaciją, ji jai pateikia argumentuotą paaiškinimą, kodėl ketina atsisakyti suteikti pripažinimą, taip pat suteikia tai grynaveislių veislinių gyvūnų arba hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijai teisę per 30 dienų nuo to argumentuoto paaiškinimo gavimo dienos apskųsti tą numatomą atsisakymą suteikti pripažinimą. 2. Jeigu, išnagrinėjusi pirmoje dalyje nurodytą skundą, kompetentinga institucija patvirtina savo ankstesnį sprendimą, ji per 30 dienų nuo bet kokio tokio skundo gavimo dienos pateikia grynaveislių veislinių gyvūnų arba hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijai argumentuotą savo sprendimo atsisakyti suteikti pripažinimą paaiškinimą ir kartu praneša Komisijai apie savo sprendimą atsisakyti suteikti pripažinimą ir apie tokio sprendimo priežastis. 7 straipsnis Pripažintų grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų sąrašai 1. Valstybės narės parengia ir nuolat atnaujina grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų, kurias jų kompetentinga institucija yra pripažinusi pagal 4 straipsnio 2 dalį, sąrašą ir sudaro visuomenei sąlygas susipažinti su tokiu sąrašu. 2. Į 1 dalyje nurodytą sąrašą įtraukiama tokia informacija: a) grynaveislių veislinių gyvūnų arba hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos pavadinimas, kontaktiniai duomenys ir interneto svetainės adresas; b) veislė arba kryžminiu būdu išveista veislė, kuriai patvirtinta jų veisimo programa; c) jeigu tai grynaveisliai veisliniai arklinių šeimos gyvūnai, – grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos, tvarkančios tos veislės kilmės knygą, pavadinimas ir kontaktiniai duomenys. 3. Valstybės narės 1 dalyje nustatytame sąraše nurodo, ar pagal 61 straipsnio 2 dalies f punktą įsakyta laikinai sustabdyti veisimo programos patvirtinimo galiojimą. 4. Jeigu kurios nors grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos pripažinimas pagal 61 straipsnio 2 dalies g punktą buvo panaikintas, valstybės narės nedelsdamos išbraukia tokią organizaciją iš 1 dalyje nustatyto sąrašo. 5. Komisija įgyvendinimo aktais gali parengti pavyzdines informacijos, kurią valstybės narės turi teikti visuomenei 1 dalyje nustatytame pripažintų grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų sąraše, formas. Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 72 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. 2 skirsnis veisimo programų patvirtinimas 8 straipsnis Grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų vykdomų veisimo programų patvirtinimas 1. Kompetentinga institucija patvirtina grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos, kurią ji pripažino pagal 4 straipsnio 2 dalį, veisimo programą, jeigu ta grynaveislių veislinių gyvūnų arba hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacija pateikia paraišką patvirtinti jos veisimo programą ir toje paraiškoje įrodo, kad laikosi reikalavimų, nustatytų 4 straipsnio 2 dalies c punkte ir išdėstytų I priedo 2 dalyje, o jeigu tai grynaveisliai arklinių šeimos gyvūnai, – to priedo 3 dalyje. 2. 4 straipsnyje nurodyta kompetentinga institucija gali leisti grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijoms techninį savo kilmės knygos arba kilmės registro techninį valdymą ir kitų specialių savo veisimo programos aspektų tvarkymą perduoti trečiajai šaliai tokiomis sąlygomis: a) grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos lieka atsakingos kompetentingai institucijai už 4 straipsnio 2 dalies c punkte nustatytų reikalavimų laikymosi užtikrinimą; b) tos trečiosios šalies ir veisimo programoje dalyvaujančių veisėjų ekonominės veiklos interesai nesikerta. 3. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies keičiami veisimo programų patvirtinimo reikalavimai, nustatyti I priedo 2 dalyje, o jei tai grynaveisliai arklinių šeimos gyvūnai, – to priedo 3 dalyje, kad būtų atsižvelgta į grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų vykdomų veisimo programų įvairovę. 9 straipsnis Pranešimas apie valstybėse narėse, išskyrus valstybę narę, kurioje grynaveislių veislinių gyvūnų arba hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacija yra pripažinta, vykdomas veisimo programas ir tų programų patvirtinimas 1. Jeigu iš to, kokia yra veisimo programos taikymo sritis ar geografinė teritorija, kurioje ją ketinama vykdyti, galima suprasti, kad grynaveislių veislinių gyvūnų arba hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacija tą programą ketina vykdyti su veisliniais gyvūnais kitoje valstybėje narėje, 8 straipsnio 1 dalyje nurodyta kompetentinga institucija: a) likus bent 90 kalendorinių dienų iki numatomos tos veisimo programos pradžios dienos pateikia pranešimą tos kitos valstybės narės kompetentingai institucijai; b) kartu su tuo pranešimu a punkte nurodytai kompetentingai institucijai pateikia 8 straipsnio 1 dalyje nustatytos paraiškos patvirtinti veisimo programą kopiją. 2. Per 90 dienų nuo šio straipsnio 1 dalies a punkte nurodyto pranešimo gavimo dienos tame punkte nurodyta kompetentinga institucija gali nesutikti, kad 8 straipsnio 1 dalyje nurodytos kompetentingos institucijos pripažinta grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacija vykdytų jos teritorijoje veisimo programą, jeigu: a) toje valstybėje narėje su tos pačios veislės grynaveisliais veisliniais gyvūnais jau vykdoma patvirtinta veisimo programa; b) patvirtinus dar vieną veisimo programą toje valstybėje narėje esanti grynaveislių veislinių gyvūnų populiacija būtų suskaidyta tiek, kad kiltų pavojus tos veislės išsaugojimui ar genetinei įvairovei. 3. Jeigu 1 dalies a punkte nurodyta kompetentinga institucija per 90 dienų nepateikia atsakymo į tame punkte nustatytą pranešimą, programa laikoma patvirtinta. 4. Valstybės narės, kurioje grynaveislių veislinių gyvūnų arba hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacija yra pripažinta arba kurioje ta organizacija pagal 4 straipsnį yra pateikusi pripažinimo paraišką, kompetentinga institucija, be reikalo nedelsdama, praneša tai grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijai šio straipsnio 1 dalies a punkte nustatyto pranešimo rezultatus. 5. Jeigu 1 dalies a punkte nurodyta kompetentinga institucija pagal 2 dalį ketina atsisakyti patvirtinti programą, ji praneša Komisijai apie savo planus atsisakyti patvirtinti programą ir kartu pateikia argumentuotą paaiškinimą. III SKYRIUS Veisėjų, grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų teisės ir pareigos 10 straipsnis Pagal 8 straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnį patvirtintose veisimo programose dalyvaujančių veisėjų teisės 1. Jeigu grynaveislių veislinių gyvūnų arba hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos taisyklėse numatyta narystė, veisėjai gali pateikti prašymą dėl: a) narystės tokiose grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijose; b) dalyvavimo veisimo programoje pagal 8 straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnį patvirtintoje taikymo srityje ir geografinėje veiklos teritorijoje. 2. Jeigu grynaveislių veislinių gyvūnų arba hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos taisyklėse narystė nenumatyta, pagal 8 straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnį patvirtintoje veisimo programoje dalyvaujantys veisėjai gali pateikti prašymą: a) pagal 17 straipsnio 1 dalį įrašyti jų grynaveislius veislinius gyvūnus į pagrindinį kilmės knygos, kurią tai veislei yra sudariusi grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacija, skyrių; b) pagal 17 straipsnio 3 dalį įrašyti jų gyvūnus į papildomą kilmės knygos, kurią tai veislei yra sudariusi grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacija, skyrių; c) pagal 24 straipsnį įrašyti jų hibridines veislines kiaules į kilmės registrą, kurį tai kryžminiu būdu išveistai veislei yra sudariusi hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacija; d) dalyvauti atliekant produktyvumo tyrimus ir genetinį vertinimą pagal 27 straipsnį; e) gauti zootechninį pažymėjimą, išduodamą pagal 33 straipsnio 1 ir 2 dalis. 3. Veisėjai turi teisę pasirinkti kilmės knygą ar registrą, kuriame pageidauja įrašyti ar įregistruoti savo veislinius gyvūnus pagal 19 ir 24 straipsnius. 11 straipsnis Grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos priimtą sprendimą ginčijančių veisėjų teisės 1. Veisėjai gali taikyti 13 straipsnyje nustatytas priemones, jeigu grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacija, jų teigimu, neteisingai: a) atmetė pagal 10 straipsnio 1 dalį pateiktą prašymą; b) atmetė prašymą įrašyti grynaveislį veislinį gyvūną į pagrindinį kilmės knygos skyrių, kaip nustatyta 19 straipsnyje; c) atmetė prašymą įrašyti gyvūną į papildomą kilmės knygos skyrių, kaip nustatyta 20 straipsnio 3 dalyje; d) atsisakė grynaveislį veislinį gyvūną pripažinti tinkamu: i) veisimui, kaip nustatyta 21 straipsnyje, arba ii) dirbtiniam sėklinimui, kaip nustatyta 23 straipsnio 1 dalyje; e) atsisakė grynaveislį veislinį gyvūną ar jo spermą pripažinti tinkama oficialiems produktyvumo tyrimams ir genetiniam vertinimui, kaip nustatyta 23 straipsnio 2 dalyje, arba f) atsisakė pripažinti pagal 27 straipsnį atliktų produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo rezultatus. 2. Veisėjai gali taikyti 13 straipsnyje nustatytas priemones, jeigu grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacija, jų teigimu, nesugebėjo atlikti produktyvumo tyrimų ar genetinio vertinimo pagal 27 straipsnį. 12 straipsnis Hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos priimtą sprendimą ginčijančių veisėjų teisės 1. Veisėjai gali taikyti 13 straipsnyje nustatytas priemones, jeigu hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacija, jų teigimu, neteisingai: a) atmetė paraišką įregistruoti hibridinę veislinę kiaulę kilmės registre, kaip nustatyta 24 straipsnyje; b) atsisakė pripažinti hibridinę veislinę kiaulę tinkama dirbtiniam sėklinimui, kaip nustatyta 26 straipsnio 1 dalyje; c) atsisakė hibridinį veislinį kuilį ar jo spermą pripažinti tinkama produktyvumo tyrimams, kaip nustatyta 26 straipsnio 2 dalyje, arba d) atsisakė pripažinti pagal 27 straipsnį atliktų produktyvumo tyrimų rezultatus. 2. Veisėjai gali pasinaudoti 13 straipsnyje nustatytomis priemonėmis, jeigu hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacija, jų teigimu, nesugebėjo atlikti produktyvumo tyrimų ar genetinio vertinimo pagal 27 straipsnį. 13 straipsnis Priemonės, kuriomis gali naudotis veisėjai, ginčijantys grynaveislių veislinių gyvūnų arba hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos priimtą sprendimą 1. 11 ir 12 straipsniuose nurodytais atvejais veisėjai gali: a) gauti nepriklausomo eksperto nuomonę; b) apskųsti 11 straipsnio 1 dalyje ir 12 straipsnio 1 dalyje nurodytus neigiamus sprendimus arba 11 straipsnio 2 dalyje ir 12 straipsnio 2 dalyje nurodytus produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo rezultatus per 30 dienų nuo tokio atsisakymo ar rezultatų gavimo iš grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos dienos. 2. 1 dalies b punkte nurodytame skunde veisėjas, remdamasis 1 dalies a punkte nurodyta nepriklausomo eksperto nuomone, jei ji yra, apibūdina faktus ir pagrindus, kodėl jis mano, kad: a) grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos atsisakymas neatitinka 19, 21, 23, 27, 28, 30 arba 32 straipsnio arba b) produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo rezultatai nebuvo gauti pagal 27 straipsnį. 14 straipsnis Ginčų sprendimas 1. Jeigu grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacija atmeta 13 straipsnio 1 dalies b punkte nustatytą veisėjo skundą, ji per 30 dienų nuo savo sprendimo atmesti šį skundą priėmimo dienos praneša apie jį veisėjui ir kompetentingai institucijai, pagal 4 straipsnio 2 dalį pripažinusiai tą grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizaciją. 2. 8 straipsnio 1 dalyje arba 9 straipsnyje nurodyta kompetentinga institucija gali peržiūrėti grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos sprendimą, jeigu mano, kad tas sprendimas neatitinka 19, 21, 23, 27, 28, 30 arba 32 straipsnio. 3. Valstybės narės užtikrina, kad būtų nustatyta apskundimo procedūra ir kad sprendimai dėl skundų būtų priimami per pagrįstą laiko tarpą. Tuo tikslu kompetentinga institucija gali nuspręsti prie institucijos įsteigti specialių teisingumo organą, kuris peržiūrėtų grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos sprendimus, jeigu tas organas mano, kad grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacija veisėjo pateiktą skundą atmetė nepagrįstai. 15 straipsnis Grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų teisės 1. Dėl savo veisimo programų, patvirtintų pagal 8 straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnį, grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos turi tokias teises: a) vykdyti savo veisimo programas pagal 4 straipsnio 2 dalies c punktą apibrėžtoje taikymo srityje ir geografinėje veiklos teritorijoje; b) savarankiškai apibrėžti savo veisimo programas ir jas vykdyti kompetentingai institucijai prižiūrint, ar laikomasi 4 straipsnio 2 dalies. 2. Narystę numatančios grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos turi teisę: a) atmesti narystės prašymą, jeigu veisliniai gyvūnai nepatenka į veisimo programos taikymo sritį ar geografinę teritoriją, kaip nurodyta 4 straipsnio 2 dalies c punkto ii ir iii papunkčiuose; b) pašalinti veisėjus iš narių, jeigu tie veisėjai nevykdo savo pareigų, nustatytų pagal I priedo 1 dalies 3 punkto e papunktį nustatytose darbo tvarkos taisyklėse. 16 straipsnis Grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų pareigos 1. Narystę numatančios grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos savo narių teises ir pareigas nustato savo darbo tvarkos taisyklėse, parengtose pagal I priedo 1 dalies 3 punkto e papunktį. 2. Atsižvelgdamos į savo pagal 8 straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnį patvirtintos veisimo programos taikymo sritį, grynaveislių veislinių gyvūnų organizacijos į savo kilmės knygas įrašo grynaveislius veislinius gyvūnus, o hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos savo kilmės registruose registruoja hibridines kiaules, kurie laikomi pagal 4 straipsnio 2 dalies c punktą apibrėžtoje geografinėje veiklos teritorijoje esančiuose ūkiuose. 3. Grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos visų pirma atsakingos už tai, kad būtų vengiama ginčų, kurie tarp veisėjų ir tarp grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos gali kilti vykdant pagal 8 straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnį patvirtintas veisimo programas, ir, jei būtina, tie ginčai, jei kyla, būtų sprendžiami pagal taisykles, valstybės narės nustatytas pagal 14 straipsnio 3 dalį, ir pagal taisykles, nustatytas I priedo 1 dalies 3 punkte. IV SKYRIUS Veislinių gyvūnų įrašymas į kilmės knygas ir registrus ir jų pripažinimas tinkamais veisimui, dirbtiniam sėklinimui ir tyrimams 1 skirsnis grynaveislių veislinių gyvūnų įrašymas į grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijų tvarkomas kilmės knygas ir jų pripažinimas tinkamais veisimui, dirbtiniam sėklinimui ir tyrimams 17 straipsnis Kilmės knygų sandara 1. Kilmės knygas sudaro pagrindinis skyrius, į kurį gali būti įrašyti arba registruoti, kad būtų įrašyti, I, II skyriuose ir II priedo 1 dalyje nustatytus reikalavimus atitinkantys grynaveisliai veisliniai gyvūnai. 2. Grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos gali padalyti pagrindinį skyrių į poskyrius, jeigu grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacija nustato skirtingus grynaveislių veislinių gyvūnų įrašymo į skirtingus poskyrius pagal tų gyvūnų privalumus kriterijus ar procedūras. Pagal tuos kriterijus ir procedūras gali būti reikalaujama, kad prieš įrašant grynaveislį veislinį gyvūną į konkretų pagrindinio skyriaus poskyrį būtų atliktas to gyvūno produktyvumo tyrimas arba genetinis vertinimas, kaip nustatyta 27 straipsnyje ar išdėstyta pagal 28 straipsnio 1 dalį priimtame deleguotajame akte, arba bet koks kitas įvertinimas, apibūdintas pagal 8 straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnį patvirtintoje veisimo programoje. Grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos gali padalyti poskyrius pagal lytį ir amžių. 3. Be pagrindinio skyriaus, nustatyto šio straipsnio 1 dalyje, grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos tos pačios rūšies gyvūnams, kurie nėra tinkami įrašyti į pagrindinį skyrių, kilmės knygoje gali nustatyti vieną ar daugiau papildomų skyrių, jeigu tie gyvūnai atitinka 20 straipsnio 1 dalies reikalavimus, o atitinkamos grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos taisyklės leidžia tų gyvūnų palikuonis įrašyti į pagrindinį skyrių pagal taisykles, nustatytas: a) II priedo 1 dalies III skyriaus 3 punkte, jei tai galvijų, kiaulių, avių ir ožkų rūšių gyvūnų patelės; arba b) II priedo 1 dalies III skyriaus 4 punkte, jeigu tai arklinių šeimos gyvūnų patinai ir patelės. 4. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų iš dalies keičiamos II priedo 1 dalies II skyriaus 3 ir 4 punktuose nustatytos taisyklės, kuriomis papildomame skyriuje įrašytų gyvūnų palikuonis leidžiama įrašyti į pagrindinį skyrių. 18 straipsnis Specialus kilmės knygos skyrius 1. Kompetentinga institucija gali patvirtinti veisimo programą, pagal kurią, nukrypstant nuo 17 straipsnio 2 dalies, būtina į tam tikrą kilmės knygos skyrių įrašyti tam tikrus grynaveislius veislinius kiaulių, avių ir ožkų rūšių gyvūnus, kurie: a) yra įrašyti į pagrindinį tos veislės kilmės knygos, kurią tvarko kitos valstybės narės arba trečiosios šalies grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacija, skyrių; b) turi ypatingų savybių, skiriančių juos nuo tos pačios veislės populiacijos valstybėje narėje, kurioje ta veisimo programa patvirtinta. 2. Valstybės narės, ketinančios pasinaudoti 1 dalyje nustatyta leidžiančia nukrypti nuostata, iš anksto praneša apie tai Komisijai ir kitoms valstybėms narėms ir pateikia argumentuotą paaiškinimą. 19 straipsnis Grynaveislių veislinių gyvūnų įrašymas į pagrindinį skyrių 1. Veisėjams pateikus prašymą, grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos įrašo į pagrindinį skyrių visus į jų veisimo programą įtrauktos veislės grynaveislius veislinius gyvūnus, atitinkančius II priedo 1 dalyje išdėstytus reikalavimus, arba įregistruoja juos, kad būtų įrašyti į tą skyrių. 2. Grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos neatsisako įrašyti grynaveislio veislinio gyvūno į pagrindinį savo kilmės knygų skyrių remdamosi tuo, kad jis jau įrašytas į pagrindinį tos pačios veislės arba, jei tai kryžminio veisimo programa, kitokios veislės kilmės knygos, kurią kitoje valstybėje narėje yra sudariusi pagal 4 straipsnio 2 dalį pripažinta grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacija arba trečiojoje šalyje yra sudariusi 36 straipsnio 1 dalį atitinkanti veisimo įstaiga, skyrių. 3. Jeigu pagrindinis skyrius padalytas į poskyrius, įrašymo į pagrindinį skyrių kriterijus atitinkančius grynaveislius veislinius gyvūnus grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacija įrašo į tą poskyrį, kuris atitinka tų grynaveislių veislinių gyvūnų privalumus, nediskriminuodamos dėl jų kilmės iš kitos valstybės narės ar trečiosios šalies. 4. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų iš dalies keičiami II priedo 1 dalies I ir II skyriuose išdėstyti grynaveislių veislinių gyvūnų įrašymo į pagrindinį kilmės knygų skyrių reikalavimai. 20 straipsnis Gyvūnų įrašymas į papildomą skyrių 1. Veisėjams pateikus prašymą, grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos į jų veisimo programą įtrauktos rūšies gyvūnus, kurie nėra tinkami įrašyti į pagrindinį skyrių, įrašo į atitinkamą papildomą 17 straipsnio 3 dalyje nustatytą skyrių, jeigu tie gyvūnai atitinka II priedo 1 dalies III skyriaus 1 ir 2 punktuose išdėstytas sąlygas. 2. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų iš dalies keičiamos II priedo 1 dalies III skyriuje išdėstytos gyvūnų įrašymo į papildomus kilmės knygos skyrius sąlygos. 21 straipsnis Grynaveislių veislinių gyvūnų pripažinimas tinkamais veisimui 1. Grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos jokiais zootechniniais ar genealoginiais pagrindais, išskyrus pagrindus, nustatomus taikant 19 straipsnį, neatsisako į pagrindinį kilmės knygos skyrių įrašytų grynaveislių veislinių gyvūnų naudoti veisimui taikant šiuos reprodukcijos metodus: a) kergimą; b) oocitų ir embrionų rinkimą ir naudojimą veisimui; c) veislinių gyvūnų, su kuriais, jei taikoma, pagal 27 straipsnį arba kaip nustatyta deleguotuosiuose aktuose, priimtuose pagal 28 straipsnio 1 dalį, buvo atlikti produktyvumo tyrimai ir kurie pagal tas nuostatas buvo genetiškai įvertinti, spermos rinkimą; d) dirbtinį sėklinimą naudojant c punkte nurodytą spermą; e) embrionų in vitro gamybą naudojant b punkte nurodytus oocitus ir c punkte nurodytą spermą ir tokiu būdu pagamintų embrionų naudojimą. 2. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus dėl kriterijų: a) pagal kuriuos grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos grynaveislius veislinius gyvūnus pripažįsta tinkamais veisimui; b) pagal kuriuos veisimo tikslais yra renkami ir naudojami grynaveislių veislinių gyvūnų genetinės medžiagos produktai. 22 straipsnis Tapatybės tikrinimo metodai 1. Grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos reikalauja, kad grynaveisliai veisliniai galvijai ir grynaveisliai veisliniai pieninių avių ir ožkų veislių patinai būtų identifikuojami pagal jų kraujo grupės tyrimą arba pagal bet kokį kitą tinkamą metodą, užtikrinantį bent tokio pat laipsnio tikrumą, kai jie naudojami: a) dirbtiniam sėklinimui skirtai spermai rinkti; b) oocitų ir embrionų rinkimui. 2. Kuriai nors valstybei narei arba atitinkamos rūšies grynaveislių gyvūnų veisimo organizacijų Europos asociacijai paprašius, Komisija, atsižvelgdama į techninę pažangą ir 31 straipsnyje nurodytų Europos etaloninių centrų rekomendacijas, įgyvendinimo aktais gali tvirtinti grynaveislių veislinių galvijų ir grynaveislių veislinių pieninių avių ir ožkų veislių patinų tapatybės tikrinimo metodus, kuriais užtikrinamas tikrumas bent prilygsta tikrumui, kuris užtikrinamas tų grynaveislių veislinių gyvūnų kraujo grupės tyrimu. Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 72 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. 23 straipsnis Spermos pripažinimas tinkama dirbtiniam sėklinimui ir dirbtiniam oocitų apvaisinimui in vitro ir grynaveislių veislinių gyvūnų bei jų genetinės medžiagos produktų pripažinimas tinkamais tyrimams 1. Grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos nedraudžia naudoti spermos dirbtiniam grynaveislių veislinių patelių sėklinimui ar iš grynaveislių veislinių patelių surinktų oocitų dirbtiniam apvaisinimui in vitro, jeigu ta sperma surinkta iš šių grynaveislių veislinių donorų: a) galvijų, kiaulių, avių ir ožkų rūšių, kurie, remiantis produktyvumo tyrimais ir genetiniu vertinimu, atliktu pagal 27 straipsnį ir III priedą, valstybėje narėje buvo patvirtinti tinkamais spermos rinkimui dirbtinio sėklinimo arba oocitų dirbtinio apvaisinimo in vitro tikslais; b) arklinių šeimos, kurie, remiantis veisimo programa, patvirtinta pagal 8 straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnį, buvo pripažinti tinkamais spermos rinkimui dirbtinio sėklinimo arba oocitų dirbtinio apvaisinimo in vitro tikslais. 2. Grynaveisliai veisliniai gyvūnai ir jų genetinės medžiagos produktai, įrašyti į pagrindinį vienoje valstybėje narėje pripažintos grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos sudarytos kilmės knygos skyrių, tos pačios veislės veisimo programą kitoje valstybėje narėje vykdančios grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos tinkamais produktyvumo tyrimams ir prireikus – genetiniam vertinimui pripažįstami taikant tokias pat sąlygas ir kiekybinius apribojimus, kokie yra taikomi grynaveisliams veisliniams gyvūnams ir jų genetinės medžiagos produktams, įrašytiems į tos pačios veislės kilmės knygą, kurią yra sudariusi valstybėje narėje, kurioje pagal 27 straipsnį turi būti atlikti produktyvumo tyrimai ir genetinis vertinimas, pripažinta grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacija. 3. Taikant 1 ir 2 dalis, tose dalyse nurodytų grynaveislių veislinių gyvūnų genetinės medžiagos produktus renka, apdoroja ir saugo spermos surinkimo arba saugojimo centras arba embrionų surinkimo ir gamybos grupė, kuriai pagal Sąjungos gyvūnų sveikatos teisės aktus oficialiai leista Sąjungoje prekiauti šiomis prekėmis. 4. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus dėl sąlygų, kuriomis: a) tam tikrų veislių arklinių šeimos grynaveisliai veisliniai gyvūnai pripažįstami tinkamais dirbtiniam sėklinimui ir dirbtiniam oocitų apvaisinimui in vitro; b) tam tikrų rūšių arklinių šeimos grynaveisliai veisliniai gyvūnai ir jų genetinės medžiagos produktai pripažįstami tinkamais produktyvumo tyrimams ir genetiniam vertinimui. 2 skirsnis Hibridinių veislinių kiaulių registracija hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų tvarkomuose kilmės registruose ir jų pripažinimas tinkamomis veisimui, dirbtiniam sėklinimui ir tyrimams 24 straipsnis Hibridinių veislinių kiaulių registracija kilmės registruose 1. Hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos, jei taikoma, jų nariams pateikus prašymą, savo kilmės registre įregistruoja kiekvieną tos pačios kryžminimo būdu išveistos veislės hibridinę veislinę kiaulę, kuri atitinka II priedo 2 dalyje išdėstytus reikalavimus. 2. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies keičiami II priedo 2 dalyje išdėstyti hibridinių veislinių kiaulių registracijos kilmės registruose reikalavimai. 25 straipsnis Hibridinių veislinių kiaulių pripažinimas tinkamomis veisimui 1. Hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos jokiais zootechniniais ar genealoginiais pagrindais, išskyrus pagrindus, nustatomus taikant 27 straipsnį, neatsisako jų kilmės registruose įregistruotų hibridinių veislinių kiaulių naudoti veisimui taikant šiuos reprodukcijos metodus: a) kergimą; b) oocitų ir embrionų rinkimą veisimui; c) veislinių gyvūnų, su kuriais atlikti produktyvumo tyrimai ir genetinis vertinimas pagal 27 straipsnį arba pagal deleguotąjį aktą, priimtą pagal 28 straipsnio 1 dalį, spermos rinkimą ir naudojimą; d) dirbtinį sėklinimą naudojant c punkte nurodytą spermą; e) embrionų in vitro gamybą naudojant veisimui b punkte nurodytus oocitus, kurie apvaisinami naudojant c punkte nurodytą spermą, ir tokiu būdu pagamintų embrionų naudojimą. 2. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus dėl kriterijų: a) pagal kuriuos hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos hibridines veislines kiaules pripažįsta tinkamomis veisimui; b) pagal kuriuos veisimo tikslais yra renkama ir naudojama hibridinių veislinių kiaulių sperma, oocitai ar embrionai. 26 straipsnis Hibridinių veislinių kiaulių pripažinimas tinkamomis dirbtiniam sėklinimui ir tyrimams 1. Hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos nedraudžia naudoti spermos dirbtiniam sėklinimui arba iš hibridinių veislinių kiaulių patelių surinktų oocitų dirbtiniam apvaisinimui in vitro, jeigu ta sperma surinkta iš šių grynaveislių veislinių donorų hibridinių veislinių kiaulių, kurių linija buvo patikrinta pagal 27 straipsnį ir III priedą atlikus produktyvumo tyrimus ir genetinį vertinimą. 2. Hibridiniai veisliniai kuiliai ir jų sperma, įregistruoti vienoje valstybėje narėje pripažintame hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos kilmės registre, kitoje valstybėje narėje pripažintos hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos, vykdančios tos pačios kryžminiu būdu išveistos veislės veisimo programą, tinkamais produktyvumo tyrimams ir prireikus – genetiniam vertinimui pripažįstami taikant tokias pat sąlygas ir kiekybinius apribojimus, kokie yra taikomi hibridiniams veisliniams kuiliams ir jų spermai, įregistruotiems valstybės narės, kurioje turi būti atlikti produktyvumo tyrimai ir genetinis vertinimas pagal 27 straipsnį, pripažintame hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos sudarytame tos pačios kryžminiu būdu išveistos veislės kilmės registre. 3. Taikant 1 ir 2 dalis, tose dalyse nurodytą spermą renka, apdoroja ir saugo spermos surinkimo arba saugojimo centras, kuriam pagal Sąjungos gyvūnų sveikatos teisės aktus oficialiai leista Sąjungoje prekiauti šiomis prekėmis. 4. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus dėl sąlygų, kuriomis hibridinės veislinės kiaulės pripažįstamos tinkamomis dirbtiniam sėklinimui ir tyrimams. V SKYRIUS Produktyvumo tyrimai, genetinis vertinimas ir zootechniniai pažymėjimai 27 straipsnis Produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo metodai 1. Jeigu pagal veisimo programą, patvirtintą pagal 8 straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnį, būtina atlikti produktyvumo tyrimus ir genetinį vertinimą grynaveisliams veisliniams galvijams, kiaulėms, avims ir ožkoms kilmės knygose klasifikuoti ir tų rūšių veislinių patinų ir jų spermos tinkamumui veisimui pripažinti, grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos užtikrina, kad tokie produktyvumo tyrimai ir genetinis vertinimas būtų atliekami pagal šias III priede išdėstytas taisykles: a) 1 dalyje grynaveisliams veisliniams galvijams nustatytas taisykles; b) 2 dalies I skyriuje ir II skyriaus 1 punkte grynaveislėms veislinėms kiaulėms nustatytas taisykles; c) 3 dalyje grynaveislėms veislinėms avims ir ožkoms nustatytas taisykles. 2. Jeigu pagal veisimo programą, patvirtintą pagal 8 straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnį, reikalaujama atlikti produktyvumo tyrimus ir genetinį vertinimą grynaveisliams veisliniams arklinių šeimos gyvūnams kilmės knygose klasifikuoti ir veisliniams arklinių šeimos patinams ir jų spermos tinkamumui veisimui pripažinti, grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos užtikrina, kad tokie produktyvumo tyrimai ir genetinis vertinimas būtų atliekamas pagal šias I priede išdėstytas taisykles: a) 2 dalies 1 punkto e papunktyje; b) 3 dalies 1 punkto a papunkčio i įtraukoje, b papunkčio i įtraukoje ir 2 punkto b papunktyje. 3. Jeigu pagal veisimo programą, patvirtintą pagal 8 straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnį, reikalaujama atlikti genetinį vertinimą hibridinėms veislinėms kiaulėms kilmės registruose klasifikuoti ir hibridinių kuilių bei jų spermos tinkamumui veisimui pripažinti, hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos užtikrina, kad genetinis vertinimas būtų atliekamas pagal III priedo 2 dalies II skyriaus 2 punkte išdėstytas taisykles. 28 straipsnis Deleguotieji įgaliojimai ir įgyvendinimo įgaliojimai dėl reikalavimų produktyvumo tyrimams ir genetiniam vertinimui 1. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus dėl produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo taisyklių ir, jei būtina, iš dalies pakeisti III priedą, kad būtų atsižvelgta į: a) mokslo pažangą; b) technikos pokyčius; c) vidaus rinkos veikimą arba d) būtinybę apsaugoti vertingus genetinius išteklius. 2. Atsižvelgdama į 13 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytą nepriklausomo eksperto nuomonę, Komisija įgyvendinimo aktais gali nustatyti vienodas produktyvumo tyrimų ir genetinių vertinimų ir jų rezultatų aiškinimo taisykles. Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 72 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. 29 straipsnis Paskirtosios institucijos, atliekančios produktyvumo tyrimus ir genetinį vertinimą 1. Grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos, jei tai būtina jų pagal 8 straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnį patvirtintai veisimo programai vykdyti, paskiria instituciją, kuri atlieka 27 straipsnyje nustatytus veislinių gyvūnų produktyvumo tyrimus ir genetinį vertinimą. 2. 1 dalyje nustatytos institucijos gali: a) veikti kaip specializuoti padaliniai, už kuriuos atsakinga grynaveislių veislinių gyvūnų arba hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacija; arba b) būti įgaliotos kompetentingos institucijos, patvirtinusios veisimo programą. 3. Grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos tvarko nuolat atnaujinamą jų pagal 1 dalį paskirtų institucijų sąrašą ir sudaro visuomenei sąlygas susipažinti su tokia informacija. 30 straipsnis Pagal 29 straipsnio 1 dalį paskirtų institucijų pareigos 1. Grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų, kaip nustatyta 29 straipsnio 1 dalyje, paskirtos institucijos kompetentingai institucijai paprašius teikia tokią informaciją: a) visų duomenų apie atliktus produktyvumo tyrimus įrašus; b) skiriančiosios grynaveislių veislinių gyvūnų arba hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos ir 29 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytos kompetentingos institucijos tapatybę; c) išsamią informaciją apie požymių apskaitos metodus; d) išsamią informaciją apie produktyvumo aprašymo modelį, naudojamą produktyvumo tyrimų rezultatams analizuoti; e) išsamią informaciją apie statistinį metodą, taikomą analizuojant produktyvumo tyrimų rezultatus pagal kiekvieną vertinamąjį požymį; f) išsamią informaciją apie kiekvienam vertinamajam požymiui taikomus genetinius parametrus. 2. Grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų, kaip nustatyta 29 straipsnio 1 dalyje, paskirtos institucijos viešai skelbia veislinių gyvūnų, kurių sperma naudojama dirbiniam sėklinimui, genetinio vertinimo rezultatus ir nuolat juos atnaujina. 31 straipsnis Europos Sąjungos etaloninių centrų paskyrimas 1. Komisija įgyvendinimo aktais paskiria Europos Sąjungos etaloninį centrą, atsakingą už bendradarbiavimą su grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijomis suvienodinant grynaveislių veislinių galvijų produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo metodus. Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 72 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. 2. Komisija įgyvendinimo aktais gali paskirti Europos Sąjungos etaloninius centrus, atsakingus už kitokių nei galvijai rūšių grynaveislių veislinių gyvūnų produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo metodų derinimą. Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 72 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. 32 straipsnis Reikalavimai Europos Sąjungos etaloniniams centrams, jų pareigos ir funkcijos 1. Pagal 31 straipsnį paskirti Europos Sąjungos etaloniniai centai: a) laikosi IV priedo 1 punkte išdėstytų reikalavimų; b) vykdo IV priedo 2 punkte nustatytas pareigas ir funkcijas; c) bendradarbiauja su grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijomis ir grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijų pagal 29 straipsnio 1 dalį paskirtomis institucijomis, siekdami sudaryti palankesnes sąlygas vienodai taikyti 27 straipsnyje nustatytus grynaveislių veislinių gyvūnų produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo metodus. 2. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies keičiami: a) IV priedo 1 punkte išdėstyti reikalavimai Europos Sąjungos etaloniniams centrams; b) IV priedo 2 punkte nustatytos Europos Sąjungos etaloninių centrų pareigos ir funkcijos. 2 dalyje nustatytuose deleguotuosiuose aktuose deramai atsižvelgiama į grynaveislių veislinių gyvūnų rūšis, kuriems skirta produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo metodika turi būti suvienodinta, ir į mokslo ir technikos pažangą genetinio vertinimo srityje. 3. Komisija gali atlikti pagal 31 straipsnio 1 arba 2 dalį paskirtų Europos Sąjungos etaloninių centrų auditą, siekdama patikrinti, ar: a) jie laikosi IV priedo 1 punkte išdėstytų reikalavimų; b) jie vykdo IV priedo 2 punkte nustatytas savo pareigas ir funkcijas. Jeigu atlikus tokį auditą nustatoma, kad kuris nors Europos Sąjungos etaloninis centras nevykdo savo IV priedo 2 punkte nustatytų funkcijų ir pareigų, Komisija gali sumažinti Sąjungos finansinį įnašą, suteiktą pagal Tarybos sprendimo 2009/470/EB 31 straipsnį, arba atšaukti paskyrimą 72 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka. 33 straipsnis Zootechninių pažymėjimų, skirtų Sąjungos vidaus prekybai veisliniais gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais, išdavimas, jų turinys ir formatas 1. Kad veislinius gyvūnus ir jų genetinės medžiagos produktus būtų galima įrašyti į kilmės knygas arba įregistruoti kilmės registruose, grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos išduoda zootechninius pažymėjimus: a) kuriuose teikiama V priede nustatyta informacija; b) kurie atitinka atitinkamas pavyzdines zootechninių pažymėjimų formas, nustatytas pagal 4 dalį priimtuose įgyvendinimo aktuose. 2. Grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos, pagal savo veisimo programą, patvirtintą pagal 8 straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnį, atliekančios produktyvumo tyrimus ir genetinį vertinimą, veisliniam gyvūnui ar jo genetinės medžiagos produktams išduotame zootechniniame pažymėjime nurodo: a) visus turimus produktyvumo tyrimų rezultatus; b) naujausius genetinio vertinimo rezultatus; c) visas paties gyvūno, jo tėvų ir tėvų tėvų genetines ypatybes ir genetinius trūkumus, kaip reikalaujama pagal patvirtintą veisimo programą. 3. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus dėl informacijos, reikalaujamos pagal 1 dalies a punktą, ir, jei būtina, V priede nustatyto zootechninių pažymėjimų turinio pakeitimus. 4. Komisija įgyvendinimo aktais parengia pavyzdines zootechninių veislinių gyvūnų ir jų spermos, oocitų ir embrionų pažymėjimų formas. Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 72 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. 34 straipsnis Nuostatos, leidžiančios nukrypti nuo reikalavimų Sąjungos vidaus prekybai veisliniais gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais skirtų zootechninių pažymėjimų išdavimui, jų turiniui ir formatui 1. Nukrypstant nuo 33 straipsnio 1 dalies, kompetentinga institucija gali leisti, kad: a) zootechninius pažymėjimus išduotų spermos surinkimo centrai ir embrionų surinkimo ar gamybos grupės, kurioms pagal Sąjungos gyvūnų sveikatos teisės aktus leista prekiauti tais genetinės medžiagos produktais; b) informacija, kurią reikalaujama įtraukti į zootechninį pažymėjimą, būtų pateikiama kituose grynaveislius veislinius galvijus, kiaules, avis ar ožkas ir hibridines veislines kiaules lydinčiuose dokumentuose, jeigu kilmės knygą tvarkanti grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacija ar kilmės registrą tvarkanti hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacija patvirtina, kad tų kitų dokumentų turinys atitinka V priedo 1 dalies 2 punktą; c) informacija, kurią reikalaujama įtraukti į zootechninį pažymėjimą, būtų pateikiama tapatybės nustatymo dokumente, kurį grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacija išduoda pagal Sąjungos gyvūnų sveikatos teisės aktus dėl arklinių identifikavimo. 2. Nukrypstant nuo 33 straipsnio 2 dalies b punkto, jeigu genetinio vertinimo rezultatai yra viešai prieinami internete, grynaveislių veislinių gyvūnų arba hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos zootechniniame pažymėjime gali nurodyti interneto svetainę, kurioje galima rasti tuos rezultatus. VI SKYRIUS Zootechninės ir genealoginės prekybos kitų rūšių grynaveisliais veisliniais gyvūnais taisyklės 35 straipsnis Deleguotieji įgaliojimai ir įgyvendinimo įgaliojimai dėl zootechninių ir genealoginių prekybos grynaveisliais veisliniais gyvūnais, nurodytais 2 straipsnio i punkto iii papunktyje, ir jų genetinės medžiagos produktais taisyklių 1. Jei tai būtina vidaus rinkos veikimui arba vertingų genetinių išteklių apsaugai, Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 71 straip