2) Veiksmų koordinavimas ir bendradarbiavimas su nukentėjusia valstybe nare

3) Organizacijų partnerių veiksmų koordinavimas tarpusavyje

4) Komunikacija, susijusi su skubios paramos veiksmais Graikijoje

IV. Tolesni veiksmai





I.Įvadas

2015 ir 2016 m. rytinės Viduržemio jūros regiono dalies maršrutu į Europos Sąjungą (ES) atkeliavo beveik 1,1 mln. asmenų, kuriems gali būti reikalinga tarptautinė apsauga, ir neteisėtų migrantų (toliau – pabėgėliai ir migrantai). 2015 m. vasarą pabėgėlių krizei pasiekus piką, į Graikiją kasdien atvykdavo 10 000 migrantų ir pabėgėlių. Dėl tokio staigaus antplūdžio Europos Sąjungoje susidarė ekstremalioji humanitarinė situacija.

Nors ES jau pradėjo taikyti finansines priemones, kuriomis siekiama padėti valstybėms narėms įveikti įvairius vidaus sunkumus, ir išreiškia solidarumą su nelaimės ištiktais regionais, pabėgėlių krizei pasiekus išskirtinį mastą, tapo aišku, kad nė viena iš šių priemonių nėra tinkama Europos Sąjungoje kilusiems didelio masto humanitariniams poreikiams tenkinti. Vienas iš aspektų, kurie buvo pabrėžti Komisijos komunikate dėl prioritetinių veiksmų pagal Europos migracijos darbotvarkę įgyvendinimo padėties, – tai, kad ES būtina sukurti pajėgumus teikti humanitarinę pagalbą ES viduje, užtikrinant paramą šalims, kuriose yra didelis pabėgėlių ir migrantų skaičius. Reikėjo sukurti lanksčią finansinę priemonę, kurią būtų galima pasitelkti remiantis Europos solidarumu ir kuria būtų galima sutelkti turimą patirtį.

Šiomis aplinkybėmis 2016 m. vasario 19 d. Europos Vadovų Taryba paragino Komisiją „įdiegti pajėgumus, kad ES galėtų teikti humanitarinę pagalbą viduje, bendradarbiaudama su tokiomis organizacijomis kaip Jungtinių Tautų vyriausiojo pabėgėlių reikalų komisaro biuras, siekiant remti su dideliu pabėgėlių ir migrantų skaičiumi susiduriančias šalis, remiantis ES Humanitarinės pagalbos ir civilinės saugos direktorato patirtimi“.

2016 m. kovo 2 d. Komisija patvirtino pasiūlymą dėl Tarybos reglamento (ES) 2016/369 dėl skubios paramos teikimo Sąjungoje. 2016 m. kovo 15 d. Taryba patvirtino šį reglamentą.

Kaip ir reikalavo Europos Vadovų Taryba, šis reglamentas grindžiamas svaria patirtimi, kurią per daugelį metų savo kompetencijos srityse įgijo Komisijos Europos civilinės saugos ir humanitarinės pagalbos operacijų generalinis direktoratas ir kuri jam suteikia galimybę Sąjungoje panaudoti savo praktines žinias, sukauptas vykdant veiksmus trečiosiose šalyse. Be to, šiuo reglamentu siekiama ne tik spręsti išskirtinius humanitarinius uždavinius, kilusius dėl tebesitęsiančio migracijos spaudimo prie Sąjungos išorės sienų, bet ir pasirengti bet kokio pobūdžio gaivalinėms arba žmonų sukeltoms nelaimėms, Europos Sąjungoje darančioms didelio masto humanitarinį poveikį. Todėl reglamente taip pat nustatyta, kad visa ES finansuojama skubi parama turi būti teikiama ir įgyvendinama laikantis tarptautiniu mastu sutartų pagrindinių humanitarinių žmoniškumo, neutralumo, nešališkumo ir nepriklausomumo principų.

Be to, siekiant kuo didesnio veiksmingumo, reglamente numatyta, kad skubias reagavimo operacijas vykdys organizacijos partnerės , su kuriomis Komisija yra pasirašiusi bendruosius partnerystės susitarimus arba bendrąjį finansinį ir administracinį susitarimą. Kadangi skubi parama teikiama ES valstybės narės teritorijoje, taikomi konkretūs reikalavimai. Visų pirma, teikiant pagalbą ekstremaliosios situacijos atveju turi būti „prisidedama prie nukentėjusios valstybės narės veiksmų ir ji šiuos veiksmus papildo“, su ta valstybe užtikrinamas glaudus bendradarbiavimas ir konsultavimasis.

Teisiniame pagrinde nustatyta, kad skubi parama, skirta pabėgėlių ir migracijos krizės humanitariniam poveikiui valdyti, bus teikiama trejus metus – iki 2019 m. kovo 16 d.

Netrukus po to, kai buvo priimtas Tarybos reglamentas, padėtis rytinės Viduržemio jūros regiono dalies maršrute iš esmės pasikeitė. Po 2016 m. kovo 18 d. ES ir Turkijos pareiškimo neteisėto sienos kirtimo atvejų keliaujant iš Turkijos į Graikiją labai sumažėjo, iki 2017 m. kovo 6 d. vidutinis per dieną atvykstančių asmenų skaičius buvo 79. Tačiau prie kai kurių valstybių narių vidaus sienų ir kai kurių kitų šalių, per kurias driekiasi rytinės Viduržemio jūros regiono dalies maršrutas, išorės sienų laikinai pradėjus taikyti sienų kontrolės priemones, Graikijoje liko daugiau kaip 62 000 susijusių asmenų, 14 000 iš jų – salose. Dėl to atsirado didelių humanitarinių poreikių, įskaitant susijusius su pagalba maistu, aprūpinimu būstu, sveikatos priežiūra, sanitarija ir higiena (angl. WASH), ne maisto produktais ir apsauga.

Reikėtų pažymėti, kad 2016 m. Graikija buvo vienintelė valstybė narė, kuri atitiko reglamente nustatytas dvi tinkamumo finansuoti sąlygas:

išskirtinis nelaimės mastas ir poveikis yra tokie, kad kyla sunkių didelio masto humanitarinių padarinių vienoje ar keliose valstybėse narėse ir

kitų priemonių, kuriomis gali naudotis valstybės narės ir Sąjunga, nepakanka.

Dėl to visais veiksmais, kurie iki šiol buvo finansuojami pagal šį reglamentą, išskirtinai buvo siekiama pagerinti humanitarinę padėtį Graikijoje.

Pagal reglamento 8 straipsnio 1 dalį šia ataskaita siekiama apžvelgti pagrindinį skubios paramos priemonės (SPP) poveikį Sąjungoje nuo jos taikymo pradžios, pateikti pagrindinių kilusių sunkumų analizę ir glaustai pristatyti ateityje numatomą veiklą.