BENDRAS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI

Karinio mobilumo gerinimas Europos Sąjungoje

1. Įvadas

Europos piliečių saugumas yra Sąjungos prioritetas ir uždavinys, kurį, jie tikisi, spręs ES. ES ėmėsi nemažai iniciatyvų, kad europiečiai galėtų prisiimti daugiau atsakomybės už savo pačių saugumą. 2016 m. Visuotinėje ES užsienio ir saugumo politikos strategijoje raginama kurti veiksmingesnę, reaguojančią ir susietą Sąjungą, pajėgią siekti bendrų ES interesų ir prioritetų, susijusių su taikos puoselėjimu ir savo piliečių bei teritorijos saugumo užtikrinimu. Siekiant toliau tenkinti esamus ir būsimus Europos poreikius, Europos gynybos veiksmų plane Komisija įpareigota bendradarbiauti su atitinkamais kitais ES subjektais siekiant didinti gynybos aspektų ir kitų sričių Sąjungos politikos derėjimą ir sinergiją ten, kur ES duoda papildomos naudos. Europos Vadovų Taryba pripažino, kad saugumo ir gynybos srityje pasiekta didelė pažanga. 2017 m. birželio mėn. paskelbtas diskusijoms skirtas dokumentas dėl Europos gynybos ateities davė postūmį ES veiklai gynybos srityje. 2017 m. rugsėjo 13 d. pranešime apie Sąjungos padėtį Pirmininkas J.-C. Junckeris pabrėžė, kad iki 2025 m. būtina sukurti visapusišką Europos gynybos sąjungą. Visų šių iniciatyvų tikslas vienas – kurti Sąjungą, kuri saugo.

Siekdama apsaugoti Sąjungą ir savo piliečius dabartinėmis nenuspėjamomis saugumo sąlygomis, ES imsis reikiamų priemonių, kad užsitikrintų pajėgumą efektyviai ir laiku reaguoti į vidaus ir išorės krizes, be kita ko, stiprindama parengtį ir atsparumą. Šiomis aplinkybėmis valstybės narės taip pat siekia tarpusavyje glaudžiau bendradarbiauti gynybos srityje, be kita ko, įgyvendindamos Sutartyse numatytą nuolatinį struktūrizuotą bendradarbiavimą. Visapusiškai pasinaudoti civilinės bei karinės sričių sinergija siekiant paspartinti karinį mobilumą ir mūsų teritorijoje, ir tada, kai būtų numatyta išsiųsti savo pajėgas vykdyti karines operacijas kitose šalyse – tai ir proga, ir strateginis poreikis.

ES valstybės narės pačios, kaip suverenės, turi spręsti, ar į jų teritoriją gali atvykti kitos šalies daliniai. Tačiau, siekiant pasirengti krizėms, pavyzdžiui, vykdant karines pratybas, ir į jas sureaguoti, būtina užtikrinti, kad šie sprendimai galėtų būti priimti sparčiai ir kad juos priėmus daliniai ir įranga galėtų judėti greitai ir sklandžiai. Be to, tam tikrų valstybių narių saugumo ir gynybos politika yra specifinio pobūdžio, ir reikia to paisyti.

Šiame kontekste šiuo metu kariniam personalui ir įrangai sparčiai judėti visoje ES kliudo nemažai fizinių, teisinių ir reguliavimo kliūčių, tokių kaip infrastruktūra, nepritaikyta išlaikyti karinės transporto priemonės svorio, arba painios muitinės ir kitos procedūros. Kaip rodo pastarojo meto didelių karinių pratybų patirtis, tokios kliūtys gali lemti vėlavimą, sutrikimus, išaugusias išlaidas ir didesnį pažeidžiamumą. Ginkluotosios pajėgos ir karinė įranga turi ypatingą statusą, todėl karinį mobilumą teisiškai saisto įvairūs nacionaliniai sprendimai ir ES taisyklės, pagal kuriuos nustatoma, ar įmanomas nacionalinis arba tarptautinis judėjimas. Su tuo gali būti susiję daugiau politikos sričių (vidaus reikalai, teisingumas, ekonomika ir finansai, darbo santykiai, transportas, gynyba, muitinė, aplinka, sveikata). NATO savo narėms taip pat yra nustačiusi šios srities standartus ir procedūras. Aspektai labai įvairūs: tai ir muitinė, ir reikalavimai dėl saugaus asmenų ir karinės įrangos, įskaitant pavojinguosius krovinius, vežimo, ir su aplinkos teisės aktais susiję atsakomybės aspektai, ir fizinė bei teisinė personalo apsauga, ir atitinkamos transporto infrastruktūros prieinamumas ir adekvatumas. Dėl teisinių ir fizinių suvaržymų karinėms pajėgoms dažnai sunku sureaguoti taip sparčiai, kaip tai gali būti reikalinga. Todėl svarbu svarstyti priemones, kurių reikėtų imtis siekiant patobulinti procesus, visapusiškai gerbiant valstybių narių suverenumą ir laikantis ES sutarčių ir teisės aktų.

Nors dauguma priemonių yra ir bus valstybių narių rankose, yra būdų, kaip ES gali padėti. Todėl šio bendro komunikato tikslas – išdėstyti, kaip ES, be kita ko, įgyvendindama esamą politiką, dirbs, kad palengvintų ir padėtų paspartinti karinį mobilumą, kuris apima tiek einamuosius poreikius, tiek strateginį pasirengimą dislokuoti ginkluotąsias pajėgas ir išteklius, užtikrinant sinergiją su veikla, kuri nėra karinio pobūdžio, ir netrikdant infrastruktūros naudojimo civiliniams tikslams arba išvengiant nebūtinų nepatogumų.

2. Vykdomi projektai, veikla ir iniciatyvos karinio mobilumo srityje

Gerinti karinį mobilumą ES kontekste jau padeda keletas iniciatyvų. Transporto infrastruktūra tradiciškai yra būtinas bet kokios gynybos sistemos elementas: būtent ja naudojantis vyksta karinė logistika ir padalinių judėjimas. Metams bėgant, ES sukūrė plataus užmojo transporto infrastruktūros politiką. Šioje srityje yra puiki proga padidinti esamų gynybos aspektų ir taikomų ES politikos priemonių derėjimą ir sinergiją, pasinaudojant ES pridėtine verte, mažinant nereikalingą dubliavimąsi, skatinant veiksmingesnį viešųjų lėšų panaudojimą ir ilgainiui išvengiant neoptimalių investicijų.

Be to, vykdomos iniciatyvos, kurioms siekiama didinti civilinių ir karinių sričių sinergiją, remiantis ES politika tokiose srityse kaip moksliniai tyrimai, kibernetinis saugumas, aviacija, sienų kontrolė, jūrų stebėjimas ir kosmosas. Gynybos ir hibridinių dvejopos paskirties produktams skirtų standartų kūrimui inicijuoti skirtas mechanizmas, dėl kurio susitarė Komisija, Europos gynybos agentūra ir valstybės narės, yra puikus horizontalesnio pobūdžio iniciatyvų pavyzdys. Papildomas teigiamas tokių veiksmų poveikis galėtų būti karinio mobilumo palengvinimas.

Be to, valstybės narės įgyvendina nemažai projektų per Europos gynybos agentūrą.

-2014 m. keturiolika valstybių narių nusprendė pradėti specialų Europos gynybos agentūros projektą, skirtą ES daugiarūšio vežimo centrui. Tos valstybės narės nustatė, kad reikia geriau koordinuoti karinės paskirties judėjimą. Kuriamas daugiarūšio vežimo centro (M2TH) tinklas siekiant sudaryti palankesnes sąlygas daliniams judėti sparčiai. Tam tikslui Europoje derinamos taisyklės, procedūros ir procesai, taip pat susiejamas turtas, infrastruktūra ir jais dalijamasi. Šiam projektui ypač svarbus centralizuotas judėjimo koordinavimas, fizinių vietų tinklo ir teiktinų paslaugų nustatymas. Viskas vykdoma taikant supaprastintas ir suderintas procedūras, nepažeidžiant ES ir nacionalinės teisės aktų. Suinteresuotumą prisijungti prie šio projekto pareiškė kitos valstybės narės.

-Kita Europos gynybos agentūros programa yra susitarimo dėl diplomatinio patikimumo iniciatyva. Ji padėjo pasiekti 2012 m. susitarimą dėl techninių diplomatinio patikimumo aspektų. Dalyvaujančiųjų valstybių narių skaičius padidėjo iki šešiolikos. Techninių aspektų susitarimu suderinamos administracinės procedūros (formos ir grafikai) ir atveriama galimybė iš anksto gauti leidimus. Visos dalyvaujančios valstybės narės nusprendė suteikti leidimus, todėl techninių aspektų susitarimas sudaro visas galimybes daugumoje įprastų situacijų skubiai įgyvendinti eilinę karinio oro transporto operaciją.

NATO taip pat vykdo įvairią veiklą kariniam mobilumui palengvinti, pavyzdžiui, rengiamos teisinės priemonės judėjimo laisvei didinti, gerinamas informuotumas apie infrastruktūros padėtį, didinamos galimybės greitai susisiekti oru, taip pat gerinamas civilinis pasirengimas ir stiprinamas atsparumas.