KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI 2014–2020 m. daugiametės finansinės programos (DFP) paprastinimo darbotvarkė /* COM/2012/042 final */





KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI 2014–2020 m. daugiametės finansinės programos (DFP) paprastinimo darbotvarkė 1. Įžanga 2011 m. birželio 29 d. Europos Komisija pristatė savo ES finansų viziją, susijusią su kita 2014–2020 m. daugiamete finansine programa (DFP)[1], ir nurodė politikos tikslus bei jų finansavimo priemones. Iki praėjusių metų pabaigos Komisija pateikė 57 konkrečius pasiūlymus dėl teisės aktų, kuriais nustatoma, kaip bus praktiškai paskirstyti ES pinigai, siekiant spręsti jos piliečių problemas, kaip nurodyta strategijoje „Europa 2020“[2], daugiausia dėmesio skiriant ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo Europoje skatinimui. Kiek tai susiję su teisėkūros uždaviniu atnaujinti ir pagerinti ES išlaidų programas, apimant visų sričių Europos politiką ir sutelkiant visų Europos institucijų ir valstybių narių pastangas, Komisija stengėsi padėti savo piliečiams ir įmonėms lengviau gauti ES finansavimą. Kartu Komisija turi užtikrinti, kad ES pinigai būtų leidžiami pagal patikimo finansų valdymo principą, tai reiškia, kad turi būti taikomos proporcingos finansinės procedūros ir priemonės. Komunikate dėl 2014–2020 m. DFP Komisija pasinaudojo proga ir nusprendė pradėti taikyti plataus užmojo visos būsimos DFP paprastinamo darbotvarkę, atsižvelgdama į visas savo pastangas, pvz., su Finansiniu reglamentu susijusius darbus, taip pat 57 pasiūlytus teisėkūros procedūra priimamus aktus, įtrauktus į šį komunikatą. Šis komunikatas grindžiamas viešosiomis konsultacijomis[3] ir tolesniais veiksmais, kurių imtasi po valstybių narių ir Europos institucijų[4] reikalavimų sumažinti lėšų gavėjams ir išlaidų procese dalyvaujantiems veikėjams tenkančią administracinę naštą ir paspartinti Sąjungos finansinės paramos teikimą. 2. Paprastinimo procesas ES, vykdydama griežtus patikrinimus ir veiksmingai vertindama veiklos rezultatus, turi ne tik užtikrinti, kad lėšos būtų tinkamai panaudotos, bet ir imtis priemonių, kad patenkintų poreikį supaprastinti savo išlaidų programas, siekiant sumažinti lėšų gavėjams ir visiems susijusiems veikėjams tenkančią administracinę naštą ir sąnaudas, atsižvelgiant į Komisijos sumanaus reguliavimo darbotvarkę[5]. Nors vykdant dabartines programas[6] padaryta pažanga, Komisija ateičiai pasiūlė platesnio užmojo paprastinimą. Būtinos paprastinimo sąlygos, be kita ko, apima aiškius tikslus ir priemones, nuoseklias taisykles ir teisinį tikrumą, lengvai ir sparčiai įgyvendinamas administracines procedūras ir procesus – taikymą, įgyvendinimą, atsiskaitymą ir auditą. Kad įgyvendintų šiuos dalykus, Komisija pasiūlė kitos DFP laikotarpiu racionalizuoti programas ir taikyti supaprastintas įgyvendinimo priemones ir procedūras. Iš patirties matyti, kad dažnai keičiant taisykles, taip pat gali sumažėti lėšų gavėjų teisinis tikrumas, o nacionalinėse ir regioninėse administracijose sukuriamas nestabilumas. Mokymuisi ir prisitaikymui reikia laiko ir išteklių. Todėl dauguma suinteresuotųjų šalių, raginusių atlikti paprastinimą, taip pat nurodė, kad dėl esminės teisės aktų sistemos peržiūros valdymas galėtų tapti sudėtingesnis. Atsižvelgiant į tikslą užtikrinti sklandų perėjimą nuo vieno programavimo laikotarpio prie kito, Komisijos pasiūlymuose daugiausia dėmesio skiriama toms sritims, kuriose galima atlikti praktišką paprastinimą. Vis dėlto už paprastinimą galiausiai yra bendrai atsakingos ES institucijos ir valstybės narės, tai reiškia, kad vykstant teisėkūros procesui, susijusiam tiek su bendrosiomis Finansinio reglamento taisyklėmis, tiek su konkrečiam sektoriui taikytinomis taisyklėmis, reikia bendrų pastangų. Paprastinimo pastangos ES mastu nebus iki galo veiksmingos, jeigu kartu nebus dedamos pastangos nacionaliniu ir subnacionaliniu mastu, ypač kai tai susiję su politikos sritimis, kurioms taikomas pasidalijamojo valdymo principas ir kurioms skiriama didesnė ES biudžeto dalis. Paprastinimo procesas nesibaigia teisės akto priėmimu. Komisija imsis tolesnių veiksmų po galutinių aktų įgyvendinimo, siekdama kontroliuoti, kaip praktiškai veiks supaprastintos taisyklės, ir, jeigu įmanoma, įvertinti ir nustatyti konkretų poveikį, taip pat prireikus pasiūlyti pakeisti sutartas ES taisykles. Paprastinimo darbotvarkė grindžiama dviem pagrindiniais elementais: – Finansinis reglamentas Finansiniame reglamente nustatytos bendros finansinės taisyklės ir principai, taikytini visiems sektoriams. 2010 m. gegužės mėn.[7] Komisija pradėjo Finansinio reglamento persvarstymo procesą – tai buvo pirmasis paprastinimo etapas. Tuo pasiūlymu (pagrindiniai aspektai nurodyti priede) nustatyta aiški bendroji įgyvendinimo sistema, apimanti visus valdymo būdus (įskaitant bendrą pasidalijamojo valdymo sistemą), taip pat sukurtos konkrečios novatoriškų finansinių priemonių ir apdovanojimų taisyklės. Kiek tai susiję su tiesiogiai Komisijos valdomomis dotacijomis, pasiūlymu ypač skatinama naudoti supaprastintus sąnaudų skaičiavimo metodus (pvz., vienkartinių išmokų, nustatyto dydžio sumų ir standartinių vieneto sąnaudų skalių), kurie atitinka lėšų gavėjų ir susijusių veiksmų rūšį; juo padedama lengviau pripažinti sąnaudas, deklaruotas pagal lėšų gavėjo įprastą apskaitos praktiką, ir nustatomos paprastesnės procedūros, skirtos mažoms dotacijoms. Itin svarbu daryti pažangą derybų srityje ir kuo greičiau pasiekti Europos Parlamento ir Tarybos susitarimą, atsižvelgiant į labai svarbų Finansinio reglamento, kuriuo grindžiami kiti konkretiems sektoriams skirti teisės aktai, vaidmenį. – Pasiūlymai dėl konkretiems sektoriams skirtų teisės aktų Pagal Komisijos pasiūlymus dėl konkretiems sektoriams taikytinų teisės aktų, kurie skirti laikotarpiui po 2013 m., paprastinimo veikla plėtojama ir užbaigiama pasitelkiant racionalizuotas išlaidų programas ir priemones, skirtas visoms ES politikos sritims. Šiais pasiūlymais geriau derinamos finansavimo taisyklės, didinamas taisyklių aiškumas ir skaidrumas, siekiant padidinti teisinį tikrumą ir nustatyti konkrečias praktines paprastinimo priemones, įskaitant proporcingesnes kontrolės priemones, kurios būtų pritaikytos rizikos aplinkai ir kuriomis būtų siekiama suteikti pagrįstą patikinimą už priimtiną kainą. Paprastinimas gali būti įvairių pavidalų: įvairių priemonių taisyklių skirtumų mažinimas, priemonės, kuriomis paprastinamas veiklos vertinimas, galimybė pasirinkti tam tikromis aplinkybėmis tinkamus susitarimus, proporcingesni kontrolės ir ataskaitų teikimo reikalavimai, plačiu mastu naudojamos e. valdysenos priemonės. Rengdama pasiūlymus, Komisija siekė sumažinti administracinę naštą ir padėti ES piliečiams ir įmonėms, ypač MVĮ, lengviau gauti lėšų, atsižvelgdama į tai, kad šiais veiksmais būtų ypač prisidėta prie augimo ir užimtumo. Į Komisijos pasiūlymus taip pat įtrauktos modernesnio, lankstesnio ir veiksmingesnio administravimo priemonės, kurios turėtų turėti įtakos programų patrauklumui ir pagerinti jų veikimą. Todėl kai kuriais pasiūlymais mažinama lėšų gavėjų administracinė našta, o kitais pasiūlymais gali būti ribojamos administracijų sąnaudos, patirtos ES, nacionaliniu ir regioniniu mastu. Be to, paprastinant taip pat galima padidinti skaidrumą ir atskaitomybę bei prisidėti prie geresnio patikinimo, sumažinant klaidų skaičių. Komisija, reaguodama į ES programų vykdytojų, valstybių narių ir ES institucijų raginimus atlikti paprastinimą, ėmėsi konkrečių veiksmų ir pateikė paprastinimo priemonių savo bendruosiuose pasiūlymuose dėl DFP ir susijusiuose konkretiems sektoriams skirtuose teisiniuose pagrinduose. Vykdydama teisėkūros procesą ir vėliau įgyvendindama susijusias programas, Komisija stengsis užtikrinti, kad paprastinimo priemonės būtų prioritetinis klausimas ir kad paprastinimas būtų naudingas lėšų gavėjams. Taip pat svarbu, kad būtų įvertintas šių paprastinimo priemonių poveikis ir, kai įmanoma, kad jis būtų konkrečiai apskaičiuotas, kai šios priemonės bus iki galo praktiškai įgyvendintos. 3. Programų racionalizavimas Europos Sąjungos politika ir išlaidų programos buvo ilgainiui laipsniškai plėtojamos, atsižvelgiant į laipsnišką Sąjungos įsipareigojimų raidą, užfiksuotą keliuose Sutarties pakeitimuose. Rengiant programas, seniau daugiausia dėmesio buvo skiriama naujų politinių reikalavimų vykdymui. Tai lėmė dabartinę gana fragmentišką teisės aktų struktūrą, kuriai būdinga daug programų, priemonių ir procedūrų, kurios tampa vis sudėtingesnės ir kartais įvairioms programoms taikomos skirtingai. Naująja finansine programa suteikiama unikali proga racionalizuoti iš biudžeto lėšų finansuojamas ES programas. Toliau nurodytomis racionalizavimo priemonėmis turėtų būti palengvintas finansinės pagalbos paraiškų teikimas ir tvarkymas ir sumažinta pareiškėjams ir lėšų gavėjams tenkanti administracinė našta. 3.1. Programų skaičiaus mažinimas Siekdama panaikinti šį fragmentiškumą ir kurti integruotesnes programas, Komisija pasiūlė supaprastinti kelių politikos sričių ES finansavimo mechanizmų struktūrą, sistemingai peržiūrint atskirų programų poreikį. Taip siūlomų ES finansavimo programų skaičius buvo sumažintas 22 programomis. Sujungiant atskiras programas ir paprogrames į susijusius paketus, turėtų būti prisidedama prie didesnio ES lėšų gavėjų ir susijusių administracijų veiksmingumo ir jų procedūrų paprastinimo. Taip bus skiriama daugiau dėmesio koncentruotesnei veiklai ir įvairių programų sąveikos stiprinimui. Sumažinus programų ir priemonių skaičių, taip pat turėtų būti lengviau racionalizuoti įgyvendinimo būdus ir procedūras bei gerinti taisyklių supratimą ir taip padėti naudotis programomis ir sparčiau jas įgyvendinti, siekiant naudos piliečiams ir įmonėms. Šį būdą Komisija pasiūlė taikyti šiose srityse: mokslinių tyrimų ir inovacijų, jūrų reikalų ir žuvininkystės, teisingumo ir pagrindinių teisių, vidaus reikalų, švietimo ir kultūros, užimtumo ir socialinių reikalų, muitų ir mokesčių bei civilinės saugos. 3.2. Taisyklių nuoseklumo ir aiškumo didinimas Programos sudėtingėjo ir dėl tendencijos nustatyti įvairių priemonių specialias nuostatas. Todėl teisėkūros procedūra priimami aktai ir valdymo bei kontrolės sistemos tapo vis sudėtingesnės, pareiškėjams dėl to kilo neaiškumų, taip pat lėtėjo priėmimo ir įgyvendinimo procesai. Siekiant panaikinti šią tendenciją, reikia, kad kiekviename sektoriuje būtų vėl taikomi bendri pagrindiniai principai, o ne kiekvienam atvejui skirtas metodas. Iš Komisijos pasiūlymų matyti, kad tą galima padaryti be jokio neigiamo poveikio politikos tikslams. Pavyzdžiui, atsižvelgdama į Komisijos kovos su sukčiavimu strategiją, Komisija pasiūlė vienodas kovos su sukčiavimu nuostatas, taikytinas visoms išlaidų programoms. – Finansinis reglamentas Finansiniame reglamente nurodyti bendri principai ir taisyklės, kaip numatyta Sutarties 322 straipsnyje. Finansiniame reglamente numatytas visas procesas: nuo biudžeto planavimo ir valdymo iki jo vykdymo ir kontrolės. Konkrečiam sektoriui skirtų taisyklių ir bendros Finansinio reglamento struktūros nuoseklumo užtikrinimas jau savaime yra svarbi paprastinimo forma. Siekdama šio nuoseklumo, Komisija pasiūlė šiuos veiksmus, susijusius su konkrečiam sektoriui skirtomis priemonėmis: · dauguma atvejų tiesiog pateikti nuorodą į horizontalias Finansinio reglamento taisykles, išvengiant kartojimosi (tai gali trukdyti siekti derinimo tikslo); · apriboti specialias taisykles, paliekant tik pačias būtiniausias, ir (prireikus) kartu tinkamai pagrįsti kiekvieną pasiūlymą nustatyti skirtingą taisyklę, kaip reikalaujama Finansiniame reglamente. Laikantis šių visoms finansavimo programoms taikytinų bendrų taisyklių ir procedūrų, susijusių su tokiais klausimais, kaip tinkamumo finansuoti sąlygos, ataskaitų teikimas, priežiūra ir kontrolė, terminai arba audito tvarka, bus galima lengviau gauti finansavimą ir prisidėti prie administracinės naštos mažinimo, sutrumpinant laiką, kurį sugaišta potencialūs lėšų gavėjai susipažindami su paraiškos reikalavimais, ir taip prisidėti prie spartesnio dotacijos sutarties sudarymo ir jos išmokėjimo. – Skirtingų priemonių įtraukimas į vieną programą Kai neįmanoma taikyti vien tik horizontalių Finansinio reglamento taisyklių, pavyzdžiui, dėl įvairių rūšių gavėjų ir įgyvendinimo būdų, pagrindiniame teisės akte turėtų būti nustatytos nuostatos dėl papildomų bendrų taisyklių, taikytinų įvairioms priemonėms ir finansavimo programoms. Taip bus užtikrintas didesnis tarpsektorinis nuoseklumas ir koordinavimas, taip pat galima sąveika. Remdamasi šiuo metodu, Komisija pasiūlė: · įtraukti tris pagrindinius mokslinių tyrimų, inovacijų ir technologijų plėtros finansavimo šaltinius (dabartinė 7-oji bendroji programa, dabartinės Konkurencingumo ir inovacijų programos inovacijų dalis ir Europos inovacijos ir technologijos institutas (EIT)) į bendrosios programos ,,Horizontas 2020“ vieną Bendrą strateginę mokslinių tyrimų ir inovacijų programą, kuriai bus taikomos bendros dalyvavimo ir sklaidos taisyklės; · nustatyti Europos infrastruktūros tinklų priemonę – unikalią ES prioritetinių investicijų į infrastruktūrą priemonę, pagal kurią transporto, energetikos ir telekomunikacijų tinklų projektų finansavimui taikomas vienas taisyklių rinkinys; · nustatyti bendras taisykles, kurios būtų taikomos strateginio programavimo ir koordinavimo metodui (įskaitant vieną Bendrą strateginę programą), tinkamumo finansuoti taisykles, finansinių priemonių kūrimą, bendruomenės vadovaujamą vietos vystymąsi ir keletą kitų sričių, susijusių su Europos regioninės plėtros fondu (ERPF), Europos socialiniu fondu (ESF), Sanglaudos fondu, Europos žemės ūkio fondu kaimo plėtrai (EŽŪFKP) ir būsimu Europos jūrų reikalų ir žuvininkystės fondu; · nustatyti bendrą priemonę, skirtą Prieglobsčio ir migracijos fondui ir visiems Vidaus saugumo fondo elementams, kuria būtų išdėstyti pagalbos principai, programavimo ir ataskaitų teikimo mechanizmas, finansų valdymo ir kontrolės taisyklės, taip pat abiem fondams taikytinos priežiūros ir vertinimo nuostatos; · numatyti horizontalią priemonę, kuria būtų nustatytos bendros Sąjungos išorės veiksmams skirtų priemonių įgyvendinimo taisyklės ir procedūros. Remiantis šiais pasiūlymais, suinteresuotosioms šalims ir ES paramos gavėjams nustatomas nuoseklus papildomų programų rinkinys, taip suteikiama galimybė „protingai specializuotis“, o ne taikyti daugybę iš dalies sutampančių schemų ir skirtingų taisyklių. Didesnis tinkamumo finansuoti taisyklių ir koordinavimo mechanizmų suderinimas bus svarbus žingsnis, siekiant integruotesnio praktinio ES politikos įgyvendinimo. – Integravimas Prioritetų (pvz., išteklių veiksmingumas, klimato kaita, aplinka, energetinis saugumas ir energijos vartojimo efektyvumas, MVĮ) integravimas į įvairias programas yra veiksmingas metodas, kuriuo remiantis pripažįstama, kad tais pačiais veiksmais kartu galima ir reikėtų siekti įvairių papildomų tikslų. Integravimu skatinama lėšų naudojimo įvairiems prioritetams sąveika, taip bus užtikrintas didesnis išlaidų nuoseklumas, paprastinimas ir ekonominis veiksmingumas. Taip bus galima, atsižvelgiant į tokių politikos sričių, kaip kova su klimato kaita, aplinka ir energetika, tikslų pirmenybę, perskirstyti Sąjungos politikos prioritetus. Pavyzdžiui, siekiant įgyvendinti „Europa 2020“ tikslus, klimato kaitos poveikio švelninimo ir prisitaikymo prie klimato kaitos veiksmai bus integruoti į visas pagrindines ES programas: sanglaudos, energetikos ir transporto politiką, mokslinių tyrimų ir inovacijų, žemės ūkio (tiesiogines išmokas ūkininkams susiejant su ekologija) ir kaimo plėtros politiką. Su klimatu susijusių išlaidų stebėjimas bus įtrauktas į rezultatų vertinimo metodiką, naudojamą ES programose. Aplinkos politikos prioritetai irgi bus integruoti į tas pačias politikas, taip pat į ES jūrų ir žuvininkystės finansavimo priemones ir į išorės pagalbos programas. Atidžiai stebint rezultatų siekimą, bus užtikrintas integravimo į įvairias išlaidų programas pastangų veiksmingumas. 3.3. Aiškių prioritetinių tikslų ir rodiklių akcentavimas Pažangos ir ES politikos poveikio vertinimas – savaime sudėtinga sritis, tačiau ji yra labai svarbi, siekiant užtikrinti ES fondų patikimą finansų valdymą, skaidrumą ir atskaitomybę. Planavimas, priežiūra ir vertinimas yra neatsiejama ES biudžeto valdymo dalis, tačiau ES intervencijų poveikio vertinimas ir toliau lieka tiek ES, tiek nacionalinio masto problema. Todėl Komisija pasiūlė keletą priemonių, kaip palengvinti šių užduočių vykdymą visais lygmenimis. Komisijos pasiūlymuose nustatyti dviejų lygių aiškūs prioritetiniai tikslai: · Bendruosiuose tiksluose aprašytas programos indėlis, siekiant ES prioritetinių tikslų, kaip apibrėžta strategijoje „Europa 2020“; · Specialiuosiuose tiksluose, kurių nėra daug, pateikiami paaiškinimai ir daugiausia dėmesio skiriama intervencijoms ir didesniam skaidrumui, susijusiam su siektinais rezultatais ir apčiuopiama nauda Europos piliečiams. Skirstant menkus išteklius, reikia atsakingai rinktis ribotą skaičių politinių prioritetų, kurių siekiant ES gali užtikrinti realią papildomą naudą. Aiškių prioritetinių tikslų nustatymas padeda sutelkti išteklius tose prioritetinėse srityse, kuriose ES lėšomis galima iš tikrųjų užtikrinti konkrečią naudą Europos piliečiams[8], taip pat padeda išvengti ES programų ir valstybių narių veiksmų dubliavimosi. Tokiomis programomis, kaip „Horizontas 2020“ arba Europos infrastruktūros tinklų priemonė, Europos mastu siekiama aiškios naudos mokslinių tyrimų ir inovacijų srityje, taip pat naudos, susijusios su pagrindinėmis Europos infrastruktūromis, kurios nepatenka į nacionalines programas ir kurios daugiausia orientuotos į Europos konkurencingumui ir augimo potencialui svarbias sritis. 3.4. Supaprastintų priemonių naudojimas priimant sprendimus Paprastinimo procesą galima patobulinti, naudojant lanksčias, lengvai pritaikomas priemones, pvz., deleguotuosius aktus ir įgyvendinimo aktus, kartu užtikrinant teisinį tikrumą visoms suinteresuotosioms šalims. Todėl, atsižvelgiant į Lisabonos sutartimi[9] nustatytą institucijų pusiausvyrą, Komisija bus įgaliota priimti deleguotuosius aktus, kad papildytų arba iš dalies pakeistų neesminius teisėkūros procedūra priimamo akto, kuriuo nustatomos esminės išlaidų programų taisyklės, elementus, ir jų įgyvendinimui skirtus įgyvendinimo aktus, pavyzdžiui, siekiant patvirtinti metines darbo programas / finansavimo sprendimus. Šiomis teisinėmis priemonėmis Komisijai sudaroma galimybė lengviau pritaikyti programų įgyvendinimą, atsižvelgiant į kintančias aplinkybes, ir greičiau reaguoti į lėšų gavėjų poreikius, nepakenkiant esminiams teisėkūros procedūra priimamo akto elementams ir tinkamai atsižvelgiant į valstybių narių kontrolės teisių apsaugą bei Europos Parlamento vykdomą tikrinimą. Komisija taip pat racionalizavo priemones, vietoj sprendimo pasirinkdama reglamentą. Reglamentais visoje Sąjungoje nustatomos vienodos taisyklės, užtikrinant lėšų gavėjams tokį patį teisių ir įsipareigojimų lygį. 4. Supaprastinti įgyvendinimo mechanizmai ir procedūros 4.1. Aiškios ir nuoseklios sąnaudų tinkamumo finansuoti taisyklės Sąnaudų tinkamumo finansuoti taisyklių paprastinimas apima suderintus veiksmus tiek Finansinio reglamento lygiu, nustatant įprastai lėšų gavėjų veiklai tinkamesnes nuostatas, tiek išlaidų programų lygiu, užtikrinant derėjimą su Finansiniu reglamentu ir visapusiškai pasinaudojant jame nustatytomis priemonėmis. Kiek tai susiję su Finansiniu reglamentu, pirmenybė teikiama stabilumui ir pagrindinių principų, taikytinų Sąjungos finansavimui, laikymuisi, įskaitant patikimą finansų valdymą, taip pat daugiau atsižvelgiant į lėšų gavėjų perspektyvą. Jeigu lėšų gavėjams tenkantis administracinio darbo krūvis viršytų finansinę naudą, Komisija siūlo taikyti taisomąsias priemones. Pavyzdžiui, palūkanos, gautos už išankstinio finansavimo lėšas, sumokėtas į lėšų gavėjų banko sąskaitas, paprastai nebebūtų mokamos ES. Pagal šią priemonę lėšų gavėjai nebus įpareigoti atidaryti ir valdyti ES lėšoms skirtas atskiras palūkanų sąskaitas banke. Taip pat siūloma leisti lėšų gavėjams lengviau pasiekti, teikiant papildomas dotacijas, galutinius lėšų gavėjus (pvz., mokslininkus, pabėgėlius, vietos NVO), kai toks yra pagrindinis veiksmo tikslas, pavyzdžiui, transnacionalinio judumo veiksmų atveju, atsižvelgiant į nustatytus Sąjungos programų tikslus. Be to, naujajame Finansiniame reglamente pasiūlytos priemonės, kurios palengvins tinklų, grupių ar kitų bendrųjų įmonių dalyvavimą ES programose. Pavyzdžiui, tai taikytina grupėms transporto ar inovacijų srityje, kur filialų patirtos sąnaudos bus laikomos tinkamomis kompensuoti, grupės nariams neužkraunant visų lėšų gavėjo įsipareigojimų. Būtent todėl Komisija, pateikdama pasiūlymus, ypatingą dėmesį skyrė nuoseklumui ir derinimui, užtikrindama, kad pasiūlymuose dėl naujų programų specialiosios taisyklės būtų nustatytos tik tais atvejais, kai jos jau buvo taikomos (pvz., įnašų natūra pagal mokslinių tyrimų programas tinkamumas), ir kad jos būtų pagrįstos remtinų veiksmų arba lėšų gavėjų pobūdžiu. Panaikintos nuostatos, dėl kurių lėšų gavėjams būdavo nustatomi neproporcingi įsipareigojimai ir tekdavo administracinė našta, pvz., specialios viešųjų pirkimų taisyklės, skirtos sutartims, pasirašytoms pagal Mokymosi visą gyvenimą programą, įgyvendinti. Tais atvejais, kai jau yra konkrečiam sektoriui skirtos taisyklės, Komisija pasiūlė aiškesnes, paprastesnes ir nuoseklesnes tinkamumo finansuoti taisykles, pavyzdžiui, Bendros strateginės programos fondų bendrąsias taisykles ir dalyvavimo mokslinių tyrimų ir inovacijų srityje taisykles. Tam tikras dėmesys skirtas galimybei toliau taikyti esamas sistemas, gerinti teisinį tikrumą, taip pat gerinti derinimą su esamomis ES ir nacionalinėmis schemomis. 4.2. Supaprastintos dotacijų formos Komisija siūlo remtis pastaraisiais metais įgyta patirtimi, susijusia su supaprastintomis dotacijų formomis (vienkartinėmis išmokomis, standartinėmis vieneto sąnaudų skalėmis, nustatyto dydžio finansavimu), ir toliau plėtoti šias finansavimo schemas. Pasitelkus šias schemas, iš esmės yra daug galimybių sumažinti visų suinteresuotųjų šalių administracinę naštą, mažinant finansinių ataskaitų teikimo reikalavimus nustatyto dydžio finansavimo atveju, arba net pakeičiant finansines ataskaitas įgyvendinimo ir rezultatų ataskaitomis standartinių vieneto sąnaudų skalių ir vienkartinių išmokų atveju. Šiomis priemonėmis turėtų būti suteikta galimybė lėšų gavėjams susikoncentruoti į tinkamą veiksmų įgyvendinimą. Siekiant išplėsti naudojimąsi šių supaprastintų formų finansavimu: – iš Finansinio reglamento pašalintos taisyklės, turinčios didelį atgrasomąjį poveikį, pvz., 25 000 EUR viršutinė riba vienkartinių išmokų vieneto vertei ir reikalavimas, kad sumos Komisijos sprendimu būtų nustatomos ir atnaujinamos kas dvejus metus. Dabar siūloma, kad Komisijos lygiu reikėtų priimti sprendimą tik dėl šių supaprastintų finansavimo formų taikymo ir skaičiavimo metodo nustatymo, t. y. ne dėl faktinių sumų. Kiek tai susiję su mažos vertės, mažos rizikos dotacijomis, išankstinio Komisijos sprendimo nereikia, kadangi jį gali priimti įgaliotas įgaliojimus suteikiantis pareigūnas; – Komisija taip pat siūlo nustatyti alternatyvų atskiram lėšų gavėjui pritaikytą metodą, siekiant paprasčiau apskaičiuoti sąnaudas, remiantis atskiro lėšų gavėjo ankstesniais duomenimis, o ne pasikliaujant atskiro veiksmo arba plačių lėšų gavėjų kategorijų statistiniais duomenimis. Taikant šią sistemą, Komisijai gali tekti atlikti daugiau tvarkymo užduočių, tačiau ši sistema turėtų labai supaprastinti lėšų gavėjų veiksmus ir turėtų būti geriau pritaikyta konkretaus projekto poreikiams. Šis metodas jau sėkmingai išbandytas su standartizacijos įstaigomis, kuriose paprastinimo procesas pasistūmėjo žingsniu į priekį, patvirtinus bendrąjį principą, kad dotacijos išmokamos vienkartinėmis išmokomis, įvykdžius konkrečius veiklos tikslus[10]; – apdovanojimai turėtų būti apibūdinti atskiroje naujojo Finansinio reglamento antraštinėje dalyje, pripažįstant Sąjungos finansavimo supaprastinto ir į rezultatus orientuoto valdymo formą, kai išimtinai orientuojamasi į rezultatus, o ne į išteklių kontrolę; – persvarstytame Finansiniame reglamente taip pat bus leidžiama lėšų gavėjams deklaruoti sąnaudas pagal savo įprastą sąnaudų apskaitos metodą, laikantis minimalių sąlygų, kurios turėtų būti suderinamos su daugeliu iš šių metodų[11], pripažįstant vidutines personalo sąnaudas, kurios jau buvo numatytos pagal ankstesnes bendrąsias mokslinių tyrimų programas. Komisija yra įsipareigojusi nustatyti paprastesnes procedūras, siekdama užtikrinti, kad subjektai, sukuriantys didelę papildomą naudą, susijusią su Sąjungos politikos sritimis, nebūtų neskatinami prašyti Sąjungos finansavimo netgi tais atvejais, kai jų administraciniai ištekliai arba finansinis pajėgumas yra riboti. Todėl reikia mažinti biurokratinius reikalavimus ne tik dotacijų įgyvendinimo metu, bet ir kvietimo teikti pasiūlymus etapu. Todėl Komisija iki minimumo sumažins skaičių patvirtinamųjų dokumentų, kuriais būtų galima įrodyti, kad pareiškėjas nėra patekęs į situaciją, kai jam neleidžiama dalyvauti dotacijos skyrimo ir viešųjų pirkimų procedūrose, arba mažos vertės dotacijų atveju, kad jis atitinka Komisijos kriterijus dėl juridinio statuso, veiklos ir finansinio pajėgumo. Be to, išankstinio finansavimo garantijų, kurias brangu gauti ir valdyti, būtų reikalaujama tik pagrįstos rizikos atvejais. Taip bus sumažinta pareiškėjams tenkanti administracinė našta, kai kuriais atvejais gana dideliu mastu, pvz., kaip numatyta plačiau panaudojamame garantijų fonde (programoje „Horizontas 2020“), kai toje programoje nebereikia išankstinio finansavimo garantijų. Siekiant Sąjungos finansavimą padaryti patrauklesnį ir kartu užtikrinti patikimą finansų valdymą, panašiai bus peržiūrėtas reikalavimas laipsniškai mažinti veiklos dotacijų ir pelno nebuvimo taisyklių skaičių. Į šias bendrąsias paprastinimo priemones bus atsižvelgta siūlomose išlaidų programose, kuriose bus tiesiog pateikta nuoroda į Finansinio reglamento bendrąsias taisykles. Panašios taisyklės buvo specialiai įtrauktos į Bendros strateginės programos fondų bendrąsias taisykles, o sanglaudos politikai taikytinose bendrosiose nuostatose numatomas bendras veiksmų planas, kuriuo pratęsiama dabartinė supaprastintų sąnaudų ir į rezultatus orientuotos priemonės sistema. Tačiau, siekiant veiksmingai tenkinti administracijų, įgyvendinančiųjų partnerių ir lėšų gavėjų poreikius, Komisija arba valstybės narės turės imtis papildomų veiksmų, susijusių su kai kuriomis paprastinimo priemonėmis. Pavyzdžiui, tai taikytina atvejui, kai supaprastintų sąnaudų metodų taikymas yra laisvai pasirenkamas, o ne privalomas. 4.3. Viešųjų pirkimų procedūrų racionalizavimas Komisijos pasiūlymu dėl Finansinio reglamento konkurso dalyviams tenkanti administracinė našta sumažinama dviem pagrindiniais aspektais. Pirma, gali būti nereikalaujama pateikti dokumentais pagrįstų įrodymų (pvz., balanso), jeigu tie įrodymai jau buvo pateikti pagal kitą viešųjų pirkimų procedūrą. Antra, virš tam tikros ribos nebebus reikalaujama pateikti išankstinio finansavimo garantijų, tačiau reikės atlikti su jomis susijusį rizikos vertinimą. Šiuo pakeitimu pirmiausia padedama šalinti sunkumus, kuriuos patiria MVĮ, siekdamos gauti banko garantijas, kadangi bankai dažnai reikalauja, kad MVĮ įneštų lygiavertę sumą grynaisiais pinigais į įšaldomą sąskaitą. Dėl tokios praktikos išankstinis finansavimas praranda savo paskirtį suteikti rangovui grynųjų pinigų, kuriuos jis panaudotų kartu su apyvartinėmis lėšomis, kad galėtų lengviau pradėti įgyvendinti sutartį. Remiantis Komisijos skaičiavimais, taikant šią priemonę, lėšų gavėjams reikės pateikti mažiau garantijų, o rizika bus pakankamai apribota, siekiant užtikrinti patikimą finansų valdymą. 4.4. Žingsnis link e. valdysenos Finansiniame reglamente jau aiškiai leidžiama pasiūlymus dėl dotacijų teikti elektroniniu būdu. Kai kuriais pagrindiniais aktais siekiama dar daugiau – sistemingai keistis elektroniniais duomenimis. Pasiūlymuose dėl sanglaudos politikos aiškiai numatomas privalomas elektroninių duomenų valdymas ir administracijos ir lėšų gavėjų[12] keitimasis elektroniniais duomenimis – taip bus palengvinta lėšų gavėjams tenkanti administracinė našta, kadangi jie turės pateikti reikiamus dokumentus tik vieną kartą. Komisijos pasiūlyme dėl programos „Horizontas 2020“ taip pat numatyta galimybė keistis dokumentais, įskaitant ataskaitas, ir net pasirašyti dotacijų susitarimus Komisijos suteikta bendra saugia elektronine sistema. Kiek tai susiję su viešaisiais pirkimais, naujos direktyvos dėl modernizavimo pasiūlyme numatyta sumažinti dabartinius teisinius reikalavimus dėl elektroninio konkurso paraiškų teikimo (e. parašas). Be esamų e. pranešimų ir elektroninio konkurso dokumentų skelbimo, ši galimybė galėtų labai supaprastinti elektroninės konkurso paraiškų teikimo sistemos kūrimą perkančiosioms organizacijoms valstybėse narėse. 4.5. Proporcingesnė ir ekonomiškai veiksmingesnė kontrolė Siekiant užtikrinti patikimą finansų valdymą, reikia, kad kontrolės strategija, parengta taikant pirmiau aprašytus supaprastintus elementus, būtų skatinama veiksmingesnė, ekonomiškesnė ir našesnė kontrolė. Sujungus naujais teisės aktais nustatytas priemones ir kontrolės strategiją, skirtą didesnės rizikos sritims, tūrėtų būti suteikta pakankamai garantijų Europos mokesčių mokėtojams, o lėšų gavėjams sudarytos galimybės susikoncentruoti į politikos tikslus. Po Finansinio reglamento persvarstymo atsiradus daugiau galimybių, Komisija galėjo pateikti pasiūlymų, kurie geriau nei anksčiau pritaikyti lėšų gavėjams ir kitoms suinteresuotosioms šalims ir kuriais užtikrinama, kad ES lėšos gali būti išmokamos aiškiu, lengvai suprantamu ir paprastu būdu. Viena šio metodo pasekmė yra ta, kad kontrolė greičiausiai bus proporcingesnė ir ekonomiškai veiksmingesnė. Pavyzdžiui: – bendros žemės ūkio politikos srityje siūloma Mažųjų ūkininkų schema daugumai (iki 30 %) lėšų gavėjų būtų sumažinta su išsamiais reikalavimais susijusi administracinė našta, nepadidinant Sąjungos finansinės rizikos. Reformos pasiūlyme taip pat numatyta, kad patikrų vietoje skaičių galima sumažinti su sąlyga, kad susijusios valstybės narės kontrolės sistema tinkamai veikia ir kad lėšų gavėjų padarytų klaidų yra pakankamai nedaug. Su sanglaudos politika susijusias operacijas iki 100 000 EUR galima audituoti tik vieną kartą iki laipsniško užbaigimo. Kitas operacijas galima audituoti tik kartą per metus, išskyrus atvejus, susijusius su tam tikra pažeidimo ir sukčiavimo rizika. Audito įstaigos galės susimažinti audito užduočių skaičių tais atvejais, kai sistemos bus patikimos, o Komisija gali nuspręsti apriboti savo auditus, jeigu ji gali pasikliauti audito įstaigos nuomone; – numatytos specialios nuostatos, siekiant sumažinti naštą, susijusią su mažiausių lėšų gavėjų ir operacijų auditu ir kontrole pagal sanglaudos politiką, įskaitant kartotinių auditų apribojimą ir rizika grindžiamą kontrolės metodą, kuriuo atsižvelgiama į susijusio ES finansavimo apimtį; – be to, kad į programą „Horizontas 2020“ įtraukti pirmiau minėti metodai, programai duos naudos ir lėšų gavėjams numatyta galimybė taikyti savo įprastą apskaitos metodą, laikantis minimalių sąlygų, kurios turi būti suderinamos su daugeliu iš šių metodų, taip smarkiai sumažinant su prašymų padengti sąnaudas rengimu susijusios administracinės naštos dalį. Siekdama užtikrinti, kad dėl paprastinimo nepadidėtų klaidų rizika, Komisija atsižvelgė į poreikį pasiūlyti subalansuotas kontrolės sąnaudų ir naudos priemones ir numatomą norminių reikalavimų nesilaikymo lygį, kaip pasiūlė Audito Rūmai savo Nuomonėje 1/2010. Visų pirma Komisija ėmėsi veiksmų spręsdama šias Audito Rūmų nurodytas problemas: finansavimo schemų rengimo gerinimas, siekiant stiprinti valdymo ir kontrolės mechanizmus, dotacijų schemų paprastinimas, kartu siekiant politikos tikslų ir tinkamų rizikos valdymo vertinimo standartų nustatymas, atsižvelgiant į kontrolės sąnaudas ir naudą. Šiais elementais siekiama sudaryti sąlygas Europos Parlamentui ir Tarybai apsvarstyti galimas pasirinktų reglamentavimo priemonių, susijusių su šiais parametrais, pasekmes ir taip pat sudaryti sąlygas Komisijai geriau pritaikyti savo kontrolės sistemas, atsižvelgiant į nustatytą riziką. Tikimasi, kad paprastinimas sumažins klaidų, kurios padaromos sumaišius tinkamumo finansuoti reikalavimus ar apskaitos politiką arba jų nesupratus, kaip dažnai būdavo anksčiau, tikimybę. 5. Išvados ir tolesni veiksmai Siekiant toliau plėtoti strategiją „Europa 2020“ ir naudoti ES biudžetą kaip augimą ir užimtumą skatinančią politikos įgyvendinimo priemonę, būtina taikyti veiksmingą metodą, kuriuo būtų paprastinamas ES lėšų naudojimas ir užtikrinama, kad šios lėšos būtų naudojamos tikslingai. Rengdama pasiūlymus dėl 2014–2020 m. laikotarpio naujų programų, Komisija atsižvelgė į poreikį nustatyti prioritetus, papildomą vertę, administracinės naštos mažinimą ir didelę išlaidų kokybę. Ji labai rimtai svarstė šiuos klausimus, kadangi tai yra pagrindinės piliečių ir įmonių problemos, susijusios su didėjančiu spaudimu dėl viešųjų išlaidų. Taikant šį metodą, turėtų būti įmanoma panaudoti visas galimybes, susijusias su ES finansavimu, ir padidinti išlaidų programų veiksmingumą. Išsami informacija apie pasiūlytas priemones pateikiama pridedamuose politikos šablonuose. Per ateinančius mėnesius abi teisėkūros institucijos – Europos Parlamentas ir Taryba – pradės tarpinstitucines derybas dėl Komisijos pasiūlymų, sudarydamos sąlygas patvirtinti teisėkūros procedūra priimamus aktus. Teisėkūros proceso metu paprastinimo tikslas turi būti svarbiausias principas, o tinkamą politikos tikslų pusiausvyrą, rezultatų siekimo priemones ir administravimo bei kontrolės sąnaudas reikia užtikrinti nedidinant klaidų rizikos. Siekiant veiksmingai supaprastinti ES finansavimo naudojimą, reikia kartu įvykdyti dvi sąlygas: – siekiant laiku įgyvendinti horizontalių Finansinio reglamento taisyklių ir konkrečiam sektoriui skirtų taisyklių plataus užmojo peržiūrą, visos ES institucijos turi bendrai dėti pastangas. Šios pastangos turėtų apimti būtiną koordinavimą su ES institucijomis, atsižvelgiant į pasiūlymų dėl teisės aktų svarbą ir kiekį; – be to, paprastinimo pastangos Sąjungos mastu bus visapusiškai veiksmingos tik tuomet, jeigu kartu bus dedamos atitinkamos pastangos nacionaliniu ir subnacionaliniu mastu, ypač politikos srityse, kurioms taikomas pasidalijamojo valdymo principas. Iš patirties matyti, kad nacionalinių įgyvendinimo taisyklių taikymą dažnai galima smarkiai paprastinti. Komisija jau pasiūlė, kad valstybės narės savo partnerystės sutartyse, susijusiose su sanglaudos, kaimo plėtros ir jūrų reikalų bei žuvininkystės politika, pateiktų nacionaliniu mastu planuojamų veiksmų, kuriais siekiama sumažinti lėšų gavėjams tenkančią administracinę naštą, santrauką. Ši priemonė prireikus turėtų būti toliau vykdoma kitose politikos srityse. Todėl paprastinimas yra bendras ES institucijų ir valstybių narių uždavinys ir bendra jų atsakomybė. Komisija yra pasirengusi patvirtinti kitas priemones, neįtrauktas į jos pasiūlymus, jeigu jomis užtikrinamas patikimas finansų valdymas. Todėl Komisija ketina: – teisėkūros proceso metu griežtai ginti paprastinimo pasiūlymus, kaip nurodyta šiame komunikate; – reguliariai stebėti dabartinės Paprastinimo darbotvarkės įgyvendinimo pažangą, taikydama rezultatų suvestinę, kurioje bus stebimos Komisijos pasiūlytos paprastinimo priemonės, taip pat teisėkūros institucijos pasiūlytos priemonės. Rezultatų suvestinėje bus nurodytos priemonės, kurioms nepritarė teisėkūros institucija, ir bus įvertinta papildoma lėšų gavėjams tenkanti administracinė našta, susijusi su naujomis priemonėmis, kurios gali būti nustatytos teisės aktais. Ši rezultatų suvestinė bus reguliariai skelbiama Europos Parlamentui ir Tarybai. Galutinė rezultatų suvestinė, susijusi su teisės aktais, kuriuos galutinai patvirtins teisės aktų leidėjai, bus paskelbta ES institucijoms, nacionaliniams parlamentams ir visuomenei; – imtis priemonių, kad kartu su valstybėmis narėmis įvertintų praktinį priemonių poveikį priėmus teisės aktą. Komisija ragina Europos Parlamentą ir Tarybą atlikti su DFP susijusį griežtą paprastinimą ir tikisi šių dviejų institucijų ir valstybių narių paramos, kad sėkmingai įgyvendintų savo užduotį. Priedai · Pasiūlymų sąrašas · Finansiniame reglamente numatyti paprastinimo elementai · Nustatytų paprastinimo priemonių pagal politikos sritis sąrašas [1] COM(2011) 500 galutinis. [2] COM(2010) 2020. [3] Žr., pavyzdžiui, išsamią informaciją apie konsultacijų dėl ES biudžeto peržiūros procesą, http://ec.europa.eu/budget/reform/issues/read.en.html. [4] Žr., pavyzdžiui, 2011 vasario 4 d. Europos Vadovų Tarybos išvadas, 2011 m. birželio 8 d. Europos Parlamento rezoliuciją ,,Investicijos į ateitį. Nauja daugiametė finansinė programa (DFP), skirta konkurencingai, tvariai ir integracinei Europai“, Europos Audito Rūmų nuomonę Nr. 1/2010 „Europos Sąjungos biudžeto finansų valdymo gerinimas: rizikos ir iššūkiai“, Komisijos nariui J. Lewandowskiui skirtą 2011 m. balandžio 13 d. 23 Europos reikalų ministrų bendrą raštą. [5] COM(2010) 543. [6] Pavyzdžiui, vykdant 7-ąją bendrąją mokslinių tyrimų programą, kai 2011 m. buvo įvestos konkrečios paprastinimo priemonės, o sutarties sudarymo laikotarpis sutrumpėjo beveik 30 dienų. [7] COM(2011) 815 galutinis. [8] Siekiant užtikrinti, kad šie nustatyti politikos prioritetai būtų veiksmingai paviešinti ir kad piliečiams būtų žinoma ES veiksmų nauda, Komisija įdiegs bendrą komunikacijos metodą, pagal kurį bus naudojamasi įvairios Komisijos komunikacijos veiklos sąsaja. (COM(2011) 500 galutinis, II dalis, p. 8). [9] 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai, (OL 55/13, 2011 2 28). [10] Žr. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl Europos standartizacijos, kuriuo iš dalies keičiamos Tarybos direktyvos 89/686/EEB ir 93/15/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 94/9/EB, 94/25/EB, 95/16/EB, 97/23/EB, 98/34/EB, 2004/22/EB, 2007/23/EB, 2009/105/EB ir 2009/23/EB, pasiūlymo 13 straipsnio 4 dalį (COM(2011) 315 galutinis). [11] Periodiškai besikreipiantys lėšų gavėjai, norintys gauti patikinimą, kad jų apskaitos metodai atitinka Komisijos nurodytas sąlygas ir kad jų deklaruotos sumos nebus ex post atmestos, gali savanoriškai prašyti patvirtinti metodą, kuriuo ketina vadovautis. [12] Žr. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui, kurių veiklos gairės pateiktos Bendroje strateginėje programoje, bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui ir Sanglaudos fondui taikytinos bendrosios nuostatos, ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1083/2006, pasiūlymo 112 straipsnio 3 dalį (COM(2011) 615 galutinis).