Komisijos komunikatas Europos parlamentui pagal EB sutarties 251 straipsnio 2 dalies antrąją pastraipą, nustatantis Tarybos bendrąją poziciją dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, skirto atliekų vežimui, priėmimo /* KOM/2005/0303 galutinis - COD 2003/0139 */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 1.7.2005 KOM(2005) 303 galutinis 2003/0139 (COD) KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI pagal EB sutarties 251 straipsnio 2 dalies antrąją pastraipą, nustatantis Tarybos bendrąją poziciją dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, skirto atliekų vežimui, priėmimo 2003/0139 (COD) KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI pagal EB sutarties 251 straipsnio 2 dalies antrąją pastraipą, nustatantis Tarybos bendrąją poziciją dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, skirto atliekų vežimui, priėmimo 1. PAGRINDINĖ INFORMACIJA Pasiūlymo išsiuntimo EP ir Tarybai data (dokumentas KOM(2003)379 galutinis – 2003/139(COD)): | 2003 m. birželio 30 d. | Europos Parlamento nuomonės priėmimo data, pirmasis svarstymas: | 2003 m. lapkričio 19 d. | Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonės priėmimo data: | 2004 m. sausio 28 d. | Pasiūlymo pataisų išsiuntimo data: | 2004 m. kovo 9 d. | Bendrosios pozicijos priėmimo data: | 2005 m. birželio 24 d. | 2 . KOMISIJOS PASIŪLYMO TIKSLAS Šio pasiūlymo pagrindiniai tikslai yra keturi: - įgyvendinti 2001 m. birželio 14 d. EBPO Tarybos sprendimo C(2001)107 nuostatas Bendrijos teisės aktuose, - išspręsti 1993 m. reglamento taikymo, administravimo ir įgyvendinimo problemas, aiškiau išdėstyti teisines nuostatas, - gabenant atliekas tarp valstybių, siekti pasaulinio lygio suderinamumo, - tobulinti reglamento straipsnių struktūrą. Siekiant nurodytų tikslų, atliekant peržiūrą iš dalies buvo pakeistos įvairios Tarybos reglamento (EEB) Nr. 259/93 dalys ir aspektai. Šie aspektai apima: - dokumento struktūros pakeitimą, - pakeitimus ir išaiškinimus, susijusius su apibrėžimais ir dokumento taikymo sritimi (I dalis), - pakeitimus ir išaiškinimus, susijusius su procedūromis, taikomomis atliekų vežimui (II–VI dalys), tarp valstybių narių (II dalis), valstybių narių teritorijose (III dalis) ir atliekų eksportui iš Bendrijos bei importui į ją (IV, V ir VI dalys), - kitų reglamento nuostatų pakeitimus (VII dalis). 3. PASTABOS DĖL BENDROSIOS POZICIJOS 3.1 Bendrosios pastabos Per pirmąjį svarstymą Komisija visai, iš dalies arba iš esmės pritarė 43 iš 103 Europos Parlamento pasiūlytų pataisų. 41 pataisos pažodžiui arba iš esmės buvo įtrauktos į bendrąją poziciją. Komisija daugeliu klausimų negali pritarti bendrajai pozicijai. Svarbiausi iš jų gali būti apibūdinti taip: Komisija teigia, kad jos pasiūlytas šio reglamento (toliau – reglamentas) bendras teisinis pagrindas, t. y. aplinka ir prekyba (EB sutarties 175 ir 133 straipsniai), yra teisingas ir kad ji negali pritarti Tarybos siūlomam vienam teisiniam pagrindui (EB sutarties 175 straipsnis). Be to, Komisija negali pritarti bendrajai pozicijai, susijusiai su valstybėms narėms numatyta galimybe nepritarti perdirbimui skirtų atliekų naudojimui dėl pristatymo šalyje taikomų „mažiau griežtų atliekų tvarkymo reikalavimų“. Komisija mano, kad dėl tokios nuostatos būtų sudaryta kliūčių Europos atliekų perdirbimo ir naudojimo rinkoje ir ES nebūtų pagerinti atliekų tvarkymo aplinkos standartai. Taryba visai pakeitė 1 straipsnio 6 dalį – iš reglamento 1 straipsnio 3 dalies d punkto taikymo srities išbraukė visus gyvūninės kilmės šalutinius produktus. Komisijos nuomone, jai derėtų pradėti ryšio tarp šio reglamento ir Reglamento (EB) Nr. 1774/2002, nustatančio sveikatos taisykles gyvūninės kilmės šalutiniams produktams, neskirtiems vartoti žmonėms, peržiūrą, kad tokios peržiūros rezultatus būtų galima viešai paskelbti prieš reglamentui įsigaliojant. Šitaip būtų atsižvelgta į kai kurių valstybių narių susirūpinimą dėl procedūrų pakartotinio taikymo rizikos, o Komisija galėtų įgyvendinti savo pasiūlymą. 3.2 Išsamios pastabos 3.2.1 Parl amento pataisos, kurioms Komisija pritarė visai, iš dalies arba iš esmės ir kurios buvo įtrauktos į bendrąją poziciją 8 ir 108 pataisos dėl konstatuojamųjų dalių buvo įtrauktos. 9 pataisa dėl reglamento netaikymo valstybės narės ginkluotųjų pajėgų gaunamoms atliekoms tam tikrais atvejais iš dalies buvo įtraukta į 1 straipsnio 3 dalies g punktą. Į 10 pataisą dėl III priede nurodytų atliekų, skirtų naudojimui, buvo atsižvelgta. Komisijos siūlymu buvo išbraukta visa pastraipa (1 straipsnio 5 dalis), siekiant išvengti painiavos išskiriant tam tikras nuostatas. Pataisa buvo įtraukta iš esmės. 12 pataisa skirta mišrioms atliekoms, kurių negalima nurodyti su vieninteliu įrašu. Ji įtraukta į 2 straipsnio 3 dalį. 13 ir 14 pataisoms dėl tam tikrų tarpinio naudojimo ir tarpinio šalinimo operacijų buvo iš esmės pritarta ir jos įtrauktos į 2 straipsnio 5 dalį ir 2 straipsnio 7 dalį. Tačiau buvo atsižvelgta į Direktyvoje 75/442/EEB dėl atliekų pateiktus apibrėžimus. 15 ir 22 pataisos dėl pranešėjo apibrėžimo buvo įtrauktos į 2 straipsnio 15 dalį. 113 pataisai dėl tranzito šalies apibrėžimo buvo pritarta ir ji įtraukta į 2 straipsnio 24 dalį. 79 pataisa dėl reikalavimo iš anksto pranešti apie mišrių komunalinių atliekų, surinktų iš privačių namų ūkių (atliekų įrašas 20 03 01), vežimą ir jam pritarti buvo įtraukta į 3 straipsnio 5 dalį. 81 pataisai buvo iš dalies ir iš esmės pritarta ir ji įtraukta į 3 straipsnio 5 dalį. 24 pataisa dėl kompetentingų institucijų įgaliojimo per tam tikrą laikotarpį pareikalauti papildomos informacijos ir dokumentų buvo iš dalies įtraukta į 4 straipsnio 3 dalį ir 8 straipsnio 1 dalį. 96 ir 97 pataisoms dėl finansinės garantijos taikymo ir atitinkamų įrodymų arba lygiaverčių garantijų pateikimo laiko buvo iš dalies ir iš esmės pritarta ir jos įtrauktos į 4 straipsnio 5 dalį ir 6 straipsnio 2 dalį. 29 ir 30 pataisoms dėl prašymų pateikti informaciją ir dokumentus bei patvirtinti ir išsiųsti pranešimus per tam tikrą laikotarpį buvo iš dalies ir iš esmės pritarta ir jos įtrauktos į 7 straipsnio 2 dalį ir 8 straipsnio 1ir 2 dalis. Galima priimti 115 pataisą dėl didesnių įgaliojimų valstybėms narėms nepritarti šalinimui skirtų atliekų vežimui suteikimo. Įtraukta į 11 straipsnio 1 dalies e punktą. 45 pataisai, susijusiai su nepritarimu naudojimui skirtų atliekų vežimui dėl to, kad planuotos atliekos vežamos ne naudojimui, o šalinimui, buvo pritarta. Ji įtraukta į 12 straipsnio 1 dalies h punktą. 52 pataisai, nustatančiai bendram pranešimui taikomas procedūras, buvo iš esmės pritarta ir ji įtraukta į 4 straipsnį. 100 pataisai dėl pranešėjo informacijos kompetentingoms institucijoms ir gavėjui buvo pritarta. Ji įtraukta į 16 straipsnio b punktą ir 17 straipsnio 1 dalį. Persvarstytai 84 pataisai dėl atliekų naudojimo arba šalinimo baigimo buvo iš esmės pritarta ir ji įtraukta į 16 straipsnio e punktą. 57 pataisai, pabrėžiančiai, kad institucijoms būtina bendradarbiauti visais neteisėto vežimo atvejais, pridedant „ypač“ tais atvejais, kai atsakomybės negalima priskirti nei pranešėjui, nei gavėjui, buvo pritarta. Ji įtraukta į 23 straipsnio 5 dalį. 58 ir 101 pataisoms dėl elektroninio keitimosi duomenimis buvo pritarta. Jos įtrauktos į 25 straipsnio 4 dalį ir 58 straipsnio 1 dalies f punktą. 60 pataisai dėl pasienio zonos susitarimų buvo pritarta. Ji įtraukta į 29 straipsnį. 61 pataisai dėl ekologiško atliekų tvarkymo iš esmės buvo pritarta. Ji įtraukta į 48 straipsnio 2 dalį. 62–65 pataisoms dėl krizinių situacijų arba karo atvejų iš esmės buvo pritarta. Jos įtrauktos į 40 straipsnio 1 dalies d punktą, 41 straipsnio 2 dalies b punktą, 42 straipsnio 1 dalies e punktą ir 43 straipsnio 2 dalies c punktą. 103 pataisai dėl reglamento priedų dalinio pakeitimo buvo iš dalies pritarta. Ji įtraukta į 57 straipsnio 1 dalį. 28 pataisai dėl finansinės garantijos skaičiavimo metodo buvo iš dalies pritarta ir ji įtraukta į konstatuojamąsias dalis. 82 ir 46 pataisoms, susijusioms su nuostata dėl vadinamojo „tariamo perdirbimo“, buvo iš dalies pritarta. Jos įtrauktos į 58 straipsnio 1 dalies b punktą. 75, 76 ir 77 pataisoms, susijusioms su priedais, buvo pritarta. Jos įtrauktos į VIII priedo II–IV dalis. 3.2.2 Komisijos ir Tarybos atmestos Parlamento pataisos, kurios nebuvo įtrauktos į bendrąją poziciją 2–7, 107, 109, 110–111 pataisos dėl konstatuojamųjų dalių buvo atmestos kaip šiam pasiūlymui nesvarbios. 4 ir 5 pataisoms taip pat nebuvo pritarta, nes jos pažeistų Komisijos iniciatyvos teisę. 11 pataisa dėl 1 straipsnio 6 dalies išbraukimo, numatanti galimybę netaikyti reglamento nuostatų gyvūninės kilmės šalutiniams produktams, buvo atmesta. Komisija mano, kad šią nuostatą reikėtų palikti, siekiant išvengti pakartotinio taikymo ir nereikalingos naštos rinkos veiklos vykdytojams, kuri atsiranda dėl šio reglamento ir Reglamento (EB) Nr. 1774/2002, nustatančio sveikatos taisykles gyvūninės kilmės šalutiniams produktams, neskirtiems vartoti žmonėms, taikymo vienu metu. Dėl to Komisija pageidauja įgyvendinti savo pasiūlymą ir pradėti ryšių tarp minėtų dviejų reglamentų peržiūrą, kad jos rezultatus būtų galima viešai paskelbti prieš įsigaliojant reglamentui (plg. 3.2.5 papunktį dėl Tarybos padarytų papildomų pasiūlymo pakeitimų). 112 pataisai dėl Komisijos įpareigojimo nustatyti gaires negalima pritarti visų pirma dėl to, kad ji pažeidžia Komisijos iniciatyvos teisę. 17 ir 18 pataisose siūloma nereikalauti išankstinio raštiško pranešimo apie III priede išvardytas nepavojingas atliekas. Šioms pataisoms negalima pritarti, kadangi jos prieštarauja EBPO sprendimui. 19 pataisai, kuria numatoma nereikalauti išankstinio raštiško pranešimo apie „tyrimų tikslais“ vežamas atliekas, negali būti pritarta. Tokie vežimai kelia tokią pat riziką, kaip ir kitų atliekų vežimai, dėl to jiems turėtų būti taikomos įprastinės procedūros. 20 pataisai dėl įpareigojimo per tam tikrą laikotarpį nustatyti ribines vertes negali būti pritarta dėl to, kad ji pažeidžia Komisijos iniciatyvos teisę. Be to, buvo nuspręsta, kad speciali nuostata dėl atliekų, kurias sudaro chemikalai, išvardyti 2001 m. gegužės 22 d. Stokholmo konvencijos dėl patvariųjų organinių teršalų (POT) A, B ir C prieduose, kurių sudėtyje yra minėtų chemikalų arba kurios yra jais užterštos, vežimo nereikia įtraukti į pasiūlymą, kadangi atitinkamas reglamentas jau buvo priimtas (2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 850/2004 dėl patvariųjų organinių teršalų, iš dalies keičiantis Direktyvą 79/117/EEB, OL L 158 , 2004 4 30, p.7–49). 44 pataisa dėl prieštaravimų naudojimui skirtų atliekų vežimui vadovaujantis pakankamumo ir artimumo principais sudarytų kliūčių Europos atliekų perdirbimo ir naudojimo rinkoje ir nepagerintų ES atliekų tvarkymo aplinkos standartų. Dėl to jai negalima pritarti. 21, 26, 27, 34, 41 pataisoms ir persvarstytoms 85 bei 91 pataisoms dėl tarpinių operacijų negali būti pritarta. Komisijos nuomone, nederėtų uždrausti tokių operacijų. Jas reikėtų reglamentuoti taip, kad kompetentingos institucijos galėtų jas stebėti viso vežimo metu iki galutinio atliekų naudojimo ir pašalinimo. Persvarstytos 86, 87 ir 88 pataisos prieštarauja EBPO sprendime nustatytiems terminams. Dėl to negalima joms pritarti. 32 ir 33 pataisas dėl paskesnės pranešimo kontrolės ir atitikties tikrinimo reikėtų įtraukti į 49 straipsnį dėl vykdymo, dėl to joms negalima pritarti. 35 pataisoje nurodomas papildomas pagrindas nepritarti šalinimui skirtų atliekų vežimui, kuris yra nepriimtinas. 37 pataisa, kuria panaikinama nuoroda į pakankamumą Bendrijos lygiu, yra skirta tik nacionaliniam lygiu ir dėl to ją reikia atmesti. Reikia toliau skatinti kaimyninių ir (arba) mažų šalių bendradarbiavimą, visų pirma skatinant pakankamumą Bendrijos lygiu. 38 pataisoje papildomai nurodoma, kad šalinimui skirtų atliekų vežimui negalima prieštarauti remiantis nacionaliniais įstatymais, jeigu Bendrijos lygiu nėra prisiimta jokių atliekų šalinimo įsipareigojimų. Kadangi tokia nuostata gali būti neteisingai pritaikyta, jai pritarti negalima. 80 pataisa dėl mišrių komunalinių atliekų, surinktų iš privačių namų ūkių, nebuvo įtraukta, tačiau reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad pagal 3 straipsnio 5 dalį tokios atliekos visais atvejais turi būti tvarkomos kaip šalinimui skirtos atliekos. 116 ir 117 pataisose nurodytas papildomas pagrindas nepritarti šalinimui skirtų atliekų vežimui neatitinka EBPO sprendimo. Be to, 116 pataisai negalima pritarti, nes dėl jos gali atsirasti kliūtis naudojimui skirtų atliekų vidaus rinkoje. 49 pataisai dėl tam tikrų kriterijų, susijusių su atliekų naudojimu, negalima pritarti. Tačiau nuostata, numatanti priimti gaires dėl vadinamosios „tariamo naudojimo“ nuostatos taikymo, buvo įtraukta į 58 straipsnio 1 dalies b punktą. 40 ir 50 pataisose siūloma atsisakyti galimybės atitinkamoms kompetentingoms institucijoms susitarti su pranešėju nereikalauti naujo pranešimo tuo atveju, kai per tam tikrą terminą nepavyksta išspręsti problemų dėl prieštaravimų. Reikalavimas pateikti pranešimą, kai visos susijusios šalys yra skirtingų nuomonių, yra nebūtinas ir nepagrįstas; dėl to šioms pataisoms negalima pritarti. 51 pataisa laikoma nereikalinga (palyg. 4 straipsnio pirmasis sakinys ir 9 straipsnis). 99 pataisai dėl bendros pranešimų pateikimo tvarkos atsiėmimo programoms negali būti pritarta, kadangi jos taikymo sritis labai neapibrėžta. 54 pataisai dėl atliekų naudojimo arba šalinimo sertifikatų pateikimo terminų negalima pritarti, nes ji neatitinka EBPO nustatytų terminų ribų. 55 pataisa dėl išankstinio kompetentingų institucijų informavimo apie žaliąsias atliekas nepriimtina, kadangi nurodyta atliekų vežimo informacija, kurią reikia pateikti, yra nepakankama. Apie tai kalbama EBPO sprendime. 105 pataisa, numatanti atliekų vežimą organizuojančiam asmeniui netaikyti įpareigojimo atitinkamos kompetentingos institucijos prašymu pateikti naudojimui skirtų nepavojingų atliekų vežimo sutarties kopiją, nepriimtina. Reikalavimas pateikti sutartį yra svarbus kontrolei. Kadangi gali būti, kad pakeitimas siūlomas siekiant apsaugoti konfidencialią informaciją, svarbu pabrėžti, kad sutartyje nurodyta konfidenciali informacija ir taip yra apsaugota. 121 pataisa, kurioje nustatyta papildoma sąlyga dėl naudojimui skirtų atliekų importo į Bendriją, numatanti, kad jei bus vežamos pavojingos atliekos, Bendrijai nepriklausančios išsiuntimo šalies kompetentinga institucija iš anksto turi pateikti tinkamai pagrįstą prašymą, jame nurodydama, kad „ji neturi ekologiško atliekų tvarkymo techninių pajėgumų bei reikiamų įrenginių ir negali jų įsigyti“, nepriimtina. Tokią nuostatą taikant EBPO šalims būtų pažeistas EBPO sprendimas. Prie Bazelio konvencijos neprisijungusioms šalims, kurios nėra EBPO narės, šis reikalavimas jau taikomas. Prie Bazelio konvencijos prisijungusioms šalims, kurios nėra EBPO narės, papildomi apribojimai dėl su aplinka susijusių priežasčių laikomi nepagrįstais. Dėl to ši pataisa atmetama. 67 pataisa dėl Stojimo akto nebuvo įtraukta, nes šis aktas negali būti keičiamas komiteto procedūra (žr. naują 62 straipsnį). Kadangi 68, 71–73, 78 ir 106 pataisos yra susijusios su specialiais įrašais atliekų sąrašuose, kurie pridedami prie pasiūlymo, joms pritarti negalima. Taip yra ne dėl to, kad Komisija joms nepritaria iš esmės, o dėl to, kad, jos nuomone, pataisos taikomos netinkamai. Atliekų sąrašų pakeitimus reikėtų daryti tokius sąrašus nustatančiuose teisės aktuose (Bazelio konvencijoje, EBPO sprendime ir ES atliekų sąraše). Be to, tokios pataisos prieštarauja pagrindiniams pasiūlymo tikslams, t. y. tarptautinių teisės aktų suderinimui atliekų sąrašų srityje. 3.2.3 Parlamento pataisos, kurioms pritarė Taryba, bet jas atmetė Komisija Taryba pritarė 1 ir persvarstytai 83 pataisoms, kuriose vietoj aplinkos ir prekybos politikos teisinio pagrindo (EB sutarties 175 ir 133 straipsniai) siūloma vadovautis tik aplinkos politika (EB sutarties 175 straipsnis), tačiau Komisija jas atmetė. Pagrindinis siūlomo reglamento tikslas yra aplinkos apsauga. Tačiau, kadangi IV, V ir VI dalių dėl eksporto iš Bendrijos, importo į ją ir tranzito per Bendrijos teritoriją į trečiąsias šalis ir iš jų nuostatos taip pat yra ir prekybos taisyklės, šių konkrečių nuostatų teisinis pagrindas yra Sutarties 133 straipsnis. Dėl to, Komisijos nuomone, jos siūlomas bendras teisinis reglamento pagrindas, t. y. aplinka ir prekyba (EB sutarties 175 ir 133 straipsniai), yra teisingas, ir ji negali pritarti vienam teisiniam pagrindui. 42, 47 ir 48 pataisoms dėl nepritarimo naudojimui skirtų atliekų vežimui, kurios yra pagrįstos nacionaliniais standartais arba nacionaliniais įsipareigojimais, Komisija negali pritarti. Komisijos nuomone, dėl tokios nuostatos atsirastų kliūčių Europos atliekų perdirbimo ir naudojimo rinkoje, o ES atliekų tvarkymo aplinkos standartai nepagerėtų. Komisija primena galimos standartų dempingo problemos sprendimus, kuriuos ji siūlė savo Komunikate KOM(2003) 301 galutinis „ Atliekų prevencijos ir perdirbimo teminės strategijos link “, sutelkiant dėmesį į Europos atliekų tvarkymo standartų kūrimą. Be to, Komisija įspėja, kad dėl 12 straipsnio 1 dalies c punkto, kuris yra neaiškus ir sudėtingas, gali padidėti neteisėto atliekų vežimo apimtys ir padaugėti teismo bylų. 3.2.4 Parlamento pataisos, kurioms Komisija pritarė, bet jos nebuvo įtrauktos į bendrąją poziciją 92 pataisai dėl „išsiuntimo šalies“ apibrėžimo paaiškinimo Komisija iš esmės pritarė, kadangi ši pataisa gali būti naudinga atliekų vežimui atviroje jūroje. Tačiau, Komisijos nuomone, šią nuostatą reikėtų papildyti dalimi, numatančia įvairias galimybes, susijusias su šalimi, kurią ginčo atveju reikėtų laikyti išsiuntimo šalimi. 126 pataisai, kurioje papildomai numatytos taisyklės išsiuntimo šalies kompetentingai institucijai, kurias nustato ir taiko išsiuntimo valstybė narė, Komisija pritarė savo iš dalies pakeistame pasiūlyme, tačiau vėliau ją atmetė kaip nereikalingą, inter alia dėl supaprastinimo priežasčių. 122 pataisai dėl išlygų tam tikroms viešosioms įmonėms Komisija savo iš dalies pakeistame pasiūlyme pritarė, tačiau vėliau buvo nuspręsta, kad ši pataisa prieštarauja Bazelio konvencijai. Dėl to ji buvo atmesta. 31 pataisoje nustatyta, kad paskirties ir tranzito šalies kompetentingos institucijos apie savo raštišką leidimą kitoms kompetentingoms institucijoms ir pranešėjui praneša išleisdamos raštišką sprendimą. Komisija savo iš dalies pakeistame pasiūlyme tam pritarė, tačiau vėliau nusprendė, kad ši pataisa nebūtina. Dėl to ji buvo atmesta, inter alia dėl supaprastinimo priežasčių. 53 pataisai dėl viso straipsnio apie iš anksto patvirtintus atliekų naudojimo įrenginius Komisija pritarė remdamasi tuo, kad jis duoda mažai naudos, nes institucijos šiaip ar taip turi įvertinti kitus pranešimo elementus ir vis dar gali nepritarti atliekų vežimui į iš anksto patvirtintą įrenginį. 56 pataisa, apribojanti Komisijos pasiūlymo 20 straipsnio taikymo sritį, nebuvo įtraukta. 59 pataisai, įpareigojančiai Komisiją nustatyti maksimalią administracinių išlaidų, kurias turi padengti pranešėjas, sumą, Komisija iš esmės pritarė. 74 pataisai dėl gairių taikymo srities nustatymo Komisija pritarė. 39 pataisai, numatančiai prieš žodžius „pavojingos atliekos“ įterpti žodį „konkrečios rūšies“, Komisija iš esmės pritarė. 66 pataisai dėl viešo pranešimų skelbimo Komisija iš esmės pritarė, jei tokie įpareigojimai bus nustatyti atskiru straipsniu, kuriame bus nuoroda į konfidencialumo reikalavimus nacionaliniuose ir (arba) Bendrijos teisės aktuose nustatyta tvarka. 69 ir 70 pataisoms dėl V priede pateiktų atliekų sąrašų prioritetų (susijusių su pavojingų atliekų eksporto uždraudimu), pagal kurį ES pavojingų atliekų sąrašas būtų viršesnis už Bazelio nepavojingų atliekų sąrašą (abu sąrašai pateikiami minėtame priede), Komisija iš esmės pritarė. 3.2.5 Tarybos padaryti papildomi pasiūlymo pakeitimai Šiame pasiūlyme Taryba padarė daug papildomų pakeitimų. Svarbiausias iš jų yra tas, kad pagal reglamento 1 straipsnio 3 dalies d punktą jis netaikomas visiems gyvūninės kilmės šalutiniams produktams. Šiai bendrajai pozicijai Komisija negali pritarti ir mano, kad jai derėtų pradėti ryšio tarp reglamento ir Reglamento (EB) Nr. 1774/2002, nustatančio sveikatos taisykles gyvūninės kilmės šalutiniams produktams, neskirtiems vartoti žmonėms, peržiūrą, kad jos rezultatus būtų galima viešai paskelbti prieš įsigaliojant reglamentui. Komisijos nuomone, jos pasiūlytos 1 straipsnio 6 dalies nereikėtų keisti. 4. IŠVADA Bendroji pozicija – tai svarbus žingsnis į priekį didinant reglamento aiškumą ir tobulinant jo nuostatas pagal Komisijos pasiūlyme nustatytus siektinus tikslus. Tačiau Komisija negali pritarti bendrajai pozicijai daugeliu klausimų, iš kurių svarbiausi yra išdėstyti prie šio dokumento pridedamame pareiškime. Jie apima reglamento teisinį pagrindą, valstybėms narėms numatytą galimybę nepritarti naudojimui skirtų atliekų vežimui ir netaikyti reglamento jokiems gyvūninės kilmės šalutiniams produktams. 5. KOMISIJOS PAREIŠKIMAS Komisija nurodo, kad Taryba vieningai pritaria Komisijos pasiūlymui bendrą teisinį pagrindą, konkrečiai nurodytą Sutarties 133 straipsnyje ir 175 straipsnio 1 dalyje, pakeisti vienu teisiniu pagrindu, nurodytu Sutarties 175 straipsnio 1 dalyje. Komisijos nuomone, jos pasiūlytas teisinis pagrindas yra teisingas, ir ji pasilieka teisę pasinaudoti turimomis teisinėmis priemonėmis. Be to, Komisija atkreipia dėmesį į tai, kad pagal 12 straipsnio 1 dalies c punktą Taryba leidžia valstybėms narėms pareikšti nepritarimą ir sustabdyti naudojimui skirtų atliekų vežimą remiantis pristatymo šalyje taikomais „ mažiau griežtais atliekų tvarkymo reikalavimais “. Komisija mano, kad dėl tokios nuostatos atsirastų kliūčių Europos atliekų perdirbimo ir naudojimo rinkoje, o atliekų ES tvarkymo aplinkos standartai nepagerėtų. Komisija primena galimos standartų dempingo problemos sprendimus, pasiūlytus Komunikate KOM(2003) 301 galutinis „ Atliekų prevencijos ir perdirbimo teminės strategijos link “, sutelkiant dėmesį į Europos atliekų tvarkymo standartų kūrimą. Be to, Komisija įspėja, kad dėl 12 straipsnio 1 dalies c punkto, kuris yra neaiškus ir painus, gali padidėti neteisėto atliekų vežimo apimtys ir padaugėti teismo bylų. Galiausiai Komisija nurodo, kad Taryba siūlo reglamento netaikyti „atliekų vežimui, kuriam taikomi tvirtinimo reikalavimai, numatyti Reglamente (EB) Nr. 1774/2002, nustatančiame sveikatos taisykles gyvūninės kilmės šalutiniams produktams, neskirtiems vartoti žmonėms“. Atsižvelgiant į šių dviejų reglamentų procedūrinių nuostatų skirtumus, Komisijos nuomone, jai derėtų pradėti ryšio tarp pirmiau nurodytų dviejų reglamentų peržiūrą, kad jos rezultatus būtų galima viešai paskelbti prieš įsigaliojant atliekų vežimo reglamentui. Šitaip būtų atsižvelgta į kai kurių valstybių narių išreikštą susirūpinimą dėl procedūrų pakartotinio taikymo rizikos ir leistų Komisijai įgyvendinti savo pasiūlymą.