Pasiūlymas TARYBOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS pagal Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnį leidžiantis Italijai tam tikrose geografinėse vietovėse taikyti sumažintus mokesčių tarifus šildymui naudojamiems gazoliui ir suskystintoms naftos dujoms (SND) /* COM/2014/0395 final - 2014/0200 (NLE) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS · Pasiūlymo pagrindas ir tikslai ES energinių produktų ir elektros energijos apmokestinimas reglamentuojamas Tarybos direktyva 2003/96/EB ([1]) (toliau – Energijos mokesčių direktyva arba Direktyva). Pagal Direktyvos 19 straipsnio 1 dalį ir kitas nuostatas, visų pirma išdėstytas 5, 15 ir 17 straipsniuose, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, gali vieningai leisti bet kuriai valstybei narei dėl konkrečių politikos interesų nustatyti daugiau nuostatų dėl atleidimo nuo akcizų mokesčio arba jo sumažinimo. Šiuo pasiūlymu siekiama leisti Italijai tam tikrose ypač nepalankią geografinę padėtį turinčiose zonose taikyti lengvatinius mokesčių tarifus šildymui naudojamiems gazoliui ir suskystintoms naftos dujoms (SND), kad tokių geografinių vietovių gyventojams būtų iš dalies kompensuotos didelės šildymo išlaidos. Dideles šildymo išlaidas lemia labai atšiaurios klimato sąlygos, atšiaurios klimato sąlygos arba tokių zonų nuošalumas bei sudėtingos kuro įsigijimo sąlygos. · Bendrosios aplinkybės 2012 m. gegužės 31 d. raštu Italijos valdžios institucijos paprašė pratęsti 2008 m. balandžio 7 d. Tarybos sprendimą 2008/318/EB, pagal Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnį leidžiantį Italijai tam tikrose geografinėse vietovėse taikyti sumažintus mokesčių tarifus šildymui naudojamiems gazoliui ir SND ([2]), ir leisti tam tikrose ypač nepalankią geografinę padėtį turinčiose zonose šildymui naudojamiems gazoliui ir SND taikyti lengvatinius mokesčių tarifus. Šis sprendimas leido Italijai iki 2012 m. gruodžio 31 d. tam tikrose ypač nepalankią geografinę padėtį turinčiose zonose šildymui naudojamiems buitiniam kurui ir SND taikyti lengvatinius akcizų tarifus. Be to, Italijos valdžios institucijos paprašė išplėsti leidimo taikymo sritį komunoms, priklausančioms provincijoms, kuriose daugiau kaip 70 % komunų yra priskiriamos F klimato zonai, tačiau pačios į F zoną nepatenka. 2012 m. gruodžio 4 d., 2013 m. liepos 16 d., 2013 m. gruodžio 31 d. ir 2014 m. sausio 22 d. Italijos valdžios institucijos pateikė papildomos informacijos ir paaiškinimus. 2014 m. kovo 19 d. raštu Italijos valdžios institucijos informavo Komisiją, kad jos prašo pratęsti Tarybos sprendimu 2008/318/EB suteiktą leidimą dar šešerių metų laikotarpiui, į sąrašą neįtraukiant naujų komunų, kaip buvo prašoma iš pradžių. Pagrįsdama savo prašymą taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą, Italija pabrėžia savo teritorijos ypatumus – skirtingas klimato ir geografines sąlygas. Nacionaliniai šildymui naudojamų gazolio ir SND akcizų tarifų lygiai yra palyginti dideli. Siekdama tam tikriems nuo šildymo itin priklausomiems vartotojams sumažinti pernelyg didelę naštą, Italija tam tikrose savo teritorijos dalyse nustatė lengvatinius mokesčių tarifus bei norėtų ir toliau taikyti tą pačią 2006 m. nustatytą lengvatą. Mokesčių lengvatą sudaro 129,11 EUR už 1 000 litrų gazolio (taikomas mokesčio tarifas sumažėja iki 274,10 EUR už 1 000 litrų) ir 159,07 EUR už 1 000 kg SND (taikomas mokesčio tarifas sumažėja iki 30,87 EUR už 1 000 kg). Taikomi mokesčių tarifai yra didesni už Direktyvoje nustatytus minimalius apmokestinimo lygius. Mokesčių lengvata taikoma toliau nurodytus kriterijus atitinkančiose geografinėse vietovėse. Pagal Italijos įstatymo Nr. 448/1998 8 straipsnio 10 dalį, lengvata taikoma aptariamo kuro (gazolio ir SND) tiekimui komunoms, kurios: · priskiriamos F klimato zonai, kaip nustatyta 1993 m. rugpjūčio 26 d. Prezidento dekrete Nr. 412; · neturi dujų tiekimo tinklo ir yra priskiriamos E klimato zonai, kaip nustatyta minėtame Prezidento dekrete Nr. 412/1993. Šiuo atveju, kaip nurodyta Įstatymo Nr. 448/1998 8 straipsnio 10 dalies c punkto 4 papunktyje, lengvata bus panaikinta iš karto, kai tik komuna bus prisijungta prie dujų tiekimo tinklo; · yra Sardinijos regione ir mažesnėse salose; lengvata bus taikoma tol, kol konkrečioje komunoje atsiras gamtinių dujų tinklas; ši tvarka taikoma visoms Italijos saloms, išskyrus Siciliją. Mokesčių lengvata negali būti taikoma kartu su kitomis akcizo lengvatomis. Pasak Italijos valdžios institucijų, mokesčių diferenciacija pagrįsta objektyviais kriterijais – taip siekiama užtikrinti geografinį vientisumą su likusia Italijos teritorijos dalimi, t. y. mažinant neproporcingai dideles šildymo išlaidas siekiama reikalavimus atitinkančių vietovių gyventojams sudaryti vienodesnes sąlygas, palyginti su likusios Italijos teritorijos dalies gyventojais. Mokesčių lengvatos dydis yra vienodas visiems vartotojams; ja tik siekiama iš dalies sumažinti reikalavimus atitinkančių vietovių gyventojų papildomas šildymo išlaidas, susidarančias dėl šalto klimato ar dėl to, kad tose vietovėse sunku įsigyti kuro. Italijos valdžios institucijų teigimu, kalnuotų regionų papildomos išlaidos už SND transportavimą yra 120 % didesnės nei likusios šalies dalies, o už gazolį – didesnės 132 %. Italijos valdžios institucijų teigimu, E ir F klimato zonoms taikoma mokesčių lengvata vidutiniškai sudaro 11–12 % šildymui naudojamų gazolio ir SND kainos. Šiuos skaičius reikia palyginti su vidutinėmis šildymo išlaidomis, kurios dėl klimato sąlygų E klimato zonoje yra 90 %, o F klimato zonoje – 170 % didesnės už nacionalinį vidurkį. Saloms būdinga tai, kad dėl jų geografinės padėties kuro pasiūla jose yra ribota, todėl jo kaina dėl papildomų transporto išlaidų yra gerokai didesnė, palyginti su kaina žemyninėje Italijos dalyje. Italijos valdžios institucijos patvirtino, kad mokesčių lengvata nėra pernelyg didelė, o SND ir gazolio kainos nėra mažesnės nei žemyninėje dalyje. Mažesnėse salose taikomos subsidijos, nes aptariamose vietovėse logistikos tinklas yra neišvengiamai brangesnis nei žemyninėje Italijos dalyje. Didesnes kainas lemia pirminės logistikos trūkumas, todėl padidėja tiekimo išlaidos. Didesnes kainas taip pat lemia dažnai sudėtingos kelių sąlygos, didesnės variklių degalų išlaidos nei žemyninėje dalyje, transportavimo išlaidos, atsirandančios dėl sunkiai pasiekiamų mažesnių salų, ir ribotas individualių tiekimo sistemų skaičius. Italijos valdžios institucijos nustatė, kad šios išlaidos apytiksliai 10–15 % didesnės už atitinkamas išlaidas Italijos žemyninėje dalyje. Italijos valdžios institucijos teigia, kad per pastaruosius trejus metus dėl šios priemonės šildymui naudojamų SND ir gazolio galutinė pirkimo kaina sumažėjo apytiksliai 10 %. Italijos valdžios institucijos teigia, kad kalnuotose komunose, Sardinijoje ir mažosiose salose nėra gamtinių dujų tinklo plėtros, o tai yra papildomas trūkumas šiose vietovėse. Šios priemonės metinės biudžeto išlaidos siekia apytiksliai 230 mln. EUR. · Pasiūlymo srityje galiojančios nuostatos 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyva 2003/96/EB, pakeičianti Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą, ir 2008 m. balandžio 7 d. Tarybos sprendimas 2008/318/EB, pagal Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnį leidžiantis Italijai tam tikrose geografinėse vietovėse taikyti sumažintus mokesčių tarifus šildymui naudojamiems gazoliui ir suskystintoms naftos dujoms (SND). Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Komisija, atsižvelgdama į tinkamą vidaus rinkos veikimą, poreikį užtikrinti sąžiningą konkurenciją ir ES sveikatos, aplinkos, energetikos ir transporto politiką, privalo išnagrinėti kiekvieną pagal Energijos mokesčių direktyvos 19 straipsnį pateikiamą prašymą taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą. Taikant skirtingus mokesčius iš dalies sumažinamos šildymo išlaidos, kurias patiria tam tikrų ypač nepalankią geografinę padėtį turinčių Italijos zonų, palyginti su likusia teritorijos dalimi, gyventojai ir kuriems dėl šios priežasties standartinis mokesčio tarifas, taikomas šildymui naudojamiems SND ir gazoliui, taptų didele mokesčių našta. Nepalanki geografinė padėtis lemia papildomas šildymo išlaidas, kurios atsiranda dėl atšiaurių klimato sąlygų ar tokių vietovių nuošalumo bei alternatyvių šildymo išteklių trūkumo, visų pirma dėl to, kad jose nėra prieigos prie gamtinių dujų tinklo. Ir gazolio, ir SND lengvatinis mokesčių tarifas išlieka didesnis nei ES minimalūs apmokestinimo lygiai, nustatyti Energijos mokesčių direktyva, ir juo tik iš dalies sumažinamos papildomos šildymo išlaidos, patiriamos aptariamose geografinėse vietovėse. Todėl galima manyti, kad lengvata yra suderinama su mokesčių paskatos taikymu, siekiant energijos vartojimo efektyvumo. Nebuvo nustatyta, kad priemonė būtų nesuderinama su atitinkamomis ES aplinkos ir energetikos politikos nuostatomis. Be to, priemonė yra priimtina tinkamo vidaus rinkos veikimo ir būtinybės užtikrinti sąžiningą konkurenciją požiūriu. Ja tik siekiama iš dalies kompensuoti papildomas šildymo išlaidas, kurias aptariamose vietovėse lemia objektyvios sąlygos. Ši mokesčių lengvata netaikoma kartu su kitų rūšių mokesčių lengvatomis, taip pat netaikoma kitiems ne patalpų šildymo tikslams. Energijos mokesčių direktyvos 19 straipsnio 2 dalyje taip pat nustatyta, kad pagal jos nuostatas priimtos priemonės turi būti ribotos trukmės, ir nustatomas maksimalus 6 metų laikotarpis su galimybe jį pratęsti. Komisija mano, kad tai yra laikina mokesčių priemonė, todėl jos pratęsimas Italijai suteiktų pakankamai laiko įvertinti ne tik priemonės poveikį aplinkai, bet taip pat taikyti paskatas, padėsiančias didinti energijos vartojimo efektyvumą, bei visa tai įvertinti. Priemonės pratęsimas Italijos valdžios institucijoms suteiktų pakankamai laiko, kad šios galėtų surinkti tokiam vertinimui reikalingą informaciją. Juo taip pat bus atkreiptas dėmesys į tai, kad ateityje energijos taupymo priemones reikėtų naudoti tikslingiau, kad padidėtų energijos vartojimo efektyvumas, o poveikis aplinkai būtų teigiamas. Dėl šių priežasčių šiuo metu atrodo tikslinga suteikti leidimą trejiems metams. Valstybės pagalbos taisyklės Pagal Direktyvos 2003/96/EB 9 straipsnį Italijos valdžios institucijų numatyti lengvatiniai mokesčių tarifai yra didesni už ES minimalius mokesčių lygius ir sudaro 274,10 EUR už 1 000 l šildymui naudojamo gazolio ir 30,87 EUR už 1 000 kg šildymui naudojamų SND. Taigi ši priemonė patenka į Reglamento 800/2008/EB ([3]) (Bendrojo bendrosios išimties reglamento) 25 straipsnio taikymo sritį, todėl būtų laikoma suderinama su vidaus rinka ir apie ją nereikėtų pranešti. Iš pradžių Bendrojo bendrosios išimties reglamento galiojimo laikotarpis buvo apribotas iki 2013 m. gruodžio 31 d., tačiau Komisijos reglamentu Nr. 1224/2013/ES ([4]) buvo pratęstas iki 2014 m. birželio 30 d. Jei Komisija priims naujas valstybės pagalbos taisykles prieš Tarybai priimant sprendimą dėl šio pasiūlymo, pagal naujas taisykles reikės dar kartą įvertinti prievoles teikti pranešimus. 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS REZULTATAI IR POVEIKIO VERTINIMAS · Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Šis pasiūlymas skirtas tik Italijai. · Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas Nepriklausomo tyrimo neprireikė. · Poveikio vertinimas Šis pasiūlymas susijęs su leidimo suteikimu vienai valstybei narei jos pačios prašymu. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI Pasiūlymo tikslas − leisti Italijai nukrypti nuo bendrųjų Tarybos direktyvos 2003/96/EB nuostatų ir šildymui naudojamiems gazoliui ir SND taikyti lengvatinį mokesčio tarifą. Teisinis pagrindas Tarybos direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnis. Subsidiarumo principas Netiesioginių mokesčių sritis, kuriai taikomas SESV 113 straipsnis, iš esmės nepriklauso išimtinei Europos Sąjungos kompetencijai, kaip apibrėžta SESV 3 straipsnyje. Tačiau valstybių narių kompetencija šioje srityje griežtai apibrėžiama ir ribojama galiojančia ES teise. Pagal Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnį, tik Taryba, remdamasi minėta nuostata, gali leisti valstybei narei papildomai atleisti nuo mokesčio arba jį sumažinti. Pačios valstybės narės be Tarybos to padaryti negali. Taigi pasiūlymas atitinka subsidiarumo principą. Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą. Mokesčių lengvata neviršijama to, kas būtina minėtam tikslui pasiekti (žr. pirmiau nurodytus su vidaus rinka ir sąžininga konkurencija susijusius motyvus). Pasirinkta priemonė Siūloma (-os) priemonė (-s): Tarybos įgyvendinimo sprendimas. Direktyvos 2003/96 19 straipsnyje nustatyta tik šio tipo priemonė. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Šia priemone nesukuriama jokios finansinės ir administracinės naštos Sąjungai. Todėl pasiūlymas neturi poveikio Sąjungos biudžetui. 2014/0200 (NLE) Pasiūlymas TARYBOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS pagal Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnį leidžiantis Italijai tam tikrose geografinėse vietovėse taikyti sumažintus mokesčių tarifus šildymui naudojamiems gazoliui ir suskystintoms naftos dujoms (SND) EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, atsižvelgdama į 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyvą 2003/96/EB, pakeičiančią Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą ([5]), ypač į jos 19 straipsnio 1 dalį, atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą, kadangi: (1) pagal Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnio 1 dalį Italijai buvo leista tam tikrose ypač nepalankią geografinę padėtį turinčiose zonose šildymui naudojamiems gazoliui ir SND taikyti lengvatinius mokesčių tarifus. 2008 m. balandžio 7 d. Tarybos sprendimu 2008/318/EB, pagal Direktyvos 2003/96/EB ([6]) 19 straipsnį leidžiančiu Italijai tam tikrose geografinėse vietovėse taikyti sumažintus mokesčių tarifus šildymui naudojamiems gazoliui ir SND, Italijai buvo suteiktas leidimas iki 2012 m. gruodžio 31 d.; (2) 2012 m. gegužės 31 d. raštu Italijos valdžios institucijos paprašė leisti tam tikrose ypač nepalankią padėtį turinčiose zonose šildymui naudojamiems gazoliui ir SND taikyti lengvatinius mokesčių tarifus, taip išplečiant praktiką, vykdomą kai kuriose vietovėse pagal minėtą Tarybos sprendimą, prieš jam baigiant galioti. 2012 m. gruodžio 4 d., 2013 m. liepos 16 d., 2013 m. gruodžio 31 d. ir 2014 m. sausio 22 d. Italijos valdžios institucijos pateikė papildomos informacijos ir paaiškinimus. 2014 m. kovo 19 d. raštu Italijos valdžios institucijos paprašė pratęsti Tarybos sprendimu 2008/318/EB suteiktą leidimą, nekeičiant teritorinės taikymo srities. Buvo prašoma suteikti leidimą laikotarpiui nuo 2013 m. sausio 1 d. iki 2018 m. gruodžio 31 d.; (3) Italijos teritorijai būdinga didelė klimato ir geografinių sąlygų įvairovė. Atsižvelgdama į savo teritorijos ypatumus ir siekdama tam tikrų geografinių vietovių gyventojams iš dalies kompensuoti neproporcingai dideles šildymo išlaidas, Italija gazoliui ir SND nustatė lengvatinius mokesčių tarifus; (4) taikant objektyviais kriterijais pagrįstus skirtingus mokesčius ir taip mažinant neproporcingai dideles šildymo išlaidas, atsirandančias dėl atšiaurių klimato ar sudėtingų kuro įsigijimo sąlygų, palyginti su likusia Italijos teritorijos dalimi, siekiama reikalavimus atitinkančių vietovių gyventojams sudaryti vienodesnes sąlygas, palyginti su likusios Italijos teritorijos dalies gyventojais; (5) mokesčių lengvata taikoma vieną iš šių kriterijų atitinkančiose geografinėse vietovėse: i) atšiauriausios klimato sąlygos Italijos teritorijoje (komunos, patenkančios į F klimato zoną, kaip apibrėžta 1993 m. ([7]) Prezidento dekrete Nr. 412); ii) atšiaurios klimato sąlygos ir sudėtingos kuro įsigijimo sąlygos (komunos, patenkančios į E klimato zoną, kaip apibrėžta 1993 m. Prezidento dekrete Nr. 412; tol, kol komunoje bus įrengtas gamtinių dujų tinklas); iii) geografinis nuošalumas ir sudėtingas bei brangus kuro įsigijimas (Sardinijoje ir mažosiose salose). Dėl gamtinių dujų tinklo plėtros labai sumažėtų papildomos šildymo išlaidos ir atitinkamais atvejais atsirastų daugiau galimybių rinktis įvairių rūšių kurą, todėl tose komunose įrengus gamtinių dujų tinklą lengvatiniai tarifai nebebus taikomi; (6) Komisija apsvarstė priemonę ir nustatė, kad ji neiškreipia konkurencijos, netrukdo veikti vidaus rinkai ir nelaikoma nesuderinama su ES aplinkos, energetikos ir transporto politika. Ir gazolio, ir SND lengvatinis mokesčių tarifas vis dar yra didesnis už Direktyvoje 2003/96/EB nustatytus ES minimalius apmokestinimo lygius ir tik iš dalies sumažina aptariamų geografinių vietovių papildomas šildymo išlaidas; (7) nagrinėjama priemonė taikoma tik patalpų (gyventojų ir įmonių) šildymui. Ji netaikoma, kai įmonės minėtus produktus naudoja kita paskirtimi. Italijos valdžios institucijų teigimu, verslo vartotojams taikomos lengvatos dydis kiekvienu konkrečiu atveju reglamentuojamas 2013 m. gruodžio 18 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 1407/2013 dėl SESV 107 ir 108 straipsnių taikymo de minimis pagalbai ([8]). Vis dėlto, jei bet kuriai vienai įmonei tenkanti lengvata viršija tame reglamente nurodytą ribą, apie tai turėtų būti pranešama Komisijai pagal 2013 m. liepos 22 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 734/2013, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB sutarties ([9]) 93 straipsnio taikymo taisykles; (8) atsižvelgiant į galimą priemonės poveikį aplinkai, atrodo tikslinga leidimą suteikti trejiems metams. Toks leidimo taikymo laikotarpis Italijos valdžios institucijoms suteiktų pakankamai laiko įvertinti priemonės poveikį aplinkai ir atkreipti dėmesį į tai, kad ateityje reiktų tikslingiau naudoti energijos taupymo priemones, kad padidėtų energijos vartojimo efektyvumas ir būtų užtikrintas teigiamas poveikis aplinkai, PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: 1 straipsnis Italijai leidžiama šildymui naudojamiems gazoliui ir SND taikyti lengvatinius mokesčių tarifus šiose nepalankią geografinę padėtį turinčiose zonose: 1. 1993 m. rugpjūčio 26 d. Prezidento dekrete Nr. 412 nustatytai F klimato zonai priklausančiose komunose; 2. 1993 m. rugpjūčio 26 d. Prezidento dekrete Nr. 412. nustatytai E klimato zonai priklausančiose komunose; 3. Sardinijos ir mažųjų salų komunose ([10]). Siekiant išvengti pernelyg didelės kompensacijos, lengvata neturi būti didesnė už tose vietovėse patiriamas papildomas šildymo išlaidas. Taigi konkrečiai Sardinijos ir mažųjų salų atveju dėl mokesčių lengvatos to paties kuro kaina negali būti mažesnė nei žemyninėje Italijos dalyje. Lengvatinis tarifas turi atitikti Tarybos direktyvos 2003/96/EB reikalavimus, ypač tos direktyvos 9 straipsnyje nustatytus minimalius apmokestinimo lygius. 2 straipsnis Lengvata geografinėms vietovėms, nurodytoms priedo 2 ir 3 punktuose, taikoma tol, kol tose komunose nėra gamtinių dujų tinklo. 3 straipsnis Šis sprendimas įsigalioja pranešimo apie jį dieną. Jis nustoja galioti po trejų metų. 4 straipsnis Šis sprendimas skirtas Italijos Respublikai. Priimta Briuselyje Tarybos vardu Pirmininkas ([1]) 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyva 2003/96/EB, pakeičianti Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą (OL L 283, 2003 10 31, p. 51; Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais direktyvomis 2004/74/EB ir 2004/75/EB (OL L 157, 2004 4 30, p. 87 ir p. 100). ([2]) OL L 109, 2008 4 19, p. 27–29. ([3]) 2008 m. rugpjūčio 6 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 800/2008/EB, skelbiantis tam tikrų rūšių pagalbą suderinama su bendrąja rinka taikant Sutarties 87 ir 88 straipsnius, OL L 214, 2008 8 9, p. 3. ([4]) OL L 320, 2013 11 30. ([5]) OL L 283, 2003 10 31, p. 51, Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/75/EB (OL L 157, 2004 4 30, p. 100). ([6]) OL L 109, 2008 4 19, p. 27–29. ([7]) 1993 m. Prezidento dekretu Nr. 412 Italijos teritorija padalijama į šešias klimato zonas (nuo A iki F). Ši klasifikacija pagrįsta „paros laipsnių vienetu“, t. y. dienų skaičiumi per metus, kai lauko temperatūra skiriasi nuo optimalios 20 C° temperatūros, todėl reikalingas šildymas. ([8]) OL L 352, 2013 12 24, p. 1. ([9]) OL L 204, 2013 7 31, p. 15. ([10]) Visos Italijos salos, išskyrus Sardiniją.