Reglamente nustatyti pagal regionalizavimo principą taikomi rezultatais grindžiami metodai. Jame nustatytos visuose ES vandenyse taikomos bendrosios taisyklės ir numatyta galimybė priimti technines priemones, kuriomis atsižvelgiama į regioninius žvejybos ypatumus. Šiuo pagal BŽP sukurtu rezultatais grindžiamu regionalizavimo metodu siekiama priartinti sprendimų priėmimo procesą prie žvejų. Be to, juo valstybėms narėms ir žvejybos sektoriui suteikiama paskata aktyviai dalyvauti tuos sprendimus rengiant ir įgyvendinant.

Norint užtikrinti rezultatais grindžiamą valdymą, o kartu aktyvų suinteresuotųjų subjektų bei valstybių narių dalyvavimą, reikia, kad rezultatai būtų stebimi bei vertinami ir dėl jų imamasi tolesnių veiksmų taikant ilgainiui išplėtotas peržiūrėtas technines priemones. Ankstesniuose reglamentuose nebuvo jokių rodiklių, pagal kuriuos būtų galima įvertinti techninių priemonių įgyvendinimo poveikį ir sėkmę. Tai reiškia, kad nebuvo įmanoma tiksliai nustatyti, kaip techninės priemonės padėjo siekti pirmiau nurodytų tikslų.

Iš naujausios ŽMTEK atliktos mokslinės analizės matyti, kad pastebėta lėta ir labai laipsniška tendencija sužvejoti laimikį, kurį sudaro didesnė didesnių žuvų dalis. Nors eksperimentiniai tyrimai atskleidė, kad didesnį selektyvumą galima pasiekti kontroliuojamomis sąlygomis naudojant tam tikrus žvejybos įrankius, paaiškėjo, kad sunku nustatyti tiesioginį priežastinį ryšį tarp konkrečių žvejybos įrankių taisyklių taikymo, naudojamų žvejybos įrankių pakeitimo ir bendro žvejybos laivynų užtikrinamo selektyvumo pagal dydį. Nėra pakankamai tikslių duomenų, kad būtų galima nustatyti tokias sąsajas. Be to, manoma, kad veiklos veiksniai (pasirinkimas, kur ir kada žvejoti, išsamios žinios apie žvejybos įrankių įrengimą), kuriems netaikomi reguliavimo įpareigojimai, taip pat daro didelį poveikį selektyvumui.

Reglamente, kuriame nagrinėjami labiau rezultatais grindžiami priemonių apibrėžimo metodai, nustatyti su techninėmis priemonėmis susiję uždaviniai:

·sumažinti nepageidaujamą laimikį (ypač pažeidžiamų rūšių),

·optimizuoti išteklių naudojimo metodus,

·padėti užtikrinti didesnį laimikį ir

·užtikrinti, kad žvejybos veiklos poveikis jūros dugno buveinėms atitiktų ES aplinkos apsaugos teisės aktus.

Poreikis tobulinti selektyvumo ir jo poveikio vertinimo metodus tampa akivaizdesnis ir dar labiau neatidėliotinas. Veiksmingumą galima įvertinti tik remiantis matomais rezultatais: geresnė jauniklių ir nerštaviečių apsauga, mažesnis pažeidžiamų jūrų rūšių gyvūnų atsitiktinis laimikis, mažesnis neigiamas poveikis aplinkai ir teigiamas indėlis į aplinkos apsaugos teisės aktus. Tokie vertinimo metodai taikomi dviem tikslais: i) galimiems siūlomų ir parengtų priemonių rezultatams preliminariai įvertinti ir ii) priemonėms įvertinti atsižvelgiant į jų taikymo rezultatus.

Selektyvumą lemia ir naudojamų žvejybos įrankių rūšis, ir tai, kaip žvejybos operacijų valdytojai ir žvejai juos naudoja atsižvelgdami į vietą, metų laiką, paros laiką, greitį ir kitus su veikla susijusius sprendimus. Selektyvumo didinimas priklauso ne tik nuo teisės aktų taikymo siekiant pakeisti žvejybos įrankių struktūrą, bet ir nuo teisės aktų taikymo siekiant paskatinti žvejus taikyti geresnę žvejybos įrankių naudojimo praktiką. Tai reiškia, kad reikia tobulinti selektyvumo stebėsenos metodus, tiksliau įvertinant sugaunamų smulkių žuvų arba pažeidžiamų rūšių individų kiekius. Taikant dabartinius stebėsenos metodus tik gauta tinkamų duomenų, kad ŽMTEK galėtų įvertinti bendras selektyvumo pagal dydį tendencijas dideliuose laivyno segmentuose. Būsimame veiksmų plane Komisija apsvarstys galimybę pateikti rekomendacijas valstybėms narėms dėl papildomų informacijos, reikalingos šiai politikai įgyvendinti, rinkimo priemonių.

4.Indėlis siekiant ES aplinkos apsaugos tikslų

Techninės priemonės taip pat turi padėti pasiekti Jūrų strategijos pagrindų direktyvoje nustatytą gerą aplinkos būklę. Priemonės, kuriomis pagal BŽP siekiama išsaugoti jūrų biologinius išteklius, o kartu prisidedama prie jūrų aplinkos apsaugos, priklauso išimtinei ES kompetencijai. Įgyvendinant BŽP, būtina užtikrinti suderinamumą su ES aplinkos apsaugos teisės aktais, o Reglamentas grindžiamas juose nustatytais uždaviniais.

Pagal Jūrų strategijos pagrindų direktyvą nustatomi kiekybiniai aplinkos apsaugos uždaviniai, tačiau dauguma aplinkos apsaugos tikslų vis dar yra kokybiniai, pavyzdžiui, Buveinių direktyvos 1 straipsnio e punkte ir 2 straipsnyje nurodyta palanki apsaugos būklė.

Iš grįžtamosios informacijos, surinktos per konsultacijas, matyti, kad reikia laiko prisitaikyti prie Reglamento (kuriuo konsoliduojama ir pakeičiama daugiau kaip 30 ankstesnių reglamentų) ir vykdant regionalizavimo procesą pereiti nuo įpareigojančių taisyklių prie regionams pritaikytų priemonių. Dauguma valstybių narių, patariamosios tarybos, suinteresuotieji subjektai ir ŽMTEK patvirtino, kad vertinti Reglamento poveikį dar per anksti. Dauguma NVO mano, kad kol kas Reglamentu neprisidėta prie jame nustatytų tikslų ir uždavinių įgyvendinimo ir neužkirstas kelias neigiamam žvejybos poveikiui aplinkai. Šie suinteresuotieji subjektai taip pat pasisako už rezultatais grindžiamą požiūrį, kuris būtų dar labiau suderintas su Europos žaliojo kurso ir 2030 m. ES biologinės įvairovės strategijos užmojais.

Žvejyba yra vienas iš pagrindinių veiksnių, darančių poveikį ekosistemoms, pažeidžiamoms rūšims ir jūros dugnui. Neseniai atliktoje Europos Audito Rūmų apžvalgoje padaryta išvada, kad buveinių nykimo ir jūrų biologinės įvairovės mažėjimo problema lieka neišspręsta. Komisija sutinka su Audito Rūmais, kad reikia imtis tolesnių veiksmų, ir mano, kad siekiant išspręsti šią problemą labai svarbu pagal Reglamentą parengti tinkamas technines priemones.

Šioje ataskaitoje pažeidžiamos rūšys yra pagal ES teisės aktus ir ES privalomus tarptautinius susitarimus saugomos rūšys, pavyzdžiui, delfinai, jūrų kiaulės, jūrų paukščiai, rykliai ir kai kurios žuvų ir vėžlių rūšys, kurioms kyla tiesioginė išnykimo grėsmė. Daug didelių, lėtai augančių žuvų ir kitų gyvūnų dabar yra išnykę didelėse teritorijose, kur anksčiau jų buvo, o kiti sparčiai nyksta. Šioms rūšims didelę grėsmę gali kelti žvejyba, o kai kuriais atvejais šią grėsmę gali padėti sumažinti techninės priemonės. Turima daug įrodymų, kad toliau išvardytų rūšių individai sužvejojami kaip atsitiktinis laimikis. Pavyzdžiui, jūrų paukščius galima sugauti ir jie gali paskęsti žvejojant ūdomis arba žiauniniais tinklais nuo kranto. Jūrų kiaulės ir delfinai taip pat gali pakliūti į žiauninius tinklus ir (pelaginius) tralus. Vėžliai gali pakliūti į žiauninius tinklus ir užsikabinti už dreifuojančiųjų ūdų, giliavandeniai rykliai sugaunami ūdomis ir žiauniniais tinklais, stambūs pelaginiai rykliai sugaunami ūdomis žvejojant tunus. Didelių ryklių jaunikliai ir rombinės rajožuvės dėl savo didelio dydžio pakliūna į dugninius tralus.

Žinoma keletas akivaizdžių atvejų, kai rūšiai gresia išnykimas, tačiau bendrųjų žinių apie atsitiktinį pažeidžiamų rūšių individų laimikį nepakanka, kad būtų galima tiksliai įvertinti tokio laimikio poveikį. ŽMTEK nustatė, kad pakrančių statomieji tinklai (žiauniniai ir sieniniai tinklai) daro didžiausią ir plačiausią poveikį pažeidžiamoms rūšims, peržiūrėjo šio atsitiktinio laimikio mažinimo metodus ir nustatė įvairių galimų priemonių, tokių kaip sezoniniai žvejybos draudimai, akustinių atgrasomųjų prietaisų ir paukščių baidymo lynų naudojimas. Reglamentu ir toliau draudžiama naudoti dreifuojančiuosius tinklus ir ribojamas kitų rūšių žvejybos įrankių, kurių neigiamas poveikis aplinkai žinomas, naudojimas, be to, jame remiamasi priemonėmis, anksčiau numatytomis panaikintame Reglamente dėl banginių būrio gyvūnų , įskaitant stebėsenos įpareigojimus, kuriais siekta papildyti išsamesnio duomenų rinkimo pagal ankstesnę duomenų rinkimo sistemą veiksmus (kai duomenys apie priegaudą yra duomenų, surinktų atliekant gerokai platesnio masto išsamų duomenų rinkimą, dalis). Paaiškėjo, kad vykdyti šią tikslinę banginių būrio gyvūnų stebėseną sunku, be to, kyla abejonių dėl jos veiksmingumo. Priegaudos kiekis vis dar iš esmės nežinomas.

Reglamente taip pat nustatyta veiksmų plano, kuriuo siekiama mažinti atsitiktinį jūrų paukščių sugavimą žvejybos įrankiais , įgyvendinimo sistema ir valstybėms narėms suteikiama galimybė priimti priemones savo vandenyse arba regioniniu mastu, taip veiksmingai prisidedant prie Reglamento tikslo ir uždavinių įgyvendinimo.