Specialioji ataskaita Gyvūnų ligų ribojimui 
skirtos likvidavimo, 
kontrolės ir stebėsenos 
programosLT 2016  Nr. 06
EUROPOS
AUDITO
RŪMAI
EUROPOS AUDITO RŪMAI  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tel. +352 4398-1
Užklausos: eca.europa.eu/lt/Pages/ContactForm.aspx
Interneto svetainė: eca.europa.eu
Tviteris: @EUAuditorsECA
Daug papildomos informacijos apie Europos Sąjungą yra internete.  
Ji prieinama per portalą Europa  (http://europa.eu ).
Liuksemburgas: Europos Sąjungos leidinių biuras, 2016
Print ISBN 978-92-872-4433-8 ISSN 1831-0885 doi:10.2865/02193 QJ-AB-16-006-LT-C
PDF ISBN 978-92-872-4435-2 ISSN 1977-5725 doi:10.2865/200515 QJ-AB-16-006-LT-N
EPUB ISBN 978-92-872-4501-4 ISSN 1977-5725 doi:10.2865/897660 QJ-AB-16-006-LT-E
© Europos Sąjunga, 2016
Leidžiama atgaminti nurodžius šaltinį.
Gyvūnų ligų ribojimui 
skirtos likvidavimo, 
kontrolės ir stebėsenos 
programos
(pagal SESV 287 straipsnio 4 dalies antrą pastraipą)Specialioji ataskaitaLT 2016  Nr. 06
02
 Audito grupė
Audito Rūmų specialiosiose ataskaitose pateikiami su konkrečiomis biudžeto sritimis arba valdymo temomis susijusių 
Audito Rūmų veiklos ir atitikties auditų rezultatai. Audito Rūmai audito užduotis atrenka ir nustato taip, kad jos turėtų kuo 
didesnį poveikį, atsižvelgdami į veiklos ar atitikties riziką, susijusių pajamų ar išlaidų lygį, būsimus pokyčius ir politinį bei 
viešąjį interesą.
Šį veiklos auditą atliko Audito Rūmų nario Augustyn Kubik vadovaujama I audito kolegija, atsakinga už gamtos išteklių 
apsaugos ir valdymo išlaidų sritis. Auditui vadovavo Audito Rūmų narė Bettina Jakobsen, jai padėjo jos kabineto vadovė 
Katja Mattfolk ir atašė Kim Storup, pagrindinis vadybininkas Colm Friel, už užduotis atsakingas vadovas Armando do Jogo, 
auditoriai Manuel Dias, Andreas Dürrwanger, Oana Dumitrescu, Laure Gatter, Mary Kerrigan, Joanna Kokot, Michela  
Lanzutti, Joachim Otto, Lucia Rosca ir Anna Zalega.
Iš kairės į dešinę: K. Mattfolk, A. do Jogo, C. Friel, B. Jakobsen, X. Demarche.

03
 Turinys
Dalis
 Žodynėlis ir santrumpos
I – X Santrauka
1 – 17 Įvadas
1 – 2 Gyvūnų ligų gydymas
3 – 4 ES gyvūnų sveikatos strategija
5 – 9 Gyvūnų ligų likvidavimo, kontrolės ir stebėsenos programos
10 – 12 Bendradarbiavimas su ES nepriklausančiomis šalimis
13 – 17 Pagrindinės funkcijos ir atsakomybė
18 – 23 Audito apimtis ir metodas
24 – 60 Audito pastabos
26 – 33 Nors Komisijos įdiegtas gyvūnų ligų likvidavimo, kontrolės ir stebėsenos metodas apskritai buvo 
patikimas,
34 – 36 o valstybių narių programos buvo iš esmės tinkamai parengtos ir įgyvendintos,
37 – 47 programų ekonominį veiksmingumą sudėtinga nustatyti,
48 – 60 be to, vis dar yra galimybių tobulėti.
61 – 72 Išvados ir rekomendacijos
 I priedas.  Informacija apie gyvūnų ligas
 II priedas.  Pagrindinės pareigos
 Komisijos atsakymas
04
 Žodynėlis ir santrumpos
ADNS : Pranešimo apie gyvūnų ligas sistema
ECDC : Europos ligų prevencijos ir kontrolės centras
EFSA : Europos maisto saugos tarnyba
GSE : Galvijų spongiforminė encefalopatija
JTMŽŪO : Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacija
MKK : Maisto kodekso komisija
MVT : Maisto ir veterinarijos tarnyba
PAFF : Augalų, gyvūnų, maisto ir pašarų nuolatinis komitetas
PGSO : Pasaulinė gyvūnų sveikatos organizacija
PSO : Pasaulio sveikatos organizacija
Sergamumas ir paplitimas : Sergamumas – tai ligos atvejų skaičius nustatytoje populiacijoje per nustatytą 
laikotarpį (naujų atvejų skaičius). Ligos paplitimas – tai ligos pasireiškimas nustatytoje populiacijoje per nustatytą 
laikotarpį (faktinis atvejų skaičius).
TRACES : Integruota kompiuterinė veterinarijos sistema
USE : Užkrečiamosios spongiforminės encefalopatijos
WAHIS : Pasaulinė gyvūnų sveikatos informacinė sistema
Zoonozė : Gyvūnų žmonėms tiesiogiai ar netiesiogiai perduodama liga ar infekcija.
05
 Santrauka
I
Dėl maisto saugos klausimų gyvūnų sveikata turi tiesioginės įtakos visuomenės sveikatai, taipogi taip yra dėl to, kad 
kai kurios gyvūnų platinamos ligos yra perduodamos žmogui. Be to, gyvūnų ligų protrūkiai praradus ES vidaus ir 
eksporto rinkas gali sąlygoti reikšmingas ekonomines sąnaudas ir tiesiogines iš ES ir valstybių narių biudžetų paden -
giamas ligų kontrolės sąnaudas.
II
Gyvūnų ligos gali greitai plisti; jų nesustabdo valstybių sienos. ES turi įdiegusi aktyvią gyvūnų sveikatos politiką ir 
finansuoja valstybių narių tam tikrų gyvūnų ligų likvidavimo, kontrolės ir stebėsenos programas. Pagal šias progra -
mas 2009–2014 m. buvo skirtas 1,3 milijardo eurų ES finansavimas; jos apėmė tokius veiksmus kaip gyvūnų skiepiji -
mas, testavimas ir kompensacijos už paskerstus gyvūnus. Priklausomai nuo ligos tipo jos likvidavimas yra sudėtingas 
procesas ir gali užtrukti daug metų. Todėl ES lygmeniu turi būti taikomas patikimas metodas, o valstybės narės turi 
įgyvendinti tinkamas programas.
III
Audito Rūmai, vertindami Komisijos metodą ir valstybių narių programų koncepciją ir įgyvendinimą, tikrino, ar likvi -
davimo, kontrolės ir stebėsenos programos tinkamai užkirto kelią gyvūnų ligoms. Audito Rūmai taip pat tikrino, ar 
buvo tinkamai išnagrinėtas programų ekonominis veiksmingumas.
IV
Iš esmės Audito Rūmai padarė išvadą, kad jų tikrintos gyvūnų ligų programos tinkamai užkirto kelią gyvūnų ligoms. 
Tačiau kadangi ligų protrūkių gali visada pasitaikyti, Komisija ir valstybės narės turėtų išlikti budrios.
V
Mes padarėme išvadą, kad Komisijos metodas buvo iš esmės patikimas ir buvo paremtas tinkamomis konsultaci -
jomis techniniais klausimais, rizikos analize ir išteklių prioritetų nustatymo mechanizmu. Komisija suteikė gaires ir 
palengvino valstybių narių pastangų koordinavimą bei nustatė minimalius veiksmingumo kriterijus, kuriuos turi 
atitikti valstybių narių programos. Buvo pasiekta nemažos pažangos, pavyzdžiui, buvo sumažintas galvijų spongi -
forminės encefalopatijos (GSE) galvijuose, salmonelės naminiuose paukščiuose ir pasiutligės laukiniuose gyvūnuose 
atvejų skaičius.
VI
Mes padarėme išvadą, kad mūsų patikrintos valstybių narių programos buvo iš esmės tinkamai sukurtos ir įgyven -
dintos ir kad valstybės narės turėjo įdiegusios tinkamas sistemas, skirtas gyvūnų ligų protrūkiams nustatyti ir jų 
likvidavimui palengvinti.
06 Santrauka 
VII
Vis dėlto dėl tokios analizės modelių trūkumo programų ekonominį veiksmin -
gumą sudėtinga nustatyti. Buvo nustatyta valstybių narių nepakankamai gerai 
kontroliuojamų programų arba nepagrįstai didelių sąnaudų pavyzdžių. Kai kuriais 
atvejais Italijoje kaip kompensacijos ūkininkams sumokėtos sumos arba Komisijos 
skirta sumažinta išmoka suteikė nedaug veiksmingų biologinio saugumo priemo -
nių vykdymo ir taisomųjų priemonių įgyvendinimo paskatų.
VIII
Mes nustatėme tam tikrų konkrečių sričių, kuriose galima atlikti patobulinimų. 
Apsikeitimas epidemiologine informacija ir galimybė lengvai gauti istorinius 
rezultatus galėtų būti geriau paremti tinkamomis informacinėmis sistemomis, 
tačiau šis procesas buvo tobulinamas. Audito metu taip pat nustatyta, kad kai 
kuriose programose turėtų būti geriau įvardyti vykdytini veiksmai ir kontrolės 
priemonės.
IX
Nors mūsų atliktas konkrečių veterinarijos programų įgyvendinimo įvertinimas 
buvo iš esmės teigiamas, galvijų bruceliozės ir tuberkuliozės bei avių ir ožkų 
bruceliozės likvidavimas kai kuriose valstybėse narėse nuolat keldavo sunkumų. 
Mes nustatėme, kad ES taikomas laukinių gyvūnų ligų tyrimo metodas turėtų būti 
papildytas, visų pirma tuberkuliozės atveju, ir kad dėl tam tikrų vakcinų stygiaus 
gali sumažėti programų veiksmingumas.
X
Audito Rūmai rekomenduoja Komisijai:
a) sudaryti palankias sąlygas valstybių narių apsikeitimui epidemiologine 
informacija;
b) išnagrinėti, ar esami rodikliai turėtų būti atnaujinti siekiant suteikti geresnės 
kokybės informaciją apie veterinarinės kontrolės veiklą ir programų ekonomi -
nį veiksmingumą;
c) kai tinkama, į veterinarijos programas sistemingai įtraukti laukinės gyvūnijos 
aspektus;
d) sudaryti daugiau galimybių valstybėms narėms pasinaudoti vakcinomis, kai 
tai yra pagrįsta epidemiologiniu požiūriu.
07
 Įvadas
Gyvūnų ligų gydymas
01 
Gyvūnų sveikata turi tiesioginės įtakos visuomenės sveikatai, kadangi kai kurios 
gyvūnų ligos perduodamos žmogui, taip yra ir dėl maisto saugos problemų. Gera 
gyvūnų sveikata taip pat yra vienas pagrindinių ES maisto pramonės reikalavimų. 
Taigi jau daug metų ES užtikrina, kad būtų vykdomos plataus pobūdžio gyvūnų 
sveikatos apsaugos priemonės. Ekstremaliųjų situacijų sprendimo ir kovojimo su 
ligomis išlaidos, jei esamos priemonės veikia netinkamai, gali būti didelės, tokiu 
būdu prarandamos ES vidaus ir eksporto rinkos, tai taip pat sąlygoja ligų kon -
trolės išlaidas, kurios yra padengiamos iš ES valstybių narių biudžetų, ir išlaidas, 
susijusias su valstybių narių sveikatos sistemomis, skirtomis zoonozinėms ligoms 
(žmogui perduodamoms ligoms) gydyti. Apskaičiuota, kad snukio ir nagų ligos 
protrūkis 2001 m., kuris prasidėjo JK, tačiau išplito į kitas šalis, atsiėjo apie 12 mi -
lijardų  eurų. Praeito amžiaus paskutinio dešimtmečio galvijų spongiforminės 
encefalopatijos krizė, kuri taip pat daugiausia buvo išplitusi JK, vien tik joje atsiėjo 
daugiau kaip 3 milijardus eurų ir žymiai sumažino ES jautienos eksporto apimtis 
ir kainas. Pastaraisiais metais nebuvo jokio protrūkio, kuris būtų sąlygojęs tokias 
dideles išlaidas.
02 
Gyvūnų ligų tipas ir sergamumas ES yra nevienodas: tai priklauso nuo veiksnių, 
kurie apima klimatą, ūkininkavimo tipus, veterinarinę praktiką ir gyvūnų judėjimą. 
Kai kurios pagrindinės gyvūnų ligos yra apibūdintos I priede . Be to, visi neseniai 
įvykę afrikinio kiaulių maro (Estijoje, Latvijoje, Lietuvoje ir Lenkijoje), paukščių gri -
po (Vokietijoje ir Nyderlanduose) arba mėlynojo liežuvio ligos (kuri išplito iš Šiau -
rės Afrikos ir daugiausia paveikė Graikiją, Ispaniją, Italiją ir Portugaliją) protrūkiai 
greitai plito ir nepaisė sienų. Kai kurios gyvūnų ligos gali greitai plisti (pavyzdžiui, 
žr. mėlynojo liežuvio ligos atvejį 1 diagramoje ), jei jos nėra greitai nustatomos ir 
veiksmingai gydomos. Veiksmingos veterinarinės priemonės prisideda prie tokių 
itin užkrečiamų ligų prevencijos ir leidžia išvengti būtinybės imtis neatidėliotinų 
priemonių.
ES gyvūnų sveikatos strategija
03 
ES gyvūnų sveikatos teisinis pagrindas yra sudėtingas. Jį sudaro šimtai teisės 
aktų; kai kurie jų buvo priimti dar 1964 m. 1977 m. buvo pirmą kartą įdiegtas 
sistemingas ES gyvūnų ligų likvidavimo, kontrolės ir stebėsenos metodas, kuris 
buvo taikomas kai kurioms ligoms1. 2009 m. Tarybos sprendimu2 dėl išlaidų veteri -
narijos srityje, kuris buvo pakeistas 2014 m.3, nustatytas šių programų pagrindas. 
ES gyvūnų sveikatos strategijoje4 nustatyti su sveikatos, ekonominiais klausimais 
ir ūkininkavimo praktika susiję tikslai bei jų pasiekimo veiksmų planas. Išsames -
nės informacijos rasite 1 langelyje .1 1977 m. gegužės 17 d. Tarybos 
direktyva 77/391/EEB, 
nustatanti Bendrijos 
priemones dėl galvijų 
bruceliozės, tuberkuliozės ir 
leukozės likvidavimo (OL L 145, 
1977 6  3, p. 44).
2 2009 m. gegužės 25 d. Tarybos 
sprendimas 2009/470/EB dėl 
išlaidų veterinarijos srityje 
(OL L 155, 2009 6 18, p. 30).
3 2014 m. gegužės 15 d. Europos 
Parlamento ir Tarybos 
reglamentas (ES) Nr. 652/2014, 
kuriuo nustatomos išlaidų, 
susijusių su maisto grandine, 
gyvūnų sveikata ir gerove bei 
augalų sveikata ir augalų 
dauginamąja medžiaga, 
valdymo nuostatos ir iš dalies 
keičiamos Tarybos direktyvos 
98/56/EB, 2000/29/EB ir 
2008/90/EB, Europos 
Parlamento ir Tarybos 
reglamentai (EB) Nr. 178/2002, 
(EB) Nr. 882/2004 ir (EB) 
Nr. 396/2005, Europos 
Parlamento ir Tarybos 
direktyva 2009/128/EB ir 
Europos Parlamento ir Tarybos 
reglamentas (EB) Nr. 1107/2009 
ir panaikinami Tarybos 
sprendimai 66/399/EEB, 
76/894/EEB ir 2009/470/EB 
(OL L 189, 2014 6 27, p. 1).
4 COM(2007) 539 final, 2007 m. 
rugsėjo 19 d. „Naujoji Europos 
Sąjungos gyvūnų sveikatos 
strategija (2007–2013 m.), 
pagal kurią „prevencija geriau 
už gydymą“.
08 Įvadas 
ES gyvūnų sveikatos strategija
2007–2013 m. ES gyvūnų sveikatos strategijoje nustatyti ES tikslai ir veiksmai. Šioje strategijoje nustatyti keturi 
pagrindiniai tikslai:
1. Užtikrinti aukštą visuomenės sveikatos ir maisto saugos lygį sumažinant atvejų, kai žmonėms kyla biologi -
nis ir cheminis pavojus, skaičių.
2. Gerinti gyvūnų sveikatą išvengiant gyvūnų susirgimo atvejų arba mažinant gyvūnų sergamumą, ir taip 
remti ūkininkavimą ir kaimo ekonomiką.
3. Skatinti ekonomikos augimą, sanglaudą, konkurencingumą, užtikrinant laisvą prekių judėjimą ir propor -
cingą gyvūnų perkėlimą.
4. Skatinti tokią ūkininkavimo praktiką ir gyvūnų gerovę, kuriomis būtų užkertamas kelias su gyvūnų sveika -
ta susijusioms grėsmėms ir būtų sumažintas poveikis aplinkai remiant ES tvaraus vystymosi strategiją.
Šie tikslai buvo įgyvendinti įvykdžius keturių ramsčių veiksmų planą:
1. Prioritetinių ES lygmens veiksmų nustatymas.
2. ES gyvūnų sveikatos sistema.
3. Prevencija, stebėjimas ir pasirengimas.
4. Mokslas, inovacijos ir moksliniai tyrimai.1 langelis 1 diagramaMėlynojo liežuvio ligos BTV-1 serologinio tipo protrūkių skaičius ES
7 000
6 000
5 000
4 000
3 000
2 000
1 000
01 3266 002
121 8 96564
2009 m. 2010 m. 2011 m. 2012 m. 2013 m. 2014 m.
Šaltinis:  Europos Komisija, Sveikatos ir maisto saugos generalinis direktoratas.
09 Įvadas 
04 
Komisija (Sveikatos ir maisto saugos generalinis direktoratas) yra atsakinga už 
rizikos, susijusios su gyvūnų ligomis, valdymą. Valstybės narės ir ES specializuoto -
sios agentūros – Europos maisto saugos tarnyba (EFSA) ir Europos ligų prevenci -
jos ir kontrolės centras (ECDC) – yra atsakingi už rizikos vertinimą. Nuo 1982 m. ES 
yra įdiegusi informavimo sistemą, skirtą užkirsti kelią tam tikrų užkrečiamų ligų 
plitimui. Reikalaujama, kad valstybės narės praneštų Komisijai apie ligos protrū -
kį ir tam tikrų užkrečiamų ligų likvidavimą naudojantis pranešimo apie gyvūnų 
ligas sistema (ADNS)5 siekiant užkirsti kelią jų plitimui, kad jomis neužsikrėstų ES 
galvijai.
Gyvūnų ligų likvidavimo, kontrolės ir stebėsenos 
programos
05 
Ankstesnių ligų protrūkių problemos sprendimo išlaidos kartu su dabartinių ar 
atsirandančių ligų būsimų protrūkių šalinimo rizika rodo, kokios svarbios yra ES 
veterinarijos priemonės. ES pagal pirmąjį Gyvūnų sveikatos strategijos ramstį 
finansuoja valstybių narių veterinarijos programas, susijusias su kai kuriomis ligo -
mis ir zoonozėmis (žr.  2 langelį ). Šių programų tikslai yra šie:
– palaipsniui likviduoti gyvūnų ligas ir valstybėse narėse bei visoje ES įgyven -
dinti ligų stebėsenos priemones;
– užtikrinti aukštą gyvūnų sveikatos, visuomenės sveikatos ir vartotojų apsau -
gos lygį;
– garantuoti aukštą tiek gyvūnų, tiek visuomenės sveikatos lygį ir skatinti gyvu -
lininkystės sektoriaus produktyvumo gerinimą bei prisidėti prie tiesiogiai ar 
netiesiogiai gyvūnų ligos protrūkio paveiktų sektorių ekonominio tvarumo.5 Ji buvo įdiegta 1982 m. 
gruodžio 21 d. Tarybos 
direktyva 82/894/EEB dėl 
pranešimo apie gyvūnų ligas 
Bendrijoje (OL L 378, 
1982 12 31, p. 58).
Likvidavimo, kontrolės ir stebėsenos programos
Likvidavimo programos : jų tikslas yra biologinis gyvūnų ligos ar zoonozės išnaikinimas, šį tikslą įvykdžius ga -
liausiai pagal Sąjungos teisės aktus užtikrinamas ligos neužkrėstos teritorijos arba oficialus ligos neužkrėstos 
teritorijos statusas (pavyzdžiui, galvijų tuberkuliozės atveju).
Kontrolės programos:  jų tikslas yra išlaikyti gyvūnų ligos ar zoonozės (pavyzdžiui, salmonelių) paplitimo lygį 
žemesnį už sanitariniu požiūriu tinkamą lygį.
Stebėsenos / priežiūros programo s: jų tikslas yra surinkti ir užregistruoti nustatytų populiacijų duomenis 
siekiant įvertinti ligos (pavyzdžiui, paukščių gripo) epidemiologinę raidą.
Šaltinis:  Komisijos sprendimas 2008/341/EB.2 langelis
10 Įvadas 
06 
Šios programos yra suklasifikuotos į likvidavimo, kontrolės arba stebėsenos pro -
gramas ir apima platų priemonių spektrą, įskaitant gyvūnų skiepijimo, testavimo 
ir kompensavimo už jų skerdimą ar naikinimą priemones.
07 
2009–2014 m. šioms programoms iš ES biudžeto buvo skirta 1,3 milijardo eurų 
(žr. 1 lentelę ), o tai sudaro didžiąją ES maisto saugos biudžeto išlaidų dalį. ES 
finansinio įnašo dydis paprastai siekia 50 % valstybių narių patirtų išlaidų iki 
maksimalios sumos. Gyvūnų ligos ir zoonozės, kurios atitinka reikalavimus ES fi -
nansiniam įnašui gauti, yra išvardytos 2009 m. Tarybos sprendimo I priede, o nuo 
2014 m. – Reglamento (ES) Nr. 652/2014 II priede. 1 lentelėES įsipareigojimai padengti programų išlaidas 2009–2014 m. laikotarpiu pagal ligos 
tipą (milijonais eurų)
Programa 2009 m. 2010 m. 2011 m. 2012 m. 2013 m. 2014  m. 2009–2014 m. %
Afrikinis kiaulių maras 0,1 0,1 0,2 0,9 1,1 0,1 2,3 0,2 %
Aujeskio liga 2,8 2,3 0,0 0,0 0,0 0,0 5,2 0,4 %
Paukščių gripas 4,9 4,9 3,5 2,7 2,7 2,6 21,3 1,6 %
Mėlynojo liežuvio liga 112,0 68,2 13,4 3,7 2,5 3,8 203,5 15,4  %
Galvijų bruceliozė 11,8 8,6 10,1 8,0 7, 3 10,3 56,0 4,2 %
Galvijų tuberkuliozė 26,3 53,4 67,9 70,7 63,9 64,2 346,4 26,2  %
Bruceliozė (B. melitensis) 9,0 7,7 15,9 15,4 15,3 16,2 79,4 6,0 %
Klasikinis kiaulių maras 5,1 4,3 3,7 3,4 3,0 2,6 22,1 1,7 %
Leukozė (EBL) 3,0 2,4 0,0 0,0 0,0 0,0 5,3 0,4 %
Pasiutligė 11,7 15,7 20,9 23,4 19,9 20,4 112,0 8,5 %
Salmoneliozė 18,6 24,4 25,1 19,2 19,2 21,2 127, 8 9,7 %
Vezikulinė kiaulių liga 0,5 0,3 0,7 0,9 1,1 0,8 4,3 0,3 %
USE, GSE ir skrepio liga 61,5 81,8 74,6 54,3 38,9 24,0 335,0 25,4  %
Iš viso 267,4 274,1 236,0 202,3 174,9 166,1 1 320,8 100,0  %
Metinis biudžetas, išreikštas 
atitinkamo laikotarpio bendro biudže -
to procentine dalimi20,2  % 20,8  % 17,9  % 15,3 % 13,2  % 12,6  % 100,0  %
Šaltinis:  Sveikatos ir maisto saugos generalinis direktoratas.
11 Įvadas 
08 
Daugiau kaip 50 % išlaidų teko keturioms šalims (Ispanijai, Prancūzijai, Italijai ir 
Jungtinei Karalystei) (žr.  2 diagramą ).
09 
Praktika rodo, kad gali būti labai sunku likviduoti gyvūnų ligas. Pavyzdžiui, galvijų 
tuberkuliozė ir bruceliozė keliose valstybėse narėse dar nėra likviduotos, nors 
daugiau kaip 50 metų dedamos jų kontrolės ar likvidavimo pastangos. Aštunta -
jame praėjusio amžiaus dešimtmetyje ES pradėjo finansuoti šių ligų likvidavimo 
programas; tuo metu kai kurios valstybės narės jau daugelį metų vykdė savo 
nacionalines programas. 2 lentelėje  parodyta, kad nepaisant valstybių narių ir 
Komisijos pastangų bei tebesitęsiančios technikos ir mokslo pažangos, gali praeiti 
dešimtmečiai norint gauti oficialų ligos neužkrėstos teritorijos statusą. Tačiau kai 
kurios šalys buvo greitesnės nei kitos. Ir toliau pasikartojančios tokios ligos sąly -
goja periodines likvidavimo programoms skirtas ES biudžeto išlaidas. 2 diagramaProgramų išlaidų lygis 2009–2014 m. laikotarpiu pagal 
valstybę narę
Lenkija; 7 %
Airija; 8 %Vokietija; 6 %Visos kitos šalys; 25 %
Italija; 10 %JK; 14 %Prancūzija; 14 %Ispanija; 17 %
Šaltinis:  Sveikatos ir maisto saugos generalinis direktoratas.
12 Įvadas 
Bendradarbiavimas su ES nepriklausančiomis šalimis
10 
PGSO, Pasaulinė gyvūnų sveikatos organizacija, savo 2014 m. gyvūnų ligų kon -
trolės gairėse akcentuoja tarptautinio bendradarbiavimo svarbą ir nurodo, kad 
šalys, kai tai yra įmanoma, turėtų veikti regioniniu lygmeniu siekdamos suderinti 
ligų kontrolės programas. Tai yra svarbu, kadangi ligos gali būti pernešamos 
nepaisant sienų, visų pirma jas gali pernešti laukiniai gyvūnai. Teisės aktuose 
nėra nuostatos, kuria Komisija būtų įpareigota tiesiogiai finansuoti veterinarijos 
programas už ES ribų. Tačiau valstybės narės gali tiesiogiai su kaimyninėmis ES 
nepriklausančiomis šalimis susitarti vykdyti veterinarinius veiksmus (kaip antai 
skiepijimo kampanijas pasienio ruože) ir įtraukti susijusias išlaidas kaip jų veteri -
narijos programų paprogrames, kurias finansuoja Komisija. 2 lentelėLigų likvidavimas yra ilgas procesas
Galvijų tuberkuliozė Galvijų bruceliozė
Valstybė narėPirmoji ES 
finansuota 
programaOficialaus 
ligos neužkrėstos 
teritorijos statuso 
pripažinimasMetų, 
kurių reikia 
norint gauti 
oficialų ligos 
neužkrėstos 
teritorijos sta -
tusą, skaičiusa)Pirmoji ES 
finansuota 
programaOficialaus ligos 
neužkrėstos 
teritorijos 
statuso 
pripažinimasMetų, 
kurių reikia 
norint gauti 
oficialų ligos 
neužkrėstos 
teritorijos sta -
tusą, skaičiusa)
Airija 1978  m.b)Vis dar nėra neužkrėsta ligos 1978  m. 2009  m. 31
Ispanija 1987  m. Vis dar nėra neužkrėsta ligos 1987  m. Vis dar nėra neužkrėsta ligos
Prancūzija 1978 2001  m. 23 1978  m. 2005  m. 27
Italija 1980  m. Vis dar nėra neužkrėsta ligosc)1980  m. Vis dar nėra neužkrėsta ligosc)
Lenkija 2004  m. 2009  m. 5d)2004  m. 2009  m. 5d)
RumunijaES finansuotų progra -
mų nėraVis dar nėra neužkrėsta ligose) ES finansuojamos programos nebuvo vykdomos, o 2014 m. 
teritorija buvo pripažinta neužkrėsta ligos
JK 2000  m.f)Vis dar nėra neužkrėsta ligos 1978  m. 2015  m. 37
a)  Neskaičiuojant ankstesnių nacionalinių programų, kurios daugelyje šalių prieš joms pirmą kartą gaunant ES finansavimą buvo įgyvendinamos 
kelis dešimtmečius.
b)  Pirmoji ES finansuota programa buvo vykdoma 1978 m., tačiau ES finansavimas buvo sustabdytas 2004 m. ir vėl pradėtas teikti 2009 m.
c)  Daugelis regionų dabar oficialiai pripažinti ligos neužkrėstais regionais.
d)  2004 m. pradėjus vykdyti ES bendrai finansuojamas programas tuberkuliozės paplitimas bandoje sudarė tik 0,052 %, o galvijų 
bruceliozės – 0,005 %.
e)  Ligos paplitimas bandoje yra nereikšmingas.
f)  Pirmoji ES finansuota programa buvo vykdoma 2000 m., tačiau finansavimas buvo sustabdytas 2004 m. ir vėl pradėtas teikti 2010 m.
Šaltinis: Komisijos sprendimai finansuoti ligų likvidavimo programas ir pripažinti audituotų valstybių narių oficialų ligos neužkrėstos 
teritorijos statusą.
13 Įvadas 
11 
Kiek tai susiję su pasiutligės programomis, 2015 m. ES nepriklausančiose šalyse 
buvo vykdomos keturios paprogramės: Rusijoje (jos sudarė Suomijos programos 
dalį), Baltarusijoje (jos sudarė Latvijos ir Lietuvos programų dalį) ir Ukrainoje (jos 
nuo 2012 m. sudaro Lenkijos programos dalį). Kitos penkios programos buvo pla -
navimo etape: Rusijoje (jos sudarė Estijos programos dalį), Ukrainoje (jos sudarė 
Vengrijos programos dalį), Moldovoje (jos sudarė Rumunijos programos dalį), 
Bosnijoje ir Hercegovinoje (jos sudarė Kroatijos programos dalį) ir Baltarusijoje 
(jos sudarė Lenkijos programos dalį). Atsižvelgiant į įvairių dvišalių santykių sudė -
tingumą užtikrinti pakankamą bendradarbiavimą, kuris yra būtinas veiksmingai 
įgyvendinant paprogrames už ES ribų, gali būti sudėtingas uždavinys.
12 
Komisija, siekdama suderinti ES nepriklausančių šalių ligų kontrolės programas, 
ėmėsi ir kitų priemonių. 2011 m. Plėtros GD ir Sveikatos ir maisto saugos GD pra -
dėjo vykdyti pasirengimo narystei priemonės projektą, siekdami suteikti paramą 
gyvūnų ligų (pavyzdžiui, pasiutligės ir klasikinio kiaulių maro) kontrolei ir likvida -
vimui septyniose Vakarų Balkanų šalyse naudos gavėjose: Albanijoje, Bosnijoje 
ir Hercegovinoje, Kroatijoje, Buvusioje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje, 
Juodkalnijoje, Serbijoje ir Kosove. Projektui buvo skirta apie 100 milijonų eurų.
Pagrindinės funkcijos ir atsakomybė
13 
Komisija (Sveikatos ir maisto saugos generalinis direktoratas) valdo ADNS ir ko -
ordinuoja neatidėliotinas priemones esant užkrečiamos gyvūnų ligos protrūkiui. 
Komisija vykdo veterinarijos programų išlaidas taikant tiesioginį valdymą. Sveika -
tos ir maisto saugos generalinio direktorato Maisto ir veterinarijos tarnyba (MVT) 
patikrina, ar yra įvykdyti ES maisto saugos ir kokybės reikalavimai ir ar yra įgyven -
dintos veterinarijos priemonės.
14 
2008 m. Komisijos sprendime6 nustatyti valstybių narių programų atitikties ES 
finansavimo reikalavimams patvirtinimo kriterijai. Jame numatyta, kad valstybėse 
narėse programas kontroliuoja centrinė veterinarijos institucija. Programos turėtų 
apimti tikslus kartu su metiniais tarpiniais tikslais, jei programa yra daugiametė; 
turėtų būti nustatyti tinkami rodikliai (kaip antai sergamumo ir paplitimo) ir apie 
juos turėtų būti pranešta. Išsamus programų įgyvendinimas ir valdymas, įskaitant 
bet kokį viešojo ir privačiojo sektorių apsikeitimą pareigomis, priklauso valstybės 
narės kompetencijai.6 2008 m. balandžio 25 d. 
Komisijos sprendimas 
2008/341/EB, nustatantis tam 
tikrų gyvūnų ligų ir zoonozių 
likvidavimo, kontrolės ir 
stebėsenos nacionalinių 
programų Bendrijos kriterijus 
(OL L 115, 2008 4 29, p. 44).
14 Įvadas 
15 
Valstybės narės gali Komisijai teikti programų pasiūlymus iki ankstesnių metų 
gegužės 31 d.7. Šios programos gali būti metinės arba daugiametės. Dauguma 
programų yra metinės.
16 
Komisija, naudodamasi nustatytais kriterijais, įvertina valstybių narių pasiūlytų 
programų kokybę ir kai tai yra pagrįsta epidemiologiniu požiūriu, skatina pa -
sienyje esančių valstybių narių veiksmų koordinavimą. Nuo 2013 m. vykdant 
šį vertinimo procesą Komisija naudojasi ekspertų teikiama pagalba. Programų 
sąrašas teikiamas valstybėms narėms Augalų, gyvūnų, maisto ir pašarų nuola -
tiniame komitete (PAFF). Komisija, remdamasi savo atliktu besikeičiančių porei -
kių įvertinimu, kiekvienais metais koreguoja skirtingoms ligoms ir valstybėms 
narėms numatytus finansinius asignavimus. Bet kokie pokyčiai su valstybėmis 
narėmis aptariami PAFF posėdžiuose. Komisijos įvertinimas grindžiamas valstybių 
narių pateiktais duomenimis, MVT ataskaitomis, finansinio audito ataskaitomis ir 
specialiosios paskirties grupės, kurią sudaro valstybių narių ekspertai, rezultatais. 
Daugiau informacijos apie pagrindines pareigas pateikta II priede .
17 
2008 m. Komisijos sprendime8 apibrėžti standartiniai ataskaitų teikimo reikalavi -
mai, įskaitant šablonus ir ataskaitų teikimo grafikus, kuriuos turi naudoti valsty -
bės narės teikdamos ataskaitas Komisijai. Programų įgyvendinimo metu valstybės 
narės siunčia tarpinę ataskaitą, kurią vertina Komisija. Ją įvertinus programos 
tikslai ir išlaidos gali būti pakeisti, o įvairioms programoms skirti finansiniai 
ištekliai gali būti perskirstyti. Galutinės ataskaitos ir mokėjimo prašymai, įskaitant 
pasiektų rezultatų įvertinimą ir išsamią patirtų išlaidų ataskaitą, turi būti Komisijai 
pateikti iki sekančių metų balandžio 30 d.7 Reglamento (ES) Nr. 652/2014 
12 straipsnis.
8 2008 m. spalio 21 d. Komisijos 
sprendimas 2008/940/EB, 
kuriuo nustatomi standartiniai 
kai kurių gyvūnų ligų ir 
zoonozių likvidavimo, 
kontrolės ir stebėsenos 
nacionalinių programų, kurias 
bendrai finansuoja Bendrija, 
ataskaitų rengimo reikalavimai 
(OL L 335, 2008 12 13, p. 61).
15
 Audito apimtis ir metodas
18 
Audito metu buvo nagrinėjama, ar gyvūnų ligų likvidavimo, kontrolės ir stebėse -
nos programos tinkamai užkerta kelią gyvūnų ligoms.
19 
Detalūs klausimai buvo šie:
i) Ar Komisija turėjo įdiegusi tinkamą gyvūnų ligų likvidavimo, kontrolės ir ste -
bėsenos programoms skirtą metodą?
ii) Ar valstybės narės sukūrė ir įgyvendino tinkamas gyvūnų ligų likvidavimo, 
kontrolės ir stebėsenos programas?
iii) Ar vykdant programas buvo tinkamai atsižvelgta į ekonominį veiksmingumą?
20 
Audito darbas buvo atliekamas Komisijoje (Sveikatos ir maisto saugos GD) ir 
septyniose valstybėse narėse (Airijoje, Ispanijoje, Prancūzijoje, Italijoje, Lenkijoje9, 
Rumunijoje ir Jungtinėje Karalystėje); joms visoms teko 72 % bendrų išlaidų ir 
buvo būdingos pačios įvairiausios ligos10. Taip pat buvo susipažinta su pagrindi -
nių suinteresuotųjų šalių grupių (ūkininkų, veterinarijos tarnybų ir laboratorijų) 
bei Audito Rūmų sudarytos ekspertų komisijos nuomonėmis.
21 
Audito metu buvo tikrinamos Komisijos apibrėžtos strategijos nustatymo ir 
valstybių narių pateiktų nacionalinių metinių ir daugiamečių programų tvirtinimo 
procedūros. Tai apėmė atitinkamų Komisijos tarnybų (įskaitant MVT), reguliavimo 
komitetų (PAFF ir specialiosios paskirties grupės), agentūrų (EFSA) nuomonių ir 
pranešimų bei Komisijos inicijuotų ekspertų peržiūrų nagrinėjimą.
22 
Be pirmiau paminėtų programų, ES taip pat finansuoja neatidėliotinas priemones, 
skirtas kovoti su gyvūnų ligų protrūkiais. Audito metu šios priemonės nebuvo 
nagrinėjamos, kadangi išlaidos sudaro apie 10 % likvidavimo, kontrolės ir stebė -
senos programų išlaidų.9 Lenkijoje audito darbas buvo 
atliekamas kartu su Lenkijos 
aukščiausiąja audito 
institucija.
10 Iš viso buvo patikrintos 24 
valstybių narių programos, 
susijusios su šiomis ligomis: 
gyvulių tuberkulioze, gyvulių 
brucelioze, avių ir ožkų 
brucelioze, užkrečiamosiomis 
spongiforminėmis 
encefalopatijomis, mėlynojo 
liežuvio liga, pasiutlige, 
klasikiniu ir afrikiniu kiaulių 
maru, paukščių gripu ir 
zoonozinėmis salmonelėmis. 
Su šiomis ligomis susijusi 
aiškinamoji informacija 
pateikta I priede .
16 Audito apimtis ir metodas 
23 
Valstybių narių lygmeniu surengto audito metu buvo nagrinėjamos gyvūnų ligų 
likvidavimo, kontrolės ir stebėsenos nacionalinės strategijos, valstybių narių 
taikomi programų rengimo kriterijai ir tai, kaip šios programos yra įgyvendina -
mos praktiškai. Buvo aplankytos valstybių narių kompetentingos veterinarijos 
tarnybos ir atitinkamos regioninės institucijos. Auditas apėmė pagrindinius testus 
siekiant patikrinti, ar finansuoti veiksmai buvo įvykdyti kaip planuota ir ar išlaidos 
buvo pagrįstos.
17
 Audito pastabos
24 
Pasak PGSO11, užsibrėžtas ligų kontrolės programos tikslas turėtų būti nustatytas 
iš pat pradžių. Nors likvidavimas tradiciškai yra daugelio ligų kontrolės programų 
tikslas, jis ne visuomet yra pasiekiamas. Turėtų būti nustatyti konkretūs tikslai ir 
rodikliai, lemiantys programos sėkmę. 3 diagramoje  pateikti ligų kontrolės pro -
gramos nustatymo etapai.11 PGSO, gyvūnų ligų kontrolės 
gairės, 2014 m.3 diagramaLigų kontrolės programos nustatymo etapai
Programos 
planavimasStrateginis tikslas
ir siekiaiLoginio pagrindo 
nustatymas
Stebėjimas, vertinimas ir peržiūraĮgyvendinimas
Šaltinis:  PGSO gyvūnų ligų kontrolės gairės, 2014 m.
25 
Atsižvelgiant į tai, kad su gyvūnų ligomis susijusi padėtis yra sudėtinga ir įvairia -
lypė, svarbu, kad Komisija taikytų patikimą jos finansavimo pastangų, valstybių 
narių pastangų koordinavimo, gairių teikimo ir sąlygų geriausiai praktikai sudary -
mo sistemą. Tai turėtų apimti tinkamą veiksmingumo ataskaitų teikimą.
18 Audito pastabos 
Nors Komisijos įdiegtas gyvūnų ligų likvidavimo, 
kontrolės ir stebėsenos metodas apskritai buvo 
patikimas,
26 
Audito metu nustatyta, kad Komisijos taikomas zoonozių ir kitų gyvūnų ligų 
likvidavimo, kontrolės ir stebėsenos metodas buvo iš esmės patikimas ir paremtas 
tinkamomis techninio pobūdžio konsultacijomis ir rizikos analize, skirta nagrinėti 
kintančią riziką / protrūkius.
27 
ES gyvūnų sveikatos politika yra tinkamai parengta ir nustatytos ligų nustatymo, 
atsekamumo, gerovės, protrūkių ir sanitarinių patikrų taisyklės. Tai taip pat nepa -
prastai svarbu sudarant palankias sąlygas prekybai. Tačiau dabartinę ES gyvūnų 
sveikatos teisės aktų sistemą sudaro beveik 50 pagrindinių direktyvų, reglamentų 
ir maždaug 400 antrinės teisės aktų; kai kurie jų priimti dar 1964 m. Numatyta, 
kad šis sudėtingas teisėkūros rinkinys bus konsoliduotas ir pakeistas naujuoju Gy -
vūnų sveikatos įstatymu12, dėl kurio 2015 m. birželio mėn. buvo pasiektas politinis 
susitarimas. Nuo 2007 m. ES likvidavimo, stebėsenos ir kontrolės programos suda -
ro ES gyvūnų sveikatos strategijos, kuri baigė galioti 2013 m. ir dar nėra pakeista, 
kol nebus patvirtintas naujasis Gyvūnų sveikatos įstatymas, dalį.
28 
Apskritai, mūsų manymu, Komisijos metodas, grindžiamas prioritetinių valsty -
bių narių lygmeniu vykdomų likvidavimo, kontrolės ir stebėsenos programų 
finansavimu, yra pagrįstas. Išteklių skyrimo gyvūnų ligų programoms sistema 
yra pagrįsta metiniais Komisijos atliekamais finansavimo prioritetų, kurie buvo 
aptarti su valstybių narių ekspertais, įvertinimais (nagrinėjant tokius klausimus 
kaip poveikis visuomenės sveikatai, produkcijos nuostoliai ir prekybos klausimai). 
Komisija taip pat turi įdiegusi patikimą valstybių narių pasiūlytų programų koky -
bės vertinimo sistemą, apimančią visapusiškų vertinimo kriterijų, kuriuos taikant 
nagrinėjami tokie aspektai kaip programų tikslų aiškumas ir valdymas, istorinė 
ligos, kurios atžvilgiu vykdomi veiksmai, raida, mokslinis pagrindimas ir pasiūlytų 
priemonių efektyvumas. Su audituotomis programomis susiję skirtingoms ligoms 
skiriamų išteklių prioritetų nustatymo kriterijai nebuvo pakankamai gerai pareng -
ti. Tačiau patvirtinus 2016 ir 2017 m. daugiametėms darbo programoms taikomą 
metodą ir susijusias Komisijos gaires, šis prioritetų nustatymo būdas palaipsniui 
gerinamas.12 COM(2013) 260 final, 2013 m. 
gegužės 6 d. „Pasiūlymas dėl 
Europos Parlamento ir Tarybos 
reglamento dėl gyvūnų 
sveikatos“. Pasiūlymas apima 
sausumos ir vandens gyvūnus; 
jame pateikti ligų prevencijos, 
informuotumo apie ligas, 
biologinio saugumo, gyvūnų 
atsekamumo, priežiūros ir ligų 
kontrolės bei likvidavimo ir 
neatidėliotinų priemonių 
vykdymo reikalavimai. Jame 
numatyta arklių ir kitų gyvūnų 
rūšių, dėl kurių šiuo metu nėra 
priimta jokių konkrečių 
reikalavimų, dabartinių 
nustatymo taisyklių peržiūra. 
Jame taip pat numatyta 
nuosekli Europos Sąjungoje 
taikoma skiepijimo politika, ES 
lygmeniu nustatant antigenų, 
vakcinų ir diagnostikos 
reagentų bankų sistemą. 
2015 m. birželio 1 d. Europos 
Parlamentas ir Taryba dėl šio 
pasiūlymo pasiekė politinį 
susitarimą.
19 Audito pastabos 
29 
Gyvūnų ligų plitimo šalių sienos neriboja. Ligas gali platinti ūkiuose auginamų ir 
laukinių gyvūnų bei kitų užkrato pernešėjų judėjimas. Todėl dauguma programų 
būtų sustiprintos užtikrinus gerą šalių veiksmų koordinavimą, kai tai yra pagrįsta 
epidemiologiniu požiūriu. Tačiau nėra teisinio reikalavimo valstybėms narėms 
teikti koordinuotas programas arba dirbti kartu jas įgyvendinant.
30 
Mes nustatėme, kad apskritai Komisija teikia tinkamas gaires ir sudaro palankias 
sąlygas valstybių narių veiklos koordinavimui:
– Komisija ir valstybės narės palaiko reguliarius ryšius Augalų, gyvūnų, maisto 
ir pašarų nuolatiniame komitete13 ir valstybių narių veterinarijos vyriausiųjų 
pareigūnų posėdžiuose;
– specialiosios paskirties grupės14 suburia valstybių narių konkrečių ligų eksper -
tus ir teikia rekomendacijas, skirtas pagerinti veterinarijos programas;
– Komisija, remdamasi išsamiais vertinimo kriterijais, naudojasi išorės ekspertų 
paslaugomis, kad peržiūrėtų siūlomas programas;
– Komisijos maisto ir veterinarijos tarnyba valstybėse narėse atlieka auditus;
– pranešimo apie gyvūnų ligas sistema leidžia greitai pranešti apie ligų 
protrūkius;
– ES etaloninės laboratorijos15 dirba tam, kad standartizuotų ir tobulintų 
metodikas;
– Komisija rengia valstybių narių pareigūnams mokymo kursus16.
– nuo 2014 m. Sveikatos ir maisto saugos GD teikė naujos elektroninės pa -
raiškos naudojimo gaires, o standartiniai formatai, kuriais turėtų naudotis 
valstybės narės, kaip to yra reikalaujama teisės aktuose, užtikrina tam tikrą 
suderinimą ir kokybę.13 Kiekvieną mėnesį surengiamas 
bent vienas Augalų, gyvūnų, 
maisto ir pašarų nuolatinio 
komiteto (PAFF komiteto) 
posėdis, kurio metu valstybės 
narės ir Komisija aptaria 
veterinarijos klausimus, 
įskaitant veterinarijos 
programų rezultatus.
14 Plenarinis gyvūnų ligų 
likvidavimo specialiosios 
paskirties grupės posėdis 
rengiamas kartą per metus, 
jame dalyvauti skatinamos 
visos valstybės narės; 
reguliariai buriamos 
papildomos specialios darbo 
grupės dėl konkrečių ligų, jos 
susitinka kelis kartus per 
metus (pavyzdžiui, salmonelių 
pogrupis).
15 Kiekvienos etaloninės ES 
laboratorijos funkcija – ES 
lygmeniu standartizuoti 
metodikas, koordinuoti kartu 
su valstybėmis narėmis 
vykdomą su diagnostikos 
metodais susijusią veiklą, 
rengti lyginamuosius 
bandymus ir organizuoti 
nacionalinėms etaloninėms 
laboratorijoms skirtus 
metinius praktinius seminarus, 
kurių metu valstybių narių 
ekspertai gali jungtis į tinklus, 
atnaujinti savo žinias ir 
pasidalinti informacija ir 
geriausiai praktika.
16 Geresnis mokymas rūpinantis 
maisto sauga (GMRMS).
20 Audito pastabos 
31 
ES bendrojo finansavimo sistemos buvimas suteikia valstybėms narėms papil -
domų paskatų likviduoti gyvūnų ligas, įskaitant zoonozes; nustatyta ženklios 
pažangos atvejų. Tai taip pat turėjo teigiamos įtakos žmonių sveikatos būklei, 
taipogi buvo sumažintos išlaidos. Pavyzdžiui, EFSA 2012 m. apskaičiavo17, kad ben -
dra dėl žmonių salmoneliozės susidaranti ekonominė našta gali per metus siekti 
iki 3  milijardų  eurų. Pastaraisiais metais ligos atvejų skaičius žymiai sumažėjo, 
kaip parodyta 4 diagramoje . EFSA padarė išvadą18, kad šį sumažėjimą daugiau -
sia sąlygojo sėkmingos valstybių narių salmonelių, kuriomis užsikrėtusios vištos 
(Gallus gallus ), kontrolės programos, sumažinusios kiaušiniuose esančių salmone -
lių paplitimo atvejų skaičių.17 Šaltinis : EFSA sudaryta su 
salmonelėmis susijusių faktų 
suvestinė.
18 EFSA / ECDC ES suvestinė 
zoonozių, zoonozių sukėlėjų ir 
per maistą plintančių ligų 
protrūkių ataskaita, 2012 m. 
3 milijardų eurų suma yra 
viršutinio lygio įvertis.4 diagramaZoonozinės salmonelės: žmonių susirgimo atvejų skaičius 
ES ir audituotose valstybėse narėse
Atvejų skaičius audituotose valstybėse narėseAtvejų skaičius ES120 000
100 000
80 000
60 000
40 000
20 000
020 000
18 000
16 000
14 000
12 000
10 000
8 000
6 000
4 000
2 000
083 94890 88396 682101 589110 179
ES
AirijaPrancūzija
Ispanija
ItalijaLenkija
RumunijaJK
2009 m. 2010 m. 2011 m. 2012 m. 2013 m.
Šaltinis:  Sveikatos ir maisto saugos generalinis direktoratas.
21 Audito pastabos 
32 
Kitas pavyzdys yra pasiutligės protrūkis, kuomet 2005–2014 m. bendras pasiutli -
gės atvejų skaičius ES lygmeniu labai žymiai sumažėjo: ES 28 jis nuo 3 708 suma -
žėjo iki 305.
33 
Komisijos įgyvendintos galvijų spongiforminės encefalopatijos likvidavimo ES 
priemonės buvo ypač sėkmingos. Galvijų spongiforminės encefalopatijos atvejų 
skaičius sumažėjo nuo daugiau kaip 2 000 atvejų 2001 m. iki 10 atvejų 2014 m., 
kaip parodyta 5 diagramoje . Pagrindinės taikytos priemonės apima nurodytos 
pavojingos medžiagos pašalinimą19 iš pašarų ir maisto grandinių, draudimą galvi -
jus, avis ir ožkas šerti žinduolių mėsos ir kaulų miltais bei milijonų galvijų testa -
vimą kiekvienais metais. Pastaraisiais metais dažnai atliekami teisės aktų atnau -
jinimai ir mokslinių tyrimų finansavimas nulėmė ribotesnį ir tikslingesnį galvijų 
spongiforminės encefalopatijos testavimą. Komisija tarptautiniu mastu ir ypač 
kartu su PGSO gerai koordinuoja valstybių narių suskirstymą į kategorijas pagal 
jų geografinį galvijų spongiforminės encefalopatijos rizikos lygį. Galvijų tuberku -
liozės likvidavimo programos taip pat vykdomos taikant ilgalaikį metodą; buvo 
užfiksuota ligos paplitimo daugelyje valstybių narių mažėjimo tendencija. Šioms 
dviem ligoms teko maždaug pusė ES programos išlaidų (žr.  1 lentelę ).19 Tai gyvūnų audiniai, kuriems 
kyla didžiausia rizika, kad juose 
telksis infekcinių ligų sukėlėjai, 
ir kurie apima, pavyzdžiui, 
smegenis ir stuburo smegenis. 
Daugiau informacijos apie 
galvijų spongiforminę 
encefalopatiją pateikta 
I priede.5 diagramaGalvijų spongiforminės encefalopatijos atvejų skaičius ES
2 500
2 000
1 500
1 000
500
010 7 11 28 45 67 125 1753205618641 3762 137 2 175
2001 m. 2002 m. 2003 m. 2004 m. 2005 m. 2006 m. 2007 m. 2008 m. 2009 m. 2010 m. 2011 m. 2012 m. 2013 m. 2014 m.
Šaltinis:  Sveikatos ir maisto saugos generalinis direktoratas.
22 Audito pastabos 
o valstybių narių programos buvo iš esmės tinkamai 
parengtos ir įgyvendintos,
34 
Valstybės narės yra atsakingos už savo ligų likvidavimo, kontrolės ir stebėsenos 
programų, kuriose nagrinėjami jų konkretūs su gyvūnų ligomis susiję prioritetai 
ir kurios yra pagrįstos tinkamais rodikliais, parengimą. Daugeliu atvejų valsty -
bės narės turi daugiametės kovojimo su skirtingomis gyvūnų ligomis patirties. 
Komisija gali valstybių narių paprašyti siūlyti programas ir pakeisti savo strategiją, 
tačiau negali jų priversti to padaryti. Be to, įvykus ligos protrūkiui, keliančiam 
tarpvalstybinės infekcijos riziką, valstybės narės yra įpareigotos įgyvendinti 
konkrečias sektorių teisės aktuose numatytas priemones, nepaisant to, ar šios 
priemonės yra ES bendrai finansuojamos, ar ne.
35 
Tam, kad valstybių narių programos atitiktų Bendrijos finansavimo reikalavimus, 
jos turi atitikti minimalius Komisijos nustatytus kriterijus20. Pagal šiuos kriterijus 
reikalaujama, kad programose būtų pateikta informacijos apie, be kita ko, tikslus, 
trukmę, siektinus rezultatus, rodiklius (pavyzdžiui, sergamumą ir paplitimą), 
gyvūnų testavimą, skiepijimą ir administravimą. Programų sudėtingumas yra 
glaudžiai susijęs su atitinkamos ligos epidemiologine ypatybe. Programos gali 
apimti labai įvairias priemones, pavyzdžiui, visapusišką stebėjimo režimą, kraujo 
mėginius, konkrečias reaktorių21 nustatymo priemones, autopsiją, laboratorinę 
analizę, ūkininkams skirtas kompensacijų schemas, laukinių gyvūnų priežiūrą bei 
testavimo ir ligų valdymo kompiuterines sistemas.
36 
Audito Rūmai nustatė, kad jų nagrinėtos valstybių narių programos buvo iš esmės 
tinkamai parengtos ir pritaikytos epidemiologinei padėčiai. Patvirtintos progra -
mos atitiko būtinus kriterijus, dažniausiai jose būdavo gerai apibūdinamos prie -
monės, kurių reikia imtis, jos buvo parengtos remiantis standartiniais Komisijos 
šablonais ir iš esmės jas įgyvendinus buvo gauti teigiami rezultatai (žr.  3 langelį ). 
Valstybės narės turi įdiegusios tinkamas sistemas, skirtas nustatyti galvijų ligų 
protrūkius ir sudaryti palankias jų likvidavimo sąlygas. ES integruota kompiuteri -
nė veterinarijos sistema (TRACES), skirta gyvūnų tapatybei nustatyti ir jų judėji -
mui kontroliuoti, yra tinkamai sukurta ir palengvina ligos kontrolę.20 Komisijos sprendimas 
2008/341/EB.
21 Reaktorius – tai užsikrėtęs 
gyvūnas, kuris teigiamai 
reaguoja į ligos testą.
23 Audito pastabos 
Programų ekonominį veiksmingumą sudėtinga 
nustatyti,
37 
Tarybos sprendime22 dėl išlaidų veterinarijos srityje reikalaujama, kad Komi -
sija kas ketverius metus teiktų ataskaitas Europos Parlamentui ir Tarybai apie 
gyvūnų sveikatos būklę ir veterinarijos programų įgyvendinimo ekonominį 
veiksmingumą.
38 
PGSO23 gairėse numatyta, kad priimant sprendimą dėl tinkamiausių intervencijos 
galimybių turėtų būti atsižvelgta į ekonominio veiksmingumo sumetimus ir zoo -
notinį potencialą bei tam tikro ligų kontrolės priemonių rinkinio sėkmės tikimybę.22 Tarybos sprendimo 
2009/470/EB 41 straipsnis.
23 PGSO, Gyvūnų ligų kontrolės 
gairės, 2014 m. gegužės mėn.Valstybės narės programos gerų veiklos rezultatų pavyzdys
Užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų programos yra įgyvendinamos ir bendrai finansuojamos ES 
visose valstybėse narėse; joms audituotu laikotarpiu buvo skirta didžioji veterinarijos programoms skirto ES 
finansavimo dalis (žr.  1 lentelę ).
Airijoje 2009–2014 m. programai buvo iš viso skirta 17 milijonų eurų. Nors ES lėšų dydis buvo sumažintas nuo 
4,7 milijono eurų 2010 m. iki 0,8 milijono eurų 2014 m., buvo pasiekta gerų veiklos rezultatų, visų pirma dėl:
 οAktyvių ir pasyvių stebėjimo sistemų, skirtų galvijų spongiforminės encefalopatijos atvejams nustatyti.
 οNustačius ligos atvejį vykdomi epidemiologiniai tyrimai ir skerdžiami kohortos gyvūnai ir jų palikuonys.
 οDraudimas ūkinius gyvulius šerti gyvūninės kilmės produktais.
2014 m. Airijoje galvijų spongiforminės encefalopatijos atvejų nustatyta nebuvo. Tai galima palyginti su trim 
atvejais 2012 m. ir 2011 m. ir pasiektu aukščiausiu tašku – praeito amžiaus paskutinį dešimtmetį buvo užfiksuo -
ta daugiau kaip 400 atvejų.3 langelis
24 Audito pastabos 
39 
Kaip nurodyta 1 lentelėje , ES veterinarijos programoms skirto ES biudžeto me -
tinės tiesioginės išlaidos per metus siekia apie 200 milijonų eurų. Be šių išlaidų 
valstybės narės išleidžia didesnes sumas siekdamos padengti joms tenkančią 
finansuojamų programų išlaidų dalį ir kitas veterinarines priemones, kurios, jų 
manymu, yra būtinos. Be to, ūkininkai ir maisto sektorius padengia sąnaudas, 
susijusias su veterinarinėmis išlaidomis, bandos pakeitimu, sumažėjusia produk -
cija, gyvūnų judėjimo apribojimais ir prarastomis rinkomis. Programų potencialūs 
pranašumai gali būti sugrupuoti į dvi pagrindines kategorijas24:
– visuomenės ir gyvūnų sveikatos gerinimas: sergamumo / paplitimo sumažini -
mas, visuomenės sveikatos apsaugojimas (zoonozės atveju) ir savo funkcijos, 
kaip vienos pagrindinių prevencijos/valdymo priemonių ES gyvūnų sveikatos 
strategijos kontekste, vykdymas;
– ekonominė nauda visai ES: sektoriaus vertės išsaugojimas, prisidėjimas prie 
rinkos stabilumo, saugios prekybos užtikrinimas, ES išorės prekybos apimčių 
didinimas ir žmonių sveikatos išlaidų mažinimas.
40 
Komisija, vykdydama ES biudžetą, turi laikytis patikimo finansų valdymo princi -
pų25, o finansuojami veiksmai turėtų būti ekonomiški, efektyvūs ir veiksmingi. Tai 
reiškia, kad programos rezultatai turėtų būti pagrįsti jų išlaidų prasme. Audito 
Rūmai pripažįsta, kad praktiškai yra labai sudėtinga pinigais išreikšti gyvūnų svei -
katos politikos naudą sveikatai, visų pirma zoonozių atveju, kuomet pagrindinė 
gaunama nauda – tai žmogaus infekcijos išvengimas ir kai kuriais atvejais gyvybių 
išgelbėjimas.
Trūksta esamų likvidavimo programų ekonominio 
veiksmingumo vertinimo modelių
41 
Audito metu nustatyta, kad trūksta esamų modelių ir ekonominių rodiklių, kurie 
leistų Komisijai atlikti siūlomų programų ekonominio veiksmingumo analizę, 
todėl Komisija tokios analizės neatlieka. Savo naujausioje (2014 m.) ataskaitoje 
dėl gyvūnų sveikatos būklės ir veterinarijos programų ekonominio veiksmin -
gumo, kurią ji privalo pateikti pagal pagrindinį Tarybos sprendimą, Komisija 
pateikė informacijos apie išlaidas ir rezultatus. Šioje ataskaitoje Komisija pripa -
žino, kad buvo nustatytas poreikis geriau įrodyti veterinarijos išlaidų ekonominį 
veiksmingumą.24 Ištraukos iš Komisijos 2014 m. 
ataskaitos Europos 
Parlamentui ir Tarybai dėl ES 
bendrai finansuojamų 
programų rezultatų.
25 2012 m. spalio 25 d. Europos 
Parlamento ir Tarybos 
reglamento (EB, Euratomas) 
Nr. 966/2012 dėl Sąjungos 
bendrajam biudžetui taikomų 
finansinių taisyklių ir kuriuo 
panaikinamas Tarybos 
reglamentas (EB, Euratomas) 
Nr. 1605/2002, 30 straipsnis 
(OL L 298, 2012 10 26, p. 1).
25 Audito pastabos 
42 
Praktika rodo, kad patvirtintose programose ir vėlesnėse įgyvendinimo ataskai -
tose pateikta informacija suteikia išsamių duomenų apie išlaidas ir su veikla ir 
veiklos rezultatais susijusius rodiklius. Nors dauguma išlaidų (mėginių ėmimo, 
laboratorinių tyrimų, veterinarijos gydytojų atlyginimų, su kompensacijomis susi -
jusių išlaidų ir pan.) ir kokybinė nauda (visuomenės sveikata, pagerintos eksporto 
galimybės ir pan.) programose buvo nurodytos, trūko esamų modelių ir informa -
cijos, kad būtų galima įvertinti finansuojamos veiklos ekonominį veiksmingumą. 
Pavyzdžiui, dėl ES reakcijos į galvijų spongiforminės encefalopatijos krizę buvo 
išgelbėta gyvybių, prisidėta prie geresnės maisto saugos, pagerinta patikrų koky -
bė ir atstatytas vartotojų pasitikėjimas, tačiau programos ekonominis veiksmin -
gumas negali būti įvertintas.
43 
Mes taip pat nagrinėjome, ar buvo įrodymų, kad vykdant audituotas programas 
patirtos išlaidos buvo pagrįstos. Audito metu buvo nustatyta tam tikrų atvejų, 
kuriuos anksčiau buvo įvardijusi Komisija, kuomet kai kurios išlaidos buvo nepa -
grįstai didelės arba buvo valstybių narių nepakankamai kontroliuojamos, kaip 
parodyta 4 langelyje . Šiais atvejais taisomųjų veiksmų ėmėsi Komisija.
Nepakankamai kontroliuojami veiksmai arba didelės išlaidos
1. Lenkijoje vykdant metines pasiutligės likvidavimo programas naudojamos vakcinos buvo nupirktos re-  
gioniniu lygmeniu. 2002–2009 m. lapių populiacijoje aptiktų pasiutligės atvejų skaičius labai žymiai suma -
žėjo: nuo 884 iki 6. Tačiau 2010–2011 m. aptiktų atvejų skaičius vėl greitai išaugo: atitinkamai iki 117 ir 103. 
Šie atvejai buvo daugiausia nustatyti Mažosios Lenkijos ir Pakarpatės regionuose. Vidutinė Lenkijoje nu -
pirktos pasiutligės vakcinos, kuri 2011–2013 m. buvo naudojama laukinėms lapėms skiepyti, vieneto kaina 
buvo žymiai didesnė už ES mokamą vidutinę kainą, nors į Lenkiją tiekiami vakcinos kiekiai taipogi buvo 
patys didžiausi Europos Sąjungoje (kiekvienais metais buvo tiekiama daugiau kaip 10 milijonų vakcinų 
dozių). Masto ekonomijos požiūriu tai nėra logiška. Komisija pritaikė finansinius sumažinimus ir paprašė 
Lenkijos institucijų imtis veiksmų, kad būtų sumažintos pernelyg didelės vakcinų kainos, visų pirma suren -
giant bendrąjį nacionalinį kvietimą teikti pasiūlymus.
2. Rumunijoje nacionalinės institucijos netinkamai kontroliavo pasiutligės vakcinos, skirtos 2013 m. lauki -
nėms lapėms skiepyti, platinimo oru sutarčių įgyvendinimą ir buvo išplatinta nepakankamai vakcinų. Be 
to, nacionalinės institucijos paėmė per mažai mėginių, kad patikrintų skiepijimo kampanijos veiksmingu -
mą (procedūros buvo pagerintos 2014 m.). Todėl Komisija nepadengė skiepijimo kampanijos išlaidų.4 langelis
26 Audito pastabos 
Kai kuriais atvejais kaip kompensacijos išmokėtos sumos 
arba skirtos sumažintos išmokos turėjo nedidelį skatinamąjį 
poveikį
44 
Teisės aktuose nustatyta, kad pagal ligų likvidavimo programas už sunaikintus 
gyvūnus ūkininkams išmokėta kompensacija privalo neviršyti sveikų gyvūnų rin -
kos vertės26. Tokiu būdu siekiama nustatyti teisingą kompensacijos dydį, užkirsti 
kelią sukčiavimui ir paskatinti ūkininkus dalyvauti programoje. Tačiau ES teisės 
aktuose nenurodyta, kaip rinkos kainos turėtų nustatyti mokėtinas kompensa -
cijas; tai nustato valstybės narės savo konkrečiuose teisės aktuose. Pavyzdžiui, 
nėra reikalavimo, kad valstybės narės pagrįstų kompensacijų sumas Bendrijos 
skerdenų klasifikavimo skalėmis ir su jomis susijusiomis kainomis27. Per didelės 
kompensacijos gali užkirsti kelią veiksmingam biologinio saugumo priemonių 
įgyvendinimui.
45 
Italijoje kompensacijų, išmokėtų už gyvūnus, kurie buvo sunaikinti pagal ve -
terinarijos programas, dydžiai kartais būdavo didesni už sveikų gyvūnų rinkos 
kainas. Pavyzdžiui, 2012 m. už kiekvieną pagal likvidavimo programas sunaikintą 
avį ūkininkai gaudavo vidutiniškai nuo 87 iki 111 eurų kompensaciją, tačiau tuo 
metu vidutinė sveikų paskerstų avių skerdenų rinkos kaina nesiekė 60 eurų28. Tais 
atvejais, kai kompensacijos viršijo rinkos kainą, gyvūnų ligų aptikimas ūkyje gali 
būti laikomas nelauktai atsiradusia galimybe papildyti bandą. Be to, ūkininkai, 
kurie priešingu atveju būtų vertinę ligos neužkrėstos teritorijos statusą, gali būti 
neskatinami įgyvendinti veiksmingas biologinio saugumo priemones.
46 
JK atveju už galvijus mokamos kompensacijos Anglijoje yra grindžiamos viduti -
nėmis ankstesnio mėnesio rinkos kainomis. Už gyvulius mokamos kompensaci -
jos Šiaurės Airijoje ir Velse yra grindžiamos atskirais vertinimais, kuriuos atlikus 
paprastai išmokamos didesnės kompensacijos nei Anglijoje, kurios gali neskatinti 
ūkininkų įgyvendinti veiksmingas biologinio saugumo priemones.
47 
Po neigiamo galvijų ir avių bruceliozės likvidavimo programų techninių rezultatų 
įvertinimo Italijos (Sicilijos) regione Komisija 2005–2012 metams skyrė daugiau 
kaip 7 milijonais eurų mažesnes išmokas. 2011 m. visa bruceliozės programa Sici -
lijoje dėl prastų skiepijimo plano rezultatų buvo paskelbta netinkama finansuoti. 
Tačiau nacionalinės Italijos institucijos, taikydamos nacionalinę išteklių paskirs -
tymo regionams sistemą, šio sumažinto dydžio nepritaikė regioninėms Sicilijos 
institucijoms, o paskirstė jį visiems Italijos regionams (kurių dauguma likvidavimo 
programas buvo tinkamai įgyvendinusios). Taigi Sicilijos valdžios institucijoms 
buvo suteikta nepakankamai paskatų pagerinti veterinarijos priemones.26 Reglamento (ES) Nr. 652/2014 
11 straipsnis.
27 2008 m. gruodžio 10 d. 
Komisijos reglamentas (EB) 
Nr. 1249/2008, kuriuo 
nustatomos išsamios 
Bendrijos galvijų, kiaulių ir avių 
skerdenų klasifikavimo skalių 
taikymo ir pranešimo apie tų 
skerdenų kainas taisyklės 
(OL L 337, 2008 12 16, p. 3).
28 Europos Komisija (Žemės ūkio 
ir kaimo plėtros GD 2014 m. 
žemės ūkio rinkų statistiniai 
duomenys: http://ec.europa.
eu/agriculture/markets-and-
prices/market-statistics/
index_en.htm ).
27 Audito pastabos 
Be to, vis dar yra galimybių tobulėti.
48 
Tolesnėse dalyse įvardytos sritys, kuriose, mūsų manymu, yra galimybių tobulinti 
Komisijos metodą ir valstybių narių programas.
Pranešimas apie gyvūnų ligas ir apsikeitimas susijusia 
informacija
49 
Europos pranešimo apie gyvūnų ligas sistema (ADNS) yra skirta standartinei 
informacijai apie ligų protrūkius pranešti. Ji nebuvo sukurta taip, kad turėtų epi -
demijų valdymo savybių arba teiktų istorinę informaciją ir analizuotų duomenis. 
Todėl lyginant su PGSO pasauline gyvūnų sveikatos informacine sistema (WAHIS), 
kurią visos valstybės narės privalo naudoti, ji suteikia nedaug pridėtinės vertės. 
Šios dvi sistemos teikia informaciją ir apie naujų protrūkių skaičių, ir apie jų vietą, 
tačiau nėra šių sistemų sąsajos, kuri leistų vykdyti automatinius informacijos 
mainus. Valstybės narės, siekdamos geriau valdyti grėsmes gyvūnų sveikatai, 
sukūrė savo pačių informacines sistemas, skirtas epidemiologiniams duomenims 
nagrinėti. Tačiau bendros sistemos, kuri palengvintų keitimąsi informacija ir leistų 
geriau koordinuoti valstybių narių vykdomą kontrolės veiklą, nėra.
50 
Nuo 2012 m. buvo vykdomas bendras Komisijos ir PGSO projektas, kurio tiks -
las – susieti ADNS ir WAHIS sistemas sukuriant bendrą sąsają, kuri yra vadinama 
Gyvūnų ligų informacine sistema (ADIS)29.29 Ataskaitoje dėl ADNS analizės 
(1.4 versija), kuri buvo 
parengta Europos Sąjungai 
skirto Gyvūnų ligų 
informacinės sistemos (ADIS) 
informatinio prototipo, 
suderinto su PGSO-WAHIS/
WADIS sąsaja, kūrimo 
kontekste nurodyta: 
„Išsamesnę analizę atlikti 
trukdo tai, kad trūksta tokių 
referencinių duomenų kaip 
regione esančių ūkių ir gyvūnų 
skaičius. Norint atlikti 
išsamesnę analizę erdvės ir 
laiko atžvilgiu, reikalingi 
papildomi duomenys, kaip 
antai visų esamų 
epidemiologinių vienetų vieta. 
Siekiant turėti aktualesnę ligų 
valdymo arba sprendimų 
priėmimo priemonę reikalinga 
papildoma informacija apie 
ligų valdymo priemones […]; 
ADNS sistemoje esantis rūšių 
verčių sąrašas apima 
pagrindines ūkinių gyvūnų 
rūšis, tačiau jame pateiktas tik 
bendrinis „laukinių rūšių“ 
pavadinimas. Būtų tikslinga 
visų ligų atveju pradėti teikti 
prašymus dėl duomenų, 
susijusių su diagnozės 
nustatymo metodu […].
28 Audito pastabos 
Informacija apie veiksmingumą ir valdymą
51 
2008 m. Komisijos sprendime30 nustatyti programos išdirbių rodikliai, apie kuriuos 
valstybės narės privalo teikti ataskaitas. Be to, Komisija apibrėžė veiksmingumo 
rodiklių nustatymo metodiką, pagal kurią reikalaujama, kad valstybės narės per 
nustatytą laikotarpį mažiausiu procentiniu dydžiu pagerintų savo veiklos rezul -
tatus sergamumo / paplitimo požiūriu. Be to, Komisija parengė daug (virš 100) 
rodiklių31, kuriuos valstybės narės turėtų naudoti. Jie apima išdirbių arba su veikla 
susijusius rodiklius, kaip antai paskiepytų gyvūnų ir atliktų testų skaičius, bei 
rodiklius, susijusius su rezultatais, pavyzdžiui, sergamumo arba paplitimo rodiklių 
pokyčiai. Nors pripažįstame, kad jau yra nustatyta daug rodiklių, manome, kad 
yra galimybių dar labiau juos pagerinti – visų pirma galima pagerinti rodiklius, su -
sijusius su techniniu programų įgyvendinimu32. Neįtraukti ekonominiai rodikliai, 
kurie leistų atlikti siūlomų programų ekonominio veiksmingumo analizę (žr. 41 ir 
42 dalis).
52 
Komisija reikalauja, kad valstybės narės, rengdamos savo veterinarijos programas, 
laikytųsi standartinio šablono. Tai apima informaciją apie pastarųjų metų ligos 
raidą. Be to, vienas iš Komisijos naudotų kriterijų (žr. 28 dalį), skirtų programų 
projektams vertinti, yra susijęs su ligos pastarųjų penkerių metų raidos duomenų 
kokybe. Mes pažymėjome, kad nors tokių istorinių duomenų buvo galima gauti 
daugeliu atvejų, audito metu tikrintų trijų valstybių narių programų iš 24 atveju 
nepriklausomi Komisijos vertintojai nustatė, kad į pastarųjų metų programų pro -
jektus nebuvo įtraukta pakankamai patenkinamos istorinės informacijos33. Šiais 
atvejais Komisija paprašė suteikti svarbią informaciją ir atitinkamos valstybės na -
rės ją suteikė. Audito metu Komisija kūrė informacinę sistemą, kuri leistų pasinau -
doti parengta naudoti istorine ankstesnių valstybių narių programų informacija 
ir ją analizuoti, ir nustatė standartinę elektroninę ataskaitų teikimo sistemą, per 
kurią valstybės narės siųstų pagrindinius dokumentus34, susijusius su jų veterina -
rijos programomis35. Šie pokyčiai turėtų padėti atlikti būsimą programų analizę.30 Komisijos sprendimas 
2008/940/EB, pakeistas 
2014 m. gegužės 12 d. 
Komisijos įgyvendinimo 
sprendimu 2014/288/ES, 
kuriuo nustatomi standartiniai 
tam tikrų gyvūnų ligų ir 
zoonozių likvidavimo, 
kontrolės ir stebėsenos 
nacionalinių programų, kurias 
bendrai finansuoja Sąjunga, 
vykdymo ataskaitų rengimo 
reikalavimai ir panaikinamas 
Sprendimas 2008/940/EB 
(OL L 147, 2014 5 17, p. 88).
31 Komisijos dokumentas WD 
SANCO/12915/2012.
32 Pavyzdžiui, laiko tarpai tarp 
testų, protrūkių, kuomet buvo 
nustatytas infekcijos šaltinis, 
dalis; bruceliozės atveju – 
bandų stebėjimas neturint 
ūkiuose paskiepytų gyvulių 
bandos tyrimų procentinės 
dalies ir paskiepytų ūkių dalis; 
rodikliai, susiję su veterinarinių 
tarnybų mokymais, išlaidomis 
ir pajėgumais; avių ir ožkų 
bruceliozės atveju – brucelių 
padermės genotipo 
nustatymo rezultatai.
33 Taip buvo pasiūlytos 2015 m. 
JK galvijų tuberkuliozės 
programos, pasiūlytos 2015 m. 
Ispanijos mėlynojo liežuvio 
programos ir pasiūlytos 
2014 m. Italijos mėlynojo 
liežuvio programos atveju.
34 Visų pirma programų 
projektus, tarpines ataskaitas, 
galutines ataskaitas ir 
mokėjimų prašymus.
35 Komisijos įgyvendinimo 
sprendimas 2014/288/ES.
29 Audito pastabos 
Veterinarinės kontrolės pateikimas programose
53 
Apskritai dauguma programų pateisino priemones, kurių reikia imtis, ir rezultatus, 
kurių reikia pasiekti. Tačiau mes manome, kad būtų tinkama, jog veterinarinės 
priemonės bei veiksmai, kurių buvo imtasi atsižvelgiant į MVT rekomendacijas 
ir specialiosios paskirties grupės rekomendacijas, kai kuriose programose būtų 
geriau apibūdinti. Dviejų iš 24 audito metu patikrintų valstybių narių programų 
atveju nepriklausomi Komisijos vertintojai pateikė panašias pastabas36.
Programos, kurių vykdymo pažanga yra vangi
54 
Kai kuriose valstybėse narėse kai kurių ligų likvidavimo programų vykdymas 
trunka kelis dešimtmečius (žr. 9 dalį). Nors galvijų tuberkuliozės paplitimas JK ir 
Airijoje mažėja, lyginant su kitomis valstybėmis narėmis, jis vis dar yra santykinai 
didelis (žr.  6 diagramą )37. JK nuo 2013 m. pradėjus dažniau vykdyti tuberkuliozės 
testus srityse, kuriose ji yra mažai paplitusi, t. y. ne kartą kas ketverius metus, 
o kartą per metus, aptinkama daugiau ligos atvejų. Tačiau vis dar yra reikšmingų 
su tuberkuliozės, kurios paplitimas kai kuriuose regionuose yra labai didelis, likvi -
davimo programa JK susijusių spręstinų uždavinių.36 Dėl 2014 m. Italijos mėlynojo 
liežuvio programos ir 2014 m. 
Airijos galvijų tuberkuliozės 
programos.
37 2014 m. galvijų tuberkuliozės 
paplitimas bandoje JK, Airijoje, 
Ispanijoje ir Italijoje atitinkamai 
siekė 9,04 %, 3,8 %, 1,72 % ir 
0,81 %. Prancūzijai ir Lenkijai 
yra suteiktas oficialus ligos 
neužkrėstos teritorijos 
statusas, o ligos paplitimas 
Rumunijoje yra nereikšmingas.6 diagramaGalvijų tuberkuliozė Airijoje ir JK
20
15
10
5
03,80 4,07 4,45 4,37 4,849,0410,1116,20
14,05
11,61
Ligos paplitimas
bandoje JK, %
Ligos paplitimas
bandoje Airijoje, %
2010 m. 2011 m. 2012 m. 2013 m. 2014 m.
Šaltinis:  Sveikatos ir maisto saugos GD.
30 Audito pastabos 
55 
Italijoje avių ir ožkų bruceliozę sunku likviduoti dėl kai kurių regionų ūkininkų 
nevisapusiško bendradarbiavimo. Dosni kompensavimo sistema (žr. 45 dalį) taip 
pat gali būti tai lemiantis veiksnys. Tačiau nacionaliniu lygmeniu ligos paplitimo 
mastas mažėja ir buvo pasiekęs 1,2 % 2014 m., palyginti su 3,7 % 2008 m. Jos pa -
plitimo mastas tuo pačiu laikotarpiu Sicilijoje sumažėjo nuo 11,9 % 3,4 %.
56 
Pažymime, kad Komisija savo 2014 m ataskaitoje38 Parlamentui ir Tarybai dėl ES 
bendrai finansuojamų veterinarijos programų rezultatų taip pat pažymėjo, kad JK 
galvijų tuberkuliozės programos ir Italijos bruceliozės programų rezultatai kelia 
nerimą. Audito Rūmai taip pat pripažįsta, kad Komisija skatina valstybes nares 
tokiais atvejais imtis veiksmų atsižvelgiant į specialiosios paskirties grupės ir MVT 
pateiktas rekomendacijas.
Laukinių gyvūnų gydymo metodas
57 
Tiesioginiai ar netiesioginiai laukinių ir naminių gyvūnų kontaktai gali nulemti 
ligos plitimą arba apsunkinti veiksmingą gyvūnų ligų programų įgyvendinimą. 
Pavyzdžiui, pasiutligę gali platinti laukinės lapės, o galvijų tuberkuliozę – barsu -
kai, šernai ir elniai. Yra keli PGSO paskelbti leidiniai39 apie laukinių gyvūnų ligų 
stebėjimą ir susijęs tarptautinis susitarimas dėl pranešimo apie ligas. Nors lau -
kiniams gyvūnams skirtos pasiutligės vakcinos pirkimas yra įtrauktas į valstybių 
narių programas, ES neturi patvirtinusi konkretaus kovos su tuberkulioze metodo.
58 
ES lygmeniu nėra kitoms nei galvijai rūšių gyvūnams (pavyzdžiui, laukinėms ož -
koms ir kitiems laukiniams gyvūnams) skirtų tuberkuliozės likvidavimo teisės aktų 
nuostatų. Visų pirma Jungtinėje Karalystėje barsukus saugo nacionaliniai teisės 
aktai, kurie gali apsunkinti veiksmingą galvijų tuberkuliozės likvidavimo progra -
mos įgyvendinimą.38 COM(2014) 115 final, 2014 m. 
kovo 5 d. Komisijos ataskaita 
Europos Parlamentui ir Tarybai 
dėl ES bendrai finansuojamų 
gyvūnų ligų ir zoonozių 
likvidavimo, kontrolės ir 
stebėsenos programų 
rezultatų 2005–2011 m., 
3.3 skirsnis.
39 PGSO, Laukinių gyvūnų ligų ir 
priežiūros mokymo vadovas, 
2010 m.
31 Audito pastabos 
Tam tikrų vakcinų panaudojimo galimybė
59 
Pasak PGSO40, parengtos naudoti tinkamos veterinarinės vakcinos ir antigenai 
yra nepaprastai svarbi gyvūnų sveikatos programų dalis41. Yra nemažai ES inicia -
tyvų ir mokslinių tyrimų projektų, kurių tikslas – aptikti naujus virusus ir skatinti 
galimybes pasinaudoti vakcinomis42. Priklausomai nuo ligos, gali būti labai mažai 
tinkamų Europos Sąjungoje naudoti vakcinų arba jų gali apskritai nebūti. Tačiau 
skiepijimas yra viena pagrindinių esamų priemonių įgyvendinant veiksmingą 
„prevencija geriau už gydymą“ metodą. Priežastys, kodėl ne visuomet yra gali -
mybių pasinaudoti vakcinomis, yra sudėtingos. Naujausi tyrimai rodo43, kad be 
to, jog yra techninių su jų kūrimu susijusių sunkumų, farmacijos pramonė yra 
nepakankamai finansiškai suinteresuota siekti gauti leidimą Europos Sąjungoje 
naudoti tam tikras vakcinas. 5 langelyje  iliustruojami tam tikri praktiniai sunku -
mai, kuriuos sąlygoja tinkamų vakcinų stygius.
60 
Nei bendro vakcinų pirkimo teisinio pagrindo, nei bendro vakcinų atsargų banko 
Europos lygmeniu nėra. Vakcinų pirkimo procedūra valstybėms narėms paskelbus 
kvietimą teikti pasiūlymus gali trukti kelis mėnesius, o tuo tarpu virusas gyvūnų 
populiacijoje gali ir toliau plisti. Mes pažymėjome, kad naujasis Gyvūnų sveikatos 
teisės aktas, kurį šiuo metu svarsto teisėkūros institucijos, leistų Komisijai padi -
dinti gebėjimus įkurti vakcinų bankus.40 PGSO, Sausumos gyvūnų 
diagnostinių tyrimų ir vakcinų 
vadovas, 2014 m.
41 PGSO, „Gyvūnų ligų kontrolės 
gairės“, 2014 m. gegužės mėn.
42 Pavyzdžiui, ES mokslinių 
tyrimų fondų lėšomis buvo 
remiami vakcinų nuo 
tuberkuliozės (NEWTBVAC), 
bruceliozės (BRU-VAC) ir 
klasikinio kiaulių maro 
(CSFV-GODIVA) kūrimo 
projektai.
43 Videnova, K. ir Mackay, DKJ. 
Galimybė pasinaudoti 
vakcinomis nuo pagrindinių 
gyvūnų ligų Europos 
Sąjungoje ( Availability of 
vaccines against major animal 
diseases in the European Union ).
Tinkamų vakcinų stygiaus sąlygoti sunkumai
Yra daugiau nei 20 mėlynojo liežuvio viruso (vabzdžių pernešamos virusinės atrajotojų ligos) atmainų (serolo -
ginių tipų).
Italijoje buvo nustatytos šešios atmainos. Šiuo metu polivalentinės vakcinos (kurios yra veiksmingos kovo -
jant su keliomis viruso padermėmis) ES nėra pripažintos. Todėl tokiais atvejais sudėtinga numatyti vakcinų 
naudojimą.
Prancūzijoje 2008 m. mėlynojo liežuvio krizės metu vakcinos atsargos buvo ribotos. Todėl Prancūzijos valdžios 
institucijos turėjo skubiai nusipirkti papildomų atsargų. Tai brangiai atsiėjo ir buvo sugaišta daug laiko, todėl 
nacionalinės valdžios institucijos manė, kad buvo galima išvengti 520 nustatytų mėlynojo liežuvio atvejų Ile et 
Villaine , jei būtų buvę galima anksčiau pasinaudoti vakcinomis.
Ispanijoje (Estremadūros regione) prasidėjus pirmajam mėlynojo liežuvio serologinio tipo S4 protrūkiui nebu -
vo galima gauti pakankamai šio serologinio tipo vakcinos. Todėl skiepijimo kampanija buvo nukelta kitiems 
metams siekiant pažaboti ligą galimo sekančio viruso plitimo laikotarpiu.5 langelis
32
 Išvados ir rekomendacijos
61 
Gyvūnų ligos sąlygoja dideles ekonomines sąnaudas ir kelia riziką gyvūnų ir 
žmonių sveikatai. Ligos gali plisti nepaisydamos sienų, o ankstesni ligų protrūkiai 
atsiėjo milijardus eurų. Todėl ES siekia apsaugoti gyvūnų sveikatą ir finansuoja 
valstybių narių programas, skirtas likviduoti, kontroliuoti ir stebėti kai kurias 
gyvūnų ligas. Šios programos apima tokius veiksmus kaip mėginių ėmimas, 
laboratorinė analizė, kompensacinės išmokos už sunaikintus gyvūnus ir skiepiji -
mo kampanijos. Pastaraisiais metais ES išlaidos mažėjo ir nebuvo jokios didelės 
krizės, kuri prilygtų 2001 m. snukio ir nagų ligos protrūkiui. Tačiau ES turi būti 
pasirengusi spręsti būsimas krizes ir gali praeiti daug metų, kad įgyvendinus ligų 
likvidavimo programas būtų suteiktas ligos neužkrėstos teritorijos statusas.
62 
Audito metu buvo nagrinėjama, ar gyvūnų ligų likvidavimo, kontrolės ir stebė -
senos programos tinkamai užkerta kelią gyvūnų ligoms. Tai apėmė nagrinėjimą, 
ar Komisijos metodas buvo tinkamas, ar valstybės narės parengė ir įgyvendi -
no tinkamas programas ir ar buvo tinkamai atsižvelgta į ekonominį programų 
veiksmingumą.
63 
Iš esmės Audito Rūmai padarė išvadą, kad jų tikrintos gyvūnų ligų programos tin -
kamai užkirto kelią gyvūnų ligoms. Tačiau kadangi ligos protrūkių gali visuomet 
pasitaikyti, Komisija ir valstybės narės turėtų išlikti budrios.
64 
Komisijos gyvūnų ligų programoms skirta strategija buvo iš esmės tinkama, 
Komisijos veiksmai buvo paremti tinkamomis techninėmis rekomendacijomis bei 
buvo tinkamai parengta gyvūnų sveikatos politika ir nustatyta biudžeto ište -
klių prioritetinėms programoms paskirstymo prioriteto tvarka sistema. Galvijų 
spongiforminės encefalopatijos likvidavimo metodas buvo ypač sėkmingas. Kiti 
geri pavyzdžiai – zoonozinių salmonelių ir pasiutligės atvejų sumažėjimas. Pa -
grindiniai teisės aktai išliko sudėtingi, o finansavimo skirtingoms ligoms skyrimo 
prioritetų nustatymas buvo palaipsniui gerinamas (26–33 dalys).
65 
Mes nustatėme, kad valstybių narių programos buvo iš esmės tinkamai parengtos 
ir įgyvendintos. Programos atitiko būtinus kriterijus, o valstybės narės turėjo įdie -
gusios tinkamas gyvūnų ligų protrūkių nustatymo ir jų likvidavimo palengvinimo 
sistemas (34–36 dalys).
33 Išvados ir rekomendacijos 
66 
Mes nustatėme, kad nors Komisija privalėjo teikti ekonominio veterinarinių pro -
gramų veiksmingumo ataskaitas Europos Parlamentui ir Tarybai, trūksta tinkamų 
tokios procedūros modelių. Patvirtintos programos ir vėlesnės įgyvendinimo 
ataskaitos teikia informaciją apie išlaidas ir rezultatus, tačiau programų ekonomi -
nį veiksmingumą sudėtinga nustatyti (37–42 dalys).
67 
Audito metu buvo nustatyta nepakankamai gerai kontroliuojamų arba nepagrįs -
tai didelių išlaidų pavyzdžių, kuriuos anksčiau buvo įvardijusi Komisija. Kai kuriais 
atvejais Italijoje kaip kompensacijos ūkininkams sumokėtos sumos arba Komisi -
jos skirta sumažinta išmoka turėjo nedidelį skatinamąjį veiksmingų biologinio 
saugumo priemonių vykdymo ir taisomųjų priemonių įgyvendinimo poveikį 
(43–47 dalys).
68 
Mes nustatėme kelias konkrečias sritis, kuriose galima atlikti patobulinimų. 
Valstybėms narėms keičiantis epidemiologine informacija galėtų būti tinkamiau 
taikomos informacinės sistemos (49 ir 50 dalys).
69 
Komisija nustatė išsamų minimalių programų išdirbių rodiklių, kuriais turi nau -
dotis valstybės narės, rinkinį. Mes nustatėme, kad su veterinarijos priemonėmis 
susijusi informacija ir veiksmai, kurių buvo imtasi atsižvelgiant į ankstesnes MVT 
ir specialiosios paskirties grupės rekomendacijas, kai kuriose valstybių narių pro -
gramose galėtų būti geriau apibūdinti. Audito metu ne visuomet būdavo pakan -
kamai parengtos naudoti istorinės informacijos apie ligų raidą. Tačiau techninių 
programų rodiklių registravimo duomenų bazė buvo rengiama, o Komisija buvo 
įdiegusi naują elektroninę ataskaitų teikimo sistemą (51–53 dalys).
70 
Mes nustatėme keletą programų, kurių atveju pažanga buvo vangi, visų pirma 
galvijų tuberkuliozės JK ir Airijoje likvidavimo bei ožkų ir avių bruceliozės pietų 
Italijoje likvidavimo programų atveju (54–56 dalys).
34 Išvados ir rekomendacijos 
71 
Laukiniai gyvūnai gali platinti ligas naminiams gyvuliams (ir net žmonėms) ir 
todėl į tai turi būti atsižvelgta kuriant su gyvūnų sveikata susijusį metodą ir finan -
suojant gyvūnų ligų programas. Mes nustatėme, kad ES taikomas laukinių gyvūnų 
ligų tyrimo metodas turėtų būti papildytas, visų pirma tuberkuliozės atveju (57 ir 
58 dalys).
72 
Vakcinos yra viena pagrindinių tam tikrų ligų likvidavimo programų priemonių. 
Audito Rūmai pažymėjo, kad priklausomai nuo ligos gali būti labai nedaug tinka -
mų vakcinų arba jų gali visai nebūti. Visų pirma mes nustatėme, kad vakcinų nuo 
mėlynojo liežuvio stygius neigiamai paveikė programas Italijoje, Prancūzijoje ir 
Ispanijoje. Be to, audito metu Europos lygmeniu nebuvo nei bendro vakcinų pirki -
mo teisinio pagrindo, nei bendro vakcinų atsargų banko (59 ir 60 dalys).
Rekomendacijos
Kad dar labiau pagerintų gyvūnų ligų likvidavimą, kontrolę ir stebėseną, Komisija 
turėtų:
a) sudaryti palankias sąlygas valstybių narių apsikeitimui epidemiologine 
informacija;
b) išnagrinėti, ar esami rodikliai turėtų būti atnaujinti siekiant suteikti geresnės 
kokybės informacijos apie veterinarinės kontrolės veiklą ir ekonominį progra -
mų veiksmingumą;
c) kai tinkama, į veterinarijos programas sistemingai įtraukti laukinės gyvūnijos 
aspektus;
d) sukurti daugiau galimybių valstybėms narėms pasinaudoti vakcinomis, kai tai 
yra pagrįsta epidemiologiniu požiūriu.
Šią ataskaitą priėmė I kolegija, vadovaujama Audito Rūmų nario Augustyn KUBIK, 
2016 m. vasario 3 d. Liuksemburge įvykusiame posėdyje.
 Audito Rūmų vardu
 Pirmininkas
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

35
 Priedai I priedasInformacija apie gyvūnų ligas
Kas tai? Kaip ji plinta?Kokia yra rizika 
visuomenės 
sveikatai?Kokie yra klinikiniai 
simptomai?Kaip ji 
diagnozuojama?Kaip jai gali būti 
užkertamas kelias 
arba kaip ji gali būti 
kontroliuojama?
Paukščių 
gripasPaukščių gripas, kurį 
sukelia A tipo gripo viru -
sas, gali paveikti kelias 
maistui skirtų paukščių 
rūšis (viščiukus, 
kalakutus, putpeles, 
perlines vištas ir  t. t.) bei 
kambarinius ir laukinius 
paukščius užkrečiant 
juos kai kuriomis viruso 
atmainomis, sukelian -
čiomis laibai didelį mir -
tingumą. Virusas taip 
pat buvo izoliuotas nuo 
žinduolių rūšių, įskaitant 
žmones, žiurkes ir peles, 
žebenkštis ir šeškus, 
kiaules, kates, tigrus ir 
šunis.Prie paukščių gripo plitimo 
gali prisidėti keli veiksniai, 
įskaitant globalizaciją ir 
tarptautinę prekybą (teisėtą 
ir neteisėtą), rinkodaros 
veiklą (gyvų paukščių rinkas), 
ūkininkavimo praktiką ir 
virusus, kuriais yra užsikrėtę 
laukiniai paukščiai. Paukščių 
gripo virusai gali plisti esant 
tiesioginiam kontaktui su 
užsikrėtusių paukščių išsky -
romis, visų pirma fekalijomis, 
arba per užkrėstą pašarą, 
vandenį, įrangą ir drabužius.Nors paukščių 
gripas daugiausia 
yra paukščių liga, ją 
paukščiai gali pernešti 
žmonėms. Paukščių 
gripo virusai yra 
būdingi konkrečioms 
rūšims, tačiau retais 
atvejais jie nepaiso šių 
rūšių sienų ir apkrečia 
žmones. Virusai 
perduodami žmonėms 
tais atvejais, kai yra 
artimas kontaktas su 
užsikrėtusiais paukš -
čiais arba esant labai 
užkrėstai aplinkai.Esant nesunkiai ligos 
formai požymiai gali 
pasireikšti tik kaip pa -
sišiaušusios plunksnos, 
sumažėjusi kiaušinių 
produkcija arba nedide -
lis poveikis kvėpavimo 
sistemai. Esant sunkiam 
ligos atvejui virusas ne 
tik paveikia kvėpavimo 
takus, kaip kad nesun -
kios ligos formos atveju, 
bet taip pat pakenkia 
daugeliui organų ir 
audinių ir gali prasidėti 
labai didžiulis vidinis 
kraujavimas.Paukščių gripas gali 
būti įtartas remian -
tis klinikiniais požy -
miais ir reiškiniais, 
sukeliančiais ligą. 
Tvirtinant diagnozę 
būtini laboratoriniai 
testai.Visame pasaulyje remiantis 
PGSO paukščių gripo stebėji -
mo standartais buvo įdiegtos 
stebėjimo priemonės siekiant 
nustatyti užkratą naminiuose 
paukščiuose.
Afrikinis 
kiaulių marasAfrikinis kiaulių maras 
yra itin užkrečiama 
kiaulių, Afrikos tapyrų, 
europinių šernų ir 
amerikietiškų laukinių 
kiaulių hemoraginė liga. 
Rizika susirgti šia liga 
visoms amžiaus gru -
pėms yra vienoda. Esant 
didelio virulentiškumo 
formoms afrikiniam 
kiaulių marui yra būdin -
gas didelis karščiavimas, 
apetito praradimas, 
odos ir vidaus 
organų kraujavimas ir 
vidutiniškai per 2–10 
dienų ištinkanti mirtis. 
Mirtingumo lygiai gali 
siekti iki 100 %.Afrikos tapyrai gali būti 
viruso nešiotojai gamtoje, ne -
turintys jokių ligos požymių. 
Iš šio viruso nešiotojo liga 
plinta per minkštąją erkę 
Ornithodoros moubata . Erkė 
praryja virusą su krauju ir 
jį perduoda maitindamasi 
ant ligai neatsparių gyvūnų. 
Virusą jam neatspariems 
gyvūnams gali platinti 
kandantys vabzdžiai ir 
erkės, užkrėstos patalpos, 
transporto priemonės, įranga 
arba drabužiai.Afrikinis kiaulių 
maras nekelia grėsmės 
žmogaus sveikatai.Priklausomai nuo 
virulentiškumo audinių 
pažeidimų sunkumas 
ir plitimas taip pat yra 
skirtingi. Sunkiems 
ligos atvejams būdingas 
didelis karščiavimas ir 
mirtis, kuri vidutiniškai 
ištinka per 2–10 dienų. 
Mirtingumo lygis gali 
siekti iki 100 %. Kiti 
klinikiniai požymiai taip 
pat gali apimti apetito 
praradimą, depresiją, 
ausų, pilvo ir kojų odos 
paraudimą, kvėpavimo 
sutrikimą, vėmimą, 
kraujavimą iš nosies 
arba tiesiosios žarnos 
ir kartais viduriavimą. 
Prasidėjus protrūkiui 
persileidimas gali būti 
pirmasis matomas 
reiškinys.Afrikinį kiaulių 
marą galima įtarti 
remiantis kliniki -
niais požymiais, 
o jo patvirtinimas 
turi būti atliktas 
taikant nustatytus 
laboratorinius 
testus, visų pirma 
siekiant atskirti šią 
ligą nuo klasikinio 
kiaulių maro.Paskelbto afrikinio kiaulių 
maro gydymo ar vakcinos 
nėra. Visos sėkmingos ligos li -
kvidavimo programos apėmė 
greitą diagnozę, visų gyvūnų 
užkrėstose patalpose išsker -
dimą ir pašalinimą, nuodugnų 
valymą ir dezinfekavimą 
bei dezinsekciją, judėjimo 
kontrolę ir priežiūrą.
36 Priedai 
Kas tai? Kaip ji plinta?Kokia yra rizika 
visuomenės 
sveikatai?Kokie yra klinikiniai 
simptomai?Kaip ji 
diagnozuojama?Kaip jai gali būti 
užkertamas kelias 
arba kaip ji gali būti 
kontroliuojama?
BruceliozėBruceliozė – tai 
užkrečiama naminių 
gyvulių liga, kurios 
poveikis ekonomikai yra 
didžiulis. Ligą sukelia 
įvairios brucelės šeimos 
bakterijos, kurios užkre -
čia konkrečias gyvūnų 
rūšis. Tačiau dauguma 
brucelės rūšių taip 
pat gali užkrėsti kitas 
gyvūnų rūšis. Ji užkrečia 
galvijus, kiaules, avis ir 
ožkas, kupranugarius, 
arklius ir šunis. Ji taip 
pat gali užkrėsti kitus 
atrajotojus, kai kuriuos 
jūros žinduolius ir 
žmones.Bruceliozė paprastai plinta 
gyvūnui patyrus persileidimą 
arba pagimdžius. Per gimdy -
mą išsiskyrusiuose užkrėsto 
gyvūno fluiduose randama 
daug bakterijų. Aplinkoje (ne 
gyvūne) bakterijos gali iš -
gyventi kelis mėnesius, ypač 
esant vėsioms ir drėgnoms 
sąlygoms. Jos užkrečia ir kitus 
gyvūnus, kurie užsikečia pra -
riję bakterijų. Bakterijos taip 
pat apsigyvena tešmenyje 
ir užkrečia pieną. Bruceliozė 
yra svarbi laukinių gyvūnų 
liga, kuria užsikrečia laukinės 
kiaulės, bizonai, briedžiai ir 
europiniai kiškiai. Tai, kad 
ligos nešiotojai yra laukiniai 
gyvūnai, komplikuoja ligos 
likvidavimo pastangas.Bruceliozė – tai itin 
užkrečiama žmonių 
zoonozė (angl. undu -
lant fever arba Malta 
fever). Žmonių simp -
tomai yra nepastovus 
arba nereguliarus 
karščiavimas, galvos 
skausmas, silpnumas, 
gausus prakaitavimas, 
drebulys, svorio 
netekimas ir bendro 
pobūdžio skausmai. 
Taip pat gali būti 
užkrėsti organai, 
įskaitant kepenis ir 
blužnį. Veterinarai, 
ūkininkai ir skerdyklų 
darbuotojai gali 
užsikrėsti infekcija, 
kadangi jie prižiūri 
užkrėstus gyvūnus ir 
tvarko aborto metu 
pašalintus vaisius arba 
placentą. Liga taip pat 
gali užsikrėsti žmonės, 
vartodami nepasteri -
zuotą užkrėstų gyvūnų 
pieną.Paprastai liga yra 
neūmi, o užsikrėtęs 
gyvūnas rodo nedaug 
ligos požymių, kol 
nepersileidžia. Vyriškos 
giminės gyvuliams 
gali patinti sėklidės, 
o kartais bakterijos 
telkiasi sąnariuose ir su -
kelia artritą. Bruceliozės 
svarba yra ta, kad dėl 
abortų, nevaisingumo, 
placentos sulaikymo, 
negyvagymio arba 
silpno palikuonio 
gimimo ji sąlygoja 
prastus reprodukcijos 
rezultatus. Dėl jos pieni -
nių galvijų, avių, ožkų ir 
kiaulių augintojai patiria 
milžiniškus ekonominius 
nuostolius.Liga gali būti įtarta 
remiantis tokiais kli -
nikiniais simptomais 
kaip persileidimas, 
tačiau jos patvirtini -
mas yra atliekamas 
taikant serologinius, 
o po to nustatytus 
laboratorinius 
tyrimus siekiant 
izoliuoti ir nustatyti 
bakterijas.Priežiūra naudojant serologi -
nius tyrimus, kaip antai tokius 
pieno tyrimus kaip pieno 
žiedo tyrimas, gali būti nau -
dojami tikrinimui vykdyti ir 
atlieka svarbų vaidmenį ligos 
likvidavimo kampanijų metu. 
Taip pat prekybos ir ligos 
kontrolės tikslais atliekami 
atskirų gyvūnų testai.I priedas
37 Priedai 
Kas tai? Kaip ji plinta?Kokia yra rizika 
visuomenės 
sveikatai?Kokie yra klinikiniai 
simptomai?Kaip ji 
diagnozuojama?Kaip jai gali būti 
užkertamas kelias 
arba kaip ji gali būti 
kontroliuojama?
Mėlynojo 
liežuvio ligaMėlynojo liežuvio liga  – 
tai neužkrečiama virusinė 
liga, nuo kurios kenčia 
naminiai ir laukiniai 
atrajotojai (visų pirma 
avys ir įskaitant galvijus, 
ožius, buivolus, antilopes, 
elnius, briedžius ir kupra -
nugarius), kurią perneša 
vabzdžiai, visų pirma 
Culicoides  rūšies kandan -
tys mašalai. Mėlynojo 
liežuvio ligą sukeliantis 
virusas yra Reoviridae  
šeimos  narys . Nustatyti 
dvidešimt keturi (24) 
skirtingi serologiniai 
tipai, o  kiekvienos viruso 
atmainos gebėjimas 
sukelti ligą labai skiriasi. 
Labai neatsparių avių 
atveju sergamumas gali 
siekti 100 %.Užkratą pernešantis vabzdys 
yra labai svarbus mėlynojo 
liežuvio viruso tarp gyvulių 
nešiotojas. Užkratą pernešan -
tys vabzdžiai užsikrečia mė -
lynojo liežuvio virusu prariję 
užkrėstų gyvūnų kraujo. Be 
užkratą pernešančio vabzdžio 
liga negali plisti tarp gyvūnų.Su mėlynojo liežuvio 
liga susijusios rizikos 
visuomenės sveikatai 
nėra.Užsikrėtusių avių kliniki -
niai simptomai skiriasi ir 
gali apimti karščiavimą, 
kraujavimą bei burnos 
ir nosies audinių opas, 
gausų viduriavimą, 
vėmimą, plaučių užde -
gimą ir dėl cianozės atsi -
radusį mėlynąjį liežuvį 
(pasitaiko retai); nėščios 
avys gali persileisti.Mėlynojo liežuvio 
liga gali būti įtarta 
remiantis tipiniais 
klinikiniais simpto -
mais, būtinų užkratą 
pernešančių vabz -
džių paplitimu visų 
pirma tose zonose, 
kuriose ligos pobū -
dis yra endeminis. 
Tvirtinant diagnozę 
būtini laboratoriniai 
testai.Endeminėse zonose kon -
trolinių gyvūnų stebėjimo 
programomis kontrolinėse 
bandose aktyviai atrenkami 
gyvūnai siekiant nustatyti 
viruso buvimą. Skiepai nau -
dojami kaip veiksmingiausia 
ir praktiškiausia priemonė sie -
kiant iki minimumo sumažinti 
su liga susijusius nuostolius 
ir potencialiai nutraukti susi -
dariusį užsikrėtusio gyvūno ir 
užkratą pernešančio vabzdžio 
ciklą. Nepaprastai svarbu nau -
doti skiepus, skirtus suteikti 
apsaugą konkrečioje zonoje 
nuo konkrečios susirūpinimą 
keliančio viruso atmainos 
(arba atmainų).
Galvijų 
tuberkuliozėGalvijų tuberkuliozė  – 
tai chroniška gyvūnų 
liga, kurią sukelia 
bakterijos, vadinamos 
Mycobacterium bovis, 
(M.bovis),  glaudžiai su -
sijusios su bakterijomis, 
kurios sukelia žmonių ir 
paukščių tuberkuliozę. 
Ši liga gali paveikti prak -
tiškai visus žinduolius, 
sukeldama bendrą 
ligos būseną, kosulį ir 
galiausiai mirtį.Liga yra užkrečiama ir plinta 
esant kontaktui su užkrėstais 
naminiais gyvuliais ir 
laukiniais gyvūnais. Įprastas 
infekcijos patekimo būdas – 
užkrėstų lašelių, kurie iš plau -
čių iškosėjami, įkvėpimas. 
Veršiukai ir žmonės taip pat 
gali užsikrėsti prariję žalio 
užsikrėtusių karvių pieno.Žmonės gali užsikrėsti 
išgėrę žalio užsikrėtu -
sių galvijų pieno arba 
įkvėpę ligą sukeliančių 
lašelių. Kai kuriose 
šalyse apskaičiuota, 
kad iki dešimt žmonių 
tuberkuliozės pro -
centų sukelia galvijų 
tuberkuliozė.Galvijų tuberkuliozė 
dažnai trunka ilgai ir 
prireikia kelių mėnesių 
ar metų, kad atsirastų 
simptomai. Įprastiniai 
klinikiniai požymiai 
apima silpnumą, ape -
tito praradimą, svorio 
sumažėjimą, nepastovų 
karščiavimą, protarpinį 
sausą kosulį, viduriavi -
mą ir didelius pastebi -
mus limfmazgius.Standartinis gal -
vijų tuberkuliozės 
aptikimo metodas – 
tuberkulino testas, 
kurio metu į odą 
įšvirkščiamas 
nedidelis antigeno 
kiekis ir matuojama 
imuninė reakcija. 
Galutinė diagnozė 
nustatoma labora -
torijoje auginant 
bakterijas – tai 
procesas, kuris 
trunka mažiausiai 
aštuonias savaites.Standartinė galvijų 
tuberkuliozei taikoma 
kontrolės priemonė – testai ir 
skerdimas. Ligos likvidavimo 
programos, kurias sudaro 
post mortem mėsos tyrimas, 
intensyvi priežiūra, apimanti 
vizitus ūkiuose, sistemingą 
individualų galvijų testavimą 
ir užkrėstų ir neužkrėstų gy -
vūnų pašalinimą bei judėjimo 
kontrolę, labai sėkmingai 
sumažino ligos mastą arba ją 
likvidavo.
Užkrėstų gyvūnų pieno 
pasterizavimas iki pakanka -
mos temperatūros, kad būtų 
nužudytos bakterijos, užkirto 
kelią ligos plitimui ir žmonių 
ligos sukėlimui.I priedas
38 Priedai 
Kas tai? Kaip ji plinta?Kokia yra rizika 
visuomenės 
sveikatai?Kokie yra klinikiniai 
simptomai?Kaip ji 
diagnozuojama?Kaip jai gali būti 
užkertamas kelias 
arba kaip ji gali būti 
kontroliuojama?
Galvijų spon -
giforminė 
encefalopatija 
(GSE)Galvijų spongiforminė 
encefalopatija – tai 
progresuojanti, mirtina 
galvijų nervų sistemos 
liga. Ligos inkubacinis 
laikotarpis ilgas: trunka 
ketverius–penkerius 
metus; šiuo metu liga 
nėra pagydoma ir nuo 
jos nėra skiepų. Galvijų 
spongiforminė encefa -
lopatija priklauso ligų, 
žinomų kaip užkrečia -
mosios spongiforminės 
encefalopatijos, grupei. 
Kitos užkrečiamosios 
spongiforminės ence -
falopatijos apima avių 
kaitulį, chronišką elnių 
ir briedžių išsekimo ligą 
bei Kroicfeldo-Jakobo 
ligą, kuria užsikrečia 
žmonės. Galvijų 
spongiforminėms 
encefalopatijoms, kaip 
ir kitoms užkrečiamo -
sioms spongiforminėms 
encefalopatijoms, yra 
būdingas anomalaus 
infekcinio baltymo, 
vadinamo prionu, 
buvimas nervų audinyje. 
Paskesnė korėta sme -
genų degeneracija sąly -
goja sunkius ir mirtinus 
neurologinius požymius 
ir simptomus.Mokslininkai mano, kad ligos 
plitimą kituose galvijuose 
sukelia lydyta užsikrėtusių 
galvijų arba avių pašarinė 
žaliava. Prionas yra atsparus 
komercinėms nukenksmini -
mo procedūroms, kaip antai 
karščiui, o tai reiškia, kad 
lydymo proceso metu jis gali 
būti nevisiškai sunaikintas.Yra požymių, kad 
žmonių Kroicfeldo-Ja -
kobo ligos variantą 
gali sukelti jautienos 
gaminių, užkrėstų 
infekuotu nervų audi -
niu, vartojimas arba 
iš užkrėstų gyvūnų 
audinių pagaminti 
medicininiai prietaisai.
Pienas ir pieno 
produktai yra laikomi 
saugiais.Kadangi vidutinis 
laikotarpis nuo gyvūno 
užsikrėtimo prionu 
iki klinikinių požymių 
pradžios paprastai 
yra ketveri–penkeri 
metai, klinikinių 
galvijų spongiforminės 
encefalopatijos požymių 
aptinkama suaugu -
siuose gyvūnuose. 
Simptomai gali tęstis 
du–šešis mėnesius, kol 
gyvūnas numiršta.Galvijų spongifor -
minę encefalopatiją 
galima įtarti re -
miantis klinikiniais 
požymiais. Diagnozę 
galima patvirtinti 
tik atlikus smegenų 
audinių mikroskopi -
nį tyrimą.Klinikinės neurologinės 
ligos pasireiškimo tikslinė 
priežiūra; pranešimo apie 
išvadas, susijusias su galvijų 
spongiformine encefalopatija, 
skaidrumas; atrajojančių rūšių 
gyvų gyvūnų ir jų produktų 
importavimo apsaugos prie -
monės pagal PGSO Sausumos 
gyvūnų sveikatos kodeksą; 
nurodytos pavojingos medžia -
gos (smegenų, stuburo) 
pašalinimas gyvūno skerdimo 
ir skerdenų perdirbimo 
metu; draudimas į pašarus 
įtraukti nurodytą pavojingą 
medžiagą, tokiu būdu iš 
maisto grandinės pašalinant 
potencialiai užkrėstą medžia -
gą; visų įtariamų užsikrėtusių 
ir ligai jautrių gyvūnų, turinčių 
sąlytį su užkrėstu pašaru, 
humaniškas sunaikinimas; 
tinkamas skerdenų ir visų 
gyvūninių produktų sunaikini -
mas; galvijų identifikavimas 
siekiant užtikrinti veiksmingą 
įtariamų užsikrėtusių gyvulių 
priežiūrą ir sekimą.I priedas
39 Priedai 
Kas tai? Kaip ji plinta?Kokia yra rizika 
visuomenės 
sveikatai?Kokie yra klinikiniai 
simptomai?Kaip ji 
diagnozuojama?Kaip jai gali būti 
užkertamas kelias 
arba kaip ji gali būti 
kontroliuojama?
Klasikinis 
kiaulių marasKlasikinis kiaulių maras 
(Hog cholera virus 
(sin. Classical swine 
fever) – tai užkrečiama 
virusinė naminių ir 
laukinių kiaulių liga. 
Jį sukelia Flaviviridae  
šeimos pestivirusų rūšiai 
priklausantis virusas, 
kuris yra glaudžiai 
susijęs su virusais, kurie 
sukelia galvijų virusinę 
diarėją ir avių pasienio 
ligą. Yra tik vienas 
klasikinio kiaulių maro 
viruso (CSFV) serologinis 
tipas.Dažniausias jo perdavimo 
būdas – tiesioginis sveikų 
kiaulių ir virusu užsikrėtusių 
kiaulių kontaktas. Virusas 
skleidžiamas per seiles, 
nosies išskyras, šlapimą ir 
išmatas. Kontaktas su užkrės -
tomis transporto priemonė -
mis, aptvarais, pašarais arba 
drabužiais gali platinti ligą. 
Gyvūnai, kurie yra lėtinės 
ligos nešiotojai (yra nuolat 
užsikrėtę), gali nerodyti jokių 
klinikinių ligos požymių, 
tačiau gali skleisti virusą savo 
išmatose. Užsikrėtusių kiaulių 
palikuonys gali užsikrėsti 
virusu gimdoje ir skleisti 
virusą daug mėnesių. Įrodyta, 
kad tam tikrose Europos 
dalyse šernų populiacija gali 
atlikti su ligos epidemiologija 
susijusį vaidmenį.Žmonės šiuo virusu 
neužsikrečia. Kiaulės, 
kiek yra žinoma, yra 
vienintelė šiam virusui 
neatspari gyvulių 
rūšis.Esant sunkiai ligos 
formai, visose amžiaus 
grupėse gyvuliams 
būdingas karščiavimas, 
susirgę gyvuliai susi -
spiečia į būrį, jiems taip 
pat būdingas apetito 
praradimas, apatija, 
silpnumas, konjunktyvi -
tas, vidurių užkietėjimas 
ir po jo prasidedantis 
viduriavimas ir netvirta 
eisena. Praėjus kelioms 
dienoms po klinikinių 
požymių pradžios ausų, 
pilvo ir vidinės šlaunų 
dalies spalva gali pakisti 
ir tapti tamsiai raudona. 
Gyvūnai, kuriems nusta -
tyta sunki ligos forma, 
miršta per 1–2 savaites. 
Sunkūs ligos atvejai yra 
labai panašūs į afrikinio 
kiaulių maro atvejus.Kadangi klinikiniai 
požymiai nėra 
būdingi vien tik 
klasikiniam kiaulių 
marui ir yra labai 
skirtingi, būtina 
atlikti laboratorinius 
testus siekiant 
nustatyti antikūnus 
arba patį virusą.Nėra mėginama gyvulių 
gydyti. Zonose, kuriose liga 
yra endeminė, skiepai gali už -
kirsti kelią ligos plitimui. Kai 
liga tampa valdoma, skiepai 
nutraukiami ir toliau vykdoma 
priežiūra.
Ligos neužkrėstose zonose 
vykdoma likvidavimo strate -
gija, kurią sudaro ankstyvasis 
ligos nustatymas, judėjimo 
kontrolė, tinkamas skerdenų 
šalinimas bei valymas ir 
dezinfekcija. Vykdant šią stra -
tegiją klasikinis kiaulių maras 
buvo likviduotas Šiaurės 
Amerikoje ir daugelyje Vakarų 
Europos dalių.I priedas
40 Priedai 
Kas tai? Kaip ji plinta?Kokia yra rizika 
visuomenės 
sveikatai?Kokie yra klinikiniai 
simptomai?Kaip ji 
diagnozuojama?Kaip jai gali būti 
užkertamas kelias 
arba kaip ji gali būti 
kontroliuojama?
PasiutligėPasiutligė – tai virusinė 
liga, paveikianti centrinę 
šiltakraujų gyvūnų ir 
žmonių nervų sistemą. 
Ligos inkubacinis lai -
kotarpis ilgas (šeši mė -
nesiai), o simptomai po 
infekcijos gali pasireikšti 
po kelių savaičių. Tačiau 
pasireiškus simptomams 
gyvūnų pasiutligė yra 
visuomet mirtina.Pasiutligė perduodama per 
užkrėsto gyvūno seiles. In -
fekcija pirmiausiai atsiranda 
per kąstines žaizdas arba 
užkrėstoms seilėms patekus 
į atvirą pjautinę ar kitokią 
žaizdą arba ant gleivinės, 
pavyzdžiui, burnoje, nosies 
ertmėje arba akyse. Infekcija 
įkvėpus virusą buvo doku -
mentuota, pavyzdžiui, tankiai 
apgyvendinto šikšnosparnių 
urvo aplinkoje. Virusas 
paprastai tam tikrą laiką 
išlieka pakliuvimo vietoje 
prieš pradėdamas keliauti 
smegenų nervais. Smegenyse 
virusas greitai dauginasi ir 
atsiranda klinikinių požymių. 
Tuomet virusas nervais iš 
smegenų patenka į seilių 
liaukas. Laikotarpis prieš 
užkrėstame gyvūne atsiran -
dant klinikiniams požymiams 
gali skirtis priklausomai nuo 
viruso atmainos ir viruso pa -
tekimo vietos. Todėl svarbu 
suprasti, kad liga gali būti 
perduota per užkrėsto gyvū -
no seiles kitiems gyvūnams ir 
žmonėms prieš užkrėstame 
gyvūne pasireiškiant ligos 
klinikiniams požymiams.Pasiutligė laikoma 
viena svarbiausių 
zoonozių pasaulyje 
(liga, kuri pirmiausia 
paveikia gyvūnus, 
tačiau gali sukelti ligą 
ir žmonėms). Bet koks 
susidūrimas ir naminiu 
ar laukiniu gyvūnu 
jam įkandus privalo 
būti ištirtas. Pasiutę 
laukiniai gyvūnai 
praranda savo įgimtą 
baimę žmonėms, o tai 
padidina susidūrimo 
su jais riziką. Gyvūnų 
klinikiniai požymiai, 
pavyzdžiui, gausus 
seilėjimasis, dusulys 
ar springimas gali 
kelti šunų ir galvijų 
burną apžiūrintiems 
žmonėms, norintiems 
surasti svetimkūnį 
arba neapsaugotomis 
rankomis stengiantis 
duoti vaistų, pavojų 
užsikrėsti jiems apie 
tai nežinant. Svarbu 
nedelsiant nuplauti vi -
sas kąstines žaizdas ar 
paveiktą odą su muilu 
ir vandeniu ir pranešti 
apie atvejį gydytojui 
arba ligoninės skubios 
pagalbos skyriui.Gyvūnų pasiutligės 
klinikiniai požymiai 
gali būti skirtingi, nes 
priklauso nuo viruso 
poveikio smegenims. 
Tipiški požymiai yra 
staigūs elgesio pokyčiai 
ir progresuojantis 
paralyžius, kuris baigiasi 
mirtimi. Tačiau kai ku -
riais atvejais gyvūnas 
gali greitai nugaišti 
nepasireiškus paste -
bimiems klinikiniams 
požymiams. Žmonėse 
pasireiškusios ligos 
ankstyvieji požymiai 
gali apimti karščiavimą 
arba galvos skausmą. 
Ligai progresuojant 
simptomai gali apimti 
sumišimą, depresiją, 
mieguistumą, susijaudi -
nimą bei veido, gerklės 
ir kaklo paralyžių. 
Mirtis paprastai ištinka 
dėl progresuojančio 
paralyžiaus.Ligą galima įtarti 
remiantis kliniki -
niais požymiais, 
tačiau būtina atlikti 
laboratorinius tyri -
mus, kad diagnozė 
būtų patvirtinta 
Nugaišusių gyvūnų 
audinių mėginiai 
turi būti siunčiami 
kompetentingoms 
laboratorijoms 
siekiant nustatyti 
diagnozę.Šalyse, kuriose ši liga yra 
endeminė, įgyvendinamos 
priemonės, kuriomis siekiama 
spręsti infekcijai imlių popu -
liacijų (laukinių, benamių ir 
naminių gyvūnų) užsikrėtimo 
problemą ir mažinti jo pavojų 
bei užtikrinti žmonių apsaugą 
nuo gyvūnų ligos šaltinio: 
naminių gyvūnų vakcinavimo 
programos, laukinių gyvūnų 
pasiutligės kontrolės progra -
mos, įskaitant vakcinavimą 
(spąstai / vakcinavimas / 
paleidimas arba oralinių 
vakcinų suleidimas).I priedas
41 Priedai 
Kas tai? Kaip ji plinta?Kokia yra rizika 
visuomenės 
sveikatai?Kokie yra klinikiniai 
simptomai?Kaip ji 
diagnozuojama?Kaip jai gali būti 
užkertamas kelias 
arba kaip ji gali būti 
kontroliuojama?
SalmonelėsSalmonelės – tai bak -
terija, kuri gali sukelti 
ligą, vadinamą žmonių 
salmonelioze.
Salmonelės paprastai 
randamos sveikų 
paukščių ir žinduolių 
žarnose. Jos dažniausiai 
randamos tokiuose 
maisto produktuose 
kaip kiaušiniai ir neap -
dorota kiaulių, kalakutų 
ir viščiukų mėsa.Jomis per užkrėstus maisto 
produktus gali užsikrėsti 
žmonės. Saugus neapdorotos 
mėsos ir kitų neapdorotų 
maisto sudedamųjų dalių 
tvarkymas gaminant maistą 
ir laikantis geros virtuvės 
higienos gali užkirsti kelią 
užkrėsto maisto keliamai 
rizikai arba ją sumažinti.Salmoneliozė yra 
zoonozė: liga ar in -
fekcija, kurią gyvūnai 
gali tiesiogiai arba 
netiesiogiai perduoti 
žmonėms. Ji užkrečia 
kraujo sistemą ir gali 
kelti pavojų gyvybei.Įprasti žmonių salmone -
liozės simptomai apima 
karščiavimą, viduriavi -
mą ir pilvo raižymą.
Naminiuose paukščiuo -
se esančių salmonelių 
simptomai apima pa -
sišiaušusias plunksnas, 
troškulį, nenorą judėti ir 
geltonąją diarėją.Naminių paukščių 
ligą galima įtarti re -
miantis klinikiniais 
požymiais, tačiau 
būtina atlikti labo -
ratorinius tyrimus, 
kad diagnozė būtų 
patvirtintaKoordinuotas visų ES veikėjų 
zoonozinėms ligoms taikomas 
metodas padėjo per penkerius 
metus (2004–2009 m.) 
beveik per pusę sumažinti 
žmonių salmoneliozės atvejų 
skaičių ES. 2003 m. ES nustatė 
išplėstą zoonozių kontrolės 
programą, suteikdama 
pirmenybę salmonelėms. 
Visose ES valstybėse narėse 
buvo įgyvendintos pagerintos 
naminiuose paukščiuose 
esančių salmonelių kontrolės 
programos. Buvo nustatyti 
naminių paukščių (pavyz -
džiui, vištų dedeklių, mėsinių 
viščiukų ir kalakutų) pulkuose 
ir kiaulėse esančių salmonelių 
mažinimo tikslai. Taip pat 
buvo nustatyti užkrėstų 
paukščių pulkų produktų 
prekybos apribojimai.
Šaltinis:  PGSO ir EFSA.I priedas
42 Priedai 
Pagrindinės pareigos
01 
Komisija (Sveikatos ir maisto GD) yra atsakinga už valstybių narių nacionalinių programų projektų koordi -
navimą, vertinimą ir tvirtinimą bei joms skirtos finansinės paramos teikimą esant tiesioginiam valdymui. Už 
veterinarines priemones atsakingas direktoratas yra G direktoratas – Veterinarijos ir tarptautiniai reikalai.
02 
Specialiosios paskirties grupė, savo veiklą vykdanti nuo 2000 m., valstybėms narėms teikia su ligų likvidavi -
mu susijusias ekspertų rekomendacijas. Ją sudaro valstybių narių ir Komisijos atstovai; ji susideda iš pagrin -
dines gyvūnų ligas nagrinėjančių pogrupių. Specialiosios paskirties grupė ir jos pogrupiai suteikia galimybę 
valstybių narių ekspertams ir Komisijai dalintis geriausia praktika. Specialiosios paskirties grupė pasibaigus 
pogrupių posėdžiams teikia konkrečias rekomendacijas siekdama pagerinti valstybių narių programas. Spe-  
cialiosios paskirties grupė kiekvienais metais susitinka plenarinėje sesijoje.
03 
Sveikatos ir maisto saugos generalinis direktoratas valdo Pranešimo apie gyvūnų ligas sistemą (ADNS) ir 
koordinuoja neatidėliotinas priemones esant užkrečiamos gyvūnų ligos protrūkiui. Be to, Sveikatos ir mais -
to saugos generalinis direktoratas valdo „TRACES“ sistemą, kuri praneša apie gyvūnų ir tam tikrų gyvūninių 
produktų importą, eksportą ir tarpvalstybinę ES vidaus prekybą, juos tvirtina ir prižiūri.
04 
ADNS – tai elektroninė pranešimo sistema, skirta registruoti ir dokumentuoti svarbių užkrečiamų gyvūnų ligų 
padėties raidą. Ja siekiama užtikrinti, kad būtų nedelsiant informuojama apie įspėjimo pranešimus ir teikiama 
išsami informacija apie gyvūnų ligų protrūkius prie sistemos prisijungusiose valstybėse narėse ir kitose šaly -
se. Duomenys įvedami šalies lygmeniu. Komisija koreliuoja duomenis ir kasdien valstybių narių veterinarijos 
tarnyboms perduoda informaciją apie pirminius ir antrinius protrūkius. Tai suteikia valstybių narių veterinari -
jos tarnyboms galimybę įvertinti riziką ir imtis būtinų veiksmų.
05 
Maisto ir veterinarijos tarnyba – tai Sveikatos ir maisto saugos generalinio direktorato F direktoratas. Jos 
pagrindinė užduotis – patikrinti, ar laikomasi Bendrijos teisės aktų reikalavimų dėl maisto saugos ir kokybės 
bei veterinarinių ir fitosanitarinių produktų. Ji 28-iose į ES eksportuojančiose ar norinčiose eksportuoti pro -
duktus valstybėse narėse ir trečiosiose šalyse atlieka auditus. Ją sudaro veterinarijos srities specialistai, o jos 
tikrinimo/audito užduotys yra metinės darbo programos, kuri yra rengiama remiantis rizikos analize, dalis. 
Jos darbas apima sistemų vertinimus ir pagrindinius testus. Po kiekvieno audito rengiama ataskaita, kurioje 
pateiktos išvados ir rekomendacijos. Audituojamieji subjektai raginami pateikti veiksmų planą, apimantį 
visus su trūkumais susijusius nustatytus faktus. Šio plano įgyvendinimas yra vertinamas ir stebimas. MVT 
skelbia savo audito ataskaitas ir suvestinę metinę ataskaitą Sveikatos ir maisto saugos generalinio direktorato 
interneto svetainėje.II priedas
43 Priedai 
06 
Valstybės narės per atitinkamą nacionalinę instituciją atlieka faktinį programų administravimą ir įgyvendini -
mą. Federalinių arba decentralizuotų valstybių atveju programų įgyvendinimas gali būti pavestas vietinėms 
institucijoms (pavyzdžiui, Didžiojoje Britanijoje atsakomybė tenka grafysčių lygmeniui, o Vokietijoje – žemių 
(Länder ) lygmeniui). Kiekviena valstybė narė Komisijai teikia vieną prašymą kompensuoti išlaidas ir galutinę 
ataskaitą.
07 
Valstybės narės yra atsakingos už savo programų valdymą, o Komisija metinėje ataskaitoje ir išlaidų deklara -
cijoje yra oficialiai informuojama apie vykdytus veiksmus.
08 
PAFF sudaro ES vyriausybių atstovai. Komiteto įgaliojimai apima bendro pobūdžio riziką gyvūnų sveikatai ir 
visą maisto tiekimo grandinę nuo ūkio iki šakutės. Jam pirmininkauja Europos Komisijos atstovas. Komisija 
gali konsultuotis su atitinkamu komitetu dėl priemonių, kurias jis ketina patvirtinti. Tuomet Komitetas gali 
teikti nuomonę dėl Komisijos darbo.
09 
EFSA yra atsakinga už rizikos maisto saugai vertinimą ir pranešimą apie ją Komisijai. Ji nėra atsakinga už rizi -
kos valdymą. Ji glaudžiai bendradarbiauja su nacionalinėmis institucijomis ir teikia mokslines rekomendacijas 
dėl su maisto sauga susijusių klausimų. Jos mokslinės rekomendacijos yra svarbus informacijos apie riziką 
šaltinis ir esminė Komisijos rizikos valdymo metodo kūrimo dalis. Gyvūnų ligų požiūriu ji daugiausia susijęs 
su ligų likvidavimo moksliniais tyrimais. Be to, su ja gali būti konsultuojamasi neatidėliotinų priemonių atveju 
didelio ligos protrūkio metu.
10 
Kitos organizacijos, visų pirma ECDC, PGSO ir Maisto kodekso komisija (MKK), kurią įsteigė Jungtinių Tautų 
maisto ir žemės ūkio organizacija (MŽŪO), ir Pasaulio sveikatos organizacija (PSO) vertina su žmonių ir gyvū -
nų sveikata susijusius klausimus.II priedas
44 Komisijos  
atsakymas
Santrauka
VII
Komisija nori atkreipti dėmesį į tai, kad yra daug įrodymų, jog apskritai veterinarijos programos yra ekonomiškai 
veiksmingos: tokių įrodymų pavyzdžiai būtų atvejai, kai buvo užkirstas kelias žmogaus infekcijoms, o kai kada – 
išgelbėtos gyvybės. Programos yra specifinio pobūdžio, todėl nėra jokių jų ekonominio veiksmingumo analizės 
modelių – net tarptautiniu lygmeniu.
Komisija sutinka, kad valstybės narės kompensacijos permoka gali lemti paskatos taikyti veiksmingas biologinio sau -
gumo priemones sumažėjimą. Tačiau Komisijos požiūriu, nėra įrodymų, liudijančių, jog tokie atvejai buvo iš tikrųjų 
dažni.
Dėl Komisijos taikyto išmokų sumažinimo ji norėtų paaiškinti, kad tik valstybė narė nusprendžia, ar ji, remdamasi 
nacionalinėmis taisyklėmis, Komisijos taikomas finansines baudas paskirstys išmokų gavėjams.
VIII
Komisija toliau tobulina turimas IT priemones, kad galėtų geriau padėti valstybėms narėms įgyvendinti programas.
IX
Komisija kiekvienai ligai taiko konkretų metodą. Laukiniai gyvūnai įtraukiami tada, kai tai yra pagrįsta epideminiu 
požiūriu: taip yra daroma paukščių gripo, klasikinio kiaulių maro, afrikinio kiaulių maro, pasiutligės atvejais. Komisija 
pritaria, kad reikia skirti didesnį dėmesį galvijų tuberkuliozei: tam reikia taikyti tikslines priemones laukiniams gyvū -
nams, atsižvelgiant į aplinką (pavyzdžiui, barsukų populiacijai kyla grėsmė Jungtinėje Karalystėje, bet ne žemyne); 
kitose valstybėse narėse gali būti svarbios kitos rūšys, pavyzdžiui, elniai.
X a)
Komisija pritaria šiai rekomendacijai.
X b)
Komisija pritaria šiai rekomendacijai.
X c)
Komisija sutinka užtikrinti, kad valstybės narės sistemingai, prireikus, į savo veterinarijos programas įtrauktų lauki -
nius gyvūnus.
X d)
Komisija pritaria šiai rekomendacijai.
Komisijos atsakymas 45
Įvadas
05
Nuo 2007 m. ES veterinarijos programos laikomos viena iš galimų politikos priemonių, taikytinų pagal išsamią ES 
gyvūnų sveikatos strategiją.
09
Tam tikrų gyvūnų ligų likvidavimas gali būti ilgas procesas dėl likviduojamos ligos ypatumų. Tačiau galvijų tuberku -
liozė ir galvijų bruceliozė buvo likviduotos beveik visose valstybėse narėse. Net tose valstybėse narėse, kuriose šios 
ligos atvejų vis dar yra, keliuose regionuose ji jau yra oficialiai likviduota. Likviduoti tam tikras gyvūnų ligas sunku, 
o tai reiškia, kad ES biudžetas patiria su veterinarinėmis programomis susijusių pasikartojančių išlaidų.
Audito pastabos
27
Nuo 2007 m. ES veterinarijos programos laikomos viena iš galimų politikos priemonių, taikytinų pagal išsamią ES 
gyvūnų sveikatos strategiją.
41
Komisija pabrėžia, kad taikytų priemonių ekonominio veiksmingumo analizės modeliai dar nėra sukurti – net 
tarptautiniu lygmeniu. Be to, Komisija nori atkreipti dėmesį į tai, kad yra daug įrodymų, jog apskritai veterinarijos 
programos yra ekonomiškai veiksmingos: tokių įrodymų pavyzdžiai būtų atvejai, kai buvo užkirstas kelias žmogaus 
infekcijoms, o kai kada – išgelbėtos gyvybės.
4 langelis. Nepakankamai kontroliuojami veiksmai arba didelės išlaidos
1. Komisijos prašymu 2015 m. Lenkijos valdžios institucijų paskelbtas vienintelis nacionalinis konkursas turėjo pagei -
daujamą poveikį: vidutinės vakcinos kainos sumažėjo perpus.
2. Atvejis Rumunijoje – tai pavyzdys, kai Komisija nustatė, kad nebuvo laikomasi taisyklių, ir nedelsdama reagavo – 
atsisakė kompensuoti programos išlaidas. Komisija paprašė Rumunijos atlikti tam tikrus taisomuosius veiksmus. 
Siekdama patikrinti, ar Rumunijos valdžios institucijos ėmėsi tinkamų priemonių, Komisijos maisto ir veterinarijos 
tarnyba (Sveikatos ir maisto saugos GD) atliko Rumunijos 2014 m. pasiutligės programos auditą. Nuo to laiko Ru -
munija įgyvendina Komisijos nurodytus taisomuosius veiksmus.
44
Komisija sutinka, kad „nėra reikalavimo, kad valstybės narės pagrįstų kompensacijų sumas Bendrijos skerdenų 
klasifikavimo skalėmis ir su jomis susijusiomis kainomis“. Taip yra dėl to, kad skalė taikoma tik mėsiniams gyvuliams, 
kurie yra tinkami komerciniam skerdimui. Gyvūnai, skerdžiami įgyvendinant veterinarines programas, dažnai yra 
veisliniai gyvūnai arba gyvūnai, kurie yra per jauni komerciniam skerdimui. Taigi, atvejai, kai skalė nėra taikoma, yra 
dažni.
Komisija pabrėžia, kad tais atvejais, kai ūkininkai netaiko tinkamų biologinio saugumo priemonių, jie susiduria su 
įvairiomis pasekmėmis. Protrūkio atveju ūkininkas turi padengti išlaidas, kurios nėra kompensuojamos, pavyzdžiui, 
ekonominius nuostolius dėl gyvūnų judėjimo apribojimų, su gyvulininkyste susijusius nuostolius, nuostolius dėl 
prarastos komercinės reputacijos, papildomas išlaidas dėl bandos papildymo, valymo ir dezinfekavimo. Šios išlaidos 
gali viršyti galimas kompensacijos permokas.
Komisijos atsakymas 46
45
Komisija atkreipia dėmesį į tai, kad yra sunku palyginti rinkos kainas ir kompensacijos vertes (žr. Komisijos atsakymą 
į 44 dalies pastabas). Italijoje kompensacijų ligų atvejais norma yra išsamiai reglamentuota teisės aktais1.
Be to, Audito Rūmų nurodyti žemės ūkio rinkų statistiniai duomenys yra susiję ne su sveikų gyvų gyvūnų kainomis, 
bet su avienos rinkos kainomis.
Komisija, atlikusi Italijos veterinarijos programų finansinį auditą, padarė išvadą, kad kompensacijos norma sutapo su 
reikalavimus atitinkančia verte.
46
Maisto ir veterinarijos tarnyba atliko tuberkuliozės likvidavimo programos Jungtinėje Karalystėje2 auditą ir nustatė, 
kad Velse (Velso) Įsakymas dėl tuberkuliozės apima priemones, pagal kurias kompensacija yra sietina su gerąją ūki -
ninkavimo praktika, įskaitant atitinkamas biologinio saugumo priemones.
47
Komisijos nuomone, ji ėmėsi tinkamų taisomųjų priemonių dėl nacionalinėje programoje nustatytų trūkumų. Tik 
valstybė narė nusprendžia, ar ji, remdamasi nacionalinėmis taisyklėmis, Komisijos taikomas finansines baudas 
paskirstys išmokų gavėjams.
51
Komisija pritaria šiai rekomendacijai ir ketina kartu su valstybėmis narėmis peržiūrėti, kokie papildomi rodikliai 
galėtų būti naudingi vertinant programų techninį įgyvendinimą. Vis dėlto, ekonominio veiksmingumo srityje Komi -
sija kartu su valstybėmis narėmis įvertins galimybę nustatyti tinkamus veterinarinių programų ekonominio veiks -
mingumo rodiklius.
55
Komisija atkreipia dėmesį į finansinius auditus, kuriuos ji atliko tikrindama Italijos veterinarijos programas; auditų 
išvadose teigiama, kad Italijoje išmokėta kompensacija atitiko reikalavimus, ir kad buvo laikomasi Komisijos reko -
mendacijos dėl kompensacijos normos (taip pat žr. Komisijos atsakymus į 44 ir 45 dalių pastabas). Nėra įrodymų, kad 
tarp išmokų ir vilkinimo likviduoti ligą Italijoje egzistuoja ryšys.
57
Komisija yra parengusi atskirai kiekvienai ligai pritaikytą stebėsenos, kontrolės ir priežiūros strategiją. Laukiniai 
gyvūnai įtraukiami tada, kai tai yra pagrįsta epideminiu požiūriu: taip yra daroma paukščių gripo, klasikinio kiaulių 
maro, afrikinio kiaulių maro, pasiutligės atvejais. Komisija pritaria, kad reikia skirti daugiau dėmesio galvijų tuberku -
liozei, taikant tikslines priemones laukiniams gyvūnams ir atsižvelgiant į aplinką (pavyzdžiui, barsukų populiacijai 
kyla grėsmė Jungtinėje Karalystėje, bet ne žemyne); kitose valstybėse narėse gali būti svarbios kitos rūšys, pavyz -
džiui,  elniai.
1 Nuoroda art.6 della legge 28 maggio 1981, n. 296 e  (2015 m. rugpjūčio 11 d. įsakymas su paskutiniais pakeitimais).
2 Sveikatos ir maisto saugos generalinio direktorato Maisto ir veterinarijos tarnybos atlikto audito ataskaita „Jungtinė Karalystė 2011–6057 m.“, 
http://ec.europa.eu/food/fvo/audit_reports/index.cfm .
Komisijos atsakymas 47
Bendras Komisijos atsakymas į 59 ir 60 dalių pastabas
Komisija pabrėžia, kad jau yra įsteigti dviejų ligų, konkrečiai, snukio ir nagų ligos bei klasikinio kiaulių maro, vakcinų 
ir (arba) antigenų bankai. Tai buvo padaryta atsižvelgiant, jei tinkama, į labiausiai paplitusių Europoje virusų pader -
mių analizę.
Išvados ir rekomendacijos
66
Nors ir nėra parengtų programų ekonominio veiksmingumo analizės metodų (net ir tarptautiniu lygmeniu), Komisija 
nori atkreipti dėmesį į tai, kad yra daug įrodymų, jog apskritai veterinarijos programos yra ekonomiškai veiksmin -
gos: tokių įrodymų pavyzdžiai būtų atvejai, kai buvo užkirstas kelias žmogaus infekcijoms, o kai kada – išgelbėtos 
gyvybės.
67
Komisija sutinka, kad valstybės narės kompensacijos permoka gali lemti paskatos taikyti veiksmingas biologinio sau -
gumo priemones sumažėjimą. Tačiau Komisijos požiūriu, nėra įrodymų, liudijančių, jog tokie atvejai buvo iš tikrųjų 
dažni. Komisijos nuomone, ji ėmėsi tinkamų taisomųjų priemonių dėl nacionalinėje programoje nustatytų trūkumų. 
Tik valstybė narė nusprendžia, ar ji, remdamasi nacionalinėmis taisyklėmis, Komisijos taikomas finansines baudas 
paskirstys išmokų gavėjams.
69
Komisija pabrėžia, kad informaciją buvo galima gauti dar nepasibaigus Komisijos vertinimo procesui, nes trys susi -
jusios valstybės narės, gavusios Komisijos prašymą, pateikė trūkstamą istorinę informaciją. Atsižvelgdama į tai, kad 
taip buvo tik trijų valstybių narių (iš 24) atveju, ji tai laiko pavieniu atveju.
70
Tam tikrų gyvūnų ligų likvidavimas gali būti ilgas procesas dėl likviduojamos ligos ypatumų. Paprastai taip yra 
tuberkuliozės ir bruceliozės atvejais.
71
Komisija yra parengusi atskirai kiekvienai ligai pritaikytą stebėsenos, kontrolės ir priežiūros strategiją. Laukiniai 
gyvūnai įtraukiami tada, kai tai yra pagrįsta epideminiu požiūriu: taip yra daroma paukščių gripo, klasikinio kiaulių 
maro, afrikinio kiaulių maro, pasiutligės atvejais. Komisija pritaria, kad reikia skirti daugiau dėmesio galvijų tuberku -
liozei, taikant tikslines priemones laukiniams gyvūnams ir atsižvelgiant į aplinką (pavyzdžiui, barsukų populiacijai 
kyla grėsmė Jungtinėje Karalystėje, bet ne žemyne); kitose valstybėse narėse gali būti svarbios kitos rūšys, pavyz -
džiui, elniai.
72
Komisija pabrėžia, kad jau yra įsteigti dviejų ligų, konkrečiai, snukio ir nagų ligos bei klasikinio kiaulių maro, vakcinų 
ir (arba) antigenų bankai. Tai buvo padaryta atsižvelgiant, jei tinkama, į labiausiai paplitusių europoje virusų pader -
mių analizę.
Komisijos atsakymas 48
Rekomendacijos
a) Komisija pritaria šiai rekomendacijai.
b) Komisija pritaria šiai rekomendacijai.
c) Komisija sutinka užtikrinti, kad valstybės narės sistemingai, prireikus, į savo veterinarijos programas įtrauktų lau -
kinius gyvūnus.
d) Komisija pritaria šiai rekomendacijai.
KAIP ĮSIGYTI EUROPOS SĄJUNGOS LEIDINIŲ
Nemokamų leidinių galite įsigyti:
  vieną egzempliorių:  
svetainėje EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);
  daugiau negu vieną egzempliorių / plakatą / žemėlapį:  
Europos Sąjungos atstovybėse (http://ec.europa.eu/represent_lt.htm),  
ES nepriklausančių šalių delegacijose (http://eeas.europa.eu/delegations/index_lt.htm),  
susisiekę su tarnyba Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_lt.htm)  
arba paskambinę numeriu 00 800 6 7 8 9 10 11 (nemokamai visoje ES (*).
(*)  Informacija teikiama nemokamai, daugelis skambučių taip pat nemokami (nors kai kurie ryšio paslaugų teikėjai  
gali imti mokestį, taip pat gali reikėti mokėti, jeigu skambinsite taksofonu arba viešbučio telefonu).
Parduodamų leidinių galite įsigyti:
 svetainėje EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Gyvūnų ligos gali greitai plisti; jos sąlygoja dideles 
ekonomines sąnaudas ir kelia riziką gyvūnų ir žmonių 
sveikatai. ES turi įdiegusi aktyvią gyvūnų sveikatos politiką 
ir finansuoja valstybių narių tam tikrų gyvūnų ligų 
likvidavimo, kontrolės ir stebėsenos programas. Audito 
Rūmai patikrino šias programas ir padarė išvadą, kad 
Komisijos metodas ir valstybių narių programos iš esmės 
patikimi. Nustatyti keli sėkmingos veiklos pavyzdžiai, 
tačiau ligų likvidavimas yra sudėtingas procesas ir gali 
užtrukti daug metų. Tačiau vis dar yra galimybių tobulėti. 
Mes teikiame rekomendacijas Komisijai dėl valstybių narių 
epidemiologinės informacijos mainų, vykdant 
veterinarinės kontrolės veiklą naudojamų rodiklių ir 
ekonominio veiksmingumo bei dėl laukinių gyvūnų 
gydymo ir vakcinų prieinamumo.
EUROPOS
AUDITO
RŪMAI