Pasiūlymas ne tik dera su kitomis Sąjungos politikos sritimis, bet net sustiprina sinergiją su jomis, nes juo padedama įgyvendinti: 1) Europinę plastikų žiedinėje ekonomikoje strategiją, kiek ji susijusi su žvejybos įrankiais; 2) Bendrosios skaitmeninės rinkos strategiją, skatinant skaitmeninius sprendimus ir sąveikias sistemas, ir 3) stipresnę atnaujintą strateginę partnerystę su ES atokiausiais regionais, taikant griežtesnes kontrolės priemones. Be to, pasiūlymu siekiama pagerinti sinergiją su maisto ir pašarų teisės aktais, tiksliau derinant apibrėžtis, ir su aplinkos apsaugos teisės aktais (Buveinių direktyva), kiek pagal ją valstybės narės gali veiksmingai kontroliuoti žvejybos veiklą ribojamos žvejybos rajonuose.

Pasiūlymas suderinamas su visa teisine sistema, sukurta reformuojant BŽP, ir juo siekiama pašalinti esamus trūkumus, pirmiausia susijusius su veiksminga įpareigojimo iškrauti laimikį kontrole ir žvejybos pajėgumo kontrole. Be to, pasiūlymas taip pat dera su bendru rinkos organizavimu, t. y. BRO, nes jame numatytos kelios nuostatos dėl tiekimo grandinės kontrolės priemonių, įskaitant atsekamumo nuostatas, būtinas vartotojų informavimo reikalavimams vykdyti. Galiausiai pasiūlymu siekiama įgyvendinti neseniai Komisijos prisiimtus įsipareigojimus, visų pirma pagal bendrą komunikatą dėl vandenynų valdymo prisiimtus įsipareigojimus kovoti su neteisėta žvejyba.

Paskelbus visus šiuos dokumentus, Taryboje, Parlamente ir Europos žuvininkystės kontrolės agentūros (EŽKA) administracinėje valdyboje surengtos diskusijos su valstybėmis narėmis ir suinteresuotaisiais subjektais. Iš diskusijų paaiškėjo, kad Europos institucijos ir tiesiogiai suinteresuoti subjektai vienbalsiai sutaria, kad žuvininkystės kontrolės sistema nėra veiksminga ir efektyvi ir kad ji nevisiškai atitinka savo paskirtį siekiant palaikyti BŽP tikslų įgyvendinimą. Be to, 2017 m. birželio mėn. REFIT platformos nuomonėje dėl Suomijos vyriausybės atliktos suinteresuotųjų subjektų apklausos dėl ES žuvininkystės kontrolės pastebėti kai kurie galiojančios reglamentavimo sistemos trūkumai.

Išskyrus SMEF reglamentą, kuris buvo neseniai peržiūrėtas, galiojanti Sąjungos žuvininkystės kontrolės sistema (ŽKS) buvo sukurta prieš reformuojant bendrą žuvininkystės politiką (BŽP), todėl ne visiškai su ja dera. Be to, sistema grindžiama kontrolės strategijomis, metodikomis ir problemomis, kurios buvo nustatytos prieš 10 metų, ir negali būti veiksminga tenkinant dabartinius ir būsimus poreikius, susijusius su žvejybos duomenimis ir laivynų kontrole, kad atitiktų nuolatinę žvejybos praktikos ir metodų raidą ir kad būtų išnaudojamos šiuolaikinės ir ekonomiškai efektyvesnės kontrolės technologijos ir keitimosi duomenimis sistemos. Dabartinė sistema taip pat neatitinka ir naujų bei šiuolaikinių neseniai patvirtintų Sąjungos strategijų, kaip antai plastikų strategijos, bendrosios skaitmeninės rinkos strategijos ir tarptautinio vandenynų valdymo strategijos.

Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas

Bus išvengta papildomos naštos smulkiesiems veiklos vykdytojams (smulkiesiems žvejams), nes pasitelkiant įperkamas ir plačiai paplitusias mobiliųjų telefonų technologijas bus sukurtos paprastos ir ekonomiškai efektyvios žvejybos duomenų teikimo sistemos. Be to, įdiegus naujas IRT bus skatinamos inovacijos ir atsiras naujų galimybių kurti darbo vietas MVĮ ir pradedančiosiose įmonėse.

Pagal tinkamiausią galimybę numatytais veiksmais ir pakeitimais būtų tvirtai remiamas nereikalingos administracinės naštos mažinimas valdžios institucijose ir, atsižvelgiant į tai, kad dauguma naujų sąnaudų susijusios su IRT plėtra ir vienkartinėmis investicijomis, – ilgainiui visoje ES. Tikimasi, kad pasirinkus tinkamiausią galimybę pavyks supaprastinti ir labai sumažinti dabartinės sistemos administracinę naštą ir, palyginti su bazinio lygio scenarijumi, per penkerių metų laikotarpį sutaupyti apie 157 mln. EUR. Reikėtų pažymėti, kad kai kurias sumas, kurias bus galima sutaupyti, galima išreikšti pinigais, o kai kurias kitas pavyko nustatyti, bet neįmanoma kiekybiškai išmatuoti.

Išlaidos būtų proporcingos užtikrinamai naudai (ypač atsižvelgiant į išlaidų mažinimą) ir ekonomiškai efektyvios, tad nauda būtų didesnė nei palyginti nedideli išlaidų pasikeitimai. Valstybių narių valdžios institucijoms taip pat pavyktų sumažinti išlaidas (157 mln. EUR per penkerius metus, palyginti su bazinio lygio scenarijumi), užtikrinant supaprastinimą ir sąveikumą.

Vartotojams parduodamiems produktams taikoma nukrypti leidžianti nuostata derinama su kitomis reglamento nuostatomis (ne daugiau kaip 5 kg žvejybos produktų per dieną vietoje buvusių 50 EUR).

(1)bendra žuvininkystės politika buvo reformuota Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1380/2013. To reglamento 2 ir 36 straipsniuose nustatyti bendros žuvininkystės politikos tikslai ir žuvininkystės kontrolės ir vykdymo užtikrinimo reikalavimai. Jo sėkmingas įgyvendinimas priklauso nuo veiksmingos ir šiuolaikinės kontrolės ir vykdymo užtikrinimo sistemos;

(25)nuostatas dėl Komisijos skelbimų apie žvejybos draudimą išnaudojus žvejybos kvotas arba didžiausias leistinas žvejybos pastangas reikėtų supaprastinti siekiant užtikrinti, kad apie draudimą būtų paskelbiama laiku. Be to, tas nuostatas reikėtų suderinti su Reglamente (ES) Nr. 1380/2013 nustatytu įpareigojimu iškrauti laimikį;

(19)reikėtų iš dalies pakeisti nuostatas dėl leistinojo nuokrypio laivo žurnale nurodant laive laikomų žuvų kiekį, siekiant atsižvelgti į naująsias taisykles dėl mažesnio nei 50 kg laimikio registravimo laivo žurnaluose. Be to, reikėtų iš dalies pakeisti nuostatas dėl leistinojo nuokrypio, siekiant atsižvelgti į laimikio, kuris iškraunamas nerūšiuotas, ypatumus;

(18)12 metrų ar ilgesnių laivų atveju svarbu, kad informacija laivo žurnale būtų tikslesnė ir kad jame būtų taip pat registruojami duomenys apie per vieną valksmą arba per vieną žvejybos operaciją sugautą laimikį, nes taip padidės kontrolės veiksmingumas. Trumpesnių nei 12 metrų laivų atveju įpareigojimus, susijusius su laivo žurnalo pildymu ir teikimu, reikėtų supaprastinti ir laivo kapitonai turėtų teikti laivo žurnale esančią informaciją tik vieną kartą, prieš atvykdami į uostą;

(50)siekiant veiksmingai atgrasyti nuo didžiausią žalą sukeliančio elgesio pagal Sąjungos tarptautinius įsipareigojimus, būtina sudaryti išsamų visais atvejais sunkiais laikytinų pažeidimų sąrašą. Be to, siekiant užtikrinti proporcingumą, būtina sudaryti išsamų kriterijų, kuriuos nacionalinės kompetentingos institucijos turėtų taikyti nustatydamos tam tikrų kitų pažeidimų sunkumą, sąrašą;

(44)kadangi esama tinkamų techninių priemonių, reikalavimas registruoti visus duomenis skaitmeniniu būdu ir per 24 valandas perduoti juos elektroninėmis priemonėmis valstybėms narėms turėtų būti taikomas visiems žvejybos produktų pirkėjams;

(43)siekiant pagerinti kontrolę ir užtikrinti greitą laimikio registracijos duomenų patvirtinimą ir spartų valstybių narių keitimąsi informacija, reikia, kad visi veiklos vykdytojai registruotų duomenis skaitmeninėmis priemonėmis ir per 24 valandas pateiktų juos elektroniniu būdu valstybėms narėms. Tai visų pirma susiję su iškrovimo deklaracijomis, pardavimo pažymomis ir perleidimo pažymomis;

(41)produktus taikant kompetentingų institucijų patvirtintas sistemas turėtų sverti valstybėse narėse užregistruoti veiklos vykdytojai, kuriems leidžiama atlikti tą užduotį. Visi iškraunami produktai turėtų būti sveriami pagal rūšis, nes taip bus užtikrintas tikslesnių laimikio duomenų teikimas. Be to, svėrimo duomenis reikėtų registruoti elektroniniu būdu ir saugoti trejus metus;

(61)Reglamentu (EB) Nr. 1224/2009 Komisijai suteikti tam tikri įgaliojimai, kad būtų įgyvendintos kai kurios to reglamento nuostatos;

(59)žuvininkystės kontrolės ir vykdymo užtikrinimo tikslais tvarkomi asmens duomenys paprastai turėtų būti saugomi 5 metus, nes vykdydama žvejybos veiklos stebėseną Komisija patvirtina valstybių narių pateiktus suvestinius duomenis per 5 metus po jų perdavimo. Imantis tolesnių veiksmų dėl pažeidimų, inspektavimo, patikrų, skundų arba audito arba vykstant teismo ar administraciniam procesui, dėl tokių procesų trukmės ir būtinybės turėti galimybę panaudoti tuos duomenis per visą procesų laikotarpį turi būti taikomas ilgesnis 10 metų saugojimo laikotarpis;

4.Jeigu Sąjungos žvejybos laivas yra kitos valstybės narės vandenyse, vėliavos valstybė narė to laivo padėties duomenis automatiškai perduoda pakrantės valstybių narių žvejybos stebėjimo centrui. Laivo padėties duomenys taip pat perduodami valstybei narei, kurios uostuose žvejybos laivas galėtų iškrauti laimikį arba kurios vandenyse jis galėtų tęsti savo žvejybos veiklą.

3.Nukrypstant nuo 2 dalies, Sąjungos žvejybos laivų, kurių bendrasis ilgis nesiekia 12 metrų, kapitonai gali laivuose turėti mobilų ir reguliariai laivo padėties duomenis registruojantį bei perduodantį įtaisą, kuris sudaro sąlygas naudojantis laivų stebėjimo sistema automatiškai nustatyti laivo buvimo vietą ir jį identifikuoti. Jei įtaisu neįmanoma prisijungti prie judriojo ryšio tinklo, to laikotarpio laivo padėties duomenys užregistruojami ir perduodami iškart po to, kai laivas prisijungia prie tokio tinklo, ir ne vėliau kaip prieš įplaukiant į uostą.

3.Vėliavos valstybės narės užtikrina, kad žvejybos stebėjimo centrai turėtų prieigą prie visų atitinkamų duomenų, visų pirma prie 109 ir 110 straipsniuose išvardytų duomenų, ir veiktų visą parą be poilsio dienų.

v) išplaukiant iš to rajono arba prieš įplaukiant į tame rajone esantį uostą – gyvojo svorio kilogramais nurodytas laive laikomas kiekvienos rūšies laimikis.

iii) išplaukiant iš to rajono arba prieš įplaukiant į tame rajone esantį uostą – gyvojo svorio kilogramais nurodytas laive laikomas kiekvienos rūšies laimikis;

3.Be to, Sąjungos žūklės laivų kapitonai elektroninėmis priemonėmis nusiunčia 14 straipsnyje nurodytą informaciją savo vėliavos valstybės narės kompetentingai institucijai bet kuriuo inspektavimo metu ir jai paprašius.

(a)bent kartą per dieną ir, jei taikoma, po kiekvieno valksmo, ir

1.Sąjungos žvejybos laivams leidžiama iškrauti ne Sąjungos vandenyse esančiuose uostuose tik tuomet, jei jie ne vėliau kaip likus 3 dienoms iki numatyto atplaukimo į uostą laiko savo vėliavos valstybės narės kompetentingoms institucijoms elektroninėmis priemonėmis perduoda 3 dalyje nurodytą informaciją ir jei vėliavos valstybė narė per tą laikotarpį neatsisako išduoti leidimo iškrauti.

„1a.Pakrantės valstybė narė gali nustatyti trumpesnį išankstinio pranešimo laikotarpį su jos vėliava plaukiojantiems laivams, kurie vykdo veiklą tik jos teritoriniuose vandenyse, jei dėl to nesumažėja valstybių narių gebėjimas atlikti inspektavimą.“;

1.Sąjungos žvejybos laivų, kurių bendrasis ilgis yra 10 metrų ar didesnis, kapitonai per 24 valandas nuo perkrovimo operacijos užbaigimo savo vėliavos valstybės narės kompetentingai institucijai elektroninėmis priemonėmis nusiunčia 21 straipsnyje nurodytą informaciją.

2.Taikydamas nukrypti leidžiančią nuostatą dėl žmonėms vartoti skirtų žuvininkystės produktų, kurie iškraunami nerūšiuoti ir sveriami pagal 60 straipsnio 5 dalies c punktą, kapitonas pateikia 23 straipsnyje nurodytą informaciją, atnaujintą iškart po antrojo svėrimo įtraukiant antrojo svėrimo rezultatą.

1.Sąjungos žvejybos laivo kapitonas arba jo atstovas per 24 valandas nuo iškrovimo užbaigimo savo vėliavos valstybės narės kompetentingai institucijai elektroninėmis priemonėmis perduoda 23 straipsnyje nurodytą informaciją.

4.Kai valstybė narė nustato Komisijai pagal 2 ir 3 dalis pateiktos informacijos ir pagal 109 straipsnį atlikto patvirtinimo rezultatų neatitikimų, ji Komisijai nurodo atliekant patvirtinimą nustatytą tikslų kiekį, kai tik jis žinomas ir ne vėliau kaip per 12 mėnesių nuo iškrovimo dienos.

3.Kai valstybių narių pagal 2 dalį pateikti duomenys grindžiami apskaičiuotuoju išteklių ar išteklių grupių kiekiu, valstybė narė Komisijai pateikia pagal iškrovimo deklaracijas nustatytą tikslų kiekį, kai tik tos deklaracijos parengiamos ir ne vėliau kaip per 12 mėnesių nuo iškrovimo dienos.

(b)apie per ankstesnį mėnesį panaudotas žvejybos pastangas, suskirstytas pagal kiekvieną žvejybos rajoną, kuriame taikoma žvejybos pastangų sistema, arba, atitinkamais atvejais, pagal kiekvieną žvejybos, kuriai taikoma žvejybos pastangų sistema, rūšį.

(a)apie per ankstesnį mėnesį sugautą ir laive laikomą kiekvienų išteklių ar išteklių grupių individų kiekį ir į jūrą išmestą kiekvienos rūšies individų kiekį, išreikštą gyvojo svorio ekvivalentu, įskaitant atskirais įrašais nurodytą individų, nesiekiančių taikomo mažiausio išteklių išsaugojimą užtikrinančio orientacinio dydžio, kiekį;

3.Visiems žvejybos laivams, neturintiems leidimo žvejoti ribojamos žvejybos rajonuose, leidžiama plaukti tranzitu per tuos rajonus, jei laikomasi šių sąlygų:

1.Sąjungos vandenyse esančiuose ribojamos žvejybos rajonuose vykdomą žvejybos veiklą kontroliuoja pakrantės valstybė narė. Pakrantės valstybė narė naudoja žvejybos laivų įplaukimo ribojamos žvejybos rajonus, į kuriuos ji turi suverenias teises arba kurie priklauso jos jurisdikcijai, tranzito per juos ir išplaukimo iš tų rajonų aptikimo ir registravimo sistemą.

(b)laimikio duomenų rinkimo, registravimo ir pateikimo;

(c)mėgėjų žvejybai naudojamų laivų stebėjimo ir

(d)mėgėjų žvejybai naudojamų įrankių kontrolės ir žymėjimo.

Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 119 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.

6.Šis straipsnis taikomas bet kokiai mėgėjų žvejybos veiklai, įskaitant turizmo sektoriaus ir sporto varžybų sektoriaus komercinių subjektų organizuojamą žvejybos veiklą.“;

(45)V antraštinės dalies pavadinimas pakeičiamas taip:

„V ANTRAŠTINĖ DALIS

TIEKIMO GRANDINĖS KONTROLĖ“;

(46)V antraštinės dalies I skyrius pakeičiamas taip:

„I skyrius

BENDROSIOS NUOSTATOS

56 straipsnis

Prekybos kontrolės principai

1.Kiekviena valstybė narė atsako už bendros žuvininkystės politikos taisyklių taikymo savo teritorijoje kontrolę visuose žvejybos ir akvakultūros produktų prekybos etapuose – nuo pateikimo rinkai iki mažmeninės prekybos, įskaitant šių produktų gabenimą. Valstybės narės visų pirma imasi priemonių užtikrinti, kad žvejybos produktai, kurie nesiekia taikomo mažiausio išteklių išsaugojimą užtikrinančio orientacinio dydžio ir dėl kurių taikomas Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnyje nustatytas įpareigojimas iškrauti laimikį, būtų naudojami tik kitoms reikmėms nei žmonėms tiesiogiai vartoti.

2.Tais atvejais, kai Sąjungos teisės aktuose yra nustatytas minimalus tam tikrų rūšių individų dydis, veiklos vykdytojai, atsakingi už pirkimą, pardavimą, sandėliavimą ar gabenimą, privalo gebėti įrodyti, kad produktai kilę iš atitinkamo geografinio rajono.

56a straipsnis

Partijos

1.Sužvejoti arba surinkti žvejybos ir akvakultūros produktai prieš pateikiami rinkai suskirstomi į partijas.

2.Partiją sudaro tik vienos rūšies ta pačia forma pateikti žvejybos arba akvakultūros produktai, gauti iš to paties atitinkamo geografinio rajono ir to paties žvejybos laivo ar žvejybos laivų grupės, arba iš to paties akvakultūros produktus auginančio subjekto.

3.Nukrypstant nuo 2 dalies, žvejybos laivo operatorius, gamintojų organizacija, kuriai priklauso žvejybos laivo operatorius, arba registruotas pirkėjas prieš pateikdamas rinkai gali sudaryti partijas iš mažesnio nei 30 kg kelių rūšių ta pačia forma pateiktų žvejybos produktų kiekio, gauto iš to paties atitinkamo geografinio rajono ir vieno laivo per vieną dieną.