KOMISIJOS ATASKAITA TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI dėl savitarpio pagalbos vykdant reikalavimus, susijusius su tam tikromis rinkliavomis, muitais, mokesčiais ir kitomis priemonėmis, nuostatų taikymo 2009–2010 m. /* COM/2012/058 final */





KOMISIJOS ATASKAITA TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI dėl savitarpio pagalbos vykdant reikalavimus, susijusius su tam tikromis rinkliavomis, muitais, mokesčiais ir kitomis priemonėmis, nuostatų taikymo 2009–2010 m. 1. ĮVADAS EB valstybės narės teikia savitarpio pagalbą vykdant reikalavimus, susijusius su tam tikromis rinkliavomis, muitais, mokesčiais ir kitomis priemonėmis pagal 2008 m. gegužės 26 d. Direktyvą 2008/55/EB[1]. Pagal šią direktyvą Komisija prašoma reguliariai teikti ataskaitą apie savitarpio pagalbos priemonių taikymą. Šioje ataskaitoje pateikiama informacija apie 2009–2010 m.[2] suteiktą pagalbą vykdant reikalavimus. Joje taip pat apžvelgiami dabartiniai šios srities pokyčiai ir iniciatyvos. 2. SAVITARPIO PAGALBOS PRIEMONŲ TAIKYMO 2009–2010 M. ANALIZĖ Veiksmingos ir sąžiningos mokesčių sistemos pagrindas – efektyvus mokesčių rinkimas ir išieškojimas. Kai visos valstybės narės susiduria su biudžeto problemomis, mokesčių administratoriai turi ypač stengtis gerinti mokesčių rinkimą ir išieškojimą. Šiuo požiūriu skirtingų valstybių narių mokesčių administratorių teikiama savitarpio pagalba vykdant reikalavimus yra svarbi priemonė, kuria padedama apsaugoti valstybių narių ir visos Europos Sąjungos finansinius interesus. Šios priemonės svarbą patvirtina faktas, kad ES pagalbos išieškant mokesčius teisės aktų sistema pasitelkiama vis dažniau. 2.1. Didėjantis ES savitarpio pagalbos prašymų skaičius Iš valstybių narių pateiktų statistinių duomenų matyti, kad pagalbos prašymų remiantis ES teisės aktais daugėja (žr. toliau pateiktos diagramos pirmą stulpelį). Taip pat galima teigti, kad ES valstybės narės ES teisinę sistemą taiko daug dažniau nei kurį kitą savitarpio pagalbos vykdant reikalavimus susitarimą arba priemonę. Iš duomenų apie valstybių narių kitas savitarpio pagalbos vykdant reikalavimus priemones (žr. toliau pateiktos diagramos antrą stulpelį) 2005–2010 m. laikotarpiu matyti tokių priemonių taikymo mažėjimo tendencija. (Turimi tik 2005–2010 m. laikotarpio duomenys apie kitų savitarpio pagalbos priemonių taikymą)[3]. 2.1.1. Prašymų suteikti informaciją skaičiaus kitimas 2.1.2. Prašymų pranešti skaičiaus kitimas 2.1.3. Prašymų vykdyti reikalavimus skaičiaus kitimas 2.1.4. Reikalavimų, dėl kurių vykdymo prašyta pagalbos, pobūdis Reikalavimų, išreikštų bendro visų reikalavimų skaičiaus procentine dalimi, pobūdis iliustruojamas toliau pateiktoje diagramoje[4]: – prašymai, susiję su muitais (ir kitomis Direktyvos 2008/55/EB 2 straipsnio a–d punktuose nurodytomis sumomis), sudaro nedidelę visų prašymų dalį (2009 m. – 5 %, o 2010 m. – 9 %); – prašymai, susiję su PVM reikalavimais (nurodytais Direktyvos 2008/55/EB 2 straipsnio e dalyje), nebesudaro didžiosios prašymų taikyti reikalavimų vykdymo priemones dalies. Tačiau jiems tenkanti dalis išlieka didelė (2009 m. – 41 %, 2010 m. – 26 %); – prašymų, susijusių su akcizo mokesčiu (nurodytu Direktyvos 2008/55/EB 2 straipsnio f punkte), dalis kito (2009 m. ji siekė 7 %, o 2010 m. – 21 % visų prašymų); – prašymai, susiję su pajamų ir kapitalo mokesčiais (nurodytais Direktyvos 2008/55/EB 2 straipsnio g punkte), sudaro didžiąją visų reikalavimų dalį (2009 m. – 47 %, 2010 m. – 44 %). 2.2. Didesnės išieškotos sumos 2.2.1. Bendras sumų, dėl kurių išieškojimo prašyta pagalbos, pokytis Palyginti su ankstesniais metais, sumos, dėl kurių išieškojimo prašyta pagalbos 2009 m. ir 2010 m., labai sumažėjo (2003 m. = 100 %). Toks pokytis atitinka laikiną prašymų dėl reikalavimų vykdymo skaičiaus sumažėjimą 2009 m., tačiau yra priešingas 2010 m. tendencijai, kai prašymų dėl reikalavimų vykdymo skaičius padidėjo. 2.2.2. Bendras išieškotų sumų pokytis Iš faktiškai išieškotų sumų pokyčio matyti didėjimo tendencija. Palyginti su 2003 m. išieškotomis sumomis (100 %), 2009 m. išieškotos sumos padidėjo daugiau kaip 840 %, o 2010 m. – beveik 880 %[5]. 2.2.3. Kitoms valstybėms narėms išieškotų sumų pasiskirstymas pagal atitinkamų prašymų metus Praeina šiek tiek laiko, kol imamasi reikalavimų vykdymo priemonių ir kol jos duoda rezultatų. Pavyzdžiui, valstybės narės, į kurią kreiptasi, 2008 m. išieškotos sumos tik iš dalies susijusios su 2008 m. gautais prašymais – tos sumos susijusios ir su ankstesniais metais gautais prašymais. Iš tolesnės 2005–2010 m. faktiškai išieškotų sumų diagramos matyti, kuriais metais pateikti atitinkami prašymai. Iš šių statistinių duomenų paaiškėja, kad nurodytais metais maždaug 90 % sumų išieškota pagal prašymus, kurie buvo pateikti tais pačiais metais (diagramoje pažymėta „=“) arba per trejus ankstesnius kalendorinius metus (diagramoje pažymėta „-1“ ir „-3“). 2.2.4. Bendras reikalavimų vykdymo koeficientas Iš statistinių duomenų matyti, kad 2009–2010 m. laikotarpiu išieškotos sumos toliau smarkiai augo, o sumos, dėl kurių pateikti prašymai, susiję su pagalba vykdant reikalavimus, sumažėjo. Tačiau dėl to negalima daryti išvados, kad bendras reikalavimų vykdymo koeficientas labai padidėjo, palyginti su ankstesnėje ataskaitoje apibūdinta padėtimi (kur pastebėta, kad bendras ES valstybių narių reikalavimų vykdymo koeficientas tuo metu galėjo siekti apytiksliai 5 %). Būtina atsižvelgti į tai, kad reikalavimų vykdymo priemonės, kurių imtasi tais metais, kai gautas prašymas, nebūtinai davė rezultatų tais pačiais metais (žr. 2.2.3 punktą). 2009 m. ir 2010 m. didesnės išieškotos sumos daugiausiai susijusios su 2006–2008 m. pateiktais prašymais, kai ir pagalbos vykdant reikalavimus prašyta dėl didesnių sumų. Bet kuriuo atveju dėl sumų, su kuriomis susijusios pagalbos vykdant reikalavimus prašyta 2009–2010 m. laikotarpiu, sumažėjimo tų prašymų reikalavimų vykdymo koeficientas ateinančiais metais gali padidėti. Galima tikėtis, kad šis koeficientas galiausiai bus netgi didesnis nei 6 %, kuris pasiektas pagal 2004 m. gautus reikalavimų vykdymo prašymus[6]. Tačiau svarbu ir toliau gerinti bendrą reikalavimų vykdymo koeficientą. 3. SAVITARPIO PAGALBOS VYKDANT REIKALAVIMUS STIPRINIMAS Ankstesnėje ataskaitoje (2009 m. rugsėjo 4 d. dokumente COM(2009) 451) Komisija pabrėžė, kad būtina dėti ypatingas pastangas pagalbos vykdant reikalavimus veiksmingumui didinti ir: – sudaryti daugiau galimybių teikti pagalbą vykdant reikalavimus pagal ES teisės aktus, – tobulinti nacionaliniuose teisės aktuose mokesčių administratoriams numatytas reikalavimų vykdymo priemones. 3.1. Nauji ES teisės aktai 2010 m. kovo 16 d. Taryba priėmė Direktyvą 2010/24/ES dėl savitarpio pagalbos vykdant reikalavimus, susijusius su mokesčiais, muitais ir kitomis priemonėmis[7]. Valstybės narės šią naująją direktyvą privalo taikyti nuo 2012 m. sausio 1 d. Iki 2011 m. pabaigos bus patvirtintos Komisijos įgyvendinimo nuostatos, kurioms buvo vienbalsiai pritarta 2011 m. spalio 3–4 d. Išieškojimo komiteto posėdyje. Naujoji direktyva – esminis žingsnis veiksmingesnės pagalbos vykdant reikalavimus link. Pagrindiniai patobulinimai: – įdiegtas suvienodintas dokumentas, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, ir suvienodinta pranešimo forma. Priėmus šiuos suvienodintus dokumentus, sudaromos galimybės išvengti esamų problemų ir vertimo sąnaudų bei būtinybės pripažinti užsienyje išduotus vykdomuosius raštus. Pirmą kartą šias problemas mėginta spręsti 2001 m., priėmus Tarybos direktyvą 2001/44/EB[8]. Jau tuo metu buvo siekiama sudaryti geresnes sąlygas veiksmingiau vykdyti reikalavimus – numatyta, kad dokumentas, pagal kurį leidžiama vykdyti reikalavimą, iš esmės turėtų būti vertinamas kaip valstybės narės, į kurią kreipiamasi, dokumentas. Toks požiūris atitiko civilinių, komercinių ir baudžiamųjų bylų srities tikslus remiantis 1999 m. spalio 15–16 d. Tamperėje įvykusiame Europos Vadovų Tarybos susitikime nustatytomis gairėmis, kuriose numatyta, kad sustiprinus teismo sprendimų ir nuosprendžių savitarpio pripažinimą būtų sudaromos geresnės valdžios institucijų bendradarbiavimo galimybės ir didinimas teisinis tikrumas Europos Sąjungoje[9]. Tačiau tuo pat metu paaiškėjo, kad šio principo dar negalima visiškai įgyvendinti, o Direktyvoje 2001/44/EB vis dar buvo numatyta, kad, tam tikrais atvejais pagal valstybėje narėje, kurioje yra institucija, į kurią kreipiamasi, galiojančias nuostatas, dokumentas, leidžiantis reikalavimų vykdymą, gali būti priimtas, pripažintas, papildytas arba pakeistas dokumentu, leidžiančiu vykdymą tos valstybės narės teritorijoje. Pagal naująją direktyvą, suvienodinto dokumento, naudotino valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, vykdymo priemonėms, priėmimas, taip pat suvienodintos standartinės formos, skirtos pranešimui apie su reikalavimu susijusius dokumentus ir sprendimus, patvirtinimas turėtų išspręsti kitoje valstybėje narėje parengtų dokumentų pripažinimo ir vertimo problemas. Tai turėtų padidinti savitarpio pagalbos vykdant reikalavimus veiksmingumą. – Taikymo srities išplėtimas Į taikymo sritį įtraukus visus valstybėse narėse renkamus mokesčius ir rinkliavas labai supaprastės mokesčių administratorių darbas, nes visiems mokesčių susigrąžinimo prašymams nuo šiol galima taikyti vienodas taisykles. Todėl bus galima išvengti sunkumų, kylančių taikant keletą susitarimų ir priemonių, pagal kurias numatytos skirtingos galimybės, sąlygos, būdai ir keitimosi informacija metodai. Išplėsti taikymo sritį logiška ir dėl to, kad vidaus rinkos konkurencingumą ir fiskalinį neutralumą veikia ne tik mokesčių, kurie dabar patenka į Direktyvos 2008/55/EB taikymo sritį, nemokėjimas. Vidaus rinkos sąlygų iškraipymai ir grėsmė finansiniams Bendrijos ir valstybių narių interesams gali kilti ir dėl su kitais mokesčiais susijusio sukčiavimo. – Sudaroma daugiau galimybių prašyti pagalbos vykdant reikalavimus Remiantis galiojančiomis taisyklėmis, prašančioji institucija negali teikti prašymo vykdyti reikalavimą, jei ji tinkamai nepasinaudojo valstybės narės, kurioje yra ši institucija, reikalavimų vykdymo procedūromis, nebent šios priemonės nepadėtų visiškai atgauti reikalaujamų sumų (Direktyvos 2008/55/EB 7 straipsnio 2 dalies b punktas). Pagal naująją direktyvą numatyta daugiau galimybių prašyti pagalbos vykdant reikalavimus. Nors iš esmės vis dar numatoma, kad prieš prašydama pagalbos prašančioji institucija taikys savo valstybėje narėje galiojančias atitinkamas reikalavimų vykdymo procedūras, nustatyta aiški išimtis tuo atveju, „jeigu taikant tokias procedūras prašančiojoje valstybėje narėje kiltų neproporcingai didelių sunkumų“ (Direktyvos 2010/24/ES 11 straipsnio 2 dalies b punktas). Čia svarbu pastebėti, kad Taryba nusprendė taikyti tokią pačią formuluotę, kaip jungtinės Europos Tarybos ir EBPO konvencijos dėl administracinės pagalbos mokesčių klausimais 19 straipsnyje. Tai leidžia daryti išvadą, kad šią naująją nuostatą galima suprasti taip pat, o tai reikštų, kad pagalbos vykdant reikalavimus galima prašyti tuo atveju, jeigu valstybėje, į kurią kreipiamasi, reikalavimus įvykdyti paprasčiau[10]. Todėl pagal naująją direktyvą sudaromos galimybės reikalavimų vykdymo prašymus pateikti anksčiau. Be kita ko, patirtis rodo, kad kuo seniau pateiktas reikalavimas, tuo menkesnės galimybės jį įvykdyti. Galimybė teikti prašymus ankstyvu etapu itin svarbi tais atvejais, kai nesąžiningi skolininkai siekia perkelti turtą ir išvengti mokėjimo įsipareigojimų. Pagalbos prašymus bus paprasčiau tvarkyti ir dėl naujų standartinių elektroninių prašymo formų, apimančių naujus suvienodintus dokumentus ir automatinio vertimo galimybę. 3.2. Valstybių narių rinkimo ir reikalavimų vykdymo sistemų tobulinimas Tai, ar pagalba vykdant reikalavimus bus sėkminga, priklauso ir nuo nacionaliniu mastu atliekamų reikalavimų vykdymo veiksmų. Valstybės narės nuolat siekia sukurti veiksmingesnius surinkimo ir reikalavimų vykdymo procesus. Tų procesų tobulinimas – visų pirma valstybių narių užduotis. Tačiau, remdamasi Išieškojimų komiteto rekomendacija, Komisija įsteigs projekto grupę, kuri padės valstybėms narėms kaupti geriausią šios srities patirtį. 4. IŠVADOS IR TOLESNĖS INICIATYVOS Iš statistikos matyti, kad 2009–2010 m. savitarpio pagalbos vykdant reikalavimus priemonėmis aktyviai naudotasi. Tokio valstybių narių bendradarbiavimo naudą įrodo faktas, kad išieškotų sumų dydis išaugo. Nuo 2012 m. sausio 1 d. įsigaliojus naujajam ES teisės aktui, pagalbos vykdant reikalavimus veiksmingumas turėtų dar pagerėti. Be to, valstybės narės turi išnagrinėti, kaip dar galėtų patobulinti savo nacionalinius mokesčių rinkimo ir reikalavimų vykdymo teisės aktus, procesus ir priemones. Šiuo tikslu Komisija įsteigs projekto „Fiscalis“ grupes, kurios parengs geriausios patirties rekomendacijas šioje srityje. Komisija taip pat padės valstybėms narėms plėtoti spontaninį ir automatinį keitimąsi informacija reikalavimų vykdymo tikslais. Remdamasi valstybių narių patirtimi įgyvendinant naująjį teisės aktą, Komisija tirs, ar reikia imtis tolesnių ES iniciatyvų, siekiant pagerinti savitarpio pagalbą vykdant reikalavimus, visų pirma susijusių su atsargumo priemonėmis ir nemokumo atvejais. [1] OL L 150, 2008 6 10, p. 28. [2] Pirmojoje ataskaitoje (dokumentas COM(2006) 43, paskelbtas 2006 m. vasario 8 d.) pateikta 2003–2004 m. suteiktos savitarpio pagalbos vykdant reikalavimus apžvalga. Antrojoje ataskaitoje (dokumentas COM(2009) 451), paskelbtas 2009 m. rugsėjo 4 d.) pateikta 2005–2008 m. suteiktos savitarpio pagalbos vykdant reikalavimus apžvalga. [3] Informacija pagal valstybių narių, į kurias kreiptasi, pateiktus statistinius duomenis. [4] Statistiniai duomenys grindžiami gautų ir išsiųstų prašymų vidurkiu. 2005 m. statistiniai duomenys pagrįsti iš 17 valstybių narių gautais duomenimis, 2006 m. – iš 20 valstybių narių gautais duomenimis, 2007 m. – iš 24 valstybių narių gautais duomenimis, 2008 m. – iš 25 valstybių narių gautais duomenimis, 2009 m. ir 2010 m. – iš 26 valstybių narių gautais duomenimis. Reikalavimai, susiję su draudimo įmokų (nurodytų Direktyvos 2008/55/EB 2 straipsnio h punkte) mokesčiais, sudaro labai mažą visų reikalavimų dalį, todėl duomenys apie juos šioje diagramoje nepateikiami. [5] Pagal iš valstybių narių, į kurias kreiptasi, gautus statistinius duomenis apie kitų valstybių narių prašymu išieškotas sumas. [6] Taip pat reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad bendras prašymuose vykdyti reikalavimus minimų sumų dydis nebūtinai atitinka faktiškai mokėtinas sumas. Pvz., prašymas vykdyti tuos pačius reikalavimus kelis kartus gali būti pateiktas skirtingoms valstybėms narėms arba prašymai gali būti atsiimami vėlesniame etape, nes reikalaujamos sumos sumokamos savanoriškai arba yra sėkmingai užginčijamos. Pagal šiuo metu turimus statistinius duomenis neįmanoma įvertinti visų šių aplinkybių. [7] OL L 84, 2010 3 31, p. 1. [8] 2001 m. birželio 15 d. Tarybos direktyva 2001/44/EB, OL L 175, 2001 6 28, p. 17. [9] Žr. Tarybos priemonių dėl sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose savitarpio pripažinimo principo įgyvendinimo programos projektą (OL C 12, 2001 1 15, p. 1) ir Tarybos priemonių, skirtų sprendimų baudžiamosiose bylose savitarpio pripažinimo principui įgyvendinti, programą (OL C 12, 2001 1 15, p. 10). [10] Žr. jungtinės Europos Tarybos ir EBPO konvencijos dėl administracinės pagalbos mokesčių klausimais aiškinamosios ataskaitos 204 punktą: „[...] Pavyzdžiui, [...] reikalavimų vykdymo pagalbos atveju tam tikras turtas prašančiojoje valstybėje gali būti įvertintas tik taikant ilgas procedūras, o valstybėje, į kurią kreipiamasi, esama kito turto, kurį įvertinti paprasčiau.“