Europos kaimynystės politikos apžvalga {SEK(2010) 513 galutinis} {SEK(2010) 514 galutinis} {SEK(2010) 515 galutinis} {SEK(2010) 516 galutinis} {SEK(2010) 517 galutinis} {SEK(2010) 518 galutinis} {SEK(2010) 519 galutinis} {SEK(2010) 520 galutinis} {SEK(2010) 521 galutinis} {SEK(2010) 522 galutinis} {SEK(2010) 523 galutinis} {SEK(2010) 524 galutinis} {SEK(2010) 525 galutinis} /* KOM/2010/0207 galutinis */





Briuselis, 2010.5.12 KOM(2010) 207 galutinis KOMISIJOS KOMUNIKATASEUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI Europos kaimynystės politikos apžvalga {SEK(2010) 513 galutinis}{SEK(2010) 514 galutinis}{SEK(2010) 515 galutinis}{SEK(2010) 516 galutinis}{SEK(2010) 517 galutinis}{SEK(2010) 518 galutinis}{SEK(2010) 519 galutinis}{SEK(2010) 520 galutinis}{SEK(2010) 521 galutinis}{SEK(2010) 522 galutinis}{SEK(2010) 523 galutinis}{SEK(2010) 524 galutinis}{SEK(2010) 525 galutinis} KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI Europos kaimynystės politikos apžvalga ĮVADAS Europos kaimynystės politika (EKP) pakeitė Europos Sąjungos ir jos kaimynių[1] santykius. 2004 m. pradėjus įgyvendinti šią politiką išaugo politinių ryšių mastas ir aktyvumas. Prekybos augimo rodikliai buvo dviženkliai – tokį augimo mastą lėmė nuolatinis liberalizavimo ir reguliavimo priemonių derinimo procesas. ES parama teikiama atsižvelgiant į poreikius, susijusius su partnerių vykdomomis reformomis, o jos dydis pagal dabartinę Finansinę programą išaugo 32 %. Vis dėlto dar daug reikia padaryti, kad būtų pasiekti EKP bendro stabilumo, saugumo ir gerovės tikslai. Lisabonos sutartyje tai pripažįstama įpareigojant Europos Sąjungą plėtoti ypatingus ryšius su kaimyninėmis šalimis ir siekti sukurti gerovės ir geros kaimynystės erdvę (ES Sutarties 8 str.). Šiai politikos sričiai taip pat bus naudinga tai, kad paskyrus vyriausiąjį įgaliotinį (pirmininko pavaduotoją) ir įsteigus Europos išorės veiksmų tarnybą (EIVT), taip pat paskyrus Komisijos narį, turintį specialius regioninius įgaliojimus, kuriais naudodamasis jis gali daugiau dėmesio skirti EKP ir jai priklausančioms šalims, bus užtikrintas didesnis Sąjungos išorės politikos pastovumas, nuoseklumas ir geresnis jos koordinavimas. Atsižvelgdama į šias aplinkybes, Komisija mano, kad šio naujo laikotarpio pradžioje būtų naudinga apžvelgti per šios politikos įgyvendinimo laikotarpį padarytą pažangą. Šiame dokumente pateikta analizė taps tolesnio EKP plėtojimo gairėmis, kad būtų galima kuo geriau pasinaudoti naujomis Lisabonos sutartimi suteiktomis galimybėmis ir kuo labiau padidinti EKP indėlį siekiant ilgalaikių ES tikslų, įskaitant 2020 m. darbotvarkės tikslus. Prie šio komunikato pridėtuose Komisijos tarnybų darbiniuose dokumentuose pateikiama išsamesnė 2009 m. EKP įgyvendinimo su kiekviena iš partnerių ataskaita. DVIšALIS BENDRADARBIAVIMAS PAGAL EUROPOS KAIMYNYSTėS POLITIKą 2004–2009 M. EKP tikslas – stiprinti politinį dialogą ir bendradarbiavimą su kiekviena iš kaimynių ir siekti labai aukšto ekonominės integracijos su jomis lygio. Tai reformoms vykdyti skirta partnerystė, pagrįsta principu „daugiau už daugiau“: kuo aktyviau šalis partnerė bendradarbiauja su Sąjunga, tuo aktyviau pastaroji gali imtis atsakomųjų veiksmų. Atsižvelgiant į šį principą, nuolat stiprinami sutartiniai santykiai . Iki 2004 m. su dauguma pietinių partnerių sudaryti asociacijos susitarimai. Asociacijos susitarimas su Sirija parengtas pasirašyti. Rytuose, atsižvelgiant į Rytų partnerystės[2] tikslus, pagal kuriuos sukurta konkreti EKP rytinė dimensija, praėjusio amžiaus dešimtojo dešimtmečio partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimai keičiami daug didesnio užmojo asociacijos susitarimais. Iki 2007 m. pradžios dvylika partnerių su ES susitarė dėl EKP veiksmų planų , skirtų padėti šioms partnerėms valdyti jų reformas. Kadangi baigiasi pirmosios kartos EKP veiksmų planų galiojimo terminas, rengiami juos pakeisiantys įgyta patirtimi pagrįsti planai. Įgyvendindama šią programą ES palaipsniui kuria glaudesnius nei bet kada anksčiau santykius su savo kaimynėmis. Dėl tankaus pakomitečių, kurių yra beveik 100, tinklo galima reguliariai ir aktyviai keistis informacija apie visus bendro intereso klausimus: nuo valdymo ir demokratijos iki transporto ir sveikatos sektoriaus reformos; dėl to taip pat didėja pasitikėjimas ir abipusis pažinimas. Šios strategijos sėkmė paskatino keletą pietinių partnerių ( Maroką, Izraelį, Jordaniją, Egiptą, Tunisą ir Palestinos Autonomiją ) siekti dar glaudesnių dvišalių santykių. Valdymo gerinimas ir užsitęsusių konfliktų sprendimas EKP išreiškiamas bendras ES ir jos partnerių įsipareigojimas siekti bendrų vertybių: demokratijos, teisinės valstybės ir žmogaus teisių, taip pat šia politika išreiškiama visiška ES parama jos kaimynių pastangoms įtvirtinti demokratiją. EKP bendradarbiavimas vykdomas sudėtingomis politinėmis aplinkybėmis, įskaitant užsitęsusius konfliktus, o įvairių šalių rezultatai skiriasi. Ir toliau būtina šioje srityje daryti pažangą, siekiant šalių partnerių ilgalaikio stabilumo ir gerovės. Nors prisijungimo prie žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių konvencijų ir protokolų procesas pažengė į priekį, minėtų dokumentų įgyvendinimas kelia susirūpinimą. Padaryta pažanga, pavyzdžiui, moterų teisių apsaugos srityje – Egipte už moterų lytinių organų žalojimą numatyta baudžiamoji atsakomybė, vis daugiau moterų dalyvauja Maroko ir Libano politiniame gyvenime, be to, imtasi pirmųjų veiksmų prieš „garbės nusikaltimus“, visų pirma Libane ir Jordanijoje . Ukrainoje panaikinus vadinamųjų „temnikų“ (valdžios institucijų instrukcijos, apie ką galima pranešti) leidimo praktiką žengtas svarbus žingsnis žiniasklaidos laisvės link. Tačiau pažanga kovos su kankinimu srityje nepakankama. Daugelyje šalių išlieka didelių problemų, susijusių su žodžio laisve, visų pirma žiniasklaidoje, teise laisvai burtis į asociacijas ir susirinkimų laisve. Pilietinės visuomenės dalyviams ir žmogaus teisių gynėjams suteikiama nepagrįstai mažai galimybių veikti. Mirties bausmė vis dar numatyta Alžyre, Baltarusijoje, Egipte, Izraelyje, Jordanijoje, Libane, Libijoje, Maroke, Okupuotojoje Palestinos Teritorijoje, Sirijoje, Tunise ir reguliariai taikoma Baltarusijoje, Egipte, Libijoje ir Sirijoje . Kalbant apie prieglobsčio prašytojus ir pabėgėlius, dauguma EKP šalių nesuteikia tinkamos pagalbos ir apsaugos[3]. Kai kurios šalys kol kas nėra prisijungusios nei prie 1951 m. konvencijos dėl pabėgėlių, nei prie jos 1967 m. protokolo, o kitos šalys dar nėra parengusios šiai konvencijai įgyvendinti reikalingos teisinės sistemos. Daugelyje šalių nei rinkimų teisinė sistema, nei jų vykdymas neatitinka tarptautinių standartų. Vis dėlto neseniai įvykę Ukrainos prezidento rinkimai ir Moldovos parlamento rinkimų 2-asis turas buvo laisvi ir sąžiningi. Pastaraisiais metais priėmus kai kuriuos teisės aktus, kuriais reglamentuojami rinkimai, pagerėjo rinkimų kokybė, pirmiausia Maroke ir Libane . Libanui ir Okupuotajai Palestinos Teritorijai taip pat suteikta ES parama rinkimams, be to, ES jose vykdė rinkimų stebėjimo misijas – tai vieninteliai tokie atvejai Pietų kaimynystės šalyse. Daug investicijų skirta teismų gebėjimams ir veiksmingumui didinti, tačiau daugumoje šalių vis dar kyla susirūpinimas dėl teisėjų nepriklausomumo, veiksmingumo ir nešališkumo. Vienas iš svarbių uždavinių, kurio dar neįvykdė šalys partnerės, – viešojo administravimo reforma. Visos veiksmų planus sudariusios partnerės užbaigė 2005 m. JT kovos su korupcija konvencijos ratifikavimo procesą, tačiau bendrai korupcijos suvokimo rodikliai per šį laikotarpį pablogėjo. ( Išlieka didelis poreikis skatinti gerą valdymą, nes jis turi būti suprantamas kaip tikslas, be to, geru valdymu užtikrinamas politinis stabilumas ir ekonomikos augimas. Pažanga vykdant politinę reformą bus svarbiausias glaudesnių santykių su partneriais plėtojimo aspektas. ES pasienio pagalbos misija Ukrainoje ir Moldovoje (EUBAM), pradėta 2005 m., – tai pavyzdys, kaip EKP gali padėti siekti konfliktų prevencijos ir juos spręsti . EUBAM tikslas – siekti skaidrumo Ukrainos ir Moldovos pasienyje ir skatinti verslo aplinką, kurioje ekonominių operacijų vykdytojams, įskaitant Padnestrės ekonominių operacijų vykdytojus, būtų akivaizdūs vadovavimosi Moldovos teisės aktais pranašumai, siekiant galimybės pasinaudoti tarptautinėmis (ir ES) prekybos lengvatomis. Todėl ši misija siekia išspręsti konfliktą ir ugdyti tarpusavio pasitikėjimą ir supratimą. ES teikia Gruzijai didelę politinę, techninę ir finansinę paramą, siekdama sumažinti dėl 2008 m. konflikto atsiradusius poreikius, taip pat taikiai spręsti Gruzijos teritorijoje kylančius konfliktus. ES Gruzijai suteikė didelę paramą po konflikto, įskaitant 500 mln. EUR paramos po konflikto paketą. Europos Sąjunga, be kita ko, kartu su JT ir ESBO aktyviai pirmininkauja Ženevos deryboms, kurios yra vienintelis forumas, kuriame sudarytos sąlygos spręsti besitęsiantį konfliktą. ES civilinės stebėsenos misija (ESSM) įsteigta stabilizavimo procesui stebėti ir jį analizuoti. ( Dėl neišspręstų konfliktų kaimyninėse šalyse kyla kliūčių šalių partnerių vystymuisi, be to, kyla grėsmė pačios ES saugumui. Lisabonos sutartimi suteikiamos naujos galimybės dėti labiau integruotas ES pastangas konfliktų prevencijos ir jų sprendimo srityse, naudojantis visomis tinkamomis priemonėmis. Judumo skatinimas Tarpvalstybiniai žmonių ryšiai skatina tarpusavio supratimą, taip pat verslo bei kultūrinius ryšius. Jie itin svarbūs siekiant reikšmingų ES ir jos kaimynių santykių. Komisija pasiryžusi gerinti žmonių judumą ir stiprinti žmonių tarpusavio ryšius visoje kaimynystėje. Tai gali ir turi būti daroma taip, kad kartu didėtų saugumas, teisėtas nuolatinis bona fide keliautojų judumas ir būtų užtikrinta griežtesnė tų asmenų, kurie judumu galėtų pasinaudoti nusikalstamais tikslais, kontrolė. 2008 m. ES kaimyninėse šalyse iš viso išduota 2,09 mln. ES Šengeno vizų. Trylikoje ES valstybių narių, kurios Šengeno erdvei priklausė 2004 m., buvo išduota 1,3 mln. vizų, t. y. 13 % daugiau nei 2004 m., kai buvo išduota 1,15 mln. vizų; toks augimas atitinka pasaulinę tendenciją. Tačiau rytinių kaimynių piliečiams, vykusiems į rytines valstybes nares iki pastarųjų prisijungimo prie Šengeno erdvės atitinkamai 2004 m. ir 2007 m., buvo taikomas bevizis režimas. Po tų metų iš rytinių kaimynių į ES atvykstančių asmenų skaičius sumažėjo. Europos Sąjunga jau ėmėsi konkrečių veiksmų, kad kaimyninių šalių piliečiai galėtų lengviau, pigiau ir greičiau atvykti į ES. Su Ukraina ir Moldova sudarius susitarimus dėl vizų režimo supaprastinimo daugiau nei trečdaliui vizų prašytojų sumažintas vizos mokestis arba jie nuo tokio mokesčio atleisti, o dėl readmisijos susitarimų buvo lengviau pažaboti neteisėtą migraciją ir visiškai užtikrinti ES ir jos partnerių saugumą. Užbaigtos derybos su Gruzija dėl tokio susitarimo. Su Gruzija ir Moldova taip pat susitarta dėl kitų priemonių ( judumo partnerysčių ), kuriomis skatinama teisėta migracija, lengvinamos teisėtos tarptautinės kelionės, kovojama su neteisėta migracija, be to, teigiamas migracijos poveikis naudojamas ES partnerių ekonominiam vystymuisi. Be to, Rytų partneryste suteikta galimybė siekti prie Rytų partnerystės prisijungusių šalių ilgalaikio tikslo – liberalizuoti trumpalaikių vizų režimą , su sąlyga, kad bus įgyvendintos saugaus ir gerai valdomo judumo sąlygos. Su Ukraina jau pradėtas struktūrinis dialogas dėl vizų režimo liberalizavimo, taip pat numatyta tokį dialogą pradėti su Moldova . Savo ataskaitose Komisija ne kartą pabrėžė, kad Europos Sąjungai reikia susitarti dėl supaprastintų trumpalaikių teisėtų kelionių sąlygų ir su pietinėmis ES partnerėmis. Deja, šioje srityje didelės pažangos nepadaryta. Europos Komisija ypatingą dėmesį skiria studentų, mokslininkų ir universitetų dėstytojų judumui. Pagal Erasmus Mundus programą remiamos aukštojo mokslo reformos ir skatinami glaudesni instituciniai ryšiai su ES; ši programa EKP regione vykdoma puikiai. 2007–2009 m., suteikus Erasmus Mundus stipendijas, daugiau kaip 3 250 studentų ir universitetų dėstytojų iš šalių partnerių turėjo galimybę iki trejų metų studijuoti ES universitetuose. 474 studentai ir universiteto dėstytojai iš Europos Sąjungos vyko panašios trukmės studijoms į šalių partnerių universitetus. Be to, pagal Marie Curie veiksmų programą suteikiama judumo ir karjeros galimybių Europos ir kaimyninių šalių mokslininkams. Apskritai, atsižvelgiant į tai, kad judumui kliudo ne tik vizų režimas, bet iškyla ir kitų kliūčių, gali būti nustatytas poreikis tęsti dialogą ir bendradarbiavimą dėl kitų priemonių, pavyzdžiui, akademinių laipsnių ir profesinių kvalifikacijų pripažinimo arba teisių perkėlimo. ( Asmenų judumo srityje daroma pažanga, tačiau ją būtų galima gerinti ir spartinti. Iš kaimyninių šalių atvykstantiems asmenims taikomos sudėtingos ir ilgai užtrunkančios vizos, kuria suteikiama teisė atvykti į ES, išdavimo procedūros. Tikimasi, kad šios problemos bus išspręstos naujuoju Vizų kodeksu, kuris taikomas nuo 2010 m. balandžio mėn. Be to, Komisija nori dar labiau pagerinti bona fide verslininkų, turistų, studentų ir universitetų dėstytojų judumą ir ketina siūlyti šias priemones: - Parengti bevizio režimo trumpalaikių atvykimų atveju gaires Ukrainai , su kuria Europos Sąjunga jau veda dialogą dėl vizų, ir Moldovai , su kuria tokį dialogą numatyta pradėti netrukus. Pažanga priklausys nuo to, ar bus įvykdytos visos būtinos sąlygos. - Sudaryti vizų režimo supaprastinimo ir readmisijos susitarimus su rytinėmis kaimynėmis , su kuriomis tokie susitarimai dar nesudaryti, t. y. su Armėnija , Azerbaidžanu ir Baltarusija . - Taip pat sudaryti vizų režimo supaprastinimo susitarimus su ES pietinėmis kaimynėmis, jeigu bus padaryta pažanga migracijos valdymo srityje, įskaitant readmisijos susitarimus. - Parengti praktines priemones , pagrįstas ES Vizų kodeksu, kuriomis siekiama gerinti ES vizų išdavimą ir konsulinį atstovavimą Rytų partnerystės erdvėje. Jeigu šios priemonės būtų įgyvendintos sėkmingai, jos būtų taikomos visoje kaimynystėje. - Toliau vesti dialogą dėl priemonių, skirtų palengvinti EKP šalių piliečių patekimą į ES darbo rinką , įskaitant informavimo apie esamus teisėtus migracijos ir judumo kanalus, taip pat esamas darbo vietas ir darbo rinkai būtinus įgūdžius. Ekonominės integracijos stiprinimas Europos Sąjunga siūlo ekonominę integraciją į jos vidaus rinką, kuri atitinka ilgalaikę strateginę viziją, susijusią su produktais ir paslaugomis, kuriais lengva prekiauti, nesudėtingu įmonių steigimu, didesniu tiesioginių užsienio investicijų šalyse partnerėse mastu ir aukštesniu socialinės, vartotojų ir aplinkos apsaugos lygiu. Šis pasiūlymas numatytas Komisijos Tvirtų ir visapusiškų laisvosios prekybos erdvių steigimo strategijoje. Šios erdvės susijusios ne tik su muitų tarifų panaikinimu, bet apima ir paslaugų rinkos atvėrimą, investicijas, viešąjį pirkimą ir daugelį kitų sektorių; jas įgyvendinant su ES teise derinami tų sričių, kuriose dėl tokio suderinimo išaugtų prekybos mastas, teisės aktai. Šiam požiūriui pritarė visos veiksmų planus turinčios partnerės. EKP nesiekiama dideliu mastu eksportuoti ES acquis . Vis dėlto globalizuotame pasaulyje yra tik keli reguliavimo modeliai, todėl ES modelis paprastai yra patrauklus partnerėms, nes jį pritaikius sumažinama politinių ir ekonominių reformų sąnaudų dalis, skirta idėjų generavimui. Todėl daug partnerių laikosi plataus požiūrio į prisiderinimą prie ES politinių ir reguliavimo standartų. Prekyba, patekimas į rinką ir teisės aktų suderinimas 2004–2008 m. laikotarpiu ES prekybos su EKP regionu mastas padidėjo – ES eksportas išaugo 63 %, o importas – 91 %. Didelę dalį importo sudaro energetikos produktai. Tačiau net ir be energetikos produktų importas iš EKP regiono padidėjo 31 %. Skaičiuojant kaip ES prekybos pasaulio mastu dalį, eksportas į EKP regioną padidėjo nuo 5,7 % iki 6,7 %, o importas iš šio regiono šalių padidėjo nuo 5,4 % iki 6,9 % – tai nuosekliai didėjančios ekonominės integracijos rodiklis. Prekyba su rytinėmis partnerėmis plėtota itin sparčiai, nors pradinė padėtis buvo gana prasta: regiono šalių eksporto į ES dalis išaugo beveik dvigubai – nuo 1,26 % iki 2,1 %, o importas iš ES išaugo nuo 0,8 % iki 1,4 %. Ekonomikos nuosmukio padariniai rytinėms partnerėms buvo labai skaudūs, tai taip pat lėmė prekybos su partnerėmis masto sumažėjimą 2009 m. Siekiant glaudesnės ekonominės integracijos, imtasi pirminių veiksmų, parengtų pagal skirtingų partnerių poreikius. Šie veiksmai apima: pradėtas taikyti autonomines prekybos lengvatas ( Moldova ), pagal kurias numatyta leisti į ES rinką importuoti visus produktus, jiems netaikant muitų ir kvotų (išskyrus tam tikrus žemės ūkio produktus, kuriems vis dėlto taikomos ribotos lengvatos), ir derybas dėl kelių sektorių susitarimų, pavyzdžiui, susitarimų dėl prekybos žemės ūkio, perdirbtais žemės ūkio ir žuvininkystės produktais ( Egiptas, Izraelis, Marokas ) arba pramonės gaminių atitikties vertinimo ir abipusio pripažinimo susitarimų, kuriais siekiama, kad konkrečių sektorių techniniai reglamentai, standartai ir atitikties vertinimas būtų pripažinti lygiaverčiais (susitarimas sudarytas su Izraeliu , o Egiptas ir Tunisas aktyviai ruošiasi deryboms). Pavyzdžiui, ES ir Izraelio dvišalės prekybos perdirbtais žemės ūkio produktais visiško liberalizavimo rodiklis siekia 95 %, o kad būtų pasiekti likę 5 %, susitarta dėl kai kurių papildomų lengvatų. Taip pat vedamos derybos dėl paslaugų liberalizavimo ir įsisteigimo laisvės (su Maroku, Tunisu, Izraeliu ir Egiptu ). 2008 m. su Tunisu pasiektas visiškai laisvos prekybos pramonės gaminiais režimas. Su Ukraina jau vedamos derybos dėl pirmosios tvirtos ir visapusiškos laisvosios prekybos erdvės, taip pat rengiamasi tokias derybas pradėti su Moldova, Gruzija ir Armėnija . Šio integracijos proceso rezultatai, be kita ko, yra tokie: - Šalių partnerių muitinės administracijos stengėsi stiprinti savo veiklos pajėgumus, rengdamos planus, kuriais diegiamos modernios muitinės technologijos, pavyzdžiui, rizikos valdymas, kontrolė po muitinio įforminimo, įgaliotojo ūkinės veiklos vykdytojo funkcija ir vieno langelio principas. - Šalys partnerės greitai perėmė ES elektroninių ryšių reguliavimo modelį, siekdamos skatinti augimą ir plėtoti žinių ekonomiką. Pagal EKP remiamos šalių partnerių vyriausybės, norinčios atverti savo rinką ir skatinančios įsitvirtinusius operatorius vykdyti į rinką orientuotą veiklą. Siekiant derintis prie ES – vienos iš konkurencingiausių pasaulio rinkų, imtasi tokių veiksmų kaip fiksuoto ryšio telefonijos ir pažangių paslaugų, pavyzdžiui, interneto, rinkos atvėrimas, taip pat surengtas konkursas dėl papildomų mobiliojo ryšio licencijų. Kalbant apie Egiptą , numatoma, kad informacinių ir ryšių technologijų sektoriaus indėlis į eksporto augimą padidės nuo 175 mln. EUR 2005 m. iki 770 mln. EUR 2010 m., be to, šis sektorius labai prisidės prie darbo vietų kūrimo. Informacinėmis ir ryšio technologijomis naudojamasi vis daugiau – tai svarbus visuomenės demokratizacijos veiksnys. - Pagrindinis ES išorės politikos aviacijos srityje aspektas – bendros su kaimyninėmis valstybėmis oro susisiekimo erdvės įgyvendinimas, siekiant bendros oro susisiekimo rinkos, kuri apimtų iki 60 šalių ir 1 mlrd. žmonių. 2006 m. su Maroku pasirašytas Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimas dėl oro susisiekimo. Po metų oro keleivių, keliaujančių tarp Maroko ir ES, skaičius išaugo 17 % (palyginti su tuo, kad pasaulyje oro eismo intensyvumas padidėjo 6 %), atsirado 52 nauji maršrutai, o rinkoje pradėjo veikti 12 naujų oro linijų. Panašūs susitarimai parafuoti su Gruzija ir Jordanija , vyksta derybos su Izraeliu , Libanu , Tunisu ir Ukraina , taip pat suteikti įgaliojimai pradėti derybas su Alžyru . Tokie susitarimai ne tik turi teigiamos įtakos eismo intensyvėjimui ir ekonomikos augimui, bet kartu yra svarbios priemonės, kuriomis siekiama laikytis griežčiausių saugos, saugumo ir oro eismo valdymo standartų, kuriuos taiko ES. Iki 2010 m. pabaigos Komisija savo požiūrį išsamiai išdėstys iniciatyvoje dėl ES oro susisiekimo išorės politikos. ( Rinkos atvėrimas naudingas ir Europos Sąjungai, ir jos partnerėms. Atverti tų sektorių, kuriuose partnerės turi konkurencinį pranašumą, rinką itin svarbu jų ekonomikai. Bus siekiama liberalizuoti prekybą ir sukurti tvirtas ir visapusiškas laisvosios prekybos erdves. ( ES ir partnerės gali naudotis bendros reguliavimo sistemos patrauklumu. Kadangi plečiasi ekonominė erdvė, kurioje taikomos ES normos ir standartai, ES reguliavimo modelis vis labiau pripažįstamas pasauliniu mastu. Dėl to ES ir jos partnerių ūkinės veiklos vykdytojai gali įgyti konkurencinį pranašumą: jie jau dabar gamina didesnei ES rinkai ir kuo labiau ES normos ir standartai bus pripažįstami, tuo lengviau jiems bus patekti į užsienio rinkas. Tai, kad dėl krizės nebuvo sustabdytos ekonominės reformos, rodo pereinamojo laikotarpio proceso atsparumą, kuriuo remiantis kuriama kaimynų, o kartu ir mūsų gerovė. Verslo aplinkos gerinimas EKP remiamos ekonominės reformos, kuriomis siekiama verslui ir investicijoms palankesnės aplinkos. Pietuose pagrindinė verslo reformų priemonė – 2004 m. priimta Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių įmonių chartija. Chartija parengta remiantis geriausia ES praktika, o šalys partnerės ją priėmė, kad galėtų ja vadovautis rengdamos savo reformų darbotvarkes. Atsižvelgiant į šios strategijos sėkmę, į Chartiją planuojama įraukti pagrindinius Europos Sąjungos smulkiojo verslo akto aspektus. Taip pat planuojama panašų procesą pradėti įgyvendinant Rytų partnerystės programą. Stebint, kaip įgyvendinama Chartija, taip pat iš įvairių apklausų, pavyzdžiui, Pasaulio banko Verslo ataskaitos, matyti, kad padaryta didelė pažanga gerinant verslo aplinką EKP regione. Pavyzdžiui, Jordanijoje įmonių registracijos proceso trukmė sutrumpėjo nuo 79 dienų 2004 m. iki 13 dienų 2010 m. ( Reikia dar daugiau padaryti skatinant verslui ir investicijoms palankią aplinką. Visų pirma šalys partnerės turi toliau gerinti verslo reguliavimo aplinką, kovoti su korupcija, skatinti verslumą ir naujovių diegimą, ugdyti įgūdžius ir gerinti mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ) finansavimo galimybes, nes šie veiksniai yra ekonomikos augimo varomoji jėga. EKP socialinės darbotvarkės link Šalys partnerės pritarė principui, pagal kurį daugelis socialinės politikos klausimų būtų įtraukti kaip EKP dalis; tai įrodo, kad šalys partnerės suvokia, jog socialinė sanglauda padeda kurti verslui palankesnę aplinką ir yra būtina siekiant reformas įteisinti ir jas tęsti. Veiksmų planuose įtvirtintos nuostatos, kuriomis reglamentuojamos tokios sritys kaip užimtumo politika, socialinis dialogas, darbo teisės, socialinė įtrauktis, socialinė apsauga, lyčių lygybė ir vienodos sąlygos visiems. Tai atitinka išsamią socialinę darbotvarkę, kurioje aiškiai apibrėžti prioritetai ir terminai, bet kurią dar reikia visapusiškai įgyvendinti. Pavyzdžiui, padaryta pažanga rengiant teisės aktus, kuriais skatinamas deramas darbas ir pensijų reforma, tačiau pažanga įgyvendinant užimtumo politiką, užtikrinant profesinių sąjungų teises, socialinį dialogą arba vienodas sąlygas, yra nevienoda. ( Kad šios socialinės ir ekonominės reformos kuriant visiškai bendrą EKP socialinę darbotvarkę būtų sėkmingos, partnerės turi toliau vykdyti šį politinį įsipareigojimą ir skirti pakankamai administracinių ir žmogiškųjų išteklių būtinoms reformoms įgyvendinti. Bendra atsakomybė už aplinką Europos Sąjunga ir jos partnerės yra bendrai atsakingos už aplinkos apsaugą, todėl jos turi dirbti kartu, kad problemos būtų sprendžiamos sėkmingai. Šalys partnerės žino apie sunkumus, tačiau nepaisant įtikinamų ekonominių argumentų dėl būtinybės imtis svarbių veiksmų su aplinka susijusioms problemoms spręsti, siekiant išvengti daug didesnių aplinkos tvarkymo išlaidų ateityje, jų skiriami ištekliai yra nepakankami. Nors prisiimta daug tarptautinių įsipareigojimų ir vyksta daug tarptautinių procesų, dažnai įgyvendinimo procesas atsilieka. Todėl pagrindinis EKP tikslas yra dirbti su partnerėmis, siekiant geresnio strateginio planavimo, prioritetų nustatymo ir tvirtesnių administracinių gebėjimų. Įvairių šalių pažanga skyrėsi. Didelės pažangos pavyzdžiai, be kitų, yra Jordanijos aplinkos apsaugos administracijos reforma, taip pat bendradarbiavimas su Kaukazo regiono aplinkos apsaugos centru, iniciatyva „Horizon 2020“ ir Ukrainos aplinkos apsaugos strategijos projektas. Daug partnerių vis labiau domisi ES patirtimi ir šiuo metu reiškia vis didesnį norą teisės aktus kuo labiau suderinti su ES aplinkos direktyvomis. Reguliavimo suderinimas, taip pat bendradarbiavimas aplinkos valdymo srityje, ir toliau turėtų būti vienais svarbiausių EKP tikslų. Atsižvelgdama į strategiją „Europa 2020“, ES siekia tvaresnės ir našesnės ekonomikos – tai sritis, kurioje Europos Sąjunga ir jos partnerės gali naudingai bendradarbiauti. Be to, būtina nedelsiant imti glaudžiau bendradarbiauti biologinės įvairovės išsaugojimo srityje, taip pat didinti informuotumą apie ekonominę naudą, susijusią su ekosistemų paslaugomis, ir su tokių ekosistemų praradimu susijusius nuostolius. Partnerės taip pat išreiškė norą bendradarbiauti su Europos aplinkos agentūra (EAA) ir tokia galimybė buvo numatyta EKP. Naudodamasi ES finansine parama EAA padeda partnerėms stiprinti aplinkos duomenų rinkimą ir jų valdymą. EKP taip pat prisidėta prie atviresnės ir atskaitingesnės aplinkos politikos, įtraukiant nevyriausybines organizacijas. Dar vienas aspektas, kuris galėtų būti plėtojamas ateityje, – tai būtinybė geriau ir labiau koordinuoti su jūra susijusią veiklą. Būtų naudinga glaudžiau bendradarbiauti ne tik žuvininkystės išteklių tausaus naudojimo, įskaitant veiksmingą žvejybos kontrolę, bet ir daugiau aprėpiančiais klausimais, susijusiais su integruotu jūrų stebėjimu, jūrų erdvės planavimu ir kitais jūrų politikos klausimais, įskaitant jūrininkų profesinės kvalifikacijos klausimą. Be to, ES toliau rems EKP partnerių pastangas ratifikuoti ir įgyvendinti Jungtinių Tautų jūrų teisės konvenciją (UNCLOS). ( Nors šioje sudėtingoje srityje per trumpą laiką neįmanoma padaryti juntamos pažangos, svarbu remtis šiais rezultatais, kad regione būtų sugriežtinti aplinkos apsaugos standartai. Ilgalaikis tvarus vystymasis bus grindžiamas geresne aplinkos apsauga, kuri užtikrinama nuolatiniu derinimu su ES teisės aktų pagrindiniais elementais, geresniu aplinkos valdymu, didesniu išteklių naudojimo efektyvumu ir tinkamu naudojimusi ekosistemos paslaugomis. Bendradarbiavimas kovos su klimato kaita srityje Klimato kaitos problemos sprendimas yra visos pasaulio bendruomenės prioritetas. Šalys partnerės klimato kaitos klausimą vis dažniau kelia jų ir ES dialoge, atsižvelgdamos į Kopenhagos susitarimą, vykstančias derybas dėl susitarimo laikotarpiui po 2012 m. ir ES pirmavimą šioje srityje. Įgyvendindama EKP, Europos Sąjunga gali remti partnerių pastangas su klimatu susijusius klausimus įtraukti į jų politikos sritis. Nors šalys partnerės nėra valstybės, į aplinką išmetančios daugiausia šiltnamio efektą sukeliančių dujų, jos turi daug galimybių siekti dar labiau sumažinti tokių į aplinką išmetamų dujų kiekį (pvz., didindamos energijos vartojimo efektyvumą arba skatindamos tvarų transportą) ir prisitaikyti prie klimato kaitos (pvz., žemės ūkio, vandentvarkos arba pasirengimo spręsti dėl gamtinių pavojų, kaip antai potvyniai ir sausros, kylančias problemas srityse). ( Komisija toliau ragins partneres, kurios dar nėra prisijungusios prie Kopenhagos susitarimo, kuo greičiau prie jo prisijungti ir teikti informaciją apie tikslus ir veiksmus, kuriuos jos rengiasi įgyvendinti ir atlikti. ES tebėra visiškai įsipareigojusi dalyvauti JT derybų procese, kuriuo siekiama sudaryti tvirtą ir veiksmingą teisiškai privalomą tarptautinį susitarimą. Europos Sąjunga pasirengusi stiprinti dialogą ir glaudžiau bendradarbiauti klimato kaitos mažinimo ir prisitaikymo prie jos klausimais. Tvari energija piliečiams ir pramonei Ir Europos Sąjunga, ir jos partnerės siekia savo piliečiams ir pramonei išsaugoti stabilius, saugius ir švarius energijos išteklius ir pereiti prie mažai anglies dioksido išskiriančių energijos išteklių. Komisijos 2007–2008 m. energetikos ir klimato kaitos paketu parengta drąsi energetikos problemų sprendimo sistema, kurioje, be kita ko, numatyta kurti išorės energetikos politiką. 2008–2009 m. žiemą kilus Ukrainos ir Rusijos ginčui dėl dujų išryškėjo poreikis skubiai spręsti energetinio saugumo klausimus. Komisijos 2008 m. antrojoje strateginėje energetikos apžvalgoje[4] raginama stiprinti santykius su partnerėmis, kurios yra Europos Sąjungai svarbios gamintojos ir tranzito šalys. Šiomis aplinkybėmis partnerės ėmėsi daugelio veiksmų sektoriaus reformai pradėti ir palaipsniui siekti suderinimo su ES politika. ES pasirašė susitarimo memorandumus arba deklaracijas dėl energetikos su Azerbaidžanu , Baltarusija, Egiptu, Jordanija, Maroku ir Ukraina . Kelios partnerės peržiūrėjo arba šiuo metu peržiūri savo energetikos strategijas, siekdamos daugiau dėmesio skirti energijos vartojimo efektyvumui ir atsinaujinančiųjų išteklių energijai. Partnerės ėmėsi veiksmų, siekdamos laipsniško suderinimo su vidaus energetikos rinkos taisyklėmis, – jos priėmė naujus teisės aktus, stiprino reguliavimo aplinką ir palaipsniui šalino kainų iškraipymus. 2009 m. Energijos bendrijos Ministrų taryba pritarė, su tam tikromis išlygomis, Moldovos ir Ukrainos prisijungimui prie Energijos bendrijos sutarties . Gruzija šioje bendrijoje įgijo stebėtojos statusą. ES ir partnerės bendradarbiauja kurdamos energetikos tinklus. 2009 m. kovo mėn. Komisija surengė tarptautinę konferenciją Ukrainos dujų tranzito sistemos modernizavimo klausimais. Europos Sąjunga ir partnerės taip pat dirbo, siekdamos įgyvendinti pietinio dujų koridoriaus projektą, įskaitant „Nabucco“ ir energijos tiekimo per Kaspijos jūros regioną projektus. ES parėmė Moldovos ir Ukrainos planus ateityje prisijungti prie žemyninės Europos elektros energijos tinklų. Pietų kaimynystės šalių vykdomose bendradarbiavimo iniciatyvose daugiausia dėmesio skirta energetikos rinkų kūrimui ir integravimui, įskaitant pietų šalių, taip pat šiaurės ir pietų šalių jungčių kūrimą. Viduržemio jūros šalių sąjungos saulės energijos planas pradėtas įgyvendinti parengus strateginį dokumentą ir pradėjus keletą bandomųjų iniciatyvų bei programų, kurias remia tarptautinės finansavimo institucijos. Vykdant Rytų partnerystę pagal 2009–2011 m. darbo programą pradėti platformos Nr. 3 „Energetinis saugumas“ darbai. ES ir civilines branduolines elektrines turinčios partnerės ( Armėnija ir Ukraina ) tęsė bendradarbiavimą branduolinės saugos ir saugumo srityje. Europos Sąjunga taip pat pradėjo dialogą šiais klausimais su tokias elektrines planuojančiomis statyti partnerėmis. ( Kelerius pastaruosius metus vykdytas glaudesnis bendradarbiavimas energetikos klausimais būtinas, siekiant spręsti sparčiai didėjančio energijos poreikio pietuose, taip pat investicijų ir reformų tiek pietuose, tiek rytuose klausimus. Būtent energijos vartojimo efektyvumas ir skatinimas naudoti atsinaujinančiųjų išteklių energiją bus svarbiausias bendradarbiavimo su EKP partnerėmis tikslas. Finansinės priemonės, reikalingos politikos tikslams įgyvendinti EKP įgyvendinimas remiamas pagal Europos kaimynystės ir partnerystės priemonę (EKPP), pagal kurią numatytas apytiksliai 11,5 mlrd. EUR biudžetas (2007–2013 m.). Po laikotarpio vidurio EKPP programavimo dokumentų peržiūros asignavimai šalims geriau atitinka partnerių poreikius, užmojus ir pažangą, taip pat pasinaudojimo jais pajėgumą. Peržiūra atlikta bendradarbiaujant su šalimis partnerėmis ir atsižvelgiant į precedento neturinčio didelio masto konsultacijų proceso, kuriame dalyvavo pilietinė visuomenė, ES valstybės narės ir kiti donorai, rezultatus. Įgyvendinant politiką dar daugiau dėmesio skirta finansiniam bendradarbiavimui. Teisės aktų ir reguliavimo derinimas skatinamas plačiau naudojant TAIEX ir bendradarbiavimo programas. Iki 2009 m. pabaigos finansuota daugiau kaip 1000 TAIEX priemonių, sudaryta 114 susitarimų dėl bendradarbiavimo programų ir dar 110 yra rengiami. Rengiamos išsamios institucijų kūrimo programos, siekiant ugdyti keleto pagrindinių institucijų, kurios yra svarbios rengiant būsimų asociacijos susitarimų su Rytų partnerystės partnerėmis pagrindą, gebėjimus. - 2009 m. pradžioje ES išsiuntė į Armėniją aukšto lygio patarėjų komandą EKP veiksmų plano įgyvendinimui paremti (2,8 mln. EUR). Patarėjai teikia aukšto lygio technines konsultacijas apie tai, kaip parengti, valdyti ir įgyvendinti reformas, kuriomis siekiama stiprinti prezidento institucijos gebėjimus ir įstatymų leidžiamosios, vykdomosios ir teisminės valdžios galias, ypatingą dėmesį skiriant demokratijai, geram valdymui, teisinės valstybės principams ir rinkos ekonomikai. - 2009 m. gruodžio mėn. pasiekus susitarimą ES 2010 m. balandžio mėn. į Moldovą išsiuntė aukšto lygio politikos patarėjų misiją. Šios misijos ekspertai teiks pagalbą viešosioms institucijoms, siekdami padėti paspartinti ES ir Moldovos politinę asociaciją ir tęsti ekonominę integraciją. - Tunise pažanga siekiant Pramonės gaminių atitikties vertinimo ir abipusio pripažinimo susitarimo remiama pagal didelio masto bendradarbiavimo programą (1,3 mln. EUR), kurioje daugiausia dėmesio skiriama teisės aktų derinimui ir vyriausybės administracijos gebėjimų stiprinimui. Vėliau ši programa buvo papildyta didesne paramos sektoriams programa (23 mln. EUR), kurioje daugiausia dėmesio skiriama kokybiškai infrastruktūrai ir paramai įmonėms. - Ukrainoje , siekiant paremti Susitarimo memorandumo dėl bendradarbiavimo energetikos srityje įgyvendinimą, pradėtos dvi sektoriaus programos energetikos politikos ir energijos vartojimo efektyvumo bei atsinaujinančiųjų išteklių energijos srityse (145 mln. EUR). Šias programas papildė bendradarbiavimo programos elektros energijos ir dujų rinkos reguliavimo klausimais. - Viduržemio jūros regione Komisijos parama iniciatyvai „Horizon 2020“, kurią sudaro daugiau kaip 13 mln. EUR, naudojama gebėjimams stiprinti, stebėjimo sistemoms kurti ir ekologinių investicijų projektams, skirtiems EIB ir kitoms finansų institucijoms, rengti. Pagal Kaimynystės investicijų priemonę teikiamos dotacijos, kad šalyse partnerėse būtų lengviau įgyvendinti EIB, ERPB ir kitų Europos finansų institucijų skolinimo operacijas. 2007–2009 m. iš ES biudžeto skirta iki 185 mln. EUR dotacijų. Be to, valstybės narės Kaimynystės investicijų priemonės patikos fondui skyrė 47 mln. EUR. Dėl šių lėšų buvo lengviau gauti paskolas, kurių bendra suma 4,76 mlrd. EUR, investicijoms, kuriomis, be kita ko, bus prisidėta prie regioninio bendradarbiavimo iniciatyvų tolesnio įgyvendinimo ir naujo ekonomikos augimo ciklo. 2004–2009 m. pagal Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių investicijų ir partnerystės programą (EVIPP) skyrus 90 mln. EUR dotacijoms finansuoti buvo sudarytos sąlygos EIB paskoloms, kurių suma viršijo 10 mlrd. EUR, gauti. Atlikus EIB išorės įgaliojimų 2007–2013 m. laikotarpio vidurio peržiūrą išryškėjo poreikis dar labiau derinti ES politiką ir EIB finansavimą. Todėl Komisija pasiūlė[5] finansavimą, kuriam suteikiama EIB garantija, skirti trims aukšto lygio horizontaliesiems tikslams: klimato kaitai, socialinei bei ekonominei infrastruktūrai ir vietos privačiojo sektoriaus plėtrai, įskaitant MVĮ, taip pat pasiūlė parengti regioninės veiklos gaires. Kaimynystės šalyse Komisijos pasiūlymu išplečiama EIB finansavimo sritis, o vadovaujantis gairėmis bus lengviau užtikrinti, kad politikoje EIB veiklai būtų skiriama daug dėmesio, taip pat užtikrinti atitinkamų ES pagalbos priemonių papildomumą. Komisija taip pat pasiūlė pagal įgaliojimą klimato kaitos sričiai papildomai skirti 2 mlrd. EUR, iš kurių iki 1 mlrd. EUR galėtų būti panaudoti kaimyninėse šalyse. Reaguodama į ekonominę ir finansų krizę Komisija taip pat sutelkė makrofinansinę pagalbą Armėnijai, Gruzijai, Moldovai ir Ukrainai . ( Pagal EKPP šalims skirti asignavimai dabar tiksliau ir skaidriau atitinka vertybių, kuriomis pagrįsta EKP, laikymosi lygį. Kadangi Valdymo priemonės tikslai (atlyginti už pažangą įgyvendinant su valdymu susijusias reformas) buvo integruoti, Komisija ketina nuo 2011 m. peržiūrėti, kaip veikia Valdymo priemonė , kad galėtų tikslingiau padėti gerinti valdymą. ( Komisija ragina Tarybą priimti jos pasiūlymą iš dalies pakeisti EKPP reglamento 23 straipsnį. Tokiu būdu, be kita ko, būtų sudarytos sąlygos skirti papildomų lėšų (35 mln. EUR per metus) Europos ir Viduržemio jūros regiono investicijų ir partnerystės programai (EVIPP) finansuoti. ( Kad ir ES, ir partnerės visapusiškai pasinaudotų galimybėmis, atsiradusiomis atvėrus rinką, ir kad rinka taptų tvari, būtina padėti partnerių ekonomikai augti. Šalių partnerių ekonomikos augimo galimybės didžia dalimi nepanaudotos, o Europos Sąjunga, kaip pagrindinė ir dėl geografinio artumo akivaizdi prekybos partnerė, yra tiesiogiai suinteresuota remti jų ekonomikos vystymąsi. Principas, pagal kurį susiejama vidaus rinkos ir struktūrinių fondų plėtra, taip pat taikomas vykdant kaimynystės politiką, todėl šis klausimas turėtų būti įtrauktas į diskusijas dėl kitos finansinės programos. DAUGIAšALėS INICIATYVOS Ankstesniame skyriuje apibendrintą dvišalį bendradarbiavimą papildė didelė pažanga, padaryta įgyvendinant su kaimynystės politika susijusias daugiašales programas. Pietuose įgyvendinant Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių partnerystės programą, pradėtą 1995 m., padėtas pagrindas laisvosios prekybos zonai, kuri bus sukurta per kelerius ateinančius metus. Pradėta bendradarbiauti daugelyje sričių, pavyzdžiui, civilinės saugos, kultūros, jaunimo mainų, taip pat lyčių klausimais. 2008 m. liepos mėn. pradėta ankstesnę programą pakeitusi Viduržemio jūros šalių sąjungos programa, pagal kurią siekiama suteikti naują postūmį trimis svarbiais būdais: a) siekiant aukštesnio ES ir Viduržemio jūros regiono partnerių santykių politinio lygio; b) sudarant sąlygas prisiimti daugiau atsakomybės per bendro pirmininkavimo sistemą (vienas ES atstovas ir vienas Viduržemio jūros regiono partnerių atstovas), konkrečiam tikslui skirtą sekretoriatą ir Jungtinį nuolatinį komitetą; c) užtikrinant, kad šie santykiai būtų konkretesni ir žinomesni ir tuo tikslu įgyvendinant to regiono gyventojams svarbius didelės apimties regioninius ir subregioninius projektus. Po konflikto Gazos ruože susidarius sudėtingoms aplinkybėms padaryta pažanga pirmiausiai buvo susijusi su Viduržemio jūros šalių sąjungos sekretoriato įsteigimu, jo generalinio sekretoriaus paskyrimu 2010 m. sausio mėn. ir jo statuto priėmimu kovo mėn. Padaryta pažanga įgyvendinant keturis iš šešių projektų, kuriems buvo skirta lėšų iš ES biudžeto. Rytų partnerystė pradėta 2009 m. gegužės mėn., atsižvelgiant į rytinių partnerių pageidavimą priartėti prie Europos Sąjungos ir siekiant sudaryti būtinas sąlygas politinei asociacijai spartinti ir tolesnei ekonominei integracijai vykdyti. Iš esmės dvišalė Rytų partnerystės politika papildoma daugiašaliu aspektu, kuriuo skatinamas bendradarbiavimas, atviras dialogas ir keitimasis geriausia praktika ir patirtimi. Sukurtos teminės platformos, skirtos keturių labiausiai dominančių sričių: demokratijos, gero valdymo ir stabilumo; ekonominės integracijos ir derėjimo su ES sektorių politikos kryptimis; energetinio saugumo ir žmonių ryšių, klausimams spręsti. Buvo priimtos šių keturių platformų 2010–2011 m. darbo programos, įsteigta keletas kolegijų ir patvirtintas bendras keleto pavyzdinių iniciatyvų[6] modelis. Tuo pačiu metu Europos Parlamentas ėmėsi pirmųjų veiksmų, kad būtų pradėta ES ir kaimyninių Rytų šalių parlamentinės asamblėjos (Euro-Nest) veikla, o Regionų komitetas pranešė apie ketinimą įsteigti Rytų Europos ir Pietų Kaukazo šalių vietos ir regionų valdžios asamblėją . 2009 m. lapkričio mėn. Komisija, Tarybai pirmininkaujanti valstybė narė ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas Briuselyje surengė Rytų partnerystės pilietinės visuomenės forumą, kuriame dalyvavo daugiau kaip 200 pilietinės visuomenės atstovų. Forumo metu parengtas rekomendacijas forumo atstovai pristatė 2009 m. gruodžio mėn. įvykusiame Rytų partnerystės iniciatyvoje dalyvaujančių šalių ministrų susitikime. Juodosios jūros sinergijos (JJS) iniciatyva, pradėta 2008 m. vasario mėn., perteikiamas vis didėjantis ES interesas skatinti regioninį bendradarbiavimą aplink Juodąją jūrą išsidėsčiusiose valstybėse, kadangi dvi pakrantės valstybės šiuo metu yra ES valstybės narės. Prasidėjo keleto anksčiau pradėtų programų, būtent 2007–2013 m. Tarpregioninio bendradarbiavimo programos Juodosios jūros baseine ir Juodosios jūros regiono tinklų sujungimo projekto (Informacinė visuomenė), baigiamasis etapas. Parengtos Juodosios jūros regiono sektorių partnerystės su šiam regionui priklausančiomis ES valstybėmis narėmis (Rumunija, Graikija ir Bulgarija), taip pat su šalimis partnerėmis. Pirmoji iš jų – partnerystė aplinkos srityje – pradėta įgyvendinti 2010 m. pirmąjį pusmetį; šiuo metu toliau dirbama siekiant apibrėžti konkrečias šios partnerystės sąlygas. Komisija aktyviai veikė regioninių Juodosios jūros regione veikiančių organizacijų tinkle, įskaitant Juodosios jūros regiono ekonominio bendradarbiavimo organizaciją, kurioje Komisija nuo 2007 m. turi nuolatinės stebėtojos statusą, ir Juodosios jūros apsaugos nuo taršos komisiją. Prie bendrų EKP tikslų įgyvendinimo atitinkamose šalyse prisidėta ne tik vykdant Viduržemio jūros šalių sąjungos veiklą, bet ir toliau įgyvendinant bendrą Afrikos ir Europos Sąjungos strategiją, taip pat ES ir Šiaurės Afrikos valstybėms glaudžiai bendradarbiaujant pagal Afrikos ir ES strateginės partnerystės iniciatyvą. IšVADOS Vidutiniuoju laikotarpiu galima daryti išvadą, kad, nepaisant sudėtingų aplinkybių, Europos Sąjunga sugebėjo sukurti reformoms vykdyti reikalingą partnerystę su savo kaimynėmis. Ši partnerystė labai naudinga ir partnerėms, ir Europos Sąjungai, net jeigu politikos modelis arba teisės aktai ne visuomet veiksmingai įgyvendinami. Ateityje reikės išspręsti sudėtingus klausimus. Pažangos sparta priklauso nuo to, kiek partnerės yra pasiryžusios įgyvendinti būtinas reformas; daugiau pasiekta ekonomikos srityje, visų pirma prekybos ir reguliavimo derinimo, o ne demokratinio valdymo srityje. Vis dėlto pažangos sparta taip pat priklauso nuo to, kokią naudą per pagrįstą laikotarpį partnerės gali tikėtis gauti. Todėl tai, kokiu mastu Europos Sąjunga ketina įsitraukti į partnerystę, turi ir ateityje turės didelę reikšmę. [1] Alžyras, Armėnija, Azerbaidžanas, Baltarusija, Egiptas, Gruzija, Izraelis, Jordanija, Libanas, Libija, Moldovos Respublika (toliau – Moldova), Marokas, Palestinos Autonomija, Sirija, Tunisas ir Ukraina. [2] 2009 m. gegužės 7 d. Prahos Rytų partnerystės aukščiausiojo lygio susitikimo bendra deklaracija. [3] Europos Sąjunga toliau teikia paramą EKP šalims, skirtą jų gebėjimams priimti pabėgėlius gerinti, be kita ko, pagal regionines apsaugos programas ( Ukraina , Moldova ). [4] ES energijos tiekimo užtikrinimo ir solidarumo veiksmų planas, COM (2008) 781, 2008 m. lapkričio 13 d. [5] COM (2010) 174, 2010 4 21. [6] Integruoto sienų valdymo, paramos mažoms ir vidutinėms įmonėms, energijos vartojimo efektyvumo, civilinės saugos ir aplinkos valdymo srityse.