LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 102/12

Pakeitimo paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą

2013/C 102/09

Šiuo paskelbimu suteikiama teisė pareikšti prieštaravimą paraiškai pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51 straipsnį.

PAKEITIMO PARAIŠKA

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 510/2006

dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos (2)

PAKEITIMO PARAIŠKA PAGAL 9 STRAIPSNĮ

„VOLAILLE DE BRESSE“/„POULET DE BRESSE“/„POULARDE DE BRESSE“/„CHAPON DE BRESSE“

EB Nr.: FR-PDO-0117-0145-17.11.2010

SGN ( ) SKVN ( X )

1. Keičiamos produkto specifikacijos dalys:

— ☒ Produkto pavadinimas — ☒ Produkto aprašymas — ☒ Geografinė vietovė — ☒ Kilmės įrodymas — ☒ Gamybos būdas — ☒ Ryšys su geografine vietove — ☒ Ženklinimas etiketėmis — ☒ Nacionaliniai reikalavimai — ☒ Kita (gamintojų, kompetentingų institucijų ir kontrolės įstaigų duomenų atnaujinimas)

2. Pakeitimo (-ų) pobūdis:

—  Bendrojo dokumento arba santraukos pakeitimas — ☒ Įregistruotos SKVN ar SGN specifikacijos, kurios bendrasis dokumentas ar santrauka neskelbti, pakeitimas —  Specifikacijos pakeitimas, dėl kurio paskelbto bendrojo dokumento keisti nereikia (Reglamento (EB) Nr. 510/2006 9 straipsnio 3 dalis) —  Laikinas specifikacijos pakeitimas dėl valdžios institucijų nustatytų privalomų sanitarijos ar fitosanitarijos priemonių (Reglamento (EB) Nr. 510/2006 9 straipsnio 4 dalis)

3. Pakeitimas (-ai):

3.1. Dalis „Produkto pavadinimas“:

1996 m. birželio 12 d. Reglamentu (EB) Nr. 1107/96 įregistruotą pavadinimą sudaro tik dalis pavadinimo, kurį iš pradžių prašyta įregistruoti. Taigi tai yra registravimo klaidos ištaisymas. Įregistruotas pavadinimas yra „Volaille de Bresse“/„Poulet de Bresse“/„Poularde de Bresse“/„Chapon de Bresse“.

3.2. Dalis „Produkto aprašymas“:

Visų auginimo laikotarpių trukmė buvo sujungta ir, kad būtų aiškesnis minimalus skerdimo amžius bei siekiant palengvinti patikrinimus, išreikšta sistemiškai dienomis.

Viščiukų auginimo trukmė padidėja nuo 106 iki 108 dienų. Tai susiję su galutinio etapo mediniame narve (épinette) pailginimu. Be to, mažiausias išdarinėtų viščiukų svoris padidinamas nuo 1,2 kg iki 1,3 kg. Dėl šių pakeitimų pagerėja galutinė produkto kokybė (mėsingesnė paukštiena).

Be to, nustatoma „poularde“ (mėsinės vištos) apibrėžtis: „lytiškai subrendusios patelės, galinčios dėti kiaušinius, tačiau jų dar nepradėjusios dėti.“

Nustatytas kaplūnų pardavimo laikotarpis – taip patikslinta ši išskirtinė tradicinė pardavimo praktika per metų pabaigos šventes. Siekiant išsamiau aprašyti tradicinę praktiką ir patikslinti, kad paukštiena gali būti parduodama įvyniota į audinį ar be jo, perrašyta dalis, susijusi su galimybe mėsines vištas ir viščiukus pardavinėti suvyniotus.

3.3. Dalis „Geografinė vietovė“:

Kad būtų išvengta dviprasmiškumo, patikslintas geografinėje vietovėje turinčių vykti operacijų sąrašas: atranka, dauginimasis, perėjimas, auginimas, skerdimas, paukštienos ruošimas ir, esant reikalui – greitas užšaldymas. Šis sąrašas – tai perkeltos nacionalinės nuostatos, numatytos su nuoroda susijusiu dekretu.

3.4. Dalis „Kilmės įrodymas“:

Atsižvelgiant į pasikeitusius nacionalinius įstatymus ir kitus teisės aktus, konsoliduota dalis „Duomenys, įrodantys, kad produktas kilęs iš geografinės vietovės“; dabar joje yra visų pirma su deklaravimu ir su produkto atsekamumo registrais bei gamybos sąlygų priežiūra susijusios prievolės.

Šie pakeitimai susiję su kilmės vietos nuorodų kontrolės sistemos reforma, padaryta 2006 m. gruodžio 7 d. įstatymu 2006-1547 dėl žemės ūkio, miško ar maisto bei jūros produktų vertės didinimo. Visų pirma, turi būti patvirtinama, kad ūkinės veiklos vykdytojai sugeba laikytis kilmės vietos nuorodos, kurią nori naudoti, specifikacijos reikalavimų. SKVN „Volaille de Bresse“ specifikacijos kontrolė organizuojama remiantis kontrolės įstaigos parengtu kontrolės planu.

Be to, ši dalis papildyta keliomis nuostatomis, susijusiomis su paukštienos atsekamumą užtikrinti skirtais registrais ir deklaracijomis.

3.5. Dalis „Gamybos būdas“:

3.5.1. Atranka, dauginimasis ir perėjimas

Siekiant užtikrinti veislės išsaugojimą, įtraukti papildomi atrankos reikalavimai. Padaryti su kiaušiniais ir viščiukais susiję patikslinimai, visų pirma, dėl mažiausio svorio (50 g kiaušiniams ir 32 g viščiukams).

3.5.2. Auginimas

Pakeitimu augintojams leidžiama į paukščių būrius įleisti keletą perlinių vištų, kad savo elgesiu jos nubaidytų plėšrūnus. Bresėje tai yra įprasta praktika. Šie paukščiai auginami tokiomis pačiomis sąlygomis ir, savaime suprantama, į jų skaičių atsižvelgiama apskaičiuojant tankumą, kad būtų užtikrinta auginimo gerovė ir sąlygų kokybė.

Pirminiuose dokumentuose (1957 m.), kuriais reglamentuojama „Volaille de Bresse“, tankumas nėra nustatytas. Dėl tankumo auginimo pradžioje, taip pat dėl tuo etapu reikalingos įrangos (lovys, girdykla) patikslinimų galima pagerinti sanitarinį auginimo ūkių valdymą. Tuo prisidedama prie gyvūnų gerovės ir kartu – prie galutinės produkto kokybės.

Padidintas tankumas augimo metu (ne daugiau kaip 12 paukščių 1 kvadr. pastato metre viščiukų ir mėsinių vištų atveju), kad būtų atsižvelgta į visus paukščius viso auginimo metu. Toks tankumas atitinka realią praktiką. Kaplūnų atveju tankumas lieka nepakitęs: patikslinta, kad jis taikomas nuo liepos 15 d., t. y. nuo kastravimo.

Siekiant kokybės, galutinis etapas viščiukams esant mediniuose narvuose pailginamas nuo 8 iki 10 dienų. Mėsinių vištų atveju galutinis etapas sumažinamas iki ne mažiau kaip 21 dienos; bendra auginimo trukmė nekeičiama (ne trumpiau kaip 140 dienų). Dėl šios nuostatos tampa įmanoma atsižvelgti į dienų ir naktų ilgumo kaitą skirtingais metų laikais ir išvengti, kad mėsinės vištos kiaušinius imtų dėti dienoms ilgėjant.

Patikslintos galutinio etapo mediniuose narvuose sąlygos – patalpos išdėstymas, tankumas narvuose, bendras paukščių skaičius patalpoje bei narvų, nebūtinai turinčių būti medinių, rūšys.

3.5.3. Paukščių auginimo sąlygos ir ganyklų administravimas

„Volailles de Bresse“ atveju ganyklos yra svarbus maisto išteklių, esančių žolėje ir gyvuose organizmuose (moliuskai, vabzdžiai ir pan.), šaltinis; ištekliai ypač gerai vystosi dirvožemyje esant drėgnam Bresės klimatui (dirvožemis molingas, nepralaidus dažno lietaus vandeniui). Nuostatomis, susijusiomis su žolingų ganyklų administravimu, siekiama užtikrinti tokių išteklių kokybę ir didinti paukščių gerovę.

Siūlymuose visų pirma gvildenami šie klausimai:

— paukštienos grupių ir partijų sąvokų apibrėžtys, siekiant pagerinti produkcijos atsekamumą,

— patikslinimas apie ne didesnę kaip 1 500 vištų viename ganyklos hektare metinę produkciją, kad būtų išsaugotas tinkamas ganyklos žolėtumas,

— patikslinimas apie sanitarinį ganyklos valymą, kurį reikia atlikti likus ne mažiau kaip dviem savaitėms iki paukščių išleidimo į ją,

— patikslinimai apie pievų sandarą (daugiametės ar laikinos ilgiau nei metus veikiančios ganyklos) ir jų priežiūrą,

— įvestas reikalavimas dėl ne trumpesnių kaip 25 m gyvatvorių viename hektare,

— sumažintas leidžiamas atstumas tarp auginimo pastatų,

— įvestas reikalavimas dėl paukščių mėšlo ganyklose.

Kitų pakeitimų tikslas – sustiprinti SKVN „Volaille de Bresse“ ir vietovės ryšį bei padidinti saugomos kilmės vietos nuoroda žymimos paukštienos kokybę ir atsekamumą:

— tame pačiame ūkyje atliekamų etapų patikslinimai. Gamintojų grupė norėjo patikslinti tradicinę praktiką auginti paukščius vienu po kito einančiais auginimo ir galutiniu etapais tame pačiame ūkyje. Taip paukščiai išvengia streso ir sanitarinių pavojų, kurių galėtų atsirasti, jei būtų keičiama auginimo vieta (transportas, kiti pastatai ir aplinka, „socialinės“ partijos sąrangos pakitimai ir pan.), ir kurie turėtų įtakos galutinei produkto kokybei,

— nustatytas didžiausias viščiukų grupių viename pastate dydis ir tankis,

— padidintas didžiausias paukščių partijos dydis – 700 paukščių,

— įvestos nuostatos dėl lovių ir girdyklų ilgio skirtingais paukščių auginimo etapais,

— patikslintos paukščiams taikomos profilaktinės priemonės ir priemonės, susijusios su patalpų valymu, dezinfekcija ir sanitariniu valymu.

3.5.4. Mityba

Patikslintos „Volaille de Bresse“ mitybos taisyklės, visų pirma:

— siekiant nustatyti pagrindines auginimo pradžios laikotarpio mitybos taisykles, sudarytas medžiagų, sudarančių auginimo pradžios laikotarpio pašarą, sąrašas, taip pat nustatytas didžiausias riebalų kiekis (6 %). Patikslinta, kad grūdai, sudarantys ne mažiau kaip 50 % raciono, gaunami iš geografinės vietovės,

— su augimo laikotarpiu susijusiais siūlomais pakeitimais patikslinami mitybos metodai. Paukščių racionas daugiausia sudarytas iš ganyklos išteklių, papildomų pieno produktais ir iš geografinės vietovės gaunamais grūdais. Pakeitimais siekiama, kad paukščiams netrūktų lesalo ir būtų tiksliau nustatomi jų mitybos papildai. Todėl, atsižvelgiant į Bresės tradicijas, per augimo ir galutinį laikotarpius racionui nustatomas ne mažesnis kaip 40 % kukurūzų kiekis. Patikslinta, kokie yra per šiuos laikotarpius duodami grūdai ir pieno produktai, taip pat jų kiekis. Patikslinta, kad papildant vietos išteklius, paukščiams gali būti tiekiami augaliniai baltymai, mineralai ir vitaminai. Tokiems papildams taikomi kiekio ir kokybės apribojimai (baltymų kiekis ne didesnis kaip 15 %). Tikslas – subalansuoti mitybą, tuo pačiu apribojant baltymų kiekį: tai verčia „Volaille de Bresse“ pagrindinio lesalo (žolės, vabzdžiai, nedideli moliuskai ir pan.) ieškoti ganyklose; taip užtikrinama, kad būtų išsaugomos būdingos savybės, išreiškiančios ryšį su vietove,

— įtrauktas draudimas naudoti GMO visuose „Volaille de Bresse“ duodamuose pašaruose, įskaitant pašarus, duodamus auginimo pradžios laikotarpiu, bei draudimas ūkiuose sodinti genetiškai modifikuotas augalų veisles.

3.5.5. Skerdimas, ruošimas ir pakavimas

Panaikintas mažiausio svorio tikrinimas tiekimo ar paėmimo metu – dėl šios nuostatos reikėdavo atlikti dvigubą tikrinimą, nes būdavo tikrinamas numanomas gyvasis svoris paėmimo ar tiekimo metu ir išdarinėtos paukštienos svoris skerdykloje. Nustatyta, kad reikalingiau yra tikrinti išdarinėtos paukštienos, kuri yra parduoti skirtas produktas, svorį.

Padarytais pakeitimais siekiama padidinti viršutinę nuplikinimo temperatūros ribą, kad ši nuostata būtų pritaikyta skirtingo svorio ir riebumo viščiukams, mėsinėms vištoms ir kaplūnams.

Kraujo nuleidimo, išpjaustymo ar išdarinėjimo, galutinio nupešimo ir kaklų nuvalymo operacijos ir toliau atliekamos rankomis. Vis dėlto buvo patikslinta, kad apvali paukščių išeinamosios angos įpjova gali būti atliekama specialiu peiliu – tai pusiau rankinis instrumentas.

Nustatyta paukštienos „ruošimo“ apibrėžtis: tai galutinis nupešimas ir kaklų nuvalymas. Tai rankomis atliekami veiksmai; tuo pat metu, prieš pat uždedant identifikacines žymas, kuriomis užtikrinamas produkto atsekamumas, produktą galima ir įvertinti.

Patikslinta apsiuvimo operacija.

Užšaldymas pakeistas greitu užšaldymu. Įvestomis greito užšaldymo taisyklėmis (maksimalus laikas, iki kada galima greitai užšaldyti, temperatūra, galutinė vartojimo data) užtikrinama optimali produkto kokybė.

3.6. Dalis „Ryšys su geografine vietove“:

Ši dalis perrašyta, siekiant įrodyti geografinės vietovės ypatumus, produkto ypatumus ir ryšį su geografine vietove. Ši dalis buvo įterpta remiantis Reglamento (EB) Nr. 510/2006 nuostatomis.

3.7. Dalis „Ženklinimas etiketėmis“:

Padaryti patikslinimai, susiję su identifikavimo žymų išdavimo taisyklėmis, „Bresse“ pavadinimo naudojimu lydraščiuose ir sąskaitose bei nuorodomis, esančiomis žymoje ir etiketėje.

3.8. Dalis „Nacionaliniai reikalavimai“:

Atsižvelgiant į nacionalinių įstatymų ir kitų teisės aktų raidą, dalis „Nacionaliniai reikalavimai“ sudaryta kaip lentelė, kurioje nurodyti pagrindiniai kontroliuojami dalykai, jų standartinės vertės ir vertinimo metodas.

3.9. Kompetentingų institucijų, gamintojų ir kontrolės įstaigų duomenys:

Atnaujinti už SKVN kontrolę atsakingos sertifikavimo institucijos ir kompetentingų institucijų bei gamintojų duomenys.

BENDRASIS DOKUMENTAS

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 510/2006

dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos

„VOLAILLE DE BRESSE“/„POULET DE BRESSE“/„POULARDE DE BRESSE“/„CHAPON DE BRESSE“

EB Nr.: FR-PDO-0117-0145-17.11.2010

SGN ( ) SKVN ( X )

1. Pavadinimas:

„Volaille de Bresse“/„Poulet de Bresse“/„Poularde de Bresse“/„Chapon de Bresse“

2. Valstybė narė arba trečioji šalis:

Prancūzija

3. Žemės ūkio produkto arba maisto produkto aprašymas:

3.1. Produkto rūšis:

1.1 klasė. Šviežia mėsa (ir subproduktai)

3.2. Produkto, kuriam taikomas 1 punkte nurodytas pavadinimas, aprašymas:

„Volaille de Bresse“/„Poulet de Bresse“/„Poularde de Bresse“/„Chapon de Bresse“ priklauso Gallus genčiai ir baltųjų vištų porūšio galų ar Bresės veislei. Suaugę paukščiai pasižymi jiems būdingomis išorinėmis savybėmis.

„Poulet de Bresse“ yra vyriškos ar moteriškos lyties viščiukas, ne jaunesnis kaip 108 dienų, jo svoris (išdarinėto) – ne mažesnis nei 1,3 kg (paruoštas kepti – 1 kg). „Poularde de Bresse“ (mėsinė višta) yra ne jaunesnė kaip 140 dienų lytiškai subrendusi patelė, galinti dėti kiaušinius, tačiau jų dar nepradėjusi dėti, jos svoris (išdarinėtos) – ne mažesnis nei 1,8 kg. Viščiukai ir mėsinės vištos gali būti tradiciškai suvyniotos ir apsiūtos.

„Chapon de Bresse“ yra vyriškos lyties kastruotas gaidžiukas (kaplūnas), ne jaunesnis kaip 224 dienų, jo svoris (išdarinėto) – ne mažesnis nei 3,0 kg. Jis pardavinėjamas tik per metų pabaigos šventes – nuo lapkričio 1 d. iki sausio 31 d. Tradiciškai jis būtinai turi būti įvyniotas į augalinės kilmės audeklą (linas, kanapė, medvilnė) ir apsiūtas taip, kad jo nesimatytų, išskyrus kaklą, kurio viršutinis trečdalis paliekamas su plunksnomis.

Paskersti paukščiai turi būti mėsingi, su gerai išsivysčiusia krūtinėle; odelė turi būti švari, be plunksnų, įplyšimų, mėlynių ar neįprastos spalvos dėmių; pakankamai riebūs, kad nesimatytų nugarkaulio; natūrali krūtinkaulio forma neturi būti pakeista. Galūnės turi būti be lūžių. Ant viršutiniojo kaklo trečdalio paliktos plunksnos turi būti švarios. Kojos turi būti švarios.

Paukščiai parduodami išdarinėti. Pateikimo formos „paruoštas kepti“ ir „greitai užšaldytas“ galimos tik viščiukų atveju su sąlyga, kad nepašalintos galūnės, išskyrus pirštakaulius.

Paukščiai, kurie buvo suvynioti į audeklą ir apsiūti, gali būti parduodami suvynioti ar nesuvynioti. Jei nesuvynioti, tai jų forma turi būti pailga. Sparnai ir kojos prigludusios prie kūno, o ne išsikišusios. Mėsa turi būti tvirta, kieta ir išlaikiusi formą.

3.3. Žaliavos (taikoma tik perdirbtiems produktams):

—

3.4. Pašarai (taikoma tik gyvūniniams produktams):

Paukščių auginimas susideda iš trijų vienas po kito einančių – auginimo pradžios, augimo ir galutinio – laikotarpių. Šiais laikotarpiais paukščių lesale gali būti tik:

— iš saugomos kilmės geografinės vietovės gaunami ir, jei įmanoma, pačiame ūkyje užauginti grūdai,

— augalai, šalutiniai produktai ir papildai, gauti iš genetiškai nemodifikuotų produktų.

Auginimo pradžios laikotarpiu, kuris trunka ne ilgiau kaip 35 dienas, ne mažiau kaip 50 % raciono yra sudaryta iš grūdų, prie kurių gali būti pridedama augalinių papildų, pieno produktų, vitaminų ir mineralų.

Po vadinamojo auginimo pradžios laikotarpio paukščiai auginami žolėmis apaugusiose ganyklose. Lesalą tuo laikotarpiu sudaro daugiausia ganyklose esantys ištekliai (žolė, vabzdžiai, moliuskai ir pan.); taip pat grūdai: kukurūzai, grikiai, kviečiai, avižos, kvietrugiai, miežiai ir pienas bei jo produktai. Šie grūdai, iš kurių kukurūzai sudaro ne mažiau kaip 40 % raciono, gali būti virti, daiginti, skaldyti ar malti, bet ne kitaip perdirbti. 36–84 auginimo dienomis, kai vystosi skeletas, paukščiams papildomai prie vietinių išteklių gali būti duodama baltymų, mineralų ir vitaminų.

Baltymų kiekis dienos racione yra ne didesnis kaip 15 %.

Po šio vadinamojo augimo laikotarpio seka galutinis laikotarpis: viščiukų atveju – ne trumpesnis kaip 10 dienų, mėsinių vištų atveju – ne trumpesnis kaip 3 savaitės, kaplūnų atveju – ne trumpesnis kaip 4 savaitės. Šiuo laikotarpiu paukščiai laikomi narvuose, tamsioje ir gerai vėdinamoje patalpoje. Šiuo laikotarpiu paukščių racionas toks pat kaip ir augimo laikotarpiu; gali būti duodama ryžių.

Apskritai, apie 90 % paukščių lesalo (ganykla ir grūdai) gaunama iš geografinės vietovės.

3.5. Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje:

Paukščių atranka, dauginimasis, perėjimas, auginimas ir skerdimas vyksta geografinėje vietovėje.

3.6. Specialios pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės:

Paukštienos ruošimas (galutinis nupešimas ir kaklų nuvalymas), pakavimas ir, esant reikalui ir tik viščiukų atveju – greitas užšaldymas vyksta geografinėje vietovėje, o pateikimo formos yra šios:

— išdarinėti paukščiai,

— suvynioti ir apsiūti paukščiai. Vyniojimo ir rišimo operacijos, būtinos kaplūnų atveju, naudojamos tradiciškai pateikiant Bresės paukštieną: stipriai įvyniojama į augalinės kilmės audeklo (linas, kanapė, medvilnė) gabalą ir susiuvama ranka (ne mažiau kaip 15–20 dygsnių, priklausomai nuo to, ar tai viščiukas, mėsinė višta ar kaplūnas),

— kepti paruošti ar greitai užšaldyti paukščiai (tik viščiukai). Paukščių galūnės (išskyrus pirštakaulius) nepašalinamos.

Tai, kad šie veiksmai turi būti atliekami geografinėje vietovėje, grindžiama labai specifinėmis ir tradicinėmis žiniomis, naudojamomis jiems atlikti. Paukščių suvyniojimas ir apsiuvimas – puikūs to pavyzdžiai. Ši technika naudojama daugiausia metų pabaigos švenčių proga; taip riebalai geriau įsigeria į raumenis ir paryškinamos organoleptinės produktų savybės. „Volaille de Bresse“ sektoriaus ūkio veiklos subjektai šią praktiką išsaugojo, nors toks produktų pateikimas reikalauja daug laiko ir darbo. Pateikimo formos „paruoštas kepti“ ir „greitai užšaldytas“ taip pat būdingos SKVN „Volaille de Bresse“ tuo, kad galūnės, išskyrus pirštakaulius, nepašalinamos.

Be to, ypač švelni Bresės paukščių oda reikalauja išskirtinio kruopštumo, kad nebūtų pažeista nupešant, vyniojant, pakuojant. Todėl reikėtų kuo labiau sumažinti veiksmų, per kuriuos galėtų būti pažeista oda (įplėšimai, mėlynės ar neįprastos spalvos dėmės yra priežastys, dėl kurių paukštienos kokybė pagal specifikaciją pažeminama), skaičių.

Galiausiai, operacijas atlikti geografinėje vietovėje būtina ir dėl to, kad kartu atliekamas ir paukštienos SKVN klasifikavimas. Būtent po šio paskutinio klasifikavimo etapo paukštiena gali būti parduodama su SKVN žyma ar be jos. Šis klasifikavimas – tai identifikacinių žymų uždėjimas (mėsinėms vištoms ir kaplūnams – antspaudai). Žymos yra skirtos produktų identifikavimui ir atsekamumui užtikrinti.

3.7. Specialios ženklinimo etiketėmis taisyklės:

„Volaille de Bresse“/„Poulet de Bresse“/„Poularde de Bresse“/„Chapon de Bresse“ yra pažymėti augintojo žiedu, skerdyklos žyma, specialia etikete, o mėsinės vištos ir kaplūnai – dar ir identifikaciniu antspaudu.

Etiketė dedama ant išdarinėtų paukščių nugarų ar paruoštų kepti paukščių krūtinkaulio tuo metu, kai paukštiena klasifikuojama kaip SKVN prieš ją išvežant. Etiketėje yra Europos Sąjungos SKVN logotipas.

Identifikacinių žymų pavyzdžiai

Unikalus žiedas yra nepažeidžiamas, ant jo nurodyti augintojo duomenys. Nepažeidžiamas antspaudas yra sąvaržėlės formos, ant jo yra užrašas „Bresse“. Skerdyklų atveju nurodomi skerdyklų duomenys. Jei paukštį paskerdė augintojas ūkyje, ant antspaudo nurodoma „Abattage à la ferme“ („paskersta ūkyje“).

Identifikaciniuose kaplūnų ir mėsinių vištų antspauduose yra įrašas „Poularde de Bresse roulée“ arba „Poularde de Bresse“ arba „Chapon de Bresse“ ir įrašas „appellation d’origine contrôlée“ ar „appellation d’origine protégée“.

Žymėjimo identifikacinėmis žymomis sąlygos:

Paukštis žieduojamas augintojo žiedu ant kairės kojos prieš išvežant iš ūkio. Antspaudas dedamas kaklo apačioje, kai paukštiena klasifikuojama kaip SKVN prieš ją išvežant. Žiedas ir antspaudas yra vienkartiniai; jie turi būti pritvirtinami taip, kad jų nebūtų galima suklastoti. Antspaudai dedami kaklo apačioje, juos prilaiko žyma.

4. Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas:

Kilmės vietos nuorodos „Volaille de Bresse“ geografinė vietovė apima šias komunas ar jų dalis.

Eno departamente (01): Bâgé-le-Châtel, Bourg-en-Bresse-Est, Bourg-en-Bresse-Nord-Centre, Bourg-en-Bresse-Sud, Montrevel-en-Bresse, Péronnas, Pont-de-Vaux, Pont-de-Veyle, Saint-Trivier-de-Courtes ir Viriat kantonus.

Šių kantonų komunas ar jų dalis: Ceyzériat: Ceyzériat (vakarinė dalis D52), Jasseron (vakarinė dalis D52); Châtillon-sur-Chalaronne: l’Abergement-Clémenciat (Nord Châtillon dalis), Biziat, Chanoz-Châtenay, Châtillon-sur-Chalaronne (šiaurės vakarai), Chaveyriat, Condeissiat, Dompierre-sur-Chalaronne (Nord Chalaronne dalis), Mézériat, Neuville-les-Dames, Saint-Julien-sur-Veyle, Sulignat, Vonnas; Coligny: Beaupont, Bény, Coligny (vakarinė dalis N83/D52), Domsure, Marboz, Pirajoux, Salavre (vakarinė dalis N83), Verjon (vakarinė dalis N83), Villemotier; Pont-d’Ain: Certines, Dompierre-sur-Veyle (dalis), Druillat (dalis), Saint-Martin-du-Mont (vakarinė dalis D52), Tossiat (vakarinė dalis D52), La Tranclière; Thoissey: Garnerans, Illiat, Saint-Didier-sur-Chalaronne (Nord Chalaronne dalis), Saint-Etienne-sur-Chalaronne (Nord Chalaronne dalis), Thoissey; Treffort-Cuisiat: Courmangoux (vakarinė dalis D52), Meillonnas (vakarinė dalis D52), Pressiat (vakarinė dalis D52), Saint-Etienne-du-Bois, Treffort-Cuisiat (vakarinė dalis D52).

Juros departamentas (39) Šių kantonų komunas ar jų dalis: Beaufort: Augea (vakarai N83), Beaufort (vakarai N83), Bonnaud, Cezancey (vakarai N83), Cousance (vakarai N83), Cuisia (vakarai N83), Mallerey, Maynal (vakarai N83), Orbagnia (vakarai N83), Sainte-Agnès (vakarai N83), Vercia (vakarai N83), Vincelles (vakarai N83); Bletterans: Bletterans, Chapelle-Voland, Cosges, Desnes (vakarai), Fontainebrux, Larnaud, Nance, Relans, Les Repôts, Ruffey-sur-Seille (dalis), Villevieux; Chaumergy: Bois-de-Gand (vakarai ), La Chassagne (pietūs D468), Chaumergy (dalis), La Chaux-en-Bresse (vakarai D95), Chêne-Sec, Commenailles, Foulenay (dalis), Francheville (vakarai D95 + pietūs D468), Froideville (dalis), Rye (vakarai D468), Vincent (vakarai D95); Chaussin: Asnans-Beauvoisin (vakarai D468), Chaînée-des-Coupis (pietvakariai), Chaussin (pietūs D468), Les Essards-Taignevaux (vakarai D468), Les Hays, Neublans-Abergement; Chemins: Annoire (Doubs pietūs), Longwy-sur-le-Doubs (dalis), Petit-Noir (Doubs vakarai); Lons-le-Saunier Nord: Chilly-le-Vignoble, Condamine, Courlans, Courlaoux, Montmorot (pietūs N78+vakarai N83); Lons-le-Saunier-Sud: Frébuans, Gevingey (vakarai N83), Messia-sur-Sorne (šiaurė N83), Trenal; Saint-Amour: Balanod (vakarai N83), Chazelles, Digna (vakarai N83), Nanc-lès-Saint-Amour (vakarai N83), Saint-Amour (vakarai N83), Saint-Jean-d’Etreux (vakarai N83).

Sonos ir Luaros departamente (71): Beaurepaire-en-Bresse, Cuisery, Louhans, Montpont-en-Bresse, Montret, Saint-Germain-du-Bois, Saint-Germain-du-Plain, Saint-Martin-en-Bresse kantonai.

Šių kantonų komunas ar jų dalis: Chalon-sur-Saône-Sud: Chalon-sur-Saône (kairysis krantas), Châtenoy-en-Bresse, Epervans, Lans, Oslon, Saint-Marcel; Cuiseaux: Champagnat (vakarai N83), Condal, Cuiseaux (dalis), Dommartin-les-Cuiseaux, Flacey-en-Bresse, Frontenaud, Joudes (vakarai N83), Le Miroir, Varennes-Saint-Sauveur; Pierre-de-Bresse: Authumes, Beauvernois, Bellevesvre, La Chapelle-Saint-Sauveur, Charrette-Varennes (dalis), La Chaux, Dampierre-en-Bresse, Fretterans (dalis), Frontenard, Lays-sur-le-Doubs (dalis), Montjay, Mouthier-en-Bresse, Pierre-de-Bresse, La Racineuse, Saint-Bonnet-en-Bresse, Torpes; Tournus: Lacrost, Préty, Ratenelle, Romenay, Tournus (dalis), La Truchère; Verdun-sur-le-Doubs: Ciel, Longepierre (pietūs), Navilly (Doubs pietūs), Pontoux, Sermesse, Toutenant, Verdun-sur-le-Doubs, Verjux.

5. Ryšys su geografine vietove:

5.1. Geografinės vietovės ypatumai:

— Gamtiniai veiksniai

„Volailles de Bresse“ auginimo vietovė sutampa su miškinga ir šiek tiek kalvota vietove, susidariusia prekvartero laikotarpiu, dirvožemis labai molingas ir nelaidus vandeniui. Klimatui didelę įtaką daro vandenynas, klimatas drėgnas, dažni rūkai.

Kukurūzai, Bresėje pasirodę XVII a. (šiek tiek daugiau nei šimtmečiu vėliau, nei Andalūzijoje), suvaidino lemiamą vaidmenį Bresės žemės ūkio sistemoje – tai buvo pagrindinis žmonių valgis ir paukščiams naudojamas lesalas. Tokiomis aplinkybėmis įsitvirtino ir gyvuoja tradicinis mišrus ūkininkavimas, paremtas žolinių ir grūdinių kultūrų bei paukščių ir gyvulių auginimu (iš pradžių pieninių, paskui žinduklių).

— Žmogiškieji veiksniai

Bourg-en-Bresse miesto archyvuose nuo 1591 m. minimi „Volailles de Bresse“ ir ypač „riebūs gaidžiukai“. Nuo XVII a. daugėjo atsiskaitymų kaplūnais ir mėsinėmis vištomis, o XVIII a. pabaigoje jie naudoti visoms nuomos sutartims. Vėliau gastronomas Brillat-Savarin knygoje Physiologie du goût (1825 m.) akcentavo mėsos sultingumą: „Mėsinių vištų tarpe pirmauja Bresės vištos“.

Produkcijos didėjimą paskatino prekybos suintensyvėjimas dėl atidarytos Paryžiaus–Liono–Marselio geležinkelio linijos. Tai, kad netoliese yra didelis miestas, kaip Lionas, neabejotinai yra apčiuopiamas augimą skatinantis veiksnys.

Vietos veislė pripažinta vienintele, iš kurios galima gaminti SKVN žymimus produktus; ji yra labai atspari ir puikiai prisitaikiusi prie aplinkos ir drėgno Bresės dirvožemio. Anksčiau kiekvienas augintojas pats pasirinkdavo reproduktorius iš savo būrio. Po to, 1955 m., kolektyviniu sektoriaus nutarimu buvo įsteigtas selekcijos centras. Jame atliekama genealoginė veislės atranka, leidžianti veislę išsaugoti.

Auginimo praktika paremta nuo seno sukurtu racionu, kai paukščiai savarankiškai ieško maisto žolėtose ganyklose (kirminų, žolės), o tas maistas papildomas grūdais ir pieno produktais (skiestu pienu, išrūgomis, pieno milteliais, pasukomis). Galutinis paukščių penėjimas vyksta narvuose, vadinamuose „épinettes“, kurie yra ramioje ir tamsioje patalpoje, kad būtų išvengta streso. Paskersti paukščiai paprastai pateikiami originaliai – kaklo apačioje paliekama plunksnų „apykaklė“.

Augintojas ypač rūpinasi kaplūnais – vyriškos lyties paukščiais, gimusiais pavasario pradžioje ir kastruotais iki liepos 15 d – ir mėsinėmis vištomis – vyresnėmis nei viščiukas patelėmis, dar nesudėjusiomis kiaušinių. Galutinis šių paukščių penėjimo etapas narvuose trunka ilgiau nei viščiukų; jie dažniausiai maitinami skanesniu pašteto forma pateikiamu maistu. Skerdžiant su jais taip pat elgiamasi labai švelniai, o nupešami ypač kruopščiai, stengiantis nepažeisti odos. Kai jie papuošiami pagal Bresės tradiciją (tai būtina kaplūnų atveju), paukščių kojos ir sparnai prispaudžiami prie kūno. Tuomet paukščiai tvirtai susukami į tvirtą augalinės kilmės audeklą, jis susiūnamas plonu siūlu pradedant nuo centrinės dalies ir baigiant galva ir pasturgaliu taip, kad paukštis būtų visiškai „įsuptas“, išskyrus kaklą, kurio viršutinis trečdalis paliekamas su plunksnomis. Išvyniotas paukštis yra būdingos cilindro formos ir kyšo tik galva ir kaklas.

5.2. Produkto ypatumai:

Paukščiams būdingas smulkus skeletas ir odos grūdėtumas, rodantys mėsingumą ir riebumą. Nugaros ilgumas yra laidas, kad krūtinėlė bus kokybiška.

„Volaille de Bresse“ laikoma riebia paukštiena, t. y. pailgos formos ir liekni paukščiai, o tai rodo tinkamumą penėjimui. Jie aiškiai skiriasi nuo „poulet de grain“, kurie yra stambesni, tvirtesni ir turintys ne tokių aiškių aneminių savybių.

Paukštieną išvirus tinkamai, kad ji neprarastų organoleptinių savybių, ji pasižymi mėsingumu, minkštumu, intensyviu skoniu ir sultingumu.

Šioje paukštienoje yra puikus mėsos gabalų pasirinkimas, kaip ilga ir plati krūtinėlė ir sultingos blauzdelės. Kaulai labai ploni, galva ir kaklas gležni, taigi nevalgomų dalių labai nedaug. Nuleidus kraują ir nupešus paukštiena pasižymi mėsingumu ir riebumu; nėra matomų išsikišusių iškilumų.

Mėsa švelni, tirpstanti burnoje – tai jai pelnė „moelleux“ („minkštosios“) vardą Paryžiaus turguose. Mėsa lengvai atsiskiria nuo kaulų, kaip ir skirtingi raumenys vieni nuo kitų. Raumeninės skaidulos tokios plonytės, kad jų beveik nesijaučia. Sausgyslių ir jungiamųjų audinio plėvių beveik nėra, jos nesiskiria nuo mėsos. Yra ne tik paviršinių riebalų, kurių kiekis priklauso nuo nupenėjimo; riebalų yra ir paukščių raumenyse. Kiekviena iš smulkučių skaidulų tam tikra prasme yra apvilktos riebalais, o išvirus tai suteikia mėsai ypatingo švelnumo.

Mėsinės vištos už viščiuką yra stambesnės ir sunkesnės, jų skoninės savybės ypatingos ir susijusios su geresniu penėjimu. Kaplūnai, kuriems dėl kastracijos ir ilgo gyvenimo riebalai ilgai ir nuolat infiltruojasi į raumenų audinius, yra labai aukštos kulinarinės vertės paukščiai, jie parduodami tik per metų pabaigos šventes.

Patyrę degustuotojai pripažįsta, kad šių paukščių mėsa turi tam tikrą kvapą, kurį vertina patys didžiausi gurmė.

Šiuos produktus, kurių vartojimas giliai įaugęs į vietos virtuvę, ruošia ir reklamuoja geriausi restoranai tiek Prancūzijoje, tiek užsienyje.

5.3. Priežastinis geografinės vietovės ir produkto, kuriam suteikta SKVN, kokybės ar savybių arba geografinės vietovės ir kurios nors produkto, kuriam suteikta SGN, savybės, gero vardo ar kitos ypatybės ryšys:

Mišrus ūkininkavimas Bresėje, atsiradęs dėl aplinkos savybių, ypač dėl tinkamumo auginti žolinius augalus ir kukurūzus, kuriems reikalingas drėgnas klimatas ir drėgnas dirvožemis, yra pagrindinis paukštininkystės veiksnys ir ištakos. Kukurūzai, kurie yra duodami su kitais grūdais, dėl savo maistinių savybių leido auginti riebius paukščius, kuriais grindžiamas geras Bresės paukštienos vardas.

Augintojai sugebėjo išlaikyti gryną veislę ir toliau tobulinti Bresės paukščių savybes. Paukščiams būdingas atsparumas padeda jiems gyventi šioje sudėtingoje aplinkoje, kur tenka maitintis iš dalies atsitiktinai randamais gyviais ir svarbią vietą užimančiais papildais iš geografinės vietovės (kukurūzais, pienu), kuriuos augintojai paukščiams duoda auginimo ir penėjimo metu.

Taigi auginimas paremtas tvirta tradicija, sujungiančia baltymų turtingą racioną, specifinius penėjimo būdus ir vėlyvą skerdimą, dėl kurio paukščiai fiziologiškai subręsta iki galo.

Dėl auginimo būdo, priežiūros ir penėjimo virta paukštiena įgyja išskirtinių organoleptinių savybių. Tradicinis paprotys paukščius tvirtai vynioti į audeklo gabalą padeda pasiekti, kad riebalai įsigertų į raumenis. Į riebalus įsigėrę ir virimo metu išlaisvinti eteriai tarpusavyje reaguoja ir įsigeria į mėsą – taip paukštiena įgyja subtilų kvapą.

Daug šių paukščių parduodama po keturių specialių parodų „Les glorieuses de Bresse“; pirmoji Bresėje vyko 1862 m. gruodžio 23 d. Kiti trys renginiai vyksta likus savaitei iki Kalėdų Pont-de-Vaux, Montrevel-en-Bresse ir Louhans miesteliuose; per juos galima išvysti daugiau nei 1 000 suvyniotų paukščių; gražiausi iš jų pateikiami žiuri teismui. Vištų augintojai kovoja dėl apdovanotųjų kaplūnų ir mėsinių vištų kainų; šie paukščiai parduodami didžiausią kainą pasiūliusiems pirkėjams, o gražiausi pavyzdžiai papuošia parduotuvių vitrinas ir gražiausius kalėdinius stalus. Šie konkursai rodo, kaip augintojai didžiuojasi savo produkcija ir kaip jie yra atsidavę savo darbui.

Nuoroda į paskelbtą specifikaciją:

(Reglamento (EB) Nr. 510/2006 5 straipsnio 7 dalis (3))

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCVolailleDeBresse2011.pdf

(1) OL L 343, 2012 12 14, p. 1.

(2) OL L 93, 2006 3 31, p. 12.

(3) Žr. 2 išnašą.