Komisijos komunikatas - Kioto protokole nustatytų normų įgyvendinimo pažanga (reikalaujama pagal Europos parlamento ir Tarybos sprendimą 280/2004/EB dėl šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos Bendrijoje monitoringo mechanizmo ir Kioto protokolo įgyvendinimo) {SEK(2007)1576} /* KOM/2007/0757 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 27.11.2007 KOM(2007) 757 galutinis KOMISIJOS KOMUNIKATAS KIOTO PROTOKOLE NUSTATYTŲ NORMŲ ĮGYVENDINIMO PAŽANGA (reikalaujama pagal Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą 280/2004/EB dėl šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos Bendrijoje monitoringo mechanizmo ir Kioto protokolo įgyvendinimo) {SEK(2007)1576} TURINYS 1. SANTRAUKA 3 2. FAKTINĖ PAžANGA 1990–2005 M. 5 2.1. Išmetamųjų ŠESD kiekio pokyčiai 5 2.2. Išmetamųjų teršalų kiekis vienam gyventojui ir ŠESD taršos intensyvumas 2005 m. 6 2.3. Išmetamųjų ŠESD kiekis 2005 m., palyginti su 2004 m. 7 2.4. Išmetamųjų teršalų kiekio pokyčiai svarbiausiuose ekonomikos sektoriuose 8 3. NUMATOMA KIOTO PROTOKOLE NUSTATYTOS NORMOS ĮGYVENDINIMO PAŽANGA 10 3.1. Valstybių narių prognozės 10 3.1.1. ES-27 10 3.1.2. ES-15 10 3.1.3. ES-12 11 3.1.4. Šalys kandidatės 11 3.2. Europos klimato kaitos programos (EKKP) įgyvendinimas 13 3.3. ES prekybos išmetamųjų teršalų leidimais sistemos įgyvendinimas 14 3.3.1. Pirmasis prekybos laikotarpis (2005–2007 m.) 14 3.3.2. Antrasis prekybos laikotarpis (2008–2012 m.) 14 3.3.3. Bendro įgyvendinimo ir švarios plėtros mechanizmų naudojimas operatorių veikloje 14 3.4. Vyriausybių planai taikyti Kioto protokole numatytus mechanizmus 15 3.5. Numatomas anglies dioksido absorbentų naudojimas 15 1. SANTRAUKA Europos bendrija (EB) pagal Kioto protokolą sutiko iki 2008–2012 m. sumažinti išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų (ŠESD) kiekį 8 %, palyginti su bazinių metų lygiu[1]. Remiantis naujausiais 2005 m. registrų duomenimis[2], ES-15 valstybėse bendras išmetamųjų ŠESD kiekis (į jį neįskaičiuotas išmetamųjų teršalų, susidariusių dirbant žemę, keičiant žemės naudojimo paskirtį ir vykdant miškininkystės veiklą, kiekis ir dėl tokios veiklos pašalintas išmetamųjų teršalų kiekis) buvo 2 % mažesnis už bazinių metų[3] lygį. 2005 m. ES-15 valstybių išmetamųjų ŠESD kiekis sumažėjo 0,8 %, palyginti su 2004 m., nors jų ekonomika išaugo 1,6 %. Remiantis 1 schemoje pateiktomis prognozėmis[4], Bendrija įgyvendins Kioto protokole jai nustatytą normą, jei valstybės narės skubiai patvirtins ir įgyvendins papildomą politiką bei priemones (išsamesnė informacija – priede pateiktose 1-oje, 2-oje ir 3-ioje lentelėse). Šiuo atžvilgiu svarbus žingsnis žengtas neseniai priėmus sprendimus dėl 2008–2012 m. nacionalinių paskirstymo planų pagal ES prekybos išmetamųjų teršalų leidimais sistemą. Įgyvendinus šiuos planus, ES-15 valstybėse išmetamųjų teršalų kiekis turėtų sumažėti 3,4 %, o ES-25 valstybėse – 2,6 %[5], palyginti su baziniais metais. Į šį numatytą išmetamųjų teršalų kiekio sumažėjimą prognozėse dar neatsižvelgta. 1 schema. Faktinis ir prognozuojamas išmetamųjų teršalų kiekis ES-15 valstybėse [pic] Iki 2010 m. trys ES-15 valstybės (Jungtinė Karalystė, Švedija ir Vokietija) greičiausiai įgyvendins joms nustatytas normas, taikydamos tik esamą vidaus politiką ir priemones. Dar 8 valstybės narės turėtų įvykdyti joms nustatytas normas, jei bus atsižvelgta į Kioto protokole numatytų mechanizmų, anglies dioksido absorbentų ir jau svarstomos papildomos vidaus politikos bei priemonių poveikį. Remiantis šia analize, Danija, Ispanija ir Italija greičiausiai neįvykdys Kioto protokole joms nustatytos normos. Tačiau reikėtų pažymėti, kad šioje analizėje dar deramai neatsižvelgta į poveikį, kurį gali padaryti neseniai priimti Komisijos sprendimai dėl 2008–2012 m. išmetamųjų teršalų leidimų nacionalinių paskirstymo planų. Be to, joje neatsižvelgta į poveikį, kurį gali padaryti papildomos priemonės, kurias dauguma šių valstybių narių neseniai patvirtino arba ruošiasi patvirtinti, kad įvykdytų Kioto protokole joms nustatytas normas[6],[7]. Tačiau, kad šios priemonės duotų rezultatų, jas reikia įdiegti skubiai. 2005 m. ES-27 valstybių bendras išmetamųjų ŠESD kiekis buvo 11% mažesnis už bazinių metų lygį (neįskaičiavus išmetamųjų teršalų, susidariusių dirbant žemę, keičiant žemės naudojimo paskirtį ir vykdant miškininkystės veiklą, ir dėl tokios veiklos pašalintų teršalų) ir 0,7 % mažesnis už 2004 m. lygį. 2005 m. ES-27 valstybių ekonomika išaugo 1,8 %. Nors prognozuojama, kad 2005–2010 m. daugumoje ES-12 valstybių išmetamųjų teršalų kiekis didės, devynios valstybės, kurioms Kioto protokole nustatyta išmetamųjų teršalų mažinimo norma, tačiau kurios nepriklauso ES-15 valstybėms, susitarusioms drauge mažinti išmetamųjų teršalų kiekį, turėtų įvykdyti Kioto protokole joms nustatytas normas arba net viršyti jas, naudodamos tik esamą vidaus politiką ir priemones. Slovėnija Kioto protokole jai nustatytą normą ketina įvykdyti taikydama papildomą politiką bei priemones ir naudodama Kioto protokole numatytus mechanizmus bei anglies dioksido absorbentus. 2007 m. pavasarį Europos Vadovų Taryba pritarė savarankiškai prisiimtam ES įsipareigojimui iki 2020 m. sumažinti išmetamųjų ŠESD kiekį ne mažiau kaip 20 % (palyginti su 1990 m.), net jei nebus pasiektas tarptautinis susitarimas. Jeigu toks susitarimas būtų pasirašytas, ES būtų pasirengusi sumažinti išmetamųjų teršalų kiekį 30 %. Iš 2 schemos matyti, kad valstybių narių prognozės 2020 metams ir ES 2020 metų tikslai labai skiriasi. Kad įgyvendintų šiuos tikslus, po 2012 m. ES turės mažinti išmetamųjų teršalų kiekį kur kas sparčiau nei 1990–2012 m. Tai rodo, kaip svarbu, kad ES ir valstybės narės kuo greičiau priimtų teisės aktus, kuriais būtų įgyvendintos visos naujos politikos kryptys ir priemonės, numatytos klimato kaitos ir energetikos teisės aktų pakete. Iki 2007 m. pabaigos Komisija pateiks teisės aktų pasiūlymus: bus persvarstyta ES prekybos išmetamųjų teršalų leidimais sistema; nustatyti atsinaujinančių energijos šaltinių naudojimo tikslai; numatytos išmetamųjų teršalų mažinimo priemonės sektoriams, kuriems netaikoma ES prekybos išmetamųjų teršalų leidimais sistema; parengta sistema, reglamentuojanti anglies dioksido surinkimą ir geologinį saugojimą bei lengvųjų automobilių išmetamų CO2 dujų mažinimą. 2 schema. Faktinis ir prognozuojamas išmetamųjų teršalų kiekis ES-27 valstybėse 2. FAKTINĖ PAžANGA 1990–2005 M. 2.1. Išmetamųjų ŠESD kiekio pokyčiai Vokietijai ir Jungtinei Karalystei, dviem daugiausia teršalų išmetančioms Europos bendrijos narėms, tenka maždaug vienas trečdalis viso ES-27 valstybių išmetamųjų ŠESD kiekio. Šioms dviem valstybėms narėms pavyko sumažinti bendrą išmetamųjų ŠESD kiekį 340 mln. CO2 ekvivalento tonų, palyginti su 1990 m. Tokį sumažėjimą Vokietijoje lėmė didėjantis elektros ir šilumos jėgainių našumas bei penkių naujų Vokietijos žemių ekonominis pertvarkymas po Vokietijos susijungimo. Jungtinėje Karalystėje išmetamųjų ŠESD kiekis sumažėjo pirmiausia todėl, kad buvo liberalizuotos energijos rinkos, elektros energijai gaminti naudotą naftą ir anglis pakeitė dujos, o adipo rūgšties gamyboje įdiegtos N2O taršos mažinimo priemonės. Trečia ir ketvirta vieta pagal išmetamųjų teršalų kiekį tenka Italijai ir Prancūzijai (abiem tenka po 11 % bendro išmetamųjų teršalų kiekio). 2005 m. Italijos išmetamųjų ŠESD kiekis buvo maždaug 12 % didesnis nei 1990 m. Po 1990 m. jis išaugo daugiausia dėl padidėjusios taršos kelių transporto, elektros energijos ir šilumos gamybos bei naftos perdirbimo sektoriuose. 2005 m. Prancūzija išmetė į aplinką 2 % mažiau teršalų nei 1990 m. Jai pavyko gerokai sumažinti N2O taršą, kurią sukelia adipo rūgšties gamyba, tačiau 1990–2005 m. smarkiai išaugo kelių transporto srityje išmetamų CO2 dujų kiekis. Ispanija ir Lenkija – tai penktoji ir šeštoji daugiausia teršalų išmetančios ES-27 valstybės. Joms tenka atitinkamai apie 9 % ir 8 % bendro ES-27 valstybių išmetamųjų ŠESD kiekio. Ispanijoje 1990–2005 m. išmetamųjų teršalų kiekis padidėjo 53 %. Pagrindinė priežastis – dėl spartaus gyventojų skaičiaus augimo ir ekonomikos plėtros padidėjusi tarša kelių transporto, elektros energijos ir šilumos gamybos bei gamybos pramonės sektoriuose. 1990–2005 m. Lenkija sumažino išmetamųjų ŠESD kiekį 18 % (-32 %, palyginti su baziniais metais, t. y. 1988 m. Lenkijos atveju). Pagrindiniai veiksniai, lėmę taršos sumažėjimą Lenkijoje (kaip ir kitose Rytų Europai priklausančiose valstybėse narėse) buvo sunkiosios pramonės, kurioje neefektyviai naudojama energija, nuosmukis ir bendras ekonomikos pertvarkymas XX a. 9-ojo dešimtmečio pabaigoje ir 10-ojo dešimtmečio pradžioje. Svarbi išimtis – transportas (ypač kelių transportas): šiame sektoriuje išmetamųjų teršalų kiekis padidėjo. 2005 m. vienuolikos valstybių narių išmetamųjų ŠESD kiekis viršijo bazinių metų lygį, o likusiose 14 valstybių narių ŠESD išmesta mažiau nei baziniais metais. Išmetamųjų ŠESD kiekio procentinis pokytis, lyginant bazinius metus ir atitinkamai 1990 metus su 2005 metais, yra nuo -58 % (Latvijoje) iki +64% (Kipre). 2.2. Išmetamųjų teršalų kiekis vienam gyventojui ir ŠESD taršos intensyvumas 2005 m. 1990–2005 m. ES-27 valstybėse vienam gyventojui tenkantis išmetamųjų teršalų kiekis sumažėjo 11,7 % (1,4 tonos vienam gyventojui) – daugiausia dėl smarkaus sumažėjimo XX a. 10-ojo dešimtmečio pradžioje (žr. priede pateiktą 1 schemą). Nors 2000–2005 m. ES-27 valstybėse vienam gyventojui tenkantis išmetamųjų teršalų kiekis nepasikeitė, ES-15 valstybėse tas kiekis šiek tiek sumažėjo (-1,2 %), tačiau ES-12 valstybėse vienam gyventojui tenkantis išmetamųjų teršalų kiekis padidėjo 3,4 %. Nors skirtingose valstybėse išmetamųjų ŠESD kiekis vienam gyventojui susivienodina, šie rodikliai vis dar labai skiriasi. Vienam gyventojui tenkantis išmetamųjų teršalų kiekis valstybėse narėse, kuriose šis kiekis didžiausias (Liuksemburge ir Estijoje), yra tris kartus didesnis už vienam gyventojui tenkantį išmetamųjų teršalų kiekį valstybėse narėse, kuriose jis mažiausias (Latvijoje, Lietuvoje, Portugalijoje ir Švedijoje). Iš 3 schemos, kurioje pateikti duomenys apie ŠESD taršos intensyvumą, rodantį išmestų ŠESD kiekį BVP vienetui, matyti, kad ES-27 valstybėse ryšys tarp teršalų išmetimo ir ekonomikos plėtros mažėjo – ypač nuo 1998 m. Tokią tendenciją lėmė ekonomikos augimas, visų pirma, Rytų Europai priklausančių valstybių narių ekonomikos augimas XX a. 10-ojo dešimtmečio pabaigoje. 1990–2005 m. ES-27 valstybėse ŠESD taršos intensyvumas sumažėjo maždaug 32 %. Tačiau atskirose valstybėse narėse ŠESD taršos intensyvumas yra labai nevienodo dydžio, o kai kuriose valstybės narėse yra vis dar labai didelis. 2005 m. visose naujosiose valstybės narėse (išskyrus Latviją) ŠESD taršos absoliutusis intensyvumas viršijo ES-27 valstybių vidurkį. 3 schema. ES-15 ir ES-27 valstybių ŠESD taršos intensyvumas; ES-15 valstybių BVP, energijos vartojimas ir CO2 tarša [pic] 2.3. Išmetamųjų ŠESD kiekis 2005 m., palyginti su 2004 m. Palyginti su 2004 m., 2005 m. ES-15 valstybėse išmetamųjų ŠESD kiekis sumažėjo 0,8 % arba 35,2 mln. CO2 ekvivalento tonų, o ES-27 valstybėse – 0,7 % arba 37,9 mln. tonų. 2005 m. sumažinti išmetamųjų teršalų absoliutųjį kiekį labiausiai padėjo sumažėjusi tarša Nyderlanduose, Rumunijoje, Suomijoje ir Vokietijoje. Vokietija sumažino savo išmetamųjų teršalų kiekį 2,3 % arba 23,5 mln. CO2 ekvivalento tonų, Suomija – 14,6 % (11,9 mln. tonų), Nyderlandai – 2,9 % (6,3 mln. tonų), o Rumunija – 4 % (6,4 mln. tonų). Belgija, Čekija, Danija, Estija, Jungtinė Karalystė, Liuksemburgas, Prancūzija, Slovakija ir Švedija taip pat sumažino išmetamųjų teršalų kiekį. Bendrą ES-15 valstybių išmetamųjų teršalų kiekio sumažėjimą 2005 m. daugiausia lėmė sumažėjusi CO2 tarša valstybiniame elektros energijos ir šilumos gamybos, namų ūkių ir paslaugų bei kelių transporto sektoriuose. CO2 tarša valstybiniame elektros energijos ir šilumos gamybos sektoriuje sumažėjo 0,9 % – daugiausia dėl mažesnio anglių naudojimo. CO2 tarša namų ūkių ir paslaugų sektoriuje sumažėjo 1,7 %, ypač Vokietijoje, Jungtinėje Karalystėje ir Nyderlanduose. Vokietijoje ir Nyderlanduose ji greičiausiai sumažėjo dėl šiltesnės nei paprastai žiemos. Kaip ir ankstesniais metais, Vokietija gerokai sumažino atliekų tvarkymo sektoriuje į aplinką išmetamų metano dujų kiekį. Sumažinti šį kiekį jai pavyko taikant naujovišką politiką ir priemones. Reikia pažymėti, kad ES-15 valstybėse CO2 tarša kelių transporto sektoriuje sumažėjo 0,8 % (daugiausia dėl gerokai sumažėjusios taršos Vokietijoje). 2005 m. Ispanijoje, palyginti su kitomis ES-15 valstybėmis, buvo užregistruotas didžiausias išmetamųjų teršalų absoliutusis kiekis – jis padidėjo 3,6 % arba 15,4 mln. CO2 ekvivalento tonų. Pagrindinė tokio padidėjimo priežastis ta, kad 17 % daugiau elektros energijos pagamino iškastinį kurą deginančios jėgainės, o upėse nukritus vandens lygiui hidroelektrinėse pagaminta 33 % mažiau elektros energijos. Lenkijoje, palyginti su kitomis ES-12 valstybėmis, išmetamųjų teršalų absoliutusis kiekis padidėjo labiausiai – 0,6% arba 2,3 mln. CO2 ekvivalento tonų. Tokį padidėjimą daugiausia lėmė tai, kad 1 % padidėjo lakiųjų CH4 dujų tarša energetikos sektoriuje, o žemės ūkio sektoriuje padidėjo CH4 ir N2O tarša – atitinkamai 5 % ir 4,5 %. 2005 m. išmetamųjų teršalų kiekis taip pat padidėjo Airijoje, Austrijoje, Bulgarijoje, Graikijoje, Italijoje, Latvijoje, Lietuvoje, Maltoje, Portugalijoje, Slovėnijoje ir Vengrijoje. 2.4. Išmetamųjų teršalų kiekio pokyčiai svarbiausiuose ekonomikos sektoriuose 2005 m. svarbiausiam – energetikos sektoriui – teko 80 % ES-15 valstybių bendro išmetamųjų teršalų kiekio (žr. 4 schemą). Šiame sektoriuje į aplinką išmesta 3 % daugiau ŠESD nei baziniais metais. Energetikos sektoriui taip pat priklauso transportas, kuriam tenka 26 % šiame sektoriuje išmetamų teršalų. Žemės ūkiui tenka 9 % bendro išmetamųjų ŠESD kiekio, pramonei – 8 %, o atliekų tvarkymui – 3 %. 1990–2005 m. CO2 tarša (palyginti su visais kitais energetikos sektoriuje išsiskiriančiais teršalais) absoliučiąja verte labiausiai padidėjo kelių transporto sektoriuje, o gamybos pramonėje CO2 tarša gerokai sumažėjo. Energetikos sektoriuje padidėjusią taršą kompensavo sumažėjusi tarša iš visų kitų taršos šaltinių (išsamesnė informacija pateikta Komisijos tarnybų darbinio dokumento priede). Palyginti su 1990 m., tarša: - pramonės sektoriuje sumažėjo 16 %, nes sumažėjo nitrato rūgšties gamyba, sumažėjo teršalų, išsiskiriančių gaminant geležį bei plieną, ir pasikeitė apdirbimo metodai; - žemės ūkio sektoriuje sumažėjo 11 %, nes sumažėjo galvijų skaičius ir buvo mažiau naudojama trąšų bei mėšlo; - atliekų tvarkymo sektoriuje sumažėjo 38 %, nes sumažėjo tvarkomuose sąvartynuose susidarančių CH4 dujų kiekis. 4 schema. ES-15 valstybių išmetamųjų ŠESD kiekio pokyčiai sektoriuose ir 2005 m. ES-27 valstybių sektoriams tenkanti taršos dalis[pic][pic] Šaltinis: EAA 3. NUMATOMA KIOTO PROTOKOLE NUSTATYTOS NORMOS ĮGYVENDINIMO PAŽANGA[8] 3.1. Valstybių narių prognozės 3.1.1. ES-27 Prognozuojama, kad iki 2010 m. ES-27 valstybėse bendras išmetamųjų ŠESD kiekis bus apie 10,7 % mažesnis už bazinių metų lygį (žr. priede pateiktas 2-ą ir 3-ią lenteles). Ši prognozė grindžiama valstybių narių vertinimais, kuriuos atliekant atsižvelgta į visas taikomas politikos kryptis ir priemones. Šis kiekis sumažėtų 13,2 %, jei būtų atsižvelgta į Kioto protokole numatytų mechanizmų ir anglies dioksido absorbentų poveikį, o jei būtų laiku įgyvendinta šiuo metu svarstoma papildoma politika bei priemonės ir jei būtų gauti laukiami rezultatai, šis rodiklis galėtų pasiekti 16,7 %. 3.1.2. ES-15 Bendrosiose prognozėse, kurios grindžiamos jau taikoma vidaus politika ir priemonėmis, numatyta, kad iki 2010 m. ES-15 valstybėse išmetamųjų ŠESD kiekis sumažės 4 %, palyginti su bazinių metų lygiu. Jei: - vyriausybės taikys Kioto protokole numatytus mechanizmus, kurie turėtų dar 2,5 % sumažinti išmetamųjų teršalų kiekį, ir - ES-15 valstybėse dėl Kioto protokolo 3 straipsnio 3 ir 4 dalyse nurodytos veiklos bus visiškai pašalinta 39,1 mln. CO2 ekvivalento tonų per metus, t.y. išmetamųjų teršalų kiekis sumažintas 0,9 %, ES-15 valstybės turėtų sumažinti išmetamųjų teršalų kiekį 7,4 %. Kad ES-15 valstybės įvykdytų Kioto protokole joms nustatytą normą, būtina, kad Bendrijos ir valstybių narių lygmeniu numatytos priemonės būtų įgyvendintos kuo skubiau. Jei šios priemonės duos laukiamų rezultatų, išmetamųjų ŠESD kiekis turėtų iš viso sumažėti net 11,4 %, palyginti su bazinių metų lygiu. Tai reiškia, kad ES viršytų Kioto protokole jai nustatytą normą. Be to, prognozuojama, kad neseniai priimti sprendimai dėl antrojo prekybos laikotarpio nacionalinių taršos leidimų paskirstymo planų pagal ES prekybos išmetamųjų teršalų leidimais sistemą, padėtų įvykdyti 3,4 % normos, kuri ES-15 valstybėms nustatyta Kioto protokole. Tačiau valstybių narių prognozėse dar deramai neatsižvelgta į šių planų poveikį. 3.1.3. ES-12 Po 2005 m. kitų 12 valstybių narių bendras išmetamųjų teršalų kiekis turėtų padidėti, tačiau iki 2010 m. jis vis tiek bus 29 % mažesnis už bazinių metų lygį. Tačiau prognozuojama, kad taikant papildomas priemones išmetamųjų teršalų kiekis turėtų sumažėti dar 2 %. Slovėnija yra vienintelė ES-12 valstybė narė, kuri ketina investuoti į Kioto mechanizmus ir įtraukti anglies dioksido absorbentus į jai nustatytos normos įgyvendinimo priemones. 3.1.4. Šalys kandidatės 2005 m. Kroatija padarė didelę pažangą įgyvendindama Kioto protokole jai nustatytą normą. Tačiau iš prognozių matyti, kad Kroatija negalės įgyvendinti jai nustatytos normos, jei taikys tik vidaus priemones. Buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija ratifikavo Kioto protokolą 2005 m., tačiau ji neįtraukta į protokolo I priedą ir todėl jai nenumatyti įpareigojimai sumažinti išmetamųjų teršalų kiekį. Turkijai taikomas Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos I priedas, tačiau Kioto protokolo B priedei jai nenumatyti įpareigojimai mažinti išmetamųjų teršalų kiekį. Turkija nėra ratifikavusi Kioto protokolo. 1990–2005 m. išmetamųjų ŠESD kiekis vienam gyventojui[9] padidėjo ir Turkijoje, ir Kroatijoje. Tačiau Turkijoje vienam gyventojui tenka tik 4,4 tonos išmetamųjų teršalų per metus, o tai mažiau kaip pusė ES-27 valstybių vidutinio išmetamųjų teršalų kiekio vienam gyventojui. Abiejose šalyse taip pat sumažėjo išmetamųjų teršalų kiekio ir BVP santykis. Tai rodo, kad mažėja ryšys tarp ekonomikos augimo ir išteklių naudojimo. 5 schema. Numatytų 2010 m. ŠESD taršos normų ir atitinkamų 2010 m. normų, nustatytų atsižvelgiant į „vykdomą“ ir „papildomą“ vidaus politiką bei priemones (įskaitant Kioto protokole numatytus mechanizmus bei anglies dioksido absorbentus), sąlyginis skirtumas (Neigiamas ženklas (-) žymi, kad Kioto protokole numatyta norma viršyta, o teigiamas ženklas (+) žymi, kad ji neįvykdyta) [pic] 3.2. Europos klimato kaitos programos (EKKP) įgyvendinimas 2001 m. birželio mėn. paskelbtoje Europos klimato kaitos programos (EKKP) įgyvendinimo ataskaitoje numatyta įgyvendinti bendras suderintas ES politikos kryptis ir priemones (BSPP) (žr. priede pateiktą 4-ą lentelę). Dauguma I-ojoje EKKP numatytų priemonių šiuo metu įgyvendinamos. Įvertinus ES-27 valstybių politiką ir priemones nustatyta, kad įgyvendinus ES prekybos išmetamųjų teršalų leidimais sistemą (įskaitant ir projektais grindžiamus mechanizmus) bus padaryta didelė pažanga vykdant Kioto protokolo normas. Yra ir kitų plačiai taikomų BSPP, galinčių padėti gerokai sumažinti išmetamųjų ŠESD kiekį – tai direktyva dėl skatinimo gaminti elektros energiją naudojant atsinaujinančius energijos išteklius, direktyva dėl energijos naudojimo pastatuose, direktyva dėl biokuro, direktyva dėl termofikacijos (bendros šilumos ir elektros energijos gamybos) skatinimo bei direktyva dėl energijos mokesčių. Be šių pagrindinių politikos krypčių ir priemonių yra ir kitų BSPP, kurios taip pat turėtų gerokai sumažinti išmetamųjų teršalų kiekį visoje Europos Sąjungoje: direktyva dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės (TIPK), direktyva dėl naudingumo koeficiento reikalavimų naujiems karšto vandens katilams, reglamentas dėl fluorintų dujų, direktyva dėl hidrofluorangliavandenilių, išmetamų iš motorinių transporto priemonių oro kondicionavimo sistemų ir direktyva dėl sąvartynų. ES-12 valstybėms ypač svarbios BSPP – tai direktyva dėl atliekų, direktyva dėl didelių kurą deginančių įrenginių ir bendrosios žemės ūkio politikos (BŽŪP) tiesioginės pagalbos schemos. Apskaičiuota, kad pirmiau išvardytomis pagrindinėmis politikos priemonėmis sumažintas teršalų kiekis turėtų sudaryti iki 89 % viso išmetamųjų teršalų kiekio, sumažinto pagal BSPP ES-27 valstybėse. II-oji EKKP buvo pristatyta 2005 m. spalio mėn. suinteresuotųjų šalių konferencijoje Briuselyje. II-ojoje EKKP daugiausia dėmesio skiriama I-osios EKKP persvarstymui ir naujų politikos sričių (prisitaikymas prie klimato kaitos, aviacija, lengvųjų automobilių išmetamų CO2 dujų mažinimas, anglies dioksido surinkimas ir saugojimas bei ES prekybos išmetamųjų teršalų sistema) analizei. II-osios EKKP darbo grupės posėdžiavo 2006 ir 2007 m. Atsižvelgusi į jų darbo rezultatus, Komisija pasiūlė šias priemones: - aviacija: teisės akto, įtraukiančio aviaciją į ES prekybos išmetamųjų teršalų leidimais sistemą, pasiūlymas (2006 m. gruodžio mėn.); - direktyva dėl degalų kokybės: teisės akto pasiūlymas (2007 m. sausio mėn.); - lengvųjų automobilių išmetamų CO2 dujų mažinimas: komunikatas (2007 m. vasario mėn.) ir teisės akto pasiūlymas (2007 m. pabaiga–2008 m. pradžia); - klimato kaitos poveikis ir prisitaikymas prie klimato kaitos: Žalioji knyga dėl prisitaikymo prie klimato kaitos (2007 m. birželio mėn.); - anglies dioksido surinkimas ir geologinis saugojimas: teisės akto dėl anglies dioksido surinkimo ir geologinio saugojimo pasiūlymas (2007 m. pabaiga); - ES prekybos išmetamųjų teršalų leidimais sistemos persvarstymas: teisės akto pasiūlymas (2007 m. pabaiga.). Jei trys pirmieji pasiūlymai būtų priimti laiku, jie dar galėtų padėti Europos Sąjungai įvykdyti Kioto protokole nustatytą normą. Be priemonių, kurios bus įgyvendinamos pagal EKKP, Komisija dar ypač daug dėmesio skirs išmetamųjų ŠESD kiekio mažinimui laivybos sektoriuje, kaip numatyta neseniai pasiūlytoje jūrų politikoje[10]. 3.3. ES prekybos išmetamųjų teršalų leidimais sistemos įgyvendinimas 2005 m. – tai pirmieji metai, apie kuriuos turima patikrintų CO2 taršos iš įrenginių, kuriems taikoma ES prekybos išmetamųjų teršalų leidimais sistema, duomenų. 2005 m. pagal tokius leidimus išmesta apie 50 % viso ES-25 valstybių CO2 dujų kiekio ir apie 40 % viso ES-25 valstybių ŠESD kiekio, t.y. apie 2 mlrd. tonų. Kadangi nepriklausomai patikrintų taršos duomenų apie ankstesnius metus (kol sistema dar nebuvo įdiegta) nėra, sunku deramai įvertinti sistemos poveikį taršai. Tačiau pirmieji moksliniai tyrimai parodė, kad 2005 m. išmetamųjų teršalų kiekis galėjo sumažėti, palyginti su jų kiekiu iki sistemos įdiegimo. 3.3.1. Pirmasis prekybos laikotarpis (2005–2007 m.) Remiantis patikrintomis 2005 ir 2006 m. išmetamųjų teršalų ataskaitomis, priedo 5-oje lentelėje pateikiami duomenys apie sektorius ir įrenginius, kuriems ES prekybos išmetamųjų teršalų leidimais sistema taikyta pirmąjį prekybos laikotarpį. Pirmuosius dvejus prekybos sistemos taikymo metus šioje sistemoje dalyvavo vidutiniškai 10 800 įrenginių, iš kurių išmetama maždaug 2020 mln. tonų CO2 per metus. Šie įrenginiai gavo išmetamųjų teršalų leidimų, kurie atitinka maždaug 2080 mln. tonų CO2 per metus. Du trečdaliai visų įrenginių yra kurą deginantys įrenginiai. Iš jų išmetamų teršalų kiekis sudaro 72 % viso išmetamųjų teršalų kiekio. 5 valstybėse narėse (Airijoje, Austrijoje, Italijoje, Ispanijoje ir Jungtinėje Karalystėje) patikrintas išmestų teršalų kiekis viršijo teršalų kiekį, kuri buvo leista išmesti pagal leidimus (žr. priede pateiktą 6-ą lentelę). 3.3.2. Antrasis prekybos laikotarpis (2008–2012 m.) Antrojo prekybos laikotarpio nacionaliniai paskirstymo planai pradėti tikrinti 2006 m. Bulgarija ir Rumunija, kurios įstojo į ES 2007 m. sausio 1 d., turėjo parengti nacionalinius paskirstymo planus 2007 metams. Įvertinus visus nacionalinius paskirstymo planus, ES-25 valstybėms nustatyta riba5 sumažinta maždaug 7 %, palyginti su 2005–2006 m. patikrintu išmetamųjų teršalų kiekiu (daugiau informacijos žr. priede pateiktoje 6-oje lentelėje). Po to, kai 2006 m. liepos mėn. pradėti tikrinti antrojo prekybos laikotarpio nacionaliniai paskirstymo planai, 2008 m. leidimų kaina tebėra 12–25 EUR. 3.3.3. Bendro įgyvendinimo ir švarios plėtros mechanizmų naudojimas operatorių veikloje Antrojo prekybos laikotarpio nacionaliniuose paskirstymo planuose kiekviena valstybė narė nustatė, kiek daugiausia pagal projektus (bendro įgyvendinimo ir švarios plėtros mechanizmo projektus) gautų kreditų operatoriai gali naudoti. Todėl per antrą prekybos laikotarpį 27 valstybių narių įrenginiai, kuriems taikoma prekybos išmetamųjų teršalų leidimais sistema, galės naudoti apie 278 mln. patvirtintų teršalų mažinimo vienetų arba teršalų mažinimo vienetų per metus. Tai atitinka apie 13,4 % patvirtinto leistino kiekio. 3.4. Vyriausybių planai taikyti Kioto protokole numatytus mechanizmus Dvidešimt valstybių narių, užpildžiusios sprendime dėl EB monitoringo mechanizmo numatytą klausimyną, nurodė ketinančios 2007 m. taikyti Kioto protokole numatytus mechanizmus. Atliekant analizę, buvo laikoma, kad likusios 7 valstybės narės (Graikija, Italija, Latvija, Lenkija, Liuksemburgas, Vengrija ir Vokietija) Kioto protokole numatytų mechanizmų naudojimą numatė antrojo prekybos laikotarpio nacionaliniuose paskirstymo planuose, rengiamuose pagal direktyvą dėl Europos prekybos išmetamųjų teršalų leidimais sistemos (2003/87/EB) (žr. priedo 7-ą lentelę). 10 ES-15 valstybių narių ir Slovėnija nusprendė taikyti Kioto protokole numatytus mechanizmus, kad įvykdytų šiame protokole joms nustatytas išmetamųjų teršalų mažinimo normas. Kiekvienais Kioto protokole numatyto pirmojo įsipareigojimų laikotarpio metais šios dešimt ES-15 valstybių narių drauge sumažintų taršą 107,5 mln. CO2 ekvivalento tonų. Tai yra maždaug 2,5 % Kioto protokole ES-15 valstybėms nustatytos -8 % normos. Slovėnijoje tikslus įsigytinų vienetų skaičius priklausys nuo faktinio išmetamųjų ŠESD kiekio pokyčio (ypač transporto sektoriuje). Šios 10 valstybių narių drauge nusprendė investuoti apie 2,9 mlrd. EUR, kad įsigytų teršalų mažinimo vienetų pagal bendro įgyvendinimo, švarios plėtros mechanizmus arba tarptautinę prekybos išmetamųjų teršalų leidimais sistemą. Austrija, Ispanija, Liuksemburgas, Nyderlandai ir Portugalija skyrė daugiausia lėšų (penkerių metų įsipareigojimų laikotarpiui jos skyrė atitinkamai 319 mln. EUR, 310 mln. EUR, 300 mln. EUR, 693 mln. EUR ir atitinkamai 354 mln. EUR). Švedija patvirtino priemones, kad prireikus galėtų įgyvendinti Kioto protokole numatytus mechanizmus, tačiau kol kas to daryti neketina. Vokietijos Vyriausybė nusprendė paremti pavyzdinius fondus ir taip paskatinti kurti anglies dioksido rinką. 3.5. Numatomas anglies dioksido absorbentų naudojimas Be įvairiems ŠESD šaltiniams skirtos politikos ir priemonių valstybės narės dar gali naudoti anglies dioksido absorbentus (žr. priede pateiktą 8-ą lentelę). Iš ES-15 valstybių narių pateiktos informacijos matyti, kad per įsipareigojimų laikotarpį bendras grynasis išmetamųjų teršalų kiekis, absorbuotas dėl Kioto protokolo 3 straipsnio 3 dalyje numatyto miškų sodinimo ir jų atsodinimo, bus apie 13,5 mln. CO2 ekvivalento tonų per metus. Be to, valstybių narių duomenimis, vykdant veiklą, numatytą Kioto protokolo 3 straipsnio 4 dalyje, kiekvienais įsipareigojimų metais ES-15 valstybėse tarša turėtų sumažėti 17,6 mln. tonų CO2. Į šiuos skaičiavimus įtrauktas didžiausias miškininkystės sektoriuje absorbuotinas išmetamųjų teršalų kiekis, tačiau neįtraukti teršalai, kurie absorbuosis vykdant Kioto protokolo 3 straipsnio 3 ir 4 dalyse nurodytą veiklą Ispanijoje (ji nurodė tik bendrą anglies dioksido, kuris galėtų būti absorbuotas, kiekį) ir kitose valstybėse narėse (FR, DE ir GR), kurios pasirinko miškininkystės veiklą, tačiau dar neapskaičiavo, koks išmetamųjų teršalų kiekis turėtų būti absorbuotas. Kartu su Ispanijos bendru absorbuotu teršalų kiekiu, ES-15 valstybėse narėse vykdant visų rūšių veiklą, minimą Kioto protokolo 3 straipsnio 3 ir 4 dalyse, kiekvienais įsipareigojimų laikotarpio metais išmetamųjų teršalų kiekis turėtų sumažėti 39,1 mln. tonų CO2. Tai yra 11 % išmetamųjų teršalų normos (342 mln. tonų CO2 kiekvienais įsipareigojimų metais), kurią ES-15 valstybės įsipareigojo įvykdyti, palyginti su bazinių metų lygiu. Kiekvienais įsipareigojimų metais Slovėnija ketina sumažinti išmetamųjų teršalų kiekį dar 1,7 mln. tonų CO2. [1] Tarybos sprendime (2002/358/EB), kuriuo ES patvirtino Kioto protokolą, valstybių narių įsipareigojimai išreikšti bazinių metų normos procentiniais pokyčiais. 2006 m. Komisijos sprendime 2006/944/EB atitinkami išmetamųjų teršalų kiekiai išreikšti anglies dioksido ekvivalento tonomis. Atsižvelgdamos į Tarybos sprendimą 2002/358/EB, 2006 m. Aplinkos ministrų taryba ir Komisija bendrame pareiškime sutiko atsižvelgti, inter alia , į faktus, išdėstytus prie 1998 m. birželio 16–17 d. Tarybos išvadų pridėtame Danijos pareiškime dėl bazinių metų išmetamųjų teršalų normos. 2006 m. nuspręsta atidėti sprendimą dėl Danijos pareiškimo, kol pagal Kioto protokolą bus apsvarstytos visos Bendrijos ir valstybių narių pradinės ataskaitos. [2] Visos valstybės narės, išskyrus Maltą, pagal sprendimą dėl ES monitoringo mechanizmo (Sprendimas Nr. 280/2004) pateikė 2005 m. ŠESD registrus. Visos ataskaitas teikiančios valstybės narės pateikė visas arba beveik visas (t. y. daugiau kaip 90 %) 1990–2005 m. lenteles, sudarytas pagal bendrą ataskaitų rengimo metodiką. [3] ES-15 valstybių anglies dioksido, metano ir azoto suboksido skaičiavimo baziniai metai yra 1990 m. 12 valstybių narių baziniais fluorintų dujų skaičiavimo metais pasirinko 1995 m., o Austrija, Prancūzija ir Italija – 1990 m. Kadangi ES-15 valstybių registrą sudaro visų jos valstybių narių registrai, ES-15 valstybių išmetamųjų fluorintų dujų normą baziniais metais sudaro dvylikos valstybių narių išmetamųjų dujų norma 1995 metais ir Austrijos, Prancūzijos bei Italijos išmetamųjų dujų norma 1990 metais. Į ES-15 valstybių išmetamųjų teršalų normą baziniais metais taip pat įskaičiuoti teršalai, išmesti į aplinką dėl miškų kirtimo Nyderlanduose, Portugalijoje ir Jungtinėje Karalystėje. [4] Parengtos remiantis valstybių narių duomenimis iki gegužės 31 d. [5] Kadangi Bulgarija ir Rumunija įstojo į ES neseniai, 2005 m. į aplinką išmestas teršalų kiekis, apie kurį pranešta, dar nebuvo nepriklausomai patikrintas. [6] Pagal Danijos 2008–2012 m. nacionalinį paskirstymo planą ir Komisijai pateiktą papildomą informaciją Danija įvykdys jai nustatytą normą įgyvendinusi naujas nacionalines klimato iniciatyvas ir nupirkusi bendro įgyvendinimo mechanizmo ir švarios plėtros mechanizmo kreditus. [7] Antrojo prekybos laikotarpio nacionaliniame paskirstymo plane Ispanija numatė Kioto tikslų įgyvendinimo strategiją. Pagal ją turi būti nustatytos papildomos išmetamųjų teršalų mažinimo priemonės, kurios padėtų sumažinti išmetamuosius teršalus tiek, kad Kioto protokole nustatyta norma būtų įvykdyta. Dalis šių priemonių įtraukta į „Skubių kovos su klimato kaita priemonių planą“, kuris bus įgyvendinamas 2007 m. [8] Šiame vertinime pateikiama informacija apie 27 ES valstybes nares, tačiau daugiausia – apie ES-15 valstybes. Atnaujintas prognozes pateikė 18 valstybių narių. Informaciją apie Kioto protokole nustatytų lanksčių mechanizmų naudojimą pateikė 20 valstybių narių. Iš viso 14 valstybių narių pranešė prognozėse atsižvelgusios į žemės naudojimo, žemės naudojimo paskirties keitimo ir miškininkystės veiklą (anglies dioksido absorbavimą), nurodytą Kioto protokolo 3 straipsnio 3 ir 4 dalyse. [9] Šiuo metu nėra jokios informacijos apie 2005 m. išmetamųjų ŠESD kiekį Buvusiojoje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje. Kadangi Buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija neįrašyta į Kioto protokolo I priedą ir jai nenustatyta išmetamųjų teršalų mažinimo norma, ji neprivalo kasmet teikti tokios informacijos. [10] COM(2007) 575 galutinis.