[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 3.11.2005 KOM(2005) 540 galutinis KOMISIJOS ATASKAITA TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI Komisijos ataskaita apie Direktyvos 96/61/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės įgyvendinimą KOMISIJOS ATASKAITA TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI Komisijos ataskaita apie Direktyvos 96/61/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės įgyvendinimą (Tekstas svarbus EEE) ĮVADAS Ši ataskaita parengta pagal Tarybos direktyvos 96/61/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės[1] (TIPK direktyva) 16 straipsnio 3 dalį. Ataskaitoje daugiausia dėmesio skiriama 2000–2002 m. veiklai, todėl joje apibūdinama tik 15 ES valstybių narių padėtis. Tai pirmoji tokia ataskaita apie direktyvos įgyvendinimą nuo jos įsigaliojimo 1999 m. spalio mėnesį. TIPK direktyva siekiama įgyvendinti taršos integruotą prevenciją ir kontrolę maždaug 45 000 stambių pramonės įrenginių 15 ES valstybių narių. Todėl, pasinaudojus sistema leidimų sąlygoms pagal Geriausiai prieinamus gamybos būdus (GPGB) nustatyti, sprendžiami klausimai, susiję su svarbiausiais teršalų išmetimo atvejais į vandens telkinius, orą ir dirvožemį, taip pat su kitu poveikiu aplinkai. Šioje ataskaitoje apibendrinama informacija, kurią perdavė valstybės narės, remdamosi Komisijos patvirtintu klausimynu[2]. Visos valstybės narės užpildė klausimyną. Dauguma valstybių narių vėlavo pateikti atsakymą. Komisija nepatikrino visos valstybių narių pateiktos informacijos šia tema, nors atsakymų analizė buvo pateikta atlikus Komisijos užsakytą nepriklausomą tyrimą[3]. Kartu, kaip pranešama ataskaitoje, Komisija pati atliko analizę, kaip nacionaliniai teisės aktai atitinka TIPK direktyvą. Daug pagrindinių įgyvendinimo klausimų jau buvo iškelta Komisijos komunikate „Pakeliui į tausojančią gamybą“, priimtame 2003 m. birželio mėnesį[4]. Šiuo komunikatu buvo papildomai inicijuota konsultacija dėl TIPK direktyvos įgyvendinimo ir galimo jos tolesnio tobulinimo, šioje ataskaitoje buvo atsižvelgta ir į konsultacijos išvadas. BENDROJI įGYVENDINIMO PAžANGA TIPK direktyva naujiems įrenginiams taikoma nuo 1999 m. spalio 30 d. Ši data buvo paskutinis perkėlimo į nacionalinius teisės aktus terminas. Galutinė visiško direktyvos taikymo esamiems įrenginiams data – 2007 m. spalio 30 d., nebent įrenginys iki nustatyto laiko būtų „iš esmės pakeistas“. Atidėliojama perkelti į nacionalinius teisės aktus TIPK direktyvos perkėlimas į nacionalinius teisės aktus ilgai vilkintas. Tik 2004 m. pabaigoje visos 15 ES valstybių narių galiausiai perkėlė direktyvą į savo nacionalinius teisės aktus, tačiau kai kurių valstybių narių teisės aktuose liko spragų. Komisija patikrino, kaip visos senosios valstybės narės perkėlė direktyvą į savo nacionalinius teisės aktus. Naujųjų valstybių narių teisės aktai šiuo metu tikrinami. Daugelio valstybių narių teisės aktuose buvo nustatyta trūkumų. Keletas valstybių narių (pavyzdžiui, Suomija, Švedija ir Austrija), atsižvelgusios į Komisijos pastabas, pakeitė savo teisės aktus, tačiau bylos dėl pažeidimų, kuriuos padarė Belgija, Danija, Prancūzija, Vokietija, Graikija, Nyderlandai, Liuksemburgas ir Ispanija vis dar nagrinėjamos. 2004 m. Europos Teisingumo Teismas pirmą kartą priėmė sprendimą dėl nevisiško TIPK direktyvos perkėlimo į Austrijos nacionalinius teisės aktus[5]. Skirtingi perkėlimo į nacionalinius teisės aktus metodai Siekdamos perkelti direktyvą į savo nacionalinius teisės aktus, skirtingos valstybės narės taikė įvairius metodus. Nemažai valstybių narių jau buvo įdiegusios integruotas leidimų išdavimo sistemas. Kai kurios valstybės narės (pavyzdžiui, Prancūzija ir Švedija) atliko tik labai nedidelius pakeitimus savo anksčiau galiojusiuose teisės aktuose. Buvo taikomi skirtingi TIPK direktyvos perkėlimo į nacionalinius teisės aktus būdai. Daugelyje šių valstybių narių vis dar tebėra išlikę kai kurie anksčiau galiojusių leidimų išdavimo sistemų būdai. Kitos valstybės narės (pavyzdžiui, Portugalija, Ispanija ir Graikija), kurios anksčiau nebuvo įdiegusios integruotų leidimų išdavimo sistemų, parengė naujus teisės aktus, taip pat naujas integruotas leidimų išdavimo sistemas ir procedūras, pagal kurias nuosekliau laikomasi direktyvos nuostatų. Tačiau kai kurios iš jų pavėlavo sukurti visiškai veikiančias leidimų išdavimo sistemas. Ribotas išduotų TIPK leidimų skaičius Valstybės narės pranešė, kad (iki 2002 m. pabaigos) maždaug 45 000 įrenginių taikoma TIPK direktyva. Pirmojo ataskaitinio laikotarpio metu buvo išduoti leidimai naudoti 5545 įrenginius, iš kurių 4750 yra iš esmės pakeisti įrenginiai ir 795 – nauji. Tai atitinka maždaug 13 % visų įrenginių. Tačiau šie skaičiai neatspindi bendro išduotų TIPK leidimų skaičiaus, kadangi ataskaitiniame klausimyne nebuvo reikalaujama pateikti duomenų apie naujus, atnaujintus ar peržiūrėtus leidimus naudoti esamus įrenginius. Todėl šiuo metu tik iš dalies galima susidaryti nuomonę apie šios direktyvos įgyvendinimą. Valstybės narės pradėjo išduoti leidimus naudoti esamus įrenginius arba peržiūrėti išduotų leidimų sąlygas, tačiau šiuo metu nėra apibendrintų duomenų apie padėtį visoje ES. Nepaisant to, turimi riboti duomenys atskleidžia reikšmingus skirtumus tarp valstybių narių, atsižvelgiant į išduotų leidimų skaičių. Pavyzdžiui, Italija, Ispanija ir Portugalija pranešė, kad suteikė mažiau kaip 10 leidimų dėl esamų įrenginių „esminių pakeitimų“, o keletas kitų valstybių narių pranešė, kad išdavė kur kas daugiau leidimų naudoti tokios rūšies įrenginius. Graikija nepateikė duomenų apie išduotų leidimų skaičių. Būtina spartinti procesą siekiant visiškai įgyvendinti direktyvą iki 2007 m. spalio pabaigos Apskritai, 2003 m. birželio mėnesio komunikate pabrėžiama, kad gana daug valstybių narių nedaug tepažengė praktiškai įgyvendindamos šią direktyvą. Todėl išreiškiamas susirūpinimas, kad, prieš pat pasibaigiant terminui, 2007 m. spalio mėnesį bus užregistruota labai daug paraiškų leidimams gauti. Kompetentingos institucijos gali neatlaikyti tokio didelio darbo krūvio ir nespėti iki nustatyto laiko išduoti arba atnaujinti leidimų, be to, gali susilpnėti visų direktyvos reikalavimų laikymosi kontrolė. Be to, nepakanka iki 2007 m. spalio 30 d. vien tik išduoti leidimą. Turi būti suteikta pakankamai laiko, kad įrenginiai būtų parengti ir iki nustatytos datos visiškai atitiktų direktyvos reikalavimus. Visų pirma, kaip nustatyta direktyvos 9 straipsnio 4 dalyje, visi įrenginiai turėtų veikti pagal GPGB pagrįstame leidime nustatytas sąlygas, atsižvelgiant į kiekvieno konkretaus įrenginio technines charakteristikas, jo geografinę vietą ir vietos aplinkosaugos sąlygas. Todėl Komisija ragina valstybes nares planingai ir iniciatyviai stengtis iki 2007 m. spalio 30 d. įgyvendinti visus direktyvos reikalavimus. SPECIFINIAI DIREKTYVOS PERKėLIMO į NACIONALINIUS TEISėS AKTUS IR JOS įGYVENDINIMO KLAUSIMAI Bendrieji operatorių įsipareigojimai ir paraiškos leidimams gauti Šios direktyvos nuostatos valstybių narių į nacionalinius teisės aktus iš esmės buvo perkeltos tinkamai. Veiklos koordinavimas tarp valdžios institucijų leidimų išdavimo proceso metu Valstybės narės sukūrė įvairias sistemas, kaip užtikrinti veiklos koordinavimą tarp valdžios institucijų. Kai kurios valstybės narės paskyrė vieną valdžios instituciją, o kitos pasikliauja keliomis skirtingomis kompetentingomis institucijomis (pavyzdžiui, Portugalijoje paskirtos kelios institucijos ir kiekviena iš jų atsakinga už tam tikrą proceso įgyvendinimo dalį: koordinavimą, konsultavimą bei leidimų išdavimą). Koordinavimas tarp tokių institucijų gali būti sudėtingesnis tam tikrose valstybėse narėse, pavyzdžiui, Vokietijoje ir Nyderlanduose, kur tam tikromis aplinkybėmis naudojami atskiri vandenų leidimai. Leidimų išdavimo sąlygų nustatymas pagal GPGB Įvairiose valstybėse narėse leidimų išdavimo aplinkybės skiriasi. Kai kurios narės, siekdamos padėti kompetentingoms valdžios institucijoms, parengė rekomendacinius dokumentus, kitos tokių specifinių dokumentų nėra parengusios. Kai kurios valstybės narės įdiegė sektorių teisės aktus, paremtus GPGB. Didžioji dalis valstybių narių nurodo, kad į GPGB informacinius dokumentus (BREF), Komisijos paskelbtus pagal direktyvos 16 straipsnio 2 dalį dėl keitimosi GPGB informacija, atsižvelgiama nustatant GPGB įprastais ir specifiniais atvejais. Tačiau tai nenuosekliai aptarta visuose svarbiuose teisės aktuose. Svarbu, kad Europos Teisingumo Teismas pasinaudojo informacija, paskelbta GPGB informaciniuose dokumentuose (BREF) atsižvelgiant į įsakymo[6] dėl atliekų apibrėžimo kontekstą. Leidimų išdavimo sąlygos ir įrenginių pakeitimai Dauguma valstybių narių integravo pagrindinius direktyvos reikalavimų dėl leidimų išdavimo sąlygų ir operatorių atliekamų pakeitimų esamuose įrenginiuose punktus. Tik Jungtinė Karalystė pranešė, kad buvo paskelbtos specialios rekomendacijos padėti kompetentingoms institucijoms teisingai suprasti „esminių pakeitimų“ sąvoką praktikoje. Keletas valstybių narių (mažiausiai 8) pasinaudojo direktyvoje nustatyta galimybe nustatyti bendrąsias privalomas taisykles, paprastai teisės aktų forma, vietoj tam tikrų reikalavimų atskiroms leidimų išdavimo sąlygoms. Dauguma atvejų šios taisyklės įsigaliojo iki TIPK direktyvos. Leidimų peržiūra ir persvarstymas Periodiška leidimų peržiūra ir persvarstymas – svarbiausi veiksniai, kurie užtikrina dinamišką kontrolės sistemą. Visos valstybės narės, persvarstydamos ir atnaujindamos leidimus, remiasi įstatymų nuostatomis. Tačiau gana daug valstybių narių dar neįdiegė aiškios persvarstymo tvarkos, įskaitant, pavyzdžiui, konkrečių persvarstymų dažnumus. Aplinkosauginiai kokybės standartai Visos valstybės narės nurodė, kad į nacionalinius arba regioninius teisės aktus perkeltas įsipareigojimas TIPK leidimuose reikalauti papildomų sąlygų tais atvejais, kai aplinkosauginis kokybės standartas reikalauja griežtesnių sąlygų, negu pateikiamos naudojant GPGB. Tačiau daugumoje valstybių narių tokių atvejų nebuvo. Tai galima paaiškinti nepakankamu šios nuostatos įgyvendinimu arba aplinkybe, kad GPGB sąlygos pakankamos laikytis aplinkosauginių standartų konkrečiais atvejais. Tačiau pirmuoju atveju valstybių narių įsipareigojimą laikytis aplinkosauginio kokybės standarto reglamentuoja kitas Bendrijos dokumentas, kuris tą standartą nustato. Leidimo sąlygų vykdymas Dauguma valstybių narių, siekdamos patikrinti, kaip vykdomos leidimo sąlygos, nustatė procedūras, daugiausia atlikdamos patikras vietoje. Tokių patikrų dažnis ir stebėsena, kurią atlieka veiklos vykdytojai arba neadministracinės institucijos (pavyzdžiui, akredituotos laboratorijos), įvairiose valstybėse narėse skiriasi. Dauguma valstybių narių nustatė reikalavimą, kad veiklos vykdytojai reguliariai praneštų kompetentingoms institucijoms apie teršalų išmetimo stebėsenos rezultatus. Tam tikrose valstybėse narėse reguliarių patikrų tvarka dar rengiama. Leidimų sąlygų vykdymo tvarka ir patikrų dažnis įvairiose valstybėse narėse labai skiriasi. Pavyzdžiui, Švedijoje kiekvienas įrenginys tikrinamas vidutiniškai kas dveji metai, Prancūzija parengė kasmetinę patikrų programą, o Ispanijoje kompetentingos institucijos atlieka patikras savo iniciatyva. Vykdymo užtikrinimo veiksmų (administracinių ir baudžiamųjų) apimtys skirtingose valstybėse narėse labai skiriasi. Pavyzdžiui, Nyderlandai pranešė apie 310 vykdymo užtikrinimo veiksmų, Prancūzija – apie 148 sėkmingus patraukimo baudžiamojon atsakomybėn atvejus, o kai kurios valstybės narės nepateikė jokios informacijos apie ataskaitinio laikotarpio metu atliktų vykdymo užtikrinimo veiksmų skaičių ar rūšį. Informacijos prieinamumas ir visuomenės dalyvavimas Visos valstybės narės pranešė apie įstatymų nuostatas, užtikrinančias informacijos prieinamumą ir visuomenės dalyvavimą leidimų išdavimo procedūroje. Paprastai skiriamas vieno mėnesio laikotarpis, kai viešai aptariamos pateiktos paraiškos leidimams gauti. Nedaugelis valstybių narių (pavyzdžiui, Airija) nurodė, kad buvo imtasi veiksmų aktyviai informuoti visuomenę apie jos teisę (pavyzdžiui, panaudojant leidinius, bukletus, bendro pobūdžio informacines kampanijas ar informaciją internete) gauti informaciją ir teisę dalyvauti. Apskritai visuomenė apie leidimus informuojama pranešimais (pavyzdžiui, laikraščiuose arba viešosiose skelbimų lentose). Valstybės narės nepranešė apie pastebimą apribojimų, kurie nustatyti Direktyvoje 90/313/EB dėl laisvo prieinamumo prie informacijos apie aplinką[7], įtaką, pavyzdžiui, komercinio ir pramoninio konfidencialumo srityje. Tarpvalstybinis poveikis Valstybės narės pranešė, kad tik nedaugeliu atvejų vyko tarpvalstybinis bendradarbiavimas. Tai gali parodyti nevisišką įsipareigojimo bendradarbiauti tarp atitinkamų valstybių narių kompetentingų institucijų galimais tarpvalstybinio poveikio atvejais, įgyvendinimą. Dauguma valstybių narių nepranešė apie procedūras, kurios užtikrintų galimybes visuomenei gauti informaciją ir dalyvauti kitų valstybių narių leidimų išdavimo procedūrose. Išmetamų teršalų ribinių verčių ataskaitos Palyginti su anksčiau valstybių narių pateiktais duomenimis apie būdingas išmetamų teršalų ribines vertes, sunku daryti pagrįstas išvadas apie šių verčių didėjimą ar mažėjimą. Palyginti pateiktų išmetamų teršalų ribines vertes, siekiant patikrinti jų laukiamą konvergenciją, daugeliu atvejų neįmanoma dėl skirtingų metodų, kuriuos valstybės narės taiko šioms ribinėms vertėms išreikšti leidimuose (pavyzdžiui, pateikiami skirtingi laikotarpiai arba skirtingi statistiniai reikalavimai, susiję su taisyklių laikymusi). Todėl, atsižvelgdama į ribotą šių duomenų panaudojimą, Komisija sieks, kad, atliekant direktyvos peržiūrą, šis darbas būtų geriau derinamas su galima nauda. GAUTI KOMENTARAI DėL TIPK DIREKTYVOS Bendras teigiamas direktyvos įvertinimas Nors kai kurios valstybės narės pabrėžė savo ribotą praktinę patirtį įgyvendinant TIPK direktyvą ataskaitiniu laikotarpiu, bendras valstybių narių požiūris yra toks, kad direktyva yra veiksminga priemonė, kovojant prieš taršą iš pramonės įrenginių; direktyva yra naudinga visų pirma tuo, kad skatina integruotą ir prevencinį požiūrį, leidimų sąlygų įgyvendinimą pagal GPGB, jų atnaujinimą, geresnę stebėseną, informacijos pateikimą ir visuomenės dalyvavimą leidimų išdavimo procedūroje. Kai kurios valstybės narės pažymėjo, kad direktyvos įgyvendinimas padėjo supaprastinti administravimą ir sustiprino dialogą tarp kompetentingų institucijų bei veiklos vykdytojų. Pagal 16 straipsnio 2 dalį Komisijos paskelbti GPGB rekomendaciniai dokumentai (BREF) laikomi naudingomis priemonėmis nustatant ir platinant GPGB. Kai kurios valstybės narės išreiškė pageidavimą, kad TIPK direktyva būtų labiau suderinta su kitais Bendrijos teisės aktais dėl pramoninių teršalų, ypač su Direktyva 2001/80/EB dėl tam tikrų teršalų išmetimo į orą iš didelių kurą deginančių įmonių apribojimo[8] ir Direktyva 2000/76/EB dėl atliekų deginimo[9]. Kiti komentarai Komisija sulaukė per 100 atsakymų į 2003 m. komunikatą dėl TIPK direktyvos[10]. Didžioji dauguma suinteresuotųjų šalių nereikalauja radikalių direktyvos pokyčių, tačiau norėtų reguliavimo stabilumo. Tačiau keliuose atsakymuose siūloma atlikti techninius pakeitimus direktyvai patobulinti. Be to, keletas valstybių narių (visų pirma Jungtinė Karalystė ir Nyderlandai) ir kai kurios pramonės asociacijos reikalauja žymesnių pakeitimų direktyvoje, kad būtų išplėtota prekybos emisijomis taikymo sritis, daugiausia kalbant apie NOx ir SO2, kaip alternatyva dabartiniam GPGB pagrįstam leidimų išdavimo procesui. Taip pat beveik vieningai yra reikalaujama parengti rekomendacinius dokumentus svarbiausiais direktyvos įgyvendinimo klausimais. 2004 m. vasario 28 d. rezoliucijoje Europos Parlamentas išreiškė bendrą teigiamą nuomonę dėl direktyvos ir kviečia valstybes nares dėti visas būtinas pastangas šiai direktyvai įgyvendinti. Be to, Europos Parlamentas susirūpinęs „nepaprastais įgyvendinimo skirtingumais“ ir reikalauja tobulinti direktyvos įgyvendinimo kontrolę ir parengti rekomendacinius dokumentus. TOLESNI žINGSNIAI – VEIKSMų PLANAS IR DIREKTYVOS PERžIūRA Komisija, atsižvelgdama į svarbiausius iššūkius ir klausimus dėl direktyvos įgyvendinimo, išreiškė susirūpinimą dėl įgyvendinimo tempo kai kuriose valstybėse narėse, todėl nusprendė paspartinti savo veiksmus, kaip pateikiama toliau, siekdama geriausiu būdu užtikrinti visišką, sklandų ir tikslų direktyvos vykdymą. 1 veiksmas. Užtikrinti visišką direktyvos perkėlimą į nacionalinius teisės aktus Kai kurios valstybės narės vis dar tinkamai neperkėlė TIPK direktyvos į savo nacionalinius teisės aktus. Dėl to buvo iškelta keletas bylų dėl pažeidimų. Komisija, siekdama užtikrinti visišką direktyvos perkėlimą į nacionalinius teisės aktus, šiuos pažeidimų atvejus nuodugniai išnagrinės. 2 veiksmas. Sustiprinta pažangos stebėsena iki visiško TIPK direktyvos įgyvendinimo 2007 m. spalio 30 d. Visiškas TIPK direktyvos perkėlimas į nacionalinius teisės aktus iki 2007 m. spalio 30 d. vis dar tebėra iššūkis daugumai valstybių narių. Norint užtikrinti, kad direktyva būtų įgyvendinta laiku, reikės sparčios pažangos ir didesnės politinės paramos bei vietinių administracijų ir kompetentingų institucijų papildomų išteklių. Siekdama nuolat kontroliuoti valstybių narių pažangą įgyvendinant direktyvą iki nustatyto termino – 2007 m. spalio 30 d., Komisija parengs tam tikrus rodiklius. Šiuos rodiklius visų pirma sudarys informacija apie nustatytų įrenginių ir išduotų ar atnaujintų leidimų skaičių valstybėse narėse. Ši informacija bus prieinama visuomenei, įskaitant informavimą internetu. Komisija taip pat lankys valdžios institucijas tose valstybėse narėse, kuriose reikia pastebimų papildomų pastangų direktyvai visiškai įgyvendinti. 3 veiksmas. Atitikimo patikros Komisija kol kas gavo labai nedaug skundų dėl galimo netinkamo TIPK direktyvos taikymo konkretiems įrenginiams. Tačiau, atsižvelgdama į galimą grėsmę, kad bus piktnaudžiaujama direktyvai būdingu lankstumu, Komisija ėmėsi veiksmų, norėdama patikrinti direktyvos taikymą: - Komisija intensyviau naudos Europos išmetamų teršalų registrą (EPER)[11], siekdama nustatyti pagrindinius pramoninius teršėjus ir kruopščiai ištirti TIPK direktyvos taikymą tuose įrenginiuose. Visų pirma Komisija nustatė įrenginius, iš kurių išmetama daug tam tikrų teršalų[12], ir kontroliuos valstybių narių priemones, kurios užtikrins, kad šie įrenginiai iki 2007 m. spalio 30 d. visiškai atitiktų TIPK direktyvą. - Komisija taip pat pradėjo vykdyti projektą, kuris bus vykdomas 30 konkrečių TIPK įrenginių visoje ES, tolesnei direktyvos įgyvendinimo valstybėse narėse pažangai peržiūrėti ir mastui, kuriuo leidimai ir darbas įrenginiuose atitinka direktyvos reikalavimus, įvertinti. - 2006 m. Komisija pradės projektą, kuriuo bus tiriama, kokiu mastu tam tikrose valstybėse narėse nustatytos bendrosios privalomos taisyklės atitinka direktyvos reikalavimus. Jeigu Komisija nustatys netinkamo direktyvos taikymo atvejų, ji imsis visų reikalingų veiksmų, įskaitant ieškinių dėl pažeidimų pateikimą. Pažymėtina, kad nesena Europos Teisingumo Teismo nutartis[13] dėl Graikijos gali turėti svarbių padarinių galimiems TIPK direktyvos įgyvendinimo atvejams. Remiantis ETT, Graikija nesilaikė savo įsipareigojimų pagal Direktyvą 84/360/EEB dėl kovos su pramonės įmonių keliama oro tarša[14], pagal geriausiai prieinamus gamybos būdus nenustatydama veiklos krypčių ar strategijos laipsniškai taikyti reikalavimus Linoperamatos jėgainėje. 4 veiksmas. GPGB rekomendacinių dokumentų (BREF) pirmojo etapo užbaigimas ir naujos peržiūros pradžia GPGB rekomendaciniai dokumentai (BREF) yra svarbios direktyvos įgyvendinimo priemonės. Komisija deda visas pastangas, kad GPGB rekomendacinių dokumentų (BREF) (kuriuos sudaro 32 dokumentai) pirmasis etapas būtų užbaigtas iki 2005 m. pabaigos. Be to, dėl tam tikrų esamų GPGB rekomendacinių dokumentų (BREFs) peržiūros proceso, kurio metu galima gauti svarbiausios naujos informacijos ir žinių iš mokslinių tyrimų, diskutuojama su valstybėmis narėmis ir susijusiomis pramonės šakomis. Tas procesas prasidės 2005 metais. 5 veiksmas. Poreikis išaiškinti tam tikrus teisinius klausimus ir techniškai peržiūrėti direktyvą Paskutinė konsultacija su valstybėmis narėmis parodė, kad direktyvos I priedo veiklos aprašymų interpretacija ir terminas „įrenginys“ yra pagrindinės sritys, kuriose labiausiai reikia tolimesnių rekomendacijų įgyvendinimui paremti. Todėl Komisija glaudžiai bendradarbiauja su valstybėmis narėmis, remdama tokių rekomendacijų parengimą, kurį reikia užbaigti 2006 metais ir paskelbti internete. Šie rekomendaciniai dokumentai yra inter alia pagrįsti turimomis aiškinamosiomis nuomonėmis, kurias Komisija pateikė priėmus direktyvą. Komisija nustatė poreikį techniškai peržiūrėti TIPK direktyvą ir išaiškinti tam tikras dviprasmybes bei užtikrinti geresnį reguliavimą. Be to, rengiant Temines strategijas pagal Šeštąją aplinkosaugos veiksmų programą[15], buvo pabrėžta, kad TIPK direktyva yra svarbus galimas indėlis į šias iniciatyvas, čia taip pat atsižvelgiama ir į galimus direktyvos pakeitimus (ypač jos taikymo srityje). 6 veiksmas. Teisės aktų dėl pramonės teršalų išmetimo paprastinimo įvertinimas tobulinant reglamentavimą Konsultacija, pradėta 2003 m. komunikato dėl TIPK direktyvos dėka, taip pat diskusijomis Taryboje (ypač laikantis Įstatyminio supaprastinimo panaudojimo[16]) ir naujuoju Komisijos komunikatu „Reglamentavimo gerinimas augimui ir užimtumui Europos Sąjungoje skatinti“[17] liudijama apie poreikį peržiūrėti TIPK direktyvos sąveiką su kitais teisės aktais. Šis klausimas taip pat buvo konkrečiai keliamas ataskaitose, kurias paskelbė Europos Sąjungos aplinkos apsaugos įstatymų įgyvendinimo ir vykdymo užtikrinimo darbo tinklas (IMPEL)[18]. Todėl TIPK direktyvos peržiūros sąlygomis Komisija vertina būdus, kaip supaprastinti esamus teisės aktus dėl pramonės teršalų išmetimo (TIPK direktyva ir tiesiogiai susiję sektorių teisės aktai, tokie kaip direktyvos dėl didelių kurą deginančių įmonių atliekų deginimo ir organinių tirpiklių naudojimo[19]). 7 veiksmas. Galimų rinka pagrįstų priemonių ir kitų iniciatyvų taikymo įvertinimas TIPK direktyva pagrįsta dinamiška koncepcija atsižvelgiant į GPGB. Tačiau praktiškai išdavus TIPK leidimą ir, atsižvelgiant į konkrečią kompetentingą instituciją, veiklos vykdytojai gali laikytis minimalaus ir statiško požiūrio, užtikrindami, kad leidimo išdavimo sąlygų būtų laikomasi itin tiksliai. Todėl Komisija TIPK direktyvos peržiūros sąlygomis numato parengti skatinimo priemones, pavyzdžiui, pasinaudodama rinkos priemonėmis (pavyzdžiui, emisijų prekybos schemomis, mokesčiais ir rinkliavomis), kad paskatintų veiklos vykdytojus neapsiriboti kontrolės reikalavimais pagal TIPK direktyvą, o remti naujas aplinkosaugos technologijas. BAIGIAMOSIOS PASTABOS TIPK peržiūra vyks 2006 m. ir bus baigta 2007 m. parengus Komisijos komunikatą, prireikus, kartu su teisės akto siūlymu. Komisija, norėdama užtikrinti konsultavimąsi ir glaudų bendradarbiavimą su valstybėmis narėmis ir kitomis suinteresuotosiomis šalimis, kuria TIPK peržiūros konsultacinę grupę, o 2006 m. bus rengiamas ir viešas svarstymas. Atliekant peržiūrą bus įvertinta taikymo sritis, siekiant pagerinti direktyvos veiksmingumą kartu su kitais teisės aktais dėl pramonės teršalų išmetimo, nepakeičiant direktyvos pagrindinių prioritetinių principų ir tikslo lygio. Tačiau tai neturėtų trukdyti valstybėms narėms tinkamai ir laiku įgyvendinti direktyvą. Visų pirma valstybių narių svarbiausiu prioritetu turėtų išlikti visiškas direktyvos įgyvendinimas iki 2007 m. spalio 30 d. [1] OL L 257, 1996 10 10, p. 26. [2] 999 m. gegužės 31 d. Komisijos sprendimas dėl klausimyno, susijusio su Tarybos direktyva 96/61/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės, OL L 148, 1999 6 15, p. 39. [3] „Valstybių narių pirmųjų TIPK direktyvos įgyvendinimo ataskaitų analizė“, LDK-ECO, 2004 m. birželis, žiūrėti http://europa.eu.int/comm/environment/ippc/ippc_ms_implementation.htm#ImplementationReps 4 KOM (2003) 354 galutinis, Pakeliui į tausojančią gamybą. Pažanga įgyvendinant Tarybos direktyvą 96/61/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės. 5 C-78/04 Komisija/Austrija (Sprendimas, 2004 11 18, OL C 6, 2005 1 8, p.18). 6 C-235/02 Parengtinis klausimas (Sprendimas, 2004 1 25, OL C 94, 2004 4 17, p. 13). 7 L 158 , 1990 6 23, p. 56. 8 OL L 309, 2001 11 27, p. 1. 9 OL L 332, 2000 12 28, p. 91. 10 Išsamesnės informacijos apie konsultaciją ieškokite: http://europa.eu.int/comm/environment/ippc/ippc_ms_implementation.htm#CommCommunication. 11 Sprendimas 2000/479/EB; OL L 192, 2000 7 28, žiūrėti www.eper.cec.eu.int. 12 Žiūrėti EPER Peržiūros ataskaitą http://www.eper.cec.eu.int/eper/documents/EPER%20Review%20report,%20final.pdf 13 C-364/03 Komisija / Graikija (Sprendimas, 2005 7 7, OL C 217, 2005 9 3, p. 9). 14 OL 1984 L 188, p. 20. 15 Sprendimas 1600/2002/EB, nustatantis šeštąją Bendrijos aplinkosaugos veiksmų programą; OL L 242, 2002 9 10, p. 1. 16 Žiūrėti, pavyzdžiui, 2005 m. kovo 23 d. Europos Tarybos išvadas, http://ue.eu.int/ueDocs/cms_Data/docs/pressdata/en/ec/84335.pdf. 17 KOM (2005) 97 galutinis, 2005 3 16. 18 Žiūrėt http://europa.eu.int/comm/environment/impel/ . 19 999 m. kovo 11 d. Tarybos direktyva 1999/13/EB dėl tam tikrų veiklos rūšių ir tam tikrų įrenginių lakiųjų organinių junginių, susidarančių naudojant organinius tirpiklius, emisijų apribojimo; OL L 85, 1999 3 29, p. 1.