Be to, Direktyva taikoma tik fizinei infrastruktūrai, kuri apibrėžta kaip „visi tinklo elementai, skirti kitiems tinklo elementams talpinti, tačiau patys netampantys aktyviais tinklo elementais“.

1 ramstis. Prieiga prie egzistuojančios fizinės infrastruktūros ir skaidrumas

Pagal pirmąjį ramstį reikalaujama, kad visi tinklų (elektroninių ryšių, energetikos inžinerinių tinklų ir pan.) operatoriai sąžiningomis ir pagrįstomis sąlygomis suteiktų operatoriams, ketinantiems diegti sparčiuosius plačiajuosčio ryšio tinklus, prieigą prie savo fizinės infrastruktūros (pvz., kanalų, šulinių, spintų, stulpų). Operatorius, remdamasis objektyviais, skaidriais ir proporcingais kriterijais, gali atsisakyti suteikti prieigą.

2 ramstis. Inžinerinių darbų koordinavimas ir skaidrumas

Pagal antrąjį ramstį kiekvienam tinklo operatoriui suteikiama galimybė su elektroninių ryšių paslaugų teikėjais koordinuoti inžinerinius darbus. Be to, tinklų operatoriai, vykdantys inžinerinius darbus, iš dalies arba visiškai finansuojamus viešosiomis lėšomis, privalo patenkinti visus pagrįstus prašymus koordinuoti inžinerinius darbus.

3 ramstis. Leidimų suteikimo procedūra

Pagal trečiąjį ramstį valstybės narės turi užtikrinti, kad per bendrą informacinį punktą būtų galima gauti visą atitinkamą informaciją apie sąlygas ir procedūras, taikytinas suteikiant leidimus vykdyti inžinerinius darbus, kurių reikia siekiant diegti sparčiuosius elektroninių ryšių tinklus, be to, iš esmės su leidimais susiję sprendimai turi būti priimami per keturis mėnesius.

4 ramstis. Pastato fizinė infrastruktūra

Pagal ketvirtąjį ramstį reikalaujama, kad visuose naujai pastatytuose pastatuose ir pastatuose po kapitalinės renovacijos būtų įrengta fizinė infrastruktūra, kaip antai mažieji kanalai, kuria naudojantis būtų galima diegti sparčiuosius tinklus, taip pat lengvai prieinamas prieigos punktas (daugiabučiuose pastatuose). Viešųjų ryšių tinklų paslaugų teikėjams turi būti sąžiningomis ir pagrįstomis sąlygomis suteikiama prieiga prie prieigos punkto ir pastato fizinės infrastruktūros, jeigu dubliavimas techniškai neįmanomas arba ekonomiškai neefektyvus.

Kitos nuostatos

Galiausiai valstybės narės privalo paskirti vieną ar daugiau įstaigų, kurios teiktų informaciją apie fizinę infrastruktūrą, inžinerinius darbus ir leidimus, taip pat vieną ar daugiau nepriklausomų įstaigų, kurios spręstų tinklo operatorių ginčus dėl prieigos prie infrastruktūros, teisės gauti informaciją ir prašymų koordinuoti inžinerinius darbus.

3.Indėlis siekiant gigabitinės visuomenės tikslų

ES strateginiai tikslai, susiję su gigabitinės visuomenės sukūrimu iki 2025 m., grindžiami numatomais Europos skaitmeninės visuomenės junglumo poreikiais ateinančiais metais.

Prieiga prie labai didelio pralaidumo tinklo ryšio reikalinga debesijos kompiuterijai, vienu metu naudojantis įvairiomis funkcijomis ir kitoms pažangiosioms ir išmaniosioms namų prietaikoms, taip pat įvairiuose sektoriuose (pvz., gamybos, sveikatos priežiūros, energetikos, pirmojo lygio paslaugų) profesionaliai naudoti – dažnai kartu naudojantis mobiliąja prieiga.

Naujoms prietaikoms reikės ne tik užtikrinti didesnę spartą, bet ir aukštynkryptės juostos pločio, atsparumo, klaidų ar delsos parametrus. Šiems didelio pralaidumo kokybiškiems tinklams įdiegti (visų pirma turės būti diegiami optinių skaidulinių kabelių tinklai) reikės didelių papildomų investicijų.

Direktyva prisidedama prie šviesolaidinės infrastruktūros aprėpties didinimo, taigi ją įgyvendinant būtų galima lengviau pasiekti tikslą užtikrinti visuotinai prieinamą 100 Mb/s spartos plačiajuostį ryšį, kurio sparta galėtų būti padidinta iki gigabitinės.

Panašiai dalijantis infrastruktūra ir koordinuojant inžinerinius darbus taip pat būtų galima prisidėti prie didelio pralaidumo pagrindinių ir prieigos jungčių diegimo subjektuose, skatinančiuose socialinę ir ekonominę pažangą, kaip antai mažosiose ir vidutinėse įmonėse, mokyklose ar ligoninėse, net ir esančiuose nepakankamai aptarnaujamose ar atokiose vietovėse.

Atsižvelgiant į šviesolaidinių tinklų atliekamą vaidmenį užtikrinant tranzitinį ryšį 5G ryšio reikmėms, šie tinklai tampa vis svarbesni, kad būtų galima iki 2025 m. pasiekti atitinkamus su 5G ryšiu susijusius tikslus.

Pagal Direktyvą užtikrinus prieigą prie egzistuojančios fizinės infrastruktūros galėtų būti sukurta konkurencija dėl šviesolaidinės infrastruktūros, – taip vartotojams ir įmonėms būtų teikiamas kokybiškesnis plačiajuostis ryšys ir būtų suteikta daugiau pasirinkimo galimybių (taip pat ir tankiau gyvenamuose rajonuose). Taigi Direktyva galėtų taip pat paskatinti investuoti į šviesolaidinę infrastruktūrą siekiant kurti tankiuosius tinklus – taip būtų padedama užtikrinti 5G ryšio aprėptį visuose miestų centruose ir transporto maršrutuose bei skatinti kurti belaidžio 5G ryšio tinklo prietaikas, įskaitant skirtas išmaniesiems automobiliams ir automatizuotam vairavimui.

Be to, Direktyva galėtų atlikti svarbų vaidmenį daiktų interneto požiūriu, kadangi ja siekiama užmegzti galimų daiktų interneto paslaugų (pvz., transporto sistemų, energijos, vandens) gavėjų ir telekomunikacijų tinklų operatorių, galinčių užtikrinti junglumą, bendradarbiavimo ryšius.

Tai savo ruožtu galėtų paskatinti kurti pažangiąsias miestų prietaikas, pažangiuosius tinklus ir matavimo sistemas bei intelektines transporto sistemas, taip sukuriant sąlygas ateityje diegti inovacijas.