2020 m. sausio mėn. Europos Parlamentas priėmė rezoliuciją, kurioje paragino skubiai priimti universaliojo mobiliųjų telefonų kroviklio standartą, kad būtų išvengta tolesnio vidaus rinkos susiskaidymo. Konkrečiai, rezoliucijoje Komisija buvo paraginta prireikus priimti teisėkūros priemonę universaliajam krovikliui sukurti. Ji taip pat paragino Komisiją užtikrinti, kad vartotojams nebereikėtų pirkti naujų kroviklių kartu su kiekvienu nauju radijo ryšio įrenginiu ir kad kartu su universaliojo įkrovimo sprendimu būtų įdiegtos atskyrimo priemonės (t. y. galutiniam vartotojui radijo ryšio įrenginys būtų tiekiamas be kroviklio), nes priešingu atveju nebūtų pasiektas tikslas sumažinti per metus pagaminamų kroviklių kiekį ir taip sumažinti EEĮ atliekų kiekį.

Atsižvelgdama į tai, 2018 m. Komisija pradėjo galimo pasiūlymo, kuriuo siekiama įgyvendinti universalųjį mobiliųjų telefonų (ir galbūt kitų panašių kategorijų ar klasių radijo ryšio įrenginių) įkrovimo sprendimą, poveikio vertinimo tyrimą. Nors pirminis šios iniciatyvos tikslas buvo užtikrinti didesnį patogumą vartotojams, tyrime padaryta išvada, kad universaliosios įkrovimo sąsajos ir universaliojo įkrovimo ryšių protokolo nustatymas radijo ryšio įrenginiams (išmaniesiems telefonams, bet galbūt ir planšetiniams kompiuteriams, fotoaparatams, skaitytuvams ir t. t.), skatinant arba nustatant atskyrimą (t. y. radijo ryšio įrenginių tiekimą galutiniam naudotojui be kroviklio), būtų naudingas vartotojams ir sumažintų EEĮ atliekų kiekį. Ji padarė išvadą, kad vien tik suderinus įkrovimo sąsają (jei radijo ryšio įrenginiai įkraunami laidiniu būdu, ši sąsaja yra įkrovimo lizdas) nebūtų pasiektas visiškas įkrovimo sąveikumas. Iš tikrųjų šiuo metu egzistuoja įvairūs įkrovimo ryšių protokolai ir ne visi jie užtikrina vienodą įkrovimo veikimą, jei naudojamas kito prekės ženklo kroviklis. Be to, tyrime padaryta išvada, kad universalusis kroviklis, skirtas įvairių tipų radijo ryšio įrenginiams, greičiausiai apskritai užtikrintų didesnį vartotojų patogumą. Kalbant apie belaidį įkrovimą (t. y. apskritai įkrovimo technologiją, išskyrus laidinį įkrovimą), tyrime padaryta išvada, kad jei belaidžio įkrovimo technologijos srityje įvyktų kokių nors proveržių, tai galėtų pakenkti universaliosios jungties sprendimo logikai, nes laidinio įkrovimo sprendimų svarba apskritai gerokai sumažėtų. Atsižvelgdama į šias išvadas, Komisija 2020 m. spalio mėn. pradėjo du papildomus mobiliųjų telefonų ir panašių nešiojamųjų elektroninių įrenginių atskyrimo ir belaidžio įkrovimo technologijų tyrimus, kad sustiprintų pasiūlymo įrodymų bazę.

Susitarimo memorandumas sumažino rinkos susiskaidymą ir paskatino beveik visuotinį suderinimą. Jį įgyvendinus mobiliųjų telefonų įkrovimo sprendimų skaičius sumažėjo nuo 30 iki trijų. Tačiau susitarimo memorandumas taip pat leido naudoti patentuotas įkrovimo sąsajas, o vieną tokį sprendimą toliau naudojo (ir tebenaudoja) vienas iš pagrindinių mobiliųjų telefonų gamintojų, taip užkirsdamas kelią visiškam sąveikumui. Be to, susitarimo memorandume niekada nebuvo sprendžiamos aplinkosaugos problemos, kylančios dėl nuolatinio tų skirtingų įkrovimo sąsajų ir įkrovimo ryšių protokolų naudojimo.

Jeigu problemos būtų sprendžiamos nacionalinio lygmens veiksmais, tai galėtų sudaryti kliūčių laisvam prekių judėjimui. Be to, nacionalinio lygmens veiksmai apsiriboja atitinkamos (-ų) valstybės (-ių) narės (-ių) teritorija. Atsižvelgiant į tai, kad vis dažniau prekyba vykdoma tarptautiniu mastu, atvejų, kai problema turi būti sprendžiama ne vienoje valstybėje narėje, nuolat daugėja. Koordinuotais veiksmais ES lygmeniu sutartų tikslų bus siekiama daug veiksmingiau, o ypač rinkos priežiūra taps veiksmingesnė. Todėl tikslingiau veiksmų imtis ES mastu.

•Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

Komisija pradėjo poveikio vertinimo tyrimą, kurį papildė trimis tyrimais dėl galimo teisinio pasiūlymo, kuriuo siekiama: pašalinti susiskaidymą ir užtikrinti patogumą vartotojams; mažinti EEĮ atliekų kiekį; ieškoti ateities perspektyvų ir stebėti būsimų įkrovimo technologijų (pvz., belaidžio įkrovimo) būklę, siekiant išvengti susiskaidymo, tačiau kartu netrukdyti inovacijoms. Trys papildomi tyrimai yra šie: bendro mobiliųjų telefonų ir galimai kitų mažų ir vidutinio dydžio nešiojamųjų prietaisų universaliojo įkrovimo sprendimo poveikio vertinimo tyrimas (toliau – pirmasis tyrimas); mobiliųjų telefonų ir panašių prietaisų belaidžio įkrovimo technologijų būklės vertinimas (toliau – antrasis tyrimas) ir kroviklių atskyrimo poveikio vertinimo tyrimas (toliau – trečiasis tyrimas).

•Poveikio vertinimas

Pirmajame papildomame tyrime nustatyta, kad 2009 m. susitarimo memorandumas buvo veiksmingas derinant įkrovimo sprendimus (tiek įkrovimo sąsają, tiek įkrovimo ryšių protokolus) ir užtikrinti didesnį patogumą vartotojams. Tačiau juo nebuvo pasiektas visiškas įkrovimo sprendimų suderinimas. Be to, nebuvo pasiekta didesnio atskyrimo, nes tik kai kurie Sąjungos gamintojai siūlo vartotojams galimybę įsigyti telefoną be kroviklio, todėl tikėtina nauda aplinkai yra mažesnė.

Pirmajame tyrime nustatyta, kad dauguma ES piliečių, dalyvavusių Komisijos viešose konsultacijose dėl mobiliųjų telefonų kroviklių, buvo nepatenkinti (41 proc.) arba labai nepatenkinti (22 proc.) „dabartine padėtimi, susijusia su mobiliųjų telefonų krovikliais ir jų vientisu sujungimu“, o 76 proc. sutiko arba visiškai sutiko, kad dabartinė padėtis sukelia nepatogumų mobiliųjų telefonų naudotojams. Taip pat paaiškėjo, kad respondentai pritaria universaliajam krovikliui. 63 proc. respondentų pritarė, kad Sąjunga pasinaudotų savo reguliavimo įgaliojimais ir nustatytų kroviklių standartą, o 31 proc. respondentų manė, kad Sąjunga turėtų skatinti visos pramonės susitarimą. Tik 6 proc. apklaustų piliečių siūlė, kad Sąjunga turėtų susilaikyti nuo bet kokio kišimosi. Valdžios institucijos, nevyriausybinės organizacijos ir vartotojų organizacijos taip pat pritarė universaliojo įkrovimo sprendimui.

Pirmajame tyrime taip pat nustatyta, kad žaliavų sunaudojimas krovikliams gaminti daro poveikį aplinkai, taip pat poveikį, susijusį su EEĮ atliekų susidarymu pasibaigus gaminio gyvavimo ciklui. Apskaičiuota, kad 2018 m. dėl mobiliųjų telefonų kroviklių susidarė apie 11 000 t EEĮ atliekų, o su jais susijęs gyvavimo ciklo metu išmetamų teršalų kiekis sudarė apie 600 ktCO2e. Manoma, kad šie kiekiai ateinančiais metais didės, daugiausia dėl tendencijos naudoti sunkesnius greituosius kroviklius.

Tyrime minima dar viena svarbi technologinė naujovė – neelektrinis kontaktinis (belaidis) įkrovimas. Ši technologija remiasi įkrovimo sąsaja, kuriai nenaudojamas specialus įkrovimo lizdas (skirtingai nei radijo ryšio įrenginiai, kurie įkraunami laidiniu ryšiu). Nuo tada, kai buvo pradėti gaminti telefonai su belaidžio įkrovimo funkcija, jų paplitimas tarp vartotojų nuolat auga. Nuo 2016 m. iki 2018 m. pardavimai išaugo šešis kartus ir 2018 m. sudarė apie 44 mln. vienetų, t. y. apie 28 proc. pardavimų. Tačiau šiuo metu ši technologija nelaikoma laidinio įkrovimo pakaitalu dėl tokių kroviklių efektyvumo rodiklių. Be to, atsižvelgiant į tai, kad šiuo metu belaidis įkrovimas ir įprastinis laidinis įkrovimas egzistuoja kartu, EEĮ atliekų mažinimo galimybės yra ribotos, nes belaidžiuose krovikliuose medžiagos naudojamos intensyviau nei laidiniuose krovikliuose.

Pirmajame tyrime taip pat svarstyta, kokiu mastu iniciatyva dėl universaliojo kroviklio galėtų paremti dabartinę savanoriško atskyrimo tendenciją (t. y. kad ekonominės veiklos vykdytojai siūlytų telefonus be kroviklių), siekiant užtikrinti naudą aplinkai ir suteikti klientams tokią galimybę. Padaryta išvada, kad tokia iniciatyva, kartu su kitomis priemonėmis, skatinančiomis atskyrimą, galėtų padėti siekti ES aplinkosaugos tikslų. Kuo didesnis atskyrimo mastas, tuo didesnė nauda aplinkai ir vartotojams – sutaupomos lėšos ir užtikrinamas patogumas.

Antrojo tyrimo duomenimis, belaidis įkrovimas vis dar yra besivystanti technologija, pasižyminti nedideliu įkrovimo sąsajų susiskaidymu ir tinkamu įkrovimo sprendimų sąveikumo lygiu, todėl būtų per anksti nustatyti privalomus reikalavimus šiai technologijai. Tačiau technologijai tobulėjant ir diegiant ją į daugiau gaminių gali atsirasti susiskaidymas, jei bus naudojamos skirtingos įkrovimo sąsajos ir įkrovimo ryšių protokolai.

Trečiajame tyrime teigiama, kad atskyrimo galimybės yra susijusios su labai aiškiais ir akivaizdžiais kompromisais, visų pirma su nauda aplinkai ir finansinėmis sąnaudomis bei vartotojų patogumo praradimu. Dauguma suinteresuotųjų šalių apklausos respondentų (valdžios institucijų, pilietinės visuomenės organizacijų ir privačių piliečių) pirmenybę teikė galimybei įpareigoti gamintojus ir platintojus suteikti vartotojams galimybę pasirinkti, ar kartu su nauju mobiliuoju telefonu pirkti naują išorinį maitinimo šaltinį (angl. EPS) ir (arba) kabelį, ar ne. Tačiau šeši iš dešimties respondentų iš pramonės atstovų manė, kad kiekvienas mobiliųjų telefonų gamintojas ar platintojas turėtų turėti galimybę laisvai pasirinkti, kaip parduoti telefonus ir kroviklius (t. y. ką įtraukti į mažmeninę dėžutę).

Trečiasis tyrimas parodė, kad nuo 2020 m. spalio mėn. kai kurie gamintojai (užimantys 30–40 proc. rinkos dalies) paskelbė, kad iš tam tikrų naujų modelių mažmeninės dėžutės pašalino EPS (ir kitus priedus). Kiti svarsto savo galimybes ir labai tikėtina, kad bent kai kurie iš jų artimiausiu metu taip pat pradės siūlyti atskirtus sprendimus. Tačiau gamintojai, kurie daug investavo į patentuotą įkrovimo technologiją, atrodo ne tokie entuziastingi, nes didelis jų komplektuojamų telefonų ir EPS įkrovimo našumas yra svarbi jų rinkodaros strategijos dalis. Tačiau šiuos sprendimus sukūrę gamintojai nesugeba įrodyti, kad taip yra dėl jų gaminio sukūrimo, o ne dėl to, kad jų sprendimu blokuojamas ar ribojamas kitų kroviklių naudojimo efektyvumą.

Todėl suderinta įkrovimo sąsaja radijo ryšio įrenginio gale (t. y. jei radijo ryšio įrenginiai įkraunami laidinio įkrovimo būdu, tai yra įkrovimo lizdas), minimalus universalioji įkrovimo sąveikumas naudojant suderintą įkrovimo ryšių protokolą ir informacijos apie jų radijo ryšio įrenginiams keliamus įkrovimo reikalavimus teikimas yra būtinos sąlygos, kad atskyrimas būtų veiksmingas ir prasmingas.

Atliktas poveikio vertinimas, kuriame išnagrinėtos politikos galimybės, kuriose derinamos trys (3) skirtingos priemonės: a) radijo ryšio įrenginių įkrovimo sąsajos suderinimo; b) paramos atitinkamam radijo ryšio įrenginio įkrovimo ryšių protokolui ir vartotojų informavimo apie įkrovimo charakteristikas, bei c) bent jau atskirtų sprendimų pateikimas rinkai.

Visoms galimybėms yra siauros (t. y. apimančios tik mobiliuosius telefonus) arba platesnės (apimančios ir tam tikrus įrenginius, kurių įkrovimo charakteristikos yra palyginamos su mobiliojo telefono charakteristikomis) taikymo srities variantų. Pirmenybė teikiama penktai politikos galimybei su plačia taikymo sritimi, nes ji apima teisingiausią visų tikslų kompromisą ir ja daugumai suinteresuotųjų šalių ir aplinkai sukuriama naudinga situacija.

Tikimasi, kad penkta galimybė duos naudos aplinkai, nes per metus išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų (ŠESD) kiekis sumažės apie 180 ktCO2e, medžiagų naudojimas – apie 2 600 t per metus, o EEĮ atliekų kiekis sumažės 980 t per metus. Šį sumažėjimą daugiausiai lemia EPS atskyrimas, nes mažiau išgaunama išteklių, gaminama, transportuojama, naudojama ir išmetama mažiau kroviklių.

Kalbant apie vartotojų patogumą, pasirinktoji galimybė užtikrins sąveikumą per bendrą sąsają ir įkrovimo efektyvumą, sumažins atskirų EPS ir kabelių pardavimą ir skatins jų pakartotinį naudojimą. Norint suderinti įkrovimo sąsają, užtenka nustatyti, kad radijo įrenginiuose būtų įdiegtas USB Type-C įkrovimo prievadas, kad būtų galima pašalinti vartotojams kylančius nepatogumus, kai, neturėdami suderinamo kroviklio, jie negali įkrauti savo įrenginio. Dėl to vartotojų išlaidos šioms prekėms kasmet sumažės maždaug 250 mln. EUR.

Tikimasi, kad pasirinkus tinkamiausią galimybę ekonominės veiklos vykdytojų apyvarta iš viso padidės 105 mln. EUR per metus. Mažmenininkų ir platintojų apyvartos nauda (457 mln. EUR per metus) dėl to, kad krovikliai nebus įtraukiami į mažmeninės prekybos dėžutę ir todėl dažniau bus perkami atskirai, nusveria neigiamą poveikį prietaisų gamintojų apyvartai (352 mln. EUR per metus), kurį turės universaliosios jungties įdiegimas prietaisų gamintojams, taip pat EPS gamintojų prarastą pelną.

Tiesioginiai kaštai, kuriuos patiria gamintojai, nenaudojantys universaliosios jungties ir turintys perprojektuoti savo įrenginius, bus sumažinti pereinamuoju laikotarpiu, todėl jie laikomi nereikšmingais. Gamintojų, kurie šiuo metu naudoja patentuotus greitojo įkrovimo ryšių protokolus, nesuderinamus su universaliuoju sprendimu, tiesioginiai kaštai vertinami 30 mln. EUR. Netiesioginius kaštus sunku įvertinti (dėl gamintojų nenoro atskleisti tokią informaciją) ir jie bus patiriami tik dėl gamintojų, kurie savo gaminiuose dar nenaudoja universaliosios jungties, prarastų autorinių atlyginimų.