/* KOM(2011) 150 galutinis */ KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI apie bendrajame biudžete numatytas garantijas Padėtis 2010 m. birželio 30 d.





[pic] | EUROPOS KOMISIJA | Briuselis, 2011.3.29 KOM(2011) 150 galutinis KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI apie bendrajame biudžete numatytas garantijasPadėtis 2010 m. birželio 30 d. SEK(2011) 371 galutinis KOMISIJOS ATASKAITAEUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI apie bendrajame biudžete numatytas garantijasPadėtis 2010 m. birželio 30 d. TURINYS 1. Įvadas 4 2. Iš ES biudžeto finansuojamų operacijų tipai 4 3. Pokyčiai nuo 2009 m. gruodžio 31 d. ataskaitos 5 3.1. Mokėjimų balanso parama euro zonai nepriklausančioms valstybėms narėms 5 3.2. Makrofinansinė pagalba 5 3.3. Euratomas 5 3.4. ES biudžeto garantija EIB išorės finansavimo operacijoms 6 3.5. Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė 6 4. Rizikos, kuriai teikiama Biudžeto garantija, duomenys 6 4.1. Rizikos apibūdinimas 6 4.2. Su valstybėmis narėmis susijusi rizika 8 4.3. Su trečiosiomis šalimis susijusi rizika 9 4.4. Iš Biudžeto garantuojama bendroji rizika 10 4.5. Rizikos raida 10 5. Įsipareigojimų nevykdymas, Biudžeto garantijų panaudojimas ir įsiskolinimai 11 5.1. Mokėjimai iš grynųjų pinigų išteklių 11 5.2. Mokėjimai iš Biudžeto 11 5.3. Išorės veiksmų garantijų fondo panaudojimas 12 6. Išorės veiksmų garantijų fondas 12 6.1. Susigrąžintos sumos 12 6.2. Turtas 12 6.3. Planuojama suma 12 7. Rizikos vertinimas. Ekonominė ir finansinė trečiųjų šalių, kurioms gresia didžiausia rizika, padėtis 12 7.1. Tikslai 12 7.2. Rizikos vertinimo metodai 12 ĮVADAS Šia ataskaita siekiama stebėti Europos Sąjungos biudžeto patiriamos kredito rizikos, susidariusios dėl išduotų garantijų ir skolinimo operacijų, vykdomų tiesiogiai Europos Sąjungos arba netiesiogiai per EIB išorės įgaliojimus, lygį. Ši ataskaita teikiama pagal Finansinio reglamento 130 straipsnį, kuriame nustatyta, kad Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai dukart per metus praneša apie biudžeto garantijas ir atitinkamą riziką[1]. Prie jos pridedamas Komisijos tarnybų darbinis dokumentas (toliau – TDD), kuriame pateiktos išsamios lentelės ir paaiškinimai. Iš ES BIUDžETO FINANSUOJAMų OPERACIJų TIPAI Iš Europos Sąjungos biudžeto (toliau – Biudžetas) garantuojama rizika kyla dėl įvairių skolinimo ir garantijų operacijų, kurias galima suskirstyti į dvi kategorijas: - Europos Sąjungos suteiktos paskolos siekiant makroekonominių tikslų, t. y. makrofinansinės pagalbos[2] (toliau – MP) paskolos trečiosioms šalims kartu su Bretton Woods institucijomis, mokėjimų balanso[3] (toliau – MB) paskolos, kuriomis teikiama parama euro zonai nepriklausančioms valstybėms narėms, patiriančioms mokėjimų balanso sunkumų, paskolos, kuriomis teikiama parama euro zonos valstybėms narėms pagal Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonę[4] (EFPSP); taip pat - paskolos, suteiktos siekiant mikroekonominių tikslų, t. y. Euratomo paskolos ir, svarbiausia, Europos investicijų banko (EIB) operacijų, kurioms taikomos ES garantijos[5], ES nepriklausančiose valstybėse finansavimas (EIB išorės finansavimas)[6]. EIB išorės finansavimo operacijoms, Euratomo paskoloms ir MP paskoloms nuo 1994 m. suteikiama Išorės veiksmų garantijų fondo (toliau – Fondas),[7] o MB ir EFPSP paskoloms – tiesiogiai Biudžeto garantija. Fondas dengia neįvykdytus finansinius įsipareigojimus, susijusius su paskolomis ir paskolų garantijomis ES nepriklausančioms valstybėms arba projektams ES nepriklausančiose valstybėse. Jis buvo įkurtas siekiant: - užtikrinti likvidumo atsargas, kad Biudžetu nereikėtų naudotis kiekvieną kartą, kai nevykdomi įsipareigojimai ar vėluojama grąžinti garantuotą paskolą; taip pat - sukurti biudžetinės drausmės priemonę nustatant finansinę sistemą, kuria remiantis būtų galima formuoti ES garantijų paskoloms, kurias Komisija ir EIB teikia ES nepriklausančioms valstybėms, politiką[8]. 2004 m. iš dalies pakeitus[9] Garantijų fondo reglamentą, Fondo garantija operacijoms nebeteikiama, jei trečiosios šalys tampa valstybėmis narėmis, ir rizika dengiama nebe iš Fondo, o tiesiogiai iš Biudžeto. Lėšos į Fondą pervedamos iš Biudžeto, o Fondo turto vertė turi nuolat atitikti tam tikrą jo garantuojamų skolinių įsipareigojimų, susijusių su paskolomis bei paskolų garantijomis, procentinę dalį. Ši dalis, vadinama planuojama norma, šiuo metu yra 9 %. Jei Fonde išteklių nepakanka, jų bus prašoma iš Biudžeto. 2007 m. iš dalies pakeitus[10] Tarybos reglamentą, numatytas naujas atidėjinių mechanizmas. Jis veikia atliekant metinius pervedimus iš Biudžeto ir taikant švelninamąjį mechanizmą, kurio paskirtis – apriboti reikalavimų vykdyti įsipareigojimus poveikį Fondui (taip pat žr. 5.3. skirsnį). POKYčIAI NUO 2009 M. GRUODžIO 31 D. ATASKAITOS Mokėjimų balanso parama euro zonai nepriklausančioms valstybėms narėms Per pirmąjį 2010 m. pusmetį atliktos dvi operacijos, kurių bendra suma – 1,5 mlrd. EUR. Trečioji 0,5 mlrd. EUR paskolos dalis, skirta Latvijai, ir antroji 1 mlrd. EUR paskolos dalis, skirta Rumunijai, išmokėtos 2010 m. kovo 11 d. Abi paskolos finansuotos kompensaciniu pagrindu, išleidžiant ES lyginamąsias obligacijas ir jos padėjo padidinti pasitikėjimą šių dviejų ne euro zonos valstybių narių finansine padėtimi. Vidutiniškai jau yra atlikta 73 % paskolos operacijų, dėl kurių priimtas sprendimas[11]. Makrofinansinė pagalba Per pirmąjį 2010 m. pusmetį paskolų išmokėta nebuvo ir nenumatoma jokių naujų išmokų antrąjį pusmetį. Pagal 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos sprendimus dėl naujų makrofinansinės pagalbos Armėnijai[12], Bosnijai ir Hercegovinai[13] ir Serbijai[14] operacijų paskolų forma kartu su finansinės paramos dotacija Armėnijai pirmosios išmokos numatomos 2011 m. Euratomas Ataskaitos laikotarpiu paskolų išmokėta nebuvo. ES biudžeto garantija EIB išorės finansavimo operacijoms Pagal 2007–2013 m. išorės įgaliojimą paskolų pasirašymo ir išmokėjimo tempas sulėtėjo, palyginti su 2009 m., ir pasirašyta paskolų už 1 197 mln. EUR, o išmokėta – 1 443 mln. EUR. 2010 m. birželio 30 d. bendra pagal 2007–2013 m. išorės įgaliojimą išmokėtų paskolų suma buvo 4 366 mln. EUR. Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė Po finansų krizės Graikijoje 2010 m. gegužės mėn. Taryba ir valstybės narės nusprendė priimti priemonių paketą, skirtą finansiniam stabilumui Europoje išsaugoti. 2010 m. gegužės 5 d. sukurta Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė, kurios numatytas dydis – 440 mlrd. EUR. Už ją proporcingai garantuoja dalyvaujančios valstybės narės ir ja gali būti remiamos euro zonos ir ne euro zonos ES valstybės narės. Ši priemonė nekelia jokios rizikos ES biudžetui. 2010 m. gegužės 11 d. sukurta Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė (EFPSP)[15]. Ši priemonė grindžiama Sutarties 122 straipsnio 2 dalimi[16]. Jos panaudojimas labai priklausys nuo įvairių sąlygų, atsižvelgiant į bendrą ES ir TVF paramą, ir bus vykdomas panašiomis į TVF sąlygomis (operacinė rizika pagal EFPSP bus dengiama iš ES biudžeto). Finansinę paramą Graikijai tiesiogiai teikia dalyvaujančios valstybės narės, ir ji nekelia jokios rizikos ES biudžetui. Šią priemonę sudaro sukauptos dvišalės paskolos, suteiktos euro zonos valstybių narių, ir jos bendra suma yra 80 mlrd. EUR. 30 mlrd. EUR suteikė TVF – tai yra dalis bendros ES ir TVF paramos, iš viso sudarančios 110 mlrd. EUR. RIZIKOS, KURIAI TEIKIAMA BIUDžETO GARANTIJA, DUOMENYS Rizikos apibūdinimas Rizika, kuriai teikiama Biudžeto garantija, atsiranda dėl negrąžintos pagrindinės paskolos dalies ir palūkanų sumos, susijusios su operacijomis su garantija. Įsipareigojimų nevykdymo atveju operacijų nuostoliai bus padengti iš Fondo, kai tos operacijos susijusios su trečiosiomis šalimis (55 % visų neįvykdytų skolinių įsipareigojimų su garantija 2010 m. birželio 30 d.), ir tiesiogiai iš Biudžeto, kai jos susijusios su valstybėmis narėmis (MB paskolos ir paskolos projektams arba jų naudai valstybėse narėse sudaro likusius 45 % visų neįvykdytų skolinių įsipareigojimų su Biudžeto garantija). Didelę paskolų su garantija, susijusių su valstybėmis narėmis, dalį sudaro paskolos su garantija, kurias lėmė pastaruoju metu vykę plėtros etapai[17], ir pradėta taikyti ES vidutinės trukmės finansinės pagalbos ne euro zonos valstybėms narėms priemonė (MB priemonė). Šioje ataskaitoje naudojami du metodai rizikai, kuriai teikiama Biudžeto garantija (tiesiogiai arba netiesiogiai per Fondą), įvertinti: - Metodas, pagal kurį apskaičiuojamas visų negrąžintų paskolų, susijusių su atitinkamomis operacijomis, pagrindinės dalies dydis ir sukauptos palūkanos konkrečią dieną. Pagal šį metodą galima nustatyti visų būsimų mokėjimo įsipareigojimų (neatsižvelgiant į šių mokėjimų terminą ateityje ir nepriklausomai nuo to, ar jiems teikiama Fondo garantija) visos rizikos, kuriai teikiama Biudžeto garantija, dydį konkrečią dieną (žr. 1 lentelę toliau). - Biudžetinis metodas, apibrėžiamas kaip metinė iš Biudžeto garantuojama rizika – pagal jį apskaičiuojama didžiausia metinių mokėjimų terminui suėjus suma, kurią ES turėtų išmokėti per finansinius metus, darant prielaidą, kad nevykdomi visų paskolų su garantija mokėjimų įsipareigojimai[18]. Metinė iš Biudžeto garantuojama rizika pateikta Komisijos tarnybų darbinio dokumento A2 lentelėje. 1 lentelė. Visi neįvykdyti skoliniai įsipareigojimai 2010 m. birželio 30 d. (mln. EUR) | Negrąžinta pagrindinės paskolos dalies suma | Sukauptos palūkanos | Iš viso | % | Valstybės narės* | Makrofinansinė pagalba | 65 | 0 | 65 | <1 % | Euratomas | 422 | 2 | 424 | 1 % | Mokėjimų balanso priemonė | 10 700 | 142 | 10 842 | 33 % | EIB | 3 363 | 31 | 3 394 | 10 % | Valstybės narės, tarpinė suma | 14 550 | 175 | 14 725 | 45 % | Trečiosios šalys** | Makrofinansinė pagalba | 492 | 2 | 494 | 2 % | Euratomas | 55 | 0 | 55 | <1 % | EIB | 17 468 | 140 | 17 608 | 54 % | Trečiosios šalys, tarpinė suma | 18 014 | 142 | 18 157 | 55 % | Iš viso | 32 563 | 317 | 32 882 | 100 % | * Šiai rizikai teikiama tiesioginė Biudžeto garantija. Čia taip pat įeina makrofinansinė pagalba, Euratomo ir EIB paskolos, suteiktos iki prisijungimo prie ES. ** Šiai rizikai teikiama Fondo garantija. | TDD A1, A2, A3 ir A4 lentelėse pateikiama išsamesnė informacija apie šiuos neįvykdytus skolinius įsipareigojimus, visų pirma apie viršutines ribas, išmokėtas sumas arba garantijų normas. Visa negrąžintos pagrindinės paskolos dalies ir palūkanų suma, garantuojama iš Biudžeto, padidėjo 3 126 mln. EUR iki 32 882 mln. EUR, palyginti su 2009 m. gruodžio 31 d. padėtimi. Šį padidėjimą iš esmės galima paaiškinti 1,5 mlrd. EUR suma, išmokėta pagal mokėjimų balanso priemonę, taip pat padažnėjusiomis EIB išmokomis trečiosiose šalyse (1,9 mlrd. EUR per 2010 m. pirmąjį pusmetį). Su valstybėmis narėmis susijusi rizika Dabartinė su valstybėmis narėmis susijusi rizika kyla dėl paskolų, suteiktų prieš stojimą, ir pradėtos naudoti mokėjimų balanso priemonės. Antrą 2010 m. pusmetį iš Biudžeto garantuojama didžiausia su valstybėmis narėmis susijusi tiesioginė rizika bus 450,5 mln. EUR (ją sudaro sumos, mokėtinos 2010 m. antrą pusmetį, darant prielaidą, kad paskolų, kurių atžvilgiu įsipareigojimai nevykdomi, grąžinimo terminas nepaankstinamas). 2 lentelėje parodyta, kad pagal neįvykdytus skolinius įsipareigojimus Vengrija ir Rumunija užima pirmą ir antrą vietas tarp valstybių narių. 2 lentelė. Valstybių narių eilės tvarka pagal didžiausios rizikos, kuriai teikiama Biudžeto garantija 2010 m. birželio 30 d., poziciją (mln. EUR) | Eilės Nr. | Šalis | Didžiausia rizika (mln. EUR, suapvalinta) | Bendros didžiausios rizikos % | 1 | Vengrija | 146,7 | 32,6 % | 2 | Rumunija | 121,1 | 26,9 % | 3 | Bulgarija | 51,6 | 11,5 % | 4 | Lenkija | 42,1 | 9,3 % | 5 | Čekija | 40,8 | 9,1 % | 6 | Slovakija | 27,3 | 6,1 % | 7 | Slovėnija | 8,5 | 1,9 % | 8 | Kipras | 5,1 | 1,1 % | 9 | Latvija | 3,7 | 0,8 % | 10 | Lietuva | 2,8 | 0,6 % | 11 | Estija | 0,5 | 0,1 % | 12 | Malta | 0,3 | 0,1 % | Iš viso | 450,5 | 100,0 % | Valstybių narių rizika susijusi su EIB, MP ir Euratomo paskolomis, suteiktomis prieš stojimą į ES, ir paskolomis, suteiktomis pagal MB priemonę. Su trečiosiomis šalimis susijusi rizika 2010 m. antro pusmečio pradžioje iš Fondo garantuojama didžiausia su trečiosiomis šalimis susijusi metinė rizika bus 918 mln. EUR (ją sudaro sumos, mokėtinos 2010 m. antrą pusmetį, darant prielaidą, kad paskolų, kurių įsipareigojimai nevykdomi, grąžinimo terminas nepaankstinamas). Toliau išvardytos dešimt šalių, kurių bendra neįvykdytų skolinių įsipareigojimų suma yra didžiausia. Ši suma sudaro 77 % rizikos, kuriai teikiama Fondo garantija. Šių šalių ekonominė padėtis išanalizuota ir pakomentuota TDD. 3 lentelė. Dešimt svarbiausių trečiųjų šalių eilės tvarka pagal didžiausios rizikos, kuriai teikiama Fondo garantija per antrą 2010 m. pusmetį, poziciją (mln. EUR) | Eilės Nr. | Šalis | Didžiausia rizika (mln. EUR, suapvalinta) | Bendros didžiausios rizikos % | 1 | Turkija | 199,0 | 21,7 % | 2 | Egiptas | 98,3 | 10,7 % | 3 | Tunisas | 81,1 | 8,8 % | 4 | Marokas | 81,1 | 8,8 % | 5 | Pietų Afrikos Respublika | 70,6 | 7,7 % | 6 | Libanas | 55,5 | 6,0 % | 7 | Serbija | 35,4 | 3,9 % | 8 | Sirija | 30,1 | 3,3 % | 9 | Brazilija | 26,6 | 2,9 % | 10 | Meksika | 25,3 | 2,8 % | Iš viso 10 šalių | 703,2 | 76,6 % | Iš Fondo garantuojamos 44 šalių paskolos su garantija, kurių mokėjimo terminas sueina iki 2040 m. Išsami informacija pagal atskiras šalis pateikiama TDD A2 lentelėje. Iš Biudžeto garantuojama bendroji rizika 2010 m. antrą pusmetį iš Biudžeto bus garantuojama (tiesiogiai arba per Fondą) 1 368 mln. EUR suma, kurią sudaro šiuo laikotarpiu mokėtinos sumos; 33 % šios sumos turi sumokėti valstybės narės (žr. TDD A2 lentelę). Rizikos raida - Mokėjimų balanso priemonė 2010 m. pirmąjį pusmetį po didelių nuosmukių laikotarpio pasaulio ekonomika pradėjo po truputį stabilizuotis. Tačiau valstybių garantuojamų skolų krizė ir toliau darė poveikį visoms valstybėms narėms. 2008 m. gruodžio mėn. pradėta taikyti ES vidutinės trukmės finansinės pagalbos priemonė (mokėjimų balanso (MB) priemonė) kai kurioms ne euro zonos šalims padėjo atkurti investuotojų pasitikėjimą. Pagal MB priemonę, kurios bendra viršutinė riba – 50 mlrd. EUR, esant reikalui dar galima suteikti 35,4 mlrd. EUR MB paramos. - Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė (EFPSP) Finansinė pagalba pagal EFPSP gali būti teikiama iš ES biudžeto garantuojamos paskolos arba kredito linijos forma. ECOFIN tarybos išvadose nustatyta 60 mlrd. EUR bendra priemonės viršutinė riba[19], tačiau teisinė riba yra numatyta Tarybos reglamento 2 straipsnio 2 dalyje, pagal kurią mokėtina suma neviršija galimos maržos pagal nustatytą nuosavų išteklių viršutinę ribą[20]. 2010 m. birželio 30 d. EFPSP dar neveikė. 2010 m. antrąjį pusmetį valstybių garantuojamų skolų krizė toliau kėlė grėsmę euro zonos šalims. Atsiliepiant į Airijos valdžios institucijų 2010 m. lapkričio 21 d. prašymą, bus suteikta bendra ES ir TVF finansinė parama trejiems metams. Bendra Airijai skirtos programos suma sudarys 85 mlrd. EUR. 17,5 mlrd. EUR bus finansuojama iš Airijos įnašo naudojantis iždo grynųjų pinigų rezervu ir Nacionalinio pensijų atsargų fondo investicijomis. Likusi bendro paketo dalis bus tolygiai paskirstyta taip: - Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė (EFPSP) iki 22,5 mlrd. EUR, kurie bus garantuojami iš ES biudžeto; - Europos finansinio stabilumo fondas (EFSF) – 17,7 mlrd. EUR (biudžeto garantija netaikoma); - dvišalės paskolos iš Jungtinės Karalystės (3,8 mlrd. EUR), Švedijos (0,6 mlrd. EUR) ir Danijos (0,4 mlrd. EUR) ir - Tarptautinis valiutos fondas (TVF) – 22,5 mlrd. EUR. - Makrofinansinės pagalbos paskolos Dėl makrofinansinės pagalbos paskolų trečiosioms šalims kiekvienu atveju priimamas Tarybos sprendimas[21], o įsigaliojus Lisabonos sutarčiai – Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas. - Euratomo paskolos Euratomo paskoloms valstybėms narėms arba tam tikroms tas paskolas galinčioms gauti ne valstybėms narėms (Rusijai, Armėnijai, Ukrainai) nustatyta viršutinė 4 mlrd. EUR riba; 85 % šios sumos jau panaudota. Likusią dalį sudaro apie 600 mln. EUR ir ji gali būti išmokėta valstybėse narėse ir Ukrainoje vykdomiems naujiems projektams. - EIB paskolos Ankstesnis EIB bendras įgaliojimas, apimantis 2000–2007 m. laikotarpį, baigėsi 2007 m. liepos 31 d. Iki tos dienos buvo pasirašyta sutarčių, kurių bendra vertė sudaro 98 % didžiausios sumos pagal šį įgaliojimą (20 060 mln. EUR, žr. TDD A5 lentelę). 2010 m. birželio 30 d. pagal šį įgaliojimą buvo likę išmokėti iš viso 3 517 mln. EUR, bet šią sumą dar galima išmokėti su ES garantija per dešimt metų nuo įgaliojimo pabaigos – tuomet ES garantija visų neišmokėtų sumų atžvilgiu baigia galioti. Tikimasi, kad, Komisijai pateikus pasiūlymą iš dalies pakeisti EIB išorės įgaliojimo teisinį pagrindą likusiai dabartinės finansinės perspektyvos 2007–2013 m. daliai[22], Parlamentas ir Taryba iki 2011 m. spalio 31 d. priims atitinkamą sprendimą. ES garantija negali viršyti 65 % visos pagal EIB finansavimo operacijas išmokėtų kreditų ir suteiktų garantijų sumos, atėmus sugrąžintas sumas ir įskaitant visas susijusias sumas, o didžiausia viršutinė riba negali viršyti 27 800 mln. EUR[23]. 2010 m. birželio 30 d. pagal šį įgaliojimą buvo pasirašyta sutarčių iš viso už 13 124 mln. EUR; iš tos sumos tą dieną buvo neišmokėta 8 930 mln. EUR (žr. TDD A6 lentelę). ĮSIPAREIGOJIMų NEVYKDYMAS, BIUDžETO GARANTIJų PANAUDOJIMAS IR įSISKOLINIMAI Mokėjimai iš grynųjų pinigų išteklių Kai skolininkas vėluoja sumokėti ES, Komisija naudoja savo grynųjų pinigų išteklius siekdama išvengti vėlavimų ir su skolinimosi operacijų aptarnavimu susijusių išlaidų[24]. Mokėjimai iš Biudžeto Kadangi per 2010 m. pirmąjį pusmetį įsipareigojimų nevykdymo atvejų neužregistruota, pagal Biudžeto 01 04 01 straipsnį (įrašu p. m. pažymėta eilutė) „ Europos Sąjungos garantijos Sąjungos ir Euratomo skolinimo operacijoms ir EIB skolinimo operacijoms “ asignavimų neprašyta. Išorės veiksmų garantijų fondo panaudojimas Kai paskolos gavėjas vėluoja grąžinti paskolą, kurią trečiosioms šalims suteikė arba kuriai garantiją suteikė ES, kreipiamasi į Fondą su prašymu padengti neįvykdytus įsipareigojimus per tris mėnesius nuo tos dienos, kai skola turėjo būti grąžinta[25]. 2010 m. pirmąjį pusmetį Fondu naudotasi nebuvo. IšORėS VEIKSMų GARANTIJų FONDAS Susigrąžintos sumos Iki 2010 m. birželio 30 d. išieškotinų sumų nebuvo. Turtas 2010 m. birželio 30 d. Fondo grynasis turtas[26] buvo 1 490 459 064 EUR. Planuojama suma Fondas turi sukaupti tinkamą sumą (planuojamą sumą), kuri yra 9 % visų negrąžintų pagrindinių paskolų dalių iš visų operacijų, pridėjus sukauptas palūkanas. Fondo išteklių (1 490 459 064 EUR) ir negrąžintų pagrindinių paskolų dalių[27] (18 156 522 331 EUR) santykis, kaip apibrėžta Fondo reglamente, šiek tiek padidėjo nuo 8,15 % 2009 m. gruodžio 31 d. iki 8,21 % 2010 m. birželio 30 d. 2009 m. pabaigoje Fondo ištekliai buvo mažesni negu planuota suma. Pagal Garantijų fondo reglamento lėšų atidėjimo taisykles 138 880 000 EUR atidėjinys įtrauktas į patvirtintą 2011 m. biudžetą. Ši suma iš Biudžeto į Fondą bus sumokėta 2011 m. vasario mėn. RIZIKOS VERTINIMAS. EKONOMINė IR FINANSINė TREčIųJų šALIų, KURIOMS GRESIA DIDžIAUSIA RIZIKA, PADėTIS Tikslai Ankstesniuose šios ataskaitos skirsniuose pateikta informacijos apie kiekybinius iš Biudžeto garantuojamos rizikos aspektus, susijusius su trečiosiomis šalimis. Tačiau taip pat reikėtų įvertinti rizikos, kuri priklauso nuo operacijos rūšies ir skolininkų padėties (žr. 4.3 skirsnį), pobūdį. Rizikos vertinimo metodai TDD pateiktas rizikos vertinimas paremtas šalių, gavusių paskolų su garantija, informacija apie ekonominę ir finansinę padėtį, reitingus ir kitus žinomus duomenis. Šiame vertinime neatsižvelgiama į numatomų nuostolių ir numatomų išieškoti sumų įverčius, kurie paprastai būna labai netikslūs. Šalių rizikos rodikliai, pateikti TDD lentelėse, rodo įsipareigojimų neįvykdymo rizikos raidą. Ši šalių, su kuriomis susijusi kredito rizika ir rizika Biudžetui (įskaitant makrofinansinę pagalbą ir Euratomo paskolas) 2010 m. antrąjį pusmetį yra didžiausia, analizė pateikta TDD 2 skirsnyje. [1] Ankstesnė ataskaita apie 2009 m. gruodžio 31 d. biudžete numatytas garantijas pateikta COM(2010) 580 ir SEC(2010) 1218. [2] Makrofinansinė pagalba taip pat gali būti dotacijos trečiosioms šalims. Daugiau informacijos apie makrofinansinę pagalbą galima rasti Komisijos ataskaitoje COM(2010) 513 ir SEC(2010) 1117. [3] 2002 m. vasario 18 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 332/2002 dėl priemonės, teikiančios vidutinės trukmės finansinę pagalbą valstybių narių mokėjimų balansams, sukūrimo, OL L 53, 2002 2 23, p. 1. [4] Panaši į MB priemonė, kuri apima visas euro zonos valstybes nares, nustatyta 2010 m. gegužės 11 d. remiantis 2010 m. gegužės 11 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 407/2010 (OL L 118, 2010 5 12, p. 1). 2010 m. birželio 30 d. EFPSP dar neveikė. [5] Paskutinį kartą suteikta laikotarpiui nuo 2007 m. vasario 1 d. iki 2011 m. spalio 31 d. 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 633/2009/EB, OL L 190, 2009 7 22, p. 1 (Sprendimas dėl išorės įgaliojimo), kuriuo pakeistas 2006 m. gruodžio 19 d. Tarybos sprendimas 2006/1016/EB. [6] EIB įgaliojimų duomenys pateikiami TDD A1 lentelėje, o nuorodos į teisinį pagrindą išvardytos TDD A4 lentelėje. [7] 2009 m. gegužės 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 480/2009, įsteigiantis Išorės veiksmų garantijų fondą (kodifikuota redakcija) (toliau – Garantijų fondo reglamentas), OL L 145, 2009 6 10, p. 10. [8] Nors nuo išorės rizikos draudžia ES biudžeto garantija, Garantijų fondas veikia kaip priemonė ES biudžetui apsaugoti nuo neatliktų mokėjimų. Išsami Fondo veikimo ataskaita pateikta COM(2006) 695 ir prie jo pridedamame tarnybų darbiniame dokumente SEC(2006) 1460. [9] Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2273/2004, OL L 396, 2004 12 31, p. 28. [10] 2007 m. sausio 30 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 89/2007, OL L 22, 2007 1 31, p. 1. [11] Žr. Komisijos tarnybų darbinio dokumento A3a lentelę. [12] 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos sprendimas 2009/890/EB, OL L 320, 2009 12 5, p. 3–5. [13] 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos sprendimas 2009/891/EB, OL L 320, 2009 12 5, p. 6–8. [14] 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos sprendimas 2009/892/EB, OL L 320, 2009 12 5, p. 9–11. [15] 2010 m. gegužės 11 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 407/2010, kuriuo nustatoma Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė, OL L 118, 2010 5 12, p. 1. [16] Sutarties 122 straipsnio 2 dalyje numatoma finansinė pagalba valstybėms narėms, patiriančioms sunkumų dėl išimtinių aplinkybių, kurių valstybė narė negali kontroliuoti. [17] Pagal Garantijų fondo reglamento 1 straipsnio trečią pastraipą, kai šalis tampa valstybe nare, paskolų rizika garantuojama nebe iš Fondo, bet iš Biudžeto. [18] Ją apskaičiuojant daroma prielaida, kad paskolų, kurių įsipareigojimai nevykdomi, grąžinimo terminas nepaankstinamas, t. y. atsižvelgiama tik į mokėjimus, kurių terminas yra suėjęs (taip pat žr. TDD 1 skirsnį). [19] Plg. pranešimas spaudai apie 2010 m. gegužės 9–10 d. neeilinį ECOFIN tarybos posėdį (http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/114324.pdf) [20] 2010 m. gegužės 11 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 407/2010, kuriuo nustatoma Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė, OL L 118, 2010 5 12, p. 1. [21] Įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, bendro sprendimo procedūra bus įprasta teisėkūros procedūra. [22] 2010 m. balandžio 21 d. COM(2010) 174. [23] Ją sudaro 25 800 mln. EUR nustatytos didžiausios sumos pagrindinė viršutinė riba ir 2 000 mln. EUR neprivalomas įgaliojimas. Dėl neprivalomo įgaliojimo panaudojimo Europos Parlamentas ir Taryba priims sprendimą atlikus laikotarpio vidurio peržiūrą. [24] Žr. 2000 m. gegužės 22 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000, įgyvendinančio Sprendimą 2007/436/EB, Euratomas dėl Europos bendrijų nuosavų išteklių sistemos, 12 straipsnį, OL L 130, 2000 5 31, p. 1–12. [25] Daugiau informacijos galima rasti TDD 1.4.3 skirsnyje. [26] Bendras Fondo turtas, atėmus mokėtinas sumas (mokesčius EIB ir audito mokesčius). [27] Įskaitant sukauptas palūkanas.