2007 m. balandžio 24 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl kovos su ŽIV/AIDS Europos Sąjungoje ir kaimyninėse šalyse 2006-2009 m. (2006/2232(INI))



Oficialusis leidinys 074 E , 20/03/2008 p. 0348 - 0356



P6_TA(2007)0137 Kova su ŽIV/AIDS Europos Sąjungoje ir kaimyninėse šalyse 2006-2009 m. 2007 m. balandžio 24 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl kovos su ŽIV/AIDS Europos Sąjungoje ir kaimyninėse šalyse 2006-2009 m. (2006/2232(INI)) Europos Parlamentas, - atsižvelgdamas į 2006 m. liepos 6 d. rezoliuciją dėl "ŽIV/AIDS - metas veikti" [1], - atsižvelgdamas į 2006 m. lapkričio 30 d. rezoliuciją dėl AIDS [2], - atsižvelgdamas į 2005 m. birželio 6 d. Tarybos išvadas dėl kovos su ŽIV/AIDS, - atsižvelgdamas į 2005 m. lapkričio 24 d. Tarybos Generalinio Sekretariato išvadas dėl akcijos "Pasaulinė AIDS diena - ES pareiškimas dėl ŽIV prevencijos kuriant kartą, kurioje neegzistuoja AIDS", - atsižvelgdamas į ES kovos su narkotikais strategiją (2005-2012 m.), kurią Europos Vadovų Taryba patvirtino 2004 m. gruodžio 17 d., - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą Tarybai ir Europos Parlamentui tema "Kova su ŽIV/AIDS Europos Sąjungoje ir kaimyninėse šalyse 2006-2009 m." (COM(2005)0654), - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą Tarybai ir Europos Parlamentui tema "Nuosekli Europos politikos užsienio veiksmų struktūra kovai su ŽIV (AIDS), maliarija ir tuberkulioze" (COM(2004)0726), - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą dėl Europos kaimynystės politikos strategijos dokumento (COM(2004)0373), - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą Tarybai ir Europos Parlamentui dėl Europos kaimynystės politikos stiprinimo (COM(2006)0726), - atsižvelgdamas į Dublino deklaraciją dėl partnerystės kovojant su ŽIV/AIDS Europoje ir Centrinėje Azijoje, kuri buvo patvirtinta per Airijos pirminkavimo ES laikotarpiu 2004 m. vasario 23- 24 d. vykusią ministrų konferenciją tema "Pašalinant užtvaras - partnerystė kovojant su ŽIV/AIDS Europoje ir Centrinėje Azijoje", - atsižvelgdamas į Vilniaus deklaraciją dėl priemonių kovoti su ŽIV/AIDS Europos Sąjungoje ir kaimyninėse šalyse, kurią patvirtino ES šalių bei kaimyninių valstybių ministrai ir vyriausybių atstovai konferencijoje "Europa ir ŽIV/AIDS - nauji iššūkiai, naujos galimybės", kuri vyko 2004 m. rugsėjo 16- 17 d. Vilniuje, Lietuvoje, - atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų Tūkstantmečio deklaraciją, kurią 2000 m. rugsėjo 8 d. vykusios 55-osios sesijos metu patvirtino Jungtinių Tautų Generalinė Asamblėja, o tai pat į JT Tūkstantmečio vystymosi tikslus (TVT), o ypač į tikslą iki 2015 m. sustabdyti ŽIV/AIDS plitimą, - atsižvelgdamas į Įsipareigojimo deklaraciją dėl ŽIV/AIDS, patvirtintą 2001 m. birželio 27 d. vykusios JT Generalinės Asamblėjos ypatingosios sesijos, skirtos ŽIV/AIDS, metu, - atsižvelgdamas į 2001 m. rugpjūčio 2 d. Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos patvirtintą rezoliuciją dėl Įsipareigojimų deklaracijos dėl ŽIV/AIDS, - atsižvelgdamas į 2006 m. kovo 24 d. JT Generalinės Asamblėjos įsipareigojimų deklaracijos dėl ŽIV/AIDS įgyvendinimo vertinimą - "Siekiant visuotinės prieigos: Jungtinių Tautų programos dėl ŽIV/AIDS susirgimų prevencijos, gydymo, priežiūros ir paramos stiprinimo įvertinimas", - atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų Generalinio Sekretoriaus pranešimą dėl įsipareigojimo deklaracijos dėl ŽIV/AIDS įgyvendinimo: praėjus penkeriems metams nuo 2006 m. kovo 24 d., - atsižvelgdamas į 2006 m. birželio 2 d. JT Generalinės Asamblėjos patvirtintą "Politinę deklaraciją dėl ŽIV/AIDS", - atsižvelgdamas į 2006 m. Pasaulio sveikatos organizacijos (PSO) ŽIV/AIDS programą "Siekiant visuotinės prieigos iki 2010 m.", - atsižvelgdamas į 2006 m. Bendros JT programos dėl AIDS (UNAIDS) pranešimą dėl pasaulinės AIDS epidemijos, - atsižvelgdamas į 2006 m. gruodžio mėn. UNAIDS paskelbtus naujausius statistinius duomenis apie AIDS epidemiologinę situaciją, - atsižvelgdamas į 2006 m. rugpjūčio mėn. paskelbtą Europos AIDS epidemiologinės stebėsenos centro (EuroŽIV) 2005 metų vidurio pranešimą, - atsižvelgdamas į Eurobarometro 2006 m. vasario mėn. duomenis dėl AIDS prevencijos, - atsižvelgdamas į Europos Tarybos Parlamentinės Asamblėjos rezoliuciją 1399(2004) ir jos rekomendaciją 1675(2004) dėl Europos lytinės bei reprodukcinės sveikatos ir teisių skatinimo strategijos, - atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 45 straipsnį, - atsižvelgdamas į Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto pranešimą ir Moterų teisių bei lyčių lygybės komiteto nuomonę (A6-0091/2007), A. kadangi pagal 2006 m. UNAIDS paskelbtus naujausius duomenis apie AIDS epidemiologinę situaciją daugiau nei 39,5 mln. žmonių visame pasaulyje yra užsikrėtę ŽIV, o 4,3 mln. žmonių užsikrėtė ŽIV 2006 metais, kadangi 95 proc. nuo ŽIV/AIDS nukentėjusių žmonių gyvena besivystančiose šalyse, B. kadangi EuroŽIV centro 2005 metų vidurio pranešimo duomenys rodo, kad Europos Sąjungoje 1998-2005 metų laikotarpiu ŽIV užsikrėtė 215510 asmenų ir Pasaulinės sveikatos organizacijos (PSO) Europos regione ŽIV užsikrėtė 646142 asmenys, C. kadangi EuroŽIV duomenimis beveik ketvirtadalis naujai ŽIV infekcija užsikrėtusių asmenų yra jaunesni nei 25 metų amžiaus, D. kadangi ŽIV/AIDS užsikrėtę asmenys susiduria su neigiamu požiūriu ir diskriminacija, E. kadangi pastaruoju metu pasiekus pažangos gydant ŽIV/AIDS ir sumažėjus prevencinių priemonių finansavimui, padaugėjo nesaugaus elgesio atvejų ir dėl to padidėjo naujų ŽIV infekcijų skaičius, F. kadangi EuroŽIV ir UNAIDS pranešimuose patvirtinima, kad naujų ŽIV užsikrėtusių asmenų skaičius Europos Sąjungoje ir kaimyninėse šalyse tebeauga susirūpinimą keliančiu greičiu ir kad kuriose šalyse numanomas ŽIV infekuotų asmenų skaičius yra beveik tris kartus didesnis nei oficialūs duomenys, G. kadangi, nepaisant padidėjusio ŽIV infekcijų skaičiaus, pastaraisiais metais nuolat mažėjantis diagnozuotų AIDS susirgimų skaičius ir toliau mažėjo 2005 m., ir dėl to 2005 m. AIDS susirgimų diagnozuota per pusę mažiau nei 1998 m., H. kadangi didelė dalis ŽIV infekcijos atvejų lieka nediagnozuota; kadangi daugelis žmonių nežino savo serologinės būklės ir ją sužino tik susirgę su ŽIV/AIDS susijusioms ligomis [3], I. kadangi galimybė užsikrėsti ŽIV smarkiai didėja kartu su kitomis lytiniu būdu perduodamomis ligomis (pvz., gonorėja, chlamidijomis, dedervine ir sifiliu), J. kadangi prie didžiausios užsikrėtimo ŽIV rizikos grupių priskiriami intraveninius narkotikus vartojantys asmenys, vyrai, lytiškai santykiaujantys su vyrais, sekso darbuotojai ir jų klientai, migrantai, kaliniai ir jauni iki 25 m. amžiaus asmenys, K. kadangi tarp intraveninius narkotikus vartojančių asmenų plintanti epidemija yra viena iš spartaus ŽIV plitimo daugelyje Rytų Europos šalių priežasčių, L. kadangi pagal 2006 m. UNAIDS paskelbtus naujausius statistinius duomenis apie AIDS epidemiologinę situaciją maždaug trys ketvirtadaliai heteroseksualiu būdu ŽIV užsikrėtusių asmenų Vakarų ir Centrinėje Europoje yra imigrantai arba migrantai, M. kadangi daugelyje Centrinės ir Vakarų Europos šalių surenkama mažai ŽIV užkrėsto kraujo; kadangi naujausi kai kurių Rytų Europos šalių duomenys rodo priešingas tendencijas, N. kadangi Dublino deklaracijoje pripažįstama, jog "moterų ir vyrų, mergaičių ir berniukų lygybės skatinimas ir reprodukcinės bei lytinės sveikatos teisių bei teisės į lytinį švietimą, informaciją ir sveikatos paslaugas bei atvirumą kalbant lytiniais klausimais gerbimas yra esminiai kovos su pandemija veiksniai", O. kadangi prevencinės programos, įskaitant švietimą, daugiau galimybių gauti informacijos ir įsigyti prezervatyvų, galimybes gauti gydymo ir narkotikus vartojusių asmenų reabilitacijos bei žalos mažinimo paslaugas, yra veiksmingiausios kovos su ŽIV/AIDS priemonės, P. kadangi moterims skirti prezervatyvai dar nepakankamai naudojami, nors tai ir yra vienintelė šiuo metu egzistuojanti moterų kontroliuojama priemonė, apsauganti moteris nuo nepageidaujamo nėštumo, ŽIV ir kitų lytiniu būdu plintančių ligų, Q. kadangi EuroŽIV neturi jokių nacionalinio Ispanijos ar Italijos duomenų, nors šias šalis EuroŽIV laiko vienomis didžiausių epidemijos vietų, R. kadangi naujausiais duomenimis patvirtinta, kad tiek naujų ŽIV infekcinių susirgimų paplitimas, tiek AIDS užsikrėtusių asmenų skaičius kiekvienoje valstybėje narėje ir kaimyninėse šalyse yra skirtingas, ir kad tą patį galima pasakyti apie grupes, kurios laikomos pažeidžiamiausiomis, S. kadangi moterys šiuo metu sudaro 50 proc. ŽIV/AIDS užsikrėtusių asmenų visame pasaulyje, tačiau jų ypatingųjų, su reprodukcine sveikata ir tokiais jos aspektais kaip šeimos planavimas, saugus gimdymas ir kūdikio maitinimas krūtimi, susijusių poreikių dažnai yra nepaisoma; kadangi, UNAIDS programos duomenimis, per pastaruosius dvejus metus visuose pasaulio regionuose padaugėjo ŽIV užsikrėtusių moterų ir mergaičių, o ypač greitai jų skaičius auga Rytų Europoje, Azijoje ir Lotynų Amerikoje; kadangi, PSO duomenimis, heteroseksualių santykių metu moterys dėl biologinių veiksnių tikriausiai yra labiau linkusios užsikrėsti ŽIV nei vyrai, T. kadangi vis daugiau moterų savo privačiame gyvenime nesaugaus heteroksualaus kontakto metu atsitiktinai užsikrečia ŽIV virusu ir tampa viruso nešiotojomis bei gali jį perduoti savo palikuoniui; kadangi, norint veiksmingai kovoti su AIDS, būtina atkreipti dėmesį į moterims keliančius grėsmę ir jų pažeidžiamumą didinančius veiksnius, pvz., į apsisprendimo teisės trūkumą, smurtą prieš moteris ir prekybą moterimis, skurdą ir lyčių diskriminaciją, U. kadangi naujausia Eurobarometro apklausa dėl AIDS prevencijos, atlikta 2006 m. vasario mėn. parodė, kad 54 proc. ES-25 gyventojų mano arba yra įsitikinę, kad galima užsikrėsti ŽIV "bučiuojantis su asmeniu, kuris serga AIDS arba kurio ŽIV testo rezultatas yra teigiamas" ir 42 proc. mano arba yra įsitikinę, kad galima užsikrėsti ŽIV "geriant iš tos pačios stiklinės, kuria ką tik naudojosi AIDS sergantis asmuo arba asmuo, kurio ŽIV testo rezultatas yra teigiamas", V. kadangi Dublino deklaracijoje Europos ir Centrinės Azijos šalių vyriausybių atstovai pasižadėjo "skatinti, kad valstybių ir vyriausybių vadovai aktyviai ir atsakingai vadovautų, siekdami apsaugoti žmones nuo šios grėsmės ateityje, ir skatinti gerbti žmogaus teises, stengtis nugalėti smerkiamą požiūrį ir visiems, kuriems to reikia, užtikrinti galimybes gauti išsilavinimą, informaciją bei paslaugas", bei "kovą su ŽIV/AIDS Europoje ir Centrinėje Azijoje įtraukti į savo regiono institucijų ir organizacijų darbotvarkę", W. kadangi Europos Sąjungos ir kaimyninių šalių ministrai bei vyriausybių atstovai Vilniaus deklaracijoje pakartotinai patvirtino savo įpareigojimus, prisiimtus pagal Dublino deklaraciją; abiejose deklaracijose pabrėžiamas poreikis imtis aktyvių ir visapusiškų priemonių siekiant įgyvendinti jose nurodytus veiksmus, X. kadangi Vilniaus deklaracijoje aiškiai minimas nacionalinių finansinių priemonių ir Bendrijos lėšų, įskaitant struktūrinius fondus, naudojimas siekiant įgyvendinti kovos su ŽIV/AIDS politiką, Y. kadangi NVO dažnai yra priklausomos nuo valstybinio finansavimo; kadangi kvietimų teikti paraiškas Bendrijos finansuojamoms programoms procedūros dažnai yra sudėtingos, o šaliai įstojus į ES, nevyriausybinės organizacijos dažnai staiga netenka finansinės paramos iš kitų nei ES tarptautinių šaltinių, Z. kadangi ne visose valstybėse narėse galimybės pasinaudoti gydymu ir vaistais yra vienodos, o daugumoje iš jų - ypač naujosiose valstybėse narėse - egzistuoja nelygybė finansavimo ir išteklių atžvilgiu, AA. kadangi valstybėms narėms reikalinga parama kuriant programas, kurios skatintų tyrimus, konsultantų rengimą, o taip pat visą gyvenimą trunkantį ŽIV užsikrėtusių asmenų stebėjimą ir jiems teikiamą pagalbą, ypač kai gydymas trunka visą gyvenimą, dažnai sukelia šalutinius poveikius ir kai pradėjus vartoti vaistus nuo ŽIV ir prastai laikantis jų vartojimo instrukcijų ŽIV atmaina gali tapti atspari, AB. kadangi dėl nepatentuotų vaistų srityje vykstančios įnirtingos konkurencijos, susijusios su pirmos eilės antiretrovirusiniais vaistais (ARV), pastaraisiais metais kainos sumažėjo beveik 99 proc., nuo 10000 JAV dolerių iki maždaug 130 JAV dolerių, tenkančių vienam ligoniui per metus, tačiau antros eilės vaistų, kurie ligoniams reikalingi dėl natūraliai besivystančio atsparumo vaistams, kainos išlieka didelės, dažniausiai dėl padaugėjusių su patentais susijusių kliūčių pagrindinėse nepatentuotus vaistus gaminančiose šalyse, AC. kadangi vakcinos nuo ŽIV nėra ir mikrobicidų tyrimai bei kiti tyrimai kuriant naujus vaistus tebevyksta, AD. kadangi praėjus penkeriems metams po Dohos deklaracijos (pagal kurią kiekviena PPO priklausanti valstybė narė turi teisę suteikti priverstines licencijas ir gali laisvai nustatyti pagrindus, kuriais remiantis yra suteikiamos tokios licencijos) PSO pažymėjo, kad 74 proc. vaistų nuo AIDS vis dar yra saugomi patento, AE. kadangi PSO mano, kad 10 proc. visų naujų ŽIV infekcijų pasauliniu mastu yra susiję su intraveninių narkotikų naudojimu, ir kad mažiau nei 5 proc. tokiu būdu narkotikus vartojančių asmenų visame pasaulyje turi galimybę naudotis veiksmingomis ŽIV prevencijos, gydymo ir rūpybos paslaugomis, AF. kadangi tuberkuliozė skatina ŽIV progresavimą į AIDS ir 90 proc. ŽIV užsikrėtusių asmenų miršta nuo tuberkuliozės per kelis mėnesius nuo aktyvių tuberkuliozės simptomų pasireiškimo dėl tinkamo gydymo trūkumo, ir todėl manoma, kad tuberkuliozė yra trečdalio visų AIDS sergančių asmenų mirties priežastis, 1. džiaugiasi Komisijos komunikatu dėl kovos su ŽIV/AIDS Europos Sąjungoje ir kaimyninėse šalyse 2006-2009 m. bei pritaria jame siūlomiems veiksmams ir iniciatyvoms; 2. dar kartą tvirtina, kad kiekvienas žmogus turi teisę į švietimą sveikatos klausimais, teisingą informaciją, ligų prevenciją, sveikatos priežiūrą, medicinos paslaugas ir galimybę įsigyti farmacijos produktų; 3. prašo, kad Komisija ištirtų naujausius turimus duomenis apie naujus ŽIV infekcijos atvejus siekdama nustatyti labiausiai šios epidemijos apimtas šalis ir gyventojų grupes, ir praneštų savo išvadas atitinkamoms valstybėms narėms; 4. ragina Komisiją remiantis valstybių narių pateiktais nacionaliniais duomenimis tiksliai apibrėžti labiausiai pažeidžiamas kiekvienos visuomenės grupes ir sudaryti išsamų tokių grupių sąrašą, kad Komisija ir valstybės narės, atsižvelgdamos į šalies ypatybes, galėtų veiksmingai nukreipti savo pastangas ir daryti įtaką šioms grupėms, bei suteikti joms informaciją apie tai, kaip apsisaugoti ir apsaugoti savo partnerius; 5. sunerimęs dėl sparčiai augančio daugumai vaistų atsparių ŽIV/AIDS formų, o taip pat daugumai vaistų arba visiems vaistams atsparios tuberkuliozės susirgimų skaičiaus, ragina Komisiją ir toliau tvarkyti atskirą jų statistiką ir nustatyti pažangiausią jų prevencijos patirtį bei ja dalytis; 6. ragina Komisiją apsvarstyti tinkamas priemones siekiant daryti įtaką ES gyvenančioms migrantų ir imigrantų grupėms, ypač jei jie atvykę iš šalių, kuriose sergančiųjų skaičius didelis, siekiant sumažinti nerimą keliančią naujų ŽIV infekcijų tendenciją šiose grupėse; 7. primygtinai ragina valstybes nares visiškai įgyvendinti 2003 m. sausio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/98/EB, nustatančią žmogaus kraujo ir kraujo komponentų surinkimo, ištyrimo, perdirbimo, laikymo bei paskirstymo kokybės ir saugos standartus [4], ypač jos nuostatas, susijusias su sistemingu surinkto kraujo patikrinimu dėl ŽIV; 8. pabrėžia kaip svarbu pateikti teisingus duomenis; pažymi, kad duomenų rinkimas turi būti konfidencialus ir remtis anonimišku bei savanorišku patikrinimu; ragina valstybes nares pagerinti atitinkamų patikrinimo ir informavimo metodų kokybę; 9. pažymi, kad Europos ligų prevencijos ir kontrolės centras (angl. ECDC) 2008 m. prisiims visišką atsakomybę už su ŽIV/AIDS susijusių duomenų stebėjimą, rinkimą ir skelbimą; ragina Komisiją imtis atitinkamų priemonių siekiant apsisaugoti nuo galimos spragos pateikiant naujus duomenis; prašo ECDC skelbiant pranešimus atsižvelgti į opų problemos pobūdį; 10. ragina Ispaniją ir Italiją pateikti ECDC savo nacionalinius duomenis; 11. ragina Komisiją naudoti visas įmanomas priemones, pvz., kaimynystės politikos ir Šiaurės dimensijos priemones, stengiantis daryti įtaką visoms pažeidžiamoms gyventojų grupėms kaimyninėse šalyse, ypatingą dėmesį skiriant Rusijos Kaliningrado sričiai; 12. ragina Komisiją kurti moksliniais įrodymais pagrįstas programas ir skatinti prevencinių bei žalą mažinančių priemonių įgyvendinimą, įskaitant naudojimąsi prezervatyvais, pakaitinį gydymą nuo narkotinės priklausomybės, galimybę pasitikrinti savanoriškai, sterilių adatų ir švirkštų platinimą bei pažeidžiamomis laikomų, ŽIV paveiktų arba ŽIV užsikrėtusių grupių narių konsultavimą, ir skatinti pažangiąją pozityvios prevencijos patirtį bei jos sklaidą bei teikti metines ataskaitas apie šių priemonių įgyvendinimą; 13. ragina Komisiją ir valstybes nares remti informavimo kampanijas, kurių metu visuomenei būtų teikiama aiški informacija apie ŽIV infekciją, priemones jos išvengti, nesaugų elgesį ir būdus, kaip išvengti užsikrėtimo ŽIV; 14. ragina valstybes nares ir Komisiją, atsižvelgiant į tai, kad ŽIV užsikrėtusios moterys dažnai buvo patyrusios vyro partnerio smurtą ir kad moterys labiau rizikuoja užsikrėsti ŽIV, imtis priemonių kovoti su smurtu, kaip numatyta 2006 m. vasario 2 d. Parlamento rezoliucijoje dėl esamos kovos su smurtu prieš moteris padėties ir ateities veiksmų [5]; 15. pritaria Komisijos iniciatyvai sukurti Pilietinės visuomenės forumą ir ragina Komisiją tęsti ir stiprinti savo bendradarbiavimą su pilietine visuomene vykstant šiam forumui; 16. ragina valstybes nares išnagrinėti galimybes įkurti Pilietinės visuomenės forumus nacionaliniu lygmeniu siekiant pagerinti bendradarbiavimą tarp nacionalinių vyriausybių, valdžios institucijų, sveikatos paslaugų tarnybų ir vietinių NVO, veikiančių ŽIV/AIDS srityje; 17. pabrėžia Dublino ir Vilniaus deklaracijų svarbą bei ragina Komisiją laikytis jų nuostatų; 18. pabrėžia, kad Komisija turėtų racionalizuoti savo įvairių atsakingų generalinių direktoratų pastangas kovojant su ŽIV/AIDS ir patobulinti įvairius administracinius procesus bei tvarką siekiant imtis kaip galima veiksmingesnių ir suderintų priemonių, išvengti dvigubų standartų ir užtikrinti kaip galima geresnę sąveiką; 19. ragina Komisiją teikti politinę paramą ir techninę pagalbą kaimyninėms šalims, kurios, susidūrusios su visuomenės sveikatos problema, pageidauja pasinaudoti susitarime dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba (angl. TRIPS) numatytomis lanksčiomis galimybėmis, ir teikti pagalbą kuriant konsultavimo ŽIV klausimais ir testavimo, taip pat vaistų platinimo ir stebėjimo infrastruktūrą; 20. apgailestauja dėl to, kad dabartinės tiesioginio NVO finansavimo iš Bendrijos lėšų taisyklės, taip pat taisyklės dėl jų dalyvavimo pagal Bendrijos programas finansuojamuose projektuose dar nesuderintos; prašo Komisijos įvertinti dabartines procedūras, siekiant pagerinti NVO galimybes gauti įvairaus pobūdžio Bendrijos finansavimą; 21. dar kartą primena, kad narystė ES nevyriausybinėms organizacijoms dažnai reiškia staigų finansinės paramos iš kitų tarptautinių šaltinių nei ES nutrūkimą; taigi ragina Komisiją skubiai pradėti stebėti padėtį Bulgarijoje ir Rumunijoje ir pasiūlyti priemones siekiant panaikinti finansavimo spragą; 22. ragina Komisiją aiškiai apibrėžti struktūrinių ir socialinių fondų naudojimo taisykles vykdant su ŽIV/AIDS susijusius projektus ir (arba) programas; 23. ragina Komisiją pasinaudoti visomis Septintosios bendrosios mokslinių tyrimų ir plėtros programos teikiamomis galimybėmis siekiant tęsti su ŽIV/AIDS moksliniais tyrimais ir naujų antiretrovirusinių (ARV) vaistų, vakcinų ir mikrobicidų kūrimu susijusių perspektyvių projektų finansavimą ir identifikavimą; ragina Komisiją užtikrinti, kad ŽIV/AIDS tyrimai būtų subalansuoti lyčių požiūriu ir apimtų įvairius fiziologinius ir biologinius aspektus atsižvelgiant į virusų perdavimo pobūdį; 24. džiaugiasi Komisijos siekiu plėtoti saugaus elgesio modelių mokslinius tyrimus ir vertinimą ir ragina Komisiją kurti moksliniais įrodymais pagrįstas saugaus elgesio programas; 25. ragina Komisiją ir valstybes nares daugiau valstybės finansavimo skirti moksliniams tyrimams farmacijos srityje, iškeliant reikalavimą, kad valstybės lėšų gavėjai tam tikrą dalį atliekamų tyrimų skirtų tokioms ligoms; 26. ragina Komisiją skirti lėšų prevencinėms priemonėms pagal Visuomenės sveikatos veiksmų programą siekiant kovoti su ŽIV/AIDS; 27. ragina Komisiją išnagrinėti galimybes ir praktines priemones ir panaudoti klinikinių tyrimų rezultatus siekiant kovoti su ŽIV/AIDS šalyse partnerėse, Vakarų Balkanuose ir Centrinėje Azijoje, taikant išorinės pagalbos procedūras ir laikantis su atitinkamomis šalimis strateginiuose dokumentuose suderintų ir orientacinėse programose numatytų veiklos įgaliojimų; 28. mano, kad paliatyvi slauga yra labai svarbi slaugant žmones, kuriems diagnozuotas ŽIV/AIDS, ir ragina ją vystyti bei plėtoti visoje Europos Sąjungoje; 29. prašo Komisijos ypatingą dėmesį atkreipti į moterų lytinės ir reprodukcinės sveikatos programų skatinimą siekiant sumažinti didėjantį epidemijos plitimą moterų tarpe; 30. primygtinai ragina Komisiją ir valstybes nares skirti subsidijų ir lėšų mokslinių tyrimų ir plėtros mikrobicidų bei moterims skirtų prezervatyvų srityje, kas moterims suteiktų galimybę apsisaugoti ir apsaugoti vyriškos lyties partnerį nuo ŽIV/AIDS su arba be partnerio sutikimo, kadangi prezervatyvai vis dar išlieka labiausiai žinoma ir prieinama apsisaugojimo nuo ŽIV/AIDS ir lytiniu keliu perduodamų ligų priemonė, tačiau tam reikalingas vyriškos lyties partnerio sutikimas [6]; 31. ragina valstybes nares kurti nacionalines strategijas siekiant padidinti moterų ir jaunų mergaičių galimybes apsisaugoti nuo rizikos užsikrėsti ŽIV; 32. pabrėžia poreikį stiprinti ŽIV/AIDS prevencijos bei seksualinių teisių ir sveikatos priežiūros užtikrinimo programų sąveiką; 33. ragina valstybes nares gerbti ŽIV/AIDS užsikrėtusių asmenų lytines ir reprodukcines teises; 34. ragina valstybes nares skatinti lyčių požiūriu subalansuotą moterų ir vyrų dalyvavimą kovoje su AIDS; ragina jas iš naujo apsvarstyti nacionalinių AIDS koordinuojančių institucijų sudėtį; 35. ragina Komisiją ir valstybes nares sudaryti sąlygas visiems šios ligos paveiktiems asmenims, ypač nėščioms moterims, gauti vaistų nuo ŽIV siekiant sumažinti galimybę šią ligą perduoti negimusiems vaikams; 36. prašo, kad Komisija tęstų savo finansinę paramą ir visapusiškai remtų vertingas Pasaulinio kovos su AIDS, tuberkulioze ir maliarija fondo pastangas; ragina valstybes nares daryti tą patį; 37. atkreipia dėmesį į tai, kad ŽIV ir tuberkuliozės infekcijos kartu yra vieno trečdalio ŽIV užsikrėtusių asmenų mirties priežastis; todėl primygtinai rekomenduoja, kad Komisija ir valstybės narės tai pripažintų rengdamos ir remdamos programas, skirtas vienu metu kovoti su abiem infekcijomis; pažymi, kad daugumai arba visiems vaistams atsparių tuberkuliozės atmainų plitimas kelia didžiulį nerimą; taip pat pažymi, kad dažnai kartu nustatomas ŽIV ir hepatitas bei depresija, ir ragina imtis veiksmų gydyti bei slaugyti tokius pacientus; 38. pabrėžia nacionalinių, regionų ir vietos vyriausybių, sveikatos priežiūros paslaugų teikėjų, farmacijos pramonės, NVO ir pilietinės visuomenės atsakomybės svarbą siekiant užtikrinti, kad būtų įgyvendinti su visuotine prevencija, gydymu ir rūpyba susiję tikslai; 39. išreiškia susirūpinimą dėl naujų ir antros eilės vaistų nuo AIDS aukštų kainų; ragina iš esmės apsvarstyti patentų teisę; mano, kad nedideli produkto ar aktyvios jo sudedamosios dalies pakeitimai turėtų būti leistini tik atitinkamai pratęsus patento apsaugos laikotarpį; 40. ragina valstybes nares apsvarstyti galimybę remiantis EB sutarties 300 ir 308 straipsniais ir apribojus veikimo sritį ir laiką suteikti Komisijai įgaliojimus ES vardu derėtis su farmacijos pramonės atstovais dėl susitarimo siekiant sumažinti antiretrovirusinių (ARV) vaistų kainas Europos Sąjungoje; 41. ragina valstybes nares skatinti labiau naudotis žiniasklaida ir labiausiai tam tinkamais platinimo kanalais spartinant visuomenės, ypač paauglių ir jaunuolių, informavimą apie ŽIV infekciją, jos perdavimo būdus, ŽIV tyrimus ir apie tai, kaip elgtis norint apsisaugoti nuo šios infekcijos; 42. ragina Komisiją apsvarstyti galimybę į Europos jaunimo portalą įtraukti skyrių, skirtą kovai su AIDS, pateikiant duomenis apie valstybėse narėse esamas su AIDS susijusias informavimo, konsultavimo ir slaugos išteklių galimybes; 43. ragina Komisiją, valstybes nares, pilietinę visuomenę ir privatųjį sektorių inicijuoti arba remti programas ir rengti informavimo ir sąmoningumo ugdymo kampanijas, kuriomis būtų kovojama prieš homofobiją ir smerkiamą požiūrį, su kuriuo susiduria visi ŽIV/AIDS užsikrėtę žmonės, bei pažeidžiamų grupių ir ŽIV infekuotųjų diskriminavimą, siekiant panaikinti kliūtis, kurios trukdo efektyviai kovoti su ŽIV/AIDS; ragina valstybes nares uždrausti ŽIV/AIDS užsikrėtusių žmonių diskriminavimą, ypač paslaugų sektoriuje (pvz., draudimo, bankinių paslaugų ir sveikatos apsaugos paslaugų sektoriuose); 44. ragina Komisiją ir valstybes nares sukurti strategijų ir programų, skirtų ŽIV/AIDS užsikrėtusių asmenų socialinei integracijai bei įtraukimui į darbo rinką; 45. ragina Komisiją ir valstybes nares parodyti iniciatyvą Europos, nacionaliniu ir vietos lygmenimis skatinant ir finansuojant prieigą prie švietimo ŽIV/AIDS klausimais, įskaitant konsultacijas apie atsakingą lytinį elgesį ir lytiniu keliu perduodamų ligų prevenciją bei gydymą, taip pat prieigą prie informacijos, tyrimų ir susijusių paslaugų, laikantis konfidencialumo ir asmenų sutikimo, prieš tai juos informavus, principų; 46. ragina valstybes nares gerinti sveikatos švietimą mokyklose siekiant ugdyti sąmoningumą ir skatinti saugų lytinį elgesį; 47. primygtinai ragina valstybes nares užtikrinti, kad visi piliečiai gautų lytinį švietimą ir informaciją, kuri apimtų pagarbos partneriui ir atsakomybės už jį bei lygių homoseksualų, biseksualų ir transseksualų teisių klausimus; taip pat pabrėžia lytinio švietimo mokyklose svarbą; 48. ragina Komisiją ir valstybes nares nustatyti pirminės sveikatos priežiūros darbuotojų kompetenciją ir žinias ŽIV/AIDS klausimais ir rengti mokymus pirminės sveikatos priežiūros darbuotojams siekiant išmokyti juos tinkamai konsultuoti visuomenės narius ir tinkamai ugdyti jų sąmoningumą; 49. ragina valstybes nares teikti visokeriopą paramą moterims ir vyrams, atsakingiems už AIDS užsikrėtusių asmenų kasdieninę priežiūrą ir (arba) besirūpinantiems jų vaikais ar našlaičiais; atkreipia dėmesį į tai, kad jiems turėtų būti surengti mokymai apie priežiūrą namuose ir jie turėtų būti geriau informuojami apie tai, kaip neužsikrėsti ŽIV/AIDS, bei apie AIDS užsikrėtusiųjų asmenų gero gydymo ir priežiūros naudą; 50. primygtinai ragina Komisiją įvertinti valstybinio ir privataus sektoriaus partnerystės kaimyninėse šalyse kūrimo galimybę siekiant remti papildomus kovos su ŽIV/AIDS būdus; 51. džiaugiasi pirmininkaujančios Vokietijos iniciatyva 2007 m. kovo 12- 13 d. Brėmene surengti konferenciją "Atsakomybė ir bendradarbiavimas. Bendra kova su ŽIV/AIDS" ir tuo, kad 2007 m. spalio 24- 27 d. Madride vyks XI Europos konferencija dėl AIDS; 52. pabrėžia esminį bendruomenių, bendruomenių organizacijų, NVO ir ŽIV/AIDS infekuotų asmenų vaidmenį kovojant su ŽIV/AIDS; 53. siūlo Europos lygmeniu įsteigti informacijos rinkimo, apdorojimo ir sklaidos centrą, kurio tikslas būtų rinkti ir analizuoti visų institucijų ir organizacijų, veikiančių kovos su ŽIV/AIDS srityje, pažangiąją patirtį; mano, kad tokia priemonė padėtų nustatyti šiuo metu įgyvendinamų veiksmų trūkumus ir parengti naujas strategijas; 54. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai, Europos ligų prevencijos ir kontrolės centrui, PSO (Europoje) ir valstybių narių vyriausybėms. [1] Priimti tekstai, P6_TA(2006)0321. [2] Priimti tekstai, P6_TA(2006)0526. [3] ŽIV/AIDS Europoje, Europos Taryba. Socialinių, sveikatos ir šeimos reikalų komitetas.Pranešėja: Christine McCafferty, dok. 11033, 2006 m. rugsėjo 27 d. [4] OL L 33, 2003 2 8, p. 30. [5] OL C 288 E, 2006 11 25, p. 66. [6] "Moterys ir ŽIV/AIDS: susidūrimas su krize". Bendras UNAIDS/UNFPA/UNIFEM 2004:45 pranešimas. --------------------------------------------------