KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI dėl tolesnių priemonių, susijusių su 2012 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimu (santrauka) /* COM/2014/0607 final */





Tolesnių priemonių, susijusių su prašymais, pateiktais Europos Parlamento rezoliucijose dėl 2012 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo ir Tarybos rekomendacijoje dėl 2012 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo, ataskaita Preliminarios pastabos Tai Komisijos ataskaita Europos Parlamentui ir Tarybai dėl tolesnių priemonių, susijusių su Europos Parlamento rezoliucijomis dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo[1] ir Tarybos rekomendacija[2] dėl 2012 finansinių metų, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 319 straipsnio 3 dalį, Finansinio reglamento 166 straipsnį ir Europos plėtros fondų (EPF) finansinio reglamento 119 straipsnio 5 dalį. Ataskaitoje daugiausia dėmesio skiriama privalomiems įsipareigojimams, kuriuos pabrėžė Europos Parlamentas savo rezoliucijose dėl bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimo. Prie jos pridedami du Komisijos tarnybų darbiniai dokumentai, kuriuose pateikiami atsakymai į 353 Europos Parlamento ir 77 Tarybos (iš viso – 79, tačiau 2 iš jų skirti Audito Rūmams) pastabas (8 Europos Parlamento) ir prašymus, susijusius su konkrečiais įvykdymo patvirtinimo klausimais. Komisija sutinka imtis naujų veiksmų dėl 142 prašymų (108 Europos Parlamento ir 34 Tarybos). Komisijos nuomone, reikiamų veiksmų jau buvo imtasi arba šiuo metu imamasi dėl 240 prašymų (199 Europos Parlamento ir 41 Tarybos), nors kai kuriais atvejais veiksmų rezultatus reikės įvertinti. Galiausiai, dėl priežasčių, susijusių su esama teisine ir biudžeto sistema arba Komisijos instituciniu vaidmeniu ar prerogatyvomis, Komisija negali sutikti su 40 prašymų (38 Europos Parlamento[3] ir 2 Tarybos[4]). Išsamus pagrindimas pateikiamas dviejuose pridedamuose Komisijos tarnybų darbiniuose dokumentuose. 1. Privalomi įsipareigojimai Rezoliucijoje dėl 2012 m. bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimo Europos Parlamentas ypač pabrėžia nemažai privalomų įsipareigojimų, susijusių su teise, auditu, institucija, atskaitomybe ir finansais. Šie prašymai išsamiai aptarti per biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūrą, visų pirma su pranešėju ir Biudžeto kontrolės komiteto (CONT) nariais. Pirmininko J. M. Barroso rašte (2013 11 26)[5] ir Komisijos nario A. Šemetos rašte (2014 03 10)[6] pateikta įrodymų dėl oficialaus Komisijos įsipareigojimo visapusiškai ir laiku įgyvendinti tam tikrus veiksmus ir priemones, susijusius su šiuose privalomuose įsipareigojimuose iškeltais klausimais. Šiame komunikate atsižvelgiama į pažadus, duotus dviejuose minėtuose raštuose, ir prireikus atnaujinama informacija apie padėtį, jeigu buvo imtasi tolesnių veiksmų. 1.1. Problemų, iškeltų generalinių direktoratų metinėse veiklos ataskaitose nustatytomis išlygomis (25–26, 33, 39, 196, 223 punktai), sprendimas Dėl išlygų, pareikštų keliose generalinių direktoratų metinėse veiklos ataskaitose, Europos Parlamentas mano, kad pirmiausia Komisija turėtų įrodyti, jog ėmėsi būtinų priemonių, siekdama išspręsti su išlygomis, kurioms konkrečiai pritarė Europos Parlamentas, susijusias problemas. Be to, Europos Parlamentas ketina naudoti tolesnes priemones dėl išlygų kaip biudžeto kontrolės priemonę, skirtą šioms priemonėms stebėti. Komisija jau ėmėsi kelių pagrindinių priemonių, kaip paaiškinta minėtuose raštuose, ir dabartinė Komisijos narių kolegija oficialiai įsipareigojo ankstesnės kadencijos Europos Parlamentui imtis tolesnių veiksmų, todėl Europos Parlamentas iš tikrųjų galėjo suteikti biudžeto įvykdymo patvirtinimą Komisijai. Komisija praneša apie didelius ES biudžeto vykdymo trūkumus, nustatytus Komisijos generalinių direktorių metinėse veiklos ataskaitose nurodytomis išlygomis, ir atskleidžia susijusią riziką ES biudžetui. Dėl išlygos visada parengiamas aiškus veiksmų planas, skirtas nustatytai ES lėšų valdymo problemai spręsti, ir, jeigu reguliavimo sąlygos tenkinamos, Komisija gali nutraukti arba sustabdyti atitinkamus mokėjimus. Komisija imasi tolesnių priemonių dėl šių išlygų ir atitinkamų veiksmų planų, stebėdama svarbiausius jų įgyvendinimo veiksmus. Išlygos bus panaikintos tik tada, kai Komisija gaus patikimų įrodymų, kad valstybė narė, imdamasi tinkamų veiksmų, pašalino trūkumus ir inicijavo tinkamas pataisų procedūras ir kad naujosios sistemos patikimumas įrodytas praktikoje. Metinėse veiklos ataskaitose skaidriai įrodyta, kaip Komisija vykdo savo pareigą užtikrinti pasidalijamojo valdymo politikos krypčių teisėtumą ir tvarkingumą atskirų valstybių narių ir programų (sanglaudos politikos srityje) arba mokėjimo agentūrų (žemės ūkio srityje) lygmeniu. Be to, Komisija pateikia su mokėjimo agentūromis, priemonėmis ar programomis susijusių klaidų lygių ir likutinės rizikos įverčius ir valstybės narės gauna informaciją apie faktinę riziką po taisomųjų veiksmų įgyvendinimo. Tai taip pat yra priemonė, padedanti biudžeto įvykdymą tvirtinančiai institucijai išsamiau įvertinti padėtį. Apskritai Komisija palankiai vertina Europos Parlamento pritarimą atitinkamų DG AGRI ir DG REGIO generalinių direktorių pareikštoms išlygoms. Tačiau Europos Parlamento prašymas tikrinti visas veiksmų programas bent kartą per programavimo laikotarpį neatitinka vieno audito principo, kurį 2004 m. pasiūlė EAR, ir yra nesuderinamas su Europos Parlamento prašymu didinti ribotų audito išteklių naudojimo veiksmingumą atliekant tik didelės rizikos programų auditus. 1.2. Geresnė apibrėžtis ir reglamentų ir taisyklių taikymas valstybių narių institucijose → dėl pasidalijamojo valdymo Europos Parlamentas prašė Bendrųjų nuostatų reglamento deleguotajame teisės akte nustatyti išsamias taisykles, kuriomis būtų nustatyta didelių trūkumų apibrėžtis ir įvertinti pagrindiniai valdymo ir kontrolės sistemų reikalavimai (56–4, 216, 223 punktai). Komisija priėmė deleguotuosius aktus, reglamentuojančius pasidalijamojo valdymo sritis pagal naują 2014−2020 m. daugiametę finansinę programą (DFP). Bendrųjų nuostatų reglamentu pagrįstame deleguotajame akte nustatytos išsamios taisyklės, kad finansinių pataisų mechanizmas galėtų veikti veiksmingai, aiškiai apibrėžiant „didelių trūkumų“, dėl kurių inicijuojama grynųjų finansinių pataisų procedūra, nustatymo kriterijus (žr. 2014 m. kovo 3 d. Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 480/2014 30 straipsnį). → Europos Parlamentas prašė taikyti laipsniško mokėjimų mažinimo ir administracinių sankcijų didinimo tvarką, jeigu galutinis tiesioginių išmokų ar paramos kaimo plėtrai gavėjas neatitiko tinkamumo kriterijų ir jeigu yra pasikartojančių Žemės sklypų identifikavimo sistemos (ŽSIS) trūkumų (44, 56–5 punktai). Dabartinėje reguliavimo sistemoje jau numatyta laipsniško mokėjimų mažinimo ir jų neskyrimo sistema, jeigu yra pakankamai įrodymų, kad dėl nuolatinių trūkumų (kai paramos gavėjai nesilaikė tinkamumo sąlygų) didėja finansinė rizika ES biudžetui[7]. Komisija pasiūlė toliau taikyti šią mokėjimų sumažinimo, neskyrimo, atšaukimo ir nuobaudų sistemą galutinių paramos gavėjų lygmeniu[8]. Valstybės narės turėtų taikyti šias nuostatas, nedarydamos poveikio finansinėms pataisoms, kurias Komisija gali nustatyti valstybių narių lygmeniu. → Europos Parlamentas prašė, kad sustabdymo mechanizmas būtų naudojamas kaip ES biudžeto apsaugos ex ante priemonė (42, 56–6 punktai). Reglamento Nr. 1306/2013 41 straipsnyje nustatytas žemės ūkio srityje taikytinas naujas sustabdymo mechanizmas, kuris gali būti naudojamas kaip ex ante priemonė, skirta ES biudžetui apsaugoti nuo valstybių narių kontrolės sistemos trūkumų. Žemės ūkio srityje mokėjimai bus sustabdyti visais atvejais, kai nacionaliniai taisomieji veiksmai, kuriais siekiama pašalinti nustatytus didelius trūkumus, nebus vykdomi tinkamai ir laiku. 1.3. Griežtesnės kontrolės ir 2014–2020 m. audito strategijų plėtojimas ir įgyvendinimas Dėl DG REGIO Europos Parlamentas prašė: → padidinti Komisijos vietoje atliekamų atsitiktine atranka pagrįstų auditų skaičių ir sistemingiau taikyti grynąsias finansines pataisas (13, 38, 56–3 punktai). Auditus ekonomiškai efektyviu būdu Komisija atlieka didelės rizikos valdymo institucijų ir tarpinių įstaigų bei paramos gavėjų lygmeniu. Šis klausimas taip pat nagrinėjamas metinėje veiklos ataskaitoje, audito strategijoje ir audito tyrimo „Patikinimo spragos pašalinimas“ (angl. Bridging the assurance gap) bendrojoje ataskaitoje. → pateikti pasiūlymą dėl pakaitinių projektų apribojimo arba visiško uždraudimo (15, 54, 56–13, 215 punktai). Šiuo prašymu raginama persvarstyti teisės aktą, kurį 2013 m. gruodžio mėn. priėmė Europos Parlamentas ir Taryba ir kuris apima 2014–2020 m. laikotarpį[9]. Didelis pakeitimas, nustatytas 2014–2020 m. programavimo laikotarpiui, yra tam tikromis sąlygomis neleisti valstybėms narėms išvengti grynosios pataisos ją priimant ir tada pasinaudojant teise pakartotinai panaudoti atitinkamą sumą. Komisijos nuomone, valstybėms narėms suteikta galimybė pakeisti jų pačių nustatytus neteisėtus projektus iki N + 1 metų vasario 15 d. tebėra svarbi paskata valstybėms narėms pačioms aptikti ir ištaisyti pažeidimus. Todėl toks pasiūlymas nebus teikiamas tol, kol nebus įvertintas naujų priemonių veiksmingumas. → sustiprinti ir sugriežtinti jų pirmojo lygmens patikras (46 punktas). Šis prašymas skirtas valstybėms narėms ir atitinka Komisijos iniciatyvas ir EAR rekomendacijas. Komisija nuolat ragina valstybes nares stiprinti kontrolę. 2014–2020 m. programavimo laikotarpiui priimtuose reglamentuose yra tam tikrų nuostatų, kurios turėtų pagerinti kontrolinių patikrų veiksmingumą nacionaliniu lygmeniu, įskaitant grynąsias finansines pataisas, kuriomis siekiama skatinti valstybes nares įdiegti veiksmingas valdymo ir kontrolės sistemas, ir dažnesnį supaprastintų taisyklių taikymą, visų pirma kiek tai susiję su sąnaudų supaprastinimo galimybėmis, dėl kurių turėtų sumažėti klaidų. → nustatyti komunikate dėl pasidalijamojo fondų valdymo 3 valstybes nares, kurių klaidų lygis ir finansinės pataisos yra didžiausi (53 punktas). Finansinės pataisos nagrinėjamos Komunikate dėl ES biudžeto apsaugos, kuris priimamas kasmet rugsėjo mėn., o apie klaidų lygį valstybės narės praneša metinėse veiklos ataskaitose. → nustatyti nacionalinių valdymo deklaracijų šabloną ir rekomendacijas (56–12, 60 punktai). Šis klausimas buvo sprendžiamas Tarpinstitucinėje darbo grupėje, kuri pradėjo veikti 2013 m. gruodžio 16 d. ir darbą užbaigė 2014 m. birželio mėn. pabaigoje. Jos darbo rezultatai bus išsiųsti Europos Parlamentui, Tarybai, Europos Audito Rūmams (EAR) ir nacionaliniams parlamentams 2014 m. rudenį. Dėl DG AGRI, visų pirma dėl ŽSIS trūkumų, Europos Parlamentas prašė: → skubiai įgyvendinti veiksmų planus ir tuo atveju, jeigu nesilaikoma veiksmų planuose nustatytų terminų, atlikti proporcingas grynąsias finansines pataisas, kaip atitikties procedūros dalį (42 punktas). Pagal dabartinę tvarką, jeigu valstybės narės ŽSIS nustatoma didelių trūkumų, prašoma, kad valstybė narė parengtų ir įgyvendintų veiksmų planą. Kaip atitinkama valstybė narė įgyvendina tokį veiksmų planą, atidžiai stebi DG AGRI ir apie jį pranešama DG AGRI metinėje veiklos ataskaitoje. Be to, valstybės narės taip pat turi kasmet įvertinti savo ŽSIS kokybę ir prireikus imtis taisomųjų veiksmų. Per atitikties procedūrą nustačius, kad ES biudžetui kyla rizika, sistemingai inicijuojamos grynosios finansinės pataisos, kurios turi būti taikomos proporcingai, atsižvelgiant į riziką ES biudžetui. Jeigu vėluojama imtis būtinų taisomųjų veiksmų, nustatytos neteisėtų mokėjimų rizikos trukmė ilgėja, todėl dėl nuolatinių trūkumų sistemingai inicijuojamos didesnės grynosios finansinės pataisos. Naujojoje teisinėje sistemoje[10] taip pat numatyta galimybė sustabdyti mokėjimus, jeigu Komisija padaro išvadą, kad atitinkama valstybė narė yra nepajėgi įgyvendinti būtinų taisomųjų priemonių pagal veiksmų planą, pagrįstą aiškiais pažangos rodikliais. → kompensuoti klaidų, kurias EAR aptiko Prancūzijoje ir Portugalijoje 2006 m., finansinę riziką atliekant grynąsias pataisas (31 punktas). Kaip nurodyta DG AGRI 2013 m. metinėje veiklos ataskaitoje, ES biudžetas yra apsaugotas taikant atitikties patvirtinimo procedūras. Portugalijos atveju atitikties patvirtinimo procedūra užtikrino, kad už 2006–2008 paraiškų teikimo metus grynosiomis finansinėmis pataisomis būtų susigrąžinta daugiau nei 100 mln. EUR. Dėl vėlesnių paraiškų teikimo metų atitikties patvirtinimo procedūros tebevyksta. Prancūzijos atveju už laikotarpį iki 2008 m. nenustatyta jokių didelių trūkumų, dėl kurių vertėtų nustatyti išlygą, parengti veiksmų planą ar atlikti dideles finansines pataisas. Keletas svarbių finansinių pataisų pasiūlyta dėl 2008–2010 finansinių metų, kurių sąskaitų patvirtinimo procedūra yra labai pažengusi. Atitikties procedūros taip pat tebevyksta dėl vėlesnių metų. → nustatyti išsamius veiksmų planus Prancūzijai ir Portugalijai dėl, be kita ko, ŽSIS atnaujinimo (44, 56–11, 192 punktai) ir pranešti apie jų įgyvendinimą iki 2014 m. birželio 30 d. (43 punktas). Išsamūs veiksmų planai jau nustatyti: Portugalijai jis buvo nustatytas 2010 m. ir įvykdytas 2013 m., o dėl Prancūzijos – tikimasi, kad ŽSIS bus atnaujinta ir užbaigta 2016 paraiškų teikimo metais, kai tik bus iš naujo įvertintas kiekvieno žemės ūkio paskirties žemės sklypo reikalavimus atitinkantis plotas. Kol kas ES finansiniai interesai bus saugomi atliekant grynąsias finansines pataisas. Šį procesą atidžiai stebėti Komisija ir finansinė rizika yra visiškai padengiama šiuo metu vykdomomis atitikties patvirtinimo procedūromis (žr. pirmiau). DG AGRI pranešė apie šių veiksmų planų įgyvendinimą 2013 m. metinėje veiklos ataskaitoje, paskelbtoje 2014 m. birželio mėn. → Komisijos priimti pasiūlymą, kuriuo pasikartojantys ŽSIS trūkumai būtų šalinami laipsniškai didinant korekcines nuobaudas tiek, kad jos smarkiai viršytų esamas grynąsias ir fiksuoto dydžio pataisas (44 punktas). Kad Komisija galėtų pateikti pasiūlymą, reikėtų persvarstyti reglamentą, kurį abi teisėkūros institucijos ką tik priėmė per BŽŪP reformą. Tačiau didinti finansines pataisas už pasikartojančius ES taisyklių pažeidimus jau numatyta Deleguotajame akte dėl BŽŪP finansų valdymo ir ši nuostata taikoma visais atvejais, jeigu yra pakankamai įrodymų, kad dėl nuolatinių trūkumų didėja finansinė rizika ES biudžetui (žr. taip pat 1.2 punktą). → spręsti problemas, kylančias mokėjimo agentūrose, kurių likutinė klaidų rizika yra didesnė už 2 % reikšmingumo ribą, ypatingą dėmesį skiriant Prancūzijai, Bulgarijai, Rumunijai, Portugalijai ir Latvijai (41 punktas). Esant pasidalijamajam valdymui, prisiimti pirminę atsakomybę už tai, kad iš biudžeto finansuojami veiksmai būtų vykdomi tinkamai laikantis taisyklių, turi valstybės narės. Komisijos vaidmuo – vykdyti bendrą priežiūrą: tikrinti faktinį valstybių narių valdymo ir kontrolės sistemų veikimą vykdant atitikties patvirtinimo procedūras ir atliekant grynąsias finansines pataisas, kad būtų apsaugotas ES biudžetas. DG AGRI savo 2013 m. metinėje veiklos ataskaitoje įvertino, ar mokėjimo agentūrų, kurių pakoreguotas likutinis klaidų lygis yra 2–5 %, keliama rizika buvo pakankamai padengiama švelninančiais veiksniais ir ar būtina finansinė išlyga. Vertinama ir tai, ar vyksta atitikties patvirtinimo procedūra, kuria padengiamos atitinkamos išlaidos, ir ar atitinkama valstybė narė įvykdė būtinus taisomuosius veiksmus. Mokėjimo agentūroms, kurių pakoreguotas likutinis klaidų lygis viršijo 5 %, buvo automatiškai taikoma išlyga. DG AGRI nustatė 62 išlygas: 11 – (priemonės lygmeniu) dėl rinkos priemonių, 20 (mokėjimo agentūrų lygmeniu) dėl tiesioginių išmokų ir 31 (mokėjimo agentūrų lygmeniu) dėl kaimo plėtros. Be to, DG AGRI audito veikla grindžiama centralizuota rizikos analize, apimančia visas BŽŪP išlaidas visose valstybėse narėse, t. y. valstybės narės, priemonės ir programos, kurių rizikos lygis yra aukštesnis, bus tikrinamos prioritetine tvarka. → per dvejus metus užbaigti atitikties patvirtinimo procedūras standartiniais atvejais (40, 56–10, 158 punktai). Vadovaudamasi nauja BŽŪP teisine sistema (įgyvendinimo aktu, priimtu 2014 m. rugpjūčio 6 d.), Komisija imasi veiksmų, kuriais siekia supaprastinti visą procedūrą ir sumažinti nereikalingo vėlavimo riziką. Visų pirma, bus sujungti kai kurie esamos prieštaravimų procedūros etapai, nustatyti Komisijai ir valstybėms narėms taikomi kiekvieno procedūros etapo terminai; jei valstybė narė neatsiųs reikiamos informacijos laiku, Komisija galės imtis tolesnio etapo remdamasi turima informacija. Komisija stengsis apriboti maksimalią visos atitikties patvirtinimo procedūros trukmę iki būtiniausio minimumo, nepažeisdama atitinkamuose reglamentuose nustatytų skirtingų atitikties procedūros etapų (t. y. prieštaravimų ir taikinimo); standartiniais atvejais procedūra bus baigta ne vėliau kaip per dvejus metus. Dėl DG REGIO, DG EMPL ir DG AGRI Europos Parlamentas prašė: →kad susiję generaliniai direktoratai parengtų naują ir stipresnę audito strategiją, kuria būtų šalinami kai kuriose valstybėse narėse nustatyti trūkumai, įskaitant intensyvesnes valstybių narių audito ir kontrolės ataskaitų kokybės patikras ir pačios Komisijos audito gaires (pateiktinas per 2013 m. biudžeto įvykdymo patvirtinimą) (45, 49–50, 56–1–2 punktai). Komisija patvirtina rengianti naujas ir stipresnes sanglaudos politikos ir žemės ūkio audito strategijas, išsamiai aprašytas Komisijos nario A. Šemetos rašte. „Audito gairės“ suprantamos kaip 2014–2020 m. Komisijos audito strategija, kuri netrukus bus perduota Europos Parlamentui. DG REGIO 2008 m. veiksmų plane įsipareigojo su finansinėmis pataisomis susijusias prieštaravimų procedūras užbaigti ne vėliau kaip per 24 mėnesius po audito. DG REGIO šį tikslą pasiekė. DG EMPL audito direktoratas visuomet išteklius skirstė taip, kad jie tektų didžiausios rizikos programoms ir (arba) prastesnių rezultatų pasiekusioms valstybėms narėms ir kad būtų konkrečiai sprendžiamos atitinkamos problemos. Jis nuolat stebi audito institucijų veiklos rezultatus ir audito veiklos patikimumą. Šiuo klausimu verta pažymėti, kad trejus metus iš eilės DG EMPL metinėje veiklos ataskaitoje nustatytas klaidų lygis atitinka EAR nustatytą klaidų lygį. Todėl galima daryti išvadą, kad DG EMPL audito ir kontrolės sistemos veikia veiksmingai. DG AGRI 2014 m. kovo mėn. priėmė naują daugiametę audito strategiją. Ši audito strategija patvirtina rizika ir sistema pagrįstą požiūrį, visų pirma siekiant geriau subalansuoti audito rizikos aprėptį ir geografinę aprėptį. Atnaujinamoji trejų metų audito programa taikoma nuo 2014 m. liepos mėn. Ji bus periodiškai peržiūrėta siekiant atsižvelgti į BŽŪP reformos įgyvendinimą, taip pat papildomus įrodymus, kuriuos bus galima gauti nuo 2016 m. dėl sertifikavimo įstaigų naujos veiklos, susijusios su teisėtumu ir tvarkingumu. Į strategiją įtraukti pagrindiniai veiklos rodikliai, susiję su geografine aprėptimi, išlaidų aprėptimi ir rizikos aprėptimi. Jie bus stebimi ir apie juos bus pranešama būsimosiose metinėse veiklos ataskaitose nuo 2014 m. → dažniau stebėti nacionalinių audito institucijų sertifikavimo procesą valstybėse narėse, kurių klaidų lygis yra pakartotinai aukštas, ir šiuo tikslu pateikti komunikatą ir pasiūlymus dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų (61 punktas). Struktūrinių ir sanglaudos fondų atveju klaidų lygis nėra susijęs su audito institucijų patikimumu. Apie aukštą klaidų lygį gali pranešti tiek patikimos, tiek nepatikimos audito institucijos. Tas pats pasakytina apie žemą klaidų lygį. Komisija stebi visas audito institucijas ir visų pirma tikrina jų nepriklausomumą (Bendrųjų nuostatų reglamente nustatyta sąlyga), tačiau pagal Bendrųjų nuostatų reglamentą audito institucijoms oficialiai nėra taikomas sertifikavimo procesas. Pasiūlymas dėl teisėkūros procedūra priimamo akto nėra būtinas. Kaip nustatyta Finansiniame reglamente (ES) Nr. 966/2012 ir Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 9 straipsnyje, žemės ūkio srityje nuo 2014 paraiškų teikimo metų sertifikavimo įstaigos turės patikrinti mokėjimo agentūrų atliekamų patikrų vietoje rezultatus, remdamosi reprezentatyviąja operacijų imtimi galutinio gavėjo lygmeniu, ir pateikti nuomonę dėl Komisijai deklaruotų išlaidų teisėtumo ir tvarkingumo. DG AGRI tikrins šios sertifikavimo įstaigų nuomonės patikimumą ir ja pasinaudos konsoliduodama savo patikinimą ir tobulindama rizikos analizę. → taikyti Finansinio reglamento 32 straipsnio 5 dalį (62 punktas). Komisija jau taiko Finansinio reglamento nuostatas ir nurodo 2014–2020 m. programavimo laikotarpio įgyvendinimo sistemos projektą. → pateikti komunikatą dėl ataskaitų teikimo reikalavimų ir kontrolės tankio sumažinimo valstybėms narėms, kurių klaidų lygis yra nuolat labai žemas (63 punktas). Komisija mano, kad sanglaudos politikos srityje pranešto klaidų lygio patikimumas yra toks pat svarbus kaip ir pats praneštas klaidų lygis, kad būtų galima įvertinti sistemos veikimą ir nuspręsti, kur sutelkti audito veiklą. Žemės ūkio srityje – nors ataskaitų teikimo reikalavimų sumažinti neįmanoma, paskata sumažinti kontrolės tankį jau numatyta: 2014 m. rugpjūčio 6 d. priimto Įgyvendinimo akto, kuriuo detalizuojamos Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 59 straipsnio 5 dalyje nustatytos taisyklės, 41 straipsnyje nustatytos kumuliacinės sąlygos, kurios turi būti įvykdytos, kad būtų sumažintas patikrų vietoje skaičius. Todėl dar vienas pasiūlymas dėl teisėkūros procedūra priimamo akto ar Komisijos komunikatas šiuo klausimu nėra būtini. → ištirti vidines pasidalijamojo valdymo priemones ir pateikti rekomendacijas Europos Parlamentui dėl Sąjungos pareigūnų paskyrimo į nacionalinių mokėjimo, valdymo ir audito institucijų vadovus valstybėse narėse, kurie būtų atsakingi už Sąjungos lėšų išmokėjimą (65 punktas). Nacionalinių institucijų vadovus skiria pačios valstybės narės. Prašymu būtų pažeistas pasidalijamojo valdymo ir subsidiarumo principas ir kišamasi į nacionalinių viešojo administravimo institucijų autonomiją. Regioninės politikos srityje jau sudaryta darbo grupė, kurios užduotis padėti administravimo institucijoms Graikijoje ir Portugalijoje. DG REGIO taip pat rengia valstybių narių institucijoms skirtus mokomuosius finansų valdymo ir kontrolės 2014–2020 m. programavimo laikotarpiu seminarus. Taip pat netrukus bus rengiami kovos su sukčiavimu ir korupcija seminarai, skirti visų pirma tam tikroms valstybėms narėms. Dar viena iniciatyva – gairės, kaip išvengti dažniausiai pasitaikančių klaidų viešųjų pirkimų srityje. Žemės ūkio srityje DG AGRI tarnybos reguliariai susitinka su mokėjimo agentūrų direktorių mokymosi tinklo ir koordinavimo įstaigų atstovais, kad išnagrinėtų įvairius techninius aspektus, susijusius su BŽŪP priemonių valdymu ir kontrole. Metinėje mokėjimo agentūrų direktorių konferencijoje, kurią surengė DG AGRI, DG AGRI auditoriai pranešė apie jų audito metu dažniausiai nustatytus faktus ir pristatė Audito Rūmų nustatytus faktus. Tokie pranešimai taip pat rengiami panašiose ES pirmininkaujančios valstybės narės dukart per metus rengiamose konferencijose. Be to, DG AGRI kovos su sukčiavimu patarėjas reguliariai rengia kovos su sukčiavimu seminarus mokėjimo agentūrose. 2014 m. DG AGRI įkūrė naują skyrių, kurio speciali užduotis yra teikti patarimus ir paramą valstybėms narėms dėl tiesioginių išmokų sistemų įgyvendinimo. → kad visoms į valstybių narių žiniasklaidos akiratį patekusioms Sąjungos lėšoms iš sanglaudos fondų ar žemės ūkio fondų, įskaitant kaimo plėtrą, turėtų būti sukurtas registras (58 punktas); taip pat sutelkti dėmesį į tas valstybes nares, kurios šiuo klausimu yra pažeidžiamos arba pastebimos (59 punktas). Pagal pasidalijamąjį valdymą Komisija neturi informacijos projektų lygmeniu. Metinėse veiklos ataskaitose jau nurodomos valstybės narės, kurių klaidų lygis yra aukštas, įskaitant išlygas dėl valstybių narių valdymo ir kontrolės sistemų ir dėl tam tikrų veiksmų programų. Remdamasi kasmet atliekamu išsamiu rizikos vertinimu, Komisija pirmiausia atlieka auditą pačiose rizikingiausiose valdymo ir audito institucijose. Nustačiusi trūkumų (apie juos taip pat gali pranešti valstybių narių institucijos), Komisija nutraukia arba sustabdo mokėjimus. 1.4. Tolesnis metinių veiklos ataskaitų gerinimas Europos Parlamentas prašė Komisijos: → pranešti, kokiu mastu ištirti, patikrinti ir patvirtinti valstybių narių kontrolės statistiniai duomenys arba audito ataskaitos (47 punktas). Tai jau yra daroma ir atskleidžiama metinėse veiklos ataskaitose. → nurodyti, kaip jos pačios atlikta rizikos analizė paveikė jos audito pajėgumų naudojimą; taip pat ragina daugiau tiesiogiai tikrinti nacionalinių paramą teikiančių institucijų ir galutinių gavėjų atsitiktines imtis (48 punktas). Nors daugumos valstybių narių audito ataskaitos yra patikimos, Komisija negali aklai pasitikėti jų rezultatais, tačiau visada įvertina riziką, prieš darydama išvadą dėl patikinimo, kurį jos gali užtikrinti, lygio. Dėl prašymo atlikti daugiau auditų – Komisija auditus atlieka tiesiogiai didelės rizikos valdymo institucijų ir (arba) tarpinių įstaigų ir gavėjų lygmeniu. Beveik po visų 77 nuo 2010 m. lapkričio mėn. iki 2013 m. pabaigos DG REGIO atliktų sistemų audito buvo parengti veiklos planai ir nutraukti mokėjimai. 2009–2013 m. DG EMPL atliko 87 sistemų auditą, daugiausia dėmesio skirdamas rizikingiausioms veiksmų programoms. Žemės ūkio srityje Komisija kiekvienais metais inicijuoja 250 mokėjimo agentūrų valdymo ir kontrolės sistemų efektyvumo auditą, taip pat atlieka maždaug 120 audito misijų, susijusių su atitiktimi ES taisyklėms. Ši audito veikla grindžiama centralizuota rizikos analize (t. y. daugiau tikrinamos didesnės rizikos valstybės narės, priemonės ir programos), apimančia visas BŽŪP išlaidas visose valstybėse narėse. Atsitiktine imtimi pagrįstiems tiesioginiams auditams atlikti tokiu mastu, kad būtų galima ekstrapoliuoti rezultatus, reikėtų gerokai daugiau papildomų darbuotojų – darbuotojų, kuriuos būtų galima perkelti ir (arba) panaudoti sumažinant auditų skaičių tose valstybėse narėse, kurių klaidų lygis yra žemas, neužtektų. → įtraukti informaciją apie išlygas dėl rizikos Sąjungos biudžetui; jos turėtų būti panaikintos tik tuo atveju, kai trūkumai buvo pašalinti valstybės narės veiksmais; metinėse veiklos ataskaitose taip pat turėtų būti nurodyti klaidų lygiai ir likutinės rizikos įverčiai, visų pirma tais atvejais, kai valstybės narės ėmėsi taisomųjų veiksmų (56–8 punktas). Šis klausimas nagrinėjamas 1.1 punkte. → kad DG AGRI parengtų kontrolės strategiją, pertvarkytų savo rizikos vertinimus ir užtikrintų tinkamą stebėseną naudojant pagrindinius veiklos rodiklius, kurie turėtų būti geriau atskleidžiami metinėse veiklos ataskaitose (45 punktas). Šis klausimas nagrinėjamas 1.3 punkte. 1.5. Būtinų apsaugos priemonių taikymas Europos Parlamentas prašė: → sutrumpinti prieštaravimų procedūras prieš nustatant grynąsias finansines pataisas arba nutraukiant mokėjimus ir pateikti ataskaitą iki 2013 m. biudžeto įvykdymo patvirtinimo (51, 210 punktai). DG REGIO 2008 m. veiksmų plane įsipareigojo su finansinėmis pataisomis susijusias prieštaravimų procedūras užbaigti per 24 mėnesius po audito. DG REGIO šį tikslą pasiekė. Į šį klausimą bus tinkamai atsižvelgta deleguotuosiuose aktuose. Mokėjimų nutraukimo atveju prieštaravimų procedūros netaikomos. DG AGRI įgyvendinimo akto projekte numato toliau greitinti atitikties procedūrą, visų pirma supaprastinant prieštaravimų etapą (t. y. sujungiant skirtingus etapus, nustatant valstybių narių ir Europos Komisijos galutinius terminus ir kt.). Procedūros trukmė standartiniais atvejais bus ne ilgesnė kaip 2 metai (žr. taip pat 1.3 punktą). → kad mokėjimų nutraukimo, sustabdymo, finansinių pataisų ir lėšų susigrąžinimo taikymas būtų detalizuotas kitoje metinėje Sąjungos biudžeto apsaugos ataskaitoje, ir konkrečiai struktūrinių ir sanglaudos fondų atveju – 2016 m. ir vėlesnėse ataskaitose (52, 56–7 punktai). Komunikate bus pateikta informacija apie mokėjimų nutraukimą, sustabdymą, finansines pataisas ir lėšų susigrąžinimą. Be to, Komisija įtrauks duomenis apie grynąsias finansines pataisas, dėl kurių atsiras asignuotųjų įplaukų į ES biudžetą, ir valstybių narių taisomųjų veiksmų rezultatus. → kad reikėtų parengti naują horizontaliąją naujų prevencinių ir taisomųjų priemonių įgyvendinimo pagal 2014–2020 m. DFP ataskaitą (56–9 punktas). Naujų prevencinių ir taisomųjų priemonių įgyvendinimo pagal 2014–2020 m. DFP ataskaita bus parengta. Be to, spragų įvertinime bus palygintas pradinis Komisijos pasiūlymas dėl atitinkamo teisės akto ir galutinis rezultatas su pakeitimais, padarytais teisėkūros institucijų, taip pat bus nustatyta visa susijusi galima rizika. → geriau išnaudoti neįvykdytus įsipareigojimus ir apriboti išankstinio finansavimo laikotarpį (56–14 punktas). Išankstinis finansavimas – tai priemonė, skirta suteikti gavėjams laisvų lėšų ir sudaryti jiems sąlygas vykdyti projektus, dėl kurių jie įsipareigojo. Jei išankstinio finansavimo laikotarpis būtų trumpesnis nei projekto laikotarpis, gavėjui anksčiau ar vėliau pritrūktų išteklių ir atitinkamas projektas galėtų žlugti. Be to, tam reikėtų keisti neseniai priimtus atitinkamus reglamentus ir iš dalies pakeisti kiekvieną naują individualų susitarimą. 1.6. Kitos priemonės → Europos Parlamentas prašė spręsti problemą, susijusią su statytiniais, kurių paslaugomis naudojamasi siekiant gauti viešąsias sutartis. Kiekvienas viešųjų pirkimų procedūrų etapas turi būti skelbiamas internete (64 punktas). Šiuo klausimu jau imtasi priemonių, visų pirma dėl elektroninės prieigos prie visų atitinkamų dokumentų nuo pat procedūros pradžios, ex ante ir ex post skelbimo ir įpareigojimo atskleisti subrangovų pavadinimus ir adresus po sutarties sudarymo. Koncesijų direktyvos 2014/23 naujomis taisyklėmis yra įpareigojama užtikrinti laisvą ir nevaržomą prieigą prie visų koncesijos dokumentų internete (nuo koncesijos skelbimo paskelbimo momento arba kvietimo dalyvauti konkurse). → Europos Parlamentas prašė sudaryti privalomus dvišalius susitarimus su daug dėmesio susilaukusioms valstybėmis narėmis, remiantis Europos semestro modeliu (56–15 punktas). Kaip minėta Pirmininko J. M. Barroso ir Komisijos nario A. Šemetos raštuose, Komisija įsipareigojo šalinti trūkumus valstybėse narėse. Komisijos nario A. Šemetos rašte išsamiai apžvelgiamos priemonės ir veiksmai, kurių imtasi pagal galiojančią teisinę sistemą dėl išlaidų programų, susijusių su naująją finansine programa. Nustatyti skirtingi ataskaitų dėl strategijos „Europa 2020“, kurią valstybės narės ir Komisija siekia įgyvendinti kartu, teikimo procesai. 2. OLAF (284–296 punktai) 2.1. J. Dalli byla ir susiję klausimai (284–287, 289–92, 296 punktai) Europos Parlamentas iškėlė keletą klausimų dėl šios bylos, visų pirma dėl Europos Parlamentui pateiktos informacijos, Komisijos ir OLAF atskaitomybės, nekaltumo principo laikymosi, įrašų teisėtumo, bendradarbiavimo su valstybių narių teisminėmis institucijomis ir pagrindinių teisių užtikrinimu. Pirmiausia Komisija norėtų pabrėžti, kad jos Pirmininkas paaiškino padėtį 2012 m. lapkričio mėn. Pirmininkų sueigoje. Klausimo nebuvo planuota aptarti plenarinėje sesijoje ir Komisija visą laiką laikėsi nekaltumo prezumpcijos principo. J. Dalli ginčijo savo atsistatydinimo savanoriškumą ir teisėtumą ir reikalavo atlyginti žalą Europos Sąjungos Bendrajame Teisme (byla T-562/12, dar nagrinėjama). Komisija ir OLAF, kaip visada, tokiuose tyrimuose visapusiškai bendradarbiauja su valstybės narės teisminėms institucijoms. Tiek Komisija, tiek tarnyba tinkamai atsakė į visus iš institucijų gautus informacijos ar pagalbos prašymus. Dėl atskaitomybės trūkumo problemos OLAF primena, kad ji jau keletą kartų išsamiai atsakė į klausimus laikydamasi ribų, nustatytų Reglamento Nr. 1073/1999 8 straipsnyje ir Reglamento Nr. 883/2013 10 straipsnyje. Įrašų teisėtumo teisinės analizės klausimu OLAF jau informavo Biudžeto kontrolės komitetą, kad pagal Reglamento (EB) Nr. 1073/1999 4 straipsnio 3 dalies antrą pastraipą ji turėjo teisę gauti su jos atliekamais tyrimais susijusią informaciją. OLAF mano, kad veikė pagal galiojančias taisykles ir reglamentus. Pirmoji išsamaus vidinio tyrimo, susijusio su privačių telefoninių pokalbių įrašų teisėtumu, versija, kurią parengė valdžios institucijos valstybėje narėje, buvo perduota OLAF tyrimą atliekantiems darbuotojams ir yra nuolat tobulinama ir atnaujinama. Dėl OLAF priežiūros komiteto (OSC) išvadų OLAF pažymi, kad savo tiriamąją veiklą atliko laikydamasi visų procedūrinių reikalavimų. OSC savo veiklos ataskaitoje dėl susijusių asmenų nenustatė jokių pagrindinių teisių ar procesinių garantijų pažeidimų. Todėl iškeltos abejonės yra tik hipotetinės. Be to, OLAF tyrimo procedūrų gairėmis darbuotojams siekiama užtikrinti, kad visi OLAF atliekami tyrimai atitiktų aukščiausius profesinius standartus ir juos vykdant būtų visapusiškai užtikrintos atitinkamų asmenų procesinės teisės. Galiausiai, dėl prašymo pateikti informaciją apie 2012 ir 2013 m. tarpuskaitos namų posėdžius, atsižvelgdama į poreikį apsaugoti atliekamą tyrimą, OLAF nepriklausomumą ir susijusių asmenų nekaltumo prezumpciją, Komisija turi pabrėžti, kad informacija apie šios grupės procedūras turi išlikti ribota. Tačiau visus papildomus Europos Parlamento prašymus dėl tarpuskaitos namų posėdžių Komisija vertins laikydamasi Pagrindų susitarimo sąlygų. 2.2 Kiti klausimai (288, 293–295 punktai) Europos Parlamentas išreiškė abejonių dėl finansinių rodiklių, kuriais remiantis pradedamas tyrimas, dėl tolesnių priemonių, kurių buvo imtasi dėl atmestų ir 2012–2013 m. Komisijai grąžintų įtariamo sukčiavimo bylų, dėl OLAF darbuotojų apklausų ir dėl prašymo pateikti neredaguotą dokumento dėl netinkamo ES lėšų naudojimo versiją. Į 2012 ir 2013 m. OLAF tyrimų politikos prioritetus buvo įtraukti šie atrankos principai: proporcingumas, veiksmingas tyrimo išteklių naudojimas bei subsidiarumas ir (arba) pridėtinė vertė. Šiuose (2012 ir 2013 m) tyrimų politikos prioritetuose buvo nustatyti finansiniai rodikliai. Tie rodikliai nebuvo suprantami arba naudojami kaip atmetimo kriterijai – jie buvo naudojami kaip vienas iš keleto kriterijų vertinant, ar reikėtų pradėti tyrimą, ar ne. Finansinis poveikis niekada nebuvo conditio sine qua non, kad būtų pradėtas tyrimas. 2014 m. generalinis direktorius nusprendė neįtraukti finansinių rodiklių į tyrimų politikos prioritetus, atsižvelgdamas į tai, kad OLAF suinteresuotieji subjektai dažnai netinkamai suprato ir vis dar netinkamai supranta šį klausimą, taip pat į tai, kad daugeliu atvejų yra sunku įvertinti galimą naujos bylos finansinį poveikį. OLAF ketina stebėti, ar dėl to, kad atrankos procese nėra aiškių finansinių rodiklių, yra inicijuojama pernelyg daug bylų, kad tarnyba galėtų jas visas išnagrinėti. Jei taip, generalinis direktorius svarstys jų galimą pakartotinį įtraukimą, glaudžiai bendradarbiaudamas su OLAF suinteresuotaisiais subjektais ir Priežiūros komitetu. Įtariamo sukčiavimo atvejais OLAF neatmeta ir negrąžina bylų Komisijos tarnyboms, kad šios jas ištirtų. OLAF yra ir išliks vienintelė tarnyba, turinti teisę atlikti administracinius tyrimus tokiais atvejais. Kai OLAF gauna informaciją apie įtariamą sukčiavimą iš kitos Komisijos tarnybos, ji nusprendžia, ar pradėti tyrimą, ar atmesti bylą, remdamasi kriterijais, nustatytais Reglamento (EB) Nr. 883/2013 5 straipsnio 1 dalyje. OLAF praneša informaciją perdavusiais Komisijos tarnybai apie sprendimą atmetimą ir atmetimo priežastis. Tais retais atvejais, kai byla atmetama pagal subsidiarumo ir proporcingumo principus, tačiau ją reikia ištirti, OLAF tokią bylą perduoda institucijai, kuri turi geriausias sąlygas atlikti tyrimą, kompetentingoms nacionalinėms institucijoms ar drausminėms įstaigoms. Galiausiai, dėl minėto dokumento neredaguotos versijos Komisija pažymi, kad 2014 m. sausio 28 d. Komisijos raštu pateiktame atsakyme E-012041/2013 Europos Parlamento narei Ingeborgai Gräßle nurodyta, kad „[v]isus Europos Parlamento prašymus pateikti neredaguotą dokumento D/000955 versiją Komisija vertins laikydamasi Parlamento ir Komisijos pagrindų susitarimo sąlygų“. Kol kas OLAF nėra gavusi Europos Parlamento prašymo pagal minėtą susitarimą. * * * [1] 2012 m. bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimas, EAR specialiosios ataskaitos vykdant Komisijos biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūrą, EPF biudžeto įvykdymo patvirtinimas, agentūrų biudžeto įvykdymo patvirtinimas. Dokumentų nuorodos P7_TA(2014)0287, P7_TA-PROV(2014)0288), P7_TA-PROV(2014)0290 ir P7_TA-PROV(2014)0299), juos galima rasti interneto svetainėje adresu http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=TA&reference=20140403&secondRef=TOC&language=en. [2] Dokumentų nuorodos 5848/14, 5848/14 ADD1, 5850/14 ir 5850/14 ADD 1 paskelbtos http://www.europarl.europa.eu/committees/en/cont/publications.html?id=CONT00006#menuzone. [3] Nors kai kurie iš šių prašymų yra iš dalies arba netiesiogiai paminėti kitose rezoliucijos dalyse. Žr. Komisijos tarnybų darbinio dokumento dėl Europos Parlamento rezoliucijų 6, 11, 15, 17, 20, 24, 46–49, 51, 53, 55, 59, 65, 67, 70, 73, 81, 88, 90, 117, 120, 128, 137–139, 141, 149, 176–180, 183, 205, 253, 258, 260–261, 264, 270, 272, 282, 302, 314, 318, 319, 323, 326–327, 332–333, 335, 343 punktus. [4] Žr. Komisijos tarnybų darbinio dokumento dėl Tarybos rekomendacijos 19, 22, 61, 77 punktus. [5] Ares(2013) 3567754. [6] Ares(2014) 654055. [7] Komisijos reglamentai (EB) Nr. 1122/2009 tiesioginių išmokų srityje ir (EB) Nr. 65/2011 dėl kaimo plėtros. [8] Komisijos įgyvendinimo reglamento, kuriuo nustatomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1306/2013 nuostatų dėl integruotos administravimo ir kontrolės sistemos, kaimo plėtros priemonių ir kompleksinės paramos taikymo taisyklės, projektas. [9] 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, OL L 347, 2013 12 20, p. 320. [10] Reglamentas (ES) Nr. 1306/2013 (BŽŪP horizontalusis reglamentas).