a)

Geologinis substratas, kuriame pasodintas vynuogynas, žinomas kaip Raña del Fresno, yra unikalus pasaulyje ir išskirtinis šios vietovės darinys. Todėl šioje vietovėje auginamos vynuogės pasižymi keliomis unikaliomis savybėmis (intensyviu skoniu, aromatine kokybe ir ilgai ant gomurio išsilaikančiu skoniu). Be to, palyginti su panašiose klimato srityse esančiomis vietovėmis, Valegarsijos dirvožemio didelis rūgštingumas ir žemas pH yra neįprasti. Valegarsija – teritorija vynuogynų, pasodintų dirvožemyje, kurio edafologinė klasifikacija, palyginti su kitais Kastilijos-La Mančos vynuogynais, yra unikali. KKastilijos-La Mančos universiteto (UCLM) mokslinių tyrimų projekte pavadinimu „Wine-growing soils in Castile-La Mancha: influence on the composition of the grape“ studijuoti Valegarsijos dirvožemio profiliai remiantis dirvožemio taksonomija, buvo klasifikuojami kaip tipiniai rūgštiniai dirvožemiai (Palexerult) (Soil Survey Staff, 2006 m.), o „raña“ dirvožemiams būdingos raudonmolio dirvožemio rūšys (Vidal et al., 2004 m.). Iš mokslinių tyrimų projekte nagrinėtų vynmedžių auginimo dirvožemių tai rūšiai priklauso tik trijų profilių Valegarsijos dirvožemiai. Pagal Maisto ir žemės ūkio organizacijos (FAO) 2007 m. klasifikavimo sistemą trys UCLM ataskaitoje nagrinėti profiliai – P1, P2 ir P3 – buvo klasifikuojami atitinkamai kaip geležies ir chromo kutaninis alisolis, geležies skeletiškas kutaninis alisolis ir geležies skeletiškas kutaninis alisolis. Be to, dėl didelio dirvožemio pH skirtumo šios dirvožemio rūšys yra unikalios. Žvelgiant į kiekvienos dirvožemio rūšies pH, pirmiausia išsiskiria ryškūs pH verčių skirtumai. Tie skirtumai atitinka vynų pH lygį ir tai, kokiu mastu yra subalansuotas jų skonis. Mažas kalcio kiekis ir didelis silicio dioksido, geležies bei aliuminio kiekis yra visiškai nebūdingi Kastilijos ir La Mančos dirvožemiams, kuriuose auginami vynmedžiai. Šį pH lygį įdomu palyginti su vietovės klintinio dirvožemio (toks dirvožemis paprastai naudojamas vynmedžiams auginti), pH lygiu. Remiantis Amorós et al. (2012 m.) veikalo duomenimis, Valegarsijos dirvožemyje esantis kalcio kiekis labai skiriasi nuo kiekio, kuris paprastai randamas klintinių dirvožemių viršutiniuose sluoksniuose (10,4 g/kg-1 palyginti su 230 g/kg-1). Ir priešingai – silicio (345,9 g/kg-1) ir geležies (26,5 g/kg-1) kiekis yra gerokai didesnis nustatytų ribų vietovės dirvožemyje nei Kastilijos-La Mančos vynuogynais apsodintuose klintiniuose dirvožemiuose (atitinkamai 127,5 ir 16,65 g/kg-1). Viršutiniame klintinio dirvožemio sluoksnyje yra maždaug 33,4 g/kg-1 aliuminio, tuo tarpu Valegarsijos dirvožemyje jo yra 57,8 g/kg-1. Dėl mažo kalcio kiekio dirvožemyje Valegarsijos vynai yra saviti ir įgyja skirtingų ypatybių nei kiti Kastilijos ir La Mančos vynai. Reikėtų atkreipti dėmesį į didelį vidutinį elementų (cerio, lantano ir neodimio), kurie priskiriami retųjų žemių elementams, kiekį Valegarsijos dirvožemyje (atitinkamai 83,5, 44,5 ir 36,5 mg/kg-1), palyginti su vidutiniu kiekiu regione (atitinkamai 57,7, 23,5 ir 21,6 mg/kg-1) ir pasaulyje (atitinkamai 55, 35,5 ir 30,5 mg/kg-1). Apskritai šių elementų koncentracija rūgštinėje dirvoje yra didesnė nei klinčių dirvožemyje (Amorós et al, 2012 m.).