LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 188/15

Paraiškos paskelbimas pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 510/2006 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos 6 straipsnio 2 dalį

2010/C 188/10

Šiuo paskelbimu suteikiama teisė pareikšti prieštaravimą paraiškai pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 510/2006 (1) 7 straipsnį. Prieštaravimo pareiškimai Komisijai turi būti pateikti per šešis mėnesius nuo paraiškos paskelbimo.

BENDRASIS DOKUMENTAS

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 510/2006

„ORAVSKÝ KORBÁČIK“

EB Nr.: SK-PGI-0005-0774-04.05.2009

SGN ( X ) SKVN ( )

1. Pavadinimas:

„Oravský korbáčik“

2. Valstybė narė arba trečioji šalis:

Slovakijos Respublika

3. Žemės ūkio produkto arba maisto produkto aprašymas:

3.1. Produkto rūšis:

1.3 klasė. Sūriai

3.2. Produkto, kuriam taikomas 1 punkte nurodytas pavadinimas, aprašymas:

„Oravský korbáčik“ yra virtas, rūkytas ar nerūkytas, botagėlio formos, 10–50 cm ilgio sūris. Gaminamas tradiciniu būdu – verdančiame vandenyje verdant fermentinį, iš dalies nokintą gabalinį sūrį, kuris paskui ištempiamas ir tampa gijų, tradiciškai vadinamų „vojky“, formos; jų storis yra 2–10 mm. Iš gijų (vojky) vėliau suformuojamas botagėlis.

Juslinės produktui būdingos savybės atsiranda dėl plaušingos iš virtos sūrio masės ištemptų gijų struktūros ir dėl tipinės botagėlio formos, kuri gaunama gijas supynus.

Pagrindiniai rūkyto ir nerūkyto produkto skirtumai – spalva ir kvapas. Rūkytas produktas yra blyškiai gelsvos–aukso geltonumo spalvos, skleidžia būdingą rūkyto produkto aromatą, jis šiek tiek sūresnis (1 procentu). Nerūkyto produkto spalva balta–kreminė, nėra rūkyto produkto aromato. Struktūra ir konsistencija abiem atvejais vienoda.

Produktas parduodamas maistui pakuoti naudojamoje plėvelėje, skirtingų dydžių pakuotėse – jos skiriasi produktų kiekiu jose ir produkto pakuotės svoriu.

Savybės

Spalva: jei produktas rūkytas – nuo baltos iki blyškiai gelsvos arba aukso geltonumo.

Konsistencija: atskiros gijos sudarytos iš plaušų, jų konsistencija elastiška ir tvirta, bet ne pernelyg tvirta; elastingumas, sūriui nokstant, mažėja; produktas atsparus tempimui tampa dėl gijinės tekstūros, kurią suteikia lengvai atsiskiriantys plaušai.

Kvapas ir skonis: pieniškas, malonus sūrio, sūrus, šiek tiek rūgštus, rūkyto gaminio kvapas (jei gaminys rūkytas).

Sudėtis: sausosios medžiagos – ne mažiau nei 40 % svorio.

Riebalų kiekis sausosiose medžiagose – ne mažiau nei 25 % svorio.

Valgomoji druska – ne daugiau kaip 4,5 % nerūkytame produkte, ne daugiau kaip 5,5 % rūkytame produkte.

Mikrobiologinės savybės

„Oravský korbáčik“ yra virtas sūris, pagamintas iš gabalinio sūrio, kuriame daugiausia yra šių karščiui atsparių pieno rūgšties mikrofloros rūšių: Lactococcus, Streptococcus ir Lactobacillus.

3.3. Žaliavos (taikoma tik perdirbtiems produktams):

Sūriui „Oravský korbáčik“ gaminti naudojamas iš žalio ar pasterizuoto karvės pieno, į kurį dedama pieno rūgšties, pagamintas gabalinis sūris. Nuo naudojamo pieno rūšies (žalias ar pasterizuotas) galutinio produkto savybės nesikeičia. Gabalinio sūrio gamintojų naudojamo pieno kokybė nuolat tikrinama ir registruojama; tikrinami tokie parametrai: slopinančios medžiagos, temperatūra, rūgštingumas, riebumas, natūrinis svoris ir sausosios neriebalinės medžiagos.

Akredituotose laboratorijose nustatomas bendras mikroorganizmų kiekis ir somatinių ląstelių kiekis.

Gabalinio sūrio svorį sudaro ne mažiau kaip 48 % pagal svorį sausųjų medžiagų ir ne mažiau kaip 35 % pagal svorį riebalų sausosiose medžiagose; jo pH yra 4,9–5,2.

Gabalinio sūrio paviršius vienodas ir lygus, padengtas plutele, jo spalva gali būti nuo baltos iki kreminės.

3.4. Pašarai (taikoma tik gyvūninės kilmės produktams):

Ypatingų kokybės reikalavimų ar kokių nors apribojimų dėl kilmės vietos nėra.

3.5. Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje:

Gabalinio sūrio kilmė reikšmės produkto kokybei neturi.

1 etapas – virimas. Natūralus fermentinis sūris supjaustomas gabaliukais, jie sutrinami ir supilami į karštą vandenį (70–95 °C), tada sūris maišomas medine mentele ar mechaniškai, kol iš jo pasidaro elastiška vientisa masė, vadinamoji parenina. 2 etapas – minkymas. Parenina rankomis minkoma ir tempiama, kol suformuojamas elastingas, vienodos tekstūros masė, kuriai galima lengvai suteikti formą. 3 etapas – formavimas. Iš sūrio masės rankomis ar naudojant du besisukančius velenėlius suformuojamos gijos – vojky. Jos tuoj pat panardinamos į šaltą geriamąjį vandenį. 4 etapas – vėsinimas. Sūrio gijos – vojky – 2–10 min. vėsinamos šaltame geriamajame vandenyje, kad išsaugotų joms suteiktą formą. 5 etapas – vyniojimas. Atvėsintos gijos suvyniojamos ant ritės. Suvyniojus, gijos nupjaunamos viename gale ir viduryje surišamos su kita gija. 6 etapas – sūdymas. Supjaustytos ir surištos gijos sūdomos jas panardinant į druskos prisotintą tirpalą taip, kad galutinis druskos kiekis neviršytų 4,5 % svorio nerūkytame produkte ir 5,5 % rūkytame produkte (sūdymo trukmė priklauso nuo gijų storio ir naudojamo sūrio rūgštingumo). 7 etapas – dalinis džiovinimas. Kad iš sūrio gijų būtų pašalintas perteklinis sūrymas, jos sukabinamos ant medinių ar nerūdijančio plieno karčių. 8 etapas – pynimas. Ne mažiau kaip dvi sūrio gijos, perlenktos per pusę, per du jų ilgio trečdalius supinamos taip, kad būtų gaunama botagėlio forma, ir toje vietoje surišamos kita sūrio gija, kad pynė neišsileistų. 9 etapas – rūkyto produkto gamyba. Rūkymas. Produktas rūkomas tradicinėje medinėje ar plieninėje rūkykloje tiesiogiai jį veikiant maždaug 30 °C temperatūros šaltais dūmais, arba priverstinės oro kaitos rūkykloje su kietmedžio dūmais, kol produktas įgauna aukso geltonumo spalvą. 10 etapas – pakavimas. Produktas supakuojamas į maistui pakuoti skirtą plėvelę, ant kurios užklijuojama etiketė su užrašu „Oravský korbáčik“.

3.6. Specialios pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės:

Produktas parduodamas skirtingų dydžių pakuotėse. Labiausia paplitusios pakuotės, kuriuose yra 5–10 vienetų, tačiau galima pardavinėti ir didesnėse, 50 vienetų talpinančiose, pakuotėse; tokio tipo pakuotės tradiciškai vadinamos „zväzok“ (pynė).

Produktą pakuoti reikalaujama nustatytoje geografinėje vietovėje, kad būtų išsaugota jo tipinė forma, neišsileistų pynė ir būtų užtikrinta produkto kokybė.

Perpakavimui geografiniai apribojimai netaikomi.

3.7. Specialios ženklinimo etiketėmis taisyklės:

Pagal šią specifikaciją „Oravský korbáčik“ gaminantys gamintojai gali naudoti „Oravský korbáčik“ pavadinimą ženklinimo etiketėms, reklamos ir rinkodaros tikslais.

Ant produkto klijuojamai etiketei taikomi tokie reikalavimai:

— aiškiai matomas produkto pavadinimas „Oravský korbáčik“,

— nurodymas, ar tai rūkytas, ar nerūkytas produktas,

— įrašas „saugoma geografinė nuoroda“ ir Europos bendrijos ženklas.

4. Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas:

Produktas gaminamas Oravos upės baseine (Oravos regionas), Slovakijos Respublikos teritorijoje. Šiaurėje ir rytuose geografinė vietovė ribojasi su Lenkijos Respublika, vakaruose – su Námestovo ir Dolný Kubín rajonais, pietuose – su Dolný Kubin ir Tvrdošín rajonais.

5. Ryšys su geografine vietove:

5.1. Geografinės vietovės ypatumai:

Oravos regionui būdingas kalnuotumas ir tinkamos sąlygos avims bei galvijams auginti ir ganyti, jų pieną vėliau panaudojant sūrių gamyboje. Gyventojai jau nuo tų laikų, kai šiose apylinkėse pirmą kartą įsikūrė žmonės, naudojasi kalnuoto regiono privalumais. Tik įgudusios Oravos regiono moterų rankos moka pagaminti ir supinti produktą iš virtos sūrio masės; mechaniniais instrumentais to padaryti neįmanoma.

Anot pasakojimų, namudinė korbáčiky gamyba vyko nuo XIX a. vidurio, o įvairių virto sūrio rūšių, įskaitant ir korbáčiky, gaminimas parduoti buvo vienintelis to meto avių ir karvių augintojų pajamų šaltinis.

5.2. Produkto ypatumai:

Produktui ypatumą suteikia jo forma, neįprasta sūriams ar sūrio gaminiams. Sūris gaminamas tradiciniu, beveik vien rankiniu būdu – iš pradžių verdamas gabalinis sūris, po to jis ištempiamas, padaromos gijos, jos supinamos kaip botagėlis. Rankomis apdorojant virtą masę – ją minkant ir tempiant – produktas įgyja unikalią plaušingą struktūrą ir dėl jos tampa specifinis ir išskirtinis.

5.3. Priežastinis geografinės vietovės ir produkto, kuriam suteikta SKVN, kokybės ar savybių arba geografinės vietovės ir kurios nors produkto, kuriam suteikta SGN, savybės, gero vardo ar kitos ypatybės ryšys:

SGN „Oravský korbáčik“ įregistravimo paraiška grindžiama specifine produkto forma, geru vardu ir tradicija.

Oravos regionas yra kalnuotoje Slovakijos šiaurės vakarų dalyje, jo klimatas šaltas ir nesvetingas. Dauguma gyventojų duoną pelnėsi iš žemės ūkio ir gyvulių – karvių, ožkų ir avių – auginimo; iš gautų žaliavų, daugiausia pieno, spausdavo įvairių formų ir puikios kokybės sūrius. „Pinzgau veislės gyvulių auginimo regionas ir vyraujanti vasaros ganiava reiškia, kad ši veislė idealiai tinka kokybiško, ekologiško ir žmonių maistui tinkančio pieno ir pieno produktų gamybai. Šie ūkiai ne tik padeda išlaikyti gražų kraštovaizdį (šienaujamos technikai nepasiekiamos pievos, nuganomos nenaudojamos žemės, ant žaginių džiovinamas šienas) – juose taip pat gaminami regionui būdingi maisto produktai iš karvės pieno, tokie, kaip gerai žinomas „Oravský korbáčik“ (…)“ (Slovenský pinzgauský dobytok – producent mlieka horských pasienkov).

Dėl savo išradingumo ir įgūdžių žmonės sugebėjo išsilaikyti šiame atšiauriame krašte ir netgi tapti žinomais už regiono ribų.

Istoriniuose dokumentuose pažymima, kad Oravos regione buvo gaminamas tradicinis virtas sūris, jis buvo botagėlio formos, panašus į Slovakijoje per Velykas tradiciškai iš vytelių pinamas pynes, o miniatiūrinės pynelės, pagamintos iš sūrio, pavadintos korbáčik. Šis regionas, be korbáčik gamybos, tapo virtų sūrių pirkimo ir pardavimo centru, o prekiautojai buvo vadinami pagal tai, kokį sūrį jie pardavinėdavo – korbáčik pardavėjai, oštiepok pardavėjai, srdce pardavėjai ir t. t. „Šiaurės Slovakijoje Zázrivá miestelis Oravos regione vis dar yra svarbus tokios prekybos centras. Šio regiono prekeiviai dažniausiai prekiavo rūkytais virtais sūriais ir buvo vadinami pagal parduodamą produktą – korbáčik pardavėjais ir t. t.“ (Podolák, J. „Tradičné využitie produkcie ovčieho mlieka na Slovensku“, Etnologia Slavica, UK Bratislava, 1986).

Istoriniuose šaltiniuose minimos įvairios profesijos. Dar ir šiandien Oravos korbáčiky pardavėjai siūlo savo produktus įvairiuose turguose tam tikromis progomis – vestuvių, krikštynų, Kalėdų, karnavalų, Velykų. Korbáčik gamyba visada suintensyvėja šių švenčių laikotarpiu; tai įrodo, koks populiarus šis produktas vartotojų tarpe. Tai matyti iš šių populiarių gaminių gamintojų produkcijos registravimo knygų.

Orava vis dar tebėra žemės ūkio kraštas. „Oravský korbáčik“ gaminimą reglamentuojančios taisyklės buvo nustatytos dar praėjusio amžiaus viduryje. „Oravský korbáčik“ gerą vardą ir tradicijas rodo ne tik faktas, kad gaminiui priskirtas Slovakijos Respublikos Pramoninės nuosavybės biure įregistruotas prekės ženklas, galiojęs iki 2006 m. vasario 22 d. (10 metų), bet ir spaudoje pasirodę straipsniai.

„Oravský korbáčik“ – tai gerai žinomas tradicinis gardumynas ne tik patiems slovakams, bet ir į Slovakiją atvykstantiems užsieniečiams, įsigyjantiems šio produkto lauktuvėms, dovanoms. „Kioske paėmiau vietinio skanėsto – sūrio, žinomo kaip „Oravský korbáčik“ (Oravos botagėlis)“ („Great Escapes: Hiking in the High Tatras“. The Slovak Spectator, 10 t., Nr. 28, 2004 m.); „Nenúkajte Angličanov Oravskými korbáčikmi“ (http://www.sme.sk); Slovakia-in, Nr. 8–9, 2002 m. išspausdintame straipsnyje „Slovensko a Slováci nemeckými očami“ pažymima, kad, “autorė, Vokietijoje gyvenanti čekė, žino apie puikius virtus sūrius „Oravský korbáčik“ (…)“.

Nuoroda į paskelbtą specifikaciją:

(Reglamento (EB) Nr. 510/2006 5 straipsnio 7 dalis)

http://www.upv.sk/pdf/specifkorbac_ek2.pdf

(1) OL L 93, 2006 3 31, p. 12.