LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 65/55

P7_TA(2013)0247

Moterų judumas švietimo tikslais ir profesinis judumas

2013 m. birželio 11 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl moterų judumo švietimo tikslais ir profesinio judumo Europos Sąjungoje (2013/2009(INI))

(2016/C 065/05)

Europos Parlamentas,

— atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 2 ir 3 straipsnius,

— atsižvelgdamas į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 8, 45, 165 ir 166 straipsnius,

— atsižvelgdamas į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją, ypač jos 21, 23 ir 25 straipsnius,

— atsižvelgdamas į 1979 m. JT Konvenciją dėl visų formų diskriminacijos panaikinimo moterims (angl. CEDAW),

— atsižvelgdamas į 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo (1),

— atsižvelgdamas į 2010 m. rugsėjo 21 d. Komisijos komunikatą „2010–2015 m. moterų ir vyrų lygybės strategija“ (COM(2010)0491),

— atsižvelgdamas į 2010 m. lapkričio 23 d. Komisijos komunikatą „Naujų įgūdžių ir darbo vietų darbotvarkė. Europos pastangos kiekvienam suteikti darbą“ (COM(2010)0682),

— atsižvelgdamas į 2010 m. birželio 9 d. Komisijos komunikatą „Naujasis postūmis Europos bendradarbiavimui profesinio mokymo srityje, siekiant paremti strategiją „Europa 2020“ (COM(2010)0296),

— atsižvelgdamas į savo 2011 m. spalio 25 d. rezoliuciją dėl darbuotojų judumo Europos Sąjungoje skatinimo (2),

— atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 48 straipsnį,

— atsižvelgdamas į Moterų teisių ir lyčių lygybės komiteto pranešimą ir į Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (A7-0164/2013),

A. kadangi teisė gyventi ir dirbti kitoje Europos Sąjungos šalyje yra viena iš Sąjungos pagrindinių laisvių, kuri Europos Sąjungos piliečiams užtikrinama pagal Europos Sąjungos sutartį, ir kadangi judumas yra daugialypis reiškinys, kurį lemia ekonominiai, socialiniai arba šeimos veiksniai;

B. kadangi darbuotojų judumas ir judumas švietimo tikslais padeda ugdyti buvimo ES piliečiu jausmą; ir šis judumas yra vienas iš ES principų siekiant įgyvendinti sanglaudą ir solidarumą visoje ES;

C. kadangi programa „Erasmus“, kuria nuo 1987 m. daugiau kaip 2,2 mln. Europos Sąjungos piliečių buvo suteikta galimybė studijuoti užsienyje, ir pasibaigus mokymosi laikotarpiui gali ypač teigiamai prisidėti prie tarpvalstybinio darbuotojų judumo ir kadangi didėjant moterų išsilavinimui ir profesiniam mokymui skatinamas didesnis jų judumas;

D. kadangi ekonomikos ir finansų krizė padarė neigiamą įtaką ES darbo rinkai, ypač užimtumo lygiui ir galimybei laisvai judėti bei įsidarbinti pagal savo išsilavinimą ir profesinę kvalifikaciją, o moterys yra viena iš labiausiai nuo šio reiškinio nukentėjusių grupių;

E. kadangi naujausiais turimais duomenimis, Europos Sąjungoje moterų nedarbo lygis yra 10,7 proc. (o jaunesnių nei 25 metų amžiaus moterų nedarbas siekia 22,7 proc.);

F. kadangi profesinis judumas yra Europos Sąjungos strateginis tikslas, nes padidina bendrosios rinkos efektyvumą ir prisideda prie profesinių įgūdžių gerinimo ir užimtumo lygio didinimo, o šie dalykai patys svarbiausi siekiant ekonominės ir socialinės pažangos;

G. kadangi darbuotojų judumo Europos Sąjungoje srityje esama didelių lyčių skirtumų: vyrai kur kas dažniau nei moterys (atitinkamai 44 ir 27 proc.) dėl darbo keičia gyvenamąją vietą arba pereina iš vienos darbo vietos į kitą, o moterims dažniau tenka daryti karjeros pertraukas dėl persikėlimo dideliais atstumais, kad galėtų sekti paskui savo partnerį;

H. kadangi darbo rinkos susiskaidymas pagal lytį, tinkamų darbo sąlygų trūkumas, vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumas, netinkamos priemonės, kuriomis siekiama suderinti šeimos gyvenimą ir darbą, įsitvirtinę stereotipai ir diskriminacijos dėl lyties pavojus yra pagrindinės moterų profesinio judumo kliūtys; kadangi veiksniai, susiję su šeima, dideliais įvairiose valstybėse narėse mokamų šeimos pašalpų skirtumais, socialiniais tinklais, vaikų ir kitų išlaikytinių priežiūros įstaigomis (visų pirma, valstybinių darželių, lopšelių ir vaikų laisvalaikio centrų tinklų nebuvimu ar netinkamumu), būstu ir vietos sąlygomis bei kitomis kliūtimis (pvz., kalbos, nepakankamo informuotumo apie teises), yra papildomos kliūtys, trukdančios moterims naudotis laisvo judėjimo teise, leidimu gyventi ir dirbti visoje Europoje;

I. kadangi moterys dažniau nei vyrai susiduria su socialine rizika visą savo gyvenimą, todėl jos dažniau patiria skurdą; kadangi iš naujausių vertinimų matyti, kad ES moterų atlyginimai vidutiniškai 16,4 proc. mažesni nei vyrų ir kad valstybėse narėse šie skaičiai skiriasi nuo 1,9 proc. iki 27,6 proc. (3);

J. kadangi, siekiant padėti moterims geriau integruotis į darbo rinką, reikia daugiaplotmių politinių sprendimų, apimančių mokymąsi visą gyvenimą, profesinio, šeimos ir asmeninio gyvenimo derinimą (ypač vienišų motinų), kovą su mažų garantijų darbu ir darbo vietų, kuriose laikomasi visų teisių, skatinimą, valstybinį sveikatos priežiūros tinklą, valstybinę socialinės apsaugos sistemą, įvairius darbo organizavimo būdus pagal moters prašymus;

K. kadangi kokybiškas išsilavinimas suteikia moterims galimybę užimti perspektyvesnes darbo vietas, gerinti gebėjimus ir įgyti kompetencijos, reikalingos tam sektoriui; kadangi jis taip pat padeda dalyvauti socialiniame gyvenime ir kultūrinėje veikloje ir užtikrina geresnį pripažinimą darbo rinkoje;

L. kadangi judumas švietimo tikslais padeda skatinti profesinį judumą ir didinti darbo rinkos galimybes, be to, visi, įskaitant žemos kvalifikacijos moteris, privalo turėti galimybę judėti švietimo tikslais;

1. pabrėžia, kad reikia didinti informuotumą apie įvairių amžiaus grupių moterų padėtį atsižvelgiant į ES politiką, susijusią su švietimu, socialine integracija, priemonėmis derinti šeimos ir profesinį gyvenimą, migracija ir užimtumu, skurdu, sveikatos priežiūra ir socialine apsauga, apsaugoti moterų teises, skatinti lygybę bei lygias vyrų ir moterų galimybes įsidarbinti, užtikrinti saugias darbo sąlygas, vienodą prieigą ir karjeros galimybes, įskaitant vienodų atrankos kriterijų taikymą užimtumo srityje, labiau atsižvelgti į moterų padėtį sprendimų priėmimo procese ir kovoti su visų formų diskriminacija darbo rinkoje, pvz., profesine segregacija arba su darbo užmokesčiu susijusia diskriminacija, visų pirma skatinant mokymąsi visą gyvenimą, kovojant su mažų garantijų darbu ir skatinant darbą, kuriame suteikiamos teisės, nustatomos darbo valandos, pagal kurias galima suderinti darbą ir šeimos gyvenimą, viešųjų sveikatos priežiūros paslaugų tinklą ir socialinės apsaugos sistemą bei diferencijuotą darbo laiko organizavimo tvarką moters prašymu;

2. pabrėžia papildomos naudos, kurią Europos Sąjungai teikia su mokslu ir profesine veikla susijęs judumas, pripažinimą; pabrėžia, kad dėl ekonomikos krizės vis dažniau reikia profesiją rinktis pagal pasiūlą darbo rinkoje, ir kad reikia siekti, kad moterys lengviau prisitaikytų prie profesinių pokyčių pagal naujų karjeros galimybių reikalavimus;

3. mano, kad moterų judumo švietimo tikslais ir profesinio judumo skatinimas gali padėti siekti strategijos „Europa 2020“ pagrindinio tikslo padidinti 20–64 m. amžiaus moterų ir vyrų užimtumą iki 75 proc., pvz., aktyviau dalyvaujant jauniems žmonėms, vyresniems darbuotojams ir žemos kvalifikacijos darbuotojams ir geriau integruojant migrantus;

4. ragina valstybes nares, rengiant savo nacionalines strategijas ir reformų programas, įtraukti nuostatas, kuriomis siekiama užtikrinti skaidrumą ir informaciją, susijusius su moterų ir jų šeimos narių teisėmis dėl profesinio judumo;

5. mano, kad profesinis judumas negali kenkti moterų socialinėms garantijoms, todėl reikia užtikrinti, kad būtų išlaikomos ir į kitą šalį perkeliamos nacionalinės socialinės apsaugos sistemos teisės į pensiją, pripažįstant tai, kad pensijų sistemos skiriasi visoje ES;

6. ragina valstybes nares kaupti ir analizuoti duomenis, susijusius su moterų judumo sunkumais, apimtimi ir struktūra, atkreipti dėmesį į judumo užimtumo tikslais naudą nacionalinėms rinkoms, taip pat į mokslo ir profesinio judumo į užsienį naudą ir ją skatinti; ragina Komisiją ir valstybes nares stebėti agentūrų ir organizacijų, siūlančių darbą darbuotojams iš kitų valstybių narių, padėtį ir nustatyti galimą neteisėtą ar nedeklaruojamą darbą, taip pat stebėti fiktyvų darbą siūlančių agentūrų ar organizacijų padėtį;

7. ragina valstybes nares kuriant savo nacionalinės politikos strategijas ir savo nacionalines reformų programas pranešti duomenis, susijusius su vyrų ir moterų profesiniu judumu, įtraukti nuostatas dėl didesnės lyčių lygybės profesinio judumo srityje, ypatingą dėmesį skiriant nacionaliniu ar regioniniu lygmeniu vykdomų veiklos programų, finansuojamų iš Europos socialinio fondo (ESF), programavimui ir įgyvendinimui 2014–2020 m. programavimo laikotarpiu ir jam pasibaigus; primena savo 2012 m. spalio 23 d. rezoliuciją, kuria patvirtintas Komisijos pasiūlymas 25 proc. visų sanglaudos politikos lėšų skirti ESF (4);

8. pabrėžia, kad jei šis klausimas taps konkrečiu šių programų tikslu arba taps specialiu horizontaliuoju prioritetu, bus kaupiama geroji patirtis ir priemonės duos rezultatų regionų ir (arba) vietos lygmeniu;

9. pažymi, kad siekiant skatinti užimtumą reikia skirti daugiau dėmesio tarpvalstybiniam bendradarbiavimui ir gerosios patirties mainams tarp mokymo ir verslo įstaigų valstybėse narėse ir stiprinti mokyklų sistemų lygybę ir įtrauktį;

10. ragina valstybes nares dėti daugiau pastangų ir stiprinti bendradarbiavimą ypatingą dėmesį teikiant galimybei susipažinti su informacija ir patarimais, kad būtų kovojama su prekyba žmonėmis, kurią vykdo tarptautiniai tinklai, viliojantys darbuotojus, ypač moteris, netikrais pažadais suteikti darbą, kurio iš tikrųjų nėra, įtraukiantys į seksualinį išnaudojimą ir verčiantys prievarta dirbti ar teikti paslaugas (elgetauti, vergauti ar atlikti į vergiją panašius darbus, tarnauti, būti išnaudojamiems įtraukiant į nusikalstamą veiką ar atiduoti organus);

11. pažymi, kad judumas turėtų būti paremtas lyčių lygybe ir kova su diskriminacija dėl lyties, rasės, kilmės, religijos, amžiaus ar sveikatos būklės;

12. atkreipia dėmesį į tai, kad moterys, vykstančios į užsienį tvarkyti namų, prižiūrėti vaikų, neįgaliųjų ar pagyvenusių asmenų, neretai dirba nesudariusios darbo sutarties arba neteisėtai, todėl neturi jokių teisių arba teisės gauti socialinės apsaugos, sveikatos priežiūros, atitinkamos pensijos ar kitos naudos, susijusios su pensijos įmokomis;

13. ragina socialinius partnerius, valstybes nares ir Komisiją remti lyčių lygybės padėties gerinimą kolektyvinėmis sutartimis, kuriomis, be kita ko, skatinama teisė į lanksčias darbo valandas, vaikų priežiūros paslaugas, darbuotojų moterų ugdomąjį vadovavimą, priemones, kuriomis didinamas moterų atstovavimas kolektyvinėse sutartyse ir vertinant kolektyvinių sutarčių poveikį moterims;

14. ragina valstybes nares: stebėti darbuotojų, prižiūrinčių vaikus ir kitus priklausomus asmenis, padėtį; teikti visą reikiamą informaciją moterims, vykstančioms į užsienį dirbti šių darbų, įskaitant informaciją apie galimybes dirbti deklaruojamą darbą ir mokytis atitinkamoje srityje, socialines teises, sveikatos priežiūrą ir kt.; teikti šioms moterims konsultacijas deklaruojamo darbo klausimais ir įspėti jas apie galimus pavojus, kylančius nedeklaruojamo darbo rinkoje;

15. pabrėžia, kad vykdant ES politiką taip pat reikia atsižvelgti į moterų, vykstančių dirbti sezoninius žemės ūkio darbus, gyvenimo ir darbo sąlygas, ypač atsižvelgti į tinkamo apgyvendinimo, socialinės apsaugos, sveikatos draudimo, sveikatos priežiūros, šeimos gyvenimo bei darbo derinimo ir tinkamo darbo užmokesčio poreikius; pabrėžia, kad reikia kovoti su išnaudojimu, kurį patiria daugelis šių moterų;

16. atkreipia dėmesį į tai, kad dirbti į užsienį vykstančioms moterims dažnai siūlomos įgūdžių, darbo užmokesčio ir prestižo požiūriais prasčiausios darbo vietos ir kad moterų darbo jėgos migracija neretai susijusi tik su keliomis profesijomis, kurias paprastai renkasi moterys ir kurios siejamos su įprastais lyčių vaidmenimis; todėl ragina valstybes nares stengtis skatinti. kad būtų sudaromos tinkamos sutartys ir išvengiama pernelyg dažno netipinių darbo sutarčių formų taikymo;

17. ragina valstybes nares bendradarbiauti, kad rastų sprendimus, kaip galima užbėgti už akių kai kuriems profesinio judumo padariniams kai kuriose valstybėse narėse ir kai kuriose srityse (pvz., medicinos darbuotojų judumas, kuriame daugiausia dalyvauja moterys) ar juos kompensuoti, nes jie gali turėti neigiamų padarinių žmogaus teisėms kilmės valstybėse narėse;

18. mano, kad galimybė į užsienį išvykstančioms persikelti savo socialinės apsaugos teises yra esminė priemonė, padedanti iš tiesų užtikrinti efektyvų naudojimąsi įgytomis prerogatyvomis;

19. pažymi, kad nustatyti išmokų šeimai ir socialinių išmokų skirtumai valstybėse narėse ir pažymi, kad šie skirtumai gali būti reali kliūtis profesiniam vyrų ir moterų, turinčių išlaikomą šeimą, judumui;

20. ragina valstybes nares užtikrinti abipusį diplomų ir profesinių kvalifikacijų pripažinimą ir sudaryti sąlygas pripažinimo procedūrų supaprastinimui;

21. pabrėžia, kad tais atvejais, kai ne pats pripažinimas yra pagrindinė problema, o užsitęsusios reikiamos pripažinimo procedūros, gali būti susidaromas nemalonus įspūdis apie naują aplinką ES, į kurią atvykstama;

22. išreiškia susirūpinimą dėl aukšto moterų „protų švaistymo“ lygio, t. y. dėl to, kad nepakankamai pasinaudojama moterų į užsienį išvykstančių moterų kvalifikacija, tai ypač akivaizdu slaugos ir namų ruošos sektoriuose, kuriuose daugiausia dirba moterys;

23. pabrėžia, kad reikia užtikrinti aiškias taisykles, kuriomis būtų palengvintos moterų galimybės užimti aukštas vadovaujančias pareigas, ir pažymi, kad didinant moterų skaičių valdybose didinamas konkurencingumas ir našumas; todėl palankiai priima Komisijos pasiūlymą, kuriame nurodoma, kad iki 2020 m. moterys sudarys ne mažiau kaip 40 proc. vadovų postų neužimančių valdybų narių biržoje kotiruojamose Europos įmonėse, kuriose dirba 250 ar daugiau darbuotojų ir kurių bendroji metinė apyvarta didesnė nei 50 mln. eurų;

24. ragina Komisiją ir valstybes nares geriau nustatyti ir panaikinti moterų teisių pažeidimus darbo rinkoje bei veiksmingai bausti už šiuos pažeidimus, teikti užsienyje dėl darbo gyvenančioms moterims visą reikiamą informaciją, įskaitant informaciją apie galimybes įsidarbinti ir mokytis šioje srityje, taip pat apie socialines teises ir sveikatos priežiūrą, ir be papildomo mokesčio teikti konsultacijas apie įsidarbinimo galimybes ir aprūpinimo socialiniu būstu programas;

25. ragina Komisiją stebėti ir reguliariai pranešti, kaip vyrai ir moterys naudojasi ES lėšomis, skirtomis švietimo ir mokslo, profesinio judumo ir judumo švietimo tikslais bei dalyvavimo darbo rinkoje reikmėms; ragina ir valstybes nares, ir Komisiją skubiai reaguoti į neproporcingo lėšų naudojimo atvejus;

26. ragina valstybes nares imtis veiksmų šalinant kliūtis, su kuriomis susiduria moterys, siekdamos tolesnės profesinės ir visuomeninės karjeros šalyse, į kurias persikėlė gyventi ir kurios nėra jų kilmės šalys;

27. pažymi, kad moterys, tarp jų ir migrantės, dažnai kenčia nuo to, kad turi dirbti ne visą darbo dieną, ir jos tą patiria dažniau nei vyrai (2011 m. Europos Sąjungoje ne visą darbo dieną dirbo 32,1 proc. moterų ir 9 proc. vyrų); ragina valstybes nares imtis reikalingų priemonių siekiant sumažinti dirbančių ne visą darbo dieną skaičių (privaloma atskaitomybė, kai kurių mokestinių lengvatų panaikinimas ir kt.) ir stiprinti teises moterų, kurios negali išvengti atvejų, kai turi dirbti ne visą darbo dieną (prioritetas įsidarbinant, išmoka atleidimo iš darbo atveju ir kt.);

28. primygtinai ragina valstybes nares ir Komisiją stiprinti ES politiką, susijusią su kova su tiesiogine ir netiesiogine kitoje valstybėje narėje gyvenančių ES darbuotojų migrantų, pirmiausia moterų, diskriminacija ir jų teisių pažeidimais dėl nepakankamo priimančiosios valstybės narės kalbų mokėjimo ir įstatymų, susijusių su jų įdarbinimu, žinojimo;

29. ragina Komisiją ir valstybes nares, remiant vietos subjektams, socialiniams partneriams ir profesinio mokymo įstaigoms, dar geriau informuoti moteris apie profesinio judumo teikiamas galimybes, ypač daug dėmesio skiriant asmenybės vystymuisi, karjeros planavimui ir moterų teisėms, kai jos dėl profesinių priežasčių persikelia iš vienos valstybės narės į kitą;

30. ragina valstybes nares steigti informacijos centrus, skirtus su darbdaviais individualiais darbo santykiais susietiems judiesiems namų ūkio darbuotojams ir slaugytojams, kad jie galėtų sukurti tarpusavio tinklą, kuriuo naudodamiesi būtų informuojami apie savo teises ir palaikyti nevyriausybines organizacijas, veikiančias šioje srityje;

31. ragina valstybes nares supaprastinti procedūras, kurios taikomos vietos ir regionų institucijoms, siekiant: — sukurti ir pritaikyti specialias moterų ir vyrų integravimo į vietos bendruomenes ir bendruomenių tarpkultūrinių mainų skatinimo programas; — moterims, kurios su savo sutuoktiniais ar partneriais išvyksta į kitą valstybę narę, siūlyti tokias atitinkamas paslaugas, kurios palengvintų jų integraciją naujoje socialinėje ir kultūrinėje aplinkoje, pvz., kalbų kursus ir profesinius kursus, ypatingą dėmesį skiriant pažeidžiamoms moterims; — skirti daugiau dėmesio moterų integracijai į darbo rinką, ypač kvalifikacijos įgijimui ir kėlimui, įgūdžių įgijimui ir visą gyvenimą trunkančio švietimo bei mokymo programos įgyvendinimui; — spręsti itin judžių profesijų moterims, pvz., namų darbuotojoms, priežiūros darbuotojoms, valytojoms ir moterims, dirbančioms restoranų ir maitinimo sektoriuje, kylančios rizikos klausimą; — remti socialinio sąmoningumo kampanijas, kurias vykdo ne pelno organizacijos, kurių veikla orientuota į tarptautinėse bendruomenėse gyvenančias moteris, kaip antai emigrantų sutuoktines ir partneres; — kurti konsultavimo integravimo klausimais programas, psichologinių konsultacijų ir integravimo projektus; pabrėžia, kad konkrečios priemonės padeda praktiškai suprasti ir spręsti problemas;

32. atkreipia dėmesį į dėl vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumo kylančią žalą ekonomikai ir asmeniui; pabrėžia, kad vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumą iš dalies lemia tai, kad sektoriuose, kuriuose dažnai dirba daugiau moterų, darbo užmokestis yra mažesnis;

33. primygtinai ragina valstybes nares didinti darbo užmokesčio tendencijų skaidrumą, ypač skatinant kolektyvines derybas, kad būtų išvengta darbo užmokesčio skirtumų įtvirtinimo ar didėjimo, įskaitant pensijų kaupimo kilmės valstybėje narėje ir priimančiojoje valstybėje narėje padarinius, bei imtis priemonių, kad būtų sumažinti užmokesčio skirtumai; ragina Komisiją pasiūlyti naujų priemonių, kaip bausti už moterų ir vyrų užmokesčio skirtumų atvejus ir veiksmingai sumažinti jų skaičių, ir stebėti, kad būtų tinkamai ir veiksmingai įgyvendinama Direktyva 2006/54/EB dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo (5), taip pat peržiūrėti galiojančius vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumų teisės aktus (Direktyva 2006/54/EB), kaip Parlamentas reikalauja savo 2012 m. kovo 13 d. rezoliucijoje; tvirtai ragina Komisiją ir valstybes nares kurti politikos strategijas bendradarbiaujant su socialiniais partneriais, kad būtų panaikintas vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumas ir būtų telkiamas dėmesys į moterų integraciją darbo rinkoje bei skatinamos lygios judumo galimybės;

34. pabrėžia, kad auklėdami vaikus vyrai ir moterys turi dalytis atsakomybe, kaip ir visa visuomenė, ir ragina valstybes nares teikti darbuotojams, kurie į kitą valstybę persikelia kartu su sutuoktiniu, partneriu ir (arba) vaikais, nepaisant jų užmokesčio ar kvalifikacijos lygio, informaciją, susijusią su priimančiojoje valstybėje narėje galimomis išmokomis šeimai, vaikų ir kitų išlaikytinių priežiūros įstaigomis, ikimokyklinio ugdymo įstaigomis, mokyklomis ir medicinos paslaugomis, taip pat sudaryti sąlygas laisvai patekti į valstybines užimtumo tarnybas pagal taikomus nacionalinės teisės aktus, siekiant padėti į kitą valstybę narę persikeliantiems sutuoktiniams ar partneriams susirasti darbą; dar kartą patvirtina, kad reikia užtikrinti teisę į šeimos susijungimą;

35. ragina valstybes nares nustatyti infrastruktūros priemones, kuriomis būtų remiami judūs darbuotojai ir jų šeimos, sprendžiami švietimo ir vaiko priežiūros, socialinio saugumo, bendruomenės paslaugų klausimai; ragina ir siunčiančiąsias, ir priimančiąsias valstybes nares plėtoti itin judžių darbuotojų ir jų šeimų integraciją ir reintegraciją; pabrėžia, kad darbdaviai turėtų labiau vertinti į užsienį išvykstančių moterų įgytų tarpkultūrinių įgūdžių vertę;

36. ragina valstybes nares kovoti su įvairaus amžiaus grupių moterų skurdu ir socialine atskirtimi; prašo Komisijos ir valstybių narių imtis priemonių, siekiant išvengti skurdo feminizacijos, skatinant moterų užimtumą ir verslumą, naikinant vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumą, sudarant palankesnes sąlygas darbo ir šeimos pareigoms derinti vystant vaikų priežiūros paslaugas;

37. prašo, kad valstybės narės ir Komisija ypatingą dėmesį skirtų vyresnių moterų skurdo problemai, nes jos gauna mažesnes pensijas, joms taip pat yra nedarbo laikotarpių, su kuriais moterims tenka susidurti per savo gyvenimą, kad prižiūrėtų savo vaikus ir kitus išlaikomus šeimos narius, padarinys;

38. ragina valstybes nares skatinti darbdavius suteikti moterims lankstesnį darbo laiką, ypač toms, kurių vaikai yra likę kilmės valstybėje narėje, ir suteikti joms sąlygas išlaikyti faktinį ir fizinį ryšį su vaikais;

39. ragina Komisiją ir valstybes nares skatinti privataus ir viešojo sektoriaus organizacijas naudoti darbą nuotoliniu būdu, mokant sąžiningą užmokestį ir užtikrinant sąžiningas socialines sąlygas, siekiant, kad moterys išvengtų karjeros pertraukų, susijusių su partnerių profesiniu judumu;

40. ragina valstybes nares aktyviai dalyvauti naikinant darbuotojų judumo kliūtis ir jų šeimos nariams bei sutuoktiniams teikti paslaugas, pvz., rengti kalbų ir profesinio mokymo kursus, kad jie galėtų lengviau ilguoju laikotarpiu integruotis į naują socialinę bei kultūrinę aplinką;

41. pabrėžia, kad reikia stengtis, kad MINT profesijos (matematika, informatika, naujosios technologijos) moterims taptų patrauklesnės ir kad būtų įveikta profesinė segregacija ir su darbo užmokesčiu susijusi diskriminacija; ragina valstybes nares skatinti, kad jaunos moterys, siekdamos didesnių įsidarbinimo galimybių, imtųsi profesijų, kurioms reikalingi moksliniai, techniniai, inžineriniai ir matematiniai įgūdžiai, ir palengvintų perėjimą tarp išsilavinimo ir profesinio mokymo prie darbo; todėl ragina valstybes nares teikti arba toliau plėtoti kokybiškas karjeros planavimo ir profesinio orientavimo paslaugas, kuriomis padedama moterims šiuo atžvilgiu;

42. pabrėžia teigiamą ankstyvo moterų skatinimo imtis profesijų svarbiose pramonės šakose, kuriose didelė tikimybė gauti darbą, pvz., ekologiškos ekonomikos, sveikatos ir socialinės priežiūros sektoriaus ir skaitmeninės ekonomikos, poveikį;

43. ragina Komisiją ir valstybes narės imtis veiksmų vyrų ir moterų susiskaidymo tam tikruose sektoriuose klausimui spręsti, tiek iš anksto motyvuojant asmenis dirbti atitinkamuose sektoriuose, tiek gerinant sąlygas, dėl kurių sektorius ne toks patrauklus moterims ar vyrams, pvz., viena vertus, darbo sąlygos, nesuderinamos su priežiūros įsipareigojimais, ir, kita vertus, darbo užmokestis;

44. dar kartą ragina valstybes nares skatinti judumą mokymosi ir užimtumo srityse: a) didinant informuotumą ir užtikrinant, kad informacija būtų lengvai prieinama visiems asmenims; b) ankstyvuosiuose švietimo etapuose pabrėžiant judumo teikiamą papildomą naudą; c) užtikrinant mokymosi rezultatų, pasiektų pasitelkiant judumą tarp valstybių narių, pripažinimą; d) mažinant administracinę naštą bei skatinant atitinkamų valstybių narių institucijų bendradarbiavimą ir e) įtraukiant užsienyje praleistą laiką į pensijų kaupimo sistemą kilmės valstybėje narėje;

45. ragina Komisiją atkreipti ypatingą dėmesį į visus mokymo ir profesinio mokymo, aukštojo mokslo ir suaugusiųjų mokymo lygius siekiant gerinti mokslo kokybę ir taip tikėtis geresnių perspektyvų ateityje užimtumo srityje;

46. atkreipia dėmesį į tai, kad nuo pat programos „Erasmus“ pradžios 1987 m. ji daugiau kaip 2,2 mln. studentų padėjo judėti Europos Sąjungoje ir gerokai prisidėjo prie judumo Europos aukštojo mokslo srityje didinimo; todėl reiškia viltį, kad svarstant būsimąsias daugiametes finansines perspektyvas, turėtų būti numatyta pakankamai lėšų visoms programoms, kuriomis remiamas judumas ir švietimas; ragina Komisiją toliau aktyviai remti programas Europos ir tarptautines švietimo ir mokslo programas ir tokias programas kaip „Grundtvig“, „Comenius“, „Leonardo da Vinci“, „Jean Monet“ ir „Erasmus“ siekiant sudaryti sąlygas moterų judumui švietimo tikslais ir profesiniam judumui Europos Sąjungoje bei sudaryti galimybę ir mokytojams tam tikrą savo karjeros laikotarpį praleisti kitoje ES valstybėje narėje, padedant vystyti Europos pilietiškumo ir tapatybės jausmą; pabrėžia naujos daugiametės švietimo, profesinio mokymo, jaunimo ir sporto programos svarbą, nes ja kuriama teigiama visų veikiančių Europos programų judumo ir švietimo srityse patirtis;

47. pabrėžia švietimo sistemos, kurioje atsižvelgiama į lyčių aspektą, svarbą, kadangi jomis vaikams suteikiamos įvairios galimybės atskleisti savo talentus; pažymi, kad iš mokslinių tyrimų matyti, jog ryškūs lyčių stereotipai švietimo srityje prisideda prie tiek su sektoriais, tiek su profesijomis susijusio vyrų ir moterų segregacijos darbo rinkoje; ragina Komisiją ir valstybes nares kovoti su šiais stereotipais;

48. pabrėžia, kad valstybėse narėse reikia nustatyti garantijas jaunimui siekiant padidinti jų galimybes patekti į darbo rinką, įskaitant išsilavinusias moteris, ir palengvinti perėjimo iš studijų į darbo rinką etapą; pabrėžia, kad ankstyvieji profesinio judumo modeliai atlieka esminį vaidmenį formuojant tolesnius užimtumo pokyčius; primena dvi savo rezoliucijas: 2012 m. gegužės 24 d. rezoliuciją dėl Jaunimo galimybių iniciatyvos ir 2013 m. sausio 16 d. rezoliuciją dėl Jaunimo garantijų; todėl ragina Komisiją ir valstybes nares skubiai įgyvendinti jaunimo užimtumo dokumentų rinkinį, ypač susijusį su „Mano pirmu EURES darbu“ ir Jaunimo garantijomis, siekiant skatinti jaunų moterų ankstyvąjį judumą švietimo tikslais ir profesinį judumą;

49. taip pat prašo Komisijos rasti sprendimus, kaip užtikrinti naudojantis judumo pranašumais įgyto išsilavinimo ir šį jo lygį atitinkančių darbo pasiūlymų suderinamumą siekiant užtikrinti judumo veiksmingumą mokymo ir profesiniame etapuose;

50. pabrėžia, kad skatinant kurti darbo vietas ir kovoti su ilgalaikiu nedarbu reikia atsižvelgti į ne tik į studentų ir darbuotojų, bet ir į mokytojų judumo didinimą; mano, kad toks požiūris užtikrintų kokybišką dėstymą;

51. pabrėžia, kad reikia stiprinti socialinį matmenį ir gerinti sąlygas dalyvauti judumo programose švietimo srityje moterims, kilusioms iš nepalankioje padėtyje esančios aplinkos, turinčioms nedideles pajamas, esančioms motinystės atostogose ir vienišoms motinoms;

52. ragina valstybes nares patikslinti finansinės paramos galimybes, susijusias su moterų judumu švietimo ir užimtumo tikslais ir sudaryti sąlygas lengviau gauti informaciją;

53. pabrėžia, kad privalu teikti pakankamai informacijos ir papildomą paramą neįgalioms moterims, kvalifikacijos neturinčioms ar nedidelį išsilavinimą turinčioms moterims ir vienišoms motinoms, kad jos galėtų dalyvauti esamose mokymo, mokymosi ir judumo švietimo tikslais programose;

54. atkreipia ypatingą dėmesį į neįgalias moteris ir pabrėžia būtinybę imtis priemonių ir veiksmų, kad būtų panaikinta dviguba diskriminacija ir skatinama visiška teisių ir galimybių lygybė;

55. mano, kad ypatingą dėmesį derėtų skirti tam, kad būtų gerbiama moterų iš mažumų bendruomenių kultūrinė kilmė ir (arba) tradicijos;

56. ragina valstybes nares skatinti nacionalinius, regioninius ir vietos projektus, kuriais būtų siekiama didinti moterų užimtumo lygį; ragina valstybes nares skatinti vyrus ir moteris aktyviau dalyvauti savanoriškoje ir labdaringoje veikloje bendruomenės labui;

57. pabrėžia, kad reikia skirti itin daug dėmesio vyresnių nei 45 metų moterų judumui, nes jos dažniau nei kitos moterys sutinka dirbti be garantijų;

58. pabrėžia, kad reikia didinti į užsienį išvykusių moterų dalyvavimo mokymosi visą gyvenimą programose, įskaitant su įgūdžių ugdymu susijusias programas, lygį ir nurodo, kad taip pat reikėtų parengti programas, skirtas socialinei integracijai stiprinti;

59. pabrėžia, kad su nedarbu ir sunkumais patekti į darbo rinką susiduria įvairaus amžiaus moterys ir kad jos turi greitai prisitaikyti prie darbo rinkos poreikių, ir palankiai vertina Komisijos pasiūlytas priemones, kuriomis siekiama padėti sumažinti per didelį jaunimo nedarbo lygį ir socialinę atskirtį bei suteikti jaunimui galimybių gauti darbo pasiūlymų ar toliau studijuoti ir mokytis; remia Komisijos priimtas iniciatyvas, kaip antai priemonę „WO.M.EN. Mobility Enhancement“, ir ragina Komisiją plėsti ir tobulinti projektų, kuriais siekiama didinti moterų profesinį judumą, apimtį;

60. atkreipia dėmesį į Europos aktyvaus senėjimo ir kartų solidarumo metais paskelbtas išvadas; nurodo, kad reikia remti savanorišką veiklą ir įvairaus amžiaus moterų keitimąsi žiniomis bei patirtimi;

61. ragina Komisiją remti tinkamų finansinių išteklių perskyrimą programoms, kuriomis skatinamas moterų užimtumas ir didinama nepalankiomis sąlygomis gyvenančių grupių mokymo kokybė;

62. rekomenduoja sukurti Europos konsultavimo paslaugų tinklą, siekiant padėti vietos bendruomenėms spręsti šią problemą teikiant informaciją, praktinę patirtį ir gaires moterų integravimo klausimu; rekomenduoja propaguoti ir naudoti priemones ir tinklus bei tęstinį finansavimą esamiems Europos tinklams, taip pat judumą palengvinančias priemones, pvz., EURES, „Jūsų Europa“ ir „Europe Direct“, kurios taip pat padeda moterims rasti informacijos apie savo teisės ir galimybes įvairiose valstybėse narėse;

63. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai ir Komisijai bei valstybių narių vyriausybėms.

(1) OL L 255, 2005 9 30, p. 22.

(2) OL C 131 E, 2013 5 8, p. 35.

(3) Eurostatas, 2010 m., išskyrus EE, EL (2008 m.). AT, BE, ES, IE, FR, IT, CY: papildomas šaltinis.

(4) 2012 m. spalio 23 d. Europos Parlamento rezoliucija siekiant teigiamos 2014–2020 m. daugiametės finansinės programos patvirtinimo procedūros baigties (priimti tekstai, P7_TA(2012)0360)..

(5) OL L 204, 2006 7 26, p. 23.