Pasiūlymas Tarybos sprendimas leidžiantis Vokietijai taikyti priemonę, nukrypstančią nuo Šeštosios direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 17 straipsnio (pateikta Komisijos) /* KOM/2004/0579 galutinis */





Briuselis, 2.09.2004 KOM(2004) 579 galutinis Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS leidžiantis Vokietijai taikyti priemonę, nukrypstančią nuo Šeštosios direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 17 straipsnio (pateikta Komisijos) AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS Komisijos generalinio sekretoriato 22.03.2004 užregistruotame laiške, Vokietijos valdžios institucijos prašė leidimo pagal 1977 m. gegužės 17 d. Tarybos direktyvos 77/388/EEBdėl valstybės narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo - Bendros pridėtinės vertės mokesčio sistemos: vienodas vertinimo pagrindas[1] (toliau "Šeštoji direktyva") 27 straipsnį, leisti toliau taikyti specialiąją priemonę, kurią Taryba patvirtino 2000 m. vasario 28 d. Sprendimo 2000/186/EB 1 straipsnyje[2]. Pagal Šeštosios direktyvos 27 straipsnio 2 dalį, 06.08.2004 Komisija raštu informavo kitas valstybes nares apie Vokietijos vyriausybės pateiktą paraišką, ir 10.08.2004 pranešė Vokietijai turinti visą paraiškai įvertinti būtiną informaciją. Pagal Sprendimo 2000/186/EB 1 straipsnį, taikant šią priemonę, atimama teisė į PVM atskaitą už išlaidas, susijusias su prekėmis ir paslaugomis, kurios mažiau nei 10 proc. yra naudojamos verslo reikalams. Pagal sprendimo 3 straipsnį, leidimo galiojimo laikas baigėsi 2002 m. gruodžio 31 d.Šiame straipsnyje taip pat numatytas sprendimo taikymas atgaline data. Atsižvelgiant į ETT nagrinėjamą bylą, pagal 2003 m. gegužės 13 d. Tarybos sprendimą 2003/554/EB[3], leidimas buvo pratęstas iki 2004 m. birželio 30 d., siekiant įvertinti ETT išvadas dėl būsimo galiojimo pratęsimo. Iš tiesų, 2000 m. vasario 28 d. Sprendimo 2000/186/EB galiojimo laikas buvo iš dalies svarstomas plenariniame Teismo posėdyje C-17/01, per kurį Vokietijos "Bundesfinanzhof" prašė preliminaraus nutarimo dėl šio sprendimo priėmimo procedūros ir Sprendimo 2000/186/EB 3 straipsnyje numatyto atgalinio poveikio galiojimo. 2004 m. balandžio 29 d. sprendimu, teismas nutarė, kad ankstesnis šios procedūros svarstymas nepaveikė 2000 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimo 2000/186/EB priėmimo, neatskleidusio pažeidimų, galėjusių padaryti įtakos šio sprendimo galiojimui. Teismas nutarė, kad Sprendimo 2000/186/EB 3 straipsnis laikomas negaliojančiu, kadangi jame nurodoma, kad Europos Sąjungos Taryba turi suteikti leidimą Vokietijos Federacinei Respublikai atgaline data nuo 1999 m. balandžio 1 d. Vokietija prašo leidimo tęsti taikyti šią priemonę pagal sprendimo 1 straipsnį. Komisija jau teigė savo pasiūlyme[4] prieš sprendimą 2000/186/EEB, kad aptariama priemonė suderinama su Šeštosios direktyvos dėl PVM 27 straipsnio nuostatomis ir, kad leidžianti nukrypti nuostata yra pateisinama, siekiant supaprastinti apmokestinimo PVM mokėjimo tvarką. Ši priemonė, skirta apmokestinimo tvarkai supaprastinti, daro įtaką tik nežymiai mokesčio sumai, apskaičiuojamai galutinio vartojimo etape. Minėtame nutarime teismas nesvarstė sprendimo 2000/186/EEB galiojimo. Dėl to, ši nukrypti leidžianti nuostata turėtų būti suteikta. Klausimas dėl sprendimo 3 straipsnyje minėto atgalinio poveikio galiojimo neturi įtakos, numatytos 1 straipsnyje priemonės taikymo laikotarpio pratęsimui ateityje. Leidimo galiojimo laikas turėtų būti pratęstas iki 2009 m. gruodžio 31 d. Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS leidžiantis Vokietijai taikyti priemonę, nukrypstančią nuo Šeštosios direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 17 straipsnio EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 1977 m. gegužės 17 d. Šeštąją Tarybos direktyvą 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo - Bendros pridėtinės vertės mokesčio sistemos: vienodo vertinimo pagrindo (1), ypač į jos 27 straipsnio 1 dalį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[5], kadangi: (1) Paraiškoje, kurią Komisijos generalinis sekretoriatas užregistravo 22.03.2004, Vokietijos valdžios institucijos prašo leisti tęsti taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą, kuri buvo patvirtinta Tarybos sprendimo 2000/186/EB(3)1 straipsnyje. (2) Kitos valstybės narės apie paraišką buvo informuotos 06.08.2004. (3) Taikant šią nukrypti leidžiančią nuostatą, siekiama atimti teisę į PVM atskaitą toms prekėms ir paslaugoms, kurias apmokestinamasis asmuo arba jo darbuotojai daugiau kaip 90 proc. naudoja privatiems poreikiams arba apskritai ne verslo tikslams. Ši priemonė nukrypsta nuo Direktyvos 77/388/EEB 17 straipsnio iš dalies pakeisto šios direktyvos 28 straipsniu, ir yra pateisinama, siekiant supaprastinti PVM mokėjimo tvarką. Ji daro įtaką tik nežymiai mokesčio sumai, apskaičiuojamai galutinio vartojimo etape. (4) Nors leidimo galiojimo laikas pasibaigė 2004 m. birželio 30 d.[6], tačiau teisinė padėtis ir paraišką dėl priemonės supaprastinimo patvirtinantys faktai nepasikeitė ir toliau išlieka. (5) 2004 m. balandžio 29 d. sprendimu, teismas nutarė, kad ankstesnis šios procedūros svarstymas nepaveikė 2000 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimo 2000/186/EB priėmimo, neatskleidusio pažeidimų, galėjusių padaryti įtakos šio sprendimo galiojimu. Naujojo leidimo galiojimo laikas turėtų būti pratęstas iki 2009 m. gruodžio 31 d. (6) Ši leidžianti nukrypti nuostata nedaro įtakos nuosaviems Bendrijos ištekliams, gaunamiems iš PVM. PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: 1 straipsnis Nukrypstant nuo Direktyvos 77/388/EEB 17 straipsnio 2 dalies, Vokietijai leidžiama atimti teisę į PVM atskaitą už išlaidas toms prekėms ir paslaugoms, kurias apmokestinamasis asmuo arba jo darbuotojai daugiau kaip 90 proc. naudoja privatiems poreikiams arba apskritai ne verslo tikslams. 2 straipsnis Šis sprendimas taikomas nuo 2009 m. gruodžio 31 d. 3 straipsnis Šis sprendimas skirtas Vokietijos Federacinei Respublikai. Priimta Briuselyje, Tarybos vardu Pirmininkas -----------------------[1] OL L 145, 1977 6 13, p.1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/7/EB (OL L 27, 2004 1 30, p. 44). [2] OL L 59, 2000 3 4, p.12. [3] 2003 m. gegužės 13 d. Tarybos sprendimas 2003/354/EB, OL [L 123], [2003 5 17, p. [47]. [4] COM (1999) 690 galutinis. [5] OL C[...], [...], p.[...]. [6] 2003 m. gegužės 13 d. Tarybos sprendimas 2003/354/EB, OL [L 123], [2003 5 17, p. [47].