KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI VIENUOLIKTOJI ATASKAITA TREČIŲJŲ ŠALIŲ 2013 M. EUROPOS SĄJUNGAI TAIKYTŲ PREKYBOS APSAUGOS PRIEMONIŲ APŽVALGA /* COM/2014/0294 final - 2014/ () */





1. Įvadas Prekybos apsaugos priemonės (PAP) – antidempingo, kompensacinės ir apsaugos priemonės – yra pagal PPO taisykles leidžiamos svarbios priemonės, skirtos nesąžiningos prekybos praktikos padarytai ekonominei žalai pašalinti, arba, apsaugos priemonių atveju, laikinai pagalbai suteikti nenumatytai ir reikšmingai padidėjus importui. Tačiau, jei šios priemonės nėra taikomos griežtai laikantis PPO taisyklių, jos gali tapti protekcionistinės politikos priemonėmis, trukdančiomis pasaulio prekybai ir ekonominiam vystymuisi. Todėl, nors ir pripažindama trečiųjų šalių teisę taikyti prekybos apsaugos priemones, Komisija, kad padėtų ES eksportuotojams patekti į rinkas, apibrėžė šiuos prekybos politikos tikslus: skatinti laikytis tinkamų standartų ir imtis veiksmų, kai trečiosios šalys piktnaudžiauja šiomis priemonėmis ES eksportuotojų nenaudai. Jei PPO taisyklės būtų grubiai pažeistos ir nebūtų kitų būdų problemoms išspręsti, visuomet yra galimybė kreiptis į PPO siekiant išspręsti ginčą, tačiau Komisija minėtiems tikslams pasiekti verčiau renkasi išsamiai stebėti, kaip trečiosios šalys taiko PAP, ir imtis veiksmų per vykdomus tyrimus, kai nesilaikoma PPO taisyklių. Skatinimas laikytis tinkamų standartų – tai ne tik trečiųjų šalių taikomų PAP stebėsena, bet ir nuolatinis pačios Komisijos atliekamų tyrimų prekybos apsaugos srityje bei jos taikomų priemonių tikrinimas ir jų gerinimas. ES labai atsargiai taiko PAP; tai matyti iš to, kad šiomis priemonėmis poveikis daromas tik labai nedidelei ES importo daliai. Be to, ES teisės aktuose nustatyti griežtesni standartai nei PPO taisyklės, t. y. vadinamieji papildomi PPO įsipareigojimai, todėl Komisijos tyrimai nebūtinai baigiasi priemonių taikymu, o jei priemonės taikomos, jos paprastai būna švelnesnės nei trečiųjų šalių panašiu atveju taikomos priemonės. Pastaraisiais metais Komisija taip pat ėmėsi modernizuoti savo prekybos apsaugos priemones – buvo teisės aktų pakeitimų, susijusius dokumentus numatyta priimti 2014 m. Komisija skatina trečiąsias šalis taip pat nuolatos peržiūrėti savo praktiką ir teisės aktus, susijusius su PAP, ir juos pagerinti, kad jie visiškai atitiktų PPO taisykles. 2013 m. itin padaugėjo trečiųjų šalių pradėtų tyrimų dėl ES eksporto ir jam nustatytų priemonių, todėl Komisija turėjo sustiprinti savo veiklą šioje srityje. Papildomi ištekliai šioje srityje buvo reikalingi ir todėl, kad bylos darėsi vis sudėtingesnės, atsirado naujų šalių, pradėjusių taikyti prekybos apsaugos priemones ES eksportui, reikėjo aktyviai dalyvauti trečiųjų šalių tyrimuose, susijusiuose su kompensaciniais muitais dėl tariamų ES subsidijų schemų, pvz., Kinijos tyrime dėl vyno, kuriame dalyvavo apie 5 000 ES vyno eksportuotojų. Šioje ataskaitoje aprašytos bendros 2013 m. trečiųjų šalių ES eksportui taikytų PAP tendencijos ir veiksmai, kurių Komisija ėmėsi nustatytoms problemoms spręsti. Priede pateikta gerokai išsamesnė kiekvienos šalies analizė atskleidžia prekybos apsaugos priemonių nustatymo tendencijas daugiausia priemonių nustatančiose šalyse, sistemines problemas ir pokyčius, susijusius su konkrečiais atvejais. 2. Bendros tendencijos 2013 m. pabaigoje ES ar ES valstybėms narėms iš viso galiojo 152 priemonės, o tai 14 priemonių daugiau nei 2012 m. pabaigoje, kai šių priemonių buvo 138. Žemiau pateikiamu grafiku parodoma, kad galiojančių priemonių skaičiaus sumažėjimas 2012 m. buvo išimtis, bendra tendencija nuo 2010 m. yra žymus prekybos apsaugos priemonių nustatymo padidėjimas. 2008 m. pabaigoje kilus pasaulinei finansų ir ekonomikos krizei daugelis šalių pradėjo naujus prekybos apsaugos tyrimus. Pavyzdžiui, nuo 2008 iki 2010 m. kiekvienais metais pradėta vidutiniškai apie 40 naujų tyrimų, palyginti – 2007 m. tokių tyrimų buvo tik 19. Daugeliu atveju tyrimas baigdavosi priemonių nustatymu, todėl galutinis nuo 2010 m. galiojančių priemonių skaičius žymiai išaugo. Reikėtų pažymėti, kad jei 2010–2011 m. galutinis galiojančių priemonių skaičius išaugo labiausia dėl naujų apsaugos priemonių taikymo (16 iš 23 naujų priemonių), tai 2013 m. jis labiausia augo dėl antidempingo priemonių (10 iš 14 naujų priemonių). Jei apie tai kalbame, reikėtų priminti, kad apsaugos priemonės taikomos visoms kilmės šalims, visos jos įtraukiamos į statistiką, net jei nesusijusios su ES tiesiogiai. Kita vertus, antidempingo priemonės taikomos konkrečioms šalims ir daro tiesioginį poveikį ES eksportui. Taigi, pastarojo meto galiojančių priemonių skaičiaus padidėjimas rodo, kad daromas tiesioginis poveikis ES eksportui. Šių priemonių pasiskirstymas pagal tipus atskleidžia, kad situacija panaši į buvusią ankstesniais metais – dauguma jų yra antidempingo veiksmai (104 priemonės), o apsaugos priemonės vis dar sudaro apie trečdalį visų priemonių. Vis dėlto dėl apsaugos priemonių reikėtų priminti, kad jos visos buvo įtrauktos į statistiką, kadangi taikomos visų kilmės šalių importo atžvilgiu, bet kai kurių iš jų ekonominis poveikis ES gali būti labai nedidelis, nes ES tam tikro produkto neeksportuoja ar eksportuoja labai nedidelį jo kiekį. Bendras galiojančių priemonių skaičius 2013 m. padidėjo dėl to, kad baigė galioti ar buvo nutraukta 13 priemonių, tačiau buvo nustatytos 27 naujos priemonės. Paskutinysis skaičius panašus į pastarųjų metų vidutinį per metus nustatytų naujų priemonių skaičių, o pasiskirstymas pagal tipus (du trečdaliai antidempingo priemonių ir vienas trečdalis apsaugos priemonių) taip pat atitinka vidutines tendencijas. Išanalizavę atskiras šalis matome, kad iš visų šalių Kinija nustatė daugiausia naujų priemonių. Tarp kitų trečiųjų šalių, nustačiusių bent 2 naujas priemones, – Brazilija, Kolumbija, Eurazijos muitų sąjunga (ją sudaro Rusija, Baltarusija ir Kazachstanas), Indija, Pietų Afrika ir Turkija. Kadangi prekybos srautai dideli, Kinijos ir Eurazijos muitų sąjungos nustatytos priemonės ES eksportui galėjo padaryti daugiausia žalos. Jei kalbame apie galiojančias priemones, PAP ES ar ES valstybėms narėms dažniausiai taiko Indija (21 galiojanti priemonė), nuo jos nedaug atsilieka Kinija (19 priemonių). Nuolatinis ir greitas Kinijos ES ar ES valstybėms narėms nustatomų priemonių skaičiaus didėjimas tikrai įspūdingas, nes dar 2008 m. tokių priemonių tebuvo 9. JAV, ilgai pirmavusi šiame trečiųjų šalių sąraše, nukrito į trečią vietą (17 galiojančių priemonių). Turkija ir Indonezija apsaugos priemones taikė labai dažnai ir atsidūrė tarp 5 pirmųjų sąrašo šalių. 2013 m. buvo inicijuoti 43 nauji tyrimai, t. y. žymiai daugiau, nei 2012 m. (37 nauji tyrimai). Indija buvo aktyviausia šalis, po jos – Kinija, Kolumbija, Australija, Brazilija, Kanada ir Pietų Afrika. Indija (4 naujos antidempingo priemonės ir 3 nauji tyrimai dėl apsaugos priemonių) ir Kolumbija (4 nauji tyrimai dėl apsaugos priemonių) yra žymiai aktyvesnės nei ankstesniais metais. Kaip minėta, nors dar visai neseniai daugiausia naujų tyrimų buvo susiję su apsaugos priemonėmis, 2013 m. populiaresnės tapo antidempingo priemonės. 3. Neišspręstos problemos Komisija nustatė ir savo ankstesnėse ataskaitose jau minėjo, kad, trečiosioms šalims taikant PAP, egzistuoja tam tikrų nuolatinių problemų. Nors veiksmai, kurių spręsdama problemas ėmėsi Komisija, daugeliu atskirų atvejų padėjo, apskritai dauguma problemų lieka tos pačios. Toliau išvardytos pagrindinės neseniai nustatytos problemos. 3.1. Netinkamas priemonių taikymas Netinkamas prekybos apsaugos priemonių taikymas vis dar yra didžiausia problema iš visų. Šiais metais ir vėl buvo aiškių požymių, kad ES atžvilgiu inicijuoti tyrimai buvo atsakas į pačios ES pradėtus prekybos apsaugos veiksmus. 2012 m. Kinija inicijavo bendrą antidempingo ir antisubsidijų tyrimą dėl polikristalinio silicio, importuojamo iš ES, po to, kai ES inicijavo tyrimą dėl saulės baterijų plokščių importo iš Kinijos. Pasklido gandai, kad, atsakydama į ES tyrimą dėl saulės baterijų plokščių, Kinija taip pat galėtų inicijuoti tyrimą dėl vyno importo iš ES. Gandai tapo tikrove – 2013 m. Kinija iš tiesų inicijavo antidempingo ir antisubsidijų tyrimą dėl vyno importo iš ES. Komisija pripažįsta trečiųjų šalių teisę inicijuoti tyrimus, pagrįstus tikrais skundais, kuriuos pateikė nacionalinės pramonės įmonės, tačiau griežtai smerkia tyrimus, inicijuotus dėl bet kurių kitų priežasčių. Komisija prioritetine tvarka nagrinėja šią problemą dėl jos sisteminio pobūdžio ir didelio neigiamo ekonominio poveikio. Praeityje Komisija yra sėkmingai užginčijusi panašią bylą PPO (žr. toliau) ir ateityje gins Europos Sąjungos interesus. 3.2. Apsaugos priemonių taikymas Nors šiais metais nustatytų apsaugos priemonių skaičius vis dar žymiai mažesnis nei 2011 m., naujai inicijuotų tyrimų dėl apsaugos priemonių skaičius vis tiek yra per didelis. 2013 m. buvo nustatyta 10 naujų apsaugos priemonių, žymiai mažiau nei pastaraisiais metais vykdomų tyrimų (vidutiniškai apie 20). Reikia pabrėžti teigiamus aspektus: kai kurių tyrimų atveju aktyviai įsikišus Komisijai ir ES valstybėms narėms apsaugos priemonių buvo išvengta. Vis dėlto esama ir neigiamų apsektų: tai rodo netinkamą kai kurių trečiųjų šalių praktiką inicijuoti apsaugos priemonių tyrimus menku pagrindu. Net jei galų gale priemonės ir nenustatomos, pats faktas, kad buvo inicijuotas tyrimas, sukuria importuotojams neapibrėžtumą, kol vykdomas tyrimas, o tai daro neigiamą poveikį prekybos srautams. Komisija susirūpinusi ir dėl to, kad kai kurios šalys ir toliau inicijuoja kartu ir antidempingo, ir apsaugos priemonių tyrimus dėl to paties produkto. Be to, viena šalis nuolat beveik automatiškai išplečia savo apsaugos priemonių taikymą visam PPO susitarimu dėl apsaugos priemonių leidžiamam laikotarpiui. Komisija ir toliau atkreipia ypatingą dėmesį į šią problemą ir skatina laikytis aukštesnių standartų inicijuojant apsaugos priemonių tyrimus bei taikant priemones. 3.3. Prekybos apsauga besiformuojančios rinkos ekonomikos šalyse Prekybos apsaugos priemones šalys dažniausiai pritaiko pirmiausia tiems prekybos partneriams, su kuriais dvišaliai prekybos srautai yra didžiausi ir (arba) greičiausiai augantys. Todėl nėra neįprasta, kad ES eksportuotojai vis dažniau susiduria su prekybos apsaugos priemonėmis, taikomomis besiformuojančios rinkos šalyse, su kuriomis ES prekybos santykiai vystosi greitai. Tačiau labai svarbu, kad tyrimai būtų inicijuojami ir priemonės nustatomos tik tuomet, kai tai tikrai yra pagrįsta, o taip būna ne visuomet. Komisija susirūpinusi, kad kai kurie prekybos apsaugos tyrimai inicijuojami ir tuomet, kai importas sudaro labai mažą vidaus rinkos dalį. Pavyzdžiui, 2013 m. Pietų Afrika inicijavo 3 prekybos apsaugos tyrimus dėl to paties produkto, iš jų ir tyrimą dėl apsaugos priemonių taikymo, ir tyrimą dėl antidempingo. Šiuo atveju nacionalinės pramonės įmonės daugiausia skundėsi dėl to, kad prarado savo rinkos dalį, kuri prieš keletą metų sudarė 98 % (sic). Panašiai Marokas ruošiasi nustatyti apsaugos priemones vienu atveju, kai importuojamo nagrinėjamojo produkto rinkos dalis padidėjo nuo 2,5 % iki vos 5 %. Komisija taip pat susirūpinusi dėl keleto priemonių, kurias nustatė naujai sukurta Eurazijos muitų sąjunga, dėl rinkos dydžio, geografinio artumo ir istorinių prekybos srautų daranti didelį neigiamą poveikį ES. Mūsų analizė rodo, kad šios priemonės nepakankamai pagrįstos. 4. Svarbiausi pasiekimai Pastaraisiais metais, pasinaudojusi PPO ginčų sprendimo sistema, ES išsprendė kai kuriuos svarbius atvejus, pavyzdžiui, ginčą su Kinija dėl nepriimtinos atsakomųjų veiksmų praktikos (žr. žemiau). Kartais tėra vienintelė išeitis – pasinaudoti PPO ginčų sprendimo sistema. Tačiau šios priemonės imamasi tik kraštutiniu atveju, nes PPO ginčų sprendimo procedūros ilgai užtrunka, o tuo metu nepagrįstos priemonės galioja. Dėl visų šių priežasčių Komisija kiek galėdama daugiau įsitraukia jau tyrimo metu ir siekia įtikinti trečiųjų šalių tyrimo institucijas pagerinti savo analizę arba netaikyti priemonių. Kai kuriais atvejais Komisijos intervencija buvo sėkminga ar bent iš dalies sėkminga: užkirstas kelias priemonių nustatymui arba sumažintas neigiamas šių priemonių poveikis. 2013 m. Komisija taip pat padėjo daugeliui ES eksportuotojų, norinčių bendradarbiauti trečiųjų šalių tyrimuose. ES pramonės įmonės ir valstybės narės teigiamai įvertino Komisijos gaires ir pagalbą net tais atvejais, kai tai nepadėjo užkirsti kelio priemonių nustatymui. Galiausiai reikėtų pažymėti, kad keletas labai svarbių tyrimų, pareikalavusių iš Komisijos daug darbo ir dėmesio 2013 m., negali būti paminėti tarp pasiekimų, nes 2014 m. pradžioje jie dar nebuvo baigti ir jų rezultatai kol kas nežinomi. Žemiau pateikiamas keleto 2013 m. pasiektų teigiamų rezultatų sąrašas. 4.1. Kinija. PPO kolegijos ataskaitos dėl rentgeno skaitytuvų įgyvendinimas 2011 m. sausio 23 d. Kinija nusprendė nustatyti antidempingo muitus ES kilmės importuojamiems rentgeno kūno skaitytuvams (priemonių dydis nuo 33,5 % iki 71,8 %). Komisija nusprendė ginčyti šiuos muitus, nes buvo manoma, kad šios priemonės neatitinka PPO taisyklių, jos buvo nustatytos kaip atsakas į pačios ES tyrimą dėl krovinių skaitytuvų iš Kinijos. 2013 m. balandžio 24 d. PPO paskelbė kolegijos ataskaitą ir patvirtino, kad Kinija nesilaikė kelių PPO antidempingo susitarimo nuostatų. Tuomet 2014 m. vasario 19 d. Kinija paskelbė baigianti taikyti priemonę. 4.2. Rusija, Baltarusija, Kazachstanas. Tyrimo baigimas nenustatant priemonių 2012 m. spalio 1 d. Eurazijos ekonomikos komisija (EAEK) inicijavo tyrimą dėl apsaugos priemonių taikymo audiniams. Tyrimas buvo ekonomiškai svarbus, nes ES eksportas sudarė 65 mln. EUR per metus. Tyrimo metu Komisija nustatė keletą PPO neatitikimų, visų pirma dėl produkto apibrėžtosios srities apibrėžties bei žalos ir priežastinio ryšio aspektų. Šiuo klausimu Komisija atliko keletą intervencijų ir 2013 m. spalio 2 d. tyrimas galiausiai buvo baigtas nenustačius priemonių. Keletą metų aktyviai taikiusi PAP, visų pirma, apsaugos priemones, 2013 m. EAEK neinicijavo nė vieno naujo tyrimo ir peržiūrėjo dvi taikomas priemones (dėl karamelės ir nerūdijančio plieno vamzdžių) bei šiek tiek liberalizavo priemonės taikymą ar sumažino produkto apibrėžtąją sritį. Kaip jau minėta, Komisija vis tiek susirūpinusi dėl Eurazijos ekonomikos komisijos veiksmų prekybos apsaugos srityje. 4.3. Ukraina. Ribotas prekybos apsaugos priemonių naudojimas 2009–2011 m. Ukraina inicijavo labai daug tyrimų dėl apsaugos priemonių taikymo. Visus šiuos metus Komisija dalyvavo visuose šiuose tyrimuose ir kritikavo Ukrainą dėl perdėto apsaugos priemonių naudojimo. Palyginkime: 2012 m. nebuvo inicijuotas nė vienas tyrimas, 2013 m. Ukraina inicijavo vos vieną tyrimą dėl apsaugos priemonių taikymo dėl porcelianinių stalo reikmenų ir virtuvės reikmenų. Tačiau džiaugtis dėl sumažėjusių apribojimų, susijusių su apsaugos priemonių naudojimu, galima tik iš dalies, nes, nepaisant Komisijos susirūpinimo ir daugybės intervencijų, 2013 m. balandžio 14 d. Ukraina nustatė apsaugos priemones importuojamiems automobiliams, o tai palietė labai svarbius ekonominius ES interesus. Komisija šiame tyrime dalyvavo labai aktyviai ir kaip trečioji šalis prisijungė prie PPO konsultacijų, kurių paprašė Japonija. 4.4. Peru. Priemonių panaikinimas 2010 m. Peru institucijoms inicijavus antisubsidijų tyrimą ir priemonių nustatymą iš Ispanijos ir Italijos importuojamam alyvuogių aliejui, Komisija ir valstybės narės nuo pat pradžių aktyviai gynė ES interesus. Teikiant pastabas, dalyvaujant klausymuose ir atliekant intervencijas techniniu bei politiniu lygmeniu, taip pat administracine tvarka pateikus skundą buvo nurodyta tyrimų ir priemonių neatitikimų PPO reikalavimams. Galiausiai 2013 m. kovo mėn. dėl šių intervencijų priemonės buvo panaikintos. 4.5. Marokas. Neigiamo priemonių poveikio sumažėjimas Komisija griežtai įsikišo į Maroko tyrimą dėl apsaugos priemonių taikymo plieno produktų importui. Komisija teikė raštiškus pareiškimus ir dalyvavo viešuose klausymuose, ad-hoc buvo surengta daug susitikimų siekiant užtikrinti ES eksportuotojams geriausią rezultatą. Dėl šių intervencijų priemonė buvo sušvelninta, pavyzdžiui, dėl Komisijos įsikišimo kvota, nustatyta vienam gaminiui, buvo padvigubinta. Tačiau net jei tai ir teigiamas pasiekimas, vis dar tenka apgailestauti, kad šiam gaminiui priemonės buvo nustatytos nepaisant aiškiai menko pagrindo. Maroko tyrimai atidžiai stebimi, nes buvo nustatyta sisteminių trūkumų. 4.6. Pietų Afrika. Apsaugos priemonių sustabdymas Pietų Afrika dėl labai menkų priežasčių importuojamoms užšaldytoms gruzdintoms bulvytėms nustatė 60 % laikiną draudžiamąją apsaugos priemonę, tad Komisijos intervencija šiame tyrime buvo labai svarbi. Įvairiais lygmenimis ad-hoc buvo surengta nemažai susitikimų siekiant įtikinti Pietų Afrikos institucijas netaikyti galutinių priemonių. Dėl šių veiksmų sprendimas nustatyti priemones buvo iš dalies atidėtas, o tuo metu nustojo galioti laikinosios priemonės. ES eksportui į Pietų Afrikos rinką nebebuvo taikomas 60 % muitas. Tačiau reikėtų pažymėti, kad Pietų Afrika inicijavo antidempingo tyrimą prieš Belgiją ir Olandiją ir nustatė laikinąsias priemones tam pačiam gaminiui, nors žalos analizė buvo neišsami. Tyrimas vis dar vyksta ir nebendradarbiaujantiems eksportuotojams taikomi nuo 0 % iki apytikriai 30 % dydžio muitai. 4.7. Turkija. Neigiamo priemonių poveikio sumažėjimas 2013 m. Turkija baigė du antidempingo tyrimus (dėl flotacinio stiklo ir elektrinių vandens šildytuvų). Abiem atvejais Turkija nusprendė nustatyti priemones. Tačiau dėl bendrų aktyvių Komisijos ir ES pramonės įmonių intervencijų galutinės muito normos buvo žymiai mažesnės nei pasiūlytosios ankstyvesniais tyrimų etapais. Flotacinio stiklo atveju laikinasis muitas buvo 41 %, o galutinis muitas bendradarbiaujančiai bendrovei sumažėjo iki 16 %. Elektrinių vandens šildytuvų atveju Turkijos institucijos sutiko pakeisti skaičiavimo metodą, kad būtų geriau atspindėta tikroji vieno eksportuotojo padėtis. Dėl naujojo metodo muitas sumažėjo nuo iš pradžių siūlytų 19,82 % iki 9 %. 4.8. Egiptas. Tyrimo baigimas nenustatant priemonių Dėl energingų Komisijos pastangų ir intervencijų, susijusių su atvejo, svarstyto PPO apsaugos priemonių komitete ir dvišalėse PPO konsultacijose, netikslumais, Egiptas nenustatė galutinių priemonių ir įsipareigojo kompensuoti anksčiau sumokėtus laikinuosius muitus, nustatytus nagrinėjant žaliavinio ir baltojo cukraus atvejį. 2013 m. lapkritį Egiptas taip pat baigė tyrimą dėl plieno strypų nenustatydamas jokių galutinių priemonių. 4.9. Australija. Tyrimo dėl apsaugos priemonių baigimas nenustatant priemonių 2013 m. Australija nusprendė baigti du tyrimus dėl apsaugos priemonių taikymo perdirbtų pomidorų produktų importui ir perdirbtų vaisių produktų importui ir nenustatė jokių priemonių. Dėl šio tyrimo buvo daug Komisijos, ES valstybių narių ir ES pramonės įmonių intervencijų, tarp jų – rašytiniai pareiškimai ir dalyvavimas klausymuose. 5. išvada 2013 m. prekybos apsaugos veikla ES ir ES valstybių narių atžvilgiu vėl suaktyvėjo. Ir tai ne vien bendras galiojančių priemonių skaičius, žymiai išaugęs 2013 m., palyginti su 2012 m., bet ir padidėjusi svarbiausių klausimų reikšmė ir sudėtingumas. Daug pastangų ir išteklių buvo skirta siekiant užtikrinti tinkamą taisyklių taikymą ir geriausią rezultatą ES eksportuotojams. Nemažai pasiekta, kai kurie pasiekimai išvardyti aukščiau. Deja, daug problemų išlieka, todėl jas spręsdama Komisija atidžiai stebės trečiųjų šalių veiklą prekybos apsaugos srityje ir, kai reikės, aktyviai įsikiš. Komisija taip pat palaikys dvišalius santykius su tyrimus vykdančiomis trečiųjų šalių institucijomis ir toliau teiks joms patarimus bei mokymus siekdama užkirsti kelią nereikalingų tyrimų inicijavimui ar neteisingam taisyklių taikymui. ES labai griežtai ir skaidriai taiko prekybos apsaugos priemones reglamentuojančias taisykles ir to paties tikisi iš kitų šalių. Todėl vienas svarbiausių Komisijos tikslų prekybos srityje yra užtikrinti laisvą ir teisingą galimybę patekti į trečiųjų šalių rinką. Šis tikslas, žinoma, reiškia ir tai, kad reikia kovoti su nepagrįstomis prekybos apsaugos priemonėmis.