LT 
 
 
EUROPOS CENTRINIO BANKO NUOMON Ė 
2005 m. balandžio 1 d. 
Lietuvos banko prašymu d ėl nutarimo projekto d ėl privalom ųjų atsargų 
reikalavim ų kredito įstaigoms 
(CON/2005/8) 
 
Įžanga 
1. 2005 m. vasario 14 d. Europos centrinis bankas (ECB) gavo Lietuvos banko prašym ą pateikti 
nuomonę dėl nutarimo projekto d ėl privalom ųjų atsargų reikalavim ų kredito įstaigoms (toliau – 
nutarimo projektas). Lietuvos bankas yra nacionalin ė institucija, kuri priims š į nutarimą. 
2. ECB kompetencija teikti nuomon ę yra grindžiama 1998 m. birželio 29 d. Tarybos sprendimo 
98/415/EB d ėl nacionalini ų institucij ų konsultavimosi su Europos centriniu banku teis ės akto 
projekto nuostat ų klausimais1 2 straipsnio 2 dalimi, kadangi nutarimo projektas yra susij ęs su 
nedalyvaujan čios valstyb ės narės pinigų politikos priemon ėmis. Remdamasi Europos centrinio 
banko darbo reglamento 17 straipsnio 5 dalies pirmu sakiniu, Valdan čioji taryba pri ėmė šią 
nuomonę. 
3. Pagrindinis nutarimo projekto tikslas yra labiau suderinti privalom ųjų atsargų sistemą Lietuvoje su 
Eurosistemos privalom ųjų atsargų sistema. Konkre čiai, nutarimo projektas si ūlo: (a) kad 
privalomosios atsargos b ūtų apskaičiuojamos ir patikrinamos pagal pinig ų finansini ų institucij ų 
balansų statistines ataskaitas; (b) kad visos privalomosios atsargos b ūtų laikomos nacionaline 
valiuta (litais); ir (c) kad kredito įstaigoms b ūtų atlyginama už privalom ųjų atsargų laikymą. 
Lietuvos bankas tuo pa čiu nori išlaikyti privalom ųjų atsargų nacionalin ės sistemos Lietuvoje tam 
tikrus ypatumus. Be to, Lietuvos bankas papraš ė ECB paaiškinti, ar, Lietuvai įsivedus eur ą, 
Lietuvoje įsteigtoms kredito unijoms bus taikomi Eurosistemos privalom ųjų atsargų reikalavimai.   
4. ECB pažymi, kad Eurosistemos privalom ųjų atsargų sistemos teisin į pagrindą sudaro: (i) Europos 
centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko st atuto 19 straipsnis, (ii) 1998 m. lapkri čio 23 
d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2531/98 d ėl Europos centrinio banko privalom ųjų atsargų 
reikalavimo taikymo2, ir (iii) Europos centrinio banko reglamentas (EB) Nr. 1745/2003 d ėl 
privalomųjų atsargų reikalavimo taikymo (ECB/2003/9)3. Šių teisės aktų, kurie yra tiesiogiai 
taikomi ir privalomi kredito įstaigoms, tikslas yra užtikrinti, kad Eurosistemos privalom ųjų atsargų 
                                                      
1  OL L 189, 1998 7 3, p. 42. 
2  OL L 318, 1998 11 27, p. 1. 
3  OL L 250, 2003 10 2, p. 10. 
2 sistemos s ąlygos ir tvarka yra vienodos visoje euro zonoje. Atsižvelgdamas į pirmiau min ėtą 
Eurosistemos privalom ųjų atsargų reikalavim ų teisinį pagrindą, ECB nori pateikti toliau išvardytas 
pastabas d ėl nutarimo projekto.  
Bendri samprotavimai 5. Pirma, ruošiantis euro įvedimui Lietuvoje, Lietuvos bankas tur ės patikrinti, ar Eurosistemos 
reikalavimai gali b ūti efektyviai vykdomi, ir ar Lietuvoje yra priimtos b ūtinos priemon ės, 
užtikrinan čios, kad valdžios institucijoms b ūtų suteikti reikalingi įgaliojimai, pagal Lietuvos teis ę, 
padėti ECB ir su juo bendradarbiauti renkant ir tikrinant informacij ą, reikaling ą ECB privalom ųjų 
atsargų sistemai.  
6. Antra, kadangi Eurosistemos privalom ųjų atsargų sistema duomen ų atžvilgiu labai priklauso nuo 
Eurosistemos statistin ės atskaitomyb ės reikalavim ų, ir kadangi bet kokie statistin ės atskaitomyb ės 
reikalavim ų pakeitimai tiesiogiai įtakoja privalom ųjų atsargų laikymą, pagrindinis elementas 
siekiant nuoseklumo tarp Lietuvos privalom
ųjų atsargų sistemos ir Eurosistemos tvarkos yra 
statistinės atskaitomyb ės reikalavim ų, atitinkan čių Eurosistemos statistin ės atskaitomyb ės 
reikalavimus, nustatymas Lietuvos teis ėje.  
7. Trečia, įvedant eur ą Lietuvoje ECB tur ės apsvarstyti pereinamojo laikotarpio priemones siekiant 
taikyti Eurosistemos privalom ųjų atsargų sistemą, kaip, pavyzdžiui, buvo Graikijos atveju, 2001 m. 
sausio 1 d. šiai įsivedus eur ą. Tai apimt ų pereinam ąjį laikymo laikotarp į Lietuvoje esan čioms 
kredito įstaigoms bei pereinamojo laikotarpio nuostatas kitose dalyvaujan čiose valstyb ėse narėse 
esančioms kredito įstaigoms. 
8. Atsižvelgdamas į šiuos bendrus samprotavimus, ECB pr itaria Lietuvos banko iniciatyvai perži ūrėti 
privalomųjų atsargų sistemą Lietuvoje siekiant j ą suderinti su Eurosistemos privalom ųjų atsargų 
sistema. ECB pažymi, kad, nors nedalyvaujan čios valstyb ės narės išlaiko savo įgaliojimus pinig ų 
politikos srityje, vis d ėlto yra naudinga laipsniškai siekti nuosek lumo su Eurosistemos standartais, 
kad kredito įstaigos gal ėtų susipažinti su privalom ųjų atsargų reikalavimais, kurie bus taikomi 
įvedus eur ą Lietuvoje. 
9. ECB taip pat žinoma, kad Lietuvos Respublikos Seimas šiuo metu svarsto įstatymo, kuris iš dalies 
pakeis Kredito unij ų įstatymą, projektą. Ši nuomon ė grindžiama šiuo metu galiojan čiais teisės 
aktais ir neatsižvelgia į jokius pasi ūlytus Kredito unij ų įstatymo dalinius pakeitimus. 
Eurosistemos privalom ųjų atsargų reikalavim ų taikymas Lietuvos kredito unijoms 
10. Dėl Lietuvos banko klausimo d ėl Eurosistemos privalom ųjų atsargų reikalavim ų taikymo Lietuvoje 
įsteigtoms kredito unijoms įvedus eur ą Lietuvoje, ECB vis ų pirma pažymi, kad kai kuriose euro 
zonos valstyb ėse narėse kredito unijoms šiuo metu yra taikomi Eurosistemos privalom ųjų atsargų 
reikalavimai. ECB pažymi, jog Reglamento (EB)  Nr. 1745/2003 2 straipsnio 1 dalis nustato, kad 
privalomųjų atsargų reikalavimai taikomi toliau išvardytoms įstaigų kategorijomis: (a) kredito 
įstaigoms, kuri ų apibrėžimas pateiktas 2000 m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos 
3 direktyvos 2000/12/EB d ėl kredito įstaigų steigimosi ir veiklos4 (toliau – Konsoliduota 
bankininkyst ės direktyva), 1 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje, išskyrus dalyvaujan čius 
nacionalinius centrinius bankus (NCB); ir (b) kredito įstaigų, kurių apibrėžimas pateiktas 
Konsoliduotos bankininkyst ės direktyvos 1 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje, skyriams, kuri ų 
apibrėžimas pateiktas tos pa čios direktyvos 1 straipsnio 3 dalyje, išskyrus dalyvaujan čius NCB. 
Konsoliduotos bankininkyst ės direktyvos 1 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa apibr ėžia kredito 
įstaigą kaip įmonę, „kuri ver čiasi indėlių ar kitų grąžintinų lėšų priėmimu iš visuomen ės ir paskol ų 
teikimu savo s ąskaita“. Pagal Konsoliduotos bankininkyst ės direktyvos 2 straipsnio 3 dal į ši 
direktyva netaikoma tam tikroms įstaigoms, įskaitant vis ų pirma valstybi ų narių NCB, pašto pinig ų 
persiuntimo sistem ų (giro)  įstaigas ir specialiai išvardytus nacionalinius subjektus, įskaitant5 
Lietuvoje įsteigtas kredito unijas, vienintel ę išimtį darant Centrinei kredito unijai. Ta čiau tas faktas, 
kad riziką ribojančios prieži ūros tikslais Lietuvos kredito įstaigoms n ėra taikoma Konsoliduotos 
bankininkyst ės direktyva, automatiškai nereiškia, jog pinig ų politikos tikslais nustatyti 
Eurosistemos privalom ųjų atsargų reikalavimai joms taip pat neb ūtų taikomi. ECB mano, kad, 
siekiant taikyti Eurosistemos privalom ųjų atsargų reikalavimus, b ūtina iš esm ės patikrinti, ar įstaiga 
atitinka Konsoliduotos bankininkyst ės direktyvos 1 straipsnio 1 dalies 1 pastraipoje nustatytus 
kriterijus (t.y. ar jos veikla apima ind ėlių ar kitų grąžintinų lėšų iš visuomen ės priėmimą ir paskol ų 
teikimą savo sąskaita). Tod ėl ECB patikrino, ar Lietuvos kredito unijos atitinka Konsoliduotos 
bankininkyst ės direktyvos 1 straipsnio 1 dalies 1 pastraipoje nustatytus kriterijus. 
11. Dėl Lietuvos kredito unij ų veiklos pob ūdžio ir klausimo, ar ji apima „ind ėlių ar kitų grąžintinų lėšų 
priėmimą iš visuomen ės“ Konsoliduotos bankininkyst ės direktyvos prasme, ECB pažymi, kad, 
pagal Lietuvos Kredito unij ų įstatymą6 (toliau – Kredito unij ų įstatymas), Lietuvos kredito unijos 
gali priimti ind ėlius iš įvairių asmenų, įskaitant savo narius ir asocijuotus narius, taip pat iš 
Lietuvoje įregistruot ų kredito unij ų asociacij ų, asociacij ų, religinių bendruomeni ų, profesini ų 
sąjungų organizacij ų, labdaros įstaigų, Lietuvos Vyriausyb ės ir (ar) savivaldybi ų įgaliotų 
institucijų, ir tarptautini ų ar užsienio valstybi ų labdaros įstaigų. Taip pat, iki kredito unija įstos į 
Centrinę kredito unij ą, ji gali priimti ind ėlius iš kit ų kredito unij ų, nesančių Centrinės kredito 
unijos nar ėmis. ECB pažymi, kad, pagal Kredito unij ų įstatymą, kredito unijos nariais gali tapti 
įvairūs asmenys, įskaitant nuolat Lietuvoje gyvenan čius fizinius asmenis ir tam tikrus Lietuvoje 
įregistruotus juridinius asmenis (pvz., asociacijos, profesini ų sąjungų organizacijos, religin ės 
bendruomen ės ir bendrijos bei žem ės ūkio kooperatyvai). ECB taip pat pažymi, kad, pagal Kredito 
unijų įstatymą, kredito unija gali apriboti naryst ę joje remdamasi įvairiais kriterijais (pvz., darbas 
toje pačioje įmonėje, įstaigoje, priklausymas tai pa čiai profesinei grupei ar organizacijai, ar 
gyvenimas tame pa čiame miestelyje ar seni ūnijos teritorijoje). Be to, kredito unija gali priimti 
įvairius asocijuotus narius, įskaitant individualias (personalines) įmones, ūkines bendrijas, žem ės 
                                                      
4  OL L 126, 2000 5 26, p. 1, su pasku tiniais pakeitimais, padarytais Direktyv a 2004/69/EB (OL L 125, 2004 4 28, p. 44). 
5  Pagal 2003 m. Stojimo sutarties II priedo 3 skyriaus nuostatas. 
6  Lietuvos valstyb ės žinios, 1995, Nr. 26-578,  su pakeitimais.  
ECB taip pat supranta, kad Kooperatini ų bendrovi ų (kooperatyv ų) įstatymo atžvilgiu Kredito unij ų įstatymas yra 
specialus įstatymas. Valstyb ės žinios, 1993, Nr. 20-488, su pakeitimais.  
4 ūkio kooperatyvus, uždar ąsias akcines bendroves, kontroliuojamas unijos nario(-i ų), mažąsias 
įmones, ir fizinius asmenis, gyvenan čius, dirban čius ar besimokan čius toje seni ūnijos teritorijoje, 
kurioje yra kredito unijos b ūstinė. ECB papildomai pažymi, kad, pagal Kredito unij ų įstatymą, 
indėliams kredito unijose taikoma Lietuvos ind ėlių draudimo tvarka. 
12. Dėl klausimo, ar Lietuvos kredito unij ų veikla apima „paskol ų teikimą savo s ąskaita“ 
Konsoliduotos bankininkyst ės direktyvos prasme, ECB pažymi, kad, pagal Kredito unij ų įstatymą, 
Lietuvoje įsteigtos kredito unijos gali teikti paskolas savo nariams kredito unijos įstatuose 
numatytai paskir čiai. ECB mano, kad apribojimas, leidži antis teikti paskolas tik kredito unijos 
įstatuose numatytai paskir čiai negali b ūti laikomas apribojan čiu kredito unij ų galėjimą „teikti 
paskolas savo s ąskaita“ Konsoliduotos bankininkyst ės direktyvos prasme. ECB taip pat pažymi, 
kad, pagal Kredito unij ų įstatymą, kredito unijos turi teis ę užsiimti kita kredito įstaigoms b ūdinga 
veikla. ECB papildomai pažymi, kad Kredito unij ų įstatymas vadina kredito unijas „kredito 
įstaigomis“. Remdamasis pirmiau išvardytu, ECB mano, kad, pagal šiuo metu galiojan čius 
Lietuvos teis ės aktus, Lietuvoje įsteigtos kredito unijos gali užsiimti tam tikra kredito įstaigoms 
būdinga veikla. Konkre čiai, jos gali priimti ind ėlius ir teikti paskolas savo s ąskaita.  
13. Tačiau lieka klausimas, ar Lietuvos kredito unijos priima ind ėlius „iš visuomen ės“ Konsoliduotos 
bankininkyst ės direktyvos prasme. ECB supranta, kad pr aktiškai tam tikros Lietuvos kredito unijos 
gali būti gana mažos, j ų narių ratas gali b ūti ribotas, ir jos gali priimti ind ėlius iš ribotos visumos. 
Tačiau, atsižvelgiant į tai, kad potenciali ų indėlininkų visuma Lietuvos kredito unijose yra plati, 
sunku teigti, kad Lietuvos kredito unijos nepriima ind ėlių „iš visuomen ės“ Konsoliduotos 
bankininkyst ės direktyvos prasme.  
14. Atsižvelgdamas į tai, kas išd ėstyta pirmiau, ECB mano, kad Lietuvos kredito unijos tenkina kredito 
įstaigos apibr ėžimą Konsoliduotos bankininkyst ės direktyvos prasme, ir tod ėl, Lietuvai įsivedus 
eurą, Eurosistemos privalom ųjų atsargų reikalavimai joms bus taikomi.  
Lėšų Lietuvos kredito unij ų kapitalui sudaryti traktavimas 
15. ECB pažymi, kad, pagal Kredito unij ų įstatymą, Lietuvos kredito unij ų nariai gali išstoti iš kredito 
unijos, apie tai praneš ę ne vėliau kaip prieš tris m ėnesius. ECB supranta, kad, taip išstojus iš 
kredito unijos, l ėšos, kurios buvo įmokėtos kredito unijos kapitalui sudaryti, gali b ūti atsiimamos 
laikantis Kredito unij ų įstatymu nustatyt ų sąlygų. Atitinkamai laikas, per kur į turi būti atsiskaitoma, 
yra nustatomas įvertinus susijusios kredito įstaigos finansin ę būklę ir likvidum ą. Bet kuriuo atveju 
atsiskaityti b ūtina ne vėliau kaip per 12 m ėnesių nuo nario faktiško išstojimo dienos. Atsižvelgiant 
į šias nuostatas, reikia apsvarstyti, ar tokios kredito unijai sumok ėtos lėšos turėtų būti laikomos 
esančiomis ind ėlių pobūdžio ir tuo pa čiu įsipareigojimais, kuriems turi b ūti laikomos privalomosios 
atsargos Lietuvos banke. Eurosistemos privalom ųjų atsargų sistemoje šis klausimas n ėra aiškiai 
išspręstas, ir šiuo klausimu teb ėra analizuojama ir diskutuojama. ECB pateiks Lietuvos bankui vis ą 
susijusią informacij ą likus pakankamai laiko iki datos,  nuo kurios Eurosistemos privalom ųjų 
5 atsargų sistema bus taikoma Lietuvos kredito unijoms, tokiu b ūdu užtikrindamas tolyg ų perėjimą 
prie naujos privalom ųjų atsargų sistemos.   
Techninės pastabos 
16. Nutarimo projekto išsami ų nuostatų atžvilgiu ECB nor ėtų pasiūlyti toliau išvardytas technines 
pastabas, kurias Lietuvos bankas galb ūt norėtų apsvarstyti jau šiuo parengiamuoju etapu. 
17. Nutarimo projekto 18 skirsnis nustato, kad jeigu kredito įstaiga dažnai taiso savo privalom ųjų 
atsargų bazės ar sumos duomenis, Lietuvos bankas gali apriboti jai galimyb ę toliau taisyti. ECB 
pažymi, kad Eurosistemos privalom ųjų atsargų sistemoje atsarg ų bazės duomen ų taisymai apskritai 
nėra draudžiami, atsižvelgiant į tai, kad tokie taisymai gali pad ėti gerinti duomen ų kokybę. Tačiau, 
taikant sankcijas už balanso statistin ės atskaitomyb ės reikalavim ų pažeidimus, sistemingas 
neteisingų duomenų pateikimas gali b ūti laikomas „sunkiu nusižengimu“, už kur į gali būti taikoma 
padidinta sankcija (žr. Europos centrinio banko informacin į pranešim ą dėl sankcijų už balanso 
statistinės atskaitomyb ės reikalavim ų pažeidimus taikymo 2004/C 195/10)7). Šiuo atžvilgiu ECB 
pažymi, kad, pagal nutarimo projekto 39 skirsn į, Lietuvos bankas, atsižvelgdamas į nusižengim ų 
dažnumą, ir (ar) j ų įtaką kredito įstaigos privalom ųjų atsargų bazei ir (ar) sumai, gali skirti 
padidintą baudą, jeigu, inter alia , paaiškėja, kad kredito įstaiga pateik ė neteisingus ar ne visus 
duomenis.  
18. ECB atkreipia d ėmesį į tą faktą, kad baudos, kurias Lietuvos ba nkas gali skirti pagal nutarimo 
projekto 39 skirsn į, yra susijusios su statistin ės atskaitomyb ės reikalavim ų nevykdymu (pvz., 
pateikti neteisingi ar ne visi duomenys, arba kai j ų pateikimo forma neatitinka nustatyt ų 
reikalavim ų, arba jei buvo trukdoma patikrinti pateikt ų duomen ų tikrumą). Nors statistin ės 
atskaitomyb ės reikalavim ų nevykdymas tiesiogiai įtakoja tolesn į privalom ųjų atsargų reikalavimo 
nustatymą, pats ECB aiškiai skiria šiuos du dalykus. ECB special ūs sankcionavimo principai yra 
išdėstyti dviejuose skirtinguose informaciniuose pranešimuose: Europos centrinio banko 
informaciniame pranešime d ėl sankcij ų už balanso statistin ės atskaitomyb ės reikalavim ų 
pažeidimus taikymo (2004/C 195/10)8 ir Europos centrinio banko informaciniame pranešime d ėl 
sankcijų už įsipareigojimo laikyti privalom ąsias atsargas nesilaikym ą taikymo (2000/C 39/04)9. 
19. Nutarimo projekto 41 skirsnis nustato, kad, jeigu kredito įstaiga neįvykdė privalom ųjų atsargų 
reikalavim ų, Lietuvos bankas gali padidinti jai privalom ųjų atsargų reikalavim ą suma, ne daugiau 
kaip tris kartus viršijan čia privalom ųjų atsargų trūkumą paskutiniu pra ėjusiu laikymo laikotarpiu. 
Eurosistemos privalom ųjų atsargų sistemos atveju tokia priemon ė nebūtinai reikšt ų sankciją kredito 
įstaigai, kadangi privalom ųjų atsargų laikymas yra atlyginamas pal ūkanomis, artimomis rinkos 
palūkanoms. Be to, kai kurios kredito įstaigos gal ėtų gauti naudos iš didesni ų privalom ųjų atsargų 
reikalavim ų, pasinaudodamos papildomomis privalomosiomis atsargomis kaip buferiu savo pa čių 
                                                      
7  OL C 195, 2004 7 31, p. 8. 
8  OL C 195, 2004 7 31, p. 8. 
9  OL C 39, 2000 2 11, p. 3. 
6 likvidumo sukr ėtimams laikymo laikotarpiu kom pensuoti. Nors ši priemon ė yra panaši į Tarybos 
reglamento (EB) Nr. 2531/98 7 straipsnyje nustatyt ą sankcionavimo tvark ą, svarbus skirtumas yra 
tas, kad Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2531/98 nus tato, jog toks ne daug iau kaip tris kartus 
didesnis už privalom ųjų atsargų reikalavimo tr ūkumą indėlis yra ind ėlis be pal ūkanų, tokiu būdu 
įvesdamas baudžiam ąjį elementą. 
20. Ši nuomon ė skelbiama ECB tinklalapyje. 
  
Pasirašyta Frankfurte prie Ma ino, 2005 m. balandžio 1 d. 
 
[parašas]  
 
ECB pirmininkas 
Jean-Claude TRICHET