LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 39/9

Galutinė bylas nagrinėjančio pareigūno ataskaita (1)

Vokai (iš naujo skiriama bauda)

(Byla AT.39780)

(2018/C 39/05)

Sprendimo projektu iš dalies keičiamas ankstesnis 2014 m. gruodžio 10 d. Komisijos sprendimas vokų byloje (toliau – 2014 m. sprendimas) (2). Pakeitimas susijęs su penkiomis bendrovėmis („Printeos SA“, „Printeos Cartera Industrial SL“ (3), „Tompla Scandinavia AB“, „Tompla France SARL“ ir „Tompla Druckerzeugnisse Vertriebs GmbH“), kurios priklauso tai pačiai įmonei (toliau visos kartu vadinamos „Printeos“).

2014 m. sprendime, priimtame baigus susitarimo procedūrą kartelių bylose, nustatyta, kad penkios įmonės, įskaitant įmonę „Printeos“, dalyvavo kartelyje, pažeisdamos SESV 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį, ir visoms toms įmonėms skirtos baudos.

Įmonė „Printeos“ pateikė ieškinį dėl 2014 m. sprendimo Bendrajam Teismui, kad būtų panaikinta tik bauda, bet ne išvada dėl pažeidimo. 2016 m. gruodžio 13 d. sprendimu Bendrasis Teismas panaikino 2014 m. sprendimo dalį, kuria įmonei „Printeos“ skiriama bauda, remdamasis tuo, kad nebuvo pateikta pakankamai motyvų dėl penkioms įmonėms skirtų susijusių baudų dydžių (4).

2017 m. kovo 29 d. raštu Konkurencijos generalinis direktoratas pranešė įmonei „Printeos“, kad ketina priimti naują sprendimą ir įmonei „Printeos“ iš naujo skirti tą pačią baudą, šį kartą pateikiant pakankamai motyvų, ir ragino įmonę „Printeos“ pateikti pastabų.

2017 m. balandžio 17 d. atsakyme įmonė „Printeos“ teigė, kad priėmus naują sprendimą būtų pažeistas principas ne bis in idem, nes 2014 m. sprendimas vis dar galioja ir yra galutinis.

Mano nuomone, sprendimo projekto priėmimas nepažeidžia principo ne bis in idem. Pagal Teisingumo Teismo praktiką šis principas „draudžia tik iš naujo iš esmės įvertinti tai, ar įtariamas pažeidimas buvo iš tikrųjų padarytas, o dėl to būtų skirta arba antra bauda, kuri būtų pridėta prie pirmosios, jei iš naujo būtų pripažinta atsakomybė, arba pirma bauda, jei atsakomybė, kuri nebuvo pripažinta pirmame sprendime, būtų pripažinta antrajame“ (5). Sprendimo projektas neatitinka nė vienos iš abiejų draudžiamų situacijų: atsakomybė nustatyta 2014 m. sprendimu, o sprendimo projektu atsakomybė nenustatyta antrą kartą, be to, prie pirmosios baudos nepridedama antra bauda, o tik iš naujo skiriama pirmoji bauda, šią panaikinus Bendrajam Teismui. Kadangi Bendrasis Teismas nepasinaudojo neribota jurisdikcija dėl baudos, o tik ją panaikino dėl nepakankamo pagrindimo, Komisija vis dar turi įgaliojimą skirti baudą iš naujo (6).

Vadovaudamasis Sprendimo 2011/695/ES 16 straipsniu išnagrinėjau, ar sprendimo projektas susijęs tik su tais prieštaravimais, dėl kurių šalims buvo suteikta galimybė pareikšti savo nuomonę. Mano nuomone, taip ir yra.

Taigi konstatuoju, kad šioje byloje visų šalių galimybė naudotis procesinėmis teisėmis buvo veiksmingai užtikrinta.

Briuselis, 2017 m. birželio 9 d. Wouter WILS

(1) Pagal 2011 m. spalio 13 d. Europos Komisijos Pirmininko sprendimo 2011/695/ES dėl bylas nagrinėjančio pareigūno pareigybės ir įgaliojimų nagrinėjant tam tikras konkurencijos bylas (OL L 275, 2011 10 20, p. 29) (toliau – Sprendimas 2011/695/ES) 16 ir 17 straipsnius.

(2) 2014 m. gruodžio 10 d. Komisijos sprendimas C(2014) 9295 final. Sprendimo santrauka paskelbta Oficialiajame leidinyje (OL C 74, 2015 3 3, p. 5) su bylas nagrinėjančio pareigūno galutine ataskaita (OL C 74, 2015 3 3, p. 4).

(3) Anksčiau bendrovė vadinosi „Tompla Sobre Exprés SL“.

(4) Sprendimas Printeos/Komisija, T-95/15, EU:T:2016:722.

(5) Sprendimo Limburgse Vinyl Maatschappij ir kt./Komisija, C-238/99 P, C-244/99 P, C-245/99 P, C-247/99 P, C-250/99 P, C-251/99 P, C-252/99 P ir C-254/99 P, EU:C:2002:582, 61 punktas.

(6) Ten pat, 693 punktas.