Priedo pakeitimas visoms Šalims, išskyrus tas, kurios pateikė atitinkamą pareiškimą pagal 30 straipsnio 5 dalį, įsigalioja praėjus vieniems metams po to, kai Susitarimo depozitaras praneša apie jo priėmimą. Kadangi Sąjunga tokio pareiškimo nepateikė, jai taikoma bendroji taisyklė dėl iš dalies pakeistų arba naujų priedų įsigaliojimo.

26 ir 27 straipsniuose nustatytos pagrindinės taisyklės, susijusios, inter alia, su Šalių pasiūlymų iš dalies keisti Susitarimo priedus teikimu, taip pat su iš dalies pakeistų priedų priėmimu ir įsigaliojimu. Pasiūlymus iš dalies keisti priedus Susitarimo sekretoriatas turi perduoti visoms Šalims likus ne mažiau kaip šešiems mėnesiams iki Susitarimo šalių konferencijos (COP), kurioje siūloma juos priimti, t. y. šiuo atveju ne vėliau kaip iki 2021 m. gegužės 1 d. Siūlomi priedų pakeitimai priimami pagal balsavimo taisykles, nustatytas 26 straipsnio 3 dalyje ir per pirmąjį COP susitikimą (2017 m. rugsėjo 24–29 d.) priimtame Sprendime MC-1/1 dėl darbo tvarkos taisyklių.

Pagal 4 straipsnio 4, 7 ir 8 dalis ir 5 straipsnio 5, 9 ir 10 dalis, A ir B priedai turi būti peržiūrėti iki 2022 m. rugpjūčio 16 d. atsižvelgiant į Šalių pasiūlymus dėl tų priedų pakeitimų ir į gautą informaciją apie produktus, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, taip pat į esamas technines ir ekonomines alternatyvas be gyvsidabrio, kartu atsižvelgiant į riziką ir naudą aplinkai ir žmonių sveikatai.

Pagal 5 straipsnio 3 dalį, Šalys turi imtis priemonių gyvsidabrio naudojimui B priedo II dalyje išvardytuose gyvsidabrio procesuose reguliuoti, įskaitant perėjimą prie procesų be gyvsidabrio, kai tai ekonomiškai ir techniškai įgyvendinama.

Visuotinė pažanga siekiant šio tikslo padėtų įgyvendinti Europos žaliojo kurso komunikate nustatytą nulinės taršos užmojį, kuriuo siekiama, kad aplinkoje nebūtų toksinių medžiagų. Ji taip pat padėtų įgyvendinti 2020 m. priimtą ES cheminių medžiagų strategiją tvarumui užtikrinti, kurioje Europos Komisija įsipareigojo išlaikyti lyderystę tarptautiniu lygmeniu patikimo cheminių medžiagų tvarkymo srityje, be kita ko, visame pasaulyje propaguodama ES standartus.

Numatomais aktais bus taip pat iš dalies pakeistas Susitarimo B priedas: į jo I dalį bus įtraukta papildomų gyvsidabrio procesų, kuriems nuo nustatytos nutraukimo datos nebegalės būti naudojamas gyvsidabris, nes jau yra prieinamos žmonių sveikatai bei aplinkai naudingos ir ekonomiškai bei techniškai įgyvendinamos tų procesų alternatyvos be gyvsidabrio.

Numatomais aktais bus iš dalies pakeistas Susitarimo A priedas: į jį bus įtraukta papildomų produktų, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio ir kuriems nuo nustatytos jiems taikomos nutraukimo datos bus taikomas gamybos, importo ir eksporto draudimas arba gyvsidabrio naudojimą reguliuojančios priemonės, nes jau yra prieinamos žmonių sveikatai bei aplinkai naudingos ir ekonomiškai bei techniškai įgyvendinamos tų produktų alternatyvos be gyvsidabrio.

Dokumente, kurį Sąjunga 2020 m. kovo mėn. pateikė pagal Sprendimą MC-3/1, nurodyta keletas kitų produktų, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio ir kuriuos jau galima pakeisti įgyvendinamomis ir naudingomis alternatyvomis be gyvsidabrio, tarp jų – produktai, kuriuos jau draudžiama tiekti vidaus rinkai ir importuoti , pvz., pagal Direktyvą 2011/65/ES (RoHS) ir Reglamentą (EB) Nr. 1907/2006 (REACH), tačiau kurių gamyba ir eksportas dar neuždrausti.

Taigi visuotinė A priedo peržiūra suteikia ne vieną galimybę labiau suvienodinti veiklos sąlygas visame pasaulyje ir toliau mažinti gyvsidabrio naudojimą bei su juo susijusią taršą:

(1)sumažinti atotrūkį tarp galiojančių pažangesnių Sąjungos teisės aktų ir Susitarimo į jo A priedo I dalį įtraukiant produktus, jau įtrauktus į Sąjungos Gyvsidabrio reglamento II priedą;

(2)į Susitarimo A priedo I dalį įtraukti produktus, kuriems pagal Sąjungos Gyvsidabrio reglamentą gamybos ir eksporto draudimas dar netaikomas, tačiau kurių vis tiek nebeleidžiama tiekti Sąjungos rinkai arba dėl kurių vykdomi teisėkūros veiksmai siekiant nustatyti panašų draudimą Sąjungos lygmeniu. Jei Šalys nuspręstų vieną ar daugiau produktų įtraukti į Susitarimo A priedo II dalį, t. y. nenustatyti konkrečių jiems taikomų nutraukimo datų, Sąjunga tokią politikos galimybę vis tiek vertintų kaip galimybę sumažinti atotrūkį tarp Susitarimo ir Sąjungos teisės, jei kartu būtų nustatytos aiškios tiems produktams taikomos gyvsidabrio reguliavimo priemonės.

Jei per COP4 Šalys susitartų dėl tokių papildymų ir Sąjunga jiems pritartų, Komisija pagal Gyvsidabrio reglamento 20 straipsnį priimtų deleguotąjį aktą, kuriuo reglamento II priedas būtų suderintas su iš dalies pakeistu Susitarimo A priedu.

Todėl pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi COP4, yra pritarti tam, kad būtų priimti aktai, kuriais siekiama išplėsti Susitarimo A priedo taikymo sritį į jį įtraukiant produktus, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio ir kuriems pagal Sąjungos Gyvsidabrio reglamento II priedą jau taikomas gamybos ir prekybos draudimas arba kuriuos jau draudžiama tiekti Sąjungos rinkai, arba dėl kurių vykdomi teisėkūros veiksmai siekiant nustatyti panašų draudimą Sąjungos lygmeniu, ir kurie gali būti pakeisti ekonomiškai ir techniškai įgyvendinamomis alternatyvomis be gyvsidabrio, kurios kartu yra naudingos aplinkos ir žmonių sveikatos atžvilgiu.

Susitarimo B priedo, kuriame išvardijami gyvsidabrio procesai ir jų nutraukimo datos arba reikalavimai dėl gyvsidabrio naudojimo, peržiūra

Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu, grindžiama toliau nurodytais elementais.

Susitarimo 5 straipsnio 2 ir 3 dalys ir B priedas į Sąjungos teisę perkelti visų pirma griežtesnėmis Gyvsidabrio reglamento 7 straipsnio 1 ir 3 dalių ir III priedo nuostatomis.

Pirma, nors Susitarimo B priedas apima penkis konkrečius gyvsidabrio procesus (chloro ir šarmų gamybą, acetaldehido gamybą, VCM gamybą, alkoholiatų gamybą ir poliuretano gamybą), Gyvsidabrio reglamento III priede yra visa apimanti nuostata, uždraudžianti nuo nustatytų datų Sąjungoje naudoti gyvsidabrį ar gyvsidabrio junginius visuose gamybos procesuose, t. y. nuo 2018 m. sausio 1 d. draudžiama juos naudoti kaip katalizatorius, o nuo 2022 m. sausio 1 d. – kaip elektrodus. Taigi pagal Sąjungos teisę šio draudimo taikymo sritis yra neribota.

Antra, nors Gyvsidabrio reglamento III priede nustatytos kelios išimtys dėl VCM, alkoholiatų ir poliuretano gamybos nutraukimo datų, šios nuostatos yra griežtesnės nei Susitarimo B priedo nuostatos: pagal Gyvsidabrio reglamentą, naudoti gyvsidabrį kaip elektrodą chloro ir šarmų gamyboje draudžiama nuo 2017 m. gruodžio 11 d.; o Susitarime nustatyta tokio proceso nutraukimo data yra 2025 m. Be to, nors pagal Gyvsidabrio reglamentą gyvsidabrį naudoti kaip katalizatorių poliuretano gamyboje draudžiama nuo 2018 m. sausio 1 d., VCM gamyboje – nuo 2022 m. sausio 1 d., o kaip elektrodą alkoholiatų gamyboje – nuo 2028 m. sausio 1 d., Susitarime nustatytas tik gyvsidabrio naudojimo apribojimas ir nurodoma, kad Šalys turi arba siekti palaipsniui jo atsisakyti iki 2027 m. rugpjūčio 16 d. (poliuretano atveju), arba tokio naudojimo palaipsniui atsisakyti praėjus penkeriems metams nuo tada, kai COP nustato, kad alternatyvos be gyvsidabrio tapo techniškai ir ekonomiškai įgyvendinamos (VCM ir alkoholiatų atveju). Gyvsidabrio reglamente taip pat nurodyta, kad iki nustatytos nutraukimo datos (2028 m. sausio 1 d.) negali būti padidinti esami alkoholiatų gamybos, kurioje gyvsidabris naudojamas kaip elektrodas, pajėgumai, o Susitarime nė vienam iš trijų gyvsidabrio procesų (VCM, poliuretano ar alkoholiatų gamybai) nenustatyta nei tokio pajėgumų nedidinimo įpareigojimo, nei privalomos jų nutraukimo datos.