Iš dalies pakeistas pasiūlymas Europos parlamento ir Tarybos direktyva iš dalies keičianti Direktyvą 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų {SEK(2004) 1154} /* KOM/2005/0246 galutinis - COD 2004/0209 */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 31.5.2005 KOM(2005) 246 galutinis 2004/0209 (COD) Iš dalies pakeistas pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA iš dalies keičianti Direktyvą 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (pateikta Komisijos) {SEK(2004) 1154} AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. Įvadas 2004 m. rugsėjo 22 d. Komisija priėmė Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, iš dalies keičiančios Direktyvą 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų, pasiūlymą[1]. Šis pasiūlymas buvo perduotas Europos Parlamentui ir Tarybai 2004 m. rugsėjo 22 d. 2005 m. gegužės 11 d. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas pareiškė savo nuomonę dėl Komisijos pasiūlymo.[2] Regionų komitetas pateikė savo nuomonę 2005 m. balandžio 14 d.[3] Europos Parlamentas po pirmojo svarstymo savo nuomonę pateikė 2005 m. gegužės 11 d.[4] 2. PAKEITIMAI Europos Parlamento siūlomi pakeitimai Komisija, atsižvelgdama į valstybių narių poziciją, kurią jos išsakė Tarybai, gali pritarti visiems toliau pateiktiems pakeitimams, kadangi jos nuomone, jais galima prisidėti prie pirmiau minėto pasiūlymo tobulinimo kartu išsaugant Komisijos tikslus bei politinį gyvybingumą: - 1 pakeitimas (pateikti Lisabonos Europos Vadovų Tarybos išvadas): žr. 4 konstatuojamąją dalį; - 2 pakeitimas (4 konstatuojamosios dalies performulavimas): žr. 4 konstatuojamąją dalį; - 3 pakeitimas (nuoroda į moterų užimtumo lygio didinimą): žr. 5 konstatuojamąją dalį; - 4 pakeitimas (įtraukiama nuoroda į profesinio ir šeimos gyvenimo suderinamumą): žr. 7 konstatuojamąją dalį; - 8 pakeitimas (cituojama Chartijos 31 straipsnio 2 dalis): žr. 14 konstatuojamąją dalį; - 11 pakeitimas (pagal kelias darbo sutartis dirbančio darbuotojo darbo valandų sumavimas): žr. 2 konstatuojamąją dalį; - 12 pakeitimas (įtraukiama nuostata dėl profesinio ir šeimos gyvenimo suderinamumo): žr. 2b straipsnį - 13 pakeitimas (panaikinama 16 straipsnio b punkto 2 pastraipa): žr. 16 straipsnį; - 16 ir 18 pakeitimai (kompensuojamasis poilsis): žr. 17 straipsnio 2 dalį ir 18 straipsnio 3 dalį; - 17 pakeitimas (klaidos atitaisymas): žr. 17 straipsnio 5 dalies pirmą pastraipą; - 19 pakeitimas (pamatinis laikotarpis): žr. 19 straipsnį; - 24 pakeitimas (nuostata dėl sutarčių, skirtų galimybei pasirinkti (opt-out), pasirašytų prieš įsigaliojant šiai direktyvai, galiojimo): žr. 22 straipsnio 1 c dalį. Tačiau kol kas Komisija dar negali pritarti kitiems Parlamento siūlomiems pakeitimams. Jos nuomone, kai kurie pakeitimai niekaip neprisideda prie direktyvos tobulinimo arba teisiniu požiūriu nėra leistini. Komisija mano, kad kiti pakeitimai galėtų pažeisti pradinio teksto pusiausvyrą ir tokiu būdu būtų sunkiau pasiekti susitarimą arba surinkti balsų daugumą Taryboje. Komisija supranta, koks vaidmuo jai skirtas taikant bendrų sprendimų priėmimo procedūrą: būti dviejų institucijų, kurioms suteikta Bendrijos teisės aktų leidybos galia, tarpininke. Reikėtų pažymėti, kad Komisija aiškiai nurodė, kad nors ji ir negali pritarti 20 pakeitimui tokiam, koks jis yra, ji yra pasirengusi ieškoti kompromiso šiuo klausimu, dėl kurio nesutaria abi teisės aktų leidybos institucijos. Be to, Komisija, atmesdama 10 pakeitimą (dėl budėjimo laiko), pareiškė, kad ji pritaria Europos Parlamento susirūpinimui dėl darbuotojų, kurie dažnai budi, sveikatos ir saugos, ir kad ji į direktyvą įtrauks nuostatą, kuria siekiama, kad neaktyvus budėjimo laikas nebūtų priskiriamas kasdieniam ar savaitiniam poilsiui. 2004/0209 (COD) Iš dalies pakeistas pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA iš dalies keičianti Direktyvą 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 137 straipsnio 2 dalį, atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą[5], atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[6], atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę[7], laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos[8], kadangi: (1) Sutarties 137 straipsnis numato, kad Bendrija turi remti ir prisidėti prie valstybių narių veiklos, kuria siekiama pagerinti darbo aplinką ir apsaugoti darbuotojų sveikatą bei saugą. To straipsnio pagrindu priimtų direktyvų nuostatomis turi būti vengiama taikyti tokius administracinius, finansinius ir teisinius suvaržymus, kurie kliudytų mažųjų ir vidutinių įmonių įkūrimui ir plėtrai. (2) 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų[9] nustato minimalius saugos ir sveikatos reikalavimus darbo laiko organizavimui atsižvelgiant į kasdieninio poilsio laiką, pertraukas, savaitinį poilsį, ilgiausią savaitinio darbo laiką, metines atostogas, naktinio bei pamaininio darbo aspektus ir darbo modelius, taikomus organizuojant darbo laiką. Šie minimalūs reikalavimai taikomi visiems darbuotojams, nurodytiems Direktyvos 89/391/EEB[10] 3 straipsnio a pastraipoje. (3) Dviejose Direktyvos 2003/88/EB straipsniuose – 19 straipsnyje ir 22 straipsnio 1 dalyje – yra numatyta nuostata dėl jų persvarstymo iki 2003 m. lapkričio 23 d. (4) Praėjus daugiau nei dešimčiai metų nuo Tarybos direktyvos 93/104/EB[11] pradinės darbo laiko organizavimą reglamentuojančios direktyvos priėmimo, yra būtina modernizuoti Bendrijos įstatymus siekiant tinkamai atsižvelgti į naują situaciją bei naujus darbdavių ir darbuotojų poreikius ir rasti būdų kaip įgyvendinti tikslus, kuriuos pagal Lisabonos strategiją 2005 m. kovo 22 ir 23 d. nustatė Europos Vadovų Taryba. (5) Be to , siekiant įgyvendinti tikslus, kuriuos Europos Sąjunga užsibrėžė Lisabonos strategijoje, itin svarbu suderinti darbą ir šeimos gyvenimą (ypač didinti moterų užimtumo lygį). Suderinus šias dvi sritis sukuriamas ne tik palankesnis darbo klimatas, bet ir geriau prisitaikoma prie darbuotojų poreikių, ypač tų darbuotojų, kurie turi šeimyninių įsipareigojimų. Keletu Direktyvos 2003/88/EB pakeitimų , ypač 22 straipsnio pakeitimu, siekiama suteikti galimybę tinkamiau suderinti darbą ir šeimos gyvenimą. (6) Tokiu būdu valstybės narės turi skatinti darbdavius ir darbuotojus atitinkamu lygmeniu sudaryti susitarimus, kuriuose numatytos taisyklės leistų geriau suderinti profesinį ir šeimos gyvenimą. (7) Reikėtų sustiprinti turėtų būti suderintos su darbuotojų saugą ir sveikatos apsaugą, lanksčiau organizuoti darbo laiką, ypač budėjimo laiką ir konkrečiau neaktyvųjį budėjimo laiko periodą bei surasti būdų kaip išlaikyti pusiausvyrą tarp darbo, šeimyninio gyvenimo ir lankstesnio darbo laiko organizavimo. (8) Turi būti peržiūrėtos ir nuostatos dėl pamatinio laikotarpio, siekiant supaprastinti dabar veikiančią sistemą ir ją tinkamiau priderinti prie įmonių ir darbuotojų poreikių. (9) Patirtis, įgyta taikant 22 straipsnio 1 dalį, rodo, kad galutinis individualus sprendimas netaikyti direktyvos 6 straipsnio gali sudaryti problemų užtikrinant darbuotojų saugą ir sveikatos apsaugą bei laisvą darbuotojo pasirinkimą. (10) Kaip numatyta Sutarties 138 straipsnio 2 dalyje, Komisija Bendrijos lygmeniu konsultavosi su darbdaviais ir darbuotojais dėl galimos Bendrijos veikimo krypties šioje srityje. (11) Pasibaigus konsultacijoms Komisija nusprendė, kad yra tikslinga imtis veiksmų Bendrijos mastu, ir dar kartą pagal Sutarties 138 straipsnio 3 dalį Bendrijos lygmeniu konsultavosi su darbdaviais ir darbuotojais dėl numatomo pasiūlymo turinio. (12) Pasibaigus antrajam konsultacijų etapui darbdaviai ir darbuotojai Komisijai nepranešė apie savo pageidavimą inicijuoti Sutarties 138 straipsnio 4 dalyje numatytą procesą, po kurio būtų galima sudaryti susitarimą. (13) Atsižvelgiant į tai, kad valstybės narės pačios negali deramai pasiekti planuojamų veiksmų tikslų, kuriais siekiama modernizuoti Bendrijos įstatymus dėl darbo laiko organizavimo, o šiuos tikslus galima geriau pasiekti Bendrijos mastu, Bendrija pagal Sutarties 5 straipsnyje įteisintą subsidiarumo principą gali imtis priemonių. Pagal minėtame straipsnyje išdėstytą proporcingumo principą ši direktyva neperžengia šiems tikslams pasiekti būtinų ribų. (14) Šioje direktyvoje laikomasi pagrindinių teisių ir principų, pripažintų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje. Šia direktyva ypač siekiama užtikrinti, kad nebūtų pažeistos teisės į teisingas ir sąžiningas darbo sąlygas, nustatytas ( Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 31 straipsnyje ) , o ypač pirmiau minėto straipsnio 2 dalyje, kurioje numatyta, kad „kiekvienas darbuotojas turi teisę į tai, kad būtų apribotas maksimalus darbo laikas, teisę į dienos ir savaitės poilsį, taip pat kasmetines mokamas atostogas“. (15) Pagal subsidiarumo ir proporcingumo principus, nurodytus Sutarties 5 straipsnyje, pirmiau paminėtų veiksmų tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti, nes tam turi būti iš dalies pakeistas galiojantis Bendrijos teisės aktas. PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis Direktyva 2003/88/EB iš dalies keičiama taip: 1. 2 straipsnyje įterpiami 1a, 1aa ir 1b punktai : „1a. „budėjimo laikas“: laikas, kai darbuotojas privalo būti darbo vietoje, kad darbdaviui paprašius galėtų vykdyti savo veiklą arba atlikti pareigas. 1aa „darbo vieta“: vieta arba vietos, kur darbuotojas paprastai vykdo savo veiklą ar pareigas, ir kuri arba kurios yra nustatyta(-os) darbuotojui taikomų darbo santykių nuostatomis arba darbo sutarties sąlygomis. 1b. „neaktyvus budėjimo laiko periodas“: laikas, kai darbuotojas budi pagal 1a straipsnį, bet darbdavys jo neprašo vykdyti veiklos arba atlikti pareigas.“ 2. Įterpiamas toks 2a straipsnis: „2a straipsnis Budėjimo laikas Neaktyvus budėjimo laiko periodas nėra laikomas darbo laiku, nebent nacionaliniuose teisės aktuose arba kolektyvinėje sutartyje ar darbdavių ir darbuotojų susitarime pagal nacionalinės teisės aktus ir (arba) praktiką numatyta kitaip. Neaktyvaus budėjimo laiko periodą prireikus, galima apskaičiuoti „pagal vidutinį budėjimo valandų skaičių arba pagal budėjimui skirtą laiko dalį, atsižvelgiant į tame sektoriuje nusistovėjusią tvarką. Šis periodas nustatomas kolektyvinėje sutartyje, darbdavių ir darbuotojų susitarime arba darbdaviams ir darbuotojams susitarus. Neaktyvaus budėjimo laiko periodo įtraukti skaičiuojant 3 (kasdienis poilsis) ir 5 (savaitinis poilsis) straipsniuose nustatytą poilsio laiką negalima. Laikas, kai darbuotojas realiai vykdo savo veiklą arba atlieka pareigas budėjimo metu, yra laikomas darbo laiku“. 3. Įterpiamas toks 2b straipsnis: „ 2b straipsnis Profesinio ir šeimos gyvenimo suderinamumas Valstybės narės, nepažeisdamos darbdavių ir darbuotojų savarankiškumo, juos tinkamu lygmeniu skatina sudaryti susitarimus, kurie leistų geriau suderinti profesinį ir šeimos gyvenimą. Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti: – kad darbdaviai laiku praneštų darbuotojams apie visus darbo modelio ar darbo laiko organizavimo pokyčius; ir – kad darbuotojai gali prašyti pakeisti jų darbo grafikus ir darbo modelį, o darbdaviai, atsižvelgdami į darbdavių ir darbuotojų lankstumo poreikį, privalo išnagrinėti šiuos prašymus." 4. Išbraukiamas 16 straipsnio b punktas pakeičiamas taip: „b) taikydamos 6 straipsnį (maksimalus savaitės darbo laikas), ne ilgesnį kaip keturių mėnesių pamatinį laikotarpį. Tačiau valstybės narės įstatymais ar kitais teisės aktais dėl objektyvių ar techninių priežasčių arba dėl priežasčių, susijusių su darbo organizavimu, gali pratęsti pamatinį laikotarpį iki dvylikos mėnesių, su sąlyga, kad būtų laikomasi bendrųjų principų dėl darbuotojų saugos ir sveikatos apsaugos ir, kad būtų konsultuojamasi su darbdavių atstovais ir atitinkamų darbuotojų atstovais bei stengiamasi skatinti visas tinkamas socialinio dialogo formas, įskaitant ir derybas šalių pageidavimu. Jeigu darbo sutartis sudaryta trumpesniam nei vienerių metų laikotarpiui, pamatinis laikotarpis negali būti ilgesnis už darbo sutarties trukmę. Pagal 7 straipsnį suteiktas mokamų kasmetinių atostogų laikas ir atostogų dėl ligos laikas nėra įtraukiami apskaičiuojant vidurkį arba jam nedaro įtakos;“ 5 . 17 straipsnis iš dalies pakeičiamas taip: a) 1 dalyje žodžiai „nuo 3-6, 8 ir 16 straipsnių“ pakeičiami žodžiais „nuo 3-6, 8 straipsnių ir 16 straipsnio a ir c punktų“. b) 2 dalyje žodžiai „su sąlyga, kad darbuotojams suteikiamas lygiavertis kompensuojamojo poilsio laikas“ pakeičiami žodžiais „su sąlyga, kad darbuotojams per tinkamą laikotarpį, kuris negali būti ilgesnis kaip 72 valandos , nustatomas nacionalinės teisės aktais, kolektyvine sutartimi arba darbdavių ir darbuotojų susitarimu, suteikiamas lygiavertis kompensuojamojo poilsio laikas“. c) 3 dalies įvadiniame sakinyje žodžiai „nuo 3, 4, 5, 8 ir 16 straipsnių“ pakeičiami žodžiais „nuo 3, 4, 5, 8 straipsnių ir 16 straipsnio a ir c punktų“. d) 5 dalis iš dalies keičiama taip: i) Pirmoji pastraipa keičiama taip: „Remiantis šio straipsnio 2 dalimi, nuo 6 straipsnio leidžiama nukrypti mokomąją praktiką atliekantiems gydytojams, vadovaujantis šios dalies antrame – septintame šeštame punktuose išdėstytomis nuostatomis“. ii) Paskutinioji pastraipa panaikinama. 6 . b) 18 straipsnio trečiojoje pastraipoje žodžiai „su sąlyga, kad atitinkamiems darbuotojams suteikiamas lygiavertis kompensuojamojo poilsio laikas“ pakeičiami žodžiais „su sąlyga, kad per tinkamą laikotarpį, kuris negali būti ilgesnis kaip septyniasdešimt dvi valandos , nustatomas nacionalinės teisės aktais, kolektyvine sutartimi arba darbdavių ir darbuotojų susitarimu, atitinkamiems darbuotojams suteikiamas lygiavertis kompensuojamojo poilsio laikas“. 7 . 19 straipsnis pakeičiamas taip: „Laikydamosi bendrųjų principų dėl darbuotojų saugos ir sveikatos apsaugos valstybės narės gali leisti dėl objektyvių arba techninių, arba darbo organizavimo priežasčių kolektyvinėse sutartyse arba susitarimuose, sudarytuose tarp darbdavių ir darbuotojų, nustatyti jokiu būdu ne ilgesnius kaip 12 mėnesių pamatinius laikotarpius, susijusius su maksimalia darbo savaitės trukme“. „Laikydamosi bendrųjų principų dėl darbuotojų saugos ir sveikatos apsaugos, valstybės narės gali leisti dėl objektyvių arba techninių, arba darbo organizavimo priežasčių, nustatyti ne ilgesnį kaip 12 mėnesių pamatinį laikotarpį , susijusius su maksimalia darbo savaitės trukme. Tai galima padaryti: a) kolektyvine sutartimi arba darbdavių ir darbuotojų susitarimu, kaip numatyta 18 straipsnyje; b) įstatymu ar kitu teisės aktu, jeigu valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti: – kad darbdavys laiku praneštų ir pasikonsultuotų su darbuotojais ir/arba jų atstovais dėl tokių pamatinių laikotarpių įvedimo; – kad darbdavys imtųsi būtinų priemonių siekiant išvengti pavojaus sveikatai ir saugai, kurį gali sukelti tokių pamatinių laikotarpių įvedimas.“ 8 . 20 straipsnio 2 dalis panaikinama. 9 . 22 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) 1 dalis pakeičiama taip: "1. Valstybės narės, ne ilgiau kaip trejus metus nuo direktyvos [2005/--/EB] 3 straipsnyje nurodytos datos , gali netaikyti 6 straipsnio, jeigu jos laikosi bendrųjų principų dėl darbuotojų saugos ir sveikatos apsaugos. Tačiau tokia galimybė turi būti aiškiai numatyta kolektyvinėje sutartyje arba atitinkamu lygmeniu sudarytuose susitarimuose tarp darbdavių ir darbuotojų arba nacionaliniuose teisės aktuose . " Tokios galimybės taikymas taip pat gali būti numatytas darbdavio ir darbuotojo susitarimu, jeigu negalioja jokia kolektyvinė sutartis ir įmonėje ar atitinkamoje įstaigoje nėra darbuotojų atstovybės, pagal nacionalinius teisės aktus ir (arba) praktiką įgaliotos šioje srityje sudaryti kolektyvinę sutartį ar darbdavių ir darbuotojų susitarimą. b) Įterpiama tokia 1a dalis: „1a Bet kokiu atveju valstybės narės, kurios pasinaudoja 1 dalyje nurodyta galimybe, turi imtis būtinų priemonių užtikrinti, kad: a) darbdavys nereikalautų iš darbuotojo dirbti per septynias dienas daugiau kaip 48 valandas, apskaičiuotas kaip 16 straipsnio b punkte nurodyto pamatinio laikotarpio vidurkis, jei jis negavo rašytinio darbuotojo sutikimo dirbti tokį darbą. Toks sutikimas galioja ne ilgiau kaip vienerius metus, jis gali būti pratęstas. Sutikimas, duotas pasirašant individualią darbo sutartį arba bandomojo laikotarpio metu, yra niekinis ir negaliojantis; b) darbuotojas dėl darbdavio veiksmų nepatirtų jokių nuostolių dėl to, kad jis nenori sutikti dirbti tokį darbą; c) darbuotojas nedirbtų daugiau kaip šešiasdešimt penkiasdešimt penkias valandas per savaitę, nebent kolektyvinėje sutartyje ar susitarime, sudarytame tarp darbdavių ir darbuotojų, numatyta kitaip; d) darbdavys vestų visų tokį darbą dirbančių darbuotojų ir realiai dirbtų darbo valandų nuolatos atnaujinamą apskaitą ir apskaitą, pagal kurią būtų galima nustatyti, kad yra laikomasi šios direktyvos nuostatų; e) apskaita būtų pateikiama kompetentingoms institucijoms, kurios dėl su darbuotojų sauga ir (arba) sveikata susijusių priežasčių gali uždrausti arba apriboti galimybę viršyti maksimalią savaitės darbo laiko trukmę ; f) kompetentingų institucijų prašymu darbdavys pateiktų joms informaciją apie tuos atvejus, kai darbuotojai sutiko per septynias dienas dirbti daugiau kaip 48 valandas, apskaičiuotas kaip 16 straipsnio b punkte nurodyto pamatinio laikotarpio vidurkis ir apskaitas, pagal kurias būtų galima nustatyti, kad yra laikomasi šios direktyvos nuostatų .“ b) Įterpiama tokia 1b dalis: „1b. Valstybės narės, kurios prieš direktyvos [2005/--/EB] 3 straipsnyje nurodytą datą gali pasinaudoti šiame straipsnyje numatyta galimybe, dėl priežasčių, susijusių su jų darbo rinkos organizacija, gali paprašyti, kad šia galimybe būtų galima naudotis ilgiau nei numatyta šio straipsnio 1 dalyje. Komisija sprendžia ar patenkinti tokį prašymą ir nurodo priimto sprendimo motyvus.“ d) Įterpiama tokia 1c dalis: „1c: Valstybės narės gali nustatyti, kad bet koks darbuotojo sutikimas, duotas prieš direktyvos [2005/--/EB] 3 straipsnyje nurodytą datą, skaičiuojant nuo šios datos, galios ne ilgiau kaip vienerius metus. " 10 . Įterpiamas toks 24a straipsnis: „24a straipsnis Vertinimo ataskaita dėl įgyvendinimo Ne vėliau kaip praėjus penkeriems trejiems metams nuo direktyvos [2005/--/EB] 3 straipsnyje numatytos datos, Komisija pateikia ataskaitą Europos Parlamentui, Tarybai ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui dėl šios direktyvos nuostatų, ypač 19 ir 22 straipsni ų 1 ir 2 dalių, įgyvendinimo ir prireikus prideda atitinkamus pasiūlymus , kuriais visų pirma siekiama, jei Komisija mano esant reikalinga, laipsniškai panaikinti šią nuostatą . Komisija, gavusi prašymą pagal 22 straipsnio 1b dalį, taip pat pateikia pirmiau minėtą ataskaitą ir prireikus prideda atitinkamus pasiūlymus. " 2 straipsnis Valstybės narės nustato nuobaudų sistemą, taikomą pažeidus nacionalines nuostatas, priimtas šios direktyvos įgyvendinimui, ir imasi visų reikiamų priemonių, kad užtikrintų šių nuobaudų taikymą. Numatytos nuobaudos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios. Valstybės narės ne vėliau kaip 3 straipsnyje numatytą dieną praneša apie šias nuostatas Komisijai ir kaip galima greičiau informuoja apie visus vėlesnius pakeitimus. Jos ypač užtikrina, kad darbuotojams ir (arba) jų atstovams būtų numatytos adekvačios procedūros, siekiant kad šioje direktyvoje numatyti įpareigojimai būtų vykdomi. 3 straipsnis Valstybės narės ne vėliau kaip [data] priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurių reikia nacionalinėms nuostatoms priderinti prie šios direktyvos arba užtikrina, kad socialiniai partneriai susitarimo būdu įgyvendino reikalingas nuostatas. Valstybės narės imasi visų reikalingų priemonių, kurios jas įgalintų bet kuriuo momentu užtikrinti, kad direktyvoje nustatyti rezultatai yra pasiekti. Jos nedelsdamos šias nuostatas perduoda Komisijai, taip pat perduoda koreliacijos lentelę, kurioje nurodyti ryšiai tarp minėtų nuostatų ir šios direktyvos. Kai valstybės narės patvirtina šias nuostatas, jose pateikiama nuoroda į šią direktyvą arba tokia nuoroda pateikiama oficialiai jas paskelbiant. Išsamias nuorodų taisykles patvirtina valstybės narės. 4 straipsnis Ši direktyva įsigalioja kitą dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . 5 straipsnis Ši direktyva skirta valstybėms narėms. Priimta Briuselyje,[data] Europos Parlamento vardu Tarybos vardu Pirmininkas Pirmininkas […] […] [1] KOM(2004) 607 galutinis. [2] OL C …., …. .. .., p. … [3] OL C …., …. .. .., p. … [4] OL C …., …. .. .., p. … [5] OL C …., …. .. .., p. … [6] OL C …., …. .. .., p. … [7] OL C …., …. .. .., p. … [8] OL C …., …. .. .., p. … [9] 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų, OL L 299, 2003 11 18, p. 9. [10] 1989 birželio 12 d. Tarybos direktyva 89/391/EEB dėl dėl priemonių darbuotojų saugai ir sveikatos apsaugai darbe gerinti nustatymo, OL L 183, 1989 6 29, p. 1. [11] 1993 m. lapkričio 23 d. Tarybos direktyva 93/104/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų, OL L 307, 1993 12 13, p. 18.