(4)2017 m. kovo 29 d. Jungtinė Karalystė pranešė Europos Vadovų Tarybai apie savo ketinimą išstoti iš Europos Sąjungos. Išstojusi iš Europos Sąjungos Jungtinė Karalystė taps trečiąja šalimi. Kadangi esama netikrumo dėl Jungtinės Karalystės išstojimo datos ir sąlygų, taip pat dėl Jungtinės Karalystės būsimų santykių su ES, šiame dokumente neaptariamas galimas ekonominis skirtingų scenarijų poveikis. Jeigu Jungtinė Karalystė išstos iš Europos Sąjungos remdamasi susitarimu dėl išstojimo, dėl kurio susitarė Jungtinės Karalystės Vyriausybė ir kurį 2018 m. lapkričio 25 d. patvirtino Europos Vadovų Taryba (50 straipsnis), Sąjungos teisė, įskaitant Europos semestrą, bus toliau taikoma Jungtinei Karalystei ir jos teritorijoje tame susitarime nustatytu pereinamuoju laikotarpiu;

(5)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

(6)šiuo metu Jungtinei Karalystei taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė iki 2019–2020 m. 2018–2019 m. konvergencijos programoje Vyriausybė numato, kad nominalus deficitas padidės nuo 1,2 % BVP 2018–2019 m. iki 1,4 % BVP 2019–2020 m. ir sumažės iki 1,1 % BVP 2020–2021 m. Konvergencijos programoje nenurodytas vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas. Konvergencijos programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP sumažės nuo 85,5 % nuo 2018–2019 m. iki 83,3 % 2019–2020 m. ir iki 82,9 % 2020–2021 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Nors priemonės, kurių reikia planuojamiems deficito tikslams pasiekti, apskritai yra pakankamai konkretizuotos, didėjantis valdžios sektoriaus išlaidų poreikis kai kuriose srityse gali trukdyti užtikrinti planuojamą deficito raidą;

(7)2018 m. liepos 13 d. Taryba rekomendavo Jungtinei Karalystei užtikrinti, kad 2019–2020 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalusis augimas neviršytų 1,6 % – tai atitiktų 0,6 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, esama rizikos, kad 2019–2020 m. bus labai nukrypta nuo prevencinės dalies reikalavimų;

(8)atsižvelgiant į 60 % BVP viršijantį Jungtinės Karalystės valdžios sektoriaus skolos santykį ir prognozuojamą 0,3 % gamybos apimties atotrūkį, 2020–2021 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalusis augimas turėtų neviršyti 1,9 % – tai atitinka 0,6 % BVP struktūrinį koregavimą pagal reikalavimų matricą taikant Stabilumo ir augimo paktą. Jeigu politika nesikeis, esama rizikos, kad 2020–2021 m. nuo reikalavimo bus labai nukrypta. Numatoma, kad dėl leidžiamo metinio 0,25 % nuokrypio Jungtinė Karalystė 2019–2020 m. laikysis pereinamojo laikotarpio skolos taisyklės, o 2020–2021 m. – skolos taisyklės. Apskritai Taryba mano, kad 2019–2020 m. Jungtinė Karalystė turi būti pasirengusi imtis papildomų priemonių, kad būtų laikomasi Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

(9)Jungtinė Karalystė ilgą laiką buvo G 7 šalis, kurioje kapitalo investicijos, kaip BVP dalis, buvo mažiausios. Be to, investicijos itin smarkiai sumažėjo per finansų krizę, o privačiųjų investicijų atsigavimas po krizės sustojo. Jungtinės Karalystės investicijų į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą intensyvumas per pastarąjį dešimtmetį sudarė maždaug 1,7 % BVP, tai yra mažiau už ES vidurkį. Investicijos į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą sutelktos tik keliose bendrovėse ir regionuose. Šie plataus masto fizinio ir žmogiškojo kapitalo trūkumai yra pagrindinė palyginti mažo ir stagnuojančio Jungtinės Karalystės darbo našumo priežastis;

(10)Jungtinėje Karalystėje nuolat jaučiamas būsto stygius. Pokrizinis būsto statybos atsigavimas prarado pagreitį. Atsiranda pajėgumų apribojimų, o gyvenamųjų namų statybų apimtis atsilieka nuo to, kas būtina numatomai paklausai patenkinti. Būsto ir nuomos kainos tebėra didelės, visų pirma vietovėse, kuriose didelė būsto paklausa, yra ir pervertinimo požymių. Šiuo metu nuosavą būstą turi daug mažiau jaunų suaugusiųjų. Vyriausybė įgyvendina įvairias būsto pasiūlos didinimo priemones. Vis dėlto naujiems būstams skiriamos žemės kiekį ir vietą vis dar riboja griežtas žemės rinkos reguliavimas, ypač aplink didmiesčius ir miestus;

(11)infrastruktūros tinklams modernizuoti ir plėsti, mažinant projektų sąnaudas ir išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, reikia didelių investicijų. Kelių, geležinkelių ir oro transporto tinklų pajėgumų apkrova didėja. Jungtinė Karalystė turi sukurti daug naujų ir ekologiškesnių energijos gamybos ir tiekimo pajėgumų. Jungtinės Karalystės infrastruktūros plėtra paprastai yra brangi ir lėta. Po kelių dešimtmečių per mažų viešųjų investicijų Vyriausybė pradeda spręsti nepakankamos infrastruktūros problemą, tačiau bus sudėtinga ekonomiškai efektyviai užtikrinti Vyriausybės projekcijose numatytą reikiamą išorinį finansavimą;

(12)nors nedarbo lygis žemas, realusis darbo užmokestis vis dar nesiekia ikikrizinio aukščiausio taško. Didelės dalies žemos kvalifikacijos darbuotojų karjeros perspektyvos ribotos – tai mažina našumą ir iš dalies lemia didelį dirbančiųjų skurdą. Yra galimybių gerinti švietimo ir mokymo sistemų veiksmingumą ugdant pagrindinius gebėjimus ir techninius įgūdžius. Vyriausybė vykdo mokymo tiek mokykloje, tiek darbo vietoje reformas, tačiau bendras užsiregistravusiųjų mokytis pagal naują dvejopą sistemą skaičius yra gerokai mažesnis, nei tikėtasi;

(13)per 2019 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Jungtinės Karalystės ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2019 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2018–2019 m. konvergencijos programą bei 2019 m. nacionalinę reformų programą ir veiksmus, kurių Jungtinė Karalystė ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Jungtinės Karalystės politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires. Tai atitinka būtinybę stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

(14)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2018–2019 m. konvergencijos programą, o jos nuomonė atspindėta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

REKOMENDUOJA Jungtinei Karalystei 2019 ir 2020 m. imtis šių veiksmų:

1.Užtikrinti, kad 2020–2021 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalusis augimas neviršytų 1,9 %, o tai atitiktų 0,6 % BVP metinį struktūrinį koregavimą.

2.Vykdant su investicijomis susijusią ekonominę politiką sutelkti dėmesį į mokslinius tyrimus ir inovacijas, būstą, mokymą ir įgūdžių lavinimą, darnųjį transportą ir perėjimą prie mažo anglies dioksido kiekio energetikos, atsižvelgiant į regioninę įvairovę.

Priimta Briuselyje