Komisijos komunikatas Tarybai ir Europos Parlamentui - Nepageidaujamos priegaudos sumažinimo ir jos išmetimo į jūrą panaikinimo Europos žvejyboje politika {SEK(2007) 380} {SEK(2007) 381} /* KOM/2007/0136 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 28.3.2007 KOM(2007) 136 galutinis KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI Nepageidaujamos priegaudos sumažinimo ir jos išmetimo į jūrą panaikinimo Europos žvejyboje politika {SEK(2007) 380}{SEK(2007) 381} KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI Nepageidaujamos priegaudos sumažinimo ir jos išmetimo į jūrą panaikinimo Europos žvejyboje politika 1. BENDRIJOS įSIPAREIGOJIMAS SUMAžINTI PRIEGAUDOS IšMETIMą į JūRą Priegaudos išmetimas į jūrą − kaip priegauda sugautos negyvos, nepageidaujamos žuvies išvertimas už borto − rimta problema Europos žvejyboje, kurios sprendimui, Komisijos nuomone, turi būti teikiama ypatinga svarba. Šio komunikato tikslas − inicijuoti politiką, kuria bus sumažinta nepageidaujama priegauda ir palaipsniui panaikintas jos išmetimas į jūrą Europos žvejyboje. Naująja priegaudos išmetimo į jūrą panaikinimo politika bus sumažinta nepageidaujama priegauda skatinant elgesio modelius ir technologijas, kuriais jos vengiama. Politikos priemonės yra laipsniškas priegaudos išmetimo į jūrą draudimo įvedimas, t. y. visos sugautos žuvys ir vėžiagyviai turės būti iškraunami, ir papildomos priemonės, pavyzdžiui, skatinimas gerinti žvejybos priemonių selektyvumą, žvejybos ploto keitimo reikalavimai ir žvejybos rajonų uždarymas realiuoju laiku. Pagrindinis politikos įgyvendinimo principas − pirmiausia reguliuoti sugaunamus, o ne iškraunamus žuvų kiekius. Pagal politiką valdymas bus pagrįstas ne su specialiais techniniais sprendimais susijusiais reglamentais, o greičiau konkrečių rezultatų − didžiausio priimtino poveikio − pasiekimo reikalavimais. Tokiu į rezultatus orientuotu valdymu sektoriui, kiek galima, bus suteikta galimybė nustatyti techninius sprendimus, kurie būtų ekonomiškai ir praktiškai įmanomi ir duotų reikiamų rezultatų. Tai svarbus požiūrio pokytis įgyvendinant bendrąją žuvininkystės politiką. Komisija nurodė 2002 m. priimtame šį klausimą nagrinėjančiame komunikate[1], kad priegaudos išmetimo į jūrą sumažinimas Europos žvejyboje yra svarbus tikslas bendrosios žuvininkystės politikos ateities požiūriu. Vėliau 2003 m. balandžio 3 d. Taryba priėmė išvadas, kuriomis Komisija buvo raginama ištirti įvairius šios problemos sprendimo būdus ir ypač skatinti priegaudos išmetimo į jūrą sumažinimo bandomųjų projektų įgyvendinimą bendradarbiaujant su žuvininkystės pramone. Tačiau, nors keli projektai buvo įgyvendinti ir jų rezultatai buvo geri, daugumai žvejybos būdų jie neturi įtakos, o poveikis bendrai priegaudai yra nereikšmingas. Šiame komunikate pateikiami klausimai diskusijoms ir nubrėžiamas politikos požiūris siekiant sumažinti nepageidaujamą priegaudą ir palaipsniui panaikinti jos išmetimą į jūrą. Daugiau pagrindinės informacijos galima rasti su šiuo komunikatu susijusiame Komisijos tarnybų darbiniame dokumente[2]. 2. PRIEGAUDOS IšMETIMO į JūRą POVEIKIS, PRIEžASTYS IR MASTAS JT MŽŪO apibrėžia išmetimą į jūrą kaip tokią sugauto žuvų kiekio visos gyvūninės kilmės organinės medžiagos dalį, kuri išmetama arba išverčiama į jūrą dėl bet kokios priežasties. Jis neapima augalinės medžiagos ir atliekų po žvejybos, tokių kaip viduriai. Į jūrą išmetamos žuvys gali būti negyvos arba gyvos[3]. Ši į jūrą išmetama dalis gali būti sudaryta iš komerciškai naudojamų rūšių, bet jos rinkos sumetimais, dėl kvotų apribojimų arba mažiausio iškrauti leistinų žuvų dydžio negabenamos į krantą. Pagal šią apibrėžtį į jūrą išmetamai daliai gali priklausyti ir bet koks kitas atsitiktinai sugautas organizmas, pavyzdžiui, žuvys, vėžiagyviai, moliuskai, jūrų žinduoliai ir jūrų paukščiai, kuris nebuvo žvejojamas. Nepageidaujamos priegaudos sugavimas ir po to jos išmetimas į jūrą sukelia kelias neigiamas pasekmes. Nepageidaujama priegauda yra visuomenės išteklių švaistymas. Sugaunant tikslinių rūšių jauniklius mažėja tų rūšių žvejybos galimybės ir neršto išteklių biomasė ateityje, nes sugauti jaunikliai nebegalės susilaukti palikuonių būsimais neršto sezonais. Į jūrą išmetant tikslinių rūšių subrendusius individus iškart sumažinama tos rūšies neršto išteklių biomasė. Sugavus ir išmetus žuvis, vėžiagyvius, jūrų paukščius arba jūrų žinduolius, kurie nebuvo žvejojami, daromas nereikalingas neigiamas poveikis jūrų ekosistemai, nes pažeidžiamas ekosistemos funkcionavimas ir jos biologinė įvairovė neduodant jokios naudos visuomenei. Tam tikrų jūrų organizmų, įskaitant kai kurias ryklių ir rajų rūšis, sužvejojimo rizika labai didelė, todėl jų gali labai sumažėti, nors jie būtų sugaunami tik kaip nepageidaujama priegauda. Tokiais atvejais net ir kelių individų atsitiktinis užmušimas gali būti lemiamas biologinės įvairovės požiūriu. Nepageidaujamos priegaudos grąžinimas į jūrą nesumažina problemos, nes dauguma žuvų ir vėžiagyvių bus negyvi arba jūroje išgyvens neilgai po to, kai jie bus sugauti ir vėl išmesti į jūrą. Sugauti jūrų organizmai į jūrą išmetami dėl ekonominių sumetimų ir (arba) dėl kai kurių galiojančių reglamentų. Daugelyje žvejybos rajonų yra didelių ekonominių paskatų žuvis išmesti į jūrą, kad būtų kuo labiau padidinta iškrauto kiekio vertė (vadinamoji „geriausių rūšių atranka“, angl. − „high-grading“), ypač kai skirtingų dydžių arba kokybės žuvų rinkos kainos yra nevienodos arba kai tuo pat metu sugaunamos labai skirtingos rinkos vertės rūšys. Be to, kai kurių organizmų vertė gali būti nedidelė arba jos visai nebūti, nes jiems nėra rinkos. Bet net jei rinka yra, tvarkyti ir naudoti visiems sugautiems tinkamiems parduoti organizmams laikyti skirtą sandėliavimo vietą laive, kai pirmenybė galėtų būti teikiama didelę vertę turintiems organizmams, yra brangu ir tai galėtų sukelti didelius ekonominius nuostolius. Kai kurių šiuo metu naudojamų reguliavimo priemonių taikymas neišvengiamai lemia priegaudos išmetimą. Pasitikėjimas bendru leidžiamu sugauti kiekiu kaip pagrindine valdymo priemone kelių rūšių žuvų žvejyboje lemia priegaudos išmetimą į jūrą, kai sugaunami kvotą viršijantys kai kurių rūšių kiekiai, o kitų rūšių kvota tebėra neišnaudota. Mažiausio iškrauti leistinų žuvų dydžio taikymas taip pat lemia priegaudos išmetimą į jūrą, ypač kelių rūšių žuvų žvejyboje, kurioje tuo pat metu sugaunamų rūšių suaugusios žuvys yra skirtingo dydžio. Priegaudos išmetimo į jūrą Europos žvejyboje duomenys sistemingai renkami pagal Duomenų rinkimo reglamentą nuo 2002 m. Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komitetas (toliau − ŽMTEK) remdamasis 2003−2005 m. duomenimis pateikė pirminę į jūrą išmetamos priegaudos kiekio apžvalgą[4]. Žvejojant giliavandenių žuvų išteklius įvairiais tipiškais žvejybos būdais sugautų žuvų svorio išmetamos priegaudos kiekis yra 20−60 %. Apskaičiuota, kad Baltijos jūros menkių žvejyboje išmetamas nedidelis priegaudos kiekis. Apskaičiuota, kad Šiaurės jūroje žvejojant plačiažiočiais tralais į jūrą išmetama 40−60 % priegaudos, o priedugnio tralais − apytikriai 40 %. Į vakarus nuo Britų salų esančiuose rajonuose žvejojant dugniniais tralavimo įrenginiais į jūrą išmetama 20−40 % priegaudos. Labiau į pietus esančiuose Atlanto vandenyse sieniniais ir žiauniniais tinklais žvejojantys Bendrijos laivai į jūrą išmeta mažiau kaip 20 % priegaudos, o dugniniais tralavimo įrenginiais žvejojantys laivai − 30−60 % priegaudos. Turimi duomenys neapima visų žvejybos būdų ir žuvų rūšių, o kai kurie duomenys nėra reprezentatyvūs. Todėl ŽMTEK negalėjo įvertinti bendros absoliučios į jūrą išmetamos priegaudos Europos žvejyboje. Pagal ankstesniais tyrimais[5] pagrįstus vertinimus Šiaurės jūroje dešimtajame dešimtmetyje išmesta priegauda buvo 500 000−880 000 tonų; didžiausią žuvų kiekį išmetė jūrų liežuvius žvejojantys plačiažiočiais tralais žvejojantys traleriai, omarus gaudantys traleriai ir kai kuriais metais baltažuves žvejojantys traleriai. 3. PRIEGAUDOS IšMETIMO į JūRą DRAUDIMO LAIPSNIšKO įVEDIMO IR NEPAGEIDAUJAMOS PRIEGAUDOS SUMAžINIMO PRIEMONėS Nepageidaujamos priegaudos sumažinimo politika uždraudžiant komercinių rūšių išmetimą į jūrą buvo inter alia imta taikyti kai kuriems Norvegijos, Islandijos, Kanados ir Naujosios Zelandijos žvejybos būdams. Šių valstybių patirtis daugiausia susijusi su žvejyba, kurios metu galima žvejoti vieną rūšį vienu metu, todėl su problemomis, kylančiomis žvejyboje, kurios metu sugaunamos kelių rūšių žuvys, nesusiduriama. Bendrijoje yra tam tikrų žvejybos rajonų, pavyzdžiui, daugelis pelaginių žuvų žvejybos rajonų, kuriuose galima žvejoti vienos rūšies žuvis ir kuriuose gali būti pritaikoma tarptautinė patirtis. Tačiau Bendrijoje yra daug giliavandenių žuvų žvejybos rajonų, kuriuose tuo pat metu sugaunamos kelių rūšių žuvys ir kuriuose ši patirtis negali būti tiesiogiai taikoma. Todėl siekiant sumažinti nepageidaujamą priegaudą ir palaipsniui panaikinti priegaudos išmetimą į jūrą Europos žvejyboje reikės derinti kelias priemones. Naujosios priegaudos išmetimo į jūrą panaikinimo politikos tikslas − baigti priegaudos išmetimo į jūrą praktiką. Šis tikslas ES vandenyse bus pasiektas remiantis atskiriems žvejybos būdams pritaikytais planais, į kuriuos galėtų būti įtraukti priegaudos išmetimo į jūrą draudimai ir kitos papildomos priegaudos sumažinimo priemonės. Tuo pat metu Bendrija skatins regioninių žvejybos valdymo organizacijų pateikiamas priegaudos išmetimo į jūrą panaikinimo iniciatyvas. Priegaudos išmetimo į jūrą draudimai būtų taikomi visoms žuvims ir vėžiagyviams. Gali būti daromos išimtys, kai aiškiai įrodoma, kad tam tikruose žvejybos rajonuose išmestų tam tikrų rūšių ilgalaikio išgyvenimo procentas yra didelis. Galiojančios valdymo priemonės, kuriomis šiuo metu skatinamas priegaudos išmetimas į jūrą kelių rūšių žuvų žvejyboje, turi būti peržiūrėtos, o jų naudojimas persvarstytas siekiant sumažinti arba baigti tokį paskatinimą. BLSK taikymas kelių rūšių žuvų žvejyboje nenaudojant papildomų žvejybos pastangos kontrolės priemonių paskatins tolesnį rūšių, kurių kvotą laivas jau išnaudojo, žvejojimą tol, kol laivas sugaus rūšių, kurioms jis dar turi kvotą. Todėl BLSK turi būti derinamas su žvejybos pastangos apribojimo priemonėmis, kai žvejyba baigiama likus tik kelių rūšių žvejybos kvotoms. Be to, kelių rūšių žuvų žvejyboje gali reikėti sukurti kvotų perdavimo ir tam tikro lankstumo mechanizmą. Pagal mažiausio iškrauti leistinų žuvų dydžio reikalavimus šiuo metu į jūrą turi būti išmetamos verslinio dydžio reikalavimų neatitinkančios žuvys. Jei būtų nustatytas reikalavimas iškrauti visas žuvis, žuvų jaunikliai turėtų būti apsaugoti nuo specializuotos žvejybos paskelbiant tokių žuvų prekybą, o ne iškrovimą neteisėta ir vietoj to nustatant žmonėms vartoti skirtų žuvų mažiausius prekybinius dydžius. Siekiant sumažinti nepageidaujamą priegaudą ir panaikinti jos išmetimą į jūrą gali būti naudojamos ir kitos galiojančios bendrosios žvejybos politikos priemonės ir papildomos priemonės. Tokios priemonės apima skatinimą tobulinti ir naudoti selektyvius žvejybos įrankius, žvejybos rajonų uždarymą realiuoju laiku, žvejybos plotų keitimo įpareigojimą, kvotų lankstumą, mokesčius už nepageidaujamą priegaudą ir nepageidaujamos priegaudos nusavinimą. Priegaudos išmetimo į jūrą draudimas yra pati veiksmingiausia priemonė žvejybos sektoriui paskatinti sumažinti nepageidaujamą priegaudą. Kartu su priegaudos išmetimo į jūrą draudimu bus nustatytas mokestis už nepageidaujamą priegaudą, tai skatins tobulinti technologijas ir praktiką, kurios padės sumažinti nepageidaujamų žuvų sužvejojamą kiekį. Priegaudos išmetimo į jūrą draudimu ir papildomomis priemonėmis, pavyzdžiui, žvejybos rajonų uždarymu realiuoju laiku ir žvejybos ploto keitimo įpareigojimu, bus suteiktas tvirtas stimulas ir gairės išvengti priegaudos. Vietoj išsamių techninių reglamentų priėmimo bus taikomas didžiausiu priimtinu žvejybos operacijų poveikiu pagrįstas požiūris. Dėl šios politikos sumažėsiantis neigiamas žvejybos poveikis − nereikalingas jūros organizmų užmušimas žvejojant. Taigi didžiausios priimtinos netinkamų parduoti, jaunų arba kvotą viršijančių organizmų priegaudos standartai bus nustatyti pagal atskirus žvejybos būdus. Šiais standartais iš pradžių bus siekiama sumažinti priegaudą palyginti su dabartine padėtimi ir jie bus palaipsniui toliau griežtinami siekiant paskatinti technologijų plėtrą ir žvejybos praktikos pritaikymus, kuriais bus išvengiama tokios priegaudos. Taigi šios iniciatyvos esmė − palaipsniui panaikinti priegaudos išmetimą į jūrą ir pastebimai sumažinti nepageidaujamą priegaudą remiantis valdymu, kuriuo pabrėžiami tikslai, o ne priemonės. Toks požiūris bus svarbus Europos žvejybos valdymo pokytis. Pagal šį požiūrį išsamūs su žvejybos įrankiais ir žvejybos praktika susiję mikrovaldymo reikalavimai pakeičiami konkrečių rezultatų (didžiausios priimtinos priegaudos) reikalavimais, ir sektorius gali laisvai pasirinkti tuos sprendimus, kurie labiausiai suderinami su praktine ir ekonomine žvejybos būdo tikrove. Taigi požiūris bus tvirtai pagrįstas žvejybos sektoriaus iniciatyva nustatyti techninius sprendimus ir spręsti kitus įgyvendinimo klausimus. Reikalavimas iškrauti visas žuvis reikš, kad kartais bus iškraunamos žuvys, kurių kvota bus viršyta, arba mažesnės už mažiausią prekybinį dydį žuvys. Būtina svarstyti, ar ši iškrauta priegauda turėtų būti įskaičiuojama į kvotas ir ar kvotų sistema turėtų būti pakeista, kad į ją būtų įtraukta priegauda. Turi būti svarstoma, kaip parduoti šią priegaudą: ar ji bus parduodama įprastose rinkos sistemose, žmonėms vartoti (jei ji bus didesnė nei mažiausias tinkamas parduoti dydis), žuvų miltams ir taukams gaminti arba kitu tikslu. Turi būti nuspręsta, ar įplaukų iš tokios prekybos dalis galėtų būti skirta padengti naujoms išlaidoms, arba valdžios institucijų, arba pačių žvejų patirtoms įgyvendinant priegaudos išmetimo į jūrą panaikinimo priemones, ir kokiu būdu. 4. STEBėJIMAS IR KONTROLė Atsižvelgiant į su priegaudos išmetimu į jūrą susijusias dideles ekonomines paskatas, tikėtina, kad priėmus priegaudos sumažinimo politiką, įskaitant priegaudos išmetimo į jūrą draudimą, žuvys į jūrą vis dar galės būti išmetamos, jei vykdymas bus nepakankamai užtikrinamas arba teisinės pasekmės neatitiks dėl išmetimo į jūrą gaunamos tiesioginės ekonominės naudos. Taigi Komisijos nuomone vykdymo užtikrinimas yra pagrindinis su politikos įgyvendinimu susijęs uždavinys. Komisija pasiūlys su priegauda susijusias valdymo priemones, kurių stebėjimo sistemos gali būti praktiškai įgyvendinamos ir kurios yra ekonomiškos. Priegaudos išmetimą į jūrą sunku pastebėti jo metu, vėliau sunku jį pagrįsti dokumentais. Todėl galima tvirtinti, kad niekada nebus įmanoma visapusiškai užtikrinti priegaudos išmetimo į jūrą draudimo vykdymo ir užtikrinti, kad būtų baigti visi neteisėti priegaudos išmetimai į jūrą. Vis dėlto teigiami rezultatai bus pasiekti, jei pakankamai didelė žvejų dalis pakeis savo veiklos būdą (naudos selektyvesnių žvejybos įrankių ir pasitrauks iš rajonų, kuriuose priegauda pernelyg didelė), siekdami tvirtai laikytis išmetimo į jūrą draudimo ir (arba) todėl, kad pagal vykdymo užtikrinimo tvarką bus numatyta pakankamai spaudimo priemonių pažeidėjams. Stebėjimo schemos bus svarbi vykdymo užtikrinimo dalis. Tačiau tokios schemos negali būti vienas visiems tinkantis sprendimas, nes jos yra brangios, ypač kai žvejyboje dalyvauja daug mažų arba vidutinio dydžio laivų. Kaip rodo valstybių, kuriose buvo įgyvendintas priegaudos išmetimo į jūrą draudimas, įgyta patirtis, stebėjimo schemos privalo būti bendros vykdymo užtikrinimo tvarkos dalis, kuri turi apimti bent: - atidų iš atskirų laivų iškrautų kiekių stebėjimą kartu su sisteminga išsamių sugauto ir iškrauto kiekio duomenų analize ir tų duomenų lyginimą su laive esančių stebėtojų duomenimis, kai nėra įmanoma skirti stebėtojų į visus žvejybos laivus, - elektronines laivų žurnalų sistemas, kurios sudaro galimybę pateikti duomenis apie sugauto žuvų kiekio sudėtį beveik realiuoju laiku, ypač kai svarstomas kai kurių žvejybos rajonų uždarymas realiuoju laiku, - žvejybos įrankių stebėjimą ir kontrolę, - suinteresuotųjų šalių dalyvavimą ir bendradarbiavimą. Sugautų žuvų kiekiai, kurie turi būti iškraunami, nors žvejybos laivas jų negali parduoti (pvz., mažesnio nei tinkamas parduoti dydžio žuvys, leidžiamą kvotą viršijantys sugautų žuvų kiekiai), taip pat turi būti atidžiai stebimi siekiant užtikrinti, kad jie netrikdytų esamų teisėtų rinkų ir žvejybos laivams neduotų pelno, į kurį jie neturi teisės. Priegaudos stebėjimui ir analizei įgyvendinti, kad žvejybos rajonas būtų uždarytas realiuoju laiku, reikės nuolat rinkti ir analizuoti visų laivynų duomenis ir sukurti mechanizmą, kuriuo remdamasi Bendrijos įstaiga galėtų susisiekti su atitinkama valstybe nare dėl poreikio uždaryti žvejybos rajoną. Jei kvotos priemonės bus imtos taikyti lanksčiau, turi būti sukurti mechanizmai, kurie užtikrintų, kad toks lankstumas būtų taikomas panašiu būdu visoje Bendrijoje. Reikės stebėti, kaip siekiama šios politikos tikslų. Pagrindinis tikslas − sumažinti nepageidaujamą išžvejojamą jūros organizmų kiekį. Todėl svarbu, kad būtų įgyvendinamos mokslinės programos, skirtos stebėti atitinkamų populiacijų išžvejojamos dalies raidą. 5. NEPAGEIDAUJAMOS PRIEGAUDOS SUMAžINIMO POLITIKOS IR POKYčIUS SKATINANčIų INICIATYVų POVEIKIS VISUOMENEI Naujosios politikos ekonominis ir socialinis poveikis bus labai įvairus priklausomai nuo kiekvieno žvejybos būdo ir nuo jo priklausomų pakrantės bendruomenių ypatingos struktūros ir ekonominės padėties. Todėl ekonominio ir socialinio poveikio vertinimai bus atlikti konkrečių žvejybos būdų reglamentų lygmeniu. Laipsniškai įgyvendinant priegaudos išmetimo į jūrą panaikinimo politiką bendriausiu lygmeniu galėtų trumpam padidėti sąnaudos ir būti prarastos pajamos. Mažesnės vertės priegaudos tvarkymas ir laikymas kainuoja, ir pajamos nuo viso iškrauto kiekio sumažės. Su uždarais žvejybos rajonais ir perplaukimu į kitus žvejybos plotus susijusių reikalavimų taikymas gali reikšti, kad atstumai iki žvejybos plotų padidės, todėl pailgės žvejojimo laikas bei padidės išlaidos kurui. Privalomas selektyvių žvejybos įrankių naudojimas taip pat galėtų sumažinti pelningumą trumpuoju laikotarpiu. Kiti pokyčiai tikėtini tolesnėje prekybos ir paskirstymo grandinėje dėl žuvų, kurios iki šiol buvo išmetamos į jūrą, iškrovimo ir tvarkymo. Ilguoju laikotarpiu bus gauta ekonominės naudos, nes žuvų jauniklių ir kvotą viršijančių žuvų priegaudos sumažėjimas sąlygos didesnius ir sveikesnius išteklius, taigi ir didesnes žvejybos galimybes. Be to, galėtų būti sukurtos papildomos rinkos iš sužvejotų žuvų, kurios praeityje būdavo išmetamos į jūrą, gautiems produktams. Vykdymo užtikrinimą turėtų papildyti paskatinimas vengti nepageidaujamos priegaudos ir jos išmetimo į jūrą. Galimas paskatinimas − imti taikyti lengvatinį statusą, pavyzdžiui, galimybę lengvatine tvarka patekti į žvejybos rajonus, kuriuose užregistruota maža priegauda. Reikėtų svarstyti, ar iš Europos žuvininkystės fondo būtų galima remti reikalaujamų technologijų ir praktikos tobulinimą. Taip pat galėtų būti teikiama parama anksčiau į jūrą išmetamos žuvies, ypač neišvengiamos, mažos komercinės vertės arba jos neturinčių rūšių priegaudos, panaudojimo alternatyvoms rasti. Būtų galima svarstyti apie paramą pažangios žvejybos taktikos kūrimui, pagal kurią laivynai per informacines sistemas būtų informuojami apie rajonus, kuriuose didelė nepageidaujamos priegaudos rizika. 6. TOLESNI VEIKSMAI Laipsniško priegaudos išmetimo į jūrą panaikinimo ir nepageidaujamos priegaudos sumažinimo Europos žvejyboje politikos įgyvendinimo principai bus aptariami su valstybėmis narėmis ir suinteresuotosiomis šalimis remiantis šiuo dokumentu 2007 m. Bus nustatyta įgyvendinimo seka ir planas konkretiems žvejybos būdams. Pagal šį planą reglamentai bus parengti ir pateikti nuo 2008 m. Ilgalaikis planas bus laipsniškas visus Bendrijos žvejybos būdus aprėpiančių reglamentų parengimas. [1] KOM(2002) 656. Kiti komunikatai, kuriuose nagrinėjama išmetimo į jūrą problema aplinkosaugos požiūriu, yra KOM(2002) 186 ir KOM(2004) 438. [2] Techninis Komisijos komunikato pagrindas Nepageidaujamos priegaudos sumažinimo ir išmetimo į jūrą nutraukimo Europos žvejyboje politika . Komisijos tarnybų darbinis dokumentas − SEC(2007) 380. [3] JT MŽŪO Žuvininkystės techninis dokumentas Nr. 339 (1994); JT MŽŪO Žuvininkystės techninis dokumentas 547 (1996); JT MŽŪO Žuvininkystės techninis dokumentas Nr. 470 (2005). [4] ES laivyno išmetimas į jūrą . Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komiteto ataskaita. Komisijos tarnybų darbo dokumentas http://ec.europa.eu/fisheries/legislation/reports_en.htm.- . [5] Kaip apibendrinta JT MŽŪO Žuvininkystės techniniame dokumente Nr. 470 (2005).