Pasiūlymas TARYBOS REKOMENDACIJA dėl neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo /* COM/2012/0485 final - 2012/0234 (NLE) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS Naujų mokymosi galimybių svarba Šiandien galimybės mokytis – neribotos, peržengiančios valstybių sienas ir iš karto prieinamos. Žmonės mokosi ir naujų gebėjimų vis dažniau įgyja ne tik tradicinėse švietimo įstaigose (formalusis mokymasis), bet ir kitur. Svarbių dalykų pavieniui ar drauge su kitais mokomasi darbo vietoje, pilietinės visuomenės organizacijose ar virtualioje – interneto ir mobiliųjų prietaisų – erdvėje. Įmonės vis dažniau savo darbuotojams siūlo organizuoto, tačiau neformalaus mokymosi galimybių, kad jie galėtų pagerinti savo gebėjimus. Globalizuotame ir tarpusavyje susijusiame pasaulyje, kur technologijos padeda žmonėms mokytis pačiais įvairiausiais būdais, vis svarbesnė tampa savišvieta, pavyzdžiui, naudojantis nemokamais švietimo ištekliais ar nuotolinio mokymosi būdu. Norint įveikti sparčius ekonominius ir technologinius pokyčius, dažnesnį darbo vietos keitimą per žmogaus gyvenimą, ir siekiant paskatinti žmones įgyti geresnių ir reikalingesnių gebėjimų, kurie padidintų galimybę įsidarbinti, produktyvumą ir ekonomikos augimą, būtina pritraukti visus besimokančius asmenis ir suteikti jiems galimybę įgyti mokymosi patirties. Atsižvelgiant į šiandieninę situaciją – didėjantį nedarbą (visų pirma jaunimo) ir nepakankamą ekonomikos augimą, svarbu kuo skubiau pasinaudoti naujomis mokymosi galimybėmis už formaliojo švietimo sistemos ribų ir tokiu būdu įgytais gebėjimais: Europa turi padėti ugdyti tinkamus gebėjimus ir užtikrinti geresnę gebėjimų ir darbo vietos reikalavimų atitiktį, kad būtų padidintas konkurencingumas ir gerovė. Tokiomis aplinkybėmis švietimo ir kvalifikacijos sistemos turėtų suteikti galimybę visiems piliečiams[1] parodyti, ko jie išmoko už mokyklos ribų, ir tai panaudoti toliau dirbant ar mokantis. Tą galima pasiekti patvirtinant neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatus – tai procesas, pagal kurį įgaliota įstaiga patvirtina, kad asmens pasiekti mokymosi rezultatai (įgytos žinios, gebėjimai ir kompetencija) atitinka nustatytus standartus. Neformalusis mokymasis ir savišvieta strategijoje „Europa 2020“ Neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimas ES valstybėse narėse iš esmės prisideda prie ES užmojo siekti pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo, kaip nustatyta strategijoje „Europa 2020“. Jis gali daryti reikšmingą poveikį darbo rinkos veikimui: patvirtinimo mechanizmai užtikrintų didesnį darbo jėgos turimų gebėjimų skaidrumą ir padėtų geriau derinti gebėjimus ir darbo rinkos reikalavimus, gerintų gebėjimų perkeliamumą tarp bendrovių ir sektorių ir skatintų judumą Europos darbo rinkoje. Patvirtinimas, kuriuo palengvinamas profesinis ir geografinis judumas ir užtikrinama geresnė įgūdžių atitiktis, labai padėtų spręsti gebėjimų trūkumo problemą augančiuose ekonomikos sektoriuose ir taip remtų ekonomikos atsigavimą. Senėjant visuomenei ir mažėjant darbo jėgai, neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimas gali padėti Europai pritraukti darbo rinkos užribyje atsidūrusius asmenis, suteikti jiems naujų mokymosi ir darbo galimybių ir išnaudoti žmogiškąjį kapitalą, kad būtų kovojama su nedarbu, didinamas produktyvumas ir konkurencingumas. Visų pirma patvirtinimo procesas padėtų jauniems bedarbiams, ieškantiems pirmo darbo arba turintiems labai mažai profesinės patirties, nes būtų pademonstruoti ir įvertinti jų įvairiais būdais įgyti gebėjimai ir kompetencija. Dėl patvirtinimo išaugtų žmonių galimybės įsidarbinti, padidėtų darbo užmokestis ir pagerėtų karjeros perspektyvos, būtų lengviau perkelti gebėjimus iš vienos šalies į kitą, būtų suteiktas vadinamasis antras šansas mokyklos nebaigusiems asmenims, pagerėtų galimybės dalyvauti formaliojo švietimo ir mokymo programose, išaugtų motyvacija mokytis ir pasitikėjimas savimi. Apskritai neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimas gali padėti siekti strategijoje „Europa 2020“ nustatytų pagrindinių tikslų, susijusių su mokyklos nebaigusių asmenų skaičiaus mažinimu, aukštąjį ar lygiavertį išsilavinimą įgyjančių 30–34 m. asmenų skaičiaus didinimu, bendro užimtumo lygio kėlimu, skurdo ir socialinės atskirties mažinimu. Tai procesas, kuris yra stebimas Europos semestru. Remtis Europos politikos darbotvarke Neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimas į Europos politinę darbotvarkę įtrauktas 2001 m., Komisijai apibrėžus mokymąsi visą gyvenimą kaip mokymosi veiklą visais gyvenimo etapais, kuria siekiama pagerinti žinias, gebėjimus ir kompetenciją, kad ir iš kokios perspektyvos – asmeninės, pilietinės, socialinės ir (arba) darbo rinkos – būtų žvelgiama. Nuo Kopenhagos deklaracijos dėl sustiprinto Europos bendradarbiavimo profesinio mokymo srityje imtasi įvairių iniciatyvų, kuriomis siekta paremti europines mokymosi visą gyvenimą priemones: – 2004 m. Tarybos išvadose nustatyti Europos bendrieji patvirtinimo principai. – 2004 m. parengta Europass sistema, įskaitant Europass CV ir kitus dokumentus, kuriais piliečiai gali naudotis, kad galėtų geriau užfiksuoti ir pristatyti savo kvalifikaciją ir gebėjimus visoje Europoje. Kitos mokymosi rezultatų dokumentavimo priemonės yra programos „Veiklus jaunimas“ dalyviams išduodamas Jaunimo pasas (Youthpass) ir sektoriniai gebėjimų ir kvalifikacijos pasai, parengti pagal Europos sektorių socialinį dialogą. – Svarbus žingsnis neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo link buvo 2008 m. priimta Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacija dėl Europos kvalifikacijų sąrangos (EKS) mokymuisi visą gyvenimą kūrimo. EKS – mokymosi rezultatais grindžiama orientacinė kvalifikacijos lygmenų sistema. Ji nulėmė tęstinį visų valstybių narių nacionalinių kvalifikacijos sistemų kūrimo bei jų sąsajų su Europos kvalifikacijų sistema plėtotės procesą. Vykstant šiam procesui kvalifikacijos taps lengviau palyginamos ir suprantamos darbdaviams, švietimo įstaigoms, darbuotojams ir besimokantiems asmenims. – 2009 m. Komisija ir CEDEFOP paskelbė Europos neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo gaires, kuriose politikams ir specialistams pateikiama su patvirtinimu susijusių techninių patarimų. Dėmesys sutelkiamas į įvairius patvirtinimo lygmenis (pavyzdžiui, asmens, organizacinį, nacionalinį, Europos). Šios gairės – savanoriškai taikoma praktinė priemonė. – Dar viena neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimą palengvinanti priemonė – mokymosi rezultatais grindžiamos kreditų sistemos. Aukštojo mokslo lygmeniu taikoma Europos kreditų perkėlimo ir kaupimo sistema (ECTS), parengta vykdant Bolonijos procesą, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos judumui tarp aukštojo mokslo įstaigų. Profesinio mokymo lygmeniu veikia Europos profesinio mokymo kreditų sistema (ECVET). Be to, pagal Mokymosi visą gyvenimą programą nuo 2007 m. finansuota įvairių bandomųjų projektų, pagal kuriuos plėtoti patvirtinimo procesai ir priemonės tam tikruose sektoriuose ir tam tikromis aplinkybėmis, visų pirma profesinio švietimo ir mokymo bei suaugusiųjų švietimo sistemose. Kai kurios šalys, plėtodamos patvirtinimo sistemas, naudojosi Europos socialinio fondo lėšomis. Nepaisant šių Europos politikos nuostatų egzistavimo, pažanga patvirtinimo srityje buvo netolygi, nevienoda ir lėta visose Europos šalyse. Iš 2010 m. atnaujinto Europos neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo aprašo matyti, kad tik keturios ES valstybės narės turi labai išplėtotas patvirtinimo sistemas, dar septynios yra ką tik pradėjusios rengti nacionalines sistemas arba turi geras, tačiau neišsamias patvirtinimo sistemas, veikiančias viename ar keliuose sektoriuose. Veikti reikia nedelsiant Dauguma ES valstybių narių neturi išsamių patvirtinimo sistemų. Šalys, turinčios gerai išplėtotas sistemas, vadovaujasi integraciniu požiūriu į patvirtinimą mokymosi visą gyvenimą sistemoje (pavyzdžiui, yra jį įtvirtinusios teisės aktais), turi patvirtinimui palankią infrastruktūrą, aktyviai įtraukia suinteresuotąsias šalis (visų pirma socialinius partnerius) ir užtikrina, kad patvirtinimas būtų prieinamas visiems pareiškėjams. Kai kurios šalys neseniai ėmėsi su patvirtinimu susijusių iniciatyvų plėtodamos nacionalines kvalifikacijų sistemas. Kitose šalyse tokia veikla vykdyta vangiai – tą atspindi nacionalinių strategijų stoka, nepakankamos patvirtinimo procesų praktinio vykdymo žinios ir – kai kuriais atvejais – nepakankamas pavienių asmenų ir darbdavių pasitikėjimas patvirtinimu, taip pat kultūrinės kliūtys ir neigiamas požiūris. Dabartinis nevienodas nacionalinės patvirtinimo politikos ir praktikos prieinamumas ir nevienoda padėtis valstybėse narėse mažina patvirtinimo sistemų palyginamumą ir skaidrumą. Todėl piliečiams sunku sutelkti įvairiomis aplinkybėmis, įvairiais lygmenimis ir skirtingose šalyse sukauptus mokymosi rezultatus. Taip sukuriamos kliūtys tarptautiniam besimokančių asmenų ir darbuotojų judumui, nors šiuo metu tokio judumo labai reikia, kad būtų paskatintas ekonomikos augimas. Atsižvelgdama į skubią reikmę didinti darbo jėgos judumą ir mažinti kvalifikuotos darbo jėgos trūkumą, taip pat siekdama geriau įvertinti gebėjimus ir kompetenciją, įgytą ne formaliojo švietimo sistemoje, Komisija strategijos „Europa 2020“ pavyzdinėse iniciatyvose „Naujų įgūdžių ir darbo vietų kūrimo darbotvarkė“[2] ir „Judus jaunimas“[3] bei naujose iniciatyvose dėl Bendrosios rinkos akto[4] ir Užimtumo dokumentų rinkinio[5] pasiūlė Tarybos rekomendaciją dėl neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo – taip ES lygmeniu būtų paspartinta reformų darbotvarkė. ES veikla patvirtinimo srityje, kuria siekiama valstybių narių bendradarbiavimo ir koordinavimo, gali palengvinti darbuotojų ir besimokančių asmenų judumą, nes būtų geriau pripažįstami neformaliojo mokymosi ir savišvietos būdu įgyti gebėjimai. Jei valstybės narės aktyviau bendradarbiautų ir glaudžiau koordinuotų veiklą, padidėtų patvirtinimo sistemų skaidrumas ir išaugtų valstybių narių pasitikėjimas viena kitos patvirtinimo sistemomis. Visų pirma naudos gautų tos valstybės narės, kuriose pasitikėjimas neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo sistemomis yra menkas ir kurios neturi šios srities tradicijų. Be ES lygmens veiksmų nepavyks taip veiksmingai pasiekti valstybių narių tarpusavio pasitikėjimo. Speciali Tarybos rekomendacijos įgyvendinimo stebėsena – vienas iš šio pasiūlymo teisinių aspektų. Komisija taip pat stebės bendrą neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo pažangą visose valstybėse narėse – tai bus bendrųjų struktūrinių švietimo ir mokymo reformų stebėsenos pagal Europos semestrą ir pagal strateginės programos „ET 2020“ atvirąjį koordinavimo metodą dalis. 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI Konsultacijos Konsultuotasi tokiais būdais: – viešos konsultacijos – 2010 m. gruodžio mėn. – 2011 m. vasario mėn. surengta internetinė apklausa. Kvietimai dalyvauti internetinėje apklausoje ir išsakyti nuomonę buvo nusiųsti švietimo ir mokymo, užimtumo, jaunimo ir sporto sričių svarbiausių grupių nariams ir kitoms suinteresuotosioms šalims[6]; – diskusijos politinių grupių, visų pirma Europos kvalifikacijų sistemos patariamosios grupės, posėdžiuose; – specialistų posėdžiai ir tarpusavio mokymosi veikla, organizuojama Mokymosi rezultatų pripažinimo grupės, veikiančios prie EKS patariamosios grupės; – tarpusavio mokymosi veikla aukštojo mokslo, profesinio mokymo bei suaugusiųjų mokymosi srityse. Su socialiniais partneriais – tiek darbdaviais, tiek profesinių sąjungų atstovais – buvo konsultuojamasi per EKS patariamąją grupę ir vykdant tarpusavio mokymosi veiklą. Į minėtos internetinės apklausos uždaruosius ir atviruosius klausimus atsakė 469 respondentai, be to, buvo pateiktos 24 nuomonės. Respondentai – pavieniai asmenys ir organizacijos – pasiskirstė daugmaž tolygiai: pirmųjų buvo 53 proc., antrųjų – 47 proc. Iš atsakymų matyti požiūrio į patvirtinimo procesą nuoseklumo stoka valstybėse narėse ir tarp jų bei tai, kad veiksmingam patvirtinimo įgyvendinimui praktikoje kyla daug kliūčių. Be to, dauguma respondentų pritarė minčiai, kad labai svarbu užfiksuoti gyvenant ir dirbant įgyjamus gebėjimus. Jie iš esmės rėmė Europos iniciatyvą plėtoti patvirtinimo politiką ir praktiką ES valstybėse narėse. Konsultuojantis su EKS patariamąja grupe ir vykdant įvairią tarpusavio mokymosi veiklą taip pat išryškėjo pritarimas šiai Europos iniciatyvai. Poveikio vertinimas Vertintas trijų Europos neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo veiklos galimybių poveikis: 1) pagrindinis scenarijus, pagal kurį išlaikoma dabartinė padėtis ir tikėtina raida ES nevykdant jokių veiksmų šioje srityje, 2) Tarybos rekomendacija dėl neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo ir 3) naujas patvirtinimo procesas, grindžiamas naujuoju atviruoju koordinavimo metodu (AKM), ir Europos patvirtinimo kokybės chartija. Socialinis, ekonominis ir kitoks minėtų trijų galimybių poveikis vertintas kokybiškai, remiantis tikėtinu poveikiu, nes faktinių duomenų nėra. Nustatyta, kad antra galimybė – Tarybos rekomendacija dėl patvirtinimo įgyvendinimo – yra veiksmingiausia, produktyviausia ir didžiausią teigiamą ekonominį ir socialinį poveikį daranti galimybė. Be to, ši galimybė labiausiai atitinka ES politinius tikslus. Pagal Tarybos rekomendaciją valstybės narės prisiimtų formalų įsipareigojimą veikti. Tai pati galingiausia „švelniosios“ teisės priemonė. Iš sukauptos patirties (visų pirma susijusios su EKS) matyti, kad valstybės narės viena kitai daro stiprų spaudimą veikti. Poveikio vertinimas rodo, kad pasirinkus pirmą galimybę (pagrindinis scenarijus) nebūtų imtasi jokių veiksmų ir dabartinė patvirtinimo padėtis kistų lėtai, taigi neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimas būtų menkai prieinamas ir naudojamas, be to, ir toliau Europoje trūktų suderinto požiūrio į patvirtinimą. Manoma, kad trečia galimybė (naujasis AKM) padėtų pagerinti padėtį, palyginti su pagrindiniu scenarijumi, kiek tai susiję su poveikio veiksmingumu, produktyvumu ir derėjimu su platesniais ES politikos tikslais. Tačiau naujojo AKM sukūrimas reikštų papildomas struktūras ir papildomus ataskaitų teikimo mechanizmus ir drauge padidintų valstybėms narėms tenkančią administracinę naštą ir išlaidas. Be to, nebūtų pakankamų garantijų, kad patvirtinimo priemonės būtų priimtos per pagrįstą laikotarpį, nes sėkmė priklausytų vien tik nuo AKM. Poveikio vertinimas taip pat parodė, kad Tarybos rekomendacija, palyginti su kitomis dviem galimybėmis, turėtų ir daugiau privalumų: – būtų pašalintas patvirtinimo atotrūkis, būdingas dabartinėms Europos priemonėms, pavyzdžiui, EKS, Europass ir mokymosi kreditų sistemoms. Visų pirma būtų pašalinti Europos kvalifikacijų sistemos trūkumai ir paskatintas neformaliojo mokymosi ir savišvietos patvirtinimas, nenustatant tolesnių įgyvendinimo gairių; – siūlomos konkrečios praktinės patvirtinimo sistemos įgyvendinimo valstybėse narėse priemonės; – Tarybos rekomendacija, kuri yra teisinė priemonė, parodomas valstybių narių įsipareigojimas taikyti nustatytas priemones, daugumą iš kurių reikės įgyvendinti nacionaliniu lygmeniu ir pritaikyti prie nacionalinių aplinkybių; – į patvirtinimo sistemų plėtotės procesą aiškiai įtraukiamos atitinkamos suinteresuotosios šalys (darbo rinkos dalyviai, jaunimo ir savanorių organizacijos, švietimo ir mokymo institucijos); – valstybės narės ir toliau bendradarbiaus pagal dabartinę AKM struktūrą, visų pirma per EKS patariamąją grupę, taigi įgyvendinimo struktūra bus paprastesnė nei numatytoji pagal trečią galimybę; – bus suformuotas naujas ir tvirtesnis bendradarbiavimo patvirtinant neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatus politinis pagrindas. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI Siūlomų veiksmų santrauka Tarp siūlomų veiksmų – praktinės rekomendacijos valstybėms narėms iki 2015 m. užtikrinti, kad kiekvienas pilietis turėtų galimybę patvirtinti ne formaliojo švietimo ir mokymo sistemoje įgytus gebėjimus ir galėtų naudotis šia sistema darbo ir mokymosi tikslais visoje Europoje. Kalbant konkrečiau, valstybėms narėms būtų rekomenduojama: – užtikrinti, kad iki 2015 m. būtų sukurtos nacionalinės neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo sistemos, pagal kurias visiems piliečiams būtų suteikta galimybė patvirtinti turimas žinias, gebėjimus ir kompetenciją, nepriklausomai nuo to, kaip ir kur jie įgyti. Patvirtinimas suteikia pagrindą įgyti dalinę ar visą kvalifikaciją, nepažeidžiant kitų galiojančių Sąjungos teisės aktų, visų pirma Direktyvos 2005/36/EB dėl profesinės kvalifikacijos pripažinimo; – nacionalines neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo sistemas grįsti keturiais patvirtinimo aspektais: mokymosi rezultatų identifikavimu, dokumentavimu, vertinimu pagal nustatytus standartus ir galiausiai sertifikavimu; – prie nacionalinių aplinkybių pritaikytomis priemonėmis užtikrinti plačią informacijos apie patvirtinimo galimybes sklaidą (visų pirma palankių sąlygų neturinčioms grupėms), norintiems pradėti patvirtinimo procedūrą piliečiams suteikti prieigą prie patvirtinimo sistemos, užtikrinti tinkamą ir įperkamą piliečių orientavimą ir konsultavimą, sukurti skaidrius kokybės užtikrinimo mechanizmus, kurie būtų taikomi patvirtinimo sistemoms tiek vertinimo (metodologija ir priemonės, kvalifikuoti vertintojai), tiek rezultatų (nustatyti standartai) atžvilgiu; – suteikti pavieniams asmenims galimybę atlikti vadinamąjį gebėjimų ir kompetencijos auditą per tris mėnesius nuo reikmės nustatymo, pavyzdžiui, dėl potencialaus nedarbo ar negarantuoto užimtumo. Todėl reikėtų skatinti naudoti dabartinę ir būsimą Europass priemonę, kuri palengvintų mokymosi rezultatų identifikavimą ir dokumentavimą. Reikėtų stiprinti patvirtinimo sistemos ir kreditų sistemų, kaip antai ECTS ir ECVET, sąsajas; – įtraukti socialinius partnerius ir kitas atitinkamas suinteresuotąsias šalis, visų pirma darbdavių organizacijas, profesines sąjungas, prekybos, pramonės ar amatų rūmus, nacionalines institucijas, kurios dalyvauja profesinės kvalifikacijos pripažinimo procese, užimtumo tarnybas, jaunimo organizacijas, su jaunimu dirbančius asmenis, švietimo ir mokymo paslaugų teikėjus bei pilietinės visuomenės organizacijas, dalyvaujančius rengiant patvirtinimo mechanizmus ir dokumentuojant mokymosi rezultatus, įgytus neformaliojo mokymosi ir savišvietos būdu; – skatinti partnerystę ir kitas iniciatyvas, kuriomis būtų lengvinamas mokymosi rezultatų, įgytų dirbant MVĮ ar kitose nedidelėse organizacijose, dokumentavimas; – skatinti darbdavius, jaunimo organizacijas ir pilietinės visuomenės organizacijas remti ir lengvinti mokymosi dirbant ar savanoriaujant rezultatų identifikavimą ir dokumentavimą; – skatinti švietimo ir mokymo paslaugų teikėjus palengvinti prieigą prie formaliojo švietimo ir mokymo ir taikyti lengvatas remiantis neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatais ir užtikrinti švietimo, mokymo, užimtumo ir jaunimo paslaugų bei atitinkamų politikos sričių koordinavimą. EKS patariamoji grupė ir toliau bus svarbiausia šioje rekomendacijoje siūlomų veiksmų prižiūrėtoja. Siūlomomis priemonėmis taip pat numatoma teikti veiksmų įgyvendinimo ataskaitas – tai bus daroma teikiant bendrą Tarybos ir Komisijos ataskaitą, kaip nustatyta strateginėje programoje „ET 2020“. Galiausiai pažanga plėtojant nacionalines neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo sistemas bus vertinama kasmetinėje CEDEFOP ataskaitoje apie Europos nacionalinių kvalifikacijos sistemų plėtotę. Įgyvendinant siūlomus veiksmus Komisija raginama: 1) reguliariai atnaujinti Europos neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo gaires; 2) sudaryti sąlygas veiksmingam tarpusavio mokymuisi ir dalijimuisi gerąja patirtimi, kad menkiausiai patvirtinimo sistemą išplėtojusios šalys galėtų pasinaudoti pažangesnių šalių patirtimi; 3) bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis užtikrinti, kad Europos švietimo, mokymo ir jaunimo programomis bei Europos struktūrinių fondų lėšomis būtų remiamas šios rekomendacijos įgyvendinimas, ir 4) bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis ir pasikonsultavus su suinteresuotosiomis šalimis stebėti ir vertinti, kaip įgyvendinami pasiūlyti veiksmai. Teisinis pagrindas Kadangi Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 165 ir 166 straipsniuose nustatyta, kad Sąjunga prie geros kokybės švietimo plėtojimo prisideda skatindama valstybių narių bendradarbiavimą ir prireikus paremdama bei papildydama jų veiksmus, kartu visiškai pripažindama valstybių narių atsakomybę už mokymo turinį ir švietimo sistemų ir profesinio mokymo organizavimą. Šia iniciatyva rekomenduojamos veiklos gairės, kurios turi būti įgyvendintos valstybių narių lygmeniu iš dalies remiant Europos Sąjungai. Siūlomus veiksmus reikės įgyvendinti tiek ES, tiek valstybių narių lygmeniu. ES lygmeniu veikla bus koordinuojama (visų pirma atsižvelgiant į atitinkamas Europos priemones) ir remiama, pavyzdžiui, organizuojant tarpusavio mokymosi veiksmus. Neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo tvarkos (teisės aktų, nuostatų, kolektyvinių susitarimų) sandara, plėtotė ir įgyvendinimas ir toliau bus pačių valstybių narių atsakomybė. Dviejų lygmenų veikla papildo viena kitą ir išsaugo valstybių narių prerogatyvą. 2012/0234 (NLE) Pasiūlymas TARYBOS REKOMENDACIJA dėl neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 165 ir 166 straipsnius, atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą, kadangi: (1) mokymosi rezultatų (žinių, gebėjimų ir kompetencijos), įgytų neformaliojo mokymosi ir savišvietos būdu, įskaitant naudojimąsi nemokamais švietimo ištekliais, patvirtinimas yra būtinas užtikrinant piliečių galimybes patekti į darbo rinką ir mokytis visą gyvenimą; (2) šiuo metu, kai Europos Sąjunga patiria rimtą ekonomikos krizę, sukėlusią didelę nedarbo bangą, patvirtinti atitinkamas žinias, gebėjimus ir kompetenciją, nepriklausomai nuo to, kaip jie buvo įgyti, yra svarbiau nei bet kada iki šiol, kad būtų užtikrintas darbo rinkos veikimas ir padidintas konkurencingumas bei ekonomikos augimas; (3) darbdavių organizacijos, pavieniai darbdaviai, profesinės sąjungos, pramonės, prekybos ar amatų rūmai, nacionalinės institucijos, kurios dalyvauja profesinės kvalifikacijos pripažinimo procese, užimtumo tarnybos, jaunimo organizacijos, su jaunimu dirbantys asmenys, švietimo ir mokymo paslaugų teikėjai bei pilietinės visuomenės organizacijos yra svarbiausios suinteresuotosios šalys, teikiančios neformaliojo mokymosi ir savišvietos galimybes ir užtikrinančios rezultatų patvirtinimą; (4) 2010 m. paskelbtoje pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijoje „Europa 2020“[7] raginama plėtoti gebėjimus ir kompetenciją, kad augtų ekonomika ir užimtumas, o šios strategijos pavyzdinėse iniciatyvose[8] pabrėžiama reikmė suteikti lankstesnių mokymosi galimybių, kad būtų lengviau pereiti iš vieno darbo ar mokymosi etapo į kitą, o drauge būtų suteikta galimybė patvirtinti neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatus; (5) 2009 m. gegužės 12 d. Tarybos išvadose dėl Europos bendradarbiavimo švietimo ir mokymo srityje strateginės programos („ET 2020“)[9] pažymėta, kad į mokymosi visą gyvenimą procesą reikėtų įtraukti visokį mokymąsi – formalųjį ir neformalųjį mokymąsi bei savišvietą; (6) 2009 m. paskelbtoje ES jaunimo strategijoje „Investicijos ir galimybių suteikimas. Atnaujintas atvirasis koordinavimo metodas, taikomas sprendžiant jaunimo problemas ir suteikiant jiems daugiau galimybių“[10] raginama geriau pripažinti neformaliojo mokymosi būdu jaunimo įgytus gebėjimus; joje pabrėžiama reikmė patvirtinant gebėjimus ir pripažįstant kvalifikaciją visapusiškai naudotis įvairiomis ES lygmeniu nustatytomis priemonėmis. Tai dar kartą patvirtinta 2009 m. lapkričio 27 d. Tarybos rezoliucijoje dėl Europos bendradarbiavimo jaunimo reikalų srityje atnaujintos sistemos (2010–2018 m.)[11]; (7) 2010 m. gruodžio mėn. Briugės komunikate[12] už profesinį rengimą ir mokymą atsakingi Europos šalių ministrai, Europos socialiniai partneriai ir Europos Komisija pareiškė, kad dalyvaujančios šalys turėtų ne vėliau kaip 2015 m. pradėti rengti nacionalines neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų pripažinimo ir patvirtinimo procedūras, kurios prireikus būtų grindžiamos nacionalinėmis kvalifikacijų sistemomis; (8) 2011 m. lapkričio 28 ir 29 d. Tarybos išvadose dėl aukštojo mokslo modernizavimo[13] valstybių narių prašyta parengti aiškius perėjimo nuo profesinio mokymo bei kitų švietimo rūšių prie aukštojo mokslo būdus ir nustatyti ankstesnio mokymosi bei patirties, įgytos ne formaliojo švietimo ir mokymosi sistemoje, pripažinimo tvarką, visų pirma sprendžiant problemas, susijusias su nacionalinių kvalifikacijų sistemų, susietų su Europos kvalifikacijų sandara, įgyvendinimu ir naudojimu; (9) 2011 m. gruodžio 20 d. Tarybos rezoliucijoje dėl atnaujintos Europos suaugusiųjų mokymosi darbotvarkės[14] nustatyta, kad suaugusiųjų mokymasis yra vienas iš prioritetų, o 2012–2014 m. turėtų būti įdiegtos visiškai veikiančios neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo sistemos, o visų amžiaus grupių ir įvairių kvalifikacijų suaugusieji, taip pat įmonės ir kitos organizacijos skatinami jomis naudotis; (10) Bendrosios rinkos akte[15] Komisija pabrėžė, kad didesnis kvalifikuotos darbo jėgos judumas padidintų Europos ekonomikos konkurencingumą, o 2012 m. balandžio 17 d. Užimtumo dokumentų rinkinyje[16] – kad reikia gerinti darbo rinkos ir švietimo sistemos bendradarbiavimą; (11) 2002 m. lapkričio 12 d. Tarybos rezoliucijoje dėl glaudesnio Europos bendradarbiavimo profesinio rengimo ir mokymo srityje[17] ir 2002 m. lapkričio 30 d. Kopenhagos deklaracijoje[18] raginta parengti bendrus neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo principus; (12) 2004 m. gegužės 18 d. Tarybos išvadose[19] priimti bendri Europos neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo principai; (13) Europos neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo aprašas[20], kuriame pateikiama naujausia informacija apie dabartinę Europos šalių patvirtinimo praktiką, reguliariai skelbiamas nuo 2004 m., o 2009 m. paskelbtos Europos neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo gairės[21]; (14) 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacijoje dėl Europos mokymosi visą gyvenimą kvalifikacijų sąrangos kūrimo[22] nustatyta, kad kvalifikacija įgyjama tiek formaliojo, tiek neformaliojo mokymosi ir savišvietos būdu; be to, joje valstybės narės ragintos susieti nacionalinius kvalifikacijų lygmenis su Europos kvalifikacijų sistema ir prireikus parengti nacionalines kvalifikacijų sistemas, kuriomis būtų skatinamas neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimas; (15) 2004 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu[23] nustatytas Europass – europinis dokumentas, kuriuo naudodamiesi piliečiai gali geriau viešinti, fiksuoti ir pristatyti savo kompetenciją ir kvalifikaciją visoje Europoje; (16) pagal Bolonijos procesą nustatyta Europos kreditų perkėlimo ir kaupimo sistema (ECTS), pagal kurią skiriami kreditai už formalųjį mokymąsi, remiantis mokymosi rezultatais ir besimokančio asmens krūviu, suteikia aukštosioms mokykloms daugiau galimybių skirti kreditus už neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatus; (17) 2009 m. birželio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacijoje[24] pasiūlyta sukurti Europos profesinio mokymo kreditų sistemą (ECVET), kuri būtų naudojama pavienių asmenų formaliojo mokymosi ir, prireikus, neformaliojo mokymosi bei savišvietos rezultatams perkelti, pripažinti ir kaupti; (18) viešų konsultacijų internetu[25], diskusijų su atitinkamomis politinėmis institucijomis bei įvairios tarpusavio mokymosi veiklos, kurioje dalyvavo socialiniai partneriai, dalyviai iš esmės sutarė, kad svarbu užfiksuoti gyvenant ir dirbant įgyjamus gebėjimus, ir labai rėmė Europos iniciatyvą plėtoti patvirtinimo politiką ir praktiką ES valstybėse narėse, PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ: 1. Valstybės narės, siekdamos suteikti galimybę visiems piliečiams[26] užfiksuoti, ko jie išmoko ne mokykloje, ir naudotis tuo dirbant ar toliau mokantis, turėtų: (1) iki 2015 m. užtikrinti, kad būtų sukurtos nacionalinės neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo sistemos[27], kurios suteiktų piliečiams galimybę: i) patvirtinti gebėjimus, žinias ir kompetenciją, įgytus neformaliojo mokymosi ir savišvietos būdu, įskaitant naudojimąsi nemokamais švietimo ištekliais, ir ii) remiantis patvirtintu neformaliuoju mokymusi ir savišvieta įgyti dalinę ar visą kvalifikaciją, nepažeidžiant kitų galiojančių Sąjungos teisės aktų, visų pirma Direktyvos 2005/36/EB dėl profesinės kvalifikacijos pripažinimo[28]; (2) užtikrinti, kad nacionalines neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo sistemas sudarytų: – parama piliečiams identifikuojant neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatus; – pagalba piliečiams dokumentuojant neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatus; – pavienių asmenų neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų vertinimas; – neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų vertinimo sertifikavimas suteikiant kvalifikaciją, kreditų, už kuriuos ateityje bus suteikta kvalifikacija, arba kitais būdais. Reikėtų užtikrinti, kad viena ar keliomis minėtomis galimybėmis priklausomai nuo reikmės galėtų pasinaudoti kiekvienas pilietis; (3) užtikrinti, kad nacionalinės neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo sistemos ne tik tenkintų nacionalines, regionines ir (arba) vietos bei sektoriaus reikmes, bet ir atitiktų šiuos principus: – patvirtinimo sistema yra nuosekli ir neatskiriama nacionalinės kvalifikacijų sistemos, parengtos pagal Europos kvalifikacijų sąrangą, dalis; – informacija apie patvirtinimo galimybes yra plačiai prieinama pavieniams asmenims ir organizacijoms; – itin daug dėmesio patvirtinimo sistemos skiria palankių sąlygų neturinčioms grupėms, įskaitant piliečius, kuriems labiausiai gresia nedarbas ar negarantuotas užimtumas, nes taip galima paskatinti juos mokytis visą gyvenimą ir sudaryti geresnes galimybes patekti į darbo rinką; – pavieniams bedarbiams ar potencialiems bedarbiams suteikiama galimybė atlikti vadinamąjį gebėjimų ir kompetencijos auditą per tris mėnesius nuo reikmės nustatymo; – piliečiams suteikiama įperkama galimybė pradėti patvirtinimo procedūrą; – užtikrinamas tinkamas ir įperkamas piliečių, norinčių pradėti patvirtinimo procedūrą, orientavimas ir konsultavimas; – skaidrūs kokybės užtikrinimo mechanizmai, skatinantys tvirtas, veiksmingas ir patikimas vertinimo metodologijas ir priemones; – užtikrinamas patvirtinimo procesą vykdančių įvairių sektorių specialistų profesinės kompetencijos gerinimas; – kvalifikacija, įgyta patvirtinus neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatus, atitinka nustatytus standartus, kurie sutampa su formaliojo švietimo programose įgytos kvalifikacijos standartais arba jiems prilygsta; – skatinamos dabartinių ir būsimų Europass priemonių, kuriomis lengvinamas mokymosi rezultatų dokumentavimas, naudojimas; – veikia patvirtinimo tvarkos ir kredito sistemų, taikomų formaliojo švietimo ir mokymo sistemose (pavyzdžiui, ECTS ir ECVET), sinergija; (4) užtikrinti, kad būtų įtrauktos atitinkamos suinteresuotosios šalys, kaip antai darbdaviai, profesinės sąjungos, pramonės, prekybos ir amatų rūmai, nacionalinės institucijos, kurios dalyvauja profesinės kvalifikacijos pripažinimo procese, užimtumo tarnybos, jaunimo organizacijos, su jaunimu dirbantys asmenys, švietimo ir mokymo paslaugų teikėjai bei pilietinės visuomenės organizacijos, dalyvaujančios plėtojant ir įgyvendinant sudedamąsias dalis ir mechanizmus, nurodytus 2 ir 3 dalyse, ir drauge skatinti: – darbdavius, jaunimo organizacijas ir pilietinės visuomenės organizacijas remti ir lengvinti mokymosi dirbant ar savanoriaujant rezultatų identifikavimą ir dokumentavimą, naudojant atitinkamas priemones (visų pirma priemones, parengtas pagal Europass); – švietimo ir mokymo paslaugų teikėjus palengvinti prieigą prie formaliojo švietimo ir mokymo remiantis neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatais ir prireikus taikyti lengvatas ir (arba) skirti kreditų už atitinkamus neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatus; (5) užtikrinti švietimo, mokymo, užimtumo ir jaunimo paslaugų bei atitinkamų politikos sričių koordinavimą. 2. Valstybės narės ir Komisija turėtų imtis tokių priemonių: (1) užtikrinti, kad EKS patariamoji grupė[29] stebėtų šios rekomendacijos įgyvendinimą ir įtrauktų į tolesnę savo veiklą atitinkamų jaunimo organizacijų ir savanoriškos veiklos sektorių atstovus; (2) teikdamos sekančią (2015 m.) ir tolesnes bendras Tarybos ir Komisijos ataskaitas, kaip nustatyta strateginėje programoje „ET 2020“, pranešti apie pažangą po šios rekomendacijos priėmimo; (3) padėti įgyvendinti šią rekomendaciją pasinaudojant Sąjungos agentūrų, visų pirma CEDEFOP, specifinėmis žiniomis, kasmetinėje ataskaitoje apie Europos nacionalinių kvalifikacijos sistemų plėtotę atsiskaitant už nacionalinių neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo sistemų plėtotę ir padedant Komisijai reguliariai atnaujinti Europos neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo aprašą. 3. Komisija turėtų: (1) remti valstybes nares ir suinteresuotąsias šalis: – skatindama veiksmingą tarpusavio mokymąsi ir dalijimąsi gerąja patirtimi; – reguliariai atnaujindama Europos neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo gaires, apibendrintas II priede; (2) toliau plėtoti Europass priemones, didinančias patvirtintų neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų skaidrumą ir pripažinimą visoje Sąjungoje; (3) bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis užtikrinti, kad Mokymosi visą gyvenimą programa ir programa „Veiklus jaunimas“, būsimomis Europos švietimo, mokymo, jaunimo ir sporto programomis bei Europos struktūrinių fondų lėšomis būtų remiamas šios rekomendacijos įgyvendinimas; (4) bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis ir pasikonsultavus su suinteresuotosiomis šalimis stebėti ir vertinti, kaip įgyvendinami šioje rekomendacijoje pasiūlyti veiksmai ir iki 2017 m. liepos 31 d. pateikti Tarybai įgytos patirties ir pamokų, į kurias reikėtų atsižvelgti ateityje, ataskaitą, o prireikus persvarstyti šią rekomendaciją. Priimta Briuselyje Tarybos vardu Pirmininkas PRIEDAS I APIBRĖŽTYS Šioje rekomendacijoje vartojamų terminų apibrėžtys: (a) Formalusis mokymasis vyksta organizuotoje ir struktūriškai apibrėžtoje aplinkoje, skirtoje specialiai mokymuisi, ir paprastai baigiasi kvalifikacijos suteikimu, dažniausiai išduodant sertifikatą ar diplomą. Toks mokymasis vyksta bendrojo švietimo, pirminio profesinio mokymo ir aukštojo mokslo įstaigose. (b) Neformalusis mokymasis yra susijęs su mokymusi kaip suplanuota veikla (nustatomi mokymosi tikslai ir mokymosi laikas), naudojantis tam tikra mokymosi pagalba (pavyzdžiui, besimokančio asmens ir mokytojo ryšys). Tai gali būti programos, pagal kurias mokantis įgyjama darbo įgūdžių, suaugusiųjų raštingumo programos ar mokyklos nebaigusiems asmenims skirtos pagrindinio ugdymo programos. Labai dažni neformaliojo mokymosi pavyzdžiai – mokymasis įmonėse, kuriuo atnaujinami ir gerinami darbuotojų gebėjimai, pavyzdžiui, IRT įgūdžiai, struktūrinis mokymasis internetu (pavyzdžiui, naudojantis nemokamais švietimo ištekliais) bei pilietinės visuomenės organizacijų rengiami kursai savo nariams, tam tikrai tikslinei grupei ar plačiajai visuomenei. (c) Savišvietos būdu mokomasi iš kasdieninės veiklos darbe, šeimoje ar laisvalaikiu. Toks mokymasis nėra organizuotas ir sistemingas – nenustatyti tikslai, laikas ar mokymosi pagalba. Žvelgiant iš besimokančio asmens perspektyvos, savišvieta vyksta nesąmoningai. Savišvietos, kaip mokymosi būdo, rezultatai – gyvenant ir dirbant įgyjami gebėjimai. Tokių rezultatų pavyzdžiai – darbe įgyti projektų valdymo gebėjimai ar IRT įgūdžiai, kitoje šalyje išmokta kalba ir įgytos žinios apie kitas kultūras; ne darbo vietoje įgyti IRT įgūdžiai, taip pat gebėjimai, įgyti vykdant savanorišką ar kultūrinę veiklą, sportuojant, dirbant su jaunimu ar namie (pavyzdžiui, prižiūrint vaiką). (d) Kvalifikacija – oficialus vertinimo ir patvirtinimo proceso rezultatas, gaunamas tuo atveju, kai kompetentinga įstaiga nustato, kad asmens mokymosi rezultatai atitinka nustatytus standartus. (e) Mokymosi rezultatai – tai, ką besimokantis asmuo žino, supranta ir sugeba daryti pasibaigus mokymosi procesui; mokymosi rezultatams apibrėžti vartojami terminai „žinios“, „gebėjimai“ („įgūdžiai“) ir „kompetencija“; (f) Nacionalinė kvalifikacijų sistema – nuoseklus ir išsamus kvalifikacijų lygmenų, nustatomų pagal mokymosi rezultatus, aprašas. (g) Patvirtinimas – procesas, kurio metu įgaliotoji įstaiga patvirtina, kad asmens mokymosi rezultatai atitinka nustatytus standartus. Šį procesą sudaro keturi etapai: 1) pokalbis, per kurį nustatoma tam tikra asmens patirtis, 2) dokumentavimas užfiksuojant asmens patirtį, 3) oficialus šios patirties vertinimas, 4) pripažinimas ir sertifikavimas, pavyzdžiui, suteikiant dalinę ar visą kvalifikaciją. II PRIEDAS Neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo gairių santrauka Veiksminga praktika. Europinė perspektyva Savišvietos ir neformaliojo mokymosi rezultatų patvirtinimo praktika turėtų derėti su pagrindiniais 2004 m. Europos neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo principų, Europos švietimo ir mokymo kokybės užtikrinimo principų ir Rekomendacijos dėl Europos profesinio švietimo ir mokymo kokybės užtikrinimo orientacinės sistemos elementais. Reikėtų toliau plėtoti Europos bendradarbiavimą patvirtinimo srityje, visų pirma reguliariai atnaujinant ir tobulinant šias gaires ir Europos neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo aprašą. Europos lygmens priemonėmis ir sistemomis (Europos kvalifikacijų sąranga, Europass, Europos mokymosi kreditų sistema ir kt.) gali būti skatinamas rezultatų patvirtinimas ir didinamas patvirtinimo procesų palyginamumas ir skaidrumas, ir taip tarptautiniu mastu didinamas pasitikėjimas. Veiksminga praktika. Nacionalinė perspektyva Į neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimą reikėtų žvelgti kaip į neatskiriamą nacionalinių kvalifikacijų sistemų dalį. Svarbus formuojamasis vertinimo požiūris, nes taip atkreipiamas dėmesys į žinių, gebėjimų ir platesnės kompetencijos identifikavimą, kuris yra neatskiriama mokymosi visą gyvenimą dalis. Apibendrinamasis patvirtinimas turi būti aiškiai ir vienareikšmiškai susietas su nacionalinėse kvalifikacijų sistemose naudojamais standartais. Teisė į patvirtinimą galėtų būti suteikta tais atvejais, kai neformalusis mokymasis ir savišvieta yra laikomi normaliu keliu siekti kvalifikacijos, kaip ir formalaus švietimo ir mokymo kelias. Į nacionalinių kvalifikacijų sistemų plėtotę gali būti žvelgiama kaip į galimybę sistemingai integruoti patvirtinimą į kvalifikacijų sistemas. Patvirtinimo sistemos integravimas į nacionalinę kvalifikacijų sistemą galėtų būti susietas su reikme gerinti galimybes įgyti kvalifikaciją, ją kelti ir keisti. Nacionalinių patvirtinimo sistemų tvarumas ir nuoseklumas turėtų būtų skatinami reguliariai atliekant sąnaudų ir naudos analizę. Veiksminga praktika. Organizacinė perspektyva Svarbiausios suinteresuotosios šalys teikiant neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo galimybes yra formaliojo švietimo, mokymo įmonėse, suaugusiųjų švietimo paslaugų teikėjai bei savanoriškos organizacijos. Neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimas formaliojo švietimo sistemai kelia uždavinių, susijusių su mokymosi, kurio rezultatus būtų galima patvirtinti, įvairove ir su šio proceso integravimu į oficialius mokymo planus bei jo vertinimu. Sistemų, padedančių dokumentuoti darbuotojų žinias, gebėjimus ir kompetenciją, sukūrimas būtų labai naudingas įmonėms. Įmonės turi derinti savo, kaip darbdavių, teisėtus interesus su pavienių darbuotojų teisėtais interesais. Prie neformaliojo mokymosi ir savišvietos labiausiai prisideda suaugusiųjų švietimo sektorius, todėl tolesnę jo plėtotę turėtų remti sisteminga formuojamojo ir apibendrinamojo patvirtinimo plėtotė. Trečiasis (savanoriškos veiklos) sektorius siūlo pačias įvairiausias prie individualių poreikių pritaikyto mokymosi galimybes, kurios labai vertinamos ir kituose sektoriuose. Patvirtinimas turėtų būti naudojamas tokio mokymosi rezultatams fiksuoti ir įvertinti bei padėti juos perkelti į kitą aplinką. Įvairių institucijų, dalyvaujančių patvirtinimo procese, funkcijas reikėtų koordinuoti nustatant institucinę struktūrą. Institucinis kelias patvirtinimo ir sertifikavimo link neturėtų baigtis sertifikatų, kurių statusas priklauso nuo to, kaip jų buvo siekiama, suteikimo. Veiksminga praktika. Asmens perspektyva Patvirtinimo proceso dėmesio centras – besimokantis asmuo. Patvirtinimo procese dalyvaujančių institucijų veikla turėtų būti vertinama pagal pavieniam asmeniui daromą poveikį. Patvirtinimo galimybės turi būti suteikiamos kiekvienam, be to, itin svarbu motyvuoti žmones pradėti patvirtinimo procesą. Daugiaetapis patvirtinimo procesas suteikia pavieniams asmenims daug galimybių spręsti dėl patvirtinimo proceso tęsimo ateityje. Informavimas, konsultavimas ir orientavimas turėtų palengvinti sprendimų priėmimą. Veiksminga praktika. Patvirtinimo proceso struktūra Norint įvertinti dabartines patvirtinimo procedūras ir paremti naujų patvirtinimo procedūrų plėtotę galima taikyti tris procesus – orientavimo, vertinimo ir nepriklausomo audito. Veiksminga praktika. Metodai Neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo metodai yra iš esmės tos pačios priemonės, kokios naudojamos vertinant formalųjį mokymąsi. Patvirtinimo procese naudojamos priemonės turi būti patvirtintos, derinamos ir naudojamos taip, kad būtų atsižvelgta į individualų neformaliojo mokymosi ir savišvietos specifiškumą ir nestandartinį pobūdį. Mokymosi vertinimo priemonės turi atitikti nustatytą tikslą. Veiksminga praktika. Patvirtinimo specialistai Patvirtinimo procesų veiksmingumas iš esmės priklauso nuo specialistų – konsultantų, vertintojų ir patvirtinimo proceso administratorių – indėlio. Tokių specialistų rengimas ir tęstinis mokymas yra labai svarbus. Į specialistų rengimo procesą reikėtų įtraukti tinklų veiklą, kuri padėtų dalytis patirtimi, ir praktikuojančių specialistų bendruomenės plėtotę. Tikėtina, kad tokių specialistų bendradarbiavimas vykdant tą patį patvirtinimo procesą nulemtų veiksmingiausią ir produktyviausią asmenų, norinčių patvirtinti mokymosi rezultatus, rėmimo praktiką. [1] Įskaitant ES piliečius ir visus trečiųjų šalių piliečius, teisėtai gyvenančius Europos Sąjungoje. [2] COM(2010) 682 galutinis. [3] COM(2010) 477 galutinis. [4] COM(2011) 206 galutinis. [5] COM(2012) 173 final. [6] Nuolatinės atstovybės ES, Švietimo komitetas, Europos kvalifikacijų sistemos patariamoji grupė, Mokymosi rezultatų pripažinimo grupė, Mokymosi visą gyvenimą suinteresuotųjų šalių forumas, Patariamasis komitetas profesinio mokymo klausimais, Europos profesinio mokymo kreditų sistemos naudotojų grupė, Suaugusiųjų mokymosi darbo grupė, Aukštojo mokslo modernizavimo darbo grupė, Tolesnės veiklos, susijusios su Bolonijos procesu, darbo grupė, Europass ir Euroguidance centrai, Europos orientavimo visą gyvenimą politikos tinklas, Youthpass patariamoji taryba, Nacionalinių akademinio pripažinimo centrų (NARIC) tinklas, Ankstesnio mokymosi pripažinimo aukštojo mokslo srityje tinklas, Jaunųjų savanorių judumo ekspertų grupė. [7] COM(2010) 2020 galutinis. [8] „Judus jaunimas“, COM(2010) 477 galutinis, „Naujų įgūdžių ir darbo vietų kūrimo darbotvarkė“, COM(2010) 682 galutinis. [9] OL C 119, 2009 5 28, p. 2. [10] COM(2009) 200 galutinis. [11] OL C 311, 2009 12 19, p. 1. [12] http://ec.europa.eu/education/lifelong-learning-policy/doc/vocational/bruges_lt.pdf. [13] OL C 372, 2011 12 20, p. 36. [14] OL C 372, 2011 12 20, p. 1. [15] COM(2011) 206 galutinis. [16] COM(2012) 173 final. [17] OL C 13, 2003 1 18. [18] Už profesinį rengimą ir mokymą atsakingų Europos šalių ministrų ir Europos Komisijos, susitikusių 2002 m. lapkričio 29–30 d. Kopenhagoje, deklaracija dėl sustiprinto Europos bendradarbiavimo profesinio mokymo srityje, http://ec.europa.eu/education/pdf/doc125_en.pdf. [19] http://ec.europa.eu/education/lifelong-learning-policy/doc/informal/validation2004_en.pdf. [20] http://www.cedefop.europa.eu/EN/about-cedefop/projects/validation-of-non-formal-and-informal-learning/index.aspx. [21] Cedefop, 2009 m., http://www.cedefop.europa.eu/EN/Files/4054_en.pdf. [22] OL C 111, 2008 5 6, p. 1. [23] OL L 390, 2004 12 31, p. 6. [24] OL C 155, 2009 7 8, p. 11. [25] http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/consult/vnfil/report_en.pdf. [26] ES piliečiams ir trečiųjų šalių piliečiams, teisėtai gyvenantiems Sąjungoje. [27] Kaip nurodyta I priede. [28] OL L 255, 2005 9 30, p. 22. [29] Suburta vadovaujantis 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacija dėl Europos mokymosi visą gyvenimą kvalifikacijų sąrangos kūrimo, OL C 111, 2008 5 6, p. 1.