Iš dalies pakeistas pasiūlymas Europos parlamento ir Tarybos reglamentas dėl maisto priedų (pateikta Komisijos pagal EB sutarties 250 straipsnio 2 dalį) /* KOM/2007/0673 galutinis - COD 2006/0145 */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 24.10.2007 KOM(2007) 673 galutinis 2005/0145 (COD) Iš dalies pakeistas pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl maisto priedų (pateikta Komisijos pagal EB sutarties 250 straipsnio 2 dalį) AIšKINAMASIS MEMORANDUMAS I. PROCEDŪRA 1. 2006 m. liepos 28 d. Komisija priėmė reglamento dėl maisto priedų pasiūlymą Europos Parlamentui ir Tarybai [Dokumentas (COM (2006)0428 galutinė versija)], vieną iš 4 pasiūlymų dėl maistą gerinančių medžiagų. 2006 m. liepos 28 d. pasiūlymas pateiktas Tarybai ir Europos Parlamentui. 2. 2007 m. balandžio 25 d. Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas priėmė nuomonę. 3. 2007 m. gegužės 31 d. posėdyje Užimtumo, socialinės politikos, sveikatos ir vartotojų reikalų taryba susitarė dėl bendro požiūrio dėl pasiūlymo. 4. 2007 m. liepos 10 d. Europos Parlamentas per pirmąjį svarstymą pateikė palankią nuomonę. 5. Šiuo pasiūlymu iš dalies keičiamas pirminis pasiūlymas [COM (2006)0428 – 2006/0145(COD)], atsižvelgiant į Europos Parlamento pakeitimus, kuriems pritarė Komisija. 6. Europos Parlamentas priėmė 59 pradinio pasiūlymo pakeitimus. 2007 m. liepos 9 d. plenarinėje sesijoje Komisijos narys M. Kyprianou pažymėjo, jog Komisija galėtų iš dalies arba visai pritarti daugumai pakeitimų, juos performuluojant. Komisija negali pritarti šiems pakeitimams: 10, 11, 12, 20, 24, 25, 29, 30, 34, 38, 40, 45, 47, 52, 54, 5, 6, 69red., 73 ir 78. 7. Pakeitimai peržiūrėtame pasiūlyme pateikti paryškintu šriftu ir pabraukti . Daug pakeitimų performuluoti, siekiant užtikrinti visame pasiūlyme ir kituose paketo pasiūlymuose vartojamų terminų nuoseklumą arba suderinti tekstą su Tarybos požiūriu, kai buvo pasiūlyti panašūs pakeitimai. 8. Atsižvelgiant į keletą pakeitimų straipsniai buvo pernumeruoti. II. PASIŪLYMO TIKSLAI Komisija Baltojoje knygoje dėl maisto produktų saugos (COM(1999) 719, galutinė versija) paskelbė ketinanti atnaujinti ir supaprastinti galiojančius Bendrijos teisės aktus dėl maisto priedų (Baltojoje knygoje – 11 veiksmas). Šio pasiūlymo tikslai yra tokie: - supaprastinti teisės aktus dėl maisto priedų sukuriant principams, procedūroms ir tvirtinimui naudojamą bendrą priemonę; - suteikti Komisijai įgyvendinimo teisę peržiūrint Bendrijoje leistinų maisto priedų sąrašą; - konsultuotis su Europos maisto saugos tarnyba (EMST) dėl maisto priedų saugos įvertinimo; - sudaryti esamų maisto priedų pakartotinio įvertinimo programą; - reikalauti, kad iš genetiškai modifikuotų organizmų sudarytiems, jų turintiems arba iš jų pagamintiems priedams būtų gauti leidimai pagal 2003 m. rugsėjo 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1829/2003 dėl genetiškai modifikuoto maisto ir pašarų. III. EUROPOS PARLAMENTO PAKEITIMŲ APŽVALGA 9. Techniniai ir (arba) redakciniai pakeitimai Kai kuriais siūlomais pakeitimais siekiama pagerinti pasiūlymą techniniu ir redakciniu požiūriu. Komisija sutiko su dauguma šių pakeitimų, nors kai kuriuos reikėjo suredaguoti iš naujo (kalbama apie šiuos pakeitimus: 3, 8, 13, 14, 15, 16, 18, 19, 21, 22, 33 (iš dalies), 36, 37, 39, 42, 43, 44, 46, 48,67red., 79, 68red., 80, 51, 55, 56, 57, 58, 59 , 60 ir 64red . 10. Taikymo sritis (2 straipsnis) 10 pakeitimas negali būti priimtas, nes augalų apsaugos priemonėms, naudojamoms apdorojimui po derliaus nuėmimo, jau taikomi atskiri teisės aktai. Tačiau jeigu apdorojimui po derliaus nuėmimo naudojamai(-oms) medžiagai(-oms) netaikoma augalų apsaugos priemonės apibrėžtis, ir jeigu ji neturi konservanto poveikio, tuomet ji laikoma maisto priedu. Komisija į iš dalies pakeistą pasiūlymą neįtraukė 11 pakeitimo, nes jį įtraukus teisės aktai nebūtų taikomi mikrobų kultūroms . Kai kurios kultūros į maisto produktus dedamos gamybos procesui artėjant prie pabaigos ir skirtos konservavimui, todėl jas galima būtų laikyti maisto priedais . Todėl būtų tikslinga tokioms medžiagoms taikyti maisto priedų teisės aktus . 11. Komitologija Komisijos pasiūlyme nurodyta įprasta reguliavimo procedūra, kadangi jis priimtas maždaug tuo metu, kai priimtas Tarybos sprendimas 2006/512/EB, iš dalies keičiantis Sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką. Todėl Komisija bendrai pritaria tam, kad pakeistas pasiūlymas būtų suderintas su Sprendimu 2006/512/EB. Tačiau 12 pakeitimu nustatoma, kad svarstant, ar konkrečiai medžiagai taikomas šis reglamentas, taikoma reguliavimo procedūra su tikrinimu. Taikant šią nuostatą įgyvendinamos pagrindinio teisės akto („maisto priedo“ apibrėžtis) taisyklės, todėl nauja reguliavimo procedūra su tikrinimu netaikoma. Todėl taikoma įprasta reguliavimo procedūra. 40 ir 47 pakeitimai taip pat negali būti priimti, nes jie susiję su nuostatomis, kurias taikant įgyvendinamos pagrindinio teisės akto taisyklės, todėl nauja reguliavimo procedūra su tikrinimu netaikoma. 12. Draudimas dėl reikalavimų neatitinkančių maisto priedų (5 straipsnis) 9 ir 22 pakeitimais siekiama išaiškinti, kad maisto priedo arba maisto produkto, kurio sudėtyje yra toks priedas, nereikėtų teikti į rinką, jeigu šis maisto priedas arba jo naudojimas neatitinka pasiūlyto reglamento nuostatų. Šis paaiškinimas į iš dalies pakeistą pasiūlymą įtraukiamas įrašant 5 straipsnį. 13. Leidimo naudoti kriterijai (6 straipsnis) Komisijos pasiūlyme pateikiami leidimo naudoti maisto priedus kriterijai. Maisto priedai turi būti saugūs, turi būti technologinis poreikis juos naudoti jų naudojimas turi neklaidinti vartotojo. Komisija iš dalies pakeisto pasiūlymo 7 konstatuojamojoje dalyje paaiškino, ką reiškia vartotojo klaidinimas ( 3 ir 26 pakeitimai). Į iš dalies pakeisto pasiūlymo 8 konstatuojamąją dalį taip pat iš esmės įtrauktas 28 pakeitimas, kuriuo pakartojama, kad leidžiant naudoti maisto priedus bus atsižvelgiama į reglamente nustatytus kriterijus. Tačiau 78 pakeitimu reikalaujama, kad maisto priedus būtų leidžiama naudoti remiantis atsargumo principu. Atsargumo principas ir jo taikymo sąlygos nustatytos bendruosiuose maistui skirtuose teisės aktuose (Reglamentas (EB) Nr. 178/2002) ir neturėtų būti kartojamas pasiūlytame reglamente dėl maisto priedų. 24 pakeitime siūloma susieti maisto priedo technologinį poreikį su nauda vartotojui. Technologinė maisto priedo funkcija daugeliu atvejų gali būti naudinga gamintojams, o vartotojams dėl to nedaromas nei žalingas poveikis, nei teikiama tiesioginė nauda. Toks pavyzdys galėtų būti atvejis, kai naudojant maisto priedą sumažinamos gamybos proceso atliekos. Nors poveikis aplinkai nėra vienas iš bendrų leidimo naudoti maisto priedus sąlygų, tačiau tai, žinoma, pagrįstas veiksnys, į kurį galima atsižvelgti. Pavyzdžiui, jeigu nustatytas nepageidaujamas poveikis aplinkai, į tai galima atsižvelgti leidžiant naudoti maisto priedą arba peržiūrint jo naudojimo sąlygas. Todėl nors 25 pakeitimas negali būti priimtas, siekiant pabrėžti aplinkosaugos aspektus į tekstą galima įtraukti kitus pakeitimus. 7 pakeitimas taip pat gali būti priimtas, jeigu jis bus pakeistas taip, kad jame atsispindėtų kiti bendrųjų maistui skirtų teisės aktų principai, t. y., kad taisyklėmis dėl maisto produktuose naudojamų maisto priedų būtų užtikrintas veiksmingas vidaus rinkos veikimas ir aukštas žmogaus sveikatos apsaugos lygis bei vartotojų interesų apsauga, įskaitant sąžiningą prekybos maisto produktais praktiką, atsižvelgiant į aplinką. 1 pakeitimas yra susijęs su maisto (taip pat maisto priedų) alergiškumu, o šiai sričiai taikomos su ženklinimu susijusios Direktyvos 2000/13/EB nuostatos. Nors Komisija negali aiškiai leisti riboti maisto priedų, kurie gali būti alergiški, naudojimą, tačiau išduodant maisto priedo leidimą alergiškumas, be abejo, gali būti laikomas pagrįstu veiksniu. Todėl šis principas pabrėžtas 7 konstatuojamojoje dalyje. 14. Leidimo naudoti kriterijai (saldikliai) (7 straipsnis) 20 ir 29 pakeitimai negali būti priimti. Pagal dabartinius kriterijus saldiklius galima naudoti tik mažiau kalorijų turinčiuose maisto produktuose arba produktuose, į kuriuos nepridėta cukraus. Tokiu būdu užtikrinama, kad vartotojams tokie saldikliai bus naudingi todėl, kad taip žymiai (30 %) sumažinamas kalorijų kiekis arba kad į tą produktą nepridėta cukraus. Pagal naują čia pasiūlytą kriterijų gali padidėti maisto produktų, kuriuose galima naudoti saldiklius, asortimentas, todėl gali būti daromas poveikis tokių priedų suvartojimui. Be to, kai kuriais atvejais pakeitus 30 % cukraus nauda vartotojui gali būti nedidelė. Saldikliai nenaudojami tam, kad būtų prailgintas maisto produktų galiojimo laikas juos konservuojant. Tačiau naudojant saldiklius galiojimo laikas gali pailgėti, nes nebelieka fermentuojamojo cukraus, kuris pakeičiamas saldikliu, todėl Komisija negali pritarti 73 pakeitimui. 15. Leidimo naudoti kriterijai (dažikliai) (8 straipsnis) Pagrindiniuose priedų naudojimo kriterijuose 6 straipsnyje nustatyta, kad naudojant priedus neturi būti klaidinamas vartotojas. Taip pat yra nustatyti bendrieji etiketėje pateikiamos informacijos reikalavimai, skirti užtikrinti, kad vartotojai žinotų, iš ko sudaryti maisto produktai, visų pirma − kokios jų sudedamosios dalys. Dažikliai paprastai naudojami kai kuriuose maisto produktuose, siekiant nustatyti, pavyzdžiui, nealkoholinių gėrimų arba konditerijos gaminių aromatą. Tokiais atvejais negalima nustatyti, kad vartotojas klaidinamas dėl maisto produktų sudedamųjų dalių. Todėl atsižvelgiant į principą, kuris jau numatytas 6 straipsnyje, 30 pakeitimas į šį iš dalies pakeistą pasiūlymą neįtrauktas. 16. Bendrijoje leistinų maisto priedų sąrašai (4 ir 10 straipsniai, II ir III priedai) 34 pakeitimu siūloma į Bendrijos sąrašą įtraukti nuorodą į kitus maisto priedus, kurie negali būti naudojami kartu su tuo maisto priedu. Komisija šiam pakeitimui nepritarė, nes mano, kad tokia nuoroda jau įtraukta į c punktą, pagal kurį reikalaujama nurodyti naudojimo sąlygas. Tokiais atvejais, kai EMST vertinime pabrėžta abejonė dėl priedų naudojimo derinant vieną su kitais, leidžiant naudoti priedą būtų reikalaujama tinkamų naudojimo sąlygų. 17. Ryšys su Reglamentu 1829/2003 dėl genetiškai modifikuoto maisto ir pašarų (13 straipsnis). Komisijos pasiūlymu siekiama aprėpti visus maisto priedus, įskaitant priedus, pagamintus iš genetiškai modifikuotų organizmų (GMO) arba (fermentuojant) naudojant genetiškai modifikuotus mikroorganizmus (GMM). Maisto priedams, pagamintiems naudojant GMM, netaikomas Reglamentas 1829/2003 dėl genetiškai modifikuoto maisto ir pašarų: jų vertinimui ir leidimui naudoti taikomas reglamentas dėl maisto priedų. Maisto priedams, patenkantiems į Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 taikymo sritį, bus taikomas tas reglamentas atsižvelgiant į genetinio modifikavimo saugos vertinimą bei kitus kriterijus, o galutinis leidimas bus suteikiamas pagal maisto priedų reglamentą. Abi vertinimo ir leidimo suteikimo procedūros gali būti atliekamos tuo pačiu metu. 4 ir 63 pakeitimais paaiškinama, kad abi procedūros gali būti atliekamos tuo pačiu metu vadovaujantis gerąja administravimo patirtimi. Komisija pritaria siūlomam paaiškinimui su sąlyga, kad bus padaryta keletas redakcinio pobūdžio pakeitimų siekiant, kad ši nuostata geriau atitiktų Reglamentą 1829/2003. Tačiau 38 pakeitimu siūloma nustatyti papildomus reikalavimus, taikomus ženklinimui. GMO ženklinimui taikomos horizontaliosios taisyklės pagal Reglamentą 1829/2003, todėl netikslinga nustatyti specifines nuostatas pagal šį vertikalų teisės aktą dėl maisto priedų. 18. Ženklinimas (21−24 straipsniai) 45 pakeitimu būtų nustatytas reikalavimas įspėti apie galimą alerginę reakciją, jeigu naudota azo grupės dažų. Alergenų ženklinimui taikomos horizontaliosios nuostatos pagal Direktyvą 2000/13/EB, todėl alergenų ženklinimo klausimas ir toliau turėtų būti sprendžiamas pagal tą teisės aktą, remiantis EMST moksliniu įvertinimu. Maisto priedų, parduodamų vienos įmonės kitai arba galutiniam vartotojui, ženklinimas 42 , 43 ir 44 pakeitimus galima priimti, kadangi jais nustatomi kai kurie naudingi ženklinimo nuostatų aspektai įmonių tarpusavio prekybai. Visų pirma 44 pakeitimu numatoma praktinė nukrypti leidžianti nuostata, pagal kurią tam tikrą informaciją galima nurodyti pridedamuose dokumentuose, o ne pakuotėje: pavyzdžiui, jeigu vežami birūs priedai (cisternose). Komisija savo pradiniame pasiūlyme suderino priedų ir fermentų ženklinimo nuostatas. Europos Parlamentas padarė keletą pasiūlymo dėl fermentų pakeitimų, kad užtikrintų, jog vienos įmonės kitai arba galutiniam vartotojui parduodamų fermentų ženklinimo nuostatos būtų iš naujo pateiktos ir supaprastintos. Todėl ir šiame iš dalies pakeistame pasiūlyme dėl maisto priedų Komisija šiems pakeitimams iš esmės pritarė. Be to, kadangi galutiniam vartotojui parduodami maisto priedai laikomi maisto produktais ir turi atitikti atitinkamas Direktyvos 2000/13/EB, susijusios su maisto produktų ženklinimu, pateikimu ir reklamavimu, ženklinimo nuostatas, tekstas dar labiau supaprastintas, kad nebūtų kartojamos Direktyvos 2000/13/EB nuostatos. 19. Maisto produktų gamybos proceso arba pradinių medžiagų pokyčiai (11 straipsnis) 35 pakeitimu būtų nustatytos atskiros ribinės vertės nano mastu gaminamiems maisto priedams; Komisija mano, kad toks pakeitimas nėra reikalingas, kadangi prireikus specifinius apribojimus galima nustatyti pagal naudojimo sąlygas. Tačiau, kadangi tai yra svarbus klausimas, reikėtų pakeisti tekstą ir pakartoti bei paaiškinti, kad nano mastu gaminamus priedus prieš naudojant turėtų įvertinti EMST, nes jų poveikis gali būti įvairus, o tai galėtų turėti neigiamų padarinių jų saugai. Į iš dalies pakeistą Komisijos pasiūlymą įrašytas naujas 11 straipsnis, kuriame nustatomi reikalavimai, taikomi į Bendrijos sąrašą jau įtrauktiems maisto priedams, kurių gamybos metodai arba pradinės medžiagos labai skiriasi nuo tų metodų ar medžiagų, kurie yra įtraukti į Tarnybos atliktą rizikos vertinimą. Šis straipsnis atitinka Komisijos pasiūlymo 14 konstatuojamojoje dalyje pateiktą principą. 20. Peržiūros ir pakartotinis įvertinimas (29 ir 30 straipsniai) Komisija pasiūlė, kad peržiūrėjus kriterijus, išskyrus saugą, dabartiniai maisto priedų leidimai būtų perkelti į naujus priedus. Tokia peržiūra užtruks maždaug 2 metus. Tuo pačiu EMST teko užduotis pakartotinai įvertinti visų šiuo metu leidžiamų naudoti maisto priedų saugą; šiai užduočiai prireiks kelerių metų. Jeigu EMST atliekant pakartotinį įvertinimą kils abejonių, bet kuriuo metu bus galima padaryti bet kokį būtiną pakeitimą. Atsižvelgiant į skirtingus laikotarpius, netikslinga sujungti šias dvi atskiras peržiūras į vieną. Be to, dėl aiškumo reikėtų, kad priedai būtų užbaigti kuo greičiau. 52 , 6 ir 69red . pakeitimais šie du aspektai būtų susieti, todėl dėl pirmiau minėtų priežasčių Komisija jiems pritarti negali. Tačiau 55 pakeitimas iš esmės gali būti priimtas, o 29 straipsnis iš dalies pakeistas, siekiant paaiškinti, kad pildant II priedą nebus įtraukiamos nebereikalingos maisto priedų naudojimo sąlygos. 57 pakeitime siūloma pakeisti pagalbinių medžiagų sąvokos apibrėžtį, kad būtų įtrauktos ir medžiagos, skirtos mitybinėms medžiagoms ir (arba) kitoms medžiagoms, naudojamoms mitybos ar kitais fiziologiniais tikslais, tirpinti, skiesti, skaidyti ar kitaip fiziškai pakeisti. 60 pakeitime numatoma nuostata, pagal kurią tokias medžiagas reikėtų įtraukti į III priedą. Komisija gali pritarti šiems pakeitimams, kuriais išplečiama taikymo sritis ir dar labiau suderinama maisto priedų sritis. Todėl pakeistas pasiūlymas buvo parengtas taip, kad būtų atspindėti šie pakeitimai ir kai kurie kiti pokyčiai, būtini norint įtraukti šias nuostatas. Kadangi šis taikymo srities pasikeitimas maisto priedų teisės akte bus naujas, ta nuostata įsigalios vėliau, kaip ir kitos naujos nuostatos dėl maisto priedų maisto prieduose ir maisto fermentuose. Taip pat buvo pasiūlyti kiti pakeitimai, po kurių kvapiosiose medžiagose leidžiami naudoti maisto priedai bus įrašomi į III, o ne į II priedą, kaip buvo numatyta iš pradžių ( 58 ir 59 pakeitimai). Komisija gali pritarti šiam pakeitimui, pagal kurį maisto prieduose, maisto fermentuose ir kvapiosiose medžiagose naudojami maisto priedai bus vertinami vienodai; taip pat buvo padaryti kai kurie atitinkami kitų pasiūlymo aspektų pakeitimai. Tačiau priede pateiktos lentelės buvo atnaujintos, kad būtų atsižvelgta į įvairius reikalavimus, o ypač į skirtingas jų įsigaliojimo arba užbaigimo datas. 21. Pakartotinio įvertinimo programa 5 ir 54 pakeitimais būtų nustatomas nuolatinės pakartotinio įvertinimo programos reikalavimas. Nuo to karto, kai leista naudoti maisto priedus, jie nuolatos stebimi, o gavus naujų mokslinių duomenų, kurie galėtų paveikti ankstesnių vertinimų rezultatus, jie iš karto įvertinami iš naujo. Todėl reguliari peržiūra nėra būtina, nes dėl jos padidėtų Komisijos ir EMST administracinė našta. 22. Pereinamojo laikotarpio nuostatos (32 straipsnis) Kadangi kai kuriais pakeitimais, ypač ženklinimo srityje, siūloma pakeisti dabartinius teisės aktus, todėl tikslinga nustatyti pereinamąjį laikotarpį, kaip siūloma 56 pakeitime. Todėl 32 straipsnyje numatyta tinkama nuostata, pagal kurią teisėtai paženklintus maisto priedus bus galima pardavinėti, kol pasibaigs jų trumpiausias galiojimo laikas. 23. Pagal EB sutarties 250 straipsnio 2 dalį Komisija iš dalies keičia savo pasiūlymą, kaip išdėstyta pirmiau. 2005/0145 (COD) Iš dalies pakeistas pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl maisto priedų (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 95 straipsnį, atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą[1], atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[2], laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos, kadangi: (1) Laisvas saugių ir sveikų maisto produktų judėjimas yra pagrindinis vidaus rinkos aspektas, svarbus gyventojų sveikatai bei gerovei ir jų socialiniams bei ekonominiams interesams. (2) Įgyvendinant Bendrijos politiką, turėtų būti užtikrintas aukštas žmonių gyvenimo ir sveikatos lygis. (3) Šiuo reglamentu, siekiant užtikrinti veiksmingą vidaus rinkos veikimą ir aukštą žmonių sveikatos ir vartotojų interesų apsaugos lygį taikant išsamias bei supaprastintas procedūras, yra pakeičiamos ankstesnės direktyvos ir sprendimai dėl maisto produktuose leistinų naudoti maisto priedų. (4) Šiuo reglamentu yra suderinamas maisto priedų naudojimas maisto produktuose Bendrijoje. Tai apima maisto priedų naudojimą maisto produktuose, kuriems taikoma 1989 m. gegužės 3 d. Tarybos direktyva 89/398/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su specialios paskirties maisto produktais, suderinimo[3] ir tam tikrų maisto dažiklių naudojimą ženklinant mėsą sveikumo ženklais bei dekoratyviniam kiaušinių lukštų dažymui ir žymėjimui. Reglamentu taip pat yra suderinamas maisto priedų naudojimas maisto prieduose ir maisto fermentuose, tokiu būdu užtikrinant jų saugą bei kokybę ir sudarant palankias sąlygas jų laikymui ir naudojimui. Minėtoji kategorija anksčiau nebuvo reglamentuojama Bendrijos lygiu. (5) Maisto priedai – tai medžiagos, kurios paprastai nėra vartojamos kaip atskiras maisto produktas, bet yra tikslingai dedamos į maisto produktus technologiniu tikslu, pavyzdžiui, siekiant išsaugoti jų šviežumą. Tačiau medžiagos neturi būti laikomos maisto priedais, jei jos yra naudojamos aromatui ir (arba) skoniui suteikti. Be to, šis reglamentas taip pat neturėtų būti taikomas maisto produktams priskiriamoms medžiagoms, kurios gali būti naudojamos technologiniais tikslais, pavyzdžiui, dažymui naudojami natrio chloridas arba šafranas ir maisto fermentai. Galiausiai, maisto fermentams taikomas Reglamentas Nr. …[dėl maisto fermentų][4], ir todėl jiems nėra taikomas šis reglamentas. (6) Šis reglamentas neturėtų būti taikomas medžiagoms, kurios nėra vartojamos kaip atskiras maisto produktas, tačiau yra tikslingai naudojamos maisto produktų gamyboje, ir kurios galutiniame maisto produkte sudaro tik likutį ir neturi technologinio poveikio galutiniam produktui (technologiniai priedai). (7) Maisto priedai turėtų būti patvirtinti ir naudojami tik tuo atveju, jei jie atitinka šiame reglamente nustatytus kriterijus. Maisto priedai turi būti saugūs naudoti, technologiškai turi būti būtina juos naudoti, jų naudojimas neturi klaidinti vartotojų ir turi suteikti jiems naudą. Vartotojo klaidinimas – tai klausimai, susiję ne tik su naudojamų sudedamųjų dalių pobūdžiu, produkto ar gamybos proceso natūralumu, produkto mitybine kokybe ir vaisių ar daržovių kiekiu. Tvirtinant maisto priedus taip pat turėtų būti atsižvelgiama į kitus su svarstomu klausimus susijusius socialinius, ekonominius, susijusius su tradicijomis, etinius ir aplinkosaugos veiksnius bei į kontrolės priemonių tinkamumą. Nustatant maisto priedų naudojimo reikalavimus bei didžiausius jų kiekius turėtų būti atsižvelgta į maisto priedų įsisavinimą iš kitų šaltinių ir į maisto priedo poveikį specialioms vartotojų grupėms (pvz., alergiškiems vartotojams). (8) Maisto priedai į priedus įtraukiami tik tada, jei jie atitinka šiame reglamente nustatytus kriterijus. (9) Maisto priedai visais atvejais privalo atitikti patvirtintas specifikacijas. Specifikacija turėtų apimti informaciją, padedančią teisingai nustatyti maisto priedą, įskaitant jo kilmę, ir apibūdinti priimtinus grynumo kriterijus. Anksčiau 1995 m. liepos 5 d. Komisijos direktyvoje 95/31/EB, nustatančioje tam tikrus saldiklių, skirtų naudoti maisto produktuose, grynumo kriterijus[5], 1995 m. liepos 26 d. Komisijos direktyvoje 95/45/EB, nustatančioje tam tikrus dažiklių, skirtų naudoti maisto produktuose, grynumo kriterijus[6], ir 1996 m. gruodžio 2 d. Komisijos direktyvoje 96/77/EB, nustatančioje konkrečius maisto priedų, išskyrus dažiklius ir saldiklius, grynumo kriterijus[7], parengtos specifikacijos nurodytiems maisto priedams turi būti taikomos tol, kol tokie priedai bus įtraukti į šio reglamento priedus. Iki to laiko reglamente turėtų būti pateiktos specifikacijos, susijusios su tokiais priedais. Tokios specifikacijos turi būti tiesiogiai susijusios su šio reglamento priedų Bendrijoje leistinų priedų sąrašuose nurodytais priedais. Tačiau atsižvelgiant į tokių specifikacijų sudėtingą pobūdį bei turinį ir siekiant aiškumo, jos nebus įtraukiamos į Bendrijos sąrašus, tačiau bus pateikiamos su vienu ar daugiau atskirų reglament ų. (10) Kai kuriuos maisto priedus leidžiama naudoti tam tikrais atvejais tam tikrose leistinose vynininkystės technologijose ir procesuose. Tokie maisto priedai turi būti naudojami pagal šį reglamentą ir tam tikras atitinkamuose Bendrijos teisės aktuose pateiktas nuostatas. (11) Siekiant užtikrinti vienodumą, rizika turi būti vertinama ir maisto priedai turi būti tvirtinami laikantis Reglamente (EB) Nr. […], nustatančiame maisto priedų, fermentų ir kvapiųjų medžiagų leidimų suteikimo procedūrą[8], nustatytos tvarkos. (12) Remiantis 2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentu (EB) Nr. 178/2002, nustatančiu maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiančiu Europos maisto saugos tarnybą ir nustatančiu su maisto saugos klausimais susijusias procedūras[9], klausimais, susijusiais su poveikiu visuomenės sveikatai, turi būti konsultuojamasi su Europos maisto saugos tarnyba (toliau – Tarnyba). (13) Į 2003 m. rugsėjo 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1829/2003 dėl genetiškai modifikuoto maisto ir pašarų taikymo sritį patenkantiems maisto priedams[10] t urėtų būti taikoma tame reglamente nustatyta leidimų išdavimo tvarka atsižvelgiant į genetinio modifikavimo saugos vertinimą, o galutinis leidimas turėtų būti suteikiamas išduodamas šiame reglamente nustatyta tvarka prieš jį patvirtinant pagal šį reglamentą. (14) Pagal šį reglamentą jau patvirtintas maisto priedas, kuris yra paruoštas naudojantis gamybos metodais arba pradinėmis medžiagomis labai besiskiriančiais nuo Tarnybos rizikos įvertinime arba specifikacijose nurodytų metodų arba pradinių medžiagų, turi būti įvertintas Tarnybos, daugiausia atsižvelgiant į specifikacijas. Jei gamybos metodai arba pradinės medžiagos labai skiriasi, tai gali reikšti, kad yra pakeistas gamybos metodas: priedas nebėra išgaunamas iš augalo, bet pagaminamas fermentacijos būdu, pasinaudojant mikroorganizmu arba pirminio mikroorganizmo genetine modifikacija. (15) Visus maisto priedus reikia nuolat stebėti ir prireikus iš naujo įvertinti, atsižvelgiant į kintančias naudojimo sąlygas ir naują mokslinę informaciją. (16) Valstybėms narėms, kurios iki šiol draudžia tam tikrų priedų naudojimą tam tikruose specifiniuose maisto produktuose, kurie yra laikomi tradiciniais ir yra gaminami tradicinėje teritorijoje, turėtų būti leista toliau taikyti tokį draudimą. Be to, tokiems produktams, kaip sūris „Feta“ arba dešra „Salame cacciatore“ šiuo reglamentu nėra draudžiama taikyti labiau ribojančių taisyklių dėl tam tikrų pavadinimų naudojimo pagal 1992 m. liepos 14 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2081/92 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos[11] ir pagal 1992 m. liepos 14 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2082/92 dėl žemės ūkio ir maisto produktų specifinių savybių sertifikatų[12]. (17) Maisto priedus būtina nurodyti etiketėse, kaip to reikalaujama Direktyvoje 2000/13/EB, o atskirais atvejais – kaip tai nurodyta Reglamentuose (EB) Nr. 1829/2003 ir 1830/2003. Be to, šiame reglamente turi būti pateikiamos specifinės nuostatos dėl atskirai gamintojams arba galutiniam vartotojui parduodamų maisto priedų žymėjimo etiketėmis. (18) Šiam reglamentui įgyvendinti būtinos priemones turėtų būti priimtos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką[13]. (19) Visų pirma Komisijai turėtų būti suteikiami įgaliojimai iš dalies pakeisti šio reglamento priedus ir patvirtinti tinkamas pereinamojo laikotarpio priemones. Kadangi šios priemonės yra bendro pobūdžio ir yra skirtos iš dalies pakeisti neesmines šio reglamento nuostatas ar papildyti jį naujomis neesminėmis nuostatomis, jos turėtų būti patvirtintos taikant reguliavimo procedūrą su tikrinimu, numatytą Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnyje. (20) Siekiant proporcingai ir veiksmingai tobulinti bei atnaujinti Bendrijos tesės aktus dėl maisto priedų, reikia rinkti duomenis, dalintis informacija ir koordinuoti valstybių narių darbą. Tuo tikslu gali būti naudinga atlikti tyrimus specifiniais klausimais, taip siekiant sudaryti palankias sąlygas sprendimų priėmimo procesui. Todėl tikslinga, kad Bendrija galėtų finansuoti tokius tyrimus iš savo biudžeto. Tokių priemonių finansavimas reglamentuojamas 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių[14], todėl pirmiau minėtų priemonių finansavimo teisinis pagrindas yra Reglamentas (EB) Nr. 882/2004. (21) Valstybės narės pagal Reglamentą (EB) Nr. 882/2004 turi vykdyti oficialią kontrolę, kad užtikrintų šio reglamento laikymąsi. (22) Kadangi siūlomų veiksmų tikslo – nustatyti Bendrijos taisykles dėl maisto priedų, valstybės narės negali deramai pasiekti, o Bendrija dėl vieningos rinkos ir aukšto lygio vartotojų apsaugos gali juos pasiekti geriau, Bendrija gali patvirtinti priemones pagal Sutarties 5 straipsnyje nustatytą subsidiarumo principą. Vadovaujantis tame straipsnyje nustatytu proporcingumo principu šiuo reglamentu nenumatoma nieko, kas nėra būtina siekiant šių tikslų. (23) Priėmus šį reglamentą, Komisija, kuriai padeda Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinis komitetas, turėtų peržiūrėti visus galiojančius leidimus pagal tokius kriterijus, kaip sunaudojimas, technologinis poreikis ir galimybė suklaidinti vartotojus (išskyrus saugą). Visi maisto priedai, kuriuos toliau bus leidžiama naudoti Bendrijoje, turėtų būti perkeliami į šio reglamento II ir III prieduose pateiktus Bendrijoje leistinų priedų sąrašus. Į šio reglamento III priedą turėtų būti įtraukiami kiti maisto priedai, naudojami maisto prieduose ir maisto fermentuose, taip pat mitybinių medžiagų pagalbinės medžiagos bei jų naudojimo sąlygos pagal Reglamentą (EB) Nr. […], nustatantį bendrą maisto priedų, fermentų ir kvapiųjų medžiagų leidimų suteikimo procedūrą . Siekiant suteikti reikalingą pereinamąjį laikotarpį, III priedo nuostatos, išskyrus nuostatas dėl maisto priedų pagalbinių medžiagų ir maisto priedų kvapiosiose medžiagose , yra netaikomos iki [2011 1 1]. (24) Neatsižvelgiant į tokios peržiūros rezultatus, per vienerius metus nuo šio reglamento priėmimo Komisija turėtų sudaryti vertinimo programą, pagal kurią Tarnyba iš naujo įvertintų Bendrijoje jau patvirtintų maisto priedų saugumą. Programoje turi būti nustatyti poreikiai ir prioritetai, į kuriuos atsižvelgiama nagrinėjant patvirtintus maisto priedus. (25) Šis reglamentas panaikina ir pakeičia šiuos teisės aktus: Tarybos direktyvą 62/2645/EEB dėl valstybių narių taisyklių, susijusių su žmonėms vartoti skirtuose maisto produktuose leidžiamomis naudoti dažiosiomis medžiagomis, suderinimo[15], 1965 m. sausio 26 d. Tarybos direktyvą 65/66/EEB, nustatančią konkrečius konservantų, kuriuos leidžiama naudoti žmonėms vartoti skirtuose maisto produktuose, grynumo kriterijus[16], 1978 m. liepos 25 d. Tarybos direktyvą 78/663/EB, nustatančią specifinius emulsiklių, stabilizatorių, tirštiklių ir standiklių, skirtų naudoti maisto produktuose, grynumo kriterijus[17], 1978 m. liepos 25 d. Tarybos direktyvą 78/664/EB, nustatančią specifinius antioksidantų, kurie gali būti naudojami žmonėms skirtuose maisto produktuose, grynumo kriterijus[18], 1981 m. liepos 28 d. pirmąją Komisijos direktyvą 81/712/EEB, nustatančią Bendrijos analizės metodus, taikomus tikrinant, ar tam tikri maisto produktuose naudojami priedai atitinka grynumo kriterijus[19], 1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvą 89/107/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto priedus, kuriuos leidžiama naudoti žmonėms vartoti skirtuose maisto produktuose, suderinimo[20], 1994 m. birželio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 94/35/EB dėl maisto produktuose naudojamų saldiklių[21], 1994 m. birželio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 94/36/EB dėl maisto produktuose naudojamų dažų[22], 1995 m. vasario 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 95/2/EB dėl maisto priedų, išskyrus dažiklius ir saldiklius[23], ir 1996 m. gruodžio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą 292/97/EB dėl nacionalinių įstatymų, draudžiančių naudoti tam tikrus priedus gaminant tam tikrus konkrečius maisto produktus, tolesnio taikymo[24], taip pat 2002 m. kovo 27 d. Komisijos sprendimą 2002/247/EB, laikinai sustabdantį konditerijos gaminių iš drebučių, kuriuose yra maisto priedo E 425 konjac, pateikimą į rinką ir importą[25]. Tačiau reikėtų, kad tam tikros minėtų teisės aktų nuostatos išliktų galiojančiomis pereinamuoju laikotarpiu, nes tai suteiktų laiko šio reglamento priede pateikiamiems Bendrijos sąrašams parengti, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I SKYRIUS DALYKAS, TAIKYMO SRITIS IR SĄVOKŲ APIBRĖŽTYS 1 straipsnis Dalykas Šiuo reglamentu nustatomos taisyklės dėl maisto produktuose naudojamų maisto priedų siekiant užtikrinti veiksmingą vidaus rinkos veikimą ir aukštą žmonių sveikatos apsaugos lygį bei vartotoj ų interesų apsaugą, įskaitant sąžiningą prekybos maisto produktais praktiką, atsižvelgiant į aplinką os apsaugą . Tokiais tikslais šiame reglamente nustatomi: a) Bendrijoje leistinų maisto priedų sąrašai; b) maisto priedų naudojimo maisto produktuose, taip pat maisto prieduose, ir maisto fermentuose, nurodytiems Reglamente (EB) Nr. .../... [dėl maisto fermentų] ir maisto produktų kvapiosiose medžiagose, nurodytose Reglamente (EB) Nr. .../... [dėl maisto produktų sudedamųjų dalių, turinčių kvapiųjų medžiagų savybių], sąlygos ; c) atskirai parduodamų maisto priedų ženklinimo taisyklės. 2 straipsnis Taikymo sritis 1. Šis reglamentas yra taikomas maisto priedams. 2. Šis reglamentas yra taikomas toliau nurodytoms medžiagoms tik tada, jei jos yra naudojamos kaip maisto priedai: a) pagalbinėms perdirbimo medžiagoms; b) augalų ir augalų produktų apsaugai pagal Bendrijos augalų sveikatai nustatytas taisykles naudojamoms medžiagoms; c) medžiagoms, kurios yra dedamos į maistą kaip mitybinės medžiagos; d) medžiagoms, kurios yra naudojamos žmonėms vartoti skirtam vandeniui valyti, kurioms taikoma Tarybos direktyva 98/83/EB[26]. 3. Šis reglamentas nėra taikomas maisto fermentams, kuriems taikomas Reglamentas (EB) Nr. […/..] [dėl maisto fermentų]. 4. Šis reglamentas yra taikomas nepažeidžiant jokių specifinių Bendrijos taisyklių dėl maisto priedų vartojimo: a) specifiniams maisto produktams; b) kitais tikslais, išskyrus šiame reglamente numatytus tikslus. 5. Prireikus, ir remiantis 28 2 7 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka, gali būti svarstoma, ar konkrečiai medžiagai taikomas šis reglamentas. 3 straipsnis Sąvokų apibrėžtys 1. Šiame reglamente taikomos Reglamentuose (EB) Nr. 178/2002 ir 1829/2003 pateiktos sąvokų apibrėžtys. 2. Taip pat taikomos šios apibrėžtys: a) „maisto priedas“ – bet kuri medžiaga, paprastai atskirai nevartojama kaip maisto produktas ir nevartojama kaip būdinga maisto produkto sudedamoji dalis, nepriklausomai nuo to, ar ji turi mitybinę vertę, ir kurios sąmoningas dėjimas į maisto produktą pagal gamybos, perdirbimo, ruošimo, apdorojimo, pakavimo, transportavimo ar saugojimo technologiją reiškia ar gali reikšti, kad ji arba jos šalutiniai produktai tiesiogiai ar netiesiogiai tampa tų maisto produktų komponentu; tačiau maisto priedais nėra laikomi: i) maisto produktai, kurių sudėtyje yra monosacharidai ų , disacharidai ų arba oligosacharidai ų ir maisto produktai, kurių sudėtyje yra šių medžiagų , naudojamų dėl savo saldinančių savybių; ii) sausi arba koncentruoti maisto produktai, įskaitant kvapiąsias medžiagas, naudojamas gaminant sudėtinius maisto produktus, dėl savo aromatinių, skonio ar maistinių savybių, kartu su šalutiniu spalvinančiu ar kitokiu technologiniu poveikiu; iii) medžiagos, naudojamos produktų padengimui arba aptepimui naudojamose medžiagose, kurios nėra laikomos maisto produktais ir nėra skirtos vartojimui su tokiais maisto produktais; iv) produktai, turintys pektino ir gauti iš džiovintų obuolių išspaudų ar citrusinių vaisių žievelių, arba iš jų mišinio, naudojant atskiestą rūgštį, paskui iš dalies neutralizuojant natriu ar kalio druskomis („skystieji pektinai“); v) kramtomosios gumos pagrindinės sudedamosios dalys; vi) baltasis ar geltonasis dekstrinas, dekstrinas arba dekstrinuotas krakmolas, rūgštimi ar šarmais apdorotas krakmolas, balintas krakmolas, fiziškai pakeistas krakmolas ir amilolitiniais fermentais paveiktas krakmolas; vii) amonio chloridas; viii) kraujo plazma, kraujo baltymai , valgomoji želatina, baltyminiai hidrolizatai ir jų druskos, pieno baltymai ir glitimas; ix) amino rūgštys ir jų druskos, išskyrus glutamo rūgštį, gliciną, cisteiną ir cistiną bei jų druskas, kai jos neatlieka jokios technologinės funkcijos; x) kazeinatai ir kazeinas; xi) inulinas; b) „pagalbinės perdirbimo medžiagos“ – tai bet kokia medžiaga, kuri: i) nėra vartojama atskirai kaip maistas; ii) yra tikslingai naudojama gaminant žaliavas, maisto produktus arba jų sudedamąsias dalis konkrečiais technologiniais tikslais apdirbimo arba gamybos metu; ir iii) galutiniame produkte neplanuotai, tačiau techniškai neišvengiamai gali likti medžiagos likučių arba jos darinių, su sąlyga, kad tie likučiai nekelia pavojaus sveikatai ar nedaro kokio nors technologinio poveikio galutiniam produktui; c) „funkcinė grupė“ – viena iš I priede nurodytų kategorijų, nustatoma remiantis maisto priedo technologine funkcija maiste; d) „neperdirbtas maisto produktas“ – maisto produktas, kuris nebuvo perdirbtas taip, kad labai pasikeistų jo pirminė būsena; tokiu tikslu nežymiai keičiančiais maisto pavidalą yra laikomi šie būdai: grupavimas, dalijimas, atskyrimas, iškaulinėjimas, kapojimas, odos nulupimas, skutimas, lupimas, smulkinimas, pjaustymas, valymas, apipjaustymas, užšaldymas, šaldymas, atšaldymas, malimas, nulukštenimas, pakavimas arba išpakavimas; e) „maisto produktai, į kuriuos nepridėta cukraus“ – maisto produktai, į kuriuos nepridėta: i) monosacharidų , arba disacharidų arba oligosacharidų ; arba ii) maistas, kurio sudėtyje yra monosacharidų , arba disacharidų arba oligosacharidų , kurie yra panaudoti dėl savo saldinančių savybių; f) „mažiau kalorijų turintis maisto produktas“ – maisto produktas, kurio kalorijų kiekis yra sumažintas bent 30 % palyginti su pirminiu maisto produktu arba panašiu produktu; g) „saldikliai, skirti pasaldinti maistą valgant“ – leistinų saldiklių preparatai, kuriuose gali būti kitų maisto priedų ir (arba) maisto produktų sudedamųjų dalių, ir kurie yra skirti parduoti galutiniam vartotojui kaip cukraus pakaitalai. h) „ quantum satis “ – reiškia, kad didžiausias leistinas kiekis nėra nurodytas ir kad medžiagos turi būti naudojamos atsižvelgiant į geros gamybos praktiką, o naudojami kiekiai negali būti didesni už būtinus, siekiant numatytų tikslų ir jokiu būdu neklaidinant vartotojo. II SKYRIUS BENDRIJOJE LEISTINŲ MAISTO PRIEDŲ SĄRAŠAI 4 straipsnis Bendrijoje leistinų maisto priedų sąrašai 1. Tik II priede pateiktame Bendrijoje leistinų naudoti priedų sąraše nurodyti maisto priedai gali būti atskirai pateikiami į rinką arba naudojami maisto produktuose, taip pat specialios paskirties maisto produktuose, kuriems taikoma Direktyva 89/398/EEB. 2. Tik III priede pateiktame Bendrijoje leistinų priedų sąraše nurodyti maisto priedai gali būti naudojami maisto prieduose, ir maisto fermentuose ir maisto kvapiosiose medžiagose pagal jame nurodytas naudojimo sąlygas . 3. II priede pateikti maisto priedai turi būti išvardyti pagal maisto kategorijas, į kurias tokie priedai gali būti įtraukti. 4. III priede pateikti maisto priedai turi būti išvardyti atsižvelgiant į maisto priedus, arba maisto fermentus, maisto kvapiąsias ir mitybines medžiagas arba jų grupes, į kurias tokie priedai gali būti įtraukti. 5. Maisto priedai visais atvejais atitinka specifikacijas, kaip tai yra nurodyta 12 14 straipsnyje. 5 straipsnis Draudimas dėl reikalavimų neatitinkančių maisto priedų ir (arba) reikalavimų neatitinkančių maisto produktų Į rinką negalima teikti jokio maisto priedo ir (arba) bet kurio maisto produkto, kurio sudėtyje yra toks priedas, jeigu šis maisto priedas arba jo naudojimas neatitinka šio reglamento reikalavimų. 5 6 straipsnis Maisto priedų naudojimo ir įtraukimo į Bendrijos sąrašus bendrosios sąlygos 1. Maisto priedas gali būti įtrauktas į Bendrijos sąrašus, kurie yra pateikti II ir III prieduose tik tuomet, kai jis atitinka šias sąlygas ir kitus su klausimu susijusius teisėtus veiksnius : a) jei tokiu kiekiu kaip siūloma naudojamas maisto priedas remiantis turimais moksliniais įrodymais nekelia pavojaus vartotojų sveikatos saugai; b) jei yra pagrįstas technologinis poreikis jį naudoti ir toks poreikis negali būti patenkintas kitomis ekonomiškai ir techniškai įvykdomomis priemonėmis; c) jų naudojimas neklaidina vartotojo. 2. Tam, kad maisto priedas būtų įtrauktas į II ir III prieduose pateiktus Bendrijos sąrašus jis turi suteikti privalumų ir naudos vartotojui, taigi, padėti įgyvendinant vieną ar keletą iš šių tikslų: a) išlaikyti maisto produkto mitybines savybes; b) suteikti reikiamas sudedamąsias arba kitas sudėtines dalis maisto produktams, gaminamiems ypatingų mitybos poreikių turinčioms vartotojų grupėms; c) padėti išlaikyti maisto produkto kokybę ar stabilumą arba pagerinti jo organoleptines savybes, su sąlyga, kad jis nepakeis maisto produkto pobūdžio, turinio ar kokybės tiek, kad būtų galima suklaidinti vartotoją; d) padėti gaminant, perdirbant, ruošiant, apdorojant, pakuojant, vežant ar laikant maisto produktus, įskaitant maisto priedus, maisto fermentus ir maisto kvapiąsias medžiagas su sąlyga, kad maisto priedas nebūtų naudojamas norint paslėpti prastos žaliavos naudojimo padarinius arba netinkamai (ir nehigieniškai) atliekamą darbą, naudojamą techniką bet kuriuo minėtos veiklos atveju. 3. Nukrypstant nuo 2 dalies a) punkto, maisto priedas, pabloginantis maisto produkto mitybinių savybių kokybę, gali būti įtrauktas į II priede pateikiamą Bendrijos sąrašą, jei: a) maisto produktas nėra reikšminga normalios mitybos dalis; arba b) maisto priedas yra reikalingas gaminant maisto produktus ypatingų mitybos poreikių turinčioms vartotojų grupėms. 6 7 straipsnis Specialios saldikliams taikomos sąlygos Maisto priedas gali būti įtraukiamas į II priede pateikiamą Bendrijos sąrašo funkcinę saldiklių grupę tik tuomet, kai jis atitinka ne tik 5 6 straipsnio 2 dalyje nurodytus tikslus, bet ir vieną ar daugiau šių tikslų: a) pakeičia cukrų gaminant mažiau kalorijų turinčius maisto produktus, nesukeliančius karieso maisto produktus arba maisto produktus, į kuriuos nepridėta cukraus; b) pakeisdamas cukrų, prailgina produkto galiojimo laiką; c) yra naudojamas gaminant specialios paskirties maisto produktus, kaip tai nurodyta Direktyvos 89/398/EEB 1 straipsnio 2 dalies a) punkte. 7 8 straipsnis Specialios sąlygos dėl dažiklių Maisto priedas gali būti įtraukiamas į II priede pateikiamą Bendrijos sąrašo funkcinę dažiklių grupę tik tada, jei jis atitinka ne tik 5 6 straipsnio 2 dalyje nurodytus tikslus, bet ir vieną ar daugiau iš toliau nurodytų tikslų: a) suteikia maisto produktui, kurio spalva pakito gamybos, sandėliavimo, pakavimo arba paskirstymo metu ir todėl išoriškai jis tapo mažiau patrauklus, pirminę išvaizdą; b) pagerina maisto produkto prekinę išvaizdą; c) suteikia spalvą paprastai jos neturinčiam maisto produktui. 8 9 straipsnis Maisto priedų funkcinės grupės 1. Maisto priedai gali būti priskirti vienai iš I priede nurodytų funkcinių grupių, atsižvelgiant į maisto priedo pagrindinę technologinę funkciją. Maisto priedo priskyrimas konkrečiai funkcinei grupei netrukdo jo naudoti kelioms funkcijoms. 2. Jei būtina atsižvelgiant į mokslinę pažangą arba į technologinius pokyčius, su papildomomis funkcinėmis grupėmis, kurios gali būti įtrauktos į I priedą, susijusios priemonės, skirtos iš dalies pakeisti neesmines šio reglamento nuostatas , tvirtinamos taikant 28 27 straipsnio 2 3 dalyje nurodytą reguliavimo procedūrą su tikrinimu . 9 10 straipsnis Bendrijoje leistinų maisto priedų sąrašų turinys 1. Maisto priedas, atitinkantis 5 6 , 6 7 ir 7 8 straipsniuose nustatytas sąlygas Reglamente (EB) Nr. [bendros procedūros] nustatyta tvarka gali būti įtrauktas į: a) šio reglamento II priede pateikiamą Bendrijoje leistinų priedų sąrašą; ir (arba) b) šio reglamento III priede pateikiamą Bendrijoje leistinų priedų sąrašą; 2. Įrašant maisto priedą į II arba III priede pateikiamus Bendrijoje leistinų priedų sąrašus, nurodoma: a) maisto priedo pavadinimas ir jo E numeris, jei jis buvo priskirtas; b) maisto produktai ir (arba) maisto priedai, ir (arba) maisto fermentai, ir (arba) maisto kvapiosios medžiagos , kuriuose maisto priedas gali būti naudojamas; c) sąlygos, kuriomis maisto priedas gali būti naudojamas; d) prireikus, maisto priedo tiesioginio pardavimo vartotojams apribojimai, jei tokių būtų. 3. II ir III prieduose pateikti Bendrijoje leistinų priedų sąrašai yra iš dalies keičiami pagal Reglamente (EB) Nr. […], nustatančiame bendrą maisto priedų, fermentų ir kvapiųjų medžiagų leidimų suteikimo procedūrą, nustatytą tvarką. 11 straipsnis Į Bendrijos sąrašą jau įtrauktų maisto produktų gamybos proceso arba pradinės medžiagos pokyčiai Jeigu Į Bendrijos sąrašą jau įtrauktų maisto produktų gamybos procesas arba pradinės medžiagos žymiai pakinta, pagal tokius naujus metodus arba iš tokių medžiagų pagamintas maisto priedas laikomas skirtingu priedu, todėl prieš pateikiant jį į rinką reikia į Bendrijos sąrašus įrašyti naują įrašą arba pakeisti specifikacijas. 10 12 straipsnis Maisto priedų naudojimo kiekiai 1. Nustatant 9 10 straipsnio 2 dalies c punkte nurodytas naudojimo sąlygas: a) nustatomas mažiausias naudojimo kiekis, kurio reikia norint gauti pageidaujamą rezultatą; b) nustatant kiekį atsižvelgiama į: i) priimtiną paros normą arba ekvivalentišką tam maisto priedui nustatytą įvertinimą ir galimą paros normą su visais maisto produktais; ii) kai maisto priedo yra dedama į ypatingoms vartotojų grupėms gaminamą maistą, derėtų atsižvelgti į tai, kokia paros norma yra leidžiama toms grupėms. 2. Tam tikrais atvejais didžiausias leistinas maisto priedo kiekis nėra nustatomas ( quantum satis ) . Tokiu atveju maisto priedas yra naudojamas pagal principą quantum satis . atsižvelgiant į geros gamybos praktiką, o naudojami kiekiai negali būti didesni už būtinus, siekiant numatytų tikslų ir su sąlyga, kad vartotojas nėra klaidinamas. 3. Didžiausi leistini II priede nurodytų maisto priedų vartojimo kiekiai taikomi pagal instrukcijas paruoštiems valgyti maisto produktams, jeigu nenurodyta kitaip. Džiovintų ir (arba) koncentruotų maisto produktų, kurie turi būti atgaminti, didžiausias leistinas kiekis taikomas atgamintiems maisto produktams, atsižvelgiant į mažiausią praskiedimo koeficientą. 4. Didžiausi leistini II priede nurodytų dažiklių kiekiai taikomi dažymo preparate esančios dažančiosios medžiagos kiekiui, jei nenurodyta kitaip. 11 13 straipsnis Maisto priedai, kuriems taikomas Reglamentas (EB) Nr. 1829/2003 Maisto priedas, kuriam taikomas Reglamentas (EB) Nr. 1829/2003, pagal šį reglamentą gali būti įtrauktas į II ir III prieduose pateiktus Bendrijoje leistinų priedų sąrašus tuomet, kai suteikiamas leidimas jį naudoti po to, kai buvo išduotas leidimas jį naudoti pagal Reglamentą o (EB) Nr. 1829/2003 7 straipsnį . 12 14 straipsnis Maisto priedų specifikacijos Maisto priedų specifikacijos, visų pirma susijusios su jų kilme, grynumo kriterijais ir visa kita reikalinga informacija, turi būti patvirtinamos kartą įtraukiant maisto priedą į II ir III prieduose pateiktus Bendrijos sąrašus Reglamente EB […nustatančiame bendrą maisto priedų, fermentų ir kvapiųjų medžiagų leidimų suteikimo procedūrą] nustatyta tvarka. III SKYRIUS MAISTO PRIEDŲ NAUDOJIMAS MAISTO PRODUKTUOSE 13 15 straipsnis Maisto priedų naudojimas neperdirbtuose maisto produktuose Maisto priedai neturi būti naudojami neperdirbtuose maisto produktuose, išskyrus atvejus, kai toks naudojimas yra konkrečiai numatytas II priede. 14 16 straipsnis Dažiklių ir saldiklių naudojimas kūdikiams ir mažiems vaikams skirtuose maisto produktuose Dažikliai ir saldikliai neturi būti naudojami kūdikiams ir mažiems vaikams skirtuose maisto produktuose, kaip tai nurodyta Direktyvoje 89/398/EEB, įskaitant kūdikiams ir mažiems vaikams skirtus specialios medicininės paskirties dietinius maisto produktus, išskyrus šio reglamento II priede specialiai nurodytus atvejus. 15 17 straipsnis Dažiklių naudojimas ženklinimui Tik šio reglamento II priede išvardyti maisto dažikliai gali būti naudojami maistui ženklinti sveikumo ženklais, kaip numatyta Tarybos direktyvoje 91/497/EEB[27], ir kitiems reikalaujamiems mėsos produktų ženklinimams bei dekoratyviniam kiaušinių lukštų dažymui ir žymėjimui, kaip numatyta Komisijos reglamente (EEB) Nr. 1274/91[28]. 16 18 straipsnis Perkėlimo principas 1. Maisto priedų gali būti: a) sudėtiniuose maisto produktuose, išskyrus II priede nurodytus atvejus, kai maisto priedą yra leidžiama naudoti vienoje iš sudėtinio maisto produkto sudedamųjų dalių; b) maisto produkte, į kurį buvo įdėtas maisto priedas, maisto fermentas ar kvapioji medžiaga, kai maisto priedas: i) yra leistinas naudoti maisto priede, maisto fermente ar kvapiojoje medžiagoje, laikantis šio reglamento; ii) pateko į maisto produktą su maisto priedu, maisto fermentu ar kvapiąja medžiaga; iii) galutiniame maisto produkte neatlieka jokios technologinės funkcijos; c) maisto produkte, kuris turi būti naudojamas tik sudėtiniam maisto produktui gaminti, su sąlyga, kad toks sudėtinis maisto produktas atitinka šio reglamento reikalavimus. 2. Šio straipsnio 1 dalis netaikoma kūdikiams iki 4−6 mėn. amžiaus skirtiems mišiniams, vyresniems kaip 4 mėn. kūdikiams skirtiems mišiniams, perdirbtiems grūdiniams maisto produktams, taip pat kūdikiams skirtiems maisto produktams bei kūdikiams ir mažiems vaikams skirtiems specialios medicininės paskirties dietiniams maisto produktams, kaip nurodyta Direktyvoje 89/398/EEB, išskyrus konkrečiai numatytus atvejus. 3. Kai kvapiojoje medžiagoje, maisto priede arba maisto fermente esantis maisto priedas yra dedamas į maisto produktą ir jame atlieka technologinę funkciją, jis yra laikomas tame maisto produkte panaudotu maisto priedu, o ne įdėtos kvapiosios medžiagos, maisto priedo arba maisto fermento priedu. 4. Nepažeidžiant 1 dalies nuostatų, maisto priedą, naudojamą kaip stiprų saldiklį, leidžiama naudoti sudėtiniuose maisto produktuose, į kuriuos nepridėta cukraus, mažiau kalorijų turinčiuose sudėtiniuose maisto produktuose, sudėtiniuose dietiniuose maisto produktuose, skirtuose mažo kaloringumo dietoms ir ilgesnio galiojimo termino sudėtiniuose maisto produktuose, su sąlyga, kad stiprų saldiklį leidžiama naudoti viename iš sudėtinių maisto produktų sudedamųjų dalių. 17 19 straipsnis Sprendimai dėl nuostatų aiškinimo Prireikus, laikantis 28 27 straipsnio 2 dalyje nurodytos tvarkos, gali būti sprendžiama dėl to, ar: a) konkretus maisto produktas priklauso II priede nurodytai maisto grupei; arba b) II ir III prieduose minimas ir pagal quantum satis principą leistinas naudoti maisto priedas yra naudojamas laikantis 10 12 straipsnio 2 dalyje nurodytų kriterijų. 18 20 straipsnis Tradiciniai maisto produktai IV priede išvardytos valstybės narės gali toliau drausti naudoti tam tikrų grupių maisto priedus tame priede išvardytuose jų teritorijoje gaminamuose tradiciniuose maisto produktuose. IV SKYRIUS ŽENKLINIMAS 1 SKIRSNIS GALUTINIAM VARTOTOJUI NEPARDUODAMų MAISTO PRIEDų žENKLINIMAS 19 21 straipsnis Galutiniam vartotojui neparduodamų maisto priedų ženklinimas 1. Galutiniam vartotojui neparduodamais maisto priedais, jei jie yra parduodami atskirai arba sumaišyti vienas su kitu ir (arba) su sudedamosiomis dalimis, kaip nurodyta Direktyvos 2000/13/EB 6 straipsnio 4 dalyje, gali būti prekiaujama tik tuomet, kai ant jų talpyklos pateikta informacija, numatyta jie yra paženklinti šio reglamento 20 22 −23 straipsnyje numatytu ženklu , kuris turi būti lengvai matomas, aiškiai įskaitomas ir neištrinamas. 22 straipsnyje nurodyta informacija pateikiama pirkėjams lengvai suprantama kalba . 2. Valstybė narė, kurioje prekiaujama tuo produktu, vadovaudamasi Sutarties nuostatomis, gali savo teritorijoje reikalauti, kad etiketėje tokia informacija būtų pateikiama viena ar keliomis oficialiomis Bendrijos kalbomis, kurias nustato ta valstybė narė. Tai nekliudo tokią informaciją pateikti keliomis kalbomis. 20 22 straipsnis Bendri reikalavimai, taikomi galutiniam vartotojui neparduodamų maisto priedų ženklinimui Reikalavimai dėl informacijos, siekiant identifikuoti maisto priedus 1. Kai galutiniam vartotojui neparduodami maisto priedai yra parduodami atskirai arba sumaišyti vienas su kitu ir (arba) su kitomis maisto produktų sudedamosiomis dalimis ir (arba) kurie papildomi kitomis medžiagomis , ant jų pakuotės arba talpyklos turi būti pateikta ši informacija apie kiekvieną maisto priedą : a) pavadinimas ir (arba) šiame reglamente nustatytas kiekvieno maisto priedo E numeris arba prekinis pavadinimas, kuriame nurodytas kiekvieno maisto priedo pavadinimas ir (arba) E numeris: b) jei nėra a) punkte nurodyto pavadinimo ir (arba) E numerio, išsamus maisto priedo apibūdinimas, kuris turi būti pakankamai tikslus siekiant atskirti tokį produktą nuo kitų produktų, su kuriais jis gali būti painiojamas. b) užrašas „maisto produktuose“ arba užrašas „naudoti tik maisto produktuose“, arba išsamesnė informacija apie numatytą jo naudojimą; c) jei reikia, konkrečios laikymo ir (arba) naudojimo sąlygos; d) partiją arba siuntą nurodantis ženklas; e) naudojimo instrukcijos, jeigu jų nesant maisto priedo nebūtų galima naudoti tinkamai; f) gamintojo, pakuotojo arba pardavėjo vardas, pavardė arba įmonės pavadinimas ir adresas; g) jei taikoma, kiekvieno komponento arba komponentų grupės didžiausias kiekis, atitinkantis leidžiamą vartoti maisto produktuose kiekį, ir (arba) aiškiai ir suprantamai pateikta atitinkama informacija, leidžianti pirkėjui patikrinti, ar laikomasi šiame reglamente ar kituose susijusiuose Bendrijos teisės aktuose nustatytų reikalavimų; kai tokie patys kiekybiniai apribojimai yra taikomi visai komponentų, vartojamų po vieną ar derinant vieną su kitais, grupei, bendrą procentą galima nurodyti vienu skaičiumi; kiekio riba nurodoma skaičiais arba pagal principą quantum satis ; h) grynasis (neto) kiekis; i) trumpiausias galiojimo laikas; j) prireikus, informacija apie maisto priedą ar kitas medžiagas, nurodyta šiame straipsnyje ir išvardyta Direktyvos 2000/13/EB IIIa priede ir leidžianti pirkėjui patikrinti, ar laikomasi toje direktyvoje nustatytų reikalavimų. 2. Kai priedai yra parduodami sumaišyti vienas su kitu ir (arba) su kitomis maisto produktų sudedamosiomis dalimis, ant gauto produkto pakuotės arba talpyklos turi būti pateiktas visų sudedamųjų dalių sąrašas apie kiekvieną maisto priedą mažėjančia pagal jų svorio dalį visame produkte tvarka. pateikiama 1 dalyje reikalaujama informacija 3. Kai maisto produktai papildomi medžiagomis (įskaitant maisto priedus arba kitas maisto produktų sudedamąsias dalis) siekiant sudaryti geresnes sąlygas jų sandėliavimui, pardavimui, standartizavimui, atskiedimui ar ištirpinimui, ant jų pakuotės arba talpyklos turi būti pateiktas visų atitinkamų medžiagų sąrašas mažėjančia pagal jų svorio dalį visame produkte tvarka. 4. Nukrypstant nuo 1, 2 ir 3 dalių, pagal 1 dalies e−g ir j punktus bei 2 ir 3 dalis reikalaujama informacija gali būti nurodyta tik su siunta susijusiuose dokumentuose, kurie turi būti pateikiami pristačius arba prieš pristatant prekes, su sąlyga, kad ant aptariamo produkto pakuotės arba talpyklos matomoje vietoje būtų užrašas „skirta maisto produktų gamybai, o ne mažmeninei prekybai“. 5. Nukrypstant nuo 1, 2 ir 3 dalių, kai maisto priedai tiekiami cisternose, visa informacija gali būti nurodoma tik pridedamuose su siunta susijusiuose dokumentuose, kurie turi būti pateikiami juos atvežus. 21 straipsnis Reikalavimai dėl informacijos, kai į maisto priedų sudėtį įeina kitos medžiagos arba kitos sudedamosios dalys Kai kitos nei maisto priedai medžiagos arba maisto sudedamosios dalys, išskyrus maisto priedus, įeina į neskirtų parduoti galutiniam vartotojui maisto priedų sudėtį, siekiant palengvinti jų sandėliavimą, pardavimą, standartizavimą, atskiedimą, ištirpinimą, maisto priedų įpakavime, talpose arba lydymuosiuose dokumentuose, pateikiama 20 straipsnyje nurodyta informacija ir nurodomas kiekvienas komponentas mažėjančia pagal jų svorio dalį visame produkte tvarka. 22 straipsnis Reikalavimai dėl informacijos, kai maisto priedai yra sumaišyti su kitomis maisto sudedamosiomis dalimis Kai neparduodami galutiniam vartotojui maisto priedai yra sumaišyti su kitomis maisto sudedamosiomis dalimis, ant maisto priedų įpakavimo arba talpų turi būti visų komponentų sąrašas mažėjančia pagal jų svorio dalį visame produkte tvarka. 23 straipsnis Bendrieji reikalavimai dėl informacijos, pateikiamos su maisto priedais 1. Ant neparduodamu galutiniam vartotojui maisto priedų pakuotės arba talpyklos turi būti tokia informacija: a) užrašas „naudoti maisto produktuose“ arba užrašas „ribotai naudoti maisto produktuose“ arba išsamesnė nuoroda dėl numatyto jo naudojimo maisto produktuose; b) jei reikia, konkrečios laikymo ir naudojimo sąlygos; c) naudojimo instrukcijos, jei jų nesant maisto priedo nebūtų galima naudoti tinkamai; d) partiją arba siuntą nurodantis ženklas; e) gamintojo, pakuotojo arba pardavėjo vardas, pavardė arba pavadinimas ir adresas; f) jei maisto priedo kurio nors komponento kiekis maiste yra ribojamas, nuoroda apie tokio komponento procentą maisto priede arba pakankamai informacijos apie maisto priedo sudėtį, kad pirkėjas galėtų būti tikras, jog komponento kiekis maiste atitinka normas; kai tokie patys kiekybiniai apribojimai yra taikomi visai komponentų, vartojamų po vieną ar derinant vieną su kitais, grupei, bendrą procentą galima nurodyti vienu skaičiumi; kiekio riba nurodoma skaičiais arba pagal principą quantum satis ; g) grynasis (net) kiekis; h) prireikus, informacija apie maisto priedą arba apie kitas šio reglamento 20, 21 ir 22 straipsnyje nurodytas ir Direktyvos 2000/13/EB IIIa priede dėl maisto produktuose esančių sudedamųjų dalių nurodymo išvardytas medžiagas . 2. Nukrypstant nuo 1 dalies, tos dalies c−f ir h punktuose reikalaujama informacija gali būti nurodyta tik su siunta susijusiuose dokumentuose, kurie turi būti pateikiami pristačius arba prieš pristatant prekes, su sąlyga, kad ant aptariamo produkto pakuotės arba talpyklos matomoje vietoje būtų užrašas „skirta maisto produktų gamybai, o ne mažmeninei prekybai“. 2 SKIRSNIS GALUTINIAM VARTOTOJUI PARDUODAMų MAISTO PRIEDų žENKLINIMAS 24 23 straipsnis Galutiniam vartotojui parduodamų maisto priedų ženklinimas 1. Nepažeidžiant Direktyvos 2000/13/EB, Direktyvos 89/396/EEB ir Reglamento (EB) 1829/2003 , jeigu maisto priedai parduodami atskirai ar sumaišyti vieni su kitais ir (arba) su kitomis maisto sudedamosiomis dalimis , skirti parduoti galutiniams vartotojams, jais gali būti prekiaujama tik nurodžius ant jų pakuotės šią informaciją kuri turi būti lengvai matoma, aiškiai įskaitoma ir neištrinama : (a) pavadinimas ir E numeris , kuriuo maisto priedas yra parduodamas , pavadinimą turi sudaryti nustatytas šiame reglamente kiekvienam maisto priedui, arba prekinis pavadinimas, kuriame nurodytas kiekvieno maisto priedo pavadinimas ir E numeris Bendrijos nuostatose tokiam maisto priedui taikomas pavadinimas ir jo E numeris ; b) užrašas „maisto produktuose“ arba užrašas „naudoti tik maisto produktuose“, arba išsamesnė informacija apie numatytą jo naudojimą pagal 20, 21 ir 22 straipsnius ir 23 straipsnio 1 dalies a–e, g ir h punktus reikalaujama informacija. 2. Nukrypstant nuo 1 dalies a punkto , saldiklio, skirto pasaldinti maistą valgant, prekiniame pavadinime nurodoma sąvoka: „. . . […] pagrindu sudarytas saldiklis“, panaudojant jo sudėtyje esančio saldiklio (saldiklių) pavadinimą (pavadinimus). 3. Poliolių ir (arba) aspartamo ir (arba) aspartamo-acesulfamo druskos turinčio saldiklio etiketėje turi būti toks įspėjimas: a) jei yra poliolių: „vartojant dideliais kiekiais gali turėti vidurius laisvinantį poveikį“; b) jei yra aspartamo ir (arba) aspartamo-acesulfamo druskos, „yra fenilalanino šaltinis“. 4. 1–3 dalyse pateiktai informacijai atitinkamai taikomos Direktyvos 2000/13/EB 13 straipsnio 2 dalies nuostatos. 3 SKIRSNIS KITI žENKLINIMO REIKALAVIMAI 25 24 straipsnis Kiti ženklinimo reikalavimai 1. 19 21 ir 24 23 straipsniai neturi įtakos išsamesniems ar platesnės taikymo srities įstatymams ir kitiems teisės aktams dėl svorio ir matmenų arba taikomiems pavojingų medžiagų ar preparatų pateikimui, klasifikavimui, pakavimui ir ženklinimui arba tokių medžiagų transportavimui. 2. 19–24 straipsniuose reikalaujama informacija pateikiama pirkėjams lengvai suprantama kalba. Valstybė narė, kurioje prekiaujama tuo produktu, vadovaudamasi Sutarties nuostatomis, gali savo teritorijoje reikalauti, kad etiketėje tokia informacija būtų pateikiama viena ar keliomis oficialiomis Bendrijos kalbomis, kurias nustato ta valstybė narė. Šios dalies pirmosios ir antrosios pastraipos nuostatos nekliudo tokią informaciją pateikti keliomis kalbomis. V SKIRSNIS PROCEDŪRINĖS NUOSTATOS IR ĮGYVENDINIMAS 26 25 straipsnis Įsipareigojimas teikti informaciją 1. Maisto priedo gamintojas arba vartotojas nedelsdamas informuoja Komisiją apie naują mokslinę arba techninę informaciją, kuri gali turėti poveikį maisto priedo saugumo įvertinimui. 2. Komisijai pareikalavus, maisto priedo gamintojas arba vartotojas informuoja ją apie faktinį maisto priedo naudojimą. 27 26 straipsnis Maisto priedo suvartojimo stebėsena 1. Valstybės narės, laikydamosi rizika grindžiamo požiūrio , prižiūri maisto priedų suvartojimo ir naudojimo stebėsenos sistemas ir kasmet teikia Komisijai bei Europos maisto saugos tarnybai (toliau – Tarnyba) stebėsenos rezultatų ataskaitas. 2. Pasikonsultavus su Tarnyba, laikantis 28 27 straipsnio 2 dalyje nurodytos tvarkos, gali būti patvirtinta bendra valstybių narių informacijos apie Bendrijoje per maistą suvartojamų maisto priedų normą rinkimo metodika. 28 27 straipsnis Komitetas 1. Komisijai padeda Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinis komitetas (toliau − „komitetas“). 2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į jo 8 straipsnio nuostatas. Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nustatytas laikotarpis yra trys mėnesiai. 3. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomos Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnio 1–4 dalys ir 7 straipsnis, atsižvelgiant į jo 8 straipsnio nuostatas. 3. Komitetas nustato savo darbo tvarkos taisykles. 29 28 straipsnis Bendrijos finansavimas suderintoms politikos sritims Šiame reglamente nustatytų priemonių finansavimo teisinis pagrindas yra Reglamento (EB) Nr. 882/2004 66 straipsnio 1 dalies c punktas. VI SKYRIUS PEREINAMOJO LAIKOTARPIO IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS 30 29 straipsnis Bendrijoje leistinų maisto priedų sąrašų sudarymas 1. Kol įsigalios šis reglamentas, pagal direktyvas 94/35/EB, 94/36/EB ir 95/2/EB leistini naudoti maisto priedai ir jų naudojimo sąlygos nurodomi šio reglamento II priede, prieš tai peržiūrėjus, ar jie atitinka šio reglamento 5 6 , 6 7 ir 7 8 straipsniuose numatytus reikalavimus. Priemonės, susijusios su tokių maisto priedų įtraukimu į II priedą, skirtos iš dalies pakeisti neesmines šio reglamento nuostatas, tvirtinamos taikant 28 27 straipsnio 2 3 dalyje nurodytą reguliavimo procedūrą su tikrinimu . Tokia peržiūra netaikoma Tarnybos naujai atliekamam rizikos vertinimui. Peržiūra turi būti atlikta per […] 2 metus nuo šio reglamento paskelbimo datos. Nebeaktualūs maisto priedai ir jų naudojimo sąlygos į priedą neįtraukiami. 2. Direktyvos 95/2/EB V priede nurodyti maisto priedai, leistini naudoti kvapiosiose medžiagose kaip pagalbinės medžiagos, ir jų naudojimo sąlygos įtraukiami į šio reglamento III priedo 4 dalį, prieš tai peržiūrėjus, ar jie atitinka šio reglamento 5 6 straipsnį. Priemonės, susijusios su tokių maisto priedų įtraukimu į III priedą, skirtos iš dalies pakeisti neesmines šio reglamento nuostatas, tvirtinamos taikant 28 27 straipsnio 2 3 dalyje nustatytą nurodytą reguliavimo procedūrą su tikrinimu . Tokia peržiūra netaikoma Tarnybos naujai atliekamam rizikos vertinimui. Peržiūra turi būti atlikta per […] . 2 metus nuo šio reglamento paskelbimo datos . Nebeaktualūs maisto priedai ir jų naudojimo sąlygos į priedą neįtraukiami. 3. Direktyvos 95/2/EB V priede nurodyti maisto priedai, leistini naudoti kvapiosiose medžiagose, ir jų naudojimo sąlygos įtraukiami į šio reglamento III priedo 4 dalį, prieš tai peržiūrėjus, ar jie atitinka šio reglamento 6 straipsnį. Priemonė, susijusi su tokių maisto priedų įtraukimu į III priedą, skirta iš dalies pakeisti neesmines šio reglamento nuostatas, tvirtinama taikant 27 straipsnio 3 dalyje nurodytą reguliavimo procedūrą su tikrinimu. Tokia peržiūra netaikoma Tarnybos naujai atliekamam rizikos vertinimui. Peržiūra turi būti atlikta per 2 metus nuo šio reglamento paskelbimo datos. Nebeaktualūs maisto priedai ir jų naudojimo sąlygos į priedą neįtraukiami. 3 4 . Šio straipsnio 1, ir 2 ir 3 nurodytos maisto priedų specifikacijos tvirtinamos pagal Reglamentą EB [… nustatantį bendrą maisto priedų, fermentų ir kvapiųjų medžiagų leidimų suteikimo procedūrą] tuomet, kai tie maisto priedai laikantis nurodytose dalyse nustatytos tvarkos yra įtraukiami į priedus. 4 5 . Priemonės, susijusios su v V iso mi s atitinkamo mi s pereinamojo laikotarpio priemonė mi s, skirtos iš dalies pakeisti neesmines šio reglamento nuostatas, inter alia jas papildant , gali būti nustatomos tvirtinamos taikant 28 27 straipsnio 2 3 dalyje nustatytą nurodytą reguliavimo procedūrą su tikrinimu . 31 30 straipsnis Patvirtintų maisto priedų pakartotinis įvertinimas 1. Tarnyba pakartotinai vykdo maisto priedų, kuriuos buvo nuspręsta leisti naudoti prieš įsigaliojant šiam reglamentui, rizikos vertinimą. 2. Pasikonsultavus su Tarnyba, per vienerius metus nuo šio reglamento įsigaliojimo, 28 27 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka patvirtinama tokių maisto priedų vertinimo programa. Ši vertinimo programa skelbiama Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . 32 31 straipsnis Teisės aktų panaikinimas 1. Panaikinami šie teisės aktai: a) Direktyva 62/2645/EEC; b) Direktyva 65/66/EEB; c) Direktyva 78/663/EEB; d) Direktyva 78/664/EEB; e) Direktyva 81/712/EEB; f) Direktyva 89/107/EEB; g) Direktyva 94/35/EB; h) Direktyva 94/36/EB; i) Direktyva 95/2/EB; j) Sprendimo 292/97/EB; k) Sprendimas 2002/247/EB. 2. Nuorodos į panaikintus teisės aktus yra laikomos nuorodomis į šį reglamentą. 33 32 straipsnis Pereinamojo laikotarpio nuostatos Nukrypstant nuo 32 31 straipsnio, iki […] bus taikomos šios nuostatos: a) Direktyvos 94/35/EB 2 straipsnio 1, 2 ir 4 dalys ir jos priedas; b) Direktyvos 94/36/EB 2 straipsnio 1–6, 8, 9 ir 10 dalys ir jos I–V priedai; c) Direktyvos 95/2/EB 2 ir 4 straipsniai ir jos I–VI priedai. Nepaisant c punkto, Direktyva 95/2/EB suteikti leidimai naudoti E 1103 invertazę ir E 1105 lizocimą, yra panaikinami nuo tos datos, kai pagal [Reglamento dėl maisto fermentų] 18 17 straipsnį yra pradedamas taikyti Bendrijoje leistinų maisto fermentų sąrašas. Maisto priedus, kurie neatitinka reglamento nuostatų ir kurie buvo teisėtai pateikti į rinką arba paženklinti iki [12 mėnesių nuo šio reglamento paskelbimo datos], galima pardavinėti kol pasibaigs jų trumpiausias galiojimo laikas. 34 33 straipsnis Įsigaliojimas Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . Jis taikomas nuo [vieneri metai nuo šio reglamento paskelbimo datos]. Tačiau nuo [2011 m. sausio 1 d.] III priedo 2, ir 3 ir 5 dalims taikoma 4 5 straipsnio 2 dalis. Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje Europos Parlamento vardu Tarybos vardu Pirmininkas Pirmininkas I PRIEDAS Maisto produktuose naudojamų maisto priedų ir maisto prieduose bei maisto fermentuose naudojamų maisto priedų funkcinės grupės 1. „saldikliai“ – medžiagos (mažai kalorijų turintys saldikliai ir kalorijų neturintys saldikliai), naudojamos siekiant suteikti saldumą maisto produktams arba siekiant pasaldinti maistą valgant. 2. „dažikliai“ – medžiagos, suteikiančios maistui spalvą arba atstatančios ją, turinčios natūralių maisto ir natūralių išteklių, kurie paprastai nėra vartojami kaip maisto produktai ir pagrindinės maisto produktų sudedamosios dalys.Šiame reglamente dažikliai – preparatai, gauti iš maisto produktų ir kitų valgomų natūralių gamybos žaliavų fiziškai ir (arba) chemiškai jas ekstrahuojant, kai atrankiniu būdu išgaunami maistinių ar aromatinių sudedamųjų dalių pigmentai. 3. „konservantai“ – medžiagos, kurios prailgina maisto produktų galiojimo laiką ir apsaugo juos nuo mikroorganizmų sukeliamo gedimo; 4. „antioksidantai“ – medžiagos, kurios prailgina maisto produktų galiojimo laiką ir apsaugo juos nuo gedimo, kurį sukelia oksidacija, pavyzdžiui, riebalų gaižumo ir spalvos pakitimų; 5. „pagalbinės medžiagos“ – medžiagos, naudojamos maisto priedams, kvapiosioms medžiagoms, maisto fermentams ar mitybinėms medžiagoms ir (arba) kitoms medžiagoms, naudojamoms maisto produkte (ar maiste ir (arba) maisto papilde) mitybos ar kitais fiziologiniais tikslais tirpinti, skiesti, skaidyti ar kitaip fiziškai pakeisti, nepakeičiant jų funkcijos (bet nedarant jokio tiesioginio technologinio poveikio), siekiant sudaryti geresnes sąlygas maisto priedų paruošimui, taikymui ar naudojimui; 6. „rūgštys“ – medžiagos, padidinančios maisto produkto rūgštingumą ir (arba) suteikiančios jam rūgštų skonį; 7. „rūgštingumą reguliuojančios medžiagos“ – medžiagos, keičiančios ar suteikiančios maisto produktui rūgštingumą ar šarmingumą; 8. „lipnumą reguliuojančios medžiagos“ – medžiagos, sumažinančios atskirų maisto produktų dalelių galimybę sulipti vienai su kita; 9. „medžiagos nuo putojimo“ – medžiagos, apsaugančios maisto produktą, kad neputotų, ar mažinančios putojimą; 10. „užpildai“ – medžiagos, didinančios maisto produkto tūrį, beveik nedidindamos jo energinės vertės; 11. „emulsikliai“ – medžiagos, padedančios sudaryti ar išlaikyti dviejų ir daugiau nesimaišančių medžiagų (pavyzdžiui, aliejaus ir vandens) pastovų mišinį maisto produkte; 12. „emulsinimo druskos“ – medžiagos, išsklaidančios sūryje esančius baltymus ir taip padedančios vienodai pasiskirstyti riebalams bei kitiems komponentams; 13. „kietinimo medžiagos“ – medžiagos, išlaikančios ar suteikiančios vaisiams ar daržovėms stangrumą ar trapumą arba sąveikaujančios su stingdančiomis medžiagomis, skatinant ir stiprinant želatinizaciją; 14. „aromato ir skonio stiprikliai“ – medžiagos, suteikiančios aromatą maisto produktui ir (arba) skonį, arba sustiprinančios jį; 15. „putojimą sukeliančios medžiagos“ – medžiagos, kurios padeda susidaryti vienalytei dispersinei dujinei fazei skystame ar kietame maisto produkte; 16. „stingdančios medžiagos“ – medžiagos, suteikiančios maisto produktui gelio savybių; 17. „glazūravimo medžiagos“ (įskaitant užtepus) – medžiagos, suteikiančios maisto produkto paviršiui blizgesį arba sudarančios apsauginę plėvelę; 18. „drėgmę išlaikančios medžiagos“ – medžiagos, apsaugančios maisto produktą nuo išdžiūvimo sumažėjus drėgmei atmosferoje, arba palengvinančios milteliams ištirpti vandenyje; 19. „modifikuoti krakmolai“ – medžiagos, gautos vieną ar kelis kartus chemiškai paveikus valgomąjį krakmolą, kuris galėjo būti apdorotas fiziškai arba fermentais, taip pat galėjo būti praskiestas šarmais arba išbalintas; 20. „pakavimo dujos“ – dujos, išskyrus orą, įleidžiamos į talpą prieš įdedant maisto produktą į jį, dėjimo į jį metu arba jau jį įdėjus; 21. „propelentai“ – dujos, išskyrus orą, išstumiančios maisto produktą iš talpyklos; 22. „tešlos kildymo medžiagos“ – medžiagos arba medžiagų deriniai, išlaisvinantys dujas, kildinančias tešlą arba plaktą tešlą; 23. „izoliuojančios medžiagos“ – medžiagos, sudarančios cheminius junginius su metalo jonais; 24. „stabilizatoriai“ – medžiagos, leidžiančios išlaikyti pastovią fizinę ir cheminę maisto produkto būseną; stabilizatoriai apima medžiagas, leidžiančias išlaikyti dviejų ir daugiau nesimaišančių medžiagų vienalytę dispersiją maisto produkte, taip pat medžiagas, stabilizuojančias, išlaikančias ar sustiprinančias maisto produkto esamą spalvą, ir medžiagas, padidinančias maisto rišamąsias savybes, įskaitant baltymų skersinius ryšius, padedančius atskiras maisto dalis apjungti į atskirą naujai pagamintą produktą. 25. „tirštikliai“ – medžiagos, sutirštinančios maisto produktą; 26. „miltų apdorojimo medžiagos“ – medžiagos, dedamos į miltus ar tešlą ir gerinančios miltų ar tešlos kepimo savybes. II PRIEDAS Bendrijoje maisto produktuose leistinų naudoti maisto priedų sąrašas ir jų naudojimo sąlygos. III PRIEDAS Bendrijoje maisto prieduose ir , maisto fermentuose ir maisto kvapiosiose medžiagose leistinų naudoti maisto priedų sąrašas ir jų naudojimo sąlygos. Bendrijoje leistinų naudoti mitybinių medžiagų pagalbinių medžiagų sąrašas ir jų naudojimo sąlygos . 1 dalis Pagalbinės medžiagos maisto prieduose 2 dalis Maisto prieduose naudojami priedai, išskyrus pagalbines medžiagas 3 dalis Priedai maisto fermentuose, taip pat pagalbinės medžiagos 4 dalis Priedai maisto kvapiosiose medžiagose, taip pat pagalbinės medžiagos 5 dalis Pagalbinės medžiagos mitybinėse medžiagose IV PRIEDAS Tradiciniai maisto produktai, kuriuose tam tikros valstybės narės gali toliau neleisti naudoti tam tikrų maisto priedų grupių Valstybė narė | Maisto produktai | Priedų grupės, kurių galima toliau neleisti naudoti | Vokietija | Tradicinis vokiškas alus („Bier nach deutschem Reinheitsgebot gebraut“) | Visos, išskyrus propelentus | Prancūzija | Tradicinė prancūziška duona | Visos | Prancūzija | Tradiciniai prancūziški konservuoti triufeliai | Visos | Prancūzija | Tradicinės prancūziškos konservuotos sraigės | Visos | Prancūzija | Tradiciniai prancūziški žąsienos ir antienos konservai („confit“) | Visos | Austrija | Tradicinis austriškas sūris „Bergkäse“ | Visos, išskyrus konservantus | Suomija | Tradicinis suomiškas „Mämmi“ | Visos, išskyrus konservantus | Švedija Suomija | Tradiciniai švediški ir suomiški vaisių sirupai | Dažikliai | Danija | Tradicinis daniškas „Kødboller“ | Konservantai ir dažikliai | Danija | Tradicinis daniškas paštetas „Leverpostej“ | Konservantai (išskyrus sorbo rūgštį) ir dažikliai | Ispanija | Tradicinis ispaniškas „Lomo embuchado“ | Visos, išskyrus konservantus ir antioksidantus | Italija | Tradicinė itališka „Mortadella“ | Visos, išskyrus konservantus, antioksidantus, rūgštingumą reguliuojančias medžiagas, aromato ir skonio stipriklius, stabilizatorius ir pakavimo dujas | Italija | Tradicinis itališkas „Cotechino e zampone“ | Visos, išskyrus konservantus, antioksidantus, rūgštingumą reguliuojančias medžiagas, aromato ir skonio stipriklius, stabilizatorius ir pakavimo dujas | [1] OL C […], […], p. […]. [2] OL C 168, 2007 7 20, p. 34 [3] OL L 186, 1989 6 30. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1). [4] OL L […], metai/mėnuo/diena, p. […]. [5] OL L 178, 1995 7 28, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/46/EB (OL L 114, 2004 4 21, p. 15). [6] OL L 226, 1995 9 22, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/47/EB (OL L 113, 2004 4 20, p. 24). [7] OL L 339, 1996 12 30, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/45/EB (OL L 113, 2004 4 20, p. 19). [8] OL L […], […], p. […]. [9] OL L 31, 2002 2 1, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1642/2003 (OL L 245, 2003 9 29, p. 4). [10] OL L 268, 2003 10 18, p. 1. [11] OL L 208, 1992 7 24, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 806/2003 (OL L 122, 2003 5 16, p. 1). [12] OL L 208, 1992 7 24, p. 9. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 806/2003. [13] OL L 184, 1999 7 17, p. 23. [14] OL L 165, 2004 4 30, p. 1. Pataisyta versija (OL L 191, 2004 5 28, p. 1). [15] OL L 115, 1962 11 11, p. 2645/62. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 95/45/EB (OL L 226, 1995 9 22, p. 1). [16] OL 22, 1965 2 9, p. 373. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 96/77/EB (OL L 339, 1996 12 30, p. 1). [17] OL L 223, 1978 8 14, p. 7 Direktyva su pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 92/4/EB (OL L 55, 1992 2 29, p. 96). [18] OL L 223, 1978 8 14, p. 30 Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 96/77/EB. [19] OL L 257, 1981 9 10, p. 1. [20] OL L 40, 1989 2 11, p. 27. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1882/2003. [21] OL L 237, 1994 9 10, p. 3. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1882/2003. [22] OL L 237, 1994 9 10, p. 13. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1882/2003. [23] OL L 61, 1995 3 18, p. 3. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1882/2003. [24] OL L 48, 1997 2 19, p. 13. [25] OL L 84, 2002 3 28, p. 69. [26] OL L 330, 1998 12 5, p. 32. [27] OL L 268. 1991 9 24, p. 69. [28] OL L 121, 1991 5 16, p. 11.