KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI, EUROPOS PARLAMENTUI IR EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI Bendrijos dioksinų, furanų ir polichlorintų bifenilų strategijos (COM (2001) 593) įgyvendinimo trečioji pažangos ataskaita /* KOM/2010/0562 galutinis */





[pic] | EUROPOS KOMISIJA | Briuselis, 2010.10.15 KOM(2010) 562 galutinis KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI, EUROPOS PARLAMENTUI IR EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI Bendrijos dioksinų, furanų ir polichlorintų bifenilų strategijos (COM (2001) 593) įgyvendinimo trečioji pažangos ataskaita KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI, EUROPOS PARLAMENTUI IR EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI Bendrijos dioksinų, furanų ir polichlorintų bifenilų strategijos (COM (2001) 593) įgyvendinimo trečioji pažangos ataskaita 1. Bendrosios aplinkybės Dioksinai, furanai ir polichlorinti bifenilai (PCB) – tai toksiškų ir sunkiai skaidomų cheminių medžiagų, veikiančių žmogaus sveikatą ir aplinką, grupė. Patekę į aplinką šie organiniai teršalai išlieka dirvožemyje, vandenyje ir atmosferoje dešimtmečius, todėl net nustojus juos leisti į aplinką jie dar ilgai kelia rūpestį. Šie teršalai gali pakenkti imuninei, nervų, endokrininei sistemoms, reprodukcinėms funkcijoms. Spėjama, kad jie gali sukelti ir vėžį. Šie teršalai ypač kenksmingi žmogaus vaisiui ir naujagimiams. Neigiamas ilgalaikio sąlyčio su net mažiausiu šių cheminių medžiagų kiekiu poveikis žmonių sveikatai ir aplinkai yra svarbus visuomenės, politikų ir mokslininkų rūpestis. Visapusiškai kontroliuojant pramoninius išmetamųjų teršalų šaltinius ir taikant šių cheminių medžiagų patekimo į pašarus ir maisto produktus mažinimo strategijas pavyko sumažinti bendrą į aplinką išmetamų ir į žmogaus organizmą patenkančių dioksinų, furanų ir PCB kiekį. 1990–2007 m. Europos Sąjungoje pramonės išmetamas naujai susidariusių dioksinų, furanų ir PCB kiekis sumažintas 80 %[1]. Buitiniai deginimo įrenginiai yra vienas iš pagrindinių taršos šaltinių (22 % viso išmetamų teršalų kiekio)[2], likusi teršalų dalis išmetama iš įvairių pramoninių ir nepramoninių šaltinių. Siekiant toliau mažinti šių teršalų išmetimą reikia atlikti geresnę vietos šaltinių analizę; atrodo, kad šio tikslo sėkmingiau siekiama regioniniu ir (arba) nacionaliniu mastu. Kad į žmogaus organizmą šių medžiagų patektų mažiau, svarbu sumažinti jų kiekį visoje maisto grandinėje, nes dažniausiai į žmogaus organizmą jie patenka per vartojamą maistą. Pvz., į orą patekę dioksinai gali nusėsti dirvožemyje ir ant augalų arba vandenyje, patekti į gyvūnų ir žuvų organizmus jiems maitinantis ir taip atsidurti maisto grandinėje. Todėl reikia imtis priemonių, kurios padėtų sumažinti dioksinų, furanų ir PCB patekimą tiek į aplinką, tiek į pašarus ir maisto produktus. Siekdama spręsti šių teršalų patekimo į aplinką ir poveikio sveikatai problemą 2001 m. Komisija priėmė komunikatą Tarybai, Europos Parlamentui bei Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui, nustatantį Bendrijos dioksinų, furanų ir PCB strategiją[3] (toliau – Dioksinų strategija). Dioksinų strategiją sudaro dvi dalys: dioksinų, furanų ir PCB mažinimo aplinkoje veiksmai ir jų mažinimo pašaruose bei maisto produktuose veiksmai. Aplinkos taryba patvirtino abi Komisijos dioksinų strategijos dalis ir paprašė Komisijos teikti ataskaitas apie jos įgyvendinimą. Pirmąją pažangos ataskaitą, apimančią 2002–2003 m. laikotarpį, Komisija pateikė 2004 m. balandžio 13 d.[4], o antrąją, apimančią 2004–2006 m. laikotarpį, – 2007 m. balandžio 10 d.[5] Šis komunikatas yra trečioji pažangos ataskaita, kurioje apibendrinama atitinkamų sričių Komisijos veikla 2007–2009 m. 2. Veiksmai, kuriais siekiama sumažinti dioksinų ir PCB kiekį aplinkoje 3. Dalyvavimas sudarant daugiašalius aplinkosaugos susitarimus ir jų įgyvendinimas. Reglamentas (EB) Nr. 850/2004[6] dėl patvariųjų organinių teršalų (toliau – reglamentas) buvo priimtas 2004 m. balandžio mėn. siekiant Europos Sąjungoje įgyvendinti Stokholmo konvenciją (toliau – konvencija) ir 1998 m. priimtą Tolimų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų konvencijos Protokolą dėl patvariųjų organinių teršalų (toliau – POT protokolas). Reglamente nustatytos cheminių medžiagų gamybos, pateikimo rinkai ir naudojimo, atsargų bei atliekų tvarkymo nuostatos ir priemonės, kuriomis siekiama sumažinti netyčinį POT išmetimą. Be to, valstybės narės turi parengti nespecialiai pagamintų POT išmetamųjų teršalų registrus, nacionalinius įgyvendinimo planus (toliau – NĮP) ir monitoringo bei informacijos mainų mechanizmus. 2009 m. gruodžio mėn. įvykusiame 27-ajame Tolimų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų konvencijos vykdomosios institucijos posėdyje POT protokolas iš dalies pakeistas. Tarp pakeitimų yra papildomi reikalavimai mažinti dioksinų, furanų ir PCB kiekį nustatant išmetamųjų teršalų ribines vertes, pavyzdžiui, atliekų deginimo įrenginiams, aglomerato gamykloms ir antrinio plieno gamykloms. Reikia pažymėti, kad šie pakeitimai jau iš esmės įtraukti į ES teisės aktus. Taigi teigiamo šių pakeitimų poveikio galima tikėtis daugiausia iš ES nepriklausančių šalių, ir norint, kad JTEEK regione būtų papildomai sumažintas šių teršalų kiekis, labai svarbu, kad pakeitimai būtų ratifikuoti. Reglamento 12 straipsnyje nustatyta, kad valstybės narės kiekvienais metais pateikia faktinio pagamintų ir sunaudotų POT kiekio ataskaitą bei kas trejus metus pateikia kitų reglamento nuostatų įgyvendinimo ataskaitą. Komisija turi susieti ataskaitas ir suvestinėje ataskaitoje į jas įtraukti EITR[7], EIPTR[8] ir EMEP[9] išmetamųjų teršalų registro informaciją. Pirmąją suvestinę ataskaitą Komisijos vardu rangovas parengė 2009 m.[10], remdamasis 2004–2006 m. trimetėmis ataskaitomis ir 2006–2008 m. metinėmis ataskaitomis. Neseniai Europos Parlamentui ir Tarybai pateiktoje Komisijos ataskaitoje[11] pateikta suvestinės ataskaitos santrauka ir pažangos, padarytos iki 2009 m. pabaigos įgyvendinant Bendrijos įgyvendinimo planą[12], aptarimas. Ataskaitoje padarytos šios pagrindinės s išvados: - Reglamento reikalavimų, susijusių su specialiai gaminamais POT, iš esmės yra laikomasi. Šios medžiagos nebegaminamos, nebetiekiamos rinkai ir nebenaudojamos, ir yra sudaryti atsargų inventoriniai aprašai. - Dar nebaigti (o kai kuriose valstybėse narėse dar nė nepradėti) rengti konvencijoje numatyti bendro išmetamų nespecialiai pagamintų POT kiekio nustatymo, apibūdinimo ir mažinimo priemonių nacionaliniai įgyvendinimo planai (NĮP) ir su jais susiję nacionaliniai veiksmų planai (NVP). Konvencijos sekretoriatui NĮP ir su jais susijusius NVP pateikė tik 19 valstybių narių. - Dibenzodioksinų ir furanų (toliau – PCDD/F) bei PCB išmetimo į aplinką monitoringas įdiegtas daugelyje valstybių narių. Tačiau ES lygmeniu nėra sukurtos nei duomenų bazės, kuria remiantis būtų galima įvertinti, kaip poveikis aplinkai kinta per laiką, nei valstybės narės teikia pakankamai informacijos, reikalingos ES lygmeniu įvertinti politikos veiksmingumą. ES lygmeniu reikia plačiau rinkti išsamesnius palyginamus monitoringo duomenis ir sukurti bendrą informacijos sistemą. Stokholmo konvencijos dėl POT sekretoriatui Komisija suteikė finansinę pagalbą toliau rengiant standartizuotą dioksinų ir furanų išmetimo nustatymo ir kiekybinio įvertinimo priemonių rinkinį (toliau – priemonių rinkinys). Naudojantis tomis priemonėmis galima nustatyti nespecialiai išleistų POT (PCDD/F, PCB ir heksachlorbenzeno) šaltinius bei nustatyti išmestą jų kiekį. Pagal TTOTP konvenciją atliekamas naujas didelės apimties vertinimas, kuriuo siekiama kiekybiškai įvertinti tarpvalstybinių ir tarpžemyninių POT, įskaitant dioksinus, furanus ir PCB, pernašų svarbą. Šiam projektui, kurį vykdo Pusrutulio oro teršalų pernašos darbo grupė, bendrai vadovauja ES (Europos Komisija) ir JAV (JAV aplinkos apsaugos agentūra). 2010 m. atliekant vertinimą siekiama pateikti patikimų mokslinių duomenų, kuriais būtų galima pagrįsti strategiją šios visam pasauliui aktualių teršalų grupės atžvilgiu, kuri galbūt bus priimta ateityje TTOTP, JTAP ir nacionaliniu lygmenimis. Darbo grupė padarė išvadą, kad tarpžemyninė POT pernaša yra nedidelė, bet svarbi, ir kad tarša POT tokiuose švariuose regionuose kaip Arktis yra sukelta visiškai ne šio regiono šaltinių. 4. ES aplinkos politikos, susijusios su dioksinų, furanų ir polichlorintųjų bifenilų išmetimu, raida Pramonės išmetamieji teršalai Kalbant apie pramonės išmetamuosius teršalus, 2007 m. gruodžio mėn. Komisija pateikė Pramonės išmetamųjų teršalų direktyvos pasiūlymą[13], kuriame į vieną aiškų ir nuoseklų teisės aktą integruota Taršos integruotos prevencijos ir kontrolės direktyva 2008/1/EB[14] ir šešios sektoriams skirtos direktyvos dėl pramonės išmetamųjų teršalų. Tikimasi, kad Pramonės išmetamųjų teršalų direktyva įsigalios 2010 m. pabaigoje, o valstybės narės pradės ją įgyvendinti nuo 2012 m. pabaigos. Persvarstytas teisės aktas duos daug naudos aplinkai ir žmonių sveikatai, nes jame numatyta mažinti pramonės išmetamųjų teršalų, tarp jų ir dioksinų, kiekį visoje ES. Visų pirma to bus siekiama geriau taikant geriausius prieinamus gamybos būdus (GPGB), kad išmesti teršalai būtų geriau kontroliuojami arba iš viso neišmetami. Leidimų pramonės įrenginiams sąlygos turės būti pagrįstos išvadomis dėl GPGB, parengtomis pagal geriausių prieinamų gamybos būdų informacinius dokumentus (GPGBID) ir priimtomis drauge Komisijos ir valstybių narių. Toliau buvo tęsiamas pramonės veiklos, kuriai taikoma TIPK direktyva, GPGB nustatymo ir atnaujinimo darbas. Vykdant GPGBID peržiūrą, kuria siekta į juos įtraukti naujausią informaciją apie GPGB, ypatingas dėmesys buvo skirtas išmetamųjų POT prevencijos ir kontrolės būdams. Visų pirma, keičiantis informacija tokių sektorių kaip geležies ir plieno gamyba, cemento, kalkių ir magnio oksido gamyba ir spalvotieji metalai GPGBID peržiūros tikslais, surinkta daug naujos informacijos apie POT, visų pirma PCDD/F, išmetimo į aplinką prevenciją ir kontrolę. Todėl buvo nustatytos naujos GPGB išvados arba senosios buvo atnaujintos siekiant, kad būtų patobulinti procesai ir kad būtų nustatytos griežtesnės su GPGB siejamos tų teršalų išmetimo ribos. Kadangi pramonės išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo politika įgyvendinama sėkmingai, per pastaruosius dešimtmečius santykinai išaugo iš buitinių šaltinių išmetamas dioksinų kiekis . Siekdama padėti valstybėms narėms mažinti išmetamuosius dioksinų teršalus ir užtikrinti, kad informacija pasklistų ir ja būtų dalijamasi visoje ES, Komisija inicijavo informacijos mainus[15]. Į vandenį išmetami teršalai Kaip reikalaujama Vandens pagrindų direktyvos (2000/60/EB) 16 straipsnio 4 dalyje, šiuo metu Komisija peržiūri tos direktyvos X priede nustatytą prioritetinių medžiagų sąrašą, t. y. medžiagų, kurios kelia didelį pavojų vandens terpei arba per ją, sąrašą. Toms medžiagoms turėtų būti taikomos priemonės, kuriomis siekiama laipsniškai mažinti išmetamą jų kiekį, o prioritetinių pavojingų medžiagų atveju – nedelsiant arba laipsniškai nutraukti jų išmetimą. Direktyvos 2008/105/EB dėl aplinkos kokybės standartų vandens politikos srityje 8 straipsnyje reikalaujama atlikti peržiūrą siekiant, be kita ko, apsvarstyti jos III priede nurodytas medžiagas. Tarp jų yra dioksinai ir PCB, todėl šiuo metu svarstoma, ar jas įrašyti į prioritetinių medžiagų sąrašą. Pasiūlymą dėl įrašymo Komisija turėtų pateikti 2011 m. pradžioje. Į dirvožemį išmetami teršalai Dirvožemyje esantys dioksinai, furanai ir polichlorinti bifenilai gali patekti į maisto bei pašarų grandinę ir užteršti vandenį. Šiuo metu ES teisėje nėra nuostatos, pagal kurią būtų privaloma nustatyti šiomis medžiagomis užterštas teritorijas. Pagal Šeštąją aplinkosaugos veiksmų programą 2006 m. Komisija priėmė Dirvožemio apsaugos teminę strategiją, kurioje buvo ir Dirvožemio pagrindų direktyvos pasiūlymas. Tuo pasiūlymu siekta, be kita ko, visoje ES laipsniškai nustatyti atitinkamomis pavojingomis medžiagomis, įskaitant dioksinus, furanus ir polichlorintus bifenilus, užterštas teritorijas. Jas nustačius, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad užterštos teritorijos būtų išvalytos pagal nacionalinę valymo strategiją. Kol kas pasiūlymas užtruko teisėkūros procese. Kol tokios direktyvos nėra, nebus ES lygmens prievolės nustatyti ir išvalyti pavojingomis medžiagomis, įskaitant dioksinus, furanus ir polichlorintus bifenilus, užterštas teritorijas. PCB ir PCT šalinimas Valstybės narės toliau stengiasi šalinti PCB ir jais užterštą įrangą pagal Direktyvą 96/59/EB[16] dėl polichlorintų bifenilų ir polichlorintų terfenilų šalinimo. Pasibaigus nustatytam galutiniam terminui Komisija patikrins, kaip įgyvendinta ši nuostata, ir parengs ataskaitą. 5. Veiksmai, kuriais siekiama sumažinti dioksinų ir PCB kiekį pašaruose ir maisto produktuose 6. Integruotas požiūris, kurio laikantis pašarus ir maisto produktus reglamentuojančiais teisės aktais visoje maisto grandinėje siekiama sumažinti dioksinų, furanų ir PCB kiekį Teisės aktai, kuriais nustatytos didžiausios leidžiamos dioksinų ir furanų koncentracijos bei jų veikimo koncentracijos (koncentracija, nuo kurios jau reikia imtis veiksmų) pašaruose ir maisto produktuose, priimti dar 2002 m., o dėl dioksinų, furanų ir dioksinų tipo PCB – 2006 m.[17] Šiuo metu taikomos didžiausios leidžiamos koncentracijos ir veikimo koncentracijos yra nustatytos pagal 1998 m. Pasaulio sveikatos organizacijos (PSO) nustatytus toksinio ekvivalentiškumo faktorius (TEF). 2005 m. PSO peržiūrėjus dioksinų ir dioksinų tipo polichlorintų bifenilų (PCB) toksinio ekvivalentiškumo faktorius, nuo 2007 m. tebevyksta dioksinų ir dioksinų tipo PCB didžiausių leidžiamų koncentracijų ir jų veikimo koncentracijų maisto produktuose ir pašaruose peržiūra. Atliekant šią peržiūrą turi būti atsižvelgta ne tik į pokyčius dėl naujų TEF verčių, bet ir į naujas žinias apie dioksinų, furanų ir dioksinų tipo PCB buvimą pašaruose ir maisto produktuose, taip pat į sėkmingą šių medžiagų kiekio pašaruose ir maisto produktuose sumažinimą. Šios peržiūros reikmėms Europos maisto saugos tarnyba (EFSA) surinko visus įmanomus šių medžiagų paplitimo duomenis taikydama naująsias 2005 m. TEF vertes ir palygino juos su duomenimis, gautais taikant 1998 m. TEF vertes. Minėti duomenys skelbiami ataskaitoje „Dioksinų koncentracijos maisto produktuose ir pašaruose stebėsenos rezultatai“[18]. Šioje ataskaitoje pateiktais duomenimis remiamasi diskutuojant su valstybių narių ekspertais Patvariųjų organinių teršalų (POT) maisto produktuose komitete, kuris yra Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto Maisto grandinės toksikologinės saugos skyriaus darbo grupė. Tikimasi, kad diskusijos dėl naujų didžiausių leidžiamų koncentracijų ir veikimo koncentracijų bus baigtos iki 2010 m. pabaigos. Tačiau pastebėta, kad remiantis turimais duomenimis tikslios tendencijų analizės atlikti neįmanoma ir rekomenduojama atlikti ilgalaikį tyrimą atsitiktinės atrankos būdu patikrinant pakankamą kiekvienos maisto produktų ir pašarų grupės mėginių skaičių visoje Europos Sąjungoje, taip siekiant tiksliai nustatyti dioksinų ir dioksinų tipo PCB buvimą pašaruose bai maisto produktuose ir patikimai įvertinti, kiek jų patenka į organizmą. Komisija ir EFSA jau ėmėsi gerinti duomenų rinkimą ir ataskaitų teikimą, be to, EFSA nustatė bendrą duomenų apie dioksinus ir PCB teikimo formą[19]. Europos maisto saugos tarnyba atliko ne dioksinų tipo PCB (NDT PCB) pašaruose ir maisto produktuose pavojaus visuomenės ir gyvūnų sveikatai vertinimą[20]. Kadangi taršos šaltiniai, pašarų ir maisto produktų kilmės vietos ir gamybos metodai bei aplinkybės yra skirtingi, tiksliai nustatyti NDT PCB ir dioksinų bei dioksinų tipo PCB (DT PCB) santykį galima tik kartais tam tikrais aiškiai apibrėžtais taršos atvejais arba tam tikrose geografinėse vietovėse. Paprastai maisto produktuose ir pašaruose, kuriuose yra daug NDT PCB, yra ir daug DT PCB, dioksinų ir furanų. Tokiais atvejais esamos rizikos valdymo priemonės, skirtos DT PCB, dioksinų ir furanų kiekiui maisto produktuose ir pašaruose mažinti, greičiausiai padės apsaugoti gyvūnus ir vartotojus nuo pernelyg didelio NDT PCB kiekio. Tačiau tam tikrais atvejais, pavyzdžiui, taršos mažiau chlorintų PCB mišiniais atveju, kai NDT PCB koncentracija gali būti didelė, o dioksinų, furanų ir DT PCB koncentracija gali būti maža, priemonės, skirtos dioksinų, furanų ir DT PCB kiekiui mažinti, neapsaugos visuomenės nuo maisto produktų su didele NDT PCB koncentracija. Todėl EFSA rekomendavo toliau dėti pastangas siekiant mažinti NDT PCB koncentraciją pašaruose ir maisto produktuose. Atsižvelgiant į šio pavojaus vertinimo išvadas, pradėtos diskusijos dėl NDT PCB koncentracijos pašaruose ir maisto produktuose nustatymo teisės aktais. Su valstybių narių ekspertais jau sutarta nustatyti didžiausią leidžiamą NDT PCB koncentraciją remiantis 6 NDT PCB rodiklių (PCB 28, 52,101,138, 153 ir 180) suma ir naudotis naujais duomenimis apie šių medžiagų paplitimą. EFSA surinko ir sukompiliavo turimus NDT PCB paplitimo maisto produktuose ir pašaruose duomenis. Tikimasi, kad diskusijos dėl NDT PCB didžiausių leidžiamų koncentracijų maisto produktuose ir pašaruose bus baigtos iki 2010 m. pabaigos. 7. Didelės taršos dioksinais ir PCB atvejo valdymas 2008 m. gruodžio mėn. per eilinį Airijos institucijų vykdomą patikrinimą siekiant nustatyti įvairius teršalus maisto grandinėje airiškoje kiaulienoje aptikta didelė polichlorintų bifenilų koncentracija. Kadangi didelė PCB koncentracija gali reikšti nepriimtiną taršą dioksinais, nedelsiant pradėti tolesni tyrimai siekiant nustatyti dioksinų kiekį ir galimą taršos šaltinį. Analizės rezultatai patvirtino, kad kiaulienoje buvo labai didelė dioksinų koncentracija. Nustatyta, kad taršos šaltinis – užteršti duonos trupiniai iš kepyklos atliekų. Jie užterši vykstant tiesioginio kaitinimo procesui, kai degimo dujos tiesiogiai susiliesdavo su džiovinama medžiaga. Kaip kuras tikriausiai naudota PCB užteršta transformatorių alyva, kuriai degant degimo dujose atsiranda didelė dioksinų koncentracija, ir šie nusėdo ant džiovinamos medžiagos. Valstybių narių paprašyta remiantis esamomis teisinėmis priemonėmis sukurti budrią monitoringo sistemą ir ją taikyti maisto produktų ir pašarų įmonėms, naudojančioms tiesioginį kaitinimą, bei ją atitinkamai tikrinti. 8. Moksliniai tyrimai Siekiant gauti trūkstamų žinių apie dioksinus, furanus, PCB ir kitas medžiagas atlikta įvairių mokslinių tyrimų projektų, kurie finansuoti pagal Šeštąją ir Septintąją mokslinių tyrimų bendrasias programas ir kuriuose pagrindinis dėmesys skirtas sąlyčiui su tomis medžiagomis, biologiniam monitoringui, poveikiui sveikatai ir siekta patobulinti dioksinų toksikologinį vertinimą. Jungtinis tyrimų centras su šiomis medžiagomis taip pat atliko šių sričių mokslinius tyrimus: - PCDD/F išmetamųjų teršalų faktorių rengimas siekiant palengvinti Stokholmo konvencijos dėl POT įgyvendinimo monitoringą. - Dioksinų kiekio pieno riebaluose kaip tinkamo aplinkos ir dioksinų patekimo į ją integruoto monitoringo rodiklio vertinimas. - PCDD/F ir PCB koncentracija dirvožemyje, priklausanti nuo žemės naudojimo praktikos. - Tam tikrų teršalų upių baseinuose tyrimas prisidedant prie Vandens pagrindų direktyvos (VPD) – „Dioksinai ir furanai Elbės ir Dunojaus upėse bei jų intakuose“. - Didelės PCDD/F koncentracijos aplinkos ore šaltinių nustatymas naujosiose valstybėse narėse. Parama plėtrai. - Pasekmės PCDD/F ir kitų POT būviui, kai oras susiliečia su vandeniu. - PCDD/F ir kitų POT koncentracijos ore stebėjimas pakrantėje ir jūroje. - Išvados Bendras Dioksinų strategijos tikslas – sukurti integruotą metodą siekiant sumažinti dioksinų, furanų ir PCB kiekį aplinkoje ir maisto produktuose bei pašaruose – iš esmės pasiektas pramonės išmetamą šių teršalų kiekį per pastaruosius du dešimtmečius sumažinus maždaug 80 %. Tikimasi, kad persvarsčius teisės aktus, kuriais reglamentuojami pramonės išmetamieji teršalai, išmetamas jų kiekis dar sumažės. Kiti dioksinų, furanų ir polichlorintų bifenilų taršos šaltiniai yra santykinai plačiai pasklidę po mažo masto pramoninius ir nepramoninius įrenginius, todėl jų atžvilgiu veiksmingesnės nacionalinės ir (arba) regioninės ir vietos priemonės. Tam tikras sritis reikia toliau tirti: visų pirma reikia geriau suprasti dioksinų paplitimą maisto produktuose ir pašaruose, ir geriau ištirti antrinį teršalų išsiskyrimą į dirvožemį bei vandenį iš užterštų teritorijų. [1] Ataskaitos EMEP pagal Tolimų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų konvenciją. [2] http://ec.europa.eu/environment/dioxin/pdf/brochure09.pdf. [3] COM(2001) 593 galutinis, 2001 m. spalio 24 d. [4] COM(2001) 240 galutinis. [5] COM(2007) 396 galutinis. [6] OL L 229, 2004 6 29, p. 5. [7] EITR (Europos išmetamųjų teršalų registras, angl. EPER), sukurtas Komisijos sprendimu 2000/479/EB. [8] EIPTR (Europos išleidžiamų ir perduodamų teršalų registras, angl. E-PRTR), sukurtas Reglamentu (EB) Nr. 166/2006. [9] EMEP (Bendradarbiavimo programa tolimų oro teršalų pernašų Europoje monitoringo ir vertinimo srityje). [10] http://ec.europa.eu/environment/pops/index_en.htm. Šią ataskaitą parengęs rangovas yra atsakingas už jos turinį. [11] COM (2010) 514. Komisijos ataskaita Europos Parlamentui ir Tarybai dėl Reglamento (EB) Nr. 850/2004 dėl patvariųjų organinių teršalų taikymo pagal reglamento 12 straipsnio 6 dalį. [12] SEC (2007) 341. [13] COM (2007) 844 galutinis. [14] OL L 24, 2008 1 29, p. 8. [15] http://ec.europa.eu/environment/dioxin/pdf/report09.pdf, http://ec.europa.eu/environment/dioxin/pdf/brochure09.pdf. [16] OL L 243, 1996 9 24, p. 31. [17] Pašarams taikoma Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/32/EB dėl nepageidaujamų medžiagų gyvūnų pašaruose, su pakeitimais, padarytais 2006 m. vasario 3 d. Komisijos direktyva 2006/13/EB dėl dioksinų ir dioksinų tipo bifenilų (OL L 32, 2006 2 4, p. 44). Maisto produktams taikomas 2006 m. gruodžio 19 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1881/2006, nustatantis didžiausius leistinus tam tikrų teršalų maisto produktuose kiekius (OL L 364, 2006 12 20, p. 5) ir 2006 m. vasario 6 d. Komisijos rekomendacija 2006/88/EB dėl dioksinų, furanų ir PCB sumažinimo pašaruose ir maisto produktuose (OL L 42, 2006 2 14, p. 26). [18] Europos maisto saugos tarnyba. Results of the monitoring of dioxin levels in food and feed . EFSA leidinys, 2010 m.; 8(3):1385 [35 pp.]. doi:10.2903/j.efsa.2010.1385. Skelbiama adresu http://www.efsa.europa.eu/en/scdocs/doc/1385.pdf. [19] http://www.efsa.europa.eu/en/datexdata/docs/ReportingFormatDioxinPCBs.xls. [20] http://www.efsa.europa.eu/en/scdocs/doc/284.pdf.