ŽODYNĖLIS

73 straipsnis . Tarybos reglamento (EB) Nr. 1083/2006 73 straipsnyje nurodyta, kad Komisija, priėmusi nacionalinį atitikties vertinimą ir audito institucijų audito strategiją ir gavusi deramą užtikrinimą, kad veiksmų programos valdymo ir kontrolės sistemos veikia veiksmingai, gali remtis nacionalinių audito institucijų atliktu darbu ir sumažinti savo atliekamo audito ir patikrinimų mastą.

Atitikties vertinimas . Atitikties vertinimas – tai toks procesas, per kurį nepriklausoma audito įstaiga (kuri gali būti nacionalinė audito institucija) vertina veiksmų programos (-ų) (arba grupės veiksmų programų) valdymo ir kontrolės sistemų koncepciją ("atitikties vertinimo ataskaita") ir pateikia nuomonę dėl to, ar jos atitinka reglamentų nuostatas ("nuomonė dėl atitikties vertinimo"). Komisija turi priimti atitikties vertinimą prieš kompensuojant pagal veiksmų programą patirtas išlaidas iš ES biudžeto.

Finansiniai pataisymai . Finansiniais pataisymais siekiama užtikrinti, kad iš ES biudžeto nebūtų dengiamos klaidingai arba netvarkingai patirtos išlaidos. Išlaidų, kurioms taikomas pasidalijamojo valdymo principas, atveju susigrąžinti neteisingai sumokėtus mokėjimus yra pagrindinė valstybių narių pareiga. Finansiniai pataisymai gali būti atlikti netvarkingų išlaidų sumą atimant iš valstybių narių išlaidų deklaracijų arba susigrąžinant lėšas iš naudos gavėjų. Finansinius pataisymus gali nustatyti ir Komisija.

Likutinis klaidų lygis . Komisijos įvertinta viso programavimo laikotarpio kiekvienos VP (arba VP grupės) išlaidų dalis, kuri yra neteisėta ir netvarkinga. Likutinius klaidų lygius Komisija apskaičiuoja pagal audito institucijų pateiktus ir Komisijos patvirtintus metinius reprezentatyvius numatomus klaidų lygius. Tuomet šie metiniai lygiai yra taikomi per programavimo laikotarpį sumokėtoms išlaidoms, o visi finansiniai pataisymai, taikyti nuo programavimo laikotarpio pradžios nacionaliniu lygmeniu (sumas panaikinant arba susigrąžinant) ir ES lygmeniu (oficialiais Komisijos sprendimais), yra atimami. Šiuo skaičiavimu nustatoma bendra rizikuojama likutinė suma. Likutinis klaidų lygis yra šios rizikuojamos sumos dalis visose nuo 2007 metų sumokėtose išlaidose.

(Nacionalinės) audito strategijos . Audito institucijų audito strategijose apie kiekvieną VP (arba VP grupę) nurodoma, kokios sistemos ir įstaigos bus tikrinamos, kokie audito būdai ir metodai bus taikomi, pagal kokį metodą operacijos bus atrenkamos auditui atlikti, ir pateikiamas preliminarus šių auditų tvarkaraštis. Komisija tvirtina šias nacionalines audito strategijas.

Numatomas klaidų lygis . Audito institucijos įvertina, kokia metinių kiekvienos VP (arba VP grupės) išlaidų dalis yra neteisėta ir netvarkinga. Šis lygis turėtų būti nustatomas statistiniu imties sudarymo metodu. Numatomi klaidų lygiai turi būti reprezentatyvūs pagal VP (arba VP grupę) patirtų išlaidų atžvilgiu. Tam galima naudoti ir klaidų lygius, nustatytus specialiais nestatistiniais imties sudarymo metodais (taikomais nedidelėms populiacijoms), jeigu šie lygiai reprezentatyviai atspindi visą populiaciją.

Pasitikėjimo sutartys . Tai dvišaliai administraciniai susitarimai, kuriuos 2000–2006 m. programavimo laikotarpiu Komisija pasirašė su nacionalinėmis institucijomis, jei turėjo pagrįstą patikinimą, kad vienam ar keliems fondams skirtos finansų valdymo ir kontrolės sistemos atitinka Komisijos reglamento (EB) Nr. 438/2001 reikalavimus ir kad nacionalinės institucijos parengė tinkamą audito strategiją. Valstybės narės taip pat teikė Komisijai ataskaitas apie savo audito veiklą. Pasirašius pasitikėjimo sutartį, Komisija iš principo sutiko nebeatlikti auditų atitinkamoje valstybėje narėje (ar regione). Pasitikėjimo sutartys 2005–2009 m. buvo pasirašytos su Austrija, Kipru, Danija, Estija, Portugalija, Lietuva, JK (Anglija), JK (Velsu) ir Slovėnija dėl 55 veiksmų programų.

Reglamentai . Šioje ataskaitoje sąvoka "reglamentai" žymimi du reglamentai, 2007–2013 m. programavimo laikotarpiu taikomi ERPF, ESF ir SF: Reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 ir Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1828/2006 (su pakeitimais).

Reikšmingumo lygis . Auditoriai pareiškia nuomonę, ar finansinė atskaitomybė visais reikšmingais aspektais atitinka tam tikras taisykles. Reikšmingumo vertinimas yra profesionalaus vertinimo dalykas. Komisijos nustatytas reikšmingumo lygis yra 2 %, juo žymimas klaidingai arba netvarkingai panaudotų ir audituotų ES išlaidų santykis. Sanglaudos politikoje Komisija taiko šią ribą kiekvienai veiksmų programai (VP) – ir metiniam numatomam klaidų lygiui, ir daugiamečiam likutiniam klaidų lygiui.

Tarptautiniu lygiu pripažinti audito standartai (angl. IAAS) . Audito institucijos savo darbe privalo atsižvelgti į tarptautiniu lygiu pripažintus audito standartus. IAAS sudaryti iš įvairių viešųjų ir profesinių standartų institucijų nustatytų standartų, pavyzdžiui, tarptautinių audito standartų (TAS), aukščiausiųjų audito institucijų tarptautinių audito standartų, INTOSAI įgyvendinimo gairių bei Vidaus auditorių instituto gairių.

Veiksmų programa (VP) . Išlaidos iš ERPF, SF ir ESF yra skiriamos pagal daugiametes veiksmų programas, kuriose išdėstoma plėtros strategija, apibrėžiami konkretūs prioritetai, kurių bus siekiama naudojant kiekvieno fondo paramą, arba konvergencijos tikslo atveju – Sanglaudos fondo ir ERPF paramą. Programavimo dokumentus teikia valstybės narės, o tvirtina – Komisija.

Vidaus kontrolė . Vidaus kontrolė – tai procesas, kurio tikslas – suteikti pakankamą patikinimą, kad pasiekti organizacijos užsibrėžti veiklos efektyvumo ir veiksmingumo tikslai, kad jos finansinės ataskaitos yra patikimos ir kad ji laikosi įstatymų ir reglamentų.

SANTRUMPOS

COCOF : Fondų koordinavimo komitetas

EB : Europos bendrija

ERPF : Europos regioninės plėtros fondas

ES : Europos Sąjunga

ESF : Europos socialinis fondas

IAAS : Tarptautiniu lygiu pripažinti audito standartai

SF : Sanglaudos fondas

TAS : Tarptautinis audito standartas

VP : Veiksmų programa

SANTRAUKA

I. Per šį auditą Audito Rūmai tyrė, kiek Komisija gali remtis nacionalinių audito institucijų darbu sanglaudos srityje, ir apžvelgė, kaip Komisija įgyvendina "vieno bendro audito" modelį (numatytą Reglamento Nr. 1083/2006 73 straipsnyje). Ataskaita apima 2010–2012 m. pabaigos laikotarpį.

II. Pasidalijamasis valdymas reiškia, kad Komisija, vykdydama ES biudžeto priežiūrą, turi galėti pasikliauti valstybėmis narėmis. Audito Rūmai nustatė, kad valstybės narės ir Komisija dėjo daug pastangų kurdamos geresnę 2007–2013 m. programavimo laikotarpio sanglaudos išlaidų audito sistemą.

III. Tačiau tai pareikalavo išlaidų. Audito Rūmų vertinimu metinės kontrolės išlaidos, konkrečiai susijusios su audito institucijomis, sudarė 110–130 milijonų eurų. Tai sudaro apie 0,2 % bendro visų ERPF / SF ir ESF veiksmų programų biudžeto (įskaitant ES ir nacionalinio viešojo ir privačiojo sektorių skiriamą finansavimą). Šiuo klausimu Audito Rūmai primena, kad vidaus audito sistemoje būtina tinkama tam tikros biudžeto srities kontrolės išlaidų ir naudos, kurios duoda tikrinimai, kuriais iki priimtino lygio sumažinama nuostolių arba pažeidimų rizika, pusiausvyra.

IV. Nuo programavimo laikotarpio pradžios Komisija padarė ženklią pažangą kurdama sistemą, pagal kurią patikinimui dėl ERPF / SF ir ESF išlaidų teisėtumo ir tvarkingumo gauti gali remtis nacionalinių audito institucijų darbu, ir teikdama gaires, kuriomis padeda siekti didesnio audito institucijų taikomų principų ir darbo metodų nuoseklumo.

V. Tačiau Audito Rūmai nustatė keletą rizikos, kuri patiriama, kai Komisija remiasi audito institucijų nurodytu klaidų lygiu ir valstybių narių teikiama informacija apie finansinius pataisymus, sričių. Todėl Komisija, teikdama ataskaitas Europos Parlamentui ir Tarybai, gali nepakankamai įvertinti problemas ir neteisingai nustatyti tai, ko reikia, kad sanglaudos politikos srityje audito nuomonė būtų besąlyginė.

VI. Audito Rūmai pažymi, kad 73 straipsnyje nustatyta "vieno bendro audito" tvarka sanglaudos politikoje turėtų būti taikoma kaip taisyklė, o ne išimtis. Tačiau Audito Rūmai nustatė, kad Komisija, norėdama veiksmingai praktiškai taikyti "vieno bendro audito" principus, patiria rimtų problemų. Kaip ir ankstesniu programavimo laikotarpiu, tik dalis ERPF / SF ir ESF VP iki 2012 m. pabaigos atitiko "vieno bendro audito" statuso privalomas sąlygas.

VII. Audito Rūmai šioje ataskaitoje pateikia keletą rekomendacijų, kaip Komisija sanglaudos politikoje turėtų naudoti nacionalinių audito institucijų darbo rezultatus. Visų pirma Komisija turėtų:

- sustiprinti nacionalinių audito institucijų nurodytų klaidų lygių ir valstybių narių pateiktos informacijos apie finansinius pataisymus tikslumo ir patikimumo patikrinimus prieš naudodama šiuos elementus savo pačios patikinimo procese;

- suteikdama veiksmų programoms "vieno bendro audito" statusą, visais atvejais taikyti patikimus, nuoseklius ir skaidrius kriterijus;

- stebėdama VP (ir atitinkamų audito institucijų), kurioms taikoma 73 straipsnyje nustatyta tvarka, turėtų laikytis tarptautinių audito standartų reikalavimų dėl kitų auditorių darbo naudojimo;

- remdamasi atitinkamomis 2014–2020 m. laikotarpiui skirtų reglamentų nuostatomis, įdiegti grynųjų finansinių pataisymų sistemą toms veiksmų programoms, kurių audito institucijos pakartotinai praneša ne apie visas problemas;

- imtis reikiamų priemonių, kad audito institucijos galėtų naudotis stabilia ir privaloma metodine medžiaga; ir

- remdamasi atnaujintu valstybių narių patirtų faktinių išlaidų vertinimu, pasiūlyti tvarką, kaip valstybės narės ir Komisija galėtų pasidalyti kontrolės išlaidas sanglaudos politikos srityje.

ĮVADAS

ATSAKOMYBĖS UŽ VIDAUS KONTROLĘ DALIJIMASIS SANGLAUDOS POLITIKOJE

1. Pagal sanglaudos politiką ES finansinė parama skiriama iš Europos regioninės plėtros fondo (ERPF), Europos socialinio fondo (ESF) ir Sanglaudos fondo (SF). Visų šių trijų fondų biudžetas 2007–2013 m. programavimo laikotarpiu iš viso (įskaitant ES, nacionalinio viešojo ir privačiojo sektorių skiriamą finansavimą) sudaro 491 milijardą eurų (žr. I priedą).

2. Atsakomybę už sanglaudos politiką valstybės narės dalijasi su Komisija. Komisija tvirtina valstybių narių teikiamas daugiametes VP. 2012 m. pabaigoje iš viso buvo patvirtintos 434 2007–2013 m. programavimo laikotarpio VP (317 – ERPF / SF ir 117 – ESF VP). Kiekvienos šių VP tinkamumo finansuoti taisykles nustato nacionalinės valdžios institucijos, išskyrus kai kurias konkretiems fondams taikomuose reglamentuose nustatytas išimtis.

3. Komisija turi įsitikinti, ar valstybės narės yra nustačiusios patikimas kiekvienos VP vidaus kontrolės sistemas ir ar šios sistemos veikia veiksmingai [1]. Tai reiškia, kad įdiegtomis nacionalinėmis vidaus kontrolės priemonėmis valstybės narės turi deramai užtikrinti, kad finansinėse ataskaitose atspindimų operacijų klaidoms būtų užkirstas kelias arba jos būtų aptiktos ir ištaisytos prieš išlaidas patvirtinant Komisijai [2].

4. Nacionaliniu lygmeniu už VP vidaus kontrolę yra atsakingos vadovaujančioji institucija, tvirtinančioji institucija (žr. 1 langelį) ir audito institucija. Šios institucijos kartu privalo užtikrinti bendrai finansuojamų veiksmų teisėtumą ir tvarkingumą, o Komisija šį procesą prižiūri ir prisiima galutinę atsakomybę už jį [3].

1 LANGELIS

VADOVAUJANČIOSIOS IR TVIRTINANČIOSIOS INSTITUCIJŲ ATSAKOMYBĖS SRITYS

Vadovaujančiosios institucijos (dažnai – už tam tikrą politikos sritį atsakingos ministerijos arba regioninės valdžios institucijos) yra atsakingos už konkrečių projektų, kurie bus įtraukti į įvairias VP, imties sudarymą pagal iš anksto nustatytus kriterijus. Jos taip pat atlieka šių veiksmų pirmo lygio patikras ir tikrina deklaruojamas išlaidas, tada tvirtinančioji institucija Komisijai patvirtina, kad išlaidos yra teisėtos ir tvarkingos. Tvirtinančiosios institucijos funkcijas dažnai atlieka finansų ministerijos arba ministerijai pavaldžios vidaus kontrolės tarnybos.

AUDITO INSTITUCIJŲ VAIDMUO IR ATSAKOMYBĖS SRITYS

5. Audito institucijos teikia Komisijai patikinimą dėl VP valdymo ir vidaus kontrolės sistemų veikimo veiksmingumo (taigi ir dėl sertifikuotų išlaidų teisėtumo ir tvarkingumo) (žr. II priedą). Funkciniu požiūriu jos turi būti nepriklausomos nuo lėšas valdančių institucijų.

6. 27 valstybėse narėse buvo įsteigta 112 audito institucijų, skirtų valdyti 2007–2013 m. programavimo laikotarpio 434 VP, kurios buvo patvirtintos 2012 m. pabaigoje (žr. 1 diagramą) [4]. Dauguma atvejų audito institucijos funkcijas atlieka atskiri vyriausybės kanceliarijų, finansų ministerijų (arba ministerijoms pavaldžių vidaus kontrolės įstaigų), kitų ministerijų arba aukščiausiųjų audito institucijų departamentai. Jų vaidmuo ir atsakomybės sritys, palyginti su ex post kontrolės institucijomis, veikusiomis 2000–2006 m. programavimo laikotarpiu, buvo sugriežtintos [5].

1 DIAGRAMA

AUDITO INSTITUCIJŲ SKAIČIUS IR TIPAS PAGAL VALSTYBES NARES (2012 M.)

+++++ TIFF +++++

1 Įskaitant audito institucijas, išimtinai atsakingas už Europos teritorinio bendradarbiavimo (ETB) programas.

Šaltinis: Europos Audito Rūmų 2012 m. tyrimas.

7. Audito institucija per sistemų arba operacijų auditą nustatytus faktus perduoda atitinkamų VP vadovaujančiajai ir tvirtinančiajai institucijoms (žr. 2 diagramą ir II priedą). Komisijai taip pat teikiamos sistemų auditų ataskaitos. Vadovaujančioji institucija turi nuspręsti, ar remiantis tuo auditu taikyti finansinį pataisymą ir (arba) imtis kitų taisomųjų veiksmų. Jeigu audito institucija mano, kad vadovaujančioji institucija nesiėmė reikiamų taisomųjų veiksmų, ji į tai privalo atkreipti Komisijos dėmesį.

2 DIAGRAMA

VP VALDYMO IR KONTROLĖS SISTEMA

+++++ TIFF +++++

Šaltinis: Europos Komisija.

8. Jeigu Komisija, remdamasi savo atlikto darbo rezultatais ir audito institucijų pateikta informacija, nustato, kad valstybė narė nepašalino svarbių valdymo ir kontrolės sistemos trūkumų ir (arba) deklaruotų ir sertifikuotų netvarkingų išlaidų, ji gali nutraukti arba sustabdyti mokėjimus [6]. Jeigu valstybė narė neištaiso nustatytų sistemos trūkumų arba neišima netvarkingų išlaidų (jos gali būti pakeistos tinkamomis finansuoti išlaidomis), Komisija gali pati pritaikyti finansinius pataisymus, dėl kurių grynoji ES finansavimo VP suma gali sumažėti [7].

2 LANGELIS

NACIONALINIŲ AUDITO INSTITUCIJŲ NURODYTŲ KLAIDŲ LYGIŲ NAUDOJIMAS KOMISIJOS PATIKINIMO PROCESE

Generaliniai direktoratai kiekvienos VP atveju įvertina audito institucijų nurodyto klaidų lygio patikimumą. Patikimas klaidų lygis reiškia, kad yra reprezentatyvus visos VP (arba VP grupės) rodiklis [8]. Jeigu Komisija pažymi audito institucijos klaidų lygį kaip patikimą, tai reiškia, kad ji gali arba priimti šį klaidų lygį, arba, remdamasi papildoma informacija, jį perskaičiuoti. Jeigu klaidų lygis yra nepatikimas, Komisija, remdamasi vertinimu, kaip veikia valdymo ir vidaus kontrolės sistemos, taiko nustatyto dydžio klaidų lygį (nuo 2 % iki 25 %). Taip nustatomas patvirtintas kiekvienos VP "numatomas klaidų lygis".

Tada, remdamiesi šiais patvirtintais numatomais klaidų lygiais, Regioninės ir miestų politikos bei Užimtumo, socialinių reikalų ir įtraukties generaliniai direktoratai kiekvienai valstybei narei apskaičiuoja vidutinį klaidų lygį. Abu generaliniai direktoratai atitinkamai nuo 2011 m. ir 2010 m. šiuos lygius skelbia savo metinėse veiklos ataskaitose.

Komisija taip pat apskaičiuoja kiekvienos VP "likutinį klaidų lygį". Jį nustatydama ji atsižvelgia į visus ES ir nacionaliniu lygmeniu nuo programavimo laikotarpio pradžios pritaikytus finansinius pataisymus, todėl šis rodiklis yra daugiametis. Likutiniai klaidų lygiai taip pat skelbiami metinėse veiklos ataskaitose [9].

AUDITO INSTITUCIJŲ INDĖLIS Į KOMISIJOS PATIKINIMO PROCESĄ

9. Audito institucijų metinėse kontrolės ataskaitose, audito nuomonėse ir sistemos audito ataskaitose pateikta informacija yra vienas pagrindinių šaltinių, kuriuo remdamasi Komisija vertina kiekvienos VP išlaidų teisėtumą ir tvarkingumą. Rengdami metines veiklos ataskaitas generaliniai direktoratai nuodugniai įvertina nacionalinių audito institucijų atliktą darbą, ypač audito institucijų nurodytus kiekvienos VP (arba VP grupės) klaidų lygius. Ši informacija nagrinėjama ir lyginama su pačios Komisijos atlikto audito rezultatais ir kita generalinių direktoratų turima informacija apie kiekvieną VP [10] (žr. 2 langelį).

10. Kiekvienos VP atveju Komisija savo metinėse veiklos ataskaitose gali paskelbti visapusę (arba dalinę) išlygą dėl VP. Pirmiausia Komisija, remdamasi savo nacionalinių institucijų atitikties teisiniams reikalavimams stebėjimu ir, kur taikoma, taisomųjų veiksmų, dėl kurių ji susitarė su valstybe nare atitinkamos VP atžvilgiu, būklę, įvertina valdymo ir kontrolės sistemų veikimą. Paskui Komisija įvertina VP, kurioms po šios pirmosios peržiūros išlygų nebuvo pateikta. Pagrindiniai šiuo tikslu naudojami rodikliai yra numatomas klaidų lygis ir Komisijos apskaičiuotas likutinis klaidų lygis (žr. 2 langelį). Nuo 2012 m. išlyga dėl VP dažniausiai paskelbiama, jeigu likutinis klaidų lygis viršija Komisijos nustatytą 2 % reikšmingumo ribą. Jokia išlyga neskelbiama, jeigu likutinis klaidų lygis nesiekia 2 %, net tuo atveju, kai numatomas klaidų lygis yra aukštesnis už 5 % (žr. 40 dalį ir III priedą).

11. Audito institucijų pranešti klaidų lygiai sanglaudos srityje (kuriuos Komisija įvetino ir konsolidavo savo patikinimo procese) ir Audito Rūmų įvertinti klaidų lygiai metinio patikinimo pareiškimo kontekste skiriasi šiais atžvilgiais:

- audito institucijų apskaičiuoti klaidų lygiai laikomi reprezentatyviais VP (ar VP grupės) lygmeniu. Tuo tarpu Audito Rūmų klaidų lygiai apskaičiuojami fondų lygmeniu visoms valstybėms narėms;

- Audito Rūmų klaidų lygis paremtas statistiškai reprezentatyvia operacijų imtimi ES lygmeniu. Audito institucijos paprastai taiko statistinį imties sudarymą. Tačiau jos taip pat gali atrinkti operacijų auditus, remdamiesi nestatistinėmis (ir net ne reprezentatyviomis) imtimis;

- nustatant kiekybinį audito nustatytų faktų poveikį, esama metodinių skirtumų [11];

- pagaliau nacionalinių audito institucijų pranešti klaidų lygiai ir Audito Rūmų skelbiami klaidų lygiai yra susiję skirtingais laikotarpiais [12].

Dėl šių priežasčių šie metiniai klaidų lygiai nėra tiesiogiai palyginami. Be to, Komisijos apskaičiuoti likutiniai klaidų lygiai yra daugiamečio pobūdžio ir juose atsižvelgiama į visus ES ir nacionaliniu lygmenimis įvykdytus finansinius pataisymus.

73 STRAIPSNYJE APIBRĖŽTAS "VIENO BENDRO AUDITO" PRINCIPAS

12. Europos Sąjungos biudžeto srityje sąvoka "vienas bendras auditas" žymi vidaus kontrolės ir audito sistemą, pagrįstą idėja, kad kiekvienas aukštesnis kontrolės lygmuo yra grindžiamas pirmesniu kontrolės lygmeniu. Vienu bendru auditu siekiama, kad kontrolės darbas nebūtų dubliuojamas ir bendros kontrolės ir audito išlaidos būtų mažesnės ir valstybių narių, ir Komisijos lygmeniu. Juo taip pat siekiama sumažinti audituojamiems subjektams tenkančią naštą. Komisija (kuriai tenka galutinė atsakomybė už ES biudžeto vykdymą) yra "vieno bendro audito" piramidės viršūnėje.

13. Nuomonėje Nr. 2/2004 Audito Rūmai išdėstė keletą bendrų vidaus kontrolės sistemų veikimo pagal "vieno bendro audito" modelį principų (žr. IV priedą) [13]. Audito Rūmai, atliekantys ES išorės auditoriaus funkcijas, nėra Komisijos "vieno bendro audito" sistemos dalis.

14. 2005 m. birželio mėn. Komisija pateikė pasiūlymą dėl "Bendrijos integruotos vidaus kontrolės sistemos", kuriuo siekiama sukurti veiksmingesnę ir efektyvesnę ES fondų vidaus kontrolę [14]. 2006 m. Komisija savo koncepciją dar labiau išplėtojo Komisijos veiksmų plane dėl integruotos vidaus kontrolės sistemos [15], kuris padarė didelį poveikį 2007–2013 m. programavimo laikotarpio reglamentuose nustatytai ERPF / SF ir ESF vidaus kontrolės sistemų koncepcijai. Visų pirma Komisija pasiūlė:

- kiek įmanoma mažiau dubliuoti kontrolės darbą (ir kiek įmanoma padidinti kontrolės, kurią galima atlikti naudojant turimus išteklius, lygį), tuo tikslu dalijantis kontrolės informacija taip, kad kiekvieną kontrolės lygmenį būtų galima grįsti pirmesniu kontrolės grandinės lygmeniu ("vieno bendro audito" principas);

- siekiant sustiprinti atskaitomybę ir paskatinti ES lėšų valdytojus vertinti ir tobulinti vidaus kontrolės sistemas, įdiegti nacionalines kontrolės ataskaitas;

- gauti patikinimą remiantis trečiųjų nepriklausomų audito institucijų informacija; ir

- siekiant užtikrinti vidaus kontrolės nuoseklumą, remtis bendromis politikos srities gairėmis ir ES bei nacionaliniu lygmenimis "suderintomis procedūromis".

15. Tai, kaip "vieno bendro audito" principai turi būti taikomi 2007–2013 m. programavimo laikotarpiu sanglaudos politikoje, nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 73 straipsnyje. Jame nurodoma, jog Komisija gali apriboti savo patikras, jeigu ji gauna pakankamą patikinimą, kad VP valdymo ir kontrolės sistemos veikia veiksmingai (žr. 3 langelį).

3 LANGELIS

73 STRAIPSNYJE NUSTATYTO "VIENO BENDRO AUDITO" TAIKYMAS SANGLAUDOS POLITIKOJE

73 straipsnio 2 dalis: "Rengdama savo audito strategiją Komisija nustato tas veiksmų programas, dėl kurių nuomonėje dėl sistemos atitikties pagal 71 straipsnio 2 dalį nebuvo išlygų arba jų neliko pritaikius korekcines priemones, jei audito institucijos audito strategija yra priimtina ir jei, remiantis Komisijos ir valstybės narės atlikto audito rezultatais, buvo deramai užtikrinta, kad valdymo ir kontrolės sistemos veikia efektyviai."

73 straipsnio 3 dalis: "Dėl tų programų Komisija gali padaryti išvadą, kad ji iš esmės gali vadovautis [audito institucijos nuomone <...> dėl veiksmingo sistemų funkcionavimo ir kad ji pati atliks auditą vietoje tik tuomet, jei yra įrodymų, kad esama sistemos trūkumų, kurie paveikia išlaidas, patvirtintas Komisijai tiems metams, dėl kurių buvo pateikta [audito] nuomonė <...>, kurioje nėra išlygų dėl šių trūkumų.

Jei Komisija padaro tokią išvadą, ji atitinkamai informuoja atitinkamą valstybę narę. Jei yra įrodymų, kad esama trūkumų, Komisija gali pareikalauti, kad valstybė narė atliktų auditą <...> arba pati gali atlikti auditą <...>."

16. Tų VP, kurioms buvo suteiktas 73 straipsnio statusas, atveju Komisija gali gauti patikinimą dėl ES išlaidų teisėtumo ir tvarkingumo daugiausia remdamasi audito institucijų darbo rezultatais ("vieno bendro audito" principas). Taigi "vieno bendro audito" principas yra veiksmingos VP vidaus kontrolės sistemos rezultatas. Ši reglamentų nuostata iš esmės paremta "pasitikėjimo sutarčių", kurias bandyta taikyti 2000–2006 m. programavimo laikotarpiu, pavyzdžiu [16]. Tačiau tos VP, kurioms Komisija suteikė "vieno bendro audito" statusą, neprivalo laikytis jokių kitų – tik finansiniame arba sektoriniuose reglamentuose jau nustatytų – reikalavimų.

17. Jeigu Komisija mano, kad VP yra įdiegtos visos reikalingos sąlygos, ji priima sprendimą pateikti valstybei narei 73 straipsnyje nurodytą pranešimą. 2010 m. Komisija nustatė, kaip jos tarnybos turėtų aiškinti norminius reikalavimus dėl 73 straipsnio 2 dalies taikymo. Šios vidaus taisyklės ("73 straipsnio vykdymo planas"), buvo suderintos Regioninės ir miestų politikos bei Užimtumo, socialinių reikalų ir įtraukties generalinių direktoratų darbo dokumente [17]. 2012 m. šios vidaus taisyklės buvo pakeistos, nustatyti papildomi kriterijai, pagal kuriuos leidžiama taikyti 73 straipsnį [18].

18. VP, turinčių 73 straipsnio statusą, atveju Komisija pasikliauja atitinkamos audito institucijos parengta audito nuomone. Būtent, Komisija pati patikras vietoje atlieka, tik jei turima įrodymų, kad sistemose esama trūkumų, paveikiančių Komisijai sertifikuotų tų metų išlaidų teisėtumą ir tvarkingumą, iškyrus jei audito institucija savo audito nuomonėje numatė tinkamus šių problemų sprendimo būdus.

19. Remdamasi stebėjimo rezultatais Komisija gali nuspręsti bet kuriuo metu sustabdyti (arba panaikinti) "vieno bendro audito" VP statusą [19]. Jeigu Komisija nusprendžia (užuot panaikinusi) sustabdyti 73 straipsnio taikymą, su atitinkama valstybe nare turės būti suderinti papildomi taisomieji veiksmai.

AUDITO APIMTIS IR METODAS

AUDITO KLAUSIMAI

20. 2007–2013 m. programavimo laikotarpiu Komisija vis dažniau kliovėsi nacionalinių audito institucijų pateikta informacija ir įdiegė visapusę šios informacijos naudojimo patikinimui dėl ERPF / SF ir ESF išlaidų teisėtumo ir tvarkingumo gauti sistemą.

21. Per šį auditą Audito Rūmai tyrė, kiek Komisija savo pačios patikinimui sanglaudos politikos srityje gali remtis nacionalinių audito institucijų darbu, ir apžvelgė Komisijos iki 2012 m. pabaigos padarytą "vieno bendro audito" modelio (nustatyto 73 straipsnyje) įgyvendinimo pažangą.

22. Visų pirma Audito Rūmai tyrė, ar Komisija:

- savo pačios patikinimui ir VP suteikdama 73 straipsnio statusą, tinkamai naudojosi nacionalinių audito institucijų teikiama informacija; ir,

- rengdama gaires ir padėdama audito institucijoms, užtikrino, kad sanglaudos politikoje būtų naudojamas nuoseklus audito modelis.

Audito Rūmai taip pat analizavo 2007–2013 m. programavimo laikotarpiui nustatytos griežtesnės audito sistemos išlaidas.

AUDITO RŪMŲ VERTINTAS LAIKOTARPIS, TAIKYTI ĮRODYMŲ RINKIMO METODAI IR AUDITO KRITERIJAI

23. Atliekant auditą tikrintas 2010–2012 m. laikotarpis ir kartu su kitais dalykais:

- įvertinta Komisijos vykdoma nacionalinių audito institucijų priežiūra ir stebėjimas, taip pat tai, kaip Komisija savo metinėse veiklos ataskaitose naudoja jų teikiamą informaciją;

- apžvelgta atitinkama informacija apie "vieno bendro audito" koncepciją, audito institucijų ir Komisijos taikomas procedūras, pagal kurias suteikiamas 73 straipsnio statusas;

- analizuota, kiek Komisija yra pažengusi VP suteikdama 73 straipsnio statusą ir koks šio taikymo poveikis biudžetui;

- patikrinta 15 valstybių narių 19 ERPF / SF ir (arba) ESF audito institucijų imtis, siekiant įvertinti, kaip jos laikosi pagrindinių reglamentų reikalavimų ir ar veikia veiksmingai;

- apžvelgtas Komisijos pasiūlymas dėl teisėkūros procedūra priimamų 2014–2020 m. programavimo laikotarpio aktų – dėl juose nustatytų nacionalinių audito institucijų vaidmens ir atsakomybės sričių;

- elektroninėmis priemonėmis atlikta 112 ERPF / SF ir (arba) ESF audito institucijų apklausa siekiant surinkti duomenis apie Komisijos gaires ir pagalbą, jos priežiūrą ir stebėjimą, vidaus kontrolės sistemos veiksmingumą ir Komisijos pasiūlymus 2014–2020 m. programavimo laikotarpiui. Į šią apklausą atsakymus pateikė apie 97 % audito institucijų;

- remiantis informacija, kurią per apklausą pateikė audito institucijos, įvertintos 2007–2013 m. programavimo laikotarpio audito veiklos "kontrolės išlaidos"; ir

- surengti pokalbiai su 17 valstybių narių 36 audito institucijų, per apklausą išreiškusių norą juose dalyvauti, vadovais (arba jų atstovais).

24. Nustatyti faktai analizuoti remiantis atitinkamomis 2007–2013 m. programavimo laikotarpio reglamentų nuostatomis ir pačios Komisijos taisyklėmis bei gairėmis dėl 73 straipsnio statuso suteikimo. Taip pat atsižvelgta į bendrus integruotos vidaus kontrolės sistemos principus, nustatytus Audito Rūmų nuomonėje Nr. 2/2004 [20] ir Komisijos 2006 m. veiksmų plane [21], taip pat į tarptautinių audito standartų (TAS) reikalavimus, Fondų koordinavimo komiteto (angl. COCOF) audito institucijoms skirtas gaires.

PASTABOS

AR KOMISIJA, SAVO PAČIOS PATIKINIMUI IR VP SUTEIKDAMA 73 STRAIPSNIO STATUSĄ, TINKAMAI NAUDOJOSI NACIONALINIŲ AUDITO INSTITUCIJŲ SUTEIKTA INFORMACIJA?

25. Kad Komisija galėtų gauti patikinimą dėl ERPF / SF ir ESF išlaidų teisėtumo ir tvarkingumo, remdamasi nacionalinių audito institucijų atlikto darbo rezultatais, jų pateikta informacija turi būti išsami, patikima ir tiksli. Tai ypač reikalinga tada, kai VP taikoma 73 straipsnyje nustatyta tvarka ir Komisija savo patikinimo procese iš esmės remiasi audito institucijos parengta audito nuomone. Audito Rūmai:

- tikrino, kaip audito institucijų pateikta informacija buvo pristatyta abiejų generalinių direktoratų metinėse veiklos ataskaitose;

- analizavo konkrečią riziką, susijusią su tuo, kaip buvo apskaičiuojami nacionalinių audito institucijų nurodyti klaidų lygiai, ir su tuo, kaip buvo atsiskaitoma už nacionaliniu lygmeniu paskirtus finansinius pataisymus;

- tikrino, kurioms VP Komisija priėmė sprendimus suteikti 73 straipsnio statusą, kada apie tuos sprendimus buvo pranešta valstybėms narėms ir ar tam buvo visapusiškai įvykdytos būtiniausios sąlygos; ir

- vertino, ar Komisija yra parengusi patikimą VP, kurioms leista taikyti 73 straipsnį, stebėjimo strategiją.

2012 M. KOMISIJA AUDITO INSTITUCIJŲ TEIKIAMA INFORMACIJA NAUDOJOSI BEVEIK DĖL TRIJŲ KETVIRTADALIŲ VP

26. 2012 m. Komisija nusprendė, kad iš viso 322 iš 434 VP (74 %) nereikalavo išlygų [22]. Joms skirta apie 340 milijardų eurų (69 %) viso ERPF / SF ir ESF biudžeto (įskaitant ES ir nacionalinio viešojo ir privačiojo sektorių skiriamą finansavimą). III priede apibendrinta, kaip Komisija ir du generaliniai direktoratai 2012 m. suskirstė 434 ERPF / SF ir ESF VP.

27. VP, kurioms išlygų nenustatyta, skaičius nuo 2011 m., kai 264 VP (61 %) buvo be išlygų (sudarė 260 milijardų eurų (arba 53 %) viso biudžeto), labai padidėjo [23]. Šis skaičius padidėjo beveik vien dėl to, kad 2012 metais Regioninės ir miestų politikos generalinis direktoratas nebenustatė išlygų didesniam skaičiui ERPF / SF VP.

28. Todėl Komisija nusprendė, kad 2012 m. didelę sanglaudos politikos biudžeto dalį sudarančios VP vidaus kontrolės priemonės veikė veiksmingai ir kad ES išlaidos buvo teisėtos ir tvarkingos.

RIZIKA, SUSIJUSI SU TUO, KAD KOMISIJA NAUDOJASI NACIONALINIŲ INSTITUCIJŲ TEIKIAMA INFORMACIJA: KLAIDŲ LYGIAI IR FINANSINIAI PATAISYMAI

29. Komisijos patikinimo procesas sanglaudos politikoje grindžiamas dviem rodikliais: nacionalinių audito institucijų teikiamais (ir Komisijos tvirtinamais) numatomais klaidų lygiais ir pačios Komisijos apskaičiuojamais likutiniais klaidų lygiais (žr. 10 dalį ir 2 langelį). Tam reikia, kad ir nacionalinių audito institucijų nurodomi klaidų lygiai, ir informacija apie nacionaliniu lygmeniu pritaikytus finansinius pataisymus būtų tikslūs ir patikimi. Be to, Komisija privalo tinkamai pasinaudoti šia informacija, kad jos įvertinimas tinkamai atspindėtų kiekvienos VP padėtį.

NEPAKANKAMAI TIKSLŪS IR NEPAKANKAMAI PATIKIMI KELETO AUDITO RŪMŲ TIKRINTŲ AUDITO INSTITUCIJŲ TEIKIAMI KLAIDŲ LYGIAI

30. Audito institucijos, kurios neveiksmingai tikrina ES išlaidų teisėtumą ir tvarkingumą, akivaizdu, yra didžiausia kliūtis "vieno bendro audito" modeliui sanglaudos politikoje įgyvendinti. Audito Rūmai 2010–2012 m. patikrinę audito institucijas nustatė klaidų lygių skaičiavimo (ir informavimo apie jį) trūkumų (žr. 4 langelį) [24]. Todėl abejonių dėl keleto audito institucijų nurodomų klaidų lygio tikslumo ir patikimumo išlieka. Riziką, kad audito institucijos gali nepranešti apie visas problemas, taip pat nurodė Komisijos vidaus audito tarnyba vienoje 2013 m. ataskaitoje.

31. Audito Rūmai pažymi, kad Komisija gali nutraukti arba sustabdyti mokėjimus, jeigu audito institucijos praneša ne apie visas VP problemas. Tačiau 2007–2013 m. programavimo laikotarpio reglamentuose nėra nuostatų, pagal kurias Komisija galėtų taikyti specialius grynuosius finansinius pataisymus toms VP, kurių atžvilgiu audito institucijos tą daro ne pirmą kartą.

4 LANGELIS

AUDITO RŪMŲ ATLIKTAS AUDITO INSTITUCIJŲ PATIKRINIMAS. PAGRINDINIAI NUSTATYTI FAKTAI

Audito Rūmai, 2010–2012 m. patikrinę 19 audito institucijų, nustatė, kad:

- septynios audito institucijos taikė teisinių reikalavimų ir (arba) Komisijos gairių neatitinkantį imčių sudarymo metodą arba neteisingai sudarė audituotinų operacijų imtis;

- 12 audito institucijų atveju Audito Rūmai nustatė pažeidimų, susijusių su klausimais, kurie nebuvo tikrinami (dažniausiai dėl skirtingos audito apimties ir metodo), arba kai audito institucija nepakankamai įvertino nustatyto fakto svarbą bent vieno operacijų audito, kurį pakartotinai atliko jų pačių auditoriai, atveju; ir

- penkiose audito institucijose Audito Rūmai nustatė atvejų, kai audito institucija, skaičiuodama klaidų lygį, kai kurias klaidas nederamai praleido arba jį apskaičiavo neteisingai dėl kitų priežasčių. Šiais atvejais Audito Rūmų aptikti skirtumai buvo reikšmingi (dėl jų numatomas klaidų lygis padidėjo daugiau kaip 0,5 %) ir (arba) būtų turėję poveikį audito nuomonei.

Audito Rūmai 2010–2012 m. atliktę audito institucijų analizę, nustatė, kad aštuonios iš 19 audito institucijų buvo iš esmės "veiksmingos". Devynios buvo įvertintos kaip "iš dalies veiksmingos", o dvi audito institucijos buvo įvertintos kaip "neveiksmingos" [25].

Penkių iš 19 Audito Rūmų tikrintų audito institucijų atveju jų metinėje kontrolės ataskaitoje nurodyti smarkiai mažesni už faktinius VP klaidų lygiai. Dėl to vadovaujančioji ir tvirtinančioji institucijos pritaikė nepakankamus finansinius pataisymus.

KOMISIJOS GALIMYBĖS PATVIRTINTI METINĖSE KONTROLĖS ATASKAITOSE ATSKLEIDŽIAMĄ KLAIDŲ LYGĮ YRA RIBOTOS

32. Kiekvienais metais Komisija peržiūri metines kontrolės ataskaitas, kuriose yra apibendrinti audito institucijų atliktų sistemų auditų ir operacijų, susijusių su Komisijos praėjusiais metais patvirtintomis išlaidomis, auditų rezultatai. Tačiau per Audito Rūmų atliktą auditą paaiškėjo, kad Komisijos galimybės per šias dokumentų peržiūras patikrinti, kaip apskaičiuoti klaidų lygiai, ir, jei reikia, klaidų lygius patikslinti, yra ribotos. Tą Audito Rūmai pažymėjo jau ankstesniais metais [26]. Taip yra dėl to, kad iš audito institucijų nėra reikalaujama Komisijai pateikti išsamią informaciją apie operacijų auditą (pavyzdžiui, audito ataskaitas) [27].

33. Pagal metinėse kontrolės ataskaitose pateiktą suvestinę informaciją neįmanoma perskaičiuoti klaidų lygių ir patikrinti, ar faktiškai buvo laikomasi audito institucijos audito strategijoje nustatyto imties sudarymo metodo. Komisija dažniausiai atlieka tik ribotas nurodyto klaidų lygio patikimumo patikras (žr. 65 dalies pirmą ir antrą įtraukas). Papildomos informacijos, kuri reikalinga veiksmingesnėms patikroms atlikti, nėra prašoma sistemingai, o tik kai kuriais atvejais, jeigu atliekant dokumentų patikras nustatoma dalykų, kuriuos reikia išsiaiškinti. Tais atvejais, kai Komisija turėjo tokią informaciją, Audito Rūmų patikros parodė, kad jų atliekamas audito institucijų teikiamų klaidų lygių vertinimas iš esmės buvo veiksmingas.

34. Audito Rūmai, išanalizavę Regioninės ir miestų politikos bei Užimtumo, socialinių reikalų ir įtraukties generalinių direktoratų 2012 m. metines veiklos ataskaitas 138 ERPF / SF ir ESF VP atžvilgiu (remdamiesi Komisijos turima informacija ir papildomais iš audito institucijų paprašytais duomenimis), nustatė, kad [28]:

- 51 iš 138 tikrintų VP atveju Komisija neturėjo pakankamai informacijos, kad galėtų priimti arba perskaičiuoti audito institucijų nurodytus klaidų lygius. Prie šių atvejų priskiriami ir tie atvejai, kuriais metinėje kontrolės ataskaitoje nurodytos audituotos išlaidos neatitiko VP išlaidų tais metais arba kuriais klaidų lygį audito institucijos buvo apskaičiavusios netiksliai; ir

- penkių iš 138 tikrintų VP (įskaitant vieną VP, kuriai taikoma 73 straipsnyje nustatyta tvarka) atveju Audito Rūmų perskaičiuotas likutinis klaidų lygis buvo didesnis už Komisijos nustatytą 2 % reikšmingumo ribą. Tokiais atvejais Komisija turėjo nustatyti papildomas išlygas atitinkamų ERPF / SF VP atžvilgiu [29].

ESAMA KOMISIJOS LIKUTINIO KLAIDŲ RIZIKOS LYGIO SKAIČIAVIMO PATIKIMUMO RIZIKOS

APSKAIČIUODAMA LIKUTINĮ KLAIDŲ LYGĮ KOMISIJA ATSIŽVELGIA Į KLAIDŲ LYGIUS, KURIE APSKAIČIUOTI NEPAKANKAMAI PATIKIMAI

35. Apskaičiuodama VP (arba VP grupės) likutinį klaidų lygį Komisija atsižvelgia į visų metų, kuriais vykdyti tarpiniai arba galutiniai mokėjimai, metinius numatomus klaidų lygius (žr. 2 langelį). 2010 m. dauguma audito institucijų klaidų lygius nurodė pirmą kartą. Daugelis audito institucijų pranešė 0 % klaidų lygius, labai mažus klaidų lygius arba nepranešė jokių klaidų lygių (dėl 2009 m. išlaidų). Komisija taip pat nustatė didelių audito institucijų vykdytų operacijų auditų metodikos trūkumų (taip pat žr. 45 dalį). Todėl Regioninės ir miestų politikos generalinis direktoratas tais rodikliais 2010 m. nesirėmė ir vietoj jų apskaičiuodamas 2010 m. mokėjimų rizikos lygį naudojo nustatyto dydžio lygius. Audito Rūmai nustatė, kad apie trečdalį šių lygių, kurie 2010 m. laikyti nepatikimais, vėliau 2012 m.šis generalinis direktoratas naudojo daugiamečiams likutiniams klaidų lygiams apskaičiuoti. Likusių VP atveju šis generalinis direktoratas patvirtino patikslintus 2010 m. lygius, kuriuos audito institucijos pranešė 2011 ir 2012 metais. Iš esmės šie Komsiijos 2012 m. patvirtinti lygiai smarkiai nesiskyrė nuo 2010 m. praneštų lygių. Tačiau Audito Rūmai pažymi, kad generalinio direktorato 2010 m. rizikingų mokėjimų įvertis būtų buvęs didesnis už Komisijos 2 % reikšmingumo lygį, jei būtų buvę naudojami patvirtinti klaidų lygiai, o ne nustatyto dydžio lygiai (2,8 %, o ne 0,8 %, kaip buvo pranešta 2010 m. metinės veiklos ataskaitoje) [30].

36. Be to, tik apie pusei ERPF / SF VP (2011 m. – 46 % ir 2012 m. – 55 %) audito institucijos nurodė klaidų lygius, kurie statistiškai atspindėjo visą VP [31]. Tačiau net tų VP, kurių klaidų lygis nėra reprezentatyvus, atveju Komisija, skaičiuodama atitinkamą likutinį klaidų lygį, atsižvelgia į visus finansinius pataisymus. Audito Rūmai mano, kad tokia praktika nepriimtina. Jeigu klaidų lygis nėra reprezentatyvus visos populiacijos rodiklis, skaičiuojant likutinį klaidų lygį reikėtų atsižvelgti tik į tuos finansinius pataisymus, kurie buvo susiję su audituota imtimi (su kuria klaidų lygis yra susijęs).

37. Komisijos likutinio klaidų lygio skaičiavimo patikimumas iš esmės priklauso nuo valstybių narių informacijos apie nacionaliniu lygmeniu taikytus finansinius pataisymus tikslumo ir to, kaip Komisija į šią informaciją atsižvelgia (žr. 29 dalį). Tačiau finansinių pataisymų apskaita yra sudėtinga: jie atliekami įvairiais programos įgyvendinimo etapais ir įvairiomis kontrolės ir audito priemonėmis (kurias taiko nacionalinės ir ES įstaigos). Nacionaliniu lygmeniu finansinius pataisymus gali nustatyti vadovaujančioji ir tvirtinančioji institucijos, išimdamos sumas arba susigrąžindamos lėšas (žr. 5 langelį).

5 LANGELIS

FINANSINIAI PATAISYMAI VALSTYBIŲ NARIŲ LYGMENIU SANGLAUDOS POLITIKOS SRITYJE

Finansiniais pataisymais siekiama užtikrinti, kad iš ES biudžeto nebūtų dengiamos klaidingos arba netvarkingos išlaidos. Pagal Finansinį reglamentą neteisingai sumokėtos sumos turi būti susigrąžintos [32]. Išlaidų, kurioms taikomas pasidalijamojo valdymo principas, atveju užkirsti kelią neteisėtiems mokėjimams, juos nustatyti ir ištaisyti yra pagrindinė valstybių narių pareiga [33]. Sanglaudos politikoje pagal šiuos reglamentus taip pat reikalaujama, kad tvirtinančiosios institucijos kasmet praneštų apie atliktus finansinius pataisymus (t. y. išimtas sumas ir susigrąžintas lėšas) ir apie ketinamas susigrąžinti lėšas bei sumas, kurių susigrąžinti neįmanoma [34].

38. Audito Rūmai mano, jog esama rizikos, kad turėdama ribotą patikinimą dėl valstybių narių informacijos apie finansinius pataisymus Komisija apskaičiuos per mažą likutinį klaidų lygį. Taip yra daugiausia dėl šių aspektų:

- Laiko aspektų: tvirtinančiosios institucijos apie tam tikrų metų finansinius pataisymus praneša sekančių metų (n+1) kovo mėn. pabaigoje. Šis terminas sutampa su data, kada generaliniai direktoratai privalo pateikti savo metines veiklos ataskaitas. Todėl tvirtinančiųjų institucijų prašoma pateikti preliminarią informaciją apie finansinius pataisymus. Audito Rūmai mano, kad, likutiniam klaidų lygiui apskaičiuoti reikėtų remtis ne šiomis, bet ankstesnėmis (galutinėmis) ataskaitomis. Tokiu būdu taip pat būtų geriau suderinami laikotarpio, kurio numatomas klaidų lygis apskaičiuotas, ir laikotarpio, kurio patikima informacija apie pritaikytus finansinius pataisymus yra turima (n-1 metų pabaiga), duomenys.

- Skaičiavimo dubliavimo: valstybės narės apie finansinius pataisymus praneša nenurodydamos šaltinio (t. y. to, ar jie grindžiami vadovaujančiosios ir tvirtinančiosios institucijos patikromis, ar audito institucijos atliktu auditu). Tačiau generaliniai direktoratai iš gautos informacijos negali atskirti, kurios sumos buvo išimtos ir susigrąžintos dėl pačių nacionalinių audito institucijų atlikto darbo rezultatų [35]. Todėl Komisija negali patikrinti, ar audito institucijos sumažino jų numatomą klaidų lygį atsižvelgdamos į finansinius pataisymus, atliktus po to, kai Komisija patvirtino išlaidas. Audito Rūmai nustatė keletą atvejų, kai apskaičiuodama likutinį klaidų lygį Komisija atsižvelgė į finansinius pataisymus (atėmimus), kurie buvo susiję su valstybės narės nepatvirtintomis išlaidomis anksčiau, nei buvo sudaryta imtis, arba tais atvejais, kai iš neteisėtų išlaidų imtyje buvo neleistinai atimta finansinių pataisymų suma.

- Susigrąžintinų sumų įtraukimo: Komisijos skaičiavimuose atsižvelgiama į valstybių narių praneštas susigrąžintinas sumas. Tokia informacija apie finansinius pataisymus yra nepatikima pagal apibrėžtį, kadangi šie susigrąžinimai n metų pabaigoje dar nebuvo atlikti.

- Klaidų lygių patikslinimo sekančiais metais, neatlikus atitinkamo finansinių pataisymų patikslinimo: audito institucijos vėlesniais metais gali tikslinti klaidų lygių skaičiavimus. Pavyzdžiui, tuo atveju, jeigu, atsižvelgiant į audito institucijos po metinės kontrolės ataskaitos pateikimo gautą papildomą informaciją, klaidų lygis nebegalioja (arba yra skaičiuojamas kitaip). Komisija atsižvelgia į patikslintą lygį, dėl to likutinis klaidų lygis sumažėja. Tačiau Komisija netikrina, ar su pažeidimais, apie kuriuos tvirtinančioji institucija jau galėjo būti pranešusi, susiję finansiniai pataisymai vėliau taip pat buvo pakoreguoti.

POŽYMIAI, RODANTYS, KAD LIKUTINIS KLAIDŲ LYGIS KELETU ATVEJŲ GALĖJO BŪTI NEPAKANKAMAI ĮVERTINTAS

39. Dėl daugelio VP Audito Rūmų atlikta analizė rodo, kad finansiniai pataisymai, į kuriuos atsižvelgta apskaičiuojant likutinį klaidų lygį, gali būti įvertinti per didele suma (arba numatomas klaidų lygis gali būti įvertintas per maža suma): 2011 m. 33 ERPF / SF ir 22 ESF VP (11 valstybių narių) buvo nustatytas neigiamas likutinis klaidų lygis. Kitaip tariant, finansiniai pataisymai, kuriuos Komisija įskaičiavo apskaičiuodama VP likutinį klaidų lygį, buvo didesni negu klaidų paveiktos išlaidos (kaip ekstrapoliuota remiantis audito institucijos praneštu statistiškai reprezentatyviu klaidų lygiu). 2012 m. tokia pat padėtis buvo 53 ERPF / SF VP atveju 16 valstybių narių [36]. Toks pat poveikis padarytas visoms ERPF / SF ir ESF VP, bet jį galima parodyti tik tų VP atveju, kurių likutinis klaidų lygis yra neigiamas.

40. Audito Rūmai pabrėžia, kad likutinio klaidų lygio patikimumas yra svarbi Komisijos patikinimo proceso sudėtinė dalis. Keletu atvejų Komisijos sprendimai neskelbti išlygos dėl VP buvo grindžiami tuo, kad likutinis klaidų lygis nesiekia Komisijos 2 % reikšmingumo ribos (žr. 10 dalį). 2012 m. taip buvo 67 ERPF / SF ir 29 ESF VP atveju, dėl šių VP nepaskelbta jokių išlygų, nors patvirtintas numatomas klaidų lygis viršijo 2 % (žr. III priedą) [37].

RIBOTAS NAUDOJIMASIS GALIMYBE TAIKYTI "VIENO BENDRO AUDITO" NUOSTATAS, VĖLAVIMAS SUTEIKTI 73 STRAIPSNIO STATUSĄ IR BŪTINIAUSIŲ SĄLYGŲ VYKDYMAS NE VISAIS ATVEJAIS

IKI 2012 M. PABAIGOS RIBOTAI NAUDOTASI GALIMYBE SUTEIKTI 73 STRAIPSNIO STATUSĄ

41. 2012 m. gruodžio mėn. duomenimis, Komisija 73 straipsnio statusą suteikė 61 iš 434 dvylikos iš dvidešimt septynių valstybių narių VP (žr. lentelę): 51 dešimties valstybių narių ERPF VP ir 10 penkių valstybių narių ESF VP.

42. Tai sudaro apie 14 % 2007–2013 m. programavimo laikotarpio 434 VP: VP, kurioms taikomas 73 straipsnis, yra daugiau tarp ERPF / SF VP (16 %) negu tarp ESF VP (9 %). Iki 2012 m. pabaigos nė vienai bendradarbiavimo apibus sienos Europos teritorinio bendradarbiavimo (ETB) tikslo veiksmų programai nebuvo suteiktas 73 straipsnio statusas.

43. Šių 61 VP, kurioms taikoma 73 straipsnyje nustatyta tvarka, biudžetas (įskaitant ES ir nacionalinio viešojo ir privačiojo sektorių skiriamą finansavimą) 2007–2013 m. programavimo laikotarpiu iš viso sudaro 75839 milijonus eurų, tai yra apie 16 % bendro 490654 milijonų eurų biudžeto (žr. lentelę ir I priedą). Ši dalis daug mažesnė už VP, kurioms Komisija 2012 m. nenustatė jokių išlygų (69 % bendro biudžeto), dalį (žr. 26 dalį).

LENTELĖ

2007–2013 M. PROGRAMAVIMO LAIKOTARPIS. ERPF / SF IR ESF VP, KURIOMS TAIKOMA 73 STRAIPSNYJE NUSTATYTA TVARKA, SKAIČIUS (2012 M. GRUODŽIO 31 D. DUOMENIMIS)

| ERDF / CF | ESF | Iš viso |

VP skaičius | 317 | 117 | 434 |

– Iš jų tos, kurioms taikoma 73 straipsnyje nustatyta tvarka | 51 | 10 | 61 |

– Išraiška % | 16 % | 9 % | 14 % |

Biudžetas iš viso (milijonais eurų) | 374444 | 116210 | 490654 |

– Iš jų tos, kurioms taikoma 73 straipsnyje nustatyta tvarka | 69545 | 6294 | 75839 |

– Išraiška % | 19 % | 5 % | 16 % |

PIRMIEJI SPRENDIMAI VP SUTEIKTI 73 STRAIPSNIO STATUSĄ PRIIMTI 2012 M. KOVO MĖN.

44. 73 straipsnio statuso suteikimas veiksmų programai turės poveikį Komisijos vykdomai priežiūrai sekančiais metais po pranešimo pateikimo ir iki programavimo laikotarpio pabaigos. Todėl kuo anksčiau programavimo laikotarpiu VP gali būti suteiktas "vieno bendro audito" statusas, tuo poveikis bus didesnis.

45. 73 straipsnio įgyvendinimo plane Komisija preliminariai numatė, kad pirmieji sprendimai dėl 73 straipsnyje nustatytos tvarkos taikymo gali būti priimti 2011 m. [38] Tačiau paaiškėjo, kad toks planas – pernelyg ambicingas:

- keleto VP atveju 2009–2010 metais valstybės narės patyrė didelių sunkumų Komisijai rengdamos patikimus atitikties vertinimus, todėl Komisija tuos dokumentus patvirtino pavėluotai [39]. Šiam procesui valstybės narės ir Komisija suteikė pirmenybę pirmaisiais 2007–2013 m. programavimo laikotarpio metais;

- be to, nemažai audito institucijų operacijų auditą atliko tik nuo 2009 ir 2010 m., apie šio audito rezultatus pranešta 2010 m. metinėse kontrolės ataskaitose. Tačiau Komisija nusprendė, kad šie pirmieji pranešti klaidų lygiai nėra pakankamai patikimi, kad būtų galima įvertinti, ar galima leisti VP taikyti 73 straipsnio tvarką (žr. 35 dalį).

46. 73 straipsnio statusas VP pirmą kartą buvo suteiktas 2012 m. kovo mėn., audito institucijoms pateikus 2011 m. metines kontrolės ataskaitas. Taigi "vieno bendro audito" modelis pirmą kartą pradėtas taikyti tik šeštaisiais 2007–2013 m. programavimo laikotarpio metais. Tai rodo, kaip sudėtinga 73 straipsnį taikyti veiksmingai, taip, kaip nurodyta reglamentuose.

AUDITO RŪMŲ TESTUOTA 73 STRAIPSNIO SĄLYGŲ ATITIKTIS

47. Remdamiesi reglamento 73 straipsnio nuostatomis ir atsižvelgdami į pagrindines Komisijos 2010 ir 2011 m. vidaus taisyklėse nustatytas sąlygas (žr. 15 ir 17 dalis) Audito Rūmai mano, jog tam, kad VP būtų galima taikyti 73 straipsnį, turi būti įvykdytos šios būtiniausios sąlygos:

- Komisija turi būti priėmusi audito strategiją ir atitikties vertinimą;

- VP vidaus kontrolė turi veikti veiksmingai, visų pirma daugiametis likutinis klaidų lygis turi neviršyti Komisijos 2 % reikšmingumo ribos;

- į Audito Rūmų auditų rezultatus turėtų būti atsižvelgiama, ypač kai nustatoma reikšmingų VP vidaus kontrolės trūkumų; ir

- audito institucija turi būti gavusi įvertinimą, kad veikia "veiksmingai".

48. Iš viso Audito Rūmų patikrinimai atskleidė, kad 46 iš 61 VP programos, kurioms taikomas 73 straipsnis, atitiko visas šias sąlygas (žr. 6 langelį). Šios VP programos kartu sudaro tris ketvirtadalius visų VP, kurioms taikomas 73 straipsnis, biudžeto.

6 LANGELIS

AUDITO RŪMŲ PATIKRINIMO, AR ĮVYKDYTOS 73 STRAIPSNIO TAIKYMO SĄLYGOS, REZULTATŲ APŽVALGA (2012 M.)

Audito Rūmai nustatė, kad Komisija audito institucijų audito strategijas ir "atitikties vertinimo" dokumentus (ataskaitas ir nuomones) dėl visų 61 VP, kurioms taikoma 73 straipsnyje nustatyta tvarka, daugiausia priėmė 2008 ir 2009 m.

Tačiau patikrinus kai kurias VP paaiškėjo, kad kitos sąlygos suteikti 73 straipsnio statusą įvykdytos ne iki galo:

a) nepakanka informacijos, ar VP vidaus kontrolė veikia tinkamai: Audito Rūmai nustatė, kad:

- 2011 m. dešimties ERPF ir ESF VP atveju ir 2012 m. 15 VP atveju Komisija patvirtino audito institucijų praneštą numatomą klaidų lygį, kuris viršijo Komisijos 2 % reikšmingumo ribą. Tais atvejais 73 straipsnio statusas turėjo būti suteiktas tik jeigu kiekvienos atitinkamos VP likutinis klaidų lygis neviršijo 2 % [40]. Šešių VP atveju šią atitiktį užtikrino tik tai, kad Komisija, skaičiuodama likutinį klaidų lygį, sugrupavo šias VP kartu. Tačiau 73 straipsnio statusą leidžiama suteikti tik konkrečiai VP, o ne VP grupei. Todėl Audito Rūmai mano, kad Komisija negali tokiu būdu naudoti apibendrinto likutinio klaidų lygio;

- dar vienos ERPF VP atveju Komisija 2012 m. kovo mėn. paskelbė dalinę išlygą. 2012 m. lapkričio mėn. Komisija įvertino, kad dėl šios išlygos buvo įvykdytas taisomasis veiksmas, kuris leido ją panaikinti. Tuo pat metu dar iki atliekant šios VP 2012 m. metinės kontrolės ataskaitos, kuri buvo pateikta šiek tiek vėliau, patikras šiai VP buvo suteiktas 73 straipsnio statusas; ir

b) audito institucijos praneštas klaidų lygis nebuvo statistiškai reprezentatyvus, todėl Komisija neturėjo pakankamai patikimo pagrindo nuspręsti, ar suteikti 73 straipsnio statusą:

- pagal reglamentą imties dydis turi būti pakankamas, kad audito institucija galėtų padaryti tinkamas išvadas dėl sistemos veikimo veiksmingumo. Vienos ERPF ir dviejų ESF VP atveju audito institucijos sudarė imtį, laikydamosi Komisijos gairių. Visos šios imtys buvo pernelyg mažos, kad jose nustatytą klaidų lygį galima būtų ekstrapoliuoti į visą populiaciją. Taigi šie audito institucijų pranešti klaidų lygiai negali būti laikomi reprezentatyviais nagrinėtų VP (arba nagrinėtos VP grupės) atžvilgiu ir dėl to jie neleidžia daryti išvados dėl šių VP valdymo ir kontrolės sistemų veiksmingumo;

- dviejų ERPF VP atveju projektai, įtraukti į 2012 m. operacijų auditų imčių populiacijas, naudotas imčiai sudaryti 2012 m. kovo mėn., atitiko mažiau nei ketvirtadalį Komisijai sertifikuotų išlaidų. 2012 m. birželio mėn. suteikdama 73 straipsnio statusą Komisija nežinojo, kad audito institucija pasirinko reglamento neatitinkantį imties sudarymo metodą;

- vienos ESF VP atveju, audito institucijos, atsižvelgdamos į Komisijos gaires labai mažoms VP, 2011 m. sudarė tik dviejų operacijų imtį [41]. Ir vėlgi tokie klaidų lygiai negali būti laikomi reprezentatyviais;

c) VP vidaus kontrolės trūkumų atskleidė pačių Audito Rūmų atlikti operacijų auditai [42]. Taip buvo dviejų VP, kurioms taikoma 73 straipsnyje nustatyta tvarka, atveju;

d) dvi iš penkių audito institucijų, atsakingų už VP, kurioms taikomas 73 straipsnis, Audito Rūmų buvo įvertintos kaip "iš dalies veiksmingos" [43].

BŪTINA GRIEŽČIAU STEBĖTI VP, KURIOMS TAIKOMA 73 STRAIPSNYJE NUSTATYTA TVARKA, IR NELEISTI TAIKYTI "VIENO BENDRO AUDITO", JEIGU NEBESILAIKOMA BŪTINIAUSIŲ SĄLYGŲ

KOMISIJOS STEBĖJIMO METODAI PIRMĄ KARTĄ IŠPLĖTOTI 2010 M.

49. Kai VP būtų taikoma 73 straipsnyje nustatyta tvarka, Komisija iš esmės remtųsi audito institucijos parengta audito nuomone. Tačiau tam Komisija privalo būti tikra, kad atitinkamos audito institucijos atlikto darbo kokybė ir toliau bus reikiamo lygio ir kad informacija apie VP numatomą klaidų lygį ir finansinius pataisymus bus patikima.

50. 2010 m. Komisija 73 straipsnio įgyvendinimo plane išdėstė audito institucijų stebėjimo strategiją [44]. Darbo dokumente Regioninės politikos ir Užimtumo, socialinių reikalų ir įtraukties generaliniai direktoratai susitarė:

- atlikti kiekvienos VP, kuriai taikoma 73 straipsnyje nustatyta tvarka (kaip ir visų kitų VP), metinių kontrolės ataskaitų, metinės nuomonės ir sistemų audito dokumentų analizę; ir

- palaikyti glaudžius dvišalius ryšius su audito institucija rengiant susitikimus ir bendrus auditus (arba Komisijos atstovams dalyvaujant nacionalinės audito institucijos atliekamame audite stebėtojų teisėmis).

51. TAS dėl kitų auditorių darbo naudojimo nustatyta, jog Komisija, tam, kad galėtų pasikliauti audito institucijų darbu, turėtų patikrinti jų darbo dokumentus. Be to, TAS reikalauja kai kuriuos auditus pakartoti [45].

52. Tačiau 2010 m. 73 straipsnio įgyvendinimo plane į šiuos aspektus nebuvo atsižvelgta. Darbo dokumentų peržiūros ir kartotiniai auditai turėtų būti atliekami tik tais atvejais, kai kiltų abejonių dėl nacionalinės audito institucijos pateiktos informacijos tikslumo [46]. Kadangi audito kontrolės ataskaitos turi būti pateiktos iki metų pabaigos ir Komisija siekia įvertinti jų patikimumą per du mėnesius, Audito Rūmai mano, kad Komisija turi nepakankamai laiko šiam darbui tinkamai atlikti (žr. 32–34 dalis). Audito Rūmai taip pat mano, kad dėl to taip pat apribojamos Komisijos galimybės gauti patikinimą iš audito institucijų teikiamos informacijos.

53. Audito Rūmai pažymi, kad Komisija 2013 m. rugsėjo mėn priėmė atnaujintą planą, su pakeistomis nuostatomis dėl VP, kurioms taikomas 73 straipsnis, stebėjimo [47].

KOMISIJA ĖMĖSI TAISOMŲJŲ VEIKSMŲ TRIJŲ AUDITO INSTITUCIJŲ, ATSAKINGŲ UŽ KETURIAS VP, KURIOMS TAIKOMAS 73 STRAIPSNIS, ATŽVILGIU

54. Komisija gali bet kuriuo metu nuspręsti sustabdyti arba panaikinti VP suteiktą "vieno bendro audito" statusą (žr. 19 dalį). 73 straipsnio įgyvendinimo plane nustatyta, kad taip galėtų būti visų pirma tais atvejais, kai nustatoma reikšmingų nacionalinių audito institucijų darbo trūkumų ir (arba) kai VP likutinis klaidų lygis viršija Komisijos 2 % reikšmingumo ribą.

55. 2013 m. tikrindama 2012 m. metines kontrolės ataskaitas Komisija pirmą kartą tikrino, ar VP (ir jų audito institucijos), kurioms 2012 m. buvo suteiktas "vieno bendro audito" statusas, vis dar atitinka 73 straipsnio statuso suteikimo sąlygas. Audito Rūmai pažymi, kad Komisija ėmėsi reikiamų taisomųjų veiksmų dėl trijų audito institucijų, atsakingų už už keturias ERPF VP, tais atvejais, kai Audito Rūmai pranešė, kad 2012 m. pabaigoje jos neatitiko "vieno bendro audito" taikymo sąlygų (žr. 48 dalį ir 6 langelį) [48].

73 STRAIPSNIS YPAČ AKTUALUS PROGRAMOS UŽBAIGIMUI, KURIS PLANUOJAMAS 2017 M.

56. "Vienas bendras auditas" bus aktualus ir 2007–2013 m. programavimo laikotarpio užbaigimui. Audito institucijos turės iki 2015 m. pabaigos pateikti metinę kontrolės ataskaitą ir ne vėliau kaip iki 2017 m. kovo 31 d. parengti ir kartu su galutine kontrolės ataskaita pateikti baigiamąją deklaraciją (žr. II priedą). Todėl jeigu VP yra suteiktas 73 straipsnio statusas, Komisija patikinimą, kad galutinis mokėjimas yra teisėtas ir tvarkingas, galės gauti remdamasi audito institucijos darbo rezultatais, užuot pati atlikusi išsamius patikrinimus. Todėl Audito Rūmai mano, kad, norint programą veiksmingai užbaigti (remiantis audito institucijų pateikta informacija), Komisija iki to laiko turi sukurti pakankamai patikimą audito institucijų darbo stebėjimo sistemą.

Ar Komisija rengdama gaires ir padėdama audito institucijoms užtikrino audito metodo nuoseklumą visose VP?

57. "Vieno bendro audito" modelį bus galima veiksmingai įgyvendinti, tik jei audito institucijos taikys nuoseklius audito metodus, kad skirtingų valstybių narių, fondų ir VP bei skirtingų laikotarpių audito rezultatus būtų galima palyginti. Audito Rūmai tikrino, ar Komisija:

- teikė pakankamai audito institucijų darbe reikalingų metodinių gairių ir laikėsi reglamentų nuostatų [49];

- skatino keistis gerąja patirtimi su audito institucijomis ir tarp jų; ir

- rengė mokymus pagal konkrečius audito institucijų poreikius.

Tuo tikslu Audito Rūmai taip pat klausė, kaip audito institucijos vertina Komisijos vykdomą gebėjimų stiprinimo veiklą.

KOMISIJOS METODINIŲ GAIRIŲ AUDITO INSTITUCIJOMS TOBULINIMAS NUO PROGRAMAVIMO LAIKOTARPIO PRADŽIOS

NENUOSEKLŪS REGLAMENTŲ METODINIAI REIKALAVIMAI

58. Audito institucijos turėtų atsižvelgti į tarptautiniu lygiu pripažintus audito standartus (angl. IAAS) [50]. Reglamentuose pirmiausia remiamasi TAS, profesiniais Vidaus auditorių instituto išleistais standartais ir INTOSAI audito standartais. Audito Rūmai pažymi, kad šie standartai, nors tam tikrais aspektais ir panašūs, nėra identiški. Be to, reglamentuose nėra oficialiai reikalaujama, kad audito institucijos laikytųsi IAAS. Tik pusė (52 %) Audito Rūmų apklausoje dalyvavusių respondentų mano, kad reglamentuose nustatytų metodinių reikalavimų audito institucijoms mastas yra pakankamas.

KOMISIJOS TEIKIAMOS GAIRĖS

59. Norėdama padėti audito institucijoms atlikti savo darbą Komisija teikia papildomas gaires. Dažniausiai jos pateikiamos "COCOF gairėse" (žr. 7 langelį).

7 LANGELIS

FONDŲ KOORDINAVIMO KOMITETO PATVIRTINTOS GAIRĖS

Fondų koordinavimo komitetas (angl. COCOF) – tai pagal Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 103 straipsnį sudarytas valstybių narių atstovų komitetas, teikiantis Komisijai rekomendacijas dėl ERPF, ESF ir SF programų įgyvendinimo. Komisija pirmininkauja Fondų koordinavimo komiteto posėdžiuose ir atlieka jo sekretoriato funkcijas.

Fondų koordinavimo komitetui tenka labai svarbus vaidmuo Komisijai rengiant gaires dėl visų metodinių ir techninių aspektų, kurie nėra reglamentuojami pagal reglamentų nuostatas. Prieš baigdama rengti ir paskelbdama gaires Komisija jų projektus aptaria su Fondų koordinavimo komitetu.

Šios gairės yra rekomendacinio pobūdžio, jose pateikiama praktinių pavyzdžių ir informacijos, tačiau jos nėra teisiškai privalomos arba ribojančios. Visose gairėse pateikiamos nuostatos dėl teisinės atsakomybės apribojimo.

KAI KURIOS GAIRĖS AUDITO INSTITUCIJOMS PARENGTOS VĖLAI

60. Audito Rūmai, atlikę apklausą, nustatė, kad dauguma respondentų mano, jog bent dalis gairių nebuvo pateiktos laiku. 15 % audito institucijų nurodė, kad gairės dažniausiai buvo pateikiamos vėlai, 58 % nurodė, kad dalis gairių pateiktos gana vėlai.

61. Apklausų ir pokalbių su audito institucijų vadovais rezultatai parodė, kad vėlavimai buvo visų pirma susiję su klausimais, dėl kurių parengtos šios COCOF ir kitos gairės: pavyzdinis finansinės inžinerijos priemonių audito metodas (išleistos 2011 m. liepos mėn.) ir metinėse kontrolės ataskaitose atskleistų klaidų traktavimas (išleistos 2011 m. gruodžio mėn.). Be to, antrąsias gaires Komisija, vertindama audito institucijų darbą, taikė retrospektyviai (žr. 8 langelį).

62. Audito Rūmai taip pat nustatė gerosios patirties atvejų, kai gairės buvo pateiktos laiku. Toks pavyzdys būtų COCOF gairės dėl bendros valstybių narių valdymo ir kontrolės sistemų vertinimo metodikos, audito strategijos ir atitikties vertinimo [51].

8 LANGELIS

KOMISIJOS RETROSPEKTYVIAI TAIKOMOS COCOF GAIRĖS

COCOF gairės dėl metinėse kontrolės ataskaitose atskleistų klaidų traktavimo buvo išleistos 2011 m. gruodžio mėn., jos retrospektyviai taikytos tą patį mėnesį audito institucijų pateiktoms 2011 m. metinėms kontrolės ataskaitoms.

Būtini pataisymai, kuriuos Komisija prašė audito institucijų atlikti savo metinėse kontrolės ataskaitose pagal tas gaires, privertė kartoti darbą, dėl jų vėluota pateikti galutinę metinių kontrolės ataskaitų redakciją.

NUO PROGRAMAVIMO LAIKOTARPIO PRADŽIOS PADARYTA DIDELĖ PAŽANGA TEIKIANT IŠSAMIAS IR AIŠKIAS GAIRES

63. Audito Rūmai, atlikę auditą, nustatė, kad COCOF gairėse aptariami įvairūs audito institucijoms aktualūs klausimai. Apklausoje taip pat nustatyta, kad dauguma respondentų (75 %) mano, jog gairių rinkinys yra išsamus ir kad Komisijos gairių išsamumo lygis yra tinkamas (60 %).

64. Audito institucijos savo darbe iš esmės naudojasi Komisijos gairėmis ir į jas atsižvelgia, nepaisydamos to, kad jos nėra privalomojo pobūdžio. Per Audito Rūmų atliktą apklausą 90 % audito institucijų nurodė, kad visapusiškai (arba su kai kuriomis išimtimis) taiko COCOF gaires. Tai patvirtinta ir per pokalbius su audito institucijų vadovais.

65. Iš esmės Audito Rūmai mano, kad Komisija nuo programavimo laikotarpio pradžios padarė didelę pažangą rengdama pagalbinę medžiagą, kuria padeda audito institucijoms taikyti nuoseklesnius metodus ir laikytis nuoseklesnės metodikos. Visų pirma 2013 m. balandžio mėn. Komisija parengė gerokai patikslintas statistinio imties sudarymo gaires [52]. Šias gaires audito institucijos turės pradėti taikyti nuo 2013 m., jos turėtų padėti pašalinti anksčiau šioje srityje pastebėtus trūkumus (žr. 4 langelį).

KONKRETŪS NUSTATYTI KOMISIJOS GAIRIŲ DĖL METINIŲ KONTROLĖS ATASKAITŲ TRŪKUMAI

66. Dėl reglamentų nuostatų dėl metinių kontrolės ataskaitų ir audito nuomonių Audito Rūmai mano, kad Komisijai reikia parengti aiškesnes gaires, kad audito institucijų pateiktą informaciją būtų galima veiksmingai patikrinti (žr. 32–34 dalis) [53]. Tai visų pirma:

- informacija apie tai, kurios operacijos (t. y. projektai arba mokėjimo prašymai ir deklaruotos sumos) įeina į audito institucijos audito imtį. Pagal ją Komisija galėtų suprasti, kuo remiantis apskaičiuotas metinėje kontrolės ataskaitoje nurodytas klaidų lygis;

- duomenys apie aptiktas klaidas (t. y. informacija apie klaidų paveiktas operacijas ir klaidų dydžius). Remdamasi šia informacija Komisija galėtų veiksmingiau patikrinti metinėje kontrolės ataskaitoje nurodyto klaidų lygio tikslumą ir patikimumą;

- audito institucijos daugiamečio vertinimo, kaip veikia vidaus kontrolė, duomenys, ne vien duomenys apie esamą padėtį, remiantis laikotarpio, apie kurį parengta audito kontrolės ataskaita, audito duomenimis. Tai suteiktų tvirtesnį pagrindą vertinti, ar imtasi tinkamų taisomųjų veiksmų ir ar reikia koreguoti audito institucijos audito strategiją; ir

- informacija apie įvykius pasibaigus metinėje kontrolės ataskaitoje aptartam laikotarpiui (kurie galėtų lemti kitokį vidaus kontrolės veiksmingumo vertinimą). Komisija dar nepateikė gairių, apie kokius atvejus (ir kaip), – kurie gali turėti poveikį tam, ar audito institucija turi pateikti sąlyginę (ar neigiamą) nuomonę, – reikėtų pranešti metinėje kontrolės ataskaitoje. Šiuo metu tokius duomenis iš viso teikia vos kelios audito institucijos.

67. Atlikę analizę, Audito Rūmai taip pat nustatė, kad dalis reglamentų (arba COCOF gairių) nuostatų dėl audito nuomonės skiriasi nuo TAS. Pavyzdžiui, dėl naudotinos audito nuomonių formuluotės (ir tipų); laikotarpių, dėl kurių rengiamos audito nuomonės; reglamentuose ir Tarptautinės buhalterių federacijos (IFAC) standartuose vartojamų sąvokų skirtumų; neištaisytos klaidingos informacijos; ir vadovų bei auditorių atsakomybės paaiškinimo audito nuomonėje.

KOMISIJOS SKATINAMAS KEITIMASIS GERĄJA PATIRTIMI SU AUDITO INSTITUCIJOMIS IR TARP JŲ

68. Reglamentuose reikalaujama, kad Komisija ir audito institucijos rengtų reguliarius susitikimus ir bent kartą per metus kartu nagrinėtų metines kontrolės ataskaitas ir audito nuomones bei tartųsi kitais VP valdymo ir kontrolės klausimais [54]. Komisija taip pat organizuoja techninius ad hoc susitikimus ir neoficialios atstovų grupės (angl. "Homologues Group") metinius susitikimus [55].

69. Audito institucijos dauguma atvejų nurodė esančios patenkintos Komisijos vykdoma gebėjimų stiprinimo veikla ir teikiama pagalba. 68 % Audito Rūmų apklausoje dalyvavusių respondentų mano, kad Komisija veiksmingai padeda audito institucijoms atlikti savo darbą. Tačiau per apklausą ir pokalbius su audito institucijų vadovais nurodyta, kad tam tikrose srityse reikia daugiau Komisijos pagalbos. Pavyzdžiui, turima labai nedaug informacijos, kuria remiantis būtų galima palyginti audito institucijų organizacinę struktūrą, jų skiriamus išteklius įvairiai veiklai vykdyti ir kai kurių iš jų taikomą gerąją patirtį. 2012 m. Regioninės ir miestų politikos generalinis direktoratas administraciniams gebėjimams ugdyti įkūrė specialų kvalifikacijos kėlimo centrą [56].

KOMISIJOS PAGALBA AUDITO INSTITUCIJOMS RENGIANT SPECIALIUS MOKYMUS

70. Komisija, norėdama suteikti papildomos informacijos ir paskatinti gerąją patirtį, organizavo mokymo kursus nacionalinėms audito institucijoms. Šie mokymo kursai, kurie daugiausia vyko programavimo laikotarpio pradžioje, buvo skirti konkretiems klausimams (pavyzdžiui, reglamentavimo pokyčiams, atitikties vertinimui, viešiesiems pirkimams, metinėms kontrolės ataskaitoms ir audito nuomonėms).

71. Audito Rūmai nustatė, kad per visą audituotą laikotarpį tokiuose mokymo kursuose dalyvavo apie vieną penktadalį visų audito institucijų darbuotojų. Ypač daug dalyvių sulaukta iš Bulgarijos, Čekijos, Lenkijos, Rumunijos, Slovakijos ir Ispanijos.

72. Audito Rūmų atliktoje apklausoje Komisijos mokymo kursai (rengiami papildomai prie nacionaliniu lygmeniu organizuojamų kursų) buvo vertinti labai teigiamai. Be to, apie vienas trečdalis respondentų nurodė, kad Komisijos rengiamų mokymų reikia daugiau ir dažnesnių. Tai patvirtinta ir per pokalbius su audito institucijų atstovais.

KOKIOS YRA 2007–2013 M. PROGRAMAVIMO LAIKOTARPIO AUDITO SISTEMOS IŠLAIDOS?

73. "Vienu bendru auditu" siekiama, kad kontrolės darbas nebūtų dubliuojamas, bendros kontrolės ir audito išlaidos ir valstybių narių, ir Komisijos lygmeniu būtų mažesnės bei būtų mažinama audituojamiems subjektams tenkanti našta (žr. 11 dalį).

74. Remiantis Komisijos 2011 m. pateikta informacija bendros VP įgyvendinimo administracinės išlaidos 2007–2013 m. programavimo laikotarpiu sudaro 3,2 % viso biudžeto [57]. Remiantis šia inormacija, "kontolės išlaidos", susijusios su nacionalinių institucijų atlikta tikrinimo, tvirtinimo ir audito veikla, sudaro 0,9 % viso biudžeto (t. y., mažiau kaip 30 % visų administracinių išlaidų). Maždaug vienas penktadalis šių "kontrolės išlaidų" yra susijusios su "programų auditu" (t. y. nacionalinių audito institucijų darbu).

75. Pagal Reglamento Nr. 1083/2006 46 straipsnį iš ES biudžeto teikiama techninė pagalba valstybėms narėms (dauguma atvejų iki 4 % visų fondų išmokų, skirtų veiksmų programoms). Audito Rūmai pažymi, kad "kontrolės išlaidos" yra tinkamos finansuoti pagal techninę pagalbą.

76. Audito Rūmai, remdamiesi 2012 m. audito institucijų pateikta (ir 2013 m. dar kartą patvirtinta) informacija, apskaičiavo, kad bendros 112 audito institucijų valdymo išlaidos 2010–2012 m. padidėjo nuo 110 iki 130 milijonų eurų per metus. Viso 2007–2013 m. programavimo laikotarpio kontrolės išlaidos, susijusios su audito institucijomis, sudarys apie 860 milijonų eurų. Tai sudaro 0,2 % viso ERPF / SF ir ESF biudžeto ir iš esmės atitinka pačios Komisijos vertinimus [58].

77. Nacionalinėse audito institucijose visu etatu dirba apie 2600 darbuotojų. Audito Rūmai, išanalizavę apklausos duomenis, nustatė, kad dabartiniu programavimo laikotarpiu darbo krūvis išaugo: 2010–2012 m. darbuotojų padaugėjo apie 10 %. Remiantis pokalbiais su audito institucijų vadovais, tai daugiausia lėmė tai, kad nuo 2010 m. audito institucijos vykdė papildomą operacijų auditą, daugiau naudojo statistiškai reprezentatyvias (ir dėl to didesnes) imtis.

78. 2014–2020 m. programavimo laikotarpiu audito institucijoms VP vidaus kontrolės sistemose bus priskirtos papildomos atsakomybės sritys [59]. Visų pirma audito institucijos turės:

- analizuoti vadovaujančiosios institucijos metinę valdymo deklaraciją (ir patikrų bei kontrolės priemonių suvestinę informaciją) ir parengti audito nuomonę apie tvirtinančiosios institucijos parengtas finansines ataskaitas bei dėl to, ar jos yra išsamios, tikslios ir teisingos; ir

- pareikšti dėl kiekvienos VP nuomonę, ar jų finansinis valdymas yra patikimas.

Šios papildomos atsakomybės sritys nurodytos nuo 2014 m. galiojančiuose finansiniuose reglamentuose, dėl jų dar labiau padidės "kontrolės išlaidos". Šiuo klausimu Audito Rūmai primena, kad vidaus audito sistemoje būtina tinkama tam tikros biudžeto srities išlaidų patikrų ir naudos, kurios duoda tikrinimai, kuriais iki priimtino lygio sumažinama nuostolių arba pažeidimų rizika, pusiausvyra.

IŠVADOS IR REKOMENDACIJOS

79. Valstybės narės ir Komisija sugriežtino 2007–2013 m. programavimo laikotarpio sanglaudos politikos vidaus kontrolės priemones. Kaip papildomas vidaus kontrolės lygmuo įsteigtos nacionalinės audito institucijos. Pasitelkdama šias audito institucijas Komisija gauna daugiau ir kokybiškesnės išsamios informacijos apie kiekvienos VP (arba VP grupės) išlaidų teisėtumą ir tvarkingumą.

80. Komisija yra įdiegusi tvarką, kuria patikinimą dėl ERPF / SF ir ESF išlaidų teisėtumo ir tvarkingumo gauna remdamasi nacionalinių audito institucijų darbo rezultatais. Ši sistema iš esmės atitinka Audito Rūmų nuomonėje Nr. 2/2004 dėl vieno bendro audito išdėstytus principus. Audito Rūmai taip pat pažymi glaudų Komisijos bendradarbiavimą su nacionalinėmis audito institucijomis ir patobulinimus, kuriais siekiama nuoseklesnės visų 27 valstybių narių 434 ERPF / SF ir ESF VP vidaus kontrolės.

81. Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 73 straipsnyje nustatyti "vieno bendro audito" principai yra būtina sąlyga tam, kad sanglaudos politikos pasidalijamasis valdymas būtų veiksmingas: nacionalinių audito institucijų patikros turi būti veiksmingos ir kartu turi parodyti, kad valdymo ir vidaus kontrolės sistemos veikia tinkamai. Kitaip tariant, ne tik audito institucijos, bet ir visos VP vidaus kontrolės sistemos dalys privalo veikti veiksmingai.

82. Toliau apibendrinti pagrindiniai Audito Rūmų nustatyti faktai.

AR KOMISIJA, VP SUTEIKDAMA 73 STRAIPSNIO STATUSĄ, TINKAMAI NAUDOJOSI NACIONALINIŲ AUDITO INSTITUCIJŲ PATEIKTA INFORMACIJA?

83. Iki 2012 m. pabaigos Komisija manė gavusi pakankamą patikinimą, kad maždaug trijuose ketvirtadaliuose (74 %) visų ERPF / SF ir ESF VP nėra reikšmingo klaidų lygio, todėl dėl šių VP, kurios sudarė 69 % viso sanglaudos politikos biudžeto, nepaskelbė jokių išlygų. Tačiau Audito Rūmai nustatė tam tikrą riziką, kuri rodo, kad Komisijos vertinimas ne visais atvejais gali būti patikimas:

- pirma, iš Audito Rūmų per pastaruosius trejus metus atlikto audito matyti, kad kai kurios audito institucijos nurodo ne visas problemas ir kad nurodomi klaidų lygiai ne visada yra visais aspektais patikimi;

- antra, iš audito institucijų nėra reikalaujama Komisijai pateikti išsamią informaciją apie operacijų auditą. Dėl to Komisija turi mažiau galimybių patikrinti audito institucijų nurodomą metinį klaidų lygį;

- trečia, Komisija, spręsdama, ar dėl VP pareikšti išlygą, kaip vienu iš kriterijų remiasi likutiniu klaidų lygiu. Šis lygis apskaičiuojamas iš audito institucijų nurodyto metinio klaidų lygio (taikomo nuo programavimo laikotarpio pradžios atliktiems mokėjimams) atimant daugiamečius finansinius pataisymus, taikytus nacionaliniu ir ES lygmenimis. Tačiau Audito Rūmai pažymi, kad valstybių narių teikiama informacija apie finansinius pataisymus būna ne visada patikima ir tiksli ir kad Komisijos skaičiavimo metodu yra gaunamas nepakankamai įvertintas likutinis klaidų lygis.

Todėl Komisija savo ataskaitose Europos Parlamentui ir Tarybai gali nepakankamai įvertinti problemas ir neteisingai įvertinti tai, ko reikia, kad audito nuomonė būtų besąlyginė.

1 REKOMENDACIJA

Komisija turėtų užtikrinti, kad skaičiuojant likutinį klaidos lygį nebūtų nepakankamai įvertinamas klaidų poveikio išlaidoms mastas. Visų pirma Komisija turėtų stiprinti savo atliekamus audito institucijų nurodytų klaidų lygių ir valstybių narių informacijos apie finansinius pataisymus tikslumo ir patikimumo patikrinimus, prieš tą informaciją naudodama savo pačios patikinimo procese.

2 REKOMENDACIJA

2014–2020 m. laikotarpiui Komisija turėtų įdiegti grynųjų finansinių pataisymų skyrimo toms VP, kurių audito institucijos pakartotinai nurodo ne visas problemas, sistemą. Ši sistema turėtų būti pagrįsta taikomomis reglamentų nuostatomis.

84. Audito Rūmai nustatė, kad 73 straipsnyje numatytomis galimybėmis pasinaudota nedaug ir kad buvo vėluojama leisti VP taikyti "vieno bendro audito" tvarką. Iki 2012 m. pabaigos 12 iš 27 valstybių narių 61 iš 434 veiksmų programų buvo suteiktas 73 straipsnio statusas. Šios VP sudaro 15 % viso sanglaudos politikos biudžeto. Komisija pirmosioms VP galėjo leisti taikyti "vieno bendro audito" tvarką tik nuo šeštųjų 2007–2013 m. programavimo laikotarpio metų. Tokia padėtis (kuri yra panaši į padėtį, susidariusią ankstesniu programavimo laikotarpiu taikant pasitikėjimo sutartis) rodo, su kokiais sunkumais susiduria Komisija, norėdama veiksmingai taikyti 73 straipsnį kaip nustatyta reglamentuose.

85. Audito Rūmai mano, kad 46 iš 61 VP, kurioms taikoma 73 straipsnyje nustatyta tvarka, atitiko minimalius "vieno bendro audito" tvarkos taikymo reikalavimus. Neatitikimo atvejai daugiausia susiję su ERPF VP, kurių didesniam skaičiui Komisija suteikė 73 straipsnio statusą.

86. Audito Rūmai taip pat daro išvadą, kad veiksmų programoms, kurioms taikomas 73 straipsnis, (ir atitinkamoms audito institucijoms) stebėti Komisijos naudotą metodą būtina toliau tobulinti ir aiškinti. Tai ypatingai svarbu, turint omenyje audito institucijų vaidmenį 2017 m. planuojamame VP uždarymo procese.

3 REKOMENDACIJA

Komisija, suteikdama veiksmų programoms "vieno bendro audito" statusą, visais atvejais turėtų taikyti patikimus, nuoseklius ir skaidrius kriterijus. Visų pirma visais atvejais, kai VP suteikiamas 73 straipsnio statusas, turėtų būti įvykdyti šie būtiniausi reikalavimai:

- Komisija turi būti priėmusi audito strategiją ir atitikties vertinimą;

- VP vidaus kontrolė turi veikti veiksmingai (visų pirma daugiametis likutinis klaidų lygis turi neviršyti Komisijos 2 % reikšmingumo ribos);

- per Audito Rūmų auditą neturėtų būti nustatyta didelių VP vidaus kontrolės trūkumų; ir

- audito institucija turi būti įvertinta kaip "veiksminga".

4 REKOMENDACIJA

Komisija, stebėdama VP (ir atitinkamas audito institucijas), kurioms taikoma 73 straipsnyje nustatyta tvarka, turėtų laikytis TAS reikalavimų dėl kitų auditorių darbo naudojimo. Visų pirma, kad veiksmingai įgyvendintų "vieno bendro audito" modelį, Komisija turėtų ir toliau vykdyti būtiniausius patikrinimus ir kontrolės priemones nacionalinių audito institucijų lygmeniu.

AR KOMISIJA RENGDAMA GAIRES IR PADĖDAMA AUDITO INSTITUCIJOMS UŽTIKRINO AUDITO METODO NUOSEKLUMĄ SANGLAUDOS POLITIKOS SRITYJE?

87. Audito Rūmai mano, kad Komisija nuo programavimo laikotarpio pradžios padarė didelę pažangą rengdama pagalbinę medžiagą, kuria padeda audito institucijoms taikyti nuoseklesnius metodus ir laikytis nuoseklesnės metodikos. Ypač reikėtų pažymėti 2013 m. balandžio mėn. parengtas patikslintas gaires dėl statistinės imties sudarymo ir klaidų lygio skaičiavimo. Tai neatskiriama Komisijos "vieno bendro audito" modelio, grindžiamo nacionalinių audito institucijų nuomonėmis, kurios parengiamos patikrinus reprezentatyvias operacijų imtis, dalis. Audito Rūmai pažymi, kad Komisijos pasiūlymuose dėl 2014–2020 m. programavimo laikotarpio teisėkūros procedūra priimamų aktų numatyta galimybė šiais tikslais išleisti antrinės teisės aktus.

5 REKOMENDACIJA

Komisija turėtų imtis reikiamų priemonių, kad audito institucijos galėtų remtis stabilia ir privaloma metodine medžiaga, kuria būtų užtikrinama, kad ES lėšų panaudojimas visose valstybėse narėse būtų tikrinamas pagal tuos pačius standartus ir apie tikrinimų rezultatus būtų pranešama tiksliai. Būtina toliau tobulinti tai, kaip metinėse kontrolės ataskaitose atskleidžiama informacija, operacijų auditui atlikti vykdomų patikrinimų mastą ir išsamumą, tikrinimą, kaip atsižvelgta į audito metu nustatytus faktus (įskaitant valstybių narių valdžios institucijų finansinius pataisymus).

KOKIOS YRA 2007–2013 M. PROGRAMAVIMO LAIKOTARPIUI SKIRTOS AUDITO SISTEMOS IŠLAIDOS?

88. Audito Rūmai, remdamiesi audito institucijų pateikta informacija, įvertino, kad audito institucijoms tenkančios konkrečios metinės "kontrolės išlaidos" sudaro 110–130 milijonų eurų. Tai sudaro 860 milijonų eurų, arba 0,2 % visų ERPF, SF ir ESF VP 2007–2013 m. programavimo laikotarpio biudžeto (įskaitant ES ir nacionalinio viešojo ir privačiojo sektorių skiriamą finansavimą). Šis įvertis iš esmės atitinka Komisijos 2011 m. prognozes.

89. Kitu, 2014–2020 m., programavimo laikotarpiu "kontrolės išlaidos" gali dar padidėti, nes audito institucijos turės atlikti papildomas audito ir kontrolės užduotis. Kaip nurodyta Audito Rūmų nuomonėje Nr. 2/2004, būtent Europos Parlamentas ir Taryba turi apsvarstyti, ar toks nemažas išlaidų lygis yra priimtinas, palyginti su gaunamais rezultatais, ir tai, kaip šios išlaidos padalijamos tarp valstybių narių ir ES.

6 REKOMENDACIJA

Komisija, remdamasi naujausiu valstybių narių patirtų faktinių išlaidų vertinimu, turėtų pasiūlyti tvarką, kaip valstybės narės ir Komisija galėtų pasidalyti sanglaudos politikos kontrolės išlaidas.

Šią ataskaitą priėmė II kolegija, vadovaujama Audito Rūmų nario Henri GRETHEN, 2013 m. gruodžio 4 d. Liuksemburge įvykusiame posėdyje.

Audito Rūmų vardu

+++++ TIFF +++++

Pirmininkas

Vítor Manuel da Silva Caldeira

[1] 2006 m. liepos 11 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1083/2006, nustatančio bendrąsias nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo bei panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 1260/1999, 72 straipsnis (OL L 210, 2006 7 31, p. 25).

[2] 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/20012, 32 straipsnis (OL L 298, 2012 10 26, p. 1) (Finansinis reglamentas).

[3] Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 317 straipsnis.

[4] 63 iš šių 112 audito institucijų atsakingos už ERPF / SF VP ir ESF auditą savo valstybėje narėje arba regione. Šios už kelių fondų auditą atsakingos audito institucijos tikrina 344 VP (įskaitant ETB programas), sudarančias 89 % viso biudžeto (įskaitant ES ir nacionalinio viešojo ir privačiojo sektorių skiriamą finansavimą). Papildomos audito institucijos įsteigtos Europos žuvininkystės fondui (EŽF).

[5] 2001 m. kovo 2 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 438/2001, nustatančio išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1260/1999 įgyvendinimo taisykles dėl struktūrinių fondų paramos valdymo ir kontrolės sistemų, 10 ir 15 straipsniai (OL L 63, 2001 3 3, p. 21).

[6] 1999 m. birželio 21 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1260/1999, nustatančio bendrąsias nuostatas dėl struktūrinių fondų, 39 straipsnio 2 dalis (OL L 161, 1999 6 26, p. 1); Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 91 ir 92 straipsniai.

[7] Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 99 straipsnis.

[8] 2010–2012 m. Komisija reikalavo, kad statistinė imtis būtų taikoma populiacijoms, kurios sudaro bent 800 vienetų (žr. "Guidance on treatment of errors disclosed in the annual control reports" (Metinėse kontrolės ataskaitose atskleidžiamų klaidų traktavimo gairės, COCOF 11-0041-01-EN, 2011 12 7, p. 11). Nuo 2013 m. statistinė imtis turi būti sudaroma bent 150 vienetų turinčioms populiacijoms (žr. "Guidance on sampling methods for Audit Authorities" (Audito institucijoms skirtų imties sudarymo metodų taikymo gairės, COCOF 08/0021/03, 2013 4 4). Reprezentatyvus klaidų lygis taip pat gali būti nustatytas tam tikrais nestatistiniais imties sudarymo metodais.

[9] Numatomi klaidų lygiai visada siejami su praėjusiais metais patirtomis išlaidomis, o apskaičiuojant likutinius klaidų lygius atsižvelgiama į finansinius pataisymus, atliktus per tuos metus, apie kuriuos teikiama atitinkama metinė veiklos ataskaita.

[10] Europos Komisijos 2011 m. gegužės 26 d. tarpžinybinis Jūrų reikalų ir žuvininkystės (MARE), Regioninės ir miestų politikos (REGIO) ir Užimtumo, socialinių reikalų ir įtraukties (EMPL) generalinių direktoratų susitarimas dėl bendradarbiavimo audito srityje 2007–2013 m. programavimo laikotarpiu.

[11] Komisija (ir nacionalinės audito institucijos), siekdamos atlikti finansinius pataisymus, kuriuos būtina paskirti dėl aptiktų pažeidimų, atlieka kiekybinį vertinimą. Taip daroma dažniausiai dėl neatitikties ES direktyvoms ir nacionalinėms viešųjų pirkimų taisyklėms (žr. 2012 m. metinę ataskaitą, Komisijos atsakyme dėl 5.33 dalies ir dėl 1.1 priedo 9–11 dalių).

[12] Audito institucijų metinėse kontrolės ataskaitose už n metus pranešti klaidų lygiai yra susiję su Komisijos n-1 metais patvirtintomis išlaidomis. Audito Rūmų n metų klaidų lygiai yra susiję su n metais patirtomis išlaidomis.

[13] Audito Rūmų nuomonė Nr. 2/2004 dėl "vieno bendro audito" modelio (ir pasiūlymas dėl Bendrijos vidaus kontrolės sistemos) (OL C 107, 2004 4 30, p. 1).

[14] 2005 m. birželio 15 d. komunikatas COM(2005) 252 final.

[15] 2006 m. sausio 17 d. komunikatas COM(2006) 9 final, ypač žr. 5, 7, 9 ir 13–16 priemones.

[16] 2004 m. gegužės 18 d. SEC(2004) 632/2.

[17] Europos Komisijos Užimtumo, socialinių reikalų ir įtraukties generalinio direktorato 2010 m. spalio 13 d. dokumentas "Roadmap for the implementation and for the monitoring of the correct implementation of the single audit principle" (Vieno bendro audito principo pritaikymo ir stebėjimo, kad jis būtų teisingai pritaikytas, veiksmų planas, galutinė redakcija, suderinta su Regioninės ir miestų politikos generaliniu direktoratu).

[18] Regioninės ir miestų politikos generalinio direktoratas, "Summary of the audit work carried out and the results under the enquiry planning memorandum – To obtain assurance on functioning of systems 2007–2013 through review of the work of audit authorities – Phase 1 and Phase 2" (Atlikto audito darbo santrauka ir tyrimo plano rezultatai – Patikinimo dėl sistemų veikimo 2007–2013 m. gavimas peržiūrint audito institucijų darbą, 1 ir 2 etapai), 2012 12 5, p. 40.

[19] Europos Komisijos Užimtumo, socialinių reikalų ir įtraukties generalinio direktorato 2010 m. spalio 13 d. dokumentas "Roadmap for the implementation and for the monitoring of the correct implementation of the single audit principle" (Vieno bendro audito principo pritaikymo ir stebėjimo, kad jis būtų teisingai pritaikytas, veiksmų planas, galutinė redakcija, suderinta su Regioninės ir miestų politikos generaliniu direktoratu).

[20] OL C 107, 2004 4 30, p. 1.

[21] COM(2006) 9 final.

[22] 232 iš 317 ERPF / SF VP (73 %) ir 90 iš 117 ESF VP (77 %).

[23] 171 ERPF / SF VP (54 %) ir 93 ESF VP (79 %).

[24] 2010 m. metinės ataskaitos 4 skyrius, 4.3 priedas (OL C 326, 2011 11 10, p. 1), 2011 m. metinės ataskaitos 5 skyrius, 5.2 priedas (OL C 344, 2012 11 12, p. 1) ir 2012 m. metinės ataskaitos 5 skyrius, 5.2 priedas (OL C 331, 2013 11 14, p. 1).

[25] 2010 m. metinės ataskaitos 4 skyriaus 4.2 priedas; 2011 m. ir 2012 m. metinių ataskaitų 5 skyriaus 5.2 priedas.

[26] 2011 m. metinės ataskaitos 5.50 dalis; 2012 m. metinės ataskaitos 5.52 dalis.

[27] 2006 m. gruodžio 8 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1828/2006, nustatančio Tarybos reglamento (EB) Nr. 1083/2006, nustatančio bendrąsias nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo, ir Europos Parlamento bei Tarybos reglamento (EB) Nr. 1080/2006 dėl Europos regioninės plėtros fondo, įgyvendinimo taisykles, VI priedas (OL L 371, 2006 12 27, p. 1).

[28] 2012 m. metinė ataskaita, 5.52 ir 6.34 dalys.

[29] 2012 m. metinė ataskaita, 5.52 ir 5.57 dalys.

[30] Regioninės ir miestų politikos generalinio direktorato 2010 m. metinė veiklos ataskaita, p. 69.

[31] Tos VP 2011 m. sudarė 54 %, 2012 m. – 73 % bendro biudžeto.

[32] Finansinio reglamento 78 straipsnio 3 dalis.

[33] Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 65 konstatuojamoji dalis, 61 ir 70 straipsniai.

[34] Reglamento (EB) Nr. 1828/2006 20 straipsnis ir 2010 m. kovo 17 d. dokumentas "Guidance note to Certifying Authorities on reporting on withdrawn amounts, recovered amounts, amounts to be recovered and amounts considered irrecoverable, applicable to programming period 2007-2013 and the remainder of the 2000-2006 programming period" (Tvirtinančiosioms institucijoms skirtos 2007–2013 m. programavimo laikotarpiu ir likusiu 2000–2006 m. programavimo laikotarpiu taikomas ataskaitų apie išimtas sumas, susigrąžintas sumas, susigrąžintinas sumas ir nesusigrąžinamas sumas teikimo gairės), COCOF 10/0002/02/EN.

[35] Reglamento (EB) Nr. 1828/2006 XI priedo 20 straipsnio 2 dalis: metinėje ataskaitoje nurodomas finansinių pataisymų pobūdis (t. y. išimtos ir susigrąžintos sumos, susigrąžintinos sumos ir nesusigrąžinamos sumos), bet ne jų kilmė.

[36] 2012 m. Regioninės ir miestų politikos generalinis direktoratas nurodydavo ne neigiamas likutinio klaidų lygio reikšmes, bet "0". Šioje ataskaitoje nurodomi skaičiai žymi VP, kurių likutinį klaidų lygį skaičiuojant, remiantis informacija, į kurią generalinis direktoratas atsižvelgė, buvo gautos neigiamos reikšmės.

[37] Į šį skaičių įtrauktos keturios ESF VP, kurių numatomas klaidų lygis viršijo 5 % ir dėl kurių Komisija nusprendė išlygos neskelbti, neatskleisdama, dėl kokių priežasčių (žr. 2012 m. metinės ataskaitos 6.38 dalį).

[38] Europos Komisijos Užimtumo, socialinių reikalų ir įtraukties generalinio direktorato 2010 m. spalio 13 d. dokumentas "Roadmap for the implementation and for the monitoring of the correct implementation of the single audit principle" (Vieno bendro audito principo pritaikymo ir stebėjimo, kad jis būtų teisingai pritaikytas, veiksmų planas, galutinė redakcija, suderinta su Regioninės ir miestų politikos generaliniu direktoratu).

[39] 2009 m. metinė ataskaita, 4 skyrius, 4.14 ir 4.27 dalys (OL C 303, 2010 11 9, p. 1); 2010 m. metinė ataskaita, 4 skyrius, 4.42 dalis.

[40] Iš esmės abu rodikliai turėtų neviršyti Komisijos 2 % reikšmingumo ribos (žr. 2 langelį). Tačiau šis reikalavimas svarbesnis likutiniam klaidų lygiui, kurį apskaičiuojant atsižvelgiama į numatomą klaidų lygį ir daugiamečius finansinius pataisymus nuo programavimo laikotarpio pradžios (žr. 34–39 dalis). Jeigu šis rodiklis viršija 2 % ribą, tai rodo, kad vidaus kontrolės priemonėmis pažeidimai šalinami nepakankamai veiksmingai.

[41] Šiai VP skirtos ES bendrojo finansavimo lėšos viršijo 40 % visų viešųjų išlaidų. Dėl to Komisiją negalėjo taikyti Tarybos reglamento Nr. 1083/2006 dėl proporcingų kontrolės priemonių 74 straipsnio, o tai taip pat būtų leidę remtis audito institucijos darbu šios VP atžvilgiu (žr. IV priedą). [Belgija (Eupen-Malmedy): 2007BE052PO001 (2 vienetai)]

[42] Audito Rūmų audituotos VP pagal metinį patikinimo pareiškimą nuo 2009 m. apėmė 16 iš 51 ERPF VP, kurioms taikoma 73 straipsnyje nustatyta tvarka, ir dvi iš 10 ESF VP, kurioms taikoma 73 straipsnyje nustatyta tvarka.

[43] Iš viso iki 2012 m. pabaigos už VP, kurioms taikoma 73 straipsnyje nustatyta tvarka, iš kurių penkias 2010–2012 m. tikrino ir Audito Rūmai, buvo atsakinga 21 audito institucija: Belgijos (Valonijos) – Cellule Audit de l’Inspection des finances pour les fonds européens (CAIF); Ispanijos – Intervención General de la Administración del Estado (IGAE); Maltos – Vidaus audito ir tyrimų departamentas (VATD); Lenkijos – Generalny Inspektor Kontroli Skarbowej; Portugalijos – Inspeção-Geral de Finanças (IGF).

[44] Europos Komisijos Užimtumo, socialinių reikalų ir įtraukties generalinio direktorato "Roadmap for the implementation and for the monitoring of the correct implementation of the single audit principle" (Vieno bendro audito principo pritaikymo ir stebėjimo, kad jis būtų teisingai pritaikytas, veiksmų planas, galutinė redakcija, suderinta su Regioninės ir miestų politikos generaliniu direktoratu), 2010 10 13.

[45] 600 TAS "Kito auditoriaus darbo naudojimas", 315 TAS "Įmonės ir jos aplinkos supratimas bei reikšmingo iškraipymo rizikų vertinimas" ir 610 TAS (pakeistas) "Vidaus auditorių darbo naudojimas" (http://www.icisa.cag.gov.int).

[46] VP, kurioms taikoma 73 straipsnyje nustatyta tvarka, Komisija daugiau neketina pati atlikti nacionalinės vadovaujančiosios ir tvirtinančiosios institucijų tikrinimų. Komisija verčiau pasikliaus audito institucijos atlikto sistemos audito rezultatais. Taip pat Komisija daugiau pati nevykdys audito institucijų tikrinimų arba operacijų audito vietoje.

[47] Europos Komisija, "Vieno bendro audito principo pritaikymo ir stebėjimo, kad jis būtų teisingai pritaikytas, veiksmų planas" – atnaujinta 2010 m. spalio 13 d. redakcija, 2013 m. rugsėjo 26 d.

[48] Pagal 73 straipsnio įgyvendinimo planą Komisija gali audito institucijoms nustatyti veiksmų planus; atlikti sistemos auditus, kad patikrintų, kiek sistemos neatitinka reikalavimų, ir operacijų auditą, kad įvertintų trūkumų poveikį; nutraukti arba sustabdyti mokėjimus VP; arba pritaikyti finansinius pataisymus.

[49] Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 73 straipsnio 1 dalis.

[50] Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 62 straipsnio 2 dalis ir Reglamento (EB) Nr. 1828/2006 V priedas.

[51] "Guidance document on a common methodology for the assessment of management and control systems in the Member States (2007–13 programming period)" (Rekomendacinis dokumentas dėl bendros valstybių narių valdymo ir kontrolės sistemų vertinimo metodikos (2007–2013 m. programavimo laikotarpis), COCOF 08/0019/01, 2008 6 6; "Guidance note on the audit strategy (under Article 62 of Regulation (EC) No 1083/2006)", (Audito strategijos gairės (pagal Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 62 straipsnį) COCOF 07/0038/01, 2007 8 6; "Guidance note on the ‘compliance assessment’ exercise (under Article 71 of Regulation (EC) No 1083/2006)", (Atitikties vertinimo gairės (pagal Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 71 straipsnį) (COCOF 07/0039/01, 2007 8 6.

[52] "Guidance on sampling methods for Audit Authorities" (audito institucijoms skirtos imčių sudarymo metodų gairės), COCOF 08/0021/03, 2013 4 4.

[53] "Guidance note on Annual Control Reports and Opinions" (Gairės dėl metinių kontrolės ataskaitų ir nuomonių), COCOF 09/0004/01; taip pat žr. Reglamento (EB) Nr. 1828/2006 VI priedą.

[54] Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 73 straipsnio 1 dalis.

[55] "Neoficiali atstovų grupė" – tai neoficiali darbo grupė, kurią sudaro nacionalinių audito institucijų ir Regioninės ir miestų politikos, Užimtumo, socialinių reikalų ir įtraukties bei Jūrų reikalų ir žuvininkystės generalinių direktoratų atstovai.

[56] Europos Komisija, Regioninės ir miestų politikos generalinis direktoratas, 2011 m. biudžeto įvykdymo patvirtinimas – 2012 m. gruodžio 18 d. atsakymai į EP klausimyno Komisijos nariui Hahn for Hearing klausimus, 10 klausimas, p. 8.

[57] 2011 m. spalio 6 d. SEC(2011) 1141 final: Komisijos pasiūlymų dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų 2014–2020 m. programavimo laikotarpiui poveikio vertinime, remiantis 2010 m. atliktu ERPF bei SF programų įgyvendinimo administracinio darbo krūvio ir išlaidų tyrimu, pateiktas bendrų 2007–2013 m. programavimo laikotarpio kontrolės išlaidų vertinimas.

[58] 2011 m. ES ryšių palaikymo komitetas, remdamasis 12 aukščiausiųjų audito institucijų lygiagrečiu auditu, pateikė ataskaitą dėl bendrų kontrolės išlaidų sanglaudos politikos srityje. Toje ataskaitoje analizuojamos pirmųjų dabartinio programavimo laikotarpio metų (2007–2009 m.) vadovaujančiųjų, sertifikavimo ir audito institucijų administracinės ir kontrolės išlaidos, apskaičiuotos pagal 34 ERPF / SF ir 7 ESF VP (žr. http://eca.europa.eu/portal/pls/portal/docs/1/11370726.PDF).

[59] 2011 m. spalio 6 d. Europos Komisijos pasiūlymas dėl EP ir Tarybos reglamento, kuriuo nustatomos ERPF, ESF, SF, EŽŪFKP ir EJRŽF, kurių veiklos gairės pateiktos Bendroje strateginėje programoje, bendrosios nuostatos ir ERPF, ESF ir SF taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1083/2006, COM(2011) 615 final (su pakeitimais, padarytais 2012 m. rugsėjo 11 d. dokumentu COM(2012) 496 final); taip pat žr. Europos Audito Rūmų nuomonę Nr. 7/2011 (OL C 47, 2012 2 17) ir nuomonę Nr. 9/2012 (OL C 13, 2013 1 16, p. 1).

--------------------------------------------------

I PRIEDAS

ERPF / SF IR ESF – VP SKAIČIUS IR BIUDŽETAS IŠ VISO (ES IR NACIONALINIS VIEŠOJO IR PRIVAČIOJO SEKTORIŲ SKIRIAMAS FINANSAVIMAS) 2007–2013 M. PROGRAMAVIMO LAIKOTARPIU

Fondas (eurais) | VP skaičius | Finansavimas |

Bendrijos | Nacionalinis viešojo sektoriaus | Nacionalinis privačiojo sektoriaus | Biudžetas iš viso |

Suma | Dalis | Suma | Dalis | Suma | Dalis | Suma | Dalis |

ERPF ir SF | 317 | 270082228706 | 72 % | 89061973572 | 24 % | 15299962682 | 4 % | 374444164960 | 100 % |

ESF | 117 | 76633843842 | 66 % | 35847172433 | 31 % | 3728924055 | 3 % | 116209940330 | 100 % |

Iš viso | 434 | 346716072548 | 71 % | 124909146005 | 25 % | 19028886737 | 4 % | 490654105290 | 100 % |

--------------------------------------------------

II PRIEDAS

AUDITO INSTITUCIJŲ ATSAKOMYBĖS SRITYS REMIANTIS REGLAMENTŲ NUOSTATOMIS

Pagal Reglamentą (EB) Nr. 1083/2006 audito institucijos atsakomybės sritys yra šios [1]:

a) įvertinti teikiamus kiekvienos VP valdymo ir kontrolės sistemų aprašus ir pateikti savo nuomonę dėl to, kaip jie atitinka reglamentus. Prieš leisdama atlikti pirmą tarpinį mokėjimą Komisija turi patvirtinti šį "atitikties vertinimą" [2];

b) per devynis mėnesius nuo VP patvirtinimo parengti audito strategiją. Pirmą audito strategiją Komisija turi patvirtinti. Po to audito strategija kasmet arba Komisijai paprašius turi būti atnaujinama;

c) atlikti ex post auditą, per kurį tikrinama, ar efektyviai veikė VP valdymo ir kontrolės sistemos, ir operacijų auditą, skirtą deklaruotoms išlaidoms patvirtinti (sudaroma atitinkamai atrinktų projektų statistinė imtis – taip, kad atspindėtų pagal VP (ar jų grupę) deklaruotų išlaidų teisėtumą ir tvarkingumą);

d) iki kiekvienų metų pabaigos 2008–2015 m. laikotarpiu teikti metines kontrolės ataskaitas (AKR), kuriose būtų išdėstyti per praėjusių 12 mėnesių laikotarpį, pasibaigusį atitinkamų metų birželio 30 d., atlikto audito metu nustatyti faktai, ir kartu pateikti nuomonę, ar valdymo ir kontrolės sistema veikia efektyviai [3]; ir

e) parengti baigiamąją deklaraciją (ne vėliau kaip iki 2017 m. kovo 31 d.), kurioje būtų įvertintas galutinės sumos mokėjimo prašymo teisingumas ir operacijų, kurių išlaidos įtrauktos į galutinę išlaidų deklaraciją, teisėtumas ir tvarkingumas, taip pat parengti galutinę kontrolės ataskaitą.

Ne tokios griežtos taisyklės ("proporcingos kontrolės priemonės") taikomos VP, kurių finansavimo reikalavimus atitinkančios viešosios išlaidos neviršija 750 milijonų eurų ir kurioms Bendrijos skiriamo bendro finansavimo lygis neviršija 40 % [4].

[1] Visų pirma žr. 59, 62 ir 71 straipsnius.

[2] Tačiau valstybėms narėms yra leidžiama pradėti mokėjimus naudos gavėjams naudojant nepatvirtintas sistemas, kol bus laukiama Komisijos patvirtinimo dėl "atitikties vertinimo".

[3] Kiekviena AI gali parengti vieną arba kelias AKR ir audito išvadas dėl vienos VP ar grupės VP.

[4] Žr. Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 74 straipsnį.

--------------------------------------------------

III PRIEDAS

REGIONINĖS IR MIESTŲ POLITIKOS IR UŽIMTUMO, SOCIALINIŲ REIKALŲ IR ĮTRAUKTIES GENERALINIŲ DIREKTORATŲ 2012 M. METINĖSE VEIKLOS ATASKAITOSE PASKELBTŲ IŠLYGŲ APŽVALGA

Regioninės ir miestų politikos generalinio direktorato 2012 m. metinės veiklos ataskaitos − išlygos dėl veiksmų programų (VP) (į nurodytą sumą įeina ES ir nacionalinis viešojo ir privačiojo sektorių 2007–2013 m. programavimo laikotarpiu skiriamas finansavimas, mln. eurų)

Pastaba: Dėl apvalinimo skaičiai gali ne visiškai atitikti sumą.

| | Daugiametis likutinis klaidų lygis (2007–2013 m.) |

| | ≤ 2 % | > 2 % |

Patvirtintas numatomas klaidų lygis (2012 m.) | ≤ 2 % | 181 VP | 3 VP |

160 be išlygų | 196738 | 2 be išlygų (abi išimtys atskleistos) | 107 |

4 su dalinėmis išlygomis dėl reputacijos | 3992 | | |

2 su visapusėmis išlygomis dėl reputacijos | 773 | | |

10 su dalinėmis išlygomis | 14038 | | |

5 su visapusėmis išlygomis | 4999 | 1 su visapuse išlyga | 3005 |

| 220541 | | 3112 |

≤ 5 % | 77 VP | 27 VP |

65 be išlygų | 66707 | 2 be išlygų (abi išimtys atskleistos) | 1004 |

3 su dalinėmis išlygomis dėl reputacijos | 3753 | 5 su dalinėmis išlygomis dėl reputacijos | 1458 |

| | 1 su visapusėmis išlygomis dėl reputacijos | 910 |

7 su dalinėmis išlygomis | 9564 | 5 su dalinėmis išlygomis | 960 |

2 su visapusėmis išlygomis | 4769 | 14 su visapusėmis išlygomis | 35930 |

| 84792 | | 40261 |

> 5 % | 5 VP | 24 VP |

2 be išlygų (abi išimtys atskleistos) | 2205 | 1 be išlygų (išimtis atskleista) | 139 |

| | 1 su daline išlyga dėl reputacijos | 88 |

2 su visapusėmis išlygomis dėl reputacijos | 3600 | 6 su visapusėmis išlygomis dėl reputacijos | 2232 |

1 su daline išlyga | 3039 | 3 su dalinėmis išlygomis | 11745 |

| | 13 su visapusėmis išlygomis | 2692 |

| 8844 | | 16895 |

Užimtumo, socialinių reikalų ir įtraukties generalinis direktorato 2012 m. metinė veiklos ataskaita – išlygos dėl veiksmų programų (VP) (į nurodytą sumą įeina ES ir nacionalinis viešojo ir privačiojo sektorių 2007–2013 m. programavimo laikotarpiu skiriamas finansavimas, mln. eurų)

Pastaba: Dėl apvalinimo skaičiai gali ne visiškai atitikti sumą.

| | Daugiametis likutinis klaidų lygis (2007–2013 m.) |

| | ≤ 2 % | > 2 % |

Patvirtintas numatomas klaidų lygis (2012 m.) | ≤ 2 % | 65 VP | 1 VP |

60 be išlygų | 50601 | 1 be išlygų | 826 |

| | | |

| | | |

5 su dalinėmis išlygomis | 21857 | | |

| | | |

| 72458 | | 826 |

≤ 5 % | 28 VP | 3 VP |

24 be išlygų | 15990 | | |

| | | |

1 su visapuse išlyga dėl reputacijos | 1368 | | |

2 su dalinėmis išlygomis | 9505 | | |

1 su visapuse išlyga | 414 | 3 su visapusėmis išlygomis | 1204 |

| 27278 | | 1204 |

> 5 % | 13 VP | 7 VP |

5 be išlygų (keturios išimtys neatskleistos) | 5347 | | |

| | | |

4 su visapusėmis išlygomis dėl reputacijos | 523 | 1 su visapuse išlyga dėl reputacijos | 322 |

4 su dalinėmis išlygomis | 1117 | | |

| | 6 su visapusėmis išlygomis | 7134 |

| 6986 | | 7457 |

--------------------------------------------------

IV PRIEDAS

BENDRIEJI PRINCIPAI, IŠDĖSTYTI NUOMONĖJE NR. 2/2004 DĖL KOMISIJOS "VIENO BENDRO AUDITO" MODELIO (IR PASIŪLYMAS DĖL BENDRIJOS VIDAUS KONTROLĖS SISTEMOS)

I. Siekiant užtikrinti veiksmingą ir efektyvią ES lėšų vidaus kontrolę, turėtų būti sukurta Bendrijos vidaus kontrolės sistema, kurią sudarytų bendri principai ir standartai, taikytini visais administraciniais lygmenimis kuriant naujas arba plėtojant esamas kontrolės sistemas.

II. Kontrolė turėtų būti taikoma laikantis bendro standarto ir koordinuojama, kad nebūtų be reikalo dubliuojama.

III. Kontrolė turėtų būti taikoma, registruojama dokumentuose ir ataskaitose atvirai ir skaidriai, taip, kad jos rezultatais galėtų naudotis ir remtis visi sistemos dalyviai.

IV. Kad kontrolė būtų veiksminga ir efektyvi, teisės aktai, kuriais grindžiama politika ir procesai, turėtų būti aiškūs, tikslūs, juose turėtų būti vengiama nepagrįstai sudėtingų nuostatų.

V. Vidaus kontrolės sistemų pagrindą turėtų sudaryti kontrolės procedūrų grandinė, kurios kiekvienu lygmeniu konkretūs tikslai būtų nustatyti atsižvelgiant į kitų atliekamą darbą. Kartu su prašymais atlyginti išlaidas arba sąnaudas, kurios viršija tam tikrą ribą, turėtų būti pateikiamos nepriklausomo auditoriaus pažyma ir ataskaita, atitinkančios bendrus parengimo būdo ir turinio reikalavimus.

VI. Komisija turėtų nustatyti būtiniausius vidaus kontrolės sistemų reikalavimus, kartu atsižvelgdama į įvairių biudžeto sričių ypatumus. Kiekvienoje srityje taikant sistemas turėtų būti imamasi darnių informavimo veiksmų, taip užtikrinant, kad naudos gavėjai aiškiai žinotų tikrinimo tikslus ir pasekmes.

VII. Į vidaus kontrolės sistemas turėtų būti įdiegti mechanizmai, kuriais būtų užtikrinama, kad pačių sistemų trūkumai, taip pat operacijų klaidos ir pažeidimai būtų nustatyti ir ištaisyti, o prireikus lėšos būtų susigrąžintos.

VIII. Vidaus kontrolės sistemose būtina tinkama tam tikros biudžeto srities kontrolės išlaidų ir naudos, kurios duoda tikrinimai, kuriais iki priimtino lygio sumažinama nuostolių arba pažeidimų rizika, pusiausvyra.

IX. Komisija turėtų būti atsakinga už vidaus kontrolės sistemų tobulinimo kartu su valstybėmis narėmis skatinimą. Taryba ir Parlamentas turėtų būti atsakingi už įvairių biudžeto sričių išlaidų / naudos pusiausvyros patvirtinimą.

X. Aiškiai apibrėžti vidaus kontrolės sistemų standartai ir tikslai būtų objektyvus pagrindas, kuriuo remdamiesi Audito Rūmai atlikdami auditą galėtų vertinti jų koncepciją ir veikimą.

--------------------------------------------------