Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2019/33 17 straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodyto pranešimo apie vyno sektoriaus produkto specifikacijos standartinio pakeitimo patvirtinimą paskelbimas

(2021/C 282/05)

Šis pranešimas skelbiamas pagal 2018 m. spalio 17 d. Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2019/33 17 straipsnio 5 dalį (1)

PRANEŠIMAS APIE STANDARTINĮ PAKEITIMĄ, DĖL KURIO KEIČIAMAS BENDRASIS DOKUMENTAS

„Cérons“

PDO-FR-A0668-AM02

Pranešimo data – 2021-4-28

PATVIRTINTO PAKEITIMO APRAŠYMAS IR PAGRINDIMAS

1. Nuoroda į Oficialųjį kodų registrą

Geografinės vietovės aprašas papildytas nuoroda į Oficialųjį geografinių kodų registrą. Dėl šio įterpimo vietovės ribos nesikeičia.

Atitinkamai iš dalies pakeistas bendrojo dokumento 6 punktas.

2. Auginimo būdas

VI skirsnio 1 dalies a punkte atstumas tarp sodinių sumažintas nuo 0,90 m iki ne mažiau kaip 0,85 m.

Taip siekiama nuorodos „Cérons“ taisykles suderinti su nuorodų, kurių geografinė vietovė apima Seronso geografinę vietovę, taisyklėmis. Tai, kad sumažinta mažiausia riba, neturi įtakos sodinimo tankumui – sodinių yra daugiau nei 5 000 viename hektare.

Iš dalies pakeistas bendrojo dokumento 5.1 punktas.

3. Agrarinės aplinkosaugos nuostatos

— Į 1 skyriaus VI skirsnio 1 dalies e punktą įterptas šis sakinys: „Nudžiūvę sodiniai turi būti pašalinti iš sklypų; bet koks jų laikymas sklypuose draudžiamas.“

— 1 skyriaus VI skirsnis papildytas 2 dalimi: „2. Kiti auginimo metodai Draudžiamas cheminis piktžolių naikinimas visame sklype. Kiekvienas veiklos vykdytojas apskaičiuoja ir registruoja apdorojimo dažnio indeksą (ADI).“

ADI skaičiavimas įvestas reaguojant į siekį išsamiau informuoti ir šviesti veiklos vykdytojus apie jų taikomą praktiką ir augalų apsaugos produktų naudojimą.

Draudimu visame sklype chemiškai naikinti piktžoles siekiama sumažinti herbicidų naudojimą – tai turi sustiprinti vynuogynų dirvožemių apsaugą ir išsaugoti jų natūralias funkcijas (derlingumą, biologinę įvairovę, biologinį valymą), kurios prisideda prie vyno kokybės ir autentiškumo.

Šių pakeitimų tikslas yra užtikrinti, kad būtų naudojama mažiau augalų apsaugos produktų ir būtų labiau atsižvelgiama į visuomenės poreikius.

Šis pakeitimas įtakos bendrajam dokumentui neturi.

4. Vynų brandinimo laikotarpio sutrumpinimas

Vynų brandinimo laikotarpis sutrumpintas trimis mėnesiais – iki sausio 15 d. (buvo iki balandžio 15 d.).

Dėl šio pakeitimo taip pat pakeista pateikimo į rinką vartotojams data, ji paankstinta trimis mėnesiais.

Sutrumpinus vynų brandinimo laikotarpį galima pagaminti gaivesnius ir vaisiškesnius vynus – tai atitinka rinkos pokyčius bei vartotojų lūkesčius ir neturi įtakos vynų savitumui. Vis dažniau vynai gaminami juos brandinant ne statinėse, o kubiluose, ir brandinimo laikotarpis gali būti gerokai sutrumpintas, kad vynai išliktų gaivūs ir vaisiški.

Šis pakeitimas įtakos bendrajam dokumentui neturi.

5. Vyno išleidimas į apyvartą tarp įgaliotų sandėlių savininkų

Išbrauktas 1 skyriaus IX skirsnio 5 dalies b punktas, susijęs su vyno išleidimo į apyvartą tarp įgaliotų sandėlių savininkų data.

Dėl šio pakeitimo bendrasis dokumentas nekeičiamas.

6. Ryšys su vietove

Skirsnyje „Ryšys su vietove“ sakiniai „Šie vynai fermentuojami lėtai, dažnai statinėse. Jie brandinami ne trumpiau kaip iki kitų metų po derliaus nuėmimo metų balandžio 15 d.“ pakeisti šiais sakiniais: „Šie vynai fermentuojami statinėse arba kubiluose atsižvelgiant į tai, kokio pobūdžio produktą norima pagaminti. Didelės koncentracijos vynai gali būti fermentuojami lėtai.“

Tai leidžia atsižvelgti į pastaruoju metu išplėtotą praktiką ir į specifikacijos nuostatos dėl brandinimo laikotarpio pakeitimą.

Iš dalies pakeistas bendrojo dokumento 8 punktas.

7. Kontrolės įstaigos duomenys

Siekiant redakcijos suderinamumo su kitomis nuorodų specifikacijomis, peržiūrėta nuorodos į kontrolės įstaigą redakcija. Šis pakeitimas yra tik redakcinio pobūdžio.

Dėl šio pakeitimo bendrasis dokumentas nekeičiamas.

BENDRASIS DOKUMENTAS

1. Pavadinimas (-ai)

Cérons

2. Geografinės nuorodos tipas

SKVN – saugoma kilmės vietos nuoroda

3. Vynuogių produktų kategorijos

1. Vynas

4. Vyno (-ų) aprašymas

Trumpas aprašymas

Tai neputojantys baltieji vynai, kuriuose yra fermentuojamų cukrų.

Vynų mažiausia natūrali alkoholio koncentracija tūrio procentais yra 14,5 %, o mažiausia faktinė alkoholio koncentracija tūrio procentais – 12 %. Po sodrinimo vynų visuminė alkoholio koncentracija tūrio procentais neviršija 21 %.

Išpilstymo etape vyno fermentuojamų cukrų (gliukozės ir fruktozės) kiekis yra ne mažesnis nei 45 g/l.

Parduodamo kiekvienos partijos vyno lakusis rūgštingumas neviršija 25 miliekvivalentų viename litre arba 1,5 g/l acto rūgšties (1,225 g/l H2SO4).

Bendrojo rūgštingumo ir bendro sieros dioksido kiekiai nustatyti Sąjungos teisės aktuose. Vynas daugiausia gaminamas iš Soternė vietovėje išveistos veislės „Sémillon B“ vynuogių, maišant jas su veislių „Sauvignon B“ ir „Muscadelle B“ vynuogėmis. Šios veislės ypač tinka „Botrytis“ pelėsiui formuotis ir iškiliems likeriniams vynams gaminti. Dėl „Botrytis cinerea“ pasikeičia biocheminės vynuogių aromatinių junginių savybės ir uogose koncentruojasi cukrus, todėl vynas tampa labai saldus, o jo aromatas – kompleksiškas, kartais primenantis citrusinius vaisius, medų ir akacijas.

Vynai „Cérons“ yra labai aromatingi, subtilūs, vaisiški ir gaivūs, pasižymi šiokiu tokiu aštrumu. Jiems būdingas įvairus itin salsvas skonis.

Bendrosios analitinės savybės

Bendrosios analitinės savybės Didžiausia visuminė alkoholio koncentracija (tūrio %) Mažiausia faktinė alkoholio koncentracija (tūrio %) Mažiausias bendrasis rūgštingumas Didžiausias lakusis rūgštingumas (miliekvivalentais viename litre) Didžiausias bendras sieros dioksido kiekis (miligramais viename litre)

5. Vyno gamybos metodai

5.1. Specifiniai vynininkystės metodai

Specifinis vynininkystės metodas

Po sodrinimo vynų visuminė alkoholio koncentracija tūrio procentais neviršija 21 %.

Vynai turi būti gaminami laikantis ne tik pirmiau nurodytų nuostatų, bet ir visoje Sąjungoje taikytinų bei Kaimo ir jūrų žuvininkystės kodekse nustatytų vynininkystės praktikos reikalavimų.

Auginimo praktika

Minimalus vynuogyno tankumas – 5 000 sodinių viename hektare. Atstumas tarp eilių negali būti didesnis nei 2 m, o atstumas tarp sodinių toje pačioje eilėje turi būti ne mažesnis nei 0,85 m.

Vynmedžius privaloma nugenėti iki gegužės 1 d. Jie genimi toliau nurodytais metodais, ant sodinio paliekant ne daugiau kaip 12 pumpurų: dvipečiu „Guyot“ metodu, vienpečiu ir mišriu „Guyot“ metodu, Bordo metodu, dvipečio „Royat“ kordono metodu ir formuojant vėduoklės formą.

Vynas gaminamas iš pernokusių, tauriojo pelėsio („Botrytis“) paveiktų ir (arba) ant vynmedžio vytintų vynuogių, kurios skinamos tik rankomis ir kelis kartus rūšiuojamos.

5.2. Didžiausia išeiga

44 hektolitrai iš hektaro

6. Nustatyta geografinė vietovė

Vynuogių derlius renkamas, vynas gaminamas ir brandinamas toliau nurodytose Žirondos departamento komunose, atsižvelgiant į 2020 m. vasario 26 d. Oficialųjį geografinių kodų registrą: Cérons, Illats ir Podensac.

7. Pagrindinė (-ės) vyninių vynuogių veislė (-ės)

„Muscadelle B“

„Sauvignon B“ – „Sauvignon blanc“

„Sauvignon gris G“ – „Fié gris“

„Semillon B“

8. Ryšys (-iai) su geografine vietove

Saugomos kilmės vietos nuorodos „Cérons“ geografinė vietovė patenka į nuorodos „Graves“ teritoriją. Už 35 km nuo Bordo esančią Seronso plynaukštę nuo Barsako skiria nedidelis Garonos upės intakas Sen Krikas. Geografinė vietovė apima tris Žirondos departamento komunas (Seronsą, Ilja ir Podansaką), kurios yra kairiajame Garonos krante.

Seronso regiono, kaip ir viso Gravo regiono, formavimasis yra labai ilgos geologinės istorijos dalis. Ant kalkakmenio ir mergelio substrato, susidariusio terciaro laikotarpiu nusėdus jūrinėms karbonatinėms nuosėdoms, medžiagos susiformavo vienas po kito ėjusiais etapais, glaudžiai susijusiais su Garonos upės atsiradimu, jos tėkmės pokyčiais ir vėlesniais kvartero laikotarpio ledynmečiais, kuriuos lydėjo erozijos reiškiniai, tektoniniai judesiai ir labai sudėtingi klimato pokyčiai.

Taigi nuorodos „Cérons“ teritorijoje dirvožemis labai įvairus: šiaurinėje dalyje plyti nuorodos „Graves“ vietovei būdingi dirvožemiai, kuriuose daug žvyro, o pietinėje dalyje – nuorodos „Barsac“ teritorijai būdingi molio ir kalkakmenio dirvožemiai, kurių podirvį sudaro žvaigždinis kalkakmenis. Vis dėlto kai kurie dirvožemiai yra vien šios nuorodos teritorijoje. Juos sudaro išlikusios žvyringos kalvos, susiformavusios ant daugiau ar mažiau smėlingo molio ir kalkakmenio pagrindo, atskirtos daugiausia smėlio baseinų ir išsidėsčiusios kairiajame senosios Sirono upės ir Sen Kriko upelio krante.

Su Barsako komuna besiribojanti Seronso komuna yra ypatinga dėl išskirtinio klimato ir mezoklimato: vandenynas, Garonos upė ir netoliese esantys didžiuliai brūzgynais apaugę Žirondos miškai turi vynmedžiams palankų termoreguliacinį poveikį. Švelnios ir drėgnos žiemos bei vidutiniškai karštos vasaros leidžia lėtai nokti vynuogėms, o tokios sąlygos tinkamos baltosioms vynuogėms auginti. Rudenį dėl Garonos upės ir jos intakų santakos vynuogyną rytais apgaubia rūkas, išsisklaidantis saulėtomis popietėmis ir dėl vėdinimo bei natūralios ventiliacijos, dėl kurių jau labai prinokusios vynuogės išdžiūva ir vyksta jų koncentracija. Dėl šių ypatingų klimato sąlygų ant vynuogių susiformuoja mažytis grybelis „Botrytis cinerea“. Ši grybelio ir vynuogių simbiozė, vadinama tauriuoju pelėsiu, lemia cukrų ir aromatų koncentraciją bei originalių medžiagų, suteikiančių vynui savitumo, sintezę.

Serono kraštovaizdis – tai vynuogynai, į akis krentantys keli seni malūnai ir įvairiai išsidėstę kalkakmenio kaimai; ten, kur krūmais apaugęs smėlynas (kvartero laikotarpio eolinis smėlis) dengia visus vakarinėje dalyje arba tarp žvyringų kalvų susiformavusius sluoksnius, driekiasi upė ir akacijų ar pušų miškas. Čia vis dar galima pamatyti senų žvyro ar akmenų karjerų pėdsakus, kai kurie iš šių karjerų dar naudojami.

Seronso etimologinė šaknis tokia pati kaip Sirono upės, kuri kažkada ties Seronsu įtekėjo į Garoną. Lotynų kalbos žodis „Sirione“ yra vienintelis regiono pavadinimas, paminėtas Antonino žemėlapyje, t. y. imperatoriaus Karakalos laikų (211–217 m.) kelių tinklo žemėlapyje, ir Peutingerio lentelėje (III a.). Šis karinis ir komercinis etapas galėjo būti nurodytas dėl to, kad atslūgus upei atsirasdavo brasta.

Nors vynmedžiai čia auginami nuo viduramžių, XVI a. pabaigoje ir ypač XVII a. vykusi prekyba su olandais lėmė tai, kad šiame regione pradėti gaminti saldūs baltieji vynai, kuriuose yra liekamojo cukraus. Vynuogynas, kuris priklausė karaliaus Barsako jurisdikcijai, pamažu plėtėsi, o vynai buvo plukdomi per jurisdikcijos uostą Barsake.

XVII a. pabaigoje ir XVIII a. Seronso regione taip pat buvo plėtojama praktinė patirtis, susijusi su vynuogių veislių pasirinkimu ir pernokusių ar tauriojo pelėsio („Botrytis“) paveiktų vynuogių rūšiavimu gaminant nuorodomis „Sauternes“ ir „Barsac“ žymimus vynus.

Labai prinokusias vynuoges dengia „Botrytis“ pūkelis, prasiskverbiantis per vynuogių odelę ir ją ploninantis. Nuo akmenuotos žemės atsispindinti saulė švelniai džiovina vynuoges, kurios tampa rudos ir raukšlėtos, jose koncentruojasi cukrus ir kaupiasi aromatai. Tada vynuogių rinkėjai atrenka šias „apskrudusias“ vynuoges ir žirklėmis nukerpa jas eidami nuo vieno sodinio prie kito: tai pirmasis labai koncentruotas rūšiavimas. Po to atliekami dar du ar trys rūšiavimai (arba daugiau jų), kurie priklauso nuo klimato pokyčių, palankių grybelio vystymuisi ir vynuogių koncentracijai. Derlius nuimamas tik rankomis. Išspaustų vynuogių fermentacija vyksta labai lėtai, o dėl turtingos vynuogių sudėties vynų, kuriuose dar yra daug cukraus, fermentacija natūraliai nutrūksta, kai alkoholis sunaikina mieles.

Nuoroda „Cérons“ buvo pripažinta 1936 m. rugsėjo 30 d. dekretu, kuriuo teisės aktų lygmeniu įtvirtinta taikoma vietos praktika: 6 straipsnyje nurodyta, kad vynas turi būti gaminamas iš pernokusių (tauriojo pelėsio paveiktų) vynuogių, surinktų rūšiuojant kelis kartus.

Nustatytas nuorodos „Cérons“ teritorijos plotas yra 2 089 hektarai, tačiau šiuo metu į jį pretenduoja tik apie dvidešimt gamintojų, dirbančių 30–80 ha plote, priklausomai nuo derliaus metų. Derlius nuimamas daug vėliau nei kitur Žirondos departamente. Jis retai pradedamas nuimti anksčiau nei spalio mėn. ir dažnai jo nuėmimas tęsiasi iki lapkričio mėn. Šiuo metų laiku dėl drėgnų orų, kuriuos rudenį lemia žemo slėgio Atlanto vandenyno oro masės, gali būti sutrikdyta vynuogių koncentracija ir „Botrytis“ pelėsio formavimasis vynuogėse; tai paaiškina, kodėl pagaminamas nevienodas šia nuoroda žymimo vyno kiekis. Iš tiesų vyno „Cérons“ gamintojai šioje vietovėje taip pat gali gaminti nuorodomis „Graves“ žymimus sausus baltuosius ir raudonuosius vynus ir vynus „Graves supérieures“. Per pastaruosius penkiasdešimt metų vynuogyne iš esmės pereita prie raudonųjų vynų gamybos: prieš penkiasdešimt metų baltųjų vynų buvo gaminama 95 %, o šiuo metu – 40 %.

Vynas „Cérons“ – tai neputojantis baltasis vynas, kuriame yra liekamojo cukraus.

Vynas daugiausia gaminamas iš Soternė vietovėje išveistos veislės „Sémillon B“ vynuogių, maišant jas su veislių „Sauvignon B“ ir „Muscadelle B“ vynuogėmis. Šios veislės ypač tinka „Botrytis“ pelėsiui formuotis ir iškiliems likeriniams vynams gaminti. Dėl „Botrytis cinerea“ pasikeičia biocheminės vynuogių aromatinių junginių savybės ir uogose koncentruojasi cukrus, todėl vynas tampa labai saldus, o jo aromatas – kompleksiškas, kartais primenantis citrusinius vaisius, medų ir akacijas.

Vynai „Cérons“ yra labai aromatingi, subtilūs, vaisiški ir gaivūs, pasižymi šiokiu tokiu aštrumu. Jiems būdingas įvairus itin salsvas skonis.

Į gamybos sklypą nepatenka žemės sklypai, kurių podirvį sudaro storas molio sluoksnis, arba sklypai, sudaryti iš vienalytės eolinio smėlio dangos (krūmais apaugusio smėlyno), nes tokiuose sklypuose labai užsistovi vanduo ir paprastai juose auga miškas. Į gamybos sklypą taip pat nepatenka žemės sklypai, plytintys ant šiuolaikinių sąnašinių terasų (Garonos sąnašinės terasos). Kiti žemės sklypai, nors jiems ir būdinga įvairovė, yra tinkami vynui „Cérons“ gaminti, nes dėl šios įvairovės vyno žaliava įgauna kompleksišką aromatą.

Jei įkuriant vynuogyną laikomasi tokių pačių taisyklių kaip ir gaminant vyną „Graves“, tai būtent konkreti derliaus nuėmimo priežiūra užtikrina, kad būtų pagaminti tokie likeriniai vynai. Išeiga yra nedidelė – neviršija 40 hektolitrų iš hektaro, nes vynai gaminami iš vynuogių, kurios nuimtos pernokusios, tauriojo pelėsio („Botrytis“) paveiktos ir (arba) vytintos ant vynmedžio. Be to, genint ant sodinio turi būti paliekama ne daugiau kaip 12 pumpurų, o vidutinis didžiausias derliaus kiekis sklype yra 8 000 kg/ha, kol vynuogės nepernokusios, t. y. ne daugiau kaip 12 kekių ant vieno sodinio. Vynai gaminami tik iš vynuogių, kurios skinamos rankomis ir kelis kartus rūšiuojamos. Šios didelės koncentracijos vynuogės spaudžiamos lėtai ir švelniai, be to, draudžiama naudoti nenutrūkstamo spaudimo sraigtinius presus. Vynų mažiausia vidutinė natūrali alkoholio koncentracija tūrio procentais yra 14,5 % ir tai rodo, kad naudojamos pernokusios vynuogės.

Šie vynai fermentuojami statinėse arba kubiluose atsižvelgiant į tai, kokio pobūdžio produktą norima pagaminti. Didelės koncentracijos vynai gali būti fermentuojami lėtai.

Vynai „Cérons“ išgarsėjo anksti. 1828 m. angliškame leidinyje vyno tarpininkas Paguierre’as nurodė, kad šie vynai „išsiskiria sultingumu ir turtingu, stipriu ir labai saldžiu skoniu“. 1932 m. Pierre’as Célestinas savo knygoje „Les Appellations d’Origine Bordelaises“ apie Seronsą rašė taip: „Dėl šių daugiau nei šimtmetį nustatytų vietovės ribų niekada nekilo ginčų, todėl neprireikė priimti jokio teismo sprendimo dėl vietovės plėtros.“

Šiuo metu, nors su vynais „Cérons“ konkuruoja kita garsia Bordo nuoroda – „Graves“ – žymimi produktai, keletas gamintojų vis dar aktyviai juos gamina; dažnai šie vynai būna labai aukštos kokybės, nes gaminami iš kruopščiai atrinktų pernokusių vynuogių, auginamų šiose iškiliems vynams gaminti itin tinkamose vietovėse.

9. Kitos pagrindinės sąlygos (išpilstymas, ženklinimas, kiti reikalavimai)

Teisinis pagrindas

Nacionalinės teisės aktai

Papildomos sąlygos rūšis

Su gamyba nustatytoje geografinėje vietovėje susijusi nukrypti leidžianti nuostata.

Sąlygos aprašymas

Pritaikius su vyndaryste susijusią nukrypti leidžiančią nuostatą nustatyta arčiausiai esanti vynų, kurie gali būti žymimi saugoma kilmės vietos nuoroda „Cérons“, gamybos ir brandinimo vietovė apima toliau nurodytų Žirondos departamento komunų teritoriją (pagal 2020 m. vasario 26 d. Oficialųjį geografinių kodų registrą): Arbanats, Barsac, Béguey, Cadillac, Gabarnac, Haux, Ladaux, Landiras, Langoiran, Loupiac, Monprimblanc, Portets, Preignac, Pujols-sur-Ciron, Rions, Saint-Selve, Sainte-Croix-du-Mont, Toulenne, Villenave-de-Rions ir Virelade.

Teisinis pagrindas

Nacionalinės teisės aktai

Papildomos sąlygos rūšis

Papildomos nuostatos dėl ženklinimo.

Sąlygos aprašymas

Vynų, kuriems suteikta saugoma kilmės vietos nuoroda, etiketėse galima nurodyti didesnę geografinę vietovę „Vin de Bordeaux“ arba „Grand Vin de Bordeaux“. Šios geografinės vietovės pavadinimas turi būti užrašytas rašmenimis, kurių dydis (aukštis ir plotis) yra ne didesnis kaip du trečdaliai rašmenų, kuriais užrašytas saugomos kilmės vietos nuorodos pavadinimas, dydžio.

Nuoroda į produkto specifikaciją

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-93e93fda-2aa5-49a1-85e4-b0bb4dcbfc88.

(1) OL L 9, 2019 1 11, p. 2.