[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 9.6.2009 KOM(2009) 260 galutinis 2009/0074 (ACC) Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl Bendrijos pozicijos Europos ekonominės erdvės susitarimu įsteigtame Jungtiniame komitete dėl protokolų Nr. 10 ir Nr. 37 dėl tikrinimų ir formalumų gabenant prekes supaprastinimo pritaikymo AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS I. Bendroji informacija Pridedamas Tarybos sprendimo pasiūlymas yra teisinė priemonė, skirta pasirašyti, laikinai taikyti ir priimti EEE jungtinio komiteto sprendimą dėl EEE susitarimo protokolų Nr. 10 ir Nr. 37 pakeitimo, siekiant EEE susitarimą taikyti muitinės saugumo priemonėms. Bendrijos muitinės kodeksas[1] ir jo įgyvendinimo nuostatos[2], kuriomis nustatomos importuojamoms ar eksportuojamoms prekėms taikomos muitinės procedūrų taisyklės, buvo atitinkamai pakeisti 2005[3] ir 2006 m.[4], siekiant į juos įtraukti muitinės saugumo priemones. Viena tokių saugumo priemonių yra ūkinės veiklos vykdytojų prievolė prieš prekių importą ir eksportą pateikti tam tikrą informaciją, kuria remiantis būtų galima atlikti su šiomis operacijomis susijusios rizikos analizę prieš įvežant ar išvežant atitinkamus krovinius. Iš esmės šios saugumo priemonės taikomos prekybai su visomis trečiosiomis šalimis. Tačiau Bendrijos muitinės kodekse nurodyta, kad galima nustatyti kitokias nei prievolė pateikti nurodytą informaciją prieš įvežimą arba išvežimą taisykles, jei tarptautiniuose susitarimuose numatytos specialios saugumo nuostatos. Todėl nuspręsta, kad abiem šalims – Bendrijai ir Norvegijai – būtina ir naudinga nustatyti iš dalies pakeistas muitinės saugumo taisykles, taikomas tarpusavio prekybai prekėmis. Atsižvelgiant į Norvegijos geografinę padėtį Bendrijos muitų teritorijos atžvilgiu, į tai, kad tarp Norvegijos ir Europos Sąjungos valstybių narių kasdien vykdoma daug importo ir (arba) eksporto operacijų, ir į EB ir Norvegijos EEE susitarimu grindžiamus teisinius ryšius, toks susitarimas būtinas, norint užtikrinti sklandžią prekybą ir išsaugoti aukštą saugumo lygį. 2008 m. birželio mėn. pradėtos derybos buvo baigtos susitarus panaikinti išankstinio deklaravimo prievolę prekybai prekėmis tarp Bendrijos ir Norvegijos. Prievolė panaikinama su sąlyga, kad susitarančiosios šalys įsipareigoja savo muitų teritorijoje užtikrinti tinkamą saugumo lygį, taikydamos Bendrijoje galiojančiais teisės aktais pagrįstas priemones. Susitarta ne tik dėl su muitinės saugumo priemonėmis susijusių nuostatų, bet ir dėl taisyklių, kuriomis užtikrinama, kad susitarimo nuostatos bus keičiamos drauge su Bendrijos acquis , ir numatyta, kad kiekviena šalis galės imtis kompensuojamųjų priemonių, įskaitant atitinkamo Susitarimo skyriaus taikymo sustabdymą, jei nebus užtikrintas atitinkamų saugumo priemonių lygiavertiškumas. Šio pasiūlymo tikslas – iš dalies pakeisti EEE susitarimo protokolus Nr. 10 ir Nr. 37, siekiant juos taikyti muitinės saugumo priemonėms. Šie pakeitimai bus taikomi tik Bendrijos ir Norvegijos tarpusavio prekybai. Ateityje EEE jungtinio komiteto sprendimu jie galėtų būti taikomi Islandijai ir Lichtenšteinui. EB ir Šveicarijos susitarimas dėl muitinės saugumo priemonių bus taikomas Lichtenšteinui. Kol bus visiškai baigtos susitariančiųjų šalių vidaus procedūros, iš dalies pakeistas Susitarimas bus taikomas laikinai nuo 2009 m. liepos 1 d., kad būtų galima atsižvelgti į naujas nuostatas, kai bus pradėtos taikyti Muitinės kodekso ir jo įgyvendinimo nuostatų pakeitimais įvestos saugumo priemonės. Šie EEE susitarimo pakeitimai neturi finansinio poveikio Europos bendrijos biudžetui. II. Protokolo Nr. 10 pakeitimai A. Į Protokolo Nr. 10 IIa skyrių įtrauktos Bendrijos acquis nuostatos, susijusios su muitinės saugumo priemonėmis. Naujo IIa skyriaus (taip pat I ir II priedų, kurie minimi šiame skyriuje) nuostatos dėl muitinės saugumo priemonių yra lygiavertės į Bendrijos muitinės kodeksą ir jo įgyvendinimo nuostatas (ĮN) įtrauktoms nuostatoms, kuriomis siekiama koordinuotai ir veiksmingai užtikrinti tarptautinės prekybos saugumą. Šios nuostatos yra susijusios su: - ūkinės veiklos vykdytojų prievole pateikti muitinei informaciją apie prekes prieš jas importuojant į ES arba prieš jas iš jos eksportuojant; - patikimiems ūkinės veiklos vykdytojams suteikta galimybe taikyti paprastesnes muitinės saugumo priemones (įgaliotojo ūkinės veiklos vykdytojo statusas); - įvestais vienodais rizikos, kurią reikia patikrinti, atrankos kriterijais; rizika nustatoma naudojant informacines sistemas. B. Nuostatos dėl priemonių, kuriomis užtikrinamas muitinės saugumo tinkamumas Protokolo Nr. 10 naujame 9f straipsnyje nustatyta, kad EEE jungtinis komitetas nustato taisykles, kurių laikydamosi susitariančiosios šalys gali užtikrinti šio skyriaus įgyvendinimo priežiūrą ir tikrinti, ar laikomasi šio protokolo skyriaus ir I bei II priedų nuostatų. Priežiūrą taip pat galima vykdyti atliekant periodiškus šių nuostatų įgyvendinimo vertinimus, organizuojant abiejų šalių specialistų teminius posėdžius ir atliekant administracinių procedūrų auditus. Be to, kalbant apie muitinės saugumo priemonių, nurodytų IIa skyriuje ir I bei II prieduose, tinkamumą, protokolo 9i straipsnyje nustatyta, kad kiekviena susitariančioji šalis gali imtis tinkamų apsaugos priemonių, įskaitant laikiną skyriaus nuostatų taikymo sustabdymą, jei ji nustato, kad kita šalis nesilaiko to skyriaus sąlygų arba kad buvo pažeistas lygiavertiškumo principas. Dėl šių priemonių iš anksto konsultuojamasi EEE jungtiniame komitete. Jeigu EEE jungtinis komitetas nenusprendžia kitaip, susitariančioji šalis gali laikinai sustabdyti IIa skyriaus taikymą, jei minėtas komitetas nepriėmė sprendimo dėl šio skyriaus pakeitimų, kurie būtini norint atsižvelgti į susijusių Bendrijos teisės aktų pakeitimus, dėl kurių buvo pažeistas muitinės priemonių lygiavertiškumo principas. Jei Bendrija nusprendžia imtis tokių veiksmų, Komisija praneša Norvegijai apie laikiną sustabdymą, kuris įsigalioja tą dieną, kai pradedamas taikyti atitinkamas Bendrijos teisės aktas. III. Protokolo Nr. 37 pakeitimai Protokole pateikiamas komitetų, padedančių Europos Komisijai įgyvendinti vykdomuosius įgaliojimus, sąrašas. Į sąrašą įtraukiamas Muitinės kodekso komitetas, kad Norvegijos atstovai galėtų dalyvauti šio komiteto veikloje, kai remiantis EEE susitarimo 101 straipsniu tai būtina geram EEE susitarimo taikymui. IV. Išvados Tarybos reglamento (EB) Nr. 2894/94 dėl EEE susitarimo įgyvendinimo tvarkos[5] 1 straipsnio 3 dalyje nurodyta, kad Taryba nustato Bendrijos poziciją priimant tokius Jungtinio komiteto sprendimus. EEE jungtinio komiteto sprendimo projektas teikiamas tvirtinti Tarybai. Po to Komisija kuo greičiau pateikia Bendrijos poziciją EEE jungtiniam komitetui. 2009/0074 (ACC) Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl Bendrijos pozicijos Europos ekonominės erdvės susitarimu įsteigtame Jungtiniame komitete dėl protokolų Nr. 10 ir Nr. 37 dėl tikrinimų ir formalumų gabenant prekes supaprastinimo pritaikymo EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 133 straipsnį kartu su 300 straipsnio antra pastraipa, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, kadangi: 1. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2913/92, nustatantis Bendrijos muitinės kodeksą,[6] ir Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantis Kodekso įgyvendinimo nuostatas,[7] buvo pakeisti atitinkamai 2005[8] ir 2006 m.[9], siekiant į juos įtraukti muitinės saugumo priemones. Viena tokių priemonių yra saugumo nuostata dėl ūkinės veiklos vykdytojų prievolės nuo 2009 m. liepos 1 d. pateikti tam tikrus duomenis prieš importuojant arba eksportuojant prekes. 2. Muitinės saugumo priemonių pakeitimuose nurodyta, kad ūkinės veiklos vykdytojų prievolei pateikti išankstinę įvežimo ir išvežimo informaciją taikomos taisyklės ir terminai gali skirtis, jeigu tarptautiniuose susitarimuose numatyti specialūs saugumo nuostatų pakeitimai. 3. Atsižvelgdamos į Europos bendrijos ir Norvegijos prekybos apimtį ir į Norvegijoje taikomas muitinės saugumo priemones, Norvegija ir Europos bendrija pradėjo derybas siekdamos užtikrinti prekybos prekėmis, įvežamomis į jų teritoriją arba iš jos išvežamomis, saugumą nesutrikdant sklandžios prekybos eigos. 4. Todėl tikslinga pakeisti EEE susitarimo protokolą Nr. 10 dėl tikrinimų ir formalumų gabenant prekes supaprastinimo, siekiant užtikrinti tinkamą muitinės saugumo lygį nepakenkiant teisėtai prekybai tarp šalių; taip pat tikslinga pakeisti Protokolą Nr. 37, kuriame pateikiamas EEE susitarimo 101 straipsnyje nurodytas komitetų sąrašas. 5. Šie pakeitimai turėtų būti įtraukti Europos ekonominės erdvės susitarimu įsteigto jungtinio komiteto sprendimu. NUSPRENDĖ: 1 straipsnis Bendrijos pozicija EEE jungtiniame komitete svarstant pasiūlymą pakeisti EEE susitarimo protokolą Nr. 10 ir Nr. 37 grindžiama pridedamu tekstu. 2 straipsnis EEE jungtinio komiteto sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . Priimta Briuselyje Tarybos vardu Pirmininkas PRIEDAS Pasiūlymas EEE JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMAS Nr. […] [data] iš dalies keičiantis EEE susitarimo protokolą Nr. 10 dėl tikrinimų ir formalumų gabenant prekes supaprastinimo ir protokolą Nr. 37 EEE JUNGTINIS KOMITETAS, atsižvelgdamas į Europos ekonominės erdvės susitarimą su pakeitimais, padarytais Protokolu, kuriuo patikslinamas Europos ekonominės erdvės susitarimas, (toliau – Susitarimas), ypač į jo 98 ir 101 straipsnius, kadangi: 6. EEE jungtinis komitetas nekeitė Susitarimo protokolo Nr. 10. 7. Susitarimo protokolas Nr. 37 buvo iš dalies pakeistas... EEE jungtinio komiteto sprendimu Nr...... 8. Susitarimo protokolas Nr. 10 turėtų būti iš dalies pakeistas, nes abi šalys – Europos bendrija ir ELPA valstybės – suinteresuotos atsisakyti nereikalingų apribojimų ir priimti tam tikras nuostatas, kuriomis būtų nustatytos lygiavertės muitinės saugumo priemonės gabenant prekes iš trečiųjų šalių arba į jas. 9. Šis EEE jungtinio komiteto sprendimas netaikomas Islandijai ir Lichtenšteinui. Tačiau jis gali būti taikomas visoms ELPA valstybėms, jei bus priimtas naujas EEE jungtinio komiteto sprendimas. 10. Europos bendrija ir Norvegija yra pasiryžusios gerinti saugumą prekiaujant prekėmis, įvežamomis į jų teritoriją arba iš jos išvežamomis, nesutrikdant sklandaus prekybos srauto. 11. Užtikrinant abiejų šalių – Europos bendrijos ir Norvegijos – interesus, turėtų būti nustatytos tinkamos muitinės saugumo priemonės gabenant prekes iš trečiųjų šalių ir į jas ir įsigalioti tuo pačiu metu kaip atitinkamos ES valstybių narių taikomos priemonės. 12. Europos bendrija ir Norvegija yra pasiryžusios savo muitų teritorijoje užtikrinti tinkamą saugumo lygį, taikydamos Europos bendrijoje galiojančiais teisės aktais pagrįstas muitinės saugumo priemones. 13. Minėtos muitinės saugumo priemonės yra susijusios su prekių saugumo duomenų deklaravimu prieš jų įvežimą arba išvežimą, saugumo rizikos valdymu ir atitinkamu muitiniu tikrinimu, taip pat su įgaliotojo ūkinės veiklos vykdytojo statuso suteikimo abipusiu pripažinimu. 14. Pageidautina, kad su Norvegija būtų tariamasi rengiant su muitinės saugumo priemonėmis susijusias Europos Bendrijų taisykles ir kad ji būtų informuota apie jų taikymą. Todėl būtina iš dalies pakeisti Susitarimo protokolą Nr. 37, kuriame išvardyti komitetai, kurių darbe dalyvauja ELPA valstybių specialistai, kai tai būtina geram Susitarimo taikymui. 15. Kadangi 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo buvo įtraukta į Susitarimą EEE jungtinio komiteto sprendimu Nr. 83/1999[10], Norvegija užtikrina tinkamą asmens duomenų apsaugos lygį, NUSPRENDĖ: 1 straipsnis Susitarimo protokolas Nr. 10 iš dalies keičiamas kaip nurodyta šio sprendimo priede. 2 straipsnis Į Susitarimo protokolą Nr. 37 (kuriame pateikiamas 101 straipsnyje nurodytas sąrašas) įterpiamas šis punktas: „27. Muitinės kodekso komitetas (Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2913/92).“ 3 straipsnis 1. Šis sprendimas įsigalioja 2009 m. liepos 1 d. arba kitą dieną po paskutinio pranešimo perdavimo EEE jungtiniam komitetui, kaip nustatyta Susitarimo 103 straipsnio 1 dalyje – pasirenkama vėlesnė data[11]. 2. Kol bus perduoti 1 dalyje nurodyti pranešimai, Europos bendrija ir Norvegija laikinai taiko šį sprendimą nuo 2009 m. liepos 1 d. arba nuo vėlesnės datos, dėl kurios susitarė Europos bendrija ir Norvegija ir apie kurią pranešė ELPA valstybėms ir ELPA priežiūros institucijai. 4 straipsnis Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE dalyje ir EEE priede. Priimta Briuselyje EEE jungtinio komiteto vardu Pirmininkas EEE jungtinio komiteto Sekretoriai PRIEDAS EEE jungtinio komiteto sprendimo Nr. [...] priedas Susitarimo protokolas Nr. 10 iš dalies keičiamas taip: 1. 2 straipsnis papildomas šiomis dalimis: „3. Protokolo IIa skyriuje ir I bei II prieduose nurodytos muitinės saugumo priemonės taikomos tik Europos bendrijai ir Norvegijai. 4. Kai šio protokolo IIa skyriuje ir I bei II prieduose nurodoma susitariančiųjų šalių muitų teritorija, ji apima: - Bendrijos muitų teritoriją; - Norvegijos muitų teritoriją.“ 2. Po II skyriaus (PROCEDŪROS) įterpiamas šis skyrius: „IIa SKYRIUS MUITINĖS SAUGUMO PRIEMONĖS 9a straipsnis Apibrėžtys a) rizika – tikimybė, kad gali įvykti įvykis, susijęs su prekių, gabenamų tarp vienos susitariančiųjų šalių ir trečiųjų šalių muitų teritorijos, įvežimu, išvežimu, tranzitu, perkėlimu ir galutiniu vartojimu bei neišleistų į laisvą apyvartą prekių buvimu vienos susitariančiosios šalies teritorijoje, kuris kelia grėsmę susitariančiųjų šalių saugumui ir saugai, visuomenės sveikatai, aplinkai arba vartotojams; b) rizikos valdymas – sistemingas rizikos identifikavimas ir visų priemonių, būtinų rizikos atsiradimui apriboti, įgyvendinimas. Tai apima įvairią veiklą, pavyzdžiui, duomenų ir informacijos rinkimą, rizikos analizę ir vertinimą, priemonių parinkimą ir įgyvendinimą, reguliarią proceso ir jo rezultatų peržiūrą bei vertinimą, remiantis susitariančiųjų šalių ar tarptautiniais šaltiniais bei strategijomis. 9b straipsnis Bendrosios nuostatos dėl saugumo 1. Susitariančiosios šalys įsipareigoja įgyvendinti ir taikyti šiame skyriuje apibrėžtas muitinės saugumo priemones į jų muitų teritoriją įvežamoms arba iš jos išvežamoms prekėms ir taip užtikrinti tinkamą saugumo lygį prie jų išorės sienų. 2. Susitariančiosios šalys įsipareigoja netaikyti šiame skyriuje apibrėžtų muitinės saugumo priemonių, kai prekės gabenamos tarp jų muitų teritorijų. 3. Susitariančiosios šalys tariasi prieš sudarydamos bet kokį kitą šio skyriaus srities susitarimą su trečiąja šalimi, siekdamos užtikrinti, kad jis nepažeistų šio skyriaus nuostatų, ypač jei susitarime yra nuostatų, kuriomis nukrypstama nuo šio skyriaus muitinės saugumo priemonių. Abi susitariančiosios šalys užtikrina, kad susitarimuose su trečiosiomis šalimis nebūtų nustatyta teisių ir prievolių kitai susitariančiajai šaliai, nebent EEE jungtinis komitetas nusprendžia kitaip. 9c straipsnis Išankstinės įvežimo ir išvežimo deklaracijos 1. Į susitariančiųjų šalių muitų teritoriją iš trečiųjų šalių įvežamos prekės, išskyrus prekes, tranzitu gabenamas transporto priemonėmis per muitų teritorijai priklausančius teritorinius vandenis arba oro erdvę be sustojimo šioje teritorijoje, turi būti nurodytos įvežimo deklaracijoje (toliau – įvežimo bendroji deklaracija). 2. Iš susitariančiųjų šalių muitų teritorijos į trečiąsias šalis išvežamos prekės, išskyrus prekes, tranzitu gabenamas transporto priemonėmis per muitų teritorijai priklausančius teritorinius vandenis arba oro erdvę be sustojimo šioje teritorijoje, turi būti nurodytos išvežimo deklaracijoje (toliau – išvežimo bendroji deklaracija). 3. Įvežimo ir išvežimo bendroji deklaracija pateikiama prieš įvežant prekes į susitariančiųjų šalių muitų teritoriją arba prieš jas iš jos išvežant. 4. 1 ir 2 dalyse nurodytas įvežimo ir išvežimo bendrųjų deklaracijų iki 2010 m. gruodžio 31 d. pateikti neprivaloma, jei pereinamojo laikotarpio nuostatos, kuriomis atleidžiama nuo prievolės teikti tokias deklaracijas, bus taikomos Bendrijoje. Jeigu įvežimo arba išvežimo bendroji deklaracija vadovaujantis 1 pastraipa nepateikiama, muitinė turi atlikti 9e straipsnyje nurodytą muitinės saugumo rizikos analizę ne vėliau kaip iki įvežamų arba išvežamų prekių pateikimo, prireikus remdamasi bet kokia šių prekių deklaracija arba bet kokia kita turima informacija. 5. Kiekviena susitariančioji šalis nurodo asmenis, kurie privalo teikti įvežimo arba išvežimo bendrąsias deklaracijas, ir kompetentingas institucijas, kurioms jos įteikiamos. 6. Šio protokolo I priede nustatyta: – įvežimo arba išvežimo bendrosios deklaracijos forma ir turinys; – įvežimo arba išvežimo bendrosios deklaracijos teikimo išimtys; – įvežimo arba išvežimo bendrosios deklaracijos teikimo vieta; – įvežimo arba išvežimo bendrosios deklaracijos teikimo terminas; – kitos šiam straipsniui taikyti būtinos nuostatos. 7. Muitinės deklaracija gali būti naudojama kaip įvežimo arba išvežimo bendroji deklaracija, jeigu joje pateikti visi bendrajai deklaracijai būtini duomenys. 9d straipsnis Įgaliotasis ūkinės veiklos vykdytojas 1. Jeigu laikomasi šio protokolo II priede nustatytų kriterijų, susitariančioji šalis suteikia įgaliotojo ūkinės veiklos vykdytojo statusą visiems jos muitų teritorijoje įsteigtiems ūkinės veiklos vykdytojams. Kartais tam tikromis sąlygomis suteikiant tam tikros kategorijos įgaliotųjų ūkinės veiklos vykdytojų statusą, gali būti nesilaikoma prievolės būti įsisteigusiems susitariančiosios šalies muitų teritorijoje, atsižvelgiant visų pirma į tarptautinius susitarimus su trečiosiomis šalims. Be to, kiekviena susitariančioji šalis nusprendžia, ar oro ar jūrų bendrovei, neįsteigtai jos teritorijoje, bet turinčiai joje regioninę atstovybę, gali būti suteiktas šis statusas ir kokiomis sąlygomis. Įgaliotajam ūkinės veiklos vykdytojui taikomi supaprastinti su saugumu susiję muitiniai tikrinimai. Laikantis 2 dalyje nurodytų taisyklių ir sąlygų, vienos susitariančiosios šalies suteiktą įgaliotojo ūkinės veiklos vykdytojo statusą pripažįsta kita susitariančioji šalis, nepanaikinant teisės atlikti muitinius tikrinimus, visų pirma siekiant įgyvendinti susitarimus su trečiosiomis šalimis, kuriuose numatytos įgaliotųjų ūkinės veiklos vykdytojų statuso abipusio pripažinimo priemonės. 2. Šio protokolo II priede nustatyta: – įgaliotojo ūkinės veiklos vykdytojo statuso suteikimo taisyklės, pirmiausia šio statuso suteikimo kriterijai ir sąlygos; – galimų suteikti supaprastinimų pobūdis; – įgaliotojo ūkinės veiklos vykdytojo statuso laikino sustabdymo arba panaikinimo taisyklės; – informacijos apie įgaliotuosius ūkinės veiklos vykdytojus mainų tarp susitariančiųjų šalių taisyklės; – kitos šiam straipsniui taikyti būtinos nuostatos. 9e straipsnis Saugumo muitiniai tikrinimai ir saugumo rizikos valdymas 1. Muitiniai tikrinimai, išskyrus neplanuotus tikrinimus, grindžiami rizikos analize, atlikta naudojant automatines duomenų apdorojimo technines priemones. 2. Kiekviena susitariančioji šalis nustato savo rizikos valdymo sistemą, rizikos kriterijus ir prioritetines saugumo tikrinimo sritis. 3. Susitariančiosios šalys pripažįsta viena kitos saugumo rizikos valdymo sistemų lygiavertiškumą. 4. Susitariančiosios šalys bendradarbiauja siekdamos: – keistis informacija, leidžiančia gerinti ir sustiprinti jų rizikos analizę ir saugumo tikrinimų veiksmingumą, – per tinkamą laikotarpį nustatyti bendrą rizikos valdymo sistemą, bendrus rizikos kriterijus, bendras prioritetines tikrinimo sritis ir įdiegti bendrą elektroninę rizikos valdymo sistemą. 5. EEE jungtinis komitetas priima šiam straipsniui taikyti būtinas nuostatas. 9f straipsnis Muitinės saugumo priemonių įgyvendinimo priežiūra 1. EEE jungtinis komitetas nustato taisykles, kurių laikydamosi susitariančiosios šalys gali užtikrinti šio skyriaus įgyvendinimo priežiūrą ir tikrinti, ar laikomasi šio protokolo skyriaus ir I bei II priedų nuostatų. 2. Priežiūrą atliekama: – periodiškai vertinant šio skyriaus įgyvendinimą, visų pirma muitinės saugumo priemonių lygiavertiškumą, – tiriant, kaip pagerinti šio skyriaus nuostatų taikymą arba jas pakeisti, kad būtų galima geriau pasiekti jo tikslų; – rengiant abiejų šalių specialistų teminius posėdžius konkretiems klausimams apsvarstyti ir administracinėms procedūroms nagrinėti, įskaitant tikrinimus vietoje. 3. Priemonės, kurių imtasi taikant šį straipsnį, turi nepažeisti atitinkamų ūkinės veiklos vykdytojų teisių. 9g straipsnis Profesinės paslapties ir asmens duomenų apsauga Informacija, kuria susitariančiosios šalys keičiasi taikydamos šio skyriaus nuostatas, saugoma vadovaujantis profesinės paslapties ir asmens duomenų apsaugos teisės aktais, taikomais toje susitariančioje šalyje, kuriai ji pateikta. Informacija neperduodama kitiems asmenims, susitariančiosios šalies kompetentingoms institucijoms ir nenaudojama šių institucijų kitais nei šiame skyriuje nurodytais tikslais. 9h straipsnis Teisės raida 1. Visi EB teisės aktų pakeitimai, susiję su šiame protokolo skyriuje ir I bei II prieduose nustatytomis susitariančiųjų šalių teisėmis ir prievolėmis, svarstomi šiame straipsnyje nustatyta tvarka. 2. Kai Bendrija parengia naują šiuo skyriumi reglamentuojamos srities teisės aktą, ji neoficialiai klausia susijusios ELPA valstybės specialistų nuomonės Susitarimo 99 straipsnyje nustatyta tvarka. 3. Šio protokolo skyriaus ir I bei II priedų pakeitimai, būtini siekiant atsižvelgti į su šio skyriaus dalykais susijusių Bendrijos teisės aktų raidą, priimami kuo anksčiau, kad juos, laikantis susitariančiųjų šalių vidaus procedūrų, būtų galima pradėti taikyti tuo pačiu metu kaip ir Bendrijos teisės aktų pakeitimus. Jeigu sprendimo negalima priimti taip, kad būtų įmanoma jį pradėti taikyti tuo pačiu metu, sprendimo projekte numatyti pakeitimai, kai tai įmanoma, taikomi laikinai, laikantis susitariančiųjų šalių vidaus procedūrų. 4. Bendrija užtikrina, kad svarstant su atitinkama ELPA valstybe susijusius klausimus, Reglamentu (EEB) Nr. 2913/92, nustatančiu Bendrijos muitinės kodeksą, įsteigtame Muitinės kodekso komitete stebėtojo teisėmis dalyvautų atitinkamos ELPA valstybės specialistas. 9i straipsnis Apsaugos priemonės ir laikinas šio skyriaus nuostatų taikymo sustabdymas 1. Jeigu susitariančioji šalis nesilaiko šio skyriaus sąlygų arba susitariančiosiose šalyse buvo pažeistas muitinės saugumo priemonių lygiavertiškumo principas, kita susitariančioji šalis, pasikonsultavusi EEE jungtiniame komitete, gali laikinai sustabdyti dalies ar visų šio skyriaus nuostatų taikymą arba imtis kitų atitinkamų priemonių, kurių taikymo sritis ir trukmė apribojama tiek, kiek būtina padėčiai ištaisyti. Susitarimo 112–114 straipsniai taikomi mutatis mutandis . 2. Jeigu muitinės saugumo priemonių lygiavertiškumo principas buvo pažeistas, nes nebuvo priimti 9h straipsnio 3 dalyje nurodyti pakeitimai, skyriaus nuostatų taikymas laikinai sustabdomas nuo atitinkamų Bendrijos teisės aktų taikymo pradžios, nebent EEE jungtinis komitetas, išnagrinėjęs tolesnio jų taikymo priemones, nusprendžia kitaip. 9j straipsnis Viešoji tvarka Šios skyriaus nuostatos netrukdo taikyti susitariančiųjų šalių arba Bendrijos valstybių narių įvestų prekių importo, eksporto arba tranzito draudimų arba apribojimų, jei jie yra pateisinami viešosios teisės ir tvarkos, visuomenės saugumo, visuomenės dorovės, žmonių, gyvūnų ar augalų sveikatos bei gyvybės, aplinkos apsaugos, nacionalinių meno, istorijos ar archeologijos vertybių apsaugos, pramoninės ir komercinės nuosavybės apsaugos sumetimais. 9k straipsnis ELPA priežiūros institucijos kompetencija Taikant šį protokolo skyrių ir I bei II priedus, prieš imdamasi veiksmų ELPA priežiūros institucija pradeda konsultacijas vadovaudamasi Susitarimo 109 straipsnio 2 dalimi. 9l straipsnis Priedai Šio protokolo priedai yra neatskiriama jo dalis. Įterpiami šie priedai: I PRIEDAS ĮVEŽIMO IR IŠVEŽIMO BENDROSIOS DEKLARACIJOS 1 straipsnis Įvežimo ir išvežimo bendrosios deklaracijos forma ir turinys 1. Įvežimo arba išvežimo bendroji deklaracija pateikiama informacinėmis priemonėmis. Gali būti naudojami ir verslo, uostų arba transporto dokumentai, jeigu juose yra būtini duomenys. 2. Įvežimo arba išvežimo bendrojoje deklaracijoje pateikiami Reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas,[12] (toliau – Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93) 30A priede nurodyti duomenys. Ji pildoma vadovaujantis nurodyto priedo aiškinamosiomis pastabomis. Bendrąją deklaraciją pasirašo ją užpildęs asmuo. 3. Muitinė leidžia pateikti įvežimo bendrąją deklaraciją popieriuje arba muitinių tarpusavio susitarimu ją pakeisti bet kokia kita priemone, tik susiklosčius kuriai nors iš šių aplinkybių: a) neveikia muitinės kompiuterinė sistema; b) neveikia asmens, teikiančio įvežimo bendrąją deklaraciją, elektroninė programa, su sąlyga, kad muitinė taikys tokį rizikos valdymą, kokį taiko įvežimo arba išvežimo bendrosioms deklaracijoms, pateiktoms informacinėmis priemonėmis. Įvežimo bendrąją deklaraciją popieriuje pasirašo ją užpildęs asmuo. Prireikus įvežimo bendrosios deklaracijos popieriuje pateikiamos kartu su krovinio aprašais arba kitais tinkamais aprašais ir jose įrašomi 2 dalyje nurodyti duomenys. 4. Kiekviena susitariančioji šalis nustato sąlygas ir taisykles, kurių laikydamasis įvežimo arba išvežimo bendrąją deklaraciją pateikiantis asmuo gali keisti tam tikrus deklaracijos duomenis po tai, kai ją pateikė. 2 straipsnis Įvežimo arba išvežimo bendrosios deklaracijos teikimo išimtys 1. Įvežimo arba išvežimo bendrosios deklaracijos nereikalaujama šioms prekėms: a) elektros energijai; b) vamzdynais gabenamoms prekėms; c) laiškams, atvirukams ir spaudiniams, įskaitant įrašytus elektroninėse laikmenose; d) pagal Pasaulinės pašto sąjungos konvencijos taisykles vežamoms prekėms; e) prekėms, dėl kurių susitariančiųjų šalių teisės aktais leidžiama pateikti žodinę muitinės deklaraciją arba tiesiog kirsti sieną, išskyrus padėklus, konteinerius ir kelių, geležinkelių, oro, jūros bei vidaus vandenų transporto priemones, naudojamas pagal vežimo sutartį; f) keleivių asmeniniame bagaže vežamoms prekėms; g) prekėms, vežamoms su ATA ir CPD knygelėmis; h) prekėms, kurioms taikomi atleidimai nuo muitų, nustatyti 1961 m. balandžio 18 d. Vienos konvencijoje dėl diplomatinių santykių, 1963 m. balandžio 24 d. Vienos konvencijoje dėl konsulinių santykių ar kitose konsulinėse konvencijose arba 1969 m. gruodžio 16 d. Niujorko konvencijoje dėl specialiųjų misijų; i) ginklams ir karinei įrangai, kurie į susitariančiosios šalies muitų teritoriją įvežami arba iš jos išvežami už karinę gynybą atsakingų susitariančiųjų šalių institucijų, kariniu transportu arba tik karinių institucijų naudojamu transportu; j) toliau nurodytoms prekėms, tiesiogiai įvežamoms į susitariančiosios šalies muitų teritoriją iš gręžimo ar gavybos platformų, kurias valdo susitariančiosios šalies muitų teritorijoje įsteigtas asmuo, arba atvirkščiai: - prekėms, kurios panaudotos minėtose platformose statybos, remonto, techninės priežiūros ar perstatymo tikslais; - prekėms, panaudotoms minėtoms platformoms įrengti; kitoms į nurodytas platformas tiekiamoms prekėms, kurios ten naudojamos arba vartojamos; produktų atliekoms iš minėtų platformų; k) krovinių prekėms, kurių tikroji vertė neviršija 22 EUR, jei muitinė, gavusi ūkinės veiklos vykdytojo sutikimą, sutinka atlikti rizikos analizę naudodamasi ūkinės veiklos vykdytojo sistemoje saugomais arba jos pateiktais duomenimis; l) prekėms, gabenamoms su 302-ąja forma, nurodyta 1951 m. birželio 19 d. Londone pasirašytoje Šiaurės Atlanto sutarties šalių konvencijoje dėl šių šalių ginkluotųjų pajėgų statuso. 2. Įvežimo arba išvežimo bendrosios deklaracijos nereikalaujama susitariančiosios šalies ir trečiosios šalies saugumo srityje sudarytame tarptautiniame susitarime numatytais atvejais, jeigu laikomasi protokolo 9b straipsnio 3 dalyje nurodytos procedūros. 3. Įvežimo arba išvežimo bendrosios deklaracijos Bendrijoje nereikalaujama Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 181c straipsnio j punkte, 592a straipsnio j punkte ir 842a straipsnio antros įtraukos b punkte nurodytais atvejais. 3 straipsnis Įvežimo arba išvežimo bendrosios deklaracijos teikimo vieta 1. Įvežimo bendroji deklaracija teikiama susitariančiosios šalies, į kurios muitų teritoriją prekės buvo įvežtos iš trečiosios šalies, kompetentingai institucijai. Muitinės įstaiga atlieka rizikos analizę, remdamasi šioje deklaracijoje pateiktais duomenimis, ir jos nuomone būtinus saugumo muitinius tikrinimus, įskaitant atvejus, kai prekės skirtos kitai susitariančiajai šaliai. 2. Išvežimo bendroji deklaracija teikiama susitariančiosios šalies, kurios muitų teritorijoje atliekami išvežimo į trečiąsias šalis formalumai, kompetentingai institucijai. Tačiau muitinės eksporto deklaracija, naudojama kaip išvežimo bendroji deklaracija, teikiama susitariančiosios šalies, kurios muitų teritorijoje atliekami eksporto į trečiąsias šalis formalumai, kompetentingai muitinės įstaigai. Kompetentinga įstaiga atlieka rizikos analizę, remdamasi toje deklaracijoje nurodytais duomenimis, ir jos nuomone būtinus saugumo muitinius tikrinimus. 3. Kai prekės iš susitariančiosios šalies muitų teritorijos vežamos į trečiąją šalį per kitos susitariančiosios šalies muitų teritoriją, pirmos susitariančiosios šalies kompetentinga institucija pateikia 1 straipsnio 2 dalyje nurodytus duomenis antrosios susitariančiosios šalies kompetentingai institucijai. Susitariančiosios šalys deda pastangas, kad prisijungtų ir naudotų bendrą duomenų perdavimo sistemą, kurioje būtų saugomi visi atitinkamų prekių išvežimo patvirtinimo duomenys. EEE jungtinis komitetas gali nurodyti atvejus, kai šių duomenų perdavimas nebūtinas, jeigu tokiais atvejais nepažeidžiamas šiuo susitarimu užtikrintas saugumo lygis. Jei susitariančiosios šalys negali perduoti 1 pastraipoje nurodytų duomenų nuo šio protokolo taikymo dienos, prekių, vežamų iš vienos susitariančiosios šalies teritorijos į trečiąją šalį per kitos susitariančiosios šalies muitų teritoriją, išskyrus tiesioginį gabenimą oro transportu, išvežimo bendroji deklaracija teikiama išskirtinai antrosios susitariančiosios šalies kompetentingai institucijai. 4 straipsnis Įvežimo arba išvežimo bendrosios deklaracijos teikimo terminas 1. Įvežimo arba išvežimo bendrosios deklaracijos teikimo terminai nurodyti Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 184a ir 592b straipsniuose. 2. Laikantis protokolo 9b straipsnio 3 dalyje nurodytos tvarkos, 1 dalyje nurodyti terminai netaikomi, jeigu susitariančiosios šalies ir trečiųjų šalių saugumo srities tarptautiniuose susitarimuose nustatyta kitaip. II PRIEDAS ĮGALIOTASIS ŪKINĖS VEIKLOS VYKDYTOJAS I antraštinė dalis Įgaliotojo ūkinės veiklos vykdytojo statuso suteikimas 1 straipsnis Bendrosios nuostatos 1. Įgaliotojo ūkinės veiklos vykdytojo statusas suteikiamas remiantis šiais kriterijais: - palankūs duomenys apie muitinės nustatytų reikalavimų laikymąsi praeityje, - veiksminga prekybos ir prireikus transporto registrų tvarkymo sistema, sudaranti galimybes atlikti atitinkamą muitinį tikrinimą, - prireikus finansinio mokumo įrodymas, ir - jei taikoma, tinkami saugumo ir saugos standartai. 2. Kiekviena susitariančioji šalis nustato įgaliotojo ūkinės veiklos vykdytojo statuso suteikimo tvarką ir statuso teisines pasekmes. 3. Susitariančiosios šalys užtikrina, kad muitinė tikrintų, kaip įgaliotasis ūkinės veiklos vykdytojas laikosi jam taikomų reikalavimų ir kriterijų, ir pakartotinai tikrintų, kaip laikomasi šių reikalavimų ir kriterijų, iš esmės pasikeitus šios srities teisės aktams arba susidarius naujai padėčiai, kai galima pagrįstai manyti, kad įgaliotasis ūkinės veiklos vykdytojas nesilaiko jam taikomų reikalavimų ir kriterijų. 2 straipsnis Praeities duomenys 1. Praeities duomenys apie muitinės nustatytų reikalavimų laikymąsi laikomi palankiais, jeigu per paskutiniuosius trejus metus iki prašymo pateikimo šiurkščiai arba pakartotinai muitinės taisyklių nėra pažeidęs nė vienas iš toliau nurodytų asmenų: a) pareiškėjas; b) pareiškėjo bendrovei vadovaujantys ar jos valdymą kontroliuojantys asmenys; c) jeigu yra, pareiškėjo teisinis atstovas muitinės klausimais; d) asmuo, pareiškėjo bendrovėje atsakingas už muitinės klausimus. 2. Duomenys apie muitinės nustatytų reikalavimų laikymąsi gali būti laikomi palankiais ir tada, kai, kompetentingos muitinės nuomone, pažeidimai nėra reikšmingi atsižvelgiant į muitinės operacijų skaičių ar apimtį ir nekelia abejonių dėl pareiškėjo sąžiningumo. 3. Jeigu pareiškėjo bendrovę kontroliuojantys asmenys yra įsteigti ar nuolat gyvena trečiojoje šalyje, jų atitiktį muitinės nustatytiems reikalavimams muitinė nustato remdamasi jai prieinamais registrais ir informacija. 4. Jeigu pareiškėjas yra įsteigtas trumpiau nei trejus metus, jo atitiktį muitinės nustatytiems reikalavimams muitinė nustato remdamasi jai prieinamais registrais ir informacija. 3 straipsnis Veiksminga prekybos ir transporto registrų tvarkymo sistema Kad muitinė galėtų pripažinti, jog pareiškėjas naudoja veiksmingą prekybos ir prireikus transporto registrų tvarkymo sistemą, pareiškėjas turi atitikti šiuos reikalavimus: a) naudoti apskaitos sistemą, atitinkančią toje valstybėje narėje, kurioje laikomi jo apskaitos registrai, taikomus bendrai pripažintus apskaitos principus, ir palengvinančią audito metodais pagrįstą muitinį tikrinimą; b) suteikti muitinei fizinę ar elektroninę prieigą prie muitinės veiklos ir prireikus transporto veiklos apskaitos registrų; c) turėti administracinę struktūrą, atitinkančią įmonės pobūdį ir dydį ir tinkančią prekių srautams valdyti, taip pat vykdyti vidaus kontrolę, padedančią nustatyti neteisėtus ar reikalavimų neatitinkančius sandorius; d) prireikus turėti priimtinas importo ir (arba) eksporto licencijų ir leidimų valdymo procedūras; e) taikyti priimtinas įmonės registrų ir informacijos saugojimo bei apsaugos nuo informacijos praradimo procedūras; f) užtikrinti, kad darbuotojai žinotų apie būtinybę informuoti muitinę apie visus atvejus, kai išaiškėja reikalavimų laikymosi sunkumai, ir užmegzti ryšius, tinkamus muitinei informuoti apie tokius atvejus; g) taikyti tinkamas informacinių technologijų apsaugos priemones, skirtas pareiškėjo kompiuterinei sistemai apsaugoti nuo neteisėto įsilaužimo ir saugiam pareiškėjo dokumentų laikymui. 4 straipsnis Finansinis mokumas 1. Šiame straipsnyje mokumu vadinama gera finansinė padėtis, kuri leidžia pareiškėjui vykdyti įsipareigojimus, tinkamai atsižvelgus į vykdomo verslo ypatybes. 2. Su pareiškėjo mokumu susijusi sąlyga laikoma patenkinta, jeigu galima įrodyti jo mokumą paskutiniuosius trejus metus. 3. Jeigu pareiškėjas yra įsteigtas prieš mažiau nei trejus metus, jo finansinis mokumas vertinamas remiantis prieinamais registrais ir informacija. 5 straipsnis Saugumo ir saugos standartai 1. Pareiškėjo saugumo ir saugos standartai laikomi priimtinais, jeigu laikomasi toliau nurodytų sąlygų: a) pastatai, naudojami pagal sertifikatą vykdomoms operacijoms, yra pastatyti iš medžiagų, atsparių bandymams neteisėtai patekti į vidų ir apsaugančių nuo neteisėto įsilaužimo; b) yra įdiegtos tinkamos kontrolės priemonės, užkertančios kelią bandymams neteisėtai patekti į krovos vietas, krovimo dokus ir krovinių saugojimo vietas; c) tvarkant prekes taikomos priemonės, neleidžiančios papildomai pakrauti, pakeisti ar paimti kokių nors medžiagų arba atidaryti krovinio vienetų; d) prireikus taikomos importo ir (arba) eksporto licencijų, susijusių su draudimais ir apribojamais, tvarkymo procedūros, kuriomis kontroliuojamos prekės atskiriamos nuo kitų prekių; e) pareiškėjas yra įgyvendinęs priemones, leidžiančias tiksliai nustatyti jo verslo partnerių tapatybę ir taip užtikrinti tarptautinės tiekimo grandinės saugumą; f) pareiškėjas, kiek leidžia teisės aktai, atlieka būsimų darbuotojų, kurie dirbs saugumo požiūriu svarbų darbą, su saugumu susijusį tikrinimą ir periodinius darbuotojų patikimumo tikrinimus; g) pareiškėjas užtikrina, kad atitinkami jo darbuotojai aktyviai dalyvautų informuotumo apie saugumą didinimo programose. 2. Jeigu susitariančiosiose šalyse įsisteigęs pareiškėjas turi tarptautiniu mastu pripažįstamą saugumo ir (arba) saugos sertifikatą, išduotą vadovaujantis tarptautinėmis konvencijomis, Europos saugumo ir (arba) saugos sertifikatą, išduotą vadovaujantis Bendrijos teisės aktais, Tarptautinės standartizacijos organizacijos tarptautinį standartą arba Europos standartų organizacijų Europos standartą, arba kokį kitą pripažintą sertifikatą, laikoma, kad jis atitinka 1 dalyje nustatytus kriterijus, jeigu šių sertifikatų išdavimo kriterijai yra tokie patys, kaip šiame protokolo nustatyti kriterijai, arba jiems lygiaverčiai. II antraštinė dalis Įgaliotiesiems ūkinės veiklos vykdytojams teikiamos lengvatos 6 straipsnis Įgaliotiesiems ūkinės veiklos vykdytojams teikiamos lengvatos Įgaliotiesiems ūkinės veiklos vykdytojams muitinė gali suteikti toliau nurodytas lengvatas: - kompetentinga muitinės įstaiga prieš įvežant prekes į muitų teritoriją arba prieš jas iš jos išvežant gali informuoti įgaliotąjį ūkinės veiklos vykdytoją apie tai, kad atlikus saugumo ir saugos rizikos analizę krovinys buvo atrinktas fiziniam tikrinimui; apie tai pranešama tik tuo atveju, jei tai nekenkia numatomam tikrinimui; tačiau muitinė gali atlikti fizinį tikrinimą, net jeigu įgaliotasis ūkinės veiklos vykdytojas prieš tai nebuvo apie tai informuotas; - įgaliotasis ūkinės veiklos vykdytojas gali teikti įvežimo ir išvežimo bendrąsias deklaracijas, kurioms taikomi mažesni teiktinų duomenų reikalavimai, nurodyti Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 30A priede; tačiau jei įgaliotasis ūkinės veiklos vykdytojas yra vežėjas, ekspeditorius arba muitinės tarpininkas, jam mažesni reikalavimai taikomi tik tuomet, jei jis veikia importuojant arba eksportuojant įgaliotojo ūkinės veiklos vykdytojo prekes; - įgaliotajam ūkinės veiklos vykdytojui taikomas ne toks griežtas kaip kitiems ūkinės veiklos vykdytojams fizinis ir dokumentų tikrinimas, tačiau muitinė, atsižvelgdama į konkrečią grėsmę arba vykdydama kitų nei muitų teisės aktų nustatytas tikrinimo prievoles, gali nuspręsti tokį tikrinimą sugriežtinti; - jeigu atlikusi rizikos analizę kompetentinga muitinė nusprendžia išsamiau ištirti krovinį, kurio įvežimo arba išvežimo bendrąją deklaraciją arba muitinės deklaraciją pateikė įgaliotasis ūkinės veiklos vykdytojas, būtiną tikrinimą ji atlieka pirmumo tvarka. Įgaliotojo ūkinės veiklos vykdytojo prašymu ir gavus atitinkamos muitinės sutikimą, tikrinimą galima atlikti kitoje nei šios muitinės paprastai atliekamų tikrinimų vietoje. III antraštinė dalis Įgaliotojo ūkinės veiklos vykdytojo statuso galiojimo sustabdymas ir panaikinimas 7 straipsnis Statuso galiojimo sustabdymas 1. Muitinė, suteikusi įgaliotojo ūkinės veiklos vykdytojo statusą, sustabdo jo galiojimą šiais atvejais: a) kai nustatyta, kad nesilaikoma įgaliotojo ūkinės veiklos vykdytojo statuso suteikimo reikalavimų ir kriterijų; b) kai muitinė turi pakankamai pagrindo manyti, kad įgaliotasis ūkinės veiklos vykdytojas įvykdė veiksmą, dėl kurio gali būti iškelta baudžiamoji byla ir kuris yra susijęs su muitinės taisyklių pažeidimu; c) kai įgaliotasis ūkinės veiklos vykdytojas to prašo, nes laikinai negali laikytis šio statuso suteikimo reikalavimų arba kriterijų. 2. Pirmos pastraipos b punkte nurodytu atveju muitinė gali nuspręsti nesustabdyti įgaliotojo ūkinės veiklos vykdytojo statuso galiojimo, jeigu, jos nuomone, pažeidimas nėra reikšmingas atsižvelgiant į muitinės operacijų skaičių ar apimtį ir nekelia abejonių dėl įgaliotojo ūkinės veiklos vykdytojo sąžiningumo. 3. Jei tai būtina dėl grėsmės piliečių saugumui ir saugai, visuomenės sveikatai ar aplinkai pobūdžio arba dydžio, sprendimas dėl galiojimo sustabdymo įsigalioja nedelsiant. 4. Galiojimo sustabdymas neturi poveikio jokiai muitinės procedūrai, kuri buvo pradėta iki galiojimo sustabdymo dienos ir dar nebuvo baigta. 5. Kiekviena susitariančioji šalis nustato galiojimo sustabdymo trukmę, sudarydama galimybes įgaliotajam ūkinės veiklos vykdytojui ištaisyti padėtį. 6. Kai ūkinės veiklos vykdytojas muitinės pageidavimu ėmėsi būtinų priemonių, kad atitiktų visus įgaliotiesiems ūkinės veiklos vykdytojams keliamus reikalavimus ir kriterijus, atitinkama muitinė atšaukia galiojimo sustabdymą. 8 straipsnis Statuso panaikinimas 1. Muitinė, suteikusi įgaliotojo ūkinės veiklos vykdytojo statusą, panaikina jo galiojimą šiais atvejais: a) jeigu įgaliotasis ūkinės veiklos vykdytojas padaro šiurkštų muitinės taisyklių pažeidimą ir nebeturi teisės apskųsti atitinkamo sprendimo; b) jeigu įgaliotasis ūkinės veiklos vykdytojas per 7 straipsnio 5 dalyje nurodytą galiojimo sustabdymo laikotarpį nesiima būtinų priemonių; c) įgaliotojo ūkinės veiklos vykdytojo prašymu. 2. Tačiau 1 dalies a punkte nurodytu atveju muitinė gali nuspręsti nepanaikinti įgaliotojo ūkinės veiklos vykdytojo statuso, jeigu, jos nuomone, pažeidimas nėra reikšmingas atsižvelgiant į muitinės operacijų skaičių ar apimtį ir nekelia abejonių dėl įgaliotojo ūkinės veiklos vykdytojo sąžiningumo. 3. Panaikinimas įsigalioja kitą dieną po pranešimo apie jį. IV antraštinė dalis Informacijos mainai 9 straipsnis Informacijos mainai Europos Komisija ir atitinkamos ELPA valstybės muitinė periodiškai keičiasi tokiais duomenimis apie jų įgaliotuosius ūkinės veiklos vykdytojus: a) ūkinės veiklos vykdytojo registracijos kodas (TIN kodas (Prekybininko identifikavimo kodas) su EORI (Ūkinės veiklos vykdytojo registracija ir identifikavimas) teisės aktais suderinamu formatu); b) įgaliotojo ūkinės veiklos vykdytojo vardas, pavardė (pavadinimas) ir adresas; c) dokumento, kuriuo jam buvo suteiktas įgaliotojo ūkinės veiklos vykdytojo statusas, numeris; d) dabartinis statusas (galiojantis, sustabdytas, panaikintas); e) statuso keitimo laikotarpiai; f) data, nuo kurios įsigaliojo sertifikatas; g) sertifikatą suteikusi institucija. [1] Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2913/92, nustatantis Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 302, 1992 10 19, p. 1). [2] Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (OL L 253, 1993 10 11, p. 1). [3] 2005 m. balandžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 648/2005, iš dalies keičiantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2913/92, nustatantį Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 117, 2005 5 4, p. 13). [4] 2006 m. gruodžio 18 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1875/2006, iš dalies keičiantis Komisijos reglamentą (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantį Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (OL L 360, 2006 12 19, p. 64). [5] OL L 305, 1994 11 30, p. 6. [6] OL L 302, 1992 10 19, p. 1. [7] OL L 117, 2005 5 4, p. 13. [8] 2005 m. balandžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 648/2005, iš dalies keičiantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2913/92, nustatantį Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 117, 2005 5 4, p. 13). [9] 2006 m. gruodžio 18 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1875/2006, iš dalies keičiantis Reglamentą (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantį Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (OL L 360, 2006 12 19, p. 64). [10] OL L 296, 2000 11 23, p. 41. [11] [Konstituciniai reikalavimai nenurodyti.] [12] OL L 253, 1993 10 11 su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1875/2006 (OL L 360, 2006 12 19).