Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatomos specialios giliavandenių žuvų išteklių žvejybos šiaurės rytų Atlante sąlygos bei žvejybos šiaurės rytų Atlanto tarptautiniuose vandenyse nuostatos ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 2347/2002 /* COM/2012/0371 final - 2012/0179 (COD) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO BENDROSIOS APLINKYBĖS Giliavandenių žuvų žvejyba šiaurės rytų Atlante daugiausia užsiima tradicinės priekrantės žvejybos laivynai (Portugalijoje) ir dideli už bazinių uostų teritorijų ribų žvejojantys traleriai (Prancūzijoje ir Ispanijoje). Bendras iš šių laivų iškraunamų giliavandenių žuvų kiekis sudaro 1 % visų šiaurės rytų Atlante sužvejotų iškraunamų žuvų kiekio, nors kai kurių žvejų bendruomenių ekonominis gyvybingumas tam tikru mastu priklauso nuo giliavandenių žuvų žvejybos. Ši žvejyba vykdoma Sąjungos vandenyse ir Žvejybos šiaurės rytų Atlante komisijos (angl. NEAFC) susitarimais reguliuojamuose tarptautiniuose vandenyse. Giliavandenių žuvų ištekliai yra žuvų ištekliai, sužvejojami vandenyse, kurie nepriklauso kontinentinių šelfų pagrindinėms žvejybos vietoms. Jie pasiskirstę aplink kontinentinius šlaitus arba susiję su povandeniniais kalnais. Detaliai giliavandenių žuvų žvejybos galimybės pradėtos valdyti (taikant bendrą leidžiamą sužvejoti kiekį, didžiausias žvejybos pastangas) tik 2003 m. Iki tol ši žvejyba buvo beveik nereguliuojama ir iš dalies pasižymėjo tipiniais varžymosi dėl žuvies požymiais, kurių rezultatas – išteklių išeikvojimas. Nuo žvejybos galimybių valdymo pradžios buvo įdiegtos tam tikros techninės priemonės, kuriomis apribojamas kai kurių įrankių naudojimas gilesniuose vandenyse arba draudžiama žvejyba tam tikruose rajonuose, kuriuose jūros dugnas pasižymi gausia biologine įvairove. Šie žvejybos atskiruose rajonuose draudimai yra „Natura 2000“ teritorijų tinklo, kurį sudarė valstybės narės pagal Buveinių direktyvą[1], tąsa, įgyvendinama pagal bendrą žuvininkystės politiką (BŽP), arba bendro pobūdžio prevencinės priemonės. NEAFC parengtas giliavandenių žuvų žvejybos priemones, kurios buvo priimtos ir perkeltos į Sąjungos teisę, sudaro statomųjų žiauninių tinklų naudojimo draudimas, žvejybos tam tikruose rajonuose draudimai siekiant apsaugoti dugno buveines, kurios yra pagrindinis biologinės įvairovės šaltinis (priskiriamos pažeidžiamoms jūros ekosistemoms), viršutinės didžiausių per metus panaudojamų žvejybos pastangų ribos nustatymas ir esamos žvejybos veiklos žemėlapio sudarymas siekiant, kad naujose vietose arba naujas rūšis būtų galima žvejoti tik atlikus poveikio aplinkai įvertinimą. Šios ir kitos NEAFC rekomenduotos techninės priemonės prieš įsigaliojant Lisabonos sutarčiai buvo įgyvendinamos metiniu Tarybos reglamentu dėl žvejybos galimybių; po sutarties įsigaliojimo visam šiaurės rytų Atlantui galioja pereinamojo laikotarpio tvarka[2], įskaitant NEACF priimtas priemones. Regioninių žuvininkystės valdymo organizacijų nereguliuojamiems tarptautiniams vandenims Sąjunga, atsiliepdama į JT Generalinės Asamblėjos rezoliuciją 61/105[3] dėl tausaus giliavandenių žuvų žvejybos valdymo, priėmė specialų reglamentą, kuriuo uždraudžiamas dugninių žvejybos įrankių naudojimas atviroje jūroje be išankstinio poveikio vertinimo (Reglamentas (EB) Nr. 734/2008). Nuo 2002 m. Sąjunga yra įdiegusi specialią žvejybos laivams, užsiimantiems giliavandenių žuvų žvejyba šiaurės rytų Atlante, taikomą išteklių naudojimo tvarką (Reglamentas (EB) Nr. 2347/2002), kurią sudaro keturi komponentai: pajėgumų apribojimas, duomenų rinkimas, pastangų stebėsena ir kontrolė. Iki šiol taikytos priemonės nepadėjo veiksmingai išspręsti pagrindinių žuvininkystės problemų, kaip antai: (1) didelė žvejybos žala šiems ištekliams – daugelis jų gali atlaikyti tik per ilgą laikotarpį ištęstą nedidelio intensyvumo žvejybą, kuri nėra ekonomiškai perspektyvi; (2) žvejybos dugniniais tralais, kurių naudojimas, palyginti su kitais įrankiais, kelia didžiausią grėsmę suardyti nepakeičiamas ir pažeidžiamas jūros ekosistemas. Jau padarytos žalos apimtis nežinoma; (3) giliavandenių žuvų žvejybos tralais, kuriuos naudojant sužvejojamas didelis kiekis nepageidaujamų rūšių giliavandenių žuvų (vidutiniškai 20–40 % svorio, atskirais atvejais ši dalis gali būti daug didesnė); (4) tausaus žvejybos intensyvumo lygio nustatymas remiantis mokslinėmis rekomendacijomis – tai padaryti yra ypač sunku. Kadangi giliavandeniai ištekliai yra itin pažeidžiami žvejybos, jie gali būti išeikvoti per labai trumpą laikotarpį, o jų atsikūrimas gali užtrukti labai ilgai arba jie gali iš viso neatsikurti. Išteklių biologinė būklė beveik nežinoma. Kai kurie laikomi išeikvotais, kitų būklė pradėjo stabilizuotis išlaikant neintensyvų jų naudojimą. Apskritai jų žvejyba nėra tausi. Žvejybos galimybės buvo sistemingai mažinamos nuo pat jų reguliavimo pradžios. Mokslinių tyrimų biologinių duomenų ko gero nepakaks, kad artimiausiais metais būtų galima išsamiai analitiškai įvertinti išteklių būklę. Komisija nagrinėja būdus, kaip ateinančiu programavimo laikotarpiu pagerinti giliavandenių žuvų rūšių mokslinių tyrimų ir duomenų rinkimo sistemą. Dėl informacijos trūkumo giliavandenių žuvų ištekliams šiuo metu negali būti taikomas valdymo, kuriuo siekiama didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio, principas. Iki 2012 m. vykdomas svarbus mokslinis projektas „Deepfishman“. Šiuo projektu siekiama nustatyti žvejybos taisykles, grindžiamas antriniais rodikliais, tiems atvejams, kai pirminiai rodikliai (žuvų mirtingumas dėl žvejybos ir išteklių dydis) nežinomi („Deepfishman“[4], nuorodos Nr. 227390) Jūrų strategijos pagrindų direktyva nustatytu valstybių narių įpareigojimu iki 2020 m. pasiekti arba išlaikyti gerą jūros ekosistemų aplinkos būklę[5] reikalaujama kritiškai įvertinti sąlygas, kuriomis vykdoma giliavandenių žuvų žvejyba, įskaitant aplinkos ir biologinės įvairovės aspektus. Bendras pasiūlymo tikslas yra, kiek įmanoma, užtikrinti tausų giliavandenių žuvų išteklių naudojimą mažinant šios žvejybos poveikį aplinkai ir pagerinti moksliniam vertinimui reikalingos informacijos bazę. Kol duomenys ir metodas nėra tinkamo lygio, kad būtų galima imtis didžiausiu galimu tausios žvejybos laimikiu grindžiamo valdymo, šių išteklių žvejyba turi būti valdoma vadovaujantis žuvininkystės valdymo atsargumo principu. Siekiant sumažinti destruktyvų poveikį jūros ekosistemoms, turėtų būti laipsniškai panaikintas dugninių tralų naudojimas šiems ištekliams žvejoti, nes jie yra patys žalingiausi pažeidžiamoms jūros ekosistemoms ir jais sugaunamas didelis kiekis nepageidaujamų giliavandenių žuvų. Pereinamajam laikotarpiui nustatytus dugninių statomųjų žiauninių tinklų naudojimo giliau nei 600 m ir 200–600 m gylio intervale apribojimus turėtų papildyti draudimas tikslingai žvejoti giliavandenes žuvis. Pasiūlyme taip pat svarstoma galimybė supaprastinti šių išteklių valdymo sistemą; šiuo metu jiems taikoma dviguba priemonė – sužvejojamo kiekio apribojimai ir pajėgumų ir (arba) pastangų apribojimai. Jei šio reglamento tikslams pasiekti dviguba priemonė nebūtina, siūloma atitinkamų išteklių žvejybą valdyti tik viena valdymo priemone. 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI Parengusi komunikatą Europos Parlamentui ir Tarybai dėl 2002 m. išteklių naudojimo tvarkos apžvalgos[6], Komisija atliko būsimų politikos galimybių poveikio vertinimą, į kurį įtraukė valstybes nares ir regionines patariamąsias tarybas. Ji taip pat konsultavosi su Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komitetu (angl. STEFC) dėl tam tikrų techninių giliavandenių žuvų žvejybos valdymo aspektų. Atsiliepimai į konsultacijas parodė, kad yra plačiai pritariama būtinybei pagerinti 2002 m. išteklių naudojimo tvarką. Tačiau suinteresuotųjų šalių nuomonė dėl įgyvendintinų priemonių smarkiai skyrėsi. Valstybės narės pažymėjo, kad dabartinėje sistemoje pastangų deklaravimo ir pastangų bei pajėgumų valdymo reikšmė yra nedidelė, ypač atsižvelgiant į tai, kad užregistruotas pajėgumas (grindžiamas išduotais leidimais) neatitinka realios žvejybos. Panašu, kad daugelio laivų, kurie turi leidimus žvejoti giliavandenes žuvis, atveju šios žuvys sudaro tik nedidelę jų bendro sužvejojamų žuvų kiekio dalį. Tokie laivai iš tiesų nepriklauso giliavandenių žuvų žvejybos specializacijos laivams. Valstybės narės kritikavo ir žuvų išmetimo į jūrą praktiką, kurią, jų manymu, iš dalies lemia žvejybos reguliavimas. Jos taip pat pabrėžė išteklių naudojimo tvarkos pritaikymo pagal naują kontrolės sistemą svarbą. Jos neskubėjo pritarti išankstiniam valdymo metodo nustatymui ir norėjo palaukti bent jau tebevykdomo mokslinio projekto „Deepfishman“ išvadų. Kalbėdamos apie susijusių rūšių sąrašą, valstybės narės pripažino, kad reikalingi nuoseklūs kriterijai, tačiau pabrėžė, jog bet kokie pakeitimai turėtų pasekmių žvejybos modeliams ir valdymui. Be to, jos pabrėžė nustatytų santykinio stabilumo principo taisyklių laikymosi svarbą. Galiausiai, kalbėdamos apie specialius duomenų rinkimo įpareigojimus, jos prieštaravo didesnei mokslinei priežiūrai pasitelkiant stebėtojus laive ir pritarė giliavandenių žuvų išteklių duomenų rinkimo įtraukimui į platesnę duomenų rinkimo sistemą, pagal kurią jau dabar renkami ėminiai iš kai kurių į giliavandenių žuvų išteklius orientuotos žvejybos specializacijų subjektų. Buvo išreikšta abejonių dėl išlaidų, patiriamų pereinant prie analitinio išteklių vertinimo, pagrįstumo atsižvelgiant į nedidelę veiklos apimtį; manyta, kad tinkamesnis būtų atsargumo principu grindžiamas valdymo metodas, paremtas nustatytomis išteklių būklės tendencijomis. Konsultuotasi su Sąjungos šiaurės vakarų ir pietvakarių vandenų regioninėmis patariamosiomis tarybomis, kurios pabrėžė būtinybę nuosekliai apibrėžti giliavandenių žuvų žvejybą ir pritarė, kad valdymo priemones reikia taikyti tiems laivams, kurie specializuojasi šioje žvejyboje. Tačiau jos pasiūlė neuždrausti grįžti prie šios žvejybos ir tiems laivams, kurie anksčiau ja užsiėmė, o paskui prisidėjo prie šių išteklių atkūrimo pereidamos prie kitokios žvejybos. Buvo pasiūlytas pastangų valdymas pagal laivų specializaciją: kelių didelių keleriopos specializacijos laivų grupių atveju jis gali skirtis nuo taikomo grupėms, kurias sudaro daug mažų laivų. Regioninės patariamosios tarybos paragino imtis daugiau veiksmų siekiant apsaugoti pažeidžiamas jūros ekosistemas ir parengti žvejybos leidimų išdavimo, atnaujinimo ir panaikinimo sistemą. Nevyriausybinių organizacijų aljansas (Giliavandenių žuvų išteklių išsaugojimo koalicija) pažymėjo, kad būtina nustatyti dugninių tralų naudojimo sąlygas, kurios būtų panašios į taikomas atviroje jūroje, ir pabrėžė neišspręstą nepageidaujamų rūšių giliavandenių žuvų sužvejojimo tralais problemą. Vertinant įvairių politikos pasirinkčių poveikį dėmesys buvo sutelktas į penkias galimybes. Trys iš jų plačiau nesvarstytos, nes nuspręsta, kad jos neatitinka jokio reikšmingo valdymo metodo, o trūkumai gerokai nusveria privalumus; šios trys galimybės tai: a) tęsti dabartinę tvarką, įtraukiant tik būtinus atnaujinimus, b) iš viso uždrausti giliavandenių žuvų žvejybą ir c) dabartinę tvarką priskirti prie NEAFC priimtų perkėlimo priemonių ir taikyti tas priemones ir Sąjungos vandenyse. Dvi santykinai naudingos galimybės buvo: d) palaipsniui uždrausti žalingiausius tikslinės giliavandenių žuvų žvejybos įrankius arba e) Sąjungos vandenyse įdiegti valdymo standartus, kurie buvo nustatyti dugninei žvejybai atviroje jūroje. D galimybė buvo palikta kaip veiksmingesnė ir paprastesnė priemonė, o pasirinkus e galimybę būtų nustatyta papildomų plataus masto reguliavimo reikalavimų, kuriais būtų apribojamos investicijos į žuvininkystę, kuri jau ir taip patiria nuosmukį. Kadangi žuvininkystės administracija mažinama dėl biudžeto taupymo priemonių, nėra pakankamai užtikrinamas papildomų ir plataus masto priemonių įgyvendinimas vietoje. Siekiant paprastumo turėtų būti panaikinta dabartinė su atitinkamomis rūšimis susijusios žvejybos pastangų deklaravimo sistema. Žvejybos pastangų stebėsena gali būti geriau užtikrinta reguliariais metiniais duomenų pareikalavimais pagal duomenų rinkimo sistemą[7] ir Komisijos skelbiamais ad hoc administraciniais duomenų teikimo pareikalavimais – pastarieji naudojami, pvz., kai abejojama dėl atitikties pastangų apribojimams arba kai duomenys yra nepakankamos kokybės. Reglamento taikymo sritis buvo patikslinta siekiant užtikrinti, kad šis reglamentas būtų išsamiai taikomas laivams, kurie tikslingai žvejoja giliavandenes žuvis, ir kad laivai, kurie šias žuvis sužvejoja tik kaip priegaudą, nebūtų priskirti šiai žvejybos kategorijai. Be to, specialios duomenų rinkimo taisyklės bus suderintos su duomenų rinkimo sistema siekiant užtikrinti, kad valstybės narės naudotų tuos pačius statistinius standartus ir surinktus duomenis registruotų į vienintelę saugojimo ir tvarkymo sistemą. Nesilaikant mokslinių duomenų rinkimo standartų kaip prevencinė valdymo priemonė būtų taikomas žvejybos galimybių panaikinimas. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI Šiuo pasiūlymu nustatomas pagrindų reglamentas, taikytinas tikslinės giliavandenių žuvų žvejybos veiklai šiaurės rytų Atlante, kurį sudaro Sąjungos vandenys, įskaitant atokiausius Ispanijos ir Portugalijos regionus, ir tarptautiniai vandenys. Teisinis pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 43 straipsnio 2 dalis. Pasiūlymas yra išimtinė Sąjungos kompetencija, kaip nurodyta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 3 straipsnio 1 dalies d punkte. Todėl subsidiarumo principas netaikomas. 2002 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2371/2002 dėl žuvų išteklių apsaugos ir tausojančio naudojimo pagal Bendrąją žuvininkystės politiką nustatomas bendrasis BŽP reglamentavimo pagrindas. Pagal to reglamento 4 straipsnį nustatomos naudojimosi vandenimis bei ištekliais ir tausojančios žvejybos valdymo Sąjungos priemonės. Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą. Valstybės narės gali nustatyti jų pačių laivynams taikomas priemones, kurios padės tausiau valdyti giliavandenių žuvų išteklius. Tačiau daugelis giliavandenių žuvų išteklių yra bendri kelioms valstybėms narėms (kai kuriais atvejais vienos valstybės narės laivynas daugiausia žvejoja kitos valstybės narės vandenyse). Todėl valstybės narės nenori taikyti jų pačių laivynams ribojamąsias priemones, nebent tokios pačios arba lygiavertės taisyklės taikomos ir kaimyniniams laivynams. Veiklos priemone pasirinktas Sąjungos lygmens reglamentas. Savireguliavimas nelaikomas priimtinu variantu. Remiantis nereguliuojamos giliavandenių žuvų žvejybos plėtros patirtimi, pagrįstai tikėtis, kad sektorius nustatys ir ims taikyti nuosavą elgesio kodeksą tausiai šių išteklių žvejybai užtikrinti, negalima. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Pasiūlymas nedaro jokio poveikio Sąjungos biudžetui. 2012/0179 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatomos specialios giliavandenių žuvų išteklių žvejybos šiaurės rytų Atlante sąlygos bei žvejybos šiaurės rytų Atlanto tarptautiniuose vandenyse nuostatos ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 2347/2002 EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą[8], įstatymo galią turinčio teisės akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[9], laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (1) 2002 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2371/2002 dėl žuvų išteklių apsaugos ir tausojančio naudojimo pagal Bendrąją žuvininkystės politiką[10] reikalaujama nustatyti Bendrijos priemones, kuriomis būtų valdoma prieiga prie vandenų bei išteklių ir tausus žvejybos veiklos vykdymas ir kurios yra būtinos siekiant užtikrinti tausumo principu grindžiamą racionalų ir atsakingą išteklių naudojimą. To reglamento 2 straipsniu reikalaujama priimant priemones taikyti ekosistema ir atsargumo principu grindžiamus metodus, kad būtų kuo labiau sumažintas žvejybos veiklos poveikis jūros ekosistemoms; (2) Sąjunga yra įsipareigojusi įgyvendinti Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos priimtas rezoliucijas, visų pirma rezoliucijas 61/105 ir 64/72, kuriomis valstybės ir regioninės žuvininkystės valdymo organizacijos raginamos užtikrinti pažeidžiamų giliavandenių jūros ekosistemų apsaugą nuo destruktyvaus dugninių žvejybos įrankių poveikio ir tausų giliavandenių žuvų išteklių naudojimą; (3) Komisija įvertino Reglamentą (EB) Nr. 2347/2002, nustatantį konkrečius prieinamumo reikalavimus ir susijusias sąlygas, taikomas giliavandenių žuvų išteklių žvejybai[11]. Ji visų pirma nustatė[12], kad reglamento taikymo sričiai priklauso pernelyg įvairūs laivynai, kad trūksta paskirtuosiuose uostuose vykdomos kontrolės ir imčių atrankos gairių ir kad pernelyg skiriasi valstybių narių pateikiamų pastangų lygio ataskaitų kokybė; (4) siekiant išlaikyti iki šiol pasiektus būtinus giliavandenių žuvų žvejybos pastangų sumažinimus, tikslinga numatyti, kad šiai žvejybai būtų privalomi žvejybos leidimai, kuriais apribojami laivų, turinčių teisę iškrauti giliavandenes žuvis, pajėgumai. Kad valdymo priemonės būtų sutelktos į laivynus, kurie daugiausia užsiima giliavandenių žuvų žvejyba, žvejybos leidimai turėtų būti išduodami pagal tai, ar šios žuvys sužvejojamos to tikslingai siekiant, ar tik kaip priegauda; (5) žvejybos leidimų, kuriais suteikiama teisė sužvejoti giliavandenes žuvis, turėtojai turėtų dalyvauti mokslinių tyrimų veikloje, kuria siekiama pagerinti giliavandenių žuvų išteklių ir ekosistemų būklės vertinimo galimybes; (6) tikslingai žvejodami kitų rūšių žuvis, tuose kontinentinio šlaito rajonuose, kuriuose leidžiama žvejoti ir giliavandenes žuvis, laivų savininkai turėtų turėti žvejybos leidimą, kuriuo leidžiama giliavandenių žuvų priegauda; (7) giliavandenių žuvų žvejyba dugniniais tralais, palyginti su kitais žvejybos įrankiais, kelia didžiausią grėsmę pažeidžiamoms jūros ekosistemoms ir pranešama, kad šiais įrankiais sužvejojamas didžiausias nepageidaujamų giliavandenių žuvų kiekis. Todėl tikslinė giliavandenių žuvų žvejyba dugniniais tralais turėtų būti visam laikui uždrausta; (8) dugninių statomųjų žiauninių tinklų naudojimas giliavandenių žuvų žvejybai šiuo metu yra ribojamas Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1288/2009 dėl pereinamojo laikotarpio techninių priemonių nustatymo 2010 m. sausio 1 d. – 2011 m. birželio 30 d. laikotarpiui[13]. atsižvelgiant į didelį nepageidaujamų žuvų kiekį, kuris buvo sužvejojamas, kai šie įrankiai buvo netausiai naudojami giliuosiuose vandenyse, ir į ekologinę pamestų arba paliktų įrankių žalą, tikslinė giliavandenių žuvų žvejyba šiais įrankiais taip pat turėtų būti visam laikui uždrausta; (9) tačiau, kad žvejai turėtų pakankamai laiko prisitaikyti prie naujų reikalavimų, dabartiniai žvejybos dugniniais tralais ir dugniniais statomaisiais žiauniniais tinklais leidimai turėtų ir toliau galioti nustatytą laikotarpį; (10) be to, laivai, kurie turi pakeisti įrankį, kad galėtų išlikti žvejybos sektoriuje, turėtų turėti teisę gauti finansinę pagalbą iš Europos žuvininkystės fondo su sąlyga, kad naujas įrankis padės sumažinti žvejybos poveikį neverslinėms žuvų rūšims ir kad įnašas į tokias priemones leidžiamas pagal nacionalinę veiklos programą; (11) laivai, tikslingai žvejojantys giliavandenes žuvis kitais dugniniais žvejybos įrankiais neturėtų viršyti jų leidimuose numatytų veiklos Sąjungos vandenyse ribų, nebent įvertinama, kad veiklos išplėtimas nesukeltų didelės neigiamo poveikio pažeidžiamoms jūros ekosistemoms grėsmės; (12) mokslinėse rekomendacijose dėl jūrų gelmėse aptinkamų tam tikrų žuvų išteklių pažymima, kad tų išteklių naudojimas juos ypač pažeidžia ir kad šių išteklių žvejyba turėtų būti ribojama arba mažinama kaip prevencinė priemonė. Giliavandenių žuvų išteklių žvejybos galimybės neturėtų viršyti lygio, kuris yra mokslininkų rekomenduojamas kaip prevencinis. Jei dėl informacijos apie išteklius arba rūšis trūkumo mokslinė rekomendacija nepateikiama, žvejybos galimybių iš viso neturėtų būti skiriama; (13) mokslinėse rekomendacijose dar nurodoma, kad žvejybos pastangų ribojimas yra tinkama priemonė nustatant giliavandenių žuvų žvejybos galimybes. Atsižvelgiant į didelę giliavandenių žuvų žvejybos įrankių ir žvejybos modelių įvairovę ir būtinybę nustatyti papildomąsias priemones, kuriomis būtų individualiai sprendžiamos aplinkosauginės žvejybos problemos, sužvejojamų žuvų kiekio apribojimus pakeisti žvejybos pastangų apribojimais turėtų būti galima tik tais atvejais, kai užtikrinama, kad pastarieji pritaikyti konkrečiai žvejybai; (14) siekiant užtikrinti pritaikytą konkrečios žvejybos valdymą, atitinkamas valstybes nares reikėtų įgalioti imtis papildomųjų išsaugojimo priemonių ir kasmet įvertinti pastangų lygio atitiktį mokslinėms tausaus naudojimo rekomendacijoms. Dabartiniai bendri žvejybos pastangų apribojimai, priimti Žvejybos šiaurės rytų Atlante komisijos (NEAFC), taip pat turėtų būti pakeisti regioniniu lygmeniu pritaikytais pastangų apribojimais; (15) kadangi biologinę informaciją geriausia rinkti taikant vienodus duomenų rinkimo standartus, tikslinga giliavandenių žuvų žvejybos specializacijos duomenų rinkimą integruoti į bendrą mokslinių duomenų rinkimo sistemą ir kartu užtikrinti papildomos informacijos, būtinos žvejybos dinamikai suprasti, tiekimą. Supaprastinamo sumetimais, pastangų deklaravimas pagal rūšis turėtų būti panaikintas ir pakeistas periodiškai iš valstybių narių pareikalaujamų mokslinių duomenų, į kuriuos įtraukti ir giliavandenių žuvų žvejybos specializacijos duomenys, analize; (16) 2009 m. lapkričio 20 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1224/2009, nustatančiu Bendrijos kontrolės sistemą, kuria užtikrinamas bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių laikymasis[14], nustatomi kontrolės ir vykdymo užtikrinimo reikalavimai dėl daugiamečių planų. Giliavandenių žuvų rūšims, kurios dėl jų pobūdžio yra pažeidžiamos žvejybos, turėtų būti taikomos lygiavertės kontrolės priemonės kaip ir kitoms saugomoms rūšims, dėl kurių yra priimti daugiamečiai valdymo planai; (17) žvejybos leidimų, kuriais leidžiama sužvejoti giliavandenes žuvis, turėtojai turėtų prarasti šiais leidimais suteikiamą teisę sužvejoti giliavandenes žuvis, jei jie nepaiso atitinkamų išsaugojimo priemonių; (18) Konvencija dėl būsimo daugiašalio bendradarbiavimo šiaurės rytų Atlanto žvejybos rajonuose buvo patvirtinta Sprendimu 81/608/EEB ir įsigaliojo 1982 m. kovo 17 d. Toje konvencijoje numatyta tinkama daugiašalio bendradarbiavimo struktūra, skirta racionaliam žuvininkystės išteklių išsaugojimui ir valdymui užtikrinti šiaurės rytų Atlanto tarptautiniuose vandenyse. NEAFC priimtos valdymo priemones sudaro ir techninės NEAFC reguliuojamų žuvų rūšių išsaugojimo bei valdymo ir pažeidžiamų jūros buveinių apsaugos priemonės, įskaitant prevencines priemones; (19) Komisija turėtų būti įgaliota pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos metinius pastangų apribojimus papildančios priemonės, jei jų nepriima valstybės narės arba jei jų priimtos priemonės laikomos nesuderinamomis su šio reglamento tikslais ar nepakankamai veiksmingomis įgyvendinant šiame reglamente nurodytus siekius; (20) Komisija turėtų būti įgaliota pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kurie gali būti būtini iš dalies keičiant arba papildant neesminius šio reglamento elementus tais atvejais, kai valstybės narės nepriima papildomųjų priemonių, susijusių su metiniais žvejybos pastangų apribojimais, kuriais pakeičiami sužvejojamų žuvų kiekio apribojimai, arba tokių priemonių nepakanka; (21) todėl būtina nustatyti naujas taisykles giliavandenių žuvų išteklių žvejybai šiaurės rytų Atlante reguliuoti ir panaikinti Reglamentą (EB) Nr. 2347/2002; (22) Ruošdama ir rengdama deleguotuosius aktus Komisija turėtų užtikrinti, kad susiję dokumentai būtų tuo pačiu metu tinkamai laiku persiųsti Europos Parlamentui ir Tarybai, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I SKYRIUS BENDROSIOS NUOSTATOS 1 straipsnis Tikslai Šio reglamento tikslai yra: (a) užtikrinti tausų giliavandenių žuvų naudojimą ir kartu kuo labiau sumažinti giliavandenių žuvų žvejybos veiklos poveikį jūros aplinkai; (b) a punkte nurodytais tikslais pagerinti mokslines žinias apie giliavandenes žuvis ir jų buveines; (c) įgyvendinti Žvejybos šiaurės rytų Atlante komisijos (angl. NEAFC) rekomenduotas technines žvejybos valdymo priemones. 2 straipsnis Taikymo sritis Šis reglamentas taikomas žvejybos veiklai arba numatytai žvejybos veiklai šiuose vandenyse: a) Tarptautinės jūrų tyrinėjimo tarybos (angl. ICES) II–XI parajonių ir Žvejybos rytų vidurio Atlante komiteto (angl. CECAF) 34.1.1, 34.1.2 ir 34.2 rajonų Sąjungos vandenyse; b) CECAF 34.1.1, 34.1.2 ir 34.2 rajonų tarptautiniuose vandenyse ir c) NEAFC reguliuojamame rajone. 3 straipsnis Apibrėžtys 1. Šiame reglamente vartojami Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 3 straipsnyje ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 734/2008[15] 2 straipsnyje nustatyti terminai. 2. Kitų vartojamų terminų apibrėžtys: a) ICES rajonai – rajonai, apibrėžti Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 218/2009[16]; b) CECAF rajonai – rajonai, apibrėžti Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 216/2009[17]; c) NEAFC reguliuojamas rajonas – vandenys, kuriems taikoma Konvencija dėl būsimo daugiašalio bendradarbiavimo šiaurės rytų Atlanto žvejybos rajonuose ir kurie nepriklauso tos konvencijos susitariančiųjų šalių žvejybos jurisdikcijai; d) giliavandenės žuvys – I priede išvardytų rūšių žuvys; e) pažeidžiamiausių rūšių žuvys – giliavandenės žuvys, nurodytos I priede pateiktos lentelės trečiame stulpelyje „Labiausiai pažeidžiamos (x)“; f) specializacija – tam tikrų žuvų rūšių tikslinės žvejybos su tam tikra įranga tam tikrame rajone veikla; g) giliavandenių žuvų žvejybos specializacija – tikslinės giliavandenių žuvų žvejybos pagal šio reglamento 4 straipsnio 1 dalyje pateiktus nurodymus specializacija; h) žuvininkystės stebėsenos centras – vėliavos valstybės narės įsteigtas operatyvusis centras, turintis kompiuterių aparatinę ir programinę įrangą, kuria galima automatiškai gauti, tvarkyti ir elektroninėmis priemonėmis perduoti duomenis; i) mokslinė patariamoji įstaiga – tarptautinė žuvininkystės srities mokslinė įstaiga, kuri gali teikti tarptautinius standartus atitinkančias tyrimais grindžiamas mokslines rekomendacijas; j) didžiausias galimas tausios žvejybos laimikis – didžiausias žuvų kiekis, kurį iš žuvų išteklių galima žvejoti neribotą laiką. II SKYRIUS ŽVEJYBOS LEIDIMAI 4 straipsnis Žvejybos leidimų tipai 1. Sąjungos žvejybos laivais vykdant tikslinės giliavandenių žuvų žvejybos veiklą yra privalomas žvejybos leidimas, kuriame giliavandenių žuvų rūšys nurodomos kaip tikslinės rūšys. 2. Taikant 1 dalį, laikoma, kad tikslinė giliavandenių žuvų žvejybos veikla vykdoma, jei: a) laivo žvejybos kalendoriuje giliavandenių žuvų rūšys nurodytos kaip tikslinės rūšys arba b) laive yra laikomas arba žvejybos veiklos rajone yra naudojamas žvejybos įrankis, skirtas tik giliavandenėms žuvims sužvejoti, arba c) laivo kapitono žvejybos žurnale registruojama sužvejotų giliavandenių žuvų procentinė dalis sudaro 10 procentų bendro visų tą žvejybos dieną sužvejotų žuvų svorio arba yra didesnė. 3. Kai Sąjungos žvejybos laivais nesiekiama vykdyti tikslinės giliavandenių žuvų žvejybos, tačiau kurią vykdant giliavandenės žuvys sužvejojamos kaip priegauda, būtina turėti žvejybos leidimą, kuriame giliavandenės žuvys nurodomos kaip priegauda. 4. Atitinkamai 1 ir 3 dalyse nurodytų dviejų tipų žvejybos leidimai yra aiškiai atskiriami vienas nuo kito Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 116 straipsnyje nurodytoje elektroninėje duomenų bazėje. 5. Neatsižvelgiant į 1 ir 3 dalių nuostatas, žvejybos laivams, neturintiems žvejybos leidimo, gali būti leidžiama sužvejoti, laikyti laive, perkrauti ar iškrauti bet kokį giliavandenių žuvų kiekį, jeigu tas kiekis neviršija 100 kg bet kokio giliavandenių žuvų, sužvejotų per vieną žvejybos reisą, derinio ribos. 5 straipsnis Pajėgumų valdymas Visų žvejybos laivų, turinčių valstybės narės išduotus žvejybos leidimus, kuriais leidžiama kaip tikslines rūšis arba priegaudą sužvejoti giliavandenes žuvis, žvejybos pajėgumų, matuojamų bendra talpa ir kilovatais, suma niekada neviršija tos valstybės narės laivų, kurie kuriais nors iš dvejų kalendorinių metų, ėjusių prieš įsigaliojant šiam reglamentui, iškrovė 10 t arba daugiau giliavandenių žuvų (imami tie metai, kuriais šis skaičius buvo didesnis), žvejybos pajėgumų sumos. 6 straipsnis Bendrieji žvejybos leidimų paraiškų reikalavimai Prie kiekvieno žvejybos leidimo, kuriuo leidžiama kaip tikslines rūšis arba priegaudą sužvejoti giliavandenes žuvis, išdavimo ir pratęsimo paraiškų pridedamas rajono, kuriame numatoma vykdyti žvejybos veiklą, žvejybos įrankių tipo, gylio, kuriame įrankiai bus naudojami, intervalo ir atskirų tikslinių rūšių aprašymas. 7 straipsnis Specialieji reikalavimai, taikomi žvejybos leidimų, kuriais leidžiama naudoti dugninius žvejybos įrankius tikslinės giliavandenių žuvų žvejybos veiklai, paraiškų teikimui ir tų leidimų išdavimui 1. Be 6 straipsnyje nustatytų reikalavimų, prie kiekvienos tikslinės giliavandenių žuvų žvejybos leidimo, kuris numatytas 4 straipsnio 1 dalyje ir kuriuo leidžiama naudoti dugninius žvejybos įrankius 2 straipsnio a punkte nurodytuose Sąjungos vandenyse, paraiškos pridedamas išsamus žvejybos planas, kuriame nurodoma: a) vietos, kuriose ketinama vykdyti tikslinės giliavandenių žuvų žvejybos specializacijos veiklą. Vieta (-os) apibrėžiamos koordinatėmis pagal 1984 m. pasaulinę geodezijos sistemą; b) vietos, kuriose pastaruosius trejus ištisus kalendorinius metus buvo vykdoma giliavandenių žuvų žvejybos specializacijos veikla (jei tokių vietų yra). Ši (šios) vieta (-os) apibrėžiama (-os) koordinatėmis pagal 1984 m. pasaulinę geodezijos sistemą; žvejybos veiklos vieta koordinatėmis apibrėžiama kuo tiksliau. 2. Žvejybos leidimuose, išduotuose pagal paraiškas, pateiktas pagal 1 dalį, nurodomas naudotinas dugninis žvejybos įrankis ir nustatomas leidžiamos vykdyti žvejybos rajonas, kurio ribos aprėpia rajoną, kuriame dubliuojasi numatoma žvejybos veikla, nustatyta 1 dalies a punkte, ir jau vykdoma žvejybos veikla, nustatyta 1 dalies b punkte. Tačiau išplėsti numatomos žvejybos veiklos vykdymo rajoną už rajono, kuriame jau vykdoma žvejybos veikla, ribų galima tik tuomet, jei valstybė narė, remdamasi mokslinėmis rekomendacijomis, įvertino ir dokumentais patvirtino, kad toks išplėtimas neturės didelio neigiamo poveikio pažeidžiamoms jūros ekosistemoms. 8 straipsnis Laivų dalyvavimas giliavandenių žuvų žvejybos duomenų rinkimo veikloje Valstybės narės į visus giliavandenių žuvų žvejybos leidimus, išduotus pagal 4 straipsnį, įtraukia būtinas sąlygas, kuriomis užtikrinama, kad atitinkamas laivas bendradarbiaudamas su atitinkama moksline įstaiga dalyvautų kokioje nors duomenų rinkimo programoje, apimančioje žvejybos veiklą, kuriai leidimai yra suteikti. 9 straipsnis Laivų, žvejybai naudojančių dugninius tralus arba dugninius statomuosius žiauninius tinklus, turimų giliavandenių žuvų žvejybos leidimų galiojimo pabaiga Laivams, kurie tikslinei giliavandenių žuvų žvejybai naudoja dugninius tralus arba dugninius statomuosius žiauninius tinklus, 4 straipsnio 1 dalyje numatyti žvejybos leidimai baigia galioti praėjus ne daugiau kaip dvejiems metams nuo šio reglamento įsigaliojimo. Po šio datos žvejybos leidimai, kuriais leidžiama tikslinė giliavandenių žuvų žvejyba šiais įrankiais, nebeišduodami ir nebeatnaujinami. III SKYRIUS ŽVEJYBOS GALIMYBĖS IR PAPILDOMOSIOS PRIEMONĖS 1 skirsnis Bendrosios nuostatos 10 straipsnis Principai 1. Nustatomos žvejybos galimybės, atitinkančios tokį atitinkamų giliavandenių žuvų išteklių naudojimo lygį, kuris yra suderinamas su didžiausiu galimu tausios žvejybos laimikiu. 2. Jei pagal patikimiausią mokslinę informaciją neįmanoma nustatyti, koks išteklių naudojimo lygis yra suderinamas su didžiausiu galimu tausios žvejybos laimikiu, žvejybos galimybės nustatomos, kaip nurodyta toliau: a) jei pagal patikimiausią turimą mokslinę informaciją nustatytas naudojimo lygis atitinka žuvininkystės valdymo atsargumo principą, atitinkamo žvejybos valdymo laikotarpio žvejybos galimybės negali būti didesnės nei tas lygis; b) jei pagal patikimiausią turimą mokslinę informaciją žuvininkystės valdymo atsargumo principą atitinkančio naudojimo lygio nustatyti neįmanoma, nes trūksta konkrečių išteklių arba konkrečios rūšies duomenų, tos žvejybos galimybių skirti iš viso negalima. 2 skirsnis Valdymas apribojant žvejybos pastangas 11 straipsnis Žvejybos galimybės, grindžiamos tik žvejybos pastangų apribojimu 1. Laikydamasi Sutarties nuostatų, Taryba, užuot nustačiusi metines giliavandenių žuvų žvejybos galimybes, grindžiamas tiek žvejybos pastangų apribojimu, tiek sužvejojamų žuvų kiekio apribojimu, gali nuspręsti apriboti tik konkrečios žvejybos pastangas. 2. Taikant 1 dalį, kiekvienos giliavandenių žuvų žvejybos specializacijos pastangų lygiai, kurie yra naudojami kaip pagal 10 straipsnyje nustatytus principus taikomų korekcijų atskaitos taškas, yra žvejybos pastangų lygiai, kurie remiantis moksline informacija yra laikomi suderinamais su kiekiais, per ankstesnius dvejus kalendorinius metus sužvejotais vykdant atitinkamų giliavandenių žuvų žvejybos specializacijos veiklą. 3. Nustatant žvejybos pastangų apribojimus pagal 1 ir 2 dalis, nurodoma: a) giliavandenių žuvų žvejybos specializacija, kuriai taikomi žvejybos pastangų apribojimai, susiję su reguliuojamu žvejybos įrankiu, tikslinėmis rūšimis ir ICES zonomis arba CECAF rajonais, kuriuose galima taikyti leidžiamas pastangas; taip pat b) valdymo tikslais naudojamas žvejybos pastangos vienetas. 12 straipsnis Papildomosios priemonės 1. Jei pagal 11 straipsnio 1 dalį sužvejojamų žuvų kiekio apribojimai buvo pakeisti metiniais žvejybos pastangų apribojimais, valstybės narės išlaiko arba nustato šias su jų vėliava plaukiojantiems laivams taikomas papildomąsias priemones: a) priemones, kuriomis siekiama išvengti laivų, kuriems taikomi pastangų apribojimai, bendrų sužvejojimo pajėgumų padidėjimo; b) priemones, kuriomis siekiama išvengti labiausiai pažeidžiamų rūšių priegaudos padidėjimo taip pat c) veiksmingos žuvų išmetimo į jūrą prevencijos sąlygas. Tomis sąlygomis siekiama, kad visos į laivą paimtos žuvys būtų iškrautos, nebent tai prieštarautų pagal bendrą žuvininkystės politiką galiojančioms taisyklėms. 2. Priemonės galioja tol, kol išlieka būtinybė užkirsti kelią 1 dalies a, b ir c punktuose nurodytai rizikai arba tą riziką mažinti. 3. Kai valstybės narės priima papildomąsias priemones, Komisija iškart įvertina jų veiksmingumą. 13 straipsnis Komisijos priemonės, taikomos, kai valstybės narės nėra priėmusios papildomųjų priemonių arba kai šios nėra pakankamos 1. Komisija įgaliojama pagal 20 straipsnį priimti deleguotuosius teisės aktus, kuriais nustatomos metinius žvejybos pastangų apribojimus papildančios priemonės, nurodytos 12 straipsnio 1 dalies a, b ir c punktuose: a) jei atitinkama valstybė narė per tris mėnesius nuo žvejybos pastangų apribojimų įsigaliojimo Komisijai nepraneša apie jokias pagal 12 straipsnį priimtas priemones; b) jei pagal 12 straipsnį priimtos priemonės baigia galioti, nors išlieka būtinybė užkirsti kelią 1 dalies a, b ir c punktuose nurodytai rizikai arba tą riziką mažinti.] 2. Komisija įgaliojama pagal 20 straipsnį priimti deleguotuosius teisės aktus, kuriais nustatomos 12 straipsnio a, b ir c punktuose nurodytos metinius žvejybos pastangų apribojimus papildančios priemonės, jei remiantis pagal 12 straipsnio 3 dalį atliktu įvertinimu laikoma, kad: a) valstybės narės priemonės nėra suderinamos su šio reglamento tikslais arba b) valstybės narės priemonės nepakankamos įgyvendinant 12 straipsnio 1 dalies a, b arba c punkte nustatytus siekius. 3. Komisijos priimtomis papildomosiomis priemonėmis siekiama užtikrinti, kad būtų įgyvendinti šame reglamente nustatyti tikslai ir siekiai. Komisijai priėmus deleguotąjį teisės aktą bet kokios valstybės narės priimtos priemonės nustoja galioti. IV SKYRIUS KONTROLĖ 14 straipsnis Kontrolės nuostatų taikymas daugiamečiams planams 1. Taikant Reglamentą (EB) Nr. 1224/2009 šis reglamentas laikomas daugiamečiu planu. 2. Taikant Reglamentą (EB) Nr. 1224/2009 giliavandenės žuvų rūšys laikomos rūšimis, kurioms taikomas daugiametis planas, ir ištekliais, kuriems taikomas daugiametis planas. 15 straipsnis Paskirtieji uostai Vietose, kurios nėra paskirtieji giliavandenių žuvų iškrovimo uostai, draudžiama iškrauti bet kokį bet kokio giliavandenių žuvų derinio kiekį, viršijantį 100 kg. 16 straipsnis Išankstinis pranešimas Nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 17 straipsnio ir neatsižvelgiant į laivo ilgį, visų Sąjungos žvejybos laivų, ketinančių iškrauti 100 kg arba didesnį giliavandenių žuvų kiekį, kapitonai savo vėliavos valstybės kompetentingai institucijai privalo pranešti apie tokį ketinimą. 17 straipsnis Žvejybos žurnalo įrašai žvejojant giliuosiuose vandenyse Nepažeisdami Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 14 ir 15 straipsnių nuostatų, žvejybos laivų, turinčių 4 straipsnio 1 arba 3 dalyje numatytą leidimą, kapitonai laivui vykdant giliavandenių žuvų žvejybos specializacijos veiklą arba žvejojant didesniame nei 400 m gylyje: a) po kiekvieno žvejybos įrankio ištraukimo nubrėžia naują liniją žvejybos žurnale, arba b) jei laivui taikoma elektroninė duomenų registravimo ir perdavimo sistema, duomenis registruoja atskirai po kiekvieno žvejybos įrankio ištraukimo. 18 straipsnis Žvejybos leidimų panaikinimas 1. Nepažeidžiant Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 7 straipsnio 4 dalies, šio reglamento 4 straipsnio 1 ir 3 dalyse nurodyti žvejybos leidimai panaikinami mažiausiai vieneriems metams šiais atvejais: a) jei neįvykdomos žvejybos leidime nustatytos sąlygos dėl žvejybos įrankių naudojimo, leidžiamų operacijų vykdymo rajonų arba, atitinkamais atvejais, sužvejojamų žuvų, kurias leidžiama tikslingai žvejoti, kiekio apribojimų arba jų žvejybos pastangų apribojimų; arba b) jei į laivą nepaimamas mokslinis stebėtojas arba neleidžiama surinkti ėminių moksliniais tikslais, kaip nurodyta šio reglamento 19 straipsnyje. 2. 1 dalis netaikoma, jeigu joje nurodytų reikalavimų nevykdymą lėmė force majeure. V SKYRIUS DUOMENŲ RINKIMAS 19 straipsnis Duomenų rinkimo ir perdavimo taisyklės 1. Valstybės narės renka kiekvienos giliavandenių žuvų žvejybos specializacijos duomenis laikydamosi duomenų rinkimo taisyklių ir duomenų tikslumo lygių, nustatytų Daugiametėje Bendrijos biologinių, techninių, aplinkos ir socialinių-ekonominių duomenų rinkimo programoje, priimtoje pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 199/2008[18] ir kitose pagal tą reglamentą priimtose priemonėse. 2. Laivo kapitono arba bet kokio kito už laivo valdymą atsakingo asmens pareikalaujama į laivą paimti mokslinį stebėtoją, kurį laivui paskyrė valstybė narė, nebent tai neįmanoma dėl saugumo priežasčių. Laivo kapitonas moksliniam stebėtojui palengvina užduočių atlikimo sąlygas. 3. Moksliniai stebėtojai: a) atlieka 1 dalyje nustatytas periodines duomenų rinkimo užduotis, b) nustato ir dokumentuose užregistruoja bet kokių kietųjų arba minkštųjų koralų, pinčių arba kitų žvejybos įrankiu ištrauktų tai pačiai ekosistemai priklausančių organizmų svorį. 4. Be 1 dalyje nurodytų įpareigojimų, giliavandenių žuvų žvejybos specializacijos veiklą vykdančioms valstybėms narėms taikomi II priede nustatyti specifiniai duomenų rinkimo ir perdavimo reikalavimai. 5. Su giliavandenių žuvų žvejybos specializacija susiję surinkti duomenys, įskaitant visus pagal II priede pateiktas išsamias taisykles surinktus duomenis, tvarkomi laikantis Reglamento (EB) Nr. 199/2008 III skyriuje išdėstyto duomenų tvarkymo proceso nuostatų. 6. Komisijai pareikalavus valstybės narės jai kas mėnesį pateikia atliktų veiksmų ir (arba) sužvejotų žuvų kiekių duomenis pagal specializaciją. V SKYRIUS DELEGUOTIEJI AKTAI 20 straipsnis Deleguotųjų įgaliojimų vykdymas 2. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis. 3. Įgaliojimai priimti 13 straipsnyje nurodytus deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami neapibrėžtam laikotarpiui. 4. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kuriuo metu atšaukti 13 straipsnyje nurodytų įgaliojimų suteikimą. Sprendimu dėl įgaliojimų panaikinimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Jis įsigalioja kitą dieną po sprendimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų teisėtumui. 5. Priėmusi deleguotąjį aktą, Komisija apie jį vienu metu praneša ir Europos Parlamentui, ir Tarybai. 6. Pagal 13 straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik jei Europos Parlamentas arba Taryba per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie tą aktą dienos nepareiškė savo prieštaravimo arba jei iki šio termino pabaigos tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba informavo Komisiją, kad neketina prieštarauti. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais. VI SKYRIUS VERTINIMAS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS 21 straipsnis Vertinimas 1. Per šešerius metus nuo šio reglamento įsigaliojimo Komisija, remdamasi valstybių narių ataskaitomis ir šiuo tikslu gautomis mokslinėmis rekomendacijomis, įvertina šiame reglamente nustatytų priemonių poveikį ir nustato, kiek buvo įgyvendinti 1 straipsnio a ir b punktuose nurodyti tikslai. 2. Atliekant vertinimą didelis dėmesys skiriamas šiems aspektams: a) laivams, kurie perėjo prie mažesnį poveikį jūros dugnui turinčių žvejybos įrankių, ir iš jų į jūrą išmetamų žuvų kiekio pokyčiams; b) kiekvienos giliavandenių žuvų žvejybos specializacijos veiklą vykdančių laivų operacijų aprėpčiai; c) duomenų, kuriuos valstybės narės teikia mokslinėms įstaigoms išteklių būklei įvertinti arba Komisijai, šiai paskelbus specialų pareikalavimą, išsamumui ir patikimumui; d) giliavandenių žuvų ištekliams, dėl kurių teikiamos rekomendacijos pagerėjo; e) žvejybai, kuri valdoma taikant tik žvejybos pastangų apribojimus, ir papildomųjų priemonių, kuriomis siekiama sustabdyti žuvų išmetimą į jūrą ir sumažinti sužvejojamus labiausiai pažeidžiamų rūšių žuvų kiekius, veiksmingumui. 22 straipsnis Pereinamojo laikotarpio priemonės Pagal Reglamentą (EB) Nr. 2347/2002 išduoti specialūs žvejybos leidimai lieka galioti, kol bus pakeisti pagal šį reglamentą išduotais žvejybos leidimais, kuriais leidžiama sužvejoti giliavandenes žuvis, tačiau bet kuriuo atveju nebegalios po 2012 m. rugsėjo 30 d. 23 straipsnis Panaikinimas 1. Reglamentas (EB) Nr. 2347/2002 panaikinamas. 2. Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą pagal šio reglamento III priede pateiktą atitikties lentelę. 24 straipsnis Įsigaliojimas Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje Europos Parlamento vardu Tarybos vardu Pirmininkas Pirmininkas […] […] I priedas 1 skirsnis. Giliavandenės žuvys Mokslinis pavadinimas || Bendrinis pavadinimas || Labiausiai pažeidžiamos rūšys (x) Centrophorus granulosus Centrophorus squamosus Centroscyllium fabricii Centroscymnus coelolepis Centroscymnus crepidater Dalatias licha Etmopterus princeps Apristuris spp Chlamydoselachus anguineus Deania calcea Galeus melastomus Galeus murinus Hexanchus griseus Etmopterus spinax Oxynotus paradoxus Scymnodon ringens Somniosus microcephalus || Rudasis trumpadyglis ryklys Pilkasis trumpadyglis ryklys Paprastasis juodasis šunryklis Portugalinis baltaakis dygliaryklis Ilgašnipis baltaakis dygliaryklis Šokoladinis dygliaryklis Didysis juodasis dygliaryklis Juodieji katrykliai Gyvatryklis Paprastasis ilgasnukis dygliaryklis Juodažiotis pjūklauodegis katryklis Islandinis pjūklauodegis katryklis Pilkasis šešiažiaunis ryklys Lygiaodis juodasis ryklys Tribriaunis ryklys Aštriadantis velvetinis dygliaryklis Arktinis ryklys || x x x x x x x x Alepocephalidae Alepocephalus Bairdii Alepocephalus rostratus || Švelniagalvinės Berdo švelniagalvė Ilgasnukė švelniagalvė || Aphanopus carbo || Juodoji kalavija || Argentina silus || Atlantinė argentina || Beryx spp. || Paprastieji beriksai || Chaceon (Geryon) affinis || Gelminis penkiadantis krabas || Chimaera monstrosa Hydrolagus mirabilis Rhinochimaera atlantica || Europinė chimera Didžiaakė chimera Atlantinė peiliasnukė chimera || Coryphaenoides rupestris || Bukasnukis ilgauodegis grenadierius || Epigonus telescopus || Juodoji kalavija || x Helicolenus dactilopterus || Melsvažiotis ešerys || Hoplostethus atlanticus || Islandinis pjūklapilvis beriksas || x Macrourus berglax || Šiaurinis grenadierius || Molva dypterigia || Melsvoji molva || Mora moro Antimora rostrata || Paprastoji mora Melsvoji antimora || Pagellus bogaraveo || Raudonpelekis pagelas || Phycis blennoides || Didžiaakė siūlapelekė vėgėlė || Polyprion americanus || Amerikinė rudoji černa || Reinhardtius hippoglossoides || Juodasis paltusas || Cataetyx laticeps || || Hoplosthetus mediterraneus || Viduržemio jūros pjūklapilvis beriksas || Macrouridae išskyrus Coryphaenoides rupestris ir Macrourus berglax || Grenadieriai išskyrus bukasnukius ilgauodegius grenadierius ir šiaurinius grenadierius || Nesiarchus nasutus || Violetinė gyvatinė skumbrė || Notocanthus chemnitzii || Riestanosis dyglianugaris ungurys || Raja fyllae Raja hyperborea Raja nidarosiensus || Apvalioji raja Šiaurinė raja Norveginė raja || Trachyscorpia cristulata || Trachyscorpia cristulata rūšies skorpenžuvė || 2 skirsnis. Papildomai NEAFC reguliuojamos rūšys Brosme brosme || Paprastoji brosmė || Conger conger || Atlantinis jūrinis ungurys || Lepidopus caudatus || Uodeguotoji kalavija || Lycodes esmarkii || Didysis likodonas || Molva molva || Paprastoji molva || Sebastes viviparus || Mažasis jūrinis ešerys || II priedas Specialūs duomenų rinkimo ir perdavimo reikalavimai, nurodyti 18 straipsnio 4 dalyje 1. Valstybės narės užtikrina, kad surinkti rajono, kuris apima tiek Sąjungos, tiek tarptautinius vandenis, duomenys būtų diferencijuoti, kad atskirai rodytų Sąjungos vandenų arba tarptautinių vandenų išteklių būklę. 2. Jei giliavandenių žuvų žvejybos specializacija tame pačiame rajone dubliuojasi su kita specializacija, duomenys apie giliavandenių žuvų žvejybos specializacijos veiklą renkami atskirai nuo tos kitos specializacijos veiklos duomenų. 3. Į jūrą išmetamų žuvų ėminiai renkami kiekvienos giliavandenių žuvų žvejybos specializacijos atveju. Iškraunamų ir į jūrą išmetamų žuvų imčių rinkimo strategija apima visas I priede išvardytas rūšis, taip pat jūros dugno ekosistemai priklausančias rūšis, kaip antai giliavandenius koralus, pintis ar kitus tai pačiai ekosistemai priklausančius organizmus. 4. Jei pagal taikomą daugiametį duomenų rinkimo planą reikalaujama rinkti žvejybos pastangų duomenis, t. y. žvejybos tralais valandų skaičių ir pasyviosios žvejybos įrankių ponyrio laiką, valstybės narės renka ir yra pasirengusios drauge su tokia žvejybos pastangų informacija pateikti šiuos papildomus duomenis: a) žvejybos veiklos (kiekvieno žvejybos įrankio užmetimo) geografinę padėtį, kurią laivų stebėjimo sistema laivas perdavė žvejybos stebėjimo centrui; b) gylį, kuriame naudojami žvejybos įrankiai, jei laive duomenys registruojami į elektroninį žvejybos žurnalą. Laivo kapitonas žvejybos gylį pažymi standartine pranešimo forma. [1] 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyva 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos, OL L 206, 1992 7 22, p. 7. [2] Reglamentas (EB) Nr. 1288/2009, OL L 347, 2009 12 24, p. 6. [3] 2006 m. gruod˛io 8 d. A/RES/61/105 dėl tausios žuvininkystės, kurios siekiama 1995 m. Susitarimu dėl 1982 m. gruodžio 10 d. Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos nuostatų, susijusių su vienos valstybės ribas viršijančių žuvų išteklių ir toli migruojančių žuvų išteklių apsauga ir valdymu, įgyvendinimo bei susijusiomis priemonėmis. [4] http://cordis.europa.eu/fetch?CALLER=FP7_PROJ_ES&ACTION=D&DOC=19&CAT=PROJ&QUERY=01308a670983:f6dc:57618e7e&RCN=90982 [5] Žr. Jūrų strategijos pagrindų direktyvą; Direktyva 2008/56/EB, OL L 164, 2008 6 25, p. 19. [6] COM(2007) 30 galutinis. [7] Grindžiamą Reglamentu (EB) Nr. 199/2008. [8] , , p. . [9] , , p. . [10] OL L 358, 2002 12 31, p. 59. [11] OL L 351, 2002 12 28, p. 6. [12] COM(2007) 30 galutinis. [13] OL L 347, 2009 12 24, p. 6. [14] OL L 343, 2009 12 22, p. 1. [15] OL L 201, 2008 7 30, p. 8. [16] OL L 87, 2009 3 31, p. 70. [17] OL L 87, 2009 3 31, p. 1. [18] OL L 60, 2008 3 5, p. 1.