LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 24/52

Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė Kaip patobulinti ES teisės aktų įgyvendinimą ir vykdymą

(2006/C 24/13)

2005 m. vasario 10 d., Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas, vadovaudamasis savo Darbo tvarkos taisyklių 29 straipsnio antra dalimi, nusprendė parengti savo nuomonę: Kaip patobulinti ES teisės aktų įgyvendinimą ir vykdymą

Bendrosios rinkos, gamybos ir vartojimo skyrius, kuris buvo atsakingas už Komiteto darbo šia tema organizavimą, 2005 m. liepos 27 d. priėmė savo nuomonę. Pranešėjas Joost van Iersel.

420-ojoje plenarinėje sesijoje, įvykusioje 2005 m. rugsėjo 28-29 d. (2005 m. rugsėjo 28 d. posėdyje), Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas priėmė šią nuomonę 90 nariams balsavus už, 6 prieš ir 12 susilaikius.

Įgyvendinimas ir vykdymas

Santrauka

Savo nuomonėje EESRK teigia, kad tobulesnė įstatymų leidyba, įgyvendinimas ir vykdymas yra glaudžiai susiję: geras įstatymas yra įvykdomas ir vykdomas. Komisija, Taryba ir Teisingumo Teismas reguliariai sprendžia įstatymų taikymo problemas. Tačiau tolesnė veikla yra ribota. Tai susiję su skirtingomis Europos šalių kultūromis, kompetencijos sritimis ir skirtingais dalyvavimo veiksmingai įgyvendinant teisės aktus lygiais. EESRK išskiria skirtingas veiksmų, kurių turi imtis valstybės narės ir Komisija, grupes. Valstybėms narėms pirmiausia reikalinga politinė valia. Valstybių administracijų nuostatose turėtų atsispindėti tai, kad jos pačios yra ES dalis ir atitinkamai prisideda prie Sąjungos sprendimų. Dėl to, reikia keisti tam tikrą požiūrį, pavyzdžiui, garantuoti administracinius gebėjimus, peržiūrėti vidaus taisykles ir tvarką, atsisakyti perteklinio ir nepakankamo reglamentavimo, pagerinti informavimo tvarką. Kalbant apie valstybes nares, pageidautina, kad tarp atitinkamų valdžios institucijų visoje ES nuolat vyktų diskusija, valstybių vyriausybės atliktų ex-post vertinimus ir atsiskaitytų analogiškoms kitų valstybių narių valdžios institucijoms. Teritorinių valdžios institucijų, turinčių savarankišką įstatymų leidybos galią, dalyvavimas taip pat reikalingas. EESRK yra už aktyvų Komisijos vaidmenį skatinant pasitikėjimą tarp teisėsaugos institucijų, remiant valdžios institucijų bendradarbiavimą, nuolat vertinant jų veiklą ir nustatant bei skleidžiant geriausią praktiką. Turėtų būti svarstoma galimybė išplėsti esamas mokymo programas, skirtas teisėjams ir viešojo administravimo institucijoms. Dėl kai kurių šioje nuomonėje aptariamų pasiūlymų diskutuojama su Komisija, o kai kurie pokyčiai valstybėse narėse jau praktiškai įgyvendinami. Tačiau šiuo metu bendra įgyvendinimo ir vykdymo padėtis rodo, jog esama didelių spragų. Europos Parlamentas ir nacionaliniai parlamentai taip pat turėtų įsitraukti į šį procesą. EESRK nuomone, būtinas kultūros pokytis, įskaitant perėjimą nuo naujų europinių įstatymų skaičiaus didinimo prie jų veiksmingo taikymo akcentavimo, taip užtikrinant, kad suderinti europiniai įstatymai ir politika būtų visapusiškai įgyvendinta. Tokia nuostata padės gerai funkcionuoti 25 ir daugiau valstybių narių Europos Sąjungai, užtikrinant jos būtiną sanglaudą.

1. ES teisė — Europos integracijos pagrindas

1.1 Gerai veikianti vidaus rinka sudaro Europos integracijos esmę. Ji įteisina integraciją, suteikdama piliečiams ir įmonėms daug naudos. Daugeliu atvejų gali trūkti atitinkamo noro nuosekliai įgyvendinti visą procesą.

1.2 ES pagrindas — teisės normos. Jos stiprina vidaus rinkos pamatą ir užkerta kelią diskriminacijai dėl produktų, įmonių kilmės ar piliečių tautybės. Veiksmingas ES teisės taikymas didina visuomenės pasitikėjimą Europos politika ir procesais, dėl to ES geriau atitinka piliečių ir įmonių interesus. Tačiau tam reikia laiku ir tinkamai perkelti ES teisę į nacionalinius teisės aktus.

1.3 Be to, Europos teisės aktai, kuriais siekiama panaikinti visas kliūtis ir sukurti visiems vienodas sąlygas, privalo būti operatyviai ir nuosekliai taikomi visoje ES, o visos atitinkamos valdžios institucijos — ir nacionalinės, ir regioninės — privalo juos efektyviai vykdyti.

1.4 Vidaus rinka tinkamai veikia ir tampa augimo bei gerovės šaltiniu tik tada, kai joje nėra diskriminuojančių ar paslėptų kliūčių piliečiams arba verslo įmonėms, taip pat painių ir ilgų administracinių procedūrų. Daugybė skundų, kuriuos kasmet pateikia piliečiai ir įmonės, pateikiami dėl nacionalinių priemonių, kurios dažnai būna pernelyg ribojančios, pernelyg sudėtingos ir neproporcingos (1). Taip yra iš dalies dėl vadinamojo perteklinio reglamentavimo, kuris vyksta ES teisę perkeliant į nacionalinę teisę. Perteklinio reglamentavimo atveju, nacionaliniai norminiai aktai papildomi nuostatomis, dėl kurių ES tikslai gali tapti neaiškūs.

1.5 Tobulesnė teisėkūra yra neatskiriama Lisabonos darbotvarkės dalis. 2005 m. kovo 22–23 d. Europos Vadovų Tarybos išvadose buvo aiškiai pripažinta, kad būtent tobulesnis reglamentavimas turi teigiamą poveikį konkurencingumui. Tą pat padarė Konkurencingumo taryba 2005 m. birželio 6–7 d. (2). Šiuo atžvilgiu būtina pabrėžti, kad tobulesnė teisėkūra, įgyvendinimas ir vykdymas yra glaudžiai susiję: geras įstatymas yra įvykdomas ir vykdomas įstatymas.

1.6 Kad įstatymą būtų galima įgyvendinti, jis turi būti pakankamai aiškus, o, kad jis veiktų, jis turi tinkamai spręsti konkrečias problemas. Jei įstatymas yra pernelyg sudėtingas ir neaiškus, pavyzdžiui, dėl to, kad nebuvo atliktas tinkamas poveikio įvertinimas, neišvengiamai kyla jo įgyvendinimo problemų. Dėl to šioms problemoms spręsti turi būti rengiami papildomi įstatymai. Dėl blogų įstatymų daugėja įstatymų ir priimama pernelyg daug taisyklių, kurių laikymasis tampa nereikalinga našta įmonėms ir klaidina piliečius (3).

1.7 Valdžios institucijos privalo turėti administracinius gebėjimus, kad užtikrintų, jog įstatymai yra taikomi veiksmingai. Kitaip administracinės spragos sukelia įgyvendinimo ir vykdymo problemų.

1.8 Veiksmingas ES teisės taikymas kartu gerina konkurencingumą ir palengvina pasienio bendradarbiavimą — tai yra du esminiai Lisabonos darbotvarkės tikslai.

1.9 EESRK mano, kad ES egzistuoja teisės aktų įgyvendinimo ir laikymosi problema. Statistiniai duomenys dėl ES teisės įgyvendinimo būklės rodo, kad valstybės narės vėluoja perkelti direktyvas į savo nacionalinius teisės aktus. Statistiniai duomenys dėl pažeidimų bylų rodo, kad perkėlimas į nacionalinius teisės aktus dažnai būna netinkamas arba nepakankamas. Iš tiesų, 78 % bylų, kurias Europos Komisija iškėlė valstybėms narėms 2002–2005 m., yra susijusios su direktyvų perkėlimu į nacionalinę teisę ir taikymu. Tai rodo, kad valstybės narės, pasirinkdamos nacionalinį įgyvendinimo metodą, kad jos įsigaliotų, susiduria su problemomis.

1.10 Įvairiose rezoliucijose Taryba sprendė teisės aktų įgyvendinimo ir vykdymo problemas (4). 2003 m. tarpinstitucine sutartimi dėl geresnės teisėkūros taip pat buvo siekiama „geresnio perkėlimo į nacionalinius teisės aktus ir taikymo“.

1.11 Daugeliu atvejų ES Teisingumo Teismas nusprendė, kad valstybės narės privalo užtikrinti veiksmingą teisės aktų įgyvendinimą ir vykdymą (5).

1.12 Komisija parengė keletą dokumentų, kuriuose nagrinėjama, kaip valstybės narės galėtų patobulinti perkėlimo į nacionalinius teisės aktus ir taikymo praktiką (6). Savo Valdymo baltojoje knygoje Komisija konstatuoja: „pagaliau Europos Sąjungos normų poveikis priklauso nuo valstybių narių valdžios institucijų noro ir gebėjimų užtikrinti, kad jos būtų efektyviai, visiškai ir laiku perkeltos ir įgyvendintos“ (7). Visai neseniai savo 2005 m. kovo 16 d. komunikate „Geresnis reglamentavimas siekiant augimo ir darbo vietų kūrimo Europos Sąjungoje“ ji nurodė veiklos, skirtos Bendrijos reguliavimo sistemai tobulinti, nepatiriant pernelyg didelių administracinių išlaidų, kryptis.

1.13 Nuo 1985 m. „Naujasis požiūris“ buvo vis naudingesnis skatinant veiksmingą standartų ir reguliavimo požiūrių suderinimą. Jis sukuria stabilią, lanksčią ir skaidrią teisinę sistemą, paremtą valdžių pasidalijimo principu, taikant didelę direktyvose apibrėžtų priemonių įvairovę, ir numato didelę gamintojų ir trečiųjų šalių atsakomybę. Kalbant apie įgyvendinimą, Komisija daro išvadą dažniausiai remdamasi nuodugnia analize, bylojančia, jog „patirtis taip pat parodė, kad šių direktyvų įgyvendinimas gali būti įvairiais būdais tobulinamas“ (8). Šiame dokumente atskleidžiama rimtų trūkumų.

1.14 Savo antrojoje 2003–2006 m. Vidaus rinkos strategijos įgyvendinimo ataskaitoje (9) Komisija analizuoja teisės aktų įgyvendinimo ir vykdymo įvairiose srityse spragas. Ataskaitoje taip pat nurodomi ketinimai ir tikslai dėl tobulinimo. Be kitų dalykų, tai reiškia didesnį tiesioginį valstybių narių įsipareigojimą, taigi ir politinę valią. Komisijos rekomendacijoje dėl direktyvų, turinčių poveikį vidaus rinkai, perkėlimo į nacionalinę teisę (10) nurodoma tam tikra praktika, kurią valstybės narės yra raginamos įgyvendinti. Pagrindinis tokios praktikos aspektas –atsakomybė už stebėseną ir koordinavimą yra perduodama vienam ministrui ir ministerijai, sukuriama nacionalinė perkeltų į nacionalinę teisę direktyvų duomenų bazė ir skatinamas glaudus nacionalinių pareigūnų, dalyvaujančių derybose Briuselyje, ir pareigūnų, kurie įgyvendina nacionalines priemones, bendradarbiavimas.

1.15 Teisės aktų įgyvendinimo „rezultatų vertinimas“ rodo, kad esama formalaus perkėlimo spragų. Tačiau nepaisant šių atitinkamų Europos institucijų dėmesio ženklų, tai, kaip suderintos taisyklės yra įgyvendinamos nacionaliniuose teisės aktuose ir (arba) norminiuose aktuose, Taryboje nebuvo sistemingai analizuojama ir vėliau aptariama. Skirtingas teisės aktų įgyvendinimas įvairiose valstybės narės dalyse greitai priverstų viešai raginti imtis priemonių, o skirtingas įgyvendinimas įvairiose valstybėse narėse netgi nėra įtrauktas į politinę darbotvarkę.

1.16 Be jokios abejonės, dėl „rezultatų vertinimo“ valstybių narių duomenys apie perkėlimą į nacionalinę teisę tapo skaidresni. Kol kas nėra atitinkamų taikymo „rezultatų vertinimų“, kad duomenys apie tai, kaip nacionalinės valdžios institucijos taiko ES teisę ir politiką, būtų skaidresni.

1.17 Nors diskusijos dėl tobulinimo vyksta, viešųjų institucijų žinios ir jų įsipareigojimas garantuoti, kad ES teisė, kaip Europos integracijos pagrindas, veiktų teisingai, yra nepakankami. To bus pasiekta tik jei visas procesas vyks deramai: direktyvų priėmimas, perkėlimas į nacionalinę teisę, įgyvendinimas, vykdymas. Daugeliu atveju, gali taip pat pritrtrūkti valios nuosekliai įgyvendinti visą procesą. Komisijos dokumentuose, daugybėje Teisingumo Teismo nutarčių ir atitinkamoje mokslinėje literatūroje pateikiama pakankamai šaltinių, kuriais valstybės narės gali remtis, gerindamos savo teisinių įsipareigojimų vykdymą.

1.18 Kad ES teisė būtų taikoma veiksmingai, ES, kurią sudaro vis daugiau valstybių narių, būtinas ypatingas dėmesys ir apsaugos priemonės. ES normų efektyvumo mažėjimas negali stabdyti ES integracijos proceso.

2. Kontekstas ir raida

2.1 Nors EB sutartyje yra numatyta įvairių suderinimo ir derinimo priemonių, skirtų bendrajai rinkai sukurti (11), patirtis, įgyta 8-ajame dešimtmetyje ir 9-ojo dešimtmečio pradžioje, parodė, kad išsamus suderinimas yra lėtas, sunkus ir, tam tikrais atvejais, nereikalingas procesas. Priemones, paremtas abipusiu pripažinimu ir kontrole kilmės šalyje, yra lengviau suderinti ir įgyvendinti. Jos taip pat buvo veiksmingesnės užtikrinant didesnę prekybos ir investicijų laisvę, nesukuriant pernelyg didelės naštos dėl jų laikymosi. Tačiau reikia pažymėti, kad ES pasiekė naują etapą, kuriam būdingi didėjantys valdymo kultūros skirtumai. Dėl to gali būti vėl pageidaujama norminių aktų, kurie padėtų siekti konvergencijos ir skatintų gerą praktiką.

2.2 Nepaisant perėjimo prie naujų politikos priemonių, Bendrijos teisės aktų skaičiaus augimas iš dalies buvo natūralus integracijos gilinimo ir plėtros rezultatas, iš dalies — nevisiško arba netinkamo jų įgyvendinimo valstybėse narėse rezultatas. Buvo įgyvendintos naujos normos, kad valstybės narės negalėtų nevykdyti savo įsipareigojimų arba jų nacionalinės normos nebūtų pernelyg sudėtingos (12). Tipinis pavyzdys — liberalizavimo direktyvos, kurias Komisija priėmė remdamasi 86 straipsnio 3 dalimi, tokiose srityse kaip telekomunikacijų paslaugos ir telekomunikacijų įranga.

2.3 Atsižvelgiant į teisės aktų įgyvendinimo sunkumus, kuriuos patiria daugelis valstybių narių (13), norint patobulinti ES teisės taikymą, būtinos suderintos valstybių narių valdžios institucijų pastangos. Jų iki šiol trūko valstybėse narėse pereinant prie patrauklesnių mažiau intervencinių ir paprastesnių politikos įgyvendinimo ir reglamentavimo priemonių.

2.4 2000 m. Lisabonos Europos Vadovų Taryba, kuri pradėjo Europos konkurencingumo didinimo procesą, siekdama patobulinti teisės aktų įgyvendinimą ir vykdymą, įvedė atviro koordinavimo metodą, naudojant kokybinius ir kiekybinius rodiklius, palyginimus ir geriausios praktikos pavyzdžius. Valstybės narės, siekdamos patobulinti savo politikos įgyvendinimo rezultatus, kol kas sistemingai ir plačiai tokios geros praktikos pavyzdžių netaiko.

2.5 Iš pradžių atviro koordinavimo metodas kėlė daug lūkesčių, kaip ir palyginimo tikslai bei geriausios praktikos pavyzdžiai. Patirtis neleidžia daryti teigiamų išvadų. Panašu, kad, nesant privalomų įsipareigojimų, valstybės narės nenori priimti teisės aktų, jau nekalbant apie jų įgyvendinimą ir vykdymą.

2.6 Iki 2004 m. dešimt valstybių narių kandidačių integravo acquis communautaire į savo nacionalinius teisės aktus, todėl formaliai šio termino buvo laikomasi. Tačiau įstatymo pakeitimas savaime dar nereiškia tinkamo perkėlimo į teisės aktus. Be to, teisės aktams įgyvendinti ir vykdyti yra reikalingos pakankamos administracinės valdžios institucijos ir procedūros, kurios daugeliu atveju turėjo būti sukurtos iš naujo, nes trūksta reikalingos veiksmingo ES taisyklių taikymo patirties. Glaudesnis nacionalinių valdžios institucijų ir Bendrijos institucijų tarpusavio bendradarbiavimas turėtų palengvinti vienodą ES normų taikymą visoje Sąjungoje (14).

2.7 Nors ES reglamentų ir teisės aktų tikslas — atviroje Europos rinkoje sukurti vienodas sąlygas, skirtingose srityse taikomos priemonės gali smarkiai skirtis. Visose srityse gali būti taikomas tas pats principas, tačiau siekiamas integracijos lygis gali labai skirtis. Dėl to vienos Bendrijos taisyklės yra ne tokios griežtos, kitos — griežtesnės, atitinkamai ir požiūris bei teisiniai principai yra skirtingi.

2.8 Šių skirtumų atsiranda dėl skirtingų integracijos tikslų tokiose srityse kaip vidaus rinkos bei aplinkos apsaugos politika ir socialinė politika bei sveikata, kurios pirmiausia yra nacionalinės sritys. Pačios Sutarties tekste, kalbant apie visuomenės sveikatą arba švietimą, vartojamos ne tokios pretenzingos sąvokos. Šiose politikos srityse ES vaidmuo yra „koordinuoti“ ir „skatinti“, o ne integruoti.

2.9 Todėl dabartinė raida atskleidžia spalvingą įvairovę, kai įvairios teisinės priemonės yra lygiagrečiai taikomos ES lygu, savo ruožtu jos daro įtaką nacionaliniams metodams. Tarp jų: — ES priemonės, kuriose numatomas visiškas teisės aktų suderinimas; — ES priemonės, kuriose numatomas minimalus suderinimas, suteikiančios galimybę valstybėms narėms priimti griežtesnes taisykles (kurios tarpvalstybiniu mastu gali būti taikomos tik remiantis abipusio pripažinimo principu); — „Naujojo požiūrio“ direktyvos, kuriomis siekiama nustatyti esminius reikalavimus, kuriuos turi atitikti ES rinkos produktai; — ES teisės aktai, paremti „kilmės šalies“ principu; — Pagrindų direktyvos, kurias valstybėms narėms leidžiama laisvai įgyvendinti; — Rekomendacijos, kurias galima perkelti į valstybių narių teisę, — Sprendimai.

2.10 Tokia didelė Bendrijos priemonių, kurias valstybės narės turi perkelti į savo teisės aktus, įgyvendinti ir vykdyti, įvairovė dažnai lemia nacionalines, kartu ir skirtingas, interpretacijas, kas turi būti įgyvendinta nacionaliniu lygiu ir kaip tai reikia padaryti.

2.11 Vertinant praktinį dabartinio modelio poveikį, atsižvelgiama į šių elementų įvairovę valstybėse narėse: — skirtingus nacionalinius teisinius principus ir sistemas, — skirtingą nacionalinių administracijų ir ministerijų atsakomybę, — konkrečią regioninę ir vietinę valstybių narių kompetenciją, — nacionalinio lobizmo — politinio, socialinio ir ekonominio bei visuomeninio — poveikį, — vidaus poreikius (pageidavimus), kurie lemia perteklinį ir nepakankamą reglamentavimą, — finansinius ir organizacinius išteklius tinkamai įgyvendinti teisės aktus.

2.12 ES modelyje, žinoma, gerbiama valstybių narių bei jų turtingų valdymo tradicijų, teisinės kultūros ir politinių sistemų įvairovė. Tai netgi yra principo klausimas. Tačiau skirtingos tradicijos ir kultūra privalo suteikti galimybę garantuoti veiksmingą ES teisės aktų taikymą taip, kad būtų išvengta jų iškraipymo arba diskriminacijos. Sąjungos išplėstos kompetencijos sritys ir toliau vykstanti plėtra rodo, kokia sudėtinga yra ši užduotis.

2.13 Kalbant apie Komisiją, svarbiausi elementai, turintys poveikio galutiniam rezultatui, yra šie: — netikslus techninės ir teisinės kalbos vartojimas (įskaitant su vertimu susijusias problemas), kai sudaromi teisės aktai; — skirtingas daugiau ar mažiau privalomų teisinių priemonių taikymo laipsnis, priėmus Tarybos sprendimus, — skirtingas Komisijos dalyvavimo įgyvendinant ir vykdant teisės aktus laipsnis; tarp GD yra svarbių skirtumų, — kartais aiškumo dėl valstybių narių prerogatyvų ir (arba) Komisijos prerogatyvų trūkumas dėl subsidiarumo poveikio, — kartais pakankamo Komisijos personalo trūkumas, — lingvistinės problemos (atliekant priežiūrą naujose valstybėse narėse), — pažeidimų procedūrų svarba ir poveikis.

2.14 Daugėjant Bendrijos teisės aktų, atitinkamai padaugėjo ir neteisinių priemonių bei procesų, kurių tikslas — paskatinti valstybes nares laiku ir teisingai įgyvendinti ES teisę, tokių kaip reguliarios ataskaitos bei perkėlimo į nacionalinius teisės aktus valstybėse narėse rezultatų vertinimas.

2.15 Be to, Komisija ėmėsi kai kurių priemonių siekdama informuoti piliečius ir įmones apie jų teises ir jas paskatinti naudotis šiomis teisėmis nacionalinėse valdžios institucijose bei nacionaliniuose teismuose. Pavyzdžiui, informacinių centrų, skirtų piliečiams bei verslo įmonėms, ir SOLVIT centrų paskirtis — nustatyti ir spręsti sunkumus, kuriuos patiria asmenys ir įmonės, persikėlę į kitas valstybes nares arba veikiantys kitose valstybėse narėse.

2.16 Naujausioje SOLVIT centrų nagrinėtų atvejų ataskaitoje nurodoma, kad daugiau kaip 50 % visų problemų yra susijusios su profesinės kvalifikacijos pripažinimu, rinkos prieinamumu produktams, transporto priemonių registracija ir leidimais gyventi. Nors 80 % visų atvejų yra sėkmingai išsprendžiami, šie statistiniai duomenys taip pat rodo, kad problemos nėra naujos arba neįprastos. Piliečiai ir įmonės patiria sunkumų daugiausia dėl biurokratinių procedūrų ir nacionalinių administracijų nenoro supaprastinti savo reikalavimus. Be to, nepaisant SOLVIT centrų sėkmės, 20 % visų problemų nėra išsprendžiamos. Valstybės narės turėtų veikti taip, kad šis procentas mažėtų, o nacionaliniai SOLVIT biurai bei Europos SOLVIT tinklas būtų geriau žinomas visuomenei — ir įmonėms, ir piliečiams.

2.17 Sąjungos plėtra taip pat yra iššūkis. Narių skaičiaus padidėjimo negalima suvaldyti atitinkamai nesustiprinus konsultavimo ir stebėjimo procedūrų.

2.18 Šis konsultavimo ir stebėjimo procedūrų stiprinimas buvo akivaizdžiausias pastarosios plėtros atveju bei 2004 m. Briuselio Europos Vadovų Tarybai tariantis dėl ateinančios plėtros. Būsimas valstybes nares Komisija analizuos dar nuodugniau, bus tikimasi, kad jos, prieš įstodamos į ES, bus įgyvendinusios didesnę acquis communautaire dalį. Taip pat bus tikimasi, kad jos greičiau įvykdys visas pereinamojo laikotarpio, kuris joms gali būti suteiktas, priemones.

3. Svarstymo poreikis

3.1 Veiksmingas teisės aktų įgyvendinimas ir vykdymas yra itin svarbūs piliečiams ir bendrovėms. Tai neatskiriama teisės normų dalis. Dažnai skirtingas visuotinai priimtų teisės aktų interpretavimas kelia klausimų įmonėms ir piliečiams, pavyzdžiui: kam galima skųstis? Kas yra atsakingas? Ką daryti artimiausiu metu? Dar svarbesnis klausimas: kokia apimtimi neefektyvus teisės aktų įgyvendinimas lemia investicijų vėlavimą arba investavimo modelių pokyčius, pasitikėjimo tarp piliečių trūkumą? Šie klausimai yra susiję su ES politikos teisėtumu, darna ir prognozavimo galimybėmis. Dabartinio nepatenkinamo teisės aktų perkėlimo ir įgyvendinimo tempo ilgiau toleruoti nebegalima.

3.2 Kadangi ES lygiu priimtų direktyvų teisingas įgyvendinimas yra labai sudėtingas ir painus, būtina atlikti bendrą sistemos veikimo stipriųjų ir silpnųjų pusių, galimybių ir grėsmės (SSGG) analizę. Kur mes esame? Kas sukelia problemas? Su kokiais iššūkiais susiduria valstybės narės? Ko siekia valstybės narės: koks yra pageidaujamas ryšys ir subsidiarumo ir ES stebėsenos sąsaja? Kitais žodžiais tariant, kas yra atsakingas už tam tikrų dalykų įvertinimą ir kokiais kriterijais remiantis? Kokia apimtimi teisinės priemonės ir dabartinė praktika atitinka Europos integracijos tikslus? Kaip ES ir valstybės narės ketina reaguoti į įmonių ir piliečių skundus dėl nepakankamo ir kartais našumui kenkiančio ES normų perkėlimo būdo, įgyvendinimo ir vykdymo nacionaliniuose norminiuose aktuose bei praktikoje?

3.3 Vykstant diskusijoms dėl padėties gerinimo valstybėse narėse, šie visus dominantys klausimai turi būti keliami, siekiant paskatinti plačius ir atvirus debatus tarp politikos formuotojų ir pareigūnų bei privataus sektoriaus ir civilinės visuomenės dėl pageidaujamo procedūrų ir praktikos adaptavimo ES ir valstybėse narėse. Jie turi daugiau informuoti apie teisingo visų ES politikos sričių perkėlimo į nacionalinę teisę, įgyvendinimo ir vykdymo poveikį.

3.4 Būtina svarstyti, kokį poveikį būsima plėtra turės Bendrijos teisės darnai ir vienodam Bendrijos teisės taikymui visoje ES. ES taip pat turėtų svarstyti, kaip išvengti tokios situacijos, kai 27 arba daugiau valstybių narių Sąjunga, kurioje egzistuoja dar didesnė įvairovė, gali pati sukurti tam tikras kliūtis prekybai, investavimui ir steigimuisi.

3.5 Esama įvairių nuomonių, kaip spręsti netinkamo ES teisės taikymo problemą, kuri, žvelgiant iš politinės pusės, yra susijusi su subsidiarumo ir Bendrijos principų priešprieša. Manoma, kad visiškai pripažindama valstybių narių atsakomybę už ES teisės įgyvendinimą, Komisija turėtų atidžiai sekti šį procesą. Kita nuomonė yra paremta subsidiarumu: valstybėms narėms suteikti laisvę ir leisti kiekvienai spręsti savo problemas. Trečia galimybė — valstybės narės imasi didesnės atsakomybės ir atsakingumo ir atsiskaito viena kitai, o Komisija atidžiai seka, kaip laikomasi teisės aktų nuostatų, prireikus ryžtingai pasinaudoja savo teisinėmis galiomis.

3.6 Komisija, kaip sutarčių vykdymo priežiūrą atliekanti ir teisės aktų inicijavimo teisę turinti institucija, atlieka svarbų vaidmenį, turintį įtakos tinkamam vidaus rinkos veikimui. Ji yra atsakinga už paprastų ir įgyvendinamų teisės aktų, kuriais sprendžiamos vidaus rinkos problemos, siūlymą, be pernelyg didelių išlaidų valstybėms narėms ir įmonėms. Iš tiesų Komisija per pastaruosius kelerius metus ėmėsi rimtų priemonių teisės aktams supaprastinti ir siūlomų teisės aktų poveikiui įvertinti. Kartu Komisija turi veikti operatyviai ir ryžtingai, kad sustabdytų pažeidimus. Komisija turėtų apsvarstyti, kaip išplėtoti rekomendacijas, kurias ji pateikė 2004 m. (žr. pirmiau) dėl teisės aktų perkėlimo laiku ir tinkamai, kad jos apimtų ir teisės aktų įgyvendinimo ir vykdymo etapus.

3.7 Būdamos bendrai atsakingos už Sąjungą, valstybės narės privalo būti lojalios Sąjungai, vykdyti savo įsipareigojimus, palengvinti Bendrijos uždavinių vykdymą ir netrukdyti siekti EB sutarties 10 straipsnyje numatytų tikslų. Tiksliau valstybių narių požiūris turi atspindėti tai, kad jos pačios yra Europos Sąjungos dalis ir atitinkamai prisideda prie Sąjungos sprendimų. (15)

3.8 Europos Teisingumo Teismas daugelyje bylų aiškiai nurodė, kad valstybės narės savo gynyboje negali remtis jokiais vidiniais administraciniais sunkumais, kad pagrįstų nepakankamą arba netinkamą Bendrijos teisės aktų įgyvendinimą. Šios nutartys gali padėti tobulinti ateityje numatomų bylų nagrinėjimą.

3.9 Taip pat reikės apsvarstyti, kokio tipo teisinės ir neteisinės priemonės ir procedūros bus tinkamiausios veiksmingam politikos įgyvendinimui daugiau nei 30 narių Sąjungoje užtikrinti.

3.10 Neteisinių priemonių ir procedūrų taikymo rezultatai yra gana įvairūs. Nepaisant daug žadančios pradžios, nepanašu, kad atviro koordinavimo metodas būtų buvęs sėkmingas. Palyginti: SOLVIT centrai išsprendė 80 % jų nagrinėtų problemų.

3.11 Konkurencingumo taryba savo 2005 m. kovo mėn. išvadose valstybėms narėms pasiūlė išanalizuoti, ar vidaus teisės aktai atitinka ES taisykles, kad būtų pašalintos rinkos kliūtys, o konkurencija būtų atviresnė. Europos Parlamentas taip pat pripažino, kad būtų naudinga, jei nacionalinės administracijos stebėtų, kaip jų šalyse laikomasi ES taisyklių. Analizė yra praktinis būdas nustatyti ir pašalinti kliūtis prekybai, nesvarbu, ar jas sukelia netinkamas teisės aktų įgyvendinimas, tinkamos ES teisės įgyvendinimo priežiūros trūkumas ar paprasčiausia administracinė praktika, neatitinkanti ES reikalavimų.

4. Išvados ir rekomendacijos

4.1 Bendrosios nuostatos

4.1.1 EESRK nuomone, teisės aktų įgyvendinimas ir vykdymas yra neatskiriami geresnės teisėkūros elementai, todėl tai yra politinis prioritetas (16). Tačiau kol kas taip nėra, nepaisant kintančio kai kurių valstybių narių ir Komisijos požiūrio, kuriuo grindžiamas ateities kelias. Įstatymų leidėjai nepakankamai atsižvelgė į teisės aktų įgyvendinimo ir vykdymo reikalavimus. Atliekant nuoseklų poveikio vertinimą, siekiant geresnės teisėkūros, turi būti atsižvelgiama ir į tai, kaip teisės aktai turėtų būti rengiami ir kaip turėtų būti vykdomi. Visas šis procesas — tai būtina sąlyga, kad būtų sukurtos visiems lygios sąlygos ir užtikrintas ES teisėtumas.

4.1.2 Iš principo didžiausia atsakomybė už tinkamo ES teisės įgyvendinimo ir vykdymo užtikrinimą pirmiausia tenka valstybėms narėms. Komisijos, kaip sutarčių sergėtojos, vaidmuo yra užtikrinti, kad valstybės narės faktiškai vykdytų savo įsipareigojimus. Bet kokias spragas Komisija gali šalinti pradėdama pažeidimų procedūras arba taikydama kitas priemones, kurios, kaip manoma, yra tinkamos neteisingo ES teisės taikymo problemai spręsti.

4.1.3 Pasirašius 2003 m. tarpinstitucinį susitarimą, Taryba svarsto, kaip tobulinti reglamentavimą ir supaprastinti teisėkūrą. EESRK mano, kad pakankamai dėmesio turėtų būti skiriama geresniam visų ES taisyklių, ne tik direktyvų, kurias turi vykdyti valstybės narės, taikymui.

4.1.4 EESRK mano, kad, aptariant teisės aktų įgyvendinimą ir vykdymą, Konkurencingumo taryba, dirbanti vidaus rinkos, kuri sudaro integracijos proceso branduolį, srityje, būtinai turėtų būti Komisijos partnerė ES lygiu.

4.1.5 Labai svarbus ir dažnai lemiamas aspektas yra tas, kad valstybių narių vidaus administracinės procedūros nepatenka į sutarčių taikymo sritį. Nepaisant to, pagal EB sutarties 10 straipsnį ir precedentinę teisę nacionalinės valdžios institucijos privalo užtikrinti tinkamą teisės aktų įgyvendinimą ir vykdymą. Šiuo atžvilgiu EESRK pabrėžia bendrą ES valstybių narių atsakomybę ir, žinoma, jų bendrus įsipareigojimus.

4.1.6 Jau pernelyg ilgai buvo pabrėžiamas ES naujas reglamentavimas. EESRK sutinka su Komisija, kad ES, kurią sudaro 25 valstybės narės, daugiausia dėmesio turėtų būti skiriama esamiems teisės aktams įgyvendinti ir vykdyti, o ne papildomam reglamentavimui kurti. Nauji Bendrijos teisės aktai nebūtų labai patraukli alternatyva, nes tam reikėtų didelių ir laiko, ir išteklių sąnaudų. Taip pat ir išimtinė priklausomybė nuo teisinių procedūrų, siekiant priversti valstybes nares pašalinti problemas, užims daug laiko ir išeikvos negausius išteklius. Vietoj to reikia keisti pačią kultūrą taip, kad valstybės narės ir Komisija pereitų nuo naujų norminių aktų kūrimo prie teisės aktų įgyvendinimo ir vykdymo, taip užtikrindamos, kad suderinta ES teisė ir politika būtų visiškai įgyvendinta. Žinoma, tai nereiškia, kad ypatingas dėmesys teisės aktų įgyvendinimui ir vykdymui gali tapti pasiteisinimu dėl teisėkūros spragų tose srityse, kuriose nauji teisės aktai yra vis dar reikalingi.

4.1.7 Jau taikomos ir įgyvendinamos ES teisės peržiūra — žr. Danijos patirtį — padės gerinti teisėkūrą. Tai pavyzdys, kokia turi būti teisės aktų supaprastinimo, geresnio įgyvendinimo ir vykdymo tarpusavio sąveika.

4.1.8 Kalbant apie alternatyvas, t. y. savarankišką reguliavimą arba bendrą reguliavimą (17), kiekvienu atveju turi būti atskirai analizuojama, kada jos pasiteisintų, kada ne. Nepaisant poreikio skatinti savarankiško reguliavimo ir bendro reguliavimo iniciatyvas, jų perspektyvumą privalu patikrinti konkretaus taikymo metu.

4.1.9 EESRK nuomone, taip pat yra akivaizdu, kad didėjantys teisės aktų įgyvendinimo ir vykdymo procesų skirtumai nacionaliniu lygiu turi būti sprendžiami ir šalinami nacionalinėms ir Bendrijos valdžios institucijoms glaudžiau bendradarbiaujant.

4.1.10 EESRK mano, kad toks intensyvesnis bendradarbiavimas taip pat padeda siekti tikslo išvengti perteklinių Bendrijos teisės aktų, kuriuos vargu ar būtų teisinga įgyvendinti, taikant nacionalines procedūras. Jos yra pernelyg lėtos ir sudėtingos, dažnai nacionalinės politikos tikslų jomis siekiama neproporcingomis priemonėmis.

4.2 Valstybės narės

4.2.1 EESRK mano, kad valstybėms narėms turėtų būti ir toliau palikta prerogatyva spręsti dėl jose taikomų teisės aktų įgyvendinimo metodų ir procedūrų. Šiuos metodus ir procedūras valstybės narės ir Komisija taip pat gali analizuoti, atlikdamos jų poveikio vertinimus.

4.2.2 EESRK nuomone, nesvarbu, kokius metodus ar procedūras valstybės narės pasirinktų ES teisei ar nacionaliniams įstatymams, kurie turi poveikio vidaus rinkos veikimui, įgyvendinti, pasiekti rezultatai turi būti panašūs visoje ES. Be to, šie rezultatai privalo faktiškai įgyvendinti ES pirminę ir antrinę teisę.

4.2.3 Kalbant apie valstybes nares, EESRK mano, kad būtina įtraukti ir regionų valdžios institucijas, turinčias autonominių įstatymų leidybos galių ir (arba) atsakingas už teisės aktų įgyvendinimą (pvz., žemes, provincijas, regionus).

4.2.4 EESRK mano, kad kitas bendradarbiavimo tarp ES institucijų ir nacionalinių valdžios institucijų įgyvendinant ES teisę ir politiką žingsnis yra nacionalinių administracinių gebėjimų taikyti politiką stiprinimas ir suderinimas — apie tai kai kurios valstybės narės dabar diskutuoja.

4.2.5 Administraciniai gebėjimai yra „visiems aktualus“ dalykas, ir valstybės narės privalo aiškiai parodyti, kad institucijų, atsakingų už įgyvendinimą ir vykdymą, gebėjimai yra aukšto lygio. EESRK, be kitų dalykų, tai reiškia glaudų bendradarbiavimą tarp derybininkų Briuselyje ir įstatymų leidybos institucijų nacionalinėse administracijose.

4.2.6 Vienas konkretus EESRK pastebėtas principas — tai nacionalinių reguliuojančių institucijų praktika tam tikrose srityse, pavyzdžiui, telekomunikacijų. Nacionalinės reguliuojančios institucijos tuo pat metu laikosi ir Europos taisyklių, ir nacionalinių priežiūros reikalavimų. Ši praktika taip pat turi būti analizuojama.

4.2.7 Valstybės narės turi būti skatinamos analizuoti vidaus taisykles ir procedūras (kai kurios valstybės narės, pavyzdžiui, Danija, šiuo metu tai daro). Teisės aktų įgyvendinimo problemų dažnai kyla dėl to, kad nacionalinės taisyklės ir procedūros nėra pakankamai pritaikytos didelei Europos rinkai.

4.2.8 Specifinis būdas įgyvendinti ES teisę yra perteklinis ir atrankinis reglamentavimas. EESRK mano, kad galėtų būti nustatyta bendra taisyklė, pagal kurią valstybės narės, pranešdamos apie nacionalines įgyvendinimo priemones, Komisijai oficialiai pateiktų perkėlimo į nacionalinę teisę lenteles, patvirtinančias, kad šios priemonės visiškai atitinka Bendrijos teisę.

4.2.9 Gali būti tikslinga, kad valstybės narės pateiktų daugiau ir geresnės informacijos apie teises ir prievoles ir savo pačių administracijų viduje, ir plačiajai visuomenei. Tinkamos informacijos trūkumas dažnai tampa nepakankamo reikalavimų laikymosi priežastimi. EESRK mano, jog galėtų būti svarstomos nacionalinės sankcijos už tai, kad piliečiai arba įmonės nesilaiko reikalavimų.

4.2.10 Šiuo metu konsultacijos dėl teisės aktų perkėlimo į nacionalinę teisę ir taikymo, iš esmės, apsiriboja dvišaliais santykiais tarp vyriausybių ir Komisijos. Reikalingi aktyvesni tarpusavio ryšiai ir lankstumas. Turėtų sustiprėti nacionalinių ekspertų grupėse jau vykstančių daugiašalių diskusijų dėl teisės aktų perkėlimo į nacionalinę teisę ir jų įgyvendinimo poveikis. Būtinos visų atitinkamų valdžios institucijų visoje ES nuolatinės ir apgalvotos tarpusavio diskusijos apie pasiektus rezultatus bei valstybių narių patirtį bet kurioje politikos srityje. Pageidautini ex-post vertinimai.

4.2.11 Valstybėms narėms palaikant dvišalius santykius, turėtų būti svarstoma galimybė keistis pareigūnais, įgyvendinant sėkmingus „dvynių projektus“, nes jie labai padeda naujoms valstybėms narėms ir šalims kandidatėms.

4.2.12 Turi būti nuolat atliekamas direktyvų ir taikomos ES teisės ex-post vertinimas. Kadangi konsultacijos turi esminės svarbos teisėkūrai tobulinti, panašios procedūros turi būti numatytos ex-post vertinimo procesui (18). Pirminės įstatymų leidybos institucijos neturėtų būti atsakingos už tokius vertinimus, kurių metu gali būti vertinama, ar bus reikalingos tam tikros taisyklės ateityje ir, ar jos aktualios.

4.2.13 EESRK mano, kad diskusijomis bus galima nustatinėti geriausios praktikos atvejus, kuriuos valdžios institucijos galėtų taikyti visoje ES. Kai teisiniai arba administraciniai skirtumai tarp valstybių narių neleidžia įgyvendinti geriausios nustatytos praktikos, nacionalinės valdžios institucijos turėtų parodyti, kaip jų pačių metodas arba procedūra padeda pasiekti panašaus rezultato kaip kitose valstybėse narėse, kuriose geriausia praktika yra taikoma. Vienas tokios geros praktikos, įgyvendinamos tam tikrose valstybėse narėse, pavyzdys būtų „pirmumo taisyklė“. Pagal ją, taikomą kaip esminis darbo principas, ES teisės aktų perkėlimas turi pirmumą prieš nacionalinio pobūdžio teisės aktų įgyvendinimą.

4.2.14 Nacionalinės valdžios institucijos paprastai būna atskaitingos vyriausybėms arba ministrams ir galiausiai parlamentui. Kadangi netinkamas ES teisės įgyvendinimas arba neįgyvendinimas taip pat neigiamai veikia kitų valstybių narių piliečių ir įmonių interesus, EESRK mano, kad ES gali tekti parengti naują abipusės atsakomybės koncepciją, skirtą analogiškoms kitų valstybių narių valdžios institucijoms. (19)

4.2.15 Valstybės narės valdžios institucijos privalo analogiškoms kitų valstybių narių institucijoms išaiškinti savo administracinę praktiką, formalius sprendimus bei kitus veiksmus, susijusius su ES teisės įgyvendinimu, kurie, analogiškų kitų valstybių narių institucijų nuomone, neleidžia vidaus rinkai sklandžiai veikti.

4.2.16 EESRK yra svarbu, kad valstybės narės reguliariai vertintų savo vykdomosios valdžios ir teisėsaugos institucijų gebėjimus, taip pat tai, kaip jų vidaus taisyklės, norminiai aktai ir administracinė praktika atitinka ES teisės reikalavimus.

4.2.17 Vykstant tolesnei plėtrai, šalys kandidatės privalo perkelti visą Bendrijos acquis. EESRK pageidautų, kad jos turėtų pakankamai administracinių gebėjimų tinkamai jam įgyvendinti dar prieš įstodamos į ES.

4.2.18 EESRK mano, kad valstybės narės privalo būti pasirengusios skirti daugiau žmogiškųjų ir finansinių išteklių, kad būtų rimtai skatinamas teisės aktų įgyvendinimas ir vykdymas. Komitetas atkreipia dėmesį į akivaizdų neatitikimą tarp išteklių, skiriamų atviro koordinavimo metodui (pareigūnų, susirinkimų, dokumentų), ir sunkumų, susijusių su finansavimu ir žmogiškaisiais ištekliais, su kuriais susiduriama daugelyje valstybių narių, remiant tokį svarbų tinklą kaip SOLVIT. Teigiama išimtis šiuo atžvilgiu yra, pavyzdžiui, Švedija.

4.2.19 Ypatingą dėmesį privalu sutelkti būtent į darbą teismų, kurie yra atsakingi už Bendrijos teisės aktų (reglamentų) aiškinimą ir tiesioginį taikymą bei teisės aktus, atsirandančius dėl jų perkėlimo į nacionalinę teisę (direktyvas). Siekiant suvienodinti šių aktų aiškinimą ir juos greitai taikyti konkrečiais atvejais, buvo susidurta su esminiais sunkumais. Todėl labai reikia, kad teisėjai ir advokatai dalyvautų su Bendrijos teise susijusiuose mokymuose, ypač konkurencijos bei sveikatos ir vartotojų apsaugos srityse.

4.3 Komisija

4.3.1 EESRK mano, kad Komisija, be savo pastangų tinkamai gerinti teisėkūrą savo tarnybose, taip pat atlieka tam tikrą vaidmenį skatindama pasitikėjimą tarp teisėsaugos institucijų, remdama nacionalinių valdžios institucijų bendradarbiavimo ryšius, sistemingą jų veiklos vertinimą ir nustatydama bei skleisdama geriausią praktiką. Ji gali prisidėti įgyvendindama konkrečias priemones, tokias kaip informacines sistemas, kad palengvėtų kasdieninis administracinis pareigūnų tarpusavio bendradarbiavimas. Šiuo požiūriu Vidaus rinkos patariamasis komitetas suteikia Komisijai ir valstybėms narėms puikią galimybę. Tokia pati nuostata taikoma vidaus rinkos informacinei tarnybai, kurią Komisija planuoja įsteigti, kad būtų skatinamas valstybių narių tarpusavio bendradarbiavimas.

4.3.2 Be pažeidimų prevencijos priemonių, kurias Komisija nurodė savo Komunikate dėl geresnės Bendrijos teisės taikymo stebėsenos (20), EESRK manymu, taip pat svarbu plėtoti tolesnį nacionalinių valdžios institucijų bendradarbiavimą. Komisija gali padėti patikslinti nacionalinę praktiką, net jei dėl jos nebuvo pradėtos formalios pažeidimų procedūros, padėdama spręsti problemas ir skatindama valstybes nares keistis tarpusavyje geriausios praktikos taikymo pavyzdžiais.

4.3.3 EESRK rekomenduoja pasiūlyti Komisijai atlikti valstybių narių teisėsaugos struktūros auditus — tam gali būti pasitelkiamas nešališkas partneris — ir reguliariai pranešti apie teisės aktų įgyvendinimą ir vykdymą, pateikiant rezultatų vertinimus.

4.3.4 Turi būti skatinamos ES finansuojamos mokymo programos, paremtos studijomis valstybėse ir jų patirtimi, suburiančios ekspertus iš visos Europos. Per neseniai vykusius Komisijos remiamus kursus teisėjams konkurencijos tema pasiekta teigiamų rezultatų. Tokios mokymo programos žemesnės instancijos ir regioninių teismų teisėjams bei viešojo administravimo institucijoms privalo būti plėtojamos visose aktualiose srityse, nes reikalingų žinių vis dar trūksta. Dėmesys galėtų būti skiriamas ir ombudsmeno funkcijoms.

4.3.5 Komisija turėtų aktyviai ieškoti alternatyvų formalioms teisinėms priemonėms, kurios ieškovams dažnai būna pernelyg lėtos. 50 % pažeidimų procedūrų trunka ilgiau nei ketverius metus! Alternatyvos apima susirinkimus įvairiems klausimams spręsti ir tokias priemones kaip SOLVIT. Komisija galėtų svarstyti galimybę viešai skelbti susirinkimų, skirtų įvairiems klausimams spręsti, rezultatus.

4.3.6 Reikėtų nuolat rūpintis, kad būtų nustatyta tinkamiausia priemonė norimam politikos rezultatui pasiekti. Tam tikrais atvejais, siekdama patikimų rezultatų valstybėse narėse, Komisija galėtų svarstyti galimybę teikti pasiūlymus dėl reglamento, o ne dėl direktyvos. Apskritai Komisija turėtų atsižvelgti į problemas, kurių gali kilti dėl nacionalinių teisės aktų įgyvendinimo procedūrų įvairovės.

4.3.7 Komiteto nuomone, Komisija privalo įgyti reikalingos kompetencijos ir išteklių, kad tradiciškai galėtų prižiūrėti, kaip įgyvendinama ES teisė, ir atlikti savo naują funkciją — palengvinti geriausios praktikos nustatymo ir sklaidos galimybes. EESRK pritaria Komisijos ketinimams 2006 m. atlikti vidaus auditą, kad būtų įvertintos šios srities procedūros ir darbo metodai.

4.3.8 Komisija turėtų būti skatinama supaprastinti teisės aktų įgyvendinimo ir vykdymo priežiūrą. Tam Komisijai taip pat gali prireikti daugiau išteklių. Šiuo atžvilgiu būtina didesnė skirtingų GD požiūrių darna.

4.4 Geras valdymas ir visuomenė

4.4.1 EESRK nuomone, ataskaitos, konsultavimas ir teisės aktų įgyvendinimo bei vykdymo priežiūra neturi būti taikoma tik administracijoms ir pareigūnams. Europos Parlamentas, taip pat ir nacionaliniai parlamentai turėtų būti pasiryžę siekti tų pačių procesų. EESRK pritaria iniciatyvai, kurios pastaruoju metu ėmėsi Europos Parlamentas, įtraukti teisės aktų įgyvendinimą ir vykdymą į savo darbotvarkę. Ši iniciatyva iš tiesų padės atkreipti taip reikalingą politinį dėmesį į šį klausimą.

4.4.2 Įgyvendindama geresnio valdymo iniciatyvą, Komisija įsipareigojo teikti plačias konsultacijas (21). To paties buvo tikimasi iš valstybių narių. Tam tikruose antriniuose teisės aktuose, pavyzdžiui, reglamentuose dėl konkurencijos arba direktyvose dėl telekomunikacijų, reikalaujama, kad nacionalinės valdžios institucijos konsultuotų suinteresuotas šalis prieš joms priimant bet kurias priemones. Kai kuriose valstybėse narėse susiklostė viešųjų apklausų kaip priemonės politikos formavimui ir vertinimui paremti tradicija. Dauguma valstybių narių atlieka tam tikros formos finansinio arba aplinkosauginio poveikio vertinimą. Poveikio vertinimas apima ir konsultavimo etapą, ir vertinimo komponentą. EESRK nuomone, tokios konsultacijos ir vertinimai, kuriais iš esmės nustatomi piliečių ir įmonių poreikiai ir politikos daromas poveikis jiems, didina politikos supratimą, stiprina jos teisėtumą ir parengia pagrindą politikai tobulinti.

4.4.3 Dėl šių procesų sudėtingumo geras valdymas reiškia, kad visoje Europoje yra aiškinama, jog, nepaisydamos subsidiarumo ir konkrečių administracinių tradicijų, vyriausybės privalo vykdyti tai, ką yra sutarusios ES lygiu. Tai taip pat reiškia, kad labiausiai laukiama ne tik Komisijos ir valstybių narių, bet ir privataus sektoriaus indėlio, siekiant patobulinimų ir skatinant gerą praktiką.

4.4.4 EESRK nuomone, kai tik Komisija ir valstybės narės turės konkrečių idėjų dėl teisės aktų įgyvendinimo ir vykdymo — neatskiriamos geresnės teisėkūros dalies — pristatymo, bus reikalingas tinkamai subalansuotas viešumas.

2005 m. rugsėjo 28 d. Briuselis Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkė Anne-Marie SIGMUND

(1) Apklausos dėl galimų įgyvendinimo trūkumų ir spragų valstybėse narėse, kurias atliko EESRK, rezultatai yra apibendrinami A priede.

(2) Taryba savo išvadų 11 punkte „siūlo valstybėms narėms padvigubinti savo pastangas, kad sumažėtų perkėlimo į nacionalinius teisės aktus spragų ir įvertintų, ar vidaus teisės aktai yra suderinti su ES normomis …“

(3) Šioje vietoje gana tikslinga paminėti Britanijos geresnio reglamentavimo darbo grupę, kuri 2003 m. ir 2004 m. paskelbė tris svarbius dokumentus dėl nacionalinės ir Europos teisėkūros, įskaitant įgyvendinimą. Analizėje ir rekomendacijose, be kitų dalykų, pabrėžiamas būtinas teisėkūros aiškumas ir veiksmingumas, kad būtų užtikrinta reikalinga sėkminga įvairių procesų sąveika.

(4) 1994 m. birželio 16 d., 1995 m. birželio 29 d. ir 1996 m. liepos 8 d. Tarybos rezoliucijos, žr.: ES teisės įgyvendinimas nacionaliniu lygu ir Europos administracinės politikos formavimas, Hans Petter Graver, ARENA darbo dokumentai WP 02/17, p. 6.

(5) Ten pat, p. 21.

(6) Žr. paskutinę 2004 m. liepos 12 d. Komisijos rekomendaciją, 2005/309/EB.

(7) Europos valdymo baltoji knyga, COM(2001) 428 final, p. 25.

(8) Naujojo požiūrio direktyvų įgyvendinimo tobulinimas, COM(2003) 240 final, p. 3.

(9) COM(2005) 11 final, 2005 m. sausio 27 d.

(10) OL L 98/47, 2005 4 16.

(11) EB sutarties 94-97 straipsniai.

(12) Žr. Valdymo baltąją Europos knygą, COM(2001) 428 final.

(13) Pavyzdžiui, Komisijos XXI Bendrijos teisės taikymo stebėsenos ataskaita, COM(2004) 839, 2004 12 30.

(14) T. p. žr. J. Vervaele, Europos bendrijos teisės aktų laikymasis ir vykdymas (Compliance and Enforcement of European Community Law), Haga, Kluwer Law International, 1999, Ph. Nicolaides, Nuo grafito iki deimanto: institucijų struktūros svarba stiprinant gebėjimus efektyviai ir patikimai taikyti ES normas (From Graphite to Diamond: The Importance of Institutional Structure in Establishing Capacity for Effective and Credible Application of EU Rules), Europos viešojo administravimo institutas, 2002 m., ir juose pateikiamas nuorodas.

(15) Referendumų Prancūzijoje ir Nyderlanduose neigiamų rezultatų analizė rodo, kokia apimtimi klaidinga visuomenės ir kai kurių politikų (!) nuomonė vis dar grindžia santykius tarp valstybių narių ir „Briuselio“, suprantant juos kaip „mes“ ir „jie“.

(16) Tokia nuostata puikiai atitinka pastabas, dėstomas EESRK nuomonėse nuo 2000 m. dėl acquis communautaire ir reguliavimo sąlygų atnaujinimo, supaprastinimo ir patobulinimo.

(17) „Dabartinė bendro reguliavimo ir savireguliavimo būklė bendrojoje rinkoje“, pranešėjas p. Vever, CESE 1182/2004.

(18) Užpildytame EESRK klausimyne – žr. A priedėlį – pateikiami pavyzdžiai, kurie pabrėžia tokių ex post vertinimų poreikį.

(19) Visai neseniai Jungtinės Karalystės vyriausybė sudarė atskaitomybės reguliavimo grupę. Kai kurie šios valdybos elementai gali būti naudingi ir ES lygu.

(20) COM(2002)725 final, 2002 12 11.

(21) Žr. COM(2002) 713 final, 2002 12 11.