COVID-19 pandemija sukėlė didelį ekonomikos nuosmukį, tačiau ekonomika atsigauna. Dėl 2020 m. pandemijos ES ekonominė veikla susitraukė kaip niekada anksčiau. Tačiau tvirta politinė parama, spartesnis vakcinų platinimas ir, kur įmanoma, su pandemija susijusių apribojimų laipsniškas švelninimas 2021 m. pavasarį padėjo ekonomikos augimui stipriai atsigauti. Vasarą įvykę ekonominiai pokyčiai rodo, kad trečiąjį ketvirtį ekonomika toliau smarkiai augs, be kita ko, dėl mūsų visuomenių atvėrimo ir atsinaujinusių kelionių. Tikimasi, kad tada ekonominė veikla ir toliau bus palaikoma keletą ketvirčių, o tai paskatins ES ekonomiką nuo atsigavimo pereiti į plėtrą. Tikimasi, kad dar šiais metais bent 19 valstybių narių pasieks 2019 m. BVP lygį, o visos kitos valstybės narės tą lygį turėtų pasiekti kitais metais. Be to, 2021 m. pirmąjį pusmetį tvirtai atsigavo ES prekyba prekėmis su ES nepriklausančiomis šalimis. Vis dėlto su perspektyva susijęs netikrumas ir rizika tebėra dideli, visų pirma dėl netikrumo, susijusio su pandemijos ateities trajektorija, infliacija, energijos kainomis, darbuotojų trūkumu darbo rinkoje ir kliūtimis tarptautinėse tiekimo grandinėse.

Dėl didelio ekonomikos nuosmukio ir būtino politinio atsako nemenkai nukentėjo viešieji finansai, o fiskaliniai skirtumai tarp valstybių narių padidėjo. Deficitas ir skolos santykis visose valstybėse narėse padidėjo: 2020 m. ES nominalusis deficitas padidėjo iki maždaug 7 % BVP, palyginti su 0,5 % BVP 2019 m., o bendras skolos santykis 2020 m. pabaigoje šoktelėjo 13 proc. punktų iki 92 % BVP( ). Numatoma, kad deficitas ir skolos santykis ir toliau per ateinančius metus viršys prieš pandemiją buvusį lygį. Valstybės narės, kurių valstybės skola yra didelė, dėl sveikatos padėties rimtumo, visuomenės sveikatos gerinimo priemonių, taip pat dėl savo ekonomikos struktūros, įskaitant didelius tarpvalstybinio turizmo sektorius, buvo vienos iš labiausiai nuo COVID-19 krizės nukentėjusių valstybių narių. Dėl to šios valstybės narės registravo vieną iš staigiausių skolos santykio didėjimą. Be tiesioginių fiskalinių paskatų, vyriausybės taip pat teikė beveik 20 % BVP dydžio paramą privačiojo sektoriaus likvidumui padidinti, daugiausia kaip valstybės garantijas įmonėms ir atidėdamos mokesčius( ). Tos valstybės garantijos valstybėse narėse buvo panaudojamos labai skirtingai. Nuo to, kiek bus pareikalauta šių garantijų, priklauso bet koks galimas poveikis viešiesiems finansams.

Nors valstybės skolos santykis padidėjo, pagal ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planus numatytos priemonės parems fiskalinį tvarumą. Numatoma, kad didelis skolos santykis išliks ir per ateinantį dešimtmetį viršys prieš pandemiją buvusį lygį maždaug trečdalyje valstybių narių( ). Jis dar labiau padidės, jei bus pareikalauta su COVID susijusių garantijų arba padidintos palūkanų normos. Ilgesniu laikotarpiu su visuomenės senėjimu ir klimato kaita susijusios išlaidos taip pat gali turėti įtakos fiskaliniam tvarumui. Tuo pat metu fiskalinį tvarumą gali padėti išlaikyti keli veiksniai: ilgesni skolos grąžinimo terminai; palyginti stabilūs finansavimo šaltiniai kartu su diversifikuota ir didele investuotojų baze ir palankūs palūkanų ir augimo skirtumai. Svarbu tai, kad sėkmingas fiskalinių ir augimą skatinančių reformų ir investicijų, kurias Komisija remia pagal techninės paramos priemonę, įgyvendinimas EGADP ir sanglaudos politikos fondų lėšomis turėtų palaikyti potencialų augimą, padėti gerinti fiskalinį tvarumą ir išlaikyti palankias finansavimo sąlygas.

Investicijų poreikiai yra neatidėliotini

Investicijų poreikiai yra dideli ir EGADP padės juos patenkinti iki 2026 m. Kad ES galėtų laikytis įsipareigojimo vykdyti dvejopą pertvarką, įtvirtintą ES žaliajame kurse ir ES skaitmeninėje strategijoje, per ateinantį dešimtmetį reikės papildomų maždaug 650 mlrd. EUR privačiųjų ir viešųjų investicijų per metus (2 langelis)( ). Per pandemiją tapo akivaizdu, kad reikia investicijų skaitmeninei pertvarkai ir ES atviram strateginiam savarankiškumui( ) paremti, taip pat išryškėjo saugaus ir greito interneto ryšio poreikis, skaitmeninio švietimo ir įgūdžių svarba visuomenėje ir būtinybė spręsti ES priklausomybės, susijusios su pagrindiniais skaitmeniniais pajėgumais, klausimą. Taip pat reikia papildomų investicijų ES ekonominiam ir socialiniam atsparumui didinti, be kita ko, sveikatos priežiūros, švietimo ir mokymo, mokslinių tyrimų ir plėtros, inovacijų ir transporto srityse. Nors sanglaudos politikos fondai ir toliau padės valstybėms narėms patenkinti šiuos poreikius, šios pastangos taip pat bus remiamos iš EGADP lėšų derinant negrąžintiną paramą ir finansavimą paskolomis, tačiau šis finansavimas yra laikinas. Galiausiai, siekiant užtikrinti ekonominį ir socialinį atsparumą ir pasiekti dvejopos pertvarkos tikslus, reikės nuolat ir gerokai didinti tiek viešąsias, tiek privačiąsias investicijas valstybėse narėse ir tą lygį išlaikyti po 2026 m. Apskritai, siekiant patenkinti šiuos neatidėliotinus poreikius, taip pat reikės dėti daugiau pastangų privačiosioms investicijoms skatinti, be kita ko, baigti kurti kapitalo rinkų sąjungą. Be to, ES tvarios veiklos taksonomija padės nukreipti privačiąsias investicijas ten, kur jų labiausiai reikia klimato ir aplinkos politikos veiksmų požiūriu.

Fiskalinis koregavimas po pandemijos turėtų būti vykdomas kartu gerinant viešųjų finansų kokybę. EGADP parama padės atgaivinti ekonomiką ir padidinti potencialų augimą tik tuo atveju, jei bus finansuojamos papildomos produktyvios ir aukštos kokybės investicijos. Tai reiškia, kad EGADP finansuojamos viešosios investicijos turėtų papildyti tvarias nacionaliniu lygmeniu finansuojamas investicijas. Todėl bus itin svarbu skatinti nacionaliniu lygmeniu finansuojamas investicijas, skirtas dvejopai pertvarkai, ir didinti ekonominį bei socialinį atsparumą. Jeigu EGADP parama nepadės padidinti investicijų, ji tik laikinai sumažins deficitą ir skolos santykį, tačiau vidutiniu ar ilguoju laikotarpiu neturės jokio teigiamo poveikio potencialiam augimui, taigi gali pabloginti viešųjų išlaidų sudėtį. Kai skolos santykis labai didelis, skatinant nacionaliniu lygmeniu finansuojamas investicijas reikės aiškiai nustatyti išlaidų prioritetus ir būdus bendrai viešųjų finansų struktūrai ir kokybei pagerinti.

Tebenaikinant makroekonominį disbalansą susidurta su kliūtimis

Krizės poveikis namų ūkiams ir įmonėms nebuvo vienodas, tačiau remiamieji politikos veiksmai sušvelnino sukrėtimą, be kita ko, bankų sektoriuje. Pirma, nors apskritai buvo prarasta nedaug darbo vietų, jas dažniau prarado žemos ir vidutinės kvalifikacijos darbuotojai. Taip pat labiausiai nukentėjo jauni darbuotojai ir kiti nauji darbo rinkos dalyviai. Dėl šių tendencijų mūsų visuomenėje gali padidėti nelygybė ir reikia imtis tolesnių politikos veiksmų siekiant perkvalifikuoti darbuotojus ir tobulinti jų įgūdžius. 2021 m. gegužės 8 d. Porto deklaracijoje dar kartą patvirtintas ES vadovų įsipareigojimas įgyvendinti Europos socialinių teisių ramstį, kuris yra vienas iš pagrindinių ekonomikos gaivinimo elementų. Antra, nors įmonės, siekdamos patenkinti apyvartinio kapitalo poreikius, turėjo pasinaudoti papildomais kreditais, dėl COVID-19 krizės nemokumo atvejų apskritai nepadaugėjo( ). Vis dažniau taikomos tikslinės paramos priemonės. Atsižvelgiant į likusį pažeidžiamumą, paramos programos turėtų būti nutraukiamos laipsniškai. Trečia, dėl stiprių kapitalo pakankamumo rodiklių ir didelių likvidumo rezervų bankai galėjo toliau teikti kreditus ekonomikai. Dividendų mokėjimo sustabdymas ir tam tikra laikina reguliavimo lengvata taip pat suteikė bankams tam tikrą atokvėpį. Neveiksnių paskolų augimas buvo apribotas, tačiau reikėtų atidžiai stebėti turto kokybę. Ketvirta, dinamiškos būsto ir finansinio turto kainos kelia papildomą riziką.

Dėl COVID-19 krizės ankstesnis pažeidžiamumas kai kuriose srityse dar labiau sustiprėjo. Vidaus disbalansas, susijęs su didele valdžios sektoriaus ir privačiojo sektoriaus skola, padidėjo, nes 2020 m. sumažėjo BVP ir imtasi priemonių COVID-19 krizei įveikti. Prieš pandemiją buvusios dinamiškos būsto kainų tendencijos išliko, o hipotekos skola kai kuriose šalyse toliau sparčiai augo. Šalyse, kurios priklauso nuo pajamų iš turizmo, padidėjo einamosios sąskaitos deficitas. Tuo pačiu metu einamosios sąskaitos pertekliaus koregavimas sustojo. Laikui bėgant dėl COVID-19 krizės paspartintų struktūrinių pokyčių gali atsirasti naujų disbalansų. Darbo jėgos trūkumas, pasaulinės vertės grandinės kliūtys ir strateginė priklausomybė gali turėti įtakos santykinėms kainoms ir konkurencingumui. Dėl spartesnės skaitmeninės pertvarkos ir vartojimo modelių pokyčių gali atsirasti įgūdžių pasiūlos bei paklausos neatitiktis ir trinties nedarbas kartu su darbo jėgos trūkumu.

3.2.Reagavimas į krizę

Nacionalinės politikos atsakas ir visapusiškas ES reguliavimo sistemų lankstumo išnaudojimas

Precedento neturinčiu ir suderintu politikos atsaku į COVID-19 krizę sėkmingai sušvelnintas krizės poveikis. Į krizę buvo ryžtingai reaguojama tiek nacionaliniu, tiek ES lygmenimis. Tai buvo daroma koordinuotai ir įvairiomis viena kitą papildančiomis formomis. Buvo pradėta taikyti Stabilumo ir augimo pakte numatyta bendroji nukrypti leidžianti išlyga, susitarta dėl laikinosios valstybės pagalbos sistemos (vėliau ji keletą kartų iš dalies pakeista, kad būtų atsižvelgta į padėties pokyčius ir įmonių poreikius), greitai pradėtos įgyvendinti Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyvos (kurios suteikė išskirtinį lankstumą perskirstyti sanglaudos politikos fondų lėšas ten, kur jų labiausiai reikia) ir sukurtos skubios paramos priemonės, kaip antai SURE( ). Tolesni Komisijos veiksmai ir Tarybos rekomendacijos parodė, kad reikia glaudžiai koordinuoti ekonominę politiką pandemijos metu. Ryžtingais ES lygmens veiksmais buvo užtikrintas COVID-19 vakcinų kūrimas, greitas pirkimas ir koordinuotas platinimas. Be pastangų sušvelninti krizės poveikį, specialios laikinosios ES priemonės padėjo skatinti ekonomikos atsigavimą ir tvarų bei integracinį augimą. Šiomis aplinkybėmis Komisijos įsipareigojimas įgyvendinti Darbotvarkę iki 2030 m. ir joje nustatytus darnaus vystymosi tikslus buvo kelrodis tobulinamajam atkūrimui ir siekiui nė vieno nepalikti nuošalyje.

Susidūrusios su didelėmis visuomenės sveikatos ir ekonomikos krizėmis, valstybės narės greitai patvirtino plataus masto fiskalinės paramos priemones. Palankesnės sąlygos imtis nacionalinių politikos priemonių buvo sudarytos laiku pasinaudojus atitinkamose ES sistemose numatytomis lankstumo priemonėmis. Apskaičiuota, kad bendras ES valstybių narių fiskalinis atsakas, įskaitant automatines stabilizavimo priemones, kurias paskatino stiprios socialinės apsaugos sistemos, 2020–2022 m. sudarys beveik 19 % BVP( ). Be to, ES valstybės narės įmonėms teikė didelę likvidumo paramą – teikė valstybės garantijas ir atidėjo mokesčius. Fiskalinės politikos pastangas papildė pinigų politika. Šis bendras ir koordinuotas politikos atsakas buvo sėkmingas: COVID-19 krizės poveikis nedarbui, ekonominiams ir socialiniams skirtumams, įmonių nemokumui ir neveiksnioms paskoloms buvo daug mažesnis, nei tikėtasi iš pradžių.

Naujos ES priemonės sušvelnino krizės poveikį

SURE buvo labai svarbi Europos darbo rinkų rėmimo priemonė. Pagal šią greitai sukurtą minimalios socialinės apsaugos sistemą valstybėms narėms teikiamos pigios paskolos, kuriomis jos gali paremti darbuotojus ir įmones krizės metu. Priemonės lėšomis taip pat remiamas ekonomikos atsigavimas ir ribojamas žalingas poveikis darbo rinkai. Iki šiol ES patvirtino daugiau kaip 94 mlrd. EUR vertės SURE paskolų 19-ai prašymą pateikusių valstybių narių, iš jos beveik 90 mlrd. EUR jau išmokėta. SURE padėjo apsaugoti daugiau kaip 31 mln. žmonių (įskaitant 8½ mln. savarankiškai dirbančių asmenų) nuo nedarbo rizikos ir pandemijos metu rėmė daugiau kaip 2½ mln. įmonių. SURE remiamos nacionalinės darbo rinkos priemonės 2020 m. padėjo išsaugoti darbo vietas maždaug 1½ mln. žmonių ir prisideda prie ekonomikos gaivinimo( ).

Europos Centrinis Bankas įgyvendino įvairias pinigų politikos priemones, kuriomis taip pat remiamas fiskalinės politikos priemonių poveikio perdavimas. Pinigų politikos atsakas iš esmės buvo papildomas turto pirkimas ir likvidumo užtikrinimo operacijos euro zonos bankams. Siekdamas pagerinti bankų galimybes dalyvauti šiose operacijose, Europos Centrinis Bankas taip pat ėmėsi įvairių priemonių, kad palengvintų užtikrinimo priemonės reikalavimus. Šios priemonės pandemijos metu padėjo išsaugoti palankias finansavimo sąlygas visiems ekonomikos sektoriams, įskaitant vyriausybes, nes jomis buvo remiama ekonominė veikla ir apsaugomas kainų stabilumas vidutiniu laikotarpiu. Abipusiai stiprinantis fiskalinės ir pinigų politikos poveikis buvo labai svarbus siekiant sušvelninti krizės poveikį ir remia ekonomikos atsigavimą.

Savo vaidmenį atliko ir kitos ES ir euro zonos lygmeniu sukurtos priemonės. Tikimasi, kad Europos investicijų banko grupės įsteigtas visos Europos garantijų fondas sutelks iki 200 mlrd. EUR (1,4 % ES BVP) papildomo finansavimo lėšų mažosioms ir vidutinėms įmonėms remti. 2021 m. rugpjūčio 31 d. patvirtinta 18 mlrd. EUR finansavimo suma ir tikimasi sutelkti maždaug 144 mlrd. EUR investicijų. Ir toliau galima naudotis Europos stabilumo mechanizmo paramos kovai su pandemijos krize priemone, kurios vertė siekia 240 mlrd. EUR (2,0 % euro zonos BVP), – ji taip pat padėjo sustiprinti pasitikėjimą ES politiniu atsaku.

Krizės įveikimas ir pasirengimas ateičiai

EGADP skatins daug investicijų reikalaujantį ekonomikos atsigavimą ir augimą skatinančias reformas, padidins potencialų augimą ir švelnins fiskalines problemas. Jį veiksmingai įgyvendinus ES ekonomika taps tvaresnė, įtraukesnė, atsparesnė ir geriau pasirengusi dvejopai pertvarkai, kartu sumažės socialinių ir ekonominių skirtumų rizika( ). Iš EGADP finansuojamomis priemonėmis teikiant negrąžintiną paramą bus galima finansuoti aukštos kokybės investicinius projektus ir padengti produktyvumą didinančių reformų išlaidas, nesukeliant didesnio deficito ir skolos. Taigi, pagal EGADP teikiamas finansavimas padės valstybėms narėms remti ekonomikos atsigavimą, skatinti didesnį potencialų augimą ir palaipsniui gerinti pagrindinę fiskalinę būklę. EGADP negrąžintina parama ir kiti ES finansavimo šaltiniai, visų pirma sanglaudos politikos fondai, 2021 ir 2022 m. sudarys apie 0,5 % BVP per metus. Apskritai prognozuojama, kad tiek iš nacionalinių šaltinių, tiek iš EGADP finansuojamos viešosios investicijos ir 2021 m., ir 2022 m. padidės iki 3,5 % BVP.

3.3.Poveikis ekonomikos valdymo peržiūrai

COVID-19 krizė dar labiau išryškino iššūkius, su kuriais susiduria ekonomikos valdymo sistema. Praėjus beveik dvejiems metams po to, kai Komisija paskelbė ekonomikos valdymo sistemos peržiūrą, pagrindinės išvados tebegalioja (1 langelis). Dėl krizės dauguma iš jų tapo dar aktualesnės. Pirma, valstybės skolos santykis toliau didėjo, o tai rodo, kad reikia laipsniškai, tvariai ir augimui palankiu būdu sumažinti skolos lygį iki apdairaus. Antra, ateinančiais metais reikės išlaikyti aukštą viešųjų investicijų lygį, pabrėžiant geros viešųjų finansų sudėties ir kokybės svarbą tvariam ir integraciniam augimui užtikrinti. Trečia, anticiklinė diskrecinė fiskalinė politika kartu su laikinomis ES fiskalinės paramos priemonėmis pasirodė esanti labai efektyvi laiku ir veiksmingai švelninant šios išskirtinės krizės poveikį, o tai rodo, kaip svarbu sukurti fiskalinio manevravimo galimybių įprastomis sąlygomis, kad jas būtų galima panaudoti krizės metu. Ketvirta, veiksmingas politinis atsakas išryškino tvirto politikos koordinavimo, be kita ko, įvairių politikos ir finansavimo priemonių, taip pat ES ir nacionalinio lygmens priemonių, svarbą. Penkta, sparti krizės raida atskleidė sunkumus, susijusius su nestebimų rodiklių naudojimu ir bandymu parengti taisykles, kuriomis būtų siekiama atsižvelgti į visas įmanomas aplinkybes. Šešta, makroekonominio disbalanso naikinimas buvo nutrauktas ir atsirado naujų pažeidžiamumo problemų, o tai rodo, kaip svarbu laiku užkirsti kelią rizikai ir skirtumams bei juos šalinti. Atnaujintoje peržiūroje turėtų būti atsižvelgiama į ankstesnes 2020 m. vasario mėn. komunikate išdėstytas Komisijos išvadas ir krizės metu įgytą patirtį. Tai suteiks galimybę apsvarstyti, kokia ekonomikos valdymo sistema galėtų visapusiškai padėti valstybėms narėms įveikti makroekonominius iššūkius po COVID-19 pandemijos.