Europos Parlamento rezoliucija dėl romų padėties Europos Sąjungoje



Oficialusis leidinys 045 E , 23/02/2006 p. 0129 - 0133



P6_TA(2005)0151 Romų padėtis Europos Sąjungoje Europos Parlamento rezoliucija dėl romų padėties Europos Sąjungoje Europos Parlamentas, - atsižvelgdamas į Tarptautinės romų dienos minėjimą 2005 m. balandžio 8 d. [1], - atsižvelgdamas į 2004 m. spalio 29 d. valstybių ir vyriausybių vadovų pasirašytą Konstitucinę sutartį, kurios antrąją dalį sudaro Europos Sąjungos Pagrindinių laisvių chartija, - atsižvelgdamas į EB sutarties 3, 6, 7, 29 ir 149 straipsnius, kuriais valstybės narės įpareigojamos užtikrinti lygias galimybes visiems piliečiams, - atsižvelgdamas į EB sutarties 13 straipsnį, pagal kurį Europos bendrijai suteikiama teisė imtis atitinkamų veiksmų kovai su diskriminacija dėl rasės ar etninės kilmės, - atsižvelgdamas į 2000 m. birželio 29 d. Tarybos direktyvą 2000/43/EB, įgyvendinančią vienodo požiūrio principą asmenims nepriklausomai nuo jų rasės arba etninės priklausomybės [2], kuria draudžiamas diskriminavimas etniniu pagrindu, - atsižvelgdamas į Europos Tarybos pagrindų konvencijos dėl tautinių mažumų apsaugos 4 straipsnį ir Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvenciją, - atsižvelgdamas į Europos Tarybos Parlamentinės asamblėjos rekomendaciją 1557 (2002), ypač jos 3 ir 15 dalis, kuriuose pabrėžiama, kad yra paplitęs romų diskriminavimas ir kad būtina sustiprinti tokio diskriminavimo stebėsenos sistemą bei išspręsti romų teisinės padėties klausimą, - atsižvelgdamas į COCEN grupės prieš 1999 m. Europos Vadovų Tarybos susitikimą Tamperėje priimtą dokumentą "Romų padėtis šalyse kandidatėse", kuriame pabrėžiamas poreikis stiprinti rasizmo ir diskriminavimo, su kuriais susiduria romai, suvokimą, - atsižvelgdamas į 1984 m. gruodžio 10 d. JT konvenciją prieš kankinimą ir kitokį žiaurų, nežmonišką ir žeminantį elgesį ir baudimą, - atsižvelgdamas į 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvą 2000/78/EB, nustatančią vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus [3], - atsižvelgdamas į Europos politinių partijų chartiją už nerasistinę visuomenę [4], - atsižvelgdamas į tai, kad buvo įkurta už pagrindines teises, kovą su diskriminavimu ir lygias galimybes atsakingų Komisijos narių grupė [5], ir laukdamas, kol bus pateikta grupės darbotvarkė, - atsižvelgdamas į 1997 m. birželio 2 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1035/97 dėl Europos rasizmo ir ksenofobijos stebėsenos centro įsteigimo [6], į Stebėsenos centro (EUMC) metinius ir teminius pranešimus apie rasizmą ES ir Komisijos žaliąją knygą apie lygybę ir nediskriminavimą išsiplėtusioje Europos Sąjungoje (KOM(2004)0379), - atsižvelgdamas į Europos Komisijos paskelbtą pranešimą, kuriame atspindimas sukrečiantis priešiškumo romams ir čigonams bei jų žmogaus teisių pažeidimo lygis Europoje [7], - atsižvelgdamas į savo 2005 m. sausio 27 d. rezoliuciją dėl holokausto, antisemitizmo ir rasizmo [8], - atsižvelgdamas į tarptautinius teisinius instrumentus, pvz., Jungtinių Tautų Rasinės diskriminacijos panaikinimo komiteto XXVII bendrąją rekomendaciją ("Romų diskriminacija") ir Europos komisijos kovai su rasizmu ir netolerancija bendrosios politikos rekomendaciją Nr. 3 dėl kovos su rasizmu ir romų bei čigonų netolerancija, - atsižvelgdamas į ESBO dalyvaujančių valstybių, įskaitant ES valstybes nares ir šalis kandidates, priimtą išsamų Veiksmų planą, skirtą gerinti romų ir sinti mažumų padėtį ESBO teritorijoje, kuriame valstybės įsipareigoja inter alia sustiprinti savo pastangas užtikrinant, jog romų ir sinti tautybės žmonės galėtų visiškai lygiateisiškai gyvuoti mūsų visuomenėse, ir panaikinant prieš juos nukreiptą diskriminaciją, - atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 103 straipsnio 4 dalį, A. kadangi balandžio 8 d. buvo paskelbta Tarptautine romų diena, kuri laikoma romams skirta metų diena ir kartu galimybe gerinti supratimą apie Europos didžiausią etninę mažumą ir jos socialinės atskirties mastą, B. kadangi Europoje gyvena 12-15 mln. romų, iš kurių 7-9 mln. - Europos Sąjungoje, ir jie yra diskriminuojami dėl rasės ir dažnai kenčia nuo didžiulės struktūrinės diskriminacijos, skurdo bei socialinės atskirties, bei įvairaus pobūdžio diskriminacijos dėl lyties, neįgalumo ir lytinės orientacijos, C. pabrėždamas, kad svarbu skubiai panaikinti besitęsiančias prievartos kupinas rasizmo ir rasinės romų diskriminacijos tendencijas, ir suprasdamas, kad bet kokios formos nebaudžiamumas už ekstremistinių grupuočių vykdomus rasistinius išpuolius, neapykantą kurstančias kalbas, fizinius užpuolimus, taip pat neteisėtą iškeldinimą ir policijos priekabiavimą, motyvuojamą priešiško nusiteikimo romų ir čigonų atžvilgiu, silpnina teisinę valstybę ir demokratiją, naujai skatina tokius nusikaltimus, ir verčia imtis priemonių šiai problemai galutinai išspręsti, D. pripažindamas, kad tai, jog nekovojama su prieš romus nukreipta ksenofobija ir rasine diskriminacija, ypač vykdoma valdžios institucijų, yra veiksnys, trukdantis visuomenei atsikratyti šių problemų, E. kadangi iki šiol romų bendruomenė nė vienoje valstybėje narėje ar šalyje kandidatėje nelaikoma etnine ar tautine mažuma ir todėl minėtose šalyse neturi su šiuo statusu siejamų teisių, F. kadangi, nors daug valstybių narių greitai perkėlė į savo nacionalinę teisę Direktyvą 2000/43/EB, kai kurios šalys jos dar neperkėlė arba perkėlė ne visą arba netinkamai, G. kadangi būtina iki galo pripažinti klajoklių romų holokaustą ir prilyginant jo svarbą nacių nusikaltimams, kuriais siekta fiziškai sunaikinti romų tautybės žmones Europoje, ir todėl ragina Komisiją bei valdžios institucijas imtis visų reikiamų priemonių, kad iš buvusios koncentracijos stovyklos Lety u Pisku vietovėje būtų iškeldinta kiaulių ferma ir sukurtas tinkamas memorialas, H. primindamas, kad daugybė romų buvo karų ir vykdomo vadinamojo tautinio gryninimo aukos ir iki šiol tebėra persekiojimo aukos kai kuriose buvusiosios Jugoslavijos regionų dalyse, I. apgailestaudamas, kad daugybė prieglobsčio ieškančių romų tautybės žmonių pažeidžiant 1951 m. Ženevos konvencija ir atitinkamais protokolais nustatytą represijų netaikymo (pranc. non-refoulement) principą yra ištremti ar bauginami ištrėmimu iš ES šalies, kurioje jie yra apsistoję, J. apgailestaudamas, kad romų valstybėse narėse ir šalyse kandidatėse, kuriose jie sudaro ženklią gyventojų dalį, vis dar labai menkai atstovaujami valstybinėse struktūrose ir viešo administravimo srityje; kadangi šių šalių vyriausybės įsipareigojo daugiau romų įtraukti į sprendžiamosios valdžios struktūras, tačiau vis dar turi siekti didesnės pažangos, K. pripažindamas būtinybę užtikrinti, kad romai dalyvautų politiniame gyvenime, ypač priimant sprendimus, turinčius įtakos romų bendruomenių gyvenimui ir jų gerovei, L. pabrėždamas, kad naująjį pilietybės įstatymą privalu parengti ir įgyvendinti taip, kad nebūtų diskriminuojami teisėti pretendentai į pilietybę ar atsisakoma suteikti pilietybę ilgalaikiams valstybės narės ar atitinkamos šalies kandidatės gyventojams romams, M. kadangi daugelyje šalių yra akivaizdžių požymių, kad policija ir kiti baudžiamosios teisingumo sistemos organai yra priešiškai nusiteikę romų atžvilgiu ir todėl baudžiamųjų teismų veikloje nuolatos pasireiškia rasinis diskriminavimas, N. kadangi romai yra nuolatos diskriminuojami teikiant sveikatos priežiūros ir socialinės apsaugos paslaugas; atkreipdamas dėmesį į nerimą keliančius segregacijos gimdymo palatose ir romų moterų sterilizavimo, apie tai jas neinformavus ir negavus jų sutikimo, atvejus, O. kadangi labai dažnai gyvenimo sąlygos yra žemesnės už standartines, antisanitarinės ir yra daug įrodymų apie getų steigimą, o romams nuolatos trukdoma persikelti iš tokių vietovių, P. atkreipdamas dėmesį į keliose valstybėse narėse rasiniu aspektu suskirstytas mokymo sistemas, pagal kurias romų vaikai mokomi atskirose klasėse, kuriose jiems keliami žemesni reikalavimai, arba protiškai atsilikusiųjų klasėse; pripažindamas, kad siekiant romų bendruomenėms suteikti platesnių ateities perspektyvų, būtina pagerinti romų galimybes mokytis ir siekti universitetinio išsilavinimo, Q. kadangi romų bendruomenėse yra vidutiniškai labai aukštas nedarbo lygis, todėl reikia numatyti specialių priemonių, kad jie galėtų lengviau gauti darbą, R. atsižvelgdamas į sunkumus, su kuriais susiduria romų tautybės gyventojai siekdami, kad būtų pripažinta jų kultūra, ir smerkdamas faktą, kad daugumos valstybių narių ir kandidačių šalių pagrindinė žiniasklaida ir toliau pernelyg mažai pristato romus savo programose ir tuo pat metu naujienų straipsniais ir televizijos bei radijo laidomis stiprina neigiamą romų piliečių stereotipą; pabrėždamas, kad naujosios ryšių technologijos, įskaitant internetą, gali padėti kovoti su romofobija, 1. visiškai smerkia bet kokias diskriminavimo, su kuriuo susiduria romai, apraiškas; 2. ragina Tarybą, Komisiją, valstybes nares ir šalis kandidates apsvarstyti, kad romai būtų pripažinti kaip Europos tautinė mažuma; 3. džiaugiasi, kad Komisijos pirmininkas J. M. Barroso neseniai pareiškė, jog svarbu panaikinti romų tautybės žmonių diskriminavimą, ir pabrėžė Lisabonos strategijos vaidmenį suteikiant romams daugiau galimybių [9], ir ragina Tarybą, Komisiją, valstybes nares ir šalis kandidates viešai imtis priemonių siekiant įveikti visas priešiško nusistatymo prieš čigonus ir (arba) romofobijos apraiškas vietos, šalies regiono ar ES lygmeniu; 4. ragina Komisiją priskirti kovos su priešišku nusistatymu prieš čigonus ir (arba) romofobija visoje Europoje klausimą į savo 2007 m. - Europos lygių galimybių metų - prioritetams ir ragina politines partijas ir pilietinę visuomenę visais lygmenimis aiškiai pareikšti, kad Europos visuomenė negali toleruoti rasinės neapykantos romų tautybės žmonėms; 5. ragina Komisiją Kopenhagos kriterijų politinių reikalavimų aprėptyje papildomai užtikrinti, kad šalys kandidatės iš tiesų stengtųsi stiprinti teisinės valstybės principus ir mažumų teises, ypač romų tautybės gyventojų; 6. ragina Komisiją parengti komunikatą apie tai, kaip ES drauge su valstybėmis narėmis gali veiksmingiausiai koordinuoti ir skatinti pastangas gerinti romų padėtį, ir priimti veiksmų planą su aiškiomis rekomendacijomis valstybėms narėms ir šalims kandidatėms geriau integruoti romus ekonominiu, socialiniu ir politiniu aspektu; 7. palankiai vertina valstybes nares, kad greitai perkėlė į savo šalies teisę Direktyvą 2000/43/EB, ir ragina tas valstybes, kurios šiuo metu vis dar neišvengia vadinamųjų neinformavimo pažeidimų, stengtis ištaisyti šį pažangos trūkumą; ragina Tarybą pritarti Liuksemburgo Pirmininkavimo siūlomam ES pagrindų sprendimui dėl rasizmo ir ksenofobijos, kuriuo numatoma visoje ES bausti iš neapykantos paskatų vykdomus nusikaltimus, ir dėl kurio dar kartą reikia konsultuotis su Europos Parlamentu; 8. ragina valstybes nares ir šalis kandidates stiprinti savo šalies įstatymus ir administracines priemones, kuriomis aiškiai ir konkrečiai prieštaraujama priešiškam nusistatymui prieš čigonus ir (arba) romofobijai ir draudžiamas rasinis diskriminavimas ar panaši tiesioginė ir netiesioginė netolerancija visose visuomenės gyvenimo srityse; 9. ragina valstybes nares ir šalis kandidates keistis geriausia praktika, kad būtų skatinama parama romų kultūrai; 10. ragina visas valstybes nares imtis reikiamų veiksmų pašalinti bet kokiai rasinei neapykantai ir diskriminavimui bei smurto prieš romus kurstymui žiniasklaidoje ir bet kokia kita ryšių technologijos forma ir ragina pagrindinę žiniasklaidą sukurti tinkamiausią darbuotojų įdarbinimo praktiką, kuria būtų atsižvelgiama į gyventojų sudėtį; 11. ragina valstybes nares ir šalis kandidates sukurti strategiją, kuri padėtų visais lygmenimis pagausinti romų, kaip rinkėjų ir kandidatų, dalyvavimą rinkimuose; 12. pabrėžia būtinybę užtikrinti lygias socialines ir politines teises romų kilmės migrantams; 13. pabrėžia, kad oficialių dokumentų stoka yra rimta kliūtis siekiant Europoje įgyvendinti pagrindines romų teises ir suteikti jiems paslaugų, kurios būtinos siekiant socialinės integracijos, prieigą; 14. ragina visas valstybes nares ir šalis kandidates imtis konkrečių priemonių pagerinti romų galimybes dalyvauti darbo rinkoje siekiant jiems užtikrinti geresnį ilgalaikį darbą; 15. ragina valstybes nares, kuriose romų vaikai izoliuojami protiškai atsilikusiųjų mokyklose arba atskiriami nuo savo bendraamžių atskirose klasėse, per iš anksto numatytą laikotarpį įgyvendinti desegregacijos programas ir šiuo būdu užtikrinti romų vaikams galimybę į kokybišką mokymą ir neleisti didėti priešiškam mokinių nusistatymui prieš romus; 16. primena 1989 m. gegužės 22 d. Tarybos ir Taryboje posėdžiavusios Švietimo ministerijos rezoliuciją dėl čigonų ir klajoklių vaikų galimybės lankyti mokyklą [10] ir mano, kad visų pirma ir toliau reikia siekti užtikrinti, kad visi romų vaikai galėtų gauti pagrindinį išsilavinimą; 17. ragina valstybes nares ir šalis kandidates imtis priemonių, kad būtų užtikrinta visiems vienoda sveikatos priežiūros ir socialinės apsaugos paslaugų prieiga siekiant nutraukti visas diskriminavimo apraiškas, ypač romų segregavimą gimdymo palatose, ir neleisti sterilizuoti romų tautybės moteris be jų sutikimo; 18. Sveikina Europos romų ir klajoklių forumo sukūrimą ir grupių darbą Parlamente romų ir mažumų klausimais; pripažįsta bendradarbiavimo su tokiais organais svarbą, kuriant romų politikos kryptis Europoje; 19. mano, kad nepriimtinas šiuo metu egzistuojantis Europoje apgyvendinimas getuose, ir ragina valstybes nares imtis konkrečių veiksmų getams panaikinti, kovoti su diskriminacijos apraiškomis suteikiant būstus ir padėti romams ieškoti alternatyvių, higieniškų gyvenamųjų patalpų; 20. ragina vyriausybes tuose regionuose, kur gyvena romai, imtis tolesnių veiksmų integruoti romų tautybės tarnautojus į visus administravimo ir sprendimų priėmimo lygmenis, atsižvelgiant į ankstesnius įsipareigojimus, ir veiksmingam šių pareigybių darbui numatyti reikiamų resursų; 21. Sveikina Dešimtmečio romų įtraukimui iniciatyvą, kurią pasirašė penkios valstybės narės ir šalys kandidatės ir ragina Komisiją dirbti drauge su šiomis suinteresuotomis vyriausybėmis derinant atitinkamų ES programų finansavimą siekiant įgyvendinti šią iniciatyvą; 22. ragina Komisiją viešai skatinti atskirų šalių vyriausybes užtikrinti, kad tais atvejais, kai finansavimas numatomas romams, romų tautybės veikėjai aktyviai dalyvautų kuriant ir įdiegiant šiuos projektus ir prižiūrint jų vykdymą; 23. pritaria nuolatinėms ES institucijų akcijoms siekiant įgyvendinti "romai - romams" požiūrį, kurį numatė ESBO, ir ateityje įdarbinti darbuotojus į laisvas vietas, susijusias ar ne su romais; 24. ragina tiek valstybių narių, tiek Europos partijas peržiūrėti savo struktūrą ir procedūras siekiant pašalinti visas kliūtis, kurios tiesiogiai ar netiesiogiai trukdo dalyvauti romams jų veikloje, ir suvienyti politikos kryptis, kuriomis siekiama visiškai integruoti romus į pagrindinę politinę ir socialinę darbotvarkę; 25. ragina EUMC ir vėliau, kai bus įkurta, Pagrindinių teisių agentūrą daugiau dėmesio Europoje skirti, kad būtų įveiktas nusiteikimas prieš čigonus ir (arba) romofobija, ir numatyti reikiamų resursų registruoti užgauliojimus rasiniu pagrindu ir žmogaus teisių pažeidimus prieš romus; 26. ragina valstybes nares remti iniciatyvas, kuriomis stiprinamas romų gebėjimas save atstovauti ir aktyviai dalyvauti visuomeniniame ir socialiniame gyvenime bei suteikiama galimybė pilietinėms romų organizacijoms pareikšti savo nuomonę; 27. ragina Komisiją svarstyti romų klausimą visos Europos mastu, ypač šalyse kandidatėse, kadangi romų tautybės žmonės gyvena visose Europos dalyse; 28. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai, valstybių narių ir šalių kandidačių vyriausybėms bei parlamentams. [1] Tarptautinė romų diena buvo paskelbta Pirmajame romų pasauliniame kongrese 1971 m. [2] OL L 180, 2000 7 19, p. 22. [3] OL L 303, 2000 12 2, p. 16. [4] "Europos politinių partijų chartija už nerasistinę visuomenę" yra ES konsultacinės komisijos rasizmo ir ksenofobijos klausimais politinėms partijoms Europos Sąjungoje pateiktas pasiūlymas. Minėta komisija šį tekstą priėmė 1997 m. gruodžio 5 d. [5] Komisijos pirmininkas José Manuel Barroso paskelbė apie šią iniciatyvą savo kalboje Europos Parlamente 2004 m. spalio 26 d. sakydamas, kad grupei (kuriai jis pirmininkaus) bus duota užduotis stebėti visus Komisijos veiksmus ir pagrindines iniciatyvas šiose srityse bei būti politine varomąja jėga. [6] OL L 230, 1997 8 21, p. 19. [7] "Romų padėtis išsiplėtusioje Europoje", parengtas ir paskelbtas Užimtumo ir socialinių reikalų GD užsakymu 2004 m. [8] Priimti tekstai, P6_TA(2005)0018. [9] 2005 m. kovo 17 d. komentaras, pradedant taikyti "Lisabonos strategijos rezultatų vertinimą V". [10] OL C 153, 1989 6 21, p. 3. --------------------------------------------------