LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 244/40

Įregistravimo paraiškos paskelbimas pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 510/2006 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos 6 straipsnio 2 dalį

(2007/C 244/07)

Šis paskelbimas suteikia teisę pateikti prieštaravimą dėl paraiškos pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 510/2006 (1) 7 straipsnį. Komisija turi gauti prieštaravimo pareiškimą per šešis mėnesius po šio paskelbimo datos.

SANTRAUKA

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) NR. 510/2006

„VLAAMS-BRABANTSE TAFELDRUIF“

EB Nr.: BE/PDO/005/0534/24.03.2006

SKVN ( X ) SGN ( )

Šioje santraukoje pagrindinės produkto specifikacijos nurodytos tik siekiant suteikti informacijos.

1. Kompetentinga valstybės narės įstaiga:

Pavadinimas: Vlaamse Overheid, Departement Landbouw en Visserij, Afdeling Duurzame Landbouwontwikkeling Adresas: Koning Albert II-laan 35 Bus 40 B-1030 Brussel Tel.: (32-2) 552 78 74 Faksas: (32-2) 552 78 71 El. paštas: diederik.desmedt@lv.vlaanderen.be

2. Grupė:

Pavadinimas: De Sterredruif Adresas: Witherendreef 100a B-3090 Overijse Tel.: (32-2) 657 92 45 Faksas: (32-2) 657 33 20 El. paštas: — Sudėtis: Gamintojai ir (arba) perdirbėjai ( X ) Kiti ( )

3. Produkto rūšis:

1.6 klasė: daržovės, vaisiai ir grūdai

2. Specifikacija:

(Reglamento (EB) Nr. 510/2006 4 straipsnio 2 dalyje nurodytų reikalavimų santrauka)

4.1. Pavadinimas: „Vlaams-Brabantse tafeldruif“

4.2. Apibūdinimas: Vlaams-Brabantse tafeldruif (flamandiškos Brabanto regiono valgomosios vynuogės) — tai žaliųjų ir mėlynųjų vynuogių veislės. Mėlynųjų vynuogių veislės yra šios: Frankenthal De Coster, Royal, Ribier, Leopold III ir Gros Colman. Žaliųjų vynuogių veislės — Muscat d'Alexandrie, Canon Hall ir Baidor. Gali būti šviežios arba šaldytos. Vlaams-Brabantse tafeldrui vynuogės atitinka aukštos kokybės standartus. Sumažinus uogų skaičių kekėje, užauga didesnės uogos. Vidutinis vienos uogos svoris — 10 gramų. Mėlynosios vynuogės yra šiek tiek didesnės už žaliąsias. Paprastai vynuogės yra saldžios ir didelės, padengtos apnašų sluoksniu, kekės yra gražios formos. Prisirpusi kekė sveria 800 gramų, joje yra apie 70–80 uogų. Šių vynuogių saldumas užtikrinamas šiltnamiuose palaikant vidutinę 15–20 laipsnių temperatūrą. Norėdami išauginti turtingo aromato vynuoges, kurių saldumo ir rūgštumo pusiausvyra gerai suderinta, augintojai nuolatos tikrina, ar vynuogės yra prisirpusios.

4.3. Vietovė: Vlaams-Brabantse tafeldruif vynuogės auginamos kalvotame regione, kuriame yra daug pietinių šlaitų, esančių Ijse upės slėnyje, priklausančiame Hoeilaart, Overijse ir Huldenberg savivaldybėms.

Vynuogių auginimo regionas yra į pietryčius nuo Briuselio, ribojasi su pietine Soignes miško dalimi ir priklauso Hoeilaart ir Overijse savivaldybėms, Huldenberg savivaldybės Neerijse, Loonbeek ir Huldenberg rajonams ir Tervuren savivaldybės Diusburg rajonui.

4.4. Kilmės įrodymas: Vynuogių augintojai, auginantys Vlaams-Brabantse tafeldruif vynuoges turi registruotis kiekvieną sausio mėn. De Sterredruif grupės registre ir informuoti De Sterredruif grupę kiekvienais metais, kiek šiltnamių jie skirs šioms vynuogėms auginti. Grupė nuolatos atnaujina registrą ir pateikia jį atsakingai kontrolės įstaigai. Pagal šį registrą gaminamos etiketės.

4.5. Gamybos būdas: Vlaams-Brabantse tafeldruif vynuogės auginamos šildomuose šiltnamiuose. Visas darbas atliekamas rankomis.

Dauginamoji medžiaga — sodinti skirti vynmedžiai. Jie išauginami iš auginio, kuriam išleidus šaknį, jis nedelsiant pasodinamas kaip atskiras vynmedis arba naudojamas kaip skiepijimo medžiaga, arba šie vynmedžiai išauginami skiepijant auginius. Auginiai, kurių vienerių metų dalys naudojamos kaip skiepūgliai, visais atvejais turi būti kilę iš nurodyto geografinio regiono ir gali būti naudojami tik 4.2 punkte nurodytoms veislėms išauginti.

Šiltnamiai turi būti vėdinami tam, kad būtų reguliuojama temperatūra ir oras. Nuo šildymo pradžios iki tol, kol sudygsta akutės šiltnamyje gali būti palaikoma didelė drėgmė. Taip skatinamas dygimas. Kadangi vynmedžius apdulkina vėjas, žydėjimo metu šiltnamiai turėtų būti labai gerai vėdinami, jeigu leidžia oro sąlygos. Žydėjimui pasibaigus, temperatūrą galima šiek tiek padidinti tam, kad uogos geriau augtų. Vėdinti pradedama, kai temperatūra pakyla virš 22–25 laipsnių, palaipsniui vėdinimas didinamas, bet temperatūra neturi viršyti 28–30 laipsnių.

Retinant uogas, išskinamos mažos, į kekės vidų augančios ir per tankiai suaugusios uogos. Ant stiebelio gali augti daugiausia dvi uogos. Teisingai išretintoje prisirpusioje kekėje uogos yra didelės, vienodo dydžio ir švelniai prigludusios viena prie kitos. Kiekvienos kekės išretinimas užima ketvirtį valandos. Uogos turi būti kuo mažiau liečiamos, kad nebūtų nubrauktas apnašų sluoksnis.

Kadangi šiltnamiuose turi būti 15–20 laipsnių vidutinė temperatūra, tam tikrais mėnesiais jie turi būti šildomi. Yra trys auginimo būdai: ankstyvasis, kai šiltnamiai šildomi nuo sausio mėn. iki derliaus nuėmimo, planuojamo liepos viduryje; vidutinysis, kai šiltnamiai šildomi nuo vasario vidurio iki kovo vidurio, vėliau vasaros laikotarpiu šios vynuogės gali prisirpti nešildomuose šiltnamiuose, o nuimti derlių planuojama rugpjūčio viduryje; vėlyvasis, kai šiltnamiai šildomi nuo balandžio mėn., iki gegužės vidurio ir vėl nuo rugsėjo vidurio, kad uogos greičiau sirptų prieš nuimant derlių, nuėmimą planuojant nuo rugsėjo vidurio.

Viena iš būdingų Vlaams-Brabantse tafeldruif vynuogių savybių — natūralus apnašų sluoksnis, kuris atsiranda, kai žūva labiausiai nutolusios luobos dalelės. Norint išlaikyti šį sluoksnį, nuo žydėjimo laikotarpio nebegalima naudoti cheminių pesticidų.

4.6. Ryšys su vietove: Vlaams-Brabantse tafeldruif vynuogių auginimo tradicija atsirado dėl gamtinių, istorinių ir žmogiškųjų veiksnių.

4.2 punkte aprašyta geografinė vietovė Belgijoje žinoma kaip Druivenstreek (vynuogių regionas). Šio regiono klimatas švelnus ir drėgnas. Jame nebūna labai sausų ar drėgnų laikotarpių, krituliai pasiskirsto beveik vienodai (apie 780 mm per metus), lietaus debesis atpučia vyraujantys pietvakarių ir vakarų vėjai. Krituliai — svarbus vynuogių auginimo šiltnamiuose veiksnys, nes valgomosioms vynuogėms reikia daug vandens. Tam, kad turėtų pakankamas vandens atsargas, augintojai gręžia gruntinio vandens šulinius arba kasa dideles duobes nuo šiltnamių tekančiam lietaus vandeniui surinkti. Geologiniu požiūriu Druivenstreek regionas yra Belgijos molingojo dirvožemio regiono dalis. Aplink pagrindinius slėnius reljefas yra labai kalvotas, aukščio skirtumas — iki 60 metrų Pagrindinį slėnį suformavo Ijse upė. Iš pietvakarių į šiaurės rytus nusidriekusiame slėnyje pietiniai šlaitai gauna daugiausia saulės šviesos. Kai kuriose vietose net sukuriamas šiltas mikroklimatas. Beveik visą šią sritį dengia skirtingo storio lioso sluoksnis, kurį sunešė vėjas per paskutinį ledynmetį. Po lioso sluoksniu yra žvyro sluoksnis, kuriame yra titnago akmenų ir smiltainio. Žvyro sluoksnis susidarė vykstant smėlio, šlyno ir molio erozijai per trečiąjį ledynmetį. Kadangi šlynas nesulaiko vandens, o žemesnieji sluoksniai yra smėlingi, šio regiono dirvožemis ypač pralaidus vandeniui. Vandeniui pralaidus dirvožemis labai tinka vynuogėms auginti: nors vynuogėms reikia daug vandens, vynmedžiai negali augti per daug drėgname dirvožemyje. Taigi Vlaams-Brabantse tafeldruif vynuogės gali būti auginamos šioje vietovėje dėl švelnaus ir drėgno oro, Ijse slėnio geografinės padėties, pietinių šlaitų vandeniui pralaidaus dirvožemio.

Kaip ir visoje Europoje, šios kadaise vietovės pilies soduose buvo bandoma auginti egzotiškas augalų rūšis. Huldenberg pilies šiltnamyje Felix Sophie pradėjo auginti vynuoges ir jam taip gerai sekėsi, jog jis matė gerų šios veiklos perspektyvų. 1865 m. Hoeilaart Felix Sohie pastatė pirmąjį vynuogių šiltnamį ir taip jį techniškai patobulino, kad vynuogių derlių būtų galima nuimti jau pavasarį. Jo pavyzdžiu pasekė daugelis ir per keletą dešimtmečių visoje vietovėje buvo pastatyta nemažai šiltnamių. Vynuogių auginimas labai pakeitė vietovės vaizdą. Remiantis 1910 m. bendrojo žemės ūkio surašymo duomenimis, Hoeilaart buvo 5 176 šiltnamiai. Druivenstreek regione didžiausias šiltnamių skaičius — 34 929 — buvo 1961 m. Vis dėlto įkūrus Europos ekonominę bendriją ir per 1973 m. ir 1979 m. energetikos krizes šioje vietovėje vynuogių auginimas gerokai smuko.

Vlaams-Brabantse tafeldruif vynuogės auginamos šildomuose šiltnamiuose ir beveik visas darbas nuolat atliekamas rankomis: žieminis genėjimas, dirvožemio darbai, tręšimas, ūglių nuskynimas, apsauga nuo per stiprios saulės, galimų ligų šalinimas organiniu būdu, purškimas ir laistymas, šiltnamių priežiūros darbai, kita priežiūra ir kt. — visi šie darbai turi būti atlikti. Augintojai turi būti puikūs savo darbo žinovai. Šioje vietovėje atliekami uogų retinimo darbai. Užsienyje auginant kai kurias vynuoges mažos uogos išskinamos pakuojant, tačiau tuomet nepasiekiama tokių kaip mūsų specialių kokybinių retinimo aspektų. Nors vynuoges liesti reikia kuo mažiau, nes kitaip nutrinamos apnašos, kurios yra pagrindinis kokybinis Vlaams-Brabantse tafeldruif vynuogių rodiklis. Per ilgus metus augintojai ieškojo būdų, kaip pagerinti derlių, todėl inter alia buvo išvestos naujos vynuogių veislės atliekant selekciją ir kryžminį apdulkinimą.

Vietos žmonių patirtį taip pat rodo tai, jog yra daug amatininkų, kurie išmano, kaip pastatyti šiltnamius vynuogėms auginti. Prieš pradedant auginti vynuoges Hoeilaart (1865 m.) ir amžių sandūroje buvo sukurtas statymo metodas siekiant išspręsti kai kurias technines problemas: šiltnamius reikėjo statyti ant stačių šlaitų, reikėjo, kad jie nesugriūtų nuo geležies, stiklo ir vynuogių svorio, reikėjo rinkti lietaus vandenį, išspręsti vėdinimo ir šildymo problemas bei kt. Todėl šiltnamių statymas tapo specializuotu kai kurių amatininkų — mūrininkų, stogo karkaso dailidžių, geležinių kampainių, T formos kampainių ir įrankių gamintojų ir stiklių ar stogdengių — darbu.

Šioje vietovėje pradėtas kurti specifinis su vynuogių auginimu susijęs folkloras. Vynuogių augintojai išdidžiai nešdavo gražiausias vynuogių kekes į kasmetinę vynuogių parodą skirtingose šio regiono kaimuose. Parodos paprastai būdavo rengiamos vietos mugių metu. Hoeilaart (trečiąją rugsėjo savaitę) ir Overijse (paskutiniąją rugpjūčio savaitę) šios šventės išaugo į kasmetinius vynuogių festivalius, kuriuose buvo rengiami „vynuogių karalienės“ rinkimai, vynuogių lenktynės, vynuogių eitynės ir kt. Vynuogių auginimo istoriją primenantys daiktai taip pat eksponuojami ir saugomi Overijse vynuogių muziejuje.

4.7. Kontrolės institucija:

Pavadinimas: Federale Overheidsdienst Economie, K.M.O., Middenstand en Energie Algemene Directie Controle en Bemiddeling Tweede Afdeling Gespecialiseerde Diensten, Sectie A Controles Uitgaven EOGFL en Marktordening Adresas: WTC III, Simon Bolivarlaan 30 B-1000 Brussel Tel.: (32-2) 277 71 49 Faksas: (32-2) 277 54 53 El. paštas: dirk.demaeseneer@mineco.fgov.be

4.8. Ženklinimas etiketėmis: Kiekviena vynuogių kekė bus ženklinama etikete, kurioje yra Europos SKVN simbolis, pavadinimas Vlaams-Brabantse tafeldruif ir augintojo arba jo ūkio pavadinimas. Kekės bus ženklinamos tik augintojų ūkiuose tam, kad būtų užtikrinta Vlaams-Brabantse tafeldruif kilmė ir atsekamumas, nes didžiąją vynuogių dalį (daugiau kaip 60 %) augintojai parduoda tiesiogiai (namuose arba turguje).

(1) OL L 93, 2006 3 31, p. 12.