LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 100/146

Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto Nuomonė dėl Pasiūlymo priimti Tarybos direktyvą dėl bendrosios akcizų tvarkos

COM(2008) 78 galutinis/3 – 2008/0051 (CNS)

2009/C 100/27

Europos Sąjungos Taryba, vadovaudamasi Europos bendrijos steigimo sutarties 93 straipsniu, 2008 m. kovo 4 d. nusprendė pasikonsultuoti su Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu dėl

Pasiūlymo priimti Tarybos direktyvą dėl bendrosios akcizų tvarkos

Ekonominės ir pinigų sąjungos, ekonominės ir socialinės sanglaudos skyrius, kuris buvo atsakingas už Komiteto darbo šiuo klausimu organizavimą, 2008 m. spalio 2 d. priėmė savo nuomonę. Pranešėjas Umberto Burani.

448-oje plenarinėje sesijoje, įvykusioje 2008 m. spalio 21, 22 ir 23 d. (2008 m. spalio 22 d. posėdis), Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas priėmė šią nuomonę 107 nariams balsavus už, 1 – prieš ir 1 susilaikius.

1. Išvados ir rekomendacijos

1.1 EESRK pritaria Komisijos sprendimui vietoje 1992 m. pagrindinės Direktyvos 92/12/EEB dėl bendros tvarkos, susijusios su akcizais apmokestinamais produktais, priimti naują direktyvą, kurioje būtų atsižvelgta į elektroninės EMCS (akcizais apmokestinamų prekių gabenimo ir kontrolės sistemos, angl. Excise Movement and Control System) procedūros įdiegimą, taip suteikiant jai teisinį pagrindą. Naudodamasi šia galimybe, Komisija nusprendė padaryti keletą pakeitimų ir įdiegti naujovių, kurių būtinumą įrodė valstybių narių valdžios institucijų ir operatorių patirtis. Be to, supaprastinta daugelis procedūrų. Apskritai Komitetas neturi ypatingų prieštaravimų dėl siūlomų pakeitimų ar naujovių. Tačiau, numatydamas būsimas diskusijas, EESRK norėtų pateikti keletą savo minčių dėl tam tikrų pasiūlymo aspektų.

1.2 Komisija nurodo, kad jau numatoma, jog direktyva įsigalios nuo 2009 m. sausio 1 d., nors ji gerai suvokia, kad pasiūlymui apsvarstyti prireiks daug daugiau laiko. Be to, ji siūlo, kad pirmiausia EMSC procedūra būtų taikoma tik tose valstybėse narėse, kurios jau ją taiko, o visos kitos tam tikrą laiką dar taikytų popieriuje spausdintų dokumentų procedūrą.

1.3 EESRK nuomone, kuriai pritaria ir kiti suinteresuotieji subjektai, tokia tvarka kritikuotina, kadangi dviejų procedūrų taikymas įneštų sumaišties ir pareikalautų daugiau tiek administracinių, tiek ir operatorių veiklos išlaidų. Alternatyvus sprendimas – pradėti taikyti EMSC tik kai visi dalyviai bus jai pasirengę – nepalankus ją jau priėmusioms šalims ir operatoriams. Siūlome tarpinį, nors ir ne visai tinkamą bei galintį nukelti EMSC taikymo visoje Europoje pradžią nenustatytam laikui, sprendimą, t. y. savo vidaus operacijoms EMCS naudoja tos valstybės narės, kurios jau pasirengusios taikyti elektroninę procedūrą. Valstybių narių tarpusavio operacijoms bus taikoma popieriuje spausdintų dokumentų procedūra tol, kol jos visos galės pereiti prie elektroninės procedūros.

1.4 Svarbiausia Komisijos dokumento dalis susijusi su prekių, kurioms taikomas laikino akcizų mokėjimo atidėjimo režimas, gabenimu. EESRK pritaria daugeliui naujovių, išskyrus tam tikrus teiginius ir pasiūlymus (žr. 4.6–4.9 dalis), kurie susiję su dabar jau tiksliau apibrėžta prekių „negrįžtamo praradimo“ sąvoka. Kalbant apie nuotolinę prekybą, 34 straipsnio nuostatos gali duoti pagrindo skirtingoms akcizo mokesčio apskaičiavimo šalies teisiniams aiškinimams (žr. 4.9 dalį).

1.5 EESRK taip pat siūlo naujojoje direktyvoje tiksliau nustatyti kiekio ir vertės ribas, pagal kurias būtų nustatomos prekių, kurias pilietis perka kitoje valstybėje narėje „asmeninėms reikmėms“, apimtys. Vis dėlto yra rizikos, kad įvairių šalių valdžios institucijos skirtingai aiškins ir taikys šias nuostatas.

2. Komisijos pasiūlymas

2.1 1992 m. vasario 25 d. Tarybos direktyva 92/12/EEB dėl bendros tvarkos, susijusios su akcizais apmokestinamais produktais, grindžiama popieriuje spausdintų dokumentų naudojimu. 2003 m. birželio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 1152/2003/EB įdiegta akcizais apmokestinamų prekių gabenimo ir kontrolės kompiuterizuota procedūra, pavadinta EMCS (angl. Excise Movement and Control System), kuria supaprastinami operatoriams taikomi reikalavimai ir sudaromos sąlygos kompetentingoms institucijoms taikyti kompleksiškesnius ir veiksmingesnius kontrolės metodus. Kad būtų galima taikyti EMSC procedūrą, reikia iš dalies pakeisti nuostatas, susijusias su prekių, kurioms taikomas laikinas akcizo mokėjimo atidėjimas, gabenimu.

2.2 Komisija, pasinaudojusi šia galimybe, visiškai pakeitė Direktyvą 92/12/EEB. Ji ne tik atsižvelgė į EMSC procedūros (kuriai ji suteikė teisinį pagrindą) įdiegimą, bet ir iš esmės pakeitė visą ankstesnės direktyvos struktūrą: atnaujino direktyvos tekstą atsižvelgdama į naujus teisėkūros standartus, išdėstė tekstą nauja redakcija, pagerindama jo loginę sandarą, išbraukė nuostatas, kurios laikui bėgant tapo neaktualios, atsižvelgė į teisinius pokyčius ir naujas teisės sąvokas bei supaprastino procedūras, sumažindama operatoriams taikomas prievoles, tačiau nemažindama akcizų kontrolės.

2.3 Į naujojo dokumento V skyrių taip pat įtraukti esminiai elementai, išdėstyti pasiūlyme COM(2004) 227 (į kurį Taryba 2005 m. neatsižvelgė), kuriuo siekta pakeisti pagrindinės direktyvos 7–10 straipsnius, susijusius su jau pateiktų į rinką prekių gabenimu Bendrijos viduje.

2.4 Pasirengimo laikotarpiu buvo labai daug konsultuotasi su operatoriais, o pasiūlymas dėl direktyvos buvo rengtas bendradarbiaujant su ekspertų grupe, kuriai vadovavo Akcizų komitetas. Tokia procedūra turėtų užtikrinti daug prieštaravimų nesukelsiantį dokumento techninio aspekto svarstymą.

3. Bendrosios pastabos

3.1 EESRK sveikina Komisiją įgyvendinus iniciatyvą, leidusią parengti už pagrindinę direktyvą tobulesnį ir nuoseklesnį dokumentą, supaprastinantį administracinių procedūrų eigą. Jame akivaizdžiai labiau atsižvelgta į operatorių poreikius, tačiau nesumažinta kontrolė, kuri, įdiegus EMSC, turėtų tapti dar veiksmingesnė.

3.2 Didžioji naujųjų nuostatų dalis susijusi su prekių, kurioms taikomas akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimas, gabenimu taikant EMCS procedūras. Remiantis Sprendimu Nr. 1152/2003, EMCS turėtų įsigalioti 2009 m. balandžio mėn. Yra pagrindo abejoti, ar kai kurios valstybės narės sugebės laikytis šio termino, nors praktiškai aišku, jog to pasiekti pavyks tikrai ne visoms šalims. Bet kuriuo atveju būtinai reikalingas bendras pasirengimo laikotarpis, kurio metu glaudžiai bendradarbiaujant nacionalinėms valdžios institucijoms turės būti suderintos vidaus procedūros, o tai labai sudėtingas procesas administraciniu, techniniu ir operaciniu požiūriu. Komisija tai gerai suvokia, todėl, siūlydama pradėti taikyti direktyvą 2010 m. balandžio 1 d., numatė, kad valstybės narės galės pasinaudoti papildomu pereinamuoju laikotarpiu, per kurį jos ir toliau galės taikyti atitinkamas pagrindinės direktyvos nuostatas.

3.3 Šiuo metu jau visos valstybės narės įsipareigojo įdiegti EMCS, tačiau neaišku, ar jos visos padarys tai noriai, ir visiškai tikėtina, kad tam tikros kliūtys sutrukdys šią sistemą visiškai įdiegti. Galimas pasipriešinimas tikriausiai bus grindžiamas techniniais argumentais, tačiau tikrosios jo priežastys bus visiškai kitokio pobūdžio. Nieko gero nežadantis precedentas yra 2.3 dalyje minėtas pasiūlymas priimti direktyvą COM(2004) 227, susijusią su prekių, kurios apmokestinamos akcizais po to, kai jau yra pateiktos į rinką, gabenimu. Po audringų diskusijų buvo nutarta šį klausimą palikti neišspręstą ir palaukti, kol bus visiškai baigtas šio klausimo tyrimas. Tačiau matome, kad šiuo metu svarstomame pasiūlyme iš esmės pakartotos ankstesniojo varianto nuostatos.

3.4 Opiausios problemos susijusios su politiniais ir ekonominiais aspektais. Kiekviena valstybė narė prekėms taiko skirtingus akcizų tarifus, todėl atsiranda tokie gerai žinomi reiškiniai kaip tarpvalstybiniai pirkimai, pagrįsti žemesnės kainos logika. Pagal bendrosios rinkos principus visi piliečiai turi teisę pasinaudoti kainų skirtumais ne tik savo šalyje, bet ir pirkdami kitoje valstybėje. Tačiau šiais principais suabejojama, kai vertinami su mokesčiais susiję aspektai. Aišku, kad kiekviena valstybė narė nepalankiai žiūri į šią prekybą tada, kai tai kenkia jos interesams, bet gali jos „nepastebėti“, kai toks procesas jai naudingas. Ši problema bendra visiems akcizu apmokestintiems produktams: pavyzdys gali būti neseniai vykusios diskusijos dėl tabako, alkoholio ir dyzelino, kurių metu buvo pateikti su sveikata, viešąja tvarka, aplinkos tausojimu ir kenksmingu poveikiu ekonomikai (1) susiję argumentai. Tačiau už jų yra ir ne visuomet atvirai atskleidžiamų motyvų, kurie dažniausiai susiję su mokesčių savo naudai skaičiavimu. Taigi, nuomonių skirtumus lemia skirtinga valstybių narių pasirinkta socialinė, ekonominė ir mokesčių politika, todėl problema tampa išskirtinai politinio pobūdžio.

3.5 EESRK supranta, kad šios temos labai opios ir kad būsimų derybų metu kiekviena valstybė narė gali susidurti su sunkumais. Rezultatų palankumas priklausys nuo lankstumo, kuris bus būtinas siekiant kolektyvinio sprendimo, lygio. Kiekvienai vyriausybei teks rasti pusiausvyrą tarp savo reikalavimų ir su akcizais susijusių nuolaidų kitoms šalims. Kitaip tariant, kiekvienas derybų dalyvis privalės stengtis rasti būdų užtikrinti savo socialinius ir biudžetinius tikslus ir suderinti juos su bendra akcizų sistema, o ne priešingai.

4. Konkrečios pastabos

4.1 Šiame skyriuje EESRK nagrinėja Komisijos pasiūlyme pateiktas esmines naujoves ir šiuo metu galiojančių teisės aktų pakeitimus. Tačiau jis nekomentuos ginčų nesukelsiančių aspektų, taip pat pakeitimų, daromų siekiant patobulinti dokumentą ar vadovaujantis sveika nuovoka bei atsiradusių dėl natūralių šioje srityje įvykusių pokyčių.

4.2 Kaip jau nurodėme 3.2 punkte, nors, priėmus naująją direktyvą bus panaikinta ankstesnioji Direktyva 92/12/EEB, įsigaliojus naujajam teisės aktui, nebus iš karto atsisakyta popieriuje spausdintų dokumentų. Direktyvos pasiūlyme numatyta, kad pereinamuoju laikotarpiu bus leista vykdyti operacijas naudojant popieriuje spausdintus dokumentus. Šiuo metu negalima numatyti, kiek truks šis laikotarpis, tačiau, kol EMCS neįdiegs visos valstybės narės, ji veiks labai sunkiai. EESRK laiko savo pareiga atkreipti dėmesį į papildomą krūvį, kuris teks ne tik operatoriams, bet ir valstybių narių administracijoms, nes, priklausomai nuo paskirties šalies, vienu metu teks dirbti ir su elektronine sistema, ir pildyti popieriuje spausdintus dokumentus.

4.2.1 Alternatyvus sprendimas – naudoti elektroninę sistemą tik tada, kai ji veiks visose valstybėse narėse, keltų pavojų, kad projekto įgyvendinimas nukeliamas tolimai ateičiai, ir priverstų jau įdiegusias sistemą valstybes nares laukti, kol kitos šalys pasieks jų lygį. Tokia padėtis nepriimtina, kadangi nukentėtų sistemą laiku įdiegusios šalys, o pirmiausia ir labiausiai – komerciniai operatoriai.

4.2.2 Komitetas nurodo, kad ekspertai pasiūlė savo sprendimą, kuris, nors ir neoptimalus, galėtų būti priimtas kaip kompromisas – valstybės narės, jau įdiegusios EMSC, galėtų naudoti elektroninę sistemą savo vidaus operacijoms, o tarptautinėms operacijoms taikyti popieriuje spausdintų dokumentų pildymo procedūrą. Tokiu būdu, kol visos valstybės narės bus pajėgios taikyti ją Bendrijos lygmeniu, elektroninė sistema jau būtų išbandyta nacionaliniu lygmeniu.

4.3 I skyrius – Bendrosios nuostatos. Nepateikiama jokių esminių pakeitimų lyginant su Direktyvos 92/12 tekstu. Jame apsiribota stilistiniais patobulinimais, pateikta keletas naujų apibrėžčių ir nereikšmingų pakeitimų.

4.4 II skyrius – Akcizo taikymas. 7 straipsnio 4 dalyje padarytu pakeitimu numatoma, kad „negrįžtamai prarastai“ prekei, kuriai buvo taikomas laikino akcizo atidėjimo režimas, mokestis netaikomas. Pagal naują apibrėžtį prekės „negrįžtamai prarandamos, kai jomis nebegali niekas pasinaudoti“, kad ir kokia būtų praradimo priežastis. Tikroji naujovė yra tai, kad direktyvoje nereikalaujama įrodyti force majeure įvykio. Tačiau EESRK atkreipia dėmesį į tai, kad kiekviena valstybė narė gali nustatyti savo tvarką šioje srityje.

4.5 III skyrius – Gamyba, perdirbimas ir laikymas. Čia pateikiama tik viena svarbi naujovė – leidimas dėl „mokestinių sandėlių“ gali būti išduotas asmenims, gyvenantiems kitoje valstybėje narėje. Reikia pripažinti, kad anksčiau galioję apribojimai prieštaravo bendrosios rinkos logikai.

4.6 IV skyriuje – Akcizais apmokestinamų prekių, kurioms taikomas akcizų mokėjimo laikinio atidėjimo režimas, gabenimas. Šiame skyriuje yra keletas naujovių: 16 straipsnyje numatyta, kad prekės gali būti gabenamos ne tik į mokestinius sandėlius, bet ir įgaliotam fiziniam ar juridiniam asmeniui („registruotajam gavėjui“) arba į „tiesioginio pristatymo vietą“, kurią nurodo įgaliotasis gavėjas. EESRK pritaria šiam pakeitimui ir pageidauja, kad būtų užtikrintos pakankamai veiksmingos kontrolės procedūros, užkirsiančios kelią bet kokiam piktnaudžiavimui. Be to, reikėtų tiksliau apibrėžti profesionalius darbuotojus, kuriems taikomos direktyvoje vartojamos sąvokos.

4.7 17–19 straipsnių nuostatos susijusios su prekių, kurioms taikomas akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimas, gabenimo rizikos garantija ir dėl jų neturime jokių ypatingų komentarų. Tačiau labai svarbios 2 skirsnyje (20–27 straipsniuose) numatytos priemonės, susijusios su tvarka, taikoma akcizais apmokestinamų prekių, kurioms taikomas akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimas, gabenimui. Ekspertų nuomone, šios tvarkos įdiegimą reikia nuodugniai ištirti siekiant nustatyti, ar ji leidžia užtikrinti veiksmingą kontrolę ir ar ji atitinka administracijų turimus išteklius. Vis dėlto EESRK atkreipia dėmesį, kad 20 straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse numatyta, jog akcizais apmokestinamos prekės gali būti gabenamos tik turint elektroninį dokumentą. Šios taisyklės bus laikomasi pasirenkant sistemą, kuri bus taikoma pereinant nuo popieriuje spausdintų dokumentų prie elektroninės procedūros.

4.8 V skyriuje aptariamas akcizais apmokestinamų prekių gabenimas ir apmokestinimas išleidus jas vartoti. Jame nepateikiama esminių naujų nuostatų tik patvirtintas principas, pagal kurį privačių asmenų įsigyjamoms prekėms akcizas apskaičiuojamas toje valstybėje narėje, kurioje jos įsigyjamos (30 straipsnis), o kai jos komerciniais tikslais saugomos kitoje valstybėje narėje, akcizas apskaičiuojamas toje kitoje valstybėje narėje (31 straipsnis). Šiame skyriuje patvirtinti ir šiuo metu galiojantys apmokestinamųjų asmenų ir tranzitu gabenamų prekių identifikavimo standartai.

4.9 Ypač svarbi 34 straipsnio nuostata dėl nuotolinės prekybos: nukrypstant nuo 30 straipsnio nuostatų, numatyta, kad prekėms, kurias asmenys perka kaip privatūs asmenys ir kurias tiesiogiai ar netiesiogiai pardavėjas arba jo vardu kitas asmuo siunčia arba gabena į kitą valstybę narę, akcizas taikomas paskirties valstybėje narėje. Galime daryti išvadą, kad kai pirkėjo įsigytos prekės yra jo paties siunčiamos savo gyvenamuoju adresu, akcizas joms bus apskaičiuotas valstybėje narėje, kurioje jos buvo įsigytos.

4.9.1 EESRK kyla klausimas, ar ši nuostata nesukels aiškinimo problemų, kadangi nuotolinės prekybos atveju pirkimo veiksmas laikomas įvykusiu, kai pardavėjas savo valstybėje gauna apmokėjimą. Savo ruožtu pirkėjas, tapęs prekės savininku, turi teisę įgalioti bet kurį asmenį (taip pat ir pardavėją) išsiųsti prekes jo vardu ir jo sąskaita. Teisiniu požiūriu (bet prieštaraujant logiškai nuostatai, kad prekė apmokestinama jos realaus vartojimo šalyje), šios prekės gali būti laikomos pirkėjo įgytomis prekėmis, kurios yra jo paties siunčiamos savo gyvenamuoju adresu, todėl akcizo mokestis už jas turėtų būti mokamas valstybėje, kurioje jos nupirktos, net ir tuo atveju, kai jas siunčia pardavėjas.

4.10 Be to, EESRK norėtų pabrėžti vieną, jo manymu, 34 straipsnio trūkumą: jame nenurodyti ribiniai kiekiai ir ribinės vertės, pagal kuriuos pirkiniai laikomi įsigytais „asmeniniam vartojimui“. Būtina nustatyti vienodus kriterijus, kad atskiros valstybės narės vidaus rinkoje netaikytų skirtingų priemonių. Atsižvelgiant į šiuos ir kitus pastebėjimus, EESRK ragina Komisiją ir valstybes nares nustatyti aiškesnes ir skaidresnes taisykles, kurios mažiau apsunkintų piliečius ir įmones.

4.11 Likusios VI skyriaus (Įvairios nuostatos) nuostatos yra susijusios su ženklinimu ir nepakeičia šiuo metu galiojančios laivų ir orlaivių atsargų papildymo tvarkos. 38 straipsnyje pateikiamos nuostatos dėl smulkiųjų vyno gamintojų (iki 1 000 hl), kuriems taikomos supaprastintos procedūros dėl akcizais apmokestinamų prekių gamybos ir laikymo.

4.12 VII skyriuje (Baigiamosios nuostatos) patvirtintas Akcizų komitetas ir direktyvos įgyvendinimo priemonės: „Direktyva 92/12/EEB panaikinama nuo 2009 m. balandžio 1 d.“. Šią datą Komisija atsargiai nurodo kaip preliminarią. Ji gali būti diskusijų objektu. Taip pat preliminariai nurodyta ir pereinamojo laikotarpio (spėjamai iki 200... m. gruodžio 31 d.), kurio metu valstybės narės gali taikyti ankstesniąją direktyvą, trukmė. EESRK, kitos institucijos ir ekspertai laikosi nuomonės, kad šios datos yra tik orientacinės ir šie terminai turi būti pratęsti remiantis realia padėtimi bei atsižvelgiant į praktinius sunkumus, susijusius su visišku EMSC procedūros įgyvendinimu.

Briuselis, 2008 m. spalio 22 d. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkas Mario SEPI

(1) Žr. naujausius direktyvų pasiūlymus:

Pasiūlymas priimti Tarybos direktyvą, iš dalies keičiančią Direktyvą 92/12/EEB dėl bendros tvarkos, susijusios su akcizais apmokestinamais produktais ir jų laikymu, judėjimu ir kontrole (COM(2004) 227 galutinis – (CNS) 2004/0072);

Pasiūlymas priimti Tarybos direktyvą, iš dalies keičiančią Direktyvą 2003/96/EB dėl specialios gazolio, naudojamo kaip komercinės paskirties degalai, apmokestinimo tvarkos tikslinimo ir bešvinio benzino bei gazolio, naudojamų kaip degalai, mokesčių koordinavimo (COM(2007) 52 galutinis – (CNS)2007/0023);