-Valdymo decentralizavimas. BŽP valdymas aiškiai pasikeitė – tapo labiau decentralizuotas, be kita ko, dėl daugiamečių planų ir deleguotųjų aktų, priimamų taikant regionalizavimo principą.

Per pastaruosius kelerius metus padaryta didelė pažanga įgyvendinant 2013 m. BŽP reformą.

– dėl to, kad žuvų ištekliais dalijasi valstybės narės ir valstybės, kurios nėra ES narės, ir todėl sunkiau laikytis BŽP tikslų, ir

Keltų jūroje 37 proc. iškraunamo kiekio atitinka tausaus išteklių naudojimo ribas. Nustatant žvejybos galimybes problemų tebekyla dėl mišriosios atlantinių menkių, juodadėmių menkių ir paprastųjų merlangų žvejybos. Paprastųjų merlangų ir juodadėmių menkių BLSK išaugo atitinkamai 21 ir 7 proc., o atlantinių menkių – sumažėjo 38 proc. Paprastieji merlangai naudojami neviršijant FMSY, o juodadėmės menkės – viršijant FMSY, nors šis išteklius viršija MSY BTRIGGER. Keltų jūros atlantinių menkių išteklius yra išeikvotas ir žvejojamas viršijant FMSY. Sunkumų kyla dėl to, kad menkių sužvejojama vykdant įvairią mišriąją žvejybą, o padidinus selektyvumą menkių atžvilgiu būtų mažiau sužvejojama ir kitų tikslinių rūšių žuvų.

– labai nedidelio kasmet vertinamų žuvų išteklių skaičiaus (maždaug 35).

Apskritai Viduržemio jūroje peržvejojimas maždaug dviem trimis kartais viršija FMSY. Pastaruoju metu padėtis pagerėjo, tačiau daugelio išteklių būklė vis dar nežinoma. Šiuo metu tokių išteklių, kaip europinių jūrinių lydekų, europinių barzdočių, juodapilvių jūrų velnių ir šiaurinių žydrųjų merlangų, žuvų mirtingumas dėl žvejybos net šešis kartus viršija FMSY. Komisija stengiasi surinkti patikslintus duomenis apie visus susijusius išteklius ir paprašė STECF pateikti rekomendacijas dėl naujų išteklių.

Tik vykdant nedaugelio rūšių žvejybą Viduržemio jūroje ištekliai naudojami tokiu lygiu, kuris suderinamas su FMSY tikslu, o laivynai daro pažangą, ypač iškraudami laimikį (pietinėje ir centrinėje Tirėnų jūros dalyse iškraunama daugiau giliavandenių rožinių krevečių ir europinių barzdočių).

Atsižvelgiant į išdėstytas aplinkybes reikės daugiau ilgalaikių pastangų, kad būtų įgyvendintas BŽP tikslas iki 2020 m. pasiekti visų išteklių FMSY. Tai reiškia, kad būtina bendradarbiauti su tarptautiniais ES partneriais per GFCM, dėti daugiau pastangų atnaujinti nacionalinius valdymo planus pagal BŽP tikslus, o naujos kartos daugiamečiai planai turi būti pakankamai plataus užmojo. Be to, reikia imtis daugiau veiksmų siekiant:

– toliau bendradarbiauti jūrų baseinuose, pavyzdžiui, Liono įlankoje;

– patvirtinti didelio užmojo pereinamojo laikotarpio išteklių išsaugojimo priemones, taikytinas žvejybos rajonuose, kuriuose smarkiai pereikvojami ištekliai;

– remtis tikslais ir uždaviniais, dėl kurių susitarta 2017 m. kovo mėn. Maltoje paskelbtoje ministrų deklaracijoje „MedFish4Ever“ dėl duomenų rinkimo, mokslinio vertinimo, ekosisteminio žuvininkystės valdymo, kovos su neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama (toliau – NNN) žvejyba, taip pat tausios smulkiosios žvejybos ir koordinavimo Viduržemio jūros regione, ir juos įgyvendinti;

– Juodosios jūros regione sprendžiant rimtas problemas, be kita ko, NNN žvejybos problemą, remtis 2016 m. spalio mėn. Bukarešto deklaracija.

Tarptautinė Atlanto tunų apsaugos komisija (toliau – ICCAT) nustatė rytinės Atlanto vandenyno dalies paprastųjų tunų išteklių 2017 m. BLSK. Šis BLSK nustatytas remiantis geriausia turima moksline informacija, pagrįsta peržiūrėta 2014 m. rekomendacija dėl šio ištekliaus. Dėl didelio (galbūt didžiausio iki šiol) biomasės dydžio BLSK buvo galima padidinti 25 proc., palyginti su 2016 m.

2016 m. lapkričio mėn. ICCAT taip pat susitarė dėl rekomendacijos, kuria nustatomas nuo 2017 m. taikytinas daugiametis durklažuvių išteklių atkūrimo planas, kuriuo siekiama užtikrinti ne mažesnę nei 60 proc. tikimybę 2031 m. pasiekti BMSY. Plane 2017 metams nustatytas 10 500 tonų BLSK. Tai reikšmingas žingsnis, kadangi durklažuvės yra vienas iš labiausiai peržvejotų išteklių Viduržemio jūroje.

Kalbant apie paprastųjų otų žvejybą Juodojoje jūroje, GFCM susitariančiosios šalys ir bendradarbiaujančiosios šalys, kurios nėra susitariančiosios šalys, nuo 2018 m. įsipareigojo neviršyti 2013–2015 m. skirtų žvejybos galimybių lygio. Valstybės, kurios netaiko kvotų sistemos, neviršys 2013–2015 m. laimikio lygio arba tais metais panaudotų žvejybos pastangų lygio.

2.2.Biomasės tendencijos