(3)2016 m. balandžio 29 d. Ispanija pateikė 2016 m. nacionalinę reformų programą, o 2016 m. balandžio 30 d. – 2016 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

(4)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimui paremti, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

(5)šiuo metu Ispanijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto korekcinė dalis. 2016 m. stabilumo programoje Ispanija planuoja pasiekti nominalaus deficito tikslus – 3,6 % BVP 2016 m. ir 2,9 % BVP 2017 m. Taigi planuojama, kad perviršinis deficitas bus panaikintas metais vėliau, nei šiuo metu rekomenduoja Taryba, atsižvelgiant į tai, kad 2014 ir 2015 m. fiskalinių pastangų ir nominalaus deficito tikslai buvo nepasiekti. Kad šie tikslai būtų pasiekti, būtina visiškai užtikrinti 0,4 % BVP ilgalaikį išlaidų sumažinimą centrinės ir regioninės valdžios lygmenimis, apie kurį paskelbta atsižvelgiant į 2016 m. kovo 9 d. atskirą Komisijos rekomendaciją. Planuojama, kad vėliau deficitas toliau mažės ir 2019 m. sieks 1,6 % BVP. Tačiau vidutinio laikotarpio tikslo – struktūriniu požiūriu subalansuoto biudžeto – per stabilumo programos laikotarpį pasiekti neplanuojama. Visų pirma numatoma, kad perskaičiuotas struktūrinis balansas pagerės tik labai nedaug 2016 m. ir iki maždaug -2½ % BVP 2017 m., o vėliau lėtai mažės ir 2019 m. sieks -2¾ % BVP. Valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2015 m. sumažėjo labai nedaug – tik iki 99,2 % BVP, ir numatoma, kad 2016 ir 2017 m. sumažės šiek tiek, o per kitus dvejus metus bus mažinamas ryžtingiau iki 96 % BVP 2019 m., kai pirminis balansas taps perteklinis. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas 2016 ir 2017 m., o vėliau palankus. Jį patvirtino Ispanijos nepriklausoma fiskalinė įstaiga (AIReF). Komisijos 2016 m. pavasario prognozėje numatoma, kad 2016 m. deficitas sudarys 3,9 % BVP, o 2017 m. – 3,1 % BVP ir viršys stabilumo programoje nustatytus nominaliuosius tikslus. Todėl numatoma, kad Ispanija iki Tarybos rekomenduoto termino (2016 m.) perviršinio deficito nepanaikins. Rizika programoje numatytiems deficito tikslams daugiausia kyla dėl netikrumo, susijusio su lėšų mažinimu įgyvendinant 2016 m. kovo–balandžio mėn. priemones. Numatoma, kad struktūrinis deficitas abejais metais šiek tiek padidės, todėl fiskalinės pastangos neatitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimų. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2016 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad esama rizikos, jog Ispanija nesilaikys Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Todėl 2016 ir 2017 m. siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi nuostatų, reikės papildomų priemonių;

(6)Pagal Reglamento (EB) Nr. 1467/97 10 straipsnio 1 dalį Komisija reguliariai stebės, kaip įgyvendinamos priemonės, kurių Ispanija imsis atsižvelgdama į naujausią Tarybos rekomendaciją pagal SESV 126 straipsnio 7 dalį; todėl Komisija rekomenduos Tarybai atitinkamus veiksmus, kurių reikia imtis pagal perviršinio deficito procedūrą;

(7)nuo 2012 m. Ispanijos fiskalinė sistema buvo sustiprinta, be kita ko, siekiant užkirsti kelią nuokrypiams ir užtikrinti atitinkamų deficito, skolos ir išlaidų tikslų laikymąsi visais valdžios lygmenimis. Be to, siekiant riboti išlaidų sveikatos priežiūrai ir vaistams augimą, 2015 m. viduryje buvo patvirtinta regionų lygmeniu (savanoriškai) taikoma taisyklė, o 2015 m. lapkričio mėn. buvo pasirašytas Vyriausybės ir farmacijos pramonės atstovų susitarimas, kuriuo siekiama padėti racionalizuoti išlaidas vaistams. Nepaisant to, 2015 m. dauguma regionų ir socialinės apsaugos sektorius toli gražu nepasiekė nacionalinių fiskalinių tikslų. Stabilumo įstatyme nustatytos išlaidų taisyklės nesilaikė centrinės, regionų ir vietos valdžios subsektoriai, o išlaidos vaistams, ypač ligoninėse, toliau didėjo, net neskaičiuojant naujų hepatito C gydymo būdų poveikio;

(8)viešųjų pirkimų srityje Ispanijos rodikliai geri, kiek tai susiję su teisės aktų kokybe ir galimybe taikyti peržiūros procedūras. Stengtasi racionalizuoti viešuosius pirkimus, visų pirma taikant bendro pirkimo mechanizmus. Tačiau esama skirtumų, susijusių su tuo, kaip valdžios institucijos vykdo viešuosius pirkimus, o nepakankamos kontrolės priemonės trukdo tinkamai taikyti viešųjų pirkimų taisykles. Pastaraisiais metais buvo palyginti didelis galimų ES viešųjų pirkimų teisės aktų pažeidimų, apie kuriuos pranešta Komisijai, skaičius. Be to, Ispanijos audito rūmai nurodė keletą trūkumų, tokių kaip dažnai taikoma derybų procedūra be išankstinio skelbimo apie pirkimą, ne kartą keičiamos sutartys, sutarčių skaidymas į smulkesnes sutartis ir nepakankamai tikslūs ir aiškūs kai kurie konkurso dokumentai ir administraciniai sprendimai;

(9)Ispanija padarė esminę pažangą restruktūrizuodama finansų sektorių. Įgyvendintas įstatymas dėl taupomųjų bankų, kuriuo siekiama sustiprinti jų valdymą ir sumažinti bankų fondų turimus kontrolinius akcijų paketus. Valstybės pagalbą gavusių bankų restruktūrizavimo planų įgyvendinimas gerokai pasistūmėjo į priekį. Ispanijos bankas pakeitė esamą kredito įstaigų apskaitos tvarką ir priėmė naują sistemą, skirtą Ispanijos turto valdymo bendrovei SAREB. Pagal naują sistemą SAREB galės tinkamai tvarkyti vertės sumažėjimo atvejus ir pritaikyti savo finansinio įsiskolinimo mažinimo politiką, atsižvelgdama į patikimas rinkos prielaidas;

(10)dėl pastaraisiais metais vykdytų darbo rinkos reformų užimtumas labiau reaguoja į augimą, vėl kuriamos darbo vietos ir šiuos procesus skatina didesnis lankstumas ir tolesnis darbo užmokesčio augimo ribojimas. Kolektyvinės sutartys ir 2015 m. birželio mėn. pasirašytas tarpprofesinis susitarimas prisidėjo prie šios tendencijos. Pastaruoju metu išaugusį bendrą užimtumo lygį daugiausia lėmė laikinosios darbo sutartys, nors naujai sudarytų neterminuotųjų darbo sutarčių skaičius pamažu didėja. Tačiau vis dar menkai domimasi paskatomis įdarbinti nuolatinius darbuotojus ir laikinųjų darbuotojų dalis išlieka viena didžiausių ES, o galimybių laikiniesiems darbuotojams pradėti dirbti pagal neterminuotąją darbo sutartį yra nedaug. Trumpalaikės laikinosios darbo sutartys neskatina investuoti į žmogiškąjį kapitalą ir kartu trukdo našumo augimui. Nors ir sparčiai mažėja, nedarbo lygis, ypač jaunimo, išlieka labai didelis ir jo vidutinė trukmė ilgėja. Nuolatos aukštas ilgalaikio nedarbo lygis reiškia, kad nedarbo rizika įsitvirtina ir daro neigiamą poveikį darbo ir socialinėms sąlygoms. Beveik 60 % ilgalaikių bedarbių yra žemos kvalifikacijos asmenys, todėl reikalinga tinkama aktyvi ir pasyvi darbo rinkos ir mokymo politika, kad būtų išspręsta didėjančios gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitikties problema ir užkirstas kelias įgūdžių nuvertėjimui šioje grupėje. Rengiant mokymo programas darbdaviai dalyvauja neaktyviai;

(11)aktyvumo skatinimo ir aktyvių darbo rinkos priemonių rezultatyvumas didžia dalimi priklauso nuo užimtumo tarnybų gebėjimo parengti ir pasiūlyti individualizuotą paramą paramos gavėjams. Naujausios aktyvios darbo rinkos politikos reformos įgyvendinamos lėtai, o valstybinių užimtumo tarnybų gebėjimas teikti veiksmingas ir individualizuotas konsultacijas ir pagalbą ieškant darbo vis dar yra menkas. Regioninių valstybinių užimtumo tarnybų ir privačių įdarbinimo agentūrų bendradarbiavimas tebėra ribotas. Be to, užimtumo ir socialinių tarnybų bendradarbiavimas nevienodas skirtinguose regionuose, o tai trukdo teikti koordinuotą pagalbą darbo rinkos nuošalyje esantiems asmenims, visų pirma minimalias pajamas gaunantiems asmenims. Yra didelių pajamų rėmimo schemų įgyvendinimo skirtumų tarp regionų, pavyzdžiui, skiriasi susitarimai dėl pristatymo, tinkamumo reikalavimai, aprėptis ir adekvatumas, o sunkumai perkeliant socialines išmokas trukdo tarpregioniniam profesiniam judumui. Be to, yra tik nedaug informacijos apie įsidarbinimą po dalyvavimo minimalių pajamų sistemose. Šiuo metu Ispanija rengia nacionalinių ir regioninių pajamų rėmimo sistemų žemėlapį, apimsiantį nacionalinį ir regionų lygmenis. Nors pradėtos taikyti kelios priemonės, išmokų šeimai ir pašalpų būstui efektyvumas tebėra nedidelis, o kokybiškų ir prieinamų vaikų priežiūros ir ilgalaikės priežiūros paslaugų trūkumas neskatina, ypač moterų, pradėti dirbti;

(12)nuo 2008 m. Ispanijoje sparčiai keitėsi užimtumo pagal sektorius sudėtis ir didėjo gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitiktis. Apskritai žemas įgūdžių lygis riboja perėjimą prie didesnės pridėtinės vertės veiklos ir trukdo našumo augimui. Nepaisant to, kad tretinį išsilavinimą turinčių asmenų dalis yra didelė, gebėjimų pasiūla nepakankamai atitinka darbo rinkos poreikius, o mokslus neseniai baigusių absolventų įsidarbinimo rodikliai yra vieni žemiausių Europoje ir didelė dalis jų dirba darbą, kuriam nereikalingas universitetinis išsilavinimas. Be to, nepaisant per pastaruosius penkerius metus nežymiai pagerėjusios padėties, kurią iš dalies lėmė iniciatyvos, kuriomis siekiama padidinti verslo atstovų skaičių universitetų valdybose, universitetų ir įmonių bendradarbiavimas išlieka silpnas. Ribotas mokslininkų judumas, universitetų valdymo sistemos nelankstumas ir administracinės kliūtys, su kuriomis susiduria mokslinių tyrimų rezultatų perdavimo biurai (isp. Oficinas de transferencia de resultados de investigación), trukdo artimesniam bendradarbiavimui;

(13)Ispanijos mokslinių tyrimų ir inovacijų politikos srityje kyla kelios problemos. Viešųjų ir privačiųjų mokslinių tyrimų sąveika yra silpna. Ispanijos mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros (MTTP) intensyvumas (išlaidos MTTP, palyginti su BVP) ir inovacijų veiklos rezultatai vis prastėja dėl palyginti mažo novatoriškų įmonių skaičiaus ir ribotų paskatų viešosioms mokslo tiriamosioms įstaigoms ir įmonėms bendradarbiauti. Dauguma Ispanijos verslo inovacijų rodiklių yra prasti. Išlaidų MTTP intensyvumo atotrūkis, palyginti su visos ES rodikliu, yra itin didelis privačiojo sektoriaus investicijų į MTTP atveju – 0,6 % Ispanijoje, palyginti su 1,3 % visoje ES. Rizikos kapitalas vis dar nėra plačiai naudojamas Ispanijoje, ypač parengiamajame etape. Dėl silpno mokslinių tyrimų ir inovacijų (MTI) politikos koordinavimo Ispanijoje regionuose veikia įvairiausios įstaigos ir programos, skirtos inovacijų veiklai ir mokslo įstaigų ir verslo bendradarbiavimui skatinti, todėl įmonėms, ypač mažesnėms, kyla nemažų problemų. Žemas verslo atstovų dalyvavimo inovacijų veikloje lygis galėtų reikšti, kad trūksta inovacijoms palankių pagrindinių sąlygų ir paskatų. Kaip akcentuota 2014 m. Europos mokslinių tyrimų erdvės komiteto (EMTEK) atliktame Ispanijos mokslinių tyrimų ir inovacijų sistemos tarpusavio vertinime, dauguma viešųjų mokslinių tyrimų sistemų yra sėkmingos, kai vertinimo ir atsakomybės lygis yra aukštesnis negu Ispanijoje. Šiomis aplinkybėmis viešojo finansavimo MTTP veiklai universitetuose ir viešosiose mokslo tiriamosiose įstaigose skyrimas paprastai nėra grindžiamas veiklos rezultatais, todėl sumažėja paskatų gerinti mokslinių rezultatų kokybę ir aktualumą;

(14)mažas vidutinis Ispanijos įmonių dydis padeda paaiškinti, kodėl nedidėja ekonomikos našumas. Įmonių augimas, žmogiškojo kapitalo, inovacijų ir technologijų pagerinimas, galimybės gauti finansavimą ir veiksminga teisingumo sistema galėtų padidinti bendrą našumą. 2015 m. padaugėjo verslo investicijų, kurias lėmė dinamiškos paklausos sąlygos, mažos skolinimosi išlaidos ir šiuo metu įmonių sektoriaus ir namų ūkių vykdomas balanso tvarkymas. Ispanija ėmėsi įvairių priemonių, kad sudarytų palankias sąlygas verslui augti. Pavyzdžiui, tikimasi, kad neseniai priimtas įstatymas dėl verslo finansavimo suteiks daugiau galimybių gauti finansavimą mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ). Be to, dabar privaloma iš anksto įvertinti galimą naujų teisės aktų poveikį MVĮ. Tačiau laikas ir leidimų, reikalingų norint įsteigti įmonę ir pradėti vykdyti tam tikrą ekonominę veiklą, skaičius tebėra palyginti didelis;

(15)dideli reguliavimo praktikos skirtumai tarp Ispanijos regionų, įskaitant verslo leidimų išdavimo skirtumus, gali riboti įmonių augimo pajėgumą. Įstatymu dėl rinkos bendrumo siekiama sumažinti kliūtis pradėti ekonominę veiklą ir ja užsiimti įvairiuose Ispanijos regionuose, taip pat pagerinti reguliavimą. Tai galėtų turėti reikšmingą poveikį šalinant kliūtis investavimui ir sudaryti palankias sąlygas verslo leidimų išdavimui, verslo operacijoms ir įmonių augimui. Tačiau, nors jis taikomas jau trečius metus, regioninė valdžia jį įgyvendina lėtai. Panašiai ir 2014 m. mažmeninės prekybos sektoriaus reformos nauda priklauso nuo to, ar regioninė valdžia priims reikiamus įgyvendinimo aktus. Be to, tikėtina, kad pašalinus kliūtis patekti į profesinių paslaugų sektorių pagerės kitų sektorių, kurie jomis naudojasi, našumas. Be Paslaugų direktyvos perkėlimo į Ispanijos teisę, nepadaryta jokios pažangos įgyvendinant reglamentuojamųjų profesijų ir profesinių asociacijų reguliavimo sistemos horizontalią reformą, išskyrus profesionalios valdybos atliekamo projektų sertifikavimo srityje. Reforma, planuota keliose nacionalinėse reformų programose iš eilės, priimta nebuvo. Šios reformos tikslas – nustatyti profesijas, kurių atstovams privaloma registruotis profesinėje organizacijoje, užtikrinti profesinių įstaigų skaidrumą ir atskaitomybę, panaikinti apribojimus nepagrįstai ribojamoms veiklos sritims ir apsaugoti rinkos vientisumą Ispanijoje profesinių paslaugų naudojimo ir teikimo srityje;

(16)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko Ispanijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2016 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Ispanija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Ispanijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose;

(17)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą ir savo nuomonę visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

(18)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose,

REKOMENDUOJA Ispanijai 2016–2017 m. imtis šių veiksmų:

(1)Užtikrinti, kad iki 2017 m. perviršinis deficitas būtų tvariai panaikintas, ir tuo tikslu valdžios sektoriaus deficitą sumažinti iki 3,7 % BVP 2016 m. ir iki 2,5 % BVP 2017 m., imantis reikiamų struktūrinių priemonių ir visas nenumatytas pajamas panaudojant deficitui ir skolai mažinti. Šie rodikliai atitinka struktūrinio balanso pagerėjimą 0,25 % BVP 2016 m. ir 0,5 % BVP 2017 m. Visais valdžios lygmenimis įgyvendinti fiskalinės sistemos įstatyme nustatytas priemones. Sustiprinti viešųjų pirkimų kontrolės priemones ir pagerinti pirkimų politikos koordinavimą tarp skirtingų valdžios lygmenų.

(2)Imtis tolesnių priemonių, skirtų darbo rinkos integracijai didinti, daugiausia dėmesio skiriant inividualizuotai paramai ir didinant mokymo priemonių veiksmingumą. Didinti regioninių užimtumo tarnybų pajėgumą ir sustiprinti jų ir socialinių tarnybų veiklos koordinavimą. Šalinti minimalių pajamų sistemų spragas bei skirtumus ir tobulinti paramos šeimoms programas, be kita ko, suteikiant galimybių naudotis kokybiškomis vaikų ir ilgalaikės priežiūros paslaugomis.

(3)Imtis tolesnių priemonių, skirtų tretinio išsilavinimo aktualumui darbo rinkai didinti, skatinant universitetus, įmones ir mokslinių tyrimų įstaigas bendradarbiauti. Didinti veiklos rezultatais grindžiamą viešųjų mokslo tiriamųjų įstaigų ir universitetų finansavimą ir skatinti privačiojo sektoriaus investicijas į MTI.