Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl pinigų rinkos fondų /* COM/2013/0615 final - 2013/0306 (COD) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS Pinigų rinkos fondai (PRF) yra svarbus finansų įstaigų, įmonių ir vyriausybių trumpalaikio finansavimo šaltinis. Europoje maždaug 22 % trumpalaikių skolos vertybinių popierių, kuriuos išleidžia vyriausybės arba įmonių sektorius, priklauso pinigų rinkos fondams. PRF taip pat priklauso 38 % bankų sektoriaus išleistų trumpalaikių skolos vertybinių popierių. Kiek tai susiję su paklausa, PRF yra trumpalaikio pinigų valdymo priemonė, kuri užtikrina aukštą likvidumo, diversifikacijos ir vertės stabilumo lygį, taip pat rinka grindžiamą pajamingumą. PRF daugiausia naudojasi įmonės, norinčios trumpam laikotarpiui, pavyzdžiui, iki didelių išlaidų, tokių kaip darbo užmokesčio išlaidos, investuoti perteklinius pinigus. Taigi PRF – esminė grandis, siejanti trumpalaikių pinigų paklausą ir pasiūlą. Maždaug 1 000 mlrd. EUR turtą valdantys PRF sudaro fondų kategoriją, kuri skiriasi nuo visų kitų savitarpio fondų. Dauguma PRF (maždaug 80 % turto ir 60 % fondų) veikia pagal Direktyvos 2009/65/EB dėl kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektų (KIPVPS) taisykles. Kiti PRF nuo 2013 m. liepos mėn. turėtų veikti pagal Direktyvos 2011/61/ES dėl alternatyvaus investavimo fondų valdytojų (AIFV) taisykles. Vidutinis PRF yra daug didesnis už vidutinį KIPVPS fondą. Pavyzdžiui, atskiro PRF valdomas turtas gali siekti 50 mlrd. EUR. Pinigų rinkos fondų įsteigta keliose valstybėse narėse; Prancūzijoje, Airijoje ir Liuksemburge įsteigtiems fondams priklauso daugiau nei 95 % rinkos. Nepaisant to, rinka glaudžiai susijusi su kitomis šalimis dėl didelės tarpvalstybinių investicijų ir investuotojų dalies ir dėl tarpvalstybinio užkrato rizikos, susijusios su PRF ir jų rėmėjų, kurie daugeliu atvejų yra įsisteigę kitoje šalyje nei PRF, ryšiais. Dėl sisteminių tarpusavio ryšių, kuriais PRF susiję, viena vertus, su bankų sektoriumi ir, kita vertus, su įmonių ir valdžios sektoriaus finansais, PRF veiklai skirta daug dėmesio tarptautiniu mastu svarstant šešėlinės bankininkystės klausimą. Finansinio stabilumo taryba (FST) ir kitos institucijos, kaip antai Tarptautinė vertybinių popierių komisijų organizacija (IOSCO) ir Europos sisteminės rizikos valdyba (ESRV), analizavo finansų sektorių ir padarė išvadą, kad tam tikra veikla ir tam tikri subjektai buvo sisteminės svarbos, tačiau nesulaukė pakankamo reguliavimo institucijų dėmesio. Turto valdymo sektoriuje PRF išskirti kaip sistemiškai svarbūs. 2012 m. lapkričio mėn. Europos Parlamentas priėmė rezoliuciją dėl šešėlinės bankininkystės, kurioje ragina Komisiją pateikti pasiūlymą daugiausia dėmesio skiriant PRF klausimui[1]. ESRV pateikė išsamią PRF veiklai būdingos sisteminės rizikos analizę. Visų pirma jos rekomendacijos susijusios su PRF stabilumu ir likvidumu, taip pat apima papildomas skaidrumo ir ataskaitų teikimo taisykles. Į daugumą tų rekomendacijų buvo atsižvelgta Komisijos pasiūlyme, taip pat buvo atsižvelgta į jų galimą neigiamą poveikį Europos ekonomikos finansavimui. PRF yra patogi priemonė investuotojams, nes šie fondai siūlo panašias į bankų indėlius paslaugas: neatidėliotiną prieigą prie likvidumo šaltinių ir santykinį vertės stabilumą. Dėl šių ypatybių investuotojai laiko PRF saugia ir labiau diversifikuota bankų indėlių alternatyva. Tačiau tikrovėje PRF yra įprasti investiciniai fondai, kuriems būdinga su bet kuria fondo investicija susijusi rinkos rizika. Todėl kai turto, į kurį investavo PRF, kainos pradeda mažėti, visų pirma nepalankiausiomis rinkos sąlygomis, PRF ne visada gali vykdyti investuotojams duotą pažadą nedelsiant išpirkti PRF išleistus investicinius vienetus ar akcijas ir išlaikyti jų vertę. Kai kurie fondų rėmėjai (daugiausia bankai) gali turėti galimybę palaikyti akcijų vertę suteikdami rėmėjo paramą, tačiau kiti (daugiausia turto valdytojai) gali neturėti tam lėšų. Dėl dienos likvidumo, kurį PRF siūlo investuotojams, ir PRF portfelyje turimo turto likvidumo terminų nesutapimo nedelsiant išpirkti investicinius vienetus ar akcijas ne visada bus įmanoma. Stabilių išpirkimo kainų pažadą dažnai pabrėžia AAA reitingas. Problema ta, kad investuotojai, vos sužinoję apie riziką, kad PRF gali nesugebėti bet kuriuo metu įvykdyti su likvidumu ir stabiliomis išpirkimo kainomis susijusio pažado, reikalaus išpirkimo, kuris gali baigtis masiniu investicijų atsiėmimu. Masiniam investicijų atsiėmimui būdinga tai, kad didelė grupė investuotojų masiškai ir staiga pateikia paraiškas išpirkti jų turimus investicinius vienetus ar akcijas, siekdami išvengti nuostolių ir užsitikrinti išpirkimą už didžiausią įmanomą kainą. Masiniai investicijų atsiėmimai yra sistemiškai svarbūs, nes priverčia PRF skubiai parduoti savo turtą, kad galėtų patenkinti pateiktas paraiškas išpirkti investicinius vienetus ar akcijas. Masinis išpirkimas savaime paspartina fondo grynojo turto vertės (GTV) mažėjimą, todėl GTV dar labiau sumažėja ir padidėja baimė, kad visa pinigų rinka taps nestabili. PRF tenka svarbus vaidmuo teikiant trumpalaikį finansavimą tokiems subjektams kaip bankai, įmonės ar vyriausybės, todėl masinis investicijų atsiėmimas iš PRF gali turėti platesnių makroekonominių pasekmių. Bankai išleidžia didžiausią dalį (85 %) pinigų rinkos fondams išleidžiamų iš viso 1 000 mlrd. EUR vertės finansinių priemonių; vyriausybėms tenkanti dalis – maždaug 10 %, o įmonėms – maždaug 5 %. Vyriausybės ir labai didelės įmonės naudojasi pinigų rinka kaip priemone gauti trumpalaikį finansavimą greta bankų kredito linijų. Su masiniu investicijų atsiėmimu susijusios problemos yra sisteminio pobūdžio dėl šių priežasčių: 1) glaudžių PRF sąsajų su realiąja ekonomika (PRF vaidmens tenkinant subjektų, kurie pinigų rinka naudojasi kaip finansavimo priemone, trumpalaikio finansavimo poreikius), 2) jų ryšių su rėmėjais. Be to, masinis investicijų atsiėmimas iš PRF taip pat turi investuotojų apsaugos aspektą, nes investuotojai, vėliau išperkantys savo turimus investicinius vienetus ar akcijas (paprastai privatūs investuotojai), atsiduria nepalankioje padėtyje, palyginti su tais, kurie savo turimus investicinius vienetus ar akcijas išperka anksčiau. Šios problemos sprendžiamos siūlomu reglamentu. Juo nustatomi bendri standartai, skirti PRF likvidumui padidinti ir jų struktūros stabilumui užtikrinti. Siekiant užtikrinti minimalų dienos ir savaitės likvidaus turto lygį bus nustatytos suderintos taisyklės. Taip pat bus numatyta standartinė politika, kad fondo valdytojas galėtų geriau suprasti savo investuotojų bazę. Taip pat įvedamos bendros taisyklės, kuriomis siekiama garantuoti, kad PRF investuotų į kokybišką ir tinkamai diversifikuotą geros kredito kokybės turtą. Šiomis priemonėmis užtikrinama, kad fondo likvidumas būtų pakankamas patenkinti investuotojų paraiškoms išpirkti investicinius vienetus ar akcijas. PRF stabilumas bus užtikrintas parengus aiškias ir suderintas turto, į kurį PRF investuoja, vertinimo taisykles. Šios vertinimo taisyklės primins akivaizdžią tiesą, kad PRF yra įprasti savitarpio fondai, kurių investiciniam turtui būdingi kainų svyravimai. Tam tikri PRF turės galimybę taikyti apskaitos metodiką, kuri leidžia išlaikyti stabilią pasirašymo ir išpirkimo kainą, su sąlyga, kad fondai sukauptų pakankamas pinigų atsargas. Šis vadinamasis GTV rezervas naudojamas rinkos pokyčiams, kurie būdingi kapitalo rinkoms, absorbuoti. Tai taip pat turėtų užtikrinti, kad rėmėjai būtų pasiruošę veikti, jei jų PRF prireiktų išorės paramos. Rezervo suma – 3 % PRF valdomo turto. Remiantis per krizę stebėtais rėmėjų paramos teikimo atvejais (123 paramos JAV pinigų rinkos fondams atvejai), tik 3 atvejais parama buvo didesnė nei 3 %. Kai 2008 m. žlugo „Reserve Primary Fund“, jis prarado 3 % savo vertės dėl 1,5 % pozicijos „Lehman“ turto atžvilgiu. Rezervas nesuteiks visapusiškos garantijos pastovios grynojo turto vertės (PGTV) fondų akcijų turėtojams, tačiau jo lygis užtikrins pusiausvyrą tarp poreikio išlaikyti patikimą bei saugų PGTV modelį ir valdytojų finansavimo pajėgumų. PRF išlaidos priklausys nuo kiekvieno valdytojo finansavimo išlaidų. Šios išlaidos gali sudaryti nuo 3 % iki 10 % per metus. 3 % rezervo atveju valdymo mokesčiai padidėtų nuo 0,09 % iki 0,30 % per metus. Tikimasi, kad dalį šio išlaidų padidėjimo padengs valdytojas, tačiau likusią dalį turės sumokėti investuotojai. Mokesčių padidinimas turės įtakos pajamingumui, kurį investuotojai gali užsitikrinti investuodami į PRF, tačiau investuotojai gaus produktą su papildoma apsauga nuo bazinio turto rinkos pokyčių. Be šių nuostatų, bendra taisyklė dėl reitingų užtikrins, kad fondų valdytojai ir investuotojai nebesikliautų išorės kredito reitingais, kurie gali labai pakenkti pinigų rinkos veikimui reitingų sumažinimo atveju. Kartu su šiomis priemonėmis bus nustatyti griežtesni skaidrumo reikalavimai, siekiant užtikrinti, kad investuotojai teisingai suprastų savo investicijos rizikos ir grąžos pobūdį. Siūlomas reglamentas bus grindžiamas galiojančiomis KIPVPS veiklos leidimų suteikimo procedūromis, kurios yra suderintos KIPVPS direktyva. Juo bus įvesta suderinta veiklos leidimų suteikimo pinigų rinkos fondams, kurie yra alternatyvaus investavimo fondai (AIF), procedūra, nes AIF valdytojų (AIFV) direktyvoje veiklos leidimų suteikimas AIF priklauso valstybių narių kompetencijai. Suderinta PRF, kurie yra AIF, procedūra atitiks suderintą KIPVPS veiklos leidimų suteikimo procedūrą. Valdytojų veikla ir toliau bus reglamentuojama KIPVPS arba AIFV direktyvomis, tačiau į šio reglamento taikymo sritį patenkantys valdytojai turės laikytis šių papildomų specialių PRF produktų taisyklių. Šiomis suderintomis taisyklėmis siekiama apsaugoti vidaus rinkos vientisumą ir padidinti jos atsparumą, kad naujų krizių poveikis būtų minimalus. Investuotojai turės daugiau informacijos apie riziką, susijusią su šiais reguliuojamais produktais, ir daugiau tikrumo dėl suderintų investavimo pasiūlymų, susijusių su Sąjungos pinigų rinkos fondais. Valdytojams bus naudingos visoje Europoje suderintos produktų taisyklės. Pinigų rinkos priemonių emitentams bus sukurta stabilesnė aplinka, kurioje PRF ir toliau atliks finansavimo priemonės funkcijas. 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI 2.1. Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Nuo 2012 m. pradžios Komisija išsamiai konsultavosi su daugelio įvairių organizacijų atstovais. Buvo bendraujama dvišaliuose ir daugiašaliuose susitikimuose, surengtos viešos konsultacijos dėl šešėlinės bankininkystės, viešos konsultacijos dėl turto valdymo klausimų, įskaitant PRF, ir vieša konferencija dėl šešėlinės bankininkystės. Per šiuos renginius Komisija gavo daug informacijos apie PRF rinkos ir įvairių jos segmentų veikimą, taip pat nuomonių apie spręstinus klausimus ir jų sprendimo būdus. 2.1.1. Žalioji knyga dėl šešėlinės bankininkystės Atsakymai į žaliosios knygos klausimus leido susidaryti išsamų vaizdą apie Europos šešėlinės bankininkystės sektorių. Tai suteikė galimybę viešoms konsultacijoms dėl turto valdymo, kurios pradėtos 2012 m. liepos mėn., parengti tikslingesnius klausimus, konkrečiai susijusius su PRF veikimu. 2012 m. balandžio mėn. surengtos viešos konferencijos, kurioje dalyvavo ES ir JAV suinteresuotosios šalys, dalis taip pat buvo skirta PRF. Reguliavimo institucijų ir sektoriaus atstovai, sudarantys PRF klausimams skirtą grupę, pateikė savo nuomones dėl poreikio reformuoti ES PRF rinką. 2.1.2. Konsultacijos dėl turto valdymo Į platesnes viešas konsultacijas įvairaus turto valdymo klausimais, apie kurias paskelbta 2012 m. liepos 26 d. (konsultacijos baigtos 2012 m. spalio 18 d.), įtrauktas ir PRF skyrius. Komisijos tarnybos gavo 56 su PRF skyriumi susijusius atsakymus. 2.2. Poveikio vertinimas Laikydamasi geresnio reglamentavimo politikos, Komisija atliko įvairių politikos galimybių poveikio vertinimą. Iš viso išnagrinėta 16 galimybių užtikrinti PRF likvidumą ir stabilumą. Visos šios galimybės išnagrinėtos atsižvelgiant į bendruosius tikslus, visų pirma tikslą padidinti finansinį stabilumą bendrojoje rinkoje ir sustiprinti PRF investuotojų apsaugą, taip pat atsižvelgiant į konkretesnius šios iniciatyvos tikslus: i) išvengti užkrato perdavimo realiajai ekonomikai rizikos, ii) išvengti užkrato perdavimo rėmėjui rizikos ir iii) sumažinti neigiamą poveikį investuotojams, kurie vėlai išperka savo turimus investicinius vienetus ar akcijas, visų pirma išpirkimo nepalankiausiomis rinkos sąlygomis atveju. Išanalizuotas poveikis, įskaitant sąnaudas ir naudą, įvairioms suinteresuotosioms šalims, investuotojams, turto valdytojams, trumpalaikių skolos vertybinių popierių emitentams ir rėmėjams. Atlikus tokią analizę, padaryta išvada, kad reikia sukurti patikimesnę PRF sistemą, t. y. padidinti likvidumo lygį ir užtikrinti stabilesnę struktūrą. Tikimasi, kad pasirinktų galimybių poveikis bus naudingas PRF ir visai pinigų rinkai, nes padidės jų atsparumas nepalankiausioms rinkos sąlygoms. Taip Europoje bus sukurta stabilesnė pinigų rinkos aplinka, naudinga investuotojams, trumpalaikių skolos vertybinių popierių emitentams ir pinigų rinkos fondus remiantiems bankams. 2013 m. sausio 16 d. Vidaus rinkos ir paslaugų generalinio direktorato atstovai susitiko su Poveikio vertinimo valdyba. Valdyba išnagrinėjo šį poveikio vertinimą ir 2013 m. sausio 18 d. pateikė teigiamą nuomonę. Per susitikimą valdybos nariai Vidaus rinkos ir paslaugų generaliniam direktoratui pateikė savo pastabas, kaip patobulinti poveikio vertinimo ataskaitos turinį; atsižvelgiant į tas pastabas galutinėje versijoje padaryta tam tikrų pakeitimų. Patobulintas problemos apibūdinimas, siekiant pateikti išsamesnės informacijos apie PRF rinkas, o aprašymas papildytas Sąjungos pavyzdžiais, kurie visų pirma rodo tarpvalstybinį problemų aspektą. Tikslai ir galimybės buvo geriau susieti su nustatytomis problemomis ir apibrėžti veiklos tikslai, kuriuos galima geriau kiekybiškai įvertinti. Išsamiau paaiškintas poveikis investuotojams, taip pat reikalavimų laikymosi išlaidos, kurių reikėtų taikant numatytas priemones. Geriau aprašytas poveikis valstybėms narėms ir reguliavimo nuoseklumui tarptautiniu mastu. Galiausiai, sistemingai apžvelgtos suinteresuotųjų šalių nuomonės, visų pirma skyriuose, kuriuose analizuojamos ir lyginamos galimybės. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI 3.1. Teisinis pagrindas ir pasirinkta teisinė forma Reglamento, kuriame nustatomos suderintos nuostatos dėl vidaus rinkos veikimo, teisinis pagrindas yra Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 114 straipsnio 1 dalis. Rizikos ribojimu pagrįstomis produktų taisyklėmis nustatomos su PRF susijusios rizikos ribos. Jomis reglamentuojama ne galimybė užsiimti turto valdymo veikla, o tokios veiklos vykdymo metodai, siekiant užtikrinti investuotojų apsaugą ir finansinį stabilumą. Nuo to priklauso teisingas ir saugus vidaus rinkos veikimas. Siekiant vidaus rinkos vientisumo tikslo, siūloma teisėkūros priemone bus parengta PRF reguliavimo sistema, kad būtų užtikrinta didesnė PRF investuotojų apsauga ir užkirtus kelią užkrato rizikai būtų padidintas finansinis stabilumas. Pasiūlymo nuostatomis bus konkrečiai siekiama užtikrinti, kad fondo likvidumas būtų pakankamas patenkinti investuotojų paraiškoms išpirkti investicinius vienetus ar akcijas ir kad PRF struktūra būtų pakankamai saugi ir atspari nepalankioms rinkos sąlygoms. Laikoma, kad reglamentas yra tinkamiausia teisinė priemonė siekiant įvesti vienodus reikalavimus dėl, be kita ko, reikalavimus atitinkančio turto apimties, diversifikavimo taisyklių, taisyklių, susijusių su kredito, palūkanų normos ir likvidumo rizika, taip pat dėl fondų, ketinančių užsiimti investicine veikla pinigų rinkoje, veiklos leidimų suteikimo taisyklių. Tai iš esmės rizikos ribojimu pagrįstos produktų taisyklės, kuriomis siekiama užtikrinti, kad Europos PRF būtų saugesni ir veiksmingesni, ir kartu sumažinti su jais susijusias sisteminės rizikos problemas. Fondo valdytojo veiklos pradėjimo sąlygos reglamentuojamos arba KIPVPS direktyva, arba AIFV direktyva. Valdytojų veiklai ir toliau bus taikomos AIFV ir KIPVPS direktyvos, tačiau pagal KIPVPS sistemą nustatytos produktų taisyklės bus papildytos šiame naujame reglamente nustatytomis produktų taisyklėmis. 3.2. Subsidiarumas ir proporcingumas Nacionaliniai reguliavimo metodai taikomi tik atitinkamoje valstybėje narėje. PRF produktų ir likvidumo pobūdžio reguliavimas vien nacionaliniu lygmeniu susijęs su rizika, kad skirtingi produktai gali būti parduodami kaip PRF produktai. Tai klaidintų investuotojus ir trukdytų visoje Sąjungoje sukurti vienodas sąlygas subjektams, kurie siūlo PRF investicinius vienetus ar akcijas profesionaliems arba mažmeniniams investuotojams. Lygiai taip pat skirtingi nacionaliniai požiūriai į esmines PRF savybes padidintų tarpvalstybinio užkrato riziką, visų pirma tais atvejais, kai emitentai ir PRF yra skirtingose valstybėse narėse. PRF investuoja į daug įvairių finansinių priemonių visoje ES, todėl vieno PRF žlugimas (dėl nepakankamo reguliavimo nacionaliniu lygmeniu) turėtų įtakos valdžios sektoriaus ir įmonių finansavimui visoje ES. Be to, daug PRF investicinius vienetus ar akcijas Europoje siūlančių ūkio subjektų yra įsisteigę kitose valstybėse narėse nei tos, kuriose platinami fondų investiciniai vienetai ar akcijos, todėl būtina sukurti patikimą sistemą, kad būtų išvengta tarpvalstybinio užkrato. Taip pat reikėtų užtikrinti, kad PRF ir jo rėmėjas, kuris dažnai yra kitoje valstybėje narėje, neperduotų vienas kitam užkrato tarpvalstybiniu mastu. Tai ypač svarbu, kai rėmėjas yra valstybėje narėje, kuri gali neturėti biudžeto lėšų įsipareigojimų nevykdančiam rėmėjui gelbėti. Kalbant apie proporcingumą, pasiūlymu užtikrinama tinkama pusiausvyra tarp apsaugotino viešojo intereso ir priemonės ekonominio naudingumo. Skirtingoms šalims nustatyti reikalavimai buvo kruopščiai pritaikyti. Kai įmanoma, reikalavimai buvo suformuluoti kaip minimalūs standartai (pvz., dienos arba savaitės likvidumas, emitento koncentracijos ribos), o reguliavimo reikalavimai pritaikyti taip, kad be reikalo nebūtų trikdomi esami verslo modeliai (pvz., numatant tinkamus pereinamuosius laikotarpius iki to laiko, kai PRF turi naudoti kintamą GTV, arba suteikiant ūkio subjektams galimybę rinktis, ar savo PRF taikyti griežtus kapitalo reikalavimus, ar kintamą GTV). Visų pirma rengiant šiuos reikalavimus buvo suderinti poreikiai, susiję su investuotojų apsauga, tarpvalstybinio užkrato prevencija, rinkų veiksmingumu, Europos pramonės finansavimu ir sektoriaus išlaidomis. 3.3. Poveikis pagrindinėms teisėms Pasiūlymas turi poveikį dviem pagrindinėms Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje nustatytoms teisėms: laisvei užsiimti verslu (16 ir 22 straipsniai) ir vartotojų apsaugai (38 straipsnis). Pasiūlymo bendrojo intereso tikslas, kuriuo pateisinami tam tikri minėtų pagrindinių teisių suvaržymai, yra tikslas užtikrinti rinkos vientisumą ir stabilumą. Laisvei užsiimti verslu įtakos gali turėti būtinybė laikytis konkrečių tikslų, t. y. užtikrinti pakankamą likvidumą, išvengti užkrato rizikos ir padidinti investuotojų interesų apsaugą. Tačiau pasiūlymu visiškai paisoma šios pagrindinės teisės esmės. Taikant siūlomas naujas taisykles apskritai bus sustiprinta teisė į vartotojų apsaugą (38 straipsnis), kartu paisoma pagrindinių teisių ir laikomasi principų, pripažintų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, kaip įtvirtinta Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo. 3.4. Išsamus pasiūlymo paaiškinimas Reglamento dėl pinigų rinkos fondų (PRF) pasiūlymą sudaro devyni skyriai. 3.4.1. I skyrius. Bendrosios nuostatos (1–6 straipsniai) I skyriuje pateiktos bendrosios taisyklės, kaip antai siūlomų taisyklių dalykas ir taikymo sritis, apibrėžtys, PRF veiklos leidimų suteikimo tvarka ir siūlomo reglamento sąsajos su esamomis taisyklėmis, nustatytomis direktyvose 2009/65/EB (KIPVPS) ir 2011/61/ES (AIFV). 1 straipsnyje nustatytas siūlomo reglamento dalykas ir taikymo sritis: reglamentas taikomas visiems PRF, kurie yra įsteigti, valdomi ir (arba) kurių investiciniai vienetai ar akcijos platinami Sąjungoje, taip pat konkrečiai nurodoma, kad reglamente pateikti reikalavimai yra baigtiniai, todėl nacionaliniu lygmeniu nelieka perteklinio reglamentavimo galimybių. PRF yra arba KIPVPS, arba AIF, investuojantys į trumpalaikes finansines priemones ir turintys specialių tikslų. 2 straipsnyje pateikiamos pagrindinės apibrėžtys, būtinos, kad siūlomas reglamentas būtų vienodai taikomas. 3 straipsnyje reikalaujama, kad kolektyvinio investavimo subjektams leidimai vykdyti PRF veiklą būtų suteikiami pagal suderintą KIPVPS leidimų suteikimo procedūrą arba taikant naują suderintą AIF skirtą procedūrą, nustatytą 4 straipsnyje. 5 straipsnyje nustatoma, kad pavadinimą „PRF“ gali naudoti tik šio reglamento reikalavimus atitinkantys fondai. 6 straipsnyje aprašoma sąveika tarp esamų KIPVPS bei AIFV direktyvų taisyklių ir naujojo PRF reglamento, iš esmės nurodant, kad PRF valdytojas privalės laikytis reglamento. 3.4.2. II skyrius. Su PRF investavimo politika susiję įpareigojimai (7–20 straipsniai) II skyriuje nustatytos taisyklės dėl leidžiamos PRF investavimo politikos, t. y. dėl reikalavimus atitinkančio turto, diversifikavimo, koncentracijos ir investicinio turto kredito kokybės. 7 straipsnyje aprašoma KIPVPS taisyklių dėl investavimo politikos ir siūlomų taisyklių dėl PRF investavimo politikos sąsaja, atsižvelgiant į tai, kad PRF reglamentas yra lex specialis, palyginti su KIPVPS taisyklėmis, konkrečiai išvardytomis 7 straipsnyje. 8 straipsnyje aprašytos keturios finansinio turto, į kurį PRF gali investuoti, kategorijos: pinigų rinkos priemonės, indėliai kredito įstaigose, išvestinės finansinės priemonės ir atvirkštinio atpirkimo sandoriai. PRF negali investuoti į jokį kitą turtą, užsiimti skolintų pinigų rinkos priemonių pardavimu, įgyti nuosavybės vertybinių popierių ar biržos prekių pozicijos, sudaryti vertybinių popierių skolinimo arba skolinimosi sandorių, sudaryti atpirkimo sandorių arba skolintis ar skolinti pinigus, nes šių klasių turtas ir praktika pakenktų PRF likvidumo pobūdžiui. 9–13 straipsniuose toliau aprašytos minėtų keturių kategorijų turto, į kurį gali investuoti PRF, reikalavimų atitikimo sąlygos. Visų pirma 13 straipsnyje pateiktos taisyklės, kuriomis siekiama užtikrinti, kad už atvirkštinio atpirkimo sandorį gautas užstatas būtų pakankamai likvidus ir prireikus jį būtų galima greitai parduoti. 14 straipsnyje pateiktos išsamios reikalavimus atitinkančio investicinio turto diversifikavimo taisyklės, kurių turi laikytis kiekvienas PRF, kaip antai viršutinės ribos, kiek turto galima investuoti į vieno emitento priemones (išreikštos PRF valdomo turto procentine dalimi) ir didžiausios rizikos pozicijos, kurią PRF gali turėti vienos sandorio šalies atžvilgiu, taisyklės. 15 straipsnyje nustatytos didžiausios ribos, kokią dalį vieno emitento priemonių gali turėti PRF, kaip investuotojas (koncentracijos ribos). Siekiant sumažinti mechanišką kliovimąsi išorės reitingais, 16–19 straipsniuose pateiktos išsamios PRF investicinių priemonių kredito kokybės vidinio vertinimo taisyklės. 20 straipsnyje aprašyti valdymo reikalavimai, taikomi vidaus kredito reitingavimo procesui, visų pirma vyresniosios vadovybės vaidmuo. 3.4.3. III skyrius. Su PRF rizikos valdymu susiję įpareigojimai (21–25 straipsniai) III skyriuje aptariami rizikos valdymo aspektai, tokie kaip PRF turto terminų ir likvidumo pobūdis, kredito reitingų užsakymas ir vadinamoji „pažink savo klientą“ politika bei testavimas nepalankiausiomis sąlygomis, kuriuos PRF privalo įgyvendinti. Naujosios taisyklės dėl vidutinio svertinio termino (angl. weighted average maturity, WAM) ir vidutinės svertinės trukmės (angl. weighted average life, WAL) kartu su reikalavimais dėl dienos ir savaitės termino turto turėjimo yra esminės priemonės siekiant padidinti PRF likvidumą ir kartu jo gebėjimą patenkinti investuotojų paraiškas išpirkti jų turimus fondo investicinius vienetus ar akcijas. 21 straipsnyje pateikiama svarbi nuostata dėl terminų pobūdžio, kurią turi atitikti trumpalaikių investicijų PRF. 22 straipsnyje pateiktos atitinkamos standartinių PRF, kurie investuoja į ilgesnio termino priemones nei trumpalaikių investicijų PRF, taisyklės. Standartiniams PRF taikomos skirtingos terminų ribos, tokios kaip WAL ir WAM, ir jie gali naudoti žemesnę diversifikacijos ribą, kai investuojama į to paties subjekto išleistas pinigų rinkos priemones. Šie požymiai yra suderinami su standartinių PRF tikslais siūlyti šiek tiek didesnę grąžą nei pinigų rinkos palūkanų normos. Šios PRF kategorijos savybės taip pat dera su tuo faktu, kad standartiniai PRF negali būti valdomi kaip pastovios GTV PRF (22 straipsnio 5 dalis), todėl masiniai išpirkimai jiems gresia mažiau. 23 straipsniu PRF draudžiama užsakyti ar finansuoti išorės reitingą, juo papildomos vidaus reitingų taisyklės, nustatytos 16–19 straipsniuose. 24 straipsnyje nustatomi savo klientų pažinimo reikalavimai. Šių taisyklių tikslas – suteikti galimybę PRF geriau numatyti išpirkimo ciklus. 25 straipsnyje pateiktos testavimo nepalankiausiomis sąlygomis taisyklės. 3.4.4. IV skyrius. Vertinimo taisyklės (26–28 straipsniai) IV skyriuje aptartas PRF investicinio turto vertinimas ir PRF investicinio vieneto ar akcijos grynojo turto vertės apskaičiavimas. 26–28 straipsniuose pateiktos taisyklės, kaip PRF turi vertinti savo atskirą investicinį turtą ir apskaičiuoti PRF investicinio vieneto ar akcijos grynojo turto vertę, taip pat nustatomas abiejų vertinimų dažnumas. Nors pagal bendrąją taisyklę pirmenybė teikiama vertinimui rinkos kainomis, PRF taip pat gali vertinti pagal modelį, jei vertinimas rinkos kainomis neįmanomas arba rinkos duomenys yra nepakankamai geros kokybės. Tik PGTV PRF taip pat gali vertinti turtą amortizuota savikaina. Pasirinktas GTV apskaičiavimo metodas ypač svarbus išleidžiant arba išperkant PRF akcijas ar vienetus (26 straipsnis). 3.4.5. V skyrius. Specialūs reikalavimai pastovios GTV pinigų rinkos fondams (29–34 straipsniai) V skyriuje pateikti specialūs reikalavimai pinigų rinkos fondams, kurie savo turtą vertina amortizuota savikaina arba siūlo investicinio vieneto ar akcijos pastovią GTV, arba apvalina investicinio vieneto ar akcijos pastovią GTV iki artimiausio procentinio punkto; tai vadinamieji pastovios GTV (PGTV) PRF. 29 straipsnyje pateikiami specialūs veiklos leidimų reikalavimai, taikomi tik pinigų rinkos fondams, kurie savo turtui vertinti naudoja amortizuotą savikainą arba siūlo investicinio vieneto ar akcijos pastovią GTV, arba apvalina investicinio vieneto ar akcijos pastovią GTV iki artimiausio procentinio punkto. Šie PGTV PRF turi suformuoti ir nuolat palaikyti rezervą, kurio dydis – bent 3 % bendros jų turto vertės. 30 straipsnyje aprašyta rezervo (GTV rezervo) struktūra, o 31 straipsnyje – jo naudojimas. Svarbiausia tai, kad 31 straipsnyje nustatyta taisyklė, pagal kurią GTV rezervas gali būti naudojamas tik siekiant kompensuoti skirtumą tarp investicinio vieneto ar akcijos pastovios GTV ir realios investicinio vieneto ar akcijos vertės. Be to, 31 straipsnyje pateiktos taisyklės, kada sumos turi būti nurašomos nuo GTV rezervo sąskaitos ir kada sumos gali būti įrašomos į tą sąskaitą. Galiausiai, 32–34 straipsniuose nustatytas įpareigojimas papildyti GTV rezervą ir įpareigojimo papildyti rezervą nevykdymo pasekmės. 3.4.6. VI skyrius. Išorės parama (35–36 straipsniai) VI skyriuje pateiktos išorės paramos taisyklės. Jame nustatyta taisyklė, kad PGTV PRF gali gauti išorės paramą tik iš GTV rezervo, o kitiems PRF paprastai išorės paramą gauti draudžiama. 35 straipsnyje aprašyta, kaip reikia suprasti išorės paramą, ir pateikiamas neišsamus išorės paramos atvejų sąrašas. Šio straipsnio tikslas dvejopas: užtikrinti, kad visa rėmėjų parama būtų teikiama PGTV PRF taikant 31 straipsnyje numatytą skaidrų mechanizmą, pasinaudojant iš anksto suformuotu GTV rezervu, arba, jei rėmėjo parama teikiama kitiems PRF, kad kompetentingos institucijos tokią paramą leistų teikti tik tuomet, jei ad hoc rėmėjo parama pateisinama išskirtinėmis aplinkybėmis, susijusiomis su poreikiu išlaikyti finansinį stabilumą (36 straipsnis). 3.4.7. VII skyrius. Skaidrumo reikalavimai (37–38 straipsniai) VII skyriuje pateiktos skaidrumo taisyklės, taikomos, kai PRF reklamuojami investuotojams, ir ataskaitų teikimo kompetentingoms institucijoms reikalavimai. 37 straipsnyje pateikti specialūs skaidrumo reikalavimai. 38 straipsnyje nustatyti ataskaitų teikimo reikalavimai visiems PRF, taikomi papildomai šalia reikalavimų, nustatytų pagal direktyvas 2009/65/EB ir 2011/61/ES. 3.4.8. VIII skyrius. Priežiūra (39–42 straipsniai) VIII skyriuje pateiktos taikytinos PRF priežiūros taisyklės. 39 straipsnyje paaiškintos atitinkamos PRF kompetentingų institucijų ir PRF valdytojo funkcijos. 40 straipsnyje nurodyta, kad kompetentingos institucijos įgaliojimais, suteiktais pagal KIPVPS ir AIFV direktyvas, turėtų naudotis ir taikant siūlomą reglamentą. 41 straipsnyje daroma nuoroda į EVPRI įgaliojimus, o 42 straipsnyje numatytas institucijų bendradarbiavimas. 3.4.9. IX skyrius. Baigiamosios nuostatos (43–46 straipsniai) IX skyriuje pateiktos taisyklės dėl esamų KIPVPS ir AIF, veikiančių kaip PRF, traktavimo siekiant užtikrinti, kad jie laikytųsi naujųjų PRF taikomų taisyklių, ir nuostata dėl GTV rezervo reikalavimų taikymo tam tikriems PGTV PRF peržiūros. Visų pirma 43 straipsnyje nustatoma, kaip esami KIPVPS ir AIF, atitinkantys PGTV PRF apibrėžties kriterijus, turėtų laipsniškai suformuoti GTV rezervą. 45 straipsnyje teigiama, kad reikalavimų dėl GTV rezervo taikymą PGTV pinigų rinkos fondams, kurių portfelius daugiausia sudaro valstybių narių išleisti arba garantuoti skolos vertybiniai popieriai, reikėtų peržiūrėti praėjus trejiems metams nuo šio reglamento įsigaliojimo. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Su PRF reforma susijęs darbas buvo glaudžiai koordinuojamas su Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (EVPRI). Fondų valdymo srities Komisijos ekspertai nuolat bendravo su savo partneriais Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijoje tiek darbo grupės PRF klausimais susitikimuose, tiek EVPRI įsteigtame Investicijų valdymo paslaugų nuolatiniame komitete. EVPRI sustabdė vykdomą darbą PRF klausimais, nes Komisija paskelbė ketinanti siūlyti teisės aktą šioje srityje, kuriuo, be kita ko, tam tikri ankstesnių Europos vertybinių popierių rinkos priežiūros institucijų komiteto (CESR) ir EVPRI gairių dėl PRF principai būtų įtvirtinti pirmojo lygio teisės aktuose. Darbas sustabdytas tuo metu, kai EVPRI jau buvo pradėjusi nagrinėti alternatyvių reitingavimo metodikų klausimus. Šia kryptimi pradėta dirbti siekiant pakeisti kredito reitingus, kuriuos pinigų rinkos priemonėms suteikia kredito reitingų agentūros. EVPRI sustabdė darbą šia kryptimi norėdama sulaukti oficialaus įgaliojimo, kurį gautų, jei būtų rengiamas teisės akto pasiūlymas. Be to, siekdama užtikrinti konvergenciją PRF srityje, EVPRI jau pradėjo kurti priežiūros praktikos ir jos esamų gairių laikymosi duomenų bazę. Taigi EVPRI jau dabar gerai pasiruošusi vykdyti siūlomame reglamente numatytus įgaliojimus; pažymėtina, kad visas šis darbas jau buvo pradėtas dar prieš Komisijai pateikiant pasiūlymą dėl PRF. Šiomis aplinkybėmis Komisija nenustatė poveikio ES biudžetui. Atsižvelgiant į pirmiau išdėstytus faktus, EVPRI nereikės nei papildomo finansavimo, nei papildomų etatų, kad ji galėtų vykdyti siūlomu reglamentu jai pavedamas užduotis: parengti alternatyvią reitingavimo metodiką ir sukurti patvirtintų PRF duomenų bazę. Kaip paaiškinta pirmiau, šios užduotys jau dabar yra EVPRI nusistovėjusių darbo srautų dalis. PRF veiklos vykdymo taisyklių apibrėžimas jau dabar patenka į dabartinės EVPRI atsakomybės sritį. Vykdydama bendrąją KIPVPS fondų priežiūros ir reguliavimo konvergencijos užtikrinimo užduotį, EVPRI jau paskyrė darbuotojus, kurie rengia politiką ir priežiūros priemones, skirtas PRF – specialios kategorijos fondams, kurie reguliuojami arba kaip KIPVPS, arba kaip AIF. Vykdydamas šią veiklą CESR (EVPRI pirmtakas) 2010 m. gegužės mėn. paskelbė išsamias gaires dėl PRF (CESR 10/049). 2012 m. EVPRI atliko daug išteklių pareikalavusią tarpusavio peržiūrą, skirtą įvertinti, kaip valstybės narės gaires taikė praktikoje (gaires taikė 12 valstybių narių, o aštuonios jų neperkėlė į savo reguliavimo praktiką). 2013 m. PRF gairės papildytos išsamiu dažnai užduodamų klausimų skyriumi. 2013/0306 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl pinigų rinkos fondų (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[2], laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (1) pinigų rinkos fondai (PRF) teikia trumpalaikį finansavimą finansų įstaigoms, įmonėms ar vyriausybėms. Teikdami finansavimą šiems subjektams pinigų rinkos fondai prisideda prie Europos ekonomikos finansavimo; (2) kiek tai susiję su paklausa, PRF yra trumpalaikio pinigų valdymo priemonės, kurios užtikrina aukštą pagrindinės investuotos sumos likvidumo, diversifikacijos ir vertės stabilumo lygį, taip pat rinka grindžiamą pajamingumą. PRF daugiausia naudojasi įmonės, norinčios trumpam laikotarpiui investuoti perteklinius pinigus. Taigi PRF – esminė grandis, siejanti trumpalaikių pinigų paklausą ir pasiūlą; (3) įvykiai per finansų krizę išryškino tam tikras PRF savybes, dėl kurių šie fondai tampa pažeidžiami, kai finansų rinkose kyla sunkumų, todėl rizika gali pasklisti arba padidėti visoje finansų sistemoje. Kai turto, į kurį investavo PRF, kainos pradeda mažėti, visų pirma nepalankiausiomis rinkos sąlygomis, PRF ne visada gali vykdyti investuotojams duotą pažadą nedelsiant išpirkti PRF išleistus investicinius vienetus ar akcijas ir išlaikyti jų pagrindinės sumos vertę. Tokia padėtis gali paskatinti investuotojus masiškai ir staiga pateikti paraiškas išpirkti investicinius vienetus ar akcijas, o dėl to gali atsirasti platesnio masto makroekonominių pasekmių; (4) gavę dideles paraiškas išpirkti investicinius vienetus ar akcijas PRF yra priversti parduoti tam tikrą investicinį turtą rinkos nuosmukio sąlygomis, o tai sukelia likvidumo krizę. Šiomis aplinkybėmis pinigų rinkos emitentai gali turėti didelių finansavimo sunkumų, jei rinkoje smarkiai sumažėja komercinių vekselių ir kitų pinigų rinkos priemonių. Tuomet bet koks užkrato plitimas į trumpalaikio finansavimo rinką taip pat gali reikšti didelius tiesioginius finansų įstaigų, įmonių ir vyriausybių, o kartu ir visos ekonomikos finansavimo sunkumus; (5) turto valdytojai, kuriems padeda rėmėjai, gali savo nuožiūra nuspręsti suteikti paramą, siekdami palaikyti savo PRF likvidumą ir stabilumą. Rėmėjai dažnai yra priversti suteikti paramą savo remiamiems PRF, kai dėl rizikos reputacijai gali sumažėti vertė ir bijoma, kad panika gali išplisti į kitas rėmėjo veiklos sritis. Priklausomai nuo fondo dydžio ir spaudimo išpirkti investicinius vienetus ar akcijas masto, rėmėjo parama gali išaugti tiek, kad viršytų jų lengvai prieinamus išteklius. Todėl svarbu nustatyti suderintų taisyklių sistemą, kad būtų išvengta rėmėjo žlugimo ir rizikos perdavimo kitiems PRF remiantiems subjektams; (6) siekiant užtikrinti, kad PRF būtų atsparesni, apriboti užkrato perdavimo būdus ir taip išsaugoti vidaus rinkos vientisumą ir stabilumą, būtina nustatyti taisykles dėl PRF veiklos vykdymo, visų pirma PRF portfelio sudėties. Visoje Sąjungoje suderintos taisyklės yra būtinos siekiant užtikrinti, kad PRF sugebėtų nedelsiant išpirkti investuotojų turimus investicinius vienetus ar akcijas, visų pirma nepalankiausiomis rinkos sąlygomis. Suderintos taisyklės dėl pinigų rinkos fondo portfelio taip pat reikalingos norint užtikrinti, kad PRF galėtų patenkinti masines ir staigias didelės investuotojų grupės paraiškas išpirkti investicinius vienetus ar akcijas; (7) suderintos PRF taisyklės taip pat reikalingos tam, kad būtų užtikrintas sklandus trumpalaikio finansavimo rinkos veikimas finansų įstaigoms, įmonėms, kurios yra trumpalaikių skolos vertybinių popierių emitentės, ir vyriausybėms. Jos taip pat reikalingos siekiant užtikrinti vienodas sąlygas PRF investuotojams ir išvengti papildomų nepatogumų investuotojams, vėlai išperkantiems savo turimus investicinius vienetus ar akcijas, kai išpirkimas laikinai sustabdomas arba kai PRF likviduojamas; (8) būtina užtikrinti, kad su PRF susiję rizikos ribojimo reikalavimai būtų suderinti nustatant aiškias taisykles, kuriomis visoje Sąjungoje būtų nustatomi tiesioginiai įpareigojimai PRF ir jų valdytojams. Tai padidintų PRF – trumpalaikio finansavimo visos Sąjungos valdžios ir įmonių sektoriams šaltinio – stabilumą. Taip pat būtų užtikrinta, kad PRF ir toliau būtų patikima Sąjungos pramonės pinigų valdymo priemonė; (9) Europos vertybinių popierių rinkos priežiūros institucijų komiteto (CESR) priimtos PRF gairės, kuriomis Sąjungoje siekiama sukurti vienodas sąlygas PRF, po metų nuo jų įsigaliojimo buvo įgyvendintos tik 12 valstybių narių – tai rodo, kad vis dar vyrauja skirtingos nacionalinės taisyklės. Taikant skirtingus nacionalinius metodus Sąjungos pinigų rinkų trūkumų pašalinti nepavyksta, kaip paaiškėjo per finansų krizę, taip pat nepavyksta sumažinti užkrato rizikos, todėl kyla pavojus vidaus rinkos veikimui ir stabilumui. Šios bendros PRF taisyklės turėtų užtikrinti aukšto lygio investuotojų apsaugą, užkirsti kelią bet kokiai galimai užkrato rizikai, kylančiai dėl galimų masiško investicijų atsiėmimo iš PRF atvejų, ir tokią riziką sumažinti; (10) nesant reglamento, kuriuo būtų nustatytos PRF taisyklės, nacionaliniu lygmeniu ir toliau gali būti priimamos skirtingos priemonės, dėl kurių ir toliau būtų labai iškraipoma konkurencija, nes galiotų labai skirtingi esminiai investicijų apsaugos standartai. Skirtingi portfelio sudėties, reikalavimus atitinkančio turto, jo termino, likvidumo ir diversifikacijos, taip pat pinigų rinkos priemonių emitentų kredito kokybės reikalavimai lemia skirtingą investuotojų apsaugos lygį, nes skiriasi investavimo pasiūlymų, susijusių su pinigų rinkos fondu, rizikos lygis. Nepriėmus griežtų bendrų taisyklių, taikomų PRF vidaus rinkoje, trukdoma užtikrinti vienodą investuotojų apsaugą, investuotojams atsiranda įvairių paskatų reikalauti išpirkti investicijas ir tai gali būti masinio investicijų atsiėmimo priežastis. Todėl labai svarbu priimti suderintų taisyklių rinkinį ir taip išvengti užkrato perdavimo trumpalaikio finansavimo rinkai ir PRF rėmėjams, nes tai iš esmės keltų pavojų Sąjungos finansų rinkos stabilumui; (11) naujosios PRF taisyklės yra glaudžiai susijusios su Direktyva 2009/65/EB[3] ir Direktyva 2011/61/ES[4], nes jomis sukuriama teisinė sistema, kuria reglamentuojamas PRF steigimas, valdymas ir jų investicinių vienetų ar akcijų platinimas Sąjungoje; (12) kolektyvinio investavimo subjektai Sąjungoje gali vykdyti veiklą kaip kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektai (KIPVPS), kuriuos valdo KIPVPS valdytojai arba investicinės įmonės, gavusios leidimą pagal Direktyvą 2009/65/EB, arba kaip alternatyvaus investavimo fondai (AIF), kuriuos valdo alternatyvaus investavimo fondų valdytojai (AIFV), gavę leidimą arba įregistruoti pagal Direktyvą 2011/61/ES. Naujosios PRF taisyklės papildo tų direktyvų nuostatas. Taigi naujosios suderintos PRF taisyklės turėtų būti taikomos kartu su direktyvose 2009/65/EB ir 2011/61/ES nustatytomis taisyklėmis. Tuo pat metu reikėtų aiškiai leisti netaikyti tam tikrų KIPVPS investavimo politikos taisyklių, nustatytų Direktyvos 2009/65/EB VII skyriuje, ir šiomis naujomis suderintomis nuostatomis dėl PRF nustatyti specialias produktų taisykles; (13) suderintos taisyklės turėtų būti taikomos kolektyvinio investavimo subjektams, kurių savybės atitinka su PRF siejamas savybes. Naujosios PRF taisyklės turėtų būti privalomos KIPVPS ir AIF, kurie investuoja į trumpalaikį turtą, tokį kaip pinigų rinkos priemonės ar indėliai, arba sudaro atvirkštinio atpirkimo sandorius ar tam tikras išvestinių finansinių priemonių sutartis siekdami vienintelio tikslo – apdrausti riziką, būdingą kitoms fondo investicijoms, ir kurie turi tikslą teikti grąžą, atitinkančią pinigų rinkos palūkanų normas, arba išlaikyti investicijos vertę; (14) PRF specifiškumą lemia turto, į kurį jie investuoja, ir tikslų, kurių jie siekia, derinys. Tikslas teikti grąžą, atitinkančią pinigų rinkos palūkanų normas, ir tikslas išlaikyti investicijos vertę nėra nesuderinami. PRF gali siekti vieno iš šių tikslų arba jų abiejų kartu; (15) tikslas teikti grąžą, atitinkančią pinigų rinkos palūkanų normas, turėtų būti suprantamas plačiąja prasme. Numatoma grąža neturi tiksliai atitikti EONIA, LIBOR, EURIBOR ar kurios kitos atitinkamos pinigų rinkos palūkanų normos. Jei siekiama šiek tiek geresnio rezultato nei pinigų rinkos palūkanų norma, neturėtų būti laikoma, kad KIPVPS ar AIF naujosios suderintos taisyklės netaikomos; (16) tikslas išlaikyti investicijos vertę neturėtų būti suprantamas kaip fondo žadama kapitalo išsaugojimo garantija. Jį reikėtų suprasti kaip tikslą, kurio siekia KIPVPS arba AIF. Investicijų vertės sumažėjimas neturėtų reikšti, kad kolektyvinio investavimo subjektas pakeitė tikslą išlaikyti investicijos vertę; (17) svarbu, kad pinigų rinkos fondo savybių turintys KIPVPS ir AIF būtų identifikuojami kaip PRF ir kad jų gebėjimas nuolat laikytis naujųjų suderintų PRF taisyklių būtų aiškiai tikrinamas. Siekiant šio tikslo, kompetentingos institucijos turėtų suteikti PRF veiklos leidimus. KIPVPS atveju PRF veiklos leidimų suteikimas turėtų būti KIPVPS veiklos leidimų suteikimo pagal suderintas Direktyvoje 2009/65/EB numatytas procedūras dalis. Vadovaujantis Direktyva 2011/61/ES, suderintos leidimų suteikimo ir priežiūros procedūros AIF netaikomos, todėl būtina numatyti bendras pagrindines leidimų suteikimo taisykles, kurios atitiktų esamas suderintas KIPVPS taisykles. Taikant tokias procedūras turėtų būti užtikrinta, kad AIF, kuriam suteiktas PRF veiklos leidimas, valdytojas būtų alternatyvaus investavimo fondų valdytojas (AIFV), turintis pagal Direktyvą 2011/61/ES išduotą leidimą; (18) siekiant užtikrinti, kad naujosios bendros PRF taisyklės būtų taikomos visiems kolektyvinio investavimo subjektams, kuriems būdingos PRF savybės, būtina uždrausti naudoti pavadinimą „PRF“ ar kitą sąvoką, kuri reiškia, kad kolektyvinio investavimo subjektas turi PRF savybių, tuo atveju, jei nesilaikoma šio reglamento. Kad nebūtų pažeidžiamos PRF taisyklės, kompetentingos institucijos turėtų stebėti kolektyvinio investavimo subjektų, kurie yra įsteigti arba kurių investiciniai vienetai ar akcijos platinami jų jurisdikcijoje, rinkos praktiką, siekdamos patikrinti, ar naujosios reguliavimo sistemos nesilaikantys subjektai netinkamai nenaudoja PRF pavadinimo arba neleidžia suprasti, kad jie yra PRF; (19) naujosios PRF taikomos taisyklės turėtų būti pagrįstos esama reguliavimo sistema, nustatyta Direktyva 2009/65/EB, Direktyva 2011/61/ES ir joms įgyvendinti priimtais teisės aktais. Todėl produktų taisyklės, susijusios su PRF, turėtų būti taikomos kartu su esamuose Sąjungos teisės aktuose nustatytomis produktų taisyklėmis, nebent jos aiškiai netaikomos. Be to, galiojančioje sistemoje nustatytos valdymo ir platinimo taisyklės turėtų būti taikomos PRF atsižvelgiant į tai, ar jie yra KIPVPS, ar AIF. Taip pat PRF tarpvalstybinei veiklai turėtų būti atitinkamai taikomos direktyvose 2009/65/EB ir 2011/61/ES nustatytos taisyklės dėl tarpvalstybinio paslaugų teikimo ir įsisteigimo laisvės; (20) atsižvelgiant į tai, kad KIPVPS ir AIF gali būti įvairių teisinių formų, kurios ne visuomet jiems suteikia juridinio asmens statusą, nuostatos, kuriomis reikalaujama, kad PRF imtųsi veiksmų, turėtų būti taikomos PRF valdytojui tais atvejais, kai PRF įsteigtas kaip KIPVPS arba AIF, kuris negali veikti savarankiškai, nes neturi juridinio asmens statuso; (21) PRF portfelio taisyklėse turėtų būti reikalaujama aiškiai identifikuoti reikalavimus atitinkančio turto, į kurį gali investuoti PRF, kategorijas ir sąlygas, kuriomis turtas atitinka reikalavimus. Siekiant užtikrinti PRF vientisumą, taip pat pageidautina uždrausti PRF sudaryti tam tikrus finansinius sandorius, dėl kurių kiltų pavojus jų investavimo strategijai ir tikslams; (22) pinigų rinkos priemonės yra perleidžiamos priemonės, kuriomis paprastai prekiaujama pinigų rinkoje, pavyzdžiui, iždo ir savivaldybių vekseliai, indėlių sertifikatai, komerciniai vekseliai, bankų akceptai arba vidutinės trukmės ar trumpalaikiai vekseliai. Šios priemonės turėtų būti laikomos reikalavimus atitinkančiu turtu, į kurį gali investuoti PRF, tik jei jos atitinka terminų ribas ir jei PRF laiko, kad jų kredito kokybė pakankamai gera; (23) turtu užtikrinti komerciniai vekseliai (angl. ABCP) turėtų būti laikomi reikalavimus atitinkančiomis pinigų rinkos priemonėmis tik tuomet, jei jie atitinka papildomus reikalavimus. Atsižvelgiant į tai, kad per krizę tam tikrais atvejais pakeitimas vertybiniais popieriais buvo ypač nestabilus, būtina nustatyti bazinio turto terminų ribas ir kokybės kriterijus. Ne visų kategorijų bazinis turtas turėtų būti laikomas atitinkančiu reikalavimus, nes kai kurių kategorijų turtui nestabilumas būdingas labiau nei kitų. Dėl šios priežasties bazinį turtą turėtų sudaryti tik verslo veiklą vykdančių įmonių išleistos trumpalaikės skolos priemonės, tokios kaip iš pirkėjų gautinos sumos. Tokios priemonės kaip paskolos automobiliams ir jų išperkamoji nuoma, išperkamoji įrangos nuoma, vartojimo kreditai, gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto hipotekinės paskolos, gautinos sumos padengiant kredito kortelės skolą ar kokios nors kitos rūšies priemonės, susijusios su vartotojų prekių ar paslaugų įsigijimu ar finansavimu, neturėtų būti laikomos atitinkančiomis reikalavimus. EVPRI turėtų būti pavesta parengti ir pateikti Komisijai tvirtinti techninių reguliavimo standartų projektus dėl sąlygų ir aplinkybių, kuriomis laikoma, kad bazinę poziciją ar pozicijų grupę sudaro vien įmonių skolos vertybiniai popieriai, ir dėl sąlygų bei skaitinių ribų, pagal kurias nustatoma, kada įmonių skolos vertybiniai popieriai yra aukštos kredito kokybės ir likvidūs; (24) PRF turėtų būti leidžiama investuoti į indėlius tokiu mastu, kokiu jis gali bet kuriuo metu atsiimti investuotus pinigus. Faktinė atsiėmimo galimybė sumažėtų, jei su ankstyvu atsiėmimu susijusios baudos būtų tokios didelės, kad viršytų prieš atsiimant lėšas sukauptas palūkanas. Dėl šios priežasties PRF turėtų pasirūpinti, kad neturėtų indėlių kredito įstaigoje, kuri reikalauja didesnių už vidutines baudų, arba neturėtų pernelyg ilgo termino indėlių, kai dėl to baudos būtų per didelės; (25) reikalavimus atitinkančios išvestinės finansinės priemonės, į kurias gali investuoti PRF, turėtų būti naudojamos tik siekiant apsidrausti nuo palūkanų normos ir valiutos rizikos, o jų bazinė priemonė turėtų būti tik palūkanų normos, valiutų keitimo kursai arba šių kategorijų indeksai. Išvestines finansines priemones naudoti kitais tikslais arba su kitu baziniu turtu turėtų būti draudžiama. Išvestinės finansinės priemonės turėtų būti naudojamos tik norint papildyti fondo strategiją, o ne kaip pagrindinė priemonė siekti fondo tikslų. Jei PRF investuotų į turtą, išreikštą kita nei fondo valiuta, numatoma, kad PRF valdytojas apdraustų visą valiutos rizikos poziciją, taip pat naudojant išvestines finansines priemones; (26) PRF galėtų naudoti atvirkštinio atpirkimo sandorius kaip priemonę labai trumpam laikui investuoti perteklinius pinigus su sąlyga, kad pozicija būtų visiškai užtikrinta užstatu. Siekiant apsaugoti investuotojų interesus, būtina užtikrinti, kad pagal atvirkštinio atpirkimo sandorius pateiktas užstatas būtų aukštos kokybės. PRF neturėtų naudoti jokių kitų efektyvaus portfelio valdymo metodų, įskaitant vertybinių popierių skolinimą ir skolinimąsi, nes jie gali neigiamai paveikti PRF galimybę pasiekti investavimo tikslus; (27) siekiant apriboti PRF prisiimamą riziką, PRF portfeliui būtina taikyti aiškius diversifikavimo reikalavimus ir taip sumažinti sandorio šalies riziką. Šiuo tikslu taip pat būtina užtikrinti, kad atvirkštinio atpirkimo sandoriai būtų visiškai užtikrinti užstatu ir kad, siekiant apriboti operacinę riziką, vienai atvirkštinio atpirkimo sandorio šaliai negalėtų tekti daugiau nei 20 % PRF turto. Visoms ne biržos išvestinėms finansinėms priemonėms turėtų būti taikomas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012[5]; (28) dėl rizikos ribojimo priežasčių ir siekiant užtikrinti, kad PRF nedarytų reikšmingos įtakos emitento valdymui, būtina vengti per didelės PRF investicijų į to paties emitento išleistas priemones koncentracijos; (29) PRF turėtų būti įpareigotas investuoti į aukštos kokybės reikalavimus atitinkantį turtą. Taigi PRF turėtų taikyti atsargią ir griežtą vidinio vertinimo procedūrą, skirtą pinigų rinkos priemonių, į kurias fondas ketina investuoti, kredito kokybei nustatyti. Vadovaujantis Sąjungos teisės aktais, kurias ribojamas per didelis kliovimasis kredito reitingais, svarbu užtikrinti, kad vertindami reikalavimus atitinkančio turto kokybę PRF vengtų mechaniškai kliautis reitingų agentūrų suteiktas reitingais. Šiuo tikslu PRF turėtų nustatyti vidaus reitingų sistemą, pagrįstą suderinta reitingų skale ir vidinio vertinimo procedūra; (30) siekiant užtikrinti, kad vertindami pinigų rinkos priemonės kredito riziką PRF valdytojai nenaudotų skirtingų vertinimo kriterijų ir tai pačiai priemonei nepriskirtų skirtingų rizikos ypatybių, svarbu, kad valdytojai remtųsi tais pačiais kriterijais. Tam reikėtų tiksliai apibrėžti ir suderinti reitingų kriterijus. Vidaus reitingų kriterijų pavyzdžiai yra priemonės emitento kiekybiniai rodikliai, tokie kaip finansiniai koeficientai, balanso dinamika, pelningumo gairės, kurie yra vertinami ir lyginami su atitinkamais kitų sektoriaus subjektų ir grupių rodikliais; taip pat priemonės emitento kokybiniai rodikliai, tokie kaip valdymo efektyvumas, įmonės strategija, kurie yra analizuojami siekiant nustatyti, ar bendra emitento strategija nedaro neigiamo poveikio jo būsimai kredito kokybei. Aukščiausias vidaus reitingas turėtų rodyti, kad priemonių emitento kreditingumas visuomet išlaikomas aukščiausio įmanomo lygio; (31) kad būtų parengta skaidri ir nuosekli vidaus reitingų sistema, valdytojas turėtų dokumentais įforminti vidiniam vertinimui atlikti naudojamas procedūras. Tai turėtų užtikrinti, kad procedūra būtų pagrįsta aiškiomis taisyklėmis, kurias galima stebėti, ir kad taikomos metodikos galėtų būti pateiktos suinteresuotiems subjektams, jei jie to prašo; (32) siekiant sumažinti PRF portfelio riziką, svarbu nustatyti terminų ribas, numatant didžiausią leidžiamą vidutinį svertinį terminą (WAM) ir vidutinę svertinę trukmę (WAL); (33) WAM naudojamas PRF jautrumui kintančioms pinigų rinkos palūkanų normoms matuoti. Apskaičiuodami WAM, valdytojai turėtų atsižvelgti į išvestinių finansinių priemonių, indėlių ir atvirkštinio atpirkimo sandorių poveikį ir atskleisti jų poveikį PRF palūkanų normos rizikai. Kai PRF sudaro apsikeitimo sandorį siekdamas įgyti fiksuotosios palūkanų normos priemonės poziciją vietoje kintamosios palūkanų normos pozicijos, į tai reikėtų atsižvelgti nustatant WAM; (34) WAL naudojama kredito rizikai įvertinti, nes kuo ilgiau atidedamas pagrindinės sumos išmokėjimas, tuo didesnė kredito rizika. WAL taip pat naudojama likvidumo rizikai apriboti. Priešingai nei apskaičiuojant WAM, apskaičiuojant kintamųjų palūkanų normų vertybinių popierių ir struktūrizuotųjų finansinių priemonių WAL negalima naudoti palūkanų normos perskaičiavimo datų; vietoje jų naudojamas nurodytas finansinės priemonės galutinis terminas. Terminas, naudojamas skaičiuojant WAL, yra iki galutinio išpirkimo likęs terminas, kadangi tik šią dieną valdymo įmonė gali būti tikra, kad finansinė priemonė bus apmokėta. Apskaičiuojant WAL negalima atsižvelgti į tokias priemonės savybes kaip galimybė išpirkti konkrečią datą (vadinamieji pardavimo pasirinkimo sandoriai); (35) siekiant sustiprinti PRF gebėjimą išpirkti investicinius vienetus ar akcijas ir išvengti PRF turto pardavimo už gerokai mažesnes kainas, PRF turėtų visuomet turėti minimalią likvidaus turto, kurio terminas yra diena ar savaitė, sumą. Apskaičiuojant dienos ir savaitės termino turto dalį, turėtų būti naudojama turto galutinio išpirkimo data. Galima atsižvelgti į valdytojo galimybę nutraukti sutartį per trumpą laiką nuo pranešimo. Pavyzdžiui, jei atvirkštinio atpirkimo sandoris gali būti nutrauktas per vieną dieną nuo pranešimo, jis turėtų būti laikomas dienos termino turtu. Jei valdytojas turi galimybę atsiimti pinigus iš indėlio sąskaitos per vieną dieną nuo pranešimo, jie gali būti laikomi dienos termino turtu; (36) atsižvelgiant į tai, kad PRF gali investuoti į turtą, kurio terminų intervalai yra skirtingi, investuotojai turėtų galėti atskirti skirtingų kategorijų PRF. Todėl PRF turėtų būti klasifikuojami kaip trumpalaikių investicijų PRF arba standartiniai PRF. Trumpalaikių investicijų PRF turi tikslą teikti grąžą, atitinkančią pinigų rinkos priemonių palūkanų normas, ir kartu užtikrinti aukščiausią įmanomą investuotojų apsaugos lygį. Naudojant trumpą WAM ir WAL trumpalaikių investicijų PRF trukmės rizika ir kredito rizika išlaikoma nedidelė; (37) standartiniai PRF turi tikslą teikti šiek tiek didesnę grąžą nei pinigų rinkos grąža, todėl jie investuoja į ilgesnio termino turtą. Be to, kad gautų tokį geresnį rezultatą, šios kategorijos PRF turėtų būti leidžiama taikyti išplėstines portfelio rizikos ribas, tokias kaip vidutinis svertinis terminas ir vidutinė svertinė trukmė; (38) pagal Direktyvos 2009/65/EB 84 straipsnyje nustatytas taisykles KIPVPS tipo PRF valdytojai turi galimybę laikinai sustabdyti išpirkimą išskirtiniais atvejais, kai tai reikalinga dėl susidariusių aplinkybių. Pagal Direktyvos 2011/61/ES 16 straipsnyje ir Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 231/2013[6] 47 straipsnyje nustatytas taisykles AIF tipo PRF valdytojai gali naudoti specialiuosius susitarimus, kad išspręstų problemas, susijusias su fondo turto nelikvidumu; (39) svarbu, kad PRF rizikos valdymo nepaveiktų trumpalaikiai sprendimai, kuriems daro įtaką galimas PRF reitingas. Todėl būtina uždrausti PRF ar jo valdytojui prašyti, kad kredito reitingų agentūra suteiktų PRF reitingą, ir taip užtikrinti, kad šis išorės reitingas nebūtų naudojamas rinkodaros tikslams. PRF ar jo valdytojas taip pat neturėtų taikyti alternatyvių metodų, kad gautų PRF reitingą. Jei pinigų rinkos fondui išorės reitingas suteikiamas kredito reitingų agentūros iniciatyva arba nuo PRF ar jo valdytojo nepriklausančios ir nė vieno iš jų vardu neveikiančios trečiosios šalies prašymu, PRF valdytojas neturėtų remtis su tuo išorės reitingu susijusiais kriterijais. Siekiant užtikrinti tinkamą likvidumo valdymą, PRF turi nustatyti patikimą savo investuotojų pažinimo politiką ir procedūras. Valdytojo įgyvendintina politika turėtų padėti suprasti PRF investuotojų bazę tokiu mastu, kokiu galima tikėtis didelių paraiškų išpirkti investicinius vienetus ar akcijas. Kad PRF išvengtų staigaus masinio išpirkimo atvejų, ypatingą dėmesį reikėtų skirti dideliems investuotojams, kuriems tenka didelė PRF turto dalis, pavyzdžiui, kai vienam investuotojui tenkanti dalis yra didesnė už dienos termino turto dalį. Šiuo atveju PRF turėtų padidinti savo dienos termino turto dalį iki tam investuotojui tenkančios dalies. Valdytojas, kai įmanoma, turėtų nustatyti investuotojų tapatybę, net jei investuojama per kito asmens vardu atidarytas sąskaitas, portalus ar kitą netiesioginį pirkėją; (40) laikydamiesi atsargaus rizikos valdymo praktikos PRF turėtų periodiškai atlikti testavimą nepalankiausiomis sąlygomis. Kai testavimo nepalankiausiomis sąlygomis rezultatai rodo, kad yra trūkumų, PRF valdytojai turėtų imtis veiksmų PRF patikimumui sustiprinti; (41) siekiant parodyti faktinę turto vertę, vertinant PRF turtą pirmenybė turėtų būti teikiama vertinimo rinkos kainomis metodui. Valdytojui neturėtų būti leidžiama taikyti vertinimo pagal modelį metodo, kai vertinimo rinkos kainomis metodu gaunama patikima turto vertė, nes vertinimo pagal modelį metodu gautas vertinimas paprastai yra ne toks tikslus. Paprastai numatoma, kad tokį turtą kaip iždo ir savivaldybių vekseliai, vidutinės trukmės ar trumpalaikiai vekseliai galima patikimai įvertinti rinkos kainomis. Kai vertinami komerciniai vekseliai ar indėlių sertifikatai, valdytojas turėtų patikrinti, ar antrinėje rinkoje galima gauti tikslias kainas. Emitento siūloma atpirkimo kaina taip pat turėtų būti laikoma priimtinu komercinio vekselio vertės įverčiu. Visais kitais atvejais valdytojas turėtų apskaičiuoti vertę, pavyzdžiui, naudodamas rinkos duomenis, kaip antai palyginamų emisijų ir palyginamų emitentų pajamingumas; (42) pastovios grynojo turto vertės pinigų rinkos fondai (PGTV PRF) siekia išlaikyti investuoto kapitalo vertę ir kartu užtikrinti aukštą likvidumo lygį. Daugumos PGTV PRF nustatyta investicinio vieneto ar akcijos grynojo turto vertė (GTV) yra, pavyzdžiui, 1 EUR, USD arba GBP už investicinį vienetą ar akciją, kai jie paskirsto pajamas investuotojams. Kiti naudoja pajamas fondo GTV padidinti, kartu išlaikydami pastovią tikrąją turto vertę; (43) siekiant atsižvelgti į PGTV PRF specifiką, investicinio vieneto ar akcijos pastoviai grynojo turto vertei nustatyti jiems reikia leisti naudoti ir amortizuotos savikainos apskaitos metodą. Nepaisant to, siekiant užtikrinti, kad būtų nuolat stebimas skirtumas tarp investicinio vieneto ar akcijos pastovios GTV ir investicinio vieneto ar akcijos GTV, PGTV PRF taip pat turėtų apskaičiuoti savo turto vertę taikydamas vertinimo rinkos kainomis arba vertinimo pagal modelį metodus; (44) kadangi PRF turėtų skelbti GTV, kurią apskaičiuojant atsižvelgiama į visus jo turto vertės pokyčius, skelbiama GTV turėtų būti suapvalinta daugiausia iki artimiausio bazinio punkto arba jo ekvivalento. Todėl, kai GTV skelbiama konkrečia valiuta (pavyzdžiui, 1 EUR), laipsniškas vertės pokytis turėtų būti parodomas kiekvieno 0,0001 EUR pokyčio atveju. Tuo atveju, kai GTV yra 100 EUR, laipsniškas vertės pokytis turėtų būti parodomas kiekvieno 0,01 EUR pokyčio atveju. Tik tuomet, jei PRF yra PGTV PRF, tas PRF gali skelbti kainą, kuria neatsižvelgiama į visus jo turto vertės pokyčius. Šiuo atveju GTV galima suapvalinti iki artimiausio cento, kai GTV – 1 EUR (kiekvienas 0,01 EUR pokytis); (45) kad galėtų absorbuoti kasdienius PGTV PRF turto vertės svyravimus ir išlaikyti investicinio vieneto ar akcijos pastovią GTV, PGTV PRF turėtų nuolat turėti GTV rezervą, kurio dydis būtų bent 3 % jo turto. GTV rezervas turėtų būti naudojamas kaip absorbavimo mechanizmas siekiant išlaikyti pastovią GTV. Visi skirtumai tarp investicinio vieneto ar akcijos pastovios GTV ir investicinio vieneto ar akcijos GTV turėtų būti panaikinami naudojant GTV rezervą. Nepalankiausiomis rinkos sąlygomis, kai skirtumai gali greitai padidėti, taikant procedūrą reikėtų užtikrinti visų lygių vadovybės dalyvavimą. Ši problemų sprendimo procedūra turėtų suteikti galimybę vyresniajai vadovybei imtis skubių taisomųjų veiksmų; (46) kadangi PGTV PRF, kuris nepalaiko reikalaujamo lygio GTV rezervo, negali išlaikyti investicinio vieneto ar akcijos pastovios GTV, turėtų būti reikalaujama, kad jis taikytų kintamą GTV ir nustotų būti PGTV pinigų rinkos fondu. Kai, nepaisant taikomos problemų sprendimo procedūros, GTV rezervo suma vieną mėnesį išlieka 10 bazinių punktų mažesnė už reikalaujamą 3 % dydį, PGTV PRF turėtų būti automatiškai pertvarkomas į PRF, kuriam neleidžiama naudoti amortizuotos savikainos apskaitos arba apvalinti iki artimiausio procentinio punkto. Jei nepasibaigus vienam mėnesiui, per kurį leidžiama papildyti rezervą, kompetentinga institucija turi pagrįstų priežasčių, įrodančių, kad PGTV PRF negali papildyti rezervo, jai reikėtų suteikti įgaliojimus pertvarkyti PGTV PRF į kito tipo pinigų rinkos fondą. GTV rezervas yra vienintelė priemonė, kurią naudojant PGTV pinigų rinkos fondui gali būti teikiama išorės parama; (47) pinigų rinkos fondui, kuris nėra PGTV PRF, teikiama išorės parama, kuria siekiama užtikrinti PRF likvidumą arba stabilumą arba kuri de facto turi tokį poveikį, padidina riziką, kad užkratas gali išplisti iš PRF sektoriaus į visą finansų sektorių. Tokią paramą teikiančios trečiosios šalys suinteresuotos ją teikti, nes turi ekonominių interesų, susijusių su PRF valdančia valdymo įmone, arba nori išvengti žalos savo reputacijai tuo atveju, jei jų vardas būtų siejamas su PRF žlugimu. Šios trečiosios šalys aiškiai neįsipareigoja suteikti ar garantuoti paramą, todėl neaišku, ar tokia parama tikrai bus suteikta, kai pinigų rinkos fondui jos prireiks. Šiomis aplinkybėmis dėl diskrecinio rėmėjų paramos pobūdžio padidėja netikrumas rinkos dalyviams dėl to, kas padengs PRF nuostolius, kai fondas jų turės. Dėl šio netikrumo tikėtina, kad PRF taps dar mažiau apsaugoti nuo masinio investicijų atsiėmimo atvejų finansinio nestabilumo laikotarpiu, kai pasireiškia didžiausia platesnio pobūdžio finansinė rizika ir kai kyla susirūpinimas dėl rėmėjų patikimumo ir jų gebėjimo teikti paramą susijusiems PRF. Dėl šių priežasčių PRF neturėtų būti priklausomi nuo išorės paramos, kad išlaikytų likvidumą ir savo investicinio vieneto ar akcijos GTV stabilumą, nebent PRF kompetentinga institucija aiškiai leido teikti išorės paramą, kad būtų užtikrintas finansų rinkų stabilumas; (48) prieš investuodami į PRF, investuotojai turėtų būti aiškiai informuojami, ar PRF yra trumpalaikių investicijų, ar standartinis fondas, taip pat ar PRF yra PGTV tipo fondas. Kad investuotojas neturėtų klaidingų lūkesčių, visuose rinkodaros dokumentuose taip pat būtina aiškiai nurodyti, kad PRF nėra garantuotų investicijų priemonė. PGTV PRF investuotojams turėtų aiškiai paaiškinti rezervo mechanizmą, kurį jie taiko, kad išlaikytų pastovią investicinio vieneto ar akcijos GTV; (49) siekiant užtikrinti, kad kompetentingos institucijos galėtų nustatyti, stebėti ir reaguoti į riziką PRF rinkoje, PRF, be ataskaitų, kurių jau reikalaujama pagal Direktyvą 2009/65/EB arba Direktyvą 2011/61/ES, savo kompetentingoms institucijoms turėtų pateikti išsamų informacijos sąrašą. Kompetentingos institucijos šiuos duomenis turėtų rinkti nuosekliai visoje Sąjungoje, kad būtų galima gauti esminių žinių apie pagrindinius pokyčius PRF rinkoje. Kad būtų lengviau kolektyviai analizuoti galimą Sąjungos PRF rinkos poveikį, tokie duomenys turėtų būti perduodami Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai (EVPRI), kuri turėtų sukurti centrinę PRF duomenų bazę; (50) PRF kompetentinga institucija turėtų nuolat tikrinti, ar PRF sugeba laikytis šio reglamento. Kadangi kompetentingoms institucijoms jau suteikti platūs įgaliojimai pagal direktyvas 2009/65/EB ir 2011/61/ES, tuos įgaliojimus būtina išplėsti, kad jais būtų galima naudotis taikant naująsias bendras PRF taisykles. KIPVPS arba AIF kompetentingos institucijos taip pat turėtų tikrinti, ar visi šio reglamento įsigaliojimo metu veikiantys kolektyvinio investavimo subjektai, kuriems būdingos PRF savybės, laikosi reikalavimų; (51) Komisija pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį turėtų priimti deleguotuosius aktus dėl vidinio vertinimo procedūros. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais; (52) Komisija taip pat turėtų būti įgaliota įgyvendinimo aktais priimti techninius įgyvendinimo standartus pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 291 straipsnį ir Reglamento (ES) Nr. 1095/2010[7] 15 straipsnį. EVPRI turėtų būti pavesta parengti ir Komisijai pateikti techninių įgyvendinimo standartų projektus dėl ataskaitos šablono, kuriame kompetentingoms institucijoms pateikiama informacija apie PRF; (53) EVPRI turėtų turėti galimybę pagal šį reglamentą naudotis visais įgaliojimais, kurie jai suteikti pagal direktyvas 2009/65/EB ir 2011/61/ES. Jai taip pat pavedama parengti reguliavimo ir įgyvendinimo techninių standartų projektus; (54) siekiant įvertinti, ar tinkama tam tikriems PGTV PRF, kurių investicinius portfelius daugiausia sudaro valstybių narių išleisti skolos vertybiniai popieriai, leisti netaikyti reikalavimo sudaryti kapitalo rezervą, kurio dydis siektų bent 3 % bendros PGTV PRF turto vertės, būtina atlikti šio reglamento peržiūrą. Todėl per trejus metus nuo šio reglamento įsigaliojimo Komisija turėtų išanalizuoti taikant šį reglamentą įgytą patirtį ir poveikį įvairiems su PRF susijusiems ekonominiams aspektams. Valstybių narių išleisti ar garantuoti skolos vertybiniai popieriai yra atskira investicijų kategorija, kuriai būdingos specifinės kredito ir likvidumo savybės. Be to, valstybės skolos priemonės yra labai svarbūs valstybių narių finansavimui. Komisija turėtų įvertinti valstybių narių išleistų arba garantuotų skolos vertybinių popierių rinkos raidą ir galimybę sukurti specialią sistemą, skirtą PRF, kurie savo investavimo politikoje daugiausia dėmesio skiria tokio tipo skolos priemonėms; (55) naujos suderintos PRF taisyklės turėtų atitikti Direktyvos 95/46/EB[8] ir Reglamento (EB) Nr. 45/2001[9] nuostatas; (56) kadangi šio reglamento tikslų, t. y. užtikrinti, kad pinigų rinkos fondams visoje Sąjungoje būtų taikomi suderinti rizikos ribojimo reikalavimai, kartu visiškai atsižvelgiant į būtinybę užtikrinti pusiausvyrą tarp PRF saugumo bei patikimumo, veiksmingo pinigų rinkos veikimo ir išlaidų įvairioms suinteresuotosioms šalims, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl siūlomo veiksmo masto ir poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti; (57) naujosiomis suderintomis PRF taisyklėmis paisoma pagrindinių teisių ir laikomasi principų, visų pirma pripažintų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, ypač vartotojų apsaugos, laisvės užsiimti verslu ir asmens duomenų apsaugos. Naujosios suderintos PRF taisyklės turėtų būti taikomos vadovaujantis tomis teisėmis ir principais, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I skyrius Bendrosios nuostatos 1 straipsnis Dalykas ir taikymo sritis 1. Šiuo reglamentu nustatomos taisyklės dėl reikalavimus atitinkančių finansinių priemonių, į kurias gali investuoti pinigų rinkos fondas (PRF), jo portfelio ir vertinimo, taip pat dėl ataskaitų teikimo reikalavimų, susijusių su pinigų rinkos fondais, kurie yra įsteigti, valdomi arba kurių investiciniai vienetai ar akcijos platinami Sąjungoje. Šis reglamentas taikomas kolektyvinio investavimo subjektams, kuriems reikia leidimo vykdyti KIPVPS veiklą pagal Direktyvą 2009/65/EB arba kurie yra AIF pagal Direktyvą 2011/61/ES, kurie investuoja į trumpalaikį turtą ir kaip atskirų ar bendrų tikslų siekia teikti grąžą, atitinkančią pinigų rinkos palūkanų normas, arba išlaikyti investicijos vertę. 2. Valstybės narės šio reglamento taikymo srityje nenustato jokių papildomų reikalavimų. 2 straipsnis Apibrėžtys Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys: (1) trumpalaikis turtas – finansinis turtas, kurio likutinis terminas yra ne ilgesnis nei dveji metai; (2) pinigų rinkos priemonės – pinigų rinkos priemonės, kaip apibrėžta Direktyvos 2009/65/EB 2 straipsnio 1 dalies o punkte; (3) perleidžiamieji vertybiniai popieriai – perleidžiamieji vertybiniai popieriai, kaip apibrėžta Direktyvos 2009/65/EB 2 straipsnio 1 punkto n papunktyje; (4) atpirkimo sandoris – sandoris, kuriuo viena šalis kitai sandorio šaliai perduoda vertybinius popierius arba bet kokias teises į jų nuosavybę ir įsipareigoja juos atpirkti už nustatytą kainą tam tikrą nurodytą arba nurodysimą datą; (5) atvirkštinio atpirkimo sandoris – sandoris, kuriuo viena šalis iš kitos sandorio šalies gauna vertybinius popierius arba bet kokias teises į vertybinių popierių nuosavybę ir įsipareigoja juos vėl parduoti už nustatytą kainą tam tikrą nurodytą arba nurodysimą datą; (6) vertybinių popierių skolinimas ir vertybinių popierių skolinimasis – sandoriai, kuriais įstaiga arba jos sandorio šalis perduoda vertybinius popierius, o skolininkas įsipareigoja grąžinti lygiaverčius vertybinius popierius tam tikrą datą ateityje arba tada, kai to pareikalauja perdavėjas; vertybinius popierius perduodančiai įstaigai tai yra vertybinių popierių skolinimas, o įstaigai, kuriai vertybiniai popieriai yra perduodami, – vertybinių popierių skolinimasis; (7) pakeitimas vertybiniais popieriais – pakeitimas vertybiniais popieriais, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 575/2013[10] 4 straipsnio 1 dalies 61 punkte; (8) įmonės skolos vertybinis popierius – įmonės, kuri faktiškai užsiima prekių gamyba ar prekyba arba teikia nefinansines paslaugas, išleista skolos priemonė; (9) vertinimas rinkos kainomis – pozicijų vertinimas remiantis turimomis iš nepriklausomų šaltinių gautomis uždarymo kainomis, įskaitant biržos kainas, elektronines kainas arba kelių nepriklausomų geros reputacijos maklerių kotiruotas kainas; (10) vertinimas pagal modelį – bet koks vertinimas, per kurį vertė nustatoma palyginamosios analizės ar ekstrapoliacijos metodu arba apskaičiuojama kitu būdu remiantis vienu ar keliais rinkos šaltiniais; (11) amortizuotos savikainos metodas – vertinimo metodas, kurį taikant turto įsigijimo savikaina koreguojama priedų (ar diskontų) amortizacijos iki išpirkimo termino verte; (12) pastovios grynojo turto vertės pinigų rinkos fondas (PGTV PRF) – pinigų rinkos fondas, kuris išlaiko nekintamą investicinio vieneto ar akcijos GTV; fondo pajamos sukaupiamos kiekvieną dieną arba gali būti išmokamos investuotojui, o turtas paprastai vertinamas amortizuotos savikainos metodu arba GTV suapvalinama iki artimiausio procentinio punkto arba jo ekvivalento tam tikra valiuta; (13) trumpalaikių investicijų PRF – pinigų rinkos fondas, kuris investuoja į 9 straipsnio 1 dalyje nurodytas reikalavimus atitinkančias pinigų rinkos priemones; (14) standartinis PRF – pinigų rinkos fondas, kuris investuoja į 9 straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytas reikalavimus atitinkančias pinigų rinkos priemones; (15) kredito įstaigos – kredito įstaigos, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 1 punkte; (16) PRF kompetentinga institucija: (a) KIPVPS atveju – KIPVPS buveinės valstybės narės kompetentinga institucija, paskirta pagal Direktyvos 2009/65/EB 97 straipsnį; (b) ES AIF atveju – AIF buveinės valstybės narės, kaip apibrėžta Direktyvos 2011/61/ES 4 straipsnio 1 dalies p punkte, kompetentinga institucija; (c) ne ES AIF atveju: i) jeigu ne ES AIF investiciniai vienetai ar akcijos Sąjungoje platinami neturint prekybos leidimo, tai valstybės narės kompetentinga institucija; ii) jeigu ne ES AIF investiciniai vienetai ar akcijos Sąjungoje platinami turint prekybos leidimą arba Sąjungoje neplatinami, tai ES AIFV, valdančio ne ES AIF, kompetentinga institucija; iii) jeigu ne ES AIF nėra valdomas ES AIFV ir jo investiciniai vienetai ar akcijos Sąjungoje platinami turint prekybos leidimą, tai referencinės valstybės narės kompetentinga institucija; (17) PRF buveinės valstybė narė – valstybė narė, kurioje PRF išduotas veiklos leidimas; (18) vidutinis svertinis terminas (angl. weighted average maturity, WAM) – vidutinis laikas, likęs iki visų fondo turtą sudarančių bazinių finansinių priemonių galutinio išpirkimo termino, arba, jei trumpesnis, vidutinis laikas, likęs iki kito palūkanų normos perskaičiavimo į pinigų rinkos palūkanų normą, apskaičiuotas atsižvelgiant į fondo turto santykines dalis; (19) vidutinė svertinė trukmė (angl. weighted average life, WAL) – vidutinis laikas, likęs iki visų fondo turtą sudarančių bazinių finansinių priemonių galutinio išpirkimo termino, apskaičiuotas atsižvelgiant į fondo turto santykines dalis; (20) galutinis išpirkimo terminas – data, kai pagrindinė vertybinio popieriaus suma turi būti visiškai išmokėta be jokių išlygų; (21) likutinis terminas – laikas, likęs iki galutinio išpirkimo termino; (22) skolintų vertybinių popierių pardavimas – nepadengtas pinigų rinkos priemonių pardavimas. 3 straipsnis PRF veiklos leidimų suteikimas 1. Kolektyvinio investavimo subjektas gali būti įsteigtas, valdomas kaip PRF arba jo investiciniai vienetai ar akcijos platinami Sąjungoje kaip PRF investiciniai vienetai ar akcijos tik jei jam suteiktas veiklos leidimas pagal šį reglamentą. Toks veiklos leidimas galioja visose valstybėse narėse. 2. Kolektyvinio investavimo subjektui, kuriam reikia leidimo vykdyti KIPVPS veiklą pagal Direktyvą 2009/65/EB, PRF veiklos leidimas suteikiamas pagal Direktyvoje 2009/65/EB nustatytą leidimų suteikimo procedūrą. 3. Kolektyvinio investavimo subjektui, kuris yra AIF, PRF veiklos leidimas suteikiamas pagal 4 straipsnyje nustatytą leidimų suteikimo procedūrą. 4. Kolektyvinio investavimo subjektui PRF veiklos leidimas suteikiamas tik tuomet, jei PRF kompetentinga institucija įsitikina, kad PRF sugebės laikytis visų šio reglamento reikalavimų. 5. Siekdamas gauti veiklos leidimą, PRF kompetentingai institucijai pateikia šiuos dokumentus: (a) fondo taisykles arba steigimo dokumentus; (b) valdytojo identifikavimo duomenis; (c) depozitoriumo identifikavimo duomenis; (d) PRF aprašą arba kitą investuotojams teikiamą informaciją apie PRF; (e) tvarkos ir procedūrų, būtinų siekiant laikytis II–VII skyriuose nurodytų reikalavimų, aprašą arba bet kokią informaciją apie jas; (f) bet kokią kitą informaciją ar dokumentus, kurių prašo PRF kompetentinga institucija, kad patikrintų šio reglamento reikalavimų vykdymą. 6. Kompetentingos institucijos kartą per ketvirtį informuoja EVPRI apie veiklos leidimus, išduotus ar panaikintus pagal šį reglamentą. 7. EVPRI tvarko viešą centrinį registrą, kuriame įvardijamas kiekvienas pagal šį reglamentą veiklos leidimą gavęs PRF, jo tipas, valdytojas ir PRF kompetentinga institucija. Registras yra prieinamas elektronine forma. 4 straipsnis AIF tipo PRF veiklos leidimų suteikimo procedūra 1. Alternatyvaus investavimo fondui PRF veiklos leidimas suteikiamas tik tuomet, jei jo kompetentinga institucija patvirtino AIFV, kuriam suteiktas leidimas pagal Direktyvą 2011/61/ES, prašymą leisti valdyti AIF, fondo taisykles ir pasirinktą depozitoriumą. 2. Teikdamas prašymą leisti valdyti AIF, leidimą turintis AIF valdytojas PRF kompetentingai institucijai pateikia: (a) rašytinį susitarimą su depozitoriumu; (b) informaciją apie delegavimo susitarimus, susijusius su AIF portfelio ir rizikos valdymu ir administravimu; (c) informaciją apie alternatyvaus investavimo fondų, kuriuos AIFV turi leidimą valdyti, investavimo strategijas, rizikos pobūdį ir kitas savybes. PRF kompetentinga institucija gali prašyti AIFV kompetentingos institucijos pateikti paaiškinimų ir informacijos apie ankstesnėje pastraipoje nurodytus dokumentus arba patvirtinimą, kad pinigų rinkos fondai patenka į AIFV valdymo leidimo taikymo sritį. AIFV kompetentinga institucija į PRF kompetentingos institucijos prašymą atsako per 10 darbo dienų. 3. AIF valdytojas PRF kompetentingai institucijai nedelsdamas praneša apie visus vėlesnius 2 dalyje nurodytų dokumentų pakeitimus. 4. PRF kompetentinga institucija gali atmesti AIFV prašymą tik jei: (a) AIFV nesilaiko šio reglamento; (b) AIFV nesilaiko Direktyvos 2011/61/ES; (c) AIFV neturi savo kompetentingos institucijos leidimo valdyti PRF; (d) AIFV nepateikė 2 dalyje nurodytų dokumentų. Prieš atmesdama prašymą, PRF kompetentinga institucija konsultuojasi su AIFV kompetentinga institucija. 5. Alternatyvaus investavimo fondui suteikiant PRF veiklos leidimą nereikalaujama, kad AIF valdytų AIF buveinės valstybėje narėje leidimą gavęs AIFV arba kad AIFV vykdytų arba deleguotų bet kokią veiklą AIF buveinės valstybėje narėje. 6. AIFV per du mėnesius nuo išsamaus prašymo pateikimo pranešama, ar jam suteiktas PRF veiklos leidimas, ar ne. 7. PRF kompetentinga institucija nesuteikia veiklos leidimo, jeigu AIF teisiškai draudžiama platinti savo investicinius vienetus ar akcijas buveinės valstybėje narėje. 5 straipsnis PRF pavadinimo naudojimas 1. KIPVPS arba AIF naudoja pavadinimą „pinigų rinkos fondas“ arba „PRF“, norėdamas pavadinti save ar savo investicinius vienetus ar akcijas, tik jei KIPVPS arba AIF turi veiklos leidimą pagal šį reglamentą. KIPVPS arba AIF naudoja pavadinimą, kuris leidžia suprasti, kad fondas yra pinigų rinkos fondas, arba tokias sąvokas kaip „grynieji pinigai“, „likvidus“, „pinigai“, „labai likvidus turtas“, „panašus į indėlius“ ar panašius žodžius tik jei jie turi pagal šį reglamentą išduotą veiklos leidimą. 2. Pavadinimo „pinigų rinkos fondas“, „PRF“ arba pavadinimo, kuris leidžia suprasti, kad fondas yra PRF, arba 1 dalyje nurodytų sąvokų naudojimo sąlygos taikomos išorės ar vidaus dokumentams, ataskaitoms, pareiškimams, skelbimams, pranešimams, laiškams ar bet kokiai kitai medžiagai, kuri yra skirta arba kurią ketinama platinti galimiems investuotojams, investicinių vienetų turėtojams, akcininkams ar kompetentingoms institucijoms rašytine, žodine, elektronine ar kita forma. 6 straipsnis Taikomos taisyklės 1. PRF visuomet laikosi šio reglamento nuostatų. 2. PRF, kuris yra KIPVPS, ir jo valdytojas visuomet laikosi Direktyvos 2009/65/EB reikalavimų, jei šiame reglamente nenurodyta kitaip. 3. PRF, kuris yra AIF, ir jo valdytojas visuomet laikosi Direktyvos 2011/61/ES reikalavimų, jei šiame reglamente nenurodyta kitaip. 4. PRF valdytojas yra atsakingas už atitikties šiam reglamentui užtikrinimą. Valdytojas atsako už bet kokius nuostolius ar žalą, patiriamus dėl to, kad nesilaikoma šio reglamento. 5. Šiuo reglamentu PRF nedraudžiama taikyti investavimo apribojimus, kurie yra griežtesni už reikalaujamus šiame reglamente. II skyrius Su PRF investavimo politika susiję įpareigojimai I skirsnis Bendrosios taisyklės ir reikalavimus atitinkantis turtas 7 straipsnis Bendrieji principai 1. Jei PRF sudaro daugiau nei vienas investicinis padalinys, taikant II–VII skyrius kiekvienas padalinys laikomas atskiru PRF. 2. PRF, turintiems KIPVPS veiklos leidimą, netaikomi su KIPVPS investavimo politika susiję įpareigojimai, nustatyti Direktyvos 2009/65/EB 49, 50, 50a straipsniuose, 51 straipsnio 2 dalyje ir 52–57 straipsniuose, jei šiame reglamente aiškiai nenurodyta kitaip. 8 straipsnis Reikalavimus atitinkantis turtas 1. PRF investuoja tik į vienos ar kelių toliau nurodytų kategorijų finansinį turtą ir tik šiame reglamente nurodytomis sąlygomis: (a) pinigų rinkos priemones; (b) indėlius kredito įstaigose; (c) išvestines finansines priemones; (d) atvirkštinio atpirkimo sandorius. 2. PRF neužsiima jokia toliau nurodyta veikla: (a) investavimas į kitą turtą, nei nurodyta 1 dalyje; (b) skolintų pinigų rinkos priemonių pardavimas; (c) tiesioginės ar netiesioginės akcijų arba biržos prekių pozicijos įgijimas, įskaitant per išvestines finansines priemones, jų sertifikatus, jomis pagrįstus indeksus ar kitais būdais ar priemonėmis, dėl kurių susidarytų tokia pozicija; (d) vertybinių popierių skolinimo sandorių ar vertybinių popierių skolinimosi sandorių ir atpirkimo sandorių ar bet kokių kitų sandorių, kuriais būtų susaistomas PRF turtas, sudarymas; (e) pinigų skolinimasis ir skolinimas. 9 straipsnis Reikalavimus atitinkančios pinigų rinkos priemonės 1. PRF gali investuoti į pinigų rinkos priemonę, jei ji atitinka visus šiuos reikalavimus: (a) ji priklauso vienai iš pinigų rinkos priemonių kategorijų, nurodytų Direktyvos 2009/65/EB 50 straipsnio 1 dalies a, b, c arba h punktuose; (b) jai būdinga viena iš šių alternatyvių savybių: i) jos galutinis išpirkimo terminas išleidimo metu yra ne ilgesnis kaip 397 dienos; ii) jos likutinis terminas yra ne ilgesnis kaip 397 dienos; (c) pinigų rinkos priemonės emitentui suteiktas vienas iš dviejų aukščiausių vidaus reitingų, vadovaujantis šio reglamento 16–19 straipsniuose nustatytomis taisyklėmis. (d) Jeigu įgyjama pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija, taikomi papildomi 10 straipsnyje nustatyti reikalavimai. 2. Standartiniams PRF taip pat leidžiama investuoti į pinigų rinkos priemonę, kurios pajamingumas reguliariai koreguojamas atsižvelgiant į pinigų rinkos sąlygas kas 397 dienas arba dažniau ir kurios likutinis terminas neviršija 2 metų. 3. 1 dalies c punktas netaikomas pinigų rinkos priemonėms, kurias išleido arba garantavo valstybės narės centrinės valdžios institucija arba centrinis bankas, Europos Centrinis Bankas, Sąjunga, Europos stabilumo mechanizmas arba Europos investicijų bankas. 10 straipsnis Reikalavimus atitinkantys pakeitimo vertybiniais popieriais sandoriai 1. Pakeitimas vertybiniais popieriais laikomas atitinkančiu reikalavimus tik jei įvykdomos visos šios sąlygos: (a) bazinę poziciją arba pozicijų grupę sudaro vien įmonių skolos vertybiniai popieriai; (b) baziniai įmonių skolos vertybiniai popieriai yra aukštos kredito kokybės ir likvidūs; (c) bazinių įmonių skolos vertybinių popierių galutinis išpirkimo terminas išleidimo metu yra ne ilgesnis kaip 397 dienos; arba likutinis terminas yra ne ilgesnis kaip 397 dienos. 2. Siekiant nuosekliai taikyti 1 dalį, EVPRI parengia techninių reguliavimo standartų projektus, kuriuose nurodoma: (a) sąlygos ir aplinkybės, kuriomis laikoma, kad bazinę poziciją ar pozicijų grupę sudaro vien įmonių skolos vertybiniai popieriai; (b) sąlygos ir skaitinės ribos, pagal kurias nustatoma, kada įmonių skolos vertybiniai popieriai yra aukštos kredito kokybės ir likvidūs. EVPRI pateikia Komisijai pirmoje pastraipoje nurodytus techninių reguliavimo standartų projektus iki […]. Komisijai deleguojami įgaliojimai pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10–14 straipsnius priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus. 11 straipsnis Reikalavimus atitinkantys indėliai kredito įstaigose PRF gali investuoti į indėlį kredito įstaigoje, jei įvykdomos visos šios sąlygos: (a) indėlis yra išmokamas pareikalavus arba jį galima atsiimti bet kuriuo metu; (b) indėlio terminas yra ne ilgesnis kaip 12 mėnesių; (c) kredito įstaigos registruotoji buveinė yra valstybėje narėje arba, jeigu kredito įstaigos registruotoji buveinė yra trečiojoje šalyje, jai taikomos rizikos ribojimo taisyklės, laikomos lygiavertėmis Sąjungos teisės aktuose nustatytoms taisyklėms, vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 575/2013 107 straipsnio 4 dalyje nustatyta procedūra. 12 straipsnis Reikalavimus atitinkančios išvestinės finansinės priemonės PRF gali investuoti į išvestinę finansinę priemonę, jeigu ja prekiaujama Direktyvos 2009/65/EB 50 straipsnio 1 dalies a, b arba c punktuose nurodytoje reguliuojamoje rinkoje arba jeigu ja prekiaujama ne biržoje ir jeigu bet kuriuo atveju įvykdomos visos šios sąlygos: (a) išvestinės finansinės priemonės bazinė priemonė yra palūkanų normos, valiutų keitimo kursai, valiutos arba vienos iš šių kategorijų indeksai; (b) išvestinė finansinė priemonė naudojama tik siekiant apsidrausti nuo trukmės ir valiutos kurso rizikos, būdingos kitoms PRF investicijoms; (c) ne biržos išvestinių finansinių priemonių sandorių šalys yra įstaigos, kurioms yra taikomas rizikos ribojimo principais pagrįstas reguliavimas ir priežiūra ir kurios priklauso kategorijoms, patvirtintoms PRF buveinės valstybės narės kompetentingų institucijų; (d) ne biržos išvestinės finansinės priemonės kasdien patikimai ir patikrinamai įvertinamos ir PRF iniciatyva jos gali būti bet kada parduodamos, likviduojamos arba jų pozicija gali būti uždaroma įskaitymo sandoriu jų tikrąja verte. 13 straipsnis Reikalavimus atitinkantys atvirkštinio atpirkimo sandoriai 1. PRF gali sudaryti atvirkštinio atpirkimo sandorį, jeigu įvykdomos visos šios sąlygos: (a) PRF turi teisę bet kuriuo metu nutraukti sandorį apie tai pranešęs ne daugiau kaip prieš dvi darbo dienas; (b) pagal atvirkštinio atpirkimo sandorį gauto turto rinkos vertė bet kuriuo metu yra bent lygi sumokėtų pinigų vertei. 2. Turtas, kurį PRF gauna pagal atvirkštinio atpirkimo sandorį, turi būti 9 straipsnį atitinkančios pinigų rinkos priemonės. 3. Pagal atvirkštinio atpirkimo sandorį PRF negali gauti pakeitimo vertybiniais popieriais sandorių, kaip apibrėžta 10 straipsnyje. Turtas, kurį PRF gauna pagal atvirkštinio atpirkimo sandorį, negali būti parduotas, reinvestuotas, įkeistas arba kitaip perduotas. 4. Turtas, kurį PRF gauna pagal atvirkštinio atpirkimo sandorį, yra įtraukiamas apskaičiuojant šiame reglamente nustatytas diversifikacijos ir koncentracijos ribas. 5. Nukrypstant nuo 2 dalies, PRF pagal atvirkštinio atpirkimo sandorį gali gauti likvidžių perleidžiamųjų vertybinių popierių arba pinigų rinkos priemonių, kurie neatitinka 9 straipsnio reikalavimų, jeigu tas turtas atitinka vieną iš šių sąlygų: (a) jis yra aukštos kredito kokybės ir jį išleido arba garantavo valstybės narės centrinės valdžios institucija arba centrinis bankas, Europos Centrinis Bankas, Sąjunga, Europos stabilumo mechanizmas arba Europos investicijų bankas; (b) jį išleido arba garantavo trečiosios šalies centrinės valdžios institucija arba centrinis bankas, jei trečiosios šalies turto emitentui suteiktas vienas iš dviejų aukščiausių vidaus reitingų, vadovaujantis 16–19 straipsniuose nustatytomis taisyklėmis. Informacija apie turtą, gautą pagal atvirkštinio atpirkimo sandorį remiantis pirma pastraipa, atskleidžiama PRF investuotojams. Turtui, gautam pagal atvirkštinio atpirkimo sandorį remiantis pirma pastraipa, taikomos 14 straipsnio 6 dalyje nustatytos taisyklės. 6. Komisijai pagal 44 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomi kiekybiniai ir kokybiniai likvidumo reikalavimai, taikomi 5 dalyje nurodytam turtui, ir kiekybiniai ir kokybiniai kredito kokybės reikalavimai, taikomi 5 dalies a punkte nurodytam turtui. Šiuo tikslu Komisija atsižvelgia į Reglamento (ES) Nr. 575/2013 [509 straipsnio 3 dalyje] nurodytą ataskaitą. Komisija pirmoje pastraipoje nurodytą deleguotąjį aktą priima ne vėliau kaip 2014 m. gruodžio 31 d. II skirsnis Nuostatos dėl investavimo politikos 14 straipsnis Diversifikavimas 1. PRF į bet kurias iš toliau nurodytų priemonių investuoja ne daugiau kaip 5 % savo turto: (a) to paties subjekto išleistas pinigų rinkos priemones; (b) toje pačioje kredito įstaigoje padėtus indėlius. 2. Visos pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos neviršija 10 % PRF turto. 3. Bendra rizikos pozicija tos pačios PRF sandorio šalies atžvilgiu, susidaranti dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių sandorių, neviršija 5 % PRF turto. 4. Bendra pinigų suma, kurią PRF sumoka tai pačiai sandorio šaliai pagal atvirkštinio atpirkimo sandorius, neviršija 20 % PRF turto. 5. Nepaisant 1 ir 3 dalyse nustatytų individualių ribų, jei dėl to PRF investicija į vieną subjektą viršytų 10 % jo turto, PRF negali derinti: (a) investicijų į pinigų rinkos priemones, išleistas to subjekto; (b) indėlių, įneštų į tą subjektą; (c) ne biržos išvestinių finansinių priemonių, dėl kurių susidaro sandorio šalies rizikos pozicija to subjekto atžvilgiu. 6. Nukrypstant nuo 1 dalies a punkto, kompetentinga institucija gali leisti PRF pagal rizikos paskirstymo principą investuoti iki 100 % fondo turto į skirtingas pinigų rinkos priemones, kurias išleido arba garantavo valstybės narės centrinės, regioninės arba vietos valdžios institucija arba centrinis bankas, Europos Centrinis Bankas, Sąjunga, Europos stabilumo mechanizmas arba Europos investicijų bankas, trečiosios šalies centrinės valdžios institucija ar centrinis bankas arba viešoji tarptautinė organizacija, kuriai priklauso viena ar daugiau valstybių narių. Pirma pastraipa taikoma tik jei įvykdomi visi šie reikalavimai: (a) PRF turi pinigų rinkos priemonių bent iš šešių skirtingų atitinkamo emitento emisijų; (b) PRF investicija į pinigų rinkos priemones iš tos pačios emisijos neviršija 30 % jo turto; (c) PRF fondo taisyklėse ar steigimo dokumentuose aiškiai nurodomos valstybės narės centrinės, regioninės arba vietos valdžios institucijos arba centrinis bankas, Europos Centrinis Bankas, Sąjunga, Europos stabilumo mechanizmas arba Europos investicijų bankas, trečiosios šalies centrinės valdžios institucija ar centrinis bankas arba viešoji tarptautinė organizacija, kuriai priklauso viena ar daugiau valstybių narių, išleidžiantys arba garantuojantys pinigų rinkos priemones, į kurias PRF ketina investuoti daugiau nei 5 % savo turto; (d) PRF į savo prospektą ir rinkodaros pranešimus įtraukia aiškų pareiškimą, kuriuo atkreipiamas dėmesys į tai, kad pasinaudojama šia nukrypti leidžiančia nuostata, ir nurodomos valstybės narės centrinės, regioninės arba vietos valdžios institucijos arba centrinis bankas, Europos Centrinis Bankas, Sąjunga, Europos stabilumo mechanizmas, Europos investicijų bankas, trečiosios šalies centrinės valdžios institucija ar centrinis bankas arba viešoji tarptautinė organizacija, kuriai priklauso viena ar daugiau valstybių narių, išleidžiantys arba garantuojantys pinigų rinkos priemones, į kurias PRF ketina investuoti daugiau nei 5 % savo turto. 7. Bendrovės, įtrauktos į tą pačią grupę konsoliduotųjų finansinių ataskaitų, kaip reglamentuojama Tarybos direktyvoje 83/349/EEB[11] arba pagal pripažintas tarptautines apskaitos taisykles, tikslais, apskaičiuojant 1–5 dalyse nurodytas ribas yra laikomos vienu subjektu. 15 straipsnis Koncentracija 1. PRF negali turėti daugiau nei 10 % vieno subjekto išleistų pinigų rinkos priemonių. 2. 1 dalyje nustatyta riba netaikoma turimoms pinigų rinkos priemonėms, kurias išleido arba garantavo valstybės narės centrinės, regioninės arba vietos valdžios institucijos arba centrinis bankas, Europos Centrinis Bankas, Sąjunga, Europos stabilumo mechanizmas arba Europos investicijų bankas, trečiosios šalies centrinės valdžios institucija ar centrinis bankas arba viešoji tarptautinė organizacija, kuriai priklauso viena ar daugiau valstybių narių. III SKIRSNIS PINIGŲ RINKOS PRIEMONIŲ KREDITO KOKYBĖ 16 straipsnis Vidinio vertinimo procedūra 1. PRF valdytojas nustato, įgyvendina ir nuosekliai taiko atsargią ir griežtą vidinio vertinimo procedūrą, skirtą pinigų rinkos priemonių kredito kokybei nustatyti, kuria atsižvelgiama į priemonės emitentą ir į pačios priemonės savybes. 2. Vidinio vertinimo procedūra yra grindžiama vidaus reitingų sistema ir atsargiomis, griežtomis, sistemingomis ir tęstinėmis reitingų suteikimo metodikomis. Reitingų suteikimo metodikas valdytojas tvirtina remdamasis ankstesne patirtimi ir empiriniais duomenimis, įskaitant grįžtamąjį patikrinimą. 3. Vidinio vertinimo procedūra turi atitikti šiuos reikalavimus: (a) PRF valdytojas užtikrina, kad nustatant vidaus kredito reitingą naudojama informacija būtų pakankamos kokybės, nauja ir gauta iš patikimų šaltinių. Valdytojas įgyvendina ir prižiūri veiksmingą tvarką, kurios paskirtis – gauti ir atnaujinti svarbią informaciją apie emitento savybes; (b) PRF valdytojas priima ir įgyvendina tinkamas priemones, skirtas užtikrinti, kad vidaus reitingų suteikimas būtų pagrįstas išsamia visos jam prieinamos ir aktualios informacijos analize ir apimtų visus svarbius veiksnius, turinčius įtakos emitento kreditingumui; (c) PRF valdytojas nuolat stebi suteikiamus vidaus reitingus ir bent kartą per metus peržiūri visus suteiktus vidaus reitingus. Valdytojas peržiūri suteiktą reitingą kiekvieną kartą, kai nustatomas reikšmingas pokytis, kuris gali daryti poveikį vidaus kredito reitingui. Valdytojas nustato vidaus tvarką, skirtą stebėti, kokį poveikį makroekonominių, finansų rinkų arba su emitentu susijusių sąlygų pokyčiai turi vidaus kredito reitingams; (d) kai Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos (EVPRI) įregistruota kredito reitingų agentūra suteikia kredito reitingą pinigų rinkos priemonių emitentui, reitingo sumažinimas iki žemesnio už du aukščiausius tos agentūros naudojamus trumpalaikius kredito reitingus, taikant c punktą, laikomas reikšmingu pokyčiu ir valdytojas turi pradėti naujo reitingo suteikimo procedūrą; (e) reitingų suteikimo metodikos peržiūrimos bent kartą per metus, siekiant nustatyti, ar jos tebėra tinkamos dabartiniam portfeliui ir išorės sąlygoms; (f) pasikeitus vidinio vertinimo procedūrose naudojamoms metodikoms, modeliams ar pagrindinėms reitingavimo prielaidoms, PRF valdytojas kuo skubiau, bet ne vėliau kaip per mėnesį nuo pakeitimo, peržiūri visus paveiktus vidaus kredito reitingus; (g) vidaus reitingų suteikimo ir periodinės jų peržiūros užduočių, už kurias atsakingas PRF valdytojas, neturi atlikti asmenys, valdantys PRF portfelį arba atsakingi už jo valdymą. 17 straipsnis Vidaus reitingų sistema 1. Kiekvienam pinigų rinkos priemonių, į kurias ketina investuoti PRF, emitentui pagal vidinio vertinimo procedūrą suteikiamas vidaus reitingas. 2. Vidaus reitingų sistemos struktūra turi atitikti visus šiuos reikalavimus: (a) vidaus reitingų sistema yra pagrįsta viena reitingų skale, kurioje parodomas tik kiekybinis emitento kredito rizikos įvertinimas. Reitingų skalę sudaro šeši rangai įsipareigojimus vykdantiems emitentams ir vienas rangas įsipareigojimų nevykdantiems emitentams; (b) egzistuoja aiški sąsaja tarp emitentų rangų, rodančių emitento kredito riziką, ir reitingų kriterijų, naudojamų tam kredito rizikos lygiui atskirti; (c) vidaus reitingų sistemoje atsižvelgiama į trumpalaikį pinigų rinkos priemonių pobūdį. 3. 2 dalies b punkte nurodyti reitingų kriterijai turi atitikti visus šiuos reikalavimus: (a) turi apimti bent kiekybinius ir kokybinius priemonės emitento vertinimo rodiklius ir makroekonominę padėtį ir padėtį finansų rinkoje; (b) turi būti paremti bendromis skaitinėmis ir kokybinėmis pamatinėmis vertėmis, kurios naudojamos kiekybiniams ir kokybiniams rodikliams įvertinti; (c) turi būti tinkami konkretaus tipo emitentui. Išskiriami bent tokie emitentų tipai: valstybės, regioninės arba vietos valdžios institucija, finansų bendrovės ir ne finansų bendrovės. (d) Pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos atveju atsižvelgiama į emitento kredito riziką, pakeitimo vertybiniais popieriais struktūrą ir bazinio turto kredito riziką. 18 straipsnis Dokumentai 1. PRF valdytojas savo vidinio vertinimo procedūrą ir vidaus reitingų sistemą įformina dokumentais. Dokumentuose nurodoma: (a) išsami informacija apie vidinio vertinimo procedūrų ir vidaus reitingų sistemų struktūrą ir veikimą, pateikiama tokiu būdu, kad kompetentingos institucijos galėtų suprasti priskyrimo konkretiems rangams principus ir įvertinti priskyrimo rangui tinkamumą; (b) valdytojo reitingų kriterijų pasirinkimo pagrindas ir jį pagrindžianti analizė, taip pat peržiūros dažnumas. Ši analizė apima pasirenkant reitingų kriterijus naudojamus parametrus, modelį ir modelio apribojimus; (c) visi esminiai vidinio vertinimo procedūros pakeitimai, įskaitant pakeitimų priežastis; (d) vidinio vertinimo procedūros organizavimas, įskaitant reitingų suteikimo procesą ir vidaus kontrolės struktūrą; (e) emitentų ir pripažintų garantų išsamios vidaus reitingų bylos; (f) vidaus reitingų suteikimo datos; (g) pagrindiniai duomenys ir metodikos, naudoti vidaus reitingui nustatyti, įskaitant pagrindines reitingavimo prielaidas; (h) už vidaus reitingų suteikimą atsakingas asmuo arba asmenys. 2. Vidinio vertinimo procedūra išsamiai aprašoma fondo taisyklėse ar PRF steigimo dokumentuose; visi 1 dalyje nurodyti dokumentai paprašius pateikiami PRF kompetentingoms institucijoms ir PRF valdytojo kompetentingoms institucijoms. 19 straipsnis Deleguotieji aktai Komisijai pagal 44 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatoma: (a) sąlygos, kuriomis laikoma, kad reitingų suteikimo metodikos yra atsargios, griežtos, sistemingos ir tęstinės, ir 16 straipsnio 2 dalyje nurodyto patvirtinimo sąlygos; (b) kiekvieno rango apibrėžtys, atsižvelgiant į emitento kredito rizikos kiekybinį įvertinimą, kaip nurodyta 17 straipsnio 2 dalies a punkte, ir kriterijai, naudojami kiekybiniam kredito rizikos įvertinimui, kaip nurodyta 17 straipsnio 2 dalies b punkte; (c) tikslios kiekvieno kokybinio rodiklio pamatinės vertės ir kiekvieno kiekybinio rodiklio skaitinės pamatinės vertės. Šios rodiklių pamatinės vertės nurodomos kiekvienam reitingo rangui, atsižvelgiant į 17 straipsnio 3 dalies kriterijus; (d) reikšmingo pokyčio, kaip nurodyta 16 straipsnio 3 dalies c punkte, reikšmė. 20 straipsnis Kredito kokybės vertinimo valdymas 1. Vidinio vertinimo procedūras patvirtina PRF valdytojo vyresnioji vadovybė, valdymo organas ir, kai yra, priežiūros funkciją vykdantys asmenys. Šios šalys turi gerai suprasti valdytojo vidinio vertinimo procedūras, vidaus reitingų sistemą ir reitingų suteikimo metodikas, taip pat turi būti išsamiai susipažinusios su atitinkamomis ataskaitomis. 2. Vidaus reitingais pagrįsta PRF kredito rizikos pobūdžio analizė yra esminė ataskaitų teikimo 1 dalyje nurodytoms šalims dalis. Ataskaitos apima bent rizikos pobūdį pagal rangą, judėjimą tarp rangų, atitinkamų parametrų pagal rangus įvertinimą, taip pat patirtų įsipareigojimų neįvykdymo rodiklių palyginimą. Ataskaitų teikimo dažnumas priklauso nuo informacijos svarbos bei tipo, tačiau jos teikiamos bent kartą per metus. 3. Vyresnioji vadovybė nuolat užtikrina, kad vidinio vertinimo procedūra veiktų tinkamai. Vyresnioji vadovybė reguliariai informuojama apie vidinio vertinimo proceso veikimą, sritis, kuriose nustatyta trūkumų, ir pastangas bei veiksmus, kurių imtasi anksčiau nustatytiems trūkumams pašalinti. III skyrius Su PRF rizikos valdymu susiję įpareigojimai 21 straipsnis Trumpalaikių investicijų PRF portfelio taisyklės Trumpalaikių investicijų PRF visuomet laikosi visų šių portfeliui taikomų reikalavimų: (a) jo portfelio vidutinis svertinis terminas (WAM) yra ne ilgesnis kaip 60 dienų; (b) jo portfelio vidutinė svertinė trukmė (WAL) yra ne ilgesnė kaip 120 dienų; (c) bent 10 % jo turto sudaro dienos termino turtas. Trumpalaikių investicijų PRF neįsigyja jokio kito turto, išskyrus dienos termino turtą, jeigu dėl tokio įsigijimo trumpalaikių investicijų PRF investicijos į dienos termino turtą sudarytų mažiau nei 10 % jo portfelio; (d) bent 20 % jo turto sudaro savaitės termino turtas. Trumpalaikių investicijų PRF neįsigyja jokio kito turto, išskyrus savaitės termino turtą, jeigu dėl tokio įsigijimo trumpalaikių investicijų PRF investicijos į savaitės termino turtą sudarytų mažiau nei 20 % jo portfelio. 22 straipsnis Standartinių PRF portfelio taisyklės 1. Standartinis PRF visuomet laikosi visų šių reikalavimų: (a) jo portfelio WAM bet kuriuo metu yra ne ilgesnis kaip 6 mėnesiai; (b) jo portfelio WAL bet kuriuo metu yra ne ilgesnė kaip 12 mėnesių; (c) bent 10 % jo turto sudaro dienos termino turtas. Standartinis PRF neįsigyja jokio kito turto, išskyrus dienos termino turtą, jeigu dėl tokio įsigijimo standartinio PRF investicijos į dienos termino turtą sudarytų mažiau nei 10 % jo portfelio; (d) bent 20 % jo turto sudaro savaitės termino turtas. Standartinis PRF neįsigyja jokio kito turto, išskyrus savaitės termino turtą, jeigu dėl tokio įsigijimo standartinio PRF investicijos į savaitės termino turtą sudarytų mažiau nei 20 % jo portfelio. 2. Standartinis PRF iki 10 % savo turto gali investuoti į vieno subjekto išleistas pinigų rinkos priemones. 3. Nepaisant 2 dalyje nustatytos individualios ribos, jei dėl to standartinio PRF investicija į vieną subjektą neviršytų 15 % jo turto, standartinis PRF gali derinti bet kurias iš šių priemonių: (a) investicijas į pinigų rinkos priemones, išleistas to subjekto; (b) indėlius, įneštus į tą subjektą; (c) ne biržos išvestines finansines priemones, dėl kurių susidaro sandorio šalies rizikos pozicija to subjekto atžvilgiu. 4. Informacija apie visą portfelio turtą, į kurį standartinis PRF investuoja pagal 2 ir 3 dalis, atskleidžiama PRF investuotojams. 5. Standartinis PRF negali būti PGTV PRF. 23 straipsnis PRF kredito reitingai PRF arba PRF valdytojas negali prašyti kredito reitingų agentūros suteikti PRF reitingą arba to reitingo finansuoti. 24 straipsnis Savo kliento pažinimo politika 1. PRF valdytojas nustato, įgyvendina ir taiko procedūras ir atlieka išsamius patikrinimus, kad nust