Pasiūlymas Tarybos sprendimaspagal Sutarties 122 straipsnio 2 dalį dėl bendros valiutos įvedimo Slovėnijoje 2007 m. sausio 1 d. /* KOM/2006/0225 galutinis - CNS 2006/0077 */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 16.5.2006 KOM(2006) 225 galutinis 2006/0077 (CNS) Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS pagal Sutarties 122 straipsnio 2 dalį dėl bendros valiutos įvedimo Slovėnijoje 2007 m. sausio 1 d. (pateikta Komisijos) AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS Komisijos pasiūlymas dėl Tarybos sprendimo pagal 122 straipsnio 2 dalį 1998 m. gegužės 3 d. Taryba nusprendė, kad Belgija, Vokietija, Ispanija, Prancūzija, Airija, Italija, Liuksemburgas, Nyderlandai, Portugalija, Austrija ir Suomija patenkino bendrai valiutai įvesti nuo 1999 m. sausio 1 d. reikalingas sąlygas. Danija ir Jungtinė Karalystė pasinaudojo atsisakymo išlyga, todėl nebuvo vertinamos Taryboje. Graikija ir Švedija Taryboje buvo laikomos valstybėmis narėmis, kurioms daroma išlyga. 2000 m. birželio 19 d. Taryba nusprendė, kad Graikija patenkino eurui įvesti 2001 m. sausio 1 d. reikalingas sąlygas. 2004 m. gegužės 1 d. Čekija, Estija, Kipras, Latvija, Lietuva, Vengrija, Malta, Lenkija, Slovėnija ir Slovakija tapo Europos Sąjungos narėmis. Pagal Stojimo akto 4 straipsnį šios šalys laikomos valstybėmis narėmis, kurioms daroma išlyga. 122 straipsnio 2 dalyje nustatytos išlygų panaikinimo procedūros. Tos procedūros turi būti inicijuotos ne rečiau kaip kartą per dvejus metus arba valstybės narės, kuriai daroma išlyga, prašymu. Pagal šias procedūras Komisija ir Europos Centrinis Bankas 121 straipsnio 1 dalyje nustatyta tvarka pateikia Tarybai pranešimą apie valstybių narių, kurioms daroma išlyga, pažangą, padarytą vykdant savo įsipareigojimus siekiant dalyvauti ekonominėje ir pinigų sąjungoje. Remdamasi savo pačios ir ECB ataskaita Komisija gali pateikti Tarybai pasiūlymą dėl Tarybos sprendimo panaikinti išlygą būtinas sąlygas tenkinančioms valstybėms narėms. Kadangi paskutinės ataskaitos apie sąlygų bendrai valiutai įvesti tenkinimą buvo pateiktos 2004 m. spalio mėn., 2006 m. reikia atlikti naują tyrimą valstybėse narėse, kurioms daroma išlyga. 2006 m. pradžioje Komisija ir ECB susitarė, kad 2006 m. spalio mėn. parengs išsamią ataskaitą, kurioje bus vertinama valstybių narių, kurioms daroma išlyga, pažanga, padaryta siekiant konvergencijos. Kovo 2 d. Slovėnija pateikė prašymą paankstinti konvergencijos vertinimą tam, kad turėtų pakankamai laiko galutinai pasirengti euro įvedimui 2007 m. sausio 1 d., jei išlyga bus panaikinta. Atsakydami į Slovėnijos prašymą, Komisija ir ECB šiai šaliai parengė konvergencijos ataskaitas. Komisijos konvergencijos ataskaita dėl Slovėnijos Kolegijoje buvo priimta 2006 m. gegužės 16 d. ECB savo ataskaitą priėmė gegužės 15 d. Ataskaitose vertinamas kiekvienos valstybės narės nacionalinių teisės aktų, įskaitant nacionalinių centrinių bankų statutus, suderinamumas su Sutarties 108 ir 109 straipsniais bei ECBS statutu. Ataskaitose taip pat vertinama, ar visos valstybės narės pasiekė aukštą tvarios konvergencijos lygį, tenkindamos konvergencijos kriterijus, ir atsižvelgiama į keletą kitų veiksnių, minimų 121 straipsnio 1 dalies paskutinėje pastraipoje. Savo konvergencijos ataskaitoje Komisija daro išvadą, kad Slovėnijoje buvo pasiektas aukštas tvarios konvergencijos lygis. Remdamasi savo pačios ir ECB ataskaitomis, Komisija priėmė pridėtą pasiūlymą dėl Tarybos sprendimo panaikinti Slovėnijai daromą išlygą nuo 2007 m. sausio 1 d. 2006/0077 (CNS) Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS pagal Sutarties 122 straipsnio 2 dalį dėl bendros valiutos įvedimo Slovėnijoje 2007 m. sausio 1 d. EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 122 straipsnio 2 dalį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, atsižvelgdama į Komisijos ataskaitą[1], atsižvelgdama į Europos Centrinio Banko ataskaitą[2], atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę, atsižvelgdama į Tarybos diskusiją valstybių ar vyriausybių vadovų susitikime, kadangi: 1. Trečiasis ekonominės ir pinigų sąjungos (EPS) etapas prasidėjo 1999 m. sausio 1 d. 1998 m. gegužės 3 d. Briuselyje vykusiame valstybių ar vyriausybių vadovų susitikime Taryba nusprendė, kad Belgija, Vokietija, Ispanija, Prancūzija, Airija, Italija, Liuksemburgas, Nyderlandai, Austrija, Portugalija ir Suomija patenkino būtinas sąlygas bendrai valiutai įvesti nuo 1999 m. sausio 1 d.[3] 2. 2000 m. birželio 19 d. Taryba nusprendė, kad Graikija patenkino būtinas sąlygas eurui įvesti 2001 m. sausio 1 d.[4] 3. Vadovaujantis prie Sutarties pridėto Protokolo dėl tam tikrų su Jungtine Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalyste susijusių nuostatų 1 dalimi, Jungtinė Karalystė pranešė Tarybai, kad neketina pereiti prie trečiojo EPS etapo 1999 m. sausio 1 d. Šis pranešimas nepasikeitė. Vadovaujantis prie Sutarties pridėto Protokolo dėl tam tikrų su Danija susijusių nuostatų 1 dalimi ir 1992 m. gruodžio mėn. Edinburge priimtu valstybių ar vyriausybių vadovų sprendimu, Danija pranešė Tarybai, kad nedalyvaus trečiajame EPS etape. Danija nereikalavo inicijuoti Sutarties 122 straipsnio 2 dalyje nurodytos procedūros. 4. Pagal Sprendimą 1998/317/EB Švedijai daroma išlyga, kaip apibrėžta Sutarties 122 straipsnyje. Pagal Stojimo akto[5] 4 dalį Čekijai, Estijai, Kiprui, Latvijai, Lietuvai, Vengrijai, Maltai, Lenkijai, Slovėnijai ir Slovakijai daroma išlyga, kaip apibrėžta Sutarties 122 straipsnyje. 5. Europos centrinis bankas (ECB) buvo įsteigtas 1998 m. liepos 1 d. Europos pinigų sistema buvo pakeista valiutų kurso mechanizmu, dėl kurio įvedimo buvo susitarta 1997 m. birželio 16 d. Europos Vadovų Tarybos rezoliucija dėl valiutos kursų mechanizmo įdiegimo Ekonominės ir pinigų sąjungos trečiajame etape.[6] Valiutų kurso mechanizmo procedūros trečiajame ekonominės ir pinigų sąjungos (VKM II) etape buvo nustatytos 1998 m. rugsėjo 1 d. ECB ir euro zonai nepriklausančių nacionalinių centrinių bankų susitarime, kuriame nustatomi valiutų kurso mechanizmo veikimo būdai Ekonominės ir pinigų sąjungos trečiajame etape[7]. 6. Sutarties 122 straipsnio 2 dalyje yra nustatytos atitinkamoms valstybėms narėms daromos išlygos panaikinimo procedūros. Pagal šį straipsnį ne rečiau kaip kartą per dvejus metus arba valstybės narės, kuriai daroma išlyga, prašymu Komisija ir ECB 121 straipsnio 1 dalyje nustatyta tvarka pateikia Tarybai pranešimą. 2006 m. kovo 2 d. Slovėnija pateikė formalų prašymą įvertinti konvergenciją. 7. Valstybių narių nacionalinės teisės aktus, įskaitant nacionalinių centrinių bankų statutus, būtinai reikia pritaikyti siekiant užtikrinti jų suderinamumą su Sutarties 108 ir 109 straipsniais ir su ECBS statutu. Komisijos ir ECB ataskaitose pateikiamas išsamus Slovėnijos teisės aktų suderinamumo su Sutarties 108 ir 109 straipsniais ir su ECBS statutu vertinimas. 8. Pagal Konvergencijos kriterijų protokolo, nurodyto Europos bendrijos steigimo sutarties 121 straipsnyje, 1 straipsnį Sutarties 121 straipsnio 1 dalies pirmoje įtraukoje nurodytas kainų stabilumo kriterijus reiškia, kad valstybės narės kainų stabilumas yra tvarus, o vidutinis infliacijos lygis per vienerius metus iki tyrimo neviršija daugiausiai trijų valstybių narių, kuriose kainos yra stabiliausios, vidutinio infliacijos lygio daugiau kaip 1,5 procentinio punkto. Pagal kainų stabilumo kriterijų infliacija bus apskaičiuojama remiantis Tarybos reglamente (EB) Nr. 2494/95[8] apibrėžtu suderintu vartotojų kainų indeksu (SVKI). Siekiant įvertinti kainų stabilumo kriterijų, kiekvienos valstybės narės infliacija buvo apskaičiuota pagal tai, kiek procentais pasikeitė 12 mėnesių indeksų aritmetinis vidurkis, palyginti su ankstesnio laikotarpio 12 mėnesių indeksų aritmetiniu vidurkiu. Per vienerių metų laikotarpį, kuris baigėsi 2006 m. kovo mėn., trys valstybės narės, kuriose kainos yra stabiliausios, buvo Švedija, Suomija ir Lenkija, nes jų infliacijos lygis atitinkamai siekė 0,9 %, 1,0 % ir 1,5 %. Komisijos ir ECB ataskaitose buvo atsižvelgta į pamatinę vertę, apskaičiuotą kaip paprastas trijų valstybių narių, kuriose kainos yra stabiliausios, infliacijos lygių aritmetinis vidurkis, prie jo pridėjus 1,5 procentinio punkto. Taigi vienerių metų laikotarpio, kuris baigėsi 2006 m. kovo mėn., pamatinė vertė buvo 2,6 %. 9. Pagal Konvergencijos kriterijų protokolo, nurodyto Europos bendrijos steigimo sutarties 121 straipsnyje, 2 straipsnį Sutarties 121 straipsnio 1 dalies antroje įtraukoje nurodytas valstybės biudžeto būklės kriterijus reiškia, kad atliekant vertinimą valstybei narei nėra taikomas Tarybos sprendimas dėl perviršinio deficito pagal Sutarties 104 straipsnio 6 dalį. 10. Pagal Konvergencijos kriterijų protokolo, nurodyto Europos bendrijos steigimo sutarties 121 straipsnyje, 3 straipsnį Sutarties 121 straipsnio 1 dalies trečioje įtraukoje nurodytas dalyvavimo Europos pinigų sistemos valiutos kurso mechanizme kriterijus reiškia, kad valstybė narė laikėsi normalių svyravimo ribų, numatytų Europos pinigų sistemos valiutos kursų mechanizmo (VKM), be didelių nukrypimų bent paskutinius dvejus metus iki tyrimo. Pirmiausia valstybė narė savo pačios iniciatyva negali būti nuvertinusi savo valiutos dvišalio centrinio kurso kitos valstybės narės valiutos atžvilgiu per tą patį laikotarpį. Nuo 1999 m. sausio 1 d. VKM II tapo valiutų keitimo kurso kriterijaus vertinimo pagrindu. Savo ataskaitose vertindami šio kriterijaus tenkinimą, Komisija ir ECB ištyrė dvejų metų laikotarpį, kuris baigėsi 2006 m. balandžio mėn. 11. Pagal Konvergencijos kriterijų protokolo, nurodyto Europos bendrijos steigimo sutarties 121 straipsnyje, 4 straipsnį Sutarties 121 straipsnio 1 dalies ketvirtoje įtraukoje nurodytas ilgalaikių palūkanų normų konvergencijos kriterijus reiškia, kad per vienerių metų laikotarpį iki tyrimo valstybės narės vidutinė nominali ilgalaikė palūkanų norma neviršijo daugiau kaip 2 procentiniais punktais daugiausiai trijų valstybių narių, kuriose kainos yra stabiliausios, palūkanų normos. Vertinant palūkanų normų konvergencijos kriterijus buvo remiamasi lyginamomis 10 metų vyriausybės obligacijų palūkanų normomis. Siekiant įvertinti palūkanų normos kriterijaus tenkinimą, Komisijos ir ECB ataskaitose buvo atsižvelgta į pamatinę vertę, apskaičiuotą kaip paprastas trijų valstybių narių, kuriose kainos yra stabiliausios, nominalių ilgalaikių palūkanų normų aritmetinis vidurkis, prie jo pridėjus 2 procentinius punktus. Tuo remiantis vienerių metų laikotarpio, kuris baigėsi 2006 m. kovo mėn., pamatinė vertė buvo 5,9 %. 12. Pagal Konvergencijos kriterijų protokolo, nurodyto Europos bendrijos steigimo sutarties 121 straipsnyje, 5 straipsnį Komisija pateiks duomenis, kuriais buvo naudojamasi atliekant dabartinį konvergencijos kriterijų tenkinimo vertinimą. Šis pasiūlymas buvo rengiamas remiantis Komisijos pateiktais duomenimis. Komisija pateikė biudžeto duomenis po to, kai tuos duomenis iki 2006 m. balandžio 1 d. jai perdavė valstybės narės, remdamosi 1993 m. lapkričio 22 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 3605/93 dėl Europos bendrijos steigimo sutarties priede pateikto Protokolo dėl perviršinio deficito procedūros taikymo[9]. 13. Remdamasi Komisijos ir ECB pateiktomis ataskaitomis apie Slovėnijos pažangą, padarytą vykdant savo įsipareigojimus siekiant dalyvauti ekonominėje ir pinigų sąjungoje, Komisija nusprendė, kad: Slovėnijos nacionalinės teisės aktai, įskaitant nacionalinio centrinio banko statutą, yra suderinami su Sutarties 108 ir 109 straipsniais ir ECBS statutu. Dėl Slovėnijos konvergencijos kriterijų, nurodytų keturiose Sutarties 122 straipsnio 1 dalies įtraukose, tenkinimo: - metų, kurie baigėsi 2006 m. kovo mėn., vidutinis infliacijos lygis Slovėnijoje buvo 2,3 % – tai yra mažesnis už pamatinę vertę, ir numatoma, kad jis toks išliks ateinančiais mėnesiais; - Slovėnijai netaikomas Tarybos sprendimas dėl perviršinio valstybės biudžeto deficito; - Slovėnija yra VKM II narė nuo 2004 m. birželio 28 d; per dvejų metų laikotarpį, kuris baigėsi 2006 m. balandžio mėn., Slovėnijos tolaro (SIT) atžvilgiu didelės įtampos nebuvo ir Slovėnija savo iniciatyva nenuvertino SIT dvišalio centrinio kurso euro atžvilgiu; - metais, kurie baigėsi 2006 m. kovo mėn., vidutinė ilgalaikė palūkanų norma Slovėnijoje siekė 3,8 % – tai yra mažiau už pamatinę vertę. Atsižvelgiant į šiuos kriterijus Slovėnija pasiekė aukštą tvarios konvergencijos lygį. Todėl Slovėnija tenkina būtinas sąlygas įvesti bendrą valiutą. 14. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma sprendžia, kuri iš valstybių narių, kurioms daroma išlyga, tenkina bendrai valiutai įvesti reikalingas sąlygas, ir panaikina atitinkamoms valstybėms narėms darytas išlygas. PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: 1 straipsnis Slovėnija tenkina būtinas sąlygas įvesti bendrą valiutą. Slovėnijai daroma išlyga, nurodyta Stojimo akto 4 straipsnyje, panaikinama nuo 2007 m. sausio 1 d. 2 straipsnis Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms. 3 straipsnis Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . Priimta Tarybos vardu Pirmininkas[pic][pic][pic] [1] COM(2006) 224, priimta 2006 m. gegužės 16 d. [2] Priimta 2006 m. gegužės 15 d. [3] 1998 m. gegužės 3 d. Tarybos sprendimas 1998/317/EB (OL L 139, 1998 5 11, p. 30). [4] 2000 m. birželio 19 d. Tarybos sprendimas 2000/427/EB (OL L 167, 2000 7 7, p. 19). [5] OL L 236, 2003 9 23, p. 33. [6] OL C 236, 1997 8 2, p. 5. [7] OL C 345, 1998 11 13, p. 6 su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2000 m. rugsėjo 14 d. Susitarimu (OL C 362, 2000 12 16, p. 11). [8] 1995 m. spalio 23 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2494/95 dėl suderintų vartotojų kainų indeksų (OL L 257, 1995 10 27, p. 1) su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1). [9] OL L 332, 1993 12 31, p. 7. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2103/2005 (OL L 337, 2005 12 22, p. 1).