dėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 101 straipsnio 3 dalies taikymo tam tikrų rūšių draudimo sektoriaus susitarimams, sprendimams ir suderintiems veiksmams {K(2010) 1746 galutinis} /* KOM/2010/0100 galutinis */





[pic] | EUROPOS KOMISIJA | Briuselis, 24.3.2010 KOM(2010) 100 galutinis KOMISIJOS KOMUNIKATAS dėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 101 straipsnio 3 dalies taikymo tam tikrų rūšių draudimo sektoriaus susitarimams, sprendimams ir suderintiems veiksmams {K(2010) 1746 galutinis} KOMISIJOS KOMUNIKATAS dėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 101 straipsnio 3 dalies taikymo tam tikrų rūšių draudimo sektoriaus susitarimams, sprendimams ir suderintiems veiksmams 1. ĮVADAS IR PAGRINDINIAI FAKTAI 1. Pagal Komisijos reglamentą (EB) Nr. 358/2003[1], t. y. ankstesnysis Draudimo sektoriaus bendrosios išimties reglamentas (toliau –BIR), kurio galiojimas baigėsi 2010 m. kovo 31 d., Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo* (toliau – Sutartis) 101 straipsnio 3 punktas taikytas tam tikrų rūšių susitarimams, sprendimams ir suderintiems veiksmams draudimo sektoriuje. 2. Po ilgai trukusios Reglamento (EB) Nr. 358/2003 peržiūros (toliau – peržiūra) Komisija 2009 m. kovo 24 d. paskelbė Ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai dėl to reglamento veikimo[2] (toliau – ataskaita) ir prie jos pridedamą darbinį dokumentą[3] (toliau – darbinis dokumentas). 3. Išnagrinėjusi peržiūros išvadas Komisija dabar priėmė naują Draudimo sektoriaus BIR, kuriuo išimtys pratęsiamos dviejų iš keturių susitarimų rūšių, kuriems pagal ankstesnį BIR taikytos išimtys, atveju, t. y. i) dėl bendrų duomenų rinkinių, lentelių ir tyrimų ir ii) dėl bendro tam tikrų rūšių rizikos draudimo (bendrų draudimo ir (arba) perdraudimo grupių). 2. PIRMASIS PRINCIPŲ TYRIMAS 4. Komisijos pirminis tikslas – sumažinti gaunamų pranešimų skaičių, kurį ji turėjo priimdama Reglamentą (EB) Nr. 358/2003, nebeaktualus, nes pagal Reglamentą (EB) Nr. 1/2003 įmonės gali nebepranešti Komisijai apie savo susitarimus, tačiau turi vykdyti savęs vertinimą. Dėl to specialią teisinę priemonę, tokią kaip BIR, reikėtų priimti tik jei bendradarbiavimas draudimo sektoriuje yra ypatingas ir skiriasi nuo kitų sektorių, kuriems BIR netaikomas (t. y. šiuo metu dauguma sektorių). Komisijos tyrime dėl BIR atnaujinimo nagrinėti trys pagrindiniai klausimai, susiję su visų keturių rūšių susitarimais, kuriems pagal BIR taikomos išimtys: a) ar dėl verslo rizikos arba dėl kitų draudimo sektoriaus problemų sektorius laikomas ypatingu ir nepanašiu į kitus sektorius, ir todėl atsiranda didesnis draudikų bendradarbiavimo poreikis; b) jeigu taip, ar šiam didesniam bendradarbiavimo poreikiui ginti ir paprastinti reikalinga teisinė priemonė kaip BIR; c) jeigu taip, kokia teisinė priemonė būtų tinkamiausia (t. y. ar dabartinis BIR, ar tinkamiau būtų jį iš dalies atnaujinti, atnaujinti iš dalies keičiant ar teikti gaires). 3. ATNAUJINTOS IŠIMTYS 5. Remdamasi peržiūra ir dvejus metus trukusiomis konsultacijomis su suinteresuotosiomis šalimis Komisija priėmė naują BIR [Komisijos reglamentas (ES) Nr. xx/xx, xxxx/xx/xx], atnaujindama (su pakeitimais) išimtis dviejų rūšių bendradarbiavimo, t. y. i) dėl bendrų duomenų rinkinių, lentelių ir tyrimų ir ii) dėl bendro tam tikrų rūšių rizikos draudimo (bendro draudimo ir (arba) perdraudimo grupių) atžvilgiu. 6. Kai šių rūšių susitarimai neatitinka visų sąlygų, kad jiems galėtų būti taikoma bendroji išimtis, reikia atlikti individualų tyrimą pagal Sutarties 101 straipsnį. Komisijos Rekomendacijose dėl EB steigimo sutarties 81 straipsnio taikymo horizontalaus bendradarbiavimo susitarimams[4] (toliau – horizontalaus bendradarbiavimo rekomendacijos) pateikiama analitinė sistema padės įmonėms įvertinti, ar susitarimai atitinka Sutarties 101 straipsnio nuostatas[5]. 3.1 Bendri duomenų rinkiniai, lentelės ir tyrimai 7. Atsižvelgiant į tam tikras sąlygas, pagal ankstesnįjį BIR taikytos išimtys susitarimams, susijusiems su i) vidutinių konkrečios rizikos draudimo sąnaudų praeityje skaičiavimų ir ii) draudimui su kapitalizacijos elementu naudojamomis mirtingumo lentelėmis, taip pat ligų, nelaimingų atsitikimų ir invalidumo dažnumą iliustruojančiomis lentelėmis, bendru parengimu ir platinimu. Pagal jį taip pat taikytos išimtys (taikant tam tikras sąlygas) bendrų tyrimų, kuriais analizuojamas nuo suinteresuotųjų įmonių nepriklausančių aplinkybių tikėtinas poveikis ateities reikalavimų atlyginti nuostolius, susijusius su tam tikra rizika ar rizikos rūšimi, dažnumui ar mastui arba skirtingų rūšių investicijų pelningumui, atlikimui ir tokių tyrimų rezultatų platinimui. 8. Kaip išdėstyta ataskaitoje, nustatant kainą ir draudimo sąlygas draudimo produkto sąnaudos nėra žinomos. Rizikos apskaičiavimas yra pagrindinė problema nustatant visų draudimo produktų kainas ir tuo draudimo sektorius skiriasi nuo kitų sektorių, įskaitant bankininkystės sektorių. Dėl to siekiant techniškai nustatyti rizikos kainą itin svarbu galėti pasinaudoti praeities statistiniais duomenimis. Todėl Komisija mano, kad bendradarbiavimas šioje srityje yra būdingas draudimo sektoriui ir būtinas draudžiamos rizikos kainai nustatyti. 9. Komisija taip pat mano, kad yra svarbių priežasčių bendrosios išimties reglamentu ginti ir paprastinti bendradarbiavimą šioje srityje ir kad tikslinga atnaujinti šios rūšies susitarimų BIR siekiant išvengti bet kokio konkurenciją skatinančio bendradarbiavimo sumažėjimo. 10. Vis dėlto atnaujindama išimtį Komisija atliko tokius pagrindinius pakeitimus: i) sąvoka „bendri apskaičiavimai“ pakeista sąvoka „bendri duomenų rinkiniai“ (kuriuose taip pat gali būti tam tikrų apskaičiavimų); ii) išaiškinta, kad keitimasis duomenimis leidžiamas tik kai tai yra būtina; iii) galimybė susipažinti su bendrais duomenimis taip pat suteikta vartotojų organizacijoms ir klientų organizacijoms (jas skiriant nuo privačių asmenų), nustatant išimtį, susijusią su visuomenės saugumo sumetimais. 3.2 Bendras tam tikrų rūšių rizikos draudimas (bendro draudimo ir (arba) perdraudimo grupės) 11. Ankstesniame BIR buvo numatyta išimtis[6] bendro draudimo ir perdraudimo įmonių grupių steigimui ir veikimui, siekiant bendrai apdrausti naujų rūšių riziką, ir bendro draudimo ir perdraudimo grupių steigimui ir veikimui, siekiant apdrausti nenaujų rūšių riziką, atsižvelgiant į tam tikras sąlygas, konkrečiai į užimamos rinkos dalies ribas. 12. Atlikusi peržiūrą Komisija mano, kad tam tikrų rūšių rizikos (branduolinės, su terorizmu ar aplinka susijusios rizikos) atvejais, kai atskiros draudimo bendrovės nėra linkusios arba negali savarankiškai apdrausti visos rizikos, rizikos pasidalijimas yra itin svarbus siekiant užtikrinti, kad būtų apdrausta visa tokių rūšių rizika. Dėl šios priežasties draudimo sektorius skiriasi nuo kitų sektorių – jame kyla didelis poreikis bendradarbiauti[7]. Todėl naujuoju BIR tam tikromis sąlygomis taip pat suteikiamos išimtys bendro draudimo ir (arba) perdraudimo grupėms. 13. Atnaujindama išimtį Komisija atliko tokius pagrindinius pakeitimus: i) pakeistas rinkos dalies apskaičiavimo metodas, siekiant jį suderinti su kitomis bendromis ir konkrečiam sektoriui taikomomis konkurencijos taisyklėmis, kad būtų atsižvelgiama ne tik į bendro draudimo ir (arba) perdraudimo grupės viduje dalyvaujančių įmonių uždirbtas bendrąsias pajamas iš įmokų, bet ir pajamas už bendro draudimo ir (arba) perdraudimo grupės ribų, ii) pataisyta ir išplėsta naujos rizikos apibrėžtis. 14. Savęs vertinimo klausimu svarbu pažymėti, kad yra trys bendro draudimo ir (arba) perdraudimo grupių rūšys ir reikia nustatyti, kuriai iš jų konkreti grupė priklauso. Šių grupių rūšys: i) grupės, kurioms BIR nėra reikalingas kaip saugumo garantas (angl. safe harbour ), nes dėl jų veiklos konkurencija nėra ribojama, jeigu priklausymas grupei būtinas, kad grupės nariai galėtų užtikrinti tokios rūšies draudimą, kokio negalėtų pasiūlyti atskirai; ii) grupės, kurioms taikomos Sutarties 101 straipsnio 1 dalies nuostatos, ir kurios neatitinka naujojo BIR sąlygų, tačiau joms gali būti suteikta individuali išimtis pagal Sutarties 101 straipsnio 3 dalį; iii) grupės, kurioms taikomos Sutarties 101 straipsnio 1 dalies nuostatos, tačiau kurios atitinka BIR sąlygas. 15. ii) ir iii) grupių rūšių atveju būtina tiksliai apibrėžti atitinkamą produkto ir geografinę rinką, nes rinkos apibrėžtis yra būtina siekiant įvertinti, ar neviršijamos rinkos dalies ribos[8]. Nustatydamos atitinkamą rinką, kurioje jos veikia, bendro draudimo ir (arba) perdraudimo grupės gali remtis Komisijos pranešimu dėl atitinkamos rinkos apibrėžimo Komisijos pranešimas dėl atitinkamos rinkos apibrėžimo Bendrijos konkurencijos teisės tikslams[9] ir susijusiais Komisijos sprendimais ir patvirtinimo raštais, skirtais draudimo sektoriui. 16. Vis dėlto atlikus peržiūrą pastebėta, kad daugelis draudikų neteisingai remiasi BIR numatyta grupėms taikoma išimtimi kaip bendra išimtimi, neatlikę nuodugnaus teisinio įvertinimo, ar grupė atitinka BIR reikalavimus[10]. 17. Taip pat reikėtų prisiminti, kad BIR niekada neapėmė ad-hoc bendro draudimo ir (arba) perdraudimo susitarimų draudimo įmokų rinkoje[11] ir jie nepatenka į naujojo BIR taikymo sritį. Komisijos 2007 m. rugsėjo 25 d. galutinėje draudimo sektoriaus tyrimo ataskaitoje[12] nurodyta, kad (bendro draudimo ir (arba) perdraudimo draudimo įmonių pagal ad-hoc bendro draudimo ir (arba) perdraudimo susitarimus) draudimo įmokų suderinimo praktikai gali būti taikoma Sutarties 101 straipsnio 1 dalis, tačiau jai taip pat gali būti taikoma Sutarties 101 straipsnio 3 dalies išimtis. 18. Komisija, Europos konkurencijos tinkle bendradarbiaudama su nacionalinėmis konkurencijos institucijomis, ketina atidžiai stebėti bendro draudimo ir (arba) perdraudimo grupių veikimą, siekdama užtikrinti, kad nebūtų aklai taikomas BIR ar Sutarties 101 straipsnio 3 dalis. Nustačius, kad grupės nesilaiko Sutarties 101 straipsnio 1 dalies ir (arba) BIR bus vykdoma nuodugnesnė kontrolė ir keliamos įgyvendinimo užtikrinimo bylos. 4. NEATNAUJINTOS IŠIMTYS 19. Remiantis ataskaitoje bei darbiniame dokumente ir naujojo BIR poveikio įvertinime pateiktu Komisijos tyrimu dvi iš keturių ankstesniojo BIR išimčių, t. y. dėl susitarimų dėl tipinių draudimo sutarties sąlygų ir saugos priemonių naujajame BIR nebuvo atnaujintos. Taip daugiausia yra dėl to, kad jos nėra būdingos vien tik draudimo sektoriui ir todėl jas įtraukus į tokią išskirtinę teisinę priemonę gali būti nepateisinamo kitų sektorių, kuriems BIR netaikomas, diskriminavimo. Be to, nors šios dvi bendradarbiavimo formos gali duoti tam tikros naudos vartotojams, peržiūra parodė, kad dėl jų taip pat gali kilti tam tikrų konkurencijos problemų. Todėl tikslingiau jų atžvilgiu nustatyti savęs vertinimo reikalavimą. 20. Nors BIR neatnaujinus šių dviejų bendradarbiavimo formų atžvilgiu teisinis tikrumas neišvengiamai šiek tiek sumažės, reikėtų pažymėti, kad draudimo sektoriuje teisinis tikrumas bus tokio paties lygmens, kaip ir kituose sektoriuose, kuriems BIR netaikomas ir tai yra bendroji taisyklė. Be to, kaip išdėstyta toliau, Komisija abiejų šių formų bendradarbiavimą ketina nagrinėti horizontalaus bendradarbiavimo rekomendacijose. 4.1 Tipinės draudimo liudijimo sąlygos 21. Ankstesniajame BIR taikyta išimtis neįpareigojančių tipinių draudimo liudijimo sąlygų (toliau – TDLS) bendram nustatymui ir platinimui tiesioginio draudimo atveju[13]. 22. Remdamasi peržiūros metu surinktais duomenimis Komisija nemano, kad reikalingas konkrečiam sektoriui skirtas BIR, nes bendradarbiavimas TDLS klausimu nėra būdingas vien tik draudimo sektoriui, bet paplitęs ir daugelyje kitų sektorių, kaip antai bankų sektoriuje, kuriems BIR netaikomas. Kadangi TDLS nėra būdingos tik draudimo sektoriui, tikslinga gaires dėl TDLS parengti visam sektoriui horizontalios priemonės pavidalu. 23. Komisija mano, kad daugeliu atvejų TDLS gali daryti palankų poveikį konkurencijai ir vartotojams. Pavyzdžiui, TDLS leidžia palyginti įvairių draudikų siūlomas draudimo sąlygas, sudarant sąlygas vartotojams lengviau patikrinti garantijų apimtį ir lengviau keisti draudikus ir draudimo produktus. Vis dėlto nors ir reikia vartotojams sudaryti sąlygas palyginti draudimo produktus, per didelis standartizavimas gali būti vartotojams žalingas ir gali mažinti ne kainomis grindžiamą konkurenciją. Be to, atsižvelgiant į tai, kad kai kurios TDLS gali būti nesubalansuotos, tikslingiau, kad įmonės pačios vykdytų vertinimus remdamosi Sutarties 101 straipsnio 3 dalies nuostatomis, jei Sutarties 101 straipsnio 1 dalis taikoma, siekiant įrodyti, kad dėl bendradarbiavimo, kurį jos vykdo, didėja našumas ir kad pakankama padidėjusio našumo dalis tenka vartotojams[14]. 24. Atitinkamai Komisija ketina išplėsti horizontalaus bendradarbiavimo rekomendacijas, kad TDLS nustatytų visiems sektoriams. Šiuo metu jos peržiūrimos ir planuojama pirmąjį 2010 m. pusmetį paskelbti pataisytas horizontalaus bendradarbiavimo rekomendacijas, dėl kurių būtų konsultuojamasi su suinteresuotosiomis šalimis. 4.2 Saugos priemonės 25. Ankstesniuoju BIR taikytos išimtys i) techninėms specifikacijoms, taisyklėms ar praktikos nuostatoms, susijusioms su saugos priemonėmis, ir procedūroms, skirtoms jų vertinimui ir atitikčiai tiems standartams patvirtinti, ir ii) techninėms specifikacijoms, taisyklėms ar praktikos nuostatoms, susijusioms su saugos priemonių diegimu ir priežiūra, ir procedūroms, skirtoms saugos priemones diegiančių ar prižiūrinčių įmonių atitikčiai šioms specifikacijoms, taisyklėms ar praktikos nuostatoms įvertinti ir patvirtinti. 26. Vis dėlto Komisija mano, kad techninių standartų nustatymas patenka į bendrą standartų nustatymo sritį, kuri nėra išskirtinai būdinga tik draudimo sektoriui. Kadangi šių rūšių susitarimai nėra būdingi tik draudimo sektoriui, tikslinga gaires nustatyti visam sektoriui horizontalios priemonės pavidalu. Taip jau yra, nes esamame horizontalaus bendradarbiavimo rekomendacijų 6 punkte teikiamos rekomendacijos dėl techninių standartų atitikties Sutarties 101 straipsniui. Be to, šiuo metu horizontalaus bendradarbiavimo rekomendacijos peržiūrimos ir planuojama pirmąjį 2010 m. pusmetį paskelbti pataisytų horizontalaus bendradarbiavimo rekomendacijų projektą siekiant dėl jų pasikonsultuoti su suinteresuotosiomis šalimis. 27. Be to, šiems susitarimams buvo taikomas BIR, kadangi nebuvo derinimo Sąjungos lygmeniu. Komisijos peržiūra parodė, kad BIR taikymo sritis sumažėjusi, nes toks derinimas dabar yra paplitęs. Ribotos apimties srityje, kurioje Sąjungos lygmens derinimo dar nėra, dėl išsamių nacionalinių taisyklių atsiranda vidaus rinkos susiskaldymas, mažėja saugos priemonių gamintojų valstybėse narėse konkurencija ir mažėja vartotojų pasirinkimas, nes vartotojai negali gauti draudimo, jei jų saugos priemonės neatitinka draudikų bendrai nustatytų techninių standartų. 28. Todėl Komisija neatnaujino BIR šių kategorijų susitarimams. 5. IŠVADOS 29. Siekiant išvengti aklo BIR taikymo įmonės turės nuodugniai įvertinti bendradarbiavimą bendrų duomenų rinkinių, lentelių ir tyrimų bei bendro draudimo ir (arba) perdraudimo grupių srityje remdamosi BIR nustatytomis sąlygomis. 30. Kiek tai susiję su savęs vertinimu pagal Sutarties 101 straipsnio 3 dalį, susijusį su bendradarbiavimu TDLC ir saugos priemonių srityje, įmonėms taikomos dvi teisinės priemonės – horizontalaus bendradarbiavimo rekomendacijos (kurios šiuo metu peržiūrimos) ir 81 straipsnio 3 dalies taikymo gairės[15]. [1] OL L 53, 2003 2 28, p. 8. * Nuo 2009 m. gruodžio 1 d. EB sutarties 81 straipsnis tapo Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 101 straipsniu. Šie straipsniai yra iš esmės tapatūs. Prireikus šiame reglamente daromos nuorodos į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 101 straipsnį turi būti suprantamos kaip nuorodos į EB sutarties 81 straipsnį. [2] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:52009DC0138:EN:NOT. [3] http://ec.europa.eu/competition/sectors/financial_services/insurance_ber_working_document.pdf. [4] Žr. 2001 m. sausio 6 d. Komisijos pranešimo „Rekomendacijos dėl EB steigimo sutarties 81 straipsnio taikymo horizontalaus bendradarbiavimo susitarimams“ 7 pastraipą (OL C 3, 2001 1 6, p. 2). [5] Dabartinės horizontalaus bendradarbiavimo rekomendacijos yra peržiūrimos. [6] Trejus metus nuo pirmo grupės įsteigimo datos, neatsižvelgiant į grupės rinkos dalį. [7] Alternatyvus metodas apdrausti riziką bendrai draudžiant ir (arba) perdraudžiant yra sudaryti ad-hoc bendro draudimo ir (arba) perdraudimo susitarimus draudimo įmokų rinkoje. Šis metodas gali būti mažiau ribojantis ir priklausyti nuo kiekvieno konkretaus atvejo analizės. [8] Taip pat išreikšta abejonių dėl naujų rūšių rizikos apibrėžties. [9] OL C 372, 1997 12 9, p. 5. [10] Ypač tai susiję su rinkos dalies ribomis. Be to, būtina, kad bet kokios grupės, draudžiančios nuo naujos rizikos ir tvirtinančios, kad patenka į BIR taikymo sritį, užtikrintų, kad joms iš tiesų būtų taikoma tiksli naujojo BIR 1 straipsnyje pateikiamos naujos rizikos apibrėžtis, kaip minėta ataskaitoje ir darbo dokumente. [11] Pagal kuriuos tam tikrą rizikos dalį draudžia pagrindinis draudikas, o likusią rizikos dalį draudžia kiti draudikai, kurie raginami padengti tą dalį. [12] COM(2007) 556 galutinis, Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui bei Regionų komitetui „Verslo draudimo sektoriaus tyrimas pagal Reglamento (EB) Nr. 1/2003 17 straipsnį (galutinė ataskaita)“. [13] Reglamento (EB) Nr. 358/2003 6 straipsnio 1 dalies a–k punktai. [14] Kai kurios ankstesniojo BIR (Reglamentas (EB) Nr. 358/2003) 6 straipsnio 1 dalies nuostatos, ypač tos, kurios turi poveikį kainoms ir produktų inovacijoms, būtų aktualios susitarimų savęs vertinimui pagal 101 straipsnio nuostatas. Pavyzdžiui, ypač aktualios yra sąlygos, kuriose i) kaip nors nurodoma, koks turi būti komercinių įmokų dydis; ii) kuriose nurodoma draudimo suma arba dalis, kurią draudėjas turi sumokėti pats; arba iii) kuriomis įvedama plati draudimo apsauga, įskaitant nuo rizikos, kurių vienu metu nepatiria daug draudėjų; iv) kuriomis reikalaujama, kad draudėjas pas tą patį draudiką apsidraustų nuo kitos rizikos. [15] OL C 101, 2004 4 27, p. 97.