Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl Europos Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo ir mokymo agentūros (Europolo) ir sprendimų 2009/371/TVR ir 2005/681/TVR panaikinimo /* COM/2013/0173 final - 2013/0091 (COD) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS Europos policijos biuras (Europolas) pradėjo veikti kaip tarpvyriausybinė įstaiga, kurios veikla buvo reglamentuojama pagal 1999 m. įsigaliojusią valstybių narių pasirašytą Konvenciją. Pagal 2009 m. priimtą Tarybos sprendimą Europolas tapo iš ES biudžeto finansuojama ES agentūra. Europolo uždavinys – remti nacionalinių teisėsaugos tarnybų veiklą ir jų bendradarbiavimą sunkių nusikaltimų ir terorizmo prevencijos bei kovos su jais srityse. Europolas padeda valstybių narių teisėsaugos institucijoms keistis informacija ir atlieka kriminalinę analizę, kad padėtų nacionalinėms policijos pajėgoms vykdyti tarpvalstybinius tyrimus. Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 88 straipsnyje nustatyta, kad Europolo veikla reglamentuojama pagal reglamentą, priimtą taikant įprastą teisėkūros procedūrą. Be to, reikalaujama, kad teisės aktų leidėjai nustatytų Europolo veiklos priežiūros procedūras, kurias vykdytų Europos Parlamentas kartu su nacionaliniais parlamentais. Europos policijos koledžas (CEPOL) – 2005 m. įsteigta ES agentūra, atsakinga už teisėsaugos pareigūnų mokymo veiklą. Ji siekia palengvinti nacionalinių policijos pajėgų bendradarbiavimą rengiant Europos lygmens mokymus. Ji taip pat rengia bendras temines mokymo programas, skleidžia informaciją apie aktualius mokslinius tyrimus ir gerąją patirtį, koordinuoja vyresniųjų policijos pareigūnų ir dėstytojų mainų programą ir gali kaip partnerė prisidėti prie konkretiems projektams skiriamo ES finansavimo. Europos Vadovų Taryba dokumente „Stokholmo programa – Atvira ir saugi Europa piliečių labui ir saugumui“[1] ragino toliau plėtoti Europolą, kad jis taptų „keitimosi informacija tarp valstybių narių teisėsaugos institucijų centru, paslaugų teikėju ir teisėsaugos tarnyboms skirta platforma“, ir sukurti nacionalinio ir ES lygmens teisėsaugos pareigūnams skirtas Europos mokymo ir mainų programas, kurių europinį matmenį užtikrintų CEPOL. Komunikate „ES vidaus saugumo strategijos įgyvendinimas. Penki žingsniai kuriant saugesnę Europą“[2] Komisija nustatė pagrindines problemas, principus ir gaires, susijusias su saugumo klausimais ES, ir pasiūlė tam tikrus veiksmus, kuriuose dalyvautų Europolas ir CEPOL ir kuriais būtų siekiama pašalinti pavojų, kurį saugumui kelia sunkūs nusikaltimai ir terorizmas. Per pastarąjį dešimtmetį ES ne tik augo sunkių ir organizuotų nusikaltimų skaičius, bet ir atsirado daug naujų nusikalstamumo modelių[3]. Europolo 2013 m. ES sunkių formų ir organizuoto nusikalstamumo grėsmių įvertinime (2013 m. SOCTA) nustatyta, kad „sunkūs ir organizuoti nusikaltimai yra vis dinamiškesnis ir sudėtingesnis reiškinys ir tebelieka reikšminga ES saugumo ir gerovės grėsme“[4]. Tyrime taip pat pažymima, kad „globalizacijos poveikis visuomenei ir verslui sudarė palankias sąlygas atsirasti įvairių naujų formų nusikalstamai veiklai, o nusikaltėlių tinklai naudojasi teisės aktų spragomis, internetu ir dėl ekonomikos krizės susidariusiomis sąlygomis, kad gautų neteisėtą pelną beveik nerizikuodami“[5]. Organizuojant ir vykdant nusikalstamą veiklą vis dažniau naudojamasi internetu – jis tampa komunikacine priemone, prekyviete, verbavimo vieta ir finansinių paslaugų teikimo vieta. Be to, internetas suteikia galimybių atsirasti naujų formų elektroniniams nusikaltimams, su kredito kortelėmis susijusiam sukčiavimui bei vaikų pornografijos platinimui[6]. Todėl sunkūs nusikaltimai padaro vis didesnės žalos jų aukoms, turi itin sunkių padarinių ekonomikai ir mažina saugumo jausmą, be kurio žmonės negali veiksmingai naudotis savo laisve ir asmens teisėmis. Tokie nusikaltimai kaip prekyba žmonėmis[7], narkotikais[8] ir ginklais[9], finansiniai nusikaltimai kaip antai korupcija[10], sukčiavimas[11] ir pinigų plovimas[12], elektroniniai nusikaltimai[13] ne tik kelia grėsmę europiečių asmeniniam ir ekonominiam saugumui, bet ir generuoja didžiulį neteisėtą pelną, dėl kurio dar labiau išauga nusikaltėlių tinklų galia, o valdžios institucijos praranda taip reikalingas pajamas. Terorizmas tebelieka viena didžiausių grėsmių ES saugumui – Europos visuomenė vis dar nukenčia nuo teroristinių išpuolių[14]. Nusikaltimai – vienas iš penkių didžiausią nerimą europiečiams keliančių dalykų[15]. Atsakydami į klausimą, kurioms problemoms ES institucijos turėtų skirti daugiausia dėmesio, respondentai neretai minėjo kovą su nusikalstamumu – šis atsakymas buvo ketvirtas pagal dažnumą[16]. Neseniai atliktame tyrime dauguma ES interneto naudotojų išreiškė susirūpinimą kibernetiniu saugumu ir elektroniniais nusikaltimais[17]. Todėl ES agentūros turi veiksmingai ir našiai remti teisėsaugos bendradarbiavimą, dalijimąsi informacija ir mokymą. 2012 m. liepos mėn. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos priimtame bendrame požiūryje dėl ES decentralizuotų agentūrų[18] nustatyti ir tokių agentūrų kaip Europolas ir CEPOL valdymo principai. Dokumente pažymima, kad „galimybė sujungti agentūras turėtų būti svarstoma tais atvejais, kai jų atitinkamos užduotys dubliuojasi, kai galima numatyti sinergijas arba kai agentūrų veikla būtų veiksmingesnė, jei jos būtų integruotos į didesnę struktūrą“. Sujungus Europolo ir CEPOL agentūras į vieną agentūrą, kuri įsikurtų dabartinėje Europolo būstinėje Hagoje, būtų sukurta didelė sinergija ir užtikrintas didesnis veiksmingumas. Susiejus Europolo praktinę patirtį policijos bendradarbiavimo srityje ir CEPOL kompetenciją mokymo ir švietimo srityje būtų sustiprintos šių dviejų sričių sąsajos ir sukurta sinergija. Vienoje agentūroje dirbantiems operatyviniams darbuotojams ir mokymo specialistams būtų lengviau nustatyti mokymo reikmes, taigi ES mokymas taptų aktualesnis ir tikslingesnis. Tai būtų naudinga visai ES policijos bendradarbiavimo veiklai. Taip pat būtų išvengta dviejose agentūrose vykdomos pagalbinės veiklos dubliavimo, o sutaupytas lėšas būtų galima skirti investicijoms į svarbiausią operatyvinę ir mokymo veiklą. Tai itin svarbu dabartinėmis ekonominėmis aplinkybėmis, kai tiek valstybėms narėms, tiek ES trūksta išteklių ir kai gali nepakakti lėšų ES teisėsaugos srities mokymui stiprinti. Siūlomu reglamentu sukuriamas teisinis pagrindas naujam Europolui, kuris pakeistų Europolą, įsteigtą 2009 m. balandžio 6 d. Tarybos sprendimu 2009/371/TVR dėl Europos policijos biuro (Europolo) įsteigimo, ir Europos policijos koledžą, įsteigtą Tarybos sprendimu 2005/681/TVR, įsteigiančiu Europos policijos koledžą (CEPOL). Pasiūlymas atitinka Lisabonos sutarties reikalavimus, Stokholmo programos nuostatas, komunikate „ES vidaus saugumo strategijos įgyvendinimas“ išdėstytus prioritetus ir bendrą požiūrį dėl ES decentralizuotų agentūrų. 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI 2010–2011 m. Komisija ir Europos Parlamento, Europos Sąjungos Tarybos, Europolo valdybos, CEPOL valdybos ir nacionalinių parlamentų atstovai diskutavo pasirengimo reformuoti Europolą ir CEPOL bei ES teisėsaugos pareigūnų mokymo klausimais. Vadovaudamasi geresnio reglamentavimo politika, Komisija atliko du Europolo ir CEPOL veiklos plėtotės politikos galimybių poveikio vertinimus[19]. Europolo poveikio vertinimas buvo grindžiamas dviem politiniais siekiais – padidinti valstybių narių Europolui teikiamos informacijos apimtį ir sukurti tokią duomenų tvarkymo aplinką, kurioje Europolas galėtų padėti valstybėms narėms užkirsti kelią sunkiems nusikaltimams ir terorizmui ir kovoti su jais. Kalbant apie pirmąjį siekį, vertintos dvi politikos galimybės: i) išaiškinti teisinę valstybių narių prievolę teikti duomenis Europolui, teikti paskatas ir sukurti atskirų valstybių narių veiklos vertinimo ataskaitų teikimo mechanizmą, ii) suteikti Europolui prieigą prie atitinkamų nacionalinių teisėsaugos duomenų bazių su galimybe atlikti atitikties paiešką. Kalbant apie politinį siekį sukurti palankią duomenų tvarkymo aplinką, taip pat vertintos dvi politikos galimybės: i) sujungti dvi dabartines analizei skirtas darbo bylas į vieną ir ii) sukurti naują duomenų apdorojimo aplinką, kurioje būtų užtikrintos procedūrinės apsaugos priemonės, kad būtų galima įgyvendinti duomenų apsaugos principus itin daug dėmesio skiriant privatumo apsaugai. CEPOL poveikio vertinimas buvo grindžiamas dviem politiniais siekiais: i) užtikrinti kokybiškesnį, integralesnį ir nuoseklesnį kuo įvairesnėse srityse dirbančių teisėsaugos pareigūnų mokymą tarpvalstybinio nusikalstamumo klausimais, ii) sukurti struktūrą, kuri padėtų siekti tikslų vadovaujantis bendru požiūriu į ES decentralizuotas agentūras. Atsižvelgdama į rengiamą Europos teisėsaugos pareigūnų mokymo sistemą, kuriai įgyvendinti prireiks papildomų lėšų, Komisija išnagrinėjo įvairias galimybes, įskaitant CEPOL kaip atskiros agentūros stiprinimą ir racionalizavimą bei visišką ar dalinį CEPOL ir Europolo sujungimą ir naujos Europolo agentūros sukūrimą. Vadovaujantis Komisijos nustatyta metodologija, kiekviena iš galimybių dalyvaujant tarnybų iniciatyvinei grupei vertinta pagal tokius kriterijus kaip poveikis saugumui, kaina (įskaitant ES institucijų biudžeto išlaidas) ir poveikis pagrindinėms teisėms. Išnagrinėjus bendrą poveikį išrinkta tinkamiausia politikos galimybė, kuri įtraukta į šį pasiūlymą. Vertinimas parodė, kad įgyvendinus šią galimybę padidės Europolo, kaip visapusišką paramą Europos Sąjungos teisėsaugos pareigūnams teikiančios agentūros, veiksmingumas. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI Pasiūlymo teisinis pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 88 straipsnis ir 87 straipsnio 2 dalies b punktas. Pasiūlymo dėl įstatymo galią turinčio akto tikslas ir turinys Pasiūlymu siekiama: · suderinti Europolo veiklą su Lisabonos sutarties reikalavimais reglamentu nustatant teisinį Europolo veiklos pagrindą ir įdiegiant Europolo veiklos kontrolės mechanizmą, kurį taikytų Europos Parlamentas kartu su nacionaliniais parlamentais. Taip būtų padidintas Europolo demokratinis teisėtumas bei atskaitomybė Europos piliečiams; · pasiekti Stokholmo programos tikslus naudojantis Europolu kaip „keitimosi informacija tarp valstybių narių teisėsaugos institucijų centru, paslaugų teikėju ir teisėsaugos tarnyboms skirta platforma“ ir parengiant teisėsaugos pareigūnams skirtas Europos mokymo ir mainų programas nacionaliniu ir ES lygmeniu; · suteikti Europolui naujų įgaliojimų, kad jis galėtų teikti visapusiškesnę paramą valstybių narių teisėsaugos institucijoms. Tai reiškia, kad Europolas turėtų perimti dabartines CEPOL funkcijas teisėsaugos pareigūnų mokymo srityje ir sukurti Europos teisėsaugos pareigūnų mokymo sistemą. Be to, Europolui gali tekti plėtoti specializuotų ES kovos su tam tikrais nusikaltimais, patenkančiais į Europolo kompetencijos sritį, centrų, visų pirma Europos kovos su elektroniniu nusikalstamumu centro, veiklą; · nustatyti griežtą Europolo duomenų apsaugos tvarką, visų pirma siekiant užtikrinti, kad Europolo duomenų apsaugos pareigūnas būtų visiškai nepriklausomas, galėtų veiksmingai dirbti ir turėtų pakankamus intervencijos įgaliojimus; · pagerinti Europolo valdymą didinant veiksmingumą ir derinant tą valdymą su bendro požiūrio dėl ES decentralizuotų agentūrų principais. Pasiūlymu šių tikslų siekiama toliau aprašytais būdais. 1. Europolo veiklos derinimas su Lisabonos sutarties reikalavimais ir padidinti atskaitomybę Reglamentu užtikrinama, kad Europolo veiklą prižiūrėtų demokratiškai išrinkti ES piliečių atstovai. Siūlomos taisyklės grindžiamos 2010 m. Komisijos komunikatu dėl Europos Parlamento kartu su nacionaliniais parlamentais atliekamos Europolo veiklos priežiūros procedūrų[20]. Europos Parlamentas ir nacionaliniai parlamentai: · informuojami kasmet teikiant veiklos ataskaitas ir galutines finansines ataskaitas; · gauna grėsmių įvertinimo informaciją, strateginę analizę ir bendros padėties vertinimo ataskaitas, susijusias su Europolo tikslais, taip pat Europolo užsakymu atliktų tyrimų ir vertinimų rezultatus bei su trečiųjų šalių institucijomis suderintą darbo tvarką, kuria vadovaujantis įgyvendinami Europos Sąjungos su ta trečiąja šalimi sudaryti tarptautiniai susitarimai; · gauna informaciją apie priimtas daugiametes ir metines darbo programas; · gauna ataskaitas apie visų valstybių narių Europolui pateiktos informacijos kiekį ir kokybę ir apie nacionalinių padalinių veiklą; · laikydamiesi diskretiškumo ir konfidencialumo įsipareigojimų aptaria su vykdomuoju direktoriumi ir Europolo valdybos pirmininku su šia agentūra susijusius klausimus. Be to, Europos Parlamentas: · atlieka savo, kaip biudžeto valdymo institucijos, funkcijas, visų pirma gauna išlaidų sąmatą ir atitinkamų finansinių metų biudžeto ir finansų valdymo ataskaitą bei gali paprašyti pateikti informacijos, reikalingos biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūrai užbaigti ir patvirtina vykdomajam direktoriui, kad biudžetas įvykdytas; · dalyvauja konsultacijose dėl Europolo daugiametės darbo programos; · gauna informaciją apie Europolo metinę darbo programą; · gali pakviesti valdybos atrinktą kandidatą į Europolo vykdomojo direktoriaus arba vykdomojo direktoriaus pavaduotojo pareigas į kompetentingo Parlamento komiteto posėdį; · gali pakviesti vykdomąjį direktorių atsakyti į klausimus apie vykdomą veiklą. Kad Europos Parlamentas galėtų naudotis priežiūros teise ir kad drauge būtų užtikrintas operatyvinės informacijos konfidencialumas, Europolas ir Europos Parlamentas turi susitarti dėl darbo tvarkos, taikomos prieigai prie Europos Sąjungos įslaptintos informacijos ir neskelbtinos neįslaptintos informacijos, kurią tvarko pats Europolas arba kuri tvarkoma per jį. 2. Europolas kaip valstybių narių teisėsaugos institucijų keitimosi informacija centras Kad pagerėtų Europolo žvalgybinė veikla ir jis galėtų labiau remti valstybes nares ir geriau informuoti ES politikus, pasiūlyme, be kita ko, siūloma padidinti valstybių narių Europolui teikiamos informacijos apimtį. To būtų siekiama sugriežtinus valstybių narių prievolę teikti Europolui reikiamus duomenis. Viena iš siūlomų paskatų – didesnės teisėsaugos tarnybų galimybės gauti finansinę paramą tarpvalstybiniams tyrimams ne tik euro padirbinėjimo, bet ir kitose srityse. Be to, nustatomas ataskaitų teikimo mechanizmas, padėsiantis stebėti valstybių narių indėlį teikiant duomenis Europolui. Kad Europolas galėtų geriau susieti jau turimus duomenis ir juos analizuoti, buvo iš esmės pakeista jo duomenų apdorojimo struktūra. Joje nebebus iš anksto nustatytų duomenų bazių ar sistemų – bus taikomas nustatytosios privatumo apsaugos (angl. privacy by design) principas, o Europolo duomenų apsaugos pareigūno ir Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno atžvilgiu užtikrinamas visiškas duomenų skaidrumas. Aukštų duomenų apsaugos ir saugumo standartų siekiama procedūrinėmis apsaugos priemonėmis, taikomomis tam tikro tipo informacijai. Reglamente detaliai išdėstomi duomenų tvarkymo veiklos (kryžminės patikros, strateginės ir bendro pobūdžio analizės, tam tikrais atvejais – operatyvinės analizės) tikslai, informacijos šaltiniai ir subjektai, kuriems gali būti suteikta prieiga prie duomenų. Jame taip pat pateikiamas asmens duomenų kategorijų ir duomenų subjektų, kurių duomenys gali būti renkami konkrečiai informacijos tvarkymo veiklai, kategorijų sąrašas. Tai leistų Europolui pritaikyti dabartinę IT struktūrą prie būsimų uždavinių ir ES teisėsaugos institucijų reikmių. Naujoji struktūra padėtų Europolui susieti ir analizuoti reikiamus duomenis, sparčiau nustatyti tendencijas ir nusikalstamumo modelius, be to, nebereikėtų saugoti duomenų keliose vietose. Drauge būtų užtikrinti aukšti duomenų apsaugos standartai. Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas stebės, kaip laikomasi šių standartų. Taip Europolo analitikai galėtų susidaryti aiškesnį vaizdą apie sunkius nusikaltimus ir terorizmą ES. Jie galėtų sparčiau nustatyti visų sričių nusikalstamumo tendencijas ir modelius ir rengti išsamesnes ir aktualesnes žvalgybos ataskaitas ir taip paremti valstybių narių teisėsaugos institucijas. 3. Nauja atsakomybė – mokyti ir kurti naujus ES kovos su tam tikrais nusikaltimais centrus Kad būtų užtikrinta ES paramos policijai sinergija ir visapusiškai įgyvendinama drauge su šiuo reglamentu siūloma ES teisėsaugos pareigūnų mokymo sistema[21], Europolas perims CEPOL funkcijas ir toliau jas plėtos . Stipresnės mokymo ir operatyvinės veiklos sąsajos užtikrins, kad teisėsaugos pareigūnų mokymas būtų tikslingesnis ir aktualesnis. Naujasis Europolo padalinys Europolo akademija strateginiu lygmeniu atsakys ne tik už vyresniųjų policijos pareigūnų (kaip nustatyta dabartiniame Sprendime dėl CEPOL), bet ir už visų kitų teisėsaugos pareigūnų mokymo rėmimo, plėtotės, įgyvendinimo ir koordinavimo veiklą. Šia veikla bus siekiama didinti informuotumą ir žinias apie tarptautines ir Sąjungos priemones, skatinti tarpvalstybinį bendradarbiavimą, plėtoti konkrečias nusikalstamos veiklos ir policijos veiklos temines sritis bei rengti ES civilinių policijos misijų trečiosiose šalyse dalyvius. Naujasis padalinys bus atsakingas už švietimo priemonių, kurių poreikis nustatomas reguliariai vertinant mokymo reikmes, rengimą ir vertinimą. Jis prisidės prie mokslinių tyrimų ir prireikus užmegs partnerystės ryšius su Sąjungos įstaigomis ir privačiomis mokslo institucijomis. Europolo valdybos sudėtis, funkcijos ir darbo tvarka atitinka naują atsakomybę už teisėsaugos pareigūnų mokymą ir bendro požiūrio dėl ES decentralizuotų agentūrų geriausią patirtį. Valdybai patars Mokslinis mokymo komitetas – taip bus užtikrinama ir palaikoma Europolo mokymo veiklos mokslinė kokybė. Kad ES galėtų geriau kovoti su specifiniais nusikaltimais, kuriems įveikti reikia bendrų pastangų, Europolui bus suteikta galimybė plėtoti ES kovos su tam tikrais nusikaltimais centrus, kaip antai Europos kovos su elektroniniu nusikalstamumu centrą. Tokie ES centrai, įvairiais metodais kovojantys su konkrečios formos nusikaltimais, sustiprintų valstybių narių veiksmus. Pavyzdžiui, jie galėtų būti informaciniai centrai, telkti žinias, reikalingas valstybių narių pajėgumams didinti, remti valstybių narių tyrimus ir atstovauti visiems Europos tyrėjams, dirbantiems atitinkamoje teisėsaugos srityje . 4. Griežta Europolo duomenų apsaugos tvarka Pasiūlymu griežtinama Europolo veiklai taikoma duomenų apsaugos tvarka. Visų pirma imamasi toliau nurodytų priemonių. · Dabartinė Europolo duomenų apsaugos tvarka toliau griežtinama remiantis principais, kuriais grindžiamas Reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo[22]. Prie Sutarties pridedamoje 21-oje deklaracijoje pripažįstamas asmens duomenų tvarkymo teisėsaugos srityje specifiškumas, tačiau iki šiol Europolo duomenų apsaugos taisyklės buvo derinamos su kitomis duomenų apsaugos priemonėmis, taikomomis policijos ir teismų bendradarbiavimo srityje. Tai visų pirma Europos Tarybos Konvencija Nr. 108[23] ir Rekomendacija Nr. R(87)15[24] bei Tarybos pamatinis sprendimas 2008/977/TVR dėl asmens duomenų, tvarkomų vykdant policijos ir teisminį bendradarbiavimą baudžiamosiose bylose, apsaugos[25]. Taip bus užtikrinama aukšto lygio asmenų apsauga tvarkant jų asmens duomenis, deramai atsižvelgiant į teisėsaugos srities specifiškumą. · Valstybių narių prieiga prie Europolo saugomų asmens duomenų, susijusi su operatyvine analize, yra netiesioginė ir grindžiama atitikties paieška: jei atlikus automatinį palyginimą nustatoma, kad prašančiosios valstybės narės duomenys atitinka Europolo turimus duomenis, paieškos rezultatas yra anonimiškas pranešimas „atitiktis“. Atitinkami asmens ar bylos duomenys pateikiami tik gavus atskirą prašymą. · Tvarkyti nusikaltimų aukų, liudytojų, asmenų, kurie nėra įtariamieji, ir mažamečių asmens duomenis yra draudžiama, išskyrus atvejus, kai tai tikrai būtina. Apribojimai taip pat taikomi duomenims, kurie atskleidžia asmens rasinę ir etninę kilmę, politines pažiūras, religiją ar įsitikinimus, narystę profesinėse sąjungose ir duomenis apie sveikatą ar lytinį gyvenimą (t. y. neskelbtiniems asmens duomenims). Be to, neskelbtini asmens duomenys gali būti tvarkomi tik tada, kai jie papildo kitus Europolo jau tvarkomus asmens duomenis. Europolas privalo kas šešis mėnesius pateikti Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnui visų neskelbtinų asmens duomenų apžvalgą. Galiausiai, sprendimas, kuriuo duomenų subjektui būtų daromas teisinis poveikis, negali būti priimtas remiantis vien automatiniu būdu tvarkytais asmens duomenimis, nebent tą daryti leistų ES ar nacionalinės teisės nuostatos ar Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas. · Siekiant padidinti skaidrumą stiprinama asmens teisė susipažinti su Europolo saugomais asmens duomenimis. Reglamente išvardijama, kokią informaciją Europolas privalo pateikti asmeniui, prašančiam prieigos prie savo asmens duomenų. · Pasiūlyme nustatomos aiškios atsakomybės už duomenų apsaugą pasidalijimo taisyklės, visų pirma įpareigojant Europolą reguliariai vertinti, ar reikia toliau saugoti asmens duomenis. · Išplečiama registravimo ir dokumentavimo prievolė: bus ne tik suteikiama prieiga, bet ir vykdoma įvairesnė dokumentų tvarkymo veikla – rinkimas, keitimas, prieiga, apskleidimas, sujungimas ir ištrynimas. Siekiant užtikrinti geresnę duomenų naudojimo kontrolę ir susidaryti aiškesnį vaizdą apie jų tvarkytojus, reglamentu draudžiama įrašus keisti. · Neteisėto duomenų tvarkymo ar kitų šio reglamento nuostatų neatitinkančių veiksmų atveju į Europolą dėl žalos atlyginimo gali kreiptis bet kuris asmuo. Šiuo atveju Europolas ir valstybė narė, kurioje patirta žala, atsako solidariai (Europolas pagal Sutarties 340 straipsnį, o valstybė narė pagal nacionalinę teisę). · Sustiprinamas Europolo išorės duomenų apsaugos priežiūros institucijos vaidmuo. Už Europolo vykdomo asmens duomenų tvarkymo priežiūrą atsakys Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas. Taip užtikrinama atitiktis Teisingumo Teismo praktikoje nustatytam nepriklausomumo kriterijui o suteikus Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno vykdymo įgaliojimus – duomenų apsaugos priežiūros veiksmingumas. · Nacionalinės duomenų apsaugos institucijos ir toliau atsako už atitinkamos valstybės narės asmens duomenų įvedimą, paiešką ir perdavimą Europolui. Jos taip pat toliau atsako už nagrinėjimą, ar toks įvedimas, paieška ir perdavimas nepažeidžia duomenų subjekto teisių. · Reglamentu nustatomi tam tikri Europolui perduotų ir jo tvarkomų duomenų bendros priežiūros aspektai. Tam tikrais atvejais, kai būtinas valstybės narės dalyvavimas, ir siekiant užtikrinti nuoseklų šio reglamento taikymą visoje Europos Sąjungoje, Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas ir nacionalinės priežiūros institucijos turėtų pagal savo kompetenciją bendradarbiauti. 5. Geresnis valdymas Pasiūlymu gerinamas Europolo valdymas: siekiama didesnio veiksmingumo, standartizuojamos procedūros, visų pirma kiek tai susiję su valdybos ir vykdomojo direktoriaus veikla, o Europolo veikla derinama su bendro požiūrio dėl ES decentralizuotų agentūrų principais. Kad Europolo veikla būtų veiksmingai kontroliuojama, jo valdyboje yra Komisijos ir valstybių narių atstovų. Siekiant atspindėti dvejopus naujosios agentūros įgaliojimus – operatyvinės veiklos rėmimą ir teisėsaugos pareigūnų mokymą, tikrieji valdybos nariai skiriami remiantis jų žiniomis teisėsaugos bendradarbiavimo srityje, o pakaitiniai nariai – remiantis jų žiniomis apie teisėsaugos pareigūnų mokymo politiką. Aptariant mokymo klausimus ir priimant su juo susijusius sprendimus, pakaitiniai nariai dalyvaus tikrųjų narių teisėmis. Techniniais mokymo klausimais valdybai patars mokslinis komitetas (Mokslinis mokymo komitetas). Valdybai suteikiami reikiami įgaliojimai, visų pirma susiję su biudžeto nustatymu, jo vykdymu, atitinkamų finansinių taisyklių ir planų priėmimu, skaidrios Europolo vykdomojo direktoriaus sprendimų priėmimo tvarkos nustatymu, metinių veiklos ataskaitų priėmimu ir vykdomojo direktoriaus skyrimu. Siekiant supaprastinti sprendimų priėmimo procesą, valdyba gali įsteigti vykdomąją tarybą. Nedidelė vykdomoji taryba, kurioje dalyvautų ir Komisijos atstovas, galėtų labiau įsitraukti į Europolo veiklos stebėsenos procesą, o tai sustiprintų administracinio ir biudžeto valdymo priežiūrą, visų pirma audito srityje. Siekiant užtikrinti veiksmingą kasdienį Europolo funkcionavimą, vykdomasis direktorius veikia kaip jo teisinis atstovas ir valdytojas. Visiškai nepriklausomai savo veiklą vykdantis vykdomasis direktorius užtikrina, kad Europolas vykdytų šiame reglamente nustatytus uždavinius. Vykdomasis direktorius visų pirma atsako už valdybai pateikiamų biudžeto ir planavimo dokumentų rengimą, metinių ir daugiamečių Europolo darbo programų bei kitų planavimo dokumentų įgyvendinimą. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Visiškas CEPOL ir Europolo sujungimas užtikrins sinergiją ir didesnį veiksmingumą. 2015–2020 m. planuojama sutaupyti 17,2 mln. EUR ir 14 etatų (skaičiuojant visos darbo dienos ekvivalentais). Nors pasiūlymas grindžiamas šia galimybe sutaupyti ir turimais ištekliais, Europolui reikės papildomų išteklių, kad galėtų spręsti naujus uždavinius, susijusius su teisėsaugos pareigūnų mokymu, taip pat kad galėtų tvarkyti ir analizuoti veikiausiai padidėsiantį informacijos srautą, įskaitant per Europos kovos su elektroniniu nusikalstamumu centrą. Didžiausią poveikį ištekliams padarys Europos kovos su elektroniniu nusikalstamumu centro veikla ir tolesnė plėtotė. Nepaisant papildomų išteklių reikmės, CEPOL ir Europolas drauge su kitomis ES agentūromis turės 5 proc. sumažinti darbuotojų skaičių ir leisti dalį darbuotojų etatų perskirstyti kitoms ES agentūroms, kurioms pavesta naujų uždavinių, ir pradedančioms veikti agentūroms. Naujiems uždaviniams, susijusiems su teisėsaugos pareigūnų mokymu, t. y. drauge su šiuo reglamentu siūlomai Europos teisėsaugos pareigūnų mokymo sistemai, įgyvendinti reikės 12 papildomų darbuotojų (skaičiuojant visos darbo dienos ekvivalentais). Žmogiškieji ištekliai naujai mokymo veiklai bus gauti sujungus CEPOL ir Europolą; šis sujungimas 2015–2020 m. padės sutaupyti 14 etatų ir 10,1 mln. EUR. Sumažindamas etatų skaičių 14 etatų, CEPOL turėtų patenkinti reikalavimą 5 proc. sumažinti darbuotojų skaičių ir prisidėti prie perskirstymo fondo. Be to, manoma, kad dėl sumažėjusių pastatų, įrangos ir valdybos išlaidų minėtu laikotarpiu bus sutaupyta 7,1 mln. EUR. Dėl maždaug 40 CEPOL darbuotojų perkėlimo iš dabartinės būstinės vietos Bramshile (Jungtinė Karalystė) į Hagą (Nyderlandai) bus patirta maždaug 30 000 EUR vienkartinių išlaidų. Jungtinė Karalystė paskelbė ketinanti uždaryti Bramshilo pastatą, kuriame buvo įsikūrusi agentūra, tad CEPOL bet kuriuo atveju būtų tekę iškeldinti. Be to reikės trijų papildomų darbuotojų (skaičiuojant visos darbo dienos ekvivalentais), kurie tvarkytų informacijos srautus, veikiausiai padidėsiančius dėl šio pasiūlymo išaugus Europolui teikiamos informacijos apimčiai (sugriežtinta valstybių narių prievolė teikti duomenis Europolui, finansinė parama konkretiems tyrimams ir stebėsenos ataskaitos). Šie papildomi darbuotojai bus palaipsniui įdarbinti 2015–2017 m., o išlaidos 2015–2020 m. sudarys maždaug 1,8 mln. EUR. Tačiau maždaug du trečdalius šių išlaidų atsvertų lėšos, sutaupytos sujungus CEPOL ir Europolą: du darbuotojai (skaičiuojant visos darbo dienos ekvivalentais) būtų įdarbinti pagal du etatus iš 14 etatų, sutaupytų sujungus agentūras. Europos kovos su elektroniniu nusikalstamumu centras 2015–2020 m. įdarbins 41 papildomą darbuotoją (skaičiuojant visos darbo dienos ekvivalentais). Uždaviniai, kuriems atlikti reikia papildomų darbuotojų, išvardyti pridedamame Komisijos tarnybų darbiniame dokumente. Preliminarios su darbuotojais nesusijusios Europos kovos su elektroniniu nusikalstamumu centro išlaidos tuo pačiu laikotarpiu turėtų būti 16,6 mln. EUR. 2013 m., perskirsčius vidinius Europolo išteklius, Europos kovos su elektroniniu nusikalstamumu centrui jau skirti 44 visos darbo dienos ekvivalentai, o Europolas, rengdamas 2014 m. biudžeto projektą, paprašė 17 papildomų visos darbo dienos ekvivalentų. Kad būtų tenkinamas reikalavimas 5 proc. sumažinti darbuotojų skaičių ir prisidėti prie perskirstymo fondo, 2014 m. Europolas turėtų panaikinti 12 visos darbo dienos ekvivalentų, o 2015–2018 m. dar 34. Be to, įgyvendinant šį pasiūlymą prireiks papildomų išteklių Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno veiklai – tam planuojama skirti vieną visos darbo dienos ekvivalentą. Duomenų apsaugos priežiūros tvarkos pokyčiai 2015–2020 m. Europolui padės sutaupyti 3 mln. EUR, nes nebereikės remti dabartinės jungtinės priežiūros institucijos, tačiau prireiks papildomų 1,5 mln. EUR Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno veiklai. Taigi bendras šio teisės akto pasiūlymo poveikis biudžetui prilygs 623 mln. EUR, 2015–2020 m. skirsimų sujungtai agentūrai, ir 1,5 mln. EUR, kurių reikės Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnui[26]. 2013/0091 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl Europos Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo ir mokymo agentūros (Europolo) ir sprendimų 2009/371/TVR ir 2005/681/TVR panaikinimo EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 88 straipsnį ir 87 straipsnio 2 dalies b punktą, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, pasikonsultavę su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (1) Europolas buvo įsteigtas Sprendimu 2009/371/TVR[27] kaip iš Sąjungos bendrojo biudžeto finansuojamas Sąjungos subjektas, kurio tikslas – remti ir stiprinti valstybių narių kompetentingų institucijų veiksmus bei jų tarpusavio bendradarbiavimą organizuoto nusikalstamumo, terorizmo ir kitų rūšių sunkių nusikaltimų, darančių poveikį dviem ar daugiau valstybių narių, prevencijos ir kovos su jais srityje. Sprendimas 2009/371/TVR pakeitė Europos Sąjungos sutarties K.3 straipsniu grindžiamą Konvenciją dėl Europos policijos biuro įsteigimo (Europolo konvenciją)[28]; (2) Sutarties 88 straipsnyje nustatyta, kad Europolo veikla reglamentuojama reglamentu, priimtu pagal įprastą teisėkūros procedūrą. Be to, reikalaujama nustatyti Europolo veiklos priežiūros procedūras, kurias vykdytų Europos Parlamentas kartu su nacionaliniais parlamentais. Todėl Sprendimą 2009/371/TVR būtina pakeisti reglamentu, kuriame būtų nustatytos parlamentinės kontrolės taisyklės; (3) Europos policijos koledžas (CEPOL) buvo įsteigtas Sprendimu 2005/681/TVR[29] siekiant palengvinti nacionalinių policijos pajėgų bendradarbiavimą rengiant ir koordinuojant Europos lygmens mokymus; (4) dokumente „Stokholmo programa – atvira ir saugi Europa piliečių labui ir saugumui“[30] raginta tęsti Europolo plėtotę, kad jis taptų keitimosi informacija tarp valstybių narių teisėsaugos institucijų centru, paslaugų teikėju ir teisėsaugos tarnyboms skirta platforma. Remiantis Europolo veiklos vertinimo rezultatais, reikia toliau didinti jo veikimo efektyvumą, kad būtų galima pasiekti šį tikslą. Stokholmo programoje taip pat iškeltas tikslas plėtoti tikrą europinę teisėsaugos kultūrą sukuriant visiems suinteresuotiems teisėsaugos pareigūnams skirtas nacionalinio ir Sąjungos lygmens Europos mokymo ir mainų programas; (5) dideli nusikaltėlių ir teroristų tinklai kelia didžiulę grėsmę Sąjungos vidaus saugumui ir jos piliečių saugumui bei pragyvenimui. Turimais šios grėsmės vertinimų duomenimis, nusikaltėlių grupių veikla apima vis daugiau nusikaltimų rūšių ir įgyja tarpvalstybinį mastą. Todėl nacionalinės valstybių narių teisėsaugos institucijos turi glaudžiau bendradarbiauti su partneriais kitose valstybėse narėse. Tokiomis aplinkybėmis būtina suteikti Europolui daugiau galimybių aktyviau remti valstybes nares Sąjungos masto nusikaltimų prevencijos, analizės ir tyrimų srityse. Tai patvirtinta ir sprendimų 2009/371/TVR ir 2005/681/TVR vertinimuose; (6) atsižvelgiant į Europolo ir CEPOL uždavinių sąsajas, integravus ir racionalizavus šių dviejų agentūrų funkcijas būtų padidintas operatyvinės veiklos veiksmingumas, mokymo veiklos aktualumas ir Sąjungos policijos bendradarbiavimo veiksmingumas; (7) todėl sprendimus 2009/371/TVR ir 2005/681/TVR reikėtų panaikinti ir pakeisti šiuo reglamentu, parengtu atsižvelgiant į patirtį, įgytą įgyvendinant šiuos sprendimus. Europolas pagal šį reglamentą turėtų perimti Europolo ir CEPOL funkcijas, nustatytas dviem naikinamais sprendimais; (8) kadangi nusikaltimai neretai būna tarpvalstybiniai, Europolas turėtų remti ir stiprinti valstybių narių veiksmus ir jų bendradarbiavimą sunkių nusikaltimų, darančių poveikį dviem ar daugiau valstybių narių, prevencijos ir kovos su jais srityje. Terorizmas yra viena iš didžiausių Sąjungos saugumo grėsmių, todėl Europolas turėtų padėti valstybėms narėms susidoroti su bendrais šios srities uždaviniais. Kaip ES teisėsaugos agentūra, Europolas taip pat turėtų remti ir stiprinti veiksmus ir bendradarbiavimą kovojant su ES interesus pažeidžiančiais nusikaltimais. Jis turėtų remti prevenciją ir kovą su nusikalstamomis veikomis, kuriomis siekiama gauti lėšų, palengvinti, įgyvendinti veikas, priklausančias Europolo kompetencijai, ar užtikrinti jų nebaudžiamumą; (9) Europolas turėtų užtikrinti kokybiškesnį, aiškesnį ir nuoseklesnį visų rangų teisėsaugos pareigūnų mokymą pagal aiškią sistemą ir nustatytas mokymo reikmes; (10) tam tikrais atvejais, kai tarpvalstybinis bendradarbiavimas teiktų papildomos naudos, Europolui turėtų būti suteikta galimybė prašyti valstybių narių pradėti, vykdyti ar koordinuoti nusikalstamos veikos tyrimus. Apie tokius prašymus Europolas turėtų informuoti Eurojustą; (11) siekiant padidinti Europolo kaip Sąjungos keitimosi informacija centro veiksmingumą, reikėtų nustatyti aiškius įgaliojimus valstybėms narėms teikti Europolui duomenis, kurių jam reikia tikslams pasiekti. Naudodamosi tokiais įgaliojimais, valstybės narės itin daug dėmesio turėtų skirti duomenų, svarbių kovai su nusikaltimais, laikomais atitinkamų Sąjungos kovos su nusikalstamumu politinių priemonių strateginiais ir operatyviniais prioritetais, teikimui. Valstybės narės turėtų pateikti Europolui informaciją, susijusią su dvišaliais ar daugiašaliais informacijos mainais su kitomis valstybėmis narėmis, jeigu ta informacija susijusi su nusikaltimais, patenkančiais į Europolo kompetencijos sritį. Drauge Europolas turėtų labiau remti valstybes nares, kad būtų sustiprintas tarpusavio bendradarbiavimas ir dalijamasi informacija. Europolas visoms Sąjungos institucijoms ir nacionaliniams parlamentams turėtų teikti metinę ataskaitą apie atskirų valstybių narių jam pateiktą informaciją; (12) siekiant užtikrinti veiksmingą Europolo ir valstybių narių bendradarbiavimą, kiekvienoje valstybėje narėje turėtų būti įsteigtas nacionalinis padalinys. Jis turėtų būti pagrindinis tarpininkas tarp nacionalinių teisėsaugos bei mokymo institucijų ir Europolo. Kad būtų užtikrintas nuolatinis veiksmingas keitimasis informacija tarp Europolo ir nacionalinių padalinių ir palengvintas jų bendradarbiavimas, visi nacionaliniai padaliniai į Europolą turėtų deleguoti bent vieną ryšių palaikymo pareigūną; (13) atsižvelgiant į decentralizavimą kai kuriose valstybėse narėse ir reikmę tam tikrais atvejais užtikrinti spartų apsikeitimą informacija, Europolui, atliekančiam konkrečius tyrimus, turėtų būti suteikta teisė bendradarbiauti tiesiogiai su valstybių narių teisėsaugos institucijomis ir apie tai informuoti atitinkamus nacionalinius padalinius; (14) siekiant užtikrinti, kad Sąjungos lygmens teisėsaugos mokymas būtų kokybiškas, aiškus ir nuoseklus, Europolas turėtų veikti pagal Sąjungos teisėsaugos mokymo politiką. ES mokymas turėtų būti prieinamas visų rangų teisėsaugos pareigūnams. Europolas turėtų užtikrinti, kad mokymas būtų vertinamas ir kad būtų atsižvelgiama į mokymo reikmių vertinimo išvadas, siekiant sumažinti veiklos dubliavimą. Europolas turėtų skatinti Sąjungos lygmens mokymosi rezultatų pripažinimą valstybėse narėse; (15) taip pat būtina pagerinti Europolo valdymą siekiant didesnio veiksmingumo ir derinant procedūras; (16) kad Europolo veikla būtų veiksmingai prižiūrima, jo valdyboje turi būti Komisijos ir valstybių narių atstovų. Siekiant atspindėti dvejopus naujosios agentūros įgaliojimus – operatyvinės veiklos rėmimą ir teisėsaugos pareigūnų mokymą, tikrieji valdybos nariai turėtų būti skiriami remiantis jų žiniomis teisėsaugos bendradarbiavimo srityje, o pakaitiniai nariai – remiantis jų žiniomis apie teisėsaugos pareigūnų mokymą. Pakaitinis narys veikia kaip tikrasis narys, jei tikrasis narys nedalyvauja ir jei aptariami mokymo klausimai ar priimami su mokymu susiję sprendimai. Techniniais mokymo klausimais valdybai turėtų patarti mokslinis komitetas; (17) valdybai turėtų būti suteikiami reikiami įgaliojimai, visų pirma susiję su biudžeto nustatymu, jo vykdymu, atitinkamų finansinių taisyklių ir planų priėmimu, skaidrios Europolo vykdomojo direktoriaus sprendimų priėmimo tvarkos nustatymu ir metinės veiklos ataskaitų priėmimu. Jai turėtų būti suteikiami agentūros darbuotojų, įskaitant vykdomąjį direktorių, paskyrimų tarnybos įgaliojimai. Siekiant supaprastinti sprendimų priėmimo procesą ir sustiprinti administracinio ir biudžeto valdymo priežiūrą, valdybai turėtų būti suteikta teisė steigti vykdomąją tarybą; (18) siekiant užtikrinti veiksmingą kasdienį Europolo funkcionavimą, vykdomasis direktorius turėtų veikti kaip jo teisinis atstovas ir valdytojas, veikiantis visiškai nepriklausomai ir užtikrinantis, kad Europolas vykdytų šiame reglamente nustatytus uždavinius. Vykdomasis direktorius visų pirma turėtų būti atsakingas už valdybai svarstyti pateikiamų biudžeto ir planavimo dokumentų rengimą, metinių ir daugiamečių Europolo darbo programų bei kitų planavimo dokumentų įgyvendinimą; (19) Europolui būtina turėti kuo išsamesnę ir naujesnę informaciją, kad galėtų užkirsti kelią nusikaltimams ir kovoti su jais pagal savo kompetenciją. Todėl Europolui turėtų būti suteikiama galimybė tvarkyti duomenis, kuriuos pateikia valstybės narės, trečiosios šalys, tarptautinės organizacijos ir Sąjungos organai, taip pat duomenis iš viešųjų šaltinių, kad geriau suprastų nusikalstamumą ir jo tendencijas, kauptų žvalgybos duomenis apie nusikaltėlių tinklus ir galėtų nustatyti kelių nusikaltimų sąsajas; (20) kad valstybių narių teisėsaugos institucijoms Europolo teikiamos nusikalstamumo analizės taptų tikslesnės, tvarkydamas duomenis Europolas turėtų naudotis naujosiomis technologijomis. Europolas turėtų galėti greitai susieti tyrimus ir įvairių nusikaltėlių grupių modi operandi, atlikti kryžminį duomenų tikrinimą ir susidaryti aiškų vaizdą apie tendencijas, drauge užtikrindamas aukštus pavienių asmenų asmens duomenų apsaugos standartus. Todėl Europolo duomenų bazės neturėtų būti iš anksto apibrėžtos, paliekant Europolui galimybę pasirinkti veiksmingiausią IT struktūrą. Siekiant užtikrinti griežtą duomenų apsaugą, turėtų būti nustatyti tvarkymo operacijų tikslai, prieigos teisės bei specifinės papildomos apsaugos priemonės; (21) kad būtų užtikrinta duomenų nuosavybė ir informacijos apsauga, valstybių narių ir trečiųjų šalių valdžios institucijos ir tarptautinės organizacijos turėtų galėti nustatyti, kokiais tikslais Europolas gali tvarkyti jų pateiktus duomenis ir apriboti prieigos teises; (22) siekiant užtikrinti, kad prieigą prie duomenų turėtų tik tie asmenys, kuriems tokia prieiga yra būtina jų darbui atlikti, šiuo reglamentu turėtų būti nustatytos išsamios įvairių laipsnių prieigos prie Europolo tvarkomų duomenų taisyklės. Šiomis taisyklėmis negali būti pažeidžiami duomenų pateikėjų nustatyti prieigos apribojimai, nes turi būti laikomasi duomenų nuosavybės principo. Kad būtų veiksmingai užkirstas kelias nusikaltimams, patenkantiems į Europolo kompetenciją, ir kovojama su jais, Europolas turėtų pranešti valstybėms narėms apie su jomis susijusią informaciją; (23) siekiant plėtoti operatyvinį agentūrų bendradarbiavimą ir visų pirma nustatyti įvairių agentūrų jau turimų duomenų sąsajas, Europolas turėtų sudaryti sąlygas Eurojustui ir Europos kovos su sukčiavimu tarnybai (OLAF) susipažinti su Europolo turimais duomenimis ir atlikti paiešką; (24) Europolas turėtų bendradarbiauti su kitais Sąjungos organais, trečiųjų šalių teisėsaugos institucijomis ir teisėsaugos pareigūnų mokymo institucijomis, tarptautinėmis organizacijomis ir privačiais subjektais tiek, kiek reikia jo uždaviniams spręsti; (25) siekiant užtikrinti veikimo efektyvumą, Europolui turėtų būti suteikta galimybė keistis visa informacija, išskyrus asmens duomenis, su kitomis Sąjungos įstaigomis, trečiųjų šalių teisėsaugos institucijomis ir teisėsaugos pareigūnų mokymo institucijomis bei tarptautinėmis organizacijomis tiek, kiek reikia jo uždaviniams spręsti. Kadangi bendrovės, įmonės, verslo asociacijos, nevyriausybinės organizacijos ir kiti privatūs subjektai turi žinių ir duomenų, susijusių su sunkių nusikaltimų ir terorizmo prevencija ir kova su jais, Europolui turėtų būti suteikta galimybė keistis tais duomenimis ir su privačiomis šalimis. Siekiant užkirsti kelią elektroniniams nusikaltimams, susijusiems su tinklo ir informacijos saugumo incidentais, ir kovoti su jais Europolas turėtų, vadovaudamasis Europos Parlamento ir Tarybos direktyva [name of adopted Directive] dėl priemonių aukštam bendram tinklų ir informacinių sistemų saugumo lygiui visoje Sąjungoje užtikrinti[31], bendradarbiauti ir dalytis informacija, išskyrus asmens duomenis, su nacionalinėmis valdžios institucijomis, atsakingomis už tinklų ir informacinių sistemų saugumą; (26) Europolui turėtų būti suteikta galimybė dalytis asmens duomenimis su kitais Sąjungos organais tiek, kiek reikia jo uždaviniams spręsti; (27) Sunkūs nusikaltimai ir terorizmas dažnai turi sąsajų su ES nepriklausančiomis šalimis. Todėl Europolui turėtų būti suteikta galimybė keistis asmens duomenimis su trečiųjų šalių teisėsaugos institucijomis ir tarptautinėmis organizacijomis, pavyzdžiui, Interpolu, tiek, kiek reikia jo uždaviniams spręsti; (28) Europolui turėtų būti suteikta galimybė perduoti asmens duomenis trečiosios šalies valdžios institucijai ir tarptautinėms organizacijoms remiantis Komisijos sprendimu, kuriuo nustatyta, kad atitinkama šalis ar tarptautinė organizacija užtikrina pakankamą duomenų apsaugą, arba, jei tokio sprendimo nepriimta, remiantis pagal Sutarties 218 straipsnį Sąjungos sudarytu tarptautiniu susitarimu arba Europolo ir trečiosios šalies bendradarbiavimo susitarimu, sudarytu iki šio reglamento įsigaliojimo. Vadovaujantis prie Sutarties pridėto 36 protokolo dėl pereinamojo laikotarpio nuostatų 9 straipsniu, tokių susitarimų teisinė galia išlieka tol, kol įgyvendinant Sutartį šie susitarimai nepanaikinami, neanuliuojami arba iš dalies nepakeičiami; (29) jeigu duomenų perdavimas negali būti grindžiamas Komisijos priimtu apsaugos adekvatumo sprendimu, Sąjungos sudarytu tarptautiniu susitarimu arba jau veikiančiu bendradarbiavimo susitarimu, valdybai ir Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnui turėtų būti suteikta teisė leisti vieną ar kelis kartus perduoti duomenis, jeigu užtikrinama pakankama apsauga. Jeigu netaikomas nei vienas iš paminėtų variantų, vykdomajam direktoriui turėtų būti suteikta teisė leisti perduoti duomenis ypatingais atvejais, kiekvieną atvejį svarstant atskirai, jei tai būtina atitinkamos valstybės narės esminiams interesams apsaugoti, užkirsti kelią su nusikaltimais ir terorizmu susijusiems potencialiems pavojams, jei perduoti duomenis būtina ar reikalaujama įstatymais dėl svarbių visuomeninių priežasčių, duomenų subjektui sutikus arba jei kyla pavojus gyvybiškai svarbiems duomenų subjekto interesams; (30) Europolui turėtų būti suteikta galimybė tvarkyti privačių šalių ir privačių asmenų asmens duomenis, kuriuos Europolui perduoda Europolo nacionaliniai padaliniai valstybėse narėse, vadovaudamiesi nacionaline teise, arba trečiosios šalies informacinis centras, su kuriuo bendradarbiaujama pagal bendradarbiavimo susitarimą, sudarytą pagal Sprendimo 2009/371/TVR 23 straipsnį iki įsigaliojant šiam reglamentui, arba trečiosios šalies valdžios institucija ar tarptautinė organizacija, su kuria Europos Sąjunga yra sudariusi tarptautinį susitarimą pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnį; (31) Jokia informacija, trečiosios šalies ar tarptautinės organizacijos gauta akivaizdžiai pažeidus žmogaus teises, netvarkoma; (32) kad būtų užtikrinama aukšto lygio asmenų apsauga tvarkant jų asmens duomenis, Europolo duomenų apsaugos taisyklės turėtų būti sugriežtintos remiantis principais, kuriais grindžiamas Reglamentas (EB) Nr. 45/2001[32]. Prie Sutarties pridedamoje 21-oje deklaracijoje pripažįstamas asmens duomenų tvarkymo teisėsaugos srityje specifiškumas, todėl Europolo duomenų apsaugos taisyklės turėtų būti autonomiškos ir suderintos su kitomis duomenų apsaugos priemonėmis, taikomomis policijos ir teismų bendradarbiavimo srityje, visų pirma su Europos Tarybos Konvencija Nr. 108[33], Rekomendacija Nr. R(87)15[34] ir Tarybos pamatiniu sprendimu 2008/977/TVR dėl asmens duomenų, tvarkomų vykdant policijos ir teisminį bendradarbiavimą baudžiamosiose bylose, apsaugos[35] [to be replaced by the relevant Directive in force at the moment of adoption]; (33) asmens duomenys turėtų būti kuo aiškiau skirstomi pagal tikslumą ir patikimumą. Faktai turėtų būti atskirti nuo asmeninio vertinimo siekiant užtikrinti tiek pavienių asmenų apsaugą, tiek Europolo tvarkomos informacijos kokybę bei patikimumą; (34) su įvairiomis duomenų subjektų kategorijomis susiję asmens duomenys tvarkomi policijos bendradarbiavimo srityje. Europolas turėtų kuo aiškiau skirstyti asmens duomenis pagal įvairias duomenų subjektų kategorijas. Itin gerai apsaugoti turėtų būti tokių asmenų kaip aukos, liudytojai, atitinkamą informaciją turintys asmenys, taip pat mažamečiai, asmens duomenys. Todėl Europolas neturėtų jų tvarkyti, išskyrus atvejus, kai tai tikrai būtina užkertant kelią nusikaltimams, patenkantiems į Europolo kompetenciją, ir kovojant su jais, ir kai tie duomenys papildo kitus Europolo jau tvarkomus asmens duomenis; (35) Atsižvelgiant į pagrindinę teisę į asmens duomenų apsaugą, Europolas neturėtų laikyti asmens duomenų ilgiau nei tai būtina jo uždaviniams atlikti; (36) siekdamas užtikrinti asmens duomenų apsaugą, Europolas turėtų įgyvendinti tinkamas technines ir organizacines priemones; (37) bet kuriam asmeniui turėtų būti suteikta prieigos prie jo paties asmens duomenų teisė, teisė prašyti ištaisyti klaidingus savo asmens duomenis, ištrinti ar užblokuoti su juo pačiu susijusius duomenis, kurių nebereikia. Duomenų subjektui suteiktos teisės ir jų įgyvendinimas neturėtų daryti poveikio Europolo įgaliojimams ir joms turėtų būti taikomi šiuo reglamentu nustatyti apribojimai; (38) šiame reglamente turi būti aiškiai paskirstyta atsakomybė, susijusi su duomenų subjektų teisių ir laisvių apsauga. Visų pirma valstybės narės turėtų būti atsakingos už Europolui perduodamų duomenų tikslumą ir atnaujinimą ir už tokio perdavimo teisėtumą. Europolas turėtų būti atsakingas už tikslumą ir duomenų, kuriuos perdavė kiti duomenų pateikėjai, atnaujinimą. Be to, Europolas turėtų užtikrinti, kad duomenys būtų tvarkomi sąžiningai ir teisėtai, būtų renkami ir tvarkomi konkrečiais tikslais, kad būtų adekvatūs, aktualūs, savo apimtimi neviršijantys tikslų, dėl kurių jie tvarkomi, ir saugomi ne ilgiau nei reikalinga tiems tikslams pasiekti; (39) Europolas turėtų registruoti asmens duomenų rinkimo, keitimo, prieigos, atskleidimo, sujungimo ir ištrynimo įrašus, kad būtų galima patikrinti duomenų tvarkymo teisėtumą, atlikti savikontrolę ir užtikrinti tinkamą duomenų vientisumą ir saugumą. Europolas turėtų būti įpareigotas bendradarbiauti su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu ir paprašius pateikti turimus registracijos įrašus ar dokumentus, pagal kuriuos būtų galima patikrinti duomenų tvarkymo operacijas; (40) Europolas turėtų paskirti duomenų apsaugos pareigūną, kuris padėtų jam stebėti, kaip laikomasi šio reglamento nuostatų. Duomenų apsaugos pareigūnui turi būti sudarytos sąlygos atlikti savo pareigas ir užduotis nepriklausomai ir veiksmingai; (41) už asmens duomenų tvarkymą atsakingos kompetentingos nacionalinės institucijos turėtų stebėti, ar valstybės narės asmens duomenis tvarko teisėtai. Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas, savo funkcijas vykdantis visiškai nepriklausomai, turėtų stebėti, ar Europolas asmens duomenis tvarko teisėtai; (42) tam tikrais atvejais, kai reikia valstybės narės dalyvavimo, ir siekiant užtikrinti nuoseklų šio reglamento taikymą visoje Europos Sąjungoje, Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas ir nacionalinės priežiūros institucijos turėtų pagal savo kompetenciją bendradarbiauti; (43) kadangi Europolas taip pat tvarko neoperatyvinius asmens duomenis, nesusijusius su nusikalstamos veikos tyrimais, tokių duomenų tvarkymui turėtų būti taikomas Reglamentas (EB) Nr. 45/2001; (44) Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas turėtų išnagrinėti ir ištirti bet kurio duomenų subjekto pateiktą skundą. Tyrimas gavus skundą turėtų būti vykdomas paliekant galimybę jį peržiūrėti teismine tvarka, tiek, kiek tai tikslinga konkrečiu atveju. Priežiūros institucija per pagrįstą laikotarpį turėtų informuoti duomenų subjektą apie skundo tyrimo eigą ir rezultatą; (45) bet kuriam asmeniui turėtų būti suteikta teisė apskųsti su juo pačiu susijusius Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno sprendimus teismine tvarka; (46) Europolui turėtų būti taikomos bendrosios sutartinės ir deliktinės atsakomybės taisyklės, kurios yra taikomos Sąjungos institucijoms, agentūroms ir įstaigoms, išskyrus atsakomybę už neteisėtą duomenų tvarkymą; (47) asmeniui kartais gali būti neaišku, ar jo patirtą žalą lėmė Europolo ar valstybės narės neteisėtas duomenų tvarkymas. Europolas ir valstybė narė, kurioje įvyko įvykis, dėl kurio buvo padaryta žala, turėtų atsakyti solidariai; (48) siekiant užtikrinti, kad Europolas būtų visiškai atskaitinga ir skaidri vidaus organizacija, būtina, atsižvelgiant į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 88 straipsnį, nustatyti Europolo veiklos priežiūros procedūras, kurias vykdytų Europos Parlamentas kartu su nacionaliniais parlamentais, tinkamai užtikrinant reikiamą operatyvinės informacijos konfidencialumą; (49) Europolo darbuotojams turėtų būti taikomi Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatai ir kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygos, nustatyti Tarybos reglamentu (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 259/68[36]. Europolui turėtų būti suteikta galimybė įdarbinti valstybių narių kompetentingų institucijų darbuotojus kaip laikinuosius darbuotojus, nustatant jų tarnybos terminą ir taip užtikrinant rotacijos principą, nes šių darbuotojų reintegracija į kompetentingą instituciją paskatintų glaudų Europolo ir valstybių narių kompetentingų institucijų bendradarbiavimą. Valstybės narės turėtų imtis visų reikiamų priemonių, kad užtikrintų, kad Europole dirbantys laikinieji darbuotojai pasibaigus tarnybos laikui grįžtų į juos išsiuntusią valstybės tarnybą; (50) atsižvelgiant į Europolo prievolių pobūdį bei vykdomojo direktoriaus vaidmenį, prieš paskiriant vykdomąjį direktorių, taip pat prieš galimą jo kadencijos pratęsimą, jo gali būti paprašyta perskaityti pranešimą Europos Parlamento kompetentingam komitetui ir atsakyti į to komiteto klausimus. Vykdomasis direktorius taip pat turėtų Europos Parlamentui ir Tarybai pateikti metinę ataskaitą. Be to, Europos Parlamentui turėtų būti suteikta galimybė pakviesti vykdomąjį direktorių pateikti savo pareigų vykdymo ataskaitą; (51) siekiant užtikrinti visišką Europolo savarankiškumą ir nepriklausomumą, jam turėtų būti skirtas atskiras biudžetas, kurio pajamas iš esmės sudarytų įnašas iš Sąjungos biudžeto. Sąjungos biudžeto procedūra turėtų būti taikoma tiek, kiek ji susijusi su Sąjungos įnašu ir kitomis subsidijomis, mokėtinomis iš Sąjungos bendrojo biudžeto. Finansinių ataskaitų auditą turėtų atlikti Audito Rūmai; (52) Europolui turėtų būti taikomas Reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (Finansinis reglamentas)[37]; (53) Europolui turėtų būti taikomas 1999 m. gegužės 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1073/1999 dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų tyrimų[38]; (54) Europolas tvarko duomenis, kuriuos reikia itin saugoti, nes juos taip pat sudaro ES įslaptinta informacija ir neskelbtina neįslaptinta informacija. Todėl Europolas, atsižvelgdamas į Sprendime 2011/2092/ES dėl ES įslaptintos informacijos apsaugai užtikrinti skirtų saugumo taisyklių[39] nustatytus saugumo principus ir būtiniausius standartus, turėtų nustatyti tokios informacijos konfidencialumo ir tvarkymo taisykles; (55) reikėtų reguliariai vertinti, kaip taikomas šis reglamentas; (56) būtinos nuostatos dėl Europolo įkurdinimo valstybėje narėje, kurioje bus steigiama jo būstinė (Nyderlanduose), ir visiems Europolo darbuotojams bei jų šeimos nariams taikytinos specialiosios taisyklės turėtų būti nustatytos susitarime dėl būstinės. Be to, priimančioji valstybė narė turėtų sudaryti kuo geresnes tinkamam Europolo veikimui reikalingas sąlygas, įskaitant susijusias su mokyklomis ir transportu, kad būtų pritraukta reikiamos kvalifikacijos darbuotojų iš kuo platesnės geografinės teritorijos; (57) Europolas pagal šį reglamentą pakeičia Europolą, įsteigtą Sprendimu 2009/371/TVR, ir CEPOL, įsteigtą Sprendimu 2005/681/TVR. Naujasis Europolas turėtų būti visų jų sutarčių, įskaitant darbo sutartis, prisiimtų įsipareigojimų ir įgyto turto teisių perėmėjas. Europolo, įsteigto Sprendimu 2009/371/TVR, ir Europos policijos koledžo (CEPOL), įsteigto Sprendimu 2005/681/TVR, sudaryti tarptautiniai susitarimai, išskyrus CEPOL sudarytą Būstinės susitarimą, turėtų likti galioti; (58) kad Europolas galėtų ir toliau kuo geriau atlikti užduotis, nustatytas Europolui, įsteigtam Sprendimu 2009/371/TVR, ir Europos policijos koledžui (CEPOL), įsteigtam Sprendimu 2005/681/TVR, reikėtų nustatyti pereinamojo laikotarpio priemones, visų pirma susijusias su valdyba, vykdomuoju direktoriumi ir mokymui skiriama Europolo biudžeto dalimi trejus metus po šio reglamento įsigaliojimo; (59) kadangi šio reglamento tikslo, t. y. įsteigti subjektą, atsakingą už teisėsaugos pareigūnų bendradarbiavimą ir mokymą Sąjungos lygmeniu, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl veiksmų apimties ir poveikio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, Sąjunga gali priimti priemones laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti; (60) [Vadovaujantis prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridedamo Protokolo (Nr. 21) dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 3 straipsniu, minėtos valstybės narės pranešė pageidaujančios dalyvauti priimant ir taikant šį reglamentą] ARBA [Nepažeidžiant prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridedamo Protokolo (Nr. 21) dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 4 straipsnio, minėtos valstybės narės nedalyvaus priimant šį reglamentą, jis nebus joms privalomas ar taikomas]; (61) vadovaujantis prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridedamo Protokolo (Nr. 22) dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsniais, Danija nedalyvauja priimant šį reglamentą, jis nebus jai privalomas ar taikomas;. (62) šiame reglamente laikomasi pagrindinių teisių ir principų, pripažintų visų pirma Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, ypač teisės į asmens duomenų apsaugą ir teisę į privatų gyvenimą, kaip nustatyta Chartijos 7 ir 8 straipsniuose bei Sutarties 16 straipsnyje, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I skyrius BENDROSIOS NUOSTATOS IR EUROPOLO TIKSLAI 1 straipsnis Europos Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo ir mokymo agentūros įsteigimas 1. Siekiant pagerinti Europos Sąjungos teisėsaugos institucijų bendradarbiavimą, stiprinti ir remti jų veiksmus bei plėtoti nuoseklią europinę mokymo politiką, įsteigiama Europos Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo ir mokymo agentūra (Europolas). 2. Europolas pagal šį reglamentą pakeičia Europolą, įsteigtą Sprendimu 2009/371/TVR, ir CEPOL, įsteigtą Sprendimu 2005/681/TVR, bei perima jų teises ir pareigas. 2 straipsnis Apibrėžtys Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys: (a) valstybių narių kompetentingos institucijos – visos valstybių narių policijos įstaigos ir kitos teisėsaugos tarnybos, pagal nacionalinę teisę atsakingos už nusikalstamų veikų prevenciją ir kovą su jomis; (b) analizė – duomenų rinkimas, tvarkymas ir naudojimas siekiant padėti vykdyti nusikalstamų veikų tyrimus; (c) Sąjungos įstaigos – institucijos, subjektai, delegacijos, tarnybos ir agentūros, įsteigti Europos Sąjungos sutartimi ir Sutartimi dėl Europos Sąjungos veikimo arba jomis remiantis; (d) teisėsaugos pareigūnai – policijos, muitinės ar kitų atitinkamų tarnybų, įskaitant Sąjungos įstaigas, pareigūnai, atsakingi už sunkių nusikaltimų, darančių poveikį dviem ar daugiau valstybių narių, terorizmo ir kitų Sąjungos politikos bendrus interesus pažeidžiančių nusikaltimų prevenciją ir kovą su jais, ir už civilinių krizių valdymą bei tarptautinę policijos veiklą didelio masto renginiuose; (e) trečiosios šalys – šalys, kurios nėra Europos Sąjungos valstybės narės; (f) tarptautinės organizacijos – organizacijos ir joms pavaldžios įstaigos, kurių veikla reglamentuojama pagal viešąją teisę, ir kitos įstaigos, įsteigtos dviejų ar daugiau valstybių susitarimu arba remiantis tokiu susitarimu; (g) privatūs subjektai – subjektai ir įstaigos, įsteigti pagal valstybės narės ar trečiosios šalies teisę, visų pirma bendrovės ir įmonės, verslo asociacijos, ne pelno organizacijos ir kiti juridiniai asmenys, neįtraukti į f punktą; (h) privatūs asmenys – visi fiziniai asmenys; (i) asmens duomenys – bet kokia informacija, susijusi su nustatytos tapatybės fiziniu asmeniu arba asmeniu (toliau – duomenų subjektas), kurio tapatybę galima nustatyti; asmuo, kurio tapatybę galima nustatyti, – asmuo, kurio tapatybė gali būti tiesiogiai ar netiesiogiai nustatyta, visų pirma remiantis asmens tapatybės dokumento numeriu arba viena ar keliomis to asmens fizinei, fiziologinei, psichinei, ekonominei, kultūrinei ar socialinei tapatybei būdingomis savybėmis; (j) asmens duomenų tvarkymas (toliau – tvarkymas) – bet kokia su asmens duomenimis automatinėmis arba neautomatinėmis priemonėmis atliekama operacija ar operacijos, pavyzdžiui, rinkimas, įrašymas, rūšiavimas, laikymas, pritaikymas ar keitimas, atgaminimas, paieška, naudojimas, atskleidimas persiunčiant, platinant ar kitu būdu sudarant galimybę jais naudotis, taip pat lyginimas ar sujungimas, blokavimas, ištrynimas ar naikinimas; (k) duomenų gavėjas – fizinis ar juridinis asmuo, valdžios institucija, agentūra ar kita įstaiga, kuriai atskleidžiami duomenys, neatsižvelgiant į tai, ar jis yra trečioji šalis, ar ne; tačiau valdžios institucijos, kurios duomenis gali gauti atlikdamos konkretų tyrimą, nėra laikomos duomenų gavėjomis; (l) asmens duomenų perdavimas – aktyvus asmens duomenų atskleidimas ribotam skaičiui nustatytų šalių; tai darydamas duomenų siuntėjas žino, kad suteikia duomenų gavėjui galimybę susipažinti su asmens duomenimis, arba to siekia; (m) asmens duomenų susistemintas rinkinys (toliau – susistemintas rinkinys) – bet kuris susistemintas pagal specifinius kriterijus prieinamų asmens duomenų rinkinys, kuris gali būti centralizuotas, decentralizuotas arba suskirstytas funkciniu ar geografiniu pagrindu; (n) duomenų subjekto sutikimas – bet kuris konkretus savanoriškas informuoto duomenų subjekto sutikimas, kad būtų tvarkomi su juo susiję duomenys; (o) administraciniai asmens duomenys – visi Europolo tvarkomi asmens duomenys, išskyrus duomenis, tvarkomus 3 straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytais tikslais. 3 straipsnis Tikslai 1. Europolas remia ir stiprina valstybių narių kompetentingų institucijų veiksmus bei jų tarpusavio bendradarbiavimą vykdant sunkių nusikaltimų, darančių poveikį dviem ar daugiau valstybių narių, terorizmo ir kitų Sąjungos politikos bendrus interesus pažeidžiančių nusikaltimų prevenciją ir kovojant su jais, kaip nustatyta 1 priede. 2. Europolas taip pat remia ir stiprina valstybių narių kompetentingų institucijų veiksmus bei jų tarpusavio bendradarbiavimą nusikalstamų veikų, susijusių su 1 dalyje nurodytomis nusikalstamomis veikomis, prevencijos ir kovos su jomis srityje. Susijusiomis nusikalstamomis veikomis laikomos šios veikos: (a) nusikalstamos veikos, kuriomis siekiama gauti lėšų nusikaltimams, priklausantiems Europolo kompetencijai; (b) nusikalstamos veikos, kuriomis siekiama prisidėti prie nusikaltimų, priklausančių Europolo kompetencijai, arba juos įgyvendinti; (c) nusikalstamos veikos, kuriomis siekiama užtikrinti veikų, priklausančių Europolo kompetencijai, nebaudžiamumą. 3. Europolas remia, plėtoja, įgyvendina ir koordinuoja teisėsaugos pareigūnų mokymo veiklą. II skyrius SU TEISĖSAUGOS BENDRADARBIAVIMU SUSIJĘ UŽDAVINIAI 4 straipsnis Uždaviniai 1. Europolas yra Europos Sąjungos agentūra, kuri, vadovaudamasi šiuo reglamentu, sprendžia tokius uždavinius: (a) rinkti, kaupti, tvarkyti, analizuoti informaciją ir dalytis ja; (b) nedelsiant pranešti valstybėms narėms apie su jomis susijusią informaciją ir apie bet kokias nusikalstamų veikų sąsajas; (c) koordinuoti, organizuoti ir įgyvendinti tiriamąją ir operatyvinę veiklą, vykdomą i) valstybių narių kompetentingų valdžios institucijų drauge; arba ii) jungtinių tyrimo grupių, kaip nustatyta 5 straipsnyje, prireikus kartu su Eurojustu; (d) dalyvauti jungtinėse tyrimo grupėse bei siūlyti suburti tokias grupes, kaip nustatyta 5 straipsnyje; (e) teikti valstybėms narėms informaciją ir analitinę pagalbą joms organizuojant didelio masto tarptautinius renginius; (f) rengti grėsmės įvertinimus, strategines ir operatyvines analizes bei bendros padėties vertinimo ataskaitas; (g) plėtoti, skleisti ir skatinti specialiąsias žinias apie nusikaltimų prevencijos metodus, tyrimo procedūras, techninius bei ekspertizės metodus ir konsultuoti valstybes nares; (h) techniškai ir finansiškai remti valstybių narių tarpvalstybines operacijas ir tyrimus, įskaitant jungtines tyrimo grupes; (i) remti, plėtoti, vykdyti, koordinuoti ir įgyvendinti teisėsaugos pareigūnų mokymo veiklą, bendradarbiaujant su valstybių narių mokymo institucijų tinklu, kaip nustatyta III skyriuje; (j) teikti Sąjungos įstaigoms, įsteigtoms remiantis Sutarties V antraštine dalimi, ir Europos kovos su sukčiavimu tarnybai (OLAF) kriminalinės žvalgybos informaciją ir analitinę pagalbą jų kompetencijos srityse; (k) teikti informaciją ir pagalbą ES krizių valdymo struktūroms ir ES krizių valdymo misijoms, įsteigtoms remiantis Europos Sąjungos sutartimi; (l) kurti specializuotus Sąjungos centrus, kurie kovotų su tam tikrais nusikaltimais, patenkančiais į Europolo kompetencijos sritį, visų pirma Europos kovos su elektroniniu nusikalstamumu centrą. 2. Europolas rengia strategines analizes ir grėsmės įvertinimus, padedančius Tarybai ir Komisijai nustatyti Sąjungos strateginius ir operatyvinius kovos su nusikalstamumu prioritetus. Europolas taip pat prisideda prie operatyvinio šių prioritetų įgyvendinimo. 3. Europolas teikia strateginę žvalgybos informaciją siekdamas padėti racionaliai bei veiksmingai naudoti nacionalinio ir Sąjungos lygmens išteklius operatyvinei veiklai vykdyti ir remti. 4. Europolas veikia kaip centrinis kovos su euro padirbinėjimu biuras pagal 2005 m. liepos 12 d. Tarybos sprendimą 2005/511/TVR dėl euro apsaugos nuo padirbinėjimo[40]. Europolas taip pat skatina kovos su euro padirbinėjimu priemonių, kurių imasi valstybių narių kompetentingos institucijos arba jungtinės tyrimo grupės, prireikus drauge su Sąjungos įstaigų ir trečiųjų šalių institucijomis, koordinavimą. 5 straipsnis Dalyvavimas jungtinėse tyrimo grupėse 1. Europolas gali dalyvauti jungtinių tyrimo grupių, kovojančių su nusikaltimais, patenkančiais į Europolo kompetencijos sritį, veikloje. 2. Europolas gali, vadovaudamasis valstybės narės, kurioje jungtinė tyrimo grupė veikia, teisiniais apribojimais, prisidėti prie veiklos ir keistis informacija su visais tos grupės nariais. 3. Jei Europolas mano, kad jungtinės tyrimo grupės subūrimas teiktų papildomos naudos tyrimui, jis gali tai pasiūlyti atitinkamai valstybei narei ir imtis priemonių, kad padėtų tai valstybei narei suburti tokią grupę. 4. Europolas netaiko prievartos priemonių. 6 straipsnis Europolo prašymai pradėti nusikalstamos veikos tyrimą 1. Tais atvejais, kai Europolas mano, kad reikėtų pradėti nusikalstamos veikos, patenkančios į Europolo kompetencijos sritį, tyrimą, jis praneša apie tai Eurojustui. 2. Tuo pačiu Europolas prašo atitinkamų valstybių narių nacionalinių padalinių, įsteigtų pagal 7 straipsnio 2 dalį, pradėti, vykdyti ar koordinuoti nusikalstamos veikos tyrimą. 3. Nacionalinis padalinys nedelsdamas praneša Europolui apie pradedamą tyrimą. 4. Jei atitinkamų valstybių narių kompetentingos institucijos nusprendžia netenkinti Europolo prašymo, jos turi pateikti Europolui savo sprendimo priežastis per vieną mėnesį nuo prašymo pateikimo. Priežastys gali būti nepateikiamos, jei jų pateikimas: (a) pakenktų esminiams nacionalinio saugumo interesams, arba (b) keltų pavojų vykdomų tyrimų sėkmei ar asmenų saugumui. 5. Europolas informuoja Eurojustą apie valstybės narės kompetentingos institucijos sprendimą pradėti tyrimą arba atsisakyti jį pradėti. 7 straipsnis Valstybių narių bendradarbiavimas su Europolu 1. Atlikdamas savo užduotis, Europolas bendradarbiauja su valstybėmis narėmis. 2. Kiekviena valstybė narė įsteigia ar paskiria nacionalinį padalinį, kuris yra Europolo ryšių su valstybių narių kompetentingomis institucijomis ir su teisėsaugos pareigūnų mokymo institucijomis palaikymo įstaiga. Kiekviena valstybė narė paskiria vieną pareigūną nacionalinio padalinio vadovu. 3. Valstybės narės užtikrina, kad jų nacionaliniai padaliniai būtų pajėgūs spręsti šiame reglamente nustatytus uždavinius ir visų pirma kad turėtų prieigą prie nacionalinių teisėsaugos duomenų bazių. 4. Europolas konkrečių tyrimų klausimais gali tiesiogiai bendradarbiauti su valstybių narių kompetentingomis institucijomis. Tokiu atveju Europolas nedelsdamas praneša apie tai nacionaliniam padaliniui ir pateikia bet kokios informacijos, kuria tiesiogiai keitėsi Europolas ir atitinkamos kompetentingos institucijos, kopiją. 5. Valstybės narės per savo nacionalinį padalinį ar kompetentingą instituciją visų pirma: (a) teikia Europolui informaciją, kurios reikia jo uždaviniams spręsti. Be kita ko, Europolui nedelsiant pateikiama informacija, susijusi su nusikaltimų sritimis, kurias Sąjunga laiko prioritetinėmis. Taip pat pateikiama informacijos, susijusios su dvišaliais ar daugiašaliais mainais su kitomis valstybėmis narėmis, kopija, jei tie mainai susiję su nusikaltimais, patenkančiais į Europolo kompetencijos sritį; (b) užtikrina veiksmingą valstybių narių kompetentingų institucijų ir valstybių narių teisėsaugos pareigūnų mokymo institucijų komunikaciją ir bendradarbiavimą su Europolu; (c) didina informuotumą apie Europolo veiklą. 6. Nacionalinių padalinių vadovai reguliariai susitinka, visų pirma kad aptartų ir spręstų problemas, kylančias operatyvinio bendradarbiavimo su Europolu srityje. 7. Kiekviena valstybė narė nustato nacionalinio padalinio struktūrą ir personalą pagal nacionalinius teisės aktus. 8. Nacionalinių padalinių ir valstybių narių kompetentingų institucijų išlaidas, patiriamas keičiantis informacija su Europolu, padengia valstybės narės; Europolas nedengia jokių išlaidų, išskyrus ryšio išlaidas. 9. Valstybės narės užtikrina būtiniausią visų sistemų, naudojamų susisiekti su Europolu, saugumo lygį. 10. Europolas rengia metinę ataskaitą apie kiekvienos valstybės narės Europolui pateiktos informacijos kiekį ir kokybę pagal 5 dalies a punktą ir apie nacionalinių padalinių veiklą. Metinė ataskaita siunčiama Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir nacionaliniams parlamentams. 8 straipsnis Ryšių palaikymo pareigūnai 1. Kiekvienas nacionalinis padalinys paskiria dirbti Europole bent vieną ryšių palaikymo pareigūną. Jei šiame reglamente nenustatyta kitaip, ryšių palaikymo pareigūnams taikoma juos paskyrusios valstybės narės nacionalinė teisė. 2. Ryšių palaikymo pareigūnai Europole sudaro nacionalinį ryšių palaikymo biurą, o jiems vadovauja Europolo nacionaliniai padaliniai pagal juos paskyrusios valstybės narės nacionalinę teisę ir Europolo administracines nuostatas. 3. Ryšių palaikymo pareigūnai padeda Europolui ir savo valstybei narei keistis informacija. 4. Ryšių palaikymo pareigūnai padeda savo valstybei narei ir kitų valstybių narių ryšių palaikymo pareigūnams keistis informacija pagal nacionalinę teisę. Jei nacionalinė teisė leidžia, dvišaliam keitimuisi informacija apie nusikaltimus, nepatenkančius į Europolo kompetenciją, galima naudotis Europolo infrastruktūra. Ryšių palaikymo pareigūnų teises ir pareigas Europolo atžvilgiu nustato valdyba. 5. Ryšių palaikymo pareigūnai naudojasi privilegijomis ir imunitetais, kurių reikia jų užduotims atlikti, kaip nustatyta 65 straipsnyje. 6. Europolas užtikrina, kad ryšių palaikymo pareigūnai būtų visapusiškai informuoti apie visą jo veiklą ir įtraukti į ją, kiek to reikia jų užduotims atlikti. 7. Europolas padengia išlaidas, susijusias su valstybėms narėms suteikiamomis patalpomis Europolo pastate ir reikiama pagalba ryšių palaikymo pareigūnams, kad jie galėtų eiti savo pareigas. Visas kitas išlaidas, atsirandančias dėl ryšių palaikymo pareigūnų skyrimo, padengia jį skyrusi valstybė narė, įskaitant išlaidas ryšių palaikymo pareigūnams reikalingai įrangai, nebent valdybai rekomendavus biudžeto valdymo institucija nuspręstų kitaip. III skyrius SU TEISĖSAUGOS PAREIGŪNŲ MOKYMU SUSIJĘ UŽDAVINIAI 9 straipsnis Europolo akademija 1. Šiuo reglamentu įsteigtas Europolo padalinys Europolo akademija remia, plėtoja, įgyvendina ir koordinuoja teisėsaugos pareigūnų mokymą visų pirma tokiose srityse kaip kova su sunkiais nusikaltimais, darančiais poveikį dviem ar daugiau valstybių narių, ir terorizmu, didelės rizikos viešosios tvarkos ir sporto renginių valdymas, nekarinių Sąjungos misijų strateginis planavimas ir valdymas, taip pat lyderystė teisėsaugos srityje ir kalbų mokėjimas, siekdama: (a) didinti informuotumą ir žinias apie: i) tarptautines ir Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo priemones; ii) Sąjungos įstaigas, visų pirma Europolą, Eurojustą ir „Frontex“, jų veikimą ir vaidmenį; iii) teisminius teisėsaugos bendradarbiavimo aspektus ir praktines žinias apie prieigą prie informacijos kanalų; (b) skatinti regioninio ir dvišalio valstybių narių bendradarbiavimo tarpusavyje ir su trečiosiomis šalimis plėtotę; (c) nagrinėti konkrečias nusikalstamumo ir policijos veiklos temines sritis, kuriose Sąjungos lygmens mokymas gali teikti papildomos naudos; (d) sudaryti tam tikras bendras teisėsaugos pareigūnų mokymo programas, pagal kurias jie būtų rengiami dalyvauti civilinėse Sąjungos misijose; (e) remti valstybes nares, vykdančias dvišalę teisėsaugos pajėgumų didinimo veiklą trečiosiose šalyse; (f) rengti dėstytojus ir padėti kaupti gerąją mokymo(si) patirtį ir dalytis ja. 2. Europolo akademija rengia ir reguliariai atnaujina mokymosi priemones ir metodikas bei taiko jas atsižvelgdama į mokymosi visą gyvenimą perspektyvą, kad būtų pagerinti teisėsaugos pareigūnų gebėjimai. Europolo akademija vertina šių veiksmų rezultatus siekdama padidinti būsimos veiklos kokybę, nuoseklumą ir efektyvumą. 10 straipsnis Europolo akademijos uždaviniai 1. Europolo akademija rengia daugiametes strategines mokymo reikmių analizes ir daugiametes mokymo programas. 2. Europolo akademija rengia ir įgyvendina mokymo veiklą ir mokymosi produktus, be kita ko: (a) mokymo programas, seminarus, konferencijas, internetinio ir e. mokymosi veiklą; (b) bendrus mokymo planus, pagal kuriuos būtų didinamas informuotumas, užpildomos spragos ir (arba) formuojamas bendras požiūris į kovą su tarpvalstybiniais nusikaltimais; (c) pakopinius mokymo modulius, laipsniškai sunkėjančius atsižvelgiant į tikslinei grupei reikalingų gebėjimų lygį, itin daug dėmesio skiriant konkrečiam geografiniam regionui, konkrečiai nusikalstamos veiklos teminei sričiai arba konkretiems profesiniams gebėjimams; (d) teisėsaugos pareigūnų mainų ir komandiruočių programas pagal operatyvinio mokymo principą. 3. Siekiant užtikrinti nuoseklią Europos mokymo politiką, kad būtų remiamos civilinės misijos ir pajėgumų didinimas trečiosiose šalyse, Europolo akademija: (a) vertina dabartinės Sąjungos teisėsaugos pareigūnų mokymo politikos ir iniciatyvų poveikį; (b) rengia ir įgyvendina valstybių narių teisėsaugos pareigūnų mokymo programas, pagal kurias jie pasirengtų dalyvauti civilinėse misijose ir, be kita ko, įgytų reikiamų kalbų gebėjimų; (c) rengia ir įgyvendina trečiųjų šalių, visų pirma Europos Sąjungos šalių kandidačių, teisėsaugos pareigūnų mokymo programas; (d) valdo specialius Sąjungos išorės pagalbos fondus, kurių lėšomis trečiosioms šalims padedama plėtoti pajėgumus atitinkamose politikos srityse, vadovaujantis Sąjungos nustatytais prioritetais. 4. Europolo akademija skatina teisėsaugos pareigūnų mokymo ir susijusių nustatytų Europos kokybės standartų pripažinimą valstybėse narėse. 11 straipsnis Su mokymu susiję moksliniai tyrimai 1. Europolo akademija prisideda prie mokslinių tyrimų, susijusių su šiame skyriuje aptariama mokymo veikla, plėtotės. 2. Europolo akademija skatina ir palaiko partnerystę su Sąjungos institucijomis ir su valstybinėmis bei privačiomis mokymo institucijomis, taip pat skatina užmegzti tvirtesnę valstybių narių universitetų ir teisėsaugos pareigūnų mokymo institucijų partnerystę. IV skyrius EUROPOLO VEIKLOS ORGANIZAVIMAS 12 straipsnis Europolo administracinė ir valdymo struktūra Europolo administracinę ir valdymo struktūrą sudaro: (a) valdyba, atliekanti 14 straipsnyje nustatytas funkcijas; (b) vykdomasis direktorius, kuris atsako už 19 straipsnyje nurodytus dalykus; (c) Mokslinis mokymo komitetas pagal 20 straipsnį; (d) prireikus, bet koks kitas patariamasis organas, valdybos įsteigtas pagal 14 straipsnio 1 dalies p punktą; (e) prireikus, vykdomoji taryba pagal 21 ir 22 straipsnius. 1 SKIRSNIS Valdyba 13 straipsnis Valdybos sudėtis 1. Valdybą sudaro po vieną kiekvienos valstybės narės atstovą ir du Komisijos atstovai; jie visi turi balso teisę. 2. Valdybos nariai skiriami atsižvelgiant į jų patirtį viešojo ir privačiojo sektoriaus organizacijų valdymo srityje ir žinias apie teisėsaugos bendradarbiavimą. 3. Kiekvienam valdybos nariui atstovauja pakaitinis narys, skiriamas remiantis jo patirtimi viešojo ir privačiojo sektoriaus organizacijų valdymo srityje ir žiniomis apie teisėsaugos pareigūnų mokymo nacionalinę politiką. Pakaitinis narys veikia kaip tikrasis narys sprendžiant klausimus, susijusius su teisėsaugos pareigūnų mokymu. Tikrajam nariui nedalyvaujant, jam atstovauja pakaitinis narys. Pakaitiniam nariui nedalyvaujant, sprendžiant klausimus, susijusius su teisėsaugos pareigūnų mokymu, jam atstovauja tikrasis narys. 4. Siekdamos užtikrinti valdybos darbo tęstinumą, visos Vadyboje atstovaujamos šalys turėtų dėti pastangas, kad jų atstovai valdyboje keistųsi kuo rečiau. Visos šalys siekia, kad valdyboje būtų tinkama vyrų ir moterų pusiausvyra. 5. Valdybos narių ir pakaitinių narių kadencija – ketveri metai. Ši kadencija gali būti pratęsiama. Pasibaigus narių kadencijai arba jiems atsistatydinus, nariai toliau eina savo pareigas tol, kol jų kadencija pratęsiama arba jie pakeičiami. 14 straipsnis Valdybos funkcijos 1. Valdyba: (a) dviejų trečdalių balsų dauguma ir vadovaudamasi 15 straipsniu kasmet priima ateinančių metų Europolo darbo programą; (b) dviejų trečdalių balsų dauguma ir vadovaudamasi 15 straipsniu priima daugiametę darbo programą; (c) dviejų trečdalių balsų dauguma priima metinį Europolo biudžetą ir vykdo kitas funkcijas, susijusias su Europolo biudžetu, pagal XI skyrių; (d) priima konsoliduotąją metinę Europolo veiklos ataskaitą ir iki kitų metų liepos 1 d. nusiunčia ją Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai, Audito Rūmams ir nacionaliniams parlamentams. Konsoliduotoji metinė veiklos ataskaita paviešinama; (e) priima Europolui taikytinas finansines taisykles pagal 63 straipsnį; (f) gavusi Komisijos nuomonę iki sausio 31 d. priima daugiametį personalo politikos planą; (g) atsižvelgdama į įgyvendintinų priemonių sąnaudų ir naudos santykį priima sukčiavimo rizikai proporcingą kovos su sukčiavimu strategiją; (h) priima savo narių, taip pat Mokslinio mokymo komiteto narių, interesų konfliktų prevencijos ir valdymo taisykles; (i) laikydamasi 2 dalies, Europolo personalo atžvilgiu naudojasi įgaliojimais, kurie paskyrimų tarnybai ir institucijai, įgaliotai sudaryti sutartis, suteikti Tarnybos nuostatais ir Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygomis (paskyrimų tarnybos įgaliojimai); (j) laikydamasi Tarnybos nuostatų 110 straipsnio, priima atitinkamas Tarnybos nuostatų ir Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų įgyvendinimo taisykles; (k) skiria vykdomąjį direktorių ir jo pavaduotojus ir prireikus pratęsia jų kadenciją arba atleidžia juos iš pareigų pagal 56 ir 57 straipsnius; (l) nustato veiklos rodiklius ir prižiūri, kaip vykdomasis direktorius eina savo pareigas, įskaitant valdybos sprendimų įgyvendinimą; (m) atsižvelgdama į Tarnybos nuostatus ir Kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygas, skiria apskaitos pareigūną, kuris eidamas savo pareigas veikia savarankiškai; (n) skiria Mokymo mokslinio komiteto narius; (o) gavusi įvairių vidaus ar išorės audito ataskaitų bei vertinimų, taip pat Europos kovos su sukčiavimo tarnybos (OLAF) tyrimų išvadas bei rekomendacijas, užtikrina tinkamus tolesnius veiksmus; (p) priima visus sprendimus dėl Europolo vidaus struktūrų sukūrimo ir, prireikus, keitimo; (q) priima darbo tvarkos taisykles. 2. Vadovaudamasi Tarnybos nuostatų 110 straipsniu, valdyba priima Tarnybos nuostatų 2 straipsnio 1 dalimi ir Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 6 straipsniu grindžiamą sprendimą dėl atitinkamų paskyrimų tarnybos įgaliojimų delegavimo vykdomajam direktoriui ir tų įgaliojimų delegavimo sustabdymo sąlygų nustatymo. Vykdomajam direktoriui leidžiama tuos įgaliojimus subdeleguoti. Prireikus, dėl išskirtinių aplinkybių valdyba gali priimti sprendimą laikinai sustabdyti įgaliojimų delegavimą vykdomajam direktoriui bei vykdomojo direktoriaus subdeleguotus įgaliojimus, ir jais naudotis pati arba deleguoti juos vienam savo narių arba darbuotojui, kitam nei vykdomasis direktorius. 15 straipsnis Metinė darbo programa ir daugiametė darbo programa 1. Valdyba, remdamasi vykdomojo direktoriaus pateiktu projektu ir atsižvelgdama į Komisijos nuomonę, kasmet ne vėliau kaip lapkričio 30 d. priima metinę darbo programą. Ji perduoda ją Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir nacionaliniams parlamentams. 2. Metinėje darbo programoje nustatomi išsamūs tikslai ir laukiami rezultatai, įskaitant veiklos rodiklius. Į ją taip pat įtraukiamas finansuotinų veiksmų aprašas ir nurodomi kiekvienam veiksmui skiriami finansiniai ir žmogiškieji ištekliai pagal veikla grindžiamo biudžeto sudarymo ir valdymo principus. Metinė darbo programa turi derėti su daugiamete darbo programa, kaip nurodyta 4 dalyje. Joje aiškiai nurodoma, kokie uždaviniai nuo praėjusių finansinių metų buvo pridėti, pakeisti ar išbraukti. 3. Valdyba iš dalies pakeičia priimtą metinę darbo programą, kai Europolui pavedamas naujas uždavinys. Bet kokie esminiai metinės darbo programos pakeitimai priimami laikantis tokios pačios tvarkos kaip priimant pirminę metinę darbo programą. Valdyba gali deleguoti vykdomajam direktoriui įgaliojimus daryti neesminius metinės darbo programos pakeitimus. 4. Valdyba, atsižvelgdama į Komisijos nuomonę ir pasikonsultavusi su Europos Parlamentu ir nacionaliniais parlamentais, iki kiekvienų metų lapkričio 30 d. priima ir atnaujina strateginę daugiametę darbo programą. Priimta daugiametė darbo programa perduodama Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir nacionaliniams parlamentams. Daugiametėje darbo programoje nustatomi strateginiai tikslai ir laukiami rezultatai, įskaitant veiklos rodiklius. Joje taip pat nurodoma, kokia suma ir kiek darbuotojų skiriama kiekvienam tikslui pasiekti, vadovaujantis daugiamete finansine programa ir daugiamečiu personalo politikos planu. Į ją įtraukiama ryšių su trečiosiomis šalimis ar tarptautinėmis organizacijomis strategija, kaip nustatyta 29 straipsnyje. Daugiametė programa vykdoma įgyvendinant metines darbo programas ir, prireikus, atnaujinama atsižvelgiant į išorės ir vidaus vertinimo rezultatus. Į šių vertinimų išvadas, prireikus, atsižvelgiama ateinančių metų metinėje darbo programoje. 16 straipsnis Valdybos pirmininkas 1. Valdyba iš savo narių renka pirmininką ir pirmininko pavaduotoją. Pirmininkas ir pirmininko pavaduotojas renkami dviejų trečdalių balsų dauguma. Jei pirmininkas negali eiti savo pareigų, jį automatiškai pakeičia pirmininko pavaduotojas. 2. Pirmininko ir pirmininko pavaduotojo kadencija – ketveri metai. Jų kadenciją galima pratęsti vieną kartą. Tačiau jei kadencijos metu pirmininkas arba pavaduotojas netenka valdybos nario statuso, tą pačią dieną jų kadencija automatiškai baigiasi. 17 straipsnis Valdybos posėdžiai 1. Valdybos posėdžius šaukia pirmininkas. 2. Europolo vykdomasis direktorius dalyvauja svarstymuose. 3. Valdyba į eilinius posėdžius renkasi bent du kartus per metus. Be to, valdyba gali posėdžiauti pirmininko iniciatyva, Komisijos arba ne mažiau kaip trečdalio jos narių prašymu. 4. Valdyba gali kviesti bet kokį asmenį, kurio nuomonė gali būti svarbi diskusijose, dalyvauti posėdyje kaip balso teisės neturintį stebėtoją. 5. Valdybos nariams, atsižvelgiant į jos darbo tvarkos taisyklių nuostatas, gali padėti patarėjai ar ekspertai. 6. Valdybos sekretoriato paslaugas teikia Europolas. 18 straipsnis Balsavimo taisyklės 1. Nepažeidžiant 14 straipsnio 1 dalies a, b ir c punktų, 16 straipsnio 1 dalies ir 56 straipsnio 8 dalies, valdyba sprendimus priima balsavimo teisę turinčių narių balsų dauguma. 2. Kiekvienas narys turi vieną balsą. Nariui nedalyvaujant, jo balso teisė perduodama pakaitiniam nariui. 3. Pirmininkas balsuoja. 4. Pirmininkas balsuoja. 5. Valdybos darbo tvarkos taisyklėse nustatoma išsamesnė balsavimo tvarka, visų pirma aplinkybės, kuriomis vienas narys gali veikti kito nario vardu ir, prireikus, kvorumo reikalavimai. 2 SKIRSNIS Vykdomasis direktorius 19 straipsnis Vykdomojo direktoriaus atsakomybė 1. Vykdomasis direktorius vadovauja Europolui. Jis yra atskaitingas valdybai. 2. Nepažeisdamas Komisijos, valdybos ar vykdomosios tarybos įgaliojimų, vykdomasis direktorius savo pareigas vykdo savarankiškai, nesiekia gauti ir nesilaiko jokios vyriausybės ir jokios kitos įstaigos nurodymų. 3. Vykdomasis direktorius paprašytas atsiskaito Europos Parlamentui už įvykdytą veiklą. Taryba gali pakviesti vykdomąjį direktorių atsiskaityti už įvykdytą veiklą. 4. Vykdomasis direktorius veikia kaip Europolo teisinis atstovas. 5. Vykdomasis direktorius atsako už Europolui šiuo reglamentu nustatytų uždavinių sprendimą. Visų pirma vykdomasis direktorius atsako už: (a) kasdienį Europolo administravimą; (b) valdybos priimtų sprendimų įgyvendinimą; (c) metinių ir daugiamečių darbo programų rengimą ir jų pateikimą valdybai pasikonsultavus su Komisija; (d) metinių ir daugiamečių darbo programų įgyvendinimą ir atsiskaitymą už jų įgyvendinimą valdybai; (e) konsoliduotosios metinės Europolo veiklos ataskaitos rengimą ir pateikimą valdybai tvirtinti; (f) veiksmų plano rengimą vadovaujantis išorės audito ataskaitų bei vertinimų išvadomis bei OLAF tyrimų ataskaitomis ir rekomendacijomis, taip pat už pažangos ataskaitų teikimą du kartus per metus Komisijai ir reguliariai valdybai; (g) Sąjungos finansinių interesų apsaugą taikant prevencines sukčiavimo, korupcijos ir bet kokios kitos neteisėtos veiklos priemones, nepažeidžiant OLAF kompetencijos tyrimų srityje, atliekant veiksmingus patikrinimus ir, nustačius pažeidimus, susigrąžinant neteisingai sumokėtas sumas ir prireikus imantis veiksmingų, proporcingų ir atgrasomų administracinių ir finansinių sankcijų; (h) Europolo kovos su sukčiavimu strategijos rengimą ir pateikimą valdybai tvirtinti; (i) Europolui taikytinų finansinių taisyklių projekto rengimą; (j) Europolo pajamų ir išlaidų sąmatos projekto rengimą ir jo biudžeto įgyvendinimą; (k) daugiametį personalo politikos plano projekto rengimą ir jo pateikimą valdybai pasikonsultavus su Komisija; (l) pagalbą valdybos pirmininkui rengiantis valdybos posėdžiams; (m) reguliarų valdybos informavimą apie Sąjungos kovos su nusikalstamumu strateginių ir operatyvinių prioritetų įgyvendinimą. 3 SKIRSNIS MOKSLINIS MOKYMO KOMITETAS 20 straipsnis Mokslinis mokymo komitetas 1. Mokslinis mokymo komitetas yra nepriklausomas patariamasis organas, užtikrinantis ir valdantis Europolo vykdomos mokymo veiklos mokslinę kokybę. Todėl vykdomasis direktorius pasirūpina, kad Mokslinis mokymo komitetas kuo anksčiau įsitrauktų į 14 straipsnyje nurodytų dokumentų rengimą, jei jie susiję su mokymu. 2. Mokslinį mokymo komitetą sudaro 11 asmenų – aukščiausio lygio mokslininkų ar specialistų, dirbančių šio reglamento III skyriuje nurodytose srityse. Komiteto narius valdyba skiria prieš tai Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbusi skaidrų kvietimą teikti paraiškas ir atrankos tvarką. Valdybos nariai Mokslinio mokymo komiteto nariais neskiriami. Mokslinio mokymo komiteto nariai yra nepriklausomi. Jie nesiekia gauti ir nesilaiko jokios vyriausybės ir jokios kitos įstaigos nurodymų. 3. Mokslinio mokymo komiteto narių sąrašą Europolas paviešina savo interneto svetainėje ir prireikus atnaujina. 4. Mokslinio mokymo komiteto narių kadencija – penkeri metai. Ji negali būti pratęsiama, o nepriklausomumo kriterijų nebetenkinantys komiteto nariai atleidžiami iš pareigų. 5. Mokslinis mokymo komitetas išsirenka pirmininką ir pirmininko pavaduotoją; jų kadencija – penkeri metai. Komiteto pozicijos priimamos paprasta balsų dauguma. Pirmininkas komitetą sušaukia ne daugiau kaip keturis kartus per metus. Prireikus pirmininkas savo iniciatyva ar ne mažiau kaip keturių komiteto narių prašymu sušaukia neeilinį posėdį. 6. Vykdomasis direktorius, vykdomojo direktoriaus pavaduotojas mokymo klausimams ar jų atstovai kviečiami į posėdžius kaip balso teisės neturintys stebėtojai. 7. Moksliniam mokymo komitetui talkina sekretorius – komiteto pasiūlytas ir vykdomojo direktoriaus paskirtas Europolo darbuotojas. 8. Pagrindinės Mokslinio mokymo komiteto funkcijos: (a) patarti vykdomajam direktoriui ir vykdomojo direktoriaus pavaduotojui mokymo klausimams rengiant metinę darbo programą ir kitus strateginius dokumentus, užtikrinti, kad jie būtų aukštos mokslinės kokybės ir atitiktų atitinkamų Sąjungos politikos sričių priemones ir prioritetus; (b) teikti valdybai nepriklausomą nuomonę ir rekomendacijas savo kompetencijos klausimais; (c) teikti nepriklausomą nuomonę ir rekomendacijas dėl mokymo programų, pritaikytų mokymosi metodų, mokymosi formų ir mokslinių tyrimų kokybės; (d) valdybos, vykdomojo direktoriaus ar vykdomojo direktoriaus pavaduotojo mokymo klausimams prašymu atlikti kitas su Europolo mokymo veiklos moksliniais aspektais susijusias konsultavimo užduotis. 9. Metiniam Mokslinio mokymo komiteto biudžetui skiriama atskira Europolo biudžeto eilutė. 4 SKIRSNIS VYKDOMOJI TARYBA 21 straipsnis Įsteigimas Valdyba gali įsteigti vykdomąją tarybą. 22 straipsnis Funkcijos ir darbo tvarka 1. Vykdomoji taryba talkina valdybai. 2. Vykdomosios tarybos funkcijos: (a) rengti valdybos priimsimus sprendimus; (b) kartu su valdyba užtikrinti, kad būtų tinkamai atsižvelgiama į vidaus ir išorės audito ataskaitų bei vertinimų išvadas ir rekomendacijas, taip pat į Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) tyrimų ataskaitas ir rekomendacijas; (c) nepažeidžiant 19 straipsnyje nurodytų vykdomojo direktoriaus funkcijų, padėti jam įgyvendinti valdybos sprendimus ir teikti tam reikalingas konsultacijas, taip sustiprinant administracinio valdymo priežiūrą. 3. Skubiai prireikus, vykdomoji taryba gali valdybos vardu priimti tam tikrus laikinus sprendimus, ypač administracinio valdymo klausimais, įskaitant paskyrimų tarnybos įgaliojimų delegavimo sustabdymą. 4. Vykdomąją tarybą sudaro valdybos pirmininkas, vienas Komisijos atstovas valdyboje ir trys kiti valdybos paskirti jos nariai. Valdybos pirmininkas yra ir vykdomosios tarybos pirmininkas. Vykdomasis direktorius dalyvauja vykdomosios tarybos posėdžiuose, bet neturi balso teisės. 5. Vykdomosios tarybos narių kadencija – ketveri metai. Vykdomosios tarybos narių kadencija baigiasi pasibaigus jų narystei valdyboje. 6. Eiliniai vykdomosios tarybos posėdžiai rengiami bent kartą per tris mėnesius. Be to, ji gali posėdžiauti pirmininko iniciatyva arba narių prašymu. 7. Vykdomoji taryba laikosi valdybos nustatytų darbo tvarkos taisyklių. V skyrius INFORMACIJOS TVARKYMAS 23 straipsnis Informacijos šaltiniai 1. Europolas tvarko tik informaciją, pateiktą jam: (a) valstybių narių pagal jų nacionalinę teisę; (b) Sąjungos įstaigų, trečiųjų šalių ir tarptautinių organizacijų, kaip nurodyta VI skyriuje; (c) privačių subjektų, kaip nurodyta 29 straipsnio 2 dalyje. 2. Informaciją, įskaitant asmens duomenis, Europolas gali susirasti ir tvarkyti pats – viešai prieinamuose šaltiniuose, pavyzdžiui, žiniasklaidoje, įskaitant internetą ir viešai skelbiamus duomenis. 3. Europolas gali susirasti ir tvarkyti informaciją, įskaitant asmens duomenis, iš nacionalinių, Sąjungos ar tarptautinių informacinių sistemų, taip pat naudodamasis tiesiogine elektronine prieiga, jei tai leidžiama Sąjungos, tarptautinės ar nacionalinės teisės aktais. Šios informacijos gavimo ir naudojimo sąlygos apibrėžiamos taikytinomis tokių Sąjungos, tarptautinės ar nacionalinės teisės aktų nuostatomis, jei jose nustatytos taisyklės yra griežtesnės už šio reglamento taisykles. Prieiga prie tokių informacinių sistemų suteikiama tik tinkamai įgaliotiems Europolo darbuotojams ir tik tiek, kiek tai reikalinga jų funkcijoms atlikti. 24 straipsnis Informacijos tvarkymo veiklos tikslai 1. Jei tai reikalinga 3 straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytiems tikslams pasiekti, informaciją, įskaitant asmens duomenis, Europolas tvarko išimtinai šiais tikslais: (a) atlikdamas kryžminę patikrą informacijos sąsajoms nustatyti; (b) atlikdamas strateginę ar teminę analizę; (c) tam tikrais atvejais atlikdamas operatyvinę analizę. 2. Asmens duomenų kategorijų ir duomenų subjektų, kurių duomenys gali būti renkami siekiant kurio nors iš šio straipsnio 1 dalyje nurodytų specialiųjų tikslų, kategorijų sąrašas pateikiamas 2 priede. 25 straipsnis Informacijos tvarkymo veiklos tikslo nustatymas 1. Europolui informaciją teikianti valstybė narė, Sąjungos įstaiga, trečioji šalis ar tarptautinė organizacija nustato tikslą, dėl kurio ji bus tvarkoma, kaip nurodyta 24 straipsnyje. Joms to nepadarius, Europolas nustato tokios informacijos aktualumą ir jos tvarkymo tikslą. Tvarkyti informaciją siekiant kito tikslo nei nurodytasis Europolas gali tik gavęs duomenų pateikėjo sutikimą. 2. Perduodamos informaciją valstybės narės, Sąjungos įstaigos, trečiosios šalys ir tarptautinės organizacijos gali nustatyti bendrų ar konkrečių prieigos prie šios informacijos ar jos naudojimo apribojimų, taip pat taikytinų jos ištrynimui ar sunaikinimui. Jei nustatyti tokius apribojimus prireikia jau perdavus informaciją, jos praneša apie tai Europolui. Europolas laikosi tokių apribojimų. 3. Europolas gali nustatyti valstybėms narėms, Sąjungos įstaigoms, trečiosioms šalims ir tarptautinėms organizacijoms prieigos prie informacijos, gautos iš viešųjų šaltinių, ar jos naudojimo apribojimus. 26 straipsnis Valstybių narių ir Europolo darbuotojų prieiga prie Europolo saugomos informacijos 1. Valstybės narės turi prieigą prie visos 24 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose nurodytais tikslais pateiktos informacijos ir jos ieškoti, jei tai nepažeidžia valstybių narių, Sąjungos įstaigų, trečiųjų šalių ir tarptautinių organizacijų teisės nustatyti prieigos prie tokių duomenų ir jų naudojimo apribojimų. Valstybės narės paskiria kompetentingas institucijas, įgaliotas atlikti tokią paiešką. 2. Valstybės narės turi netiesioginę prieigą prie 24 straipsnio 1 dalies c punkte nurodytu tikslu pateiktos informacijos su galimybe atlikti atitikties paiešką, jei tai nepažeidžia informaciją pateikusių valstybių narių, Sąjungos įstaigų, trečiųjų šalių ir tarptautinių organizacijų nustatytų apribojimų, kaip nurodyta 25 straipsnio 2 dalyje. Jeigu atitikties paieškos rezultatas teigiamas, Europolas pradeda procedūrą, pagal kurią paieškos užklausą atitinkanti informacija gali būti atskleidžiama, šią informaciją Europolui pateikusiai valstybei narei priėmus atitinkamą sprendimą. 3. Vykdomojo direktoriaus tinkamai įgalioti Europolo darbuotojai su Europolo tvarkoma informacija gali susipažinti tik tuomet, kai tai reikalinga jų funkcijoms atlikti. 27 straipsnis Eurojusto ir OLAF prieiga prie Europolo informacijos 1. Europolas imasi visų reikiamų priemonių, kad vykdydami savo įgaliojimus Eurojustas ir Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF) galėtų turėti prieigą prie visos 24 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose nurodytais tikslais pateiktos informacijos ir atlikti jos paiešką, jei tai nepažeidžia valstybių narių, Sąjungos įstaigų, trečiųjų šalių ir tarptautinių organizacijų teisės nustatyti prieigos prie tokių duomenų ir jų naudojimo apribojimus. Paaiškėjus, kad Eurojusto ar OLAF paieškos užklausa susijusi su Europolo tvarkoma informacija, apie tai pranešama Europolui. 2. Europolas imasi visų reikiamų priemonių, kad vykdydami savo įgaliojimus Eurojustas ir OLAF turėtų netiesioginę prieigą (galimybę atlikti atitikties paiešką) prie 24 straipsnio 1 dalies c punkte nurodytu tikslu pateiktos informacijos, jei tai nepažeidžia informaciją pateikusių valstybių narių, Sąjungos įstaigų, trečiųjų šalių ir tarptautinių organizacijų nustatytų apribojimų, kaip nurodyta 25 straipsnio 2 dalyje. Jeigu atitikties paieškos rezultatas teigiamas, Europolas pradeda procedūrą, pagal kurią paieškos užklausą atitinkanti informacija gali būti atskleidžiama, šią informaciją Europolui pateikusiai valstybei narei, Sąjungos įstaigai, trečiajai šaliai ar tarptautinei organizacijai priėmus atitinkamą sprendimą. 3. Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytą informacijos paiešką galima atlikti tik nustatymui, ar Eurojusto arba OLAF turima informacija atitinka Europolo tvarkomą informaciją. 4. Atlikti 1 ir 2 dalyse nurodytą informacijos paiešką Europolas leidžia tik gavęs iš Eurojusto ir OLAF informaciją apie tai, kurie Eurojusto nacionaliniai nariai, pavaduotojai, padėjėjai bei Eurojusto darbuotojai ir OLAF darbuotojai yra paskirti atlikti tokią paiešką. 5. Jeigu Europolui tvarkant konkrečiam tyrimui reikalingą informaciją Europolas ar valstybė narė nusprendžia, kad reikia koordinuoti veiksmus, bendradarbiauti ar prašyti paramos pagal Eurojusto ar OLAF įgaliojimus, Europolas jiems apie tai praneša ir pradeda informacijos perdavimo procedūrą, informaciją pateikusiai valstybei narei priėmus atitinkamą sprendimą. Tokiu atveju Eurojustas ar OLAF konsultuojasi su Europolu. 6. Eurojustas, įskaitant koledžą, nacionalinius narius, pavaduotojus, padėjėjus ir kitus Eurojusto darbuotojus, bei OLAF laikosi valstybių narių, Sąjungos įstaigų, trečiųjų šalių ir tarptautinių organizacijų nustatytų bendrų ar konkrečių apribojimų, kaip nurodyta 25 straipsnio 2 dalyje. 28 straipsnis Pareiga pranešti valstybėms narėms 1. Jeigu siekdamas 4 straipsnio 1 dalies b punkte nurodyto tikslo Europolas turi pranešti valstybei narei apie su ja susijusią informaciją, o prieigai prie šios informacijos taikomi 25 straipsnio 2 dalyje nustatyti apribojimai, dėl kurių jos perduoti negalima, Europolas konsultuojasi su šiuos apribojimus nustačiusiu duomenų pateikėju ir prašo jo leidimo perduoti informaciją. Negavus tokio leidimo informacijos perduoti negalima. 2. Europolas praneša valstybei narei apie su ja susijusią informaciją, nepaisydamas prieigos apribojimų, jeigu: (a) tai tikrai būtina siekiant išvengti gresiančio sunkaus nusikaltimo ar teroristinių nusikaltimų pavojaus; arba (b) tai labai svarbu užkertant kelią tiesioginei ir didelei grėsmei tos valstybės narės viešajam saugumui. Tokiu atveju Europolas kuo anksčiau praneša duomenų pateikėjui apie tai, kad informacija buvo perduota, ir pagrindžia atliktą situacijos analizę. VI skyrius RYŠIAI SU PARTNERIAIS 1 SKIRSNIS BENDROSIOS NUOSTATOS 29 straipsnis Bendrosios nuostatos 1. Jei tai reikalinga Europolo funkcijų vykdymui, jis gali užmegzti ir plėtoti bendradarbiavimo ryšius su Sąjungos įstaigomis jų veiklos srityje, trečiųjų šalių teisėsaugos institucijomis, trečiųjų šalių teisėsaugos mokymo įstaigomis, tarptautinėmis organizacijomis bei privačiais subjektais. 2. Jei tai reikalinga Europolo funkcijų vykdymui, atsižvelgdamas į 25 straipsnio 2 dalyje nurodytus apribojimus, jis gali tiesiogiai dalytis su šio straipsnio 1 dalyje nurodytais subjektais bet kokia informacija, išskyrus asmens duomenis. 3. Jei tai reikalinga Europolo funkcijų vykdymui, vadovaudamasis šio skyriaus nuostatomis, jis gali gauti asmens duomenis iš šio straipsnio 1 dalyje nurodytų subjektų, išskyrus privačius subjektus, ir juos tvarkyti. 4. Nepažeidžiant 36 straipsnio 4 dalies, perduoti asmens duomenis Sąjungos įstaigoms, trečiosioms šalims ir tarptautinėms organizacijoms Europolas gali tik tuomet, kai tai būtina užkertant kelią nusikaltimams, patenkantiems į Europolo kompetenciją, ir kovojant su jais ir atitinka šio skyriaus nuostatas. Jeigu duomenis, kuriuos reikia perduoti, pateikė valstybė narė, Europolas prašo tos valstybės narės sutikimo, nebent: (a) galima daryti prielaidą, kad valstybė narė su tuo sutinka, nes nėra tiesiogiai apribojusi galimybės toliau perduoti informaciją; arba (b) valstybė narė, iš esmės ar nustatydama tam tikras sąlygas, jau yra suteikusi leidimą perduoti informaciją. Toks sutikimas bet kada gali būti atšauktas. 5. Valstybėms narėms, Sąjungos įstaigoms, trečiosioms šalims ir tarptautinėms organizacijoms perduoti asmens duomenis draudžiama, nebent Europolas tam aiškiai pritartų. 2 SKIRSNIS KEITIMASIS ASMENS DUOMENIMIS IR JŲ PERDAVIMAS 30 straipsnis Asmens duomenų perdavimas Sąjungos įstaigoms Nepažeisdamas pagal 25 straipsnio 2 arba 3 dalį nustatytų apribojimų Europolas gali perduoti asmens duomenis tiesiogiai Sąjungos įstaigoms, jei tai reikalinga jo ar gaunančiosios Sąjungos įstaigos funkcijų vykdymui. 31 straipsnis Asmens duomenų perdavimas trečiosioms šalims ir tarptautinėms organizacijoms 1. Jei tai reikalinga Europolo funkcijų vykdymui, jis gali perduoti asmens duomenis trečiosios šalies valdžios institucijai ar tarptautinei organizacijai remdamasis: (a) Komisijos sprendimu, priimtu pagal [1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo 25 ir 31 straipsnius], kuriuo pripažįstama, kad toje šalyje ar tarptautinėje organizacijoje arba tos šalies ar tarptautinės organizacijos informacijos tvarkymo sektoriuje užtikrinama tinkama duomenų apsauga (apsaugos adekvatumo sprendimas); arba (b) Sąjungos ir tos trečiosios šalies ar tarptautinės organizacijos tarptautiniu susitarimu, sudarytu pagal Sutarties 218 straipsnį, kuriuo užtikrinamas pakankamas privatumo ir pagrindinių asmens teisių ir laisvių apsaugos lygis; arba (c) bendradarbiavimo susitarimu, sudarytu Europolo ir tos trečiosios šalies ar tarptautinės organizacijos pagal Sprendimo 2009/371/TVR 23 straipsnį prieš įsigaliojant šiam reglamentui. To