Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA dėl įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, veiklos ir priežiūros (nauja redakcija) /* COM/2014/0167 final - 2014/0091 (COD) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. Pasiūlymo aplinkybės Europos visuomenė senėja. Visos Europos Sąjungos (ES) pensijų sistemos turi prisitaikyti, kad būtų užtikrintos adekvačios, saugios ir tvarios pensijos. Tai padaryti nėra paprasta. Norint veiksmingai išspręsti šiuos uždavinius, reikia glaudžiai derinti valstybių narių veiksmus. Siūlomu Direktyvos 2003/41/EB dėl įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, veiklos ir priežiūros[1] pakeitimu bus užtikrinta, kad šios įstaigos būtų geriau valdomos, veiktų skaidriau ir galėtų plėsti savo tarpvalstybinę veiklą ir taip būtų stiprinama vidaus rinka. Dėl daugelio dalykų direktyvą reikėjo peržiūrėti jau seniai. Pirma, siekiant apsaugoti pensijų sistemų narius ir išmokų gavėjus ir palengvinti tarpvalstybinį pensijų skyrimą, po ekonomikos ir finansų krizės reikia nustatyti aukštesnius valdymo standartus, kurie būtų pagrįsti geriausia valstybių narių praktika. Kai kurios įstaigos, atsakingos už profesinių pensijų skyrimą, yra didelės finansų įstaigos ir jų žlugimas galėtų paveikti finansinį stabilumą ir turėti svarbių socialinių pasekmių. Tai ypač svarbu, kadangi vis daugiau profesinių pensijų sistemų yra nustatyto dydžio įmokų sistemos. Šių pensijų sistemų narių pensijoms kyla pavojus tuo atveju, jeigu rizika būtų nepakankamai valdoma arba pačios sistemos netinkamai valdomos[2]. Antra, reikia sumažinti reguliavimo skirtumus, reikalavimų dubliavimąsi ir pernelyg sunkias tarpvalstybines procedūras. Iš Komisijos konsultacijų paaiškėjo, kad tai yra viena iš kliūčių, trukdančių plėtoti tarpvalstybines profesinių pensijų rinkas, ir jeigu tos kliūtys būtų sumažintos, bendrovėms, įskaitant MVĮ ir daugiašales įmones, būtų lengviau veiksmingiau organizuoti savo pensijų skyrimo veiklą Europos mastu[3]. Šiandien yra nedaug tarpvalstybinių įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, tokių kaip visos Europos pensijų fondas judiems mokslo darbuotojams[4] ar planuojama tarpvalstybinė pensijų sistema Austrijos darbdaviams[5]. Tačiau, atsižvelgiant į mažėjantį valstybinių pensijų sistemų skaičių, ir taip didelis spaudimas profesinių pensijų sektoriui veikiausiai labai smarkiai išaugs, o tarpvalstybinės įstaigos, atsakingos už profesinių pensijų skyrimą, gali užimti vis didesnę profesinių pensijų skyrimo sektoriaus dalį. Iš tiesų, keliose valstybėse narėse priimti nauji teisės aktai, kuriais siekiama, kad tarpvalstybinės įstaigos, atsakingos už profesinių pensijų skyrimą, jas rinktųsi kaip savo veiklos vietą[6]. Trečia, akivaizdu, kad ES esama didelių informacijos, teikiamos pensijų sistemų nariams ir išmokų gavėjams, spragų. Daugelis pensijų sistemų narių nežino, kad jų teisės į pensiją nėra garantuotos ar kad įstaigos, atsakingos už profesinių pensijų skyrimą, galėtų sumažinti teises, net kai jos yra sukauptos, priešingai nei kitų finansinių sutarčių atvejais[7]. Jie taip pat dažnai nežino, kad jų teisėms į pensiją didelį poveikį daro mokesčiai. Šis pasiūlymas grindžiamas keliomis pastaraisiais metais pradėtomis iniciatyvomis, kaip antai Baltąja knyga dėl pensijų[8] ir Žaliąja knyga dėl ilgalaikio Europos ekonomikos finansavimo[9]. Atsižvelgiant į pastarąjį dokumentą, šiuo direktyvos keitimu taip pat siekiama sustiprinti įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, gebėjimą investuoti į turtą, kuris yra ilgalaikio ekonominio pobūdžio, ir remti tvaraus realiosios ekonomikos augimo finansavimą. Įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, sektorius plėtojamas daugelyje valstybių narių, kuriose profesinėms pensijoms iki šiol nebuvo teikiama daug reikšmės, be kita ko, kuriamos reglamentavimo sistemos. Jeigu šiuolaikiška ES reglamentavimo sistema nebus sukurta dabar, gali būti, kad valstybės narės toliau plėtos skirtingus sprendimus ir taip didins reglamentavimo nenuoseklumą. Be to, reikia daug laiko, kad profesinių pensijų sistemų rezultatai pagerėtų. Nieko nedarant dabar, būtų prarastos galimybės sutaupyti lėšų ir padidinti investicijų grąžą, o milijonai europiečių negalėtų tinkamai planuoti finansų. Dėl to taip pat neproporcingai padidėtų našta jaunesnėms kartoms ir susilpnėtų kartų solidarumas. Šiuo pasiūlymu nesvarstoma galimybė įvesti naujų mokumo taisyklių, kurios bet kuriuo atveju nėra aktualios nustatyto dydžio įmokų pensijų sistemoms. Be to, 2013 m. Europos draudimo ir profesinių pensijų institucijos (EDPPI) atliktame kiekybiniame poveikio tyrime[10] nurodyta, kad, norint priimti sprendimą dėl mokumo aspektų, reikia išsamesnių su šiais aspektais susijusių duomenų. 1.1. Pasiūlymo tikslai Bendrasis šio pasiūlymo tikslas – palengvinti profesinių pensijų kaupimą. Saugesnės, veiksmingesnės profesinės pensijos padidintų pensijų adekvatumą ir tvarumą, nes padidėtų papildomų pensijų kaupimo indėlis į pensijų pajamas. Be to, būtų sustiprintas įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, kaip institucinių investuotojų į ES realiąją ekonomiką, vaidmuo ir padidintas Europos ekonomikos gebėjimas ilgalaikio taupymo lėšas skirti augimą skatinančioms investicijoms. Šiuo pasiūlymu siekiama keturių konkrečių tikslų: 1) panaikinti likusias rizikos ribojimu pagrįstas kliūtis tarpvalstybinėms įstaigoms, atsakingoms už profesinių pensijų skyrimą, visų pirma nustatant reikalavimą, kad būtų taikomos buveinės valstybės narės investavimo taisyklės ir informacijos atskleidimo nariams bei išmokų gavėjams taisyklės, taip pat išaiškinti tarpvalstybinės veiklos procedūras ir aiškiai apibrėžti buveinės ir priimančiosios valstybės narės veiksmų mastą; 2) užtikrinti gerą valdymą ir rizikos valdymą; 3) teikti aiškią ir aktualią informaciją nariams ir išmokų gavėjams ir 4) užtikrinti, kad priežiūros institucijos turėtų reikiamas priemones veiksmingai prižiūrėti įstaigas, atsakingas už profesinių pensijų skyrimą. 1.2. Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Šio pasiūlymo tikslai dera su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais. Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) numatyti veiksmai, kuriais užtikrinamas vidaus rinkos, kurioje yra aukštas vartotojų apsaugos lygis ir paisoma laisvės teikti paslaugas, kūrimas ir veikimas. Šis pasiūlymas atitinka Baltąją knygą dėl pensijų. Jis taip pat atitinka strategiją „Europa 2020“, kurioje raginama užtikrinti, kad fiskalinis konsolidavimas ir ilgalaikis finansinis tvarumas būtų neatsiejami nuo struktūrinių valstybių narių pensijų sistemų reformų[11]. Galiausiai šis pasiūlymas atitinka kitas finansinių paslaugų srities iniciatyvas, pavyzdžiui, direktyvą „Mokumas II“[12], AIFV direktyvą[13] ir FPRD direktyvą II[14]. Todėl jis patenka į Komisijos darbotvarkę stiprinant finansų sektorių siekiant paremti augimą[15]. Pasiūlymu siekiama apsaugoti ištarnauto laiko pensijų skyrimą, tad juo remiamos žmogaus teisės. Jis atitinka ES pagrindinių teisių chartijos 25 straipsnį, kuriuo pripažįstama ir gerbiama pagyvenusių žmonių teisė gyventi oriai ir nepriklausomai. Siūlomi veiksmai turėtų teigiamo poveikio vartotojų apsaugai pagal 38 straipsnį ir laisvei užsiimti verslu pagal 16 straipsnį, visų pirma būtų užtikrintas aukštesnis ištarnauto laiko pensijų skyrimo skaidrumo lygis, informacija grindžiamas asmeninis finansų ir pensijų planavimas, taip pat palengvinta įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, ir jas finansuojančių subjektų tarpvalstybinė veikla. Bendrasis tikslas pateisina tam tikrus laisvės užsiimti verslu (16 straipsnis) apribojimus, kadangi pasiūlymu siekiama užtikrinti rinkos vientisumą ir stabilumą. 2. Konsultacijų su suinteresuotosiomis šalimis ir poveikio vertinimo rezultatai Šis pasiūlymas grindžiamas keliomis viešomis konsultacijomis dėl kiekybinių aspektų, valdymo ir informacijos atskleidimo reikalavimų. Atsižvelgiant į ypatingą įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, veiklos pobūdį, konsultacijose nuolat dalyvavo socialiniai partneriai (darbdaviai ir profesinės sąjungos). 2010 m. liepos mėn. Komisija konsultavosi dėl Žaliosios knygos dėl pensijų, kurioje ji pateikė keletą idėjų dėl šios peržiūros[16]. Per konsultaciją buvo gauta beveik 1700 atsakymų iš visos ES, iš kurių 350 atsakymų pateikė valstybių narių, nacionalinių parlamentų, verslo ir profesinių sąjungų organizacijų, pilietinės visuomenės ir sektoriaus atstovai[17]. Atsižvelgdamos į atsiliepimus dėl Žaliosios knygos dėl pensijų, Komisijos tarnybos 2011 m. balandžio mėn. paprašė EDPPI pateikti techninių rekomendacijų, kaip pakeisti direktyvą. EDPPI rekomendavo, kad, atsižvelgiant į proporcingumo principą, įstaigoms, atsakingoms už profesinių pensijų skyrimą, turėtų būti taikoma direktyvoje „Mokumas II“ nustatyta valdymo sistema. Paskelbus rekomendacijų projektą[18] surengtos plataus masto konsultacijos.[19] 2012 m. vasario mėn. EDPPI pateikė galutines rekomendacijas, kurių pagrindu Vidaus rinkos ir paslaugų generalinis direktoratas 2012 m. kovo 1 d. surengė viešą posėdį, per kurį suteikė galimybę suinteresuotosioms šalims pasikeisti nuomonėmis. Paskiau Komisijos tarnybos atliko kiekybinių reikalavimų kiekybinį poveikio tyrimą, taip pat administracinės naštos, susijusios su valdymo ir informacijos atskleidimo aspektais, tyrimą. Abiejuose tyrimuose pasinaudota sektoriaus ir socialinių partnerių atstovų pateiktomis nuomonėmis. Šis pasiūlymas teikiamas kartu su poveikio vertinimo ataskaita, kurioje nagrinėjamos įvairios politikos galimybės ir papildomos galimybės. Ši ataskaita Poveikio vertinimo valdybai pirmą kartą pateikta 2013 m. rugsėjo 4 d. Valdyba paprašė ataskaitą papildyti informacija apie skirtingų suinteresuotųjų šalių grupių nuomones, problemos apibrėžtį, subsidiarumo ir proporcingumo aspektus, galimybes ir tikėtiną poveikį. Ataskaita buvo atitinkamai patikslinta padarant šiuos pagrindinius pakeitimus: i) išsamiau aprašytos valstybių narių ir skirtingų kategorijų suinteresuotųjų šalių nuomonės; ii) detaliau paaiškintos siūloma priemone sprendžiamos problemos; iii) kalbant apie subsidiarumą, detaliau aprašyti ES priemonės motyvai; iv) aiškiau išdėstyta, kad nesiūloma labiau derinti priežiūros tikslu teikiamų ataskaitų; v) įtrauktas naujas skyrius dėl iniciatyvos poveikio mažosioms ir vidutinėms įmonėms ir vi) detaliau aprašytos prielaidos, naudojamos apskaičiuojant skirtingų galimybių tikėtiną naudą ir sąnaudas. 2013 m. spalio 16 d. poveikio vertinimas buvo pateiktas dar kartą. Lapkričio 6 d. Valdyba pareiškė negalinti pateikti teigiamos nuomonės ir paprašė papildomų pakeitimų. 3. Teisiniai pasiūlymo aspektai 3.1. Teisinis pagrindas Pasiūlymu Direktyva 2003/41/EB išdėstoma nauja redakcija. Nekeičiamos direktyvos nuostatos yra kodifikuojamos ir kartu ji iš dalies keičiama. Teisiniai Direktyvos 2003/41/EB pagrindai yra EB sutarties ex 47 straipsnio 2 dalis, ex 55 ir 95 straipsniai (dabar SESV 53, 62 straipsniai ir 114 straipsnio 1 dalis). Pasiūlyme direktyvos teisiniai pagrindai išlaikomi. Ja siekiama sukurti vidaus rinką užtikrinant laisvę teikti paslaugas ir įsisteigimo laisvę, reglamentuojant teisę imtis savarankiškai dirbančių asmenų veiklos bei ja verstis, taip pat užtikrinant aukštą vartotojų apsaugos lygį. Direktyva 2003/41/EB reglamentuojamos tokios sritys, kaip įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, veiklos sąlygos, įskaitant bendrą registravimo ar leidimų išdavimo metodą, taisyklės ir procedūros, kurių reikia laikytis, kai įstaigos, atsakingos už profesinių pensijų skyrimą, pageidauja siūlyti savo paslaugas kitose valstybėse narėse, kiekybinės mokumo taisyklės, investavimo taisyklės, pagrįstos rizikos ribojimo principu (angl. „prudent person principle“), veiksmingo valdymo reikalavimai, įskaitant kompetencijos ir tinkamumo reikalavimus, vidaus audito ir aktuarinių paslaugų naudojimas, rizikos valdymo reikalavimai, depozitoriumų naudojimas, nariams ir išmokų gavėjams atskleistina informacija, priežiūros įgaliojimai ir ataskaitų teikimo įpareigojimai. Šiame pasiūlyme šie elementai dar labiau išplėtoti. Pavyzdžiui, kalbant apie įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, atskleistiną informaciją, pasiūlyme numatyta ES mastu naudojama pensijų išmokų ataskaita. Kalbant apie įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, veiksmingą valdymą, jame detaliau išdėstomos taisyklės dėl kompetencijos ir tinkamumo reikalavimų, taip pat pagrindinių funkcijų, įskaitant rizikos valdymą. Pasiūlymu taip pat siekiama palengvinti tarpvalstybinę veiklą. Abu Direktyvos 2003/41/EB tikslai yra išlaikomi. Nė vienas tikslas nėra antrinis, ar netiesioginis kito atžvilgiu. Pavyzdžiui, vartotojų apsaugą stiprina tai, kad apibrėžiamos pagrindinių vadovaujančiųjų darbuotojų užduotys bei atsakomybė ir taip didinamas įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, vadovybės profesionalumas, ir įvedamas perspektyvinis pačios įstaigos atliekamas rizikos vertinimas. Kita vertus, dėl pensijų išmokų ataskaitų nariai ir išmokų gavėjai yra geriau informuojami ir turi galimybę užtikrinti, kad įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, vadovybė būtų labiau atskaitinga. Labiau suvienodinus šiuos reikalavimus lengviau vykdyti tarpvalstybinę veiklą, nes sumažėja sandorių išlaidos ir skatinamos rinkos naujovės. 3.2. Subsidiarumas ir proporcingumas ES lygmens priemone šioje srityje sukuriama pridėtinė vertė, nes vienos valstybės narės negalėtų: i) pašalinti kliūčių įstaigoms, atsakingoms už profesinių pensijų skyrimą, vykdyti tarpvalstybinę veiklą; ii) visos ES mastu užtikrinti aukštesnio minimalaus vartotojų apsaugos lygio; iii) užtikrinti masto ekonomijos, rizikos diversifikacijos ir naujovių, susijusių su tarpvalstybine veikla; iv) išvengti reguliacinio arbitražo tarp finansinių paslaugų sektorių; v) išvengti reguliacinio arbitražo tarp valstybių narių ir vi) atsižvelgti į tarpvalstybinių darbuotojų interesus. Pagal siūlomą priemonę valstybės narės išlaiko visą atsakomybę už savo pensijų sistemų organizavimą. Pakeitimu nekeliama abejonių dėl šios prerogatyvos. Pakeitimas taip pat neapima nacionalinės socialinės ir darbo, mokesčių ar sutarčių teisės aktų klausimų. Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą, įtvirtintą Europos Sąjungos sutarties (ESS) 5 straipsnio 4 dalyje. Pasirinktomis politikos galimybėmis siekiama išlaikyti pusiausvyrą tarp viešojo intereso, poreikio užtikrinti narių ir išmokų gavėjų apsaugą ir įstaigų, finansuojančių subjektų ir priežiūros institucijų išlaidų. Galimybės buvo atidžiai apsvarstytos, sumanytos kaip minimalūs standartai ir parengtos atsižvelgiant į skirtingus veiklos modelius. Todėl apskritai pasiūlymu bus skatinama profesinių pensijų skyrimo veikla. 3.3. Nuorodos į kitas direktyvas Šis pasiūlymas yra išdėstymas nauja redakcija, susijęs su direktyvomis 2003/41/EB, 2009/138/EB, 2010/78/ES[20], 2011/61/ES ir 2013/14/ES[21]. Šia direktyva bus panaikinta Direktyva 2003/41/EB. 3.4. Išsamus pasiūlymo paaiškinimas Kadangi Direktyva 2003/41/EB išdėstoma nauja redakcija, toliau išsamiai paaiškinamos tik naujos nuostatos arba iš dalies keičiamos nuostatos. I antraštinė dalis. BENDROSIOS NUOSTATOS 6 straipsnyje dabar pateikiamos naujos ir (arba) aiškiau išdėstytos šių sąvokų apibrėžtys: „finansuojantis subjektas“, „buveinės valstybė narė“, „priimančioji valstybė narė“, „perduodančioji įstaiga“ ir „perimančioji įstaiga“, „reguliuojama rinka“, „daugiašalė prekybos sistema“, „organizuota prekybos sistema“, „patvarioji laikmena“ ir „pagrindinės funkcijos“. 9 straipsnyje kartu su 10 straipsniu veiklos sąlygos nebėra išvardijamos atskirai, bet valstybėms narėms suteikiama atsakomybė užtikrinti, kad kiekviena įstaiga būtų registruota ar jai būtų išduotas leidimas ir kad įstaigos turėtų tinkamai parengtas pensijų sistemos taisykles. 12 straipsnis iš dalies pakeistas trejopai. Pirma, jame nurodyta, kad įstaiga vykdo tarpvalstybinę veiklą, kai ji valdo pensijų sistemą, kuriai taikoma kitos valstybės narės socialinė ir darbo teisė, įskaitant atvejus, kai įstaiga ir finansuojantis subjektas yra toje pačioje valstybėje narėje[22]. Antra, 4 dalimi reikalaujama, kad buveinės valstybės narės kompetentinga institucija pateiktų motyvuotą sprendimą, jeigu ji draudžia vykdyti tarpvalstybinę veiklą. Be to, jeigu buveinės valstybės narės kompetentinga institucija neperduoda informacijos priimančiosios valstybės narės kompetentingai institucijai, ji nurodo savo atsisakymo priežastis. Trečia, priimančioji valstybė narė daugiau negali nustatyti papildomų informacijos reikalavimų įstaigoms, vykdančioms tarpvalstybinę veiklą. Taip yra todėl, kad pasiūlyme numatyta standartinė pensijų išmokų ataskaita (žr. 40–54 straipsnius). 13 straipsnyje nustatytos tarpvalstybinio pensijų sistemų perdavimo taisyklės; perdavimą turi iš anksto leisti perimančiosios įstaigos buveinės valstybės narės kompetentinga institucija. Jeigu nacionalinės socialinės ir darbo teisės aktuose dėl pensijų sistemų organizavimo nenustatyta kitaip, perdavimą ir jo sąlygas iš anksto patvirtina susiję nariai ir išmokų gavėjai arba, kai taikoma, jų atstovai. 13 straipsnyje taip pat nustatytos keitimosi informacija apie taikomas socialinės ir darbo teisės nuostatas, pagal kurias turi būti valdoma pensijų sistema, taisyklės. Jeigu po perdavimo perimančioji įstaiga vykdo tarpvalstybinę veiklą, taikomos 12 straipsnio 8 ir 9 dalys. Įstaiga pensijų sistemą valdo pagal priimančiosios valstybės narės socialinę ir darbo teisę[23], taigi su perdavimu susijusių narių ir išmokų gavėjų apsaugos lygis nesikeičia. II antraštinė dalis. KOKYBINIAI REIKALAVIMAI 20 straipsnis dėl investavimo taisyklių pakeistas trejopai. Pirma, priimančioji valstybė narė daugiau negali nustatyti papildomų investavimo taisyklių įstaigoms, vykdančioms tarpvalstybinę veiklą. Tai palengvina investicijų valdymo organizavimą, visų pirma nustatyto dydžio įmokų pensijų sistemų atveju. Dėl to nesusilpnėja narių ir išmokų gavėjų apsauga, nes ši nuostata derinama su sugriežtintomis valdymo ir priežiūros taisyklėmis. Antra, 20 straipsnio 6 dalies a punktas atnaujintas siekiant atsižvelgti į Reglamento (ES) Nr. …/… [FPRR] terminiją. Trečia, dviprasmiškas terminas „rizikos kapitalo rinka“ (20 straipsnio 6 dalies c punktas) pakeistas terminu, kuris geriau parodo pirminę šios nuostatos prasmę, būtent, kad valstybės narės negali apriboti įstaigų teisės investuoti į ilgalaikes priemones, kuriomis neprekiaujama reguliuojamose rinkose. Be to, investavimo taisyklėmis neturėtų būti ribojamos investicijos į nebiržinį turtą, kuriomis finansuojami mažo anglies dioksido kiekio ir klimato kaitos poveikiui atsparios infrastruktūros projektai. Nesiūloma labiau suderinti su įstaigos finansine mokumo būkle susijusių taisyklių. III antraštinė dalis. VEIKLĄ REGLAMENTUOJANČIOS SĄLYGOS Mažų įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, atveju valstybėms narėms išlaikoma galimybė netaikyti teisės akto reikalavimų įstaigoms, valdančioms sistemas, kurių bendras narių skaičius mažesnis kaip 100. Kitų įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, atveju specialiomis priemonėmis, pavyzdžiui, susijusiomis su pagrindinėmis funkcijomis ir rizikos vertinimu, užtikrinama, kad valdymo reikalavimai būtų proporcingi. 1 SKYRIUS. Valdymo sistema Išskyrus 31 ir 32 straipsnius (ex 10 ir 12 straipsnius), ši direktyvos antraštinė dalis yra nauja ir joje įstaigoms, atsakingoms už profesinių pensijų skyrimą, nustatyti nauji detalūs valdymo reikalavimai. 21 straipsnyje nustatyta, kad įstaigos, atsakingos už profesinių pensijų skyrimą, administracinis, valdymo ar priežiūros organas yra visiškai atsakingas už atitiktį pagal šią direktyvą priimtiems įstatymams ir kitiems teisės aktams. Įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, valdymo taisyklės nedaro poveikio socialinių partnerių vaidmeniui valdant įstaigas. 22 straipsnyje nustatyta, kad įstaigos įgyvendintų veiksmingą valdymo sistemą, kuria būtų užtikrintas patikimas ir apdairus jų veiklos valdymas. Ši sistema turi būti proporcinga įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, veiklos pobūdžiui, mastui ir sudėtingumui, kad būtų užtikrinta, kad nebūtų nustatoma pernelyg didelių valdymo reikalavimų, pavyzdžiui, mažoms įstaigoms. 23 straipsnyje reikalaujama, kad įstaigos, atsakingos už profesinių pensijų skyrimą, užtikrintų, kad visų asmenų, veiksmingai vadovaujančių įstaigai arba vykdančių pagrindines funkcijas, profesinė kvalifikacija, žinios ir patirtis būtų tinkamos, kad jie galėtų užtikrinti patikimą ir apdairų įstaigos valdymą arba tinkamai vykdyti savo pagrindines funkcijas (kompetencija) ir kad jie būtų nepriekaištingos reputacijos ir sąžiningi (tinkamumas). 24 straipsnyje nustatyta, kad įstaigos taikytų patikimą atlyginimų politiką ir kad ši politika būtų viešai atskleista. Šiame straipsnyje taip pat siūloma Komisijai suteikti įgaliojimus priimti deleguotąjį aktą. 25 straipsnyje nustatyti bendrieji principai dėl pagrindinių funkcijų. Įstaigos, atsakingos už profesinių pensijų skyrimą, gali leisti vienam asmeniui arba organizaciniam padaliniui vykdyti daugiau nei vieną pagrindinę funkciją, tačiau rizikos valdymo funkciją visada turi paskirti skirtingam asmeniui ar organizaciniam padaliniui nei tas, kuris vykdo vidaus audito funkciją. 26 straipsnyje nustatyta, kad įstaigos, atsakingos už profesinių pensijų skyrimą, turi taikyti veiksmingą rizikos valdymo sistemą, kuri yra reikalinga siekiant nuolat nustatyti, vertinti, stebėti, valdyti visas rizikas, įskaitant tas, kurios yra susijusios su išorės paslaugų teikėjams perduota ar paskiau pakartotinai perduota veikla, kurios joms kyla ar galėtų kilti bei tų rizikų tarpusavio priklausomybę ir apie jas pranešti. Rizikos valdymas turėtų būti proporcingas įstaigos dydžiui, vidaus organizacijai ir veiklos pobūdžiui, mastui bei sudėtingumui. 27 straipsnyje numatyta veiksminga vidaus audito funkcija, kurią vykdantys asmenys vertina vidaus kontrolės sistemos ir kitų valdymo sistemos elementų, įskaitant išorės paslaugų teikėjams perduotą ar paskiau pakartotinai perduotą veiklą, tinkamumas ir veiksmingumas. Vidaus audito funkciją turi vykdyti bent vienas nepriklausomas asmuo iš įstaigos ar iš išorės. 28 straipsnyje reikalaujama nustatyti veiksmingą aktuarinę funkciją, kad būtų derinamas ir prižiūrimas techninių atidėjinių apskaičiavimas, taip pat kad būtų vertinamas metodikų ir pagrindinių modelių tinkamumas, kai nariai ir išmokų gavėjai neprisiima visos rizikos. 29 straipsnyje nustatyta, kad įstaigoms reikia reguliariai ir nedelsiant po to, kai smarkiai pasikeičia įstaigos rizikos pobūdis, rengti pensijų rizikos vertinimą. Vertinime turi būti parodyta tam tikrų elementų atitiktis nacionaliniams reikalavimams. Vertinime turėtų būti nurodytos naujos arba besiformuojančios rizikos, susijusios su klimato kaita, išteklių naudojimu ir aplinka. Pensijų rizikos vertinimas turėtų būti proporcingas įstaigos dydžiui, vidaus organizacijai ir veiklos pobūdžiui, mastui ir sudėtingumui. 30 straipsnyje siūloma įgalioti Komisiją priimti deleguotąjį aktą dėl pensijų rizikos vertinimo. 2 SKYRIUS. Užsakomosios paslaugos ir investicijų valdymas 33 straipsnyje nustatytos veiklos perdavimo trečiosioms šalims (užsakomųjų paslaugų), įskaitant pakartotinai perduotą veiklą, taisyklės. 3 SKYRIUS. Depozitoriumas 35–37 straipsniuose nustatyta, kad įstaigos, atsakingos už profesinių pensijų skyrimą, turi paskirti vieną depozitoriumą turtui saugoti ir priežiūros pareigoms vykdyti, jeigu nariai ir išmokų gavėjai prisiima visą investicijų riziką. IV antraštinė dalis. GALIMIEMS NARIAMS, NARIAMS IR IŠMOKŲ GAVĖJAMS TEIKTINA INFORMACIJA I SKYRIUS. Bendrosios nuostatos Šiame skyriuje detaliai išdėstoma, kokia informacija turi būti teikiama nariams, galimiems nariams, o išėjus į pensiją – išmokų gavėjams, ir jis grindžiamas buvusiu 11 straipsniu. 38 straipsnyje nustatytas bendrasis informacijos atskleidimo principas. 39 straipsnyje nustatyta, kokios rūšies informaciją nariai (ir išmokų gavėjai) turi gauti, pavyzdžiui, informaciją apie šalių teises ir pareigas, riziką ir investavimo galimybes ir ar pastarosios yra nustatytos, ar ne. Konkrečios pensijų sistemos reikalavimai turi būti paskelbti atitinkamos įstaigos interneto svetainėje. 40 straipsnyje įstaigos, atsakingos už profesinių pensijų skyrimą, įpareigojamos kas dvylika mėnesių asmeniui teikti kuo aiškesnę pensijų išmokų ataskaitą, kurios pagrindu taip pat būtų teikiama informacija Baltojoje knygoje dėl pensijų aprašytam galimam pensijų stebėsenos mechanizmui[24]. Jeigu valstybės narės asmenims jau teikia išsamią informaciją apie vieną ar daugiau pensijų sistemos pakopų, joms bus palikta galimybė lanksčiai rengti savo informavimo apie pensijas sistemas, jeigu jos laikysis šio pasiūlymo reikalavimų. 2 SKYRIUS. Pensijų išmokų ataskaita 40–44 straipsniuose išdėstytos bendrosios nuostatos dėl pensijų išmokų ataskaitos, kuri yra skirta aktyviems pensijų sistemos nariams. Pensijų išmokų ataskaitos idėja grindžiama EDPPI Europos Komisijai pateikta rekomendacija dėl Profesinių pensijų skyrimo direktyvos peržiūros, kelių valstybių narių geriausia praktika ir tarptautine EBPO veikla[25]. Pensijų išmokų ataskaita užtikrinamas palyginamumas su informacija, kurios reikalaujama pagal teisės aktus kituose finansų sektoriuose, pavyzdžiui, pagrindinės informacijos investuotojams dokumentu atviro tipo investicinių fondų (KIPVPS) atveju, kartu atsižvelgiant į profesinių pensijų sektoriaus specifiką. Be to, pensijų išmokų ataskaita valstybėms narėms paliekama pakankamai veikimo laisvės taikyti konkretesnius reikalavimus ir integruotas sistemas, kurie leistų užtikrinti skirtingų pensijų sistemos pakopų palyginamumą. Standartizavus pensijų išmokų ataskaitą, turėtų būti suteikta galimybė automatiškai reguliariai rengti pensijų išmokų ataskaitas ir jų rengimą galbūt perduoti išorės paslaugų teikėjams, todėl išlaidos būtų nedidelės, visų pirma mažesnėms įstaigoms. 46–53 straipsniuose nustatyti pensijų išmokų ataskaitoje nurodytinos informacijos elementai, ir šie straipsniai skaitomi kartu su 45 straipsniu. Informacijos elementai yra šie: · nario asmens duomenys; · įstaigos identifikavimas; · garantijos; · likutis, įmokos ir išlaidos; · pensijų projekcijos; · investicinis profilis; · ankstesnės veiklos rezultatai ir · papildoma informacija. 54 straipsnyje siūloma įgalioti Komisiją priimti deleguotąjį aktą dėl pensijų išmokų ataskaitos. 3 SKYRIUS. Kita teiktina informacija ir dokumentai Šis skyrius susijęs su informacija, kurią įstaigos, atsakingos už profesinių pensijų skyrimą, turėtų teikti nariams ir išmokų gavėjams skirtingais pensijų sistemos etapais, pavyzdžiui, prieš įstojimą, prieš pat išeinant į pensiją ar išmokėjimo etapu. 55 straipsnyje įstaigoms, atsakingoms už profesinių pensijų skyrimą, nustatomos konkrečios taisyklės, pagal kurias teikiama informacija galimiems nariams prieš įstojant į įstaigos pensijų sistemą. 56 straipsnyje nustatyta, kokia informacija turi būti teikiama nariams prieš išeinant į pensiją. Ji turėtų būti teikiama kaip pensijų išmokų ataskaitą papildanti informacija bent dvejus metus prieš sukankant pensiniam amžiui, neatsižvelgiant į tai, ar jis yra iš anksto nustatytas, ar ne. 57 straipsnyje išsamiai nurodoma, kokia informacija turi būti teikiama išmokų gavėjams išmokėjimo etapu. Šia informacija išmokų gavėjams turėtų būti pakeista pensijų išmokų ataskaita. 58 straipsnyje nustatyta, kokia informacija turėtų būti teikiama narių ir išmokų gavėjų prašymu. V antraštinė dalis. RIZIKOS RIBOJIMU PAGRĮSTA PRIEŽIŪRA 1 SKYRIUS. Bendrosios rizikos ribojimu pagrįstos priežiūros taisyklės 59 straipsnyje nustatyta, kad pagrindinis rizikos ribojimu pagrįstos priežiūros tikslas – apsaugoti pensijų sistemos narius ir išmokų gavėjus. 60 straipsnyje apibrėžiamos sritys, kurios turi būti laikomos rizikos ribojimu pagrįstos priežiūros objektu taikant šią direktyvą. Šiuo straipsniu panaikinamas teisinis netikrumas įstaigoms, atsakingoms už profesinių pensijų skyrimą, kurį lemia valstybių narių rizikos ribojimu pagrįsto reguliavimo skirtumai. 61 straipsnyje nustatyti bendrieji rizikos ribojimu pagrįstos priežiūros principai. Pavyzdžiui, jame nustatyta, kad buveinės valstybės narės kompetentinga institucija yra išimtinai atsakinga už visų įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, kurioms išduotas leidimas ar kurios yra registruotos jos jurisdikcijoje, rizikos ribojimu pagrįstą priežiūrą. Straipsnyje taip pat nustatytas principas, pagal kurį įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, priežiūra turi būti perspektyvinė ir pagrįsta rizika, be to, vykdoma laiku ir proporcinga. 63 straipsniu įvedamas priežiūrinio tikrinimo procesas, kuriuo siekiama nustatyti įstaigas, atsakingas už profesinių pensijų skyrimą, kurių finansinės, organizacinės ar kitos ypatybės gali nulemti didesnę riziką. 64 straipsniu užtikrinama, kad į visus naujus šiuo pasiūlymu įvestus reikalavimus būtų atsižvelgta kompetentingoms institucijoms suteikiant įgaliojimus, susijusius su informacijos teikimu. 65 straipsnyje nustatyta, kad kompetentingos institucijos savo užduotis turi vykdyti skaidriai ir atskaitingai. 2 SKYRIUS. Profesinė paslaptis ir keitimasis informacija 66–71 straipsniuose nustatytos kompetentingų institucijų, institucijų ir organų, kurie padeda sustiprinti finansų sistemos stabilumą, keitimosi informacija nuostatos ir sąlygos. VI antraštinė dalis. BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS 73–81 straipsniuose nustatyti bendradarbiavimo ir ataskaitų teikimo įpareigojimai ir asmens duomenų tvarkymo sąlygos. Jie apima direktyvos vertinimą ir peržiūrą, Direktyvos 2009/138/EB „Mokumas II“ keitimą, šios direktyvos įgyvendinimo terminą, teisės aktų panaikinimą ir adresatus. 4. Poveikis biudžetui Konkretus poveikis biudžetui įvertintas finansinėje teisės akto pasiūlymo pažymoje ir yra susijęs su EDPPI skirtomis užduotimis. ê 2003/41/EB 2014/0091 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA dėl įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, veiklos ir priežiūros (nauja redakcija) (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo Ssutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 5347 straipsnioį 2 dalį, 6255 straipsnį ir 11495 straipsnio 1 dalį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, ò naujas teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, ê 2003/41/EB atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, ò naujas pasikonsultavę su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu, ê 2003/41/EB laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos (3), kadangi: ò naujas (1) Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/41/EB[26] buvo keletą kartų iš esmės keičiama[27]. Kadangi reikalingi nauji pakeitimai, siekiant aiškumo ji turėtų būti išdėstyta nauja redakcija; ê 2003/41/EB 1 konstatuojamoji dalis Tikra finansinių paslaugų vidaus rinka nulemia ekonomikos augimą ir naujų darbo vietų kūrimą Bendrijoje. ê 2003/41/EB 2 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ð naujas (2) Jau yra padaryta svarbių pasiekimų kuriant šią vidaus rinkąoje, leidžiant finansų įstaigoms ð turėtų būti suteikta galimybė ï veikti kitose valstybėse narėse ir turėtų būti užtikrinantas aukštąas ð profesinių pensijų sistemų narių ir išmokų gavėjų ï finansinių paslaugų vartotojų apsaugos lygįis.; ê 2003/41/EB 3 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Komisijos pranešime „Bendrųjų nuostatų dėl finansų rinkų įgyvendinimas: veiksmų planas“ įvardytos veiksmų, kurių reikia finansinių paslaugų vidaus rinkai sukurti, serijos, o Europos Vadovų Taryba 2000 m. kovo 23 d. ir 24 d. vykusiame susitikime Lisabonoje paragino įgyvendinti šį planą iki 2005 metų. ê 2003/41/EB 4 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Finansinių paslaugų veiksmų plane kaip skubus prioritetas akcentuojamas poreikis parengti direktyvą dėl rizikos ribojimu pagrįstos įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, priežiūros, kadangi šios įstaigos yra pagrindinės finansų įstaigos, kurioms turi tekti lemiamas vaidmuo užtikrinant finansų rinkų integraciją, efektyvumą ir likvidumą, tačiau joms nėra sukurtas vientisas Bendrijos teisės aktų pagrindas, kuris leistų pasinaudoti visais vidaus rinkos privalumais. ò naujas (3) Direktyva 2003/41/EB buvo pirmasis teisėkūros žingsnis kuriant Europos mastu organizuoto profesinių pensijų skyrimo vidaus rinką. Tikra profesinių pensijų skyrimo vidaus rinka išlieka labai svarbi ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui Europos Sąjungoje ir Europos visuomenės senėjimo problemos sprendimui. 2003 m. direktyva nebuvo iš esmės keičiama, kad ir įstaigoms, atsakingoms už profesinių pensijų skyrimą, būtų numatyta šiuolaikinė rizika grindžiama valdymo sistema; ê 2003/41/EB 5 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ð naujas (4) ð reikia imtis priemonių, kuriomis būtų toliau plėtojamos galimybės privatiems asmenims papildomai taupyti pensijai, pavyzdžiui, kaupti profesines pensijas. Tai yra svarbu, kadangi socialinės apsaugos sistemoms vis didėja spaudimas, vadinasi, ateityje papildomos profesinės ištarnauto laiko pensijos piliečiams bus vis svarbesnės. ï Kadangi socialinės apsaugos sistemoms tenka vis didesnis spaudimas, ateityje bus vis labiau pasikliaujama profesinėmis ištarnauto laiko pensijomis. Todėl Rreikėtų išplėtoti profesinio ištarnauto laiko pensijas, neginčijant socialinės apsaugos pensijų sistemų kaip saugios, ilgalaikės ir veiksmingos socialinės apsaugos, kuri senatvėje turėtų užtikrinti gerą deramą gyvenimo lygį, svarbos. Pastaroji turėtų būti pagrindinis Europos socialinio modelio stiprinimo tikslas.; ò naujas (5) šia direktyva laikomasi pagrindinių teisių ir principų, pripažintų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, būtent teisės į asmens duomenų apsaugą, laisvės užsiimti verslu ir teisės į aukštą vartotojų apsaugos lygį, ir visų pirma užtikrinamas aukštesnis ištarnauto laiko pensijų skyrimo skaidrumo lygis, informacija grindžiamas asmeninis finansų ir pensijų planavimas, taip pat palengvinamas įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, ir verslo įmonių tarpvalstybinis verslas. Ši direktyva turi būti įgyvendinama paisant minėtų teisių ir principų; (6) nepaisant Direktyvos 2003/41/EB įsigaliojimo, tebėra svarbių rizikos ribojimu pagrįstų kliūčių, dėl kurių įstaigoms yra brangiau valdyti pensijų sistemas tarpvalstybiniu mastu. Be to, reikia padidinti esamą minimalų narių ir išmokų gavėjų apsaugos lygį. Tai yra dar svarbiau, nes europiečių, dalyvaujančių sistemose, kuriose ilgaamžiškumo ir rinkos rizika iš įstaigos ar profesinių pensijų sistemą siūlančio subjekto (toliau – finansuojantis subjektas) perkeliama asmeniui, skaičius smarkiai išaugo. Taip pat reikia padidinti esamą minimalų nariams ir išmokų gavėjams teikiamos informacijos lygį. Dėl šių pokyčių reikia iš dalies pakeisti direktyvą; ê 2003/41/EB 7 konstatuojamoji dalis (7) šŠioje direktyvoje nustatytomis riziką ribojančiomis taisyklėmis siekiama tiek užtikrinti aukštą būsimųjų pensininkų apsaugos laipsnį dėl taikomų griežtų priežiūros standartų, tiek ir atverti kelią veiksmingam profesinių pensijų sistemų valdymui.; ê 2003/41/EB 8 konstatuojamoji dalis (8) įĮstaigoms, kurios yra visiškai atskirtos nuo visų remiančiųjų finansuojančių subjektų ir kurios veikia finansavimo pagrindu tik tam, kad skirtų ištarnauto laiko išmokas, turėtų būti suteikta laisvė teikti paslaugas ir investuoti tik tada, jeigu joms taikomi koordinuojami riziką ribojantys reikalavimai, nepriklausomai nuo to, ar šios įstaigos laikomos juridiniais subjektais.; ê 2003/41/EB 9 konstatuojamoji dalis (9) vVadovaudamosi subsidiarumo principu, valstybės narės turėtų išlikti visiškai atsakingos už savo pensijų sistemų sąrangą organizavimą ir pačios priskirti vaidmenį kiekvienami iš trijų atskiros valstybės narės pensijų sistemos pakopų„ramsčių“. Priimdamos sprendimą dėl antrojosios pakopos ramsčio, jos visiškai atsakingos už įvairių profesinių ištarnauto laiko išmokas teikiančių įstaigų, pavyzdžiui, visą ūkio šaką apimančių pensijų fondų, bendrovės pensijų fondų ir gyvybės draudimo bendrovių, vaidmenį ir funkcijas. Šia direktyva nesiekiama kelti abejonių dėl šios prerogatyvos.; ê 2003/41/EB 10 konstatuojamoji dalis (10) nNacionalinės taisyklės dėl savarankiškai dirbančių asmenų narystės įstaigose, atsakingose už profesinių pensijų skyrimą, skiriasi. Kai kuriose valstybėse narėse įstaigos, atsakingos už profesinių pensijų skyrimą, gali veikti susitarimų, sudarytų su profesinėmis organizacijomis arba grupėmis, kurių nariai veikia pagal kaip savarankiškai dirbantieji, arba tiesiogiai su savarankiškai dirbančiaisiais ir dirbančiais asmenimis, pagrindu. Kai kuriose valstybėse narėse savarankiškai dirbantis asmuo gali tapti įstaigos nariu, jeigu jis veikia kaip darbdavys arba įmonei teikia profesines paslaugas. Kai kuriose valstybėse narėse savarankiškai dirbantys asmenys negali tapti įstaigos, atsakingos už profesinių pensijų skyrimą, nariais, jeigu jie neatitinka tam tikrų reikalavimų, įskaitant numatytuosius socialinėje ir darbo teisėje.; ê 2003/41/EB 11 konstatuojamoji dalis (11) įĮstaigoms, valdančioms socialinės apsaugos sistemas, kurios jau koordinuojamos Bendrijos Sąjungos lygiu, ši direktyva neturėtų būti taikoma. Nepaisant to, reikėtų atsižvelgti į įstaigų, kurios vienoje valstybėje narėje valdo tiek socialinės apsaugos, tiek ir profesinių pensijų sistemas, specifiškumą.; ê 2003/41/EB 12 konstatuojamoji dalis (12) fFinansų įstaigoms, kurios jau gauna naudos iš BendrijosSąjungos teisės aktų, ši direktyva apskritai neturėtų būti taikoma. Tačiau, kadangi šios įstaigos tam tikrais atvejais gali siūlyti profesinių pensijų paslaugas, svarbu užtikrinti, kad ši direktyva neiškreipiatų konkurencijos. Šių iškraipymų galima išvengti gyvybės draudimo bendrovių profesinių pensijų veiklai taikant šios direktyvos reikalavimus, ribojančius riziką. Komisija turėtų atidžiai stebėti profesinių pensijų rinkos būklę ir įvertinti galimybę pasirinktinai taikyti šią direktyvą kitoms reguliuojamoms finansų įstaigoms.; ê 2003/41/EB 13 konstatuojamoji dalis (13) sSiekiant užtikrinti finansų saugumą išėjus į pensiją, įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, mokamos išmokos dažniausia turėtų numatyti pensijos mokėjimą iki gyvos galvos. Taip pat turėtų būti galimybė skirti laikinas arba vienkartines išmokas.; ê 2003/41/EB 14 konstatuojamoji dalis (14) sSvarbu užtikrinti, kad vyresniems ir neįgaliems žmonėms nekiltų skurdo pavojus ir jie galėtų džiaugtis geru deramu gyvenimo lygiu. Tinkama biometrinių rizikų draudiminė apsauga profesinių pensijų susitarimuose yra svarbus kovos su pagyvenusių žmonių skurdu ir nesaugumu aspektas. Kurdami pensijų sistemą, darbdaviai ir darbuotojai arba jų atitinkami atstovai turėtų išnagrinėti galimybę sukurti pensijų sistemą, į kurią būtų įtrauktos nuostatos dėl ilgaamžiškumo rizikos ir profesinio neįgalumo rizikų draudimo bei nuostatos dėl maitintojo netekusių asmenų.; ê 2003/41/EB 15 konstatuojamoji dalis (15) sSuteikus valstybėms narėms galimybę nacionalinių įgyvendinimo teisės aktų netaikyti įstaigoms, valdančioms sistemas, kurių bendras narių skaičius mažesnis kaip 100, gali būti palengvintia priežiūrąa kai kuriose valstybėse narėse, nepakenkiant tinkamam šios srities vidaus rinkos funkcionavimui veikimui. Tačiau tai neturėtų pažeisti šių įstaigų teisės paskirti kitoje valstybėje narėje įsteigtus ir tinkamai įgaliotus investicijų valdytojus ir saugotojus prižiūrėtojus jų investicijų portfeliui valdyti ir jų turtui saugoti.; ê 2003/41/EB 15 konstatuojamoji dalis (16) tTokioms įstaigoms kaip „Unterstützungsgassen“ Vokietijoje, kurių nariai neturi juridinės teisės gauti tam tikro dydžio išmokas ir kurių interesus saugo privalomasis įstatymais numatytas bankroto draudimas, ši direktyva neturėtų būti taikoma.; ê 2003/41/EB 17 konstatuojamoji dalis (17) sSiekdamos apsaugoti narius ir išmokų gavėjus, įstaigos, atsakingos už profesinių pensijų skyrimą, turėtų apsiriboti tik šioje direktyvoje nurodytomis ir iš jos kylančiomis veiklos rūšimis.; ê 2003/41/EB 18 konstatuojamoji dalis (18) Subankrutavus remiančiajam finansuojančiam subjektui, narys susiduria su rizika netekti ir darbo, ir įgytosų teisėsių gauti pensiją. Todėl būtina užtikrinti, kad subjektas ir įstaiga yra būtų aiškiai atskirti bei yra būtų nustatyti narius apsaugantys būtiniausi riziką ribojantys standartai.; ê 2003/41/EB 19 konstatuojamoji dalis (19) įĮstaigos, atsakingos už profesinių pensijų skyrimą, valstybėse narėse veikia ir yra prižiūrimos iš esmės skirtingai. Kai kuriose valstybėse narėse leidžiama prižiūrėti ne tik pačią įstaigą, bet ir subjektus arba bendroves, kurioms leista valdyti šias įstaigas. Valstybėms narėms turėtų būti leidžiama atsižvelgti į šį specifiškumą, jeigu veiksmingai laikomasi visų šioje direktyvoje nustatytų reikalavimų. Valstybėms narėms taip pat turėtų būti sudaryta galimybė leisti draudimo subjektams ir kitiems finansų subjektams valdyti įstaigas, atsakingas už profesinių pensijų skyrimą.; ê 2003/41/EB 20 konstatuojamoji dalis (20) įĮstaigos, atsakingos už profesinių pensijų skyrimą, yra finansinių paslaugų tieeikėjai, kuriems tenka didžiulė atsakomybė už profesinių ištarnauto laiko išmokų skyrimą, todėl jos turi atitikti tam tikrus būtiniausius riziką ribojančius standartus, taikomus jų veiklai ir darbo sąlygoms.; ê 2003/41/EB 21 konstatuojamoji dalis (21) tTam tikrose valstybėse narėse yra daugybė įstaigų, todėl būtinas pragmatiškas sprendimas dėl išankstinio leidimų suteikimo įstaigoms. Tačiau, jeigu įstaiga nori valdyti sistemą kitoje valstybėje narėje, turėtų būti reikalaujamas išankstinis leidimas, suteiktas buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos.; ê 2003/41/EB 36 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ð naujas (22) Nepažeidžiant nacionaliniųės socialiniųės ir darbo teisės aktų dėl pensijų sistemosų organizavimo, įskaitant nuostatas dėl privalosmąją narystęės ir kolektyvinių derybų susitarimų sutarčių rezultatų, įstaigoms turėtų būti sudaryta galimybė teikti paslaugas kitose valstybėse narėse ð gavus įstaigos buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos leidimą ï. Įstaigoms Joms turėtų būti leidžiama priimti rėmimą finansavimą iš ð bet kurioje ï kitose valstybėseje narėseje esančių subjektų ir valdyti pensijų sistemas, kurioms priklauso nariai iš daugiau kaip vienos valstybės narės. Tai potencialiai užtikrintų šių įstaigų masto ekonomiją, pagerintų šios Bendrijos Sąjungos ūkio šakos konkurencingumą ir palengvintų darbo jėgos mobilumą judumą.; Tam reikalingas abipusis riziką ribojančių standartų pripažinimas. Tinkamą šių riziką ribojančių standartų taikymą turėtų prižiūrėti buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos, jeigu nenurodyta kitaip. ê 2003/41/EB 37 konstatuojamoji dalis ð naujas (23) įĮstaiga, pasinaudojusi teise vienoje valstybėje narėje valdyti profesinių pensijų sistemą, sukurtą kitoje valstybėje narėje, turėtų laikytis visų socialinės ir darbo tiesės nuostatų, galiojančių priimančiojoje valstybėje narėje tiek, kiek jos taikomos profesinėms pensijoms, pavyzdžiui, nuostatų dėl pensijų išmokų apibrėžimo ir mokėjimo bei teisės gauti pensiją perleidimo sąlygų. ð Turėtų būti aiškiau apibrėžta riziką ribojančių taisyklių taikymo sritis, siekiant užtikrinti teisinį tikrumą įstaigoms vykdant tarpvalstybinę veiklą; ï ò naujas (24) įstaigos turėtų galėti pensijų sistemas perduoti kitoms įstaigoms visoje Sąjungoje, kad būtų palengvintas profesinių pensijų skyrimo organizavimas Sąjungos mastu, gavusios tik pensijų sistemą perimančios įstaigos (toliau – perimančioji įstaiga) buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos leidimą. Jeigu nacionalinės socialinės ir darbo teisės aktuose dėl pensijų sistemų nenustatyta kitaip, perdavimą ir jo sąlygas turėtų iš anksto patvirtinti susiję nariai ir išmokų gavėjai arba, kai taikoma, jų atstovai; ê 2003/41/EB 26 konstatuojamoji dalis (25) rRiziką ribojantis techninių atidėjimųnių apskaičiavimas yra esminė sąlyga, užtikrinanti ištarnauto laiko išmokų mokėjimo įsipareigojimų vykdymą. Techniniai atidėjimainiai turėtų būti apskaičiuojami taikant pripažintus aktuarinius metodus ir tvirtinami kvalifikuotų asmenų. Didžiausios palūkanos normos turėtų būti parenkamos ribojant riziką pagal atitinkamas nacionalines taisykles. Mažiausios techninių atidėjimųnių sumos turėtų pakakti tiek tolesniam išmokų gavėjams jau mokamų išmokų mokėjimui, tiek ir ji turėtų atspindėti parodyti įsipareigojimus, atsirandančius dėl narių sukauptų teisių gauti pensiją.; ê 2003/41/EB 27 konstatuojamoji dalis (26) įĮstaigų draudžiamos rizikos labai skiriasi kiekvienoje valstybėje narėje. Todėl buveinės valstybėms narėms reikėtų sudaryti galimybes techninių atidėjimųnių apskaičiavimui taikyti papildomas taisykles, kurios yra išsamesnės už nustatytąsias šioje direktyvoje.; ê 2003/41/EB 28 konstatuojamoji dalis (27) pPakankamas ir tinkamas turtas techniniams atidėjimamsniams padengti apsaugo pensijų sistemos narių ir išmokų gavėjų interesus, jeigu remiantysis finansuojantis subjektas tampa nemokiu. Valstybėse narėse taikomų priežiūros principų abipusis pripažinimas, ypač tarpvalstybinės veiklos atvejais, reikalauja, kad techniniai atidėjimainiai visada būtų visiškai finansuojami.; ê 2003/41/EB 29 konstatuojamoji dalis (28) jJeigu įstaiga nedirba tarpvalstybiniu mastu, valstybėms narėms turėtų būti sudaryta galimybė leisti nevisišką finansavimą, jeigu parengiamas tinkamas planas atstatyti atkurti visišką finansavimą ir jeigu tai nepažeidžia 1980 m. spalio 20 d. Tarybos direktyvos 80/987/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su darbuotojų apsauga jų darbdaviui tapus nemokiam, suderinimo[28] reikalavimų.; ê 2003/41/EB 30 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (29) dDaugeliu atveju ne pati įstaiga, o remiantysis finansuojantis subjektas draudžia Ö bet kokią Õ biometrinę riziką arba garantuoja tam tikras išmokas ar investicijų naudingumą investavimo rezultatą. Tačiau tam tikrais atvejais pati įstaiga teikia tokias garantijas arba draudimą, o rėmėjo finansuojančio subjekto įsipareigojimai dažniausia apribojami būtinų įmokų mokėjimu. Esant tokioms aplinkybėms, siūlomi produktai yra panašūs į gyvybės draudimo bendrovių produktus. ir sSuinteresuotos įstaigos turėtų turėti bent tokias pačias papildomas nuosavas lėšas kaip ir gyvybės draudimo bendrovės.; ê 2003/41/EB 31 konstatuojamoji dalis (30) įĮstaigos yra ypač ilgalaikiai investuotojai. Šių įstaigų turimo turto išpirkimas paprastai negali būti atliekamas jokiu kitu tikslu, išskyrus siekiant skirti ištarnauto laiko išmokas. Be to, siekiant tinkamai apsaugoti narių ir išmokų gavėjų teises, institucijoms įstaigoms turėtų būti suteikta galimybė turtą paskirstyti tokiu būdu, kuris tiksliai atitinka jų įsipareigojimų pobūdį ir trukmę. Dėl šių aspektų reikalinga veiksminga priežiūra ir tokios investicijų taisyklės, kurios suteiktų įstaigoms pakankamai lankstumo priimti sprendimus dėl saugiausios ir veiksmingiausios investicijųavimo politikos ir įpareigotų jas veikti ribojant riziką. Todėl rizikos ribojimo principo „apdairaus žmogaus“ taisyklės laikymasis reikalauja, kad investicijųavimo politika būtų pritaikyta prie konkrečios įstaigos, atsakingos už profesinių pensijų skyrimą, narystės struktūros.; ê 2003/41/EB 6 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (31) Todėl ši direktyva yra pirmasis žingsnis į profesinių pensijų skyrimo vidaus rinką, sukurtą europiniu mastu. Nustačius rizikos ribojimo principą „apdairaus žmogaus“ taisyklę kaip pagrindinį kapitalo investicijų principą ir sudarius galimybę įstaigoms veikti už savo šalies ribų, skatinamas santaupų nukreipimas į profesinių pensijų skyrimo sektorių, o tai prisideda prie ekonominės ir socialinės pažangos.; ê 2003/41/EB 32 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (32) pPriežiūros metodai ir jų taikymas skiriasi valstybėse narėse. Todėl valstybėms narėms turėtų būti suteikta tam tikra veiksmų laisvė pasirenkant tikslias investavimo taisykles, kurias jos norėtų taikyti jų teritorijoje esančioms įstaigoms. Tačiau šios taisyklės neturi Ö neturėtų Õ riboti laisvo kapitalo judėjimo, nebent tai pagrįsta dėl rizikos ribojimo.; ê 2003/41/EB 33 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ð naujas (33) bBūdamos ypač ilgalaikiais investuotojais su maža likvidumo rizika, įstaigos, atsakingos už profesinių pensijų skyrimą, gali investuoti į nelikvidų turtą, pavyzdžiui, akcijas, bei į ð priemones, kurios yra ilgalaikio ekonominio pobūdžio ir kuriomis neprekiaujama reguliuojamose rinkose, daugiašalėse prekybos sistemose ar organizuotose prekybos sistemose ï rizikos kapitalo rinkas neperžengdamos apdairumo ribų. Jos taip pat gali naudotis tarptautinės įvairovės teikiamais privalumais. Todėl neturėtų būti ribojamos investicijos į akcijas, rizikos kapitalo rinkas ir valiutas Ö valiutomis Õ, išskyrus tas, kuriomis išreikšti įsipareigojimai, ð ir į priemones, kurios yra ilgalaikio ekonominio pobūdžio ir kuriomis neprekiaujama reguliuojamose rinkose, daugiašalėse prekybos sistemose ar organizuotose prekybos sistemose ï nebent jos tai nepagrįstosa rizikos ribojimu.; ò naujas (34) kas sudaro priemones, kurios yra ilgalaikio ekonominio pobūdžio, suprantama plačiai. Šios priemonės yra neperleidžiami vertybiniai popieriai, todėl neturintys prieigos prie antrinių rinkų likvidumo. Jiems dažnai reikia ribotos trukmės įsipareigojimų, dėl kurių ribojama galimybė juos platinti. Turėtų būti suprantama, kad šios priemonės apima dalyvavimą valdant nebiržinių įmonių kapitalą, tų įmonių skolos priemones ir toms įmonėms suteiktas paskolas. Nebiržinės įmonės apima infrastruktūros projektus, augti siekiančias nebiržines bendroves, nekilnojamąjį turtą arba kitą turtą, kuris galėtų tikti ilgalaikėms investicijoms. Mažo anglies dioksido kiekio ir klimato kaitos poveikiui atsparios infrastruktūros projektai dažnai yra nebiržinis turtas ir priklauso nuo ilgalaikių kreditų projekto finansavimui; ê 2003/41/EB 34 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Tačiau, jeigu įstaiga veikia keliose valstybėse, priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos gali pareikalauti taikyti investavimo į akcijas ir panašų turtą, kuriuo neleidžiama prekiauti įprastoje rinkoje, į akcijas ir kitas to paties subjekto išleistas finansines priemones arba į turtą, išreikštą neatitinkančiomis valiutomis, ribas, jeigu šios taisyklės taikomos ir priimančiojoje valstybėje narėje esančioms įstaigoms. ê 2003/41/EB 35 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Apribojimai, taikomi įstaigoms laisvai pasirenkant patvirtintus turto valdytojus ir saugotojus, riboja konkurenciją vidaus rinkoje ir todėl turėtų būti panaikinti. ò naujas (35) įstaigoms turėtų būti leidžiama investuoti kitose valstybėse narėse pagal jų buveinės valstybės narės taisykles, kad būtų sumažintos tarpvalstybinės veiklos išlaidos. Todėl priimančiosioms valstybėms narėms neturėtų būti leidžiama nustatyti papildomų investavimo reikalavimų kitose valstybėse narėse esančioms įstaigoms; (36) tam tikra rizika gali būti tinkamai sumažinta tik nustačius valdymo reikalavimus, o ne taikant kiekybinius reikalavimus, susijusius su techniniais atidėjiniais ir finansavimo reikalavimais. Todėl tinkamam rizikos valdymui ypač svarbi veiksminga valdymo sistema. Šios sistemos turėtų būti proporcingos veiklos pobūdžiui, mastui ir sudėtingumui; (37) atlyginimų politika, kuria skatinama prisiimti pernelyg didelę riziką, gali susilpninti įstaigų patikimą ir veiksmingą rizikos valdymą. Kitų tipų Sąjungos finansų įstaigoms taikomi atlyginimų politikos principai ir informacijos atskleidimo reikalavimai turėtų būti taikomi ir įstaigoms, tačiau turint omenyje ypatingą įstaigų valdymo struktūrą, palyginti su kitų tipų finansų įstaigomis, ir poreikį atsižvelgti į įstaigų veiklos pobūdį, mastą ir sudėtingumą; (38) pagrindinė funkcija – tai vidaus gebėjimas atlikti konkrečias valdymo užduotis. Įstaigos turėtų turėti pakankamai gebėjimų, kad turėtų rizikos valdymo funkciją, vidaus audito funkciją ir, kai taikoma, aktuarinę funkciją. Konkrečios pagrindinės funkcijos nustatymas netrukdo įstaigai laisvai nuspręsti, kaip praktiškai organizuoti tą pagrindinę funkciją, išskyrus atvejus, kai šioje direktyvoje nurodyta kitaip. Dėl to neturėtų būti nustatoma per didelių reikalavimų įstaigoms, nes reikėtų atsižvelgti į įstaigos veiklos pobūdį, mastą ir sudėtingumą; (39) visi asmenys, kurie vykdo pagrindines funkcijas, turėtų būti kompetentingi ir tinkami. Tačiau tik pagrindinę funkciją vykdantiems asmenims taikomi pranešimo kompetentingai institucijai reikalavimai; (40) be to, mažesnėse ir paprastesnėse įstaigose vienas asmuo arba organizacinis padalinys turėtų galėti vykdyti daugiau nei vieną pagrindinę funkciją, išskyrus vidaus audito funkciją. Tačiau pagrindinę funkciją turėtų vykdyti skirtingas asmuo arba padalinys nei tas, kuris vykdo panašią pagrindinę funkciją finansuojančiame subjekte; tačiau kompetentingai institucijai turėtų būti leidžiama taikyti išimtį, atsižvelgiant į įstaigų dydį, veiklos pobūdį, mastą ir sudėtingumą; (41) labai svarbu, kad įstaigos pagerintų savo rizikos valdymą taip, kad būtų galima tinkamai suprasti ir su kompetentingomis institucijomis aptarti galimą pensijų sistemos tvarumo pažeidžiamumą. Taikydamos savo rizikos valdymo sistemą, įstaigos turėtų parengti su pensijomis susijusios savo veiklos rizikos vertinimą. Šis rizikos vertinimas turėtų būti pateiktas ir kompetentingoms institucijoms. Tame vertinime įstaigos turėtų, be kita ko, pateikti pagrindinių elementų, nulemiančių jų finansavimo padėtį pagal nacionalinę teisę, savo rizikos valdymo sistemos veiksmingumo ir gebėjimo laikytis reikalavimų dėl techninių atidėjinių kokybinį aprašą. Šiame rizikos vertinime turėtų būti nurodyta nauja arba besiformuojanti rizika, pavyzdžiui, su klimato kaita, išteklių naudojimu ar aplinka susijusi rizika; ê 2003/41/EB 22 konstatuojamoji dalis (42) kKiekviena valstybė narė turėtų reikalauti, kad kiekviena jos teritorijoje esanti įstaiga rengtų metinęes finansinęes atskaitomybę ataskaitas ir metinesius ataskaitas pranešimus, atsižvelgdama į kiekvieną įstaigos valdomą pensijų sistemą ir, kai taikoma, kiekvienos pensijų sistemos metinęes finansinęes atskaitomybę ataskaitas ir metinesius ataskaitas pranešimus. Metinės finansinės atskaitomybė ataskaitos ir metinėsiai ataskaitos pranešimai, atspindinčios parodantys tikrąją įstaigos turto, įsipareigojimų ir finansųinę būklę pagal kiekvieną įstaigos valdomą pensijų sistemą ir tinkamai patvirtintosi įgalioto asmens, yra pagrindinis sistemos narių ir išmokų gavėjų bei kompetentingų institucijų informacijos šaltinis. Josie visų pirma leidžia kompetentingoms institucijoms stebėti įstaigos finansinį patikimumą ir įvertinti, ar įstaiga gali vykdyti visus savo sutartinius įsipareigojimus.; ê 2003/41/EB 24 konstatuojamoji dalis (43) įĮstaigos investicijųavimo politika yra lemiamas profesinių pensijų saugumo ir prieinamumo veiksnys. Todėl įstaigos turėtų parengti ir ne rečiau kaip kartą per trejus metus patikslinti investavimo principų ataskaitą. Su ja turėtų būti leidžiama susipažinti kompetentingoms institucijoms ir kiekvienos pensijų sistemos nariams bei išmokų gavėjams, gavus jų prašymą.; ò naujas (44) įstaigoms turėtų būti leidžiama pavesti visą savo valdymą ar jo dalį jų vardu veikiantiems subjektams. Perduodamos pagrindinių funkcijų ar bet kokios kitos veiklos vykdymą išorės paslaugų teikėjui, įstaigos turėtų likti visiškai atsakingos už visų savo įsipareigojimų laikymąsi pagal šią direktyvą; (45) su įstaigų turtu susijusios saugojimo ir priežiūros pareigos turėtų būti sustiprintos aiškiau apibrėžus depozitoriumo vaidmenį ir pareigas. Depozitoriumą paskirti turėtų būti reikalaujama tik iš įstaigų, kurios valdo pensijų sistemas, kurių nariai ir išmokų gavėjai prisiima visą riziką; ê 2003/41/EB 23 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Tinkamas pensijų sistemos narių ir išmokų gavėjų informavimas yra ypač svarbus. Tai visų pirma taikytina prašymams suteikti informaciją apie įstaigos finansinį patikimumą, sutartines taisykles, išmokas ir faktinį sukauptų pensijų sumų finansavimą, investicijų politiką ir rizikų bei sąnaudų valdymą. ò naujas (46) galimiems nariams, nariams ir išmokų gavėjams įstaigos turėtų pateikti aiškią ir tinkamą informaciją, kad jiems būtų lengviau priimti sprendimus dėl savo pensijų ir kad skirtingais pensijų sistemos etapais, apimančiais laiką iki įstojimo, narystę (įskaitant priešpensinį etapą) ir laiką išėjus į pensiją, būtų užtikrintas aukštas skaidrumo lygis. Visų pirma turėtų būti pateikiama informacija apie sukauptas teises į pensiją, projektuojamus ištarnauto laiko išmokų dydžius, riziką ir garantijas, taip pat išlaidas. Jeigu nariai prisiima investavimo riziką, taip pat labai svarbi papildoma informacija apie investicinį profilį, visas galimybes, kuriomis galima pasinaudoti, ir ankstesnės veiklos rezultatus; (47) prieš įstojant į pensijų sistemą, galimiems nariams turėtų būti pateikta visa būtina informacija, kad jie priimtų sprendimą turėdami informaciją, pavyzdžiui, apie galimybes netaikyti sąlygų, įmokas, išlaidas ir, kai taikoma, investavimo galimybes; (48) įstaigos nariams, kurie dar nėra išėję į pensiją, įstaigos turėtų parengti standartinę pensijų išmokų ataskaitą, kurioje būtų pateikiama pagrindinė asmeninė ir bendro pobūdžio informacija apie pensijų sistemą. Pensijų išmokų ataskaita turėtų būti teikiama standartiniu formatu, kad būtų lengviau suprasti, kaip teisės į pensiją keičiasi laikui bėgant ir naudojantis skirtingomis pensijų sistemomis, ir kad būtų skatinamas darbo jėgos judumas; (49) įstaigos turėtų pakankamai anksti prieš išeinant į pensiją informuoti narius apie jų išmokų mokėjimo galimybes. Jeigu ištarnauto laiko išmoka nemokama kaip anuitetas iki gyvos galvos, nariai, artėjantys prie pensinio amžiaus, turėtų gauti informaciją apie išmokų mokėjimo produktus, kuriuos galima pasirinkti, kad jiems būtų lengviau planuoti finansus pensijai; (50) tuo etapu, kai ištarnauto laiko išmokos yra mokamos, išmokų gavėjai toliau turėtų gauti informaciją apie savo išmokas ir atitinkamas jų mokėjimo galimybes. Tai yra ypač svarbu, kai išmokėjimo etapu reikšmingą investavimo riziką prisiima išmokų gavėjai; (51) kompetentinga institucija vykdydama savo įgaliojimus turėtų siekti pagrindinio tikslo – apsaugoti narius ir išmokų gavėjus; (52) rizikos ribojimu pagrįstos priežiūros taikymo sritis skirtingose valstybėse narėse yra skirtinga. Dėl to gali kilti problemų, kai įstaigai reikia laikytis savo buveinės valstybės narės rizikos ribojimu pagrįsto reguliavimo ir kartu laikytis savo priimančiosios valstybės narės socialinės ir darbo teisės reikalavimų. Aiškiau apibrėžus, kurios sritys turi būti laikomos rizikos ribojimu pagrįstos priežiūros dalimi taikant šią direktyvą, sumažinamas teisinis netikrumas ir susijusios sandorių išlaidos; (53) įstaigų vidaus rinkai reikalingas abipusis riziką ribojančių standartų pripažinimas. Įstaigos buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos turėtų prižiūrėti, kaip įstaiga laikosi tų standartų. Valstybės narės kompetentingoms institucijoms turėtų suteikti būtinus įgaliojimus naudoti prevencines arba taisomąsias priemones, jeigu įstaiga pažeidžia bet kurį šios direktyvos reikalavimą; ê 2003/41/EB 25 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Kad kompetentingos institucijos galėtų atlikti įstatymais numatytas funkcijas, joms turėtų būti suteikiamos atitinkamos teisės į informaciją ir intervencijos įgaliojimai įstaigų ir jas valdančių asmenų atžvilgiu. Jeigu įstaiga, atsakinga už profesinių pensijų skyrimą, tokias esminės svarbos funkcijas kaip investicijų valdymas, informacinės technologijos arba apskaita perduoda kitoms bendrovėms (išnuomoja), turėtų būti galimybė taip praplėsti teises į informaciją ir intervencijos įgaliojimus, kiek jie apimtų šias išnuomotas funkcijas ir būtų galima patikrinti, ar ši veikla atliekama pagal priežiūros taisykles. ò naujas (54) siekiant užtikrinti veiksmingą išorės paslaugų teikėjams perduotos veiklos, įskaitant visą paskiau pakartotinai perduotą veiklą, priežiūrą, labai svarbu, kad kompetentingos institucijos galėtų susipažinti su visais svarbiais paslaugų teikėjų, kuriems perduota veikla, duomenimis, neatsižvelgiant į tai, ar tai yra reguliuojamas, ar nereguliuojamas subjektas, ir turėtų teisę atlikti patikrinimus vietoje. Siekiant atsižvelgti į rinkos raidą ir užtikrinti, kad būtų nuolat laikomasi perdavimo išorės paslaugų teikėjams sąlygų, įstaigos kompetentingoms institucijoms turėtų iš anksto pranešti apie ketinimą išorės paslaugų teikėjams perduoti esminę arba svarbią veiklą; (55) reikėtų sudaryti galimybę kompetentingoms institucijoms, kitoms institucijoms ir organams, kuriems pavesta stiprinti pensijų sistemų finansinį stabilumą ir nutraukti pensijų sistemų veikimą, keistis informacija. Todėl reikia nustatyti sąlygas, kuriomis būtų galima keistis tokia informacija. Be to, kai informacija gali būti atskleista tik gavus aiškų kompetentingų institucijų sutikimą, tos institucijos atitinkamais atvejais turėtų galėti nustatyti, kad toks sutikimas duodamas tik laikantis griežtų sąlygų; (56) Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB[29] reglamentuojamas valstybėse narėse atliekamas asmens duomenų tvarkymas taikant šią direktyvą ir prižiūrint kompetentingoms institucijoms. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 45/2001[30] reglamentuojamas Europos priežiūros institucijų atliekamas asmens duomenų tvarkymas taikant šią direktyvą ir prižiūrint Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnui. Visais atvejais asmens duomenų tvarkymas taikant šią direktyvą, pvz., kompetentingų institucijų keitimasis asmens duomenimis arba jų perdavimas, turėtų atitikti nacionalines taisykles, kuriomis įgyvendinama Direktyva 95/46/EB, o Europos priežiūros institucijų keitimasis informacija arba jos perdavimas turėtų atitikti Reglamentą (EB) Nr. 45/2001; (57) siekdama užtikrinti sklandų Europos mastu organizuoto profesinių pensijų skyrimo vidaus rinkos veikimą, Komisija, pasikonsultavusi su EDPPI, turėtų peržiūrėti šios direktyvos taikymą, parengti ataskaitą ir ją pateikti Europos Parlamentui ir Tarybai po ketverių metų nuo šios direktyvos įsigaliojimo. Atliekant peržiūrą visų pirma turėtų būti vertinamas techninių atidėjinių apskaičiavimo, techninių atidėjinių finansavimo, reguliuojamų nuosavų lėšų, mokumo atsargų taisyklių, investavimo taisyklių taikymas ir bet kokie kiti su įstaigos finansine mokumo padėtimi susiję aspektai; (58) siekiant užtikrinti sąžiningą įstaigų konkurenciją, pereinamasis laikotarpis, kuriuo draudimo įmonėms, kurioms taikoma Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/138/EB[31], leidžiama vykdyti profesinių pensijų skyrimo veiklą pagal Direktyvos 2009/138/EB 4 straipsnyje nurodytas taisykles, turėtų būti pratęstas iki 2022 m. gruodžio 31 d. Direktyva 2009/138/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista; (59) siekiant patikslinti šioje direktyvoje nustatytus reikalavimus, Komisijai pagal SESV 290 straipsnį turėtų būti deleguojami įgaliojimai priimti aktus, kuriais aiškiau apibrėžiama atlyginimų politika, pensijų rizikos vertinimas ir pensijų išmokų ataskaita. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Rengdama ir sudarydama deleguotuosius aktus Komisija turėtų užtikrinti, kad susiję dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai persiųsti Europos Parlamentui ir Tarybai; ê 2003/41/EB 38 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Jeigu sistemoje turtas ir įsipareigojimai skiriami tik profesinėms pensijoms, šios direktyvos nuostatos atskirai taikomos tai sistemai. ê 2003/41/EB 39 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Svarbu numatyti valstybių narių kompetentingų institucijų bendradarbiavimą priežiūros srityje ir šių institucijų bei Komisijos bendradarbiavimą kitose srityse. Siekdamos atlikti savo pareigas ir prisidėti prie nuoseklaus bei savalaikio šios direktyvos įgyvendinimo, kompetentingos institucijos turėtų viena kitai teikti informaciją, būtiną šios direktyvos nuostatoms taikyti. Komisija pareiškė ketinanti įkurti priežiūros komitetą, kuris skatintų nacionalinių kompetentingų institucijų bendradarbiavimą, koordinavimą ir keitimąsi nuomonėmis, ir skatinti nuoseklų šios direktyvos įgyvendinimą. ê 2003/41/EB 40 konstatuojamoji dalis (60) kKadangi pačios valstybės narės negali tinkamai pasiektųi pasiūlytų veiksmų, kurių esmė yra sukurti teisinį SąjungosBendrijos pagrindą įstaigoms, atsakingoms už profesinių pensijų skyrimą, tikslo bei, atsižvelgiant į veiksmų mastą ir poveikį, jį gali geriau pasiekti SąjungaBendrija, vadovaudamasi Europos Sąjungos sSutarties 5 straipsnyje įtvirtintu subsidiarumo principu SąjungaBendrija gali patvirtinti priemones. Vadovaujantis minėtame straipsnyje įtvirtintu proporcingumo principu, ši direktyva nenumato nieko, kas nėra būtina siekiant šio tikslo,; ò naujas (61) pagal 2011 m. rugsėjo 28 d. bendrą valstybių narių ir Komisijos politinį pareiškimą dėl aiškinamųjų dokumentų[32] valstybės narės pagrįstais atvejais įsipareigojo prie pranešimų apie perkėlimo priemones pridėti vieną ar daugiau dokumentų, kuriuose paaiškinamos direktyvos sudėtinių dalių ir nacionalinių perkėlimo priemonių atitinkamų dalių sąsajos. Šios direktyvos atveju teisės aktų leidėjas laikosi nuomonės, kad tokių dokumentų perdavimas yra pagrįstas; (62) pareiga perkelti šią direktyvą į nacionalinę teisę turėtų apsiriboti tomis nuostatomis, kurios iš esmės skiriasi nuo ankstesnių direktyvų nuostatų. Pareiga perkelti į nacionalinę teisę nepakeistas nuostatas atsiranda pagal ankstesnes direktyvas; (63) ši direktyva neturėtų daryti poveikio valstybių narių pareigoms, susijusioms su direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę ir taikymo pradžios terminais, nustatytais I priedo B dalyje, ê 2003/41/EB PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ ò naujas I antraštinė dalis BENDROSIOS NUOSTATOS ê 2003/41/EB 1 straipsnis Dalykas Ši direktyva nustato įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, veiklos pradėjimo ir vykdymo taisykles. 2 straipsnis Taikymo sritis 1. Ši direktyva taikoma įstaigoms, atsakingoms už profesinių pensijų skyrimą. Jeigu pagal nacionalinę teisę įstaigos, atsakingos už profesinių pensijų skyrimą, neturi juridinio asmens statuso, valstybės narės šią direktyvą taiko šioms įstaigoms arba, vadovaujantis šio straipsnio 2 dalimi, įgaliotiems subjektams, kurie atsakingi už jų valdymą ir kurie veikia jų vardu. 2. Ši direktyva netaikoma: ê 2003/41/EB (pritaikytas) a) įstaigoms, valdančioms socialinės apsaugos sistemas, kurioms taikomias Reglamentas Ö Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai Õ (EEB) Nr. 1408/71[33] 883/2004[34] ir Reglamentas (EEB) Nr. 574/72[35] 987/2009[36] ; ê 2011/61/ES 62 straipsnio 1 dalis b) įstaigoms, kurioms taikomos direktyvos 73/239/EEB[37], 85/611/EEB[38], 93/22/EEB[39], 2000/12/EB[40], 2002/83/EB[41], 2004/39/EB[42] 2009/65/EB[43] , 2009/138/EB , ir 2011/61/ES[44] ir 2013/36/ES[45] …; ê 2003/41/EB c) įstaigoms, veikiančioms einamųjų įmokų pensinio draudimo pagrindu; d) įstaigoms, kuriose remiančiųjų finansuojančių subjektų darbuotojai neturi juridinės teisės gauti išmokas, o remiantysis finansuojantis subjektas gali bet kada išpirkti turtą ir nebūtinai įvykdyti savo įsipareigojimus dėl ištarnauto laiko išmokų mokėjimo; e) bendrovėms, naudojančioms sistemas, pagal kurias įsipareigojimai parodomi atspindimi tik balanse, kad savo darbuotojams išmokėtų ištarnauto laiko išmokas. 3 straipsnis Taikymas įstaigoms, valdančioms socialinės apsaugos sistemas Įstaigoms, atsakingoms už profesinių pensijų skyrimą, kurios valdo ir privalomąsias su darbu susijusias pensijų sistemas, laikomas socialinės apsaugos sistemomis, kurioms taikomi Rreglamentai (EEB) Nr. 1408/71 883/2004 ir (EEB) Nr. 574/72 987/2009, ši direktyva taikoma jų neprivalomojo profesinių pensijų skyrimo verslui. Šiuo atveju įsipareigojimai ir atitinkamas turtas yra skirti tik profesinėms pensijoms ir jų negalima perkelti į privalomų pensijų sistemas, kurios laikomos socialinės apsaugos sistemomis, arba atvirkščiai. 4 straipsnis Neprivalomas taikymas įstaigoms, kurioms taikoma Direktyva 2002/83/EB 2009/138/EB ê 2003/41/EB (pritaikytas) Buveinės valstybės narės gali nuspręsti taikyti šios direktyvos 9–16 straipsnių ir 18–20 Ö 9–15 straipsnių, 20 straipsnio – 24 straipsnio 2 dalies, 25–29 straipsnių, 31–53 straipsnių ir 55–71 Õ straipsnių nuostatas Ö gyvybės Õ draudimo įmonių, kurioms taikoma Direktyva 2002/83/EB 2009/138/EB, profesinių pensijų skyrimo verslui. Šiuo atveju Ö visas Õ minėtojo verslo turtas ir įsipareigojimai yra skirti tik profesinėms pensijoms, valdomi ir organizuojami atskirai nuo kitos Ö gyvybės Õ draudimo įmonės veiklos ir jų negalima perkelti. Tokiu atveju ir tik tiek, kiek tai susiję su profesinių pensijų skyrimo verslu, Ö gyvybės Õ draudimo įmonėms netaikomi Direktyvos 2002/83/EB2009/138/EB 20–26 straipsniai bei 31 ir 36 Ö 76–86 straipsniai, 132 straipsnis, 134 straipsnio 2 dalis, 173 straipsnis, 185 straipsnio 5 dalis, 185 straipsnio 7 ir 8 dalys ir 209 Õ straipsnisai. Buveinės valstybė narė užtikrina, kad kompetentingos institucijos arba už Ö gyvybės Õ draudimo įmonių, kurioms taikoma Direktyva 2002/83/EB 2009/138/EB, priežiūrą atsakingos institucijos atlikdamos priežiūrą tikrintųa, ar atitinkamas profesinių pensijų skyrimo verslas yra griežtai atskirtas. 5 straipsnis Nedidelės pensijų įstaigos ir įstatymais numatytos sistemos Išskyrus 19 straipsnį Ö 34–37 straipsniusÕ, valstybės narės gali nuspręsti netaikyti visos šios direktyvos arba jos dalies bet kuriai jų teritorijoje esančiai įstaigai, kuri valdo pensijų sistemas, kurių bendras narių skaičius mažesnis kaip 100. Atsižvelgiant į 2 straipsnio 2 dalį, šioms įstaigoms vis tiek suteikiama teisė šią direktyvą taikyti savanoriškai. 20 12 straipsnis gali būti taikomas tik tada, jeigu taikomos visos kitos šios direktyvos nuostatos. Valstybės narės gali nuspręsti netaikyti 9–17 Ö 1–8 straipsnius, 12 straipsnį, 20 straipsnį ir 34–37 Õ straipsniusų įstaigoms, jeigu profesinės pensijos skiriamos pagal jų statutą, kaip numatyta teisės aktuose, ir jas garantuoja valdžios institucija. 20 12 straipsnis gali būti taikomas tik tada, jeigu taikomos visos kitos šios direktyvos nuostatos. ê 2003/41/EB 6 straipsnis Sąvokų apibrėžimaitys Šioje direktyvoje: a) „įstaiga, atsakinga už profesinių pensijų skyrimą“ arba „įstaiga“ – įstaiga, nepriklausomai nuo jos juridinės formos, veikianti finansavimo pagrindu, įsteigta atskirai nuo bet kurio remiančiojo finansuojančio subjekto arba įmonės, ištarnauto laiko išmokoms skirti pagal profesinę veiklą, remiantis susitarimu arba sutartimi, sudaryta: – individualiai arba kolektyviai darbdavio(-ių) ir darbuotojo(-ų) arba jų atitinkamų atstovų arba – su savarankiškai dirbančiais asmenimis pagal buveinės ir priimančiosios valstybės narės teisės aktus, kuri užsiima tiesiogiai su tuo susijusia veikla; b) „pensijų sistema“ – sutartis, susitarimas, patikos dokumentas arba taisyklės, nustatančios skiriamas ištarnauto laiko išmokas ir taikomus reikalavimus; ê 2003/41/EB (pritaikytas) ð naujas c) „remiantysis finansuojantis subjektas“ – bet kuri įmonė arba kita organizacija, nepriklausomai nuo to, ar jai priklauso arba ją sudaro vienas arba daugiau juridinių arba fizinių asmenų, veikiantis kaip darbdavys arba savarankiškai dirbantis asmuo, arba bet kuris jų derinys, mokantis įnašus įstaigai, atsakingai už profesinių pensijų skyrimą ð kuri pagal nacionalinės teisės aktus yra teisiškai įpareigota ar savanoriškai įsipareigoja siūlyti profesinių pensijų sistemą;ï ê 2003/41/EB d) „ištarnauto laiko išmokos“ – išmokos, mokamos sulaukus arba tikintis sulaukti pensinio amžiaus, arba, jeigu jos papildo šias išmokas ir yra skiriamos kaip pagalbinės išmokos, mokamos mirties, negalios arba darbo nutraukimo atveju, naudojamos paramos mokėjimų arba paslaugų pavidalu ligos, skurdo arba mirties atveju. Siekiant padidinti finansinį saugumą išėjus į pensiją, šioms išmokoms dažniausiai suteikiamas mokėjimų iki gyvos galvos pavidalas. Tačiau tai gali būti ir laikinieji arba vienkartiniai mokėjimai; e) „narys“ – asmuo, kurio profesinė veikla suteikia arba suteiks jam arba jai teisę gauti ištarnauto laiko išmokas pagal pensijų sistemos nuostatas; f) „išmokų gavėjas“ – asmuo, gaunantis ištarnauto laiko išmokas; g) „kompetentingos institucijos“ – nacionalinės valdžios institucijos, paskirtos atlikti šioje direktyvoje numatytas pareigas; h) „biometrinės rizikos“ – rizikos, susijusios su mirtimi, negalia ir ilgaamžiškumu; ê 2003/41/EB (pritaikytas) ð naujas i) „buveinės valstybė narė“ – valstybė narė, ð kurioje įstaigai išduotas leidimas arba ji yra registruota ir kurioje yra jos pagrindinė administracija. Sąvoka „pagrindinės administracijos vieta“ nurodo vietą, kurioje priimami pagrindiniai įstaigos sprendimus priimančio organo strateginiai sprendimai;ï kurioje yra įstaigos registruota buveinė ir jos pagrindinė administracija arba, jeigu ji neturi buveinės, jos pagrindinė administracija; ê 2003/41/EB (pritaikytas) ð naujas j) „priimančioji valstybė narė“ – valstybė narė, kurios socialinė ir darbo teisė, susijusi su profesinių pensijų sistemomis, taikoma remiančiojo finansuojančio subjekto ir narių ð arba išmokų gavėjų ï santykiams.; ò naujas k) perduodančioji įstaiga – įstaiga, visą pensijų sistemą ar jos dalį perduodanti įstaigai kitoje valstybėje narėje; l) perimančioji įstaiga – įstaiga, perimanti visą pensijų sistemą ar jos dalį iš įstaigos kitoje valstybėje narėje; m) reguliuojama rinka – Sąjungoje veikianti daugiašalė sistema, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. .../... [FPRR] 2 straipsnio 1 dalies 5 punkte; n) daugiašalė prekybos sistema – Sąjungoje veikianti daugiašalė sistema, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. .../... [FPRR] 2 straipsnio 1 dalies 6 punkte; o) organizuota prekybos sistema – Sąjungoje veikianti sistema ar struktūra, nurodyta Reglamento (ES) Nr. .../... [FPRR] 2 straipsnio 1 dalies 7 punkte; p) patvarioji laikmena – priemonė, kuri leidžia nariui ar išmokų gavėjui saugoti asmeniškai jam skirtą informaciją taip, kad ji tam tikrą laiką būtų prieinama ir kad saugomą informaciją būtų galima atgaminti nepakitusią; q) pagrindinė funkcija – valdymo sistemoje tai reiškia vidaus gebėjimą atlikti praktines užduotis; valdymo sistema apima rizikos valdymo funkciją, vidaus audito funkciją ir, kai įstaiga prisiima finansinius įsipareigojimus arba suformuoja techninius atidėjinius, aktuarinę funkciją. ê 2003/41/EB (pritaikytas) ð naujas 7 straipsnis Įstaigos veikla Kiekviena Vvalstybės narės reikalauja, kad jos jų teritorijoje esančios įstaigos apsiribotų tik su ištarnauto laiko išmokomis susijusiomis operacijomis ir iš to kylančia veikla. Jeigu, kaip numatyta 4 straipsnyje, Ö gyvybės Õ draudimo įmonė valdo profesinių pensijų skyrimo verslą tam tikrą turtą ir įsipareigojimus skirdama tik profesinėms pensijoms, toks turtas ir įsipareigojimai turi būti yra susiję tik su ištarnauto laiko išmokų skyrimo operacijomis ir iš to tiesiogiai kylančia veikla. 8 straipsnis Juridinis remiančiųjų finansuojančių subjektų ir įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, atskyrimas Vvalstybės narės užtikrina juridinį remiančiųjų finansuojančių subjektų ir įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, atskyrimą, kad įstaigos turtas būtų apsaugotas remiančiojo finansuojančio subjekto bankroto atveju, atsižvelgiant į jos narių ir išmokų gavėjų interesus. 9 straipsnis Veiklos sąlygos ð Registravimas arba leidimo išdavimas ï 1. Kiekviena Vvalstybės narės kiekvienos jos jų teritorijoje esančios įstaigos atveju užtikrina, kad: ê 2010/78/ES 4 straipsnio 1 dalies a punktas a) kompetentinga priežiūros institucija įregistruojatų įstaigą nacionaliniame registre arba išduodatų jai leidimą; 1220 straipsnyje nurodytos tarpvalstybinės veiklos atveju registre taip pat nurodomos valstybės narės, kuriose veikia įstaiga; ta informacija perduodama Europos priežiūros institucijai (Europos draudimo ir profesinių pensijų institucijai) (toliau – EDPPI), įsteigtai 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos Rreglamentu (ES) Nr. 1094/2010[46], kuri ją skelbia savo interneto svetainėje;. ê 2003/41/EB (pritaikytas) b) įstaigą veiksmingai valdo gerą reputaciją turintys asmenys, kurie patys turi pakankamos profesinės kvalifikacijos ir patirties arba samdo tinkamos profesinės kvalifikacijos ir patirties turinčius konsultantus; ò naujas 10 straipsnis Pensijų sistemos taisyklės ê 2003/41/EB c) Valstybės narės kiekvienos jų teritorijoje esančios įstaigos atveju užtikrina, kad buvo būtų įgyvendintos tinkamai parengtos taisyklės dėl bet kurios įstaigos valdomos pensijų sistemos funkcionavimo, o nariams buvo tinkamai pranešta apie šias taisykles;. ê 2003/41/EB (pritaikytas) d) visus techninius atidėjimus apskaičiuoja ir patvirtina aktuarijus arba kitas šios srities specialistas, įskaitant auditorių, pagal nacionalinius teisės aktus, remiantis buveinės valstybės narės kompetentingų institucijų pripažintais aktuariniais metodais; ò naujas 11 straipsnis Įsipareigojimas skirti pastovų finansavimą ir papildomos išmokos ê 2003/41/EB (e)1. Valstybės narės kiekvienos jų teritorijoje esančios įstaigos atveju užtikrina, kad, kai remiantysis finansuojantis subjektas garantuoja ištarnauto laiko išmokų mokėjimą, jis įsipareigojatų skirti pastovų finansavimą;. ê 2003/41/EB (pritaikytas) f) nariai yra pakankamai informuoti apie pensijų sistemos reikalavimus, visų pirma apie: i) pensijų sistemos šalių teises ir įsipareigojimus; ii) su pensijų sistema susijusias finansines, technines ir kitas rizikas; iii) šių rizikų pobūdį ir pasiskirstymą. ê 2003/41/EB 2. Vadovaudamosi subsidiarumo principu ir tinkamai atsižvelgdamos į socialinės apsaugos sistemų siūlomų pensijų išmokų dydį, valstybės narės gali numatyti, kad nariams gali būti siūlomas ilgaamžiškumo ir negalios draudimas, maitintojo netekusių asmenų draudimas ir garantija dėl įnašų įmokų grąžinimo kaip papildomų išmokų, jeigu darbdaviai ir darbuotojai arba atitinkami jų atstovai taip susitaria. ê 2003/41/EB (pritaikytas) 3. Valstybė narė gali taikyti kitus reikalavimus jos teritorijoje esančios įstaigos veiklos sąlygoms, siekdama užtikrinti tinkamą narių ir išmokų gavėjų interesų apsaugą. ê 2010/78/ES 4 straipsnio 1 dalies a punktas (pritaikytas) 5. 20 straipsnyje nurodytos tarpvalstybinės veiklos atveju įstaigos veiklos sąlygos nustatomos pagal išankstinį buveinės valstybės narės kompetentingų institucijų leidimą. Suteikdamos šį leidimą, valstybės narės nedelsdamos informuoja EDPPI. ê 2003/41/EB (pritaikytas) ð naujas 2012 straipsnis Tarpvalstybinė veikla ð ir procedūros ï 1. Nepažeidžiantsdamos nacionaliniųės socialiniųės ir darbo teisės aktų dėl pensijų sistemų organizavimo, įskaitant nuostatas dėl privalomos narystės ir kolektyvinių derybų susitarimų sutarčių rezultatų, valstybės narės leidžia jų teritorijoje esantiems subjektams remti finansuoti įstaigas ð, kurios siūlo vykdyti arba vykdo tarpvalstybinę veiklą ï atsakingas už profesinių pensijų skyrimą, turinčias leidimą veikti kitoje valstybėje narėje. Jos Ö taip pat Õ leidžia jų teritorijoje įgaliotoms Ö įstaigoms, kurioms jų teritorijoje išduotas leidimas Õ atsakingoms už profesinių pensijų skyrimą, ð vykdyti tarpvalstybinę veiklą ï Ö ir Õ priimti rėmimą finansavimą iš subjektų, esančių ð bet kurios ï kitų valstybiųės nariųės teritorijosje. 2. Įstaiga, Ö siūlanti Õ norinti ð vykdyti tarpvalstybinę veiklą ir ï priimti rėmimą finansavimą iš remiančiojo finansuojančio subjekto, esančio kitos valstybės narės teritorijoje, turi gauti išankstinį buveinės valstybės narės kompetentingų institucijų leidimą, kaip nurodyta 9 straipsnio 5 dalyje. Apie savo ketinimą priimti rėmimą finansavimą iš kitos valstybės teritorijoje esančio remiančiojo finansuojančio subjekto įstaiga praneša buveinės valstybės narės, kurioje jai išduotas leidimas, kompetentingoms institucijoms. 3. Valstybės narės reikalauja, kad jų teritorijoje ð turinčios leidimą ar registruotos ï esančios įstaigos, kurios siūlosi būti remiamos Ö gauti finansavimą Õ kitos valstybės narės teritorijoje esančių subjektų, kartu su 2 straipsnio dalyje numatytųu pranešimu pateiktų šią informaciją: (a) priimančiąją(-iąsias) valstybę(-es) narę(-es); (b) remiančiojo finansuojančio subjekto pavadinimą ð ir administracijos vietą ï; (c) pagrindines pensijų sistemos, kuri bus valdoma remiančiojo finansuojančio subjekto pavedimu, charakteristikas. ê 2003/41/EB (pritaikytas) ð naujas 4. Jeigu buveinės valstybės narės kompetentinga institucija informuojama pagal šio straipsnio 2 dalį ir jeigu ji neturi priežasčių abejoti ð ji nėra paskelbusi sprendimo ï , kad įstaigos administracinė struktūra arba finansinė padėtis būklė ar jąai valdančių vadovaujančių asmenų gera nepriekaištinga reputacija, profesinė kvalifikacija arba patirtis yra ð nėra ï suderinama su priimančiojoje valstybėje narėje Ö siūloma Õ veikla, ji per tris mėnesius nuo visos šio straipsnio 3 dalyje nurodytos informacijos gavimo šią informaciją perduoda priimančiosios valstybės narės kompetentingoms institucijoms ir atitinkamai apie tai praneša įstaigai. ò naujas Pirmoje pastraipoje nurodytas sprendimas yra motyvuotas. Jeigu buveinės valstybės narės kompetentinga institucija atsisako perduoti pirmoje pastraipoje nurodytą informaciją priimančiosios valstybės narės kompetentingoms institucijoms, ji per tris mėnesius nuo visos 3 dalyje nurodytos informacijos gavimo dienos atitinkamai įstaigai praneša apie savo atsisakymo priežastis. Tokio atsisakymo ar neveikimo atveju galima kreiptis į buveinės valstybės narės teismą. ê 2003/41/EB (pritaikytas) ð naujas 5. Prieš įstaigai kitoje valstybėje narėje Ö pradedant vykdyti tarpvalstybinę veiklą Õ valdyti pensijų sistemą remiančiojo subjekto pavedimu, priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos per du ð vieną ï mėnesiusį nuo šio straipsnio 3 dalyje nurodytos informacijos gavimo pranešta buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms, jei taikoma, apie socialinės ir darbo teisės reikalavimus, taikomus profesinių pensijų srityje, pagal kuriuos priimančiojoje valstybėje narėje turėtųi būti valdoma subjekto finansuojama remiama pensijų sistema, ir visas taisykles, kurios turi būti taikomos pagal 18 straipsnio 7 dalį bei šio straipsnio 7 dalį. Buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos šią informaciją perduoda įstaigai. 6. Gavusi šio straipsnio 5 dalyje nurodytą pranešimą arba, jeigu pasibaigus šio straipsnio 5 dalyje nurodytam laikotarpiui negaunamas buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos pranešimas, įstaiga priimančiojoje valstybėje narėje gali pradėti Ö vykdyti tarpvalstybinę veiklą Õ valdyti subjekto remiamą pensijų sistemą pagal priimančiosios valstybės narės socialinės ir darbo teisės reikalavimus, taikomus profesinių pensijų srityje, ir visas taisykles, kurios turi būti taikomos pagal 18 straipsnio 7 dalį bei šio straipsnio 7 dalį. ê 2003/41/EB (pritaikytas) 7. Įstaigai, kurią remia kitoje valstybėje narėje esantis subjektas, dėl jos atitinkamų narių visų pirma taikomi visi informacijos reikalavimai, kuriuos priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos nustato toje valstybėje narėje esančioms įstaigoms, kaip numatyta 11 straipsnyje. ê 2003/41/EB ð naujas 87. Priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos praneša buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms apie visus esminius svarbius priimančiosios valstybės narės socialinės ir darbo teisės reikalavimų, taikomų profesinių pensijų sistemų srityje, pasikeitimus, kurie gali turėti įtakos pensijų sistemos charakteristikoms, kiek tai susiję su ð tarpvalstybine veikla ï pensijų sistemos, kurią remia priimančiojoje valstybėje narėje esantis subjektas, valdymu ir apie visų taisyklių, kurios turi būti taikomos pagal 18 straipsnio 7 dalį ir šio straipsnio 7 dalį, pasikeitimus. 98. Įstaigą nuolatos stebi prižiūri priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos dėl to, ar jos veikla atitinka priimančiosios valstybės narės darbo ir socialinės teisės reikalavimus, taikomus profesinių pensijų sistemų srityje, kurie nurodyti šio straipsnio 5 dalyje, ir informacijos reikalavimus, nurodytus šio straipsnio 7 dalyje. Jeigu atliekant tokią priežiūrą nustatomi pažeidimai, priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos apie tai nedelsiant praneša buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms. Buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos, koordinuodamos veiksmus su priimančiosios valstybės narės kompetentingomis institucijomis, imasi priemonių, būtinų užtikrinti, kad įstaiga nutraukiatų nustatytą socialinės ir darbo teisės pažeidimą. ê 2003/41/EB 109. Jeigu, nepaisant priemonių, kurių ėmėsi buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos, arba jeigu buveinės valstybėje narėje trūksta atitinkamų priemonių, įstaiga ir toliau pažeidžia taikytinas priimančiosios valstybės narės socialinės ir darbo teisės reikalavimų, taikomų profesinių pensijų sistemų srityje, nuostatas, priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos, apie tai pranešusios buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms, gali imtis atitinkamų priemonių, kurios užkirstų kelią arba kuriomis būtų baudžiama už vėlesnius pažeidimus, įskaitant, jei būtina, draudimą įstaigai priimančiojoje valstybėje narėje veikti remiančiojo finansuojančio subjekto pavedimu. ò naujas 10. Valstybės narės užtikrina, kad tarpvalstybinę veiklą vykdančiai įstaigai nebūtų taikomi jokie reikalavimai dėl informacijos nariams ir išmokų gavėjams, kuriuos priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos yra nustačiusios narių, susijusių su ta tarpvalstybine veikla, atžvilgiu. 13 straipsnis Tarpvalstybinis pensijų sistemų perdavimas 1. Valstybės narės leidžia įstaigoms, turinčioms leidimą ar registruotoms jų teritorijoje, perduoti visas savo pensijų sistemas ar jų dalį perimančiosioms įstaigoms, turinčioms leidimą ar registruotoms kitose valstybėse narėse. 2. Visos pensijų sistemos ar jos dalies perdavimą iš perduodančiosios įstaigos perimančiajai įstaigai, turinčiai leidimą ar registruotai skirtingoje valstybėje narėje, galima atlikti iš anksto gavus perimančiosios įstaigos buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos leidimą. Leidimo atlikti perdavimą prašymą pateikia perimančioji įstaiga. 3. Jeigu nacionalinės socialinės ir darbo teisės aktuose dėl pensijų sistemų organizavimo nenustatyta kitaip, perdavimą ir jo sąlygas iš anksto patvirtina susiję nariai ir išmokų gavėjai arba, kai taikoma, jų atstovai. Bet kuriuo atveju informacija apie perdavimo sąlygas susijusiems nariams ir išmokų gavėjams arba, kai taikoma, jų atstovams pateikiama susipažinti bent prieš keturis mėnesius prieš pateikiant 2 dalyje nurodytą prašymą. 4. 2 dalyje nurodytame prašyme pateikiama ši informacija: a) perduodančiosios ir perimančiosios įstaigos rašytinis susitarimas, kuriame nustatomos perdavimo sąlygos, įskaitant pagrindines pensijų sistemos charakteristikas ir perduodamo turto bei, kai taikoma, atitinkamų įsipareigojimų, aprašą; b) perduodančiosios įstaigos pavadinimas ir buveinė; c) finansuojančio subjekto administracijos vieta ir pavadinimas; d) priimančioji valstybė narė arba priimančiosios valstybės narės, jeigu jų yra daugiau nei viena. 5. Jeigu perimančiosios įstaigos buveinės valstybės narės kompetentinga institucija gauna 2 dalyje nurodytą prašymą ir ji nėra paskelbusi sprendimo, kad perimančiosios įstaigos administracinė struktūra arba finansinė būklė ar jai vadovaujančių asmenų nepriekaištinga reputacija, profesinė kvalifikacija arba patirtis nėra suderinama su perimančiosios įstaigos buveinės valstybėje narėje siūloma veikla, ji per tris mėnesius nuo visos 4 dalyje nurodytos informacijos gavimo savo sprendimą leisti atlikti perdavimą perduoda perimančiajai įstaigai ir perduodančiosios įstaigos buveinės valstybės narės kompetentingai institucijai. Perduodančiosios įstaigos buveinės valstybės narės kompetentinga institucija praneša perduodančiajai įstaigai apie tą sprendimą. Pirmoje pastraipoje nurodytas sprendimas yra motyvuotas. Jeigu perimančiosios įstaigos buveinės valstybės narės kompetentinga institucija atsisako perduoti pirmoje pastraipoje nurodytą informaciją perduodančiosios įstaigos buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms, ji per tris mėnesius nuo visos 4 dalyje nurodytos informacijos gavimo atitinkamai įstaigai praneša apie savo atsisakymo priežastis. Dėl tokio atsisakymo ar neveikimo galima kreiptis į perimančiosios įstaigos buveinės valstybės narės teismą. 6. Per vieną mėnesį nuo 5 dalyje nurodytos informacijos gavimo perduodančiosios įstaigos buveinės valstybės narės kompetentinga institucija praneša perimančiosios įstaigos buveinės valstybės narės kompetentingai institucijai apie priimančiosios valstybės narės socialinės ir darbo teisės reikalavimus, taikomus profesinių pensijų srityje, kurių laikantis pensijų sistema turi būti valdoma. Perimančiosios įstaigos buveinės valstybės narės kompetentinga institucija šią informaciją perduoda perimančiajai įstaigai. 7. Gavusi 6 dalyje nurodytą perimančiosios įstaigos buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos pranešimą arba, jeigu pranešimas negaunamas pasibaigus 6 dalyje nustatytam laikotarpiui, perimančioji įstaiga gali pradėti valdyti pensijų sistemą pagal priimančiosios valstybės narės socialinės ir darbo teisės reikalavimus, taikomus profesinių pensijų srityje. 8. Jeigu perimančioji įstaiga vykdo tarpvalstybinę veiklą, taikomos 12 straipsnio 8 ir 9 dalys. II antraštinė dalis KIEKYBINIAI REIKALAVIMAI ê 2003/41/EB 15 14 straipsnis Techniniai atidėjimainiai 1. Buveinės valstybė narė užtikrina, kad profesinių pensijų sistemas valdančios įstaigos visada visai jų valdomų pensijų sistemai suformuojatų reikiamą įsipareigojimų sumą, atitinkančią finansinius įsipareigojimus, atsirandančius dėl jų turimų pensijų sutarčių portfelio. 2. Buveinės valstybė narė užtikrina, kad profesinių pensijų sistemas valdančios įstaigos, jeigu jos draudžia nuo biometrinių rizikų ir (arba) garantuoja investavimo rezultatus ar tam tikrą išmokų dydį, suformuojatų pakankamus techninius atidėjimusnius visai šių sistemų apimčiai. 3. Techniniai atidėjimaniai apskaičiuojami kiekvienais metais. Tačiau buveinės valstybė narė gali leisti juos apskaičiuoti kartą per trejus metus, jeigu įstaiga pateikia nariams ir (arba) kompetentingoms institucijoms tarpinių metų perskaičiavimų patvirtinimą arba ataskaitą. Patvirtinimas arba ataskaita atspindi patikslintą techninių atidėjimųnių plėtojimą ir apdraustų rizikų pasikeitimus. 4. Techninių atidėjimųnių apskaičiavimą atlieka ir patvirtina aktuarijusas arba kitas šios srities specialistas, įskaitant auditorių, pagal nacionalinius teisės aktus, remdamasis buveinės valstybės narės kompetentingų institucijų pripažintais aktuariniais metodais ir vadovaudamasis šiais principais: a) būtina techninių atidėjimųnių suma apskaičiuojama pagal pakankamai riziką ribojantį aktuarinį vertinimą, atsižvelgiant į visus įsipareigojimus dėl išmokų ir įmokų pagal įstaigos pensijų susitarimus. Ji turi būti pakankama toliau mokėti pensijoms ir išmokų gavėjams jau mokamas išmokas ir turi atspindėti įsipareigojimus, atsirandančius dėl narių sukauptų teisių gauti pensiją. Ekonominės ir aktuarinės prielaidos, naudojamos įsipareigojimams įvertinti, turi būti taip pat parenkamos ribojant riziką, atsižvelgiant, jei taikoma, į atitinkamą atsargą dėl nepalankaus nuokrypio nukrypimo dydį; b) didžiausios taikomos palūkanų normos parenkamos ribojant riziką ir nustatomos pagal visas buveinės valstybės narės taikytinas taisykles. Šios riziką ribojančios palūkanų normos nustatomos atsižvelgiant į: i) įstaigos turimo atitinkamo turto pelningumą ir būsimą investicijų grąžą ir (arba) ii) aukštos kokybės arba vVyriausybės obligacijų rinkos pelningumą; c) techniniams atidėjimamsniams apskaičiuoti naudojamos biometrinės lentelės yra pagrįstos riziką ribojančiais principais, atsižvelgiant į pagrindines narių grupės ir pensijų sistemos charakteristikas, o ypač į numatomus atitinkamų rizikų pasikeitimus; d) techninių atidėjimųnių apskaičiavimo metodas ir pagrindas kiekvienais finansiniais metais dažniausia išlieka toks pats. Tačiau pakeitimai gali būti pagrįsti, jeigu pasikeičia pagrindinių prielaidų teisinės, demografinės arba ekonominės aplinkybės. 5. Buveinės valstybė narė techninių atidėjimųnių apskaičiavimui gali taikyti papildomus ir išsamesnius reikalavimus, kad būtų užtikrinta pakankama narių ir išmokų gavėjų interesų apsauga. 2010/78/ES 4 straipsnio 4 dalis 6. Siekiant toliau derinti techninių atidėjinių skaičiavimo taisykles, kurios gali būti pagrįstos, visų pirma dėl palūkanų normų ir kitų prielaidų, turinčių įtakos techninių atidėjinių dydžiui, Komisija, konsultuodamasi su EDPPI, kas dvejus metus arba valstybei narei prašant parengia ataskaitą apie tarpvalstybinės veiklos vystymosi būklę. ê 2003/41/EB Komisija siūlo bet kurias priemones, būtinas užkirsti kelią galimiems iškraipymams, atsirandantiems dėl skirtingų palūkanų normų dydžių, ir apsaugoti bet kurios sistemos išmokų gavėjų ir narių interesus. ê 2003/41/EB (pritaikytas) 16 15 straipsnis Techninių atidėjimųnių finansavimas 1. Buveinės valstybė narė reikalauja, kad kiekviena įstaiga visada turėtų pakankamo ir atitinkamo turto techniniams atidėjimamsniams padengti visai valdomų pensijų sistemų apimčiai. 2. Buveinės valstybė narė gali leisti institucijai ribotą laiką turėti turto, kurio nepakanka techniniams atidėjimamsniams padengti. Šiuo atveju kompetentingos institucijos reikalauja, kad įstaiga patvirtintų konkretų ir įgyvendinamą atstatymo atkūrimo planą, kad vėl būtų užtikrintas šio straipsnio 1 dalies reikalavimų tenkinimas. Planui taikomi šie reikalavimai: a) įstaiga parengia konkretų ir įgyvendinamą planą dėl turto, kurio reikia siekiant laiku visiškai padengti techninius atidėjimusnius, dydžio. Planas pateikiamas susipažinti nariams arba, kai taikoma, jų atstovams ir (arba) jį turi patvirtinti buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos; b) rengiant planą, atsižvelgiama į konkrečią įstaigos padėtį, visų pirma į jos turto ir įsipareigojimų struktūrą, rizikos profilį, likvidumo planą, ištarnauto laiko išmokas turinčių teisę gauti asmenų amžių, pradines sistemas ir sistemas, pagal kurias pereinama nuo nefinansavimo prie visiško arba dalinio finansavimo; c) jeigu pensijų sistema nutraukiama šiosje straipsnio daliesyje pirmiau Ö pirmame sakinyje Õ minėtu laikotarpiu, įstaigos apie tai praneša buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms. Įstaiga nustato tvarką, pagal kurią turtas ir atitinkami įsipareigojimai perleidžiami kitai finansų įstaigai arba panašiam organui. Ši tvarka atskleidžiama buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms, o nariai arba, kai taikoma, jų atstovai supažindinami su bendruoju tvarkos apibūdinimu laikantis konfidencialumo principo. 3. 1220 straipsnyje nurodytos tarpvalstybinės veiklos atveju, techniniai atidėjimainiai visada visiškai finansuojami visai valdomų pensijų sistemų apimčiai. Jeigu šie reikalavimai netenkinami, buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos įsikiša pagal 6214 straipsnio nuostatas. Kad būtų laikomasi šio reikalavimo, buveinės valstybė narė gali reikalauti turtą ir įsipareigojimus skirti tik profesinėms pensijoms. 17 16 straipsnis Reguliuojamos nuosavos lėšos 1. Buveinės valstybė narė užtikrina, kad pensijų sistemas valdančios įstaigos, jeigu pati įstaiga, o ne remiantysis finansuojantis subjektas prisiima įsipareigojimą drausti biometrinę riziką arba garantuoja tam tikrą investavimo rezultatą ar tam tikrą išmokų dydį, visada turiėtų papildomo techninius atidėjimusnius viršijančio turto, kurį gali panaudoti kaip rezervą. Jo dydis atspindi visų valdomų sistemų rizikos tipą ir turto pagrindą bazę. Turtas yra be jokių iš anksto numatomų įsipareigojimų ir naudojamas kaip apsaugos kapitalas, numatytų ir faktinių išlaidų bei pelno neatitikimams padengti. ê 2009/138/EB 303 straipsnio 1 dalis (pritaikytas) 2. Apskaičiuojant minimalų papildomo turto dydį taikomos 17a – 17d 17, 18 ir 19 straipsniuose nustatytos taisyklės. 2003/41/EB 3. Tačiau 1 straipsnio dalis netrukdo valstybėms narėms reikalauti, kad jų teritorijoje esančios įstaigos turėtų reguliuojamų nuosavų lėšų, arba nustatyti išsamesnes taisykles, jeigu jos pagrįstos rizikos ribojimu. ê 2009/138/EB 303 straipsnio 2 dalis (pritaikytas) 17a 17 straipsnis Turima mokumo atsarga 1. Kiekviena Vvalstybės narės reikalauja, kad kiekviena 1716 straipsnio 1 dalyje nurodyta institucijaįstaiga, esanti jos jų teritorijoje, visada turėtų pakankamą mokumo atsargą visos jos vykdomos veiklos atžvilgiu, kuri atitiktų bent šios direktyvos reikalavimus. 2. Turimą mokumo atsargą sudaro institucijos turtas, nesuvaržytas jokiais numatomais įsipareigojimais, atėmus visą nematerialų turtą, įskaitant: a) apmokėtą akcinį kapitalą arba, jeigu institucija įstaiga yra savidraudos įmonė, nustatytą pradinį fondą pridėjus visas savidraudos įmonės narių sąskaitas, atitinkančias tokius kriterijus: i) steigimo sutartyje ir įstatuose turi būti numatyta, kad mokėjimai iš tų sąskaitų gali būti daromi savidraudos įmonės nariams tik tais atvejais, kai dėl to turima mokumo atsarga netaps mažesnė už reikalaujamą lygį, arba likvidavus įmonę, kai buvo apmokėtos kitos įmonės skolos; ii) steigimo sutartyje ir įstatuose turi būti numatyta, kad visų i punkte papunktyje nurodytų mokėjimų, išskyrus atskiros savidraudos įmonės narystės nutraukimo atvejus, kompetentingos institucijos turi būti informuojamos bent prieš mėnesį ir kad per tą laikotarpį jos gali uždrausti atlikti mokėjimus; iii) atitinkamos steigimo sutarties ir įstatų nuostatos gali būti pakeistos tik tada, kai kompetentingos institucijos patvirtina, kad jos neprieštarauja tokiam pakeitimui, nedarant poveikio i ir ii punktuose papunkčiuose nustatytų kriterijų taikymui; b) rezervus (įstatymo numatytus ir laisvuosius), neatitinkančius rizikos prisiėmimo įsipareigojimų; c) nepaskirstytąjį pelną arba nuostolį, atėmus mokėtinus dividendus,; ir d) jeigu numatyta nacionalinės teisės aktuose, į balansą įtrauktus pelno rezervus, kurie gali būti panaudoti galimiems nuostoliams padengti, jeigu jie nėra skirti nariams ir naudos išmokų gavėjams. Turima draudimo mokumo atsarga sumažinama nuosavų akcijų, tiesiogiai priklausančių institucijai įstaigai, suma. 3. Valstybės narės gali numatyti, kad turimą mokumo atsargą taip pat gali sudaryti: a) kaupiamasis privilegijuotasis akcinis kapitalas ir skolintas (subordinuotas) kapitalas, sudarantis iki 50 % dydžio, mažesnio iš turimos mokumo atsargos arba būtinos mokumo atsargos, kurio ne daugiau kaip 25 % sudaro nustatyto termino subordinuotos paskolos arba nustatyto termino kaupiamasis privilegijuotasis akcinis kapitalas, jeigu institucijos įstaigos bankroto arba likvidavimo atveju galioja įpareigojantys susitarimai, pagal kuriuos teisė į skolintą (subordinuotą) kapitalą arba privilegijuotąjį akcinį kapitalą įgyvendinama tik patenkinus visų kitų kreditorių reikalavimus ir negali būti išmokėtas tol, kol nebus padengtos visos kitos tuo metu negrąžintos skolos; b) vertybiniai popieriai be konkrečios išpirkimo datos ir kitos priemonės, įskaitant kitas nei a punkte nurodytas kaupiamąsias privilegijuotas akcijas, iki 50 % dydžio, mažesnio iš turimos mokumo atsargos arba būtinosios mokumo atsargos, visiems tokiems vertybiniams popieriams ir a punkte nurodytam skolintam (subordinuotam) kapitalui, jei jie atitinka tokias sąlygas: i) jie neturi būti išpirkti pareiškėjo iniciatyva arba be išankstinio kompetentingos institucijos sutikimo; ii) emisijos sutartis turi įgalioti instituciją įstaigą atidėti paskolos palūkanų mokėjimą; iii) skolintojo reikalavimai institucijai įstaigai turi eiti išimtinai po visų nesubordinuotų kreditorių reikalavimų; iv) vertybinių popierių emisiją reglamentuojančiuose dokumentuose turi būti numatyta skolos ir nesumokėtų palūkanų nuostolių padengimo galimybė, sudaranti galimybę institucijai įstaigai tęsti veiklą,; ir v) sumuojant turi būti atsižvelgiama tik į visiškai apmokėtas sumas. Taikant a punktą skolintas (subordinuotas) kapitalas taip pat turi atitikti tokias sąlygas: i) atsižvelgiama tik į visiškai apmokėtas sumas; ii) pradinis nustatyto termino paskolų grąžinimo terminas yra ne trumpesnis kaip penkeri metai. Ne vėliau kaip prieš vienerius metus iki paskolos grąžinimo datos institucija pateikia kompetenting