LT    LT LT 
LT    LT  EUROPOS BENDRIJ Ų KOMISIJA 
Briuselis, 2009.5.28 
SEK(2009) 671 
  
KOMISIJOS TARNYB Ų DARBINIS DOKUMENTAS 
Komisijos komunikatas Europos Parlamentu i, Tarybai, Europos ekonomikos ir 
socialinių reikalų komitetui ir Region ų komitetui d ėl žemės ūkio produkt ų kokybės 
politikos 
 
Poveikio vertinimo santrauka 
{COM(2009) 234} 
{SEC(2009) 670} 
LT 2   LT KOMISIJOS TARNYB Ų DARBINIS DOKUMENTAS 
Poveikio vertinimo santrauka  
Žemės ūkio produkt ų kokybės politika 
1. POLITINĖS APLINKYB ĖS IR PROBLEM Ų APIBŪDINIMAS  
Žemės ūkio produkt ų kokybės politika siekiama spr ęsti rinkos nepakankamumo problem ą, 
kurią lėmė neproporcingas ūkininkų ir pirkėjų keitimasis informacija apie žem ės ūkio 
produktų kokybę. Šios politikos d ėmesio centre – pirmin ės žemės ūkio produkcijos bei 
pirminio perdirbimo produkt ų (vyno, s ūrio, alyvuogi ų aliejaus, m ėsos ir t. t.) gamintoj ų ir 
ūkininkų įnašas. 
Europos Komisija pareng ė su prekyba žem ės ūkio produktais susijusi ų priemoni ų, skirtų 
informuoti apie produkt ų ypatumus ir savitus ūkininkavimo b ūdus: 
– prekybos standartai  ir produkt ų direktyvos, kuriomis nustatoma žem ės ūkio produkt ų 
tapatybė (pavyzdžiui, geriamojo pieno, vaisi ų sulčių, vyno apibr ėžtys), produkt ų 
klasifikacija (r ūšis, dydis ir t. t.), kilm ės ir ūkininkavimo vietos nuoroda etiket ėse ir 
apibrėžiami tam tikri nust atytieji terminai, kuriais nurodomi prid ėtinės vertės suteikiantys 
ypatumai ir savyb ės (pavyzdžiui, ūkininkavimo metodas). 
– ES žemės ūkio produkt ų kokybės sistemos . Šiuo metu galioja šešios tokios sistemos: 
geografini ų nuorod ų (trys sistemos), garantuot ų tradicini ų gamini ų, ekologinio 
ūkininkavimo ir atokiausi uose regionuose pagamint ų ar užaugint ų produktų. Kuriamos dar 
dvi ES sistemos: platesn ė ekologinio ženklo  taikymo sistema (maisto produktams ženklinti) 
ir gyvūnų gerovės produktų ženklinimo sistema. 
Be to, sukurta nemažai privačių ir nacionalini ų (ir regionini ų) sertifikavimo sistem ų – tai 
maisto produkt ų atitikties standartams sistemos, kur iomis užtikrinama, kad produktai atitikt ų 
pagrindinius standart us, ir maisto produkt ų kokybės sertifikavimo sistemos, kuriomis 
produktas išskiriamas iš kit ų rinkoje esan čių produktų, pirkėjams ir vartotojams nurodant tam 
produktui prid ėtinės vertės suteikian čius ypatumus ir savitus ūkininkavimo b ūdus. 
Šiomis priemon ėmis (ES, priva čiomis ir nacionalin ėmis) siekiama išspr ęsti pagrindin ę rinkos 
problemą, kurią lemia neproporcingas keitimasis informacija . Jei ši problema neb ūtų 
sprendžiama, kilt ų sunkumų parduodant ir perkant produktus už deram ą, t. y. produkt ų 
ypatumais ir savyb ėmis pagrįstą, kainą. Be to, sunkum ų ir problem ų kyla taikant kiekvien ą iš 
šių priemoni ų. Apskritai , ES politika buvo formuojama ad hoc  principu, taigi kilo tam tikr ų 
neatitikim ų – jų gali kilti ir ateityje. Tokios  politikos pagrindu vykdomos įvairios iniciatyvos, 
ypač aplinkos sektoriaus, taigi ir jas įgyvendinant gali ra stis neatitikim ų. Dėl šių iniciatyv ų 
įvairovės didėja darnos problema  ir kyla pavojus nekoor dinuotai pritaikyti žem ės ūkio 
produktų kokybės politikos priemones – tai lemt ų suinteresuot ųjų šalių ir vartotoj ų 
nesusikalb ėjimą ir politikos nenuoseklum ą. Konkrečiai, ES sistemos yra pernelyg 
sudėtingos : geografini ų nuorodų sistema buvo nepakankamai populiarinama; nustatyta 
nemažai iš esm ės technini ų nesklandum ų; tradicini ų gaminių sistema nepasiteisino; prekybos 
standartai sud ėtingi ir pernelyg griežti. Kalbant apie privat ųjį ir nacionalin į sektorius, staiga 
LT 3   LT padidėjęs sertifikavimo sistem ų skaičius ir jų įvairovė lėmė vartotojų sumaištį ir abejones d ėl 
tinkamo bendrosios rinkos funkcionavimo. Galiausiai, įgyvendinant ūkininkavimo vietos 
nuorodų etiketėse sistem ą, buvo vadovaujamasi ad hoc  principu, tod ėl dabar ši priemon ė 
taikoma nenuosekliai (taikoma galvijienai ir medui, bet netaikoma kiaulienai ir pieno 
produktams). 
2. TIKSLAI  
Bendrasis žem ės ūkio produkt ų kokybės politikos tikslas  – sudaryti ūkininkams ir 
gamintojams s ąlygas patenkinti vartotoj ų lūkesčius, susijusi us su produkt ų ypatumais bei 
savitais ūkininkavimo b ūdais, ir veiksmingai keistis inform acija siekiant užtikrinti, kad: 
– ūkininkai ir gamintojai gaut ų teisingą atlygį, kuris atspind ėtų žemės ūkio produkt ų kokybę; 
– ūkininkai ir gamintojai gal ėtų reaguoti į vartotojų poreikius, susijusius su prid ėtinės vertės 
suteikiančiais produkt ų ypatumais ir savitais ūkininkavimo b ūdais; 
– kad vartotojai, nor ėdami sužinoti apie žem ės ūkio produkt ų ypatumus ir savitus 
ūkininkavimo b ūdus, galėtų pasikliauti etiket ėse vartojamais terminais. 
Specifiniai tikslai : 
– užtikrinti, kad ūkininkai ir pirk ėjai bei vartotojai  aktyviau keist ųsi informacija apie žem ės 
ūkio produkt ų savybes – šiuo metu informacija kei čiamasi neproporcingai; 
– padidinti ES žem ės ūkio produkt ų kokybės politikos priemoni ų darną; 
– sumažinti ūkininkams, gamintojams ir vartotojams kylan čius nepatogumus. 
Siekiant ši ų tikslų išnagrinėti keturi politikos klausimai : 
– 1 politikos klausimas.  Prekybos standartai, įskaitant ūkininkavimo vietos nuorod ą 
etiketėje; 
– 2 politikos klausimas. Geografin ės nuorodos; 
– 3 politikos klausimas. Tradiciniai gaminiai; 
– 4 politikos klausimas. Priva čios, nacionalin ės ir naujos ES sertifikavimo sistemos. 
3. POLITINĖS GALIMYB ĖS 
3.1. 1 politikos klausimas. P rekybos standartai ir ūkininkavimo vietos nuoroda 
etiketėje 
Atlikus technin ę analizę dvi galimyb ės atmestos: 
– pradėjus naudoti ES logotip ą, kuriuo b ūtų patvirtinama atitiktis ES reikalavimams , 
kiltų nemažų techninių kliūčių. Tam pasipriešino beveik vi sos suinteresuotosios šalys; 
– jei ES nesiimt ų jokių veiksmų (t. y. jei b ūtų panaikinti Bendrijos teis ės aktais 
nustatyti prekybos standartai) , teisės sistemoje atsirast ų spraga ir galb ūt būtų pradėti 
taikyti skirtingi nacionaliniai prekybos standartai. Visos suinteresuotosios šalys pritar ė, kad 
prekybos standartai (supap rastinti) ir toliau b ūtų taikomi. 
LT 4   LT Penkias galimybes nutarta svarstyti toliau: 
– 1.1 galimyb ė. Toliau taikyti šiuo metu galiojan čią sistemą ją supaprastinus. 
Numatoma suderinti st andartus ir skirting ų sektorių bendras sritis ir, vadovaujantis 
naujausiais teis ės aktų rengimo principais, panaikinti nebeaktualias nuostatas. 
– 1.2 galimyb ė. Pakeisti specialius ES prekybos standartus bendruoju pagrindiniu 
standartu.  Įgyvendinus ši ą galimybę būtų panaikinti visi Bendrijos teis ės aktais nustatyti 
specifiniai prekybos standart ai, o visiems produktams b ūtų pradėtas taikyti bendrasis 
standartas. 
– 1.3 galimyb ė. Derinti galimybes.  Teisės aktais b ūtų nustatomi svarbiausi reikalavimai 
arba pagrindinis standartas (kaip 1.1 galimyb ėje), o su suinteresuotosiomis šalimis 
suderintais standartais, bendradarbiaujant su standart ų nustatymo įstaiga (Europos 
standartizacijos komitetu (CEN)), – technin ės specifikacijos. 
– 1.4 galimyb ė. Skatinti vartoti nustatytuosius terminus.  Būtų nustatytos aiškios 
apibrėžtys, tapatyb ės, kokyb ės rūšys ir dydžiai, kuri ų turėtų būti paisoma tiekiant 
produktus rinkai, ta čiau jie neb ūtų privalomi gamintojams arba ūkinės veiklos 
vykdytojams (pavyzdžiui, pagaminta ūkyje, pagaminta iš laisv ėje užaugint ų gyvulių, ir, 
ypač jei būtų panaikinta tradicini ų gaminių sistema, terminas tradicinis ). 
– 1.5 galimyb ė. Išplėsti šiuo metu privalom ų ūkininkavimo vietos nuorod ų naudojimo 
sritį (ES, ne ES arba konkreti šalis) jomis ženklinant ir žem ės ūkio produktus . 
Ūkininkavimo vietos nuorodos etiket ėse (ES, ne ES ir (arba) konkreti valstyb ė narė ar 
trečioji valstyb ė) turėtų būti nagrinėjamos atsižvelgiant į PPO svarstym ų rezultatus. 
3.2. 2 politikos klausimas. Geografin ės nuorodos 
Atlikus technin ę analizę keturios galimyb ės atmestos: 
– bendrosios direktyvos , kuria valstyb ėms narėms būtų pavesta nustatyti ir apsaugoti 
geografines nuorodas, įgyvendinimas b ūtų nesuderinamas su vi enu iš politikos tiksl ų – 
siekti bendrojoje rinkoje taikom ų priemoni ų darnos; 
– bendro reguliavimo  ir savireguliavimo  galimyb ės, kurias taikant reikt ų pasitelkti 
nevyriausybines organizacija s bei socialinius ir ekonomin ius partnerius, atmestos d ėl itin 
didelio sektoriaus susiskaidymo; 
– jei Bendrijos lygmeniu neb ūtų imamasi joki ų veiksmų (t. y. jei b ūtų panaikinti 
galiojantys teis ės aktai) , galbūt valstybėse narėse būtų sukurtos 27 skirtingos sistemos – 
dėl to padid ėtų gamintojams tenkanti našta, padaug ėtų neaiškum ų vartotojams ir kilt ų 
pavojus, kad už apsaug ą laiduojan čios šalies rib ų geografin ės nuorodos b ūtų netinkamai 
naudojamos, uzurpuojamos ar pan.; 
– artimiausiu metu taikyti tarptautines taisykles įgyvendinant Lisabonos susitarim ą būtų 
neįmanoma, nes, siekiant prisijungti prie Pasaulin ės intelektin ės nuosavyb ės organizacijos 
(PINO), reikt ų surengti tarptautines derybas ir atitinkamai pakeisti apibr ėžtis. Jei b ūtų 
kalbama apie ilgesn į laikotarp į, šios galimyb ės nereikėtų atmesti. 
LT 5   LT Tris galimybes (ir tris papildomas galimybes) nutarta svarstyti toliau: 
– 2.1 galimyb ė. Toliau taikyti šiuo metu galiojan čią sistemą: supaprastinti SKVN ir 
SGN sistemas ir racionalizuoti galiojan čią tvarką. Nekeičiant esamos teisin ės struktūros 
reiktų paaiškinti teisin į tekstą ir taip sumažinti paraišk ų nagrinėjimo ES lygmeniu laik ą. 
– 2.1.1 papildoma galimyb ė. Sujungti SKVN ir SGN apibr ėžtis. Saugom ų 
kilmės vietos nuorod ų sistema faktiškai b ūtų panaikinta, o jau užregistruotos 
kilmės vietos nuorodos tapt ų saugomomis geografin ėmis nuorodomis. Pasirinkus 
šią galimyb ę, egzistuojanti ši ų dviejų sistemų skyrimo politika nustot ų 
funkcionavusi. 
– 2.1.2 papildoma galimyb ė. Sukurti vien ą bendrą priemon ę. Pritaikius ši ą 
vynui, alkoholiniams g ėrimams ir žem ės ūkio bei maisto produktams registruoti 
skirtą priemonę, būtų sudarytos s ąlygos formuoti darnesn ę politiką, pavyzdžiui, 
taikant panašius registra vimo kriterijus ir tvark ą. 
– 2.1.3 papildoma galimyb ė. Greta ES sistemos įteisinti nacionalin ę nuorodų 
apsaugos sistem ą. Tokia nuorod ų apsaugos sistema b ūtų taikoma tik 
nacionalin ėje rinkoje. B ūtina sąlyga registruojant nuorodas ES registruose – kartu 
turėtų būti taikomi prekybos (kiekio ir vert ės) kriterijai. 
– 2.2 galimyb ė. Panaikinti šiuo metu galiojan čias sui generis  SKVN ir SGN sistemas ES 
lygmeniu ir pakeisti jas šiuo metu galiojan čia prekių ženklų sistema.  Geografini ų 
nuorodų apsauga b ūtų užtikrinama TRIPS susitarimu, o teisin ės pavadinim ų apsaugos 
priemonės būtų taikomos tik pagal Bendrijos preki ų ženklų sistemą. 
– 2.3 galimyb ė. Paaiškinti SKVN ir SGN taisykles.  Šiuo metu galiojan čią sistemą būtų 
galima padaryti aiškesn ę pakeitus reglamentus ir nusta čius atitinkamas gaires. 
3.3. 3 politikos klausimas. Garantuoti tradiciniai gaminiai 
Atlikus analiz ę keturias galimybes (ir dvi papildomas galimybes) nutarta svarstyti toliau: 
– 3.1 galimyb ė. Toliau taikyti šiuo metu galiojan čią sistemą. Rinktis ši ą galimybę nebūtų 
prasmės. Ji neatmesta tik tod ėl, kad būtų su kuo palyginti kitas galimybes. 
– 3.2 galimyb ė. Supaprastinti sistem ą pasirenkant vien ą iš dviej ų egzistuojan čių 
pavadinim ų apsaugos galimybi ų: nustatant išimtin ę pavadinimo naudojimo teis ę arba 
tokios teis ės nenustatant. 
– 3.2.1 papildoma galimyb ė. Registruoti nenustatant išimtin ės pavadinimo 
naudojimo teis ės. Jei būtų nuspręsta taikyti ši ą galimybę, pavadinimo apsauga  
būtų panaikinta . Registruoto pavadinimo naudojimas neb ūtų varžomas, išskyrus 
tuos atvejus, kai kartu pateikiamas užraša s „Garantuotas tradicinis gaminys“ arba 
Bendrijos simbolis. 
– 3.2.2 papildoma galimyb ė. Registruoti GTG nustatant išimtin ę pavadinimo 
naudojimo teis ę. Šiuo atveju pats pavadinimas b ūtų s a u g o m a s  i r  g a l ėtų būti 
naudojamas tik pagal specifikacij ą pagamintiems produktams pavadinti. 
– 3.3 galimyb ė. Užtikrinti termino tradicinis  kaip prekybos standart ų nustatytojo 
termino apsaug ą. Tai numatyta 1.4 galimyb ėje. 
LT 6   LT – 3.4 galimyb ė. ES nesiimti joki ų veiksmų, t. y. panaikinti šiuo metu galiojan čią 
sistemą. Tradicini ų gaminių reguliavimo funkcij ą atliktų privatusis sektorius, valstyb ės 
narės ir regionai. 
3.4. 4 politikos klausimas. Priva čios, nacionalin ės ir naujos ES sertifikavimo 
sistemos 
Atlikus technin ę analizę viena galimyb ė atmesta: 
– teisinė galimyb ė, kurią pasirinkus b ūtų nustatytos taisykl ės ar gairės, pagal kurias tur ėtų 
būti taikomos maisto produkt ų kokybės sertifikavimo sistemos. Tai neb ūtų pakankamai 
veiksminga ir produktyvi priemon ė; ji nederėtų su kitais ES politikos tikslais (pavyzdžiui, 
supaprastinimo tikslu) ir nepelnyt ų deramos suinteresuot ųjų šalių paramos. 
Penkias galimybes nutarta svarstyti toliau: 
– 4.1 galimyb ė. ES nesiimti joki ų veiksmų, t. y. toliau taikyti šiuo metu galiojan čią 
sistemą (ir atlikti papildomus tyrimus) . Taip būtų išlaikyta esama pad ėtis. ES tik 
netiesiogiai dalyvaut ų taikant priva čias ir nacionalines ar regionines sertifikavimo 
sistemas. Siekiant geriau suprasti problemos pob ūdį ir mastą, numatoma atlikti tolesnius 
tyrimus . 
– 4.2 galimyb ė. Parengti neprivalomas gaires, pagal kurias b ūtų taikomos sertifikavimo 
sistemos . Šios gair ės atspind ėtų gerąją patirtį; jos būtų parengtos remiantis su 
suinteresuotosiomis šalimi s suderintais kriterijais. 
– 4.3 galimyb ė. Parengti naujas ES kokyb ės sistemas, skirtas konkre čioms politikos 
sritims.  Komisija jau pareng ė arba šiuo metu rengia sertif ikavimo sistemas, taikytinas 
keliose politikos srityse. Kiekviena iš ši ų sistemų turės būti vertinama individualiai. 
– 4.4 galimyb ė. Naujoms ES sistemoms nusta tyti bendrus kriterijus.  Tai alternatyva 4.3 
galimybei. Atsižvelgiant į aptariam ų naujų sistemų ir pasiūlymų skaičių, vertėtų nustatyti 
kriterijus, pad ėsiančius įvertinti nauj ų ES žemės ūkio ir maisto produkt ų sertifikavimo 
sistemų būtinybę. 
– 4.5 galimyb ė. Nustatyti specifikacijas atitinkan čius saugomus nustatytuosius 
terminus. Tais atvejais, kai ES gali pagr įstai imtis tiesiogini ų veiksmų, administraciniu 
požiūriu papras čiau būtų pasirūpinti nustatytųjų terminų apsauga . Tai numatoma 
prekybos standartuose (1.4 galimyb ė). 
4. POVEIKIO ANALIZ Ė 
Kiekvieno politikos klausimo sprendimo galimyb ės išanalizuotos atsižvelgiant į jų 
veiksmingum ą bei darną ir vadovaujantis politikos tikslais. 
1 politikos klausimas (prekybos standartai, įskaitant ūkininkavimo vietos nuorod ą 
etiketėje). Pirmumas teikiamas šioms galimyb ėms: 1.4 – skatinti vartoti nustatytuosius 
terminus, 1.3 – derinti galimybes (atlikti tolesnius tyrimus), ir, ypa č kalbant apie pagrindinius 
žemės ūkio produktus, 1.5 – sukurti privalom ų ūkininkavimo vietos nuorod ų sistemą. 
LT 7   LT 2 politikos klausimas (geografin ės nuorodos) . Manoma, kad labai veiksmingos ir darnios 
būtų šios galimyb ės: 2.3 – paaiškinti SKVN ir SGN taisykles, ir 2.1.2 – sujungti vynui, 
alkoholiniams g ėrimams bei žem ės ūkio produktams taikomas sistem as. Siekiant nustatyti, ar 
veiksminga 2.3 galimyb ė (paaiškinti SKVN ir SGN taisykles), reikt ų atlikti tolesn ę analizę. 
3 politikos klausimas (tradiciniai gaminiai) . Pirmumas teikiamas šioms galimyb ėms: 3.3 – 
užtikrinti termino tradicinis  kaip prekybos standart ų nustatytojo termino apsaug ą, ir 3.2 – 
supaprastinti sistem ą. 
4 politikos klausimas (priva čios, nacionalin ės ir naujos ES sertifikavimo sistemos ). 
Pirmumas teikiamas šioms galimyb ėms: 4.2 – parengti gaires, ir 4.4 – naujoms ES sistemoms 
nustatyti bendrus kriterijus. Šios dvi galimyb ės gali būti derinamos tarpusavyje. Pagal visus 
kriterijus labai gerai įvertinta 4.5 galimyb ė – nustatyti nustatytuosius terminus – nagrin ėjama 
pagal 1 politikos klausim ą (prekybos standartai). 
LT 8   LT  
5. BENDRA POLITIKOS DARNA IR GALIMYBI Ų, KURIOMS TEIKIAMAS PIRMUMAS , SĄVEIKA  
Toliau pateikiamoje lentel ėje (galimyb ės, kurioms teikiamas pirmumas) paaiškinama, kok į 
poveikį bendram politiniam poži ūriui darytų galimybės, kurioms teikiamas pirmumas, ir 
nurodoma skirting ų priemoni ų sąveika  bei teisiniai ir administraciniai paaiškinimai . 
Politika  Galimybės, kurioms teikiamas pirmumas  
kurti priva čias ir nacionalines 
sertifikavimo sistemas  4.2 galimyb ė. Parengti gaires, pagal kurias b ūtų 
taikomos sertifikavimo sistemos  
užtikrinti, kad naujos ES sistemos būtų kuriamos darniai
 4.4 galimyb ė. Naujoms ES sistemoms nustatyti 
bendrus kriterijus  Bendras politinis poži ūris 
darniai kurti ES prekybos 
standartus  1.3 galimyb ė. Derinti galimybes (pakeisti prekybos 
standartus bendruoju standartu ir parengti išsamias 
taisykles (bendradarbiaujant su Europos 
standartizacijos komitetu (CEN))  
1.4 galimyb ė. Parengti horizontaliojo kokyb ės 
ženklinimo nustatytuosius terminus (pavyzdžiui, 
gaminant į aplinką išskiriama mažai anglies 
dioksido ) nustatytųjų terminų (numatyt ų 
prekybos standartuose) vartojimo skatinimas 
 
3.3 galimyb ė. Užtikrinti termino tradicinis  kaip 
nustatytojo termino apsaug ą (pakeisti tradicini ų 
gaminių sistemą) 
2.1.1 galimyb ė. Racionalizuoti geografini ų nuorodų 
nustatymo tvark ą ir sujungti vyno, alkoholini ų 
gėrimų ir žemės ūkio bei maisto produkt ų registrus 
į vieną sistemą bendras panašioms sistemoms 
taikomų sertifikavimo sistem ų 
naudojimas  
2.3 galimyb ė. Paaiškinti SKVN ir SGN taisykles  Sąveika  
darnus privalom ų ūkininkavimo 
vietos nuorod ų etiketėse sistemos 
įgyvendinimas  1.5 galimyb ė. Įgyvendinti privalom ų ūkininkavimo 
vietos nuorod ų etiketėse sistemą įvairiuose 
sektoriuose  
Lentelė. Galimyb ės, kurioms teikiamas pirmumas 
Galimybės, kurioms teikiamas pirmumas, gali b ūti derinamos tarpusavyje; kartu jos sudaro 
išsamų paketą, kurio pagrindu gali b ūti formuojama žem ės ūkio produkt ų kokybės politika. 
Pradėjus plačiau vartoti nustatyt uosius terminus, vis ų pirma jais pakei čiant tradicini ų gaminių 
sistemą, būtų labai prisid ėta prie s ąveikos užtikrinimo. Priva čių ir nacionalini ų sistemų 
gairėmis, kurios gal ėtų būti taikomos ES sistemoms, taip pat b ūtų skatinama s ąveika. 
Naujoms ES sistemoms taikomi kriterijai tur ėtų padėti išvengti nesuderinamumo su šiuo metu 
galiojančiomis ES sistemomis ir prekybos  standartais. Prekybos standart ų srityje galima 
nustatyti si ūlomos bendros geografini ų nuorodų sertifikavimo sistemos ir si ūlomo privalom ų 
ūkininkavimo vietos nuorod ų etiketėse sistemos darnaus įgyvendinimo įvairiuose sektoriuose 
sąsają. 
LT 9   LT  
Galimybės Prekybos 
standartai  Geografin ės 
nuorodos  Tradiciniai gaminiai
 Privačios, 
nacionalin ės ir 
naujos ES sistemos  
1.3 galimyb ė. 
Derinti galimybes   
X    
1.4 galimyb ė. 
Parengti 
horizontaliojo 
kokybės 
ženklinimo 
nustatytuosius terminus 
  
X  Sąsaja: užtikrinti 
termino tradicinis  
kaip prekybos 
standartų 
nustatytojo 
termino apsaug ą Sąsaja: nauj ų 
sistemų 
pasiūlymuose 
galėtų būti 
pateikiama 
nustatytųjų 
terminų 
1.5 galimyb ė. 
Įgyvendinti 
ūkininkavimo 
vietos nuorod ų 
etiketėse sistemą   
X Sąsaja: bus 
taikoma SGN 
sistemai, jei 
žaliavos gautos ne 
iš SGN nurodytos 
vietos    
2.1.1 galimyb ė. 
Racionalizuoti 
geografini ų 
nuorodų sistemą ir 
siekti sąsajos   
 
X   
2.3 galimyb ė. 
Paaiškinti SKVN ir 
SGN taisykles    
X   
3.3 galimyb ė. 
Užtikrinti termino 
tradicinis  kaip 
nustatytojo 
termino apsaug ą Sąsaja: prekybos 
standartų 
mechanizmo 
taikymas    
X  
4.2 galimyb ė. 
Parengti gaires, pagal kurias b ūtų 
taikomos 
sertifikavimo sistemos
  Sąsaja: gair ės 
taikomos ir ES 
sistemai  Sąsaja: gair ės 
taikomos ir ES 
sistemai   
 
X 
4.4 galimyb ė. 
Naujoms ES 
sistemoms nustatyti bendrus 
kriterijus
 Sąsaja: pad ės 
išvengti 
nenuoseklaus 
ženklinimo 
iniciatyvų pagal 
naujas sistemas  Sąsaja: pad ės 
sumažinti 
nesuderinamum ą 
su šiuo metu 
galiojančia 
sistema  Sąsaja: pad ės 
sumažinti 
nesuderinamum ą 
su šiuo metu 
galiojančia 
sistema   
X 
Lentelė. Galimybi ų, kurioms teikiamas pirmumas, s ąsaja 
6. STEBĖJIMAS IR VERTINIMAS  
Šis poveikio vertinimas parengtas pagal komunikat ą, kuriuo nustaty tos strategin ės kryptys. 
Todėl artimiausiu metu įvertinti pažang ą bus galima tik galutinai nusta čius ir patvirtinus šias 
kryptis. 
LT 10   LT Kalbant apie pa čios politikos formavim ą apskritai, si ūlomi keli preliminar ūs esminiai 
pažangos rodikliai; jie bus nustatyti rengiant kiekvien ą iš iniciatyv ų.