2015 m. Komisija koordinavo tikslinę patikrą , kurią atliko 26 valstybės narės, Norvegija ir Islandija, siekdamos patikrinti, ar prekiautojai laikosi Vartotojų teisių direktyvoje internetu siūlomiems produktams nustatytų reikalavimų dėl informacijos, kuri turi būti pateikta prieš sudarant sutartį. Prieš atliekant šią tikslinę patikrą, buvo nustatyta, kad reikalavimų laikosi tik 37 proc. svetainių, o po tikslinės patikros jų laikėsi jau 88 proc. svetainių.

Nuo 2014 m. pavasario iki 2016 m. pavasario Komisija vykdė informuotumo apie vartotojų teises didinimo kampaniją, kuria siekta pagerinti prekiautojų ir vartotojų bendrąsias žinias apie visos ES vartotojų teises, kurios yra suteiktos pagal ES vartotojų teisės direktyvas, įskaitant pagal VTD suteiktą teisę atsisakyti sutarties.

4. Pagrindiniai vertinimo rezultatai

4.1. Veiksmingumas

Išnagrinėjus valstybių narių nacionalinės teisės aktus, kurie galiojo prieš įgyvendinant direktyvą, nustatyta, kad vartotojų apsaugos nuostatos, susijusios su prekiautojų ir vartotojų tarpusavio sutartimis, labai skiriasi. Išskyrus siauras sritis, kuriose vis dar galima rinktis taikyti nacionalinį reglamentavimą, priėmus VTD, šie valstybių narių skirtumai iš esmės buvo panaikinti, taip padedant užtikrinti didesnį teisinį tikrumą prekiautojams ir vartotojams, pirmiausia – tarpvalstybiniu aspektu.

Be to, visose valstybėse atlikus teisinės padėties, kuri buvo prieš perkeliant direktyvą į nacionalinę teisę, ir padėties, kuri susidarė perkėlus direktyvą, lyginamąją analizę, nustatyta, kad vartotojų apsauga pagerėjo daugumoje valstybių narių (o gal ir visose). Tikėtina, kad, kaip ir siekiama šia direktyva, dėl to sustiprės vartotojų pasitikėjimas perkant vidaus rinkoje ir užsienyje, pirmiausia – perkant internetu. Iš Eurostato atliktos analizės matyti, kad 2012–2016 m. padaugėjo internetu sudaromų pirkimo sandorių . Be to, dėl siekio stiprinti vartotojų pasitikėjimą ir galias reikia pasakyti, kad iš turimų „Eurobarometro“ tyrimo duomenų matyti, jog teiginiui, kad mažmenininkai ir paslaugų teikėjai apskritai laikosi vartotojų teisės nuostatų ir taisyklių, 2016 m. pritarė 76 proc. vartotojų, t. y. 14 procentinių punktų daugiau nei 2006 m.

Tačiau, atlikus vertinimą, paaiškėjo keletas veiksnių, kurie turi neigiamos įtakos VTD efektyvumui. Tai šie veiksniai:

·vartotojai ir prekiautojai yra nepakankamai susipažinę su direktyvos nuostatomis;

·kyla sunkumų aiškinant kai kurias nuostatas, pvz., be kita ko, aiškinant bazinės kainos apibrėžtį (21 straipsnis) ir ne prekybai skirtose patalpose sudarytos sutarties apibrėžtyje vartojamą sąvoką „vieta, kuri nėra prekybai skirtos prekiautojo patalpos“ (2 straipsnio 8 dalis), aiškinant, kuo skiriasi skaitmeninio turinio sutartis ir mokamų internetinių paslaugų sutartis, aiškinant laiką, nuo kurio prasideda 14 dienų apsisprendimo laikotarpis, susijęs su sutartimis, turinčiomis ir pirkimo–pardavimo sutarčių, ir paslaugų sutarčių požymių (9 straipsnis), taip pat aiškinant, kaip turėtų būti skaičiuojama sumažėjusi prekių vertė, kai vartotojai pasinaudoja teise atsisakyti sutarties po to, kai jie naudojosi prekėmis daugiau, nei būtina norint nustatyti jų pobūdį, savybes ir kaip jos veikia (14 straipsnio 2 dalis);

·prekiautojai nepakankamai laikosi reikalavimų;

·kyla problemų, susijusių su reikalavimų vykdymo užtikrinimu, pirmiausia – dėl neaktyvių nacionalinių vykdymo užtikrinimo veiksmų ir taisyklių laikymosi užtikrinimo būdų skirtumų;

·taip pat gali kilti problemų dėl to, kad valstybės narės taiko skirtingo dydžio sankcijas už direktyvos pažeidimus: keliose valstybėse narėse prekiautojams, kad ir kokio jie būtų dydžio, nustatytos didžiausios sankcijos nėra pakankamai „veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios“ (24 straipsnis).

4.2. Efektyvumas

Aiškios nuomonės dėl bendro direktyvos poveikio įmonių sąnaudoms dar nėra, nes nebuvo įmanoma gauti direktyvos įgyvendinimo sąnaudų ir naudos kiekybinių įverčių. Pirmiausia paminėtina, kad suinteresuotieji subjektai, su kuriais buvo konsultuotasi atliekant vertinimą, nepateikė VTD poveikio kiekybinių įverčių ir negalėjo nustatyti tiesioginio priežastinio ryšio tarp prekybos apimties padidėjimo ir VTD įsigaliojimo. Kadangi nuo direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę praėjo labai mažai laiko, duomenų apie faktines sąnaudas ir naudą taip pat yra labai nedaug. Todėl analizė buvo grindžiama kokybine informacija. Turint mažai duomenų, negalima padaryti tvirtų išvadų dėl to, kokias sąnaudas įmonės patyrė užtikrindamos direktyvos laikymąsi. Tyrime dalyvavusios įmonės nenoriai teikė finansinius tokių sąnaudų įverčius; taip pat turėta nedaug piniginių įrodymų. Tačiau, kalbant apie kokybinius vertinimus, reikia pasakyti, kad buvo pranešta apie tam tikrą konkrečią naštą, pirmiausia – MVĮ. Ši našta daugiausia susijusi su reikalavimais dėl informacijos, kuri turi būti pateikta prieš sudarant sutartį, pirmiausia – su iš dalies sutampančiais informacijos reikalavimais, ir teise atsisakyti sutarties. Suinteresuotieji subjektai, be kita ko, pranešė patyrę nuostolių, susijusių su prekėmis, kurios buvo grąžintos jomis pasinaudojus daugiau, nei būtina norint nustatyti jų pobūdį, savybes ir kaip jos veikia, nes prekiautojams buvo sunku įvertinti sumažėjusią grąžintų prekių vertę ir jas vėl parduoti. Taip pat išreikštas susirūpinimas dėl to, kad vartotojui pateikus įrodymus, kad jis prekes išsiuntė atgal, prekiautojai pinigus vartotojams turi grąžinti neturėdami galimybės patikrinti grąžintų prekių (13 straipsnio 1 dalis).

4.3. Suderinamumas

Apskritai manoma, kad direktyva yra suderinama su kitais ES teisės aktais, jokių didesnių problemų nenustatyta. Tačiau esama tam tikros direktyvos ir kitų vartotojų ir prekybos teisės aktų, kitų horizontalių ir konkretiems sektoriams skirtų teisės aktų (visų pirma Elektroninės prekybos direktyva ir Paslaugų direktyva), taip pat naujų pasiūlymų sąveikos, kurią ateityje būtų galima supaprastinti ir patikslinti. Pavyzdžiui, kai kurie informacijai keliami reikalavimai, susiję su kvietimu pirkti (Nesąžiningos komercinės veiklos direktyvos 7 straipsnio 4 dalis) iš dalies sutampa su VTD reikalavimais dėl informacijos, kuri turi būti pateikta prieš sudarant sutartį: šie reikalavimai galėtų būti suderinti galimomis tolesnėmis teisėkūros priemonėmis, kurios būtų taikomos atsižvelgiant į REFIT tinkamumo patikrinimą ir VTD vertinimą. Be to, svarstant galimybę iš dalies pakeisti VTD nuostatas dėl skaitmeninio turinio, reikėtų atsižvelgti į derybų dėl siūlomos Skaitmeninio turinio teikimo direktyvos rezultatus (taip pat žr. 5 dalį).

4.4. Aktualumas

Atlikus vertinimą, padaryta išvada, kad pradiniai direktyvos tikslai tebėra tokie pat svarbūs, kaip ir tada, kai buvo pateiktas pirmasis direktyvos pasiūlymas. Pažymėtina, kad – pirmiausia atsižvelgiant į bendrosios skaitmeninės rinkos politiką – tebėra labai svarbūs aukšto vartotojų apsaugos lygio ir vienodų sąlygų įmonėms, internetu sudarančioms įmonių ir vartotojų sutartis, užtikrinimo tikslai. Nuostatos dėl nuotolinės prekybos sutarčių ateityje veikiausiai bus dar aktualesnės, nes vartotojai ir toliau vis daugiau perka internetu.

Manoma, kad VTD nuostatos dėl informacijai keliamų reikalavimų tebėra aktualios, išskyrus 6 straipsnio 1 dalies c punkte nustatytą reikalavimą nurodyti prekiautojo fakso numerį ir e. pašto adresą, kai kitomis šiuolaikiškesnėmis ryšio priemonėmis (pvz., naudojant internetines formas) taip pat galima užtikrinti, kad vartotojas galėtų veiksmingai susisiekti su prekiautoju ir patvariojoje laikmenoje išsaugoti tokio bendravimo įrodymą. Atlikus vertinimą, taip pat pastebėta, kad būtų galima papildomai ištirti, kaip supaprastinti informacijos pateikimą prieš sudarant sutartį ir standartines nuostatas ir sąlygas. Be to, stiprėjant internetinių platformų vaidmeniui, kilo didelis poreikis (pirmiausia – vartotojų asociacijoms ir kai kurioms verslo asociacijoms) internetinėms prekyvietėms nustatyti specialius skaidrumo reikalavimus. Taip būtų siekiama užtikrinti, kad vartotojai būtų informuoti apie tiekėjo tapatybę ir pobūdį (ar tai prekiautojas, ar vartotojas), vartotojų apsaugos lygio skirtumus, kai sutartis sudaroma su prekiautoju, o ne su kitu vartotoju, ir standartinius teikiamų pasiūlymų vertinimo kriterijus.

4.5. ES pridėtinė vertė