Komisijos komunikatas Europos parlamentui pagal EB sutarties 251 straipsnio 2 dalies antrąją pastraipą dėl Tarybos bendrosios pozicijos dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl galutinio energijos vartojimo efektyvumo ir energijos paslaugų /* KOM/2005/0455 galutinis - COD 2003/0300 */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 26.9.2005 KOM(2005) 455 galutinis 2003/0300 (COD) KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI pagal EB sutarties 251 straipsnio 2 dalies antrąją pastraipą dėl Tarybos bendrosios pozicijos dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl galutinio energijos vartojimo efektyvumo ir energijos paslaugų 2003/0300 (COD) KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI pagal EB sutarties 251 straipsnio 2 dalies antrąją pastraipą dėl Tarybos bendrosios pozicijos dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl galutinio energijos vartojimo efektyvumo ir energijos paslaugų 1. PAGRINDINIAI FAKTAI Pasiūlymo perdavimo EP ir Tarybai data (dokumentas KOM(2003) 739 galutinis – C5–0642-03 – 2003/0300(COD)): | 2003 m. gruodžio 11 d. | Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonės pateikimo data: | 2004 m. spalio 28 d. | Europos Parlamento nuomonės pateikimo data, pirmasis svarstymas: | 2005 m. birželio 7 d. | Bendrosios pozicijos priėmimo data: | 2005 m. rugsėjo 23 d. | 2. KOMISIJOS PASIŪLYMO TIKSLAS Šis pasiūlymas yra skirtas skatinti ir plėtoti galutinio energijos vartojimo efektyvumo ir energijos paslaugų rinką, taip prisidedant prie anglies dvideginio išmetimo mažinimo ir prie Lisabonos proceso gerinant energijos tiekimo patikimumą. Pagrindiniai pasiūlymo elementai yra šie: - Pasiūlyme pateikiami du vienodi privalomi metiniai energijos taupymo rodikliai šešių metų laikotarpiui. Šie rodikliai yra: (1) bendras suvestinis rodiklis – per ankstesnį laikotarpį (penkerius metus) galutiniam vartotojui patiekto ir (arba) parduoto vidutinio energijos kiekio 1 %, ir (2) panašus, tačiau ambicingesnis rodiklis – kasmet 1,5 % valstybiniam sektoriui. - Valstybės narės taip pat įpareigos energijos tiekėjus mažmenininkus ir (arba) platintojus savo klientams pasiūlyti energijos paslaugas arba energijos auditus. - Siekiant padėti valstybėms narėms įvertinti padarytą pažangą siekiant šių rodiklių, šiame pasiūlyme pateikiama padarytai pažangai įvertinti skirta suderintos metodikos sistema. - Be minėtų rodiklių ir įpareigojimo, pasiūlyme pateikiamos specialios finansavimo priemonės energijos vartojimo efektyvumui padidinti, nurodomi pagerinto matavimo ir sąskaitų pateikimo reikalavimai, siekiant vartotojui suteikti išsamesnę informaciją, ir energijos paslaugų tiekėjų sertifikavimo reikalavimai. Į pasiūlymą taip pat yra įtrauktos priemonės, skirtos gerinti energijos auditą ir paraginti reguliavimo įmones nustatyti tokius elektros ir dujų tiekimo tarifus, kurie skatintų energijos vartojimo efektyvumą, o ne skatintų padidintą energijos vartojimą. Pasiūlymo taikymo sritis yra plati. Ji apima daugumos galutiniam vartotojui tiekiamos energijos rūšių tiekimą ir pardavimą, įskaitant elektros energiją, dujas, krosnių kurą ir transporto degalus. Ji apima daugumą galutinių (arba „galutinio vartojimo“) energijos vartotojų, išskyrus priklausančius sektoriui, kuriame veiks emisijų leidimų sistema. 3. PASTABOS APIE BENDRĄJĄ POZICIJĄ 3.1. Bendro pobūdžio pastabos apie bendrąją poziciją Komisija mano, kad priimta bendroji pozicija apskritai atitinka 2003 m. gruodžio 10 d. Komisijos pasiūlymo dvasią, išskyrus (1) bendrojo energijos taupymo rodiklio pobūdį (orientacinį, o ne privalomą), ir (2) taupymo rodiklio valstybiniame sektoriuje pašalinimą. Bendroji pozicija yra priimtina kaip svarbus žingsnis į priekį įgyvendinant bendrą susitarimą su Europos Parlamentu dėl šio pasiūlymo, nes bendroji pozicija pateikia priimtinus kompromisus iš esmės visose kitose pasiūlymo srityse ir tokiu būdu paruošia gerą pagrindą antrajam svarstymui. Su rodikliu ir valstybiniu sektoriumi susiję klausimai, žinoma, turės būti išspręsti. Komisija taip pat laikosi nuomonės, kad bendroji pozicija daugeliu aspektų pagerina pirminį pasiūlymą, tuo pačiu metu paliesdama daugelį idėjų ir klausimų, kuriuos Europos Parlamentas iškėlė pateiktuose pakeitimuose. Įtraukus naujų konstatuojamųjų dalių, patobulinus esamus apibrėžimus ir suformulavus naujus, Komisijos pasiūlymas pasidarė vientisesnis ir nuoseklesnis. 6 straipsnio taikymo srities praplėtimas (energijos tiekėjų įpareigojimas teikti klientams energijos paslaugas), pavyzdžiui, patobulina šį straipsnį, pateikdamas keletą papildomų alternatyvių šio įpareigojimo įgyvendinimo būdų. Dabar pasiūlymas apima energijos paslaugų teikimą, energijos auditus, energijos vartojimo efektyvumo didinimo priemones arba mokėjimą į energijos efektyvumo fondą. Pašalinta galimybė pasirinkti nemokamą energijos auditą taip pat leidžia įmonėms dirbti esant vyraujančioms rinkos sąlygoms. Su finansinėmis priemonėmis, sąskaitų pateikimu, matavimu ir energijos auditais susijusiuose straipsniuose numatytos sąlygos buvo patikslintos ir suderintos su valstybėse narėse esamomis sąlygomis. Komitetas, sukurtas tam, kad padėtų Komisijai plėtojant labiau suderintą sistemą, skirtą energijos vartojimo efektyvumo padidėjimui apskaičiuoti, taip pat vertinamas kaip pažanga. Daugelis pirmajame svarstyme Parlamento siūlytų ir Komisijos priimtų pakeitimų jau yra visiškai, iš esmės arba iš dalies įtraukti į bendrąją poziciją. Šie pakeitimai apima daugumą apibrėžimų, komitologijos procedūros įvedimą ir su įpareigojimu susijusio 6 straipsnio patobulinimą. Be to, daugelis Parlamento pakeitimuose pateiktų energijos vartojimo efektyvumo padidėjimui apskaičiuoti skirtos sistemos aspektų jau buvo įtraukti į bendrąją poziciją. Komisija taip pat sutinka su šiais pakeitimais. Šie pakeitimai apima apskaičiavimų „nuo bendro prie atskiro“ ir rodiklių „nuo atskiro prie bendro“ sąvokas, bei lyginamąją analizę, kuri naudojama, kaip lyginamasis „nuo atskiro prie bendro“ rodiklis. Tačiau bendrojoje pozicijoje nėra kai kurių Parlamento pakeitimuose iškeltų klausimų, jie paliekami vėlesniems svarstymams ir diskusijoms. Šie pakeitimai apima privalomą rodiklių pobūdį, galimą ilgesnį rodikliui pasiekti skirtą laikotarpį, galimus aukštesnius rodiklius ir poreikį nustatyti atskirą rodiklį valstybiniam sektoriui. Nors daugelis šių klausimų bus svarstomi vėliau, Komisija turi pabrėžti tai, kad ji negali sutikti su bendrosios pozicijos pakeitimu, kad bendras 1 % sutaupymo rodiklis būtų ne privalomas , o orientacinis [1]. Dėl tos pačios priežasties Komisija nesutinka, kad privalomas 1,5 % rodiklis valstybiniam sektoriui sumažėtų iki paprasčiausio reikalavimo valstybėms narėms užtikrinti, kad valstybiniame sektoriuje būtų taikomos energijos vartojimo efektyvumo priemonės[2]. Galiausiai bendrojoje pozicijoje yra konstatuojamoji dalis (8a), kurioje pakartotinai teigiama, kad orientaciniai rodikliai nėra teisiškai įpareigojantys. Tai taip pat yra nepriimtina Komisijai, nes paneigia ir net dar labiau mažina rodiklių laikymosi ir paisymo svarbą. Taigi dėl bendrosios pozicijos reikia atidėti vėlesniam laikui daugelio Europos Parlamento pateiktų pakeitimų svarstymą. Kai kuriuos iš jų, galbūt, valstybės narės būtų priėmusios iš dalies arba iš esmės, ir jie būtų įtraukti į bendrąją poziciją, jei tik būtų pakakę laiko juos išsamiai apsvarstyti. Tačiau buvo svarbiau suvienyti ir į bendrąją poziciją įtraukti visose kitose pasiūlymo srityse pasiektus kompromisus. Į Komisijos nuomonę gali būti įtraukti kai kurie į bendrąją poziciją neįtraukti pakeitimai. (Žr. 3.4) 3.2. Komisijos priimti ir visiškai ar iš dalies įtraukti į bendrąją poziciją pakeitimai 1 pakeitime (1 konstatuojamoji dalis) teigiama, kad didesnis energijos vartojimo efektyvumas sukuria sąlygas panaudoti atsinaujinančius energijos šaltinius, o atsinaujinančių energijos šaltinių didesnis panaudojimas taip pat yra svarbus Bendrijos tikslas energetikos srityje. Tai yra svarbi didesnio energijos vartojimo efektyvumo papildoma nauda, į kurią dažnai neatsižvelgiama. Perrašytame 3 pakeitime tinkamai pateikiama daugelis energijos vartojimo efektyvumo padidinimo privalumų. Bendresnio pobūdžio nuoroda į Lisabonos strategiją laikoma vertingesne nei nuoroda į p. Kok vadovaujamą aukšto lygio darbo grupę. 5 ir 12 pakeitimai yra įtraukti į 9 konstatuojamąją dalį (energijos paslaugų pasiūla ir paklausa), į 12 konstatuojamąją dalį (valstybinio sektoriaus vaidmuo padidėjus efektyviai energiją vartojančių technologijų ir energijos paslaugų paklausai) ir į 15a konstatuojamąją dalį (komitologija), kurie visi yra svarbūs. 7 pakeitimas yra patenkinamai įtrauktas išskyrus jo dalį apie rodiklio pobūdį, kuris bendrojoje pozicijoje buvo pakeistas orientaciniu. Tai, kad ši dalis buvo neįtraukta, žinoma, yra nepriimtina. Tačiau yra priimtina tai, kad nėra nuorodos į standartus, nes dabar tai, kiek tai susiję su pardavimui skirtomis prekėmis, yra Komisijos kompetencija. 8 pakeitimas yra priimtinas toks, koks yra įtrauktas. 6 straipsnio 3 dalyje (dėl energijos tiekėjų įpareigojimų pasiūlyti klientams energijos paslaugas ir kitas energijos vartojimo efektyvumą didinančias priemones), aiškiai nurodyta, kad valstybės narės turi užtikrinti, jog visiems susijusiems rinkos dalyviams būtų leista įeiti į šią rinką ir būtų užtikrintos vienodos veikimo sąlygos. 8 pakeitime išdėstytas kryžminių subsidijų tarp energijos ir technologijų sektorių reguliavimo ir draudimo principas yra svarbus ir iš dalies aptartas 6 straipsnio 3 dalyje. 10 pakeitimas, kuriuo išbraukiama 12 konstatuojamoji dalis, yra priimtinas, nes jis yra patenkinamai pakeistas į bendrąją poziciją įtrauktu 5 pakeitimu. 11 pakeitimas dėl naujausių pasiekimų matavimo technologijų srityje vertės atsispindi bendrosios pozicijos 13a konstatuojamojoje dalyje. Tą patį galima pasakyti ir apie 13 pakeitimą dėl vidaus rinkos direktyvų, kuris dabar yra patenkinamai išdėstytas ir įtrauktas į 4 konstatuojamąją dalį. 12 pakeitimas dėl komitologijos procedūros yra priimtinai pateiktas bendrosios pozicijos 15a konstatuojamojoje dalyje. 14 pakeitimas buvo patenkinamai iš dalies įtrauktas, kaip pateikta 2.2 straipsnyje. Komisija sutinka neįtraukti sektoriaus, kuriame veiks emisijų leidimų sistema. IPPC direktyvoje aptariami įrenginiai yra beveik tokie patys, kaip ir emisijų leidimų sistemos direktyvoje, ir į IPPC direktyvą nėra įtrauktos biologinės kilmės atliekos, nes tai būtų nesuderinama su bendrąja pozicija. Todėl Komisija sutinka, kad IPPC direktyvoje numatytas neįtraukimas būtų pašalintas. Pastatų ir jų neįtraukimo klausimas yra išdėstytas 12 straipsnio 3 dalyje, kurioje sertifikuojant pastatus naudojami energijos auditai yra pripažįstami atitinkančiais reikalavimus, ir taip netiesiogiai pateisina šiame pakeitime nurodytą neįtraukimą. 15 pakeitimas dėl su kraštovaizdžio išsaugojimu susijusių atliekų nėra aiškiai įtrauktas į bendrąją poziciją, tačiau yra netiesiogiai ir Komisiją patenkinančiu būdu išdėstytas 3(a) straipsnyje, kuriame yra taikomas Direktyvoje 2001/77/EB pateiktas biomasės apibrėžimas. 16, 17, 21 ir 22 pakeitimai dėl apibrėžimų (3 straipsnis) buvo patenkinamai įtraukti į bendrosios pozicijos apibrėžimus. (21 ir 22 pakeitimuose siūloma iš naujo suformuluoti „trečiosios šalies finansavimo sutarties“ ir „energetinės veiklos sutarties sudarymo“ apibrėžimus. Komisija sutinka su šiais pakeitimais.) 23 pakeitimas yra įtrauktas į vokišką teksto variantą. 26 pakeitimas dėl „energijos sutaupymo diegimo sutarčių“ nebuvo aiškiai įtrauktas į bendrąją poziciją, nes manoma, kad šį apibrėžimą dabar apima „energetinės veiklos sutartys“, kurių apibrėžimas yra pateiktas bendrojoje pozicijoje. Dabar Komisija sutinka, kad šis pakeitimas yra pakankamai įtrauktas. 33 pakeitime pabrėžiama, kad nacionalinės energijos vartojimo efektyvumo didinimo priemonės jau gali egzistuoti. Komisija sutinka, kad reikia patikrinti esamų nacionalinių priemonių poveikį, nes jos gali prisidėti siekiant energijos taupymo tikslo. 47 pakeitime pašalinami nemokami auditai siekiant atitikti 6 straipsnyje nustatytą įpareigojimą. Šis pakeitimas yra priimtinas, nes reikia toliau plėtoti besiformuojančią tokių auditų komercinę rinką. 48 pakeitimas yra priimtinas toks, koks yra įtrauktas, nes energijos paslaugų ir kitų energijos vartojimo efektyvumo didinimo priemonių rinkoje paklausa yra tokia pat svarbi, kaip ir pasiūla. Valstybės narės taip pat privalėtų imtis būtinų priemonių, kad būtų išvengta rinkos kliūčių. 49 pakeitime numatoma būtinybė apsaugoti privatumą ir asmens neliečiamybę. Šis svarbus aspektas buvo patenkinamai įtrauktas. 50 pakeitime numatyta, kad valstybės narės užtikrina, jog visi rinkos dalyviai gali dalyvauti energijos paslaugų ir kitų energijos vartojimo efektyvumo didinimo priemonių rinkoje. Tai yra svarbus aspektas ir jis yra kruopščiai įtrauktas į bendrąją poziciją. 57 pakeitimas yra priimtinas toks, koks yra įtrauktas, nes reikia, kad valstybės narės spręstų smulkių klientų vidaus sektoriuje, kur sandorių išlaidos yra didesnės, klausimą. 58 pakeitimas yra patenkinamai įtrauktas, nes energijos efektyvumo fondai turėtų būti atviri visiems energijos paslaugų ir energijos vartojimo efektyvumo didinimo priemonių tiekėjams. 64 pakeitimas, kuriame teigiama, kad informacija turėtų būti reguliariai ir pakankamai dažnai teikiama, kad klientai galėtų reguliuoti savo vartojimą, yra įtrauktas priimtinu būdu. 69 pakeitimas yra patenkinamai įtrauktas. Informacija turėtų būti prieinama galutiniams klientams ir kitoms įstaigoms, pvz., energijos agentūroms. 74 pakeitime teigiama, kad Komisijos ataskaita turėtų būti parengta ne vėliau, kaip praėjus ketveriems metams po perkėlimas į nacionalinius teisės aktus. Šis pakeitimas yra iš dalies įtrauktas. Tačiau taip pat reikėtų į 14 straipsnio 1 dalį įtraukti priede siūlomą reikalavimą dėl pasidalinimo geriausia praktika. 76 pakeitimas yra įtrauktas į 16 straipsnį. Jame siūloma komitologijos procedūra, skirta sukurti suderintą sistemą, leidžiančią įvertinti energijos vartojimo efektyvumo padidėjimą. 78 pakeitimas yra įtrauktas taip, kad paaiškintų pakeitime numatytą apskaičiavimo metodą. 79 pakeitimas yra įtrauktas į I priedą, tačiau yra nustatytas šešerių metų ataskaitinis laikotarpis. Paaiškinimai dėl rodiklio apskaičiavimo ir tai, kad šis rodiklis yra fiksuotas ir nepriklauso nuo BVP pasikeitimo ateinančias metais, yra taip pat įtraukta priimtinu būdu. 82, 86, 88 ir 90 pakeitimai, kuriuose siūlomi nauji tinkamų energijos vartojimo efektyvumo didinimo priemonių pavyzdžiai, yra priimtinai įtraukti į III priedą, nes tai sąrašą padaro išsamesnį. 83, 84, 92, 93, 95 ir 96 pakeitimus Komisija priėmė iš dalies arba iš esmės. Šie pakeitimai taip pat buvo priimtinu būdu įtraukti į bendrąją poziciją: 83, 92 ir 95 pakeitimai yra iš dalies įtraukti į III priedo m ir n punktų naują tekstą. 93 pakeitimas yra iš dalies įtrauktas į f punktą (energijos vartojimą optimizuoti leidžiantys nauji veiksmingi prietaisai ir laiko kontrolė) ir į d punktą (skaitmeninės valdymo sistemos). 84 pakeitimas taip pat yra iš dalies įtrauktas į f punktą (kombinuoti šilumos ir elektros prietaisai). 96 pakeitimas yra iš dalies įtrauktas (netiesiogiai) į p punktą (energijos ženklinimo sistemos). 99 pakeitime apibrėžta suderinta „nuo atskiro prie bendro“ vykdoma energijos vartojimo efektyvumo padidėjimo apskaičiavimo sistema. Šis pakeitimas buvo iš dalies įtrauktas Komisiją patenkinančiu būdu. Tačiau siūlomus limitus – 2 % riba įvertinimo išlaidoms ir 40 mln kWh supaprastintų rodiklių naudojimui – dėl siūlomu limitų turėtų būti nuspręsta komitologijos tvarka. 3.3. Komisijos atmesti, bet į bendrąją poziciją įtraukti pakeitimai 80, 87 ir 98 pakeitimus Komisija atmetė, bet į bendrąją poziciją jie buvo įtraukti. 80 pakeitimas yra įtrauktas į bendrąją poziciją tiek, kiek jame teigiama, kad ankstyvosios priemonės privalo turėti ilgalaikį poveikį. Komisija didžiąja dalimi atmetė 80 pakeitimą, nes juo siekiama sutrumpinti „ankstyvųjų veiksmų“, kurių buvo imtasi valstybėse narėse, pripažinimo laikotarpį, jo pradžią iš 1995 m. (kai kuriais atvejais 1991 m.) atkeliant į 2000 m. 87 ir 98 pakeitimus (III ir IV prieduose) Komisija atmetė, nes jie jau buvo kitur apsvarstyti ir todėl buvo laikomasi nuomonės, kad jie yra nebūtini. (Todėl taip pat galima laikyti, kad jie jau yra sėkmingai įtraukti ir turėjo būti paminėti 3.2 punkte) 3.4. Pakeitimai, kuriems pritarė Komisija, ir kurie neįtraukti į bendrąja poziciją. 2 pakeitimas (nauja 2a konstatuojamoji dalis) ir 4 pakeitimas Komisijai yra priimtini, nors jie ir nėra įtraukti į bendrąją poziciją. Laikytasi nuomonės, kad nėra būtina bendrojoje pozicijoje pakartoti, jog siūlomi rodikliai negali savaime apsaugoti nuo didėjančio visuotinio energijos vartojimo. (Tačiau galima laikyti, kad į bendrosios pozicijos I priedo 1 punktą yra patenkinamai įtrauktas sutaupytino energijos kiekio absoliutus ir fiksuotas dydis.) Su 2001 m. kovo 14 d. Parlamento rezoliucijoje numatytu rodikliu sumažinti energijos vartojimo intensyvumą 2,5 % susijusiame 6 pakeitime yra nurodyta, kaip svarbu Parlamentui, kad energijos vartojimo efektyvumas būtų kuo greičiau padidintas ir todėl šis pakeitimas yra priimtinas, nors ir nėra įtrauktas į bendrąją poziciją. 9 pakeitimas, kuriame aiškiai yra numatyta galimybė naudoti fondus siekiant skatinti energijos vartojimo efektyvumo rinkos atsiradimą, yra priimtinas, nors ir nėra įtrauktas. Yra keletas kitų pakeitimų, kurie yra priimtini Komisijai, tačiau nebuvo įtraukti į bendrąją poziciją. Šiuos pakeitimus verta paminėti, nes jie yra susiję su 4 ir 5 straipsniais, kuriuose atitinkamai aptariami bendrieji ir valstybinio sektoriaus rodikliai: 28 pakeitimas Komisijai yra iš esmės priimtinas (jei tekstas „energijos vartojimo efektyvumo priemonės“ pakeičiamas tekstu „energijos vartojimo efektyvumo didinimo priemonės“, kad atitiktų bendrosios pozicijos apibrėžimus). Tai yra svarbus pakeitimas, kuriame atsispindi Parlamento požiūris į privalomus rodiklius ir į ilgesnį (devynerių metų) tikslinį laikotarpį, kurį sudaro trys trejų metų rodikliai vietoj vieno rodiklio šešeriems metams. 29 pakeitimas taip pat yra iš dalies priimtinas Komisijai, nes rodiklio devyneriems metams idėja yra priimtina. Tačiau laipsniškai didinti tris rodiklius yra problematiška, nes per šį laikotarpį bus pradėta naudoti tikslesnė „nuo atskiro prie bendro“ rodiklių apskaičiavimo sistema. Paprastai, taikant tikslesnę „nuo atskiro prie bendro“ sistemą, rodiklis gali būti mažesnis nei tuomet, kai rodikliui apskaičiuoti taikoma tik „nuo bendro prie atskiro“ sistema. Taip yra todėl, kad paklaidos riba yra žemesnė taikant „nuo atskiro prie bendro“ apskaičiavimą. 32 pakeitime numatyta, kad valstybės narės raginamos imtis naujų priemonių, jei ataskaitoje jos nurodo, kad joms nepavyksta įgyvendinti tikslo. Šis pakeitimas, jį naujai suformulavus, yra priimtinas, nes juo valstybės narės yra skatinamos imtis neatidėliotinų veiksmų. Tačiau jam tinkamesnė vieta būtų ataskaitoms skirtame straipsnyje (14 straipsnis). 39 pakeitime (dėl valstybinio sektoriaus rodiklių) siūlomi trys iš eilės einantys trejų metų privalomi rodikliai. Šis principas yra priimtinas, nors ir nebuvo įtrauktas. Tačiau laipsniškas rodiklio didinimas kasmet po 2 % neatitinka tikslesnės „nuo atskiro prie bendro“ taikomos sistemos, kuri leistų nustatyti pastovų rodiklį, laipsniškos plėtros ir įgyvendinimo. Be to, siūlomas rodiklių lygis yra didesnis už tą, kurį kai kurios valstybės narės galėtų pasiekti. 40 pakeitimas yra priimtinas dėl tos pačios priežasties, kad jame nurodomi trys iš eilės einantys trejų metų rodikliai. 41 pakeitime šalia privalomų rodiklių nustatomos privalomos viešųjų pirkimų gairės. Tokios gairė – tai geriausias būdas užtikrinti, kad rodiklis gali būti iš tiesų pasiektas. 43 pakeitimu nustatoma, kad valstybės narės paskelbtų savo viešųjų pirkimų gairių sistemas ir pateiktų ataskaitas apie jas, o Komisija jas įvertintų. Tai garantuotų nešališkumą, palyginamumą ir tam tikrą suderinimą, bent jau dėl siekiamo rodiklio dydžio. Visi šie principai Komisijai yra priimtini. 45 pakeitimas dėl (savanoriškų) susitarimų reikalavimams įgyvendinti jau yra priimtas kitose direktyvose (pvz. direktyva dėl pastatų energinio naudingumo) su sąlyga, kad jų lygiavertiškumas gali būti įrodytas. Šis pakeitimas taip pat yra priimtinas, ir yra minimas 5 straipsnio 1 dalyje. 85 pakeitimas dėl pasyvaus šildymo ir šaldymo yra svarbus, tačiau bendrosios pozicijos III priede jo nėra. Be minėtų pakeitimų Komisija taip pat visiškai, iš dalies arba iš esmės pritaria šiems Parlamento pakeitimams: 30–31, 34, 38, 40, 44, 46, 51–52, 54, 60, 63, 65–66, 71–72, 75, 78, 95 ir 107–109. Dėl įvairių priežasčių šie pakeitimai į bendrąją poziciją nebuvo įtraukti. Daugeliu atvejų būtų prireikę daugiau laiko ir tekę dar daug diskutuoti, kad šiems pakeitimams pritartų Taryba. Pavyzdžiui: 30, 46 ir 107 (išskyrus jo diferencijuotiems rodikliams skirtą dalį, kuri Komisijai yra nepriimtina) ir 108 (įskaitant lyginamąją analizę, kuri galbūt galėtų būti priimta kaip „nuo bendro prie atskiro“ rodiklis, skirtas padėti valstybėms narėms efektyvaus energijos vartojimo priemonėms pasirinkti ekonomiškai efektyvius sektorius) pakeitimai. 31 pakeitimas yra susijęs su devynerių, o ne šešerių metų rodikliu ir turbūt galėtų būti laikomas lankstesne alternatyva. 38, 40 ir 44 pakeitimai nebuvo įtraukti į bendrąją poziciją, nes, lyginant su pirminiu Komisijos pasiūlymu, valstybinio sektoriaus vaidmuo ir rodiklis buvo sumažinti. Su bendrosios pozicijos 7 straipsniu susiję pakeitimai (51, 52 ir 54 pakeitimai) taip pat galėtų būti svarstomi, nors ir 7 straipsnio pobūdis bendrojoje pozicijoje yra pasikeitęs. 63 pakeitimas dėl skaitiklių pakeitimo taip pat galėtų būti priimtas jį dar apsvarsčius ir šiek tiek paredagavus. 75 pakeitimas dėl Komisijos ekonominės naudos ataskaitos taip pat galėtų būti priimtas nustačius kitus galutinius terminus ir kitokias sąlygas. 78 ir 95 pakeitimai atitinkamai dėl I ir III priedų taip pat galėtų būti priimti juos išsamiau apsvarsčius. (Šiuos III priedo pakeitimus Komisija atmetė ir jie nebuvo įtraukti į bendrąją poziciją: 81, 89 ir 91 pakeitimai atitinkamai dėl energijos efektyvumą padidinti leidžiančios įrangos, kuro pakeitimo ir biokuro. Visi šie pakeitimai nepatenka į siūlomos direktyvos taikymo sritį.) 3.5. Tarybos nustatyti nauji elementai Lyginant su Komisijos pateiktu pasiūlymu bendrojoje pozicijoje yra daug pakeitimų, kurių daugelis atitinka Parlamento pateiktus pakeitimus. Įsidėmėtina išimtis yra privalomo rodiklio pakeitimas į orientacinį rodiklį (4 straipsnio 1 dalis ir 8a konstatuojamoji dalis). Ir nebėra (didesnio) atskiro rodiklio (1,5 %) valstybiniam sektoriui (5 straipsnio 1 dalis). Vietoj jo valstybės narės yra įpareigojamos imtis priemonių, kurios padėtų pasiekti bendrą rodiklį (4 straipsnio 1 dalis). Orientacinis energijos vartojimo efektyvumo didinimo priemonių valstybiniam sektoriui sąrašas yra įtrauktas į naują V priedą. Be to, komitologijos procedūra dabar yra įtraukta į bendrąją poziciją. Jos tikslas – toliau plėtoti prieduose išdėstytą apskaičiavimo metodiką ir pritaikyti ją prie technikos pažangos. Tai atitinka Europos Parlamento pakeitimus. Be to, buvo įtrauktos nuostatos, kurios leis savanoriškus susitarimus ir baltojo sertifikato schemas naudoti kaip priemones, padedančias įvykdyti 6 straipsnyje nurodytą įpareigojimą ir pasiekti rodiklį. 4. IŠVADA Komisija mano, kad 2005 m. rugsėjo 19 d. vienbalsiai priimtoje bendrojoje pozicijoje daugelis klausimų ir apibrėžimų yra išsamiau paaiškinami, numatomas patenkinamas komitologijos procesas bei energijos vartojimo efektyvumo padidėjimui įvertinti skirta sistema. Ji taip pat leidžia valstybėms narėms dar ekonomiškiau įgyvendinti direktyvą. Kiti, su energijos paslaugų teikėjų kvalifikavimo procesu ir kitomis energijos efektyvumo gerinimo priemonėmis bei su energijos efektyvumo investicijoms skirtų finansinių priemonių skatinimu, susiję klausimai taip pat buvo sėkmingai svarstomi ir tobulinami. Komisija mano, kad bendrojoje pozicijoje aptariami inovacinių tarifų struktūrų panaudojimas, energijos efektyvumo fondų struktūra ir energijos auditų rengimas ir jų kokybės užtikrinimas yra priimtini. Pagerintą matavimą ir informatyvų sąskaitų pateikimą garantuojančios priemonės taip pat buvo patenkinamai suformuluotos siekiant pusiausvyros, kuri užtikrintų ekonomiškiausią įgyvendinimą. Bendrojoje pozicijoje dėl daugelio svarbių klausimų Taryboje pasiekti susitarimai konsoliduojami į atitinkamas konstatuojamąsias dalis ir straipsnius, įtraukiant daug Europos Parlamento priimtų pakeitimų. Tačiau Komisija apgailestauja dėl to, kad bendrojoje pozicijoje nėra prasmingų privalomų rodiklių – nei bendrojo rodiklio, nei valstybinio sektoriaus rodiklio atžvilgiu. Ji taip pat negali priimti 8a konstatuojamosios dalies, kurioje pakartotinai teigiama ir pabrėžiama, kad siūlomas energijos sutaupymo rodiklis nėra teisiškai įpareigojantis. Komisija laikosi nuomonės, kad sumažinus rodiklius ir dėl 8a konstatuojamosios dalies sumažėja energijos vartojimo efektyvumo didinimo svarba. Be to, tenka apgailestauti dėl viešųjų pirkimų gairėms taikomų reikalavimų susilpninimo. Komisija atkreipia dėmesį į tai, kokią reikšmę valstybės narės teikė ir tebeteikia energijos vartojimo efektyvumo didinimui. Todėl Komisija supranta kaip plačiai valstybės narės remia bendrą šio pasiūlymo tikslą. Komisija mano, kad valstybių narių išreikštas susirūpinimas, jog nepasiekus numatyto taupymo rodiklio (8a konstatuojamoji dalis) bus taikoma pažeidimų nagrinėjimo procedūra, yra šiek tiek nenuoseklus. Kadangi užtenka, kad valstybės narės imtųsi ekonomiškų priemonių. Be to, nors kartais gali būti nelengva norimu mastu daryti įtaką atskirų asmenų ir įmonių „energijos vartojimo elgsenai“, tačiau energijos vartojimo efektyvumo didinimas valstybiniame sektoriuje gali būti stipriai paveikiamas. Šis aspektas bendrojoje pozicijoje nėra aiškiai išdėstytas. Apskritai, Komisija mano, kad jei nebus pasiektas bendras pasiūlyme nustatytas metinio sutaupymo rodiklis, valstybės narės ir visa ES patirs sunkumų įgyvendinant Kioto protokolu prisiimtus įsipareigojimus, nes bent jau pusę šio įsipareigojimo sudaro padidintas energijos taupymas. Be to, jei šie rodikliai nebus pasiekti, tai pristabdys ir Lisabonos strategijoje nubrėžtų Bendrijos konkurencingumo ir užimtumo tikslų pasiekimą bei reikš, kad galimybė užtikrinti pakankamą energijos tiekimą ES yra prarasta. Todėl Komisija mano, kad bendroji pozicija yra naudinga priemonė siekiant tikslo, kuria remiantis bus galima sugrįžti atgal ir antrojo svarstymo metu išspręsti kelis likusius klausimus, susijusius su poreikiu nustatyti prasmingus rodiklius ir valstybiniam sektoriui pripažinti vadovaujantį vaidmenį. Komisija šią bendrąją poziciją rekomenduoja Europos Parlamentui. [1] Europos Parlamento pozicija, kad rodiklis liktų privalomas atitinka Komisijos poziciją. Tai aiškiai parodė balsų skaičius birželio 7 d. plenarinėje sesijoje. Balsavimo rezultatai (458 – už, 148 – prieš ir 27 – susilaikę) liudija, kad privalomi rodikliai yra remiami ir parodo aiškią poziciją antrajam svarstymui. [2] Europos Parlamentas pageidauja ne tik išlaikyti atskirą rodiklį valstybiniam sektoriui, bet yra priėmęs pakeitimą, kuriuo siekiama šį rodiklį padidinti.