LT    LT  EUROPOS BENDRIJ Ų KOMISIJA 
Briuselis, 24.6.2004 
KOM(2004) 425 galutinis 
  
KOMISIJOS KOMUNIKATAS  
TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI  
Valstybės finansai Ekonomin ėje ir pinig ų sąjungoje – 2004 
     
{SEK(2004) 761}  
 
LT 2   LT KOMISIJOS KOMUNIKATAS  
TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI  
Valstybės finansai Ekonomin ėje ir pinig ų sąjungoje – 2004 
Su sudėtingais bendraisiais poky čiais susijusi biudžeto pozicij ų įvairovė 
2003 m. valstybi ų narių deficitai ES augo toliau, atspind ėdami užsit ęsusį ekonomin ės plėtros 
sulėtėjimą ir automatini ų stabilizuojan čių veiksnių įtaką. Euro zonoje deficitas pakilo nuo 
2,3 % BVP 2002 m. iki 2,7 % BVP 2003 m. Įskaitant visas 25 valstybes, tarp kuri ų yra šalių, 
įstojusių į ES 2004 m. geguž ės 1 d., deficitas padid ėjo nuo 2,1 % iki 2,7 % BVP. Rodikliai, 
apskaičiuoti atsižvelgiant į cikliškus svyravim us, kito palankiau ir smuko nuo 2,4 % BVP 
2002 m. iki 2,1 % 2003 m. Ta čiau į šiuos rodiklius įtrauktos didelio masto vienkartin ės 
priemonės keliose šalyse. 
2003 m. aštuoni ų valstybių biudžetas buvo perteklinis, dar vienuolikos biudžeto deficitas 
viršijo 3 %, taigi, ES pl ėtra iki 25 valstybi ų narių padidins biudžeto pozicij ų sąjungoje 
įvairovę. Didžiausius deficitus tu ri Vokietija ir Pranc ūzija, kurios yra pirmau jantys euro zonos 
ūkiai ir kuri ų biudžeto deficito mastas turi didžiul ės neigiamos įtakos bendram euro zonos 
deficito rodikliui. Situacija Ita lijoje, kurios defi citas vienkartini ų fiskalinių priemoni ų dėka 
buvo šiek tiek mažesnis nei 3 %, taip pat kelia nerim ą, atsižvelgiant į didelį vyriausyb ės 
skolos ir BVP santyk į. Už euro zonos rib ų biudžeto situacija pablog ėjo daugyb ėje valstybi ų, 
įskaitant Jungtin ę Karalyst ę ir Lenkij ą. Tuo tarpu euro zonos nar ėms Ispanijai, Belgijai, 
Airijai, Suomijai ir Liuksemburgui, taip pat euro zonai nepriklausan čioms ES nar ėms 
Švedijai, Danijai ir Esti jai pavyko pasiekti pertekli ų, kuris buvo išsaugotas net ir ekonomin ės 
plėtros sulėtėjimo laikotarpiu, įrodant šių valstybių biudžeto pozicij ų tvirtumą. Dėl didžiųjų 
valstybių biudžeto ir pl ėtros poky čių vyriausyb ės skolos ir BVP santyki s euro zonoje 2003 m. 
pakilo iki 70,4 %, o ES-25 – iki 63,1 %. Ši uo atžvilgiu situacija atskirose valstyb ėse yra 
pakankamai skirtinga. Italijos, Graikijos ir Belgijos vyriausyb ės skolos ir BVP santykis viršija 
100 %, tuo tarpu 14 valstybi ų skola nesiekia 60 % BVP. 
Kai kurioms šalims artimiausi u metu užtikrinti stabili ų valstybės finansų nepavyks  
Nepaisant pager ėjusių augimo perspektyv ų, biudžeto perspektyvos  2004 m. ir 2005 m. 
neteikia daug vil čių. Pagal Komisijos 2004 m. pavasario prognozes, tiek faktinio, tiek pagal 
cikliškus veiksnius pakoreguoto euro z onos biudžeto balansai 2004 m. iš esm ės keistis 
neturėtų, o 2005 m., jei nebus pakeistas polit inis pagrindas, taip pat tur ėtų išlikti stabil ūs. ES-
25 lygyje faktinis balansas 2005 m. tur ėtų smukti iki 2,5 % BVP. Valstyb ės skolos ir BVP 
santykis 2004 m. euro zonoje tur ėtų ūgtelėti iki 70,9 % BVP,  o ES-25 tur ėtų pasiekti 63,4 %. 
2005 m. šis santykis tur ėtų išlikti stabilus abiejose erdv ėse. Pagal atskiroms valstyb ėms 
parengtas Komisijos prognozes, 2004 m. deficitas, kaip ir anks čiau, viršys 3 % BVP tiek 
Prancūzijoje, tiek Vokietijoje. Šios dvi valstyb ės narės įsipareigojo 2005 m. sumažinti deficit ą 
iki mažiau nei 3 %. Be to, 2004 m. deficitas tur ėtų viršyti 3 % kartel ę Graikijoje ir 
Nyderlanduose, taip pat Portuga lijoje ir Italijoje, jei, išnykus tam tikriems vienkartini ų pajamų 
šaltiniams, šioms šalims nepavyks įgyvendinti atitinkam ų korekcini ų priemoni ų. Daugumoje 
naujų valstybių narių biudžeto situacija per ateinan čius dvejus metus tur ėtų pagerėti. 
 
LT 3   LT Naujausios stabilumo ir konvergencijos program ų versijos parodo, jog kai kurioms 
valstybėms nepavyks priartinti pagal cikliškus veiksnius pakoreguot ą biudžetą prie balanso iki 
2007 m. (-0,7 % BVP euro zonai). Iki min ėtų metų subalansuoto biudžeto nepavyks užtikrinti 
Vokietijai, Pranc ūzijai, Portugalijai ir ypa č Jungtinei Karalystei. Tai reiškia, jog šioms šalims 
nepavyks užsitikrinti pakankam ų apsaugų, kurios leist ų išvengti 3 % BVP kartel ės viršijimo 
nepalanki ų ekonomini ų sąlygų atveju. Be to, kai kuri ų euro zonos nari ų vidutinės trukmės 
užduotys yra parengtos pagal pernelyg optimis tines ekonomin ės plėtros prielaidas. Net jei 
atnaujintose prognoz ėse nurodyti augimo rodi kliai atitiks tikrov ę, įgyvendinti biudžeto 
užduotis nebus paprasta. Naujosios valstyb ės narės savo konvergencijos programose numato 
ambicingą savo valstyb ės finansų konsolidacij ą.  
Kai kuriais atvejais programos buvo įgyvendinamos prastai ir d ėl to kai kurioms šalims 
nepavykdavo priart ėti prie subalansuoto biudžeto tikslo, tod ėl aišku, jog džiaugtis n ėra dėl ko. 
Valstybės narės turi pasiekti tokias biudžet o pozicijas, kurios užtikrint ų laisvą automatini ų 
stabilizuojan čių veiksnių veikimą, sumažint ų valstybės finansų netvarumo rizik ą, kurią didina 
gyventojų senėjimas, ir, jei korekcijos bus te isingos, per kelerius ateinan čius metus pad ėtų 
siekti Lisabonos pl ėtros ir užimtumo tiksl ų. Sukaupta patirtis parodo, jog, ger ėjant 
ekonomin ėms sąlygoms, b ūtina imtis svarbi ų priemoni ų, kurios leist ų pagerinti esmines 
biudžeto pozicijas: 2002 m. ir 2003 m. įgyvendinant Mastrichto sutart ies reikalavimus patirti 
sunkumai taip pat atspindi ir tai, jog pala nkiu ekonomikai metu 1999 m. ir 2000 m. valstyb ės 
neįgyvendino pakankamai fiskalini ų korekcijų. 
Dažnesnis biudžeto steb ėsenos proced ūrų taikymas  
Prie Portugalijos ir Vokietijos prisijungus Pranc ūzijai, iki 2003 m. vidurio valstybi ų, kurioms 
buvo paskirta perviršinio deficito proced ūra, skaičius padidėjo iki trijų. Nepaisant Pranc ūzijos 
ir Vokietijos įgyvendint ų priemoni ų, netrukus paaišk ėjo, jog, priešingai nei Portugalijos, ši ų 
dviejų valstybių deficitai išliks dideli ir 2003 m ., o, sprendžiant iš 2003 m. ruden į pristatytų 
biudžeto projekt ų, tikimybė, jog deficitas bus sumažintas ik i mažiau kaip 3 % BVP iki 2004 
m. buvo menka. Tod ėl Komisija prat ęsė perviršinio deficito proced ūrą, ragindama Pranc ūziją 
ir Vokietij ą imtis ryžtingesni ų priemoni ų ir tinkamai pakoreguoti savo deficit ą bent jau iki 
2005 m. Paskelbus 2003 m. biudžeto duomenis, 2004 m. pavasar į Komisija skyr ė procedūras 
Graikijai, Nyderlandams ir  Jungtinei Karalystei, kuri ų deficitas 2003 m. viršijo 3 % BVP. Tuo 
pačiu metu, atsižvelgdama į tai, jog 2003 m. deficitas nesiek ė 3 % BVP, Komisija pasi ūlė 
atšaukti sprendimus, pagal kuriuos Portugali jai buvo skirta perviršinio deficito proced ūra. 
Atsižvelgdama į prognozes, Komisija rekomendavo skirti „išankstin į įspėjimą“ Italijai, kuri 
rizikavo peržengti 3 % BVP slenkst į 2004 m. Komisija skyr ė perviršinio deficito proced ūrą 
kelioms naujoms valstyb ėms narėms, šioms įstojus į ES. Šioms šalims bus parengtos 
rekomendacijos, kurios tur ėtų padėti pasirinkti patikim ą daugiamet į korekcijos keli ą. 
Įtampa diegiant fiskalinius pagrindus suk ėlė neaiškum ų  
Rengiant Ekonomin ę ir pinig ų sąjungą, sutartyje numatytos proced ūros buvo taikomos 
sklandžiai, ta čiau, įvedus eur ą, įgyvendinti šias proced ūras tapo sunkiau. 2002 m. vasar į 
Komisija rekomendavo Tarybai patvirtinti Vokietijai ir Portugalijai skirt ą „išankstin į 
įspėjimą“. Tą kartą, atsižvelgusi į šių valstybių prisiimtus įsipareigojimus, Taryba Komisijos 
pasiūlymų nesilaikė. Be to, 2003 m. lapkri čio pabaigoje Taryba  taip pat nesilaik ė Komisijos 
rekomendacij ų dėl Prancūzijos ir Vokietijos, vieneriais metais prat ęsusi galutin į terminą 
perviršiniam deficitui pakore guoti ir atsisakiusi tolesni ų procedūrose numatyt ų priemoni ų 
įgyvendinimo. 
 
LT 4   LT Įtampa, kuri kilo diegiant Mastrichto sutarties ir Stabilumo ir pl ėtros pakto proced ūras, taip 
pat skirtingas pakto vertinimas atsk irose Bendrijos institucijose suk ėlė neaiškum ų dėl 
biudžeto steb ėsenos būdo. Be to, ši įtampa taip pat parod ė, jog kai kuriuos pagrind ų 
elementus reik ėtų apsvarstyti iš naujo, siekia nt padidinti tiek pagrind ų veiksmingum ą, tiek jų 
patikimum ą. 
Atsiliepdama į sunkumus diegiant fiskaliniu s pagrindus, Komisija pristat ė strategiją, kuria 
siekė teisinio sutarties ir Stabilumo ir pl ėtros pakto nuostat ų aiškumo, t ęsiant biudžeto 
stebėseną ir svarstant, koki ų priemoni ų reikia imtis ekonominiam valdymui sustiprinti. 
Atitinkamai, 2004 m. sausio pabaigoje Komisija kreip ėsi į Europos teisingumo teism ą, 
prašydama anuliuoti Tarybos sprendimus ir jos lapkri čio susitikime priimtas išvadas. Teismas 
nusprendė svarstyti byl ą pagreitinta tvarka.  
Tuo tarpu, kaip ir buvo numatyta strategijoje, Komisija t ęsė biudžeto steb ėseną pagal sutarties 
ir Stabilumo ir pl ėtros pakto nuostatas. Į stebėsenos priemones buvo įtrauktas 2003 m. 
atnaujintų stabilumo ir konvergencijos program ų įvertinimas ir nuomoni ų projektų rengimas 
Tarybai. Komisija taip pat atnaujino pla čios ekonomin ės politikos gaires, į kurias įtraukė 
naujas konkre čioms septynioms šalims parengtas biudž eto rekomendacijas. Be to, Komisija 
rengė patikimos biudžeto politikos netaikan čioms valstyb ėms skirtas proced ūras ir siek ė 
gerinti steb ėsenos kokyb ę. Tuo pa čiu metu Komisija prad ėjo svarstyti b ūdus patobulinti 
pagrindus, atsižvelgiant į trūkumus, kurie pasireišk ė per pirmuosius Ekonomin ės ir pinig ų 
sąjungos gyvavimo metus.  
Analitiniai pagrind ų patobulinimai ES biudžeto steb ėsenai  
Ataskaitoje apie Valstybės finansus Ekonomin ėje ir pinig ų sąjungoje – 2004  akcentuojamos 
keturios sritys, kuriose, analizuojant biudžeto poky čius, buvo pasiekta pažanga, įskaitant i) 
vienkartini ų priemoni ų vaidmen į biudžeto pozicij ų vertinimui, ii) pagal cikliškus veiksnius 
pakoreguot ų balansų taikymą valstybių pastangų vertinimui, iii) ilgalaikio valstyb ės finansų 
tvarumo vertinim ą ir iv) sąlyginių įsipareigojim ų priežiūrą. 
Padidėjęs dėmesys daugiašalei daugiau strukt ūrinių veiksnių stebėsenai ragina aiškiai 
nustatyti laikinus biudžeto pozicij ų pokyčius, ypač kai juos sukelia ti k laikino poveikio 
biudžeto priemoni ų įgyvendinimas arba ekonominis ciklas.  
i) Tarp laikin ų biudžeto poky čių šaltinių, ypatingo d ėmesio reikalauja vienkartin ės 
vyriausybi ų įgyvendinamos priemon ės, kurios ES šalyse taikom os vis dažniau ir yra vis 
didesnio masto. Tod ėl stebėsenos procese svarbu į šias priemones atsižvelgti ir įvertinti jų 
priežastis. Tam b ūtinas didesnis biudžeto priemoni ų skaidrumas ir išsamesn ės valstybi ų narių 
ataskaitos apie šias priemones, kurios turi b ūti įtraukiamos į stabilumo ir konvergencijos 
programas. 
ii) ES lygyje rodiklius cikliška i subalansuoto biudžeto balansui  suteikia bendra metodologija, 
kuri atskiria ekonomin į ciklą atspindin čius biudžeto poky čius nuo kit ų pokyčių, kuriuos 
nulemia strategij ų rengėjų priimamos priemon ės. Cikliškai subalansuoto biudžeto balansas 
įrodė esąs ypač naudinga priemon ė valstybių narių biudžeto politikos vertinimui. Ta čiau 
cikliškai subalansuoto biud žeto balansai gali ne vi siškai teisingai atspind ėti savarankiškas 
fiskalinės korekcijos pastangas. Rezultatams taip pat gali tur ėti įtakos nenumatyti potencialios 
ūkio gamybos poky čiai. Siūlomas sprendimas yra paprasta ci kliškai subalansuoto biudžeto 
balanso rodikli ų korekcija, ša linant nedidel ę su nenumatytais potencialios pl ėtros poky čiais 
sietiną sudedam ąją pokyčio dalį.  
 
LT 5   LT iii) 2004 m., jau tre čius metus iš eil ės į ES biudžeto steb ėseną yra įtraukiamas ilgalaikio 
valstybės finansų tvarumo vertinimas atnaujint ų stabilumo ir konvergencijos program ų 
pagrindu. Šiais metais daugiau d ėmesio skiriama kokybinei gaut ų rezultatų analizei, kuri 
užtikrina didesn ę informacin ę vertinimo vert ę. Analizė parodo, jog devyniose valstyb ėse vis 
dar egzistuoja rizikos ilgalaikiam tvarumui. Penkiose iš ši ų valstybių (Belgijoje, Graikijoje, 
Italijoje, Vokietijoje ir Pranc ūzijoje) sunkumai yra rimtesni, t uo tarpu kitose rizikas kelia 
vidutinės trukmės biudžeto poky čiai (Nyderlandai ir Jungtin ė Karalystė) arba neaiškumai d ėl 
ilgalaikių pensinių išlaidų prognozi ų (Ispanija ir Portugalija). Galiausiai, šešios valstyb ės 
(Airija, Danija, Suomija, Austrija, Liuksem burgas ir Švedija) turi pakankamai ger ų galimybi ų 
įveikti senstan čios visuomen ės kaštus dabartin ės politikos pagrindu. 
iv) Siekiant tinkamai įvertinti valstyb ės finansų tvarumą, reikėtų atsižvelgti į įsipareigojimus, 
neįtrauktus į Mastrichto bendros skolos apibr ėžimą. Tarp šių įsipareigojim ų yra vadinamieji 
„sąlyginiai įsipareigojimai“, tai yra, vyriausyb ės įsipareigojimai, kurie pasireiškia tiktai tam 
tikromis aplinkyb ėmis. Šio klausimo sv arba ES biudžeto steb ėsenos procese per kelerius 
pastaruosius metus pastebimai padid ėjo, ypač po plėtros. Naujose valstyb ėse narėse sąlyginių 
įsipareigojim ų suma yra palyginti didesn ė. Atsižvelgiant į įvairias situacijas ir tendencijas ES, 
dažnesnis s ąlyginių įsipareigojim ų paskelbimas ir j ų stebėsena padėtų sustiprinti biudžeto 
stebėseną ES. 
Dėsningi tikslai – biudžeto drausm ė ir didesnis pl ėtros potencialas  
ES biudžeto nuostat ų tikslas yra skatinti vidutin ės trukmės ir ilgalaik ę biudžeto drausm ę, 
siekiant užtikrinti patvarias biudžeto pozicijas. Ta čiau ES pagrindai pastaruoju metu buvo 
kritikuojami d ėl pernelyg didelio d ėmesio drausm ės aspektams, d ėl kurių šie pagrindai 
neskatina pl ėtros. Ataskaita apie Valstybės finansus ekonomin ėje ir pinig ų sąjungoje – 2004 
bando atsakyti į klausimus, kaip fiskalin ė drausmė ir valstyb ės finansų kokybė prisideda prie 
ekonominio augimo.  
Fiskalinės drausmės nauda 
Per įtemptus pra ėjusių metų debatus d ėl ES fiskalin ės stebėsenos pagrind ų įgyvendinimo 
nemažai kritik ų pabrėžė, jog ši steb ėsena skiria pernelyg daug d ėmesio fiskalinei drausmei, 
kenkdama ekonominei pl ėtrai. Tačiau šios kritin ės pastabos yra netinkamai pagr įstos. Jei per 
praėjusį dešimtmet į taisyklėmis pagrįstų pagrindų dėka nebūtų pasiekta fiskalin ės drausmės 
pažanga, Europos ūkio augimas veikiausiai b ūtų prastesnis. Ataskaita apie Valstybės finansus 
Ekonomin ėje ir pinig ų sąjungoje – 2004 parodo, jog fiskalin ė drausmė ir patvar ūs valstybės 
finansai padeda kurti potencial ų augimą skatinan čią makroekonomin ę aplinką ir plėtros 
nelėtina. Užkirsdami keli ą užsitęsusiam fiskaliniam deficitui, fiskaliniai pagrindai vengia 
neigiamą tokio deficito poveik į būsimoms įplaukoms. 
Taikomas mechanizmas yra pakankamai paprastas. Užsit ęsęs deficitinio biudžeto laikotarpis 
mažina šalies santaupas. Savo ruožtu tai mažina priva čias investicijas arba prast ėja 
einamosios s ąskaitos pozicija, arba šie du ve iksniai pasireiškia kartu. Priva čių investicij ų 
sumažėjimo mastas priklausys nuo šalies santaup ų jautrumo pal ūkanų normoms ir tarptautinio 
kapitalo mobilumo laipsnio, tuo tarpu vyriausyb ės investicij ų tendencijos daugiausia 
priklausys nuo bendr ų išlaidų paskirstymo ir masto, kuriuo deficitas yra naudojamas 
einamosioms ar kapitalo išlaidoms finansuoti. Tod ėl esminis klausimas yra kiek ir per kuriuos 
kanalus fiskalin ės drausm ės susilpnėjimas vidutin ės trukmės laikotarpiu sumažins b ūsimas 
įplaukas. 
 
LT 6   LT Užsitęsęs deficitinio biudžeto laikotarpis pirmiaus ia ir daugiausia d ėl didesnių palūkanų 
normų mažina kapitalo kaupim ą ir įplaukų augimo perspektyvas. Atsižvelgiant į turimus 
įrodymus, ataskaita apie Valstybės finansus Ekonomin ėje ir pinig ų sąjungoje – 2004 parodo, 
jog papildomas 1 procentinio punkto BVP deficitas euro zonos šalyse vidutiniškai reiškia, jog 
skirtumas tarp ilgalaiki ų ir trumpalaiki ų vyriausyb ės obligacij ų palūkanų normų padidėja 
15-20 bazini ų punktų. Nors šis padid ėjimas yra nedidelis, jis veikiausiai tur ės neigiamos 
įtakos investicijoms, kurias, be kit ų veiksnių, taip pat įtakoja ilgalaik ės palūkanų normos.  
Be to, analiz ė parodo, jog užsit ęsęs didelio masto biudžeto disb alansas šalyse su dideliu 
einamosios s ąskaitos deficitu gali užvilkinti išorin ę korekcij ą. Tai ypa č svarbu naujoms 
valstybėms narėms, daugelis kuri ų pastaraisiais metais susidur davo su palyginti dideliu 
biudžeto deficitu ir išor iniu disbalansu. Pastar ąjį galima susieti su ši ų valstybių pastangomis 
pasivyti turtingesnes kaimynes, ta čiau šios valstyb ės privalės išsaugoti biudžeto deficito 
kontrolę, siekdamos išlaikyti valiutos stabilum ą po prisijungimo prie antrojo valiut ų kursų 
mechanizmo, kuris yra vienas iš žingsni ų rengiantis narystei Ekonomin ėje ir pinig ų sąjungoje.  
Debatai d ėl ES fiskalini ų pagrindų nebuvo pagr įsti išsamia kokybinio pagrind ų poveikio ES 
valstybių biudžeto balansui analize. Modeliavimo bandymai su Europos Komisijos QUEST II 
modeliu parodo, jog, ne sant ES fiskalini ų pagrindų, pirminis biudžeto deficitas euro zonoje 
1994-2003 m. b ūtų didesnis beveik 0,9 BVP punkto per me tus. Tai parodo, jog ES fiskaliniai 
pagrindai pad ėjo išvengti esminio euro zonos vyriausyb ės skolos, kuri 2003 m. b ūtų maždaug 
8 BVP procentinio punkto didesn ė negu dabar, padid ėjimo. Be to, modeliavimas parodo, jog 
didesnis deficitas euro zonoje iš pradži ų padidintų pajamų lygį daugiausia puse procentinio 
punkto BVP, ta čiau šis nedidelis poveikis netrukus išnykt ų. Atsižvelgiant į skolos poveik į 
rizikos priemokoms, modeliavimo rezultatai parodo, jog fiskalin ės drausmės nebuvimo nauda 
trumpalaik ėje perspektyvoje b ūtų dar mažesn ė, o vidutin ės trukmės laikotarpyje virst ų 
neigiama.  
Analizė parodo, jog 10- ąjį dešimtmet į ES fiskalini ų pagrindų sukelta biudžeto korekcija šiek 
tiek ir kuriam lai kui apribojo augim ą, tačiau kartu pad ėjo pamatus geresn ėms ekonomin ės 
perspektyvoms. Netaikant pagrind ų, didesnis deficitas apribot ų privačias investicijas ir, 
palyginti su dabartiniais r odikliais, dar labiau sumažint ų potencial ų augimą. 
Valstybės finansų kokybės gerinimas  
Atsižvelgdama į ypatingą dėmesį, kuris valstyb ės finansų kokybei skiriamas Lisabonos 
strategijoje ir yra atspind ėtas plačios ekonomin ės politikos gair ėse bei kituose procesuose, 
įskaitant užimtumo gaires ir  atviro koordinavimo metod ą, ataskaita apie Valstybės finansus 
Ekonomin ėje ir pinig ų sąjungoje – 2004 bando išaiškinti ES valstyb ės kokybės vaidmen į 
ekonomin ės politikos koordinavime ir ištirti galimybes pagerinti praktin ę valstybės finansų 
kokybę.  
Visuotinai priimtini kokyb ės apibrėžimai nėra taikomi. Ataskaitoje taikoma pla čia koncepcija, 
pagal kuri ą valstybės finansų kokybė yra susijusi su ištekli ų paskirstymu, taip pat veiksming ų 
ir efektyviu ši ų išteklių panaudojimu pagal nustatytus strate ginius prioritetus. ES Lisabonos 
strategija, pavyzdžiui, prie strategini ų prioritetų priskiria tvari ą plėtrą, visišką užimtum ą, 
socialinę sanglaud ą ir konkurencingum ą. Išsamus valstyb ės finansų aptarimas, atsižvelgiant į 
visus šiuos tikslus, n ėra šios ataskaitos užduotis. Tod ėl, siekdama prad ėti tolesnę ir išsamesn ę 
analizę, taip pat pripažindama tik dalin į šios analiz ės pobūdį, ataskaita daugiausia d ėmesio 
skiria sąsajai tarp fiskalin ės politikos ir ilgalaikio ekonominio  augimo. Atitinkamai, ataskaita 
pradeda analiz ę naujausios literat ūros, kuri aptaria s ąsają tarp išlaid ų ir įplaukų struktūros ir 
 
LT 7   LT ilgalaikio augimo, apžv alga. Iki šiol atlikt ų tyrimų rezultatai patvirtina, jog svarbu atsižvelgti 
tiek į kaštus (tai yra, didesn į apmokestinim ą), tiek į valstybės išlaidų naudą (tai yra, ar yra 
pasiekiami politikos tikslai) . Pagrindiniai sunkumai, su kuriais buvo susidurta praktini ų 
tyrimų metu, buvo susij ę su „naši ų“ ir „nenaši ų“ išlaidų atskyrimu. Nors tyr ėjai iš dalies 
sutinka, jog kelias valstyb ės išlaidų kategorijas galima gana sa ugiai priskirti prie „naši ų“ 
valstybės išlaidų, nes tiesioginis j ų tikslas yra našumo didinimas (pavyzdžiui, investicijos į 
tyrimus ir pl ėtrą, švietimą ir infrastrukt ūrą), bendro sutarimo d ėl daugelio išlaid ų straipsni ų 
poveikio ilgalaikiam augi mui ir jo laiko apskai čiavimui n ėra. Šį sutarimo nebuvim ą parodo 
tai, jog apskai čiuoti „naši ų“ išlaidų ES rodikliai svyruoja nuo 5 % iki 44 % vis ų valstybės 
išlaidų. 
Atsižvelgiant į šiuos sunkumus, valstyb ės išlaidų ES šalyse sud ėties analiz ė sutelkia d ėmesį į 
šios sudėties poky čius ir juos nulemian čius veiksnius. Iš esm ės per pastar ąjį dešimtmet į 
bendrų išlaidų struktūroje padid ėjo išlaidų socialinei ir sveikatos apsaugai dalis, tuo tarpu 
bendros išlaidos kaip BVP procentin ė dalis sumaž ėjo. Tai parodo, jog pagrindiniai išlaid ų 
struktūros poky čių veiksniai vidutin ės trukmės/ilgalaikėje perspektyvoje yra susij ę su 
pamatiniais sunkumais, kurie, pavyzdžiui, yra susij ę su visuomen ės senėjimu, o bet kokie 
strateginių išlaidų prioritet ų apibrėžimo pagrindai privalo į tokias ilgalaikes tendencijas 
atsižvelgti.  
Per kelerius pastaruosius metus kelios valstyb ės narės įdiegė išlaidų kontrolės vidutinės 
trukmės pagrindus ir biudžeto proceso reformas, kuriomis siek ė prioritet ų pačiu 
veiksmingiausiu ir efektyviausiu b ūdu, susiejant valstyb ės išlaidas su politikos išdavomis 
(ekonomin ės veiklos biudžeto sudarymas). Analiz ė parodo, jog šalyse su veiksmingesne 
valstybės išlaidų kontrole fiskalin ė konsolidacija rengiantis narystei Ekonomin ėje ir pinig ų 
sąjungoje daugiausia buvo pagr įsta išlaidų ribojimu, o ne įplaukų didinimu, ir tokiu b ūdu 
prisidėjo prie geresni ų ilgalaikės plėtros rezultat ų.  
Iš esmės ši analiz ė parodo, jog ištekli ų paskirstymui ir veiksm ų, įgyvendint ų siekiant 
nustatytų prioritetų, stebėsenai analiz ėje ir fiskalin ės politikos įgyvendinimo procese turi b ūti 
skiriamas didesnis d ėmesys. Tod ėl plačios ekonomin ės politikos gair ės, taip pat kiti ES 
procesai, turi užtikrinti veiksmingesn į valstybės finansų kokybės gerinimą.  
Siekiant pažangos, pirmiausia b ūtina keistis informacija apie tai, kaip yra nustatomi 
strateginiai prioritetai nacionalini ų biudžetų atžvilgiu ir koki ų išlaidų pareikalavo j ų 
įgyvendinimas. Antra, b ūtina užtikrinti dar didesn į duomenų prieinamum ą, ypač duomenų 
apie funkcin į vyriausyb ės išlaidų klasifikavim ą, nes tai yra b ūtina sąlyga tinkamai valstyb ės 
finansų įnašo į suderėtus prioritetus analizei. Tre čia, tinkamas vidutin ės trukmės išlaidų 
pagrindų parengimas ir įgyvendinimas, pažanga atliekant kašt ų ir naudos analiz ę, taip pat 
ekonomin ės veiklos biudžeto sudarymas pad ėtų pagerinti tiek esam ų fondų kontrolę, tiek jų 
paskirstym ą.  
Galiausiai, prie valstyb ės finansų kokybės gerinimo gali prisid ėti sąjungos pl ėtros iniciatyva, 
pagal kuri ą Europos Taryba nubr ėžė struktūrines reformas papildant į ES investicij ų į fizinį ir 
žmogiškąjį kapitalą augimo plan ą. ES institucijos ir valstyb ės narės turi užtikrintai siekti 
įgyvendinti finansiškai ir ekonomiškai gyvybingus sv arbius projektus tvar iai ir tinkamu laiku. 
ES ekonominio valdymo pagrind ų stiprinimas  
2003 m. b ūtinybę siekti tolesn ės ir aiškesn ės ES ekonominio valdymo pagrind ų pažangos 
išryškino sunkumai palaikant biudžeto drausm ę ir vangus ekonominis augimas. Nepaisant 
 
LT 8   LT svarbios pažangos biudžeto steb ėsenos srityje, b ūtina imtis tolesni ų priemoni ų, kurios leist ų 
pagerinti valstyb ės finansų kokybę ir užtikrint ų fiskalinę drausmę. Ypating ą dėmesį reikėtų 
skirti klausimams, kurie kilo įgyvendinant ES ekonominio koordinavimo ir fiskalin ės 
stebėsenos pagrindus, nes ši ų problemų sprendimas gali padidinti valstyb ės finansų įnašą į 
plėtrą ir užimtum ą.  
Pirma, paaišk ėjo, jog tam tikrais lai kotarpiais ES ekonomin ės politikos koordinavim ą 
grindžiantys procesai yra neve iksmingi, be to, dominuoja nuomon ė, jog ES ekonomin ės 
politikos koordinavimo pagrindai skiria praktiškai vis ą dėmesį subalansuoto biudžeto 
siekimui ir palaikymui. Tok į suvokimą gali nulemti silpna s ąsaja tarp ekonomin ės politikos ir 
fiskalinės politikos gairi ų ( t a i  y r a ,  s ąsajos tarp pla čios ekonomin ės politikos gairi ų ir 
Stabilumo ir pl ėtros pakto), taip pat skirtingi dviej ų procesų griežtumo lygiai. D ėl šios silpnos 
sąsajos tarp dviej ų procesų yra sunkiau vertinti fiskalin ę politiką fiskalinės drausm ės 
(biudžeto balansai) ir įnašo į plėtrą ir užimtum ą (biudžeto sandara) atžvilgiais kartu. Be to, 
dažnai atrodo, jog politikos gair ės turi ribot ą poveikį nacionaliniams biudžetams ar ES 
biudžeto prioritetams. 
Antra, paaišk ėjo tam tikri proced ūrinių ir kiekybini ų taisyklių, kurių tikslas yra užtikrinti 
fiskalinę drausmę ir kartu spartesn į augimą bei stabilum ą, trūkumai. Pagrindams tr ūksta tiek 
paskatų imtis tinkam ų priemoni ų ekonomikai palankiu metu, tiek atlygio šalims, 
užsitikrinan čioms patvarias esmines biudžeto pozicija s. Kai kuriais atvejais pagrindai nebuvo 
pakankamai griežti. Tod ėl kai kurios valstyb ės nesumažino savo skolos lygio taip spar čiai, 
kaip buvo tik ėtasi, joms įstojant į Ekonomin ę ir pinigų sąjungą, tuo tarpu kitos valstyb ės 
sugrįžo prie euro įvedimui nustatyt ą kartelę viršijančių deficito lygi ų. Taip pat paaišk ėjo, jog 
stabilumo ir pl ėtros pakte numatyt ą griežtą perviršinio deficito proced ūros tvarkarašt į ir 
sąlygas yra sud ėtinga įgyvendinti.  
Šie pokyčiai parodė, jog reikia iš naujo įvertinti tiek pagrindus, kurie  yra taikomi nacionalinei 
fiskalinei politikai, tiek ekonomin ės politikos koordinavimui ES taikomus procesus. Didesnis 
Ekonomin ės ir pinig ų sąjungos makroekonomini ų pagrindų veiksmingumas pad ės siekti 
spartesnio ekonominio augimo. Tod ėl būtina surasti tinkam ą pusiausvyr ą tarp būtinybės 
išsaugoti stabilius ir prognozuojamus ekonominio  valdymo pagrindus ir poreikio gerinti 
sistemą praeities patirties pagrindu.  
Šie klausimai nagrin ėjami įvairiose ataskaitos apie Valstybės finansus Ekonomin ėje ir pinig ų 
sąjungoje – 2004 dalyse, ta čiau jos nėra nei baigiamosios, nei išsamios.  
Pirma , pirmiau nurodyti ekonominiai argumentai parodo, jog, skatinant valstyb ės finansų 
drausmę ir kokyb ę, sutartis, įskaitant joje numatytas kiekybines ir proced ūrines taisykles, iš 
tiesų įneša svar ų įnašą į plėtrą, kartu suteikdama galimybi ų tinkamai įgyvendinti Lisabonos 
strategiją.  
Antra,  kaip Komisija nurod ė komunikate d ėl finansini ų perspektyv ų, plačios ekonomin ės 
politikos gair ėms ekonomin ės politikos koordinavimo ir gere snio fiskalinio vadovavimo 
valstybėms narėms srityje turi atitek ti svarbesnis vaidmuo, kuris leis šioms gair ėms paremti 
nacionalin ės politikos įgyvendinim ą ir užtikrinti geresn į biudžetų formavim ą. Viena iš 
galimybių pasiekti š į tikslą yra geresnis nacionalini ų biudžeto politikos koordinavimo 
tvarkaraščių suderinimas su bendru pol itikos koordinavimo ciklu,  pavyzdžiui, nustatant ES 
šešių mėnesių laikotarp į, per kurį būtų suformuluojamos ir patvirtinamos politikos gair ės, ir 
po kurio sekt ų šešių mėnesių laikotarpis, per kur į valstybės narės laikytųsi šių gairių. Ši 
 
LT 9   LT priemonė taip pat leist ų nubrėžti fiskalin ę politiką platesniame kontekste, į kurį būtų įtrauktas 
plėtros potencialo didinimas ir valstyb ės finansų kokybės bei tvarumo klausim ų sprendimas. 
Trečia, 2002 m. lapkri čio komunikate Komisija jau pareišk ė apie būtinybę tobulinti fiskalini ų 
taisyklių aiškinim ą, labiau atsižvelgiant į skolos poky čius ir konkre čiai šaliai b ūdingas 
aplinkybes. Ataskaitoje apie Valstybės finansus Ekonomin ėje ir pinig ų sąjungoje – 2004 
nagrinėjamos kelios galimyb ės, įskaitant didesn į dėmesį plėtros poky čiams, ypa č užsitęsusio 
lėtėjimo laikotarpiams, proced ūrų diegimui, įskaitant deficito kriterijaus taikym ą, galutinių 
terminų perviršinio biudžeto koregavimu i nustatymui, taip pat didesn į dėmesį skolai biudžeto 
pokyčių stebėsenos procese. Ataskaitoje taip pat smulkiai paaiškinama 2001 m. valstyb ės 
finansų ataskaitoje pristatyta koncepcija , kuria siekiama pakoreguoti vidutin ės trukmės 
fiskalinės politikos tiksl ų apibrėžimą, įtraukiant į jį kitas (konkre čiai šaliai b ūtingas) 
aplinkybes ir atsižvelgiant į skolos lygius ir bendr ą valstybės finansų tvarumą, kartu 
užtikrinant, jog, esant normalioms aplinkyb ėms, deficitas neviršys 3 % BVP. Be to, 
ataskaitoje apžvelgiamos kitos galimyb ės pagerinti Stabilumo ir pl ėtros pakto veikim ą, 
įskaitant paskat ų įgyvendinti pagr įstą ir simetriškai pagal cikl ą paskirstyt ą politiką ir siekti 
biudžeto pertekliaus ekonomiškai palankiu metu didinim ą, arba išankstini ų veiksmų, kuriais 
būtų siekiama pakoreguoti netinkamus poky čius, užtikrinim ą. Ataskaitoje pažymima, jog 
geresnis vyriausyb ės biudžeto pozicij ų supratimas, atliekant vis ų elementų, kurie sudaro 
skolinimosi reikalavim ų ir balans ų pamatus, analiz ę ir stiprinant statistinius pagrindus, taip 
pat yra svarbus. Fiskalini ų pagrindų patikimumui ir sklandžiam veikimui yra ypa č svarbus 
fiskalinės statistikos patikimumas. Tai įrodo, jog yra ypa č svarbu griežtai kontroliuoti pateikt ų 
fiskalinių duomenų kokybę, taip pat nacionalini ų statistikos tarnyb ų statuso ir prerogatyv ų 
darnumą, taip pat ši ų tarnybų užduotį pateikti patikimus ir savalaikius statistinius duomenis. 
Siekiant įgyvendinti š į tikslą, 2004 m. birželio 2 d. Tarybos išvadose yra nustatyti minimal ūs 
Europos standartai instit ucinei statistikos tarnyb ų sandarai. Visiškas skaidrumas leis finans ų 
rinkoms geriau įvertinti įvairių valstybių narių kreditingum ą. 
Galiausiai , ataskaitoje aptariamas  vykdymo užtikrinimo klausimai bendrijos ir šali ų lygyje. 
Svarstydama šiuos klausimus bendr ijos lygyje, ataskaita primena,  kokius privalumus užtikrina 
atitinkamai Komisijai ir Tarybai suteikiam ų įgaliojimų ir priemoni ų atskyrimas. Komisijos 
vaidmuo vertinant poky čius ir nustatant politikos rekome ndacijas taip pat prisideda prie 
veiksmingumo. Aiškesnis funkcij ų, susijusi ų su Stabilumo ir pl ėtros pakto taikymu, 
apibrėžimas ir diferencijavimas, kur į užtikrina Europos Konstitucijoje numatyti poky čiai 
(pavyzdžiui, Komisijai suteikiami įgaliojimai tiesiogiai paskelbti oficial ų „išankstin į 
įspėjimą“, patvirtinti pasi ūlymus dėl Tarybos sprendim ų, skelbian čių perviršinio deficito 
procedūrą) yra svarbus pirmas žingsnis. Atas kaita primena Bendrijos privalumus, ypa č 
Komisijos geb ėjimus veiksmingai steb ėti fiskalini ų taisyklių taikymą valstybėse narėse, 
skiriant ypating ą dėmesį prevenciniam pagrind ų aspektui. Aptardama pirmiau min ėtus 
klausimus nacionaliniame lygyje, ataskaita pabr ėžia, kaip yra svarbu, jog valstyb ės narės gali 
užtikrinti savo institucij ų tinkamum ą įgyvendinti valstyb ės finansų tvarumo užduot į. Tam 
reikia tiek biudžeto proced ūrų tobulinimo, tiek dialogo tarp vis ų susijusių šalių. Šiame 
kontekste ypa č tinkamas atrodo vaidmuo, kur į kai kuriose valstyb ėse narėse prisiima 
nacionalin ės komisijos, vykdan čios Komisijos ES lygyje atliekam ą stebėsenos funkcij ą. 
Komisija įvertins šioje ataskaitoje pateikt ą analizę ir rengs konsultacijas, siekdama parengti 
konkrečius oficialius pasi ūlymus dėl Stabilumo ir pl ėtros pakto gaivinimo bei ekonominio 
valdymo stiprinimo.