AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

•Pasiūlymo pagrindas ir tikslai

Stipresnė ir teisingesnė bendroji rinka yra pagrindinis Komisijos tikslas: jos prioritetuose nustatyta, kad reikia „politikos sritims, kurios skatintų ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą, skirti pagrindinę vietą politikos darbotvarkėje“. Europos Vadovų Taryba laikosi nuomonės, kad „sukūrus stipresnę ir teisingesnę bendrąją rinką bus padedama kurti naujas darbo vietas, skatinti našumą ir užtikrinti patrauklias sąlygas investicijoms bei inovacijoms“. Svarbus profesinių paslaugų vaidmuo ES ekonomikoje negali būti pervertinamas; atlikta daug tyrimų, kuriuose atskleistos neišnaudotos bendrosios paslaugų rinkos plėtojimo galimybės.

Nesant suderintų ES lygmens reikalavimų, profesinių paslaugų reglamentavimas išlieka valstybių narių prerogatyva. Kiekviena valstybė narė pati sprendžia, ar reikia įsikišti ir taikyti taisykles ir apribojimus dėl galimybės užsiimti profesija ir verstis ja, jei tik laikomasi nediskriminavimo ir proporcingumo principų. Daugeliu atvejų reglamentavimas yra pateisinamas ir jo netgi tikimasi, pavyzdžiui, sveikatos ir saugumo srityse. Tačiau siekiant užtikrinti, kad reglamentavimas būtų tinkamas ir neužkrautų nepagrįstos naštos, jis turi būti išsamiai apsvarstytas, kad būtų visapusiškai įvertintas poveikis suinteresuotosioms šalims ir platesnei verslo aplinkai. Vadovaujantis Komisijos nustatytais darbo vietų kūrimo ir ekonomikos augimo prioritetais, būtina užtikrinti optimalią reglamentavimo aplinką. Todėl Bendrosios rinkos strategijoje buvo paskelbta apie veiksmus, kuriais numatoma vykdyti ex-ante proporcingumo patikrą atliekant profesinių paslaugų reglamentavimo reformą.

Teisė dirbti pagal laisvai pasirinktą profesiją ar plėtoti verslą yra įtvirtinta ES pagrindinių teisių chartijoje. Svarbūs ES bendrosios rinkos teikiami privalumai apima įsisteigimo laisvę ir laisvę teikti paslaugas. Šių laisvių apribojimus itin sunku įveikti MVĮ. Todėl reglamentavimo priemonės turi būti tinkamai pagrįstos – jų turi būti imamasi tik atlikus nuodugnų proporcingumo vertinimą.

„Reglamentuojama profesija“ reiškia veiklą, kuriai reikalinga tam tikra profesinė kvalifikacija, ir tokių profesijų yra visuose ekonomikos sektoriuose. Laikui bėgant kiekvienoje valstybėje narėje buvo nustatytos skirtingos taisyklės, kuriomis buvo perteikiamos ilgametės tradicijos valstybinio reguliavimo arba profesinių asociacijų savireguliacijos forma. Iš esmės buvo pakankamai priežasčių pradėti reglamentuoti profesijas, remiantis poreikiu apsaugoti svarbiausius viešojo intereso tikslus, ir tai teikia naudos visuomenei , pavyzdžiui, siekiant apsaugoti piliečius tiksliau išaiškinama, kokias technines žinias, parengimą ir kompetenciją turi turėti atitinkamų sričių specialistai. Tačiau netinkamas reglamentavimas gali užkrauti naštą specialistams, įmonėms ir vartotojams; tokia našta gali apimti neproporcingus kvalifikacijos reikalavimus, daug priskirtų veiklos rūšių, privalomą narystę profesinėse asociacijose ar kitas priemones. Šiuo atžvilgiu Teisingumo Teismas nuosekliai tvirtino, kad, net jeigu nacionalinis profesijų reglamentavimas ir visų su kvalifikacija susijusių reikalavimų taikymas nepažeidžia diskriminavimo principo, gali būti ribojamos ES piliečiams ir įmonėms Sutartimi garantuojamos pagrindinės teisės arba naudojimasis jomis tampa ne tokiu patraukliu. Teismas taip pat nusprendė, kad tai, jog viena valstybė narė taiko ne tokias griežtas taisykles kaip kita valstybė narė, nereiškia, kad pastarosios valstybės taisyklės yra neproporcingos ar nesuderinamos su ES teise. Valstybės narės, kiekvienu konkrečiu atveju atsižvelgdamos į profesijos reglamentavimo aplinkybių visumą, įvertina, ar reikia riboti galimybes užsiimti profesija ir ja verstis ir kokie apribojimai labiausiai tiktų konkretiems viešojo intereso klausimams spręsti.

Direktyva 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo 2013 m. buvo iš dalies pakeista Direktyva 2013/55/ES – taip siekta modernizuoti Sąjungos teisę reglamentuojamų profesijų srityje. Taip pat buvo numatyta vykdyti visų reglamentuojamų profesijų skaidrumo ir tarpusavio vertinimą tarp valstybių narių. Įvertinus atitinkamų kompetentingų valdžios institucijų per tarpusavio vertinimo procesą pateiktą informaciją tapo aišku, kad toks vertinimas daugeliui valstybių narių tapo iššūkiu. Tai, kad daugumoje vertinimo ataskaitų trūko tinkamų argumentų, rodo, jog problema yra susijusi su tuo, kaip vertinamas reglamentavimo poreikis ir jo poveikis platesnei verslo aplinkai. Tarpusavio vertinimo procesas atskleidė, kad šiuo metu reglamentavimo sprendimai ne visada yra pagrįsti skaidria ir objektyvia analize ar yra priimti atvirai ir skaidriai. Be to, nepaisant išsamių diskusijų ir Komisijos iki šiol pateiktų rekomendacijų, nebuvo užkirstas kelias naujų ribojamųjų priemonių, kurių atžvilgiu nebuvo atlikta objektyvi ir išsami analizė, nustatymui. Valstybės narės nustatė naujas taisykles, pavyzdžiui, darbui pagal teisininko profesiją, arba nustatė ar išplėtė priskirtas veiklos rūšis, pavyzdžiui, konsultavimo mokesčių klausimais arba gidų veiklos srityje, neatlikusios proporcingumo vertinimo arba atlikusios jį labai paviršutiniškai.

Dabartinė nevienoda profesijų reglamentavimo patikra ES daro neigiamą poveikį paslaugų teikimui ir specialistų judumui. Atskirų valstybių narių veiksmais nebus sukurta nuosekli ES teisinė sistema, skirta planuojamo nacionalinio reglamentavimo proporcingumui įvertinti, ir tai nepadės išspręsti problemų, su kuriomis susiduria nacionalinės valdžios institucijos. Pagrindiniai tikslai, kuriais siekiama suteikti taikomiems kriterijams daugiau aiškumo, sustiprinti patikimumą, skaidrumą ir palyginamumą tarp valstybių narių ir užtikrinti, kad taisyklės būtų taikomos vienodai, taip siekiant išvengti tolesnių kliūčių ir bendrosios rinkos susiskaidymo, būtų sėkmingiau įgyvendinti ES lygmeniu dėl savo masto ir poveikio įdiegiant bendrą ES masto vertinimo mechanizmą, kurį taikytų visos valstybės narės ir būtų galima palyginti rezultatus. Dėl dažnų profesijų reglamentavimo pakeitimų, nesant ES lygmens veiksmų, kyla pavojus, kad atsiras atotrūkis tarp tų valstybių, kurios jau taiko tinkamą reglamentavimo praktiką ir tinkamai įvertina proporcingumą prieš nuspręsdamos dėl reglamentavimo, ir tų, kurios nenori plėsti reglamentavimo, taip didindamos reglamentavimo kokybės skirtumus. Tai neabejotinai turi neigiamos įtakos galimybei užsiimti profesija ir neigiamų padarinių tiek vartotojams, tiek ekonomikai.

Siekdama išspręsti šią problemą, Komisija Bendrosios rinkos strategijoje paskelbė apie iniciatyvą, pagal kurią numatyta proporcingumo patikra, kurią valstybės narės atliktų prieš priimdamos arba pakeisdamos nacionalines profesijoms taikomas nuostatas. Yra nemažai galimybių paspartinti ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą valstybėse narėse, jei būtų didinamas reglamentuojamų profesijų skaidrumas, o prieš tvirtinant naujas taisykles būtų atliekama nuodugnesnė proporcingumo analizė, kartu įgyvendinant reglamentuojamų profesijų reformas ir taip modernizuojant reikalavimus. Kaip nurodyta prie šio pasiūlymo pridėtame poveikio vertinime, įvairūs tyrimai parodė, kaip netinkami reglamentavimo būdai iškraipo konkurenciją ir apriboja patekimą į rinką; tai gali gerokai sumažinti įsidarbinimo galimybes, lemti didesnes kainas vartotojams ir kliudyti laisvam judėjimui. Turint omenyje vien tik darbo vietų kūrimą, akademiniame tyrime nurodoma, kad atsisakius nereikalingo ir neproporcingo reglamentavimo ES galėtų būti sukurta apie 700 000 naujų darbo vietų.

Todėl siekiant remti geresnę reglamentavimo praktiką ir, galiausiai, geresnius rezultatus, buvo parengta proporcingumo patikra. Ji taikoma naujai priimamiems ar peržiūrimiems reikalavimams, susijusiems su galimybe užsiimti reglamentuojamąja profesija ir verstis ja. Tai konsoliduoja Teisingumo Teismo praktiką dėl reikalavimų, kuriais ribojama galimybė užsiimti reglamentuojamomis profesijomis ir verstis jomis, proporcingumo, tačiau valstybėms narėms paliekama spręsti, ką ir kaip reglamentuoti; toks sprendimas yra pagrįstas įrodymais, gautais atlikus nuodugnų, skaidrų ir objektyvų vertinimą. Patikra atliekama visapusiškai atsižvelgiant į kiekvienos profesijos ir jos reglamentavimo aplinkos specifiškumą. Šios iniciatyvos nauda specialistams, vartotojams ir viešojo administravimo institucijoms iš esmės priklauso nuo to, ar ja bus užtikrintas geresnis profesijų reglamentavimas, užkertant kelią neproporcingų taisyklių priėmimui. Šio pasiūlymo tikslas – iš esmės kodifikuoti nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką. Nukrypus nuo Teismo praktikos, pakistų pasiūlymo esmė. Jei taip nutiktų, Komisija gali atsiimti pasiūlymą.

ES direktyva labai supaprastintų valstybių narių įpareigojimą laikytis proporcingumo principo ir užtikrintų, kad valstybės narės visais reglamentavimo lygmenimis vienodai atliktų proporcingumo patikrą, siekiant išvengti bendrosios rinkos susiskaidymo.

Šia iniciatyva siekiama suteikti daugiau aiškumo ir skatinama atlikti objektyvias, patikimas ir visapusiškas proporcingumo patikras, kad būtų didinamas pasitikėjimas ir inovacijų diegimas reguliariai atliekant nacionalinio profesijų reglamentavimo peržiūrą. Šiais veiksmais siekiama ne tik padėti valstybėms narėms siekti bendrų tikslų, bet ir tą daryti struktūriškai ir sistemingai, kad būtų palengvintas administracinių pareigų vykdymas.