LT    LT LT 
LT    LT  EUROPOS KOMISIJA 
Briuselis, 2010.11.10 
KOM(2010) 629 galutinis 
  
ŽALIOJI KNYGA 
Integracin į augimą ir tvarųjį vystymąsi remianti ES vystymosi politika 
 
ES vystymosi politikos poveikio didinimas 
LT 2   LT TURINYS 
1. Įžanga .......................................................................................................................... .3  
2. Didelio poveikio vys tymosi politika ............................................................................ 6 
2.1. Praktiškai įgyvendinamas didelio poveikio bendradarbiavimas .................................. 6 
2.2. Žmogaus raid ą augimas................................................................................................ 7 
2.3. Valdysenos skatinimas................................................................................................. 7 2.4. Saugumas ir pažeidžiamumas ...................................................................................... 8 2.5. Kaip iš ties ų suderinti param ą...................................................................................... 9 
2.6. Vystymosi politikos darna.......................................................................................... 10 2.7. Paramos biudžetui poveikio didinimas ...................................................................... 11 3. vystymosi politika kaip integracin io ir tvaraus augimo varomoji j ėga...................... 11 
3.1. Partneryst ė siekiant integracinio augimo ................................................................... 12 
3.2. Regionin ės integracijos skatinimas. Tolesn is prekybos vystymuisi skatinti r ėmimas
............................................................................................................................... ..... 14 
4. Nauja varomoji j ėga – tvarusis vystymasis................................................................ 15 
4.1. Klimato kaita, biologin ė įvairovė ir vystymasis ........................................................ 15 
4.2. Energija ir vystymasis................................................................................................ 17 5. Žem ės ūkis ir apsir ūpinimo maistu saugumas ........................................................... 19 
6. Išvados..................................................................................................................... ... 21 
LT 3   LT 1. ĮŽANGA  
2000 m. išsivys čiusios ir besivystan čios šalys nustat ė Tūkstantmečio vystymosi tikslus (TVT) 
– aštuonis pagrindinius ir svarbi ausius tikslus, kad iki 2015 m. b ūtų sumažintas skurdas. 
2010 m. rugs ėjo 20–22 d. Niujorke vykusiame Generalin ės Asambl ėjos aukšto lygio 
plenariniame pos ėdyje pasaulio lyderiai pripažino, ka d nors pažanga siekiant TVT yra 
nevienoda ir kad skiriasi šali ų pasiekti rezultatai, vis d ėlto daug pasiekta ir milijonai žmoni ų 
išsivadavo iš skurdo. 
Nors pastar ąjį dešimtmet į daugelyje pasauli ų šalių ekonomikos augimas buvo spartus, dar 
daug reikia nuveikti ir išlieka pavojus, kad nemažai besivystan čių šalių dar ilgai patirs 
neigiamus pasaulin ės ekonomikos ir finans ų krizės padarinius. Apie 1,5 mlrd. žmoni ų vis dar 
gyvena itin skurdžiai (pus ė jų – Afrikoje į pietus nuo Sacharos), vi eno šeštadalio pasaulio 
gyventojų mityba yra nepakankama. Daugelis mažiausiai išsivys čiusių šalių labai nukent ėjo 
nuo dabartin ės ekonomikos kriz ės ir 2009 m. j ų BVP apskritai sumaž ėjo. Beveik jokios 
pažangos nepadaryta siekiant T ūkstantmečio vystymosi tikslo mažinti motin ų ir vaikų 
mirtingum ą, susirūpinimą kelia švietimo kokyb ė ir prastos sanitarini ų sąlygų gerinimo 
perspektyvos. Be to, labai skiriasi region ų padaryta pažanga, net t ų šalių, kurių ekonomika 
auga spar čiai, dauguma gyventoj ų kol kas nepajuto augimo naudos.   
Per pastar ąjį dešimtmet į ir ypač nuo 2005 m., kai buvo priimtas Europos konsensusas d ėl 
vystymosi1, Europos S ąjunga ir jos valstyb ės narės padvigubino teikiamos oficialios paramos 
vystymuisi (OPV) sum ą, pagerino paramos teikimo rezultatus, o valstyb ės narės pradėjo 
laikytis bendr ų politikos poži ūrių. Užtikrintas didesnis paramos veiksmingumas2, atnaujinti 
partneryst ės ir bendradarbiavimo susitarimai bei finansin ės priemon ės, parengti mechanizmai 
vystymosi politikos darnai užtikrinti3. Pripažindama, kad pagrindin ė atsakomyb ė už 
vystymosi strategijas tenka šalims partner ėms ir kartu pabr ėždama geros valdysenos funkcijos 
svarbą, ES nuo paramos teik ėjų ir paramos gav ėjų santykių pamažu pereina prie partneryst ės 
metodo4, kuris apima sutartimis pagr įstą požiūrį, plėtojamą palaikant dialog ą politikos 
klausimais ir rezultatus susiejant su konkre čiomis bendradarbiavimo programomis ar 
priemonėmis. 
2010 m. ES pri ėmė plataus užmojo pozicij ą TVT remti, kurioje dar kart ą patvirtintas bendras 
tikslas – iki 2015 m. 0,7 % BNP skirti OVP . ES išlieka svarbiausia paramos teik ėja visame 
pasaulyje. Jos pastangomis milijonai žmoni ų visame pasaulyje sulauk ė realios pagalbos. 
Pripažindama, kad b ūtina toliau d ėti pastangas, ES di džiuojasi šiais laim ėjimais; parama 
vystymuisi S ąjungoje tebelaikoma solidarumo ir įsipareigojimo išraiška ir abipusiai svarbiu 
klausimu. Iš ties ų Lisabonos sutartimi vystymosi  politika tapo vienu svarbiausi ų ES tikslų; 
Sutarties 208 straipsnyje nurodyta, kad „S ąjungos bendradarbiavimo vystymosi labui 
politikos pagrindinis tikslas yra sumaži nti, o ilgainiui ir panaikinti skurd ą. Sąjunga atsižvelgia 
                                                 
1 http://ec.europa.eu/development/icenter/repository/european_consensus_2005_en.pdf .  
2 http://ec.europa.eu/development/how/aid_effectiveness_en.cfm .  
3 http://ec.europa.eu/development/policies/policy_coherence_en.cfm .  
4 Pastaraisiais metais ES pareng ė įvairių partneryst ės susitarim ų, kuriais reglamentuojami jos santykiai su 
besivystan čiomis šalimis ir spar čiai augan čios ekonomikos šalimis, pvz., Afrikos ir ES strategin ė 
partneryst ė, patikslintas Kotonu susitarimas su AKR šalimis, ES strategin ė partneryst ė su sparčiai 
augančios ekonomikos šalimis ir pereinamojo laikotarpio ekonomikos šalimis ir Centrin ės Azijos 
strategija.  
LT 4   LT į bendradarbiavimo vystymosi labui tikslus savo įgyvendinamos politikos srityse, kurios gali 
turėti įtakos besivystan čioms šalims.“ 
Siekiant teikti param ą vystymuisi ir toliau reik ės prisiimti ilgalaikius finansinius 
įsipareigojimus. Tod ėl itin svarbu, kad ES pilie čiai suvokt ų, kokia svarbi yra parama 
vystymuisi, nes ji, be kita ko, padeda mažinti skurd ą ir spręsti kitus pasaulin ės svarbos 
klausimus. Klimato kaita yra glaudžiai susijusi su vystymusi, nes d ėl jos dar labiau did ėja 
paramos vystymuisi poreikis ir b ūtina daugiau d ėmesio skirti kitiems svarbiems klausimams, 
pvz., galimyb ėms naudotis energijos šaltiniais ir  energetiniam saugumui, vandens tr ūkumui ir 
apsirūpinimo maistu saugumui. Teikiant param ą vystymuisi reikia spr ęsti prastos arba silpnos 
valdysenos, d ėl kurios atsiranda palankios s ąlygos terorizmui, piratavimui, prekybai 
žmonėmis ir nusikaltimams, klausim ą; geriau valdyti migracijos sr autus sudarant palankesnes 
teisėtos migracijos galimybes atsižvelgiant į darbo rinkos poreiki us, kovoti su neteis ėta 
migracija ir užtikrint i, kad migracija b ūtų naudinga vystymuisi; skatinti besivystan čių šalių 
ekonomikos augim ą ir padėti joms integruotis į pasaulio ekonomik ą. Atsižvelgiant į tai, 
visuomen ės informavimas ir švietimas vystymosi klausimais yra itin svarbus siekiant, kad 
Europos pilie čiai palankiai vertint ų vystomąjį bendradarbiavim ą. 
Iš pažangos siekiant TVT perži ūros matyti, kad b ūtina labiau remti šali ų pastangas siekti TVT 
ne tik didinant OPV sumas, bet ir tobul inant paramos teikimo modelius ir paramos 
panaudojim ą. Vien paramos neužtenka, kad milijonai žmoni ų išsilaisvint ų iš skurdo. Parama 
vystymuisi ne tik siekiama užtikrinti pagrindines paslaugas ir jas gerinti, ji gali b ūti 
veiksmingai panaudota nepakankamos pažangos siekiant TVT pagrindin ėms priežastims 
šalinti. Parama n ėra universalus vis ų problemų sprendimo b ūdas, ji yra tik vienas iš keli ų 
finansinių srautų, tenkančių besivystan čioms šalims. Parama turi pad ėti šalinti ne skurdo 
požymius, o pagrindines jo priežastis, vis ų pirma stiprinti besivystan čių šalių pajėgumą 
skatinti visiems gyventojams nauding ą integracin į augimą, prie kurio gal ėtų prisidėti visi 
žmonės, taip pat sutelkti ekonominius, gamtinius ir žmogiškuosius išteklius skurdo mažinimo 
strategijoms remti. Kaskart aišk ėja, kad TVT nebus pasiekti, je i nebus užtikrintas labiau 
integracinis augimas. 1 % padid ėjusios besivystan čių šalių bendrosios nacionalin ės pajamos 
gali turėti didesnį poveikį nei didesn ė šioms šalims teikiama parama. Didesn ės BNP gali labai 
sustiprinti šali ų gebėjimą mažinti skurd ą ir duoti daugeriopos naudos  kuriant darbo vietas ir 
užtikrinant socialin ę apsaugą. 
Todėl TVT įgyvendinimas iki 2015 m. tu ri išlikti svarbiausiu ir pagrindiniu Europos 
prioritetu, laikantis Europos konsensuse d ėl vystymosi įtvirtintų pagrindini ų principų5. Kova 
su skurdu visame pasaulyje yra viena Europos pagrindini ų vertybių, tikslų ir interes ų. 
Akivaizdu, kad siekiant šio tikslo ES lygmeniu b ūtų kuriama didesn ė papildoma nauda, nes 
būtų užtikrinta visuotin ė ir darni apr ėptis ir dalyvavimas visame pasaulyje, didesnis veiksm ų 
mastas ir politinis svoris, taip pat darbo pasidalijimas, kuriuo b ūtų užtikrintas didesnis 
paramos veiksmingumas tiek ES, tiek šalyse partner ėse. 
Atsižvelgiant į dabartinius uždavinius, šia žali ąja knyga siekiama prad ėti diskusijas apie tai, 
kaip ES gal ėtų geriausiai remti besivystan čių šalių pastangas paspartinti pažang ą siekiant 
TVT ir kokias naujas galimybes b ūtų galima išnaudoti skurdui mažinti. Šioje žaliojoje 
knygoje keliami su keturiais pa grindiniais tikslais, kuri ų bendrai turi siekti ES ir valstyb ės 
narės, susiję klausimai: 
                                                 
5 B ūtent visa apimantis poži ūris į skurdo mažinim ą, šalių partnerių atsakomyb ė ir reguliavimas, veiksm ų 
derinimas ir politikos darna. 
LT 5   LT • kaip užtikrinti didesn į ES vystymosi politikos poveik į, kad panaudotomis l ėšomis būtų 
kuriama didžiausia papildoma nauda, užtikrin tas ekonomiškumas, didžiausias poveikis ir 
geriausios galimyb ės ateities kartoms, 
• kaip skatinti didesn į ir labiau integracin į besivystan čių šalių augimą siekiant mažinti 
skurdą ir užtikrinti galimybes visiems gyventi tinkamomis s ąlygomis ir tur ėti ateities 
perspektyv ų, 
• kaip skatinti tvar ųjį vystymąsi kaip pažangos varom ąją jėgą ir 
• kaip pasiekti tvari ų rezultatų žemės ūkio ir apsir ūpinimo maistu saugumo srityse.  
Ši žalioji knyga bus pask elbta Komisijos svetain ėje (http://ec.eur opa.eu/yourvoice/). 
Konsultacijos vyks nuo 2010 m. lapkri čio 15 d. iki 2011 m. sausio 17 d., jose kvie čiami 
dalyvauti visi suinteresuotieji subjektai. Privat ūs asmenys, organizacijos, šalys savo 
nuomones gali si ųsti kaip atsakymus į dokumente pateiktus klausimus ir (arba) kaip bendras 
pastabas dokumente iškeltais klau simais. Labai laukiama ES partneri ų besivystan čiose šalyse 
nuomonė. 
Gautos nuomon ės (galbūt apibendrinta forma) bus skelbiamos, nebent autorius nesutikt ų, kad 
jo asmens duomenys b ūtų paskelbti, motyvuodamas savo nesutikim ą tuo, kad paskelbus šiuos 
duomenis b ūtų pakenkta jo teis ėtiems interesams. Tokiu atveju nuomon ė gali būti skelbiama 
anonimiškai. Kitu atveju nuomon ė nebus skelbiama ir iš principo į ją nebus atsižvelgta. Be to, 
kadangi nuo 2008 m. birželio m ėn. pradėjo veikti pagal Europos skaidrumo iniciatyv ą 
sukurtas Interes ų grupių atstovų registras, organizacijos raginamos naudotis šiuo registru, kad 
Europos Komisijai ir pla čiajai visuomenei pateikt ų informacijos apie savo tikslus, 
finansavim ą ir struktūrą. Šiuo klausimu Komisija vadovaujasi tokia politika: jei organizacijos 
nėra užsiregistravusios registre, j ų nuomonės bus laikomos individualiomis nuomon ėmis. 
Nuomones ir pastabas galima si ųsti e. paštu DEV-GREENPAPER-
EUDEVPOL@ec.europa.eu. Klausimai d ėl šių konsultacij ų gali būti siunčiami tuo pa čiu 
e. pašto adresu arba šiuo ad resu: European Commission, DG Development, Unit A/1, Office 
SC-15 03/70, 1049 Brussels, Belgium. 
Į šios konsultacijos rezultatus Ko misija atsižvelgs 2011 m. antr ąjį pusmetį rengdama 
pasiūlymus dėl Europos vystymosi politikos moderniz avimo ir kitas politikos iniciatyvas 
susijusiose srityse.  
LT 6   LT 2. D IDELIO POVEIKIO VYSTYMOSI POLITIKA  
Bendradarbiavimo poveikis priklauso nuo daugelio įvairių veiksnių, sudarančių platesnį ES 
vystymosi politikos pagrind ą, įskaitant pasaulio ekonomikos b ūklę, šalių partnerių politiką, 
paramos teik ėjų vykdomų politikos kryp čių (prekybos, žem ės ūkio, migracijos, humanitarin ės 
politikos, klimato kaitos padarini ų švelninimo ir t. t. srityse) darn ą ir prieš priimant 
sprendimus d ėl paramos programavimo palaikom ą dialogą politikos klausimais. Kai kuriose 
šalyse ES politikos išor ės matmens poveikis vystymuisi yra didesnis negu paramos poveikis.  
Finansiniai poreikiai TVT pasiekti šiuo metu sm arkiai viršija viešuosius išteklius, kuriuos 
besivystan čios šalys gali skirti arba  kuriais disponuojama tarptaut iniu lygmeniu palaikant 
vystomąjį bendradarbiavim ą ir formuojantis Piet ų šalių savitarpio bendradarbiavimui. Be to, 
šiomis sud ėtingomis ekonomikos ir finans ų sąlygomis d ėl būtinybės konsoliduoti biudžet ą 
paramos teik ėjai patirs vis didesn į spaudim ą dėl paramos l ėšų biudžete. B ūtina rimtai 
apsvarstyti naujoviškus finansavimo b ūdus. Šie b ūdai apima galimybes, svarstomas 
diskusijose d ėl naujovišk ų finansavimo šaltini ų6, „turinčių didelį pajamų kūrimo potencial ą“7, 
taip pat pastangas didinti esam ų OPV sraut ų poveikį. 
Aišku, kad Europos teikiama parama turi b ūti užtikrinta didel ė papildoma nauda ir 
ekonomiškumas, ji turi b ūti sutelkta tose srityse, kuriose aiškiai matyti jos papildoma nauda. 
Kitaip tariant, visais b ūdais visuose sektoriuose ES turi įrodyti, kad jos paramos programomis 
padaromas didžiausias ilgalaikis poveiki s ir kad jos bus svarbiausia priemon ė siekiant TVT ir 
vėliau. Tod ėl svarbiausia laikytis keturi ų pagrindini ų ir svarbiausi ų reikalavim ų: žmogaus 
vystymasis ir saugumas, kaip išankstin ė sąlyga bet kurios šalies vystymuisi, augimas ir 
socialinė įtrauktis kaip bet koks ilgalaikis įsipareigojimas. Turime nuosekliai siekti, kad b ūtų 
laikomasi ši ų būtinų ir viena kit ą papildančių sąlygų. 
2.1. Praktiškai įgyvendinamas didelio poveikio bendradarbiavimas 
Svarbu, kad į pirmiau nurodytus tikslus b ūtų atsižvelgiama visuose programavimo ir išlaid ų 
etapuose, ir kad projektams išleistos paramos vystymuisi, su klimato kaita susijusi ų veiksmų 
ar kitų paramos biudžet ų lėšos daryt ų poveikį ir skatint ų šalių partnerių augimą. ES ir 
valstybės narės programoms, projektams ir paramai gali nustatyti tam tikras s ąlygas, pvz., 
i) papildoma nauda,  ii) išankstin ė ES veiksm ų derinimo s ąlyga prieš patvirtinant dot acijas ir (arba) programas, 
pvz., parengiant Europos šali ų strategijos dokumentus,  
iii) įrodymas, kad si ūlomomis programomis, dotacijomis, parama biudžetui bus padarytas 
poveikis reformoms ir tinkamoms politikos kryp tims ir kartu kitiems finansavimo šaltiniams 
(kartu įtraukiant privat ųjį sektorių arba šalių biudžetų išteklius). 
Be to, itin svarbu steb ėti ir vertinti teikiant param ą pasiektus rezultatus ir apie juos pranešti, 
nes vykstant šali ų biudžetų konsolidavimui paramos teik ėjai patiria didel į spaudim ą dėl 
                                                
 
6 COM(2010) 549 ir COM(2010) 700.  
7 2010 m. birželio 14 d. Tarybos išvados d ėl Tūkstantmečio vystymosi tiksl ų rengiantis Niujorko 
Jungtinių Tautų aukšto lygio plenariniam pos ėdžiui ir vykdant v ėlesnę veiklą. Parama norint pasiekti 
Tūkstantmečio vystymosi tikslus iki 2015 m., dok. Nr. 11080/10. 
LT 7   LT paramai skirt ų lėšų. Didindama atskaitomyb ę ir savo įnašo regimum ą, ES partner ėms taip pat 
parodo įvykdžiusi tarptautinius įsipareigojimus. Tod ėl turime paj ėgti įtikinamai įrodyti ES 
vystomojo bendradarbiavimo laim ėjimus. Tam b ūtina dėti daugiau pastang ų ES ir šali ų 
partnerių stebėjimo ir vertinimo sistemoms, taip pat atskaitomyb ės reikalavimams stiprinti. 
1. Kaip ES ir valstyb ės narės galėtų parengti programavimo ir išlaid ų rekomendacinius 
nurodymus, pagal kuriuos b ūtų reikalaujama, kad visos programos, projektai ir, 
parama tenkint ų tam tikras s ąlygas (papildoma nauda, veiksm ų derinimas, 
poveikis)? 
2. Kokia sukaupta ger ąja ES ir valstybi ų narių patirtimi b ūtų galima remtis? 
3. Kaip tinkamai derinti, atsekti ir pranešti apie įvairius paramos srautus (iš vieš ųjų ir 
privačiųjų išteklių, pagal įvairias politikos kryptis, iš išor ės veiksmų biudžeto), kad 
būtų užtikrintas didžiausias poveikis, atskaitomyb ė ir regimumas?  
2.2. Žmogaus raid ą augimas  
Kol gyventojai netur ės galimyb ės apsirūpinti maistu, įgyti išsilavinim ą ir naudotis sveikatos 
priežiūros paslaugomis, tol šalis negal ės įveikti skurdo. Kad tvarusis vystymasis duot ų 
naudos, ekonomikos augimas turi užtikrinti socialin ę įtrauktį, o tam būtina politikos kryp čių 
darna ir pusiausvyra. Nelygyb ės mažinimas skatinant pajamas duodan čią veiklą, įskaitant 
našų ir tinkam ą užimtum ą, lyčių lygybę, socialin ę apsaugą, taip pat visiems prieinamos 
kokybiškos švietimo ir mokymo paslaugos, lanksti aukštojo mokslo sistema, galinti užtikrinti 
reikalingus žmogiškuosius išteklius, sveikatos prieži ūros paslaugos yra svarbiausi veiksniai, 
padedantys mažinti skurd ą, pasiekti TVT ir įtvirtinti socialin ę sanglaud ą, žmogaus teises ir 
taiką.  
Šie klausimai turi b ūti ir bus prioritetiniai ES ir valstyb ėms narėms teikiant param ą 
vystymuisi šalims, kuriose pad ėtis yra blogiausia. 
Atsižvelgdama į didelę patirtį remiant žmogaus ir socialin ę raidą ir imdamasi netradicini ų 
veiklos sri čių, ES gali perži ūrėti būdus, kaip į visa apimant į socialinės politikos poži ūrį geriau 
įtraukti įgūdžius, inovacijas, k ūrybiškum ą ir verslum ą, ir kaip remti aktyvi ą darbo rinkos 
politiką, tinkamo darbo darbotvark ę ir kurti veiksmingas nacionalines socialin ės apsaugos 
sistemas. 
4. Kaip ES ir valstyb ės narės galėtų geriausiai užtikrinti, kad švietimui ir sveikatos 
priežiūrai skiriama parama b ūtų tikslingesn ė, ir kaip didinti jos poveik į žmogaus 
raidai bei ekonomikos augimui ir užtikrinti jos veiksmingum ą? 
5. Kaip ES šalyse partner ėse galėtų remti įgūdžių plėtojimą atsižvelgdama į vietos 
darbo rinkos ypatumus ir poreikius, įskaitant neoficial ų darbo sektori ų? Kuo šiuo 
klausimu gal ėtų būti naudingas ES visuotinis poži ūris į migraciją? 
2.3. Valdysenos skatinimas  
Patirtis rodo, kad, neužtikrinus geros valdysenos, paramos program ų poveikis bus ribotas, 
visada bus itin sunku veiksmingai bendradarbiau ti. Demokratinis valdymas, pagarba žmogaus 
teisėms, kova su korupcija, teisin ė valstybė, institucij ų ir valstyb ės stiprinimas yra 
neatskiriama ES bendradarbiavimo strategij ų dalis.  
LT 8   LT Veiksmingai valdysenai b ūtinas patikimas l ėšų finansinis valdymas ir veiksmingos 
prevencijos, kontrol ės ir sankcij ų arba nuostoli ų atlyginimo priemon ės, skirtos kovoti su 
korupcija ir suk čiavimu. Taip pat labai svarbu skatinti skaidrum ą, atskaitomyb ę, dalyvavim ą 
priimant sprendimus, ypa č pasitelkiant parlament ą, nepriklausom ą teismų sistemą ir audito 
institucijas. Daug d ėmesio reik ėtų skirti vyriausybi ų reguliavimo geb ėjimui stiprinti, kad b ūtų 
kuriamos verslui palankios s ąlygos, padedan čios geriausiai išnaudoti  vidaus išteklius ir 
pritraukti vidaus ir užsienio investicij ų, taip pat parengti mechanizmus, kuriais b ūtų 
užtikrinama, kad augimas duot ų naudos visoms visuomen ės grupėms. Šiuo poži ūriu vertinga 
ES patirtis pereinamojo laikotarpio priemoni ų srityje. Pilietin ės visuomen ės organizacijos taip 
pat yra labai svarbios partner ės. Palaikydama politin į dialogą su nacionalin ėmis valdžios 
institucijomis, ES skatina laikytis minimali ų reikalavim ų kurti pilietin ės visuomen ės 
organizacijoms palanki ą aplinką ir ragina valstyb ę ir nevalstybinius s ubjektus palaikyti tikr ą 
dialogą.  
Partnerių dialogas ir paskatos, kuriomis skatinama vykdyti į rezultatus orientuotas reformas – 
pagrindiniai dabartinio ES poži ūrio principai. Šio tikslo siekiama į paramos skirstymo 
periodines perži ūras, konkre čias programas ir param ą biudžetui įtraukiant pažangos rodiklius. 
ES jau per ėjo prie sutartimis ir poreikiais pagr įstos paramos programavimo, pvz., su Afrikos, 
Karibų ir Ramiojo vandenyno (AKR) valstyb ėmis vykdydama Valdymo iniciatyv ą8, 
pasirašydama TVT sutartis9 ir į ES partneryst ės susitarimus su AKR šalimis ir Azijos, Lotyn ų 
Amerikos ir Europos kaimynyst ės šalimis įtraukdama s ąlygą dėl valdysenos. Skatinant 
valdyseną svarbus regioninis matmuo, nes taip užtikrinama palankesn ė reakcija į reformas ir 
jų teisėtumas. 
Tačiau ES vystymosi politikos prioritetu toliau turi likti d ėmesys paramai, kuria, palaikant 
vystymosi partneryst ę, skatinama tobulinti valdysen ą; kai kuriose šalyse partner ėse šioje 
srityje dar daug b ūtina nuveikti. D ėl to kyla nemažai klausim ų apie tai, koki ų priemoni ų imtis, 
kad parama b ūtų naudojama valdysenai skatinti. Pavyzdžiui, nors ex ante  daugiame čiais šalių 
asignavimais besivystan čioms šalims užtikrinamas tam tikras finansavimo nusp ėjamumas, 
verta svarstyti galimyb ę pereiti prie nauj ų požiūrių, pagal kuriuos numatomos paskatos už 
reformas ir sutelktus vidaus išteklius. 
6. Kaip ES gali priderinti savo poži ūrį, priemones ir rodiklius, kad besivystan čiose 
šalyse ir (arba) regionuose b ūtų remiamos valdysenos reformos? 
7. Kaip ir kokiu mastu ES, skirstydama l ėšas šalims ir temin ėms programoms, tur ėtų 
įtraukti daugiau paskat ų vykdyti reformas? 
8. Kaip ES tur ėtų skatinti racionalias šali ų paramos gav ėjų pasiektų vystymosi 
rezultatų vertinimo ir steb ėjimo sistemas? 
2.4. Saugumas ir pažeidžiamumas 
Neužtikrinus taikos ir saugumo, teisin ės valstyb ės, tinkam ų ir nuspėjamų teisės aktų ar 
patikimų viešųjų finansų, teikiant param ą niekada nepavyks sukurti ilgalaik ės ateities 
perspektyv ų. Tai nurodyta ir Europos saugumo strategijoje, ir Europos konsensuse d ėl 
vystymosi. Be to, glaudus ES vystymosi politikos ir ES platesnio masto išor ės veiksmų ryšis 
                                                 
8 Žr. b ūtent Komisijos tarnyb ų darbinį dokument ą „Demokratinio valdymo r ėmimas valdysenos 
iniciatyva: perži ūra ir tolesni veiksmai“, SEC(2009) 58, 2009 11 19. 
9 http://ec.europa.eu/development/how/aid/mdg-contract_en.cfm .  
LT 9   LT itin svarbus siekiant užtikrinti, kad parama b ūtų veiksminga, grindžiama gerai suderintu ir 
ekonomišku poži ūriu ES ir valstybi ų narių lygmeniu. Tai itin svarbu silpnoms valstyb ėms, 
nuo konflikt ų nukentėjusioms šalims ir toms šalims, kuriose d ėl įvairių veiksnių susidaro 
palankios s ąlygos atsirasti socialiniam smurtui ir smurtiniam ekstremizmui ir j į palaikyti. 
Atsižvelgiant į po Lisabonos sutarties įsigaliojimo ES įtvirtintą naują institucin ę tvarką, 
atsiranda galimyb ė parengti išsamesn į ir labiau suderint ą ES požiūrį pagrindin ėms konflikt ų 
priežastims šalinti ir remti šali ų pastangas kurti taikias, demokratines, teis ėtas ir įtraukias 
valstybes.  
Iš tiesų ES, pasitelkdama nauj ą Europos išor ės veiksmų tarnybą (EIVT), bendradarbiausian čią 
su atitinkamomis Komisijos tarnybomis, gal ėtų parengti nuoseklias ir  išsamias politikos 
strategijas, kuriomis išankstinio persp ėjimo ir prevencin ės diplomatijos priemon ės būtų 
susietos ir su trumpo laikotarpio reagavimo į krizes priemon ėmis (humanitarinio, 
diplomatinio, civilinio  ir karinio krizi ų valdymo priemon ės), ir su ilgesn ės trukmės 
priemonėmis bei politikos kryptimis  (vystomojo bendradarbiav imo, prekybos, aplinkos ir 
prisitaikymo prie klimato kaitos, migracijos ir t. t.). Į šiuos poži ūrius taip pat gal ėtų būti 
įtrauktas tinkamas vystymosi komponentas, kuriuo b ūtų remiamos valdysenos, valstyb ės 
stiprinimo ir kitos su vystymusi susijusios refo rmos, reikalingos taikai ir stabilumui palaikyti 
ir žmogaus teis ėms skatinti, remti. 
Šiomis aplinkyb ėmis derėjimas ir tinkama s ąsaja su humanitarine veikla yra svarb ūs siekiant 
mažinti valstybi ų, kuriose didel ė krizių tikimybė, pažeidžiamum ą, stiprinti j ų atsparum ą ir 
veiksming ą perėjimą nuo reagavimo į nelaimę veiksmų prie atsigavimo.  
9. Kaip ES tur ėtų užtikrinti saugumo ir vystymosi ryš į, visų pirma silpnose šalyse ir tose 
šalyse, kuriose didel ė konfliktų tikimybė, ir kaip programuojant vystymosi veiksmus 
didesnę svarbą teikti demokratiniam valdymui, žmogaus teis ėms, teisinei valstybei, 
teisingumui ir saugumo s ektoriaus reformoms?  
10. Kaip ES, programuodama su saugumu susijusius veiksmus, gal ėtų geriau derinti 
vystymosi veiksmus? 
11. Kaip ES gal ėtų geriausiai spr ęsti užduot į susieti pagalb ą ištikus nelaimei, atk ūrimo 
pagalbą ir vystymosi pagalb ą, teikiam ą pereinamuoju laik otarpiu ir atk ūrimo 
sąlygomis?  
2.5. Kaip iš ties ų suderinti param ą 
Veiksmingas paramos program ų derinimas yra teisin ė Sąjungos ir valstybi ų narių prievolė. 
Lisabonos sutarties 210 straipsnyje nur odyta, kad „siekdamos skatinti, kad j ų veiksmai 
papildytų vienas kit ą ir būtų veiksmingi, S ąjunga ir valstyb ės narės koordinuoja savo politik ą 
bendradarbiavimo vystymosi labu i srityje ir konsultuojasi d ėl savo pagalbos program ų, taip 
pat ir tarptautin ėse organizacijose ir per tarptautines konferencijas. “ Paramos derinimo su 
kitais paramos teik ėjais svarba nurodyta Europos konsensuse d ėl vystymosi, elgesio kodekse10 
                                                 
10 Tarybos išvados d ėl „ES elgesio kodekso d ėl papildomumo ir darbo pasidalijimo įgyvendinant 
vystymosi politik ą“, dok. Nr. 9090/07, 2007 5 15. 
LT 10   LT ir veiklos programoje11 – dokumentuose, pagr įstuose tarptautine paramos veiksmingumo 
darbotvarke (Paryžiaus de klaracija ir Akros veiksm ų darbotvarke)12. 
Tačiau iki šiol iš ties ų veiksmingas veiksm ų derinimas paramos programavimo etapu vyksta 
labai retai. 
Taryba13 pripažino, kad veiksmai turi b ūti derinami sistemiškiau ir veiksmingiau ir paragino 
Komisiją „iki 2011 m. pateikti Tarybai pasi ūlymą dėl laipsniško ES ir nacionalini ų 
programavimo cikl ų terminų suderinimo šali ų partnerių lygmeniu ir remiantis šali ų partnerių 
vystymosi strategijomis, atsižvelgiant į jų programavimo ciklus.“ Komisija ketina tok į 
mechanizm ą pasiūlyti 2011 m.  
12. Koks tinkamiausias teisinis ir praktinis b ūdas ir priemon ės paramos veiksmingumui 
užtikrinti ir Europos šali ų strategijos dokumentams įgyvendinti? Kaip šiuo poži ūriu 
užtikrinti praktin į Lisabonos sutarties ir birželio 14 d. Tarybos išvad ų poveikį? 
2.6. Vystymosi politikos darna 
Vystymosi politikos darna pagal Lisabonos sutart į yra teisinis reikalavimas14. Tokios politikos 
sritys, kaip prekyba, žuvininkyst ė, migracija, klimatas ar en ergija, gali daryti didel į poveikį 
skurdžiausi ų šalių pajėgumui mažinti skurd ą ir skatinti augim ą. 
2010 m. balandžio 21 d. Komisijos paskelbtame Dvylikos punkt ų ES veiksm ų plane 
Tūkstantmečio vystymosi tikslams pasiekti15, pabrėžta, kad „ES TVT įgyvendinim ą taip pat 
remia formuodama su parama nesusiju sias politikos kryptis taip, kad jas įgyvendinant b ūtų 
labiau prisidedama siekiant vystymosi tiksl ų.“ Per pastaruosius penkerius metus šiam tikslui 
ES sukūrė ex ante  ir ex post  mechanizmus, taip pat poveikio vertinim ą, kuriuo siekiama 
nustatyti išorin į politinių pasiūlymų poveikį. Vystymosi politikos darnos (VPD) darbo 
programoje nustatyti konkret ūs tikslai ir pažangos rodiklia i vykdant ES su VPD susijusius 
įsipareigojimus, apr ėpiančius įvairias politikos sri tis, kurios daro poveik į šiems penkiems 
pasaulinio masto uždaviniams: prekybai ir finansams, klimato kaitai, apsir ūpinimo maistu 
saugumui, migracijai ir saugumui.“ VPD dar bo programa naudojamasi kaip priemone ES 
sprendimų priėmimo procesui tinkama linkme pakreipti priimant įvairius besivystan čioms 
šalims poveik į darančius sprendimus, susijusius ne  tik su parama vystymuisi.  
Siekiant tolesn ės pažangos, vienas iš poži ūrių galėtų būti aktyviai ir iš anksto naudotis VPD 
darbo programa naujoms iniciatyvoms rengti. B ūtina toliau dirbti ir  konsultuotis, kaip š į 
įsipareigojim ą paversti konkre čia veiksm ų programa. Be to, svarbiausias uždavinys – tobulinti 
esamus poži ūrius, kad b ūtų galima įvertinti ES politikos kryp čių konkretų poveikį vystymosi 
tikslams. 
13. Koki ų praktinių ir su politikos kryptimis susijusi ų priemoni ų būtų galima imtis ES 
vystymosi politikos darnai didinti?  Kaip geriausia vertinti pažang ą ir poveik į? 
                                                 
11 ES elgesio kodeksas d ėl darbo pasidalijimo ir papildomumo ir Paramos veiksmingumo veiklos 
programa. 
12 http://www.oecd.org/dataoecd/58/16/41202012.pdf .  
13 2010 m. birželio 14 d. Tarybos išvados d ėl TVT. 
14 Sutarties d ėl Europos S ąjungos veikimo 208 straipsnis: „(...) S ąjunga atsižvelgia į bendradarbiavimo 
vystymosi labui tikslus savo įgyvendinamos politikos srityse, kurios gali tur ėti įtakos besivystan čioms 
šalims.“ 
15 http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexU riServ.do?uri=COM:2010:0159:FIN:LT:PDF. 
LT 11   LT 2.7. Paramos biudžetui poveikio didinimas 
Parama biudžetui yra b ūdas teikti param ą vystymuisi – finansin ė parama patenka į paramą 
gaunančių šalių iždą. Pastaraisiais metais parama biudžetui (bendroji ar sektorin ė) tapo 
svarbia ES lygmens parama, naudojama šali ų partnerių patikimoms ekonomikos ir vieš ųjų 
finansų politikos kryptims ir reformoms remti. Komisija pasiryžusi siekti, kad parama 
biudžetui b ūtų naudojama pasirinktinai ir užtikrinant kuo didesn į veiksmingum ą, efektyvum ą 
ir poveikį.  
Atsižvelgdama į tai, kad svarbu nuodugniai perži ūrėti šią svarbią priemonę, 2010 m. spalio 
19 d. Komisija pri ėmė žaliąją knygą „ES paramos tre čiųjų šalių biudžetams ateitis“16. Šia 
žaliąja knyga siekiama  paskatinti pla čias viešas konsultacijas ir sužinoti suinteresuot ųjų 
subjektų nuomonę, gauti įrodymų apie įgytą patirtį ir kaip ją galima ateityje panaudoti geriau 
naudojant param ą biudžetui tiek Bendrijos, tiek valstybi ų narių lygmeniu.  
3. VYSTYMOSI POLITIKA KAIP INTEGRACINIO IR TVARAUS AUGIMO VAROMOJI J ĖGA 
Svarbiausias paramos tikslas – skatinti poky čius, remti šali ų partnerių augimą ir visų pirma 
padėti kurti tvariam ir integraciniam augimui palanki ą aplinką, kad šalys gal ėtų išsivaduoti iš 
skurdo. Ekonominio augimo, jeigu jis yra socialiai įtraukus, poveikis skurdo mažinimui yra 
gerokai didesnis negu didinama OVP.  
Daug veiksni ų daro poveik į augimui palankiai aplinkai, įskaitant politin į ir makroekonomin į 
stabilumą, gerą valdysen ą, saugumą, pagarbą žmogaus teis ėms, palanki ą reguliavimo ir verslo 
aplinką, skatinan čią našų ir tinkam ą užimtum ą, išsilavinusius, sveikus ir k ūrybingus 
gyventojus, tvar ų negausi ų gamtini ų išteklių naudojim ą, ekonomikos infrastrukt ūrą, 
svarbiausi ų darbo standart ų laikymąsi, veiksming ą ir nauding ą dalyvavim ą tarptautin ėje 
prekyboje.  
Palaikydama partneryst ę su besivystan čiomis šalimis ES jau vykdo veikl ą visose šiose srityse.  
Tačiau būtina apsvarstyti, kaip didinti veiksm ų poveikį augimui, kuris laikomas skurdo 
mažinimo priemone, o ne savaiminiu tikslu.  
Akivaizdu, kad besivystan čių šalių partnerių pajėgumai užtikrinti ger ą valdysen ą ir augim ą 
skatinančias politikos kryptis labai skiriasi. Į augimą orientuotas bendradarbiavimas labiau 
tinka šalims, kurios vykdo augim ą skatinančią politiką ir siekia socialiai integracinio augimo, 
tuo tarpu skurdžiausioms šalims, nuolat nuo konflikt ų kenčiančioms šalims ar šalims, 
atsidūrusioms pažeidžiamumo situacijoje, b ūtina toliau taikyti labiau tradicines vystymosi 
priemones. Nusta čius šalių ir region ų skirtumus, b ūtų galima parengti na ujus glaudesnio 
bendradarbiavimo su šalimis, norin čiomis užmegzti naujo pob ūdžio partneryst ę, požiūrius ir 
toliau pagal poreikius remti valstyb ės stiprinimo, geros valdys enos ir skurdo mažinimo 
strategijas. Konkre čiai šaliai nustatyt ų politikos priemoni ų, skirtų jai svarbiems uždaviniams 
spręsti, derinys yra svarbus palaikant partneryst ę ir paisant atsakomyb ės principo, siekiant 
rezultatų ir užtikrinant tarpusavio atskaitomyb ę. 
Be to, ES veiksmai turi b ūti geriau derinami ir sutelkti į tas sritis, kuriose galima užtikrinti 
papildom ą naudą. Lisabonos sutartis, nauja ES bendr os užsienio ir saugumo politikos 
                                                 
16 COM(2010) 586,  
http://ec.europa.eu/development/how/consultation/index.cfm?action=viewcons&id=5221. 
LT 12   LT institucinė tvarka, taip pat nauji įgaliojimai vystymuisi svarbiose srityse17 suteikia galimyb ę 
vykdyti tikslingesn ę strateginę vystymosi politik ą imantis veiksmingesni ų išorės veiksmų.  
Siekiant skatinti vystymosi politik ą kaip integracinio augimo varom ąją jėgą, labai svarb ūs 
toliau aptariami klausimai. 
3.1. Partneryst ė siekiant integracinio augimo  
Nuspėjama, skaidri, taisykl ėmis grindžiama ir nediskriminacin ė verslo aplinka, kartu su 
parama investicijoms gamybos sektoriuje ir galimyb ės rinkoje – b ūtinos sąlygos vidaus ir 
užsienio investicijoms pritraukti ir išlaikyti. Tod ėl kyla klausimas, ar ES tur ėtų svarstyti 
naujas bendras integracinio augimo strategijas  kartu su atskiromis besivystan čiomis šalimis 
arba region ų šalių grupėmis, taip pat įtraukiant priva čiojo sektoriaus suinteresuotuosius 
subjektus – įmones, fondus, akademin ę bendruomen ę, pilietinės visuomen ės organizacijas ir 
kt. – visus subjektus, siekian čius apčiuopiamų rezultatų bendrai sprendžiant aktualius 
klausimus. Šios bendros strategijos gal ėtų būti rengiamos pagal esamus oficialius ES ir 
besivystan čių šalių grupių partneryst ės susitarimus ar rengiamos su atskiromis šalimis. 
Nevalstybiniai veik ėjai yra vystym ąsi skatinanti j ėga ir vystymosi dalis – jie atlieka svarbias 
atstovavimo funkcijas, teikia  paslaugas ir savais b ūdais teikia param ą ar skolina l ėšas ir taip 
kaupia žinias ir užtikrina papildom ą naudą. Su nevalstybiniais veik ėjais būtina palaikyti 
nuolatinį dialogą, pvz., tok į, kaip Komisijos prad ėtas dialogas18, kuriuo siekiama bendrai 
sutarti dėl ateities uždavini ų ir sričių, kuriose b ūtini pokyčiai. 
Tokios bendros strategijos gali b ūti pagrįstos įvairiais prioritetais, o ES ir šalys partner ės 
nustato aiškias atsakomyb ės sritis ir siekiamus rezultatus, pvz.:  
– skatinti ir remti našias ir tvarias  užsienio ir vidaus investicijas  skurdžiausiose 
besivystan čiose šalyse, ypa č didelių prekybos sraut ų neturinčiose ir dideli ų investicij ų 
srautų šiuo metu nepritraukian čiose šalyse. Tai gali b ūti daroma pasitelkiant param ą 
papildomos infrastrukt ūros investicijoms remti, kad jos papildyt ų privačias investicijas 
(pvz., kad prek ės patektų į rinką), prireikus taikant rizikos pasidalijimo priemon ę 
rizikingiems projektams, kuriems finansuoti sunku pritraukti priva čių investicij ų, remti. 
Tokios investicijos tur ėtų būti skiriamos ne tik esamai pramon ės veiklai, pvz., gavybos 
pramonei pl ėtoti, bet didesn ę papildom ą naudą duodančiai veiklai, pvz., pogavybiniams 
pramonės sektoriams, skatinti. Tur ėtų būti siekiama, kad investicij ų naudą pajustų kuo 
daugiau atitinkamos šalies pilie čių.  
– Galimybė gauti kapitalo ir prieinam ų paskolų, visų pirma mažosioms ir vidutin ėms 
įmonėms (MVĮ) ir labai mažoms įmonėms, yra svarbiausias veiksnys siekiant remti vietos 
žemės ūkio, pramon ės ir paslaug ų augimą, skatinant paramos ir finansini ų priemoni ų 
poveikį. Kai sunku arba ne įmanoma gauti finansavimo šalies viduje, ES gal ėtų remti 
vidaus bank ų sistemos ir vietos kapitalo rink ų laipsnišk ą plėtojimą ir leisti vidaus ir 
užsienio investuotojams dalyvauti akivaizd ų poveikį vystymuisi turin čiuose veiksmuose, 
kuriuose d ėl rizikos jie neb ūtų ryžęsi dalyvauti. Šio tikslo b ūtų galima siekti, pvz., taikant 
integruotą ES fond ą arba mechanizm ą, kurį bendrai valdyt ų ES institucijos, Europos 
                                                 
17 Pvz., investicij ų, migracijos. 
18 2010 m. kovo m ėn. pradėtas ir iki 2011 m. geguž ės mėn. tęsiamas Dalykinis dialogas d ėl pilietinės 
visuomen ės ir vietos valdžios institucij ų įtraukimo į vystymąsi,  
https://webgate.ec.europa.eu/fpfis/mwikis/aidco/index.php/Structured_dialogue .  
LT 13   LT vystymosi bankai ir finans ų įstaigos, pagal kur į būtų teikiamos subsidijuojamos paskolos, 
prireikus technin ė ir finansin ė parama, b ūtų dalijamasi rizika – visa tai b ūtų daroma 
glaudžiai derinant veiksmus ir siekiant skatinti priva čias investicijas besivystan čiose 
šalyse.  
– Teisinis ir reguliavimo pagrindas . Naujos įmonės, visų pirma MV Į, steigimo arba įsteigtos 
įmonės valdymo sud ėtingumas ir išlaidos reiškia labai daug. Tai ne tik pirminio 
registravimo formalumai, bet ir mokes čių mokėjimas, kova su korupcija, kapitalo 
perkėlimas į kitą šalį ir įvairūs reikalingi leidimai. ES finansin ė ir technin ė parama gal ėtų 
būti naudojama reformoms šioje srityje vykdyti, atsižvelgiant į šalių partneri ų 
įsipareigojimus ir ryžt ą siekti teigiam ų pokyčių. Svarbūs klausimai yra investicij ų apsauga, 
skaidrios ir atviros įmonės registravimo ir veiklos nutraukimo proced ūros, prieinamos ir 
patikimos priemon ės sutarčių vykdymui užtikrinti. D ėl pasaulin ės paklausos atsirandan čio 
didelio spaudimo kyla itin svarbi ų klausim ų dėl gamtini ų išteklių, įskaitant žem ės, 
vandens, žaliav ų ar žuvininkyst ės, eksploatavimo, valdymo ar nusavinimo. Ta čiau pažanga 
sprendžiant šiuos klausimus labai priklauso nuo šali ų partnerių ryžto. 
– Inovacijos . Bendradarbiavimas mokslo ir technologij ų srityje, geb ėjimų stiprinimas, 
investicijos į žinias, inovacijos ir nauj os technologijos gali tur ėti didelį poveikį skatinant 
spartų integracin į augimą ir padedant žmon ėms išsivaduoti iš skurdo. Viena svarbiausi ų 
besivystan čių šalių užduočių – nustatyti ir iki galo išnaudo ti tas sritis, kuriose jos turi 
santykinį pranašum ą, kad jos gal ėtų konkuruoti su didesn ėmis besiformuojan čios 
ekonomikos šalimis. Tod ėl siekiant didinti galimybes i nvestuoti, nepaprastai svarbu 
konkrečiai šaliai parengtos priemon ės technologij ų plėtrai ir perk ėlimui skatinti, kad b ūtų 
kuriamos gyvybingos įmonės. Taip pat reik ėtų atkreipti d ėmesį į potencial ų kultūros ir 
kūrybinės pramon ės augimo poveik į daugelio besivystan čių šalių vietos ekonomikai. 
Intelektin ės nuosavyb ės teisių apsauga ir vykdymas laikantis tarptautini ų įsipareigojim ų ir 
atsižvelgiant į išsivystymo lyg į ir poreikius gali pad ėti remti inovacijas. Informacin ės ir 
ryšių technologijos (IRT) gali pad ėti skatinti didelius poky čius visose socialin ėse ir 
ekonomikos srityse, jos gali b ūti ekonomiškai naudojamos paslaugoms tokiose srityse, kaip 
sveikatos prieži ūra, švietimas, energetika ir aplinkos  valdymas, transporto sistemos, 
vyriausyb ės administracija, prekyb a ar finansai, teikti19. 
– Tinkamas darbas ir socialin ė apsauga . Dėl didelės nelygyb ės labai lėtėja skurdo mažinimo 
tempas, daromas neigiamas poveikis e konomikos augimui. Sumažinus nelygyb ę ir teikiant 
paramą labiausiai socialiai remtiniems žmon ėms, socialine apsauga skatinamos investicijos 
į žmogišk ąjį kapitalą, didinamas našumas, stiprinamas so cialinis ir politinis stabilumas, 
kuriamos tinkamos institucijos. B ūtina parengti integruot ą užimtumo ir integracinio 
augimo darbotvark ę, kurioje daugiausia d ėmesio skiriama įgūdžiams, našumui ir verslui 
palankiai reguliavimo aplinkai kurti. Pvz., ES bendradarbiavimo su Lotyn ų Amerikos 
šalimis svarbiausias tikslas – socialin ė sanglauda, kuri yra laikoma svarbiausia integracinio 
augimo dalimi. 
Visose šiose srityse pagarba žmogaus teis ėms, socialinio ir aplinkos tvarumo standartai turi 
būti užtikrinti remiantis JT pasauliniu susitarimu ir EBPO gair ėmis sudaromais sektoriniais 
susitarimais arba priimamomis taisykl ėmis pagal tokius dokumentus, kaip mišk ų teisės aktų 
                                                 
19 Dėl technologij ų pažangos ir rinkos poky čių šiuo metu besivystan čiose šalyse mobiliaisiais telefonais 
naudojasi daugiau kaip 3 mlrd. žmoni ų, o interneto vartotoj ų, palyginti su 2000 m., padaug ėjo dešimt 
kartų. 
LT 14   LT vykdymas, mišk ų valdymas ir prekyba mediena20, žuvininkyst ės partneryst ės susitarimai, 
Gavybos pramon ės skaidrumo iniciatyva21 arba Kimberlio procesas22, arba remiantis įmonių 
socialinės atsakomyb ės23 ir atskaitomyb ės principais. Šiomis iniciatyvos tur ėtų būti 
papildytos, o ne pakeistos pa stangos verslo aplinkai šali ų lygmeniu gerinti, jos tur ėtų padėti 
užpildyti reguliavimo ir vykdymo spragas. 
14. Kaip ir kokiu mastu ES parama tur ėtų būti naudojama investicijoms į pramonės 
projektus besivystan čiose šalyse remti ir kaip užtikrinti tinkam ą pusiausvyr ą 
plėtojant gavybos ir (arba) energijos inte resus ir remiant pogavybinius ir pramon ės 
sektorius?  
15. Kaip ES gal ėtų užtikrinti, kad teikiant param ą ekonomikos vystymui b ūtų užtikrinama 
sąžininga socialin ė įtrauktis ir geresn ė socialinių ir ekonomini ų teisių apsauga, taip 
pat pagrindini ų darbo standart ų taikymas ir didesn ė įmonių atskaitomyb ė?  
16. Kokios skirtingos priemon ės turėtų būti taikomos siekiant pad ėti besivystan čioms 
šalims kurti verslui, ypa č MVĮ, palankią ekonomin ę aplinką? 
17. Kokios priemon ės ar strukt ūros turėtų būti sukurtos su šalimis partner ėmis ir 
Europos bei tarptautin ėmis finans ų įstaigomis finansinei paramai, prireikus – 
prieinamoms paskoloms ir finansin ėms garantijoms, teikti, kad b ūtų remiamas toks 
augimas? 
18. Kokias priemones ES gal ėtų naudoti k ūrybiškumui, inovacijoms ir technologij ų 
perkėlimui remti ir j ų praktiniam taikymui besivystan čiose šalyse užtikrinti? 
3.2. Regionin ės integracijos skatinimas. Tolesn is prekybos vystymuisi skatinti 
rėmimas 
Regionin ės integracijos skatinimas 
Europos S ąjungai pavyko sukurti taiki ą ir klestin čią visuomen ę, o Sąjungos geografin ė 
aprėptis išplėsta teisiškai, ekonomiškai, fina nsiškai, politišk ai ir mokes čių priemon ėmis 
laipsniškai integruojant rinkas. D ėmesys transporto, telekomunikacij ų ir energetikos 
infrastrukt ūrai padėjo plėtoti verslą ir skatinti augim ą. Augimo ir vystymosi varomoji j ėga – 
integruota ir aktyvi regionin ė rinka.  
Besivystan čiuose regionuose, įskaitant Afrik ą, Pietryčių ir Rytų Aziją bei Lotyn ų Ameriką, 
vyksta panašaus proceso pirminiai etapai. Pavyzdžiui, Afrikos šalys prekyb ą daugiausia 
vykdo su ne Afrikos šalimis, past ebima fragmentacija ir region ų grupių dubliavimas, taip pat 
nepakankami infrastrukt ūros ryšiai tarp region ų grupių narių.  
Tačiau pastaraisiais metais pažanga  siekiant veiksmingos regionin ės integracijos paspart ėjo 
daugelyje region ų. Tokia pažanga daugiausia sutelkta į ekonomikos klausimus (lygiai taip pat, 
kaip ES gyvavimo pradžioje daugiausia d ėmesio skyr ė ekonominei integracijai). Ta čiau 
                                                 
20 http://ec.europa.eu/environment/forests/flegt.htm .  
21 http://eiti.org/ .  
22 http://www.kimberleyprocess.com/ .  
23 http://ec.europa.eu/enterprise/policies/ sustainable-business/corporate-social-
responsibility/index_en.htm .  
LT 15   LT politikos srityje Afrikos S ąjunga pastaruoju metu ėmėsi svarbių žingsnių įtvirtindama taik ą 
bei saugum ą ir tarpininkaudama regionams. 
19. Kokiu b ūdu ES patirtis gal ėtų būti naudinga regionams, siekiantiems didesn ės 
integracijos? 
Tolesnis prekybos vystymuisi skatinti r ėmimas 
Patirtis rodo, kad siekdamos iki ga lo išnaudoti savo ekonomikos potencial ą, besivystan čios 
šalys turi laiku įgyvendinti pagal savo poreikius priderinta s vidaus reformas ir tarptautines 
politikos priemones. Siekiant vystymosi b ūtina laipsniškai liberalizuoti prekyb ą prekėmis ir 
paslaugomis sukuriant verslui palanki ą aplinką, kad lengviau vykt ų integracija į pasaulio 
ekonomik ą ir regionin ė integracija.  
ES rinka yra viena labiausiai besivystan čioms šalims atvert ų rinkų pasaulyje. Kartu su 
valstybėmis narėmis, ES yra pagrindin ė pagalbos prekybai teik ėja, 2008 m. suteikusi 
didžiausią iki šiol pagalbos sum ą – 10,4 mlrd. EUR, t. y. 48 % arba 3,4 mlrd. EUR daugiau, 
palyginti su 2007 m. ES jau daug met ų taiko prekybos priemones socialinei ir ekonominei 
gerovei besivystan čiose šalyse remti.  
Artimiausiu metu bus siekiama toliau užtik rinti ES prekybos politikos ir vystomojo 
bendradarbiavimo tiksl ų darną, sudaryti išsamius, vystymuisi palankius bendradarbiavimo ir 
prekybos susitarimus su įvairiomis besivystan čiomis šalimis, toliau stiprinti pagalbos 
prekybai pastangas ir poveik į besivystan čiose šalyse ir tirti b ūdus, kaip užtikri nti nacionalini ų 
ir regionini ų prekybos strategij ų sinergiją. 
20. Kokiu būdu būtų galima užtikrinti didesn į ES prekybos ir vystymosi politikos kryp čių 
nuoseklum ą? 
21. Kaip tobulinti pagalbos prekybai teikim ą, kad iki galo b ūtų išnaudotas jos 
potencialus poveikis pl ėtoti tvarią ekonomin ę veiklą besivystan čiose šalyse ir taip 
skatinti tolesn į augimą? 
4. N AUJA VAROMOJI J ĖGA – TVARUSIS VYSTYMASIS  
Tikimasi, kad besivystan čios šalys ateityje bus pagrindin ė visuotinio augimo varomoji j ėga 
tiek ekonomikos, tiek gyventoj ų atžvilgiu. Norint užtikrinti spart ų ir visuotin į augimą kyla 
svarbių klausimų, susijusi ų su aplinkos tvarumu, prisitaiky mu prie klimato kaitos ir jos 
padarinių švelninimo priemoni ų, tačiau aišku, kad b ūtinybė spręsti klimato kaitos klausimus 
negali būti priežastis, d ėl kurios ribojamos pastangos iš  skurdo išvaduoti skurdžiausius 
pasaulio gyventojus.  
4.1. Klimato kaita, biologin ė įvairovė ir vystymasis 
Klimato kaita yra vienas svarbiausi ų šio amžiaus uždavini ų, darantis poveik į besivystan čioms 
šalims ir keliantis didel į pavojų pažangai siekiant TVT. Skurdo mažinimas reiškia, kad b ūtina 
užtikrinti, jog daugiau žmoni ų turėtų galimybi ų naudotis energija, o ta i reiškia daug didesn į 
energijos suvartojim ą, dėl kurio did ėja išmetam ų šiltnamio efekt ą sukeliančių dujų ir daromas 
poveikis aplinkai visame pasaulyje. Tod ėl tvarusis vystymasis turi b ūti svarbiausias m ūsų 
vystymosi ir klimato kaitos politikos elementas, kad b ūtų užtikrinta, jog kovos su klimato 
LT 16   LT kaita veiksmai skurdžiausiems pasaulyje gyventojams duot ų naudos, o ne kelt ų pavojų 
augimo potencialui.  
Tvaria ekonomika grindžia mas vystymasis besivystan čioms šalims suteikt ų daug augimo 
galimybių. Veiksmingiausias b ūdas šiam tikslui pasiekti – įtraukti klimato kaitos klausimus į 
vystymąsi. Svarbu strateginis poži ūris, pagal kur į didinimas vystymosi atsparumas klimato 
kaitai derinant padarini ų švelninimo ir prisitaikymo prie j ų, nelaimių rizikos mažinimo ir 
prevencijos veikl ą, o iniciatyvos, pagal kur ias anglies dioksido kiekio  mažinimu grindžiamas 
vystymasis derinamas su strateginiu at sparumo didinimo planavimu, besivystan čioms šalims 
duos daugeriopos naudos24.  
Siekiant tvariojo vystymosi b ūtinos strategijos, kuriomis spre ndžiami ekonominiai, socialiniai 
ir aplinkos klausimai. Aplinkos poži ūriu, siekiant tvarumo svarbu spr ęsti gamtini ų išteklių, 
visų pirma žem ės, vandens, mišk ų ir biologin ės įvairovės, tiek naudojimo, tiek valdymo 
klausimą. Siekiant užtikrinti vystymosi tvarum ą, svarbu įtraukti su prisitaikymu susijusius 
prioritetus ir pereiti prie anglies dioksi do kiekio mažinimu grindžiamo vystymosi.  
Besivystan čių šalių ekonomika labai pr iklauso nuo gamtini ų išteklių naudojimo, pvz., žem ės 
ūkio ir žaliav ų. Tuo pačiu metu vis dažniau pripaž įstama, kad tokios ekosistemos, kaip miškai 
ir šlapyn ės, yra svarb ūs ekonomin ę veiklą skatinantys ištekliai, padedantys užtikrinti 
naudingus preki ų ir paslaug ų srautus. Tod ėl svarbu žinoti, kiek verslo įmonės gali priklausyti 
nuo biologin ės įvairovės ir ekosistemos funkcijos, ir įvertinti biologin ės įvairovės praradimo 
poveikį galimyb ėms kurti naujus produktus, naujas darb o vietas ir naujas  technologijas. 
Tyrime „Ekosistem ų ir biologin ės įvairovės ekonomika“ d ėmesys į šį klausimą atkreiptas 
įvairioms gamtos teikiamoms paslaugoms, kur ios pagal tradicinius ekonominius modelius 
anksčiau niekada nebuvo įkainotos, suteikiant ekonomin ę vertę. 
Natūralių ekosistem ų, kaip anglies dioksido absorb ento ir prisitaikymo ištekli ų, valdymas vis 
dažniau laikomas b ūtinu, veiksmingu ir gana ekonomišku klimato kaitos problemos 
sprendimo b ūdu. Būtina parengti įvairias žem ės naudojimo valdymo strategijas, kad b ūtų 
sumažintas šiltnamio efekt ą sukeliančių dujų kiekis kei čiant žemės naudojimo paskirt į, ir kad 
būtų išsaugotos ekosistem ų funkcijos, b ūtinos prisitaikant prie klimato kaitos padarini ų. 
Saugomos teritorijos yra itin svarbios reng iant nacionalines klimato kaitos padarini ų 
švelninimo ir prisitaikymo prie j ų priemones, tod ėl labai svarbu stiprinti toki ų teritorijų 
apsaugą, didinti jų aprėptį ir gerinti valdym ą.  
Į vystymosi politik ą įtraukus klimato kaitos klausimus atsiranda finansini ų aspektų. 
Kopenhagos konferencijoje ES įsipareigojo 2010–2012 m. skirti 7,2 mlrd. EUR vadinam ąjį 
skubios pradžios finansavim ą padarini ų švelninimo ir prisitaikymo priemon ėms, įskaitant 
nelaimių rizikos mažinimo ir prevencijo s veiksmus šalyse, kuriose didel ė nelaimių tikimybė. 
Išsivysčiusios šalys taip pat įsipareigojo iš įvairių šaltinių, įskaitant alternatyvius finansavimo 
šaltinius, kasmet iki 2020 m. surinkti po 100 mlrd. USD, su s ąlyga, kad besivystan čios šalys 
imsis reikšming ų klimato kaitos padarini ų švelninimo veiksm ų ir užtikrins duomen ų apie 
šiltnamio efekt ą sukelian čių dujų kiekį skaidrum ą. Tinkamai paskirs čius prisitaikymo prie 
padarinių ir padarini ų švelninimo finansavim ą, būtų didinamas besivystan čios ekonomikos 
šalių atsparumas klimato kaitai ir remiamas per ėjimas prie anglies dioksido kiekio mažinimu 
                                                 
24 Kaip nurodyta 2010 m. Afrikos pažangos ataskaitoje, b ūtina, kad „Afrikos šalys [...] didint ų jų 
vystymosi strategij ų atsparum ą klimato kaitai.“ 
LT 17   LT grindžiamo vystymosi25. Daugiausia dotacijomis finansuojam ais prisitaikymo prie padarini ų 
veiksmais bus siekiama vis ų pirma pad ėti besivystan čioms šalims parengti nacionalinius 
prisitaikymo prie klimato kaitos padarini ų veiksmų planus, o padarini ų švelninimo veiksmai 
taip pat bus remiami lengvatin ėmis paskolomis ir priva čiojo sektoriaus bendru finansavimu. 
Finansuojant su klimato kaita susijusius  ir vystymosi veiksmus daugiausia d ėmesio tur ėtų būti 
teikiama vis ų visuomen ės grupių pajėgumui pritraukti investicij ų į mažataršes technologijas ir 
tvaraus žem ės naudojimo praktikai. 2010 m. spalio m ėn. Nagojos konferencijoje visos 
Biologinės įvairovės konvencijos šalys sutar ė, kad būtina sutelkti išteklius biologinei įvairovei 
remti ir, vis ų pirma, pad ėti besivystan čioms šalims įgyvendinti konferencijoje priimt ą naująjį 
10 metų strateginį planą. 
22. Atsižvelgiant į glaudų klimato kaitos, biologin ės įvairovės ir vystymosi ryš į ir naujas 
galimybes, atsirandan čias dėl su klimato kaita susijusi ų veiksmų finansavimo ir 
rinkų, kaip į ES vystymosi politik ą geriau integruoti prisitai kymo prie klimato kaitos 
ir nelaimi ų rizikos mažinimo veiksmus, kad b ūtų kuriama labiau klimato kaitai 
atspari ir tvari šali ų ekonomika, užtikrinama mišk ų ir biologin ės įvairovės apsauga? 
4.2. Energija ir vystymasis 
Vienas iš daugelio svarbiausi ų tvariojo vystymosi uždavini ų – visiems gyventojams užtikrinti 
galimybes naudotis tausia energija. Apskrita i visiems gyventojams užtikrintos galimybes 
naudotis energija yra išankstin ė sąlyga siekiant daugelio TVT: patikimas energijos, vis ų pirma 
elektros energijos, tiekimas stabiliomis kainomis padeda mažinti skurd ą, užtikrinti sveikatos 
priežiūros ir švietimo paslaugas, tinkam ą žemės ūkį ir ekonomikos vystym ąsi. Šiems 
uždaviniams spr ęsti reikalingi naujoviški b ūdai, o siekiant tikslo didinti vystymosi ir 
bendradarbiavimo strategij ų atsparum ą klimato kaitai ir investuojant į tvarųjį vystymąsi, 
atsiranda daug įvairių galimybi ų.  
Pavyzdžiui, Afrikoje į pietus nuo Sacharos, mažiau kaip 30 % pilie čių turi galimyb ę naudotis 
elektros tinklais teikiama elektros energija , dažnai šis elektros energijos šaltinis yra 
nepatikimas, nes elektros energijos tiekimas dažnai nutr ūksta arba ilgam sutrinka. Pad ėtis 
panaši ir daugelyje kit ų besivystan čių šalių, dėl to nuken čia socialinis ir ekonominis 
vystymasis ir, svarbiausia, maž ėja galimybi ų pasiekti TVT. 
Pastaraisiais dešimtme čiais naftos kainos  labai svyravo. D ėl to silpnos ir besivystan čios 
ekonomikos šalys, ypa č tos, kurios labai priklauso nuo naftos, patyr ė neigiamą poveikį, kuris 
buvo itin didelis šalyse, kur naft ą naudojantys generatoriai yra itin svarb ūs, nes nėra patikimo 
elektros energijos ti ekimo. Galiausiai kai n ėra patikimo elektros energijos tiekimo, akmens 
anglys tampa pagrindiniu mais to gamybai naudojamu kuru, d ėl kurio atsiranda visuotini ų 
sveikatos problem ų ir nyksta miškai. 
Tačiau pažym ėtina, kad daugelis vietovi ų besivystan čiose šalyse d ėl turimų gamtinių išteklių 
(pvz., vandens) ar gamtini ų sąlygų (pvz., saul ės šviesos) idealiai tinka atsinaujinan čių išteklių 
energijai, įskaitant vandens, v ėjo, fotovoltinei energijai, gaminti ir saul ės energijai 
koncentruoti. Be to, kai n ėra energijos infrastrukt ūros, o atsinaujinan čiaisiais energijos 
ištekliais galima naudotis nesant energijos tinkl ų, galima sumažinti bendras išlaidas. Daugeliu 
                                                 
25 Pagal Jungtini ų Tautų bendrąją klimato kaitos konvencij ą šiuo metu vykstantis darbas siekiant mažinti 
miškingų vietovių išmetalus yra labai svarbus, ypa č jeigu derinamas su tokiomis iniciatyvomis, kaip 
„Miškų teisės aktų įgyvendinimas, mišk ų valdymas ir prekyba mediena“, kuriomis šalyse partner ėse 
siekiama gerinti mišk ų valdymą. 
LT 18   LT atžvilgiu besivystan čiose šalyse investuojant į vietos konkurencing ą atsinaujinan čiųjų išteklių 
energiją būtų galima peršokti į pažangesni ų technologij ų etapą. Be to, taikant modernius 
energijos gamybos ir skirstymo b ūdus, būtų galima užtikrinti didesn į energijos vartojimo 
efektyvum ą. Taikant šiuolaikines te chnologijas galima smarkiai sumažinti šiltnamio efekt ą 
sukeliančių dujų kiekį ir labai pagerinti vietos aplinkos s ąlygas. Europa gal ėtų pasidalyti 
vertinga praktine patirtimi,  kaip gerinti aplinkos s ąlygas. Atnaujinus esamus infrastrukt ūros 
objektus ir juos tar pusavyje sujungus, b ūtų galima užtikrinti, kad daugiau žmoni ų turėtų 
galimybių naudotis energija. 
Derinant didelio poveikio ES vystym ąsi ir pirmiau min ėtas Kopenhagoje numatytas skubias 
lėšas investicijoms į atsinaujinan čių išteklių elektros energij ą besivystan čiose šalyse skatinti, 
būtų žengtas didelis žingsnis į priekį užtikrinant tvari ą energiją skurdžiausioms pasaulio 
šalims. Šiose šalyse, ypa č mažiausiai išsivys čiusiose šalyse, pl ėtojant atsinaujinan čiųjų 
išteklių energiją atsirastų papildomas, labai svarbus  vystymosi privalumas: b ūtų sumažinta 
šalių priklausomyb ė nuo labai svyruojan čių naftos kain ų ir pažeidžiamumas.  
ES yra itin gerai pasirengusi teikti toki ą paramą. ES yra pirmaujanti atsinaujinan čiųjų išteklių 
energijos technologij ų gamintoja. Europa turi sukaupusi didžiausi ą teisinių ir administracini ų 
priemonių, būtinų investicijoms į atsinaujinan čiųjų išteklių energiją skatinti, taikymo patirt į, 
be to, tai vienintelis regionas pasaulyje, kur visos valstyb ės narės teisiškai įpareigotos siekti 
nustatytų tikslų. ES įsipareigojo iki 2020 m. 20 % savo energijos poreiki ų patenkinti iš 
atsinaujinan čiųjų energijos ištekli ų. 
Galiausiai investicijoms į energijos sektori ų savaime nereikia didel ės paramos dotacij ų 
pavidalu. Tai yra svarbu, nes paramos vystymuisi l ėšų niekada neužteks milžiniškoms 
investicijoms, kurios b ūtinos siekiant kiekvienam pilie čiui suteikti galimyb ę naudotis tvaria 
elektros energija. Iš esm ės tokios investicijos gali duoti pelno. Tod ėl šiame sektoriuje, 
palyginti su kitais, tur ėtų būti lengviau ES biudžeto l ėšas papildyti paramos teik ėjų ir finansų 
įstaigų, įskaitant privat ųjį sektorių, lėšomis. 
Tad reikia apsvarstyti, ar ES ir besivystan čios šalys ir (arba) region ų šalių grupės turėtų imtis 
bendrų veiksmų esamos partneryst ės pagrindu rengti bendras programas d ėl laipsniško 
tvaraus energijos tiek imo visiems gyventojams.   
Tokiomis programomis, pagal kurias numatomas  didelio poveikio ES  vystymasis ir su 
klimato kaita susijusi ų veiksmų finansavimas, į kurias įtraukiama ES ir besivystan čios šalys, 
energijos sektorius ir ES finans ų įstaigos, gal ėtų būti siekiama parengti bendr ų veiksmų 
tvarkaraščius, įtraukti mažas pajamas gaunan čiose šalyse vykdytinas reformas, susijusias su 
investicijų apsauga, mokes čiais ir regioniniu bendradarbiavimu  energetikos srityje. Programos 
turėtų būti grindžiamos esamais veiksmais, kuri ų imamasi pagal energetikos partneryst ę, pvz., 
ES ir Afrikos energetikos partneryst ę. Imantis veiksm ų atsinaujinan čiųjų išteklių energijos 
sektoriuose b ūtų galima spr ęsti su energijos poreikiais besivystan čiose šalyse susijusius 
klausimus, ta čiau juos b ūtina įtraukti į platesnio masto energetikos politik ą, apimančią tokius 
klausimus, kaip energijos vartojim o efektyvumas, tinklai ir infrastrukt ūra, taip pat efektyvaus 
tiekimo užtikrinimas ir kit ų, labiau tradicini ų energijos ištekli ų plėtojimas. Bendradarbiauti 
galėtų ES nepriklausantys paramos teik ėjai ir tarptautin ės institucijos, d ėmesys gal ėtų būti 
sutelktas, be kita ko, į šiuos klausimus: 
• Finansavimas . Per pastar ųjų metų finansų krizę atsinaujinan čiųjų energijos ištekli ų 
projektų vykdytojams buvo sunku gauti komercin į finansavim ą ES, kurioje galioja stabilus 
ir atsinaujinan čiajai energijai palankus administr acinis ir teisinis pagrindas. 
LT 19   LT Besivystan čiose šalyse, kur toki ų administracini ų ir teisini ų sąlygų nėra, finansavimo 
rizikingesniems projektams praktiškai ne įmanoma užtikrinti. 
• Stabilios reguliavimo ir administravimo s ąlygos.  Investicijos nebus daromos net parengus 
tinkamas finansines priemones, jei nebus stabili ų ir nuspėjamų sąlygų, kuriomis b ūtų 
galima sudaryti galimybes priva čioms įmonėms investuoti ir tokias investicijas skatinti. 
Šios sąlygos apima, pvz., tinklo, mokes čių, bendrovi ų teisės klausimus ir planavimo 
taisykles. Tam reikalingos ir teisin ės nuostatos, reglamentuojan čios galimyb ę rengti atvir ą 
konkursą dėl elektros energijos tiekimo vartotojams. Aiškios, s ąžiningos ir veiksmingos 
reguliavimo taisykl ės būtinos siekiant užtikrinti s ąnaudų padengim ą ir vartotoj ų apsaugą. 
• Techninės žinios, švietimas ir mokymas.  Daugelyje besivystan čių šalių technini ų 
darbuotoj ų mokymo priemon ės yra silpnos arba j ų visai nėra. Nesant kvalifikuotos darbo 
jėgos, atsinaujinan čiųjų energijos ištekli ų potencialas niek ada nebus iki galo išnaudotas. 
Tokio vystymosi pagrindin ė nauda – naujos darbo vietos, ta čiau siekiant rengti mokymus ir 
perduoti žinias, reik ės dėti daug pastang ų. 
• Regioninės rinkos.  Daugeliu atveju, ypa č vykdant didelius su vandens energija susijusius 
projektus, svarbu bus galimyb ė parduoti elektros energij ą kitoms šalims. Tam reik ės aiškių 
regioninių susitarim ų ir stabilaus reguliavimo pagrindo. 
23. Koki ų veiksmų ES turėtų imtis siekdama remti besivystan čių šalių pastangas 
užtikrinti tvar ų energijos tiekim ą visiems pilie čiams? Kokia funkcija tekt ų, pvz., 
bendrai ES ir Afrikos programai, siekiant visiems gyventojams laipsniškai užtikrinti 
tvarų energijos tiekim ą, derinant vystymosi ir klimato kaitos veiksm ų finansavim ą ir 
paskolas iš vystymosi finans ų įstaigų? 
5. Ž EMĖS ŪKIS IR APSIR ŪPINIMO MAISTU SAUGUMAS  
Apsirūpinimo maistu saugumas toliau lieka svarbiausiu klausimu kaimo ir miest ų 
gyventojams besivystan čiose šalyse, kur 75 % gyventoj ų vis dar yra priklausomi nuo žem ės 
ūkio. Apskai čiuota, kad pasaulin ė žemės ūkio gamybos apimtis turi padid ėti 70 %, kad maisto 
užtektų visiems gyventojams, kuri ų skaičius, remiantis Jungtini ų Tautų prognoz ėmis, iki 
2050 m. tur ėtų padidėti iki 9 mlrd. Alkis daro neigiam ą poveikį žmogaus raidai, kenkia 
socialiniam ir politiniam stabilumui ir mažina galimybes pasiekti TVT. Kaip parod ė pastarojo 
meto kain ų pokyčiai pasaulio maisto rinkose, šis uždavinys n ėra išspręstas, ypač maistą 
importuojan čiose besivystan čiose šalyse.  
Vystymasis ir apsir ūpinimo maistu saugumas yra glaudžiai tarpusavyje susij ę; patirtis rodo, 
kad žemės ūkio reformos ir paj ėgumas išmaitinti šalies gyventojus yra b ūtina sąlyga siekiant 
visuotinio vystymosi ir skurdo mažinimo. Daugelis skurstan čių ir nuo alkio ken čiančių 
gyventojų gyvena kaimo vietov ėse, kur žem ės ūkis yra pagrindin ė ekonomin ė veikla. Šiose 
vietovėse vyrauja smulk ūs ūkiai. 
Pavyzdžiui, Afrikoje, smulkiuose ūkiuose pagaminama 80 % žemyne suvartojamo maisto. 
Tačiau žemės ūkis turi didel į potencial ą skatinti visuotin į pajamų augimą: besivystan čiose 
šalyse žem ės ūkio skatinamu BVP augimu galima beveik  keturis kartus veiksmingiau mažinti 
skurdą, nei kituose sektoriuose pasiektu augimu26. . Investicijos maisto saugos srityje, 
                                                 
26 http://www.ifad.org/hfs/ .  
LT 20   LT įgyvendinant sanitarijos ir fitosanitarijo s standartus, padeda užtikrinti apsir ūpinimo maistu 
saugumą ir žmonių sveikatą. Biologin ės įvairovės apsauga ir susijusios ekosistem ų funkcijos 
– svarbus veiksnys užtikrinant tvar ų žemės ūkį ir gerinant maisto kokyb ę. Žemės ūkis 
glaudžiai susij ęs su kitais sektoriais, jo augi mas duoda daugeriopos naudos visoms ūkio 
šakoms. Be to, gerai valdomas žem ės ūkis yra svarbus veiksn ys tokiems aplinkos 
uždaviniams, kaip mišk ų naikinimas, dirvožemio blog ėjimas, vandens tr ūkumas ir klimato 
kaita, spr ęsti. Spartesne ir mažatarše žem ės ūkio produkt ų gamyba taip pat bus didinamas 
visuotinis kain ų stabilumas, nes bus užtikrintos įvairios ir patikimos gamybos vietov ės. 
Parengus suderint ą ES iniciatyv ą pasinaudoti investicij ų į integracin į, intensyv ų, tvarų ir 
aplinkos atžvilgiu taus ų žemės ūkį teikiama nauda, b ūtų galima sukurti visais atžvilgiais 
naudingą situaciją: didesnį ekologišk ą ir mažiau tarš ų augimą ir socialin į stabilum ą27. Kad 
tokio poži ūrio būtų sėkmingai laikomasi, gamyba turi b ūti vertinama kaip vert ės kūrimo 
grandinės dalis, turi b ūti užtikrinamos tinkamos galimyb ės gauti finansavim ą, perdirbti 
produktus ir juos teikti rinkoms. Šiuo poži ūriu viešojo ir priva čiojo sektoriaus partneryst ė gali 
būti labai naudinga. 
Siekis užtikrinti didel į ES bendradarbiavimo poveik į praktikoje yra itin svarbus žem ės ūkio ir 
apsirūpinimo maistu saugumo srityje. Iš ties ų patirtis rodo, kad š į uždavinį būtina spręsti 
plačiu mastu, atsižvelgiant į visą vertės grandin ę: mokslinius tyrimus ir t ęsiamą ūkininkų 
mokymą, galimybes naudotis žeme, tinkamas tr ąšas, drėkinimo metodus, gamini ų transport ą, 
sandėliavimą, finansus, bank ų paslaugas ir draudim ą, perdirbimo paj ėgumus. Moksliniai 
tyrimai ir inovacijos gali atlikti svarbi ą funkciją užtikrinant maisto gamybos stiprinim ą, jei 
gamyba priklauso nuo paklausos, yra dalyvaujamojo pob ūdžio, priderinta prie paramos gav ėjų 
poreikių ir prioritet ų. ES turi daug praktin ės patirties, kaip kurti tvar ų žemės ūkį įvairiomis 
sąlygomis, taip pat yra užmezgusi pla čius tinklus su besivystan čiomis šalimis. 
Todėl žemės ūkis ir apsir ūpinimo maistu saugumas tur ėtų būti tos sritys, kuriose ES gal ėtų 
išmėginti savo paj ėgumus užtikrinti didelio poveikio bendradarbiavim ą ir skatinti įtraukų bei 
tausų augimą, pastangas sutelkiant į tai, kad teikiant param ą būtų atsižvelgiama į visą 
gamybos grandin ę. Šio tikslo b ūtų galima siekti vykdant į vertės grandin ę orientuotas ES 
programas arba intensyviau ir glaudžia u bendradarbiaujant su šalimis partner ėmis ir su kitais 
paramos teik ėjais derinant veiksmus. Bendrad arbiavimas palaikant partneryst ę su ES 
nepriklausan čiais paramos teik ėjais ir tarptautin ėmis institucijomis gal ėtų būti orientuotas, be 
kita ko, į paklausa grindžiamus mokslin ius tyrimus ir inovacijas žem ės ūkio srityje, sektori ų ir 
vertės grandini ų valdymą, regionines žem ės ūkio ir maisto rinkas. 
Šis visa apimantis poži ūris į žemės ūkį ir apsirūpinimo maistu saugum ą taip pat tur ėtų aprėpti 
mitybos aspekt ą. Pastaruoju metu atlikti m oksliniai tyrimai rodo, kad d ėl nepakankamos 
mitybos stringa vystymosi pastangos, l ėtėja ekonomikos augimas, prarandama iki 3 % BVP. 
Nepakankama mityba yra pagrindin ė vaikų mirčių priežastis, d ėl jos nukent ėjusių vaikų 
protiniam ir fiziniam vystymuisi gali b ūti padaryta neatitaisoma žala. S ėkmingai išspr ęstas 
mitybos klausimas daugeriopai pad ėtų siekti TVT. 
Galiausiai sprendžiant nepakankamo apsir ūpinimo maistu problem ą ir atsižvelgiant į jos 
mitybos aspekt ą, žuvininkyst ės produktai gali atlikti svarbi ą funkciją. Todėl ES ir 
                                                 
27 Kaip nurodyta Komunikate „ES pagalbos besivystan čioms šalims sprendžiant apr ūpinimo maistu 
problemas politikos programa“ (COM(2010)127) ir susijusiose 2010 m. geguž ės 10 d. Tarybos 
išvadose, kurias galima rasti adresu 
http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms _data/docs/pressdata/EN/foraff/114357.pdf .  
LT 21   LT besivystan čios šalys yra bendrai suinteresuotos skatinti tausi ąją žvejybą ir užtikrinti 
veiksmingas steb ėjimo, kontrol ės ir prieži ūros sistemas ir darn ų akvakultūros vystym ąsi. Šiuo 
požiūriu svarbi funkcija te nka žvejybos partneryst ės susitarimams ir regionin ėms 
žuvininkyst ės valdymo organizacijoms. 
24. Kaip ES vystymosi politika gal ėtų geriausiai pad ėti užtikrinti apsir ūpinimo maistu 
saugumą, kartu išsaugant aplink ą? Kokios politikos krypty s ir programos labiausiai 
padeda skatinti smulki ųjų ūkininkų ir privačiojo sektoriaus investicijas į žemės ūkį ir 
žuvininkyst ę?  
25. Kokiose strategin ės svarbos srityse ES gal ėtų dalyvauti, vis ų pirma Afrikoje? Kaip 
ES galėtų skatinti ekologišk ą požiūrį į ūkininkavim ą ir tvarų intensyvesn į žemės ūkį, 
tausiąją žvejybą ir akvakult ūrą?  
26. Kaip ES gal ėtų padėti spręsti nepakankamos mitybos problem ą? 
6. I ŠVADOS  
Komisija yra pasiryžusi toliau modernizuoti ES vystymosi politik ą ir išlaidų programas, kartu 
užtikrindama didesn ę papildom ą naudą, ekonomiškum ą ir veiksmingum ą. Atsižvelgusi į šią 
žaliąją knygą ir pateiktas pastabas, Komisija pateiks komunikat ą dėl ES vystymosi politikos 
modernizavimo, kuriame, be kita ko, svarstys, ar  verta perži ūrėti Europos konsensus ą dėl 
vystymosi.