KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI pagrįsta 2007 m. gruodžio 6 d. Tarybos sprendimo 2007/845/TVR dėl valstybių narių turto susigrąžinimo tarnybų bendradarbiavimo nusikalstamu būdu įgytų pajamų bei kito susijusio turto paieškos ir nustatymo srityje 8 straipsniu /* KOM/2011/0176 galutinis */





[pic] | EUROPOS KOMISIJA | Briuselis, 12.4.2011 KOM(2011) 176 galutinis KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI pagrįsta 2007 m. gruodžio 6 d. Tarybos sprendimo 2007/845/TVR dėl valstybių narių turto susigrąžinimo tarnybų bendradarbiavimo nusikalstamu būdu įgytų pajamų bei kito susijusio turto paieškos ir nustatymo srityje 8 straipsniu KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI pagrįsta 2007 m. gruodžio 6 d. Tarybos sprendimo 2007/845/TVR dėl valstybių narių turto susigrąžinimo tarnybų bendradarbiavimo nusikalstamu būdu įgytų pajamų bei kito susijusio turto paieškos ir nustatymo srityje 8 straipsniu ĮŽANGA 1.1. Pagrindiniai faktai Tarybos sprendimu 2007/845/TVR[1] (toliau – Sprendimas) valstybės narės įpareigojamos įsteigti arba paskirti nacionalines turto susigrąžinimo tarnybas (toliau – TST), kurios veiktų kaip nacionaliniai centriniai ryšių palaikymo punktai, kurie užtikrindami glaudų bendradarbiavimą palengvintų kuo greitesnę nusikalstamu būdu įgyto turto paiešką visoje ES. Sprendimu TST leidžiama keistis informacija ir geriausia praktika atsakant į prašymus ir savo iniciatyva neatsižvelgiant į jų statusą (administracinė, teisėsaugos arba teisminė institucija). Juo reikalaujama, kad TST keistųsi informacija laikydamosi sąlygų, nustatytų Pamatiniame sprendime 2006/960/TVR[2] (toliau – Švedijos iniciatyva), ir taikytinų duomenų apsaugos nuostatų. Sprendimu taip pat siekiama remti CARIN (Camden turto susigrąžinimo tarpagentūrinis tinklas (CARIN)), pasaulinį specialistų ir ekspertų tinklą, kurio tikslas – gilinti bendras žinias apie neteisėtai įgyto turto tarpvalstybinio nustatymo, įšaldymo, arešto ir konfiskavimo metodus ir techniką. 1.2. Valstybių narių atsiųsti pranešimai Sprendimo 8 straipsnio 1 dalyje reikalaujama, kad valstybės narės iki 2008 m. gruodžio 18 d. pateiktų Tarybos generaliniam sekretoriatui ir Komisijai visų nacionalinės teisės aktų nuostatų, įgalinančių jas vykdyti joms pagal šį Sprendimą nustatytas prievoles, tekstus. Komisija gavo šios 21 valstybės narės pranešimus: AT, BE, BG, CY, CZ, DE, DK, EE, EL, FI, FR, HU, IE, LT, LU, LV, NL, PL, SK, SV ir UK. ES neatsiuntė pranešimo Komisijai, bet atsiuntė Tarybos Generaliniam sekretoriatui. MT, IT, PT, RO ir SI pranešimų neatsiuntė. Daugumoje valstybių narių atsiųstų pranešimų nurodyti tik jų paskirtos (-ų) TST duomenys (Sprendimu valstybėms narėms leidžiama jų pageidavimu paskirti antrą instituciją kaip TST) ir tam tikrais atvejais taikytinos nacionalinės nuostatos. Į BE, EL ir IE pranešimus taip pat įtraukti išsamūs atitinkamų nacionalinių nuostatų tekstai. 1.3. Būdas ir vertinimo kriterijai Sprendimo 8 straipsnio 3 dalyje numatyta iki 2010 m. gruodžio 18 d. parengti rašytinę Komisijos ataskaitą, kaip valstybės narės laikosi šio Sprendimo. Tik aštuonios valstybės narės atsiuntė pranešimus iki Sprendime nustatyto termino. Be to, dauguma valstybių narių pranešimų apėmė tik vieną Sprendimo aspektą, t. y. TST skyrimo nuostatų įgyvendinimą ( 1 straipsnis ). Atsiųstuose pranešimuose nepaminėtas TST bendradarbiavimo ( 2 straipsnis ), TST keitimosi informacija gavus prašymą ( 3 straipsnis ) ir savo iniciatyva ( 4 straipsnis ), duomenų apsaugos taisyklių laikymosi ( 5 straipsnis ) ir TST keitimosi geriausia praktika ( 6 straipsnis ) nuostatų įgyvendinimas. Todėl reikėjo sujungti oficialiuosius pranešimus su kita informacija, kad būtų galima apimti bent Sprendimo minimalių teisinių nuostatų įgyvendinimą. Informacija apie šių nuostatų įgyvendinimą ir valstybių narių pažangą skiriant TST surinkta per neoficialaus ES Turto susigrąžinimo tarnybų forumo (toliau – TST forumas) susitikimus. Šio forumo susitikimai vyko reguliariai nuo 2009 m. pradžios, juose dalyvavo valstybių narių paskirtos TST ir institucijos, susijusios su TST steigimu arba laikinai vykdančios TST funkcijas. Visų pirma 2010 m. kovo ir gegužės mėn. vykusiuose TST forumo susitikimuose TST nurodė Komisijai, kad pageidautų įgyvendinimo ataskaitos, kurios taikymo sritis būtų platesnė nei Sprendimo nuostatų ir kuri taip pat apimtų paskirtų TST struktūros, įgaliojimų ir teisės gauti informaciją aspektus, saugios keitimosi informacija sistemos diegimo pažangą ir pagrindinius uždavinius, kuriuos sprendžia TST. Pirmiau nurodyta informacija buvo paimta iš lentelės, kurioje nurodyta pagrindinė informacija apie paskirtus TST (TST matrica), ir iš TST atsakymų į trumpą papildomą Komisijos išplatintą klausimyną (17 TST atsakė į klausimyną 2010 m. rugsėjo – lapkričio mėn.). Ji dar papildyta informacija iš 2010 m. gruodžio 6–7 d. Briuselyje vykusios visos Europos konferencijos turto susigrąžinimo tarnybų klausimu medžiagos. 2. VERTINIMAS 1 straipsnis. Turto susigrąžinimo tarnybos Toliau išvardijamos pagal Sprendimo 8 straipsnio 1 dalį paskirtos TST. Austrija paskyrė Federalinę kriminalinę policiją ( Bundeskriminalamt – Referat „Vermögensabhöpfung“). Belgija paskyrė Organe Central pour la Saisie et la Confiscation (Arešto ir konfiskavimo centrinę tarnybą (COSC)), įsteigtą 2003 m. kovo 26 d. įstatymu. Bulgarija paskyrė dvi TST – Nusikalstamu būdu įgyto turto nustatymo komisiją (CEPACA, kurios pavadinimas vėliau pakeistas į CEPAIA) ir Generalinio prokuroro tarnybą. Kipras paskyrė Kovos su pinigų plovimu padalinį (MOKAS-FIU Kipras). Čekija paskyrė Tarptautinio bendradarbiavimo departamento Kovos su korupcija ir finansiniais nusikaltimais padalinį (UOKFK) ir priėmė Įstatymą Nr. 273/2008. Danija paskyrė Svarbių ekonominių nusikaltimų valstybės prokurorą ( Statsadvokaten for Særlig Økonomisk Kriminalitet ). Estija paskyrė Centrinės kriminalinės policijos Tyrimų departamento V padalinį. Suomija paskyrė Nacionalinio tyrimų biuro Nusikaltimų žvalgybos padalinį (ryšių centrą). Prancūzija paskyrė Kriminalinių tyrimų centrinį direktoratą ( Plateforme d'Identification des Avoirs Criminels – PIAC). Neseniai Prancūzija paskyrė dar vieną TST – Areštuoto ir konfiskuoto turto valdymo ir susigrąžinimo agentūrą (AGRASC). Pranešimas Komisijai rengiamas. Vokietija paskyrė dvi TST – Federalinę kriminalinę policiją ( Bundeskriminalamt Referat SO 35 „Vermögensabschöpfung“ ) ir Teisingumo ministeriją ( Bundesamt für Justiz ). Graikija Įstatymu Nr. 3842/2010 paskyrė Finansų ministerijos Finansinių ir ekonominių nusikaltimų padalinį. Vengrija paskyrė Nacionalinę tyrimų tarnybą ( Nemzeti Nyomozó Iroda ). Airija paskyrė Nusikalstamu būdu įgyto turto tarnybą, įsteigtą pagal 2005 m. Nusikalstamu būdu įgyto turto tarnybos įstatymą. Latvija paskyrė Valstybinės policijos Centrinio kriminalinės policijos departamento Ekonominės policijos departamentą. Lietuva paskyrė dvi TST – Kriminalinę policiją ( Lietuvos kriminalinės policijos biuras ) ir Generalinę prokuratūrą ( Lietuvos Respublikos generalinė prokuratūra ). Liuksemburgas paskyrė Parquet du Tribunal d'Arrondissement de Luxembourg, Section éco-fin. Nyderlandai paskyrė Nusikalstamu būdu įgyto turto konfiskavimo biuro viešojo kaltinimo tarnybą ( Bureau Ontnemingswetgeving Openbaar Ministerie - BOOM ). Lenkija paskyrė Policijos centrinės būstinės Kriminalinio biuro Turto susigrąžinimo padalinį. Slovakija paskyrė Policijos pajėgų vyriausiosios tarnybos Kovos su organizuotu nusikalstamumu Finansinės žvalgybos padalinį. Ispanija paskyrė dvi TST – Teisingumo ministerijos Kovos su organizuotu nusikalstamumu žvalgybos centrą (CICO) ir Kovos su narkotikais specialiąją tarnybą ( Fiscalia Especial Antidrogas ). Švedija paskyrė dvi TST – Nacionalinę kriminalinės žvalgybos policijos tarnybą ir Nacionalinį ekonominių nusikaltimų biurą ( Ekobrottsmyndigheten ). Jungtinė Karalystė paskyrė dvi TST: Anglijoje, Velse ir Šiaurės Airijoje – Sunkaus organizuoto nusikalstamumo agentūrą (SOCA), Škotijoje – Škotijos kovos su nusikalstamumu ir narkotikais teisėsaugos agentūrą (SCDEA). Kitos valstybės narės pateikė toliau nurodytą informaciją apie savo pažangą skiriant TST. Malta nurodė, kad nacionaline TST bus paskirtas Nacionalinis kovos su sukčiavimu skyrius. Portugalija nurodė, kad teisingumo ministro paskirtai grupei pavesta užduotis sukurti būsimos TST struktūrą. Rumunija nurodė, kad bus įsteigta TST, už kurią bus atsakinga Teisingumo ministerija. TST bus tarpdisciplininė ir apims teisėsaugos struktūras, kurios laikinai veikė kaip TST. Į būsimą TST bus komandiruotas susijęs personalas, įskaitant CARIN ryšių palaikymo punktą. Slovėnija nurodė, kad svarstoma įsteigti TST, už kurią bus atsakinga Generalinė prokuratūra. Italija nurodė, kad svarstoma įsteigti TST, už kurią bus atsakinga Vidaus reikalų ministerija. Rengiamos atitinkamos vidinio paskyrimo nuostatos. Iki šiol septynios valstybės narės ( BG, DE, ES, FR, LT, SV, UK ) pasinaudojo 1 straipsnio 2 dalyje nurodyta galimybe paskirti po dvi TST. Todėl šiuo metu ES yra 28 paskirtosios TST. Iki šiol paskirtos TST dažniausiai priklauso teisėsaugos tarnyboms. Kitos pasiskirsto lygiomis dalimis: vienos TST priklauso teismų sistemai, kitos turi tarpdisciplininę struktūrą. Kadangi Sprendimu taip pat siekiama sukurti oficialias struktūras, kuriomis būtų remiama CARIN tinklo veikla, svarbu pažymėti, kad beveik į visas paskirtąsias TST įtrauktas CARIN ryšių palaikymo punktas (-ai)[3]. 2 straipsnis. Turto susigrąžinimo tarnybų bendradarbiavimas Šiuo straipsniu reikalaujama, kad valstybės narės užtikrintų, kad TST bendradarbiautų tarpusavyje palengvindamos nusikalstamu būdu įgytų pajamų ir kito su nusikaltimais susijusio turto paiešką ir nustatymą ir keistųsi informacija ir geriausia praktika pateikus prašymą ir savo iniciatyva. TST keitimasis informacija ir geriausia praktika turėtų vykti nepaisant jų statuso (administracinė, teisėsaugos ar teisminė institucija). Diskusijų TST forumo susitikimų metu TST iš esmės palankiai įvertino bendradarbiavimo ir keitimosi geriausia praktika su kitomis TST lygį. Negauta pranešimų dėl vienos TST atsisakymo bendradarbiauti su kita TST dėl pastarosios statuso. Todėl galima daryti išvadą, kad apskritai šio straipsnio nuostatos yra įgyvendinamos. 3 straipsnis. Turto susigrąžinimo tarnybų keitimasis informacija gavus prašymą Šiame straipsnyje paaiškinama, kad TST vienos kitai siunčiamus prašymus suteikti informaciją reglamentuoja Švedijos iniciatyva ir jos įgyvendinimo taisyklės. Švedijos iniciatyvoje nustatyti toliau išvardyti terminai, per kuriuos teisėsaugos tarnybos turi atsakyti į prašymą keistis informacija, kai vykdomas nusikalstamos veiklos tyrimas arba nusikalstamos veiklos žvalgybos operacija. Aštuonios valandos skubiems prašymams suteikti informaciją ir žvalgybinius duomenis, susijusius su sunkiais nusikaltimais[4], kai prašoma informacija arba žvalgybiniai duomenys laikomi duomenų bazėje, kuri yra tiesiogiai prieinama teisėsaugos institucijai. Viena savaitė neskubiems prašymams suteikti informaciją ir žvalgybinius duomenis, susijusius su sunkiais nusikaltimais, kai prašoma informacija arba žvalgybiniai duomenys laikomi duomenų bazėje, kuri yra tiesiogiai prieinama teisėsaugos institucijai. Dvi savaitės visais kitais atvejais (duomenų bazė nėra tiesiogiai prieinama ir (arba) prašymas nesusijęs su sunkiais nusikaltimais). Šie griežti terminai taikomi, jeigu prašymą teikianti institucija kuo tiksliau užpildo Švedijos iniciatyvos prašymo formą, nurodydama tam tikrus informacijos punktus (prašymo dalykas ir priežastys, proceso pobūdis, duomenys apie turtą, kuriuo domimasi arba kurio ieškoma, ir apie, kaip manoma, susijusius asmenis). Be to, visais pirmiau paminėtais atvejais yra galimybė terminą pratęsti. Paskirtosios TST pažymėjo, kad paprastai joms pavyksta laikytis nurodytų terminų. Pažymėtina, kad AT, CZ, DE, ES (viena TST), HU, LT ir NL atsakė teigiamai. BE ir ES (kita TST) dažniausiai pavyksta laikytis terminų; CY nurodė, kad tai priklauso nuo prašomos informacijos rūšies. LV gali nepavykti laikytis 8 valandų termino (ši TST dirba ne visą parą ir nedirba išeiginėmis dienomis), o IE nurodė, kad jiems nepavyksta visada laikytis terminų, nes dėl kitų TST teikiamos informacijos kokybės dažnai tenka tikslinti duomenis. Sprendimo 3 straipsnio 2 dalyje nurodyta keitimosi informacija forma, pridėta prie Švedijos iniciatyvos, ir ji įvardijama kaip privalomas elementas. Diskutuojant šiuo klausimu TST forume Tarybos sekretoriatas pranešė, kad pagal Švedijos iniciatyvos įgyvendinimo gaires valstybės narės susitarė, kad forma neturėtų būti laikoma privaloma. Vis dėlto dauguma TST (bent jau AT, BE, BG, CY, CZ, DE, EE, ES, HU, IE, LT, LV, NL ) praktiškai naudoja Švedijos iniciatyvos formą siųsdamos prašymus kitoms TST, nors kartais kartu naudoja ir kitas priemones[5]. TST siunčia prašymus suteikti informaciją kitoms TST, bet daug jų taip pat naudojasi kitais kanalais, pvz., CARIN ( BE, DE, ES, NL ), Interpolo ryšių palaikymo pareigūnais ( AT, CZ, DE, ES ), Europolu ( CZ, ES ), nacionalinių teisėsaugos tarnybų ryšių palaikymo pareigūnų tinklu ( AT, CZ, DE, ES, HU, NL ), savo nacionaliniu finansinės žvalgybos padaliniu ( EL, LT ) arba Pietryčių Europos bendradarbiavimo iniciatyvos ryšių palaikymo pareigūnais ( HU ). Dauguma TST (bent jau AT, BE, CY, CZ, DE, EE, ES, HU, IE, LV, NL ) saugo keitimosi informacija su kitomis TST statistinius duomenis. Tačiau naudojamos kategorijos ir rodikliai gerokai skiriasi. Jeigu būtų įdiegta saugesnė keitimosi informacija sistema, statistinius duomenis būtų rinkti lengviau. Nepaisant sąlyginio palyginamų duomenų trūkumo, iš TST forumo diskusijų matyti, kad priėmus Sprendimą, gerokai padidėjo vienų TST kitoms teikiamų prašymų skaičius, o bendra atsakymų kokybė pagerėjo. TST nuomonės dėl gautų atsakymų kokybės smarkiai skiriasi. Vienų ( AT, CZ ) nuomone, gauta informacija buvo labai gera, antrų ( BE, EE, LV ) nuomone, ji buvo gera, trečių ( DE, ES, HU, IE, LT ) nuomone, ji buvo palyginti skurdi (bet jos pakako tyrimui pradėti). Daug TST savo pastabose ir TST forumo susitikimuose pabrėžė, kad siunčiant prašymą svarbu pateikti geresnę informaciją. Kadangi apskritai Švedijos iniciatyvos terminų yra laikomasi, jos forma plačiai naudojama, o atsakymų kokybė yra bent patenkinama, galima manyti, kad šio straipsnio nuostatos įgyvendinamos. 4 straipsnis. Turto susigrąžinimo tarnybų keitimasis informacija savo iniciatyva Šiuo straipsniu nustatoma, kad TST gali siųsti informaciją kitai TST negavusi prašymo. Iš TST specialistų diskusijų galima spręsti, kad kartais informacija keičiamasi savo iniciatyva (pvz., BE ir NL), bet nepateikta dažnumą liudijančių statistinių duomenų. Iš turimos informacijos negalima spręsti apie šio straipsnio įgyvendinimą. 5 straipsnis. Duomenų apsauga Iš surinktų duomenų matyti, kad nėra jokių taikytinų duomenų apsaugos nuostatų pažeidimų, atsižvelgiant į 2008 m. pamatinį sprendimą[6]. Nepaisant nacionalinių duomenų apsaugos įstatymų ir praktikos skirtumų, numatoma sistema (taikytini gaunančiosios TST duomenų apsaugos reikalavimai) neturėtų stipriai paveikti informacijos siuntimo ir gavimo galimybes. Iš tiesų, dauguma TST nurodė, kad galiojančios duomenų apsaugos taisyklės nedaro poveikio TST keitimuisi informacija. 6 straipsnis. Keitimasis geriausia praktika Pagal šį straipsnį TST turėtų keistis geriausia praktika, kaip pagerinti turto paieškos darbo efektyvumą. TST, remdamosi darbo su kitomis TST praktika, nurodė keletą geriausios praktikos pavyzdžių. Daugelis jų susiję su CARIN rekomendacijų (kuriomis nustatoma geriausia praktika) taikymu. Kai kurie susiję su bendradarbiavimu dėl turto paieškos specifiniais dvišaliais atvejais, o kiti taip pat apima operatyvinę veiklą, nesusijusią su turto paieška (pvz., tolesnė teisėsaugos pagalba nustačius ieškomą turtą). Su TST bendradarbiavimu susijusi grįžtamoji informacija apskritai yra teigiama. ES neoficialiojo TST forumo susitikimuose reguliariai keičiamasi kai kuriais panašiais praktikos aspektais. 7 straipsnis. Santykis su esamais susitarimais dėl bendradarbiavimo Šios nuostatos perkelti nereikia. 3. PAGRINDINIAI TST DARBO SUNKUMAI Siekiant suprasti kokie yra pagrindiniai TST darbo sunkumai, reikia atsižvelgti į šiuos paskirtųjų TST aspektus: - Daugumoje TST dirba palyginti mažai darbuotojų. Tik šešiose iš 28 paskirtųjų TST dirba 10 arba daugiau personalo narių. - Pagrindinė TST funkcija – surasti ir nustatyti turtą jų nacionalinėje teritorijoje. Tačiau dauguma TST negali tiesiogiai arba netiesiogiai naudotis visomis reikalingomis duomenų bazėmis, kurios leistų joms efektyviau vykdyti užduotis. - Nors visos TST gali naudotis bendrovių registrais, ne visose valstybėse narėse yra centralizuoti žemės registrai. Tik viena TST gali naudotis nacionaliniu banko sąskaitų registru; tokie registrai yra tik penkiose šalyse. - TST keičiasi konfidencialia informacija (pvz., banko sąskaitų numeriais) e. paštu arba faksu ir negali naudotis visiškai saugia keitimosi informacija sistema. - Tik keletas TST yra centriniai nacionalinio lygmens ryšių palaikymo punktai, kuriems kitų valstybių narių institucijos siunčia savitarpio teisinės pagalbos prašymus, susijusius su turto susigrąžinimu. - Tik keletas TST dalyvauja valdant įšaldytą turtą. - Apytiksliai pusė TST neturi galimybės naudotis teismų statistiniais duomenimis dėl įšaldymo ir konfiskavimo. TST nuomone, didžiausias darbo sunkumas – gauti teisę naudotis finansine informacija (svarbiausia, bankų sąskaitų informacija). Antras svarbus susirūpinimą keliantis klausimas – nėra saugios keitimosi informacija sistemos. Kiti nuolat iškylantys TST paminėti sunkumai: finansinius tyrimus atliekantys pareigūnai turi menkas specializuotų mokymų galimybes ir apskritai trūksta lėšų. Kiti TST nurodyti sunkimai: nacionalinės teisės aktų skirtumai, susiję su informacija, kuria gali naudotis TST, jų riboti ryšiai su institucijomis, vadovaujančiomis turto valdymui, TST vertinimo sistemos nebuvimas, duomenų apsauga arba bankų informacijos slaptumo nuostatos ir tai, kad bankų sąskaitų registrai egzistuoja ne visose valstybėse narėse. Siekis sukurti TST saugią keitimosi informacija sistemą Sprendime nenustatyti TST operatyvinio bendradarbiavimo kanalai. TST forume nurodytas svarbus klausimas – TST reikia saugesnės keitimosi operatyvine informacija priemonės. Šiuo metu konfidencialiais duomenimis dažnai keičiamasi e. paštu ir todėl kyla tam tikra saugumo rizika. Komunikate dėl pajamų iš organizuoto nusikalstamumo[7] Komisija ragina Europolą koordinuoti nacionalinių turto susigrąžinimo tarnybų darbą. Šiuo klausimu Europolo nusikalstamu būdu įgyto turto tarnyba (ECAB)[8] pasiūlė išnagrinėti galimybę naudotis Europolo sistema SIENA[9], kad TST galėtų dvišale tvarka keistis informacija. TST forume šis pasiūlymas įvertintas palankiai ir pažymėti šie aspektai: - Yra aiškus poreikis sukurti saugų kanalą, kuriuo TST galėtų tiesiogiai keistis informacija. - SIENA jau veikia, ja teikiamas keitimosi teisėsaugos informacija techninis sprendimas, ji turi tvirtą teisinį pagrindą ir taiko aukščiausius saugumo standartus. - SIENA galėtų būti ekonomiškai veiksmingas sprendimas, kadangi būtų naudojamas jau sukurtas tinklas; todėl nereikėtų finansavimo naujam tinklui kurti. - Jeigu SIENA būtų pasirinkta TST keitimuisi informacija, ji turėtų užtikrinti, kad TST galėtų keistis informacija dvišale tvarka. Valstybės narės turėtų paskirti savo TST SIENA ir Švedijos iniciatyvos kompetentingomis institucijomis. Jos taip pat turėtų užtikrinti savo TST ir nacionalinių Europolo padalinių[10] techninį ryšį. 2009 m. rugsėjo mėn. Europolas nusprendė pradėti bandomąjį projektą, kuriame galėjo dalyvauti ir suinteresuotos TST. 11 šalių TST ( BG, DK, EE, ES, FR, HU, NL PL, SK, SV ir UK ) sutiko išbandyti SIENA taikymą TST keitimuisi informacija. 2010 m. liepos mėn. aštuoni TST darbuotojai (iš BG, DK, EE, HU, NL, PL ir UK) dalyvavo SIENA mokymuose Europolo būstinėje. Bandomasis projektas prasidėjo 2010 m. liepos mėn. ir baigėsi rugsėjo mėn. Šis bandomasis projektas šiuo metu vertinamas. Jei projektas bus įvertintas kaip sėkmingas, 2011 m. pirmosios TST galėtų būti prijungtos prie SIENA. TST prijungimo prie SIENA darbai bus tęsiami, siekiant prijungti didžiąją dalį TST. 4. IŠVADOS Kadangi Sprendimo pagrindinės nuostatos yra susijusios su TST sukūrimu arba paskyrimu ir jų keitimusi informacija, Sprendimo įgyvendinimas valstybėse narėse yra palyginti patenkinamas. Iki 2010 m. gruodžio mėn. pabaigos (praėjus dvejiem metams nuo Sprendime nustatyto termino) dvidešimt dvi valstybės narės įsteigė TST ir apie tai pranešė Komisijai (bent neoficialiai). Komisijos komunikatu „ES vidaus saugumo strategijos įgyvendinimas“[11] valstybės narės raginamos iki 2014 m. įsteigti TST, kurioms būtų skirti reikiami ištekliai, įgaliojimai, mokymai ir galimybė keistis informacija; komunikate pažymima, kad iki 2013 m. Komisija parengs bendrus rodiklius, kuriais vadovaudamosi valstybės narės turėtų vertinti TST veiklą. 2010 m. gruodžio mėn. vykusioje visos Europos konferencijoje TST klausimu pateikti pradiniai pasiūlymai dėl TST taikytinų efektyvumo rodiklių. Taip pat pasiūlyta reguliariai vertinti TST efektyvumą (pagal jų atitiktį kriterijams) rengiant neoficialius to paties lygmens ekspertų vizitus, po kurių būtų rengiamos TST forumo diskusijos. Kartu numatoma iš dalies pakeisti konfiskavimą reglamentuojančios galiojančios teisinės sistemą. Komunikate „ES vidaus saugumo strategijos įgyvendinimas“ Komisija paskelbė ketinanti 2011 m. pasiūlyti teisės aktus, kuriais būtų sustiprinta su konfiskavimu susijusi ES teisinė sistema[12]. Atrodo, kad šiame Sprendime, kuriuo sukuriama TST keitimosi informacija teisinė sistema, nėra jokių susijusių trūkumų. Tačiau naujais teisės aktais Komisijai, Europos Parlamentui ir Tarybai suteikiamos galimybės nustatyti naujas nuostatas, kuriomis būtų siekiama tinkamai sustiprinti TST įgaliojimus arba prireikus jų galimybes naudotis informacija. Komisija ragina visas valstybes nares apsvarstyti šią ataskaitą ir pateikti visą tolesnę susijusią informaciją Komisijai ir Tarybos sekretoriatui pagal Sprendimo 8 straipsnį. Penkios valstybės narės dar nepaskyrė TST. Kadangi kiekvienas tinklas yra tvirtas tiek, kiek jo silpniausia grandis, tai gali smarkiai trukdyti valstybių narių gebėjimui ieškoti neteisėtai įgyto turto visoje Europos Sąjungoje. Komisija tikisi, kad visos valstybės narės, kurios dar neįgyvendino šio Sprendimo, tą nedelsdamos padarys. [1] OL L 332, 2007 12 18, p. 103. [2] OL L 386, 2006 12 29, p. 89. [3] CARIN tikslais numatyta, kad kiekvienoje šalyje turi būti du veiklos ryšių kontaktiniai punktai (vienas – teisėsaugos, kitas – teisminis). Jį remia Komisija ir Europolas (kuriame įsikūręs jo nuolatinis sekretoriatas) ir jame dalyvauja ekspertai, atstovaujantys 50 šalių ir jurisdikcijų, įskaitant 26 ES valstybes nares. [4] Nusikaltimai, kuriems taikoma Pagrindų sprendimo dėl Europos arešto orderio 2002/584/TVR 2 straipsnio 2 dalis. [5] Pavyzdžiui, paprastų prašymų atveju naudojamasi e. paštu arba forma, kurią keitimosi informacija tikslais naudoja CARIN ryšių palaikymo punktai. [6] Atsižvelgiant į Sprendimo nuostatas dėl gaunančiosios valstybės narės duomenų naudojimo, taikytinos taisyklės nurodytos 2008 m. lapkričio 27 d. Tarybos pamatiniame sprendime 2008/977/TVR dėl asmens duomenų, tvarkomų vykdant policijos ir teisminį bendradarbiavimą baudžiamosiose bylose, apsaugos, OL L 350, 2008 12 30, p. 60. Šios nuorodos nėra, nes Pamatinis sprendimas priimtas praėjus metams nuo Sprendimo priėmimo. [7] COM(2008) 766 galutinis, 2008 11 20. [8] ECAB padeda finansinius tyrimus atliekantiems pareigūnams ieškoti turto kitose šalyse. 2007 m. ji teikė pagalbą 133 tyrimų atveju. [9] Saugaus keitimosi informacija tinklo programa (SIENA) yra naujos kartos ryšių priemonė, kurios paskirtis – sudaryti sąlygas valstybėms narėms, Europolui ir trečiosioms šalims, su kuriomis Europolas sudaręs bendradarbiavimo susitarimus, greitai, saugiai ir vartotojui patogiu būdu keistis operatyvine ir strategine su nusikaltimais susijusia informacija ir žvalgybiniais duomenimis. [10] Kurie yra keitimosi informacija su Europolu nacionaliniai centriniai ryšių palaikymo punktai. [11] COM(2010) 673, 2010 11 22. [12] Visų pirma siekdama leisti didesnio masto trečiųjų šalių turto konfiskavimą ir išplėstą konfiskavimą ir supaprastinti valstybių narių ne apkaltinamuoju nuosprendžiu pagrįstų konfiskavimo nutarimų tarpusavio pripažinimą.