2007 m. balandžio 25 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl tausaus gamtinių išteklių naudojimo teminės strategijos (2006/2210(INI))



Oficialusis leidinys 074 E , 20/03/2008 p. 0660 - 0669



P6_TA(2007)0154 Teminė tausaus gamtos išteklių naudojimo strategija 2007 m. balandžio 25 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl tausaus gamtinių išteklių naudojimo teminės strategijos (2006/2210(INI)) Europos Parlamentas, - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą "Tausaus gamtinių išteklių naudojimo teminės strategijos link" (COM(2003)0572), - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą "Tausaus gamtinių išteklių naudojimo teminė strategija" (COM(2005)0670), - atsižvelgdamas į dokumentą "ES tvaraus vystymosi strategijos peržiūra - atnaujinta strategija" [1], - atsižvelgdamas į Biologinės įvairovės konvenciją, priimtą 1992 m. Rio de Žaneire, - atsižvelgdamas į 2001 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo [2], - atsižvelgdamas į EB sutarties 2 ir 6 straipsnius, kuriuose nustatyta, kad aplinkosaugos reikalavimai turi būti įtraukti į įvairias Bendrijos politikos sritis, siekiant skatinti juos atitinkančios ekonominės veiklos plėtrą, - atsižvelgdamas į EB sutarties 174 straipsnį, - atsižvelgdamas į Šeštąją Bendrijos aplinkos veiksmų programą (6-oji AVP) [3], - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą "Tausesnis išteklių naudojimas: teminė atliekų prevencijos ir perdirbimo strategija" (COM(2005)0666), - atsižvelgdamas į savo 2005 m. liepos 5 d. rezoliuciją dėl Komisijos komunikato Tarybai ir Europos Parlamentui "Technologijų skatinimas siekiant tvaraus vystymosi: Europos Sąjungos aplinkosaugos technologijų veiksmų planas" [4], - atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 45 straipsnį, - atsižvelgdamas į Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto pranešimą (A6-0054/2007), A. kadangi ateinančiais dešimtmečiais spartūs demografiniai pokyčiai pasaulyje darys vis didesnį spaudimą, kuris palies klimatą, gamtinius išteklius ir biologinę įvairovę, ir kadangi jie taip pat susiję su gerovės pramoninėse ir besivystančiose šalyse skirtumais, B. kadangi siekiant mažinti skurdą ir didinti žmonių gerovę reikia tvaraus ekonomikos vystymosi, taip pat sąžiningai ir teisingai dalytis gamtos išteklių teikiama nauda ir prieigos prie išteklių ir rinkų, C. kadangi dėl sparčiai didėjančio pasaulio gyventojų skaičiaus iki 2010 m. Žemėje gyvens papildomai dar 400 milijonų žmonių; kadangi pasaulyje, kuriame nuolat stiprėja tarpusavio priklausomybė, negalime gaminti ir vartoti tiek, kiek šiandien, ir kadangi iškilo pavojus, kad pasaulyje gali išnykti 15500 augalų ir gyvūnų rūšių; kadangi pastaraisiais dešimtmečiais beveik visos ekosistemų grupės ir rūšys labai nukentėjo ir kadangi gėlas vanduo taip pat yra brangus išteklius, dėl kurio kyla problemų; kadangi pasaulinė vandens krizė kelia grėsmę žmonių gyvybei ir tvariam vystymuisi, taip pat ir taikai bei saugumui, D. kadangi šiuo metu pasaulyje vidutinis ekologinis pėdsakas [5] yra 2,2 ha žmogui, nors, siekiant neviršyti Žemės biologinio gebėjimo atsinaujinti, jis neturėtų būti didesnis negu 1,8 ha; kadangi visame pasaulyje žmonės sunaudoja 25 proc. daugiau, negu Žemė pagamina per metus, arba, kitaip tariant, Žemei prireiktų metų ir trijų mėnesių pagaminti tai, ką sunaudojame per vienus metus (2003 m.) (Pasaulio gamtos fondo (angl. WWF) 2006 m. ekologinė ataskaita), E. kadangi, 2005 m. atlikus JT Tūkstantmečio ekosistemos įvertinimą, nuo septintojo dešimtmečio pradžios nyksta du trečdaliai visų ekosistemų ir kadangi per tą patį laikotarpį gamtinių išteklių poreikis išaugo 70 proc., F. kadangi remiantis Europos aplinkos agentūros duomenimis Europos ekologinis pėdsakas 1960 m. viršijo savo biologinį gebėjimą atsinaujinti ir šiuo metu jį viršija dvigubai; kadangi tai neatitinka teisingo tvaraus vystymosi principo, G. kadangi iki šiol nesugebama suvokti gamtos kapitalo, ypač ekosistemos paslaugų, teikiamos vertės ir tai labai trukdo bendroms pastangoms sukurti tausaus gamtinių išteklių naudojimo sistemą, H. kadangi prekyba ir gamta nebūtinai turi prieštarauti viena kitai, tačiau tvarus ekonominis klestėjimas ateityje bus įmanomas tik rinka grindžiamoje sistemoje, kurioje visų formų kapitalas, įskaitant gamtinį, bus gerai vertinamas, o visos sąnaudos, atsirandančios dėl žalos žmonių sveikatai ir aplinkai, bus įtrauktos į produktų kainas, I. kadangi ekonomikos augimas besivystančiose šalyse dar sustiprins aplinkos problemas, J. kadangi tam, kad būtų pasiekta pusiausvyra tarp ekonomikos augimo ir socialinio bei ekologinio tvarumo, ypač svarbi pažanga mokslinių žinių ir technologijų srityje, K. kadangi pagal Sutarties 6 straipsnį ir atsižvelgiant į Kardifo procesą aplinkos apsaugos reikalavimai turi būti įtraukti formuojant ir įgyvendinant ES politikos kryptis, L. kadangi egzistuojantys tarptautiniai susitarimai (Konvencija dėl biologinės įvairovės, Kioto protokolas, Konvencija dėl kovos su dykumėjimu, kt.), atsakingi už tvarų vystymąsi, tik nežymiai papildo vienas kitą ir yra nepakankamai koordinuojami, be to, nesama priemonių priversti laikytis šių susitarimų pasaulio mastu, M. kadangi ES ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategijoje [6], kuriai buvo pritarta 2005 m. pavasario Vadovų susitikime, nurodomas svarbus prioritetas yra tausesnis gamtinių išteklių naudojimas, ragina ES imtis iniciatyvos ir rodyti tausesnio naudojimo ir gamybos pavyzdį pasaulio ekonomikoje, N. atsižvelgdamas į Europos Vadovų Tarybos 2006 m. birželio 15- 16 d. patvirtintus pagrindinius tvaraus vystymosi principus, kurie turėtų būti tvaraus vystymosi pagrindas, ypač susijusius su gyvenimo kokybe ir kartų tarpusavio ir vidaus solidarumu, O. kadangi Komisija savo komunikate "ES tvaraus vystymosi strategijos peržiūra. Veiksmų programa" (COM(2005)0658) teigia, kad: - ES ir valstybės narės turi ir toliau investuoti į mokslinius tyrimus ir technologijas, kad rastų naujus išlaidų ir išteklių požiūriu veiksmingus gamybos ir vartojimo būdus, - ES turi tapti pasaulio lydere ekologiniu požiūriu veiksmingų ir energiją tausojančių technologijų srityje, kad būtų sumažintas priklausomybės nuo gamtinių išteklių lygis, - ES turi užtikrinti, kad Žemės aplinka būtų palanki visoms gyvybės formoms, atsižvelgti į gamtinių išteklių ribotumą ir užtikrinti aukštą aplinkos apsaugos bei kokybės gerinimo lygį, - iki 2012 m. 12 proc. energijos suvartojimo poreikių valstybėse narėse turėtų būti patenkinama naudojant atsinaujinančius išteklius, - iki 2010 m. 21 proc. elektros energijos suvartojimo poreikių valstybėse narėse turėtų būti patenkinama naudojant atsinaujinančius išteklius, P. kadangi 2006 m. birželio mėn. Europos Vadovų Taryba inter alia pareikalavo į atnaujintą ES tvaraus vystymosi strategiją įtraukti šiuos elementus: - ES tausaus gamtinių išteklių naudojimo strategiją papildyti tam tikrais ES lygmens tikslais ir priemonėmis, - pagerinti išteklių naudojimo našumą ir taip sumažinti bendrą neatsinaujinančių gamtinių išteklių suvartojimą ir su juo susijusį žaliavų naudojimo poveikį aplinkai, o atsinaujinančius gamtinius išteklius naudoti neviršijant jų gebėjimo atsinaujinti, Q. kadangi 6-ojoje AVP: - pateikiamas planas, kurio tikslai atitinka pagrindinius Bendrijos prioritetus, susijusius su klimato kaita, gamtine ir biologine įvairove, aplinkosauga, visuomenės sveikata ir gyvenimo kokybe, gamtiniais ištekliais ir atliekomis, - reikalaujama paskatinti subsidijų sistemų, kurios daro didelį neigiamą poveikį aplinkai ir prieštarauja tvaraus vystymosi principams, pertvarkymą, - teigiama, kad į temines strategijas turi būti įtraukti atitinkami kokybiniai ir kiekybiniai aplinkosaugos uždaviniai bei tvarkaraščiai, - ir inter alia konkrečiai prašoma patikrinti politikos priemonių veiksmingumą ir subsidijų, susijusių su gamtiniais ištekliais ir atliekomis, poveikį, nustatyti išteklių naudojimo našumo ir mažesnio išteklių naudojimo tikslus atsiejant ekonomikos augimą ir neigiamą poveikį aplinkai, R. kadangi teminės strategijos priede teigiama: - jeigu išteklių naudojimo našumas per metus pagerės 3 proc., o ekonomika per metus augs irgi 3 proc., išteklių naudojimas bus beveik stabilus, - esant tokioms pačioms visoms kitoms sąlygoms, stabiliai naudoti medžiagas nepakaks norint sumažinti visai ekonomikai įtaką darantį poveikį aplinkai ir atsieti jį nuo ekonomikos augimo, S. kadangi 2005 m. lapkričio 16 d. rezoliucijoje "Kaip užkirsti kelią pasaulio klimato kaitai" [7] Europos Parlamentas teigė, kad išsivysčiusios šalys turi labai sumažinti emisiją, t. y. 30 proc. iki 2020 m. ir 60-80 proc. iki 2050 m., T. kadangi žemės ūkio sektorius naudoja 50 proc. visos žemės ir suvartoja 30 proc. vandens bei 20 proc. kuro išteklių, U. kadangi tansportas - greičiausiai augantis galutinio vartojimo sektorius, kuriam tenka 40 proc. viso pasaulio energijos sunaudojimo, maždaug 40-80 proc. visos oro taršos ir 28 proc. viso Europoje išmetamo CO2 kiekio, V. kadangi geriau suvokiant, kaip veikia gamtos sistemos, atsivers naujų galimybių kurti ekologiškas gamybos ir naudojimo sistemas; kadangi jau šiuo metu esama daugiau negu 2000 gamta grindžiamų patentuotų technologijų (biologinė mimikrija), W. kadangi vienas iš Jungtinių Tautų 2000 m. priimtų Tūkstantmečio vystymosi tikslų buvo iki 2015 m. užtikrinti aplinkos tvarumą integruojant tvarų vystymąsi į nacionalinę politiką ir programas, stabdant gamtinių išteklių nykimą ir per pusę sumažinant žmonių, neturinčių galimybių gauti kokybišką geriamąjį vandenį, skaičių; kadangi iki 2020 m. turi būti pasiekta, kad pagerėtų bent 140 milijonų lūšnynuose gyvenančių žmonių gyvenimas, X. kadangi kiekvienais metais nuo ligų, kurias sukelia vandens ir oro tarša, miršta 5-6 milijonai žmonių, daugiausia vaikų, o Europoje dėl oro taršos nustatyta 370000 ankstyvos mirties atvejų, Y. kadangi tvarus gamtinių išteklių naudojimas yra būtina ilgalaikio klestėjimo sąlyga, Z. kadangi daugumos aplinkosaugos problemų priežastis - netausus gamtinių išteklių naudojimas, AA. kadangi dabartinę gamybos ir vartojimo sistemą reikia skubiai pertvarkyti; AB. kadangi visuomenė daugiausia priklauso nuo gaminių, sudarytų iš skirtingų medžiagų, t. y. biologinių, mineralinių ir sintetinių medžiagų, kurios dažnai derinamos siekiant pagaminti sudėtines medžiagas, ir kadangi šios medžiagos turėtų būti naudojamos ir tvarkomos taip, kad, pasibaigus produktų naudojimo laikui, jie netaptų atliekomis, kurių nebegalima panaudoti, AC. kadangi vengimas pernelyg intensyviai naudoti gamtinius išteklius, pvz., žuvininkystės, biologinės įvairovės, vandens, oro, dirvožemio ir atmosferos, ir geresnis jų valdymas vėliausiai iki 2015 m. turi padėti atkurti pažeistas jūrų ekosistemas laikantis Johanesburgo įgyvendinimo plano, priimto 2002 m. Johanesburge vykusio Jungtinių Tautų Aukščiausio lygio susitikimo dėl tvaraus vystymosi metu, AD. kadangi mūsų pramonės sistema vykdydama prekybą naudojasi tolimomis ekosistemomis ir neatsakingai vertinamas jų blogėjimas; kadangi dėl šios priežasties gamtinių išteklių strategija turi būti grindžiama ekologinio pėdsako metodikos taikymu ir pagrindinis jos tikslas turi būti ES ekologinio pėdsako pasaulyje mažinimas ir kadangi ES turi rodyti pavyzdį ir skatinti kitas ne ES šalis elgtis taip pat, AE. kadangi, remiantis Johanesburgo įgyvendinimo planu, vėliausiai iki 2010 m. turi būti sustabdytas biologinės įvairovės mažėjimas, AF. kadangi išteklių produktyvumas valstybėse narėse labai skiriasi; kadangi vien tik pašalinus šiuos skirtumus dėl padidėjusio produktyvumo sumažėtų naudojamų gamtinių išteklių kiekis ir kartu spaudimas aplinkai bei padidėtų valstybių narių konkurencingumas, AG. kadangi ekonomiškai išsivysčiusios ir į paslaugas orientuotos valstybės narės perkėlė veiklą, susijusią su dideliu energijos ir gamtinių išteklių naudojimu, į mažiau išsivysčiusias ES ir ne ES šalis; kadangi Komisija turėtų atsižvelgti į tai, kad skirtingos valstybės narės, norėdamos pasiekti tokį patį ekonomikos augimo tempą, naudoja skirtingą gamtinių išteklių kiekį, AH. kadangi Johanesburgo įgyvendinimo plane taip pat raginama atsieti ekonomikos augimą nuo aplinkos blogėjimo gerinant efektyvumą ir tausiau naudojant išteklius bei vykdant gamybos procesus, mažinti išteklių nykimą, taršą ir atliekas, AI. kadangi pirmiau minėtame Europos Sąjungos aplinkosaugos technologijų veiksmų plane: - nurodoma, kad veiksmingai naudojant išteklius ir žaliavas sumažėja pramonės ir namų ūkių išlaidos, kartu išlaisvinamos lėšos ir ES ekonomika tampa mažiau priklausoma nuo nepakankamų išteklių bei labai nestabilių rinkų, - nurodoma, kad dėl nepakankamų išteklių dažnai kyla regioninių konfliktų besivystančiose šalyse, - atkreipiamas dėmesys į poreikį remti technologijas, padėsiančias užkirsti kelią stichinėms nelaimėms arba veiklai, kuri galėtų paskatinti gamtinių išteklių naikinimą arba jiems pakenkti, AJ. kadangi ši politika gali būti įgyvendinta tik tada, jei visuomenė ir vartotojai taip pat bus raginami keisti vartojimo įpročius atsižvelgiant į aplinkosaugos ir sveikatos reikalavimus, 1. atkreipia dėmesį į pirmiau minėtą Komisijos komunikatą "Tausaus gamtinių išteklių naudojimo teminė strategija" ir apgailestauja, kad trūksta aiškios vizijos, kaip pasiekti bendrą tikslą; mano, kad jis turėtų būti laikomas pirmuoju žingsniu ruošiantis procesui, kurio metu tikriausiai bus sukurta išsami tausaus gamtinių išteklių naudojimo strategija; 2. mano, kad Komisijos Tvaraus vystymosi strategijos tyrimo veiksmų platforma per daug atsargi, ribotos taikymo srities ir tokia, kokia yra dabar, neįtikins viešųjų ar politinių sprendimus priimančių subjektų siekti itin svarbių joje numatytų tikslų; 3. ragina Komisiją politiniu ir sektoriniu lygmenimis nustatyti išteklių naudojimo našumo gerinimo tikslus ir greičiau parengti deramas pažangos išlaikymo priemones; 4. apgailestaudamas pažymi, kad Tausaus gamtinių išteklių naudojimo teminėje strategijoje (Teminė strategija) toliau neapibrėžiami Europos bendrijos 6-osios AVP tikslai; mano, kad 6-osios AVP tikslai, susiję su gamtinių išteklių naudojimu, liks nepasiekti, jeigu nebus veiksmingiau imtasi Teminėje strategijoje pateiktų suderintų veiksmų; mano, kad tai ypač taikytina siekiant užtikrinti, kad gamtinių išteklių naudojimas ir jų poveikis neviršytų aplinkos gebėjimo atsinaujinti; 5. ragina Europos Sąjungą labiau stengtis ir priimti sprendimus, kuriais būtų siekiama tapti veiksmingiausiai išteklius ir energiją naudojančia ekonomika pasaulyje; pabrėžia, kad pasiekus šiuos tikslus būtų užtikrinta didesnė nepriklausomybė ir išteklių bei energijos tiekimo patikimumas, o ekonomikos augimas būtų atsietas nuo gamtinių išteklių eikvojimo; 6. pabrėžia, kad tarša, vis skurdesni gamtos ištekliai ir žaliavos, vis sunkesnis priėjimas prie jų trukdo išsaugoti biologinę įvairovę ir sukels tokį kainų augimą, kuris beveik visiškai sujauks Europos Sąjungos ir trečiųjų šalių ekonomines ir socialines sistemas bei sukels konfliktus; ragina Komisiją ir Europos Sąjungą deramai reaguoti į padėtį; 7. mano, kad net jeigu reikia tikslesnių tam tikrų sričių duomenų, tai neturėtų būti priežastis atidėti priemones, kurios reikalingos siekiant užtikrinti tvarų gamtinių išteklių naudojimą; be to, pažymi, jog šiuo metu turimų žinių pakanka, kad jau dabar būtų galima imtis praktinių veiksmų siekiant pagerinti tvarų gamtinių išteklių naudojimą; 8. akcentuoja esminius tvaraus gamtinių išteklių naudojimo tikslus, įskaitant aukšto lygio aplinkos ir visuomenės sveikatos apsaugą, galimybę naudotis gamtiniais ištekliais ateities kartoms, įnašą į mūsų ekonominių ir socialinių sistemų stabilumą ir klestėjimą bei išteklių naudojimo ribojimą siekiant sumažinti ir stabilizuoti poveikį aplinkai; 9. mano, kad Komisija turi itin atsižvelgti į Parlamento ir Europos viešąją nuomonę bei aplinkos problemas, ir ragina Komisiją privalomus su gamtiniais ištekliais susijusius tikslus ir tvarkaraščius nustatyti šiais būdais: a) kaupti ir įgyvendinti kiekvienos gamybos grandies geriausią praktiką; b) kiekybiškai sumažinti šiltnamio dujų emisiją bent 30 proc. iki 2020 m. ir 80 proc. iki 2050 m., palyginti su 1990 m. lygiu; 10. ragina Komisiją apibrėžti pagrindinių produktų grupių gamybos geriausią praktiką pradedant Komisijos nustatytu svarbiausiųjų produktų dešimtuku, kurį reikia sudaryti per trejus metus. Už geriausios praktikos nustatymą atsako Teminėje strategijoje siūlomas Gamtinių išteklių duomenų centras; 11. ragina Komisiją pasiūlyti Bendrijos politikos priemones siekiant: - skatinti suinteresuotųjų šalių tarpusavio sąveiką, skatinti taikyti būvio ciklų vertinimą (angl. LCA) ir (arba) kitų metodų taikymą įmonėse ir jų prašymu teikti informaciją; - nustatyti valstybių narių ir atskirų sektorių CO2 mažinimo tikslus; 12. mano, kad į Teminę strategiją turėtų būti įtrauktos gairės, kuriose būtų paaiškinama, kokių priemonių reikia atskiriems sektoriams, ir siūloma reikalingų politikos priemonių pakeitimų siekiant našiau naudoti išteklius; 13. mano, kad atidėdama praktinius veiksmus ES susilpnins savo konkurencinę poziciją naujų ekologiniu požiūriu veiksmingų technologijų diegimo ir prekybos jomis srityse; 14. mano, kad Europos Sąjunga turėtų rodyti pavyzdį, kaip ieškoti novatoriškų sprendimų ir našiau naudoti išteklius, ir kad ji turėtų siekti tapti pasaulio ekologiškų technologijų lydere; pažymi, kad siekiant patenkinti didėjančius sparčiai augančios vadinamosios vidutinės klasės poreikius pirkti prekes ir paslaugas, atitinkančias regioninį ir pasaulinį aplinkos gebėjimą atsinaujinti, tvarių produktų rinka turės augti; 15. palankiai vertina tai, kad Komisija pripažįsta, jog tvaraus gamtinių išteklių naudojimo politika iki šiol nebuvo tinkama; 16. nors pripažįsta, kad darbas siekiant tausiai naudoti gamtinius išteklius yra ilgalaikis procesas, mano, kad Komisijos komunikate nurodytas orientacinis 25 metų laikotarpis yra per ilgas; 17. teigiamai vertina Komisijos skiriamą dėmesį visame komunikate gvildenamai būvio ciklo koncepcijai ir ragina Komisiją vadovautis šia koncepcija imantis konkrečių politikos priemonių; 18. pabrėžia, kad atliekant mokslinius tyrimus ir vykdant taikomąją veiklą reikia siekti didinti mūsų suvokimą, kaip veikia gamtos sistemos, kad galėtume projektuoti gamybos ir vartojimo sistemas pagal biologines gaires, gerindami išteklių naudojimo našumą ir mažindami taršą; 19. mano, kad iki 2008 m. įkurtas Europos duomenų centras duos naudos, jei jo kompetencija bus reguliariai vertinti ir tobulinti žinomus rodiklius, be to, nustatyti, kokie kiti rodikliai reikalingi norint padėti siekti skubaus pagrindinio tikslo maksimaliai sumažinti gamtinių išteklių naudojimo poveikį aplinkai ir sveikatai; 20. nesutinka su Komisija, kad trūksta rodiklių, kuriuos taikant būtų galima jau dabar į Teminę strategiją įtraukti konkrečius ir aiškius tikslus nurodant jų įgyvendinimo grafiką; pažymi, kad šiuo metu žinomi šie rodikliai: BVP (bendrasis vidaus produktas), TMS (tiesioginės medžiagų sąnaudos) ir MVV (medžiagų vidaus vartojimas); kiti tokie pat paprasti ir išsamūs rodikliai turėtų būti susiję su įvairiais gyvenimo kokybės aspektais, pvz., sveikatos priežiūros sąlygomis, socialine integracija, socialine informacija apie sprendimų priėmimo procesus ir ekologiniu pėdsaku. Uždavinys - pagerinti gyvenimo kokybę siekiant daugiau nematerialių tikslų, remiantis informacijos ir komunikacijų technologijomis, apskritai mažiau sąnaudų reikalaujančiomis technologijomis ir taip mažinant gamtinių išteklių trūkumą; 21. siūlo Komisijai per trejus metus įvertinti galimybes ir priemones atsieti gamtinių išteklių naudojimą nuo ekonomikos augimo. Pakeista Teminė strategija turėtų apimti šias atsiejimo priemones. Ši koncepcija turėtų būti įgyvendinta ir persvarstant esamas politikos priemones; 22. pabrėžia, kad reikia sukurti BVP papildantį rodiklį, parodantį kokybinius augimo aspektus, ir šio proceso metu parengti metodikas, kuriomis būtų nustatoma gamtos kapitalo vertė; 23. mano, kad jei gamtinių išteklių naudojimo mažinimą lydi perėjimas prie alternatyvų, pirmiausia turi būti atlikti atitinkamų alternatyvų poveikio aplinkai moksliniai tyrimai; 24. ragina ES užtikrinti, kad visos Bendrijos priemonės ir teisės aktai prisidėtų prie gamtinių išteklių saugojimo ir tvaraus vystymosi ES bei kitose šalyse; ES turėtų skatinti kurti išteklių strategiją ne ES šalyse; tai turėtų atsispindėti vykdant lėšų skirstymo ir paramos teikimo politiką; 25. mano, kad svarbu spręsti ne tik gamtinių išteklių suvartojimo Bendrijoje (ES viduje), bet ir išteklių importo iš trečiųjų šalių klausimą; 26. pabrėžia, kad reikia spręsti klausimą dėl akivaizdžių dabartinio ekonomikos modelio trūkumų nustatant ekosistemos paslaugų vertę ir pateikti politikos struktūrą, kurioje būtų teikiama pirmenybė išteklių naudojimo našumui ir vis labiau pagal biologines gaires projektuojamoms gamybos sistemoms; 27. mano, kad iki 2030 m. ES pirminių neatsinaujinančių išteklių naudojimas turi būti sumažintas 4 kartus, arba iki 2030 m. gamtinių išteklių naudojimas turi būti sumažintas per pusę kartu didinant gerovę pasaulyje; pažymi, kad gali būti naudojami šie rodikliai: BMP (bendras medžiagų poreikis), TMS (tiesioginės medžiagų sąnaudos) ir MVV (medžiagų vidaus vartojimas); pažymi, kad šie rodikliai parodo, koks išteklių kiekis naudojamas ekonomikoje, ir kad skirstant BVP pagal šiuos rodiklius įmanoma įvertinti gamtinių išteklių naudojimo produktyvumą; 28. sutinka, kad šiuo metu esama labai mažai bendrųjų plačiai paplitusių poveikio rodiklių, vadinamųjų ekologinio veiksmingumo rodiklių, pagal kuriuos būtų galima įvertinti pažangą mažinant išteklių naudojimo poveikį aplinkai; mano, kad jie turi būti parengti kuo greičiau, vėliausiai iki 2008 m.; šiuo atžvilgiu pažymi, kad reikia aktyviai remti tolesnį vadinamąjį aplinkosaugos požiūriu tinkamą medžiagų naudojimą (APTMN); 29. mano, kad siekiant sumažinti aplinkai kenkiantį išteklių naudojimą gali būti taikomos rinkos priemonės, ypač finansinės, ir subsidijos, ypač subsidijų perskirstymas, laipsniškas, bet greitas subsidijų netvariai veiklai mažinimas ir parama pradedant taikyti ekologinius mokesčius; taip pat mano, kad į Komisijos rengiamas gaires reikėtų įtraukti nuostatą, jog išteklų naudojimui žalingos subsidijos turėtų būti panaikintos, kaip reikalaujama Tvaraus vystymosi strategijoje; 30. mano, kad perskirstant subsidijas, pvz., daugiau subsidijų skiriant nedidelėms hidroelektrinėms, taip pat vėjo ir saulės energijai gaminti, būtų skatinama naudoti naujas technologijas ir gerinti Europos konkurencinę padėtį pasaulyje, mažinti priklausomybę nuo iškastinio kuro, importuojamo iš kitur; 31. pažymi, kad ekonomikos augimo ir išteklių naudojimo veiksmingumo didinimo atsiejimas jau dabar laikomas politiniu tikslu 9 valstybėse narėse (įskaitant Vokietiją ir Suomiją) ir Japonijoje; mano, kad santykinio atsiejimo nepakanka, nes bendras gamtinių išteklių naudojimas vis tiek išlieka per didelis; taigi pabrėžia, kad politinėje programoje, susijusioje su tvariu gamtinių išteklių naudojimu, turėtų būti siekiama atsieti ekonomikos augimą ir gamtinių išteklių naudojimą, kad būtų iš esmės sumažintas ir išteklių naudojimas, ir šio naudojimo poveikis aplinkai; 32. pabrėžia, kad ES turėtų patvirtinti aiškų tikslą sumažinti bendrą išteklių naudojimą, nes Komisijos komunikato dėl išteklių naudojimo strategijos priede pateikta analizė rodo, kad turime daugiau negu 3 proc. pagerinti išteklių naudojimo našumą per metus ir kad norint perpus sumažinti išteklių naudojimą 2005-2030 m., reikės pagerinti išteklių naudojimo našumą beveik 6 proc. per metus; 33. mano, kad turi būti per pusę sumažintas bendro išteklių naudojimo ES neigiamas poveikis kiekvienai išteklių kategorijai, pvz., taikant sektorinį požiūrį statybų pramonėje, transporto ir kituose sektoriuose, kad būtų sumažintas šių išteklių naudojimo poveikis ir priklausomybė nuo jų; 34. mano, kad taikant Teminę strategiją turėtų būti siekiama našiau naudoti gamtinius išteklius, pagerinti jų ir atliekų valdymą, imti naudoti tvaresnius gamybos metodus ir naudojimo būdus, taip turėtų būti užtikrinama, kad naudojant gamtinius išteklius nebūtų viršijama našta, kurią gamta dar gali pakelti; 35. siūlo nustatyti privalomus tikslus sumažinti išteklių naudojimą šiuose sektoriuose: maisto, būsto ir transporto, nes remiantis naujausiais tyrimais šie sektoriai daro didžiausią neigiamą poveikį; 36. todėl ragina Komisiją imtis trijų pagrindinių veiksmų: a) įvardyti ir parengti konkrečias politikos priemones ir veiksmus, susijusius su 20 pagrindinių išteklių, kurių naudojimas daro didžiausią poveikį; pasiūlymai dėl šių priemonių turėtų būti pateikti vėliausiai 2008 m.; b) pasirengti suinteresuotųjų šalių dialogui apie daugiausiai išteklių naudojančius gavybos ir gamybos sektorius, kad būtų galima nustatyti sektorinius tikslus ir deramas išteklių naudojimo našumo gerinimo priemones; c) parengti orientacinius tvaraus biotinių išteklių (pvz., medienos, žuvų, žemės ūkio produktų) valdymo ir naudojimo kriterijus; 37. ragina Komisiją aktyviai skatinti plėtoti naujus modelius, pagal kuriuos produktai būtų teikiami vartotojams, pvz., naudojantis produktų teikimo paslaugų sistemomis, taigi vartotojai naudotųsi paslaugomis, o ne produktais ir taip būtų pasirenkami geriausi ir energijos, ir medžiagų naudojimo variantai; 38. pabrėžia, kad, dedant pastangas našiau naudoti gamtinius išteklius, reikia išsamiai atsižvelgti į prekybos poveikį ir siekti laipsniškai mažinti ES ekologinį pėdsaką pasaulyje; 39. mano, kad Teminė strategija turėtų būti integruota įvairiais politikos lygmenimis ir visose reikiamose politikos srityse; siekiant šio tikslo visų pirma turėtų būti atsižvelgiama į ES atliekų prevencijos, pakartotinio naudojimo ir perdirbimo tikslus; 40. prašo Komisiją skatinti technologijas, pagal kurias gaminami produktai būtų ilgaamžiai, juos būtų galima taisyti, pakartotinai naudoti ir perdirbti; 41. mano, kad taisant ir pakartotinai naudojant produktus pailginamas produkto naudojimo laikas ir kad tai yra tausus naudojimo būdas siekiant, kad susidarytų mažiau atliekų ir būtų labiau saugomi ištekliai; todėl prašo Komisijos ir valstybių narių aktyviai ugdyti vadinamąją pakartotinio naudojimo visuomenę imantis švietimo, ekonominių ir struktūrinių priemonių, pvz., remiant pakartotinio naudojimo ir taisymo organizacijas ir tinklus; 42. pritaria Teminje strategijoje išdėstytai koncepcijai, kad, norint padidinti strategijos veiksmingumą, reikia nagrinėti esamas politikos priemones, bet siūlo jau šiuo etapu atrinkti tinkamiausias esamas ir rengiamas politikos priemones (pvz., teminę prevencijos ir atliekų perdirbimo strategiją, integruotą produktų politiką); Teminė strategija taip pat turėtų atitikti Lisabonos tikslus; 43. siūlo įvardyti dabartinės Europos politikos trūkumus, užkertančius kelią tausiai naudoti gamtinius išteklius; 44. pažymi, kad Komisija planuoja 2010 m. ir vėliau kas penkerius metus nuolat persvarstyti Teminę strategiją; mano, kad tai bus naudinga, bet pabrėžia, kad į šį persvarstymą turėtų būti įtraukta derama veiksmų, kurių buvo imtasi siekiant tausiai naudoti gamtinius išteklius, analizė ir atsižvelgiama į nuolatinį poreikį plėtoti šios srities politiką pagal mokslo laimėjimus; persvarstant strategiją taip pat turėtų būti nagrinėjamas ES vykdytų veiksmų poveikis trečiosiose šalyse; 45. mano, kad ypač žemės ūkio politikos srityje turėtų būti imtasi priemonių, skirtų tvaraus gamtinių išteklių (įskaitant, tačiau neapsiribojant žemės, vandens ir kuro ištekliais) naudojimo uždaviniui įgyvendinti, siekiant sumažinti spaudimą aplinkai; 46. pabrėžia pasaulinio Europos politikos aspekto reikšmę tausiam gamtinių išteklių naudojimui ir poreikį užtikrinti, kad siekiant tausiai naudoti išteklius Europoje nepadidėtų poveikis aplinkai trečiosiose šalyse; 47. mano, kad žemės ūkio srityje reikia padaryti pastebimą ekologinių gamybos metodų mokslinių tyrimų pažangą, geriau reguliuoti ir stebėti inter alia trąšų, pesticidų, vandens naudojimą, skatinti trumpus gamybos ciklus, įtraukti išorines sąnaudas ir susieti aplinkosaugos sąlygas su ekonomine parama; 48. mano, kad reikia pripažinti pirmaujantį organinio ir tvaraus ūkininkavimo vaidmenį ir atsakingą gamtinių išteklių naudojimą, taip pat remti tokį ūkininkavimą; 49. kadangi įvairioms žuvų rūšims, kaip ilgalaikiams ištekliams, šiuo metu gresia didelis pavojus išnykti ir kadangi rūšių nykimas gali sukelti kitus ekologinius pokyčius, ragina imtis atsakingos ir griežtos žuvininkystės politikos; 50. mano, kad valstybės narės turi įgyvendinti ES biologinės įvairovės strategiją ir žuvininkystės, ir kitose srityse ir, bendradarbiaudamos su Komisija, imtis priemonių siekdamos įgyvendinti uždavinį iki 2010 m. sustabdyti biologinės įvairovės mažėjimą; 51. teigiamai vertina pasiūlymą dėl tarptautinės komisijos, kurioje dalyvaus besivystančių šalių atstovai ir kuri inter alia parengs medžiagų ir produktų, įvežamų į ES iš kitur, gavybos, derliaus nuėmimo ir transportavimo tausumo lyginamuosius rodiklius, į kuriuos bus įtraukti ne tik medžiagų kokybės standartai, bet ir produkcijos kokybės standartai, atsižvelgiant į aplinkos ir socialinius klausimus; 52. pabrėžia, kad besivystančioms šalims ir ES nepriklausančioms Rytų Europos ir Vakarų Balkanų šalims turėtų būti teikiama pagalba, susijusi su technologijų ir techninių žinių teikimu, tačiau tuo neapsiribojanti; taip pat teigia, kad Europa negali nenusižengdama padorumui importuoti biologinių pajėgumų iš kitų šalių, jeigu tausus išteklių naudojimas netaps tų šalių tikslu ir jeigu nebus užtikrinta, kad ES neimportuotų per daug naudojamų išteklių arba išteklių, kuriems gresia pavojus išnykti; 53. mano, kad reikėtų padėti besivystančioms šalims, siekiančioms atitikti ES standartus ir įgyvendinti ženklinimo reikalavimus; 54. pabrėžia, jog ir turint mintyje Teminę strategiją svarbu taikyti į kitas politikos kryptis jau įtrauktą reikalavimą, jog iki 2010 m. vidutiniškai 12 proc. ES suvartotos energijos ir 21 proc. ES suvartotos elektros energijos būtų pagaminta iš tvarių gamtinių išteklių ir kad iki 2015 m. šis skaičius turėtų padidėti iki 15 proc.; 55. siekia suderinti ES aplinką tausojančių viešųjų pirkimų normą su šiuo metu geriausių rezultatų šioje srityje pasiekusios valstybės narės standartu; 56. mano, kad, remiantis atsinaujinančios energijos vartojimo politika, iki 2010 m. vidutiniškai 12 proc. ES suvartotos atsinaujinančios žaliavos turėtų būti pagaminta iš akivaizdžiai tvariai valdomų išteklių, be to, 2015 m. šis skaičius turėtų padidėti bent iki 15 proc.; taip pat pabrėžia, kad svarbu siekti ES tikslo iki 2020 m. sutaupyti 20 proc.; 57. mano, kad ES turėtų imtis visų įmanomų priemonių, kad pateiktų vartotojams ir gamintojams tinkamą informaciją apie tausų gamtinių išteklių naudojimą, be to, švietimas aplinkosaugos klausimais, ypač susijęs su tausiu naudojimu, turėtų būti pradinio mokymo dalis, o vartotojai ir gamintojai turėtų dalyvauti rengiant planus, susijusius su pokyčiais, kurie galėtų prisidėti prie tausaus gamtinių išteklių naudojimo; 58. mano, kad gamintojai turėtų teikti informaciją visuomenei apie savo produktų ir paslaugų kilmę, gamybos metodus ir gamybos grandinę, įskaitant informaciją apie poveikį aplinkai per visą produkto ir gamybos proceso metu naudojamų išteklių ciklą, taip pat informaciją apie tai, ar produktą galima pataisyti, naudoti pakartotinai ir perdirbti; 59. mano, kad ES politika turėtų būti parengta taip, jog valstybės narės būtų skatinamos, o ne atbaidomos parengti ambicingas programas ir siekti tikslo tvariau naudoti gamtinius išteklius; 60. mano, kad Komisija turėtų iki 2008 m. pateikti kiekvieno sektoriaus subsidijų sistemų, kurios daro didelį neigiamą poveikį aplinkai ir prieštarauja tvaraus vystymosi principams, reformos gaires siekiant šias sistemas laipsniškai panaikinti; 61. pritaria Komisijos iniciatyvoms, kurios galėtų padėti įgyvendinti tikslą tvariai naudoti gamtinius išteklius ir sumažinti kenksmingą gamtinių išteklių naudojimo poveikį aplinkai; 62. atkreipia dėmesį į būtinybę patobulinti mažmenininkų ir vartotojų bendravimą; šiuo tikslu ragina Komisiją dabar taikomą energetinį ženklinimą (šaldytuvų, automobilių, pastatų) iki 2010 m. imti taikyti visiems energiją naudojantiems produktams; 63. siūlo Komisijai per trejus metus sukurti metodiką, padėsiančią išmatuoti kiekvienos gamybos grandinės poveikį aplinkai; 64. siūlo Komisijai kas trejus metus kontroliuoti išteklių naudojimo našumo didinimo pažangą; 65. rekomenduoja pasitelkti Teminėje strategijoje siūlomą tarptautinę komisiją plėsti geriausią praktiką ir siekti CO2 tikslų pasauliniu mastu; 66. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai ir Komisijai. [1] Tarybos dokumentas 10117/2006, 2006 6 9. [2] OL L 197, 2001 7 21, p. 30. [3] OL L 242, 2002 9 10, p. 1. [4] OL C 157 E, 2006 7 6, p. 77. [5] Ekologinis pėdsakas - tai žmonių sunaudojami Žemės ištekliai, išreiškiami produktyvios žemės hektarais. [6] Pranešimas pavasario Europos Vadovų Tarybai. Dirbti kartu augimo ir darbo vietų labui. Nauja Lisabonos strategijos pradžia (COM(2005)0024). [7] OL C 280 E, 2006 11 18, p. 120. --------------------------------------------------