LT    LT LT 
LT    LT  EUROPOS BENDRIJ Ų KOMISIJA 
Briuselis, 1.4.2009 
SEC(2009) 388 
KOMISIJOS TARNYB Ų DARBINIS DOKUMENTAS 
pridedamas prie  
 
BALTOSIOS KNYGOS 
 
Prisitaikymas prie klimat o kaitos. Europos veiksm ų programos k ūrimas 
    
POVEIKIO VERTINIMO SANTRAUKA  
 
 
{COM(2009) 147 galutinis} 
{SEC(2009) 386} {SEC(2009) 387} 
LT 2   LT SANTRAUKA  
1. ĮVADAS  
Ši ataskaita yra Komisijos baltosios knygos d ėl prisitaikymo prie klimato kaitos1 poveikio 
vertinimo ataskaitos2 santrauka. Baltosios knygos tikslas  – Europos lygmeniu toliau pl ėtoti 
diskusiją apie klimato kaitos poveik į ir imtis veiksm ų užtikrinti, kad ES ir valstyb ės narės 
būtų visiškai paj ėgios formuoti atsakom ąją politiką ir praktiškai įgyvendinti sprendimus, 
atsižvelgiant į tai, kad dauguma prisitaikymo prie klimato kaitos iniciatyv ų turi būti 
vykdomos nacionaliniu, regioniniu  arba vietos lygmeniu.  
2007 m. Komisija pri ėmė Žaliąją knygą dėl prisitaikymo prie klimato kaitos Europoje3. Po to 
vyko pla čios viešos ir institucij ų tarpusavio konsultacijos4. Rengiant poveikio vertinim ą 
remtasi 4- ąja Tarpvyriausybin ės klimato kaitos komisijos (TKKK) ataskaita5, EAA, JTC ir 
PSO klimato kaitos pove ikio Europoje ataskaita6 ir daugeliu kit ų ataskaitų bei mokslini ų 
tyrimų projektų, susijusi ų su klimato kaitos poveikiu ir prisitaikymu prie jo. J į papildo 
konkretiems sektoriams – vandens, pakran čių ir jūros klausimams7, žemės ūkiui8 ir sveikatos 
priežiūrai9 – skirti atskiri dokumentai. 
2. PRISITAIKYMAS PRIE KLIMATO KAITOS . NAUJA VIEŠOSIOS POLITIKOS 
DARBOTVARK Ė 
2.1. Pagrindin ės idėjos 
Pažeidžiamumas  (TKKG, 2007 m.) rodo, kiek sistema yra neatspari ne igiamam klimato 
kaitos poveikiui, įskaitant klimato nepastovum ą ir ekstremalias s ąlygas, ir kiek ta sistema yra 
nepajėgi su juo susidoroti. Pažeidžiamum as priklauso nuo klimato kaitos, kuri ą patiria 
sistema, pob ūdžio, dydžio, grei čio ir svyravim ų, taip pat nuo pa čios sistemos jautrumo ir 
gebėjimo prisitaikyti (1 pav.). Atsparumas  (TKKG, 2007 m.), priešingai, yra tokios sistemos 
gebėjimas sušvelninti trikdžius išlaikant savo pagrindin ę struktūrą ir funkcionavimo b ūdus. 
Tai reiškia, kad aktyvi prisitaikym o prie klimato kaitos politika netur ėtų apsiriboti klimato 
kaitos poveikio ir nevienodo įvairių sektorių, regionų arba socialini ų grupių jautrumo analize. 
Dėl klimato kaitos kai kuriems sektoriams, regionams ir grup ėms gali atsirasti galimybi ų 
diegti proces ų, technologij ų ir valdymo naujoves.  
                                                 
1 SEC(2009) 387. Poveikio vertinimo ataskaitoje pateikiama daugiau informacijos apie sektorius ir 
geografin ės informacijos. 
2 COM(2009) 147. 
3 COM(2007) 354, http://ec.europa.eu/e nvironment/climat/ada ptation/index_en.htm . 
4 http://ec.europa.eu/environment/climat/adaptation/index_en.htm  
5 Alcamo et al., Climate Change 2007: Impacts, Adaptation and Vulnerability. Contribution of Working 
Group II to the Fourth Assessment Report of the Intergovernmental Panel on Climate Change , ši 
ataskaita pateikta tinklaviet ėje http://www.ipcc.ch/ipccreports/assessments-reports.htm  
6 EAA, JTC, PSO „Europos klimato kaitos poveikis“. Rodikliais grindžiama 2008 m. vertinimo ataskaita 
Nr. 4/2008, http://rep orts.eea.europa.eu/ eea_report_2008_4/en/. 
7 SEC(2009) 386. 
8 SEC(2009) 417. 
9 SEC(2009) 416. 
LT 3   LT Esant kitoms palankioms s ąlygoms, biologin ė įvairovė, ekosistemos, visuomen ė ir ūkinės 
veiklos vykdytojai prie klimato kaitos gali prisitaikyti savarankiškai, be centrin ės institucijos, 
švelninan čios galutin į klimato kaitos poveik į ir pasinaudojan čios klimato kaitos teikiamomis 
„galimybėmis“, tačiau sukelian čiai kitokį ekonomin į, socialinį poveikį bei poveik į aplinkai ir 
nukreipian čiai klimato poveik į į kitas sritis, įsikišimo.  
1 paveikslas. Neatsparumo klimato kaitai ir pr isitaikymo prie jos konceptualioji diagrama. 
Šaltinis – EAA (2008 m.). 
Veikimas Jautrumas
Gebėjimas 
prisitaikytiGalimas poveikis
Pažeidžiamumas 
(neatsparumas)Socio-ekonominiai 
ir instituciniai 
gebėjimaiNoras prisitaikytiKlimato kaita
Prisitaikymas
 
Todėl norint sukurti įvairius sektorius apimant į metodą, kuriuo siekiama padidinti gamtin ės 
ir ekonomin ės sistemos atsparum ą ir (arba) palengvinti konkret ų prisitaikym ą prie klimato 
kaitos, reikia suplanuoti prisitaikymo prie klim ato kaitos priemones, dažnai atsižvelgiant į 
vidutinės trukmės ir tolesn į laikotarp į. Viešojo sektoriaus veikla  taip pat bus nukreipta į 
viešųjų gėrybių kūrimą ir į tai, kaip sudaryti vienodas informacijos apie neatsparum ą klimato 
kaitai ir apie prisitaikymo variant ų išlaidas bei naud ą teikimo s ąlygas. 
Kyla daug neaiškum ų dėl būsimo pagrindinio prisitaikymo pr ie klimato kaitos scenarijaus, 
todėl reikia taikyti lankstaus ir pritaikomojo valdymo sistem ą, pagal įvairiausius scenarijus10 
vertinant alternatyvi ų strategij ų tinkamum ą. Poveikio vertinimo analiz ė grindžiama 
visapusiška vertinimo sistema, apiman čia ne tik tiesiogin į klimato kaitos poveik į bei 
ekonomines pasekmes, bet ir kitus aspektus. Joje pabr ėžiama ekosistem ų funkcijų reikšmė bei 
socialinis klimato kaitos aspektas (2 pav.). Ja remiantis bus toliau integruojama esama 
informacija apie galim ą alternatyvi ų prognozuojam ų klimato poky čių poveikį atsižvelgiant į 
savarankiško prisitaikymo aspekt ą arba į jį neatsižvelgiant. Vis dar labai tr ūksta mokslini ų 
duomenų, o pagal 6- ąją ir 7-ąją bendrąsias programas vykdomi moksliniai tyrim ų projektai 
padeda nustatyti pastovius scen arijus, pagal kuriuos galima b ūtų toliau integruotai vertinti 
prisitaikymo prie klimato kaitos ir jos švelninimo politik ą. 
                                                 
10 Hulme M. (2008), „Is Climate Prediction a Limit to Adaptation?“, paskaita, skaityta 2008 m. geguž ės 
22 d. Europos Komisijoje. School of Environmental Sciences, University of East Anglia. 
LT 4   LT 2 paveikslas. Galimo klimato kaitos poveikio seka. Šaltinis – Aplinkos GD, remtasi EAA 
(2008 m.) ir TKKG (2007 m.). Galimas poveikis – visas poveikis, kuris gali b ūti juntamas 
įvykus prognozuojamam klimato poky čiui, neatsižvelgiant į prisitaikymo prie klimato kaitos 
aspektą. 
Atmosfera / 
kriosfera / j ūra
Ekosistem ųsąlygos ir
palaikan čios funkcijos
Poveikis ekosistem ųfunkcijoms
Aprūpinimas g ėrybėmis
(maistas, g ėlas vanduo, mediena/pluoštas, kuras)
Reguliavimas
(klimatas, potvyniai, ligos, vandens švarinimas)
Kultūrinis aspektasEkonominis poveikis
Infrastrukt ūra ir fizinis kapitalas 
(žala, nuostoliai)
Gamyba ir vartojimas
(Procesai, vartotoj ųelgesys, augimo potencialas,
Kintamas, destrukcija)
Užimtumas
Audros
Potvyniai
Vandens stygius, sausrosRūšiųfenologija
Vandens kokyb ėMiškųgaisrai
Dirvožemio degradacijaRūšiųpasiskirstymas
Amžinas įšalas/ledo 
tirpimas
Socialinis poveikis
Sveikata (mirštamumas, sergamumas, darbo j ėgos produktyvumas)
Paskirstomasis poveikis (socialin ės grupės, regionai)
Ištekliųkonfliktas
Migracija
Socialinėstruktūra
Valdymas
ŠESD koncentracija
Temperat ūra (vidutin ė
ir ribinė)
Krituliai
(vidutiniai ir ribiniai)
Jūros lygio kilimas
Troposferos ozonasKlimato kaitos scenarijai
 
2.2. Pažeidžiamiausi ų ES sektori ų ir region ų nustatymas 
Pažeidžiamiausi Europos regionai (EAA, 2008 m.) yra Piet ų Europa, Viduržemio j ūros 
baseinas, atokiausi regionai ir Arktis. Be to, ypating ų problem ų patiriama kalnuotose 
vietovėse, visų pirma Alp ėse, salose, pakrant ėse bei miestuose ir tankiai apgyvendintose 
salpose. Prognozuojama, kad švelni ų klimato poky čių Šiaurės ir Vakar ų Europoje neigiamo ir 
teigiamo poveikio pusiausvyra bus sud ėtingesnė. 
Galimas klimato kaitos poveikis bus labiau juntamas sektoriuose, kurie priklauso nuo 
ekosistem ų funkcijų, galimyb ės naudotis vandens ištekliais ir klimato s ąlygų, kaip antai 
žemės ūkyje ir miškininkyst ės sektoriuje, žuvininkyst ės ir akvakult ūros sektoriuose ir 
energetikos bei turizmo sektoriuose.  
Pažeidžiamiausioms socialin ėms grup ėms (pagyvenusiesiems, vaikams, ne įgaliesiems, 
sergantiesiems l ėtinėmis ligomis ir kt.) grei čiausia bus sunkiau prisitaikyti prie klimato kaitos. 
Tai gali kelti lygi ų galimybi ų ir paskirstymo problem ą. Taip pat kyla klausimas, ar 
planuojamos prisitaikymo prie klimato kaitos priemon ės turėtų būti specialiai skirtos tokioms 
grupėms, ar, norint užtikrinti lygiateis ę prisitaikymo strategij ą, reikėtų atlikti paskirstymo 
analizę. Nors dažnai manoma, kad veiksmingai pris itaikyti prie klimato kaitos kliudo ištekli ų, 
kurių reikia pažeidžiamiausioms grup ėms, trūkumas, prisitaikymo veiksmingumas gali maž ėti 
ir dėl kitų finansini ų mechanizm ų bei rinkos nepakankamumo. 
LT 5   LT Europos Komisija nagrin ėja galimybes sektori ų ir region ų lygmenimis nustatyti 
pažeidžiamumo rodikl į (-ius), kuriuo (-iais) gal ėtų būti naudojamasi vertinant tolesnius ES 
prisitaikymo prie klimato kaitos politikos priemoni ų rinkinius, ir pateikti šio (-i ų) rodiklio (-
ių) nustatymo variantus.  Norint perteikti įvairiems sektoriams ir regionams kylan čios rizikos 
lygį, reikės pagal įvairius klimato kaitos scenarijus bendrai nustatyti ekonominius, socialinius 
ir aplinkosaugos rodiklius.  
2.3. Poreikis geriau koordinuoti veiksmus įvairiais lygmenimis 
Kai kurios valstyb ės narės labai pažangiai m ąsto apie prisitaikym ą prie klimato kaitos ir jau 
įgyvendina atitinkam ą politiką. Kitos valstyb ės narės vis dar bando nustatyti problemas arba 
diskutuoja apie tai, kokia tur ėtų būti veiklos kryptis. Esamuose nacionaliniuose prisitaikymo 
prie klimato kaitos planuose pripaž įstama, kad valstyb ėms narėms būtina koordinuoti 
veiksmus, taip pat pripaž įstama ir integruoto, koordinuoto prisitaikymo prie klimato kaitos ES 
lygmeniu nauda.  Priežastys, d ėl kurių reikėtų imtis veiksm ų ES lygmeniu, yra šios: 
• Klimato kaita tur ės tarpvalstybin į poveikį, todėl prisitaikymo priemon ės turės būti 
grindžiamos įvairių valstybių narių bendradarbiavimu ir veiklos derinimu su atitinkamomis 
ES nepriklausan čiomis šalimis (pvz., apsaugos nuo potvyni ų priemones taikyti up ės 
aukštupyje). 
• Prisitaikymo prie klimato kaitos strategijoje turi b ūti perteiktas solidarumo  jausmas, nes 
klimato kaitos poveikis priklausys nuo geografin ės padėties ir gali labai skirtis visoje ES. 
• Siekiant išvengti netinkamo prisitaikymo  (kai dėl prisitaikymo veiksm ų poveikis 
„perkeliamas“ arba sukelia problem ų kitose srityse, šalyse, sektoriuose arba socialin ėms 
grupėms), dažnai geriausia imtis veiksm ų tarpvalstybiniu arba Europos lygmeniu;  
• Klimato kaita labiausiai paveiks tuos sektor ius, kuriuos ES lygm eniu glaudžiai sieja 
bendra rinka ir bendros politikos sritys . Į prisitaikymo prie klimato kaitos aspekt ą 
galima atsižvelgti ES išlaid ų programose , ir taip  papildyti valstybi ų narių išleidžiamus 
išteklius. 
• Kalbant apie išor ės veiksmus, ES suteikus platesnius derybinius įgaliojimus nei valstyb ėms 
narėms, jai gali tekti pagrindinis vaidmuo  padedant kai kuriems sektoriams prisitaikyti 
prie klimato kaitos. 
3. BALTOSIOS KNYGOS TIKSLAI  
Konkretus baltosios knygos d ėl prisitaikymo prie klimato ka itos tikslas – ES lygmeniu 
nustatyti politikos formavimo priemones ir nustatyti veiklos plan ą, kuris bus taikomas 
artimiausiu metu ir vidutin ės trukmės laikotarpiu, šiomis priemon ėmis: 
– gilinant žinias apie pažeidžiamum ą (poveikį ir pajėgumą prie jo prisitaikyti) ir apie 
prisitaikymo prie klimato kaitos poveikio variant ų išlaidas bei naud ą; 
– įtraukiant prisitaikymo pr ie klimato kaitos aspekt ą į ES politikos sritis ir taip užtikrinant, 
kad kuo anks čiau būtų įgyvendintos priemon ės, kurių neteks gail ėtis, bei visiems tinkamos 
priemonės ir kad būtų išvengta netinkamo prisitaikymo; 
LT 6   LT – vykdant proces ą, padėsiantį geriau koordinuoti prisitaikym o prie klimato kaitos politik ą ir 
vertinti tolesnius veiksmus, kuri ų bus imtasi, įskaitant diskusijas apie b ūsimą finansavim ą. 
4. PASIRINK ČIŲ ATRANKA  
Norint pasiekti pirmiau nurodytus tikslus, reikia  išskirti du prisitaikymo prie klimato kaitos 
pasirinkčių lygmenis: 
– bendras b ūdas – kurti prisitaikymo politik ą visais lygmenimis; 
– ES veiksm ų programa.  
4.1. Prisitaikymo strategijos pasirinktys 
Bus parengta daug vieš ųjų prisitaikymo prie klimato kaitos strategij ų, planų bei projekt ų ir 
kiekvienu atveju reik ės įvertinti pažeidžiamum ą ir metodo taikymo išlaidas bei naud ą. Vis 
dėlto prisitaikymo pasirinktis galima suskirstyti į tris plačias kategorijas: 
• „Pilkieji“ infrastrukt ūros metodai – fizinio įsikišimo arba statybos priemon ės, kurias 
taikant naudojamasi inžinerijos paslaugomis siekiant statyti pastatus  ir kurti 
infrastrukt ūrą, būtinus socialinei ir ekonominei ekst remaliems reiškiniams atsispirti 
pajėgesnės visuomen ės gerovei; 
• „Žalieji“ strukt ūriniai metodai – priemon ės, kuriomis prisidedama prie ekosistem ų 
atsparumo  klimato kaitai didinimo ir  siekiama sustabdyti biologin ės įvairovės, ekosistem ų 
nykimą bei atkurti vandens ciklus ir kur ias taikant naudojamasi ekosistem ų funkcijomis 
siekiant rentabilesnio ir kartais lengviau įgyvendinamo prisitaikymo sprendimo nei taikant 
tik „pilkąsias“ infrastrukt ūros priemones.   
• „Švelnieji“ nestrukt ūriniai metodai – politikos ir proced ūrų kūrimo ir taikymo, žem ės 
naudojimo tikrinimo, informacijos sklaidos priemon ės ir ekonomin ės paskatos, kuriomis 
siekiama padidinti atsparum ą nelaimėms arba panaikinti pažeidžiamum ą. Norint taikyti  
šiuos metodus, reikia atid žiai valdyti pagrindines žmogaus sukurtas sistemas.  
4.1.1.  Pasirinkčių vertinimas 
Šiame poveikio vertinime ne įmanoma aptarti vis ų 27 ES valstybi ų narių ir atskirų sektorių 
jautrių vietų skirtumų bei galimybi ų prisitaikyti prie klimato kaitos. Be to, šioje ataskaitoje n ė 
vienas būdas neišskiriamas kaip svarbesnis, nes visi trys pirmiau aprašytieji turi b ūti bet kurio 
politikos priemoni ų paketo dalis.  
Vertinant prisitaikymo politikos  sąnaudas ir naud ą, būtina atsižvelgti į visas ES ir 
nacionalines priemones (BŽ ŪP ir sanglaudos politikos fondus, aplinkos, sveikatos ir įmonių 
politiką bei kt.) ir apsvarstyti, kaip  perorientuoti ar performuoti įvairias politikos sritis, kad 
prisitaikymo veiksmai b ūtų rentabilesni, operatyvesni ir la nkstesni. Kadangi klimato kaitos 
prognozėms būdingas neaiškumas, gali b ūti sunku imtis prevencini ų veiksmų visuose 
sektoriuose. Ta čiau išankstiniai veiksmai prognozuojan t potencialius nuostolius, kuo labiau 
sumažinant gr ėsmę ekosistemoms, žmoni ų sveikatai, ekonomikos pl ėtrai, nuosavybei ir 
infrastrukt ūrai, gali b ūti akivaizdžiai ekonomiškai naudi ngi. Jau dabar priimant sprendimus 
dėl tam tikr ų investicij ų, kurios bus vis dar įgyvendinamos pasireišku s visam klimato kaitos 
poveikiui, reik ėtų atsižvelgti į dabartines klimato kaitos tendencij ų prognozes. 
LT 7   LT Savarankiško ir planuoto prisitaikymo priemon ės gali būti nuostolingos aplinkai ; į tokius 
nuostolius reikia atsižvel gti vertinant priemoni ų darnumą su aplinka. Ypa č svarbu atlikti 
integruotą klimato kaitos poveikio švelninimo ir prisitaikymo prie jos strategij ų vertinim ą. 
Nors klimato kaitos poveikio švelninimo strategijose (tiek energetikos, tiek žem ės naudojimo 
srityse) tur ėtų būti atsižvelgiama į visus pažeidžiamumo aspektus, tam tikras prisitaikymo 
priemones (ypa č susijusias su vandens tiek imu ir aušinimu) reikia kruopš čiai įvertinti. Tai dar 
kartą patvirtina, kaip svarbu integruotai įvertinti žem ės ir vandens naudojim ą, kad šie 
baigtiniai gamtos ištekliai (žem ė, vanduo) b ūtų optimaliai paskirstomi. Be to, turi b ūti 
nedelsiant išnagrin ėtas ir kitokio pob ūdžio poveikis aplinkai, kad prisitaikymo politika b ūtų 
darni ir būtų išvengta netinkam ų prisitaikymo priemoni ų. 
Kalbant apie socialinį poveikį, prisitaikymo prie klimato kaitos strategija turi b ūti socialiai 
sąžininga, vis ų pirma neturi neigiamai paveikti užimtumo, lygyb ės ir pastang ų paskirstymo. 
Turi būti akcentuojamas žmogiškasis kapitalas, pradedant tokiomis priemon ėmis kaip 
informuotumo apie prisitaikymo prie klimato kaitos problemas didinim ą ir baigiant 
investicijomis į švietimą ir mokym ą, kurio tikslas – užtikrinti, kad europie čiai turėtų įgūdžių ir 
kvalifikacij ą, kurių reikia prisitaikyti prie klimato kaitos. Jei reikia, prisitaikymo strategijose 
turi būti numatyti strukt ūriniai poky čiai ir išnaudojamos naujos ekonomin ės plėtros bei nauj ų 
„žalių“ darbo viet ų kūrimo galimyb ės. Visa tai turi b ūti daroma solidariai su pažeidžiamomis 
visuomen ės grupėmis. 
4.1.2.  Prisitaikymo priemoni ų eiliškumas 
Vienų prisitaikymo priemoni ų reikia imtis tod ėl, kad jos atsiperka artimiausioje ateityje, 
nepriklausomai nuo prognozi ų neaiškumo (priemon ės, kurių neteks gail ėtis); kitos naudingos 
tiek švelninant klimato kaitos poveik į, tiek prie jos prisitaika nt (visapusiškai naudingos 
priemonės): 
• vengti plėtoti ir statyti infrastrukt ūrą didelės rizikos vietov ėse (pavyzdžiui, salpose 
ar vietovėse, kur stinga vandens), renkant nauj ą jų buvimo ar perk ėlimo vietą; 
• projektuoti infrastrukt ūrą ir pastatus taip, kad b ūtų suvartojama kuo mažiau 
energijos ir vandens ir gerinnamos vandens sulaikymo ir v ėsinimo galimyb ės 
miestuose; 
• valdyti potvynius ir pakran čių zonas taip, kad b ūtų sukuriamos arba atkuriamos 
salpos ar druskožemis, kurie padeda kontroliuoti potvyni ų vandens ar j ūros lygio 
kilimą ir padeda siekti biologin ės įvairovės išsaugojimo bei buveini ų apsaugos 
tikslų; 
• gerinti pasirengim ą ir priemoni ų nenumatytiems atvejams planavim ą, kad būtų 
galima atremti pavojus ( įskaitant klimato keliam ą grėsmę). 
4.2. ES veiksm ų pasirinktys 
Atsižvelgiant į pirmiau išd ėstytus tikslus, galima išskirti tris pagrindines strategines b ūsimos 
ES prisitaikymo politikos pasirinktis: 
– A pasirinktis (išeities taškas) : kuriamos savarankiško prisitaikymo prie klimato 
kaitos strategijos, veiksm ų imamasi valstybi ų narių lygmeniu, ES politika 
nekeičiama. Tai reikšt ų daug sprag ų ir tikėtina, kad b ūtų prisitaikoma netinkamai. 
Todėl tokia pasirinktis atmesta ankstyvame etape. 
LT 8   LT – B pasirinktis (vis daugiau atsakom ųjų veiksmų siekiant sukurti ES prisitaikymo 
prie klimato kaitos strategij ą): pasinaudojama šios atas kaitos duomenimis ir 
pereinama į naują ES prisitaikymo strategijos k ūrimo etap ą. Pirmiausia b ūtų 
siekiama išnaudoti šiuo metu vykdom ų (pirmiausia valstyb ėse narėse) iniciatyv ų arba 
koordinavimo bei informuotumo didinimo program ų potencial ą ir perži ūrėti 
įvairiausias ES politikos kryptis bei prie mones, kartu sukuriant ES prisitaikymo 
politikos „valdym ą“, kuris b ūtų būdas stebėti pažang ą ir pagrindas tolesniems 
veiksmams. 
– C pasirinktis (ES prisitaikymo  prie klimato kaitos veiksm ų planas)  papildytų 
pirmiau aptart ą pasirinkt į. Šiuo atveju pirmenyb ė būtų teikiama naujoms teis ės aktų 
iniciatyvoms ir skatinami darn ūs prisitaikymo veiksmai. Nacionalin ės ir region ų 
prisitaikymo strategijos b ūtų peržiūrimos ir racionalizuojamos. Ta čiau šiuo metu 
duomenys apie neatsparum ą klimato kaitos poveikiui ir prisitaikymo priemoni ų 
sąnaudas bei naud ą yra nepakankamai patikimi, kad b ūtų galima iš anksto nustatyti 
veiksmų planą. Be to, ES lygmens veiksmus (pavyzdžiui, susijusius su žem ės 
naudojimu ar mišk ų ūkiu) reikia sistemingiau įvertinti, o daug prisitaikymo 
priemonių priklauso valstybi ų narių ar vietos institucij ų kompetencijai. Galiausiai ši ą 
pasirinktį rinktis dar per anksti, kol nenustatyti naujos daugiamet ės 2013–2020 m. 
finansinės programos politiniai prioritetai. 
Atsižvelgiant į dabartinę situaciją pasirinkta B pasirinktis, nes ji leidžia tinkamai suderinti du 
poreikius – tur ėti strategin ę viziją, pagal kuri ą būtų galima kurti ES prisitaikymo politik ą, ir 
galėti lanksčiai rinktis atitinkamus politinius prioritetus. Taigi šiuo atveju yra tinkama 
nustatyti trumpalaik ę strategij ą (iki 2012 m.), pradedant nuo dabartin ės ES acquis  
įgyvendinimo pad ėties (įskaitant šiuo metu vykdo mas iniciatyvas, kuri ų tikslai dar nepasiekti) 
ir ES valstyb ėms narėms, laikantis savo įsipareigojim ų pagal JTBKKK, prisitaikymo 
strategijų ir atitinkam ų programų rengimo. Laikantis prielaid os, kad prisitaikymo veiksm ų bus 
imamasi savarankiškai arba  juos orientuos valstyb ės narės, pagal ši ą pasirinkt į reikėtų taikyti 
švelniąsias priemones ir remti veiksmus, kurie gali artimiausioje ateityje padidinti 
prisitaikym ą, apsaugoti nuo tam tikr ų netinkamo prisitaikymo atvej ų ir sukurti t ų veiksmų 
pridėtinę vertę ES. 
5. STEBĖSENA IR VERTINIMAS  
Europos Komisija kartu su Europos aplinkos agent ūra įsipareigojo nustatyti prisitaikymo 
rodiklius, tiekti informacij ą apie konkre čių sektorių ar region ų pažeidžiamum ą ir teikti 
grįžtamąją informacij ą apie tai, kaip tam tikra politika ar programomis sekasi spr ęsti 
problemas, taip pat įvertinti jų tinkamum ą, veiksmingum ą ir lankstum ą.  
Pasinaudodama bendrais Europos prisitaikymo rodikliais, pagr įstais sutartomis apibr ėžtimis, 
Komisija gal ės pateikti geresnes pažangos ataskaitas ir užtikrinti lankst ų politikos formavim ą. 
Pirmasis politikos koregavimas gal ėtų būti atliekamas sudarius JTBKKK šali ų susitarim ą dėl 
tolesnių klimato kaitos poveikio švelninimo veiksm ų, nes bendr ų veiksmų užmojis mažinti 
ŠESD išmetim ą turės įtakos ES prisitaikymo politikos mastui. 
Ataskaitų teikimo sistemos bus nustatytos v ėlesniame etape. Jos bus įtrauktos į Informacijos 
koordinavimo mechanizm ą ir bus grindžiamos darni ąja nuostata mažinti administracin ę naštą.