C 97/26

Europos regionų komiteto nuomonė „Benamystės panaikinimas Europos Sąjungoje. Vietos ir regionų lygmens perspektyva“

(2022/C 97/06)

Pranešėjas Mikko AALTONEN (FI / EPP), Vietos asamblėjos narys: Tamperės miesto taryba

POLITINĖS REKOMENDACIJOS

EUROPOS REGIONŲ KOMITETAS

Bendra informacija ir įžanga

1. pažymi, kad benamystė yra bene sunkiausia socialinės atskirties forma Europoje. Tai yra skubiai spręstina socialinė problema, kuriai politikai turi skirti daugiau dėmesio visais lygmenimis, įskaitant vietos, regionų, nacionalinį ir ES;

2. pabrėžia, kad benamystės problema aktuali visose ES valstybėse narėse. Benamių skaičius ir benamystės pobūdis valstybėse narėse skiriasi, tačiau nė vienai iki šiol nepavyko šios problemos išspręsti;

3. atkreipia dėmesį į tai, kad benamystės situacija greitai kinta ir šis reiškinys yra susijęs ne tik su gatvėje gyvenančiais benamiais asmenimis. Benamiais turėtų būti laikomi ir asmenys, gyvenantys prieglaudose ar žmonių gyvenimui neskirtose vietose, taip pat asmenys, netrukus paliksiantys atitinkamas įstaigas ir neturintys, kur gyventi; taip pat visi asmenys, kurie neturi pakankamai finansinių išteklių ir (arba) yra priklausomi nuo atsitiktinio apsigyvenimo pas draugus ar gimines. Kai sudėtinga benamystės situacija susiaurinama ir kalbama tik apie benamystę gatvėse, priimami nekokybiški politiniai. Svarbu atskirti visiškos benamystės atvejus ir situacijas, kai yra minimalus paramos tinklas, nes siekiant optimizuoti intervencijų priemonių veiksmingumą veiksmai turi būti pritaikyti skirtingoms aplinkybėms;

4. susirūpinęs pažymi, kad gentrifikacija, trumpalaikė nuoma turistams miestuose ir finansinės veiklos suaktyvėjimas, kartu su pastarųjų dešimtmečių pasaulinės finansų ir ekonomikos krizės pasekmėmis, lėmė tai, kad labai sumažėjo įperkamų būstų pasiūla, ypač augančiuose miestuose ir metropolinėse zonose, tačiau nenuvertinant problemų, su kuriomis susiduria mažesni miestai ir kaimo vietovės, o dėl to benamystės problema dar labiau paaštrėjo. Todėl, siekiant užkirsti kelią benamystei, reikia daugiau investicijų ir geresnės investicijų į įperkamą būstą sistemos;

5. pabrėžia, kad benamystė – daugialypė problema, daranti poveikį įvairiems žmonėms, kurie priklauso skirtingoms remtinoms grupėms (moterys, jaunimas, vaikai, imigrantai ir prieglobsčio prašytojai ir t. t.) ir kurie gyvena pažeidžiamomis ir sudėtingomis sąlygomis. Yra daug benamystės priežasčių ir veiksnių, įskaitant struktūrinius, pavyzdžiui, būsto už prieinamą kainą stoka, nedarbas, socialinės apsaugos sistemos spragos, diskriminacija ir migracijos politikos trūkumai, ar asmeninius, pavyzdžiui, prasta psichinė sveikata, priklausomybės ar santykių problemos. Bet kuri veiksminga politika turėtų būti taikoma atsižvelgiant į benamystės daugialypiškumą;

6. pažymi, kad, remiantis duomenimis, kuriuos pateikė Europos NVO FEANTSA (Europos nacionalinių darbo su benamiais organizacijų federacija), 2019 m. mažiausiai 700 000 žmonių kurią nors tų metų naktį nakvojo gatvėse arba prieglaudose. Šie duomenys rodo, kad tokių žmonių skaičius per 10 metų išaugo 70 proc. Komitetas yra labai susirūpinęs dėl šiuo metu sparčiai augančio benamystę patiriančių žmonių skaičiaus ES;

7. Komitetas pažymi, kad benamystė pažeidžia žmogaus teises, pavyzdžiui, teisę į būstą, kuri įtvirtinta peržiūrėtoje Europos Tarybos Europos socialinėje chartijoje. Benamystė taip pat gali pažeisti ir tam tikras pilietines bei politines teises, pavyzdžiui, teisę į apsaugą nuo nežmoniško ir žeminančio elgesio, teisę į privatų ir šeimos gyvenimą ir, tam tikrais atvejais, net teisę į gyvybę;

8. palankiai vertina tai, kad benamystė palaipsniui tampa socialinės politikos prioritetiniu klausimu Europoje ir tarptautiniu lygmeniu. Keletas tarptautinių organizacijų, pavyzdžiui, JT ir EBPO, bei ES institucijos jau sprendžia benamystės problemą. Komitetas palankiai vertina tarptautinį dėmesį šiam klausimui ir tikisi, kad tai paskatins ES valstybes nares veiksmingiau kovoti su benamyste;

9. atkreipia dėmesį į tai, jog COVID-19 pandemija įrodė, kad benamystės problema yra susijusi su visuomenės sveikatos aspektais. Prieglaudose apsistoję benamiai asmenys dėl gyvenimo sąlygų ir gretutinių ligų linkę dažniau užsikrėsti, patekti į ligoninę ir mirti nuo infekcijos;

10. mano, kad benamystės problemą galima išspręsti tvariai ir sistemingai įgyvendinant tinkamai suderintas ir koordinuojamas politines ir tikslines prevencines priemones. Tokios politinės priemonės turėtų būti rengiamos glaudžiai bendradarbiaujant socialinėms ir būsto tarnyboms, atsižvelgiant į teismų sistemą, bei taikant sprendimus dėl būsto užtikrinimo, tokius kaip programa „Svarbiausia būstas“ (angl. Housing First ). Tokie sprendimai dėl būsto užtikrinimo, kuriais siekiama spręsti būsto nepritekliaus problemą ir skatinti socialinių ir ekonominių sunkumų turinčių asmenų ir šeimų socialinę įtrauktį, galėtų būti tobulinami naudojant naujoviškas būsto formas, finansuojamas pasitelkiant partnerystes ir viešojo, privačiojo ir trečiojo sektorių investicijas. Jau įrodyta, kad benamystės problemos valdymas pasitelkiant tik prieglaudų sistemą yra neveiksmingas, neefektyvus ir brangus;

11. sutinka, kad į būstą orientuoti sprendimai turėtų būti suprantami kaip teisė, o ne būti priklausomi nuo elgsenos ir (arba) pasiekimų ( 1 ) . Be to, būstas turėtų būti užtikrinamas laikantis visapusiško požiūrio, teikiant struktūrines ir asmeniniams poreikiams pritaikytas paramos paslaugas siekiant padėti žmonėms įveikti benamystę ir veiksmingai individualiai šalinti pagrindines šio reiškinio priežastis. Glaudus socialinių ir sveikatos priežiūros tarnybų bendradarbiavimas yra itin svarbus, ypač pandemijos sąlygomis. Komitetas pabrėžia, kad svarbu sutelkti dėmesį ir į prevenciją, nustatant konkrečias priemones, skirtas padėti pažeidžiamiausiems asmenims, kuriems gresia pavojus tapti benamiais;

12. laikosi nuomonės, kad siekiant priimti tinkamus politinius sprendimus ir teikti paslaugas, būtina parengti naujausią statistiką apie benamystės mastą ir pobūdį. Komitetas apgailestauja, kad nėra oficialių ES duomenų apie benamystę ir ragina imtis skubių veiksmų padėčiai ištaisyti;

13. atsižvelgdamas į tai, kad Europoje nėra bendros patvirtintos benamystės apibrėžties, siūlo valstybėms narėms ir ES institucijoms naudoti ETHOS klasifikaciją, kuri apima bestogius (gyvenimą lauke), benamystę, nesaugų būstą ir netinkamą būstą. Tai palengvintų Europos šalių bendradarbiavimą;

14. primena savo raginimą ypatingą dėmesį skirti ir jaunų LGBTIQ asmenų benamystės problemai, didinti informuotumą ir skatinti jaunimo globos centrus ir prieglaudas vietos bendruomenėse ( 2 )

15. pabrėžia, kad vietos ir regionų valdžios institucijos atlieka pagrindinį vaidmenį kovojant su benamyste, tačiau tam, kad jų sprendimai būtų veiksmingi, joms dažnai trūksta pagrindinių politikos svertų ir finansinės paramos. Todėl benamystės srities politika turėtų apimti visus atitinkamus valdžios lygmenis;

16. pažymi, kad sistemingas ir nuoseklus požiūrio „Svarbiausia būstas“ taikymas gali tapti pagrindu sėkmingai sprendžiant benamystės problemą, kaip daroma tokiose ES valstybėse narėse kaip Suomija;

17. palankiai vertina Europos kovos su benamyste platformą, kurią 2021 m. birželį pradėjo įgyvendinti Europos Komisija ir pirmininkavusi Portugalija. Komitetas ypač pritaria tam, kad ši platforma būtų įtraukta į ES veiksmų planą dėl Europos socialinių teisių ramsčio įgyvendinimo, nors ir „apgailestauja, kad veiksmų plane nenustatytas kiekybinis kovos su benamyste tikslas“ ( 3 )

18. taip pat pritaria valstybių ir vyriausybių vadovų raginimui benamystės problemą laikyti ES socialinės politikos prioritetu ir dėti visas pastangas kovojant su socialine atskirtimi ir skurdu, kaip numatyta 2021 m. gegužės mėn. priimtoje Porto deklaracijoje.

Europos regionų komiteto rekomendacijos

19. ragina Europos Komisiją aktyviai imtis veiksmų koordinuojant Platformą ir skirti pakankamai ES išteklių siekiant užtikrinti veiksmingą valdymą ir apčiuopiamą politikos poveikį. Komitetas tikisi aktyvaus valstybių narių dalyvavimo Platformos veikloje visais valdymo lygmenimis, įskaitant vietos ir regionų valdžios institucijas, ir jų pastangų siekiant panaikinti benamystę iki 2030 m., kaip numatyta Lisabonos Deklaracijoje dėl Europos kovos su benamyste platformos ir atsižvelgiant į Jungtinių Tautų darnaus vystymosi darbotvarkės iki 2030 m. tikslus. Reikia pažymėti, kad benamystės problema trukdo siekti daugelio kitų darnaus vystymosi tikslų, t. y. 1, 2, 3, 6, 8, 10 ir 11 tikslų, todėl raginama veiksmingai spręsti šią problemą vykdant kompleksinę politiką;

20. yra įsipareigojęs aktyviai dalyvauti Platformos veikloje ir, kaip valdančiosios tarybos narys, perduoti informaciją apie vietos ir regionų valdžios institucijų patiriamus sunkumus kovojant su benamyste. Šiuo tikslu ragina Platformos kūrėjus pripažinti vietos ir regionų valdžios institucijų vaidmens svarbą ir padėti joms visapusiškai dalyvauti šioje veikloje;

21. siūlo ateityje įgyvendinant politiką atsižvelgti į benamių gyventojų interesus ir rūpesčius ir į atitinkamų komisijų, tokių kaip Socialinės politikos, švietimo, užimtumo, mokslinių tyrimų ir kultūros komisija (SEDEC), darbo programas įtraukti su Platforma susijusias veiklas. Komitetas galėtų reguliariai organizuoti Europos konferenciją tais vietos ir regionų lygmens benamystės politikos klausimais, kurie neviršija jo kompetencijos;

22. siūlo, kad svarbus Platformos koordinavimo ir (arba) valdymo vaidmuo būtų pavestas FEANTSA, nes ši organizacija yra vienintelis tarpvalstybinis žinių perdavimo ir praktinės veiklos centras Europoje, o jos patirtis jau dabar plačiai pritaikoma kuriant benamystės politiką tiek visoje ES, tiek atskirose valstybėse narėse. FEANTSA žinios bus labai svarbios, norint Platformos idėją paversti tikrove;

23. numato keturias svarbias Platformos veiklos kryptis: sudaryti geresnes sąlygas tarpvalstybiniam žinių perdavimui ir bendram mokymuisi; skatinti pasinaudoti ES paramos ir finansavimo galimybėmis; rinkti duomenis ir stebėti politikos pažangą; ir nustatyti bei plačiau įgyvendinti perspektyvias naujoves, tokias kaip „Svarbiausia būstas“;

24. atsižvelgdamas į tai, kad sparčiai auga įvairių suinteresuotųjų subjektų, tokių kaip vietos ir regionų valdžios institucijos, NVO ir būsto teikėjai, susidomėjimas principu „Svarbiausia būstas“, šio principo taikymą siūlo laikyti prioritetiniu Platformos darbotvarkės klausimu. Komitetas mano, kad taikant principą „Svarbiausia būstas“, kurį būtinai reikėtų papildyti kokybiškomis socialinės paramos paslaugomis siekiant padėti žmonėms spręsti asmenines problemas, turėtų būti sistemiškai keičiami kovos su benamyste būdai ir šią problemą reikia spręsti ne tik projektų lygmeniu;

25. ragina Europos Komisiją užtikrinti, kad kovos su benamyste klausimams būtų skiriama daug dėmesio įgyvendinant visas susijusias ES politikos iniciatyvas, pavyzdžiui, Europos vaiko garantijos sistemą, ES strategiją dėl negalios, ES LGBTIQ asmenų lygybės strategiją, ES lyčių lygybės strategiją, ES romų integracijos nacionalinių strategijų bendruosius principus, ES jaunimo garantijų iniciatyvą, Socialinės ekonomikos veiksmų planą, programą „ES – sveikatos labui“, Europos migracijos ir prieglobsčio paktą ir ES įperkamo būsto iniciatyvą;

26. ragina valstybes nares išnaudoti precedento neturinčias ES paramos ir finansavimo galimybes benamystės problemai spręsti, ypač tas, kurios yra susijusios su „Europos socialiniu fondu +“ (ESF+), Europos regioninės plėtros fondu (ERPF) ir ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemone. Komisija turėtų aktyviai skatinti vadovaujančiąsias institucijas, vietos ir regionų valdžios institucijas ir trečiojo sektoriaus organizacijas naudoti struktūrinių fondų lėšas. Komisija ragina Europos investicijų banką teikti paramą vietos ir regionų valdžios institucijoms rengiant investavimo pasiūlymus, kuriuos būtų galima finansuoti pagal Europos investavimo konsultacijų centro paramos programą „InvestEU“;

27. ragina Komisiją plėtoti miestų, vietos ir regionų valdžios institucijų tarpvalstybinį bendradarbiavimą ir veiksmingai pasinaudoti tuo, kas jau pasiekta kovojant su benamyste pagal URBACT programą ir novatoriškų veiksmų miestų teritorijose iniciatyvą (angl. UIA Initiative );

28. ragina valstybes nares ir Komisiją Europos semestro proceso metu sutelkti dėmesį į benamystę ir apsvarstyti galimybę parengti rekomendacijas konkrečioms šalims dėl kovos su benamyste, kurios būtų skirtos toms valstybėms narėms, kuriose benamystė jau tapo skubiai spręstina socialine problema;

29. ragina Europos Tarybą, laikantis atnaujintos Europos socialinės chartijos ( 4 ) 31 straipsnio 2 dalies, ypatingą dėmesį skirti neatidėliotinai benamystės problemai, o atitinkamas ES agentūras apsvarstyti galimybę imtis veiksmų benamystės problemai spręsti, atsižvelgiant į jos pražūtingą poveikį asmenims ir platesnei socialinei struktūrai. Ypač ragina aktyviau dalyvauti Europos pagrindinių teisių agentūrą, nes benamystė yra vienas svarbiausių žmogaus teisių pažeidimų Europoje; Europos gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimo fondą, nes benamystė – kraštutiniausia blogų gyvenimo sąlygų forma; Europos ligų kontrolės centrą, nes benamiai asmenys itin dažnai užsikrečia infekcinėmis ligomis; Europos darbo instituciją, nes benamystės problema tampa vis aktualesnė keliose ES valstybėse narėse, kur ši problema pastebima tarp piliečių, vykstančių iš vienos ES valstybės narės į kitą darbo tikslais; ir Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centrą, nes benamystė dažnai lemia priklausomybę arba yra jos pasekmė;

30. ragina valstybes nares ir Komisiją į savo politiką įtraukti būsto problemai spręsti taikomų socialinių inovacijų plėtojimą ir finansavimą, kaip vieną benamystės prevencijos priemonių, kaip nurodyta Europos Komisijos socialinių inovacijų vadove;

31. ragina visas valstybes nares, konsultuojantis su regionų ir vietos valdžios institucijomis, rengti nacionalines kovos su benamyste strategijas, grindžiamas teritoriniu būsto užtikrinimo principu, siekiant veiksmingai spręsti konkrečias įvairiems kaimams, miestams ir regionams kylančias problemas. Komitetas ragina Komisiją sukurti Europos priemonių rinkinį, skirtą padėti valstybėms narėms vykdyti strateginio planavimo procesą;

32. ragina ES vietos ir regionų valdžios institucijas, remiantis žmogaus teisių praktika ir Europos Parlamento reikalavimais, nedelsiant panaikinti gatvėje nakvojančių asmenų kriminalizavimą ir baudimą.

Briuselis, 2021 m. gruodžio 2 d. Europos regionų komiteto pirmininkas Apostolos TZITZIKOSTAS

(1) Fighting homelessness and housing exclusion in Europe- A study of national policies (Kova su benamyste ir atskirtimi dėl būsto Europoje. Nacionalinės politikos tyrimas), Europos socialinės politikos tinklas (2019 m.) (https://ec.europa.eu/social/BlobServlet?docId=21629&langId=en)..

(2) SEDEC-VII/015, RK nuomonė „Lygybės sąjunga. 2020–2025 m. LGBTIQ asmenų lygybės strategija“.

(3) Europos regionų komiteto nuomonė „Europos socialinių teisių ramsčio įgyvendinimas iš vietos ir regionų perspektyvos“ (COR-2021-01127).

(4) 31 straipsnio 2 dalis: užkirsti kelią benamystei ir ją sumažinti, siekiant palaipsniui ją panaikinti (https://www.coe.int/en/web/european-social-charter).