[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 18.4.2007 KOM(2007) 185 galutinis ŽALIOJI KNYGA Galimybė visuomenei susipažinti su Europos bendrijos institucijų turimais dokumentais Apžvalga ŽALIOJI KNYGA Galimybė visuomenei susipažinti su Europos bendrijos institucijų turimais dokumentais Apžvalga ĮVADAS Per pastaruosius penkiolika metų Europos Sąjungos institucijos palaipsniui tapo atviresnės visuomenei. Atvirumo principas buvo nustatytas Mastrichto sutartyje 1991 m. siekiant sustiprinti demokratišką institucijų pobūdį. Taryba ir Komisija vėliau priėmė elgesio kodeksą dėl visuomenės galimybės susipažinti su jų dokumentais, kuris yra papildoma ir esminė jų informacijos ir komunikacijos politikos dalis. 1996 m. visuomenės teisė susipažinti su dokumentais buvo nustatyta Europos bendrijos steigimo sutarties 255 straipsnyje su pakeitimais, padarytais Amsterdamo sutartimi. Reglamentu (EB) Nr. 1049/2001[1] įgyvendinama piliečių teisė susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais. 2001 m. gruodžio 3 d. pradėjus taikyti reglamentą, kaip matyti trijų institucijų skelbiamose metinėse ataskaitose, labai padaugėjo prašymų leisti susipažinti su dokumentais skaičius ir jų toliau daugėja[2]. 2004 m. sausio mėn. Komisija paskelbė reglamento įgyvendinimo ataskaitą, kurioje pirmą kartą apžvelgta, kaip praktiškai veikia ES visuomenės susipažinimo su dokumentais sistema[3]. Paaiškėjo, kad kiekvienais metais prašymų susipažinti su dokumentais skaičius padidėjo maždaug 50 %. Kadangi vidutiniškai du trečdaliai prašymų buvo patenkinti, reglamentu visuomenei buvo suteikta galimybė susipažinti su daugeliu anksčiau neskelbtų dokumentų. Kita vertus, reglamente numatytos išimtys užtikrino pakankamą teisėtų interesų apsaugą. Net jei dėl reglamento įgyvendinimo institucijoms padaugėjo darbo, buvo padaryta bendra išvada, kad jis veikė puikiai. Todėl Komisija manė, kad artimiausiu metu iš dalies keisti reglamentą nebuvo būtina, o patobulinimus buvo galima atlikti nekeičiant teisės aktų. Praėjo treji metai nuo pirmojo įvertinimo, per kurį buvo įgyta daugiau patirties, buvo išplėtota teismų praktika, Europos ombudsmenas išnagrinėjo daug skundų. Be to, Europos Parlamentas ir Taryba priėmė naują Reglamentą dėl Orhuso konvencijos taikymo[4] Europos bendrijos institucijoms ir organams, kuris turės įtakos galimybei susipažinti su dokumentais, kuriuose yra informacijos apie aplinką. Dėl šių priežasčių atrodo, kad atėjo metas įvertinti, ar reglamentą reikia iš dalies keisti. Todėl, kai 2005 m. lapkričio 9 d. Komisija nusprendė pradėti „Europos skaidrumo iniciatyvą“[5], joje buvo numatyta Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 peržiūra siekiant daugiau atvirumo. 2006 m. balandžio 4 d. priimtoje rezoliucijoje Europos Parlamentas paragino Komisiją pateikti pasiūlymus dėl reglamento pakeitimo[6]. Teisė susipažinti su dokumentais yra vienas atvirumo politikos aspektų ir reglamentą reikia vertinti atsižvelgiant į institucijų informacijos ir komunikacijos politiką. Todėl ypač svarbi naujoji viešų posėdžių Taryboje politika. Šiame konsultaciniame dokumente Komisija pirmiausia įvertina galiojančias taisykles, reglamentuojančias visuomenės teisę susipažinti su dokumentais ir jų įgyvendinimą, vėliau pateikia keletą būdų teisės aktams tobulinti bei praktinių priemonių, kuriomis siekiama pagerinti prieigą prie institucijų dokumentų. Visuomenė raginama teikti pastabas dėl susipažinimo su Europos institucijų dokumentais tvarkos ir šioje knygoje siūlomų galimybių. Naudodama klausimyną, Komisija siekia sužinoti piliečių, įskaitant pilietinės visuomenės organizacijas, ekonominių operacijų vykdytojus, valdžios institucijas ir kitas Europos reikalais besidominčias organizacijas, nuomonę. Šia žaliąja knyga pradėtos viešos konsultacijos truks tris mėnesius. Komisija ketina atidžiai išnagrinėti gautus atsakymus ir paskelbs apibendrinančiąją šių viešų konsultacijų rezultatų bei tolesnių veiksmų, kurių numato imtis, ataskaitą. Šios ataskaitos pagrindu Komisija pateiks pasiūlymus dėl Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 pakeitimų. Numatomas toks tvarkaraštis: Viešos konsultacijos: Rezultatų ataskaita: Pasiūlymai dėl reglamento pakeitimų: | nuo 2007 m. balandžio mėn. vidurio iki liepos mėn. vidurio 2007 m. rugsėjo mėn. 2007 m. spalio mėn. | PIRMA DALIS: GALIOJANčIų TAISYKLIų DėL VISUOMENėS GALIMYBėS SUSIPAžINTI SU DOKUMENTAIS TAIKYMAS | - 1. REGLAMENTO įGYVENDINIMAS Statistiniai duomenys rodo, kad bendrai Taryba ir Komisija patenkina du iš trijų prašymų susipažinti su dokumentais. Parlamentas patenkina daugiau nei 80 % gautų prašymų – daugiausia dėl viešo posėdžių pobūdžio. Parlamentui ir Komisijai pateikiamų pirminių prašymų susipažinti su dokumentais skaičius nuolat auga. Tarybai pateikiamų prašymų skaičius išlieka stabilus, daugiausia dėl to, kad vis daugiau dokumentų tiesiogiai skelbiami Tarybos registre. Kita vertus, kartotinių prašymų (t. y. paraiškų, kuriose institucijos prašoma peržiūrėti atsisakymą suteikti galimybę susipažinti su dokumentais) skaičius išlieka daugiau ar mažiau stabilus[7]. Iš viso, kartotiniai prašymai paduodami tik dėl 4 % visų pirminių prašymų, pateiktų trims institucijoms. Paraiškos Teismui ir skundai Europos ombudsmenui sudaro tik labai nedidelę visų nagrinėjamų prašymų dalį. Atsižvelgiant į tai, 2004 m. sausio 30 d. paskelbtoje reglamento įgyvendinimo ataskaitoje buvo prieita prie išvados, kad taisyklės dėl visuomenės galimybės susipažinti su dokumentais buvo įgyvendinamos labai patenkinamai. Naujausia patirtis patvirtina šios ataskaitos rezultatus, visų pirma kiek tai susiję su galimybe susipažinti su dokumentais atsižvelgiant į teisėkūros procedūras ir institucijų skatinimą aktyviai teikti informaciją. Tačiau tam tikrus klausimus būtų galima dar labiau patikslinti, visų pirma dėl bendrosios teisės susipažinti su dokumentais taikymo tuo pačiu derinant interesus, atsirandančius nagrinėjant tam tikras bylas, pavyzdžiui, dėl duomenų apsaugos arba specialių teisių susipažinti su dokumentais. 1.1. Prašomų dokumentų gavėjai ir rūšys - Net jei vis daugiau piliečių naudojasi savo teise susipažinti su dokumentais, daugumą prašymų pateikia ES reikalų specialistai : ekonominių operacijų vykdytojai, advokatų kontoros, NVO ir mokslo darbuotojai. - Pagrindinės interesų sritys yra konkurencijos bylos [8], apmokestinimas, vidaus rinka, aplinka, viešieji pirkimai (Komisija) ir teisingumas bei saugumas (Taryba). - Komisijai pateikiamos paraiškos dažnai susijusios su konkrečia išsamia dokumentų byla arba visais dokumentais tam tikru klausimu; dėl to būtina išnagrinėti daug dokumentų. - Daug prašymų susipažinti su dokumentais, visų pirma pateiktų Komisijai, susiję su bylinėjimusi ; kai kurie pareiškėjai prašo leisti susipažinti su informacija, kuri galėtų būti naudinga skundui paduoti arba bylai iškelti teisme. 1.2. Teisės susipažinti su dokumentais apribojimai Tam tikrais atvejais taikomos išimtys. Išimtys dažniausiai numatytos dėl: sprendimų priėmimo proceso | Taryba Komisija | patikrinimų ir tyrimų (pvz., pažeidimai, karteliai, susijungimų kontrolė, valstybės pagalba, prekybos apsaugos bylos, kovos su sukčiavimu tarnybos OLAF tyrimai) | Komisija | administracinėje procedūroje dalyvaujančių trečiųjų šalių interesų (komerciniai interesai, duomenų apsauga) | Komisija Parlamentas | 1.3. Visuomenės galimybė susipažinti su dokumentais ir duomenų apsauga Teisė susipažinti su dokumentais ir teisė į asmens duomenų apsaugą yra įtvirtintos EB sutartyje (atitinkamai 255 ir 286 straipsniuose). Jos buvo įgyvendintos dviem reglamentais: Nr. 45/2001 dėl duomenų apsaugos[9] ir Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su dokumentais. Tačiau abi teisės gali susidurti, kai prašoma susipažinti būtent su informacija apie asmenį. Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas iškėlė šį klausimą informaciniame dokumente, kuriame pateiktos naudingos praktinės tokių prašymų nagrinėjimo gairės[10]. Šiuo metu Pirmosios instancijos teisme nagrinėjamos trys bylos dėl Komisijos atsisakymo atskleisti asmens duomenis[11]. Kitose dviejose bylose, be kitų, nagrinėjamas duomenų apsaugos klausimas[12]. 1.4. Bendrosios ir specialiosios teisės susipažinti su dokumentais Reglamentu (EB) Nr. 1049/2001 siekiama suteikti visuomenei kuo didesnę galimybę susipažinti su Bendrijos institucijų turimais dokumentais. Specialios taisyklės suteikia tam tikroje procedūroje dalyvaujančioms šalims privilegijuotą teisę susipažinti su atitinkamais dokumentais, kurie negali būti skelbiami viešai. Pagal šias taisykles galimybei susipažinti su dokumentais dažnai taikomos specialios sąlygos ir tvarka, užtikrinančios trapią teisių į gynybą ir poreikio išsaugoti procedūrų veiksmingumą pusiausvyrą. Siekiant išvengti nesuderinamumo, vertėtų paaiškinti visuomenės galimybės susipažinti su dokumentais ir privilegijuotos galimybės susipažinti su dokumentais santykį. 1.5. Aktyvus informacijos teikimas Viešieji registrai suteikia piliečiams galimybę nustatyti dokumentus, kurie galėtų būti jiems įdomūs, ir veiksmingai pasinaudoti savo teise su jais susipažinti. Kai dokumentai gali būti skelbiami viešai, institucijos skelbia juos tiesiogiai internete. Dar galima atlikti tobulinimus, susijusius su: - registrų, visų pirma Komisijos, apimtimi; - dokumentų, su kuriais visuomenė gali tiesiogiai susipažinti, skaičiumi arba informacijos, kurią gali tiesiogiai gauti, kiekiu; - elektroninių informacijos sistemų patogumu naudotis vartotojui. Parlamentas, Taryba ir Komisija jau pradėjo ieškoti būdų informacijos platinimui internete gerinti. Tokius patobulinimus galima atlikti iš dalies nekeičiant teisės aktų. 2. SU REGLAMENTU (EB) NR. 1049/2001 SUSIJUSI TEISMO PRAKTIKA Nors Pirmosios instancijos teisme iškeltų bylų skaičius yra labai nedidelis palyginti su prašymų susipažinti su dokumentais skaičiumi, Teismas keliuose neseniai priimtuose sprendimuose išaiškino kai kurias reglamento nuostatas ir visų pirma kai kurių teisės susipažinti su dokumentais išimčių taikymo sritį. Tai labai padėjo geriau įgyvendinti galiojančias taisykles. Įtraukus nusistovėjusią teismų praktiką į naują teisinį tekstą, piliečiams būtų suteikta daugiau teisinio aiškumo, o institucijoms – tikslesnės prašymų susipažinti su dokumentais nagrinėjimo gairės. 2.1. Bendroji reglamento charakteristika Pirmosios instancijos teismas aiškiai nurodė, kad reglamento tikslas yra užtikrinti, kad kiekvienas asmuo galėtų susipažinti su viešaisiais dokumentais. Konkretus asmens interesas susipažinti su dokumentu, pvz., siekiant ginti savo poziciją vykstant ginčui, neturi reikšmės sprendžiant leisti susipažinti su dokumentu ar ne, kai institucija taiko privalomas išimtis pagal 4 straipsnio 1 dalies a punktą arba kai valstybė narė atsisako atskleisti dokumentą pagal 4 straipsnio 5 dalį[13]. Neseniai priimtame sprendime Pirmosios instancijos teismas nusprendė, kad pagal reglamento 6 straipsnio 1 dalį, pagal kurią pareiškėjas neprivalo nurodyti prašymą pagrindžiančių priežasčių, prašymas susipažinti su dokumentu turi būti nagrinėjamas nepriklausomai nuo paraišką pateikusio asmens[14]. Tame pačiame sprendime Teismas nurodė, kad pareiškėjo gynybos teisė byloje yra privataus pobūdžio. Todėl ji negali reikšti svarbesnio visuomenės intereso atskleisti dokumentą[15]. 2.2. Procedūriniai klausimai 2.2.1. Būtinybė atlikti konkrečią dokumentų, su kuriais prašoma susipažinti, analizę Atsisakymas suteikti galimybę susipažinti su dokumentais iš esmės turi būti grindžiamas konkrečia jų turinio analize siekiant įvertinti teisei susipažinti su dokumentu taikomos išimties mastą ir galimybę suteikti teisę susipažinti su dalimi dokumento. Tačiau tokio patikrinimo nereikia, kai dėl ypatingų konkretaus atvejo aplinkybių akivaizdu, kad turi būti atsisakyta suteikti galimybę susipažinti su dokumentu, arba, priešingai, nuspręsta ją suteikti[16]. 2.2.2. Didelės apimties prašymų nagrinėjimas Pagal ankstesniame punkte minėtą teismų praktiką vien faktas, kad prašoma suteikti galimybę susipažinti su daug dokumentų, neatleidžia institucijų nuo pareigos atlikti konkretų dokumentų patikrinimą. Tame pačiame sprendime Teismas nurodė, kad išimtiniais atvejais, kai administracinė našta dėl konkretaus ir atskiro dokumentų patikrinimo viršytų tai, ko būtų galima pagrįstai reikalauti, galima taikyti nuo pareigos patikrinti dokumentus leidžiančią nukrypti nuostatą. Tačiau institucijos privalo ištirti visas įmanomas galimybes, kad apribotų savo darbo krūvį, ir patenkinti bent dalį pareiškėjo prašymo[17]. 2.3. Išimčių paaiškinimas 2.3.1. Teisinės pagalbos apsauga – 4 straipsnio 2 dalies 2 įtrauka Pirmosios instancijos teismas nurodė, kad reglamento 4 straipsnio 2 dalies antroje įtraukoje numatyta išimtis, kuria siekiama apsaugoti teisinę pagalbą, taikoma bet kuriai institucijų Teisės tarnybos teikiamai teisinei pagalbai ir neapsiriboja konsultacijomis, teikiamomis nagrinėjant ginčą. Tačiau kaip ir kitų dokumentų, susijusių su saugomais interesais, atveju, atsisakymas atskleisti dokumentą, kuriame pateikta teisinė nuomonė, turi būti pagrįstas konkrečiu ir atskiru patikrinimu[18]. Dėl šio sprendimo Teisingumo Teismui pateiktas apeliacinis skundas. 2.3.2. Tyrimų apsauga – 4 straipsnio 2 dalies 3 įtrauka Pirmosios instancijos teismas patikslino faktą, kad tam tikros rūšies dokumentai, susiję su vykdomais tyrimais, atitinka tokių tyrimų tikslą. Kalbant apie pažeidimų nagrinėjimo procedūras, Teismas nurodė, kad valstybės narės turi teisę tikėtis, kad Komisija garantuos konfidencialumą vykdant tyrimus, dėl kurių gali būti iškeltos bylos dėl pažeidimų. Šis konfidencialumo reikalavimas išlieka net ir klausimą perdavus nagrinėti Teisingumo Teismui[19]. Neseniai Pirmosios instancijos teismas nurodė, kad tyrimams arba inspekcijoms gali būti toliau taikoma išimtis, grindžiama inspekcijų, tyrimų ir audito apsauga, jei tyrimai arba inspekcijos tebevykdomi, net jei konkretus tyrimas arba inspekcija, su kurių ataskaita prašoma leisti susipažinti, jau baigtas. Tačiau galimybė leisti susipažinti su tokiais dokumentais negali priklausyti nuo neaiškaus, būsimo ir galbūt tolimo įvykio[20]. Tikriausiai turėtų būti paaiškinta konkreti šių principų taikymo tvarka. 2.3.3. Valstybių narių galimybė nesutikti, kad būtų atskleisti iš tos valstybės narės kilę dokumentai – reglamento 4 straipsnio 5 dalis Prie Amsterdamo sutarties Baigiamojo akto pridėtoje Deklaracijoje Nr. 35 nurodyta, jog valstybė narė gali prašyti, kad Komisija arba Taryba neatskleistų trečiosioms šalims iš tos valstybės narės kilusio dokumento be jos išankstinio sutikimo. Ši deklaracija atspindėta reglamento 4 straipsnio 5 dalyje. Pirmosios instancijos teismas nurodė, jog valstybei narei paprašius, kad iš jos kilęs dokumentas nebūtų atskleistas, prašymui suteikti galimybę susipažinti su tokiu dokumentu taikomos atitinkamos nacionalinės teisės nuostatos, o ne reglamentas[21]. Remdamosi šia teismų praktika, institucijos visada konsultuosis su valstybės narės valdžios institucijomis, gavusios prašymą suteikti galimybę susipažinti su iš tos valstybės narės kilusiu dokumentu. Tačiau reikėtų pažymėti, kad dėl sprendimo byloje T-168/02, Internationaler Tierschutz-Fonds GmbH prieš Komisiją, Teisingumo Teisme nagrinėjamas apeliacinis skundas. 2.3.4. Reglamento ir specialių taisyklių dėl konfidencialumo santykis Dviejuose sprendimuose Pirmosios instancijos teismas nusprendė, kad atrankos komisijų darbo tvarkos slaptumas, kaip numatyta Tarnybos nuostatų III priedo 6 straipsnyje, turi būti traktuojamas kaip lex specialis , nukrypstant nuo bendrųjų taisyklių, taikomų galimybei susipažinti su dokumentais[22]. Iki šiol tokie argumentai dar netaikomi kitose srityse, kuriose galioja konkrečios taisyklės dėl konfidencialumo. Be to, įstaigos darbo tvarkos slaptumas nereiškia, kad šios įstaigos parengtiems arba svarstomiems dokumentams taikomas to paties lygio slaptumas. Tačiau būtina paaiškinti santykį tarp bendrųjų taisyklių, taikomų visuomenės galimybei susipažinti su dokumentais, ir specialių Bendrijos teisės aktų leidėjo nustatytų taisyklių siekiant užtikrinti tam tikrų įgaliojimų rinkti informaciją – kurie būtini, kad procedūra vyktų tinkamai – funkcinį veiksmingumą. 2.3.5. Skaidrumas ir įpareigojimas išlaikyti profesinę palaptį Skaidrumo principas, nustatytas EB sutarties 255 straipsniu, yra suderintas su 287 straipsnyje numatytu įpareigojimu išlaikyti profesinę paslaptį, kuris aiškiai minimas įvairiuose antrinės teisės aktuose. Jis ypač svarbus konkurencijos politikoje (Komisija saugo įmonių pateiktą ar iš jų gautą informaciją), taip pat prekybos gynybos bylose[23] ir viešųjų pirkimų srityje. Reglamento (EB) Nr. 1/2003 28 straipsnyje numatyta, kad informacija, kuri buvo gauta vykdant inspekcijas ir tyrimus arba pateikus prašymą suteikti informacijos, turi būti naudojama tik tam tikslui, kuriam ji buvo gauta, ir kad tokia informacija, kuriai galioja įpareigojimas užtikrinti profesinę paslaptį, neturėtų būti atskleista. Nors nei EB sutarties 287 straipsnyje, nei Reglamento (EB) Nr. 1/2003 28 straipsnyje aiškiai nenurodyta, kokios rūšies informacijai taikomas šis įpareigojimas, Pirmosios instancijos teismas jau išaiškino verslo paslapčių sąvoką nurodydamas, kad tai yra informacija, kurią ne tik atskleidus visuomenei, bet ir paprasčiausiai perdavus asmeniui, kuris nėra informaciją pateikęs asmuo, gali būti rimtai pažeisti šio interesai[24]. Tačiau įpareigojimas išlaikyti profesinę paslaptį gali užkirsti kelią atskleisti visuomenei informaciją, kuriai nereikia specialios verslo paslaptims taikomos apsaugos. Šiuos klausimus reikėtų paaiškinti išsamiau. 3. TOLESNė RAIDA 3.1. Orhuso konvencijos taikymas Bendrijos institucijoms ir organams 2006 m. rugsėjo 6 d. Parlamentas ir Taryba priėmė Reglamentą (EB) Nr. 1367/2006 dėl Orhuso konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais nuostatų taikymo Bendrijos institucijoms ir organams[25]. Reglamentas bus pradėtas taikyti 2007 m. birželio 28 d. Šiame naujajame reglamente nagrinėjami įvairūs piliečių dalyvavimo aplinkosaugos politikoje aspektai: - galimybė gauti informaciją pateikus prašymą; - aktyvus informacijos platinimas; - konsultacijos dėl planų ir programų; - teisė reikalauti atlikti administracinę sprendimo arba sprendimo nepriėmimo peržiūrą. Kalbant apie šią knygą, atsižvelgiama tik į nuostatas dėl galimybės susipažinti su informacija pateikus prašymą. Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 nustato bendrą susipažinimo su dokumentais tvarką. Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 taikomas tik Parlamentui, Tarybai bei Komisijai ir, išplėtus jo taikymo sritį, Bendrijos agentūroms, kadangi jo teisinis pagrindas yra EB sutarties 255 straipsnis. Kita vertus, Reglamento (EB) Nr. 1367/2006 nuostatos dėl galimybės susipažinti su informacija apie aplinką taikomos visoms Bendrijos institucijoms ir organams. Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001, naujasis Reglamentas (EB) Nr. 1367/2006 ir kitų institucijų bei organų priimtos neprivalomos taisyklės dėl galimybės susipažinti su dokumentais iš dalies šiek tiek sutaps. Taip pat derėtų pažymėti, kad abiejuose reglamentuose numatytos teisės susipažinti su dokumentais išimtys nėra visiškai vienodos. Kalbant apie taikymo sritį ir gavėjus, situaciją galima apibūdinti taip: Taikymo sritis ir gavėjai | Teisinis pagrindas | Susijusios institucijos ir organai | ES piliečiai ir nuolatiniai gyventojai | Bet kuris fizinis arba juridinis asmuo | Reglamentai (EB) Nr. 1049/2001 + Nr. 1367/2006 | Parlamentas Taryba Komisija Agentūros | Bet koks dokumentas | Neprivalomos taisyklės + Reglamentas (EB) Nr. 1367/2006 | Audito Rūmai Europos centrinis bankas Europos investicijų bankas Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas Regionų komitetas Europos ombudsmenas | Bet koks dokumentas | Tik informacija apie aplinką | Reglamentas (EB) Nr. 1367/2006 | Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas Teisingumo Teismas (išskyrus atvejus, kai vykdo teisminius įgaliojimus) | Tik informacija apie aplinką | 3.2. Tarybos posėdžių skaidrumas 2006 m. birželio 15 ir 16 d. susitikime Europos Vadovų Taryba pažymėjo, kad svarbu suteikti piliečiams galimybę tiesiogiai gauti informaciją apie ES veiklą dar labiau didinant skaidrumą. 2006 m. rugsėjo 15 d. Taryba, siekdama įgyvendinti šią naują politiką, iš dalies pakeitė savo darbo tvarkos taisykles. Pagal naująsias priemones Tarybos vieši svarstymai ir debatai bus transliuojami internetu visomis oficialiosiomis ES kalbomis. Tarybos posėdžių viešumas yra didesnė nei EB sutarties 255 straipsnyje ir Reglamente (EB) Nr. 1049/2001 numatyta priemonė. Tačiau posėdžių viešumas turės įtakos tokiuose posėdžiuose svarstomų dokumentų atskleidimui. ANTROJI DALIS: PRIEIGOS PRIE DOKUMENTų TAISYKLIų TOBULINIMO ALTERNATYVOS | 4. BENDRAS įVERTINIMAS Atsižvelgiant į patirtį, įgytą įgyvendinant Reglamentą (EB) Nr. 1049/2001, Pirmosios instancijos teismo bei Teisingumo Teismo praktiką ir naujausius pokyčius, susijusius su skaidrumu Europos institucijose, tikslinga apsvarstyti visuomenės susipažinimo su dokumentais tvarkos pakeitimus siekiant: - pagerinti prieigą prie registrų ir tiesioginę prieigą prie dokumentų; - geriau informuoti plačiąją visuomenę apie Europos institucijų veiklą; - paaiškinti teisinį pagrindą; - rasti tinkamą visuomenės teisės žinoti ir teisėtų viešųjų bei privačiųjų interesų apsaugos pusiausvyrą. 5. AKTYVESNė PLATINIMO POLITIKA 5.1. Teisėkūros proceso skaidrumas Pagrindinis įstatymų dėl teisės į informaciją tikslas yra suteikti piliečiams galimybę aktyviau dalyvauti demokratiškame sprendimų priėmimo procese. Todėl svarbiausias su Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 įgyvendinimu susijęs prioritetinis tikslas buvo paversti ES institucijų teisėkūros procesą skaidresniu ir lengviau prieinamu plačiajai visuomenei. Trijų institucijų viešuosiuose registruose daugiausiai pateikiamos nuorodos į dokumentus, kuriuos institucijos parengė ir kuriais keičiasi vykstant ES teisėkūros procesui. Galima susipažinti su visu daugelio šių dokumentų tekstu. Tokia praktika atitinka Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 12 straipsnį, kuriame numatyta, kad institucijos „sudaro galimybes, kad dokumentai, kiek įmanoma, būtų tiesiogiai prieinami visuomenei“, visų pirma „teisėkūros dokumentai“. Kadangi reglamento 12 straipsnyje pateikta „teisėkūros dokumentų“ apibrėžtis nepakankamai tiksli, reglamentą būtų galima pakeisti siekiant nurodyti, kokios rūšies dokumentai yra teisėkūros proceso dalis ir su kurių visu tekstu iš esmės turėtų būti galima tiesiogiai susipažinti, ir patikslinti kurioje procedūros stadijoje. Jau numatyta, kad EUR-LEX interneto svetainėje bus skelbiama daugiau parengiamųjų teisėkūros dokumentų. Kita vertus, turima informacija ne visuomet lengvai prieinama piliečiams. Parlamentas, Taryba ir Komisija šiuo metu ieško būdų galimybei susipažinti su teisėkūros dokumentais palengvinti. 5.2. Aktyvus platinimas kitose srityse Institucijos savo tinklavietėse platina daug informacijos. Pranešimai spaudai, kuriuose paprasta kalba paaiškinami sudėtingi arba techniniai klausimai, yra vertingas informacijos šaltinis plačiajai visuomenei. Toks informacijos platinimas yra daugiausia savanoriškas. Tačiau naujajame Reglamente dėl Orhuso konvencijos taikymo EB institucijoms ir organams pateikta nuostatų dėl aktyvaus informacijos apie aplinką platinimo[26]. Institucijos galėtų sukurti sistemingesnę visuomenės tiesioginės prieigos prie dokumentų politiką panaudodamos patogiausias vartotojui priemones. Tokiu atveju darbo srautams ir duomenų bazėms bei tinklavietėms valdyti reikėtų papildomų žmogiškųjų ir finansinių išteklių. Kita vertus, kaip rodo Tarybos patirtis, tai galėtų sumažinti prašymų susipažinti su dokumentais skaičių arba bent jau palengvintų prašymų nagrinėjimą. Pagrindinės institucijų tvarkomos tinklavietės: EUR-LEX (ES teisė):http://eur-lex.europa.eu/en/index.htm Rengiami teisės aktai:http://ec.europa.eu/prelex/apcnet.cfm?CL=en Europos Parlamento teisėkūros observatorija:http://www.europarl.europa.eu/oeil/ Europos Parlamento dokumentų registras:http://www.europarl.europa.eu/registre/recherche/RechercheSimplifiee.cfm?langue=EN Tarybos dokumentų registras:http://www.consilium.europa.eu/cms3_applications/showPage.asp?lang=en&id=549&mode=g&name= Komisijos dokumentų registras:http://ec.europa.eu/transparency/regdoc/registre.cfm?CL=en&testjs=1 Komitologijos registras:http://ec.europa.eu/transparency/regcomitology/registre.cfm?CL=en 1 klausimas. Ar manote, kad registruose ir institucijų tinklavietėse pateikta informacija yra: | A | išsami ir lengvai prieinama? | B | išsami, tačiau sunkiai randama? | C | lengvai prieinama, bet nepakankamai išsami? | D | nepakankamai išsami ir sunkiai prieinama? | Kitos pastabos dėl registrų ir tinklaviečių: | 2 klausimas. Ar reikėtų labiau akcentuoti ir skatinti aktyvų informacijos platinimą dėmesį skiriant konkrečioms ypatingo intereso sritims? | TAIP | NE | Neturiu nuomonės | Paaiškinimas ir pastabos: | 6. PRIEIGAI PRIE INFORMACIJOS APIE APLINKą TAIKOMų TAISYKLIų INTEGRAVIMAS į BENDRąJą PRIEIGOS PRIE DOKUMENTų SISTEMą Kaip minėta 3.1 dalyje, yra keli reglamento ir Orhuso konvencijos skirtumai. Kalbant apie galimybę susipažinti su informacija, konvencijoje yra specialių nuostatų dėl aktyvaus informacijos apie aplinką platinimo, kurios apima daugiau nei įpareigojimas teikti informaciją pateikus prašymą. Dėl bendrai taikomų Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 ir Reglamento (EB) Nr. 1367/2006 susidaro dvi suderintos ir nuoseklios sistemos, net jei išlieka keli skirtumai, kurie gali lemti skirtingą aiškinimą. Šiuos skirtumus būtų galima spręsti arba sukuriant konkrečią sistemą, reglamentuojančią teisę susipažinti su informacija apie aplinką, arba iš dalies pakeičiant Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 nuostatas siekiant nustatyti jų visišką suderinamumą su Reglamento (EB) Nr. 1367/2006 nuostatomis ir taip išsaugoti vieną prieigos prie informacijos apie aplinką ir kitos Parlamento, Tarybos bei Komisijos turimos informacijos sistemą. Antrąja alternatyva būtų sukurtas didesnis teisinis aiškumas piliečiui, nors kitoms Bendrijos institucijoms ir organams būtų taikomos įvairios sistemos. Siekiant nustatyti vieną prieigos sistemą, reikėtų peržiūrėti teisei susipažinti su dokumentais taikomų išimčių, numatytų Reglamente (EB) Nr. 1049/2001, sistemą. Reikia atsižvelgti į šiuos dalykus: - visuomenės interesas atskleisti informaciją ir, visų pirma, tai, kad prašant su aplinkos tarša susijusios informacijos, į tai turi būti atsižvelgta taikant išimtis; - kai dokumentams yra taikoma išimtis, kuria siekiama apsaugoti Bendrijos arba valstybės narės finansinę, pinigų arba ekonominę politiką [Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 1 dalies a punkto ketvirta įtrauka], tokiuose dokumentuose esanti informacija apie aplinką vis tiek bus atskleista; - būtų nustatyta papildoma konkreti išimtis siekiant apsaugoti aplinką, su kuria susijusi informacija, kurios prašoma (pavyzdžiui, retų rūšių veisimosi vietos); - kadangi valstybės narės privalo laikytis Orhuso konvencijos ir Direktyvos dėl visuomenės galimybės susipažinti su informacija apie aplinką[27] nuostatų, šios nuostatos būtų pažeidžiamos, jei valstybės narės prieštarautų dokumentų, kuriuos privalėtų atskleisti pagal nacionalinę teisę, atskleidimui. Kita vertus, reglamente turėtų būti atsižvelgiama į Deklaraciją Nr. 35, pridėtą prie Amsterdamo sutarties. Valstybių narių, nesutinkančių, kad institucija atskleistų iš tų valstybių narių kilusį dokumentą, gali būti prašoma pagrįsti savo atsisakymą remiantis išimtimis, numatytomis Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 arba jų nacionalinės teisės nuostatose. 3 klausimas. Ar vienas taisyklių, taikomų prieigai prie dokumentų, įskaitant informaciją apie aplinką, rinkinys suteiktų daugiau aiškumo piliečiams? | TAIP | NE | Neturiu nuomonės | Paaiškinimas ir pastabos: | 7. INTERESų DERINIMAS 7.1. Galimybė visuomenei susipažinti su dokumentais ir asmens duomenų apsauga Prieš nustatant praktines prašymų leisti susipažinti su asmens duomenimis nagrinėjimo taisykles derėtų sulaukti teismų praktikos dėl šių dviejų teisių kolizijos[28]. Tačiau, atsižvelgdamos į galiojantį teisinį pagrindą, institucijos galėtų apibrėžti asmens duomenų atskleidimo kriterijus remdamosi šiais principais: - asmens duomenų atskleidimas pateisinamas visuomenės interesu; taip galėtų būti, jei asmenys dirba valstybės tarnyboje bei turi oficialius įgaliojimus ir atskleistina informacija susijusi tik su jų einamų oficialių pareigų vykdymu, nebent yra konkrečių priežasčių apsaugoti jų tapatybę (pvz., tyrėjai); - akivaizdu, kad atskleidimas nedaro įtakos asmens privatumui ar neliečiamumui. 4 klausimas. Kaip reikėtų aiškinti Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 1 dalies b punkte numatytą išimtį, siekiant užtikrinti tinkamą asmens duomenų apsaugą? | A | Galimybės susipažinti su dalimi dokumento, kuriame ištrinti asmens duomenys, suteikimas yra patenkinamas sprendimas, leidžiantis tuo pačiu metu užtikrinti ir skaidrumą, ir asmens duomenų apsaugą. | B | Asmens duomenų atskleidimas visuomet turėtų būti vertinamas pagal kriterijus, nurodytus Reglamente dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis (Reglamentas (EB) Nr. 45/2001). | C | Kai kiekvienu konkrečiu atveju nereikia vertinti atskleidimo teisėtumo pagal Reglamentą (EB) Nr. 45/2001, tam tikros rūšies asmens duomenys turėtų būti atskleidžiami laikantis Reglamente (EB) Nr. 1049/2001 numatytų kriterijų. | Paaiškinimas ir pastabos: | 7.2. Visuomenės galimybė susipažinti su dokumentais ir komerciniai arba ekonominiai interesai EB sutartis nustato 255 straipsnyje įtvirtinto skaidrumo principo ir 287 straipsnyje numatyto įpareigojimo išlaikyti profesinę paslaptį, kuri visų pirma susijusi su informacija apie įmones, jų verslo santykius ar sąnaudų sudedamąsias dalis, pusiausvyrą. Ši skaidrumo ir profesinės paslapties pusiausvyra yra ypač aktuali Komisijai, kuri saugo informaciją, pateiktą arba gautą iš privačių šalių vykdant tyrimus valstybės pagalbos, antimonopolijos, susijungimų, prekybos gynybos arba kovos su sukčiavimu bylose ir atliekant viešųjų pirkimų bei dotacijų skyrimo procedūras. Tinkama tokios informacijos apsauga yra esminė šiose procedūrose dalyvaujančių šalių bendradarbiavimui ir susijusių Bendrijos politikos krypčių įgyvendinimo veiksmingumui. Todėl Bendrijos teisės aktų leidėjai nustatė konkrečias prieigos prie tokios informacijos taisykles. Šias taisykles reikia taikyti kartu su reglamento nuostatomis ir turėtų būti užtikrinta jų tarpusavio darna. 2006 m. gegužės 30 d. sprendime[29] Pirmosios instancijos teismas nustatė kriterijus, kuriais apibrėžiama, kokio pobūdžio informacijai taikomas įpareigojimas išlaikyti profesinę paslaptį. Remiantis šia teismų praktika, reglamente galėtų būti numatyta, kad neleidžiama susipažinti su dokumentais, kuriuose yra informacijos, kurią žino nedaug asmenų, ir kurią atskleidus gali būti rimtai pažeisti informaciją pateikusio asmens arba trečiųjų šalių teisėti interesai. Šiuos kriterijus vertėtų paaiškinti praktinės veiklos lygmeniu, atsižvelgiant į potencialią naštą, tenkančią informaciją teikiančiam juridiniam arba fiziniam asmeniui, su kurio turi būti konsultuojamasi prieš bet kokį atskleidimą, taip pat į galimą riziką, kad po tam tikro laikotarpio bus sunkiau įvertinti potencialią rimtą žalą teisėtiems interesams. Kita vertus, pagal Reglamentą (EB) Nr. 1367/2006 dėl Orhuso konvencijos nuostatų taikymo laikoma, kad svarbesnis visuomenės interesas atskleisti informaciją yra tuomet, kai informacija, kurios prašoma, yra susijusi su aplinkos tarša, o išimtis susijusi su komercinių interesų apsauga. Intelektinės nuosavybės apsauga, kurią reglamentuoja tarptautiniai susitarimai, yra atskiras atvejis. 5 klausimas. Kaip reikėtų aiškinti Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies 1 įtraukoje numatytą išimtį, siekiant užtikrinti tinkamą trečiųjų šalių komercinių ir ekonominių interesų apsaugą? | A | Dabartinė sistema, pagal kurią komercinių interesų apsauga derinama su visuomenės interesu atskleisti informaciją, yra geras sprendimas. | B | Daugiau reikšmės turėtų būti teikiama interesui atskleisti informaciją. | C | Dabartinės taisyklės neužtikrina pakankamos komercinių ir ekonominių interesų apsaugos. | Paaiškinimas ir pastabos: | 7.3. Visuomenės galimybė susipažinti su dokumentais ir geras administravimas Patirtis rodo, kad prašymų nagrinėjimas gali būti varginantis. Kadangi Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 tikslas yra atskleisti informaciją atsižvelgiant į visuomenės interesą, institucijos turi derinti interesą atskleisti informaciją su darbo krūviu nagrinėjant prašymą. Kai svarbūs ištekliai skiriami nedideliam prašymų, kurie yra didelės apimties, sudėtingi ar reikalauja didelio darbo krūvio, skaičiui – tokia situacija neatitiktų visuomenės intereso. Todėl būtų pravartu apibrėžti prašymų leisti susipažinti su informacija proporcingumo kriterijus. Siekiant suderinti skaidrumo ir gero valdymo principus, būtų galima atsižvelgti į šiuos kriterijus: - prašomų dokumentų kiekis; - institucijų turimų dokumentų apibrėžtis; - terminų įtaka išimčių taikymui. 7.3.1. Pertekliniai prašymai Priešingai nei daugelyje nacionalinių sistemų, reglamentuojančių galimybę susipažinti su dokumentais arba informacija, Reglamente (EB) Nr. 1049/2001 nėra nuostatų dėl perteklinių arba netinkamų prašymų. Faktiškai, konkretus viso dokumentų rinkinio nagrinėjimas, pateikus prašymą leisti susipažinti su informacija, gali būti ypatingai varginantis palyginti su nauda, gaunama atskleidus dokumentus ar jų dalį. Institucijos, nagrinėdamos ypač didelės apimties arba sudėtingą prašymą, gali tik pratęsti atsakymui skirtą galutinį terminą 15 darbo dienų arba neformaliai pasitarti su pareiškėju, kad būtų surastas teisingas sprendimas[30]. Pastarąją nuostatą būtų galima paaiškinti, kad institucijos galėtų reikalauti pareiškėjų patikslinti arba susiaurinti savo prašymą, arba sutikti, kad prašymas būtų išnagrinėtas per realų laikotarpį. Be to, prašymai kuriais aiškiai siekiama trukdyti normaliam tarnybos darbui, galėtų būti pripažinti netinkamais ir tuo pagrindu atmesti. Tokie samprotavimai galėtų būti ypač aktualūs kalbant apie Komisijos naudojimosi vykdomaisiais įgaliojimais veiksmingumą. 6 klausimas. Atsižvelgiant į sukauptą patirtį, ar derėtų numatyti specialias nuostatas dėl prašymų, kurie yra akivaizdžiai pertekliniai arba netinkami, nagrinėjimo, ypač kiek tai susiję su terminais? | TAIP | NE | Neturiu nuomonės | Paaiškinimas ir pastabos: | 7.3.2. „Institucijos turimo dokumento“ sąvoka Dabartinė „institucijos turimo dokumento“ apibrėžtis gauta sujungus reglamento 3 straipsnio a punkte pateiktą „dokumento“ apibrėžtį ir taikymo sritį, kaip apibrėžta 2 straipsnio 3 dalyje[31]. Sujungus abi apibrėžtis būtų galima paaiškinti sąvoką „institucijos turimas dokumentas“. Visų pirma būtina paaiškinti du aspektus: - „institucijos turimo dokumento“ apibrėžties ir tos institucijos dokumentų tvarkymo taisyklių, tiksliau registracijos taisyklių, santykį; - duomenų bazėse saugomos informacijos statusą; vis daugiau informacijos saugoma elektroninėse duomenų bazėse, todėl reglamente galėtų būti apibrėžta, kaip duomenų bazių turinys dera su sąvoka „dokumentas“; duomenų bazes būtų galima laikyti elektronine biblioteka; konkretūs ir nedideli informacijos rinkiniai, kuriuos galima rasti duomenų bazėje vykstant įprastam darbo procesui ir naudojant egzistuojančias paieškos priemones, būtų laikomi „dokumentais“, kaip apibrėžta reglamente. 7 klausimas. Kalbant apie duomenų bazių turinį, ar sąvoka „dokumentas“ turėtų apimti informacijos rinkinius, kuriuos galima rasti naudojant egzistuojančias paieškos priemones? | TAIP | NE | Neturiu nuomonės | Paaiškinimas ir pastabos: | 7.3.3. Prieiga prie dokumentų ir taikymas laike Reglamente nėra nuostatų dėl išimčių taikymo laike. Aiškiai apibrėžus taikymą laike, visų pirma kiek tai susiję su tam tikromis išimtimis (pvz., inspekcijos, tyrimai ir auditas, teismo procesas, sprendimai, kurie turi būti priimti teisės aktuose nenumatytose srityse), būtų galima suderinti skaidrumo ir gero administravimo interesus ir taip išvengti nereikalingos naštos institucijoms. Reglamente galėtų būti nurodyti įvykiai: - iki kurių konkrečioms dokumentų kategorijoms aiškiai taikomos išimtys, kad pagal reglamentą numatytoms priemonėms, kuriomis siekiama užtikrinti suderinamumą su Bendrijos teisės aktų leidėjo konkrečiose taisyklėse dėl prieigos nustatytais principais, būtų visuomet taikomas reglamente numatytas svarbesnio visuomenės intereso kriterijus; - po kurių dokumentai tampa vieši. 8 klausimas. Ar reglamente turėtų būti nurodyti įvykiai, prieš kuriuos ir po kurių išimtys būtų arba nebūtų taikomos? | TAIP | NE | Neturiu nuomonės | Paaiškinimas ir pastabos: | 8. GALUTINėS PASTABOS Prašome pateikti bet kokias kitas pageidaujamas pastabas dėl taisyklių, taikomų prieigai prie Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos turimų dokumentų | PRIEDAS Statistiniai duomenys apie institucijų išnagrinėtus prašymus leisti susipažinti su informacija Taryba | 2394 | 2830 | 2160 | 2100 | 2224 | Komisija | 991 | 1523 | 2600 | 3173 | 6712 | Kartotiniai prašymai | Parlamentas | 1 | 1 | 1 | 10 | (3) | Taryba | 43 | 45 | 35 | 51 | 40 | Komisija | 96 | 143 | 162 | 167 | 112 | Pastabos: 1. į šį pirminių prašymų, kuriuos 2002 m. išnagrinėjo Parlamentas, skaičių patenka prašymai leisti susipažinti su paskelbtais dokumentais; 2. 2006 m. duomenys yra apytiksliai; 3. duomenų iš Europos Parlamento dar negauta. [1] OL L 145, 2001 5 31, p. 43. [2] Šias ataskaitas galima rasti šiose tinklavietėse: Parlamentas: http://www.europarl.europa.eu/register/pdf/FINAL_605496_1_EN.pdf Taryba: http://www.consilium.europa.eu/cms3_fo/showPage.asp?id=305&lang=EN&mode=g Komisija: http://ec.europa.eu/transparency/access_documents/index_en.htm. [3] KOM(2004) 45 Komisijos ataskaita apie Reglamente (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais numatytų principų įgyvendinimą. [4] Konvencija dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais, priimta Orhuse, Danijoje, 1998 m. bir˛elio 25 d.2006 m. rugsėjo 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1367/2006 dėl Orhuso konvencijos nuostatų taikymo Bendrijos institucijoms ir organams (OL L 264, 2006 9 25, p. 13). [5] 2005 m. lapkričio 9 d. Komisijos posėdžio protokolo Nr. 1721 6 punktas, taip pat žr. dokumentus SEK(2005) 1300 ir SEK(2005) 1301. [6] P6_A(2006) 052. [7] Nuo 2004 iki 2005 m. Parlamentui pateiktų kartotinių prašymų skaičius išaugo nuo 1 iki 10. [8] 13 % Komisijos išnagrinėtų prašymų susiję su konkurencijos politika, iš kurių daugiausia susiję su valstybės pagalbos bylomis. [9] 2000 m. gruod˛io 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 8, 2001 1 12). [10] „Visuomenės galimybė susipažinti su dokumentais ir duomenų apsauga“, Informacinių dokumentų serija, 2005 m. liepos mėn., Nr. 1. [11] Byla T-194/04, The Bavarian Lager Company Ltd. prieš Komisiją; byla T-170/03, BAT prieš Komisiją; byla T-161/04, Valero Jordana prieš Komisiją. [12] Bylos T-121/05 ir T-166/05, Borax Europe Ltd. prieš Komisiją. [13] 2005 m. baland˛io 26 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas, sujungtos bylos T-110/03, T-150/03 ir T-405/03, J.M. Sisón prieš Tarybą, patvirtintas 2007 m. vasario 1 d. Teisingumo Teismo sprendimu byloje C-266/05 P; 2005 m. birželio 15 d. Pirmosios instancijos teismo įsakymas, byla T-98/04, Società imballaggi metallici Salerno Srl (SIMSA) prieš Komisiją. [14] 2006 m. liepos 6 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas, sujungtos bylos T-391/03 ir T-70/04, Franchet and Byk prieš Komisiją, 82 punktas. [15] To paties sprendimo 136–139 punktai. [16] 2005 m. baland˛io 13 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje T-2/03, Verein für Konsumenteninformation prieš Komisiją . [17] Idem . [18] 2004 m. lapkričio 23 d. sprendimas byloje T-84/03, Maurizio Turco prieš Tarybą. [19] Byla T-191/99, David Petrie ir kiti prieš Komisiją. [20] Sujungtos bylos T-391/03 ir T-70/04, Franchet and Byk prieš Komisiją. [21] 2004 m. lapkričio 30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje T-168/02, Internationaler Tierschutz-Fonds GmbH prieš Komisiją; taip pat žr. Pirmosios instancijos teismo sprendimus bylose T-76/02, Mara Messina prieš Komisiją ir T-87/03, Scippacercola prieš Komisiją. [22] 2005 m. baland˛io 5 d. sprendimas byloje T-376/03, Hendrickx prieš Tarybą, ir 2005 m. liepos 14 d. sprendimas byloje T-371/03, Le Voci prieš Tarybą. [23] Žr. Reglamento (EB) Nr. 384/96 19 straipsnį, Reglamento (EB) Nr. 2026/97 29 straipsnį ir Reglamento (EB) Nr. 3285/94 9 straipsnį. [24] Byla T-353/94, Postbank prieš Komisiją, [1996] Rink. II-921, 87 punktas. [25] OL L 264, 2006 9 25, p. 13. [26] Reglamento (EB) Nr. 1367/2006 4 straipsnis. [27] Direktyva 2003/4/EB. [28] Žr. 11 ir 12 išnašose minėtas nagrinėjamas bylas. [29] Byla T-198/03, Bank Austria Creditanstalt AG prieš Komisiją, visų pirma 71 punktas. [30] Reglamento 6 straipsnio 3 dalis. [31] 2 straipsnio 3 dalis: is reglamentas taikomas visiems institucijos turimiems dokumentams, tai yra, jos parengtiems arba gautiems ir esantiems jos žinioje, susijusiems su visomis Europos Sąjungos veiklos sritimis .3 straipsnio a punktas: „dokumentas“ – bet kuria forma (parašytas ant popieriaus, elektroninėje laikmenoje arba garso, vaizdo ar audiovizualiniame įraše) pateiktas turinys, susijęs su į institucijos atsakomybės sferą įeinančia politika, veikla ir sprendimais .