Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl protokolo, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas tarp Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos, numatantis priemones, lygiavertes nustatytoms Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo, pasirašymo Europos Sąjungos vardu /* COM/2015/0150 final - 2015/0075 (NLE) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS Po Taupymo pajamų apmokestinimo direktyvos (Tarybos direktyva 2003/48/EB) priėmimo siekdama ekonominės veiklos vykdytojams sudaryti vienodas sąlygas, Europos Sąjunga pasirašė Susitarimus su Šveicarija, Andora, Lichtenšteinu, Monaku ir San Marinu, kuriuose buvo numatytos priemonės, lygiavertės nustatytoms direktyvoje. Be to, valstybės narės taip pat pasirašė susitarimus su Jungtinės Karalystės ir Nyderlandų priklausiniais. Neseniai tarptautiniu lygmeniu pripažinta, kad automatiniai informacijos mainai yra svarbi kovos su tarpvalstybiniu mokestiniu sukčiavimu ir mokesčių slėpimu priemonė, nes ja užtikrinamas visiškas mokesčių skaidrumas ir mokesčių administratorių bendradarbiavimas pasauliniu mastu. G20 grupė įgaliojo Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizaciją (EBPO) parengti bendrą visuotinį automatinių finansinių sąskaitų informacijos mokesčių klausimais mainų standartą. EBPO taryba visuotinį standartą paskelbė 2014 m. liepos mėn. Po pasiūlymo atnaujinti Taupymo pajamų apmokestinimo direktyvą priėmimo Komisija 2011 m. birželio 17 d. priėmė rekomendaciją dėl įgaliojimo pradėti derybas su Šveicarija, Lichtenšteinu, Andora, Monaku ir San Marinu siekiant patobulinti ES susitarimus su šiomis šalimis atsižvelgiant į tarptautinius įvykius ir užtikrinti, kad šios šalys ir toliau taikytų priemones, lygiavertes taikomoms ES. 2013 m. gegužės 14 d. Taryba pasiekė susitarimą dėl derybų įgaliojimų, pateikdama išvadą, kad derybose turėtų būti atsižvelgiama į naujausius įvykius pasaulyje, t. y. susitarimą skatinti automatinius informacijos mainus kaip tarptautinį standartą. 2012 m. gruodžio 6 d. komunikate „Veiksmų planas stiprinti kovą su mokestiniu sukčiavimu ir mokesčių slėpimu“ Komisija pabrėžė būtinybę aktyviai skatinti automatinius informacijos mainus, kad ateityje jie taptų Europos ir tarptautiniu skaidrumo ir apmokestinimo srities informacijos mainų standartu. Remdamasi 2013 m. birželio mėn. Komisijos pateiktu pasiūlymu, 2014 m. gruodžio 9 d. Taryba priėmė Direktyvą 2014/107/ES, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2011/16/ES ir ES mokesčių administratoriai pagal visuotinį standartą įpareigojami automatiškai keistis pačia įvairiausia finansine informacija. Pakeitimu užtikrinamas darnus, nuoseklus ir visapusiškas Sąjungos mastu taikomas požiūris į automatinius finansinių sąskaitų informacijos mainus vidaus rinkoje. Kadangi Direktyvos 2014/107/ES taikymo sritis iš esmės yra platesnė negu Direktyvos 2003/48/EB ir joje numatyta, kad tais atvejais, kai šių direktyvų taikymo sritys sutampa, viršesnė yra Direktyva 2014/107/ES, 2015 m. kovo 18 d. Komisija priėmė pasiūlymą panaikinti Direktyvą 2003/48/EB. Siekiant kuo labiau sumažinti išlaidas ir administracinę naštą, tenkančias mokesčių administratoriams ir ekonominės veiklos vykdytojams, labai svarbu užtikrinti, kad dabartinio Taupymo pajamų apmokestinimo susitarimo su Šveicarija pakeitimas atitiktų ES ir tarptautinius įvykius. Tai padidins mokesčių skaidrumą Europoje ir sudarys EBPO automatinių informacijos mainų tarp Šveicarijos ir ES visuotinio standarto įgyvendinimo teisinį pagrindą. Atsižvelgiant į Šveicarijos konstitucinius ratifikavimo reikalavimus, tam, kad Šveicarija galėtų 2017 m. sausio mėn. pradėti išsamaus patikrinimo procedūras ir iki 2018 m. rugsėjo mėn. būtų įmanoma pirmą kartą apsikeisti informacija pagal visuotinį standartą, protokolą, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas, reikėtų pasirašyti iki 2015 m. gegužės mėn. Tai visoms valstybėms narėms sudarytų sąlygas kuo anksčiau pradėti bendradarbiauti su Šveicarija, kuri tai daryti yra įsipareigojusi tarptautiniu mastu. 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI Protokolu, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas, ES valstybių narių ir Šveicarijos bendradarbiavimo srityje įgyvendinamas visuotinis standartas. Su įvairiomis suinteresuotosiomis šalimis jau buvo konsultuotasi skirtingais EBPO visuotinio standarto rengimo etapais. Be to, per Komisijos ir Šveicarijos derybas buvo konsultuojamasi su ES valstybėmis narėmis ir joms teikiama informacija. Komisija pranešė Europos Vadovų Tarybai apie derybų su Šveicarija rezultatus per 2014 m. kovo ir gruodžio mėn. posėdžius. Komisija taip pat konsultavosi su naująja ekspertų grupe automatinių informacijos apie finansines sąskaitas mainų klausimais, teikiančia rekomendacijas, kuriomis siekiama užtikrinti, kad su automatiniais informacijos mainais susiję ES teisės aktai būtų veiksmingai suderinti ir visiškai atitiktų EBPO visuotinį standartą. Į ekspertų grupės sudėtį įeina organizacijų, atstovaujančių finansų sektoriui ir rengiančių kampanijas prieš mokesčių slėpimą ir vengimą, atstovai. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI Šio pasiūlymo teisinis pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 115 straipsnis kartu su 218 straipsnio 5 dalimi ir 8 dalies antra pastraipa. Materialinis teisinis pagrindas – SESV 115 straipsnis. Protokolo, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas ir kuris pridedamas prie šio Tarybos sprendimo pasiūlymo kaip priedas, 1 straipsniu pakeičiamas dabartinio Susitarimo pavadinimas siekiant tinkamiau nurodyti šio Susitarimo, pakeisto tuo protokolu, turinį. 2 straipsniu dabartiniai straipsniai ir priedai pakeičiami naujomis nuostatomis, suskirstytomis į 11 straipsnių, I priedą, kuriuo perteikiamas EBPO bendras duomenų teikimo standartas, įtrauktas į visuotinį standartą, II priedą, kuriame pateikiamos svarbios EBPO visuotinio standarto komentarų dalys, ir III priedą, kuriame nurodomos Šveicarijos ir kiekvienos valstybės narės kompetentingos institucijos. Naujieji straipsniai atitinka EBPO tipinio kompetentingų institucijų susitarimo dėl bendro duomenų teikimo standarto straipsnius su nedideliais pakeitimais, visų pirma susijusiais su ES Susitarimo teisiniu kontekstu. 1 straipsnyje nepateikiama termino „mokesčių mokėtojo identifikacinis numeris“ (MMIN) apibrėžtis, nes ji jau pateikta I priedo VIII skirsnio E poskirsnio 5 dalyje. 5 straipsnyje pateikiamos išsamios informacijos mainų pagal prašymą nuostatos, atitinkančios naujausią EBPO pavyzdinės sutarties dėl apmokestinimo tekstą. 6 straipsnyje pateikiamos išsamesnės duomenų apsaugos nuostatos. 7 straipsnyje numatomos papildomos konsultacijos prieš kuriai nors valstybei narei arba Šveicarijai priimant sprendimą sustabdyti Susitarimo galiojimą. 8 straipsnyje pateikiamos Susitarimo pakeitimų nuostatos, įskaitant skubos tvarką, pagal kurią viena iš Susitariančiųjų Šalių, gavusi kitos Šalies pritarimą, gali laikinai taikyti visuotinį standartą su pakeitimais. Į 9 straipsnį perkeltos visos Susitarimo, prieš jį pakeičiant šiuo protokolu, 15 straipsnio nuostatos, nes Susitariančiųjų Šalių derybininkai nusprendė nekeisti šių nuostatų, kurios yra susijusios su įmonių apmokestinimu ir kurioms visuotinis standartas netaikomas. 11 straipsnyje apibrėžiama teritorinė taikymo sritis. I priedas atitinka tiek EBPO bendrą duomenų teikimo standartą, tiek Administracinio bendradarbiavimo direktyvos I priedą. II priede pateiktos pagrindinės bendro duomenų teikimo standarto komentarų dalys ir Administracinio bendradarbiavimo direktyvos II priedas. I ir II prieduose šiek tiek nukrypta nuo Administracinio bendradarbiavimo direktyvos siekiant Šveicarijos derybininkų prašymu tekstą iš naujo suderinti su EBPO bendro duomenų teikimo standarto tekstu. Padaryti tokie pakeitimai: 1. I skirsnio D poskirsnyje nuoroda į prievolę nurodyti gimimo vietą suderinta su bendru duomenų teikimo standartu. 2. I skirsnio A poskirsnyje vėl pateikiama nuostata dėl draudimo sutarčių, kurias teisiškai draudžiama parduoti praneštinos jurisdikcijos rezidentams. Siekiant išvengti piktnaudžiavimo šia išimtimi, protokolo, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas, pabaigoje pateikiamas bendras pareiškimas. 3. Visos atitinkamos galimybės rinktis, numatytos EBPO bendro duomenų teikimo standarto komentaruose ir Administracinio bendradarbiavimo direktyvoje, yra paliktos kiekvienos valstybės narės ir Šveicarijos nuožiūrai ir Susitarimu nėra tiesiogiai įgyvendinamos. Vietoj to nustatoma valstybių narių ir Šveicarijos prievolė vienoms kitas ir Komisiją informuoti, ar yra nusprendusios konkrečia galimybe pasinaudoti. Tai naudojama kaip apsaugos priemonė, kad būtų užtikrintas teisingas termino „susijęs subjektas“ alternatyvios apibrėžties taikymas, kai naudojamasi su naujomis esamų klientų sąskaitomis susijusia galimybe. 4. Terminų „tarptautinė organizacija“ ir „centrinis bankas“ apibrėžtys, pateiktos VIII skirsnio B poskirsnio 3 ir 4 dalyse, buvo iš naujo suderintos su bendru duomenų teikimo standartu, kad būtų galima jas naudoti ir taikant skaidrumo metodo, skirto pasyviems nefinansiniams subjektams, kaip nurodyta VIII skirsnio D poskirsnio 9 dalies c punkte, išimtį. 5. II priede termino „finansų įstaigos rezidavimo vieta“ apibrėžtis yra suderinta su bendro duomenų teikimo standarto komentarais siekiant į apibrėžtį įtraukti atvejus, kai reikėtų nustatyti kitos finansų įstaigos rezidavimo vietą, pavyzdžiui, taikant skaidrumo metodą pasyviems nefinansiniams subjektams. Į protokolo, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas, 3 straipsnį įtrauktos nuostatos dėl protokolo įsigaliojimo ir taikymo. Jame aptariami pereinamojo laikotarpio tarp dabartinio Susitarimo ir pakeisto Susitarimo galiojimo klausimai, kaip antai informacijos prašymai, tikriesiems savininkams dėl išskaičiuojamųjų mokesčių teikiamas kreditas, galutiniai išskaičiuojamųjų mokesčių mokėjimai, kuriuos Šveicarija moka valstybėms narėms, ir paskutiniai informacijos mainai pagal savanoriško informacijos teikimo tvarką. 4 straipsnyje pateikiamas protokolas dėl papildomų apsaugos priemonių, kurios yra susijusios su informacijos mainais pagal prašymą ir kurias Šveicarija įtraukia į visus savo susitarimus dėl mokesčių. Tekste nurodoma, kad informacijos mainai pagal grupės prašymą yra leidžiami. Protokolas dėl papildomų apsaugos priemonių atitinka Pasaulinio forumo nustatytas informacijos mainų pagal prašymą sąlygas. 5 straipsnyje išvardijamos kalbos, kuriomis pasirašomas protokolas, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas. Peržiūrėtą Susitarimą papildo keturi bendri Susitariančiųjų Šalių pareiškimai ir vienas vienašališkas Šveicarijos pareiškimas. Pirmas bendras pareiškimas yra susijęs su numatoma persvarstyto Susitarimo įsigaliojimo data. Antrame ir trečiame pareiškimuose pateikiamos nuorodos į atitinkamai visuotinio standarto ir EBPO pavyzdinės sutarties dėl pajamų bei kapitalo apmokestinimo 26 straipsnio komentarus. Ketvirtu pareiškimu siekiama užkirsti kelią neteisingam I priedo III skirsnio A poskirsnio aiškinimui ir nustatoma abipusio informavimo tvarka, skirta tiems atvejams, kai būtų pagrįsta taikyti išimtį. Penktas pareiškimas yra vienašališkas Šveicarijos pareiškimas. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Pasiūlymas neturi jokio poveikio biudžetui. 5. NEPRIVALOMI ELEMENTAI 2015/0075 (NLE) Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl protokolo, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas tarp Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos, numatantis priemones, lygiavertes nustatytoms Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo, pasirašymo Europos Sąjungos vardu EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 115 straipsnį kartu su 218 straipsnio 5 dalimi ir 8 dalies antra pastraipa, atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą, kadangi: (1) 2013 m. gegužės 14 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas su Šveicarijos Konfederacija dėl Susitarimo tarp Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos, numatančio priemones, lygiavertes nustatytoms Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo, pakeitimo siekiant, kad tuo Susitarimu būtų atsižvelgiama į naujausius įvykius pasaulyje, t. y. susitarimą skatinti automatinius informacijos mainus kaip tarptautinį standartą; (2) per derybas suderintame protokolo, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas, tekste deramai perteikiami Tarybos pateikti derybų nurodymai, nes juo užtikrinama, kad Susitarimu būtų atsižvelgiama į naujausius tarptautinius įvykius, susijusius su automatiniais informacijos mainais, visų pirma Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (EBPO) parengtą bendrą visuotinį automatinių finansinių sąskaitų informacijos mokesčių klausimais mainų standartą. Sąjunga, jos valstybės narės ir Šveicarijos Konfederacija aktyviai dalyvavo EBPO veikloje. Susitarimo tekstas, iš dalies pakeistas protokolu, yra teisinis pagrindas, kuriuo remdamosi Sąjunga ir Šveicarija įgyvendina visuotinį standartą plėtodamos savo santykius; (3) todėl protokolas, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas, turėtų būti pasirašytas Sąjungos vardu su sąlyga, kad jis bus sudarytas vėliau, PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: 1 straipsnis Šiuo sprendimu įgaliojama Sąjungos vardu pasirašyti protokolą, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas tarp Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos, numatantis priemones, lygiavertes nustatytoms Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo, su sąlyga, kad tas protokolas, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas, bus sudarytas. Pasirašytino protokolo, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas, tekstas pridedamas prie šio sprendimo. 2 straipsnis Tarybos generalinis sekretoriatas parengia įgaliojamąjį raštą, kuriuo protokolo, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas, derybininko nurodytam (-iems) asmeniui (-ims) suteikiami įgaliojimai šį protokolą pasirašyti su sąlyga, kad jis bus sudarytas. 3 straipsnis Šis sprendimas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Priimta Briuselyje Tarybos vardu Pirmininkas Protokolas, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas tarp Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos, numatantis priemones, lygiavertes nustatytoms Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo Protokolas, kuriuo iš dalies keičiamas „Susitarimas tarp Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos, numatantis priemones, lygiavertes nustatytoms Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo“ (toliau – Susitarimas) EUROPOS SĄJUNGA ir ŠVEICARIJOS KONFEDERACIJA (toliau – Šveicarija), kartu toliau – Susitariančioji Šalis arba Susitariančiosios Šalys, siekdamos įgyvendinti EBPO automatinių finansinių sąskaitų informacijos mokesčių klausimais mainų standartą (toliau – visuotinis standartas), kai bendradarbiauja atsižvelgdamos į abiejų Susitariančiųjų Šalių teisėtus interesus; kadangi Susitariančiosios Šalys palaiko ilgalaikius glaudžius santykius, susijusius su tarpusavio pagalba mokesčių srityje, ypač taikant priemones, lygiavertes nustatytoms Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo, ir pageidauja tuos santykius toliau plėtoti siekdamos geresnio tarptautinio mokestinių prievolių vykdymo; kadangi Susitariančiosios Šalys pageidauja sudaryti susitarimą dėl tarptautinio mokestinių prievolių vykdymo gerinimo, grindžiamo abipusiais automatiniais informacijos mainais, kuriems taikomas tam tikras konfidencialumas ir kitos apsaugos priemonės, įskaitant nuostatas, kuriomis ribojamas per tuos mainus gautos informacijos naudojimas; kadangi Susitarimo, prieš jį iš dalies keičiant šiuo protokolu, 10 straipsnį, pagal kurį dabar numatyta pagal prašymą keistis tik informacija apie mokestinio sukčiavimo ir kitus panašius atvejus, reikėtų suderinti su EBPO skaidrumo ir keitimosi informacija mokesčių klausimais standartu; kadangi Susitariančiosios Šalys taikys atitinkamus savo duomenų apsaugos teisės aktus ir praktiką tvarkomiems asmens duomenims, kuriais keičiamasi pagal Susitarimą, iš dalies pakeistą šiuo protokolu, ir įsipareigoja viena kitą nepagrįstai nedelsdamos informuoti, jei šie teisės aktai ir praktika iš esmės pasikeis; kadangi valstybės narės ir Susitariančiosios Šalys yra nustačiusios i) tinkamas apsaugos priemones, kuriomis užtikrinama, kad pagal Susitarimą, iš dalies pakeistą šiuo protokolu, gautą informaciją konfidencialiai ir tik mokesčių vertinimo, surinkimo ar išieškojimo, su tuo susijusio vykdymo užtikrinimo arba baudžiamojo persekiojimo, arba skundų dėl mokesčių sprendimo ar šių veiksmų priežiūros tikslais arba kitais leistinais tikslais naudotų tik su nurodytais tikslais susiję asmenys arba institucijos ir ii) veiksmingų mainų infrastruktūrą (įskaitant nustatytus procesus, skirtus užtikrinti, kad informacijos mainai vyktų laiku, tiksliai, saugiai ir konfidencialiai, kad ryšiai būtų veiksmingi ir patikimi, kad su mainais arba mainų prašymais susiję klausimai ir problemos būtų sprendžiami nedelsiant ir kad būtų vykdomos Susitarimo, iš dalies pakeisto šiuo protokolu, 4 straipsnio nuostatos); kadangi duomenis teikiančios finansų įstaigos ir praneštinos sąskaitos pagal Susitarimą, iš dalies pakeistą šiuo protokolu, yra skirstomos į kategorijas tam, kad mokesčių mokėtojai turėtų kuo mažiau galimybių išvengti, kad apie juos būtų pranešta, kai perkelia turtą į finansų įstaigas arba investuoja į finansines priemones, kurioms netaikomas Susitarimas, iš dalies pakeistas šiuo protokolu. Tačiau tam tikros finansų įstaigos ir sąskaitos, kurios kelia mažą riziką, kad jomis bus pasinaudota siekiant išvengti mokesčių, į taikymo sritį neturėtų patekti. Susitarime apskritai neturėtų būti nustatytos ribinės vertės, nes jas galima lengvai apeiti sąskaitas išskirstant po skirtingas finansų įstaigas. Finansinė informacija, kurią reikia pranešti ir kuria reikia keistis, turėtų būti susijusi ne tik su visomis atitinkamomis pajamomis (palūkanomis, dividendais ir panašių rūšių pajamomis), bet ir su sąskaitų likučiais bei pardavimo pajamomis iš finansinio turto, siekiant apimti situacijas, kai mokesčių mokėtojas nori paslėpti kapitalą, kuris pats yra pajamos arba turtas, kuriam taikomi mokesčiai nuslėpti. Todėl tvarkyti informaciją pagal Susitarimą, iš dalies pakeistą šiuo protokolu, yra būtina ir proporcinga, kad valstybių narių ir Šveicarijos mokesčių administratoriai galėtų teisingai ir aiškiai nustatyti atitinkamus mokesčių mokėtojus ir galėtų vykdyti savo mokesčių įstatymus bei užtikrinti jų įgyvendinimą tarpvalstybiniais atvejais, įvertinti mokesčių slėpimo galimybę ir išvengti nereikalingų tolesnių tyrimų, SUSITARĖ: 1 straipsnis Susitarimo pavadinimas pakeičiamas taip: „Europos Sąjungos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimas dėl automatinių informacijos apie finansines sąskaitas mainų siekiant geresnio tarptautinio mokestinių prievolių vykdymo“. 2 straipsnis Susitarimo 1–22 straipsniai ir priedai pakeičiami taip: „1 straipsnis Apibrėžtys 1. Šiame susitarime (toliau – Susitarimas) vartojamų terminų apibrėžtys: a) Europos Sąjunga – Europos Sąjungos sutartimi įsteigta Sąjunga, jungianti teritorijas, kuriose taikoma Sutartis dėl Europos Sąjungos veikimo pagal toje Sutartyje nustatytas sąlygas; b) valstybė narė – Europos Sąjungos valstybė narė; c) Šveicarija – Šveicarijos Konfederacijos teritorija, nustatyta jos teisės aktais pagal tarptautinę teisę; d) Šveicarijos ir valstybių narių kompetentingos institucijos – III priede išvardytos institucijos. III priedas yra neatsiejama šio Susitarimo dalis. III priede pateiktas kompetentingų institucijų sąrašas gali būti iš dalies keičiamas paprastu Šveicarijos pranešimu kitai Susitariančiajai Šaliai, jei keitimas susijęs su to priedo a punkte nurodyta institucija, ir paprastu Europos Sąjungos pranešimu, jei keitimas susijęs su kitomis to priedo b–ac punktuose nurodytomis institucijomis; e) valstybės narės finansų įstaiga – i) finansų įstaiga, kuri yra valstybės narės rezidentė, išskyrus ne toje valstybėje narėje įsikūrusius tos finansų įstaigos filialus, ii) finansų įstaigos, kuri nėra tos valstybės narės rezidentė, filialas, įsikūręs toje valstybėje narėje; f) Šveicarijos finansų įstaiga – i) finansų įstaiga, kuri yra Šveicarijos rezidentė, išskyrus ne Šveicarijoje įsikūrusius tos finansų įstaigos filialus, ii) finansų įstaigos, kuri nėra Šveicarijos rezidentė, filialas, įsikūręs Šveicarijoje; g) duomenis teikianti finansų įstaiga – priklausomai nuo konteksto tai valstybės narės arba Šveicarijos finansų įstaiga, kuri nėra duomenų neteikianti finansų įstaiga; h) praneština sąskaita – priklausomai nuo konteksto tai valstybės narės arba Šveicarijos praneština sąskaita, kuri nustatoma kaip tokia išsamiais patikrinimais, kurie toje valstybėje arba Šveicarijoje vykdomi pagal I ir II priedus; i) valstybės narės praneština sąskaita – duomenis teikiančios Šveicarijos finansų įstaigos tvarkoma finansinė sąskaita, kuri priklauso vienam ar keliems valstybės narės praneštiniems asmenims arba pasyviam nefinansiniam subjektui, kurio vienas ar keli kontroliuojantieji asmenys yra valstybės narės praneštini asmenys; j) Šveicarijos praneština sąskaita – duomenis teikiančios valstybės narės finansų įstaigos tvarkoma finansinė sąskaita, kuri priklauso vienam ar keliems Šveicarijos praneštiniems asmenims arba pasyviam nefinansiniam subjektui, kurio vienas ar keli kontroliuojantieji asmenys yra Šveicarijos praneštini asmenys; k) valstybės narės asmuo – asmuo arba subjektas, kurį duomenis teikianti Šveicarijos finansų įstaiga, atlikusi išsamius patikrinimus pagal I ir II priedus, pripažino valstybės narės rezidentu, arba mirusiojo, kuris buvo valstybės narės rezidentas, turto paveldėtojas; l) Šveicarijos asmuo – asmuo arba subjektas, kurį duomenis teikianti valstybės narės finansų įstaiga, atlikusi išsamius patikrinimus pagal I ir II priedus, pripažino Šveicarijos rezidentu, arba mirusiojo, kuris buvo Šveicarijos rezidentas, turto paveldėtojas. 2. Šiame Susitarime neapibrėžti terminai yra vartojami ta reikšme, kuri tuo metu apibrėžta i) valstybių narių atveju – Tarybos direktyvoje 2011/16/ES dėl administracinio bendradarbiavimo apmokestinimo srityje arba, atitinkamais atvejais, Susitarimą taikančios valstybės narės nacionalinėje teisėje, o ii) Šveicarijos atveju – jos nacionalinėje teisėje ir sutampa su I ir II prieduose nustatyta reikšme. Visi nei šiame Susitarime, nei I arba II priede neapibrėžti terminai Susitarime yra vartojami bendrąja reikšme, kuri tuo metu apibrėžta atitinkamos jurisdikcijos, kuriai taikomas šis Susitarimas, teisėje, t. y. i) valstybių narių atveju – Tarybos direktyvoje 2011/16/ES dėl administracinio bendradarbiavimo apmokestinimo srityje arba, atitinkamais atvejais, Susitarimą taikančios valstybės narės nacionalinėje teisėje, o ii) Šveicarijos atveju – jos nacionalinėje teisėje, išskyrus atvejus, kai pagal kontekstą arba valstybės narės kompetentingos institucijos ir Šveicarijos susitarimu tie terminai turi kitą bendrą reikšmę, kaip numatyta 7 straipsnyje (jei neprieštarauja nacionalinei teisei). Visos reikšmės, nurodytos taikytinuose atitinkamos jurisdikcijos (valstybės narės arba Šveicarijos) mokesčių teisės aktuose turi viršenybę prieš termino reikšmę, nustatytą kituose tos jurisdikcijos teisės aktuose. 2 straipsnis Automatiniai informacijos apie praneštinas sąskaitas mainai 1. Pagal šio straipsnio nuostatas ir taikytinas duomenų teikimo ir išsamaus patikrinimo taisykles, atitinkančias I ir II prieduose, kurie yra neatsiejama šio Susitarimo dalis, išdėstytas taisykles, Šveicarijos kompetentinga institucija su kiekvienos valstybės narės kompetentingomis institucijomis, o šios su Šveicarijos kompetentinga institucija kasmet automatiškai keičiasi pagal šias taisykles gauta ir 2 dalyje nurodyta informacija. 2. Keičiamasi šia informacija apie kiekvieną Šveicarijos praneštiną sąskaitą (valstybės narės atveju) ir kiekvieną valstybės narės praneštiną sąskaitą (Šveicarijos atveju): a) kiekvieno praneštino asmens, kuris yra sąskaitos turėtojas, vardas, pavardė, adresas, mokesčių mokėtojo identifikavimo numeris (MMIN), gimimo data ir vieta (fizinio asmens atveju), o jei sąskaitos turėtojas yra subjektas, kuris atlikus išsamaus patikrinimo procedūras, atitinkančias I ir II prieduose išdėstytas taisykles, pripažintas turinčiu vieną ar kelis kontroliuojančiuosius asmenis, kurie yra praneštini asmenys, – tokio subjekto pavadinimas, adresas, MMIN ir kiekvieno praneštino asmens vardas, pavardė, adresas, MMIN ir gimimo data bei vieta; b) sąskaitos numeris (arba funkcinis ekvivalentas, jei sąskaita numerio neturi); c) duomenis teikiančios finansų įstaigos pavadinimas ir identifikavimo numeris (jei yra); d) sąskaitos likutis arba suma (įskaitant kaupiamąją sumą arba išperkamąją sumą, kai tai susiję su kaupiamojo draudimo sutartimi arba anuiteto sutartimi) atitinkamų kalendorinių metų ar kito atitinkamo ataskaitinio laikotarpio pabaigoje arba informacija apie sąskaitos uždarymą, jei per tuos metus ar laikotarpį sąskaita buvo uždaryta; e) pasaugos sąskaitos atveju: i) visa bendra palūkanų suma, visa bendra dividendų suma ir visa bendra kitų pajamų, gautų už sąskaitoje turimas lėšas, suma, kiekvienu atveju įmokėta ar įskaityta į sąskaitą (arba jai priskirta) per kalendorinius metus arba kitą atitinkamą ataskaitinį laikotarpį; ii) visos bendros pajamos iš finansinio turto pardavimo ar išpirkimo, įmokėtos arba įskaitytos į sąskaitą per kalendorinius metus ar kitą atitinkamą ataskaitinį laikotarpį, kuriuo duomenis teikianti finansų įstaiga veikė kaip saugotojas, brokeris, paskirtas asmuo ar kitoks sąskaitos turėtojo agentas; f) indėlio sąskaitos atveju – visa bendra palūkanų suma, įmokėta ar įskaityta į sąskaitą per kalendorinius metus arba kitą atitinkamą ataskaitinį laikotarpį; g) 2 dalies e arba f punkte nenurodytos sąskaitos atveju – visa bendra per kalendorinius metus arba kitą atitinkamą ataskaitinį laikotarpį sąskaitos turėtojui į sąskaitą įmokėta ar įskaityta suma, kurios atžvilgiu duomenis teikianti finansų įstaiga yra įsipareigojęs asmuo arba skolininkas, įskaitant bendrą išperkamųjų išmokų sąskaitos gavėjui sumą per kalendorinius metus arba kitą atitinkamą ataskaitinį laikotarpį. 3 straipsnis Automatinių informacijos mainų laikas ir būdas 1. Keičiantis 2 straipsnyje nurodyta informacija su praneština sąskaita susijusių mokėjimų suma ir apibūdinimas gali būti nustatomi vadovaujantis jurisdikcijos (valstybės narės arba Šveicarijos), kuri praneša informaciją, mokesčių teisės aktuose nustatytais principais. 2. Keičiantis 2 straipsnyje nurodyta informacija nurodoma valiuta, kuria išreikšta kiekviena atitinkama pranešama suma. 3. Su pirmaisiais metais, kurie prasideda įsigaliojus [XXXX] pasirašytam protokolui, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas, ir visais kitais vėlesniais metais susijusia 2 straipsnio 2 dalyje nurodyta informacija turi būti pasikeista per devynis mėnesius nuo tų kalendorinių metų, su kuriais informacija susijusi, pabaigos. 4. Kompetentingos institucijos automatiškai keičiasi 2 straipsnyje nurodyta informacija pagal bendrą duomenų teikimo standartą XML kalba (angl. Extensible Markup Language). 5. Kompetentingos institucijos susitaria dėl vieno ar kelių duomenų perdavimo būdų, įskaitant šifravimo standartus. 4 straipsnis Bendradarbiavimas užtikrinant atitiktį ir vykdymą Valstybės narės kompetentinga institucija praneša Šveicarijos kompetentingai institucijai, o Šveicarijos kompetentinga institucija praneša valstybės narės kompetentingai institucijai, kai pirmoji nurodyta (pranešanti) kompetentinga institucija turi pagrindo manyti, kad dėl klaidos galėjo būti pateikta klaidinga arba neišsami informacija pagal 2 straipsnį arba kad duomenis teikianti finansų įstaiga nesilaiko taikytinų duomenų teikimo reikalavimų ir išsamaus patikrinimo procedūrų pagal I ir II priedus. Šią informacija gavusi kompetentinga institucija imasi visų reikiamų priemonių, numatytų jos nacionalinėje teisėje, kad išspręstų pranešime nurodytą klaidų arba reikalavimų nesilaikymo problemą. 5 straipsnis Informacijos mainai pagal prašymą 1. Neatsižvelgiant į 2 straipsnio ir kitų susitarimų, kuriais numatomi Šveicarijos ir bet kurios valstybės narės informacijos mainai pagal prašymą, nuostatas, gavusios prašymą Šveicarijos ir valstybės narės kompetentingos institucijos keičiasi tokia informacija, kokią galima laikyti svarbia siekiant vykdyti šio Susitarimo nuostatas arba administruoti nacionalinius teisės aktus, susijusius su visų rūšių ir aprašymų mokesčiais, nustatytais Šveicarijoje ir valstybėse narėse (įskaitant ir mokesčius, nustatytus politinių vienetų arba vietos valdžios institucijų), ar užtikrinti jų vykdymą, jeigu apmokestinimas pagal tokius nacionalinius teisės aktus neprieštarauja taikomiems Šveicarijos ir atitinkamos valstybės narės susitarimams dėl dvigubo apmokestinimo vengimo. 2. Šio straipsnio 1 dalies ir 6 straipsnio nuostatos jokiu būdu nereiškia, kad Šveicarija arba valstybė narė yra įpareigojamos: a) taikyti administracines priemones, prieštaraujančias Šveicarijos arba tos valstybės narės teisės aktams ir administracinei praktikai; b) teikti informaciją, kuri pagal Šveicarijos arba tos valstybės narės teisės aktus arba įprastą administravimo praktiką nėra teiktina; c) teikti informaciją, kuri atskleistų bet kokią prekybos, verslo, pramonės, komercinę ar profesinę paslaptį arba prekybos procesą ar informaciją, kurių atskleidimas prieštarautų viešajai politikai (ordre public). 3. Jei pagal šį straipsnį informacijos prašo valstybė narė arba Šveicarija, veikdama kaip prašančioji jurisdikcija, Šveicarija arba valstybė narė, veikdama kaip prašymą gavusi jurisdikcija, pasinaudoja savo informacijos rinkimo priemonėmis prašomai informacijai gauti, nors tai prašymą gavusiai jurisdikcijai tokios informacijos savo pačios mokesčių tikslais gali nereikėti. Ankstesniame sakinyje nurodytai prievolei taikomi 2 dalyje nustatyti apribojimai, tačiau tai jokiu būdu nereiškia, kad dėl šių apribojimų leidžiama prašymą gavusiai jurisdikcijai atsisakyti pateikti informaciją vien dėl to, kad ji neturi jokio su šia informacija susijusio nacionalinio intereso. 4. 2 dalies nuostatos jokiu būdu nereiškia, kad valstybei narei arba Šveicarijai leidžiama atsisakyti suteikti informaciją vien dėl to, kad šią informaciją turi bankas, kita finansų įstaiga, paskirtas asmuo, įgaliotasis agentas arba patikėtinis, arba dėl to, kad ji susijusi su asmens nuosavybės interesais. 5. Kompetentingos institucijos susitaria dėl naudotinų standartinių formų ir vieno ar kelių duomenų perdavimo būdų, įskaitant šifravimo standartus. 6 straipsnis Konfidencialumas ir asmens duomenų apsauga 1. Visa remiantis šiuo Susitarimu tam tikros jurisdikcijos (valstybės narės arba Šveicarijos) gauta informacija tvarkoma konfidencialiai ir saugoma tokiu pat būdu, kaip pagal tos jurisdikcijos nacionalinę teisę gauta informacija, kad asmens duomenys būtų apsaugoti pagal taikytinus nacionalinius teisės aktus, ir taikant tokias apsaugos priemones, kokios gali būti nurodytos informaciją suteikusios šalies jurisdikcijos nacionaliniuose teisės aktuose. 2. Visais atvejais tokia informacija yra suteikiama tik asmenims arba institucijoms (įskaitant teismus ir administracines arba priežiūros institucijas), susijusioms su tos jurisdikcijos (valstybės narės arba Šveicarijos) mokesčių vertinimu, surinkimu ar išieškojimu, su tuo susijusiu vykdymo užtikrinimu arba baudžiamuoju persekiojimu, arba skundų dėl mokesčių sprendimu ar minėtų veiksmų priežiūra. Informaciją gali naudoti tik pirmiau minėti asmenys arba institucijos ir tik ankstesniame sakinyje nurodytais tikslais. Nepaisydami 1 dalies nuostatų, jie gali šią informaciją atskleisti su tokiais mokesčiais susijusiuose viešuose teismo procesuose arba teismo sprendimuose. 3. Neatsižvelgiant į ankstesnių dalių nuostatas, tam tikros jurisdikcijos (valstybės narės arba Šveicarijos) gauta informacija gali būti naudojama kitais tikslais, kai ją galima tais kitais tikslais naudoti pagal informaciją pateikusios jurisdikcijos (atitinkamai valstybės narės arba Šveicarijos) teisės aktus arba kai tos jurisdikcijos kompetentinga institucija leidžia tą informaciją taip naudoti. Vienos jurisdikcijos (valstybės narės arba Šveicarijos) kitai jurisdikcijai (atitinkamai valstybei narei arba Šveicarijai) pateiktą informaciją pastaroji, gavusi išankstinį pirmosios paminėtos jurisdikcijos, kurioje ta informacija surinkta, kompetentingos institucijos leidimą, gali perduoti trečiajai jurisdikcijai (kitai valstybei narei). Vienos valstybės narės pagal jos taikytinus teisės aktus, kuriais įgyvendinama Tarybos direktyva 2011/16/ES dėl administracinio bendradarbiavimo apmokestinimo srityje, kitai valstybei narei pateikta informacija gali būti perduota Šveicarijai, jei yra gautas išankstinis valstybės narės, kurioje ta informacija surinkta, kompetentingos institucijos leidimas. 4. Kiekviena valstybės narės arba Šveicarijos kompetentinga institucija nedelsdama informuoja kitą kompetentingą instituciją, t. y. Šveicarijos arba konkrečios valstybės narės kompetentingą instituciją, apie visus konfidencialumo pažeidimo, apsaugos priemonių nesilaikymo ir dėl to taikytų sankcijų ir taisomųjų veiksmų atvejus. 7 straipsnis Konsultacijos dėl Susitarimo ir jo galiojimo sustabdymas 1. Kilus sunkumams dėl Susitarimo įgyvendinimo arba aiškinimo bet kuri Šveicarijos arba valstybės narės kompetentinga institucija gali paprašyti surengti Šveicarijos kompetentingos institucijos ir valstybių narių vienos ar kelių kompetentingų institucijų konsultacijas, per kurias būtų parengtos reikiamos priemonės šio Susitarimo įgyvendinimui užtikrinti. Šios kompetentingos institucijos nedelsdamos praneša Europos Komisijai ir kitų valstybių narių kompetentingoms institucijoms apie savo konsultacijų rezultatus. Bet kurios kompetentingos institucijos prašymu Europos Komisija gali dalyvauti konsultacijose dėl aiškinimo klausimų. 2. Jei klausimas yra susijęs su dideliu šio Susitarimo pažeidimu, o laikantis 1 dalyje aprašytos procedūros problema tinkamai neišsprendžiama, valstybės narės arba Šveicarijos kompetentinga institucija gali laikinai nutraukti pagal šį Susitarimą vykdomus informacijos mainus atitinkamai su Šveicarija arba konkrečia valstybe nare, apie tai raštu pranešusi kitai susijusiai kompetentingai institucijai. Sprendimas nutraukti mainus įsigalioja nedelsiant. Taikant šią dalį didelis Susitarimo pažeidimas reiškia, be kita ko, Susitarimo konfidencialumo ir duomenų apsaugos nuostatų nesilaikymą, atvejį, kai valstybės narės arba Šveicarijos kompetentinga institucija nesuteikia informacijos laiku arba suteikia netinkamą informaciją pagal šį Susitarimą, ir atvejį, kai nesilaikant šio Susitarimo tikslų subjektai arba sąskaitos apibrėžiami kaip duomenų neteikiančios finansų įstaigos ir sąskaitos, kurioms netaikoma finansinės sąskaitos apibrėžtis. 8 straipsnis Pakeitimai 1. Susitariančiosios Šalys vienos su kitomis konsultuojasi kiekvienu atveju, kai EBPO lygmeniu priimami svarbūs visuotinio standarto elementų pakeitimai arba kai, jų manymu, to reikia siekiant gerinti šio Susitarimo techninį įgyvendinimą arba įvertinti kitus tarptautinius pokyčius bei į juos reaguoti. Konsultacijos surengiamos per vieną mėnesį nuo bet kurios Susitariančiosios Šalies prašymo arba kuo skubiau, jei atvejis neatidėliotinas. 2. Konsultuodamosi Susitariančiosios Šalys gali sužinoti vienos kitų nuomones apie tai, ar reikalingi šio Susitarimo pakeitimai. 3. Konsultuodamasi, kaip nurodyta šio straipsnio 1 ir 2 dalyse, kiekviena Susitariančioji Šalis informuoja kitą Susitariančiąją Šalį apie galimus pokyčius, kurie galėtų turėti įtakos tinkamam šio Susitarimo įgyvendinimui. Tai taip pat taikoma ir bet kokiam atitinkamam vienos iš Susitariančiųjų Šalių susitarimui su trečiąja šalimi. 4. Po konsultacijų šis Susitarimas gali būti keičiamas protokolu arba nauju Susitariančiųjų Šalių susitarimu. 5. Kai Susitariančioji Šalis įgyvendina EBPO priimtą visuotinio standarto pakeitimą ir pageidauja atitinkamai pakeisti šio Susitarimo I ir (arba) II priedus, ji apie tai praneša kitai Susitariančiajai Šaliai. Per vieną mėnesį nuo pranešimo surengiamos Susitariančiųjų Šalių konsultacijos. Nepaisant 4 dalies, tais atvejais, kai per konsultacijas Susitariančiosios Šalys pasiekia susitarimą dėl reikiamo šio Susitarimo I ir (arba) II priedų pakeitimo, laikotarpiu, kurio reikia oficialiam Susitarimo pakeitimui priimti, pakeitimo prašiusi Susitariančioji Šalis gali laikinai taikyti pakeistą šio Susitarimo I ir (arba) II priedų redakciją, patvirtintą per konsultacijas, nuo metų, einančių po minėtos procedūros užbaigimo, sausio mėnesio pirmos dienos. Laikoma, kad Susitariančioji Šalis įgyvendino EBPO priimtą visuotinio standarto pakeitimą: a) valstybėse narėse – kai pakeitimas įtraukiamas į Tarybos direktyvą 2011/16/ES dėl administracinio bendradarbiavimo apmokestinimo srityje; b) Šveicarijoje – kai pakeitimas įtraukiamas į susitarimą su trečiąja šalimi arba nacionalinius teisės aktus. 9 straipsnis Bendrovių viena kitai mokami dividendai, palūkanos ir autoriniai atlyginimai 1. Nepažeidžiant nacionalinių ar susitarimuose įtvirtintų sukčiavimo ar piktnaudžiavimo prevencijos nuostatų taikymo Šveicarijoje ir valstybėse narėse, patronuojamųjų bendrovių patronuojančiosioms bendrovėms mokami dividendai neapmokestinami pajamų šaltinio valstybėje, jei: - patronuojančioji bendrovė ne mažiau kaip dvejus metus tiesiogiai valdo bent 25 % tokios patronuojamosios bendrovės kapitalo; - viena bendrovė yra rezidentė mokesčių tikslais valstybėje narėje, o kita bendrovė yra rezidentė mokesčių tikslais Šveicarijoje; - pagal su bet kuriomis trečiosiomis valstybėmis sudarytus susitarimus dėl dvigubo apmokestinimo vengimo nė viena bendrovė nėra rezidentė mokesčių tikslais toje trečiojoje valstybėje; - abiem bendrovėms taikomas pelno mokestis, nuo kurio jos nėra atleistos, ir abi bendrovės turi ribotos turtinės atsakomybės akcinės bendrovės statusą [1]. 2. Nepažeidžiant nacionalinių ar susitarimuose įtvirtintų sukčiavimo ar piktnaudžiavimo prevencijos nuostatų taikymo Šveicarijoje ir valstybėse narėse, asocijuotųjų bendrovių arba jų nuolatinių buveinių tarpusavio palūkanos ir autoriniai atlyginimai neapmokestinami pajamų šaltinio valstybėje, jei: - tokios bendrovės yra siejamos ne mažiau kaip dvejus metus tiesiogiai valdomo bent 25 % jų kapitalo arba jas abi valdo trečia bendrovė, kuri ne mažiau kaip dvejus metus tiesiogiai valdo bent po 25 % pirmosios ir antrosios bendrovės kapitalo; - bendrovė yra valstybės narės rezidentė mokesčių tikslais arba nuolatinė buveinė yra toje valstybėje narėje, o kita bendrovė yra Šveicarijos rezidentė mokesčių tikslais arba kita nuolatinė buveinė yra Šveicarijoje; - pagal su bet kuriomis trečiosiomis valstybėmis sudarytus susitarimus dėl dvigubo apmokestinimo vengimo nė viena bendrovė nėra rezidentė mokesčių tikslais toje trečiojoje valstybėje, ir nė viena nuolatinė buveinė nėra toje trečiojoje valstybėje; - visoms bendrovėms taikomas pelno mokestis, nuo kurio visų pirma jų palūkanos ir autoriniai atlyginimai nėra atleisti, ir jos visos turi ribotos turtinės atsakomybės akcinės bendrovės statusą [1]. 3. Tai nedaro poveikio galiojantiems Šveicarijos ir valstybių narių susitarimams dėl dvigubo apmokestinimo vengimo, kuriais numatyta palankesnė dividendams, palūkanoms ir autoriniams atlyginimams taikoma apmokestinimo tvarka. 10 straipsnis Susitarimo nutraukimas Bet kuri Susitariančioji Šalis gali šį Susitarimą nutraukti raštu apie tai informuodama kitą Susitariančiąją Šalį. Sutartis faktiškai nutraukiama mėnesio, kuris prasideda praėjus 12 mėnesių nuo pranešimo apie Susitarimo nutraukimą laikotarpiui, pirmą dieną. Jei Susitarimas nutraukiamas, visa iki to laiko pagal jį gauta informacija išlieka konfidenciali ir jai taikomas šio Susitarimo 6 straipsnis. 11 straipsnis Teritorinė taikymo sritis Šis Susitarimas taikomas valstybių narių teritorijoms, kuriose taikoma Sutartis dėl Europos Sąjungos veikimo, toje Sutartyje nustatytomis sąlygomis ir Šveicarijai. I PRIEDAS Finansinių sąskaitų informacijos teikimo ir išsamaus patikrinimo bendrasis standartas (bendras duomenų teikimo standartas) I skirsnis. Bendrieji duomenų teikimo reikalavimai A. Pagal C–E poskirsnius kiekviena duomenis teikianti finansų įstaiga privalo savo jurisdikcijos (valstybės narės arba Šveicarijos) kompetentingai institucijai pateikti toliau nurodytą informaciją apie kiekvieną tokios duomenis teikiančios finansų įstaigos praneštiną sąskaitą: 1. kiekvieno praneštino asmens, kuris yra sąskaitos turėtojas, vardą, pavardę, adresą, gyvenamosios vietos jurisdikciją (valstybė narė arba Šveicarija), MMIN, gimimo datą ir vietą (fizinio asmens atveju), o kai sąskaitos turėtojas yra subjektas, kuris atlikus išsamaus patikrinimo procedūras pagal V, VI ir VII skirsnius yra pripažintas turinčiu vieną ar kelis kontroliuojančiuosius asmenis, kurie yra praneštini asmenys, tokio subjekto pavadinimą, adresą, rezidavimo vietos jurisdikciją (-as) (valstybė narė, Šveicarija arba kita jurisdikcija) ir MMIN, taip pat kiekvieno praneštino asmens vardą, pavardę, adresą, rezidavimo vietos jurisdikciją (-as) (valstybė narė arba Šveicarija), MMIN ir gimimo datą bei vietą; 2. sąskaitos numerį (arba funkcinį ekvivalentą, jei sąskaita numerio neturi); 3. duomenis teikiančios finansų įstaigos pavadinimą ir identifikavimo numerį (jei yra); 4. sąskaitos likutį arba sumą (įskaitant kaupiamąją sumą arba išperkamąją sumą, kai tai susiję su kaupiamojo draudimo sutartimi arba anuiteto sutartimi) atitinkamų kalendorinių metų ar kito atitinkamo ataskaitinio laikotarpio pabaigoje arba informaciją apie sąskaitos uždarymą, jei per tuos metus ar laikotarpį sąskaita buvo uždaryta; 5. pasaugos sąskaitos atveju: a) visą bendrą palūkanų sumą, visą bendrą dividendų sumą ir visą bendrą kitų pajamų, gautų už sąskaitoje turimas lėšas, sumą, kiekvienu atveju įmokėtą ar įskaitytą į sąskaitą (arba jai priskirtą) per kalendorinius metus arba kitą atitinkamą ataskaitinį laikotarpį; b) visas bendras pajamas iš finansinio turto pardavimo ar išpirkimo, įmokėtas arba įskaitytas į sąskaitą per kalendorinius metus ar kitą atitinkamą ataskaitinį laikotarpį, kuriuo duomenis teikianti finansų įstaiga veikė kaip saugotojas, brokeris, paskirtas asmuo ar kitoks sąskaitos turėtojo agentas; 6. indėlio sąskaitos atveju – visą bendrą palūkanų sumą, įmokėtą ar įskaitytą į sąskaitą per kalendorinius metus arba kitą atitinkamą ataskaitinį laikotarpį; 7. A poskirsnio 5 ar 6 dalyje nenurodytos sąskaitos atveju – visą bendrą per kalendorinius metus arba kitą atitinkamą ataskaitinį laikotarpį sąskaitos turėtojui į sąskaitą įmokėtą ar įskaitytą sumą, kurios atžvilgiu duomenis teikianti finansų įstaiga yra įsipareigojęs asmuo arba skolininkas, įskaitant bendrą išperkamųjų išmokų, išmokėtų sąskaitos turėtojui per kalendorinius metus arba kitą atitinkamą ataskaitinį laikotarpį, sumą. B. Teikiant informaciją turi būti nurodoma valiuta, kuria yra išreikšta kiekviena suma. C. Neatsižvelgiant į A poskirsnio 1 dalį, nereikia pranešti su praneština sąskaita, kuri yra jau esanti sąskaita, susijusio MMIN arba gimimo datos, jeigu toks MMIN ar gimimo data nenurodyti duomenis teikiančios finansų įstaigos apskaitoje ir pagal nacionalinę teisę arba Europos Sąjungos teisės aktą (jei taikytina) tokia duomenis teikianti finansų įstaiga neįpareigota jų rinkti. Tačiau duomenis teikianti finansų įstaiga yra įpareigota dėti deramas pastangas, kad iki antrų kalendorinių metų, einančių po metų, kuriais jau esančios sąskaitos buvo pripažintos praneštinomis sąskaitomis, pabaigos sužinotų su jau esančiomis sąskaitomis susijusį MMIN ir gimimo datą. D. Neatsižvelgiant į A poskirsnio 1 dalį, MMIN pranešti nereikia, jei atitinkama valstybė narė, Šveicarija arba kita rezidavimo vietos jurisdikcija jo nesuteikė. E.Neatsižvelgiant į A poskirsnio 1 dalį, gimimo datos pranešti nereikia, jeigu duomenis teikianti finansų įstaiga nėra įpareigota ją sužinoti ir pranešti pagal nacionalinę teisę ir jeigu ji nėra pateikta kartu su duomenis teikiančios finansų įstaigos tvarkomais duomenimis, kurių paiešką galima atlikti elektroniniu būdu. II skirsnis. Bendrieji išsamaus patikrinimo reikalavimai A. Sąskaita pradedama laikyti praneština sąskaita nuo tos dienos, kai atlikus II–VII skirsniuose išdėstytas išsamaus patikrinimo procedūras nustatoma, kad tokia sąskaita yra praneština, ir, išskyrus atvejus, kai numatyta kitaip, su praneština sąskaita susijusi informacija turi būti pateikiama kasmet kitais kalendoriniais metais po metų, su kuriais ta informacija susijusi. B. Sąskaitos likutis arba suma nustatomi paskutinę kalendorinių metų arba kito atitinkamo ataskaitinio laikotarpio dieną. C. Jei likutį arba sumos ribą reikia nustatyti paskutinę kalendorinių metų dieną, atitinkamas likutis ar suma turi būti nustatomi paskutinę ataskaitinio laikotarpio, kuris baigiasi kartu su tais kalendoriniais metais arba tais kalendoriniais metais, dieną. D. Kiekviena valstybė narė arba Šveicarija gali leisti duomenis teikiančioms finansų įstaigoms naudotis paslaugų teikėjų paslaugomis, kad įvykdytų joms nustatytas duomenų teikimo ir išsamaus patikrinimo prievoles, kaip numatyta nacionalinėje teisėje, tačiau už šių prievolių vykdymą atsako pačios duomenis teikiančios finansų įstaigos. E. Kiekviena valstybė narė arba Šveicarija gali leisti duomenis teikiančioms finansų įstaigoms išsamaus patikrinimo procedūras, skirtas naujoms sąskaitoms, taikyti jau esančioms sąskaitoms, o išsamaus patikrinimo procedūras, skirtas didelės vertės sąskaitoms, – mažesnės vertės sąskaitoms. Kai valstybė narė arba Šveicarija leidžia išsamaus patikrinimo procedūras, skirtas naujoms sąskaitoms, taikyti jau esančioms sąskaitoms, toliau taikomos jau esančioms sąskaitoms taikytinos taisyklės. III skirsnis. Išsamus patikrinimas, taikomas jau esančioms asmeninėms sąskaitoms Toliau išdėstytos procedūros taikomos siekiant nustatyti, kurios iš jau esančių asmeninių sąskaitų yra praneštinos sąskaitos. A. Sąskaitos, kurių neprivaloma peržiūrėti ar nustatyti ir apie kurias neprivaloma pranešti. Jau esančios asmeninės sąskaitos, atidarytos pagal kaupiamojo draudimo sutartį arba anuiteto sutartį, neprivaloma nei peržiūrėti ar nustatyti, nei apie ją pranešti, jeigu teisės aktais duomenis teikiančiai finansų įstaigai faktiškai uždrausta tokias sutartis parduoti praneštinos jurisdikcijos rezidentams. B. Mažesnės vertės sąskaitos. Toliau išdėstytos procedūros taikomos mažesnės vertės sąskaitoms. 1. Rezidavimo adresas. Jei duomenis teikiančios finansų įstaigos apskaitoje yra dabartinis asmeninės sąskaitos turėtojo rezidavimo adresas, pagrįstas patvirtinamaisiais dokumentais, duomenis teikianti finansų įstaiga gali asmeninės sąskaitos turėtoją laikyti valstybės narės arba Šveicarijos arba kitos jurisdikcijos, kurioje yra adresas, rezidentu mokesčių tikslais, kad nustatytų, ar toks asmeninės sąskaitos turėtojas yra praneštinas asmuo. 2. Elektroninė duomenų paieška. Jei duomenis teikianti finansų įstaiga nemano, kad gali remtis asmeninės sąskaitos turėtojo dabartiniu rezidavimo adresu, grindžiamu patvirtinamaisiais dokumentais, kaip nustatyta B poskirsnio 1 dalyje, duomenis teikianti finansų įstaiga turi peržiūrėti savo turimus duomenis, kurių paiešką galima atlikti elektroniniu būdu, kad nustatytų, ar nėra toliau nurodytų įrodymų, ir taikyti B poskirsnio 3–6 dalis: a) nustatoma, kad sąskaitos turėtojas yra praneštinos jurisdikcijos rezidentas; b) dabartinis korespondencijos arba rezidavimo adresas (įskaitant pašte esančią pašto dėžutę) yra praneštinoje jurisdikcijoje; c) vienas ar keli telefono numeriai yra praneštinoje jurisdikcijoje ir nė vieno telefono numerio nėra, priklausomai nuo konteksto, Šveicarijoje arba duomenis teikiančios finansų įstaigos valstybėje narėje; d) periodinio mokėjimo nurodymai (nesusiję su indėlių sąskaita) pervesti lėšas į praneštinai jurisdikcijai priklausančią sąskaitą; e) tuo metu galiojantis įgaliojimas arba įgaliojimas pasirašyti, suteiktas asmeniui, turinčiam praneštinoje jurisdikcijoje esantį adresą, arba f) nurodymas korespondenciją „laikyti pašto skyriuje“ arba „pristatyti adresu“, esančiu praneštinoje jurisdikcijoje, jei duomenis teikianti finansų įstaiga įrašuose neturi jokio kito sąskaitos turėtojo adreso. 3. Jei atliekant elektroninę paiešką nerandama jokių B poskirsnio 2 dalyje išvardytų įrodymų, nebūtina imtis jokių tolesnių veiksmų tol, kol pasikeitus aplinkybėms neatsiras vienas ar keli su sąskaita siejami įrodymai arba kol sąskaita netaps didelės vertės sąskaita. 4. Jei atliekant elektroninę paiešką randami kokie nors B poskirsnio 2 dalies a–e punktuose išvardyti įrodymai arba jei pasikeitus aplinkybėms atsiranda vienas arba keli su sąskaita siejami įrodymai, duomenis teikianti finansų įstaiga turi sąskaitos turėtoją laikyti kiekvienos praneštinos jurisdikcijos, su kuria yra susijęs nustatytas įrodymas, rezidentu mokesčių tikslais, išskyrus atvejus, kai ji nusprendžia taikyti B poskirsnio 6 dalį, ir jei tokiai sąskaitai taikoma viena iš toje dalyje nurodytų išimčių. 5. Jei atliekant elektroninę paiešką nustatoma, kad yra nurodymas korespondenciją „laikyti pašto skyriuje“ arba „pristatyti adresu“, ir nenustatoma sąskaitos turėtojo kito adreso ir jokių B poskirsnio 2 dalies a–e punktuose išvardytų su sąskaitos turėtoju susijusių įrodymų, duomenis teikianti finansų įstaiga labiausiai tinkamu pagal aplinkybes būdu privalo atlikti paiešką popieriniuose dokumentuose, apibūdintą C poskirsnio 2 dalyje, arba stengtis iš sąskaitos turėtojo gauti patvirtinimą arba patvirtinamuosius dokumentus, kad galėtų nustatyti to sąskaitos turėtojo rezidavimo vietą (-as) mokesčių tikslais. Jeigu atlikus paiešką popieriniuose dokumentuose nepavyksta rasti įrodymų ir nepavyksta gauti patvirtinimo ar patvirtinamųjų dokumentų, duomenis teikianti finansų įstaiga turi, priklausomai nuo konteksto, savo valstybės narės arba Šveicarijos kompetentingai institucijai pranešti, kad ši sąskaita nėra patvirtinta dokumentais. 6. Net ir radus B poskirsnio 2 dalyje nurodytų įrodymų, duomenis teikianti finansų įstaiga neprivalo sąskaitos turėtojo laikyti praneštinos jurisdikcijos rezidentu, jei: a) informacija apie sąskaitos turėtoją apima dabartinį korespondencijos arba rezidavimo adresą, esantį praneštinoje jurisdikcijoje, vieną ar kelis praneštinoje jurisdikcijoje esančius telefono numerius (ir nė vieno telefono numerio, priklausomai nuo konteksto, Šveicarijoje arba duomenis teikiančios finansų įstaigos valstybėje narėje), arba periodinio mokėjimo nurodymus (susijusius su kitomis finansinėmis sąskaitomis nei indėlių sąskaitos) pervesti lėšas į praneštinai jurisdikcijai priklausančią sąskaitą, be to, duomenis teikianti finansų įstaiga gauna arba yra anksčiau peržiūrėjusi ir turi tokius dokumentus: i. sąskaitos turėtojo patvirtinimą dėl jurisdikcijos (-ų), kurioje (-iose) yra jo rezidavimo vieta (t. y. valstybės narės, Šveicarijos arba kita jurisdikcija), kuri tokios praneštinos jurisdikcijos neapima; ii. patvirtinamuosius dokumentus, kuriais įrodoma, kad apie sąskaitos turėtoją duomenų teikti nereikia; b) informacija apie sąskaitos turėtoją apima tuo metu galiojantį įgaliojimą arba įgaliojimą pasirašyti, suteiktą asmeniui, turinčiam praneštinoje jurisdikcijoje esantį adresą, be to, duomenis teikianti finansų įstaiga gauna arba yra anksčiau peržiūrėjusi ir turi tokius dokumentus: i. sąskaitos turėtojo patvirtinimą dėl jurisdikcijos, kurioje yra jo rezidavimo vieta (t. y. valstybės narės, Šveicarijos arba kita jurisdikcija), kuri tokios praneštinos jurisdikcijos neapima, arba ii. patvirtinamuosius dokumentus, kuriais įrodoma, kad apie sąskaitos turėtoją duomenų teikti nereikia. C. Didelės vertės sąskaitų griežtesnės peržiūros procedūros. Toliau išdėstytos griežtesnės peržiūros procedūros yra taikomos didelės vertės sąskaitoms. 1. Elektroninė duomenų paieška. Duomenis teikianti finansų įstaiga turi peržiūrėti savo turimus su didelės vertės sąskaitomis susijusius duomenis, kurių paiešką galima atlikti elektroniniu būdu, ieškodama B poskirsnio 2 dalyje nurodytų įrodymų. 2. Paieška popieriniuose dokumentuose. Jei duomenis teikiančios finansų įstaigos elektroninėse duomenų bazėse yra C poskirsnio 3 dalyje apibūdintiems duomenims skirti laukeliai ir visi šie duomenys yra įvesti, tolesnė paieška popieriniuose dokumentuose nereikalinga. Jei elektroninėse duomenų bazėse visos šios informacijos nėra, duomenis teikianti finansų įstaiga, ieškodama su didelės vertės sąskaitomis susijusių B poskirsnio 2 dalyje nurodytų įrodymų, taip pat turi peržiūrėti turimą kliento pagrindinę bylą ir toliau nurodytus su sąskaita susijusius dokumentus (jei jų nėra turimoje pagrindinėje byloje), kuriuos duomenis teikianti finansų įstaiga gavo per pastaruosius penkerius metus: a) naujausius gautus su sąskaita susijusius patvirtinamuosius dokumentus; b) naujausią sąskaitos atidarymo sutartį arba dokumentus; c) naujausius dokumentus, kuriuos duomenis teikianti finansų įstaiga gavo taikydama pinigų plovimo prevencijos procedūras ir (arba) procedūras „pažink savo klientą“ ar kitais reguliavimo tikslais; d) visas tuo metu galiojančias įgaliojimo ar įgaliojimo pasirašyti formas; e) visus tuo metu galiojančius periodinio mokėjimo nurodymus (nesusijusius su indėlių sąskaita) pervesti pinigines lėšas. 3. Išimtis, taikoma, kai duomenų bazėse yra pakankamai informacijos. Duomenis teikianti finansų įstaiga neprivalo atlikti C poskirsnio 2 dalyje apibūdintos paieškos popieriniuose dokumentuose, jei ji turi tokią informaciją, kurios paiešką galima atlikti elektroniniu būdu: a) sąskaitos turėtojo rezidento statusą; b) sąskaitos turėtojo rezidavimo adresą ir korespondencijos adresą, tuo metu esančius duomenis teikiančios finansų įstaigos įrašuose; c) sąskaitos turėtojo telefono numerį (-ius), jei yra, tuo metu esantį (-čius) duomenis teikiančios finansų įstaigos įrašuose; d) finansinių sąskaitų, kurios nėra indėlių sąskaitos, atveju – ar yra galiojančių periodinio mokėjimo nurodymų pervesti sąskaitoje esančias pinigines lėšas į kitą sąskaitą (įskaitant sąskaitą, kuri yra kitame duomenis teikiančios finansų įstaigos filiale ar kitoje finansų įstaigoje); e) ar yra galiojantis nurodymas korespondenciją „pristatyti adresu“ arba „laikyti pašto skyriuje“; f) ar yra koks nors su sąskaita susijęs įgaliojimas ar įgaliojimas pasirašyti. 4. Santykių su klientais vadovo užklausa dėl faktinės informacijos. Be C poskirsnio 1 ir 2 dalyse apibūdintos elektroninės paieškos ir paieškos popieriniuose dokumentuose, duomenis teikianti finansų įstaiga kiekvieną santykių su klientais vadovui priskirtą didelės vertės sąskaitą (įskaitant su tokia didelės vertės sąskaita sumuojamas finansines sąskaitas) privalo laikyti praneština sąskaita, jei santykių su klientais vadovas turi faktinės informacijos, kad sąskaitos turėtojas yra praneštinas asmuo. 5. Įrodymų nustatymo rezultatas. a) Jei atliekant C poskirsnyje apibūdintą griežtesnę didelės vertės sąskaitų peržiūrą nenustatoma jokių B poskirsnio 2 dalyje išvardytų įrodymų ir jei nėra nustatoma, kad sąskaita priklauso praneštinam asmeniui, kaip nurodyta C poskirsnio 4 dalyje, nereikia imtis jokių tolesnių veiksmų tol, kol pasikeitus aplinkybėms neatsiras vienas ar keli su sąskaita siejami įrodymai. b) Jei atliekant C poskirsnyje apibūdintą griežtesnę didelės vertės sąskaitų peržiūrą randama kokių nors B poskirsnio 2 dalies a–e punktuose išvardytų įrodymų arba jei vėliau pasikeitus aplinkybėms atsiranda vienas arba keli su sąskaita siejami įrodymai, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo sąskaitą laikyti kiekvienos praneštinos jurisdikcijos, su kuria yra susijęs nustatytas įrodymas, praneština sąskaita, išskyrus atvejus, kai ji nusprendžia taikyti B poskirsnio 6 dalį, ir jei tokiai sąskaitai taikoma viena iš toje dalyje nurodytų išimčių. c) Jei atliekant C poskirsnyje apibūdintą griežtesnę didelės vertės sąskaitų peržiūrą nustatoma, kad yra nurodymas korespondenciją „laikyti pašto skyriuje“ arba „pristatyti adresu“, ir nenustatoma sąskaitos turėtojo kito adreso ir jokių B poskirsnio 2 dalies a–e punktuose išvardytų su sąskaitos turėtoju susijusių įrodymų, duomenis teikianti finansų įstaiga turi iš sąskaitos turėtojo gauti patvirtinimą arba patvirtinamuosius dokumentus, kad galėtų nustatyti to sąskaitos turėtojo rezidavimo vietą (-as) mokesčių tikslais. Jei duomenis teikianti finansų įstaiga negali gauti tokio patvirtinimo arba patvirtinamųjų dokumentų, ji turi, priklausomai nuo konteksto, savo valstybės narės arba Šveicarijos kompetentingai institucijai pranešti, kad ši sąskaita nėra patvirtinta dokumentais. 6. Jei jau esanti asmeninė sąskaita gruodžio 31 d. prieš įsigaliojant [XXXX] pasirašytam protokolui, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas, nėra didelės vertės sąskaita, tačiau tokia tampa paskutinę kitų kalendorinių metų dieną, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo per kalendorinius metus, einančius po metų, kuriais tokia sąskaita tampa didelės vertės sąskaita, atlikti C poskirsnyje apibūdintas griežtesnės tokios sąskaitos peržiūros procedūras. Jei atlikus tokią peržiūrą nustatoma, kad tokia sąskaita yra praneština sąskaita, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo pateikti reikiamą informaciją apie tokią sąskaitą, susijusią su metais, kuriais nustatyta, kad ji yra praneština sąskaita, o visais paskesniais metais tokia informacija turi būti teikiama kasmet, išskyrus atvejus, kai sąskaitos turėtojas nustoja būti praneštinu asmeniu. 7. Kai duomenis teikianti finansų įstaiga taiko C poskirsnyje nurodytas didelės vertės sąskaitos griežtesnės peržiūros procedūras, nė vienais paskesniais metais ji neprivalo vėl atlikti šių griežtesnės tos pačios didelės vertės sąskaitos peržiūros procedūrų, išskyrus reikalavimą pateikti santykių su klientais vadovui C poskirsnio 4 dalyje apibūdintą užklausą, išskyrus atvejus, kai sąskaita nėra patvirtinta dokumentais, – tada duomenis teikianti finansų įstaiga turėtų tas procedūras atlikti kasmet tol, kol tokia sąskaita bus patvirtinta dokumentais. 8. Pasikeitus su didelės vertės sąskaita susijusioms aplinkybėms ir dėl to atsiradus vienam arba keliems B poskirsnio 2 dalyje nurodytiems su sąskaita susijusiems įrodymams, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo sąskaitą laikyti kiekvienos praneštinos jurisdikcijos, su kuria yra susijęs nustatytas įrodymas, praneština sąskaita, išskyrus atvejus, kai ji nusprendžia taikyti B poskirsnio 6 dalį ir jei tokiai sąskaitai taikoma viena iš toje dalyje nurodytų išimčių. 9. Duomenis teikianti finansų įstaiga privalo įgyvendinti procedūras, kuriomis užtikrintų, jog santykių su klientais vadovas gali nustatyti visus su sąskaita susijusių aplinkybių pasikeitimus. Pavyzdžiui, jei santykių su klientais vadovui pranešama, kad sąskaitos turėtojas turi naują praneštinoje jurisdikcijoje esantį korespondencijos adresą, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo tokį naują adresą laikyti pasikeitusiomis aplinkybėmis ir nusprendusi taikyti B poskirsnio 6 dalį privalo iš sąskaitos turėtojo gauti atitinkamus dokumentus. D. Jau esančių didelės vertės asmeninių sąskaitų peržiūra turi būti užbaigta per vienus metus nuo [XXXX] pasirašyto protokolo, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas, įsigaliojimo. Jau esančių mažesnės vertės asmeninių sąskaitų peržiūra turi būti užbaigta per dvejus metus nuo [XXXX] pasirašyto protokolo, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas, įsigaliojimo. E. Visos jau esančios asmeninės sąskaitos, kurios pagal šį skirsnį yra nustatytos kaip praneštinos sąskaitos, privalo būti laikomos praneštinomis sąskaitomis visais paskesniais metais, išskyrus atvejus, kai sąskaitos turėtojas nustoja būti praneštinu asmeniu. IV skirsnis. Išsamus patikrinimas, taikomas naujoms asmeninėms sąskaitoms Toliau išdėstytos procedūros taikomos siekiant nustatyti, kurios iš naujų asmeninių sąskaitų yra praneštinos sąskaitos. A. Atidarydama naujas asmenines sąskaitas duomenis teikianti finansų įstaiga privalo gauti sąskaitos turėtojo patvirtinimą (kuris gali būti įtrauktas į sąskaitos atidarymo dokumentus), leidžiantį jai nustatyti sąskaitos turėtojo rezidavimo vietą (-as) mokesčių tikslais, ir patvirtinti tokio patvirtinimo pagrįstumą, remdamasi atidarant sąskaitą jos gauta informacija, įskaitant visus atliekant pinigų plovimo prevencijos procedūras ir (arba) procedūras „pažink savo klientą“ gautus dokumentus. B. Jei remiantis sąskaitos turėtojo patvirtinimu nustatoma, kad sąskaitos turėtojas yra praneštinos jurisdikcijos rezidentas mokesčių tikslais, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo sąskaitą laikyti praneština sąskaita, o patvirtinime taip pat turi būti nurodomas sąskaitos turėtojo atitinkamos praneštinos jurisdikcijos MMIN (pagal I skirsnio D poskirsnį) ir gimimo data. C. Jei pasikeičia su nauja asmenine sąskaita susijusios aplinkybės ir dėl to duomenis teikianti finansų įstaiga sužino arba turi pagrindo manyti, kad pirminis sąskaitos turėtojo patvirtinimas yra neteisingas arba nepatikimas, ji negali pasitikėti tuo pirminiu patvirtinimu ir privalo gauti galiojantį patvirtinimą, kuriame būtų nurodyta (-os) sąskaitos turėtojo rezidavimo vieta (-os) mokesčių tikslais. V skirsnis. Išsamus patikrinimas, taikomas jau esančioms subjektų sąskaitoms Toliau išdėstytos procedūros taikomos siekiant nustatyti, kurios iš jau esančių subjektų sąskaitų yra praneštinos sąskaitos. A. Subjektų sąskaitos, kurių neprivaloma peržiūrėti ar nustatyti ir apie kurias neprivaloma pranešti. Išskyrus atvejus, kai duomenis teikianti finansų įstaiga priima kitokį sprendimą dėl visų jau esančių subjektų sąskaitų arba atskirai dėl kurios nors aiškiai nustatytos tokių sąskaitų grupės, jau esanti subjekto sąskaita, kurios bendras likutis ar suma gruodžio 31 d. prieš įsigaliojant [XXXX] pasirašytam protokolui, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas, neviršija 250 000 USD sumos arba lygiavertės kiekvienos valstybės narės arba Šveicarijos nacionaline valiuta išreikštos sumos, neprivalo būti nei peržiūrėta ar nustatoma, nei pranešta kaip praneština sąskaita tol, kol bendras sąskaitos likutis ar suma paskutinę bet kurių vėlesnių kalendorinių metų dieną tos sumos neviršys. B. Subjektų sąskaitos, kurias privaloma peržiūrėti. Jau esanti subjekto sąskaita, kurios bendras likutis arba suma gruodžio 31 d. prieš įsigaliojant [XXXX] pasirašytam protokolui, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas, viršija 250 000 USD sumą arba lygiavertę kiekvienos valstybės narės arba Šveicarijos nacionaline valiuta išreikštą sumą, taip pat jau esanti subjekto sąskaita, kuri gruodžio 31 d. prieš įsigaliojant [XXXX] pasirašytam protokolui, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas, tos sumos neviršija, tačiau kurios bendras likutis ar suma paskutinę bet kurių vėlesnių kalendorinių metų dieną tą sumą viršija, turi būti peržiūrėta D poskirsnyje nustatyta tvarka. C. Subjektų sąskaitos, apie kurias privaloma pranešti. Praneštinomis sąskaitomis laikomos tik tos B poskirsnyje apibūdintos jau esančios subjektų sąskaitos, kurias turi vienas ar keli subjektai, kurie yra praneštini asmenys, arba pasyvūs nefinansiniai subjektai, kurių vienas ar keli kontroliuojantieji asmenys yra praneštini asmenys. D. Peržiūros procedūros, skirtos nustatyti subjektų sąskaitas, apie kurias privaloma pranešti. Siekdama nustatyti, ar jau esanti subjekto sąskaita priklauso vienam ar keliems praneštiniems asmenims ar pasyviems nefinansiniams subjektams, kurių vienas ar keli kontroliuojantieji asmenys yra praneštini asmenys, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo atlikti toliau nurodytas tokių sąskaitų, apibūdintų B poskirsnyje, peržiūros procedūras: 1. Nustatyti, ar subjektas yra praneštinas asmuo: a) patikrinti informaciją, saugomą reguliavimo ar santykių su klientais tikslais (įskaitant informaciją, surinktą taikant pinigų plovimo prevencijos procedūras ir (arba) procedūras „pažink savo klientą“), siekiant nustatyti, ar sąskaitos turėtojas yra praneštinos jurisdikcijos rezidentas. Šiuo tikslu praneštinai jurisdikcijai priklausanti įsisteigimo ar įsikūrimo vieta arba adresas yra informacija, rodanti, jog sąskaitos turėtojas yra praneštinos jurisdikcijos rezidentas; b) jei iš informacijos matyti, kad sąskaitos turėtojas yra praneštinos jurisdikcijos rezidentas, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo sąskaitą laikyti praneština sąskaita, išskyrus tuos atvejus, kai sąskaitos turėtojas jai pateikia patvirtinimą, arba jei ji, remdamasi savo turima arba viešai prieinama informacija, pagrįstai nustato, kad sąskaitos turėtojas nėra praneštinas asmuo. 2. Nustatyti, ar subjektas yra pasyvus nefinansinis subjektas, kurio vienas ar keli kontroliuojantieji asmenys yra praneštini asmenys. Duomenis teikianti finansų įstaiga turi nustatyti, ar jau esančios subjekto (įskaitant subjektą, kuris yra praneštinas asmuo) sąskaitos turėtojas yra pasyvus nefinansinis subjektas, kurio vienas ar keli kontroliuojantieji asmenys yra praneštini asmenys. Jeigu bent vienas iš pasyvaus nefinansinio subjekto kontroliuojančiųjų asmenų yra praneštinas asmuo, sąskaita turi būti laikoma praneština sąskaita. Tai nustatydama, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo vadovautis D poskirsnio 2 dalies a–c punktuose pateiktomis gairėmis tokia tvarka, kuri esamomis aplinkybėmis yra tinkamiausia: a) nustatyti, ar sąskaitos turėtojas yra pasyvus nefinansinis subjektas. Siekdama nustatyti, ar sąskaitos turėtojas yra pasyvus nefinansinis subjektas, duomenis teikianti finansų įstaiga iš sąskaitos turėtojo turi gauti patvirtinimą, kad galėtų nustatyti jo statusą, išskyrus atvejus, kai ji, remdamasi savo turima arba viešai prieinama informacija, pagrįstai nustato, kad sąskaitos turėtojas yra aktyvus nefinansinis subjektas arba finansų įstaiga, išskyrus VIII skirsnio A poskirsnio 6 dalies b punkte apibūdintą investicinę įmonę, kuri nėra dalyvaujančiosios jurisdikcijos finansų įstaiga; b) nustatyti sąskaitos turėtojo kontroliuojančiuosius asmenis. Siekdama nustatyti sąskaitos turėtojo kontroliuojančiuosius asmenis, duomenis teikianti finansų įstaiga gali remtis informacija, surinkta ir saugoma taikant pinigų plovimo prevencijos procedūras ir (arba) procedūras „pažink savo klientą“; c) nustatyti, ar pasyvaus nefinansinio subjekto kontroliuojantysis asmuo yra praneštinas asmuo. Siekdama nustatyti, ar pasyvaus nefinansinio subjekto kontroliuojantysis asmuo yra praneštinas asmuo, duomenis teikianti finansų įstaiga gali remtis: i. informacija, surinkta ir saugoma taikant pinigų plovimo prevencijos procedūras ir (arba) procedūras „pažink savo klientą“, jei ji susijusi su jau esančia subjekto sąskaita, kuri priklauso vienam ar keliems nefinansiniams subjektams ir kurios bendras likutis arba suma neviršija 1 000 000 USD sumos arba lygiavertės kiekvienos valstybės narės arba Šveicarijos nacionaline valiuta išreikštos sumos, arba ii. sąskaitos turėtojo arba tokio kontroliuojančiojo asmens, kuris priklauso jurisdikcijai (-oms) (t. y. valstybei narei, Šveicarijai arba kitai jurisdikcijai), kurios (-ių) rezidentas mokesčių tikslais jis yra, patvirtinimu. E. Jau esančioms subjektų sąskaitoms taikomų peržiūros ir papildomų procedūrų atlikimo laikas. 1. Jau esančių subjekto sąskaitų, kurių bendras likutis ar suma gruodžio 31 d. prieš įsigaliojant [XXXX] pasirašytam protokolui, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas, viršija 250 000 USD sumą arba lygiavertę kiekvienos valstybės narės arba Šveicarijos nacionaline valiuta išreikštą sumą, peržiūra turi būti užbaigta per dvejus metus nuo to protokolo įsigaliojimo. 2. Jau esančių subjekto sąskaitų, kurių bendras likutis arba suma gruodžio 31 d. prieš įsigaliojant [XXXX] pasirašytam protokolui, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas, neviršija 250 000 USD sumos arba lygiavertės kiekvienos valstybės narės arba Šveicarijos nacionaline valiuta išreikštos sumos, tačiau tą sumą viršija vėlesnių metų gruodžio 31 d., peržiūra turi būti užbaigta per kalendorinius metus, einančius po metų, kuriais bendras likutis arba suma tą sumą viršija. 3. Jei pasikeičia su jau esančia subjekto sąskaita susijusios aplinkybės ir dėl to duomenis teikianti finansų įstaiga sužino arba turi pagrindo manyti, kad sąskaitos turėtojo patvirtinimas ar kitas su tokia sąskaita susijęs dokumentas yra neteisingas arba nepatikimas, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo iš naujo nustatyti sąskaitos statusą, laikydamasi D poskirsnyje nustatytų procedūrų. VI skirsnis. Išsamus patikrinimas, taikomas naujoms subjektų sąskaitoms Toliau išdėstytos procedūros taikomos siekiant nustatyti, kurios iš naujų subjektų sąskaitų yra praneštinos sąskaitos. A. Peržiūros procedūros, skirtos nustatyti subjektų sąskaitas, apie kurias privaloma pranešti. Siekdama nustatyti, ar nauja subjekto sąskaita priklauso vienam ar keliems praneštiniems asmenims ar pasyviems nefinansiniams subjektams, kurių vienas ar keli kontroliuojantieji asmenys yra praneštini asmenys, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo atlikti toliau nurodytas tokių sąskaitų peržiūros procedūras: 1. Nustatyti, ar subjektas yra praneštinas asmuo: a) gauti subjekto patvirtinimą (kuris gali būti įtrauktas į sąskaitos atidarymo dokumentus), leidžiantį duomenis teikiančiai finansų įstaigai nustatyti sąskaitos turėtojo rezidavimo vietą (-as) mokesčių tikslais, ir patvirtinti tokio patvirtinimo pagrįstumą remiantis atidarant sąskaitą duomenis teikiančios finansų įstaigos gauta informacija, įskaitant visus atliekant pinigų plovimo prevencijos procedūras ir (arba) procedūras „pažink savo klientą“ gautus dokumentus. Jeigu subjektas patvirtina, kad jis neturi rezidavimo vietos mokesčių tikslais, duomenis teikianti finansų įstaiga, siekdama nustatyti sąskaitos turėtojo rezidavimo vietą, gali remtis subjekto pagrindinės buveinės adresu; b) jei iš subjekto patvirtinimo matyti, kad sąskaitos turėtojas yra praneštinos jurisdikcijos rezidentas, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo sąskaitą laikyti praneština sąskaita, išskyrus tuos atvejus, kai ji, remdamasi savo turima arba viešai prieinama informacija, pagrįstai nustato, kad sąskaitos turėtojas nėra tos praneštinos jurisdikcijos praneštinas asmuo. 2. Nustatyti, ar subjektas yra pasyvus nefinansinis subjektas, kurio vienas ar keli kontroliuojantieji asmenys yra praneštini asmenys. Duomenis teikianti finansų įstaiga turi nustatyti, ar naujos subjekto (įskaitant subjektą, kuris yra praneštinas asmuo) sąskaitos turėtojas yra pasyvus nefinansinis subjektas, kurio vienas ar keli kontroliuojantieji asmenys yra praneštini asmenys. Jeigu bent vienas iš pasyvaus nefinansinio subjekto kontroliuojančiųjų asmenų yra praneštinas asmuo, sąskaita turi būti laikoma praneština sąskaita. Tai nustatydama, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo vadovautis A poskirsnio 2 dalies a–c punktuose pateiktomis gairėmis tokia tvarka, kuri esamomis aplinkybėmis yra tinkamiausia: a) nustatyti, ar sąskaitos turėtojas yra pasyvus nefinansinis subjektas. Siekdama nustatyti, ar sąskaitos turėtojas yra pasyvus nefinansinis subjektas, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo remtis sąskaitos turėtojo pateiktu patvirtinimu, kad galėtų nustatyti jo statusą, išskyrus atvejus, kai ji, remdamasi savo turima arba viešai prieinama informacija, pagrįstai nustato, kad sąskaitos turėtojas yra aktyvus nefinansinis subjektas arba finansų įstaiga, išskyrus VIII skirsnio A poskirsnio 6 dalies b punkte apibūdintą investicinę įmonę, kuri nėra dalyvaujančiosios jurisdikcijos finansų įstaiga; b) nustatyti sąskaitos turėtojo kontroliuojančiuosius asmenis. Siekdama nustatyti sąskaitos turėtojo kontroliuojančiuosius asmenis, duomenis teikianti finansų įstaiga gali remtis informacija, surinkta ir saugoma taikant pinigų plovimo prevencijos procedūras ir (arba) procedūras „pažink savo klientą“; c) nustatyti, ar pasyvaus nefinansinio subjekto kontroliuojantysis asmuo yra praneštinas asmuo. Siekdama nustatyti, ar pasyvaus nefinansinio subjekto kontroliuojantysis asmuo yra praneštinas asmuo, duomenis teikianti finansų įstaiga gali remtis sąskaitos turėtojo arba tokio kontroliuojančiojo asmens patvirtinimu. VII skirsnis. Specialios išsamaus patikrinimo taisyklės Įgyvendinant pirmiau apibūdintas išsamaus patikrinimo procedūras, taikomos toliau išdėstytos papildomos taisyklės. A. Pasitikėjimas patvirtinimais ir patvirtinamaisiais dokumentais. Duomenis teikianti finansų įstaiga negali remtis sąskaitų turėtojo patvirtinimu ar patvirtinamaisiais dokumentais, jei ji žino ar turi pagrindo manyti, kad patvirtinimas ar patvirtinamieji dokumentai yra neteisingi arba nepatikimi. B. Alternatyvios procedūros, taikomos finansinėms sąskaitoms, kurias turi išmokų pagal kaupiamojo draudimo sutartį arba anuiteto sutartį gavėjai fiziniai asmenys, arba grupinėms kaupiamojo draudimo sutartims ar grupinėms anuiteto sutartims. Duomenis teikianti finansų įstaiga gali daryti prielaidą, kad išmokų pagal kaupiamojo draudimo sutartį arba anuiteto sutartį gavėjas fizinis asmuo (išskyrus savininką), gaunantis išmoką mirties atveju, nėra praneštinas asmuo, ir gali tokios finansinės sąskaitos nelaikyti praneština sąskaita, išskyrus atvejus, kai duomenis teikianti finansų įstaiga turi faktinės informacijos arba gali pagrįstai manyti, kad gavėjas yra praneštinas asmuo. Duomenis teikianti finansų įstaiga gali pagrįstai manyti, kad išmokų pagal kaupiamojo draudimo sutartį arba anuiteto sutartį gavėjas yra praneštinas asmuo, jei duomenis teikiančios finansų įstaigos surinkta su gavėju susijusi informacija apima III skirsnio B poskirsnyje aprašytus įrodymus. Jei duomenis teikianti finansų įstaiga turi faktinės informacijos arba gali pagrįstai manyti, kad gavėjas yra praneštinas asmuo, ji privalo atlikti III skirsnio B poskirsnyje nurodytas procedūras. Valstybė narė arba Šveicarija gali nuspręsti leisti duomenis teikiančioms finansų įstaigoms laikyti finansinę sąskaitą, kuri yra nario dalis pagal grupinę kaupiamojo draudimo sutartį arba grupinę anuiteto sutartį, finansine sąskaita, kuri nėra praneština iki datos, kurią suma išmokama darbuotojui ir (arba) pažymėjimo turėtojui arba gavėjui, jeigu finansinė sąskaita, kuri yra nario dalis pagal grupinę kaupiamojo draudimo sutartį arba grupinę anuiteto sutartį, atitinka šiuos reikalavimus: a) grupinė kaupiamojo draudimo sutartis ar grupinė anuiteto sutartis yra sudaryta su darbdaviu ir pagal ją draudžiami 25 ar daugiau darbuotojų ir (arba) pažymėjimo turėtojų; b) darbuotojai ir (arba) pažymėjimo turėtojai turi teisę pagal sutartį gauti bet kokią su jų dalimis susijusią sumą ir įvardinti išmokos, mokamos darbuotojo mirties atveju, gavėjus; c) bendra suma, mokama darbuotojui ir (arba) pažymėjimo turėtojui ar gavėjui neviršija 1 000 000 USD sumos arba lygiavertės kiekvienos valstybės narės arba Šveicarijos nacionaline valiuta išreikštos sumos. Grupinė kaupiamojo draudimo sutartis – kaupiamojo draudimo sutartis, pagal kurią i) draudžiami su darbdaviu, prekybos asociacija, profesine sąjunga ar kita asociacija ar grupe susiję asmenys; ii) už kiekvieną grupės narį (arba grupėje esančios klasės narį) mokama įmoka, nustatoma neatsižvelgiant į asmens sveikatos būklę, išskyrus grupės nario (arba klasei priklausančių narių) amžių, lytį ir rūkymo įpročius. Grupinė anuiteto sutartis – anuiteto sutartis, pagal kurią asmenys, kuriems įsipareigojama, yra su darbdaviu, prekybos asociacija, profesine sąjunga ar kita asociacija ar grupe susiję asmenys. Prieš įsigaliojant [XXXX] pasirašytam protokolui, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas, valstybės narės praneša Šveicarijai, o ši praneša Europos Komisijai, ar yra nusprendusios pasinaudoti šioje dalyje numatyta galimybe. Europos Komisija gali koordinuoti valstybių narių pranešimo perdavimą Šveicarijai ir perduoda Šveicarijos pranešimą visoms valstybėms narėms. Apie visus paskesnius su naudojimusi ta galimybe susijusius pokyčius valstybė narė arba Šveicarija praneša tuo pačiu būdu. C. Sąskaitų likučių sumavimo ir su valiuta susijusios taisyklės 1. Asmeninių sąskaitų sumavimas. Siekdama nustatyti asmens turimų finansinių sąskaitų bendrą likutį arba sumą, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo susumuoti visas savo arba susijusio subjekto tvarkomas finansines sąskaitas, tačiau tik tas, kurias jos kompiuterinės sistemos sieja pagal duomenų elementą, pavyzdžiui, kliento numerį arba MMIN, ir kurių likučius arba sumas leidžia susumuoti. Taikant šioje dalyje apibūdintus sumavimo reikalavimus, kiekvienam iš bendros finansinės sąskaitos turėtojų yra priskiriamas visas bendros finansinės sąskaitos likutis arba suma. 2. Subjektų sąskaitų sumavimas. Siekdama nustatyti subjekto turimų finansinių sąskaitų bendrą likutį arba sumą, duomenis teikianti finansų įstaiga privalo atsižvelgti į visas savo arba susijusio subjekto tvarkomas finansines sąskaitas, tačiau tik tas, kurias jos kompiuterinės sistemos sieja pagal duomenų elementą, pavyzdžiui, kliento numerį arba MMIN, ir kurių likučius arba sumas leidžia susumuoti. Taikant šioje dalyje apibūdintus sumavimo reikalavimus, kiekvienam iš bendros finansinės sąskaitos turėtojų yra priskiriamas visas bendros finansinės sąskaitos likutis arba suma. 3. Speciali sumavimo taisyklė, taikoma santykių su klientais vadovams. Siekdama nustatyti asmens turimų finansinių sąskaitų bendrą likutį arba sumą, kad būtų nustatyta, ar finansinė sąskaita yra didelės vertės sąskaita, duomenis teikianti finansų įstaiga taip pat privalo susumuoti visas finansines sąskaitas, kurios, santykių su klientais vadovo žiniomis arba pagrįstu manymu, tiesiogiai arba netiesiogiai priklauso tam pačiam asmeniui, yra jo kontroliuojamos arba jo atidarytos (išskyrus atvejus, kai tas asmuo veikia kaip patikėtinis). 4. Sumos, aiškinamos kaip tokios pat sumos kita valiuta. Visos sumos doleriais arba kiekvienos valstybės narės ar Šveicarijos nacionaline valiuta išreikštos sumos aiškinamos kaip lygiavertės sumos kita valiuta, kaip nurodyta nacionalinėje teisėje. VIII skirsnis. Terminų apibrėžtys Vartojamų terminų apibrėžtys: A. Duomenis teikianti finansų įstaiga 1. Duomenis teikianti finansų įstaiga – priklausomai nuo konteksto tai valstybės narės arba Šveicarijos finansų įstaiga, kuri nėra duomenų neteikianti finansų įstaiga. 2. Dalyvaujančiosios jurisdikcijos finansų įstaiga – i) finansų įstaiga, dalyvaujančiosios jurisdikcijos rezidentė, išskyrus ne toje dalyvaujančiojoje jurisdikcijoje esantį tos finansų įstaigos filialą, ii) finansų įstaigos, kuri nėra dalyvaujančiosios jurisdikcijos rezidentė, filialas, jei tas filialas yra toje dalyvaujančiojoje jurisdikcijoje. 3. Finansų įstaiga – pasaugos įstaiga, indėlių įstaiga, investicinė įmonė ar nurodytoji draudimo bendrovė. 4. Pasaugos įstaiga – subjektas, kurio esminę veiklos dalį sudaro kitų asmenų finansinio turto saugojimas. Subjektas saugo kitų asmenų finansinį turtą ir tai sudaro esminę jo veiklos dalį, jeigu bendrosios subjekto pajamos, gautos už finansinio turto saugojimą ir susijusias finansines paslaugas, yra lygios arba viršija 20 % subjekto bendrųjų pajamų per i) trejų metų laikotarpį, kuris baigiasi metų, einančių prieš metus, kuriais atliekamas nustatymas, gruodžio 31 d. (arba paskutinę ataskaitinio laikotarpio, nesutampančio su kalendoriniais metais, dieną), arba ii) subjekto veiklos laikotarpį priklausomai nuo to, kuris laikotarpis trumpesnis. 5. Indėlių įstaiga – subjektas, kuris vykdydamas įprastą bankininkystės ar panašią veiklą priima indėlius. 6. Investicinė įmonė – subjektas: a) kuris klientui ar kliento vardu pirmiausia užsiima vienos ar kelių toliau nurodytų rūšių veikla: i. prekyba pinigų rinkos priemonėmis (čekiais, vekseliais, indėlių sertifikatais, išvestinėmis finansinėmis priemonėmis ir pan.), užsienio valiuta, valiutų, palūkanų normų ir indeksų priemonėmis, perleidžiamaisiais vertybiniais popieriais arba biržos prekių ateities sandoriais; ii. individualiu ir kolektyviniu portfelių valdymu arba iii. kitokiu finansinio turto ar pinigų investavimu, administravimu ar valdymu kitų asmenų vardu, arba b) kurio bendrosios pajamos visų pirma yra gautos už investavimą, reinvestavimą arba prekybą finansiniu turtu, jeigu subjektą valdo kitas subjektas, kuris yra indėlių įstaiga, pasaugos įstaiga, nurodytoji draudimo bendrovė arba investicinė įmonė, apibūdinta A poskirsnio 6 dalies a punkte. Laikoma, kad subjektas pirmiausia vykdo vienos ar kelių A poskirsnio 6 dalies a punkte apibūdintų rūšių veiklą arba subjekto bendrosios pajamos yra visų pirma gautos už investavimą, reinvestavimą arba prekybą finansiniu turtu, kaip nurodyta A poskirsnio 6 dalies b punkte, jeigu už atitinkamą veiklą gautos subjekto bendrosios pajamos yra lygios arba viršija 50 % subjekto bendrųjų pajamų per: i) trejų metų laikotarpį, kuris baigiasi metų, einančių prieš metus, kuriais atliekamas nustatymas, gruodžio 31 d., arba ii) subjekto veiklos laikotarpį priklausomai nuo to, kuris laikotarpis trumpesnis. Terminas „investicinė įmonė“ neapima subjekto, kuris yra aktyvus nefinansinis subjektas, kadangi tas subjektas atitinka bet kurį iš D poskirsnio 8 dalies d–g punktuose išvardytų kriterijų. Ši dalis aiškinama nuosekliai pagal Finansinių veiksmų darbo grupės rekomendacijose vartojamo termino „finansų įstaiga“ apibrėžtyje pateiktą panašią formuluotę. 7. Terminas „finansinis turtas“ apima vertybinius popierius (pvz., korporacijos akcijų dalį, bendrijos ar patikos, kurios priklauso įvairiems savininkams ir kurių akcijomis viešai prekiaujama, akcijų ar tikrosios nuosavybės dalį, vekselius, obligacijas, turtu neužtikrintas obligacijas arba kitus įsiskolinimą įrodančius dokumentus), bendrijos akcijų dalį, biržos prekes, apsikeitimo sandorius (pvz., palūkanų normų apsikeitimo sandorius, valiutos apsikeitimo sandorius, valiutų pozicijų apsikeitimo sandorius, palūkanų normų viršutinės ribos nustatymo sandorius, palūkanų normų žemiausios ribos nustatymo sandorius, biržos prekių apsikeitimo sandorius, konvertavimo į nuosavybės vertybinius popierius sandorius, apsikeitimo nuosavybės vertybinių popierių indeksais sandorius ir panašius susitarimus), draudimo sutartis ar anuiteto sutartis arba bet kokią vertybinio popieriaus (įskaitant ateities sandorį arba išankstinį sandorį, arba pasirinkimo sandorį), bendrijos akcijų, biržos prekių, apsikeitimo sandorio, draudimo sutarties arba anuiteto sutarties vertės dalį. Terminas „finansinis turtas“ neapima su skola nesusijusios tiesioginės nekilnojamojo turto dalies. 8. Nurodytoji draudimo bendrovė – subjektas, kuris yra draudimo bendrovė (arba draudimo bendrovės kontroliuojančioji bendrovė), kuri sudaro kaupiamojo draudimo sutartį arba anuiteto sutartį arba privalo pagal tokias sutartis mokėti išmokas. B. Duomenų neteikianti finansų įstaiga 1. Duomenų neteikianti finansų įstaiga – finansų įstaiga, kuri yra: a) vyriausybės subjektas, tarptautinė organizacija arba centrinis bankas, išskyrus atvejus, susijusius su mokėjimu, mokėtinu pagal įsipareigojimą, susijusį su tos rūšies komercine finansine veikla, kurią vykdo nurodytoji draudimo bendrovė, pasaugos įstaiga ar indėlių įstaiga; b) plataus dalyvavimo pensijų fondas, siauro dalyvavimo pensijų fondas, vyriausybės subjekto, tarptautinės organizacijos arba centrinio banko pensijų fondas arba kriterijus atitinkanti kredito korteles išduodanti įstaiga; c) kitas subjektas, kuris kelia mažą riziką, kad juo bus pasinaudota norint išvengti mokesčių, kuriam būdingos B poskirsnio 1 dalies a ir b punktuose apibūdintų subjektų savybės, kuris nacionalinėje teisėje apibrėžiamas kaip duomenų neteikianti finansų įstaiga ir kuris valstybių narių atveju yra numatytas Tarybos direktyvos 2011/16/ES dėl administracinio bendradarbiavimo apmokestinimo srityje 8 straipsnio 7a dalyje ir nurodytas Šveicarijai, o Šveicarijos atveju nurodytas Europos Komisijai, jeigu šio subjekto kaip duomenų neteikiančios finansų įstaigos statusas netrukdo siekti šio Susitarimo tikslų; d) nuo mokesčių atleistas kolektyvinio investavimo subjektas, arba e) patika, jeigu jos patikėtinis yra duomenis teikianti finansų įstaiga ir praneša visą pagal I skirsnį praneštiną informaciją apie visas patikos praneštinas sąskaitas. 2. Vyriausybės subjektas – valstybės narės, Šveicarijos ar kitos jurisdikcijos vyriausybė, valstybės narės, Šveicarijos arba kitos jurisdikcijos politinis vienetas (kuris, siekiant išvengti abejonių, atitinkamai apima valstybę, provinciją, apygardą ar savivaldybę) arba visiškai valdoma valstybės narės, Šveicarijos ar kitos jurisdikcijos agentūra ar įstaiga, arba bet kuris vienas ar keli iš jų (kiekvienas iš jų – vyriausybės subjektas). Į šią kategoriją patenka neatsiejamos valstybės narės, Šveicarijos ar kitos jurisdikcijos dalys, kontroliuojami subjektai ir politiniai vienetai: a) valstybės narės, Šveicarijos ar kitos jurisdikcijos neatsiejama dalis – asmuo, organizacija, agentūra, biuras, fondas, įstaiga ar kita institucija, kurie nepriklausomai nuo paskyrimo būdo yra valstybės narės, Šveicarijos ar kitos jurisdikcijos valdymo institucija. Valdymo institucijos grynosios pajamos turi būti įskaitomos į jos sąskaitą ar kitas valstybei narei, Šveicarijai ar kitai jurisdikcijai priklausančias sąskaitas, ir jokia šių pajamų dalis negali teikti naudos privačiam asmeniui. Neatsiejama dalis neapima asmens, kuris yra suverenas, pareigūnas ar administratorius, veikiantis kaip privatus asmuo; b) kontroliuojamas subjektas – subjektas, kuris pagal savo formą veikia atskirai nuo valstybės narės, Šveicarijos ar kitos jurisdikcijos arba kuris kaip nors kitaip sudaro atskirą juridinį asmenį, jeigu: i. šį subjektą tiesiogiai arba per vieną ar kelis kontroliuojamus subjektus visiškai valdo ir kontroliuoja vienas ar keli vyriausybės subjektai; ii. šio subjekto grynosios pajamos įskaitomos į jo sąskaitą arba vieno ar kelių vyriausybės subjektų sąskaitas, ir jokia šių pajamų dalis negali teikti naudos privačiam asmeniui; iii. likvidavus šį subjektą, jo turtas pereina vienam ar keliems vyriausybės subjektams; c) pajamos neteikia naudos privatiems asmenims, jei šie asmenys yra numatytieji vyriausybės programos naudos gavėjai, o vykdoma programos veikla, susijusi su bendrąja gerove, yra skirta plačiajai visuomenei arba yra susijusi su tam tikro valdymo etapo administravimu. Tačiau, nepaisant to, kas išdėstyta pirmiau, laikoma, kad pajamos teikia naudą privatiems asmenims, jei jos gaunamos vyriausybės subjektą panaudojant komercinei veiklai, pavyzdžiui, komercinei bankininkystės veiklai, kai teikiamos finansinės paslaugos privatiems asmenims, vykdyti. 3. Tarptautinė organizacija – tarptautinė organizacija arba visiškai jos valdoma agentūra ar įstaiga. Ši kategorija apima visas tarpvyriausybines (įskaitant viršvalstybines) organizacijas, 1) kurias pirmiausia sudaro vyriausybės, 2) kurios turi galiojantį susitarimą dėl buveinės arba savo esme panašų susitarimą su valstybe nare, Šveicarija ar kita jurisdikcija ir 3) kurių pajamos neteikia naudos privatiems asmenims. 4. Centrinis bankas – institucija, kuri pagal įstatymus ar vyriausybės nutarimą yra pagrindinė institucija, išskyrus pačios valstybės narės, Šveicarijos ar kitos jurisdikcijos vyriausybę, išleidžianti priemones, skirtas cirkuliuoti apyvartoje kaip valiuta. Tokia institucija gali apimti įstaigą, kuri yra atskira nuo valstybės narės, Šveicarijos ar kitos jurisdikcijos vyriausybės, neatsižvelgiant į tai, ar valstybė narė, Šveicarija ar kita jurisdikcija ją valdo visiškai ar iš dalies. 5. Plataus dalyvavimo pensijų fondas – fondas, įsteigtas pensijoms, neįgalumo išmokoms ar išmokoms mirties atveju arba bet kuriam jų deriniui mokėti naudos gavėjams, kurie yra vieno ar kelių darbdavių esami ar buvę darbuotojai (arba tokių darbuotojų paskirti asmenys), kaip atlyginimui už suteiktas paslaugas, jeigu: a) fondas neturi nė vieno naudos gavėjo, turinčio teisę į daugiau kaip 5 % fondo turto; b) fondui taikomas vyriausybės reguliavimas ir jis teikia informaciją mokesčių administratoriams; c) fondas atitinka bent vieną iš šių reikalavimų: i. dėl pensijų fondo ar pensijų plano statuso fondas paprastai yra atleistas nuo mokesčio už investicines pajamas arba šių pajamų apmokestinimas atidedamas, arba šios pajamos apmokestinamos mažesniu tarifu; ii. iš jį finansuojančių darbdavių fondas gauna bent 50 % visų savo įmokų (išskyrus turto pervedimus iš kitiems B poskirsnio 5–7 dalyse apibūdintiems planams skirtų lėšų arba iš C poskirsnio 17 dalies a punkte apibūdintų pensijų sąskaitų); iii. fondo lėšas leidžiama paskirstyti ar išimti tik įvykus nurodytiems įvykiams, susijusiems su išėjimu į pensiją, neįgalumu ar mirtimi (išskyrus atnaujinamus paskirstymus kitiems B poskirsnio 5–7 dalyse apibūdintiems pensijų fondams arba C poskirsnio 17 dalies a punkte apibūdintoms pensijų sąskaitoms), antraip lėšoms, paskirstytoms ar išimtoms iki šių nurodytų įvykių, taikomos baudos, arba iv. darbuotojų įmokos (išskyrus tam tikras leistinas pridėtines įmokas) į fondą yra ribojamos pagal darbuotojo gautas pajamas arba per metus negali viršyti 50 000 USD sumos arba lygiavertės kiekvienos valstybės narės arba Šveicarijos nacionaline valiuta išreikštos sumos, taikant VII skirsnio C poskirsnyje nustatytas sąskaitų sumavimo ir valiutų konvertavimo taisykles. 6. Siauro dalyvavimo pensijų fondas – fondas, įsteigtas pensijoms, neįgalumo išmokoms ar išmokoms mirties atveju mokėti naudos gavėjams, kurie yra vieno ar kelių darbdavių esami ar buvę darbuotojai (arba tokių darbuotojų paskirti asmenys), kaip atlyginimui už suteiktas paslaugas, jeigu: a) fondas turi mažiau kaip 50 dalyvių; b) fondą remia vienas ar keli darbdaviai, kurie nėra investicinės įmonės arba pasyvūs nefinansiniai subjektai; c) darbuotojo ir darbdavio įmokos į fondą (išskyrus turto pervedimus iš C poskirsnio 17 dalies a punkte apibūdintų pensijų sąskaitų) yra ribojamos atitinkamai pagal darbuotojo gautas pajamas ir atlyginimą; d) dalyviai, kurie nėra jurisdikcijos (valstybės narės arba Šveicarijos), kurioje įsteigtas fondas, rezidentai, neturi teisės į daugiau kaip 20 % fondo turto; e) fondui taikomas vyriausybės reguliavimas ir jis teikia informaciją mokesčių administratoriams. 7. Vyriausybės subjekto, tarptautinės organizacijos ar centrinio banko pensijų fondas –vyriausybės subjekto, tarptautinės organizacijos ar centrinio banko įsteigtas fondas pensijoms, neįgalumo išmokoms ar išmokoms mirties atveju mokėti naudos gavėjams arba dalyviams, kurie yra esami ar buvę darbuotojai (arba tokių darbuotojų paskirti asmenys) arba kurie nėra esami ar buvę darbuotojai, jeigu išmokos tokiems gavėjams ar dalyviams mokamos kaip atlyginimas už vyriausybės subjektui, tarptautinei organizacijai ar centriniam bankui suteiktas asmenines paslaugas. 8. Kriterijus atitinkanti kredito korteles išduodanti įstaiga – finansų įstaiga, atitinkanti šiuos reikalavimus: a) finansų įstaiga yra finansų įstaiga vien tik todėl, kad ji yra kredito korteles išduodanti įstaiga, priimanti indėlius tik tada, kai klientas įvykdo mokėjimą, kuris viršija kredito kortelės likutį, ir permoka iš karto negrąžinama klientui; b) prieš įsigaliojant [XXXX] pasirašytam protokolui, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas, arba nuo to protokolo įsigaliojimo datos finansų įstaiga įgyvendina politiką ir procedūras, kuriomis siekiama neleisti klientui įvykdyti permokos, kuri viršija 50 000 USD sumą arba lygiavertę kiekvienos valstybės narės arba Šveicarijos nacionaline valiuta išreikštą sumą, arba užtikrinti, kad tą sumą viršijanti kliento permoka būtų grąžinama klientui per 60 dienų, kiekvienu atveju taikant VII skirsnio C poskirsnyje nustatytas sąskaitų sumavimo ir valiutų konvertavimo taisykles. Šiuo tikslu kliento permoka neapima kredito likučių, kurie neviršija ginčijamų mokesčių, bet apima dėl prekių grąžinimo atsirandančius kredito likučius. 9. Nuo mokesčių atleistas kolektyvinio investavimo subjektas – investicinė įmonė, kuri reguliuojama kaip kolektyvinio investavimo subjektas, jeigu visas turtines teises kolektyvinio investavimo subjekte turi fiziniai asmenys ar subjektai, kurie nėra praneštini asmenys, arba jos valdomos per tuos asmenis ar subjektus, išskyrus pasyvius nefinansinius subjektus, kurių kontroliuojantieji asmenys yra praneštini asmenys. Investicinei įmonei, kuri reguliuojama kaip kolektyvinio investavimo subjektas, išleidus materialių pareikštinės formos akcijų, ji ir toliau pagal B poskirsnio 9 dalį laikoma nuo mokesčių atleistu kolektyvinio investavimo subjektu, jeigu: a) kolektyvinio investavimo subjektas nėra išleidęs ir neišleidžia materialių pareikštinės formos akcijų po gruodžio 31 d. prieš įsigaliojant [XXXX] pasirašytam protokolui, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas; b) kolektyvinio investavimo subjektas po atsisakymo išperka visas tokias akcijas; c) kolektyvinio investavimo subjektas atlieka II–VII skirsniuose nustatytas išsamaus patikrinimo procedūras ir praneša visą praneštiną informaciją apie tokias akcijas, kai tokios akcijos pateikiamos išpirkti ar kitaip apmokėti; d) kolektyvinio investavimo subjektas yra parengęs politiką ir procedūras siekdamas užtikrinti, kad tokios akcijos būtų kuo greičiau išpirktos arba perduotos saugoti bet kuriuo atveju per dvejus metus nuo [XXXX] pasirašyto protokolo, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas, įsigaliojimo. C. Finansinė sąskaita 1. Finansinė sąskaita – finansų įstaigos tvarkoma sąskaita, apimanti indėlių sąskaitą, pasaugos sąskaitą ir: a) investicinės įmonės atveju – finansų įstaigos akcinio kapitalo ar skolos dalis. Neatsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, terminas „finansinė sąskaita“ neapima subjekto, kuris yra investicinė įmonė, akcinio kapitalo ar skolos dalių vien tik todėl, kad jis i) teikia konsultacijas dėl investicijų klientui ir veikia jo vardu arba ii) valdo portfelius kliento naudai ir veikia jo vardu, siekdamas investuoti, valdyti ar administruoti finansinį turtą, kliento vardu laikomą finansų įstaigoje, kuri nėra toks subjektas; b) C poskirsnio 1 dalies a punkte neaprašytos finansų įstaigos atveju – finansų įstaigos akcinio kapitalo arba skolos dalis, jeigu dalių klasė buvo nustatyta siekiant išvengti duomenų teikimo pagal I skirsnį; c) finansų įstaigos sudaryta arba tvarkoma kaupiamojo draudimo sutartis arba anuiteto sutartis, išskyrus neinvesticinio, neperleidžiamo tiesioginio gyvybės draudimo anuiteto sutartį, kuri yra sudaryta su fiziniu asmeniu ir pinigine kompensacija pakeičia pensijos ar neįgalumo išmoką, skiriamą pagal sąskaitą, kuriai netaikoma finansinės sąskaitos apibrėžtis. Terminas „finansinė sąskaita“ neapima sąskaitų, kurioms netaikoma finansinės sąskaitos apibrėžtis. 2. Indėlių sąskaita – komercinė, einamoji, taupomoji, terminuotojo indėlio arba paskolos sąskaita, arba sąskaita, kuri yra patvirtinta indėlio sertifikatu, paskolos sertifikatu, investicijos sertifikatu, įsiskolinimo sertifikatu ar kita panašia finansine priemone, kurią vykdydama įprastą bankininkystės ar panašią veiklą tvarko finansų įstaiga. Indėlių sąskaitoms taip pat priskiriamos sumos, draudimo bendrovės laikomos pagal garantuotų investicijų sutartį ar panašų palūkanų mokėjimo ar įskaitymo susitarimą. 3. Pasaugos sąskaita – sąskaita (išskyrus draudimo sutartį ar anuiteto sutartį), kurioje laikomas vienas ar daugiau finansinio turto vienetų kito asmens naudai. 4. Akcinio kapitalo dalis – bendrijos, kuri yra finansų įstaiga, atveju – bendrijos kapitalo arba pelno dalis. Patikos, kuri yra finansų įstaiga, atveju laikoma, kad akcinio kapitalo dalį turi bet kuris asmuo, disponuojantis visa patika ar jos dalimi arba gaunantis naudą iš visos patikos ar jos dalies, arba bet kuris kitas fizinis asmuo, vykdantis pagrindinę faktinę patikos kontrolę. Praneštinas asmuo laikomas patikos naudos gavėju, jeigu toks praneštinas asmuo turi teisę iš patikos tiesiogiai arba netiesiogiai (pvz., per paskirtą asmenį) gauti privalomai paskirstomą dalį arba gali tiesiogiai ar netiesiogiai gauti neprivalomai paskirstomą dalį. 5. Draudimo sutartis – sutartis (išskyrus anuiteto sutartį), pagal kurią sutartį sudariusi įstaiga sutinka išmokėti tam tikrą sumą įvykus nurodytam nenumatytam atvejui, susijusiam su mirtimi, liga, nelaimingu atsitikimu, atsakomybe ar turtine rizika. 6. Anuiteto sutartis – sutartis, pagal kurią sutartį sudariusi įstaiga sutinka mokėti išmokas laikotarpį, iš dalies arba visiškai nustatytą atsižvelgiant į vieno ar kelių asmenų tikėtiną gyvenimo trukmę. Šis terminas apima ir sutartį, kuri yra laikoma anuiteto sutartimi pagal jurisdikcijos (valstybės narės, Šveicarijos arba kitos jurisdikcijos), kurioje sudaryta sutartis, ir pagal kurią sutartį sudariusi įstaiga sutinka tam tikrą laikotarpį (skaičiuojamą metais) mokėti išmokas, teisės aktus, taisykles ar praktiką. 7. Kaupiamojo draudimo sutartis – draudimo sutartis (išskyrus dviejų draudimo bendrovių sudarytą nuostolių atlyginimo perdraudimo sutartį), pagal kurią numatyta kaupiamoji suma. 8. Terminu „kaupiamoji suma“ įvardijama didesnė iš šių sumų: i) suma, kurią draudėjas turi teisę gauti atsisakęs sutarties ar jai pasibaigus (nustatoma neatėmus atsisakymo mokesčio ar gyvybės draudimo paskolos), ii) suma, kurią draudėjas gali pasiskolinti pagal sutartį ar dėl jos. Neatsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, terminas „kaupiamoji suma“ neapima sumos, kuri pagal draudimo sutartį yra išmokama: a) tik asmens, apdrausto gyvybės draudimo sutartimi, mirties atveju; b) kaip kūno sužalojimo ar ligos išmoka arba kita išmoka, skirta ekonominiams nuostoliams, patirtiems įvykus draudžiamajam įvykiui, atlyginti; c) grąžinant anksčiau pagal draudimo sutartį (išskyrus investicinio gyvybės draudimo arba anuiteto sutartį) sumokėtą draudimo įmoką (atėmus draudimo mokesčius, nepaisant to, ar jie faktiškai taikomi) dėl sutarties nutraukimo arba pasibaigimo, rizikos sumažėjimo sutarties galiojimo laikotarpiu arba taisant informacijos pateikimo ar kitą panašią klaidą, susijusią su draudimo įmoka pagal sutartį; d) kaip draudėjo dividendai (išskyrus dividendus pasibaigus sutarčiai), jeigu tie dividendai yra susiję su draudimo sutartimi, pagal kurią išmokamos tik C poskirsnio 8 dalies b punkte apibūdintos išmokos, arba e) grąžinant išankstinę įmoką arba įmokos indėlį, susijusius su draudimo sutartimi, pagal kurią įmoka mokėtina bent kartą per metus, jei išankstinės įmokos arba įmokos indėlio suma neviršija kitos pagal sutartį mokėtinos metinės įmokos. 9. Jau esanti sąskaita – a) finansinė sąskaita, kurią gruodžio 31 d. prieš įsigaliojant [XXXX] pasirašytam protokolui, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas, tvarko duomenis teikianti finansų įstaiga; b) valstybė narė arba Šveicarija turi galimybę taikyti papildytą termino „jau esanti sąskaita“ apibrėžtį ir juo taip pat įvardyti sąskaitos turėtojo finansinę sąskaitą nepriklausomai nuo jos atidarymo datos, jeigu: i. sąskaitos turėtojas duomenis teikiančioje finansų įstaigoje arba toje pačioje jurisdikcijoje (valstybėje narėje arba Šveicarijoje) kaip ir duomenis teikianti finansų įstaiga esančiame susijusiame subjekte taip pat turi finansinę sąskaitą, kuri yra jau esanti sąskaita, kaip apibrėžta C poskirsnio 9 dalies a punkte; ii. duomenis teikianti finansų įstaiga ir, jei taikoma, toje pačioje jurisdikcijoje (valstybėje narėje arba Šveicarijoje) kaip ir duomenis teikianti finansų įstaiga esantis susijęs subjektas abi pirmiau minėtas finansines sąskaitas ir bet kurias kitas sąskaitos turėtojo finansines sąskaitas, kurios laikomos jau esančiomis sąskaitomis pagal b punktą, laiko viena finansine sąskaita, siekiant, kad būtų laikomasi reikalavimų dėl pasitikėjimo standartų, išdėstytų VII skirsnio A poskirsnyje, ir siekiant nustatyti bet kurios iš finansinių sąskaitų likutį arba sumą taikant bet kurią iš sąskaitos ribų; iii. finansinės sąskaitos, kuriai taikomos pinigų plovimo prevencijos procedūros ir (arba) procedūros „pažink savo klientą“, atveju duomenis teikiančiai finansų įstaigai leidžiama laikytis tokių pinigų plovimo prevencijos procedūrų ir (arba) procedūrų „pažink savo klientą“ finansinės sąskaitos atžvilgiu, remiantis pinigų plovimo prevencijos procedūromis ir (arba) procedūromis „pažink savo klientą“, taikytomis jau esančiai sąskaitai, kaip nustatyta C poskirsnio 9 dalies a punkte; iv. atidarant finansinę sąskaitą sąskaitos turėtojas neprivalo pateikti naujos, papildomos arba iš dalies pakeistos informacijos apie save, išskyrus informaciją šio Susitarimo taikymo tikslais. Prieš įsigaliojant [XXXX] pasirašytam protokolui, kuriuo iš dalies keičiamas Susi