Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl doko mokesčio taikymo Prancūzijos atokiausiuose regionuose tvarkos /* COM/2014/0666 final - 2014/0308 (CNS) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS Atokiausiems Sąjungos regionams taikomos Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) nuostatos. Tačiau Prancūzijos atokiausi regionai nepatenka į PVM ir akcizų direktyvų teritorinę taikymo sritį. Pagal SESV nuostatas, visų pirma pagal jos 110 straipsnį, Prancūzijos atokiausiuose regionuose vietos produktų iš esmės neleidžiama apmokestinti kitaip, nei žemyninės Prancūzijos, kitų valstybių narių ar trečiųjų šalių kilmės produktų. Vis dėlto dėl nuolatinių sunkumų, kurie daro neigiamą poveikį atokiausių regionų socialinei ir ekonominei padėčiai, SESV 349 straipsnyje (buv. EB sutarties 299 straipsnio 2 dalis) numatyta galimybė šiems regionams nustatyti konkrečias priemones. Šios priemonės susijusios su įvairiomis politikos kryptimis, tarp kurių – mokesčių politika. Doko mokestis yra netiesioginis mokestis, taikomas į Prancūzijos atokiausius regionus atvežamoms ir importuojamoms prekėms. Jis iš esmės vienodai taikomas vietoje gaminamiems produktams ir kitokiems produktams (produktams iš žemyninės Prancūzijos, kitų valstybių narių ar trečiųjų šalių). Vis dėlto 2004 m. vasario 10 d. Tarybos sprendimu 2004/162/EB (iš dalies pakeistu 2008 m. birželio 9 d. Tarybos sprendimu 2008/439/EB ir 2011 m. liepos 19 d. Tarybos sprendimu 448/2011/ES), priimtu remiantis EB sutarties 299 straipsnio 2 dalimi, Prancūzijai leidžiama iki 2014 m. liepos 1 d. taikyti mažesnį doko mokestį tam tikriems Prancūzijos atokiausiuose regionuose (išskyrus Sen Marteną) gaminamiems produktams arba juos nuo tokio mokesčio atleisti. Minėto sprendimo priede pateiktas produktų, kuriems galima taikyti mažesnį mokestį arba kuriuos galima nuo jo atleisti, sąrašas. Vietoje gaminamiems ir kitiems produktams taikomo mokesčio tarifo skirtumas, priklausomai nuo produktų, negali būti didesnis nei 10, 20 ar 30 procentinių punktų. To skirtingo apmokestinimo tikslas – kompensuoti atokiausių regionų patiriamus sunkumus, dėl kurių kyla gamybos sąnaudos, taigi ir vietoje gaminamų produktų grynoji kaina. Jei nebūtų specifinių priemonių, vietiniai produktai būtų mažiau konkurencingi nei tie, kurie atvežami iš kitur, net atsižvelgus į vežimo išlaidas. Todėl tęsti vietos gamybą, kurios sąnaudos didesnės, taptų sudėtingiau. Be to, Tarybos sprendimas 2004/162/EB pagal 2014 m. kovo 11 d. Tarybos sprendimą 2014/162/ES pradėtas taikyti Majotui nuo 2014 m., kai Majotas tapo atokiausiu regionu, ir pastarajame sprendimu yra nustatyti produktai, kurie gali būti skirtingai apmokestinti taikant doko mokestį, ir apmokestinimo ribos. Pagaliau, kad Komisija galėtų baigti Prancūzijos prašymo nagrinėjimą, 2014 m. birželio 12 d. Tarybos sprendimu 378/2014/ES Tarybos sprendimo 2004/162/EB galiojimas pratęstas šešiems mėnesiams – nuo 2014 m. liepos 1 d. iki 2014 m. gruodžio 31 d. Šio pasiūlymo tikslas – nustatyti teisinę bazę, kuri būtų taikoma doko mokesčiui nuo 2015 m. sausio 1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d. Juo dar kartą šešiems mėnesiams pratęsiamas Tarybos sprendimo 2004/162/EB galiojimo laikotarpis, kad Prancūzija turėtų laiko perkelti į nacionalinę teisę naujo Tarybos sprendimo nuostatas, ir nustatoma nauja teisinė bazė, taikytina nuo 2015 m. liepos 1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d. 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI 2004 m. vasario 10 d. Tarybos sprendimu 2004/162/EB (iš dalies pakeistu 2008 m. birželio 9 d. Tarybos sprendimu 2008/439/EB, 2011 m. liepos 19 d. Tarybos sprendimu 448/2011/ES, 2014 m. kovo 11 d. Tarybos sprendimu 2014/162/ES ir 2014 m. birželio 12 d. Tarybos sprendimu 378/2014/ES) Prancūzijai leidžiama iki 2014 m. gruodžio 31 d. taikyti mažesnį doko mokestį tam tikriems Prancūzijos atokiausiuose regionuose (išskyrus Sen Marteną) gaminamiems produktams arba juos nuo tokio mokesčio atleisti. Minėto sprendimo priede pateiktas produktų, kuriems galima taikyti mažesnį mokestį arba nuo jo atleisti, sąrašas. Vietoje gaminamiems ir kitiems produktams taikomo mokesčio tarifo skirtumas, priklausomai nuo produktų, negali būti didesnis nei 10, 20 ar 30 procentinių punktų. Sprendime 2004/162/EB nurodytos konkrečių priemonių nustatymo priežastys: atokumas, priklausomybė nuo žaliavų ir energijos išteklių, būtinumas kaupti didesnes atsargas, maža vietos rinka, žemas eksporto lygis ir kt. Dėl visų šių sunkumų didėja gamybos sąnaudos, todėl didėja vietoje gaminamų produktų savikaina; šie produktai, netaikant konkrečių priemonių, būtų mažiau konkurencingi, palyginti su iš kitur įvežamais produktais, netgi atsižvelgiant į pastarųjų produktų pristatymo į užjūrio departamentus išlaidas. Todėl tęsti vietos gamybą taptų sudėtingiau. Sprendime 2004/162/EB nurodytos konkrečios priemonės buvo parengtos siekiant didinti vietos pramonės konkurencingumą ir taip ją sustiprinti. Prancūzijos institucijos mano, kad sunkumai, su kuriais susiduria Prancūzijos atokiausi regionai, neišnyko, todėl keliuose 2013 m. sausio 25 – birželio 7 d. siųstuose raštuose ji paprašė Europos Komisijai, kad po 2014 m. liepos 1 d. ir iki 2020 m. gruodžio 31 d. būtų toliau taikoma diferencijuoto apmokestinimo sistema, panaši į tą, kuri galioja šiuo metu. Prancūzijos institucijos teigia, kad išvardytieji sunkumai yra nuolatiniai, kad Tarybos sprendimu 2004/162/EB nustatyta apmokestinimo tvarka leido išsaugoti, o tam tikrais atvejais – išplėtoti vietos gamybą, ir nesuteikė pranašumo naudą gavusioms įmonėms, nes apskritai produktų importas, kuriam taikomas skirtingas apmokestinimas, nesiliovė augęs. Produktų, kuriems Prancūzijos institucijos norėtų taikyti diferencijuotus mokesčius, sąrašų patikrinimas buvo ilgai trunkantis ir sudėtingas darbas: reikėjo išnagrinėti kiekvienam produktui taikomo diferencijuoto mokesčio pagrindimą, jo proporcingumą ir įsitikinti, ar toks diferencijuotas mokestis nepažeidžia Sąjungos teisinės sistemos, įskaitant vidaus rinką ir bendrąją politiką, vientisumo ir nuoseklumo. Tas darbas užtruko ilgai dėl didelio susijusių produktų skaičiaus (keli šimtai) ir didelio kiekio informacijos, kurią reikia surinkti apie susijusių produktų rinkos struktūrą: ar produktai gaminami vietoje, ar vykdomas didelės apimties importas (įskaitant iš žemyninės Prancūzijos ir kitų valstybių narių), kuris gali trukdyti tęsti vietos gamybą, ar vietos gamybai nesudarytos monopolio arba beveik monopolio sąlygos, kaip paaiškinamos papildomos gamybos sąnaudos, dėl kurių vietos produktai tampa mažiau patrauklūs už importuotuosius; be to, reikėjo patikrinti, ar diferencijuoto apmokestinimo taikymas suderinamas su kitomis Sąjungos politikos kryptimis. Kadangi vietos produktų, kuriems būtų taikomas doko mokestis, nėra, nėra tikslinga juos įtraukti į sąrašų produktų, kuriems būtų taikomas skirtingas apmokestinimas. Nustatant, kurie produktai gaminami vietoje, paprastai nurodytos kiek įmanoma tikslesnės muitinės Kombinuotosios nomenklatūros pozicijos. Tačiau, kai nebuvo galima nustatyti tikslesnių nei keturių skaitmenų muitinės nomenklatūros pozicijų, tam tikrais atvejais produktams, kurie įtraukti į esamus produktų, kuriems gali būti taikomas skirtingas apmokestinimas, sąrašus, buvo išsaugotos keturių skaitmenų muitinės nomenklatūros pozicijos. Tokiu atveju įmanoma, kad išlaikytosios keturių skaitmenų muitinės pozicijos apima ir šiek tiek tų produktų, kurie nėra gaminami vietoje. Papildomų gamybos sąnaudų, kurias siekiama kompensuoti skirtingu apmokestinimu, kaitos vertinimo klausimu Prancūzijos institucijos dėl kiekvieno produkto arba dėl kiekvienos produktų grupės, kai kelių produktų gamybos sąnaudos panašios, pateikė papildomų išlaidų, kurios tenka vietos įmonėms, įvertinimą (nelygu atvejis): tiekimo išlaidos, darbo užmokestis, didesnės energijos išlaidos, didesnės eksploatacijos išlaidos, nepakankamas produkcijos įrangos panaudojimas, didesnės finansinės išlaidos. Patikrinus nustatyta, kad apskaičiuotos papildomos sąnaudos nebuvo mažesnės už papildomą apmokestinimą, kurio prašo Prancūzijos institucijos. Tarybos sprendimo pasiūlyme, kaip ir Tarybos sprendime 2004/162/EB numatyta leisti Prancūzijai iki 2020 m. gruodžio 1 d. atleisti nuo doko mokesčio tam tikrus produktus, kurie gaminami Prancūzijos atokiausiuose regionuose (išskyrus Sen Marteną), arba tiems produktams jį sumažinti. Minėto sprendimo priede pateiktas produktų, kuriems galima taikyti mažesnį mokestį arba nuo jo atleisti, sąrašas. Vietoje gaminamiems ir kitiems produktams taikomo mokesčio tarifo skirtumas, priklausomai nuo produktų, negali būti didesnis nei 10, 20 ar 30 procentinių punktų. Priedo A dalyje išvardijami produktai, kuriems taikomo mokesčio tarifo skirtumas negali viršyti 10 procentinių punktų, B dalyje – kuriems taikomo mokesčio tarifo skirtumas negali viršyti 20 procentinių punktų, o C dalyje – kuriems taikomo mokesčio tarifo skirtumas negali viršyti 30 procentinių punktų. Priede išvardyti produktai didžia dalimi tie patys, kaip ir Tarybos sprendimo 2004/162/EB priede išvardyti produktai. Tačiau išsamiai išnagrinėjus sąrašus kai kurie produktai buvo išbraukti, nes jie nebuvo ar nebebuvo gaminami vietoje. Tačiau į sąrašus įtraukti produktai, kurių nebuvo Tarybos sprendimo 2004/162/EB priede, bet buvo pradėta juos naujai gaminti arba jų gamyba buvo išplėtota. Galiausiai, siekiant atsižvelgti į sąnaudų kaitą, tam tikri produktai sąrašuose palikti, tačiau pakeistas jų apmokestinimo skirtumas: padidintas (pavyzdžiui, perkėlus iš priedo A dalies į B dalį) arba sumažintas (pavyzdžiui, perkėlus iš priedo C dalies į B dalį). Pagal dabartines taisykles nuo doko mokesčio galima atleisti smulkiuosius vietos gamintojus, kurių metinė apyvarta mažesnė kaip 550 000 eurų. Prancūzija išreiškė pageidavimą sumažinti atleidimo nuo mokesčio ribą iki 300 000 EUR. Tačiau kartu su tuo apmokestinimo doko mokesčiu ribos sumažinimu ji taip pat paprašė supaprastinti įmonių, kurių metinė apyvarta mažesnė kaip 300 000 EUR, atleidimo nuo mokesčio sąlygas. Pagal siūlomą tvarką, veiklos vykdytojams, kurių metinė apyvarta yra mažesnė už tą ribą, doko mokestis nebūtų taikomas. Kita vertus, jie negalėtų atskaityti šio mokesčio sumos pirkimo metu. Taigi ši tvarka PVM srityje panaši į specialią smulkaus verslo įmonėms skirtą schemą, kuri nustatyta 2006 m. lapkričio 28 d. direktyvos 2006/112/EB (PVM direktyvoje) 282 ir tolesniuose straipsniuose. Todėl tokia tvarka atrodo nepriekaištingai. Šiuo atveju pagal pasiūlymo 1 straipsnį Prancūzija taikytų mažesnį mokestį visiems veiklos vykdytojams, kurių apyvarta yra ne mažesnė negu 300 000 EUR, arba juos nuo jo atleistų. Siekiant derėjimo su Sąjungos teise tenka atsisakyti taikyti skirtingą apmokestinimą maisto produktams, už kuriuos skiriama pagalba, numatyta 2013 m. kovo 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 228/2013, kuriuo nustatomos specialios žemės ūkio priemonės atokiausiems Sąjungos regionams, III skyriuje, ypač dėl specialios tiekimo tvarkos. Šios priemonės tikslas – neleisti, kad dėl doko mokesčiu subsidijuojamų produktų didesnio apmokestinimo nedingtų ar nesumažėtų pagal specialią tiekimo tvarką teikiamos finansinės pagalbos žemės ūkiui poveikis. To siekdamos Prancūzijos valdžios institucijos sutiko, kad iš produktų, kuriems galėtų būti taikomas skirtingas apmokestinimas, sąrašų būtų išbraukti visi produktai, kuriems 2015 metams bus prašoma taikyti specialią tiekimo tvarką. Reikalavimai dėl mokesčio paskirties padeda siekti Sprendime 2004/162/EB jau nustatytų tikslų remti Prancūzijos užjūrio departamentų socialinę ir ekonominę plėtrą. Teisiškai įpareigojama, kad pajamos iš šio mokesčio turi būti įtrauktos į Prancūzijos užjūrio departamentų ekonomikos ir mokesčių sistemos išteklius ir panaudojamos pagal ekonominės ir socialinės plėtros strategiją, į kurią įeina parama vietos veikloms skatinti. Pasiūlyme numatyta dar kartą 6 mėnesiams, iki 2015 m. birželio 30 d., pratęsti Sprendimo 2004/162/EB galiojimo laikotarpį. Ta priemonė suteiks Prancūzijai laiko, kurio reikia norint perkelti į savo nacionalinę teisę naujo Tarybos sprendimo nuostatas. Nustatoma, kad naujoji tvarka galios penkerius metus ir šešis mėnesius. Tačiau reikės įvertinti jos rezultatus. Todėl Prancūzijos institucijos turės Komisijai ne vėliau kaip 2017 m. gruodžio 31 d. pateikti ataskaitą dėl apmokestinimo tvarkos taikymo, kad būtų galima patikrinti taikytų priemonių poveikį, jų indėlį išlaikant, skatinant ir plėtojant vietos ekonominės veiklos rūšis, turint omenyje atokiausiems regionams iškylančius sunkumus, ir ar mokesčių lengvatos, kurias Prancūzija suteikė vietoje gaminamiems produktams, vis dar yra reikalingos ir proporcingos. Remdamasi ta ataskaita, Komisija pateiks Tarybai ataskaitą ir prireikus pasiūlymą, kuriuo siekiama pritaikyti šio sprendimo nuostatas, kad būtų atsižvelgta į padarytas išvadas. Siekiant išvengti teisinės spragos, šis sprendimas taikomas nuo 2015 m. liepos 1 d. Tarybos sprendimas neturi įtakos galimam Sutarties 107 ir 108 straipsnių taikymui, 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI Siūlomų veiksmų santrauka Leisti Prancūzijai Prancūzijos atokiausiuose regionuose (Gvadelupoje, Gvianoje, Martinikoje, Majote ir Reunjone) taikyti mažesnį doko mokestį tam tikriems vietoje pagamintiems produktams arba juos nuo jo atleisti. Teisinis pagrindas SESV 349 straipsnis. Subsidiarumo principas Tik Taryba yra įgaliota pagal SESV 349 straipsnį priimti atokiausiems regionams skirtas konkrečias priemones siekiant šiems regionams priderinti Sutarčių taikymo, įskaitant bendrose politikos srityse, sąlygas, turint omenyje tai, kad nuolatinės kliūtys neigiamai veikia atokiausių regionų socialinę ir ekonominę padėtį. Todėl pasiūlymas atitinka subsidiarumo principą. Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl toliau nurodytų priežasčių. Jis taikomas tik produktams, dėl kurių buvo pateikti įrodymai, susiję su didesnėmis vietoje gaminamų produktų gamybos sąnaudomis. Be to, didžiausias mokesčių skirtumas, siūlomas kiekvienam šiame pasiūlyme nurodytam produktui, yra apribotas iki to, kas būtina, siekiant atlyginti didesnes atitinkamų vietos produktų gamybos sąnaudas. Todėl į Prancūzijos atokiausius regionus importuojamiems produktams tenkanti mokesčių našta yra ne didesnė, nei būtina siekiant atsverti mažesnį vietoje gaminamų produktų konkurencingumą. Pasirinkta priemonė Siūloma priemonė – Tarybos sprendimas. Kitos priemonės nebūtų tinkamos, nes nukrypti leidžiančios nuostatos, kurias leidžiama taikyti vadovaujantis SESV 349 straipsniu, pateikiamos Tarybos sprendimuose. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Pasiūlymas neturi poveikio Sąjungos biudžetui. 2014/0308 (CNS) Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl doko mokesčio taikymo Prancūzijos atokiausiuose regionuose tvarkos EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 349 straipsnį, atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[1], laikydamasi specialios teisėkūros procedūros, kadangi: (1) pagal Sutarties nuostatas, taikomas atokiausiems Sąjungos regionams, kuriems priklauso Prancūzijos užjūrio departamentai, iš esmės neleidžiama skirtingai apmokestinti vietos ir žemyninės Prancūzijos ar kitų valstybių narių kilmės produktų. Vis dėlto dėl nuolatinių sunkumų, kurie daro neigiamą poveikį atokiausių regionų socialinei ir ekonominei padėčiai, Sutarties 349 straipsnyje numatyta galimybė šiems regionams nustatyti konkrečias priemones; (2) todėl siekiant nustatyti Sutarties taikymo šiuose regionuose sąlygas turėtų būti priimtos konkrečios priemonės. Priimant priemones reikia atsižvelgti į konkrečius tų regionų ypatumus ir ribotas jų galimybes, bet nepažeisti Bendrijos teisinės tvarkos, taip pat vidaus rinkos ir bendrų politikos krypčių vientisumo bei darnos. Sutarties 349 straipsnyje išvardyti sunkumai, kurie tenka Sąjungos atokiausiems regionams: atokumas, priklausomybė nuo žaliavų ir energijos išteklių, būtinumas kaupti didesnes atsargas, maža vietos rinka, žemas eksporto lygis ir kt. Dėl visų šių sunkumų didėja gamybos sąnaudos, todėl didėja vietoje gaminamų produktų grynoji kaina; šie produktai, netaikant konkrečių priemonių, būtų mažiau konkurencingi, palyginti su iš kitur įvežamais produktais, netgi atsižvelgiant į pastarųjų produktų atvežimo į užjūrio departamentus išlaidas. Taigi tęsti gamybą vietoje taptų sunkiau. Todėl būtina imtis specifinių priemonių siekiant pagerinti vietinės pramonės konkurencingumą ir taip ją sustiprinti. Tarybos sprendimu 2004/162/EB Prancūzijai iki 2014 m. gruodžio 31 d. leidžiama, siekiant atkurti vietoje gaminamų produktų konkurencingumą, atleisti nuo doko mokesčio tam tikrus produktus, gaminamus atokiausiuose regionuose (Gvadelupoje, Gvianoje, Martinikoje ir Reunjone), o nuo 2014 m. sausio 1 d. – ir Majote, arba tą mokestį jiems sumažinti. Minėto sprendimo priede pateiktas produktų, kuriems galima taikyti mažesnį mokestį arba nuo jo atleisti, sąrašas. Vietoje gaminamiems ir kitiems produktams taikomo mokesčio tarifo skirtumas, priklausomai nuo produktų, negali būti didesnis nei 10, 20 ar 30 procentinių punktų; (3) Prancūzija paprašė nuo 2015 m. sausio 1 d. toliau taikyti tvarką, panašią į tą, kuri nustatyta Sprendimu 2004/162/EB. Prancūzija teigia, kad išvardytieji sunkumai yra nuolatiniai ir kad Sprendimu 2004/162/EB nustatyta apmokestinimo tvarka leido išsaugoti, o tam tikrais atvejais – išplėtoti vietos gamybą ir nesuteikė pranašumo naudą gavusioms įmonėms, nes apskritai produktų importas, kuriam taikomas skirtingas apmokestinimas, nesiliovė augęs; (4) tuo tikslu Prancūzija perdavė Komisijai penkis produktų, kuriems ji ketina taikyti skirtingą apmokestinimą, kuris skirtųsi 10, 20 ar 30 procentinių punktų priklausomai nuo to, ar produktai vietiniai ar ne, sąrašų komplektus (po vieną kiekvienam atitinkamam atokiausiam regionui – Gvadelupai, Gvianai, Martinikai, Majotui ir Reunjonui). Tai netaikoma Prancūzijos atokiausiam regionui Sen Martenui; (5) šiuo sprendimu įgyvendinamos Sutarties 349 straipsnio nuostatos ir Prancūzijos institucijoms leidžiama taikyti diferencijuotą aomokestinimo tvarką produktams, kurių atveju jos pateikė įrodymus, kad, pirma, tokie produktai gaminami vietoje, antra, prekių įvežama daug (taip pat iš žemyninės Prancūzijos ir kitų valstybių narių), todėl gali kilti kliūčių tęsti vietos gamybą; trečia, vietos produktų gamybos sąnaudos yra didesnės, palyginti su iš išorės įvežamais produktais, todėl vietos produktai pabrangsta ir taip nukenčia vietoje gaminamų produktų konkurencingumas. Leidžiamas apmokestinimo skirtumas neturėtų būti didesnis už įrodytas didesnes gamybos sąnaudas. Taikant šiuos principus bus sudarytos sąlygos įgyvendinti Sutarties 349 straipsnio nuostatas neviršijant to, kas būtina, nesuteikiant nepagrįsto pranašumo vietoje gaminamiems produktams, kad nebūtų pakenkta Sąjungos teisinės tvarkos vientisumui ir nuoseklumui, išvengiant konkurencijos iškraipymo vidaus rinkoje ir išsaugant valstybės pagalbos srities politiką; (6) siekiant supaprastinti smulkaus verslo įmonių prievoles, nuo mokesčio atleidžiami veiklos vykdytojai, kurių apyvarta yra ne mažesnė negu 300 000 EUR, arba jiems taikomas mažesnis to mokesčio tarifas. Veiklos vykdytojai, kurių metinė apyvarta yra mažesnė už tą ribą, nėra apmokestinami doko mokesčiu, tačiau negali atskaityti šio mokesčio sumos pirkimo metu; (7) be to, siekiant derėjimo su Sąjungos teise tenka atsisakyti taikyti skirtingą apmokestinimą maisto produktams, už kuriuos skiriama pagalba, numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 228/2013[2] III skyriuje. Šios nuostatos tikslas – neleisti, kad dėl doko mokesčiu subsidijuojamų produktų didesnio apmokestinimo nedingtų ar nesumažėtų pagal specialią tiekimo tvarką teikiamos finansinės pagalbos žemės ūkiui poveikis; (8) reikalavimai dėl mokesčio paskirties padeda siekti Sprendime 2004/162/EB jau nustatytų tikslų remti Prancūzijos užjūrio departamentų socialinę ir ekonominę plėtrą. Teisiškai privaloma pajamas iš šio mokesčio įtraukti į Prancūzijos užjūrio departamentų ekonomikos ir mokesčių sistemos išteklius ir panaudoti jas pagal ekonominės ir socialinės plėtros strategiją, į kurią įeina parama vietos veiklai skatinti; (9) būtina 6 mėnesiams, iki 2015 m. birželio 30 d., pratęsti Sprendimo 2004/162/EB galiojimo laikotarpį. Tas terminas sudarys sąlygas Prancūzijai perkelti šį sprendimą į nacionalinę teisę; (10) nustatoma, kad tvarka galios penkerius metus ir šešis mėnesius iki 2020 m. gruodžio 31 d. – ši data sutampa su terminu, kai nustos būti taikomos dabartinės regioninės valstybės pagalbos gairės. Vis dėlto pirmiau reikės įvertinti šios tvarkos taikymo rezultatus. Todėl Prancūzija ne vėliau kaip iki 2017 m. gruodžio 31 d. pateiks Komisijai ataskaitą dėl 1 straipsnyje nurodytų priemonių taikymo, kad būtų galima patikrinti taikytų priemonių poveikį ir jų indėlį išlaikant, skatinant ir plėtojant vietos ekonominės veiklos rūšis, atsižvelgiant į atokiausiems regionams iškylančias kliūtis. Ataskaita bus siekiama patikrinti, ar mokestinės lengvatos, kurias Prancūzija nustatė vietoje gaminamiems produktams, neviršija to, kas visiškai neišvengiama, ir ar lengvatos tebėra būtinos ir proporcingos. Joje turės būti išanalizuota, kaip galiojanti tvarka paveikė kainų lygį Prancūzijos atokiausiuose regionuose. Remdamasi ta ataskaita, Komisija pateiks Tarybai ataskaitą ir prireikus pasiūlymą, kuriuo siekiama pritaikyti šio sprendimo nuostatas, kad būtų atsižvelgta į išvadas; (11) siekiant išvengti teisinės spragos, šį sprendimą būtina taikyti nuo 2015 m. liepos 1 d.; (12) šis sprendimas neturi įtakos galimam Sutarties 107 ir 108 straipsnių taikymui, PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: 1 straipsnis 1. Nukrypstant nuo Sutarties 28, 30 ir 110 straipsnių, Prancūzijai leidžiama iki 2020 m. gruodžio 31 d. priede pateikto sąrašo produktams, kurie atokiausiuose regionuose, kaip apibrėžta Sutarties 349 straipsnyje, Gvadelupoje, Gvianoje, Martinikoje, Reunjone ir Majote gaminami vietoje, netaikyti doko mokesčio arba taikyti šį mokestį sumažintą. Šis mokesčio netaikymas arba sumažinimas turi atitikti atitinkamų atokiausių regionų ekonominės ir socialinės plėtros strategiją, atsižvelgiant į jos pagrindus Sąjungos teisėje, ir padėti skatinti veiklą vietoje be neigiamos įtakos prekybos sąlygoms, kurios prieštarautų bendram interesui. 2. Atsižvelgiant į panašiems produktams ne iš atitinkamų atokiausių regionų taikomą apmokestinimo tarifą, dėl straipsnio 1 dalyje nurodytų mokesčio netaikymo arba sumažinimo susidaręs tarifo skirtumas negali būti didesnis kaip: a) 10 procentinių punktų priedo A dalyje išvardytiems produktams; b) 20 procentinių punktų priedo B dalyje išvardytiems produktams; c) 30 procentinių punktų priedo C dalyje išvardytiems produktams. Prancūzija įsipareigoja, kad priede nurodytiems produktams taikomas atleidimas nuo mokesčio arba mažesnis mokesčio tarifas neviršytų nuošimčio, kuris visiškai neišvengiamas siekiant išsaugoti, paskatinti ir plėtoti vietos veiklą. 3. Prancūzija atleidžia nuo mokesčio tuos veiklos vykdytojus, kurių metinė apyvarta yra ne mažesnė negu 300 000 EUR, arba jiems nustato mažesnį mokesčio tarifą, kaip nustatyta dviejose pirmesnėse dalyse. Veiklos vykdytojams, kurių metinė apyvarta yra mažesnė už tą ribą, doko mokestis netaikomas. 2 straipsnis Prancūzijos institucijos taiko tą pačią, kaip ir vietoje pagamintiems produktams, apmokestinimo tvarką produktams, kuriems taikoma speciali tiekimo tvarka pagal Reglamento (ES) Nr. 228/2013 III skyrių. 3 straipsnis Prancūzija nedelsdama praneša Komisijai apie straipsnio 1 dalyje nurodytą apmokestinimo tvarką. Prancūzija ne vėliau kaip iki 2017 m. gruodžio 31 d. pateikia Komisijai ataskaitą dėl 1 straipsnyje nurodytų priemonių taikymo, nurodydama taikytų priemonių poveikį ir jų indėlį išlaikant, skatinant ir plėtojant vietos ekonominės veiklos rūšis, turint omenyje atokiausiems regionams iškylančias kliūtis. Remdamasi ta ataskaita, Komisija pateikia Tarybai ataskaitą ir prireikus pasiūlymą. 4 straipsnis Sprendimo 2004/162/EB su pakeitimais, padarytais 2014 m. birželio 12 d. Sprendimu 378/2014/ES, 1 straipsnio 1 dalyje data „2014 m. gruodžio 31 d.“ keičiama „2015 m. birželio 30 d.“. 5 straipsnis 1–3 straipsniai taikomi nuo 2015 m. liepos 1 d. 4 straipsnis taikomas nuo 2015 m. sausio 1 d. 6 straipsnis Šis sprendimas skirtas Prancūzijos Respublikai. Priimta Briuselyje Tarybos vardu Pirmininkas [1] OL C ..., …, p. . [2] 2013 m. kovo 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 228/2013, kuriuo nustatomos specialios žemės ūkio priemonės atokiausiems Sąjungos regionams ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 247/2006 (OL L 78, 2013 3 20, p. 23). PRIEDAS A. Produktų, nurodytų 1 straipsnio 2 dalies a punkte, sąrašas pagal Bendrojo muitų tarifo nomenklatūrą[1] 1. Gvadelupos atokiausias regionas 0105 11, 0201, 0203, 0207, 0208, 0305 49 80, 0702, 0705 19, 0706 10 00 10, 0707 00 05, 0709 60 10, 0709 60 99, 1106, 2103 30 90, 2103 90 30, 2209 00 91, 2505, 2712 10 90, 2804, 2806, 2811, 2814, 2853 00 10, 3808, 4407 10, nuo 4407 21 iki 4407 29, 4407 99, 7003 12 99, 7003 19 90, 7003 20, 8419 19. 2. Gvianos atokiausias regionas 0105 11, 0702, 0709 60, 0805, 0807, 1006 20, 1006 30, 2505 10, 2517 10, 3824 50, 3919, 3920 43, 3920 51, 6810 11, 7215, 7606 (išskyrus 7606 91), 9405 60. 3. Martinikos atokiausias regionas 0105 11, 0105 12, 0105 15, 0201, 0203, 0207, 0208 10, 0209, 0305, 0403 (išskyrus 0403 10), 0405, 0706, 0707, 0709 60, 0709 99, 0710 (išskyrus 0710 90), 0711, nuo 0801 11 iki 0801 19, 0802 90, 0803, 0804 30, 0804 50, 0805, 0809 10, 0809 40, 0810 30, 0810 90, 0812, 0813, 0910 91, 1102, 1106 20, 1904 10, 1904 20, 2001, 2005 (išskyrus 2005 99), 2103 30, 2103 90, 2104 10, 2505, 2710, 2711, 2712, 2804, 2806, 2811 (išskyrus 2811 21), 2814, 2836, 2853 00 10, 2907, 3204, 3205, 3206, 3207, 3401, 3808, 3820, 4012 11, 4012 12, 4012 19, 4401, nuo 4407 21 iki 4407 29, 4408, 4409, 4415 20, 4421 90, 4811, 4820, 6306 12, 6306 19, 6306 30, 6902, 6904 10, 7006, 7003 12, 7003 19, nuo 7113 iki 7117, 7225, 7309, 7310 (išskyrus 7310 21), 7616 91, 7616 99, 8402 90, 8419 19, 8902, 8903 99, 9406. 4. Majoto atokiausias regionas 0407, 0702, 0704 90 90, 0705 19, 0709 99 10, 0707 00 05, 0708 90, 0709 30, 0709 60, 0709 93 10, 0709 99 60, 0714, 0801 11, 0801 12, 0801 19, 0803, 0804 30, 0805 10, 0904 11, 0904 12, 0905, 1806, 2309 90 (išskyrus 2309 90 96), 3925 10 00, 3925 90 80, 3926 90 90, 3926 90 97, 6901, 6902, 9021 21 90. 5. Reunjono atokiausias regionas 0105 11, 0105 12, 0105 13, 0105 15, 0207, 0208 10, 0208 90 30, 0208 90 98, 0209, 0301, 0302, 0303, 0304, 0305, 0403, 0405 (išskyrus 0405 10), 0406 10, 0406 90, 0407, 0408, 0601, 0602, 0710, 0711 90 10, 0801, 0803, 0804, 0805, 0806, 0807, 0808, 0809, 0810, 0811, 0812, 0813, 0904, 0909 31, 0910 99 99, 1101 00 15, 1106 20, 1108 14, 1604 14, 1604 19, 1604 20, 1701, 1702, 1903, 1904, 2001, 2002 10, 2004 10 10, 2004 10 91, 2004 90 50, 2004 90 98, 2005 10, 2005 20, 2005 40, 2006, 2007 (išskyrus 2007 99 97 10), 2103 20, 2103 90, 2104, 2201, 2309 90 (išskyrus 2309 90 35 ir 2309 90 96 90), nuo 2710 19 81 iki 2710 19 99, 3211, 3214, 3402, 3403 99, 3505 20, 3506 10, 3808 92, 3808 99, 3809, 3811 90, 3814, 3820, 3824, 3921 11, 3921 13, 3921 90 90, 3925 10, 3926 90, 4009, 4010, 4016, 4407 10, 4409 10, 4409 21, 4409 29, 4415 20, 4421, 4811, 4820, 6306, 6801, 6811 89, 7007 29, 7009 (išskyrus 7009 10), 7312 90, 7314 (išskyrus 7314 20), 7314 39, 7314 41, 7314 49 ir 7314 50, 7606, 8310, 8418 50, 8418 69, 8418 91, 8418 99, nuo 8421 21 iki 8421 29, 8471 30, 8471 41, 8471 49, 8537, 8706, 8707, 8708, 8902, 8903 99, 9001, 9021 21 90, 9021 29, 9405, 9406, 9506 21, 9506 29, 9619. B. Produktų, nurodytų 1 straipsnio 2 dalies b punkte, sąrašas pagal Bendrojo muitų tarifo nomenklatūrą 1. Gvadelupos atokiausias regionas 0302, 0306 15, 0306 16, 0306 19, 0307 91, 0307 99, 0403, 0407, 0409, 0807 11, 0807 19 90, 1601, 1602 41 10, 1604 20 10, 1806 31, 1806 32 10, 1806 32 90, 1806 90 31, 1806 90 60, 1901 20, 1902 11, 1902 19, 1905, 2105, 2106, 2201 90, 2202 10, 2202 90, 2207 10, 2208 40, 2309 90 (išskyrus 2309 90 31 30, 2309 90 51 ir 2309 90 96 90), 2523 29, 2828, 3101, 3102 90, 3103 90, 3104 20, 3105 20, 3208, 3209, 3305 10, 3401, 3402, 3406, 3917 (išskyrus 3917 10 10), 3919, 3920, 3923, 3924 10, 3925 10, 3925 30, 3925 90, 3926 90, 4418 10, 4418 20, 4418 90, 4818 10, 4818 20, 4818 30, 4818 90, 4821 10, 4821 90, 4823 40, 4823 61, 4823 69, 4823 70 10, 4910, 4911 10, 6303 12, 6303 91, 6303 92 90, 6303 99 90, 6306 12, 6306 19, 6306 30, 6810 (išskyrus 6810 11 10), 7213 10, 7213 91 10, 7214 20, 7214 99 10, 7308 30, 7308 40, 7308 90 59, 7308 90 98, 7309 00 10, 7310 10, 7310 21 11, 7310 21 19, 7310 29, 7314 (išskyrus 7314 12), 7610 10, 7610 90 90, 7616 99 90, 9001 40, 9404 10, 9404 21, 9406 00 20. 2. Gvianos atokiausias regionas 0201, 0203, 0204, 0206 10 95, 0206 10 98, 0206 30, 0206 80 99, 0207 11, 0207 13, 0207 41, 0207 43, 0208 10, 0208 90 10, 0208 90 30, 0209 10 90, 0209 90, 0210 11, 0210 12, 0210 19, 0210 99, 0302, 0303 89, 0304, 0305 39 90, 0305 49 80, 0305 59 80, 0305 69 80, 0306 17, 0403 10, 0406 10, 0406 40, 0406 90, 0901, išskyrus 0901 90, 1601, 1602, nuo 1604 11 iki 1604 20, nuo 1605 10 iki 1605 29, nuo 1605 52 iki 1605 54, 1905, 2001 90 10, 2001 90 20, 2001 90 40, 2001 90 70, 2001 90 92, 2001 90 97, 2006 00 10, 2006 00 31, 2006 00 35, 2006 00 38 81, 2006 00 38 89, 2006 00 91, 2006 00 99 99, 2008 11, 2008 99 (išskyrus 2008 99 48 19, 2008 99 48 99, 2008 99 49 80), 2103, 2105, 2106 90 98, 2201, 2202, 2208 40, 2309 90 (išskyrus 2309 90 96 90, 2309 90 96 30, 2309 90 31 30, 2309 90 35, 2309 90 43, 2309 90 41 20, 2309 90 41 80 ir 2309 90 51, 2828 90, 3208 90, 3209 10), 3402, 3809 91, 3923 (išskyrus 3923 10, 3923 40 ir 3923 90), 3925, 3926 90, 4201, 4817, 4818, 4819 40, 4819 50, 4819 60, 4820 10, 4821 10, 4823 69, 4823 90 85, 4905 91, 4905 99, 4909, 4910, 4911, 5907, 6109, 6205, 6206, 6306 12, 6306 19, 6307 90 98, 6802 23, 6802 29, 6802 93, 6802 99, 6810 19, 6815, 7006 00 90, 7009, 7210, 7214 20, 7214 99, 7216, 7301, 7306, 7308 10, 7308 30, 7308 90, 7309, 7310 (išskyrus 7310 21 11 ir 7310 21 19), 7314, 7326 90 98, 7411, 7412, 7604, 7607, 7610 10, 7610 90, 7612 10, 7612 90 30, 7612 90 80, 7616 91, 7616 99, 7907, 8211, 8421 21 00 90, 8537 10, 9404 21, 9405 20, 9405 40. 3. Martinikos atokiausias regionas 0210 11, 0210 12, 0210 19, 0210 20, 0210 99 41, 0210 99 49, 0210 99 51, 0210 99 59, 0302, 0303, 0304, 0306, 0307, 0403 10, 0406 10, 0406 90 50, 0407, 0408 99, 0409, 0601, 0602, 0603, 0604, 0702, 0704 90, 0705, 0710 90, 0807, 0811, 1601, 1602, 1604 20, 1605 10, 1605 21, 1605 62, 1702, 1704 90 61, 1704 90 65, 1704 90 71, 1806, 1902, 2005 99, 2105, 2106, 2201, 2202 10, 2202 90, 2208 40, 2309 (išskyrus 2309 90 96 30), 2517 10, 2523 21, 2523 29, 2811 21, 2828 10, 2828 90, 3101, 3102, 3103, 3104, 3105, 3208, 3209, 3210, 3211, 3212, 3213, 3214, 3215, 3303, 3304, 3305, 3402, 3406, 3917,3919, 3920, 3921 11, 3921 19, 3923 21, 3923 29, 3923 30, 3924, 3925, 3926 10, 3926 30, 3926 90 92, 4418 10, 4418 20, 4418 90, 4818 10, 4818 20, 4818 30, 4818 40, 4818 90, 4819, 4821, 4823, 4902, 4907 00 90, 4909, 4910, 4911 10, 6103, 6104, 6105, 6107, 6109 10, 6109 90 20, 6109 90 90, 6203, 6204, 6205, 6207, 6208, 6805, 6810 11, 6810 19, 6810 91, 6811 81, 6811 82, 7015 10, 7213, 7214, 7217, 7308, 7314, 7610, 8421 21, 8708 21 90, 8708 99 97, 8716 40, 8901 90 10, 9021 21, 9021 29, 9401 30, 9401 51, 9401 59, 9401 69, 9401 71, 9401 79, 9401 90, 9403, 9404 10, 9404 21, 9405 60. 4. Majoto atokiausias regionas 0301, 0302, 0303, 0304, 0305, 4407, 4409, 4414, 4418, 4419, 4420, 4421, 4819, 4821, 4902, 4909, 4910, 4911, 7003, 7005, 7210, 7212 30, 7216 61 90, 7216 91 10, 7301, 7308 30 7312, 7314, 7326 90 98, 7606, 7610 10, 8310, 9401 69, 9401 90 30, 9403 20 80, 9403 40, 9406 00 31, 9406 00 38. 5. Reunjono atokiausias regionas 0306 11, 0306 16, 0306 17, 0306 21, 0306 26, 0306 27, 0307 11, 0307 19, 0307 59, 0409, 0603, 0604 20 40, 0604 90 91, 0604 90 99, 0709 60, 0901 21, 0901 22, 0910 11, 0910 12, 0910 30, 0910 91 10, 0910 91 90, 1516 20, 1601, 1602, 1605,1704, 1806, 1901, 1902, 1905, 2005 51, 2005 59, 2005 99 10, 2005 99 30, 2005 99 50, 2005 99 80, 2008 (išskyrus 2008 19 19 80, 2008 30 55 90, 2008 40 51 90, 2008 40 59 90, 2008 50 61 90, 2008 60 50 90, 2008 70 61 90, 2008 80 50 90, 2008 97 59 90 ir 2008 99 49 80), 2105, 2106 90, 2208 40, 2309 10, 3208, 3209, 3210, 3212, 3301 12, 3301 13, 3301 24, 3301 29, 3301 30, 3401 11, 3917, 3920, 3921 90 60, 3923, 3925 20, 3925 30, 4012, 4418, 4818 10, 4819 10, 4819 20, 4821, 4823 70, 4823 90, 4909, 4910, 4911 10, 4911 91, 7216 61 10, 7308 (išskyrus 7308 90), 7309, 7310, 7314 20, 7314 39, 7314 41, 7314 49, 7314 50, 7326, 7608, 7610, 7616 91, 7616 99 90, 8419 19, 8528 51, 8528 71, 8528 72, 8528 73, 9401 (išskyrus 9401 10 ir 9401 20), 9403, 9404 10, 9506 99 90. C. Produktų, nurodytų 1 straipsnio 2 dalies c punkte, sąrašas pagal Bendrojo muitų tarifo nomenklatūrą 1. Gvadelupos atokiausias regionas 0901 21, 0901 22, 1006 30, 1006 40, 1101, 1701, 2007, 2009 (išskyrus 2009 11 99 98, 2009 49 99 90, 2009 79 19 90, 2009 89 69 90, 2009 89 73 90, 2009 89 97 99, 2009 90 59 39 ir 2009 90 59 90), 2208 70[2], 2208 90[3], 7009 91, 7009 92. 2. Gvianos atokiausias regionas 1702, 2007, 2009 (išskyrus 2009 11 99 98, 2009 31 19 99, 2009 49 99 90, 2009 89 36 90, 2009 81 99 90 ir 2009 90 98 80), 2203, 2208 70[4], 2208 90[5], 4403 49, 4403 99 95, 4407 22, 4407 29, 4407 99 96, 4409 29 91, 4409 29 99, 4418 10 10, 4418 10 90, 4418 20 10, 4418 20 80, 4418 40, 4418 50, 4418 60, 4418 90, 4420 10, 9403 40 10, 9406 00 11, 9406 00 20, 9406 00 38. 3. Martinikos atokiausias regionas 0901 21, 0901 22, 1006 30, 1006 40, 1101 00 11, 1101 00 15, 1701, 1901, 1905, 2006 00 10, 2006 00 35, 2006 00 91, 2007 (išskyrus 2007 10 99 15, 2007 99 33 15 ir 2007 99 39 29), 2008, išskyrus 2008 20 51, 2008 50 61 90, 2008 60 50 10, 2008 80 50 90, 2008 93 93 90, 2008 97 51 90, 2008 97 59 90, 2008 99 48 94, 2008 99 48 99, 2008 99 49 80 ir 2008 99 99 90, 2009 (išskyrus 2009 11 99 96, 2009 11 99 98, 2009 19 98 99, 2009 29 99 90, 2009 39 39 19, 2009 39 39 99, 2009 49 30 91, 2009 49 30 99, 2009 49 91 90, 2009 69 51 10, 2009 79 11 91, 2009 79 11 99, 2009 89 97 99[6], 2009 89 99 99[7] ir 2009 90 59 90[8]), 2203, 2204 29, 2205, 2208 70[9], 2208 90[10], 7009 91, 7009 92, 7212 30, 9001 40. 4. Majoto atokiausias regionas 0401, 0403, 0406, 1601, 1602, 1901, 1905, 2105, 2201, 2202, 2203, 3301 29 11, 3301 29 31, 3401, 3402, 9404 29 90. 5. Reunjono atokiausias regionas 0905 10, 1512 19, 1514 19 90, 1515 29, 2009 (išskyrus 2009 11 99 96, 2009 19 98 99, 2009 29 99 90, 2009 39 31 19, 2009 69 19 10, 2009 69 51 10, 2009 79 19 90, 2009 79 98 20, 2009 89 69 90[11], 2009 89 73 90, 2009 89 97 99[12], 2009 89 99 99[13], 2009 90 51 80 ir 2009 90 59[14]), 2202 10, 2202 90, 2203, 2204 21 79, 2204 21 80, 2204 21 83, 2204 21 84, 2204 29 83, 2204 29 84, 2206 00 59, 2206 00 89, 2208 70[15], 2208 90[16], 2402 20, 7113, 7114, 7115, 7117, 7308 90, 9404 21 10, 9404 21 90, 9404 29 10, 9404 29 90. [1] 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (OL L 256, 1987 9 7, p. 1) su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2013 m. spalio 4 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1001/2013 (OL L 290, 2013 10 31), I priedas. [2] Tik išš romo pagaminti produktai, priskirti prie 2208 40 pozicijos. [3] Tik išš romo pagaminti produktai, priskirti prie 2208 40 pozicijos. [4] Tik išš romo pagaminti produktai, priskirti prie 2208 40 pozicijos. [5] Tik išš romo pagaminti produktai, priskirti prie 2208 40 pozicijos. [6] Kai produkto refraktometrinis indeksas yra daugiau nei 20 Brix. [7] Kai produkto refraktometrinis indeksas yra daugiau nei 20 Brix. [8] Kai produkto refraktometrinis indeksas yra daugiau nei 20 Brix. [9] Tik išš romo pagaminti produktai, priskirti prie 2208 40 pozicijos. [10] Tik išš romo pagaminti produktai, priskirti prie 2208 40 pozicijos. [11] Kai produkto refraktometrinis indeksas yra daugiau nei 20 Brix. [12] Kai produkto refraktometrinis indeksas yra daugiau nei 20 Brix. [13] Kai produkto refraktometrinis indeksas yra daugiau nei 20 Brix. [14] Kai produkto refraktometrinis indeksas yra daugiau nei 20 Brix. [15] Tik išš romo pagaminti produktai, priskirti prie 2208 40 pozicijos. [16] Tik išš romo pagaminti produktai, priskirti prie 2208 40 pozicijos.