187.

Konvencija iš dalies pakeista ir supaprastinta kitų valstybių prisijungimo prie Konvencijos procedūra, pagal kurią anksčiau buvo numatyta Susitariančiosios Šalies „parama“ ir aktyvus depozitaro vaidmuo renkant informaciją, reikalingą prie Konvencijos pageidaujančios prisijungti valstybės tinkamumui nustatyti (223). Paaiškėjo, kad ši sistema nėra labai veiksminga, be kita ko, todėl, kad gali sudaryti sąlygas nepriimti paraišką pateikusios valstybės, net jei tą valstybę remia Susitariančioji Šalis, ir todėl, kad gali skatinti varžytis, kas rems paraišką pateikusią valstybę. Be to, buvo įrodinėjama, kad valstybės depozitarės vaidmuo turėtų būti neutralus ir kad prisijungimo procedūra neturėtų būti grindžiama tos valstybės kvietimu prisijungti prie Konvencijos. Atitinkamai buvo nustatyta kita procedūra, pagal kurią sutikimas priimti paraišką duodamas tinkamai išnagrinėjus paraišką pateikusios valstybės teisminę ir procedūrinę sistemą. Konvencijoje išskiriamos valstybės, kurios tampa ELPA narėmis po Konvencijos pateikimo pasirašyti (70 straipsnio 1 dalies a punktas); Europos bendrijos valstybės narės, veikiančios tam tikrų ne Europos teritorijų, kurios yra tos valstybės narės sudedamoji dalis arba už kurių santykius su užsieniu ši valstybė narė yra atsakinga, vardu (70 straipsnio 1 dalies b punktas) (224); ir kitos prie Konvencijos neprisijungusios valstybės, įskaitant ne Europos valstybes (70 straipsnio 1 dalies c punktas). Kiekvienu atveju prisijungimo prie Konvencijos procedūra prasideda paraiškos pateikimu depozitarui kartu su jos vertimu į anglų ir prancūzų kalbas, kad depozitaras nepatirtų vertimo išlaidų, tačiau toliau ji skiriasi: a ir b punktuose nurodytų valstybių atveju ji reglamentuojama 71 straipsniu; c punkte nurodytų valstybių atveju ji reglamentuojama 72 straipsniu. 71 straipsnyje numatyta, kad paraišką pateikusiai valstybei tereikia pateikti informaciją, reikalingą Konvencijai taikyti, kuri yra nustatyta I–IV ir VIII prieduose, ir pranešimus, kuriuos ji pageidauja pateikti pagal 1 protokolo I ir III straipsnius. Šią informaciją reikia nusiųsti depozitarui ir kitoms Susitariančiosioms Šalims. Tai įvykdžiusi, paraišką pateikusi valstybė gali deponuoti prisijungimo dokumentą. 72 straipsniu nustatyta atskira procedūra, taikoma kitoms paraišką pateikusioms valstybėms, nurodytoms c punkte. Be informacijos, reikalingos šiai Konvencijai taikyti, ir pareiškimų pagal 1 protokolą kitos prie Konvencijos pageidaujančios prisijungti valstybės privalo pateikti depozitarui informaciją apie jų teisminę sistemą, vidaus teisės aktus, susijusius su civiliniu procesu ir sprendimų vykdymu bei jų tarptautinę privatinę teisę, susijusią su civiliniu procesu. Depozitaras perduoda šią informaciją kitoms Susitariančiosioms Šalims, kurios turi pritarti prisijungimui; jos įsipareigoja siekti tokį sutikimą duoti per ne ilgesnį kaip vienerių metų laikotarpį. Gavęs Susitariančiųjų Šalių sutikimą, depozitaras turi pakviesti paraišką pateikusią valstybę prisijungti prie Konvencijos – deponuoti savo prisijungimo dokumentą. Nepaisant to, Susitariančiosios Šalys gali ir toliau nevaržomos pareikšti prieštaraujančios prisijungimui iki jis įsigalios, t. y. iki pirmosios trečio mėnesio, einančio po dienos, kurią buvo deponuotas prisijungimo dokumentas, dienos. Jei jos pareiškia prieštaraujančios, Konvencija įsigalioja tik tarp prisijungiančiosios valstybės ir prieštaravimo nepareiškusių Susitariančiųjų Šalių.