/* KOM/2010/0639 galutinis */ KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Energetika 2020 Konkurencingos, darnios ir saugios energetikos strategija





[pic] | EUROPOS KOMISIJA | Briuselis, 14.1.2011 COM(2010) 639 galutinis /3 CORRIGENDUMAnnule et remplace le document COM(2010) 639 final du 10.11.2010Concerne les versions BG, ES, CS, IT, LV, LT, HU, RO, SL et SKDans la langue lituanienne, des corrections ont été effectuées dans:1) Introduction : une correction dans le 2ème paragraphe (2ème phrase);2) Section 2 : des corrections dans le titre;3) Section 4 : (cadre) Priorité 4, Action 1 : une correction dans le 1er paragraphe (dernière phrase);4) Section 5 : une correction dans le 3ème paragraphe (1ère phrase) KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Energetika 2020Konkurencingos, darnios ir saugios energetikos strategija KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Energetika 2020Konkurencingos, darnios ir saugios energetikos strategija Įžanga Nesėkmė atsieitų per brangiai. Energija yra mūsų visuomenės gyvybinės jėgos šaltinis. Žmonių gerovę, taip pat įmonių ir ekonomikos klestėjimą lemia saugi, patikima, tvari ir įperkama energija. Tačiau beveik 80 % visų ES išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų susijusios su energija. Todėl vienas iš didžiausių išbandymų Europai yra energetikos uždaviniai. Pasiekti, kad mūsų energetikos sistemos taptų saugesnės ir darnesnės, prireiks dešimtmečių. Tačiau jei nebus sukurta gerai veikianti Europos energijos rinka, padidės vartotojams tenkančios sąnaudos ir kils grėsmė Europos konkurencingumui, todėl priimti sprendimus, kurie padės pasirinkti tinkamą kelią, reikia nedelsiant. Siekiant įvairinti esamus išteklius ir pakeisti įrangą, taip pat patenkinti didelius ir kintančius energijos poreikius, kitą dešimtmetį į energetiką reikia investuoti trilijoną eurų. Dėl struktūrinių energijos tiekimo pokyčių, kuriuos iš dalies lemia pasikeitimai vietos gamyboje, Europos valstybėms tenka rinktis skirtingus energetikos produktus ir infrastruktūrą. Tokio pasirinkimo pasekmės bus juntamos ateinančius 30 metų ar dar ilgiau. Kad tokius sprendimus būtų galima priimti nedelsiant, reikalinga plataus užmojo politikos sistema. Atidėjus tokių sprendimų priėmimą, visuomenei bus padaryta milžiniška žala, susijusi ir su ilgesnio laikotarpio išlaidomis, ir su saugumu. Bendra ES energetikos politika kuriama siekiant bendro tikslo užtikrinti, kad energetikos produktai ir paslaugos rinkoje būtų nuolat fiziškai prieinami ir įperkami visiems vartotojams (privatiems vartotojams ir įmonėms), taip pat būtų prisidedama prie platesnių ES socialinių ir su klimatu susijusių tikslų. Pagrindiniai energetikos politikos tikslai (energijos tiekimo saugumas, konkurencingumas ir tvarumas) nustatyti Lisabonos sutartyje[1]. Ten aiškiai nurodyta, ko energetikos srityje tikimasi iš Europos. Nors siekiant šių tikslų padaryta pažanga, Europos energetikos sistemos pritaikomos pernelyg lėtai, o įvairių uždavinių vis daugėja. Dėl būsimos ES plėtros šie uždaviniai taps dar didesni, nes į Sąjungą įstos šalys, kurių infrastruktūra pasenusi, o energetikos ekonomika mažiau konkurencinga. 2007 m. Europos Vadovų Taryba priėmė su energetika ir klimato kaita susijusius plataus užmojo 2020 m. tikslus: 20 % ar, jei aplinkybės bus palankios[2], net 30 % sumažinti išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų, iki 20 % padidinti atsinaujinančiųjų išteklių energijos dalį ir 20 % padidinti energijos vartojimo efektyvumą. Europos Parlamentas nuolat palaikė šiuos tikslus. Europos Vadovų Taryba taip pat prisiėmė ilgalaikį įsipareigojimą mažinti išmetamų anglies junginių ir nustatė tikslą, kad iki 2050 m. ES ir kitos pramoninės šalys išmetamų teršalų sumažintų 80–95 %. Tačiau laikantis dabartinės strategijos pasiekti visų 2020 m. tikslų tikriausiai nepavyks, be to, ši strategija visiškai netinka ilgesnio laikotarpio uždaviniams spręsti. Su energetika ir klimatu susiję ES tikslai įtraukti į 2010 m. birželio mėn. Europos Vadovų Tarybos priimtą pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategiją „Europa 2020“[3] ir į jos pavyzdinę iniciatyvą „Tausiai išteklius naudojanti Europa“. ES privalo nedelsdama susitarti dėl priemonių, kad reikiami pokyčiai taptų įmanomi, ir taip užtikrinti, kad Europa nuosmukį įveiktų konkurencingesnė, saugesnė ir darnesnė. Nors energetikos politikos tikslai yra svarbūs, juos pasiekti trukdo dideli trūkumai. Energijos vidaus rinka vis dar suskaidyta, o potencialus skaidrumo, prieinamumo ir galimybių rinktis lygis joje nepasiektas. Bendrovės veiklą vykdo tarpvalstybiniu mastu, tačiau joms plėstis vis dar trukdo daugybė skirtingų nacionalinių taisyklių ir procedūrų. Atvirai ir sąžiningai konkurencijai dar esama daug kliūčių[4]. Neseniai atlikto mažmeninėse elektros energijos rinkose vartotojams sudaromų sąlygų tyrimo duomenimis, galimybių rinktis vartotojai turi nepakankamai[5]. Vidaus rinkos teisės aktai įgyvendinami nepatenkinamai – vien 2003 m. dėl antrojo energijos vidaus rinkos teisės aktų rinkinio pradėta per 40 pažeidimų nagrinėjimo procedūrų. Energijos vidaus išteklių saugumui kyla grėsmė, nes delsiama investuoti ir atsiliekama nuo technologijų pažangos[6]. Šiuo metu beveik 45 % elektros energijos Europoje pagaminama iš mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančių energijos šaltinių, visų pirma branduolinės energijos ir hidroenergijos. Dėl riboto šių įrenginių eksploatavimo laiko iki 2020 m. tam tikrų ES regionų energijos gamybos pajėgumas gali sumažėti daugiau kaip trečdaliu. Todėl būtina keisti ir didinti esamą pajėgumą, ieškoti alternatyvaus saugaus neiškastinio kuro, pritaikyti tinklus prie atsinaujinančiųjų energijos šaltinių ir sukurti visiškai integruotą energijos vidaus rinką. Be to, valstybės narės turi palaipsniui nustoti skirti subsidijas aplinkai kenksmingai veiklai. Nuo 2008 m. valstybių narių rengiamų nacionalinių efektyvaus energijos vartojimo veiksmų planų kokybė nepatenkinama, nes pagal juos neišnaudojamos didžiulės galimybės. Transporto sektoriuje prie atsinaujinančiųjų išteklių energijos pereinama ir energijos vartojimo efektyvumas didinamas pernelyg lėtai. Kad iš atsinaujinančiųjų išteklių būtų gaminama 20 % energijos, siekiama gana sėkmingai, tačiau energijos vartojimo efektyvumo rodikliai nuo nustatyto tikslo dar gerokai skiriasi. Tarptautiniu lygiu per mažai dėmesio skiriama įspėjimams, kad ateityje naftos išteklių gali trūkti[7]. Nors reikšmingos dujų tiekimo krizės atskleidė Europos pažeidžiamumą ir paskatino ieškoti sprendimų, vis dar nėra bendros pozicijos dėl šalių partnerių, tiekėjų ar tranzito šalių. Esama galimybių toliau plėtoti ES vietinius iškastinio kuro išteklius, įskaitant netradicinės kilmės dujas, o būsima šių išteklių reikšmė turi būti įvertinta visiškai objektyviai. Dėl valstybių narių tarpusavio energetinės priklausomybės turi būti imamasi daugiau Europos lygmens veiksmų. Energetikos politika turėtų būti vystoma ES lygmeniu. Vienos valstybės narės priimti sprendimai dėl energetikos politikos neišvengiamai turi poveikį kitoms valstybėms narėms. Nustatyti tinkamiausią energijos rūšių derinį, taip pat sparčiai plėtoti atsinaujinančiuosius energijos išteklius galima ne mažesnėje kaip žemyno rinkoje. Energetika – tai rinkos sektorius, kuriame didžiausią ekonominį efektyvumą galima pasiekti veikiant Europos mastu. Suskaidytose rinkose ne tik kyla grėsmė energijos tiekimo saugumui, bet ir gaunama mažiau naudos, kurios gali duoti konkurencija energijos rinkoje. Laikas kurti iš tikrųjų europinę energetikos politiką. Pasaulyje didėjant konkurencijai dėl energijos išteklių, ES rinka bendrovėms ir toliau turi būti patraukli. Naująja Europos energetikos strategija turi būti palaikomas Europos Komisijos neseniai pristatytas integruotas požiūris į pramonę[8], ypač atsižvelgiant į tai, kad energijos išlaidos sudaro didelę įmonių sąnaudų dalį[9]. ES taip pat privalo įtvirtinti savo konkurencingumą energetikos technologijų rinkose. Atsinaujinančiųjų išteklių energijos dalis visoje ES energetikos struktūroje nuolat didėjo ir 2008 m. pasiekė maždaug 10 % bendro galutinio suvartotos energijos kiekio. 2009 m. 62 % ES įrengtų naujų elektros energijos gamybos įrenginių energija gaminama iš atsinaujinančiųjų šaltinių, visų pirma vėjo ir saulės. Tačiau Europą vejasi kiti kraštai. Pagal nepriklausomų ekspertų nustatytą 2010 m. atsinaujinančiųjų išteklių energijos patrauklumo indeksą[10] šiuo metu investuoti į atsinaujinančiųjų išteklių energiją geriausia JAV ir Kinijoje. Reikia naujos paskatos; pirmaujanti ES dabar ypač privalo spręsti šiuos uždavinius. Sprendžiant tarptautinius energetikos klausimus ES galėtų dalyvauti gerokai tvirčiau ir veiksmingiau, jei būtų atsakinga už bendrą interesą ir siekius. Nors ES sunaudojama penktadalis visame pasaulyje suvartojamos energijos, tarptautinėse energijos rinkose ES įtaka vis dar mažesnė, nei būtų galima tikėtis atsižvelgiant į jos ekonominę reikšmę. Įtampa pasaulio energijos rinkose didėja, o pasaulinės paklausos augimą daugiausiai lemia besivystančios Azijos šalys ir Artimųjų Rytų valstybės[11]. ES importuoja daugiausiai energijos pasaulyje, todėl tikėtina, kad tiekimo rizika jai gali būti didesnė. Energetikos politiką įtraukus į ES sutartį reikia nustatyti naują poziciją. Privalome remtis pasiektais rezultatais ir nustatyti plataus užmojo siekius. ES būtinai privalo pasiekti energetikos tikslus. Todėl Komisija siūlo naują 2020 m. energetikos strategiją. Ja bus stiprinamos priemonės, kurių iki šiol imtasi, ir skatinama aktyviau imtis veiklos srityse, kuriose kyla naujų uždavinių. Ji parengta remiantis išsamių ES institucijų diskusijų ir plačių viešų konsultacijų rezultatais. Joje daugiausia dėmesio skiriama ne lyginamajai skirtingų energijos šaltinių analizei, o priemonėms, kurių reikia imtis, kad būtų pasiekti Europos vidutinio laikotarpio politikos tikslai. Būsimame 2050 m. energetikos veiksmų plane bus pateikti įvairūs energijos rūšių derinių scenarijai, taip pat aprašyta, kaip pasiekti ilgalaikį Europos tikslą sumažinti išmetamų anglies junginių, ir nurodyta, kokį poveikį tai turės energetikos politikos sprendimams. Šioje strategijoje nustatyti pradiniai politikos sprendimai, kurių reikės, kad pasiektume dabartinius 2020 m. energetikos tikslus. 2050 m. mažo anglies dioksido kiekio technologijų ekonomikos ir energetikos veiksmų planuose bus pateikiama ilgalaikė vizija, kuria remiantis bus grindžiama, vystoma ir įgyvendinama ši veiksmų programa. Nedelsiant būtini plataus masto pokyčiai energijos gamybos, vartojimo ir tiekimo srityse. Visų pirma strategijoje pabrėžiama būtinybė iš naujo suderinti veiksmus energetikos srityje, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos vykdyti paklausa grindžiamą politiką, suteikti galių vartotojams ir atsieti ekonomikos augimą nuo energijos vartojimo. Transporto ir statybos sektoriai pirmiausia turi vykdyti aktyvią energijos taupymo politiką ir įvairinti energijos šaltinius rinkdamiesi netaršius. Kaip ir šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema, ši strategija turėtų padėti sudaryti rinkos sąlygas, kurios skatintų labiau taupyti energiją ir daugiau investuoti į mažo anglies dioksido kiekio technologijas, taip pat naudoti įvairią centralizuotai ir paskirstytai gaminamą atsinaujinančiųjų išteklių energiją ir pagrindines energijos kaupimo ir judumo naudojant elektros energiją (visų pirma elektrinių transporto priemonių ir viešojo transporto) technologijas. Energetikos politika yra esminė siekiant naujojoje pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijoje nustatyto tikslo ir remiant tvirtą, įvairią ir konkurencingą pramonės bazę. Atsižvelgdama į tai, Europa turi pripažinti, kas jos pramonės bazei būtini visi ištisos vertės grandinės sektoriai. Valdžios institucijos turi rodyti pavyzdį. Kasmet valdžios institucijos išleidžia 16 % ES BVP – maždaug 1 500 mlrd. EUR. Siekiant sutaupyti daugiau energijos ir plačiau diegti novatoriškus sprendimus, visų pirma statybos ir transporto sektoriuose, viešojo pirkimo taisyklėse turėtų būti primygtinai reikalaujama laikytis efektyvumo sąlygų. Reikėtų išnaudoti visas rinka grindžiamų ir kitų politikos priemonių, įskaitant apmokestinimą, teikiamas galimybes didinti energijos vartojimo efektyvumą. Tiekimo srityje pirmumas ir toliau turi būti teikiamas saugių ir konkurencingų energijos šaltinių plėtojimui. Elektros energijos gamybos srityje investuojant turėtų būti siekiama, kad XXI a. trečiojo dešimtmečio pradžioje beveik du trečdaliai elektros energijos būtų pagaminama iš mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančių šaltinių (dabar šis rodiklis yra 45 %). Todėl pirmumas turėtų būti teikiamas atsinaujinančiųjų išteklių energijai. Strategijoje turi būti nustatyta ES lygmens sistema, pagal kurią, atsižvelgiant į nacionalinius skirtumus, būtų ne tik sudarytos sąlygos valstybėms narėms viršyti atitinkamus jų tikslus, bet ir užtikrinta, kad iki 2020 m. atsinaujinantieji energijos šaltiniai ir technologijos būtų ekonomiškai konkurencingi. Branduolinės energijos, iš kurios šiuo metu ES pagaminama maždaug trečdalis visos elektros energijos ir du trečdaliai elektros energijos, kurią gaminant neišmetama anglies dioksido, indėlis turi būti vertinamas atvirai ir objektyviai. Turi būti griežtai taikomos visos Euratomo sutarties nuostatos, visų pirma susijusios su sauga. Europoje ir pasaulyje vėl didėja suinteresuotumas šiuo gamybos būdu, todėl turi būti vykdomi radioaktyviųjų atliekų tvarkymo technologijų ir saugaus jų diegimo moksliniai tyrimai, taip pat rengiantis tolesnei ateičiai plėtojamos naujos kartos branduolio dalijimosi sistemos, kurias naudojant būtų užtikrintas didesnis tvarumas ir bendrai gaminama šiluma ir elektros energija, taip pat plėtojama branduolių sintezė (ITER). Naftos ir dujų importo reikalavimai tampa vis griežtesni, o šių produktų paklausa besiformuojančiose ir besivystančiose šalyse vis didėja, todėl reikia nustatyti tvirtesnius mechanizmus, kad būtų užtikrintos naujos, įvairesnės ir saugios tiekimo trasos. Esminė tiekimo grandinės dalis yra ne tik galimybė gauti žalios naftos, bet ir perdirbimo infrastruktūra. Energijos rinkose ES yra svarbi geopolitinė partnerė, todėl ji turi galėti elgtis atitinkamai. Naujojoje energetikos strategijoje daugiausia dėmesio skiriama šiems penkiems prioritetams: 1. pasiekti, kad Europoje energija būtų vartojama efektyviai; 2. sukurti iš tikrųjų europinę integruotą energijos rinką; 3. suteikti vartotojams galių ir užtikrinti aukščiausio lygio saugą ir saugumą; 4. pasiekti, kad Europa dar tvirčiau pirmautų energetikos technologijų ir inovacijų srityse; 5. stiprinti ES energijos rinkos išorės aspektą. 1. Efektyvus energijos vartojimas, kad iki 2020 m. būtų sutaupoma 20 % energijos Švaistyti energijos Europa neturi galimybių. Energijos vartojimo efektyvumas – vienas iš svarbiausių 2020 m. tikslų, taip pat pagrindinis veiksnys siekiant su energetika ir klimatu susijusių ilgalaikių tikslų. ES turi parengti naują energijos vartojimo efektyvumo strategiją, kuri padės visoms valstybėms narėms dar aiškiau atsieti energijos vartojimą nuo ekonomikos augimo. Šioje strategijoje bus atsižvelgiama į skirtingus valstybių narių energijos poreikius. Didinant energijos vartojimo efektyvumą galima ekonomiškai efektyviausiu būdu sumažinti išmetamų teršalų, padidinti energetinį saugumą ir konkurencingumą, pasiekti, kad vartotojams energija būtų labiau įperkama, taip pat kurti darbo vietas, įskaitant darbo vietas eksporto sektoriuose. Be to, taip akivaizdžios naudos gauna piliečiai – namų ūkis per metus gali sutaupyti energijos vidutiniškai už 1 000 EUR[12]. Būtina spręsti paradoksalią situaciją, kai dėl daugiau energijos sunaudojančių arba naujų produktų paklausos sutaupyti energijos nepavyksta, nors ji vartojama efektyviau. Laikas nuo žodžių pereiti prie darbų. Todėl, siekiant pakeisti dabartinius elgesio modelius, energijos vartojimo efektyvumo klausimas turi būti įtraukiamas į visas atitinkamas politikos sritis, įskaitant švietimą ir mokymą. Energijos vartojimo efektyvumo kriterijai turi būti taikomi visose srityse, taip pat skirstant viešąsias lėšas. Pastangos turėtų būti nukreiptos į visą energijos grandinę nuo energijos gamybos, įskaitant perdavimą ir paskirstymą, iki galutinių vartotojų. Būtina užtikrinti, kad būtų veiksmingai stebima atitiktis, tinkamai prižiūrima rinka, plačiai naudojamasi energetikos paslaugomis ir atliekamas auditas, taip pat efektyviai naudojamos ir perdirbamos medžiagos. Tikslas sutaupyti 20 % energijos anaiptol nepasiektas. Todėl naująja strategija skatinama prisiimti tvirtesnį politinį įsipareigojimą pasiekti šį tikslą – tam turi būti aiškiai apibrėžiamas siektinas tikslas ir griežtai stebima atitiktis. Valstybės narės, taip pat regioninės ir vietos valdžios institucijos raginamos aktyviau įgyvendinti tinkamas strategijas ir visapusiškai naudotis esamomis priemonėmis, tikslais ir rodikliais, taip pat išsamiais nacionaliniais efektyvaus energijos vartojimo veiksmų planais. Ypatingą dėmesį reikėtų skirti sektoriams, kuriuose energijos vartojimo efektyvumą galima padidinti labiausiai, visų pirma esamiems pastatams ir transporto sektoriui. Valstybės narės susitarė dėl minėtiesiems ir kitiems į apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemą neįtrauktiems sektoriams taikomų teisiškai privalomų su klimatu susijusių tikslų, bet dar turi įgyvendinti tinkamas priemones[13]. Energijos apmokestinimo direktyvos persvarstymas gali padėti nukreipti pastangas ir suteikti galimybių ilguoju laikotarpiu padidinti efektyvumą. Būtina parengti priemonių, kuriomis būtų gerokai paspartinta renovacija naudojant efektyviai energiją naudojančius produktus ir technologijas. Gyvenamųjų pastatų sektoriuje turi būti sprendžiamas paskatų paskirstymo savininkams ir nuomininkams klausimas. Atsižvelgiant į nemažą viešosios paskirties pastatų skaičių, valdžios institucijos turi išnaudoti visas esamas, taip pat vykdant ES regioninę politiką sukuriamas galimybes padidinti pastatų energijos vartojimo efektyvumą ir energetinį nepriklausomumą. Transporto sektoriuje reikėtų išnaudoti dideles galimybes tokiose srityse kaip, pavyzdžiui, daugiarūšis transportas, efektyvios transporto priemonės ir efektyvus vairavimas. Didinant labiausiai aplinką teršiančių sektorių efektyvumą, didelę reikšmę turi informacinės ir ryšių technologijos. Šios technologijos suteikia galimybių struktūriškai pereiti prie produktų ir paslaugų, kuriems pagaminti ar suteikti reikia mažiau išteklių, taip pat sutaupyti energijos pastatuose ir elektros tinkluose ir diegti veiksmingesnes ir mažiau energijos naudojančias pažangiąsias transporto sistemas[14]. Pramonės sektoriuje energijos vartojimo efektyvumo tikslai ir energetikos technologijų inovacijos turi būti įtraukti į verslo modelį. Didesnėms bendrovėms tai padaryti labai padeda apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema, tačiau turi būti plačiau naudojamos ir kitos priemonės, įskaitant mažesnėse bendrovėse atliekamą energijos vartojimo auditą ir taikomas energijos valdymo sistemas, taip pat MVĮ skirtus paramos mechanizmus. Lyginamoji efektyvumo analizė gali padėti bendrovėms nustatyti jų efektyvumo lygį, palyginti su konkurentais. Energijos, įskaitant elektros energiją, vartojimo efektyvumo didinimas turi tapti pelningu verslu, kad būtų sukurta tvirta energijos taupymo metodų ir praktikos vidaus rinka ir užtikrinta komercinių galimybių tarptautiniu mastu. Plačiai taikomo išteklių naudojimo efektyvumo didinimo sistema padėtų sutaupyti dar daugiau energijos. Viešasis sektorius turi rodyti pavyzdį. Turi būti nustatyti plataus užmojo tikslai, susiję su viešojo sektoriaus vartojimu. Vykdant viešąjį pirkimą turėtų būti remiama veikla, kuria didinamas energijos vartojimo efektyvumas. Turėtų būti remiami vietos lygmens novatoriški integruoti energetikos sprendimai, kurie padeda pereiti prie vadinamųjų pažangiųjų miestų. Užtikrinant reikiamus pokyčius, savivaldybės atlieka esminį vaidmenį, todėl jų iniciatyvos, pavyzdžiui, Merų paktas, turėtų būti dar labiau stiprinamos. Miestai ir miestų zonos, kuriuose suvartojama iki 80 % energijos, kelia problemų, tačiau kartu padeda rasti sprendimus, kaip padidinti energijos vartojimo efektyvumą. Vykdant efektyvaus išteklių naudojimo politiką, įskaitant investicijas į energijos vartojimo efektyvumo didinimą, dažnai patiriama trumpalaikių išankstinių išlaidų, o vidutinio ir ilgesnio laikotarpio nauda pajuntama vėliau. Reikia sukurti priemonių, kuriomis būtų skatinamos naujos investicijos į energijos vartojimo efektyvumą didinančias technologijas ir praktiką. Svarbi paskata gali būti ES finansavimas, taip pat turi būti vystomi novatoriški sprendimai. Be to, reikėtų išnagrinėti galimybę novatoriškai ir atlikus nuodugnius svarstymus[15] naudoti apmokestinimą ir kainodarą siekiant paskatinti keisti elgesio modelius arba finansuoti investicijas. 2011 m. pradžioje turi būti pristatytas efektyvaus energijos vartojimo planas, o vėliau tais pačiais metais bus pateikta konkrečių reguliavimo pasiūlymų. Ir toliau remiantis esamais sėkmingos veiklos pavyzdžiais, plane taip pat bus aptartas finansavimo klausimas, t. y. galimybė gauti lėšų, novatoriškų finansavimo produktų prieinamumas, paskatos investuoti į energijos vartojimo efektyvumo didinimą, taip pat ES finansavimo, visų pirma struktūrinių fondų, reikšmė. 1 prioritetas. Pasiekti, kad Europoje energija būtų vartojama efektyviai 1 priemonė. Išnaudoti didžiausias galimybes sutaupyti energijos pastatų ir transporto sektoriuose Renovacija, kuria siekiama padidinti energijos vartojimo efektyvumą, turėtų būti spartinama teikiant paskatas investuoti, plačiau naudojantis energetikos paslaugų bendrovių teikiamomis paslaugomis, naudojant novatoriškas finansines priemones, kurios turi didelį skatinamąjį poveikį, ir taikant Europos, nacionalinio ir vietos lygmens finansų inžineriją. Atsižvelgiant į tai, būsimuose Komisijos pasiūlymuose bus sprendžiami paskatų investuoti paskirstymo savininkams ir nuomininkams, taip pat pastatų žymėjimo energijos vartojimo efektyvumo ženklu (nekilnojamojo turto rinkoje ir viešosios paramos politikos srityje naudojamų pažymėjimų) klausimai. Valdžios institucijos turi rodyti pavyzdį. Su energija (veiksmingumu, atsinaujinančiaisiais ištekliais ir pažangiųjų tinklų kūrimu) susiję kriterijai turėtų būti taikomi vykdant bet kurių darbų, paslaugų ar produktų viešąjį pirkimą. Reikia kurti programas ir techninės pagalbos priemones, kurios padidintų energetikos paslaugų rinkos dalyvių pajėgumą kaupti ir skirstyti lėšas projektams, kurie svarbūs ir valdžios institucijoms, ir privatiems subjektams. ES finansinės programos bus nukreiptos į energijos taupymo projektus, o energijos vartojimo efektyvumas bus svarbi finansinės paramos skyrimo sąlyga. Būsimoje baltojoje knygoje dėl ateities transporto politikos bus pateikta įvairių transporto darnumo didinimo ir priklausomybės nuo naftos mažinimo priemonių. Į ją bus įtraukta iniciatyvų, kuriomis siekiama didinti transporto sistemos energijos vartojimo efektyvumą, taip pat remiamas netaršus judumas mieste, daugiarūšio transporto sprendimai, pažangus eismo valdymas ir visoms transporto priemonėms taikomi energijos vartojimo efektyvumo standartai, tinkami ekonominiai signalai ir tvaraus elgesio skatinimas. Atsižvelgiant į tai, reikėtų apsvarstyti veiksmingesnes automobilių ženklinimo sistemas. 2 priemonė. Didinti įmonių efektyvumą ir taip stiprinti jų konkurencingumą Plėsdama produktų, kurie naudoja daug energijos arba kuriems pagaminti reikia daug išteklių, ekologinio projektavimo reikalavimus, kuriuos prireikus papildytų sisteminio lygio reikalavimai, Komisija sieks palaikyti energijos vartojimo efektyvumu grindžiamą Europos įmonių konkurencingumą. Reikėtų išnagrinėti, kokį poveikį gali turėti savanoriški susitarimai su pramonės šakų, kuriose sunaudojama itin daug energijos ir išteklių, atstovais. Kad produktus būtų galima nuodugniau palyginti, daugiau jų turėtų būti ženklinami energijos vartojimo efektyvumo ženklu. Pramonės ir paslaugų sektoriuose turėtų būti įdiegtos energijos valdymo sistemos (pvz., auditas, planai, energijos valdymo specialistai). Ypatingas dėmesys turėtų būti skiriamas MVĮ – joms reikėtų nustatyti specialius paramos mechanizmus. 3 priemonė. Didinti energijos tiekimo efektyvumą Ir gamybos, ir paskirstymo srityse energijos vartojimo efektyvumas turėtų tapti svarbiausiu kriterijumi išduodant leidimą naudoti gamybos pajėgumus, taip pat reikia siekti, kad būtų gerokai intensyviau diegiama didelio naudingumo bendra šilumos ir elektros energijos gamyba, taip pat centralizuotas šildymas ar vėsinimas. Turėtų būti reikalaujama, kad paskirstymo ir tiekimo bendrovės (mažmenininkai) – naudodami tokias priemones, kaip trečiųjų šalių teikiamos energetikos paslaugos, specialias priemones, pavyzdžiui, vadinamuosius baltuosius sertifikatus, visuomeninius mokesčius ar lygiavertes priemones ir sparčiau diegdami tokias novatoriškas priemones, kaip pažangieji skaitikliai, kurie turėtų būti pritaikyti vartotojams ir patogūs naudoti, kad vartotojai iš tikrųjų gautų naudos, – užtikrintų, kad jų klientai taupytų energiją ir tai būtų pagrįsta dokumentais. 4 priemonė. Visapusiškai išnaudoti nacionalinius efektyvaus energijos vartojimo veiksmų planus Nacionaliniuose efektyvaus energijos vartojimo veiksmų planuose pateikiama išsami energijos vartojimo efektyvumo lyginamoji analizė ir nustatomi kiekybiškai įvertinami tikslai ir rodikliai, kuriais remiantis turi būti stebima pažanga, atsižvelgiant į atitinkamą pradinę padėtį ir aplinkybes valstybėse narėse. Metinės peržiūros mechanizmas turėtų padėti siekti 2020 m. Europos tikslo padidinti energijos vartojimo efektyvumą. | - 2. LAISVO ENERGIJOS JUDėJIMO UžTIKRINIMAS EUROPOS ENERGIJOS RINKOS ATVERTOS SIEKIANT, KAD PILIEčIAI GAUTų NAUDOS Iš PATIKIMESNIų IR KONKURENCINGų KAINų, TAIP PAT GALėTų NAUDOTI TVARESNę ENERGIJą. ŠIOS GALIMYBėS NEBUS VISAPUSIšKOS IšNAUDOTOS, JEIGU NEBUS DEDAMA DIDELIų PASTANGų SUKURTI LABIAU INTEGRUOTą, SąVEIKIą IR KONKURENCINGą RINKą. Elektros energijos ir dujų rinkos kaip bendroji rinka vis dar neveikia. Rinka dar iš esmės suskaidyta į nacionalines rinkas, o atvirai ir sąžiningai konkurencijai esama nemažai kliūčių. Daugelis energijos rinkų tebėra nacionalinio masto ir itin koncentruotos, o rinkoje įsitvirtinusios bendrovės dažnai užima de facto monopolinę padėtį. Daugelyje valstybių narių konkurencija dar silpnesnė dėl reguliuojamų energijos kainų[16]. Kadangi energetikos sektoriuje vis dar taikoma konkurenciją iškraipanti tvarka[17], aktyviai imtis konkurencijos užtikrinimo priemonių turi ne tik Komisija, bet ir valstybės narės. Energijos rinkose sustiprinus konkurenciją bus lengviau nustatyti tinkamas paskatas skirti būtinas investicijas ir sumažinti jų sąnaudas iki reikiamo dydžio. Europa šioje srityje ką tik žengė pirmąjį žingsnį – pristatė teisės aktų sistemą, kurios tikslas yra padėti siekti, kad 2020 m. 20 % energijos būtų gaunama iš atsinaujinančiųjų išteklių. Būtina užtikrinti, kad teisės aktai būtų visapusiškai įgyvendinti, ir sudaryti sąlygas atsinaujinančiųjų išteklių energiją plačiai naudoti ir dešimtmečiais po 2020 m. Kad investuotojai nedvejodami investuotų į atsinaujinantiesiems ištekliams tinkamus naujus gamybos, transportavimo ir kaupimo būdus, turi būti tinkamai užtikrinta, kad minėtieji teisės aktai būtų vykdomi. Atsinaujinančiųjų išteklių energijos direktyvos poveikis bus įvertintas po 2011 m. ir prireikus ši direktyva bus sugriežtinta arba bus išplėsta jos taikymo sritis. Tam tikrą laiką tolesnė atsinaujinančiųjų išteklių energijos plėtra priklausys nuo paramos sistemų. Komisija privalo prisidėti siekiant užtikrinti, kad tos sistemos būtų darnios, atitiktų technologijų pažangą ir netrukdytų diegti inovacijų ar konkuruoti. Kadangi atsinaujinančiųjų išteklių rinkoje nuo vietinio tiekimo pereinama prie tarpvalstybinio, Komisija taip pat privalo užtikrinti, kad nacionalinės sistemos būtų tiek, kiek reikia, sulietos ar suderintos. Atsižvelgiant į tai, reikėtų apibrėžti gerąja patirtimi grindžiamus būtinus europinės atsinaujinančiųjų išteklių energijos prekybos reikalavimus. Laikantis valstybės pagalbos taisyklių, kai jos taikomos, turėtų būti naudojama daugiau suderintų, ekonomiškai efektyvių ir nuspėjamų tiekimo priemokų ir su konkrečiomis technologijomis susijusios paramos ir finansavimo priemonių. Visų pirma turėtų būti vengiama paramos sistemas keisti atgaline data, nes tokie pakeitimai turi neigiamą poveikį investuotojų pasitikėjimui. Kaip teigiama M. Monti ataskaitoje, 2020 m. keliamas naujas uždavinys – sukurti sistemos, kurią taikant elektros energija ir dujos būtų nukreipiamos ten, kur jų reikia, pagrindą. Jei visoje Europoje nebus sukurta tinkama infrastruktūra, panaši į transportavimo priemonių sistemą kituose strateginiuose sektoriuose, pavyzdžiui, telekomunikacijų arba transporto, ši rinka niekada nepateisins lūkesčių. Būtina dėti daugiau pastangų, kad būtų atnaujinta visų pirma valstybių narių, kurios į ES įstojo nuo 2004 m., taip pat mažiau išsivysčiusių regionų energetikos infrastruktūra. Svarbiausia, Europoje vis dar nėra tinklo infrastruktūros, kuri sudarytų sąlygas vystyti ir laikantis konkurencijos principų naudoti atsinaujinančiuosius išteklius tokiomis pačiomis sąlygomis kaip įprastinius šaltinius. Vykdant dabartinius didelių vėjo jėgainių parkų šiaurėje arba saulės energijos įrenginių pietuose projektus, reikia nutiesti atitinkamas energijos perdavimo linijas, kuriomis šią ekologišką energiją būtų galima perduoti į vietoves, kur suvartojama daug energijos. Į esamus tinklus bus sunku įtraukti tiek atsinaujinančiųjų išteklių energijos, kiek turėtų būti pagaminama laikantis 2020 m. tikslų (33 % visos pagaminamos elektros energijos). Pažangieji skaitikliai ir elektros tinklai būtini siekiant išnaudoti visą atsinaujinančiųjų išteklių energijos potencialą ir galimybes sutaupyti energijos, taip pat patobulinti energetikos paslaugas. Siekiant tinkle užtikrinti sąveiką, gerokai anksčiau nei 2020 m. reikia aiškios pažangiųjų skaitiklių ir pažangiųjų tinklų[18] politikos ir bendrų standartų. Galiausiai bus neįmanoma vykdyti valstybių narių solidarumo įsipareigojimo, jei nebus sukurta pakankama vidinė infrastruktūra ir per išorės sienas ir jūrų zonas nutiesta jungiamųjų linijų. ES importuoja labai daug energijos, todėl tinklų raida kaimyninėse šalyse jai turi tiesioginį poveikį. Naujų jungiamųjų linijų prie mūsų sienų tiesimui reikėtų skirti tiek pat dėmesio ir kurti tokias pačias strategijas kaip ir ES vidaus projektams. Tokie ryšiai būtini ne tik mūsų kaimynams, bet ir siekiant užtikrinti ES stabilumą ir energijos tiekimo saugumą. Ypač daug dėmesio bus skiriama pietiniam koridoriui ir Europai reikšmingų projektų, visų pirma „Nabucco“ ir ITGI, veiksmingai pradžiai. Iki 2020 m. reikės investuoti maždaug trilijoną eurų, kad būtų pakeisti nebenaudojami pajėgumai, modernizuota ir pritaikyta infrastruktūra, taip pat patenkintas didėjantis ir kintantis mažo anglies dioksido kiekio energijos poreikis. Nors investavimo sprendimus daugiausiai priima rinkos dalyviai (energetikos bendrovės, sistemų operatoriai ir vartotojai), viešoji politika turi lemiamą reikšmę kuriant stabilias ir skaidrias sąlygas investavimo sprendimams priimti. Siekiant labiau integruoti energijos rinkas, ateityje turėtų būti išnaudojamos visos pagal trečiąjį energijos vidaus rinkos teisės aktų rinkinį sukurtos naujos priemonės, įskaitant Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūrą (ACER) ir naujus elektros energijos ir dujų perdavimo sistemų operatorių tinklus (ENTSO-E ir ENTSO-G). Kuriant Europos rinką, reikėtų remtis regioninėmis iniciatyvomis[19]. Investicijos į infrastruktūrą ir toliau bus finansuojamos daugiausia iš vartotojų mokamų mokesčių. Tačiau atsižvelgiant į investicijų mastą, pobūdį ir strateginę reikšmę, negalima manyti, kad visas reikiamas investicijas rinkos dalyviai skirs patys. Siekdama paskatinti elektros energijos, dujų, naftos ir kitų rūšių energijos sektoriuose pakankamai investuoti į tinklus, Komisija priims naują energetikos infrastruktūros plėtros strategiją. Jei tiekimas bus stabilus, ateityje gamtinės dujos ES energetikos struktūroje ir toliau turės didžiausią reikšmę, be to, dujos gali tapti svarbios kaip atsarginis kintamos elektros energijos gamybos kuras. Todėl turi būti užtikrinti įvairūs importo būdai – naudojantis ir dujotiekiais, ir suskystintų gamtinių dujų terminalais, o vidaus dujų tinklai turi būti vis tvirčiau jungiami tarpusavyje. Didelė kliūtis gali būti ne tik finansavimo klausimas, bet ir sudėtingos ir ilgos administracinės procedūros. Reikės gerokai patobulinti ir supaprastinti galiojančias Europai svarbių projektų (pvz., skirtų energijos tiekimo saugumui, solidarumui ar atsinaujinančiųjų išteklių integravimui užtikrinti) vykdymo taisykles ir procedūras ir kartu laikytis visuomenės pritarimo principų ir galiojančių aplinkos teisės aktų. Vietos, regioninės ir nacionalinės bendruomenės konstruktyviau dalyvaus sudarant palankesnes sąlygas vykdyti Europai svarbius projektus, jei iš tų projektų gaus konkrečios trumpesnio laikotarpio naudos – pavyzdžiui, pirmumo teisę pasinaudoti viešosiomis lėšomis. 2 prioritetas. Sukurti europinę integruotą energijos rinką 1 priemonė. Laiku ir nuodugniai įgyvendinti vidaus rinkos teisės aktus Komisija ir toliau užtikrins, kad galiojantys energijos vidaus rinkos teisės aktai būtų įgyvendinami tinkamai ir laiku ir kad būtų vykdoma tvirta konkurencijos politika. Siekiant toliau integruoti energijos rinką, reguliavimo sistemą reikia konsoliduoti (pvz., parengti tinklų kodeksus) ir papildyti kitomis priemonėmis, pavyzdžiui, rinkų susiejimu, kuriamais tiksliniais modeliais[20] ir tvirta energijos biržoms taikoma sistema, veiksmingai užtikrinant skaidrumą ir priežiūrą. Jei paaiškės, kad šių priemonių nepakanka, arba ACER kompetencijos sritis bus per siaura, bus numatyta papildomų teisėkūros priemonių. 2 priemonė. Sukurti 2020–2030 m. Europos infrastruktūros projektą Remdamasi būsimu Komisijos komunikatu dėl infrastruktūros, Europa galės nustatyti, kokia infrastruktūra pagal darnios Europos energetikos sistemos viziją iki 2050 m. pirmiausia turi būti diegiama siekiant, kad vidaus rinka veiktų ir kad būtų užtikrintas didelio masto energijos gamybos iš atsinaujinančiųjų išteklių integravimas ir energijos tiekimo saugumas. Iki 2015 m. nė viena valstybė narė neturėtų būti atskirta nuo Europos vidaus rinkos. Bus sprendžiamas ir tarpvalstybinių koridorių klausimas. Padedant ACER ir visoms kitoms susijusioms suinteresuotosioms šalims, bus pradėti vykdyti 10 metų trukmės ENTSO-E ir ENTSO-G tinklų plėtros planai. Ši veikla bus grindžiama tokiomis sėkmingomis regioninėmis iniciatyvomis, kaip Baltijos jūros regiono iniciatyva; į ją taip pat bus įtrauktas reikiamų saugyklų ir prisitaikymo prie klimato kaitos priemonių vertinimas, įskaitant tai, kad ES ateityje gali reikėti CO2 transportavimo infrastruktūros. Komisijos pasiūlymu taip pat siekiama parengti tinklą neišvengiamiems paklausos pokyčiams, kuriuos lems energetikos ir transporto politika, pavyzdžiui, judumui naudojant elektros energiją ir intensyvesnei decentralizuotai energijos gamybai, taip pat didelio masto energijos gamybai iš atsinaujinančiųjų išteklių. Kitais metais Komisija pasiūlys politikos priemonių rinkinį ateinančių dviejų dešimtmečių strateginiams infrastruktūros prioritetams įgyvendinti. Į šį rinkinį bus įtrauktas naujas metodas, skirtas nustatyti strateginei infrastruktūrai, kuri bus būtina visai Europos Sąjungai, kad būtų užtikrintas konkurencingas energijos tiekimas, aplinkos tvarumas ir galimybės naudoti atsinaujinančiuosius išteklius, taip pat energijos teikimo saugumas. Šie esminiai dalykai bus aiškiai nustatyti vykdant bendrą planavimą ir bus paskelbta, jog jie svarbūs Europai, kad jiems būtų galima taikyti patobulintą leidimų išdavimo tvarką ir prireikus skirti sutelktą finansavimą. Šioje veikloje atrankumas turės esminę reikšmę. Bus tinkamai atsižvelgiama į tinklų jungtis su trečiosiomis šalimis. ACER, ENTSO-E ir ENTSO-G bus įgalioti parengti 2020–2030 m. Europos elektros energijos ir dujų tinklų projektą. Po to, remiantis 2050 m. energetikos veiksmų planu, kuris turi būti pateiktas 2011 m., turėtų būti nustatyta ilgesnio laikotarpio vizija. 3 priemonė. Supaprastinti infrastruktūros pakeitimams taikomą leidimų išdavimo tvarką ir rinkos taisykles Siekdama patobulinti dabartinę procedūrą, Komisija pasiūlys įdiegti Europai svarbiems projektams taikomą leidimų išdavimo sistemą, pagal kurią, pavyzdžiui, nacionaliniu lygmeniu būtų skiriama viena valdžios institucija, kartu laikantis saugos ir saugumo standartų ir užtikrinant visišką atitiktį ES aplinkos teisės aktams. Supaprastinus ir patobulinus tvarką, padidės skaidrumas ir bus užtikrintos viešos ir skaidrios vietos, regioninio ir nacionalinio lygmens diskusijos, kurios padės padidinti visuomenės pasitikėjimą įrenginiais ir pritarimą jiems. Be to, bus svarstomos galimybės teigiamai atlyginti, t. y. suteikti pirmumo teisę pasinaudoti viešosiomis lėšomis, regionams ir valstybėms narėms, kurie konstruktyviai ir sėkmingai padeda laiku parengti Europai svarbius projektus. Kad iki 2014 m. rinkos būtų susietos, ACER, neperžengdama savo įgaliojimo, užtikrins, kad būtų apibrėžti ir įgyvendinti visi reikiami techniniai (derinimo, standartizavimo ir pan.) ir reguliavimo klausimai, susiję su tarpvalstybiniu tinklų sujungimu, galimybe naudoti atsinaujinančiuosius išteklius ir naujų technologijų integravimu. Siekiant padėti valstybėms narėms diegti pažangiuosius skaitiklius ir (arba) pažangiuosius tinklus (įskaitant informacijos rodymą vartotojams) ir skatinti teikti naujas energetikos paslaugas, bus pateikta atitinkama išsami veiksmų programa. 4 priemonė. Sukurti tinkamą finansavimo sistemą Pripažinus, kad infrastruktūros plėtra dažniausiai yra komercinio pobūdžio, Komisija nustatys optimalios viešojo ir privačiojo finansavimo pusiausvyros analizės metodiką (vadovaudamasi visoje Sąjungoje taikytinais principais „moka naudotojas“, „moka gavėjas“, kai nauda ir sąnaudos paskirstomos tarpvalstybiniu mastu, ir „moka mokesčių mokėtojas“, kai pasidalijama su komerciškai neperspektyvia ir visai ES naudinga infrastruktūra susijusia našta). Metodika bus nustatyta vadovaujantis galiojančiomis valstybės pagalbos taisyklėmis. Bus pasiūlyta komerciškai neperspektyvių arba nelabai perspektyvių Europai svarbių projektų novatoriškų finansavimo mechanizmų, kad būtų užtikrinta kuo didesnė viešoji parama ir taip būtų pagerintos investavimo sąlygos atsižvelgiant į svarbiausius rizikos veiksnius arba būtų paspartintas projektų įgyvendinimas. Būtina nedelsiant kurti tinkamą energetikos infrastruktūrą – tam reikia plačiau įvertinti naujas finansavimo (ir viešomis, ir privačiomis lėšomis) priemones ir sutelkti papildomų išteklių pagal kitą daugiametę finansinę programą. | - 3. Patikima, saugi ir įperkama energija piliečiams ir įmonėms Gerai veikiančioje, integruotoje vidaus rinkoje vartotojai turi daugiau galimybių rinktis ir pirkti už mažesnę kainą. Tačiau daug vartotojų nejaučia rinkos atvėrimo ir skirtingų tiekėjų konkurencijos teikiamos naudos. Atskiri vartotojai turi žinoti ES teisės aktais jiems suteiktas teises ir jomis naudotis. Jiems turėtų būti sudarytos sąlygos naudotis atvėrus rinką atsiradusiomis galimybėmis ir jie turėtų būti tikri, kad galės gauti pageidaujamos kokybės ir taršos pobūdžio energetikos paslaugų, kurių jiems reikia. Jei atvėrus rinkas kartu imamasi priemonių pasitikėjimui užtikrinti, vartotojams apsaugoti ir palaikyti, kad jie būtų aktyvūs, kaip iš jų tikimasi liberalizavus rinką, taip vartotojams gali būti užtikrinamos mažiausios kainos, geriausios galimybės rinktis, inovacijos ir paslaugos. Tačiau atrodo, kad piliečiai nežino ES teisės aktais jiems suteiktų teisių arba nenori jomis naudotis. Reikia dėti gerokai daugiau pastangų, kad vartotojai būtų informuoti apie savo teises ir dalyvautų vidaus rinkoje. Be to, reikia aiškiau išdėstyti, kaip taupant energiją galima sumažinti sąskaitas už energiją. Siekiant pagerinti su energija susijusią buitinių vartotojų padėtį, sukurti Piliečių (Londono) forumas ir Tvarios energijos (Bukarešto) forumas; dabar reikėtų išnagrinėti, kaip jie galėtų geriau reaguoti į vartotojų poreikius. Svarbių Europos ekonomikos sektorių konkurencinė padėtis priklauso ir nuo galimybės gauti saugios energijos už priimtiną kainą. Energija, ypač elektros energija, sudaro didelę pagrindinių Europos sektorių įmonių, įskaitant dideles, taip pat mažas ir vidutines įmones, visų gamybos sąnaudų dalį. Iki 2020 m. įtampa tarptautinėje naftos išteklių rinkoje gali labai padidėti, todėl svarbu, kad ES vartotojai labiau stengtųsi sumažinti naftos poreikį. Šiuo metu to nedaroma. Vartotojai turi būti geriau informuoti apie būtinybę iškastinio kuro vartoti mažiau ir privalo žinoti, kaip jie gali sumažinti savo sąskaitas, kai kainos kyla. Tai padaryti gali padėti patogūs naudoti pažangieji tinklai, pažangieji skaitikliai ir sąskaitų išrašymas. Tačiau ir patys vartotojai turi būti aktyvesni. Siekiant sudaryti palankesnes sąlygas vartotojams dalyvauti rinkoje, reikėtų įdiegti priemonių, kuriomis būtų didinamas informuotumas apie galimybes, skatinama lyginti kainas, sudaromos palankesnės sąlygos pakeisti tiekėją ir patobulinamos skundų nagrinėjimo procedūros. Vartotojams teikti įperkamus, tačiau atitinkančius sąnaudas ir patikimus išteklius visų pirma yra vidaus rinkos užduotis. Pakankama perdavimo ir kaupimo infrastruktūra grindžiama veikianti vidaus rinka geriausiai užtikrina energijos tiekimo saugumą, nes, laikantis rinkos mechanizmų, energija tiekiama ten, kur jos reikia. Tačiau, pavyzdžiui, pažeidžiamų vartotojų atveju arba įvykus tiekimo krizei, kurią įveikti rinkos mechanizmų nepakanka, apsaugos sistemos yra būtinos. Vidaus rinkoje kliūčių atsiranda ir tada, kai valstybės narės, kaip, pavyzdžiui, Baltijos valstybės, yra nevisiškai susietos tarpusavyje. Dujų tiekimo saugumo reglamentas yra svarbus, nes juo užtikrinama, kad rinkose būtų visiškai pasirengta įveikti krizę ir kad buitiniai vartotojai būtų apsaugoti. Jei valstybės narės bus dar tvirčiau susietos tarpusavyje, o Komisija ir valstybės narės aktyviai stiprins konkurenciją, tai gali padėti toliau įvairinti tiekimo šaltinius, visų pirma tose valstybėse narėse, kurios šiuo metu priklausomos tik nuo vieno ar kelių tiekimo šaltinių. Dar vienas iš energetikos politikos tikslų – apsaugoti Europos piliečius nuo pavojų, susijusių su energijos gamyba ir transportavimu. ES privalo ir toliau pirmauti pasaulyje saugios branduolinės energijos sistemų kūrimo, radioaktyviųjų medžiagų transportavimo ir branduolinių atliekų tvarkymo srityse. Siekiant užtikrinti branduolinį saugumą ir nustatyti griežtas ir veiksmingas ginklų neplatinimo taisykles, itin svarbus tarptautinis bendradarbiavimas branduolinės saugos priemonių srityje. Sektoriuje, kuriame nafta ir dujos naudojamos ir perdirbamos, ES teisės aktų sistema turėtų būti užtikrinta aukščiausio lygio sauga ir aiškios atsakomybės už naftos ir dujų įrenginius taisyklės. 3 prioritetas. Suteikti vartotojams galių ir užtikrinti aukščiausio lygio saugą ir saugumą 1 priemonė. Pasiekti, kad energetikos politika būtų naudingesnė vartotojams - Siekiant skatinti konkurenciją ir užtikrinti, kad vartotojai galėtų gauti energijos už priimtiną kainą, būtina Europos ir nacionaliniu lygmeniu aktyviai užtikrinti konkurencijos politikos vykdymą. - Komisija pasiūlys trečiąjį energetikos teisės aktų rinkinį atitinkančių priemonių, kurios padės vartotojams aktyviau dalyvauti energijos rinkoje. Be kita ko, šios priemonės apims gerąja patirtimi tiekėjų keitimo srityje grindžiamų gairių rengimą, tolesnį sąskaitų išrašymo ir skundų nagrinėjimo rekomendacijų įgyvendinimą ir stebėjimą ir gerosios patirties taikant alternatyvaus ginčų spendimo procedūras pavyzdžių nustatymą. Visi vartotojai turėtų turėti galimybę naudotis kainų lyginimo priemone, pagrįsta metodika, kurią turi parengti energetikos reguliavimo institucijos ir kitos kompetentingos įstaigos, o visi tiekėjai turėtų teikti atnaujintą informaciją apie jų taikomus tarifus ir teikiamus pasiūlymus. Galiausiai, plėtojant energetikos paslaugų rinką, turėtų būti toliau siekiama, kad daugiau dėmesio būtų skiriama ne energijos kainoms, o energijos sąnaudoms. - Komisija reguliariai skelbs lyginamąsias ataskaitas, kuriose bus vertinamas su vartotojais susijusių reguliavimo nuostatų įgyvendinimo lygis ir bendras apsaugos vidaus rinkoje lygis. Ypatingas dėmesys bus skiriamas pažeidžiamiems vartotojams ir veiklai, kuri suteiks vartotojams galimybę energijos vartoti mažiau. - Padedamos Piliečių (Londono) ir Tvarumo (Bukarešto) forumų, reguliavimo institucijos turėtų dėti daugiau pastangų, kad mažmeninė rinka veiktų geriau. 2 priemonė. Nuolat didinti saugą ir saugumą - Atsižvelgdama į „Deepwater Horizon“ avariją, Komisija persvarsto naftos ir dujų gavybos jūroje saugos sąlygas, kad būtų nustatytos griežtos priemonės, susijusios su klausimais nuo prevencijos iki reagavimo ir atsakomybės, kurios užtikrintų aukščiausio lygio apsaugą ES ir kituose pasaulio kraštuose. - Teisinė branduolinės saugos ir saugumo sistema bus dar labiau sustiprinta atlikus Branduolinės saugos direktyvos laikotarpio vidurio peržiūrą, įgyvendinus Branduolinių atliekų direktyvą, iš naujo apibrėžus su darbuotojų ir gyventojų apsauga susijusius pagrindinius saugos standartus ir pasiūlius europinę poziciją su branduoline energija susijusios atsakomybės nustatymo tvarkos klausimu. Turėtų būti aktyviai siekiama tarptautiniu lygmeniu geriau suderinti įrenginių projektavimą ir sertifikavimą. Taikydama visas šias priemones, ES turėtų ir toliau pirmauti saugios branduolinės energetikos srityje ir prisidėti prie to, kad branduolinė energija visame pasaulyje būtų naudojama atsakingai. - Tokių pačių saugumo ir saugos sąlygų bus laikomasi kuriant ir diegiant naujas energetikos technologijas (su vandeniliu susijusios saugos, CO2 transportavimo tinklo, CO2 saugojimo saugos ir kt.). 4. Perėjimas prie kitokių technologijų Naudodama tas pačias technologijas, ES nepasieks savo 2050 m. tikslų sumažinti elektros energijos ir transporto sektorių išmetamų anglies junginių. Atsižvelgiant į tai, kiek trunka energetikos technologijų kūrimas ir sklaida, būtinybė Europos rinkoms pateikti naujų itin veiksmingų mažo anglies dioksido kiekio technologijų šiuo metu yra itin aktuali. ES apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema yra svarbi su paklausa susijusi paskata diegti novatoriškas mažo anglies dioksido kiekio technologijas. Tačiau naujos technologijos į rinkas pateks greičiau ir pigiau, jei bus kuriamos bendradarbiaujant ES lygmeniu. Siekiant užtikrinti investicijų stabilumą, įmonių pasitikėjimą ir politikos darną, būtina veiklą planuoti ir valdyti Europos mastu. Strateginiame energetikos technologijų (SET) plane nustatyta visiems sektoriams galiojanti vidutinio laikotarpio strategija. Tačiau pagrindinių technologijų (antrosios kartos biokuro, pažangiųjų elektros tinklų, pažangiųjų miestų ir išmaniųjų tinklų, anglies dioksido surinkimo ir saugojimo, elektros energijos kaupimo ir judumo naudojant elektros energiją, naujos kartos branduolinės energijos, atsinaujinančiosios šildymo ir vėsinimo energijos) plėtros ir demonstravimo projektus būtina vykdyti sparčiau. Būtinybė diegti inovacijas buvo pabrėžta ir strategijos „Europa 2020“ pavyzdinėje iniciatyvoje „Inovacijų sąjunga“[21]. Šioms technologijoms plėtoti ateinančius du dešimtmečius reikės labai daug išteklių, ypač atsižvelgiant į dabartines ekonomines sąlygas. Dideli projektai, pavyzdžiui, galingesnių kaip 140 GW jūros vėjo jėgainių, kuriuos Europos komunalinės įmonės, vystytojai ir vyriausybės šiuo metu planuoja vykdyti visų pirma Šiaurės jūroje, arba iniciatyvos „Desertec“ ir „Medring“, daro poveikį ne vienai valstybei narei. Koordinuojant veiklą ir bendradarbiaujant Europos mastu, taip pat reikėtų jungti skirtingus finansavimo šaltinius. Tikimasi, kad prisidės visos suinteresuotosios šalys. Komisija sieks paveikti ES biudžetą, kad dar labiau padidintų bendrą finansavimą. Tarptautinėse technologijų rinkose ES patiria didžiulę konkurenciją. Tokios šalys, kaip Kinija, Japonija, Pietų Korėja ir JAV, įgyvendina plataus užmojo pramonės strategiją saulės, vėjo ir branduolinės energijos rinkose. ES mokslininkai ir bendrovės turi dėti daugiau pastangų, kad ir toliau pirmautų sparčiai augančioje tarptautinėje energetikos technologijų rinkoje, be to, kai tai naudinga abiem pusėms, tam tikrų technologijų srityje turėtų būti intensyviau bendradarbiaujama su trečiosiomis šalimis. 4 prioritetas. Pasiekti, kad Europa dar tvirčiau pirmautų energetikos technologijų ir inovacijų srityse 1 priemonė. Nedelsiant įgyvendinti SET planą Komisija rems SET plano, visų pirma Europos energijos gamybos mokslinių tyrimų sąjungos (EERA) bendrųjų programų ir šešių Europos pramonės iniciatyvų (vėjo, saulės, bioenergijos, pažangiųjų tinklų, branduolio dalijimosi, taip pat anglies dioksido surinkimo ir saugojimo) įgyvendinimą. Kartu su valstybėmis narėmis bus intensyviau siekiama finansuoti pagal 2010–2020 m. technologijų veiksmų planus vykdomą veiklą ir užtikrinti, kad būtų sėkmingai įgyvendintos susijusios didelio masto demonstracinės programos, pavyzdžiui, vykdomos pagal naujiems rinkos dalyviams skirto rezervo (NER300) programą[22]. Esamas Bendrijos finansavimas[23] bus visų pirma skirtas SET plano iniciatyvoms. Nuo šių metų įgyvendinamiems 2010–2020 m. Europos pramonės iniciatyvų technologijų veiksmų planams bus skirta papildoma parama. Jais remiantis bus rengiamasi kitai finansinei programai, kiek tai susiję su konsoliduota, reguliariai vertinama, veiksmingesne ir tikslinga energijos gamybos mokslinių tyrimų programa. Atsižvelgdama į tai, Komisija skatins Europoje plėtoti strateginių energijos gamybos mokslinių tyrimų infrastruktūrą, nes ji padeda gerokai sumažinti atotrūkį tarp mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros. Ji taip pat nagrinės kitas daug galimybių teikiančias sritis, pavyzdžiui, jūrų atsinaujinančiųjų išteklių energiją arba atsinaujinančiąją šildymo ir vėsinimo energiją. 2 priemonė. Komisija pradės keturis naujus didelio masto europinius projektus 1. Komisija paskatins įgyvendinti vieną iš pagrindinių Europos pažangiųjų tinklų iniciatyvų, kuria siekiama susieti visą elektros tinklų sistemą nuo jūros vėjo jėgainių parkų Šiaurės jūroje, saulės energijos jėgainių pietuose ir esamų hidroelektrinių užtvankų iki atskirų namų ūkių ir pasiekti, kad energijos tinklai būtų pažangesni, efektyvesni ir patikimesni. 2. Europa turi vėl pirmauti elektros energijos kaupimo srityje (ir didelio masto, ir skirtos transporto priemonėms). Plačių užmojų projektai bus plėtojami hidroelektrinių pajėgumo, suslėgto oro laikymo, akumuliatorių baterijų ir kitų novatoriškų kaupimo technologijų, pavyzdžiui, vandenilio, srityse. Taip bus pasirengta į bet kurios įtampos elektros tinklą įtraukti daug mažu mastu decentralizuotai ir dideliu mastu centralizuotai iš atsinaujinančiųjų išteklių gaminamos elektros energijos. 3. Turi būti užtikrinta didelio masto tvaraus biokuro gamyba, taip pat atsižvelgiant į vykstančios netiesioginio žemės naudojimo paskirties keitimo poveikio apžvalgos rezultatus. Netrukus bus imtasi 9 mlrd. EUR vertės Europos pramonės bioenergijos iniciatyvos[24], kuria siekiama užtikrinti, kad tvarūs antrosios kartos biodegalai greitai patektų į rinką. 4. Miestams, taip pat miesto ir kaimo vietovėms turi būti suteikiama galimybių sutaupyti daugiau energijos. Inovacijų partnerystės programa „Pažangūs miestai“, kuri turi būti pradėta 2011 m. pradžioje, sujungs geriausius atsinaujinančiųjų išteklių energijos, energijos vartojimo efektyvumo, pažangiųjų elektros tinklų, netaršaus miesto transporto, pavyzdžiui, grindžiamo judumu naudojant elektros energiją, pažangiųjų šildymo ir vėsinimo tinklų sričių elementus kartu su itin novatoriškomis žiniomis ir IRT priemonėmis. Siekiant išnaudoti vietos galimybes, didelę reikšmę gali turėti ES regioninė politika. Kaimo vietovės šioje srityje taip pat turi didelių galimybių; tokiems inovacijų diegimo projektams paremti jos gali pasinaudoti Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai teikiamomis finansinėmis priemonėmis. 3 priemonė. Užtikrinti ilgalaikį ES konkurencingumą technologijų srityje Kad būtų padėtas mūsų būsimo konkurencingumo stiprios tarptautinės konkurencijos sąlygomis pamatas, Komisija pasiūlys 1 mlrd. EUR vertės iniciatyvą[25], pagal kurią būtų remiami mažai tirtų sričių moksliniai tyrimai, būtini siekiant sukurti mažo anglies dioksido kiekio technologijų energetikos proveržio mokslinį pagrindą. ES privalo toliau pirmauti ir vykdant pasaulinį pavyzdinį mokslinių tyrimų projektą ITER. Komisija užtikrins veiksmingą valdymą (įskaitant sąnaudų ribojimą) ir tai, kad vykdant projektą ITER ir Europos branduolių sintezės programą būtų kuriama pramoninė vertė. Komisija parengs ES energetinių medžiagų mokslinių tyrimų programą, kad ES energetikos sektorius išliktų konkurencingas nepaisant senkančių negausių Žemės išteklių. | - 5. Tvirta tarptautinė partnerystė, visų pirma su mūsų kaimynais Europos energijos rinka yra didžiausia pasaulyje regioninė rinka (per 500 mln. vartotojų) ir didžiausia energijos importo rinka. Tačiau išorės energetikos politikoje kol kas nebendradarbiaujama ir bendro tikslo nesiekiama taip, kaip buvo priimant su energetika ir klimatu susijusius ES pagrindinius tikslus. Nemažai ES iškilusių uždavinių – susijusių su klimato kaita, prieiga prie naftos ir dujų, technologijų plėtra, energijos vartojimo efektyvumu – aktualūs daugeliui šalių ir grindžiami tarptautiniu bendradarbiavimu. Valstybės narės daug kartų ragino ES palaikant ryšius su trečiosiomis šalimis laikytis bendros pozicijos. Įgyvendinant nacionalines iniciatyvas praktiškai neįmanoma išnaudoti ES rinkos dydžio teikiamų galimybių, be to, šios iniciatyvos galėtų labiau atitikti ES interesus. Tarptautine energetikos politika turi būti siekiama bendrų energijos tiekimo saugumo, konkurencingumo ir tvarumo tikslų. Ryšiai su gamybos ir tranzito šalimis yra svarbūs, tačiau vis reikšmingesni tampa ir ryšiai su valstybėmis, kuriose suvartojama daug energijos, ypač su besiformuojančiomis ir besivystančiomis šalimis. Siekiant padėti žmonėms išbristi iš skurdo, reikės užtikrinti galimybę naudoti energiją, nes tikslo iki 2015 m. įveikti didelį skurdą pasiekti nepavyks, jei nebus padaryta reikšminga pažanga siekiant suteikti tą galimybę. Siekiant užtikrinti, kad tai nepakenktų kitiems politikos tikslams, tvarus vystymasis turi būti pagrindinis energetikos ir vystymosi politikos elementas, kaip siūloma Žaliojoje knygoje dėl vystymosi politikos[26]. Pasaulio energijos rinkose atsiradus naujų pasiūlos ir paklausos modelių ir didėjant konkurencijai dėl energijos išteklių, ES privalo sugebėti veiksmingai išnaudoti savo bendros rinkos reikšmę palaikydama ryšius su trečiosiomis šalimis – pagrindinėmis energetikos partnerėmis. Europa turėtų iki 2020 m. užsitikrinti galimybę kliautis gausiais papildomais energijos tiekimo šaltiniais ir trasomis. Turi būti priimti tarptautiniai sprendimai, todėl privalome stengtis, kad į mūsų išmetamų anglies junginių mažinimo ir energijos vartojimo efektyvumo didinimo darbotvarkę atsižvelgtų pagrindiniai mūsų partneriai, taip pat į ją būtų atsižvelgiama tarptautinėse derybose ir sistemose. Apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema yra tarptautinių anglies dioksido rinkų paskata, todėl siekiant toliau vystyti šias rinkas, tolesni veiksmai turėtų būti grindžiami vykdoma veikla. Būdama politikos formavimo lyderė, ES turi daugiau galimybių daryti įtaką aplinkos klausimams, pagal kuriuos nustatomi standartai, ir skatinti vertinti skaidrias ir konkurencingas rinkas. ES jau turi nemažai viena kitą papildančių ir tikslinių sistemų nuo konkrečių energetikos nuostatų, įtrauktų į dvišalius susitarimus su trečiosiomis šalimis (laisvosios prekybos, partnerystės ir bendradarbiavimo, asociacijos ir kt. susitarimus), ir susitarimo memorandumų dėl bendradarbiavimo energetikos srityje iki daugiašalių sutarčių, tokių kaip Energijos bendrijos sutartis[27] ir dalyvavimas pagal Energetikos chartijos sutartį vykdomoje veikloje. Šiuo metu ji su keliomis šalimis derasi dėl naujų susitarimų, įskaitant svarbias energetikos nuostatas. ES dabar privalo oficialiai įtvirtinti principą, pagal kurį valstybės narės, energetikos srityje palaikydamos dvišalius ryšius su pagrindiniais partneriais ir dalyvaudamos pasaulinėse diskusijose, veiktų siekdamos naudos visai ES. Remiantis Lisabonos sutartyje, kurioje išaiškintas ir sustiprintas išorės aspektas, nustatytu teisiniu pagrindu, ES išorės energetikos politika turi būti užtikrinamas veiksmingas visų valstybių narių solidarumas, atsakomybė ir skaidrumas ir taip atspindimas ES interesas ir garantuojamas ES energijos vidaus rinkos saugumas. Turi būti užtikrintas veiksmingesnis ES ir valstybių narių lygmens koordinavimas. Branduolinės energetikos srityje bendradarbiaujant tarptautiniu mastu pasiekta gerų rezultatų. Tai ypač aktualu, nes įvairios kaimyninės šalys eksploatuoja arba planuoja eksploatuoti branduolines elektrines. Dabar ES privalo raginti valstybes partneres užtikrinti, kad visi galiojantys tarptautiniai branduolinės saugos ir saugumo standartai ir procedūros būtų teisiškai privalomi ir veiksmingai įgyvendinami visame pasaulyje. ES padėtis yra ypač gera, nes ji pirmoji ėmėsi tokių veiksmų saugos ir saugumo srityje ir tuo tikslu yra parengusi specialių bendradarbiavimo priemonių. ES išorės energetikos politika yra gyvybiškai svarbi siekiant užtikrinti ES energijos tiekimo saugumą, taigi ji turi atitikti kitos ES išorės veiklos (vystymosi, prekybos, klimato ir biologinės įvairovės, plėtros, bendros užsienio ir saugumo politikos ir kitose srityse) siekius ir visos šios išorės veiklos sritys turi stiprinti viena kitą. Turi būti užtikrinta energetikos tikslų ir kitų politikos sričių ir priemonių, įskaitant prekybą, dvišalius susitarimus ir vystomojo bendradarbiavimo priemones, sąveika. Energetinis saugumas glaudžiai susijęs su ES užsienio ir saugumo politikos prioritetais[28]. Siekiant užtikrinti ES saugumą, būtina įvairinti kuro rūšis, tiekimo šaltinius ir tranzito trasas, taip pat užtikrinti gerą valdymą, laikytis teisinės valstybės principų ir apsaugoti ES ir užsienio investicijas energiją gaminančiose ir tranzito šalyse. Be to, ES politikoje ypatingas dėmesys bus skiriamas naftos ir gamtinių dujų vamzdynų, taip pat susijusios gamybos ir transportavimo infrastruktūros saugai ir saugumui – tuo tikslu bus suderinta energetikos politika ir bendros užsienio ir saugumo politikos priemonės. 2011 m. Komisija pateiks konkrečių pasiūlymų, kaip padidinti bendrą mūsų išorės energetikos politikos nuoseklumą ir veiksmingumą, kurie bus susiję su valstybėmis narėmis, įvairiomis Europos Sąjungos išorės politikos sritimis ir išorės paramos programomis. 5 prioritetas. Sustiprinti ES energijos rinkos išorės aspektą 1 priemonė. Integruoti mūsų ir kaimyninių šalių energijos rinkas ir reguliavimo sistemas - Energijos bendrijos sutartis turėtų būti įgyvendinta ir jos taikymo sritis išplėsta, kad apimtų visas ES kaimynines šalis, kurios pageidauja laikytis ES rinkos modelio. Atsižvelgiant į tai, šalyse, kuriose vykdoma Europos kaimynystės politika arba kurios dalyvauja plėtros procese, visų pirma Viduržemio jūros regiono šalyse, taip pat tranzito šalyse, pavyzdžiui, Ukrainoje ir Turkijoje, ES taisyklėmis grindžiamais visapusiškais ES susitarimais turėtų būti siekiama rinkos integracijos ir reguliavimo konvergencijos. Be to, Energijos bendrijos sutartis turėtų būti pagilinta – naujas acquis turėtų būti taikomas ir šią sutartį pasirašiusiose valstybėse. Laikantis tokios pozicijos, kaimyninės šalys galėtų aktyviau dalyvauti vidaus rinkoje, taip pat būtų sudarytos vienodos veiklos sąlygos ir sukurta apsaugos nuo anglies dioksido nutekėjimo elektros energijos sektoriuje grėsmės priemonių. - Komisija pasiūlys mechanizmų, kuriais bus siekiama suderinti galiojančius tarptautinius susitarimus (visų pirma dujų sektoriuje) su vidaus rinkos taisyklėmis ir sustiprinti valstybių narių bendradarbiavimą, kad būtų sudaryta naujų susitarimų. Bus pateikta pasiūlymų ir dėl reikiamos reguliavimo sistemos tarp ES ir trečiųjų šalių nustatymo, kad būtų vystomos strateginės trasos nuo naujų tiekėjų, visų pirma aplink pietinį koridorių ir Viduržemio jūros regiono pietinę dalį. Būtų sprendžiami tiekimo klausimai, įskaitant tinklo plėtrą ir galimus grupinius tiekimo susitarimus, taip pat reguliavimo klausimai, visų pirma susiję su tranzito laisve ir investicijų saugumu. - Siekiant kaimyninėse šalyse veiksmingai įgyvendinti vidaus rinkos acquis ir atnaujinti energetikos sektorių, bus panaudota ES techninė pagalba; ji taip pat padės pagerinti ES, jos valstybių narių ir tarptautinės bendruomenės teikiamų paramos sistemų koordinavimą. 2 priemonė. Užmegzti išskirtinius partnerystės ryšius su pagrindiniais partneriais - Siekiant įvairinti importo šaltinius ir trasas, ES su pagrindiniais tiekėjais ir tranzito šalimis užmegs tvirtesnę partnerystę energetikos srityje. Taip bus skatinama laikytis pagrindinių principų, pavyzdžiui, įtrauktų į Energetikos chartijos sutartį (kaip antai tranzito laisvė, skaidrumas, sauga, investavimo galimybės ir tarptautinės teisės laikymasis). 3 priemonė. Didinti pasaulinę ES reikšmę kuriant ateities mažo anglies dioksido kiekio technologijų energetiką - Energijos vartojimo efektyvumo, netaršių technologijų, taip pat saugios ir darnios mažo anglies dioksido kiekio technologijų energetikos aspektai turėtų būti įtraukti į veiklą, grindžiamą ES lygmens ir dvišaliu bendradarbiavimu, visų pirma su daugiausiai energijos suvartojančiomis ir besiformuojančios ekonomikos šalimis, taip pat su pasaulinėmis partnerystės organizacijomis. - Pagal Žaliąją knygą dėl vystymosi politikos siekdama palaipsniui užtikrinti, kad tvarią energiją galėtų naudoti visi piliečiai, Komisija užmegs reikšmingą bendradarbiavimą su Afrika energetikos iniciatyvų srityje. 4 priemonė. Skatinti visame pasaulyje nustatyti teisiškai privalomus branduolinės saugos, saugumo ir ginklų neplatinimo standartus - Komisija parengs iniciatyvų, kuriomis valstybės partnerės bus raginamos užtikrinti, kad tarptautiniai branduolinės saugos, saugumo ir ginklų neplatinimo standartai ir procedūros būtų teisiškai privalomi ir veiksmingai įgyvendinami visame pasaulyje – tuo tikslu visų pirma bus glaudžiau bendradarbiaujama su Tarptautine atominės energijos agentūra ir sudaromi Euratomo susitarimai su pagrindinėmis branduolines medžiagas tiekiančiomis ir naudojančiomis šalimis. Išvados ES prasideda beprecedentis energetikos politikos laikotarpis. Pastaruoju metu dėl liberalizavimo, pakankamų tiekimo ir gamybos pajėgumų ir tinkamų importo galimybių energijos rinkos buvo gana gerai apsaugotos nuo neramumų pasaulinėje rinkoje poveikio. Tačiau didžiuliai pokyčiai neišvengiami. Energijos kainoms įtakos turės opi būtinybė investuoti į energetikos sektorių, taip pat išmetamo anglies dioksido kainos nustatymas ir didesnės tarptautinės energijos kainos. Jei nebus atnaujinti elektros tinklai, pasenę įrenginiai nebus pakeisti konkurencingais ir mažiau taršiais alternatyviais įrenginiais ir energija visoje energijos grandinėje nebus vartojama efektyviau, bus sunku užtikrinti konkurencingumą, energijos tiekimo saugumą ir pasiekti su klimatu susijusius tikslus. Valstybės narės ir įmonės suvokia uždavinių mastą. Siekiant ilgalaikio tvaraus augimo, darbo vietų kūrimo ir gyvenimo kokybės tikslų, būtina užtikrinti saugų energijos tiekimą, efektyvų išteklių naudojimą, priimtinas kainas ir novatoriškus sprendimus. Valstybės narės sutinka, kad veiksmingiausiai šie uždaviniai bus sprendžiami įgyvendinant ES lygmens politiką ir veiksmus, t. y. kuriant europinę energetikos politiką. Atsižvelgiant į tai, ES finansinė parama būtų skiriama viešiesiems prioritetams, kurių rinkos sąlygomis nesilaikoma ir kurių europinė vertė didžiausia. Pagal naująją ES energetikos strategiją daug pastangų reikės techninių inovacijų ir investicijų srityse. Šia strategija bus palaikoma dinamiška ir konkurencinga rinka, be to, ji paskatins gerokai sustiprinti institucines priemones, skirtas šiems pokyčiams stebėti ir valdyti. Ji padės padidinti energetikos sistemų saugumą ir darnumą, pagerinti tinklų valdymą ir patobulinti energijos rinkos reguliavimą. Pagal ją bus dedamos didelės pastangos buitiniams vartotojams ir įmonėms suteikti informacijos ir galių ir taip pasiekti, kad jie dalyvautų pereinant prie darnios ateities energetikos, pavyzdžiui, taupytų energiją, mažintų nuostolius ir rinktųsi mažo anglies dioksido kiekio technologijas ir kurą. Tokiomis rinka grindžiamomis priemonėmis, kaip prekyba apyvartiniais taršos leidimais ir apmokestinimas, bus toliau skatinama investuoti į mažo anglies dioksido kiekio energijos gamybą. Pagal naująją strategiją bus imamasi pradinių veiksmų siekiant užtikrinti, kad ES būtų pasirengusi dar didesniems uždaviniams, kuriuos jai gali tekti spręsti dar iki 2020 m. Svarbiausia, strategija bus užtikrinamas geresnis Europos lygmens vadovavimas ir koordinavimas ir vidaus veiksmų, ir ryšių su išorės partneriais srityse. Prasideda sparčių pasaulio energetikos sistemos pokyčių etapas, kurio ateinančiais dešimtmečiais atsiskleisiančios pasekmės gali būti įvairiapusės. Europa turi suskubti pasinaudoti proga. Laiko nedaug. Todėl Komisija daugelį pasiūlymų, kaip pasiekti 2020 m. tikslus, pateiks per ateinančius 18 mėnesių. Juos apsvarstyti, priimti ir įgyvendinti reikės greitai. Taip ES turės daugiau galimybių įtvirtinti 2020 m. tikslams pasiekti būtinas priemones – standartus, taisykles, reglamentus, planus, projektus, finansinius ir žmogiškuosius išteklius, technologijų rinkas, socialinius lūkesčius ir kt. – ir parengti Europos piliečius spręsti būsimus uždavinius. Pakeisti energetikos sistemą reikia daug laiko, todėl jei imsimės veiksmų šiandien, struktūriniai pokyčiai, kurių reikia, kad pereitume prie mažo anglies dioksido kiekio technologijų, laikotarpiu iki 2020 m., kuriam taikoma ši strategija, nebūtinai bus įvykę. Dėl šios priežasties, siekiant užtikrinti, kad ES būtų tinkamai pasirengusi siekti 2050 m. tikslo sukurti saugią, konkurencingą ir mažo anglies dioksido kiekio technologijomis grindžiamą energetikos sistemą, būtina atsižvelgti į ilgesnį laikotarpį, nei aptariama šioje strategijoje. Todėl po šios strategijos Komisija pateiks išsamų veiksmų iki 2050 m. planą, kuriame bus nustatytas ilgesnis šiame dokumente nurodytų priemonių taikymo laikotarpis ir apsvarstyti tolesni ir papildomi veiksmai. [1] Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 194 straipsnis. [2] Europos Vadovų Taryba nurodė: „jei kitos išsivysčiusios šalys įsipareigos užtikrinti palyginamą išmetamų kiekių sumažinimą, o ekonomiškai labiau pažengusios besivystančios šalys – tinkamai prisidėti atsižvelgdamos į savo pareigas ir atitinkamus pajėgumus.“ [3] Komisijos komunikatas (2010 m. kovo 5 d., dok. Nr. 7110/10). [4] Tai rodo Komisijos atlikto energetikos sektoriaus tyrimo rezultatai (2007 m. sausio 1 d. Komisijos komunikatas „Europos dujų ir elektros energijos sektorių tyrimas pagal Reglamento (EB) Nr. 1/2003 17 straipsnį“, COM(2006) 851) ir daug konkurenciją varžančių veiksmų sektoriuje tyrimų (pvz., 2010 m. kovo 4 d. IP/10/494). [5] 2010 m. lapkričio mėn. atliktas Europos Sąjungos mažmeninėse elektros energijos rinkose vartotojams sudaromų sąlygų tyrimas. [6] „ENTSO-Electricity“ skaičiavimais, kitą dešimtmetį ES privalo nutiesti arba atnaujinti 30 000 km tinklo kabelių. [7] Pvz., Tarptautinės energetikos agentūros 2009 ir 2010 m. pasaulio energetikos apžvalga. [8] Komunikatas „Integruota globalizacijos eros pramonės politika“ (COM(2010) 619). [9] Pavyzdžiui, apskaičiuota, kad Europoje elektros energija kainuoja 21 % daugiau nei Jungtinėse Amerikos Valstijose ir 197 % daugiau nei Kinijoje. [10] Nr. 26, 2010 m. rugpjūčio mėn. [11] Tarptautinės energetikos agentūros 2010 m. pasaulio energetikos apžvalga. [12] COM(2008) 772. [13] Sprendimas Nr. 406/2009/EB dėl bendrų pastangų. [14] Konkrečios priemonės nustatytos Europos skaitmeninėje darbotvarkėje, COM(2010)245. [15] Visų pirma atsižvelgiant į galimą bendrą skirtingų rinka grindžiamų priemonių poveikį. [16] Dujų ir elektros energijos vidaus rinkos kūrimo pažangos ataskaita, COM(2010) 84. [17] Atlikus energetikos sektoriaus tyrimą, šiame sektoriuje nustatyta įvairių su konkurencija susijusių problemų, todėl priimti devyni reikšmingi sprendimai dėl kovos su monopolijomis. Po to Komisija ir toliau vertina konkurencijos sąlygas Europos energijos rinkose. [18] Europos Komisija įkūrė pažangiųjų tinklų darbo grupę, kad ji apsvarstytų pažangiųjų tinklų diegimo Europos mastu galimybes, žr. http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/smartgrids/taskforce_en.htm. [19] Pvz., Baltijos šalių energijos rinka, Viduržemio jūros regiono energijos žiedas. [20] Elektros energijos tikslinis modelis sukurtas remiantis Florencijos forumo veikla ad hoc patariamojoje grupėje. Rengiamos šiam tiksliniam modeliui įgyvendinti būtinos gairės ir kodeksai. Dujų tikslinis modelis kuriamas remiantis Madrido forumo veikla. [21] SEC(2010) 1161, 2010 m. spalio 6 d. [22] Persvarstytoje Šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos direktyvoje (2009/29/EB) numatyta iš naujiems rinkos dalyviams skirto rezervo (NER) skirti 300 mln. apyvartinių taršos leidimų, siekiant Sąjungos teritorijoje paremti komercinio masto anglies dioksido surinkimo ir saugojimo ir novatoriškus atsinaujinančiųjų energijos išteklių demonstracinius projektus. [23] Lėšos, kurių galima skirti pagal dabartines finansines programas. [24] Žr. 23 išnašą. [25] Žr. 23 išnašą. [26] Iki 2030 m. OECD nepriklausančiose šalyse gali būti išmetamas visas CO2 kiekis, kuriuo, kaip numatyta, padidės dabartinis lygis. Tačiau jei būtų užtikrinta visuotinė galimybė visiems naudotis šiuolaikinėmis energetikos paslaugomis, CO2 būtų išmetama tik 0,8 % daugiau. Tarptautinės energetikos agentūros 2009 m. pasaulio energetikos apžvalga ir speciali pirmalaikė Tarptautinės energetikos agentūros 2010 m. pasaulio energetikos apžvalgos ištrauka, skirta aukščiausiojo lygio susitikimui tūkstantmečio vystymosi tikslų klausimais. [27] Pagal Energijos bendrijos sutartį skatinama rinkos integracija, taip pat acquis perkėlimas ir įgyvendinimas Vakarų Balkanuose, ir ES energijos vidaus rinka išplečiama į Pietryčių Europą. Tai ne tik bendradarbiavimo pagrindas, bet ir teisiškai privaloma priemonė, skirta pasirengti stojimui į ES. Prie Energijos bendrijos sutarties prisijungia ir kitos šalys: Moldova jau yra susitariančioji šalis, o Ukraina ir Turkija vykdo prisijungimo procedūrą. [28] 2003 m. gruodžio mėn. Europos Vadovų Tarybos priimta Europos saugumo strategija.