Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė dėl Komisijos komunikato Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Žiedinės ekonomikos dokumentų rinkinio gyvendinimas: cheminių medžiagų, produktų ir atliekų teisės aktų sąlyčio gerinimo variantai“

[COM(2018) 32 final]

(2018/C 283/08)

Pranešėjas: Brian CURTIS

Komisijos prašymas pateikti nuomonę 2018 2 12 Teisinis pagrindas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 304 straipsnis Biuro sprendimas 2017 9 19 (laukiant prašymo pateikti nuomonę) Atsakingas skyrius Žemės ūkio, kaimo plėtros ir aplinkos skyrius Priimta skyriuje 2018 5 3 Priimta plenarinėje sesijoje 2018 5 23 Plenarinė sesija Nr. 535 Balsavimo rezultatai (už/prieš/susilaikė) 185/01/01

1. Išvados ir rekomendacijos

1.1. Komitetas palankiai vertina Komisijos požiūrį, kurio ji laikosi sistemingai nagrinėdama atitinkamus variantus, kurie galėtų padėti spręsti nustatytas cheminių medžiagų, produktų ir atliekų teisės aktų sąlyčio problemas.

1.2. Todėl yra pagirtinas Komisijos proaktyvus ilgalaikis požiūris į šį klausimą. Pereinamojo laikotarpio procesas neišvengiamai bus ilgas, tam prireiks nuolatinio skatinimo imtis tolesnių veiksmų ir bus būtina atsižvelgti į nuolatinius pokyčius, susijusius su nustatymo ir apdorojimo technologijomis.

1.3. Visuomenės sveikatos apskritai ir produktų galutinių vartotojų apsauga yra labai svarbi užtikrinant pasitikėjimą žiedinės ekonomikos principais.

1.4. Antrinio perdirbimo įmonių darbuotojų sveikatai ir saugai taip pat kyla grėsmė, jeigu nebus imtasi visapusiškų veiksmų, visų pirma susijusių su anksčiau leistomis, o dabar uždraustomis medžiagomis. Todėl labai svarbu, kad profesinėms sąjungoms būtų teikiama išsami informacija.

1.5. Pirmenybė turėtų būti teikiama visapusiškam REACH reglamento ir kitų jau priimtų teisės aktų dėl cheminių medžiagų taikymui. Galiojantys teisės aktai, kurie užkerta kelią pavojingų cheminių medžiagų pradiniam patekimui į medžiagų naudojimo ciklą, visų pirma dėl produktų iš trečiųjų šalių patekimo į ES, vis dar nevisiškai išnaudojami.

1.6. Komitetas nurodo ir ragina toliau investuoti į antrinio perdirbimo įmonių pritaikytus rūšiavimo įrenginius, ir atsižvelgti į ekonomines ir technines šios srities paramos priemones.

1.7. Komitetas tvirtai pritaria požiūriui, kad išsamesnė informacija apie cheminių medžiagų kiekį sudėtyje, vietą ir jų koncentraciją produktuose ir regeneruotose medžiagose gali sumažinti problemas, su kuriomis susiduria veiklos vykdytojai regeneravimo grandinėje.

1.8. Nustačius ir galimus vertės, ir būtinų apsaugos veiksmų dėl pavojingų cheminių medžiagų atliekų sraute šaltinius, bus papildyta ekonominės naudos analizė, kurios prireiks teisėkūros veiksmams ir praktinėms intervencinėms priemonėms pagrįsti.

1.9. Itin svarbu, kai būtina, pagerinti ir sustiprinti importuojamų prekių, kurių sudėtyje gali būti labai didelį susirūpinimą keliančių cheminių medžiagų (SVHC), nustatymo ir sekimo reikalavimus, kad būtų galima jas tam tikrais atvejais tiek uždrausti, tiek taikyti reikiamus atsekamumo mechanizmus visu produkto gyvavimo laikotarpiu.

1.10. Teisinė sistema turėtų suteikti vienodą apsaugą, neatsižvelgiant į tai, ar produktas pagamintas iš grynųjų ar regeneruotų medžiagų.

2. Įžanga

2.1. Savo nuomonėje dėl Žiedinės ekonomikos dokumentų rinkinio ( 1 ) ( 2 ) , Komitetas nurodė, kad reikia sudaryti palankesnes sąlygas atliekų srautui regeneruoti ir pažymėjo, kad teks spręsti nemažai problemų, susijusių su teisinėmis, techninėmis ir finansinėmis kliūtimis. Atliekų sudėtyje esančios pavojingos medžiagos yra nemaža kliūtis ir šis komunikatas yra proceso, kuriuo nustatomi politikos tikslai, uždaviniai ir sprendimai siekiant didesnio ekonomikos žiediškumo, dalis. Kai kuriose srityse problemas teks spręsti ne teisėkūros priemonėmis, tačiau bendras tikslas – daryti įtaką būsimai politikai.

3. Svarbiausios Komisijos pasiūlymo nuostatos

3.1. Šiame komunikate išdėstyta nemažai politikos tikslų ir susijusių klausimų, o suinteresuotieji subjektai raginami suformuluoti pozicijas dėl nustatytų problemų, kad galėtų apibrėžti tolesnį kelią link iš tikrųjų žiedinės ekonomikos. Nurodytos keturios pagrindinės problemos – taikomas požiūris yra tiriamojo, o ne nurodomojo pobūdžio. Šia nuomone, atsižvelgiant į Komisijos tarnybų darbinį dokumentą ir EESRK narių ir pilietinės visuomenės suinteresuotųjų subjektų organizacijų pateiktą informaciją, reaguojama į prašymą pasiūlyti pageidautinų variantų pagrindiniams uždaviniams įgyvendinti. Dėl šios priežasties pagrindinis nuomonės turinys pateiktas paskutinėje, konkrečioms pastaboms skirtoje dalyje.

3.2. Komisija pradeda viešas konsultacijas ir skatina diskusijas su Europos Parlamentu, Taryba ir suinteresuotosiomis šalimis siekiant pasirinkti variantus ir apibrėžti konkrečius veiksmus bendru ar sektorių lygmeniu tvarių antrinių žaliavų rinkoms plėtoti. Paskesnių veiksmų bus imamasi laikantis geresnio reglamentavimo principų, ir prieš priimant bet kokius konkrečius pasiūlymus, kurie, tikimasi, turėtų nemažą poveikį, bus parengtas poveikio vertinimas.

4. Bendrosios pastabos

4.1. ES teisės aktai, kurie yra susiję su šia tema, apima chemines medžiagas, produktus ir atliekas ( 3 ) . Visų pirma dabartinės teisinės sistemos trūkumai yra susiję su tuo, kad teisės aktai neužtikrina, kad informacija apie pavojingas chemines medžiagas yra perduodama per visą medžiagų naudojimo ciklą ir galimus vėlesnius gyvavimo ciklus.

4.3. Produktus reglamentuojantys teisės aktai gali apimti ir produktų saugą, ir produktų tvarumą. Direktyva dėl bendros gaminių saugos gali apimti ir produktų saugą, ir produktų tvarumą. Direktyva dėl bendros gaminių saugos ( 8 ) numato bendruosius ne maisto produktų saugos reikalavimus. Svarbūs ir nemažai su konkrečiais produktais susiję teisės aktai, pavyzdžiui, Žaislų direktyva, Maisto produktų pakuočių reglamentas, Pavojingų medžiagų naudojimo apribojimo direktyva ( 9 ) ir Ekologinio projektavimo direktyva. EESRK nuomonėje ( 10 ) remiamas „integruotas požiūris“ į ekologinį projektavimą, kuris turėtų būti išplėstas, kad apimtų ne tik dabartinę jo taikymo sritį. Toks integruotas požiūris apimtų ne tik energijos vartojimo efektyvumą ir produktų veikimo charakteristikas, bet ir išteklių bei medžiagų naudojimo efektyvumą ir veikimo charakteristikas.

4.4. atliekų teisės aktų taip pat yra svarbūs. Atliekų pagrindų direktyva buvo keleto Komiteto nuomonių tema, ir EESRK nuosekliai pritaria reikalavimui, kad valstybės narės atliekų srityje laikytųsi prioriteto tvarkos, t. y. pirmiausia yra atliekų prevencija, tuomet parengimas pakartotiniam naudojimui, perdirbimui arba kitoks pakartotinis panaudojimas ir, kraštutiniu atveju, šalinimas deginant ir išvežant į sąvartynus. EESRK taip pat reikalavo, kad didesnės gamintojo atsakomybės (DGA) programos būtų privalomos valstybėms narėms. Be to, jis taip pat ragino įtraukti nuostatą, reikalaujančią sustiprinti atskirą surinkimą Keletastaip pat yra svarbūs. Atliekų pagrindų direktyva buvo keleto Komiteto nuomonių tema, ir EESRK nuosekliai pritaria reikalavimui, kad valstybės narės atliekų srityje laikytųsi prioriteto tvarkos, t. y. pirmiausia yra atliekų prevencija, tuomet parengimas pakartotiniam naudojimui, perdirbimui arba kitoks pakartotinis panaudojimas ir, kraštutiniu atveju, šalinimas deginant ir išvežant į sąvartynus. EESRK taip pat reikalavo, kad didesnės gamintojo atsakomybės (DGA) programos būtų privalomos valstybėms narėms. Be to, jis taip pat ragino įtraukti nuostatą, reikalaujančią sustiprinti atskirą surinkimą ( 11 )

4.5. Galima būtų nurodyti keletą bendrų klausimų, dėl kurių reikėtų ateityje imtis veiksmų: — išsamesnė informacija apie tai, ar yra cheminių medžiagų produktuose ir iš atliekų gautose medžiagose, jų buvimo vietą ir koncentraciją, gali sumažinti problemas, su kuriomis susiduria regeneravimo grandinėje veiklos vykdytojai, ir pagerinti aplinkos ir žmonių sveikatos apsaugą. — Labai svarbu, kad pavojingos cheminės medžiagos nepatektų į medžiagų naudojimo ciklą iš pat pradžių. Galiojantys teisės aktai, kurie leistų, kad taip neatsitiktų, vis dar nėra visiškai išnaudojami. — Teisinė sistema turėtų suteikti vienodą apsaugą, neatsižvelgiant į tai, ar produktas pagamintas iš grynųjų ar regeneruotų medžiagų.

4.7. Kai kurie šiame komunikate iškelti klausimai yra iš esmė sudėtingi, ypač tie, kurie susiję su problemomis dėl nepakankamo taisyklių suderinimo ir suvienodinimo. Komiteto nuomone, pirmenybė turėtų būti teikiama konkretesniems klausimams dėl informacijos ir anksčiau leistų, o dabar uždraustų medžiagų.

4.8. Vis dėlto, apžvelgus šiame komunikate aptariamus klausimus ir atsižvelgiant į įvairias įgyvendintas arba rengiamas iniciatyvas, siekiant sukurti tikresnę žiedinę ekonomiką, tampa aišku, kad pereinamasis procesas, susijęs su pavojingų medžiagų šalinimu iš atliekų arba regeneravimo ar antrinio perdirbimo metu, nebus pasiektas greitai. Todėl Komisijos proaktyvus ilgalaikis požiūris yra tinkamas.

5. Konkrečios pastabos

Informacijos būtinumas

5.1. Siekiama užtikrinti, kad atitinkama informacija apie produktuose esančias susirūpinimą keliančias medžiagas būtų prieinama visiems tiekimo grandinės dalyviams ir galiausiai taip pat atliekų tvarkymo subjektams. Jei galime pirmiausia riboti pavojingų cheminių medžiagų patekimą į ekonomikos ciklą, tai yra geriausias būdas apsaugoti žmonių sveikatą ir aplinką. Ji taip pat gali suteikti galimybę regeneruoti medžiagas iš atliekų ir sustiprinti žiedinę ekonomiką.

5.2. Išsamios informacijos teikimas profesinėms sąjungoms gali svariai prisidėti apsaugant darbuotojų sveikatą, todėl tai labai svarbu.

5.3. REACH reglamentuoja cheminių medžiagų gamybą, naudojimą ir pateikimą rinkai ES. Pagrindinis tikslas – užtikrinti aukšto lygio žmonių ir aplinkos apsaugą. Kai kurių vartotojų asociacijų ir Komisijos ataskaitose nurodoma, kad netinkamai vykdomos REACH reglamente nustatytos ribotos prievolės dėl keitimosi informacija tiekimo grandinėje.

5.4. Komisija inicijuoja galimybių studiją, kaip naudojamasi skirtingomis informavimo sistemomis, novatoriškomis technologijomis produktams atsekti ir strategijomis siekiant, kad aktuali informacija būtų perduodama per visą tiekimo grandinę ir perdirbėjams. Kyla klausimas, ar privaloma informacinė sistema duotų papildomos naudos ir kaip turėtume elgtis su neleistinų medžiagų sudėtyje galinčiomis turėti prekėmis, kurios importuojamos į ES?

5.5. Komitetas teigia, kad iš esmės jau yra nemažai teisinių priemonių, kurios gali sumažinti labai didelį susirūpinimą keliančių cheminių medžiagų (SVHC) patekimą į medžiagų ciklą. Visų pirma yra svarbios tos teisinės nuostatos, kurios pirmenybę teikia jų pakeitimui nepavojingomis cheminėmis medžiagomis ir skatina tai. Komitetas norėtų, kad būtų visapusiškai taikomas REACH reglamentas ir kad jis būtų nuolat atnaujinamas atsižvelgiant į naujausias mokslo žinias apie cheminių medžiagų, įskaitant antrines žaliavas, pavojingas savybes. Taip bus apsaugota darbuotojų bei galutinio vartotojo sveikata. Be to, taip bus padidintas pasitikėjimas žiedine ekonomika.

5.6. Importuotų prekių atveju, importuotojai jau privalo nustatyti labai didelį susirūpinimą keliančias chemines medžiagas. Galima būtų dar akcentuoti gamintojų ir importuotojų prievolių pagal REACH vykdymo užtikrinimą, savo registracijos dokumentuose ir saugos duomenų lape išsamiai nurodant poveikio scenarijus, apimant atliekų etapą. Be to, galėtų prireikti išsamesnės informacijos, pavyzdžiui, įvairių gyvavimo ciklo pabaigos scenarijų dėl perdirbimo, parengimo pakartotiniam naudojimui ar šalinimui aprašymo. Tai turėtų būti daroma kartu su gaminių gamintojų ir importuotojų prievolių informuoti ekonominės veiklos vykdytojus tiekimo grandinėje apie labai didelį susirūpinimą keliančių cheminių medžiagų buvimą produktuose, vykdymo užtikrinimą, taip pat reikalaujant, kad būtų nustatyta medžiagos buvimo produkte vieta.

5.7. Itin svarbu, kai būtina, pagerinti ir sustiprinti importuojamų prekių, kurių sudėtyje gali būti labai didelį susirūpinimą keliančių cheminių medžiagų (SVHC), nustatymo ir sekimo reikalavimus, kad būtų galima jas tam tikrais atvejais tiek uždrausti, tiek taikyti reikiamus atsekamumo mechanizmus visu produkto gyvavimo laikotarpiu.

5.8. Komitetas yra susirūpinęs, kad gali kilti konkreti problema visapusiškai nustatant labai didelį susirūpinimą keliančias chemines medžiagas laisvosios prekybos susitarimų ir ekonominės partnerystės susitarimų atvejais.

5.9. Apskritai, antrinio perdirbimo įmonėms teks papildomai investuoti į pritaikytus rūšiavimo įrengimus ir turėtų būti svarstomos ekonominės ir techninės paramos priemonės.

Atliekos, kurių sudėtyje yra medžiagų, kurių nebeleidžiama naudoti naujuose gaminiuose

5.10. Ribojamojo pobūdžio teisės aktai dėl pavojingų cheminių medžiagų valstybėse narėse jau taikomi nuo XIX amžiaus, o naujos cheminės medžiagos griežtai tikrinamos dėl jų keliamo pavojaus. Tačiau nuolatinis rizikos vertinimas reiškia, kad šiandien teisėtai pagamintų produktų sudėtyje gali būti SVHC, kuri vėliau gali būti uždrausta. Atliekų perdirbimo ir regeneravimo etapu tai gali sukelti pavojingų, anksčiau leistų, o dabar uždraustų medžiagų, problemą.

5.11. Siekiama palengvinti perdirbimą ir plėsti antrinių žaliavų naudojimą skatinant netoksinių medžiagų naudojimo ciklus. Be to, svarstydami galimus cheminių medžiagų apribojimus ir apribojimų išimtis, turime labiau atsižvelgti į poveikį antriniam perdirbimui ir pakartotiniam naudojimui ateityje.

5.12. Komisija teigia, kad anksčiau leistų, o dabar uždraustų medžiagų problema išlieka kliūtimi žiedinei ekonomikai, ir reikėtų parengti specialią sprendimų priėmimo metodiką, padėsiančią pagrįsti sprendimus dėl atliekų, kurių sudėtyje yra susirūpinimą keliančių medžiagų, perdirbamumo. Toks darbas jau atliekamas ir turėtų būti baigtas iki 2019 m. vidurio. Kartu, reikia parengti rekomendacinį dokumentą siekiant užtikrinti, kad susirūpinimą keliančių medžiagų buvimo regeneruotų medžiagų sudėtyje problema būtų geriau sprendžiama ankstyvuose pasiūlymų valdyti susirūpinimą keliančių medžiagų riziką rengimo etapuose ir taip pat priimti įgyvendinimo teisės aktus siekiant sudaryti sąlygas veiksmingai kontroliuoti, kaip naudojamasi galiojančia išimtimi, atleidžiančia nuo įpareigojimo registruoti regeneruotas chemines medžiagas pagal REACH.

5.13. Dėl realios padėties dėl anksčiau leistų, o dabar uždraustų medžiagų kyla problema, ar įmanoma suderinti du dalykus – perdirbti atliekas, nes tai yra svarbus išteklius, ir kartu užtikrinti, kad atliekos, kurių sudėtyje yra susirūpinimą keliančių medžiagų, būtų regeneruotos tik į tas medžiagas, kurias galima naudoti saugiai? Ar turėtume leisti, kad perdirbtose medžiagose būtų cheminių medžiagų, kurios nebeleidžiamos pirminėse žaliavose? Jei taip, kokiomis sąlygomis?

5.14. Perdirbtomis medžiagomis siekiama, kad jos naudingumu ir kokybe būtų panašiausios į pirmines žaliavas. Ekonominiai ir techniniai veiksniai yra svarbūs nustatant galimybes pašalinti susirūpinimą keliančias medžiagas ir labai priklauso nuo kiekvieno konkretaus atvejo. Reikia rinktis tokią politiką, pagal kurią būtų reikalaujama, kad visos pirminės ir antrinės žaliavos atitiktų tokias pačias taisykles arba būtų leidžiama antrinėms žaliavoms taikyti ribotos trukmės nukrypti leidžiančias nuostatas.

5.15. EESRK tvirtina, kad visi tokiais atvejais taikomi kriterijai turi užkirsti kelią pavojingoms cheminėms medžiagoms atsirasti regeneruotose medžiagose, jų koncentracijai viršijant ribą, leistiną grynosioms medžiagoms.

Trūksta taisyklių, taikomų atliekų ir cheminių medžiagų pavojingumui nustatyti, suderinimo

5.16. Šis klausimas yra glaudžiai susijęs su pirmiau nurodytais klausimais dėl suderinimo ir abu iš esmės yra sudėtingi. Kaip buvo išdėstyta pirmiau, pavojingų cheminių medžiagų ir produktų gamybai ir naudojimui yra taikomos griežtos ES taisyklės, siekiant apsaugoti darbuotojus, piliečius ir aplinką nuo žalos. Atliekų tvarkymas yra panašiai reglamentuojamas ES taisyklėmis, siekiant tokio paties rezultato. Vis dėlto, atlikus mokslinius tyrimus nustatyta, kad šie du taisyklių rinkiniai nėra visiškai suderinti ( 17 )

5.17. Nustatant cheminių medžiagų ir atliekų klasifikavimo taisykles būtina laikytis nuoseklesnio požiūrio. Pavyzdžiui, taisyklių, panašių į EEĮ atliekų direktyvą ( 18 ) , priėmimas kitoms konkrečių produktų grupėms ar medžiagų srautams (pvz., baldams ar tekstilei), pagal kurias yra nustatytas atitinkamas atliekų, kurių sudėtyje yra pavojingų cheminių medžiagų, apdorojimas prieš jas regeneruojant ir naudojant naujuose produktuose. Komisija planuoja paskelbti rekomendacinį dokumentą dėl atliekų klasifikavimo siekiant padėti atliekų tvarkymo veiklos vykdytojams ir kompetentingoms institucijoms taikyti bendrą požiūrį į atliekų apibūdinimą ir klasifikaciją. Toliau bus keičiamasi geriausios praktikos pavyzdžiais, susijusiais su bandymų metodais. Suinteresuotųjų subjektų prašoma apsvarstyti, ar taisyklės dėl pavojingumo klasifikacijos turėtų būti suderintos taip, kad atliekos būtų laikomos pavojingomis pagal tas pačias taisykles, kurios taikomos produktams.

Briuselis, 2018 m. gegužės 23 d. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkas Luca JAHIER

(1) Nuomonė „Žiedinės ekonomikos dokumentų rinkinys“ (OL C 264, 2016 7 20, p. 98).

(2) Žiedinės ekonomikos dokumentų rinkinys, kurį Komisija priėmė 2015 m. gruodžio 2 d.

(3) Pavojingų atliekų apibrėžtį galima rasti „Rekomendaciniame dokumente dėl pavojingų atliekų apibrėžties ir klasifikavimo“, 2015 m. birželio mėn.

(4) EAA ataskaita Nr. 2/2016, p. 33–34.

(5) Klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo reglamentas (EB) Nr. 1272/2008.

(6) Reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH).

(7) Reglamentas dėl patvariųjų organinių teršalų žr. http://ec.europa.eu/environment/archives/pops/index_en.htm

(8) Direktyva dėl bendros gaminių saugos 2001/95/EB.

(9) Direktyva 2011/65/ES dėl tam tikrų pavojingų medžiagų naudojimo elektros ir elektroninėje įrangoje apribojimo.

(10) Nuomonė „2016–2019 m. ekologinio projektavimo darbo planas“ (OL C 345, 2017 10 13, p. 97).

(11) Nuomonė „Žiedinės ekonomikos dokumentų rinkinys“ (OL C 264, 2016 7 20, p. 98).

(12) Pasiūlymas dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, kuria iš dalies keičiama Direktyva 94/62/EB dėl pakuočių ir pakuočių atliekų.

(13) Pasiūlymas dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, kuria iš dalies keičiamos Direktyvos 2000/53/EB dėl eksploatuoti netinkamų transporto priemonių, 2006/66/EB dėl baterijų ir akumuliatorių bei baterijų ir akumuliatorių atliekų ir 2012/19/ES dėl elektros ir elektroninės įrangos atliekų.

(14) Pasiūlymas dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2008/98/EB dėl atliekų.

(15) Pasiūlymas dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, kuria iš dalies keičiama Direktyva 1999/31/EB dėl atliekų sąvartynų.

(16) Komisijos narės Karmenu Vella pareiškimas dėl pasiekto politinio susitarimo modernizuoti atliekų tvarkymo taisykles.

(17) Pavyzdžiui, „Keeping it Clean: How to protect the circular economy from hazardous substances“ (Kaip išsaugoti žiedinę ekonomiką švarią ir ją apsaugoti nuo pavojingų medžiagų). Europos aplinkos biuras.

(18) 2012 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2012/19/ES dėl elektros ir elektroninės įrangos atliekų.