KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS CENTRINIAM BANKUI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI 2014 m. ES teisingumo rezultatų suvestinė /* COM/2014/0155 final */





1. Įvadas 2014 m. ES teisingumo rezultatų suvestinė (toliau – Suvestinė) pristatoma atsižvelgiant į įvairių valstybių narių veiklą pertvarkant savo teisingumo sistemas, kad jos būtų veiksmingesnės piliečiams ir įmonėms. Šias tiesioginį poveikį ES darančias reformas atidžiai stebi Europos institucijos ir kiti suinteresuotieji subjektai. Svarbiausi veiksmingos teisingumo sistemos aspektai – kokybė, nepriklausomumas ir efektyvumas. Gerai veikiančios teisingumo sistemos – svarbi struktūrinė valstybių narių tvaraus ekonomikos augimo ir socialinio stabilumo politikos sąlyga. Todėl nuo 2011 m. nacionalinės teismų reformos buvo susietos su valstybių narių, kuriose įgyvendinamos ekonomikos koregavimo programos[1], struktūriniais veiksniais. Nuo 2012 m.[2] Europos semestre – naujame ES metiniame ekonominės politikos koordinavimo cikle – pirmenybė taip pat teikiama teismų sistemų kokybės gerinimui, jų nepriklausomumo ir veiksmingumo didinimui, kaip nurodyta 2014 m. metinėje augimo apžvalgoje[3]. Suvestine prisidedama prie Europos semestro proceso, nes pateikiama objektyvių duomenų, susijusių su nacionalinių teismų sistemų veikimu. Taip padedama nustatyti klausimus, kurių sprendimui reikia skirti ypatingą dėmesį, kad reformos būtų įgyvendintos. Galimybė naudotis veiksminga teisingumo sistema yra esminė teisė, kuria remiantis buvo kuriamos Europos demokratinės valstybės ir kuri pripažįstama visose valstybėms narėms bendrose konstitucinėse tradicijose. Todėl teisė į veiksmingą teisinę gynybą įtvirtinta Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje (47 straipsnis). Kaskart, taikydamas ES teisės aktus, nacionalinis teismas veikia kaip Sąjungos teismas ir turi užtikrinti visų piliečių ir įmonių veiksmingą teisinę apsaugą, jeigu buvo pažeistos ES teisės aktais užtikrinamos jų teisės. Taigi, teisingumo sistemų veiksmingumas turi lemiamos reikšmės įgyvendinant ES teisę ir stiprinant tarpusavio pasitikėjimą. Kas yra ES teisingumo rezultatų suvestinė? ES teisingumo rezultatų suvestinė – priemonė, kuria ES ir valstybėms narėms padedama užtikrinti veiksmingesnį teisingumą pateikiant objektyvius, patikimus ir palyginamus duomenis apie visų valstybių narių teisingumo sistemų kokybę, nepriklausomumą ir efektyvumą. Suvestinė padeda nustatyti potencialius trūkumus, gerinimo galimybes ir gerąją patirtį, taip pat nacionalinių teisingumo sistemų raidos tendencijas. Suvestinė nėra bendra reitingavimo sistema, veikiau tai teisingumo sistemų veikimo apžvalga remiantis įvairiais, visoms valstybėms narėms aktualiais rodikliais. Jokia konkreti teisingumo sistema Suvestinėje nėra populiarinama. Kad ir koks būtų nacionalinės teisingumo sistemos modelis ar šią sistemą grindžianti teisės tradicija, esminiais rodikliais, apibūdinančiais veiksmingą teisingumo sistemą, laikytini savalaikiškumas, nepriklausomumas, įperkamumas ir naudotojui patogi prieiga. 2014 m. Suvestinėje itin daug dėmesio skiriama civilinėms ir komercinėms ginčo byloms, taip pat administracinėms byloms – taip remiamos valstybių narių pastangos pagerinti verslo aplinką ir įveikti valstybės skolos ir finansų krizės keliamas problemas. Suvestinė apima ir dialogą su valstybėmis narėmis bei Europos Parlamentu, kuriuo siekiama nustatyti svarbiausius veiksmingos teisingumo sistemos kriterijus. Europos Parlamentas paragino Komisiją palaipsniui didinti Suvestinės sričių aprėptį. Kaip ES teisingumo rezultatų suvestinė prisideda prie Europos semestro veiklos? Kai Suvestinės rodikliai rodo prastus veiklos rezultatus, būtina atidžiai išanalizuoti tokių rezultatų priežastis. Konkrečios šalies vertinimas atliekamas atsižvelgiant į Europos semestro procesą ir vykdant dvišalius dialogus su atitinkamomis valdžios institucijomis ir suinteresuotaisiais subjektais. Vertinant taip pat atsižvelgiama į teisinės sistemos ypatumus ir konkrečios valstybės narės aplinkybes. Komisija, atsižvelgdama į vertinimo rezultatus, gali siūlyti Tarybai konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas, susijusias su būtinybe gerinti teisingumo sistemas[4]. Kokia yra ES teisingumo rezultatų suvestinės metodologija? Suvestinei skirta informacija renkama iš įvairių šaltinių. Didžiąją dalį kiekybinių duomenų šiuo metu teikia Europos Tarybos Veiksmingo teisingumo komisija (CEPEJ), su kuria Komisija yra sudariusi sutartį dėl specialaus tyrimo[5]. Tai 2012 m. duomenys, kuriuos valstybės narės teikė pagal CEPEJ metodologiją[6]. Tyrimo vykdytojai taip pat pateikia specialios informacijos apie konkrečios šalies aplinkybes, į kurias reikėtų atsižvelgti nagrinėjant duomenis. Rengdama 2014 m. Suvestinę Komisija naudojosi ir kitų šaltinių – Eurostato, Pasaulio banko, Pasaulio ekonomikos forumo ir Europos teismų tinklų, visų pirma Europos teismų tarybų tinklo, atsakiusio į klausimus apie teismų nepriklausomumą – informacija. Papildomų duomenų gauta atlikus du bandomuosius tyrimus, susijusius su nacionalinių teismų veikla taikant vartotojų ir konkurencijos teisės taisykles[7]. Nacionalinių teisingumo sistemų veiksmingumas – struktūrinis ekonomikos augimo veiksnys Kokybiškos institucijos, įskaitant veiksmingas nacionalines teisingumo sistemas, turi lemiamos reikšmės ekonomikos rezultatams. Valstybės skolos, finansų ir ekonomikos krizės laikais jos atlieka labai svarbų vaidmenį susigrąžinant pasitikėjimą ir grįžtant į ekonomikos augimo kelią. Nuspėjami, laiku priimami ir vykdomi teismų sprendimai yra svarbūs struktūriniai patrauklios verslo aplinkos veiksniai. Jie padeda puoselėti pasitikėjimą ir stabilumą visame verslo cikle, nes suteikia pasitikėjimo pradėti naują verslą, vykdyti sutartis, pritraukti investicijas, grąžinti asmenines skolas, saugoti nuosavybę ir ginti kitas teises. Nacionalinių teisingumo sistemų poveikį ekonomikai pabrėžia ir Tarptautinis valiutos fondas[8], Europos Centrinis Bankas[9], EBPO[10], Pasaulio ekonomikos forumas[11] ir Pasaulio bankas[12]. Veiksminga teisingumo sistema skatina investicijas šalyje[13]. Moksliniais tyrimais nustatyta įmonių dydžio ir veiksmingų teisingumo sistemų teigiama koreliacija bei menkesnių paskatų investuoti ir įdarbinti sąsajos su ne itin veiksmingomis teisingumo sistemomis[14]. Novatoriškesnių sektorių, visų pirma tokių, kurie grindžiami nematerialiuoju turtu, kaip antai intelektinės nuosavybės teise, augimas priklauso nuo gerai veikiančios teisėsaugos sistemos[15]. Be to, veiksmingos teisingumo sistemos skatina konkurenciją rinkoje. Jei teisingumo sistemos užtikrina tinkamą sutarčių įgyvendinimą, įmonės atgrasomos nuo oportunistinių veiksmų ekonominiuose santykiuose, o sandorių sąnaudos sumažėja. Galiausiai pasitikėjimas gerai veikiančiomis sistemomis skatina verslumą. O teismų sistemų trūkumai lemia didesnes skolinimosi išlaidas[16]. Kreditoriai yra labiau linkę skolinti, jei žino, kad teisingumo sistema yra pakankamai veiksminga ir jie galės susigrąžinti paskolintą kapitalą. Plačios diskusijos apie teisingumo sistemų veiksmingumą Pristačius pirmąją Suvestinę buvo imta plačiai dalytis nuomonėmis apie ES nacionalinių teisingumo sistemų veiksmingumą. Europos Parlamentas savo 2014 m. vasario 4 d. rezoliucijoje dėl ES teisingumo rezultatų suvestinės[17] išreiškė didelį susidomėjimą šiais rezultatais ir paragino Komisiją tęsti veiklą šioje srityje. Joje paaiškinta, kad svarbu užtikrinti veiksmingas ir nepriklausomas teisingumo sistemas, kurios galėtų prisidėti prie Europos ekonomikos augimo ir paskatinti konkurencingumą, ir pabrėžta, kad veiksmingos ir patikimos teisingumo sistemos skatina įmones plėtoti veiklą ir investuoti tiek nacionaliniu, tiek tarpvalstybiniu lygmeniu. Taryba nuomonėmis apie 2014 m. Europos semestro teisingumo aspektus ir 2013 m. Suvestinę pasidalijo gruodžio mėn. vykusiame Teisingumo ir vidaus reikalų tarybos posėdyje. 2014 m. kovo mėn. vykusiame Teisingumo ir vidaus reikalų tarybos posėdyje Komisija bendrais bruožais pristatė būsimą 2014 m. ES teisingumo rezultatų suvestinę. Taryba ir valstybės narės kovo 4 d. priėmė išvadas dėl valstybių narių civilinės ir komercinės teisės sistemų[18]. Nacionalinių teisingumo sistemų veiksmingumas ir 2013 m. Suvestinė taip pat buvo aptarti Europos Komisijos 2013 m. lapkričio 21 ir 22 d. Briuselyje surengtoje konferencijoje Assises de la Justice, kurioje diskutuota apie Europos teisingumo politikos raidą ateinančiais metais[19]. Susidomėjimą išreiškė ir būsimos veiklos pasiūlymų pateikė teisminių institucijų (pavyzdžiui, aukščiausiųjų teismų, teismų tarybų ir teisėjų) atstovai, taip pat praktikuojantys specialistai (pavyzdžiui, teisininkai ir teismo pareigūnai). Diskusijose dalyvavusios valstybės narės pabrėžė tobulintinus metodologijos aspektus. Ta proga atlikta „Eurobarometro“ apklausa „Teisingumas Europos Sąjungoje“[20], iš kurios rezultatų matyti, kad pasitikėjimo nacionalinėmis teisingumo sistemomis lygis valstybėse narėse yra gana nevienodas. Komisija inicijavo sisteminį dialogą su valstybių narių ekspertais, kad paskatintų dalijimąsi gerąja patirtimi, susijusia su teisingumo sistemų veiksmingumu, ir toliau tobulintų Suvestinę. Valstybių narių paprašyta paskirti du asmenis ryšiams, iš kurių vienas atstovautų teisminėms institucijoms, o antras – Teisingumo ministerijai. Pirmuose dviejuose posėdžiuose aptartas teisingumo sistemų veikimo duomenų prieinamumas ir duomenų rinkimo srities geroji patirtis. 2. Tolesni veiksmai, susiję su 2013 m. ES teisingumo rezultatų suvestine 2013 m. Suvestinės rezultatai kartu su pavienių valstybių narių padėties vertinimu padėjo parengti konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas teisingumo srityje. Atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, Taryba dešimčiai valstybių narių[21] pateikė rekomendacijas didinti teisingumo sistemų nepriklausomumą, kokybę ir (arba) veiksmingumą ar toliau stiprinti teismines institucijas. Šešiose[22] iš šių dešimties valstybių narių teisingumo sistemos veikimo trūkumų nustatyta jau 2012 m. Šios valstybės narės imasi priemonių, susijusių su teisminių institucijų veiksmingumu. Tai, be kita ko, veiklos priemonės, pavyzdžiui, teismų valdymo proceso modernizavimas, naujųjų informacinių technologijų naudojimas ar alternatyvaus ginčų sprendimo plėtotė, taip pat struktūriškesnės priemonės, kaip antai teismų reorganizavimas ar civilinio proceso taisyklių supaprastinimas, dėl kurių galėtų sutrumpėti teismo procesas. Reformų intensyvumas ir būklė valstybėse narėse yra skirtingi. Vienos valstybės narės jau yra priėmusios ir įgyvendina reikiamas priemones, kitos dar tik jas rengia. Suvestinėje pateikiami 2012 m. duomenys, neatspindintys šiuo metu vykdomų reformų poveikio net ir tose valstybėse narėse, kurios jau yra priėmusios didelių užmojų priemonių[23]. Suvestinės rezultatai padeda nustatyti ES struktūrinių fondų prioritetus. Sukaupta patirtis rodo, kad naudojantis ES fondais galima pagerinti teisingumo sistemų veiksmingumą. Pavyzdžiui, Estija pasinaudojo struktūrinių fondų lėšomis, kad parengtų e. teisingumo priemones ir dabar yra viena iš IRT priemonių naudojimo teismų valdymo bei teismų ir bylos šalių komunikacijos srityje labiausiai pažengusių valstybių narių. Komisija dvylikos valstybių narių teisingumo sistemas laiko finansavimo pagal 2014–2020 m. daugiametę finansinę programą[24] prioritetais. Valstybės narės rengia ES lėšų panaudojimo strategijas, kuriomis būtų prisidedama prie strategijos „Europa 2020“ įgyvendinimo pagal vadinamąsias partnerystės sutartis. Šios sutartys suteikia galimybę užtikrinti adekvatų išteklių paskirstymą, visapusiškai atsižvelgiant į teismų sistemų veiksmingumo didinimo svarbą. 3. 2014 m. ES teisingumo rezultatų suvestinės rodikliai Teisingumo sistemų efektyvumas 2014 m. Suvestinėje naudojami tie patys su proceso veiksmingumu susiję rodikliai kaip ir 2013 m. Suvestinėje: proceso trukmė, bylų išnagrinėjimo rodiklis ir neišnagrinėtų bylų skaičius. Be to, 2014 m. Suvestinėje pristatomi dviejų bandomųjų tyrimų[25], kuriais siekta gauti geriau suderintų duomenų apie konkurencijos ir vartotojų teisės srities teismo procesų vidutinę trukmę dienomis, rezultatai. Kad šiose dviejose srityse teismų sistemos būtų veiksmingos, yra svarbu ekonomikai. Pavyzdžiui, didelio masto kartelių neigiamas poveikis vartotojų gerovei, išreikštas procentine ES bendrojo vidaus produkto dalimi, 2011 m. sudarė 0,20–0,55 proc. ES BVP[26]. Ne mažiau svarbi ekonomikai ir vartotojų teisė – galutinis namų ūkių vartojimas sudaro 56 proc. BVP[27]. Teisingumo sistemų kokybė 2014 m. Suvestinėje naudoti tie patys teisingumo sistemų kokybės rodikliai kaip ir 2013 m. Suvestinėje. Daugiausia dėmesio skiriama teisingumo sistemų kokybės didinimo veiksniams: mokymui, teismų veiklos stebėsenai ir vertinimui, biudžetui, žmogiškiesiems ištekliams, informacinių ir ryšių technologijų (IRT) naudojimui teismuose (tai labai palengvina bylos šalių ir teismų bendravimą), alternatyvaus ginčų sprendimo metodų prieinamumui (tai padėtų šalims ginčus spręsti ne teismuose). Be to, 2014 m. Suvestinėje pateikiama išsamesnių duomenų apie mokymą ES teisės klausimais, vartotojų apklausas, teismų biudžetą ir teisėjų skaičių. Teisminių institucijų nepriklausomumas Suvestinėje pateikiama duomenų apie teisingumo sistemų nepriklausomumo vertinimą, kaip nustatyta Pasaulio ekonomikos forumo kasmetinėje ataskaitoje „Global Competitiveness Report“. Svarbu, kaip nepriklausomumą vertina visuomenė, nes tai daro poveikį su investicijomis susijusiems sprendimams, tačiau dar svarbiau tai, kad teismų nepriklausomumas teisingumo sistemoje būtų veiksmingai apsaugotas teisinėmis priemonėmis. Kaip paskelbta 2013 m. Suvestinėje, teisminių institucijų struktūrinio nepriklausomumo klausimais Komisija pradėjo bendradarbiauti su Europos teismų tinklais, visų pirma su Europos teismų tarybų tinklu. 2014 m. Suvestinės priede pateikiama pirmoji bendra lyginamoji valstybių narių teisės sistemų teisminių institucijų struktūrinio nepriklausomumo apsaugos teisinių priemonių apžvalga. 4. 2014 m. ES teisingumo rezultatų suvestinės pagrindinės išvados 4.1 Teisingumo sistemų veiksmingumas Laiku neužtikrintas teisingumas nėra teisingumas. Laiku priimami sprendimai yra labai svarbūs tiek įmonėms, tiek investuotojams. Priimdamos investavimo sprendimus bendrovės vertina įsitraukimo į komercinius, darbo ar mokesčių ginčus arba nemokumo riziką. Kad valstybių narių teismų sistemos būtų veiksmingos, labai svarbu ir bylinėjantis. Pavyzdžiui, tiekimo ar paslaugų sutarties vykdymo užtikrinimas teisinėmis priemonėmis gali būti labai brangus, jeigu teisiniai ginčai trunka ilgai, o po tam tikro laiko net gali netekti prasmės, nes mažėja tikimybė atgauti pinigus mokėjimų ir netesybų pavidalu. 4.1.1 Teismo proceso trukmė Proceso trukmė yra laikotarpis (dienomis), kurio reikia teismo bylai išnagrinėti, t. y. sprendimui pirmosios instancijos teisme priimti. Nagrinėjimo trukmės rodiklis – neišspręstų bylų skaičius, padalytas iš išspręstų bylų skaičiaus metų pabaigoje ir padaugintas iš 365 (dienų skaičiaus)[28]. Visi duomenys, išskyrus pateikiamus 4 pav., 11 pav. ir 12 pav., yra susiję su pirmosios instancijos teismų procesais. Nors proceso trukmei didelės reikšmės gali turėti skirtingos apskundimo procedūros, teismų sistemos veiksmingumas turėtų būti vertinamas pagal pirmosios instancijos teismų veiklą, nes šis etapas yra privalomas kiekvienam besikreipiančiam į teismą. 1 pav. Civilinių, komercinių, administracinių ir kitų bylų* nagrinėjimo trukmė (pirmosios instancijos teismas, dienų skaičius) (šaltinis: CEPEJ tyrimas[29]) *Vadovaujantis CEPEJ metodologija, šis skaičius apima visas civilines ir komercines ginčo ir ne ginčo bylas, bylas dėl priverstinio vykdymo, žemės kadastro (duomenų) bylas, administracinės teisės (ginčo ir ne ginčo) bylas ir kitas nebaudžiamąsias bylas. 2 pav. Civilinių ir komercinių ginčo bylų* nagrinėjimo trukmė (pirmosios instancijos teismas, dienų skaičius) (šaltinis: CEPEJ tyrimas) *Civilinės (ir komercinės) ginčo bylos yra susijusios su šalių ginčais, pavyzdžiui, dėl sutarčių, pagal CEPEJ metodologiją. Civilinės (ir komercinės) ne ginčo bylos – tai bylos, kai nėra ginčo, pavyzdžiui, dėl neginčytinų mokėjimo pavedimų. Komercines bylas kai kuriose šalyse nagrinėja specialūs komercinių bylų teismai, kitose – paprasti (civilinių bylų) teismai. 3 pav. Administracinių bylų* nagrinėjimo trukmė (pirmosios instancijos teismas, dienų skaičius) (šaltinis: CEPEJ tyrimas) *Vadovaujantis CEPEJ metodologija, administracinės bylos – bylos dėl piliečių ginčų su vietos, regioninėmis ar nacionalinėmis valdžios institucijomis. Administracines bylas kai kuriose šalyse nagrinėja specialūs administracinių bylų teismai, kitose – civilinių bylų teismai. 4 pav. Nemokumo bylų nagrinėjimo trukmė* (metais) (šaltinis: Pasaulio banko ataskaita „Doing Business“) *Laikas, per kurį kreditoriai atgauna savo kreditą. Laikotarpis nuo bendrovės paskelbimo nemokia iki dalies ar visų bankui priklausančių pinigų išmokėjimo. Atsižvelgiama į galimą šalių delsimo taktiką, pavyzdžiui, skundų rašymą vilkinimo tikslu ar prašymą pratęsti terminą. Duomenys renkami iš klausimynuose pateiktų atsakymų, kuriuos pateikia vietiniai nemokumo klausimų specialistai, ir patikrinami analizuojant įstatymus ir kitus teisės aktus bei viešą informaciją apie bankroto sistemas. 4.1.2 Bylų išnagrinėjimo rodiklis Bylų išnagrinėjimo rodiklis yra išnagrinėtų ir neišnagrinėtų bylų skaičiaus santykis. Taikant šį rodiklį nustatoma, ar teismas spėja išnagrinėti jam tenkančias bylas. Bylos nagrinėjimo trukmė yra susijusi su bylų nagrinėjimo teismuose sparta, bylų išnagrinėjimo rodikliu ir susikaupusių neišnagrinėtų (nagrinėtinų) bylų skaičiumi. Jei bylų išnagrinėjimo rodiklis yra 100 proc. arba didesnis, tai reiškia, kad teismų sistema yra pajėgi išnagrinėti tiek bylų, kiek gauna. Jei bylų išnagrinėjimo rodiklis yra mažesnis nei 100 proc., tai reiškia, kad teismai išnagrinėja mažiau bylų nei gauna ir metų pabaigoje neišnagrinėtų (nagrinėtinų) bylų skaičius padidėja. Jeigu tokia padėtis nekinta kelerius metus, tai gali rodyti sisteminius trūkumus, nes neišnagrinėtų bylų tik daugėja, teismų darbo krūvis didėja, o bylų išnagrinėjimo trukmė ilgėja. 5 pav. Civilinių, komercinių, administracinių ir kitų bylų išnagrinėjimo rodiklis (pirmosios instancijos teismas, proc. dalis; jei vertė viršija 100 proc., išnagrinėjama daugiau bylų negu gaunama, jei vertė mažesnė nei 100 proc., išnagrinėjama mažiau bylų negu gaunama) (šaltinis: CEPEJ tyrimas) 6 pav. Civilinių ir komercinių ginčo bylų (pirmosios instancijos teismas, proc. dalis) išnagrinėjimo rodiklis (šaltinis: CEPEJ tyrimas) 7 pav. Administracinių bylų (pirmosios instancijos teismas, proc. dalis) išnagrinėjimo rodiklis (šaltinis: CEPEJ tyrimas) 4.1.3 Neišnagrinėtos bylos Neišnagrinėtų bylų skaičius yra gautų, bet neišnagrinėtų bylų skaičius laikotarpio pabaigoje. Neišnagrinėtinų bylų skaičius turi įtakos bylos nagrinėjimo trukmei. Todėl norint sutrumpinti teismo proceso trukmę reikia imtis priemonių neišnagrinėtų bylų skaičiui sumažinti. 8 pav. Neišnagrinėtų civilinių, komercinių, administracinių ir kitų bylų (pirmosios instancijos teismas, šimtui gyventojų) skaičius (šaltinis: CEPEJ tyrimas) 9 pav. Neišnagrinėtų civilinių ir komercinių ginčo bylų (pirmosios instancijos teismas, šimtui gyventojų) skaičius (šaltinis: CEPEJ tyrimas) 10 pav. Neišnagrinėtų administracinių bylų (pirmosios instancijos teismas, šimtui gyventojų) skaičius (šaltinis: CEPEJ tyrimas) 4.1.4. Bandomųjų tyrimų rezultatai Bandomųjų tyrimų, kuriais siekta nustatyti konkurencijos ir vartotojų teisės srities teismų proceso trukmę, rezultatai rodo, kiek vidutiniškai dienų reikia, kad būtų priimtas sprendimas iš esmės šių dviejų sričių bylose. Jei tokios informacijos yra, nurodoma pirmosios, antrosios ir – jei tokių yra – trečiosios instancijos teismų bylų išnagrinėjimo vidutinė trukmė dienomis. Atsižvelgiant į skirtingų instancijų teismų pateiktų duomenų skirtumus, valstybės narės išdėstytos abėcėlės tvarka. Konkurencijos teisės teisminės peržiūros bylų vidutinė nagrinėjimo trukmė paprastai viršija vidutinę civilinių, komercinių, administracinių ir kitų bylų nagrinėjimo trukmę, kaip parodyta 1 pav. Taip gali būti dėl tokio pobūdžio bylų sudėtingumo. Iš duomenų taip pat matyti, kad kai kuriose valstybėse narėse yra didžiulių trukmės skirtumų tarp pirmosios, antrosios ir (jei tokia yra) trečiosios instancijos teisminės peržiūros teismų. 11 pav. Teisminės peržiūros bylų, kuriose ginčijami nacionalinių konkurencijos institucijų, taikančių SESV 101 ir 102 straipsnius, sprendimai, vidutinė išnagrinėjimo trukmė (dienomis)* (šaltinis: bandomasis tyrimas[30]) *Trukmės skaičiavimai atlikti remiantis tyrimu, kuriuo siekta nustatyti visas bylas, kai buvo apskųsti nacionalinių konkurencijos institucijų sprendimai, priimti taikant Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 101 ir 102 straipsnius, dėl kurių 2008–2013 m. buvo priimti teismų sprendimai iš esmės. Pateikiami pirmosios ir antrosios instancijos teismų bei, atitinkamais atvejais, trečiosios instancijos teismų duomenys. 12 pav. Vartotojų teisės bylų vidutinė išnagrinėjimo trukmė (dienomis)* (šaltinis: bandomasis tyrimas[31]) Nors šių bylų nagrinėjimas trunka ilgiau nei civilinių ir komercinių ginčo bylų, kaip parodyta 2 pav., reikia atsižvelgti į faktą, kad skaičiavimai atlikti remiantis viešomis vartotojų ginčų bylomis, kurios paprastai būna gana sudėtingos. Iš diagramos matyti, kad įvairiose valstybėse narėse vidutinė vartotojų ginčų nagrinėjimo trukmė pirmosios, antrosios ir trečiosios instancijos teismuose gerokai skiriasi. *Trukmė skaičiuota remiantis atrinktomis bylomis, susijusiomis su Nesąžiningų sąlygų sutartyse direktyva, Nuotolinės prekybos direktyva, Vartojimo prekių pardavimo ir garantijų direktyva, Nesąžiningos komercinės praktikos direktyva ir nacionalinėmis jų įgyvendinimo nuostatomis, kurių sprendimai paskelbti 2008–2013 m. Imties dydis priklausė nuo paskelbtų sprendimų prieinamumo, todėl pateikiamus duomenis reikėtų vertinti su išlygomis[32]. Ø Išvados apie teisingumo sistemų veiksmingumą · Iš Suvestinės matyti, kad kai kurios valstybės narės ir toliau susiduria su tam tikrais sunkumais teisingumo sistemų veiksmingumo srityje: pirmosios instancijos teismo bylų nagrinėjimas trunka ilgai, bylų išnagrinėjimo rodiklis yra menkas arba yra daug neišnagrinėtų bylų. Tokių problemų patiriančios valstybės narės įvardytos 2013 m. Europos semestre ir ekonomikos koregavimo programose; jos šiuo metu rengia, priima ir įgyvendina teisingumo sistemų veikimo gerinimo priemones. Duomenys patvirtina, kad labai svarbu įsipareigoti įgyvendinti visas būtinas reformas ir atkakliai dėti tolesnes pastangas. · Kelių valstybių narių duomenys rodo, kad bylų išnagrinėjimo trukmė pailgėjo. Taip gali būti dėl įvairių priežasčių. Pavyzdžiui, tose šalyse, kuriose didelė valstybės skola, finansų ir ekonomikos krizė, išaugęs gaunamų bylų skaičius padarė poveikį teisingumo sistemų veikimui[33]. · Kai kurių valstybių narių neseniai priimtų didelio užmojo reformų poveikio duomenys neatspindi, nes jie surinkti 2012 m. Įgyvendinti struktūrines teisingumo sistemų reformas ir gauti naudos, visų pirma šalyse, kuriose įgyvendinamos ekonomikos koregavimo programos[34], reikia daugiau laiko. Suvestinė rengiama reguliariai, tad minėtų reformų poveikis atsispindės būsimose rezultatų suvestinėse. 4.2. Teisingumo sistemų kokybė Teisingumo sistemos bus veiksmingos, jei kokybė bus užtikrinama visoje veiklos grandinėje. Dėl nekokybiškų teismų sprendimų gali didėti tiek didelių bendrovių, tiek MVĮ verslo rizika ir gali būti daromas poveikis vartotojų pasirinkimui. Tam tikri išteklių rodikliai, kaip antai mokymas, veiklos stebėsena ir vertinimas, IRT sistemų, alternatyvaus ginčų sprendimo metodų, biudžeto ir žmogiškųjų išteklių prieinamumas, gali padėti pagerinti teisingumo sistemų kokybę. 4.2.1 Stebėsena ir vertinimas padeda sutrumpinti bylų išnagrinėjimo trukmę Kokybės politikos plėtotė ir teismų veiklos vertinimas yra teisingumo kokybės didinimo priemonės, padedančios pagerinti teisingumo prieinamumą, pasitikėjimą, nuspėjamumą ir sprendimų priėmimą laiku. Šios priemonės – tai, be kita ko, kasdienė teismų veiklos stebėsena renkant duomenis arba teismų sistemos rezultatų vertinimas pagal tam tikrus rodiklius ar kokybės sistemų diegimas teismuose. Jeigu nėra patikimos stebėsenos ir vertinimo sistemos, teisingumo sistemos veikimą pagerinti kur kas sunkiau. Siekiant veiksmingo teisme nagrinėjamų bylų trukmės valdymo būtina užtikrinti, kad teismus, teismų sistemą ir visus galutinius teisingumo „vartotojus“ būtų įmanoma informuoti apie teismų veiklą naudojant reguliaraus stebėjimo sistemą. Kokybės veiksnių diagramose naudoti 2012 m. duomenys; jie atspindi aprašomuosius rodiklius, kurie paprastai yra gana stabilūs. Ilgainiui išryškėję kai kurių valstybių narių skirtumai paaiškinti atskirai. Dešinėje diagramų pusėje išvardytų valstybių narių, prie kurių nepateikiamos vertės, duomenų neturima. Jeigu rodiklių nėra arba valstybės narės jų nenaudoja, tai paaiškinama dešinėje diagramų dalyje. 13 pav. Teismų veiklos stebėsenos galimybės 2012 m.* (šaltinis: CEPEJ tyrimas) *Kad stebėsenos priemonių daugėja, pranešė CY, EL (metinės veiklos ataskaitos) ir SI (kitos stebėsenos priemonės), o kad mažėja, pranešė SK (nėra metinės veiklos ataskaitos, pavieniai teismai perduoda statistinius duomenis Teisingumo ministerijai, kuri skelbia visų teisminių institucijų duomenis). 14 pav. Teismų veiklos vertinimo galimybės 2012 m.*(šaltinis: CEPEJ tyrimas) *Kad vertinimo priemonių daugėja, pranešė EE, HU ir SI, kad mažėja – LV. 15 pav. Teismų procesų dalyvių ir teisės specialistų apklausos 2012 m.* (šaltinis: CEPEJ tyrimas) Teismuose dirbančių specialistų ir (arba) teismų procesų dalyvių apklausos gali suteikti aktualios informacijos apie teisingumo sistemos kokybę. Nustatytas papildomas rodiklis, rodantis tikslines grupes ir tokių apklausų naudojimo valstybėse narėse mastą. *Vadovaujantis CEPEJ metodologija, apklausose dalyvauja asmenys, turintys tiesioginį kontaktą su teismais (specialistai, bylos šalys ir kiti teismų dalyviai, pavyzdžiui, liudytojai, ekspertai, vertėjai žodžiu ir t. t.). 4.2.2 Informacinių ir ryšių technologijų sistemos padeda sutrumpinti bylų išnagrinėjimo trukmę ir palengvinti prieigą prie teisingumo Registruojant ir tvarkant bylas naudojamos IRT sistemos yra nepakeičiamos priemonės, kurias teismai gali taikyti siekdami veiksmingai valdyti byloms nagrinėti skiriamą laiką, nes jos padeda paspartinti bylų nagrinėjimą, o kartu sumažinti bendrą nagrinėjimo trukmę[35]. 16 pav. IRT sistemos byloms registruoti ir tvarkyti (svertinis rodiklis – maž. = 0, didž. = 4)[36] (šaltinis: CEPEJ tyrimas) 17 pav. Teismų ir bylos šalių susižinojimas elektroninėmis ryšio priemonėmis (svertinis rodiklis – maž. = 0, didž. = 4) (šaltinis: CEPEJ tyrimas) IRT sistemos, naudojamos užtikrinant teismų ir bylos šalių susižinojimą (pavyzdžiui, ieškinių įteikimas naudojantis elektroninėmis priemonėmis), gali praversti siekiant sutrumpinti piliečių ir verslo gaištamą laiką bei išlaidas ir palengvinti prieigą prie teisingumo. IRT sistemos vis dažniau naudojamos plėtojant tarpvalstybinį teisminių institucijų bendradarbiavimą, taigi ir palengvinant ES teisės aktų įgyvendinimą. 18 pav. Ieškinių dėl nedidelių sumų nagrinėjimas naudojantis elektroninėmis priemonėmis* (0 = prieinama 0 proc. teismų; 4 = prieinama 100 proc. teismų) (šaltinis: CEPEJ tyrimas) *Sąvoka „ieškiniai dėl nedidelių sumų“ reiškia civilines bylas, kuriose piniginė ieškinio vertė yra palyginti maža. Ši vertė valstybėse narėse skiriasi, o atliekant CEPEJ tyrimą naudotos pačių valstybių narių apibrėžtys. 19 pav. Neginčijamų skolų išieškojimas naudojant elektronines priemones (0 = prieinama 0 proc. teismų; 4 = prieinama 100 proc. teismų) (šaltinis: CEPEJ tyrimas) 20 pav. Ieškinių pateikimas naudojantis elektroninėmis priemonėmis* (0 = prieinama 0 proc. teismų; 4 = prieinama 100 proc. teismų) (šaltinis: CEPEJ tyrimas) 4.2.3 Alternatyvaus ginčų sprendimo metodai padeda sumažinti teismų darbo krūvį Veiksminga mediacija ir kiti alternatyvaus ginčų sprendimo metodai suteikia daugiau galimybių piliečiams ir įmonėms išspręsti ginčus ir padeda puoselėti taikaus ginčų sprendimo kultūrą. Susidomėjimą tokiais metodais rodo ir „Eurobarometro“ apklausos rezultatai: 89 proc. respondentų teigė, kad pageidautų ginčus spręsti be teismo, 8 proc. – kad vis tiek kreiptųsi į teismą[37]. Alternatyvus ginčų sprendimas prisideda prie geresnio teismų veikimo. Šalims suteikiama galimybė savanoriškai kuo greičiau išspręsti ginčą, todėl sumažinamas teismų gaunamų bylų skaičius, o drauge ir teismų darbo krūvis, ir taip padidėja teismų galimybės bylas išnagrinėti per pagrįstą laiką. 21 pav. Alternatyvaus ginčų sprendimo metodų prieinamumas 2012 m.* (šaltinis: CEPEJ tyrimas) *Nenustatyta beveik jokių alternatyvaus ginčų sprendimo metodų prieinamumo pokyčių – panašu, kad prieinamumas padidėjo CY ir sumažėjo LV, kuri rengia naują mediacijos pagrindą ir kuria atitinkamą institutą. 4.2.4 Skatinant teisėjų mokymą gali būti didinamas teisingumo sistemos veiksmingumas Teisėjų mokymas – svarbus teismų sprendimų kokybės veiksnys. Nustatytas papildomas rodiklis, kad būtų sukaupta informacijos apie faktinę tęstinio ES ar kitų valstybių narių teisės mokymo programose dalyvaujančių teisėjų procentinę dalį. 22 pav. Privalomas teisėjų mokymas 2012 m.* (šaltinis: CEPEJ tyrimas) *EL, HU ir LT, palyginti su 2010 m. duomenimis, padidino privalomo mokymo kategorijų skaičių, o LU, SE ir RO kai kurios mokymo kategorijos tapo nebeprivalomos. 23 pav. Tęstinio ES ar kitų valstybių narių teisės mokymo programose dalyvaujantys teisėjai (proc. dalis)* (šaltinis: Europos Komisija, Europos teisėjų mokymas, 2012 m.[38]) *Pagal kai kurių valstybių narių pateiktus duomenis mokymo programų dalyvių dalis, palyginti su visais teisės specialistais, viršija 100 proc.; tai reiškia, kad kai kurie specialistai dalyvavo daugiau nei vienoje ES teisės mokymo programoje. Itin dideli skaičiai gali reikšti, kad duomenys apima dalyvavimą bet kokiose, ne tik ES teisės programose. 4.2.5 Ištekliai 24 pav. Teismų biudžetas (EUR vienam gyventojui)* (šaltinis: CEPEJ tyrimas) * 24 pav. nurodomas patvirtintas visų teismų veiklai užtikrinti skirtas biudžetas, nepriklausomai nuo šio biudžeto šaltinio ir lygmens (nacionalinis ar regioninis). Neatsižvelgiama į prokuratūras (išskyrus BE, DE, EL, ES (2010 m.), FR, LU ir AT) ar teisinę pagalbą (išskyrus BE, ES (2010 m.) ir AT).[39] 25 pav. Bendros valstybės išlaidos teismams* (EUR vienam gyventojui) (šaltinis: Eurostatas) Šis papildomas išteklių rodiklis grindžiamas Eurostato duomenimis apie valdžios išlaidas. Jis rodo faktiškai panaudotą biudžetą ir papildo ankstesnį teismams skiriamo biudžeto rodiklį. Lyginami 2010 m., 2011 m. ir 2012 m. duomenys. *24 pav. nurodomas patvirtintas visų teismų veiklai užtikrinti skirtas biudžetas, nepriklausomai nuo šio biudžeto šaltinio ir lygmens (nacionalinis ar regioninis), o 25 pav. – bendros valstybės (faktinės) išlaidos teismams (nacionalinių sąskaitų duomenys, Valstybės funkcijų klasifikatorius, grupė 03.3). 25 pav. duomenys apima lygtinio paleidimo sistemas ir teisinę pagalbą[40]. 26 pav. Bendros valstybės išlaidos teismams, proc. BVP dalis (šaltinis: Eurostatas)[41] 27 pav. Teisėjų skaičius* (100 000 gyventojų) (šaltinis: CEPEJ tyrimas) Siekiant didesnio palyginamumo ir tikslingumo, šis rodiklis, palyginti su 2013 m. Suvestinėje naudotu rodikliu, buvo iš dalies pakeistas. Jis nebeapima vadinamųjų Rechtspfleger (teismo kanclerių), kuriuos turi tik kai kurios valstybės narės. Skaičiuojami tik visą darbo dieną dirbantys teisėjai. *Vadovaujantis CEPEJ metodologija, kategorija apima visą darbo dieną dirbančius teisėjus. Ji nebeapima vadinamųjų Rechtspfleger (teismo kanclerių), kuriuos turi tik kai kurios valstybės narės. 28 pav. Advokatų skaičius* (100 000 gyventojų) (šaltinis: CEPEJ tyrimas) *Advokatas yra asmuo, pagal nacionalinę teisę kvalifikuotas ir įgaliotas daryti pareiškimus ir veikti savo klientų vardu, užsiimti teisine praktika, dalyvauti teismo posėdžiuose ar patarti savo klientams teisiniais klausimais (Europos Tarybos ministrų komiteto rekomendacija Rec(2000)21 dėl laisvės verstis teisininko profesija). Ø Išvados apie teisingumo sistemų kokybę · Teismo veiklos stebėsena ir vertinimas atliekami daugumoje valstybių narių. Vertinimo sistemų nenaudoja tik kelios valstybės narės. Daugiau kaip pusėje valstybių narių atliekamos teismų procesų dalyvių ir teisės specialistų apklausos. · Beveik visose šalyse naudojamasi alternatyvaus ginčų sprendimo metodais. Atnaujintų duomenų apie tokių metodų naudojimą nėra. · Padidėjo teismuose naudojamų informacinių ir ryšių technologijų (IRT) prieinamumas. Jos plačiai naudojamos teismų administravimui ir valdymui, kiek mažesniu mastu – teismų ir šalių susižinojimui. Ne vienoje valstybėje narėje ieškinių dėl nedidelių sumų nagrinėjimas, neginčijamų skolų išieškojimas ar ieškinių pateikimas naudojantis elektroninėmis priemonėmis nėra įmanomas. · Beveik trečdalyje valstybių narių tęstinio ES teisės mokymo programose dalyvauja daugiau kaip 50 proc. teisėjų. Pusėje valstybių narių tokiose programose dalyvauja mažiau kaip 20 proc. teisėjų. · Teisėjų ir kitų teisės specialistų mokymas ir IRT priemonės turi lemiamos reikšmės veiksmingam ir tarpusavio pasitikėjimu grindžiamam Europos teisingumo erdvės funkcionavimui. Suvestinės rezultatai patvirtina, kad mokymas ir IRT turėtų būti svarbiausi būsimos ES teisingumo politikos elementai ir padėti įtvirtinti pastarųjų 15 metų pasiekimus šioje srityje. 4.3 Nepriklausomumas Teismų nepriklausomumas – svarbus patrauklios verslo aplinkos veiksnys. Jis užtikrina teisinės sistemos, kurioje veikia verslas, nuspėjamumą, tikrumą, sąžiningumą ir stabilumą. Dėl šios priežasties nacionalinių teismų sistemų nepriklausomumo, kokybės ir efektyvumo gerinimas laikomas svarbiu Europos semestro aspektu. Teismų sistemos nepriklausomumas – reikalavimas, neatsiejamas nuo teisės į veiksmingą teisinę gynybą, įtvirtintos ES pagrindinių teisių chartijoje. Teismų nepriklausomumas taip pat svarbus kovojant su korupcija, kaip nurodyta ES kovos su korupcija ataskaitoje[42]. Teikiant informaciją apie valstybių narių teisminių institucijų nepriklausomumą 2013 m. Suvestinėje naudotasi teismų sistemos nepriklausomumo rodikliu. Jei teisminės institucijos suvokiamos kaip nepriklausomos, skatinamas ekonomikos augimas, o nepriklausomumo stoka atgraso nuo investicijų. Paprastai teisingumas turi būti ne tik vykdomas – turi būti matoma, kad jis vykdomas. Teismų nepriklausomumas yra svarbus rodiklis, todėl būtina turėti informacijos, kokiomis teisinėmis priemonėmis jis yra užtikrinamas ir palaikomas. Dėl šios priežasties 2013 m. Suvestinėje paskelbta, kad Komisija drauge su teisėjų ir teisminių institucijų tinklais išnagrinės, kaip būtų galima pagerinti palyginamų struktūrinio nepriklausomumo duomenų kokybę ir prieinamumą. Bendradarbiaudama su Europos teismų tarybų tinklu Komisija pradėjo rinkti informaciją apie teismų nepriklausomumo teisinę apsaugą valstybėse narėse. Priede pateikiama pirmoji lyginamoji teisingumo sistemų organizavimo siekiant apsaugoti teismų nepriklausomumą tam tikrose situacijose, kai tam nepriklausomumui gali kilti pavojus, apžvalga. Naudotasi penkiais rodikliais, pritaikytais toliau nurodytoms situacijoms: i) teisėjų perkėlimo be jų sutikimo apsaugos priemonės, ii) teisėjų atleidimas, iii) gaunamų bylų paskirstymas teisme, iv) teisėjų nusišalinimas ir nušalinimas ir (v) grėsmė teisėjo nepriklausomumui. Veiklos standartai, kuriais užtikrinamas teisminių institucijų nepriklausomumas, nustatyti Europos Tarybos 2010 m. rekomendacijoje dėl teisėjų nepriklausomumo, veiksmingumo ir atsakomybės[43] (toliau – Rekomendacija). 29 pav. Teisminių institucijų nepriklausomumo vertinimas (kuo skaičius didesnis, tuo geriau vertinamas nepriklausomumas) (šaltinis: Pasaulio ekonomikos forumas[44]) Ø Išvados apie teismų nepriklausomumą · Keliose valstybėse narėse nepriklausomumas imtas vertinti geriau, kai kuriose – blogiau. · 2014 m. Suvestinės priede pristatoma pirmoji faktinė lyginamoji teismų nepriklausomumo teisinių apsaugos priemonių tam tikrose situacijose, kaip tam nepriklausomumui gali kilti pavojus, apžvalga. Komisija drauge su teisėjų ir teisminių institucijų tinklais bei valstybėmis narėmis toliau nagrinės, kaip būtų galima plėtoti palyginamus teisinių bei kitų su struktūriniu nepriklausomumu susijusių apsaugos priemonių efektyvumo duomenis. 5. Tolesni veiksmai Į Suvestinės rezultatus bus atsižvelgiama pagal 2014 m. Europos semestrą rengiant būsimą konkrečių šalių analizę. Į juos taip pat bus atsižvelgiama atliekant darbus, susijusius su ekonomikos koregavimo programomis. 2014 m. Suvestinėje patvirtinama, kad objektyvių, palyginamų ir patikimų duomenų, susijusių su visų valstybių narių teisingumo sistemų veiksmingumu, rinkimas tebelieka svarbus uždavinys. Taip yra dėl įvairių priežasčių: nepakankamo duomenų prieinamumo dėl statistinių pajėgumų trūkumo, nepakankamo palyginamumo dėl nemenkų tvarkos ar apibrėžčių skirtumų, nenoro visapusiškai bendradarbiauti su CEPEJ. Komisijos nuomone, svarbu siekti realios pažangos gerinant gebėjimus rinkti ir teikti aktualius duomenis apie teisingumo sistemų kokybę, veiksmingumą ir nepriklausomumą. Atsižvelgdamos į gerai veikiančių nacionalinių teisingumo sistemų svarbą siekiant Sąjungos tikslų, visos valstybės narės aiškių, nešališkų, patikimų ir objektyvių palyginamųjų duomenų rinkimą ir pateikimą turėtų laikyti prioritetu. Siekiant geriau apibrėžti teisingumo politiką, valstybės narės ir nacionalinės teisminės institucijos yra abipusiškai suinteresuotos parengti minėtų duomenų rinkimo tvarką. Komisija ketina stiprinti nacionalinių teisingumo sistemų ekspertų grupės darbą, kad pagerintų ES aktualių duomenų prieinamumą, kokybę ir palyginamumą. Komisija ne tik bendradarbiauja su CEPEJ, bet ir stiprina bendradarbiavimą su Europos teisingumo sistemos tinklais, visų pirma su Europos teismų tarybų tinklu, Europos Sąjungos aukščiausiųjų teismų pirmininkų tinklu, Valstybinių ir aukščiausiųjų administracinių teisminių institucijų tarybų asociacija ir teisės specialistų, visų pirma advokatų, asociacijomis. Bus analizuojama galimybė rinkti duomenis, susijusius su teisingumo sistemų veikimu kitose su ekonomikos augimu susijusiose srityse, pavyzdžiui, finansinių ir ekonominių nusikaltimų srityje. 6. Išvados ES teisingumo rezultatų suvestinė padeda tiesiogiai bendraujant su valstybėmis narėmis nustatyti gerosios patirties pavyzdžius ir galimus nacionalinių teisingumo sistemų trūkumus. Vadovaujantis vienodo požiūrio principu, svarbu, kad į Suvestinę būtų įtraukti visų valstybių narių reikiami duomenys. Sklandus bendros Europos teisingumo erdvės, o platesne prasme ir visos Sąjungos, veikimas – tarpusavio pasitikėjimu grindžiamas bendras interesas. 2014 m. ES teisingumo rezultatų suvestinė rodo, kaip svarbu toliau atkakliai dėti pastangas, kad būtų padidintas teisingumo sistemų veiksmingumas ir kad iš šių reformų būtų gaunama visapusiškos naudos. Remdamasi Suvestine, Komisija kviečia valstybes nares, Europos Parlamentą ir visus suinteresuotuosius subjektus prisijungti prie diskusijų ir konstruktyvaus bendradarbiavimo siekiant šio tikslo. PRIEDAS. STRUKTŪRINIS TEISMŲ NEPRIKLAUSOMUMAS Toliau pateiktos diagramos – tam tikrų teisinių apsaugos priemonių apžvalga nevertinant jų veiksmingumo[45]. Duomenys gauti iš atsakymų į Komisijos glaudžiai bendradarbiaujant su Europos teismų tarybų tinklu parengto klausimyno klausimus[46]. I pav. Teisėjų perkėlimo be jų sutikimo apsaugos priemonės (teisėjų nepašalinamumas) Iš paveikslo matyti teisėjų perkėlimo be jų sutikimo veikla, tokio perkėlimo galimybės ir sąlygos, t. y.: i) valdžios institucijos, priimančios sprendimus dėl tokio perkėlimo, ii) perkėlimo priežastys (pvz., organizacinės, drausminės) ir iii) galimybės apskųsti tokį sprendimą[47]. II pav. Pirmosios ir antrosios instancijos teismų teisėjų atleidimas Paveiksle parodomos institucijos, kurioms valstybėse narėse suteikti įgaliojimai siūlyti atleisti teisėjus ar priimti sprendimą dėl jų atleidimo[48]. Viršutinė stulpelių dalis rodo, kas priima galutinį sprendimą[49], o apatinė (jei tai aktualu) – kas siūlo atleisti teisėją ar su kuo privaloma pasikonsultuoti prieš priimant tokį sprendimą. III pav. Gaunamų bylų paskirstymas teismo viduje Iš paveikslo matyti, kokiu lygmeniu nustatomi bylų paskirstymo teismo viduje kriterijai (pvz., teisės aktais, įtvirtinta praktika), kas paskirsto bylas (pvz., teismų pirmininkai, tarnautojai, paskirstoma atsitiktiniu būdu, pagal iš anksto nustatytą tvarką) ir kas prižiūri, kaip bylos paskirstomos[50]. IV pav. Teisėjų nusišalinimas ir nušalinimas Paveiksle parodoma, ar teisėjui gali būti taikomos sankcijos, jei jis nesilaiko prievolės atsisakyti nagrinėti bylą, jei abejojama jo nešališkumu ar tam nešališkumui kyla pavojus arba jei jis pagrįstai įtariamas šališkumu. Iš paveikslo taip pat matyti, kokia instancija[51] priima sprendimą dėl nušalinimo, kurio prašo šalis, siekianti nušalinti teisėją[52]. V pav. Tvarka, kurios turi būti laikomasi, kai kyla grėsmė teisėjo nepriklausomumui Iš paveikslo matyti, kokios instancijos gali imtis specialių veiksmų, kad apsaugotų teismų nepriklausomumą, jei teisėjas mano, kad jo nepriklausomumui kyla grėsmė[53]. Taip parodoma, kokių priemonių šios instancijos gali imtis (pvz., paskelbti oficialią deklaraciją, apskųsti netinkamai įtaką teisėjams darančius asmenis ar jų atžvilgiu taikyti sankcijas). Veiksmų, susijusių su teismų nepriklausomumo apsauga, imasi prokuratūros arba teismai (sankcijų atveju) arba Teisminių institucijų tarybos (kitų priemonių atveju). [1] 2014 m. Graikijos, Portugalijos ir Kipro ekonominio koregavimo programose nustatyta su teisingumo sistemos reformomis susijusių sąlygų. [2] Komisijos komunikatas „2013 m. metinė augimo apžvalga“, COM(2012) 750 final. [3] Komisijos komunikatas „2014 m. metinė augimo apžvalga“, COM(2013) 800 final. [4] Konkrečiai šaliai skirtų rekomendacijų teikimo kriterijai išdėstyti Komisijos tarnybų darbiniame dokumente: http://ec.europa.eu/europe2020/europe-2020-in-your-country/index_lt.htm. [5] Pateikiama adresu http://ec.europa.eu/justice/effective-justice/scoreboard/index_en.htm. [6] Duomenis CEPEJ pateikė ne visos šalys. [7] Nacionalinių teismų veiklos įgyvendinant konkurencijos teisės taisykles tyrimą atliko ICF GHK, 2014 m.; Nacionalinių teismų veiklos įgyvendinant vartotojų teisės taisykles tyrimą atliko „Centre for Strategy and Evaluation Services LPP“, 2014 m. Pateikiama adresu http://ec.europa.eu/justice/effective-justice/scoreboard/index_en.htm. [8] TVF, „Fostering Growth in Europe Now“, 2012 m. birželio 18 d. [9] Pateikiama adresu http://www.ecb.europa.eu/press/key/date/2013/html/sp130516.en.html. [10] Žr., pvz., „What makes civil justice effective?“, OECD Economics Department Policy Notes, No. 18, 2013 m. birželio mėn., ir „The Economics of Civil Justice: New Cross-Country Data and Empirics“, OECD Economics Department Working Papers, No. 1060. [11] Pasaulio ekonomikos forumas, „The Global Competitiveness Report; 2013-2014“, pateikiama adresu http://www3.weforum.org/docs/WEF_GlobalCompetitivenessReport_2013-14.pdf. [12] Pateikiama adresu http://www.doingbusiness.org/reports/global-reports/~/media/GIAWB/Doing%20Business/Documents/Annual-Reports/English/DB14-Chapters/DB14-Enforcing-contracts.pdf. [13] Žr. TVF šalies ataskaitą Nr. 13/299. [14] Žr. Ispanijos banko darbinį dokumentą Nr. 1303; Italijos banko darbinį dokumentą Nr. 898; pirmiau minėtą TVF šalies ataskaitą Nr. 13/299. [15] EBPO Ekonomikos departamentas, kaip nurodyta pirmiau. [16] TVF šalies ataskaita Nr. 13/299. [17] Rezoliucija „ES teisingumo rezultatų suvestinė. Civilinės ir administracinės teisės sistemos valstybėse narėse“. [18] Regionų komitetui aktualu tai, kad Pilietybės, valdymo, institucinių ir išorės reikalų komisijos (CIVEX) pirmininkas pabrėžė veiksmingų teisingumo sistemų ir ekonomikos augimo vietos ir regioniniu lygmenimis svarbą. [19] Daugiau informacijos apie konferenciją, pranešimus ir straipsnius: http://ec.europa.eu/justice/events/assises-justice-2013/index_en.htm. [20] Greitoji „Eurobarometro“ apklausa Nr. 385 „Teisingumas Europos Sąjungoje“: http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/flash_arch_390_375_en.htm#385. [21] 2013 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija (2013/C 217/03) dėl 2013 m. Bulgarijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Bulgarijos konvergencijos programos (žr. 5 punktą); 2013 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija (2013/C 217/20) dėl 2013 m. Ispanijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Ispanijos stabilumo programos (žr. 9 punktą) 2013 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija (2013/C 217/10) dėl 2013 m. Vengrijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Vengrijos konvergencijos programos (žr. 5 punktą); 2013 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija (2013/C 217/11) dėl 2013 m. Italijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2017 m. Italijos stabilumo programos (žr. 2 punktą) 2013 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija (2013/C 217/12) dėl 2013 m. Latvijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Latvijos konvergencijos programos (žr. 7 punktą); 2013 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija (2013/C 217/15) dėl 2013 m. Maltos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Maltos stabilumo programos (žr. 5 punktą); 2013 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija (2013/C 217/16) dėl 2013 m. Lenkijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Lenkijos konvergencijos programos (žr. 7 punktą); 2013 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija (2013/C 217/17) dėl 2013 m. Rumunijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Rumunijos konvergencijos programos (žr. 7 punktą); 2013 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija (2013/C 217/19) dėl 2013 m. Slovėnijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Slovėnijos stabilumo programos (žr. 7 punktą); 2013 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija (2013/C 217/18) dėl 2013 m. Slovakijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Slovakijos stabilumo programos (žr. 6 punktą). Pateikiama adresu http://eur-lex.europa.eu/JOHtml.do?uri=OJ:C:2013:217:SOM:LT:HTML. [22] BG, IT, LV, PL, SI, SK. [23] Pavyzdžiui, pasirašius 2011 m. ekonomikos koregavimo programą PT ėmėsi priemonių, kad sutartys būtų vykdomos veiksmingai ir laiku, kad būtų pertvarkyta teismų sistema ir kad būtų sparčiau nagrinėjamos susikaupusios bylos. Preliminarūs 2013 m. duomenys rodo teigiamas tendencijas, pavyzdžiui, mažinant neišnagrinėtų bylų dėl priverstinio vykdymo bylų skaičių. [24] BG, CZ, EL, HR, IT, LV, LT, HU, PL, RO, SI ir SK. Komisijos tarnybų dokumentai, susiję su šių šalių partnerystės sutarčių ir programų rengimu, pateikiami adresu http://ec.europa.eu/regional_policy/what/future/program/index_en.cfm. [25] Nacionalinių teismų veiklos įgyvendinant konkurencijos teisės taisykles tyrimą atliko ICF GHK, 2014 m.; Nacionalinių teismų veiklos įgyvendinant vartotojų teisės taisykles tyrimą atliko „Centre for Strategy and Evaluation Services LPP“, 2014 m. [26] Komisijos tarnybų darbinis dokumentas „Poveikio vertinimo ataskaita. Ieškiniai dėl žalos, patirtos dėl ES antimonopolinių taisyklių pažeidimo, atlyginimo“, pridedamas prie siūlomos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl tam tikrų taisyklių, kuriomis reglamentuojami pagal nacionalinę teisę nagrinėjami ieškiniai dėl žalos, patirtos dėl valstybių narių ir Europos Sąjungos konkurencijos teisės aktų nuostatų pažeidimo, atlyginimo, 2013 m. birželio 11 d., SWD 2013 (203) (65 punktas). [27] Komisijos tarnybų darbinis dokumentas „Vartotojų galių stiprinimas Europos Sąjungoje“, 2011 m. balandžio 7 d., SEC (2011) 469 (2 punktas). [28] Proceso trukmė, bylų išnagrinėjimo rodiklis ir neišnagrinėtų bylų skaičius – standartiniai CEPEJ nustatyti rodikliai. Jų apibrėžtys ir tarpusavio ryšys išaiškinti adresu http://www.coe.int/t/dghl/cooperation/cepej/evaluation/default_en.asp. [29] ES valstybių narių teismų sistemų veikimo ataskaita, kurią Komisijos užsakymu parengė CEPEJ sekretoriatas. Visose diagramose lyginami 2010 m. ir 2012 m. duomenys, jei jų yra. 2010 m. duomenis CEPEJ atnaujino paskelbus 2013 m. tyrimo rezultatus, kurie perduoti Komisijai. [30] Nacionalinių teismų veiklos įgyvendinant konkurencijos teisės taisykles tyrimą atliko ICF GHK, 2014 m.; http://ec.europa.eu/justice/effective-justice/scoreboard/index_en.htm. [31] Nacionalinių teismų veiklos taikant vartotojų teisės taisykles tyrimą atliko „Centre for Strategy and Evaluation Services LPP“, http://ec.europa.eu/justice/effective-justice/scoreboard/index_en.htm. [32] Kai kurių valstybių narių(*) atveju nurodoma tik trukmė paskutinėje instancijoje, nes neturima pakankamai kitų instancijų duomenų. ES(**) vidutinė bylų išnagrinėjimo trukmė trečiosios instancijos teismuose 2008–2012 m. gerokai sutrumpėjo: 2008 m. ji buvo daugiau kaip 2 600 dienų, o 2012 m. – maždaug 1 000 dienų. UK(***) duomenys apima Anglijos ir Velso duomenis ir rodo vidutinę apylinkės pirmosios instancijos teismų bylų išnagrinėjimo trukmę. [33] Pavyzdžiui, EL 2010–2012 m. gaunamų civilinių ir komercinių ginčo bylų skaičius išaugo 42 proc. [34] Žr. 23 išnašą. [35] CY, IE ir SI nurodė CEPEJ, kad kai kuriuos su IRT susijusius klausimus interpretavo kitaip nei 2010 m. Tai paaiškina, kodėl tam tikri 2012 m. IRT rodikliai yra mažesni nei 2010 m. [36] 16 ir 17 pav. pateikiami sudėtiniai rodikliai, sudaryti iš kelių IRT rodiklių, kurių kiekvienas apibūdina šių sistemų prieinamumą nuo 0 iki 4 (0 = prieinama 0 proc. teismų; 4 = prieinama 100 proc. teismų). [37] Greitoji „Eurobarometro“ apklausa Nr. 385: http://ec.europa.eu/public_opinion/flash/fl_385_en.pdf. [38] Pateikiama adresu http://ec.europa.eu/justice/criminal/files/european_judicial_training_annual_report_2012.pdf. [39] 24 pav. didelis ES rodiklių sumažėjimas atspindi faktą, kad į 2012 m. duomenis nebuvo įtraukti autonominių sričių ir Teisminių institucijų tarybos pateikti duomenys. [40] BG, EL ir HU visų metų duomenys ir SE 2012 m. duomenys negalutiniai. [41] BG, EL ir HU visų metų duomenys ir SE 2012 m. duomenys negalutiniai. [42] COM(2014) 38 final, 2014 2 4, http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/e-library/documents/policies/organized-crime-and-human-trafficking/corruption/docs/acr_2014_lt.pdf ir http://ec.europa.eu/anti-corruption-report/. [43] Ministrų komiteto rekomendacija CM/Rec(2010)12 valstybėms narėms dėl teisėjų nepriklausomumo, veiksmingumo ir atsakomybės. [44] Pasaulio ekonomikos forumo rodiklis grindžiamas tyrimo respondentų atsakymais į klausimą „Kiek jūsų šalies teismai yra nepriklausomi nuo vyriausybės narių, piliečių ar bendrovių poveikio?“. Atliekant tyrimą atsakymus pateikė visų šalių reprezentatyviosios imties bendrovės, atstovaujančios pagrindiniams ekonomikos sektoriams (žemės ūkiui, gamybos ir ne gamybos pramonei, paslaugų sektoriui). Tyrimas atliktas naudojantis įvairiais metodais, įskaitant asmeninius pokalbius su verslo vadovais, apklausas telefonu ir e. paštu, taip pat internetine apklausa. Pateikiama adresu http://www.weforum.org/reports/global-competitiveness-report-2013-2014. [45] Apžvalgoje pateikiama tik pagrindinė informacija apie teisingumo sistemų veikimą; ja nesiekiama atspindėti šių sistemų sudėtingumo ar jas detaliai išnagrinėti. Šio skyriaus tikslas – parengti pirmuosius teismų nepriklausomumo apsaugos priemonių metmenis, todėl valstybės narės išdėstytos savo pavadinimų originalo kalba abėcėlės tvarka. [46] Teisminių institucijų tarybų neturinčių valstybių narių atveju atsakymai į klausimyno klausimus gauti bendradarbiaujant su Europos Sąjungos aukščiausiųjų teismų pirmininkų tinklu. [47] Rekomendacijos 52 punkte pateikiama teisėjų nepašalinamumo garantijų, visų pirma dėl to, kad teisėjai nebūtų perkeliami į kitas institucijas be jų pačių sutikimo, išskyrus atvejus, kai imamasi drausminių sankcijų ar vykdoma teismų sistemos reforma. [48] Rekomendacijos 46 ir 47 punktuose reikalaujama, kad nacionalinėse sistemose būtų nustatytos teisėjų apsaugos nuo atleidimo priemonės. [49] Tai galėtų būti viena ar kelios institucijos, priklausomai nuo atleidimo priežasties ar teisėjo tipo (pvz., pirmininkas ar pan.). [50] Rekomendacijos 24 punkte reikalaujama, kad bylų paskirstymo teismuose sistemos būtų grindžiamos objektyviais iš anksto nustatytais kriterijais, kad būtų apsaugota teisė į nepriklausomą ir nešališką teisėją. [51] Kartais – priklausomai nuo nušalinamo teisėjo teismo lygmens – tokio sprendimo priėmimo procese gali dalyvauti daugiau nei viena institucija. [52] Rekomendacijos 59, 60 ir 61 punktuose nustatyta, kad teisėjai visada turi elgtis nepriklausomai ir nešališkai ir turėtų atsisakyti nagrinėti bylą ar veikti tik jei tam yra pagrįstų teisės aktuose numatytų priežasčių. [53] Rekomendacijos 8, 13 ir 14 punktuose nustatyta, kad jei teisėjai mano, kad jų nepriklausomumui kyla grėsmė, jiems turėtų būti suteikiama galimybė imtis veiksmingų šios problemos sprendimo priemonių.