LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 317/67

Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė dėl Pasiūlymo priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą, iš dalies keičiančią Tarybos direktyvos 78/660/EEB dėl tam tikrų tipų bendrovių metinių atskaitomybių nuostatas dėl mikrosubjektų

COM(2009) 83 galutinis/2 – 2009/0035 (COD)

(2009/C 317/11)

Pranešėjas Antonello PEZZINI

Taryba, vadovaudamasi Europos bendrijos steigimo sutarties 44 straipsnio 1 dalimi, 2009 m. kovo 20 d. nusprendė pasikonsultuoti su Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu dėl

Pasiūlymo priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą, iš dalies keičiančią Tarybos direktyvos 78/660/EEB dėl tam tikrų tipų bendrovių metinių atskaitomybių nuostatas dėl mikrosubjektų

COM(2009) 83 galutinis/2 – 2009/0035 (COD).

Bendrosios rinkos, gamybos ir vartojimo skyrius, kuris buvo atsakingas už Komiteto darbo šiuo klausimu organizavimą, 2009 m. birželio 22 d. priėmė savo nuomonę. Pranešėjas Antonello Pezzini.

455-ojoje plenarinėje sesijoje, įvykusioje 2009 m. liepos 15–16 d. (2009 m. liepos 15 d. posėdis), Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas priėmė šią nuomonę 144 nariams balsavus už, 10 – prieš ir 17 susilaikius.

1. Išvados ir rekomendacijos

1.1. Komitetas pabrėžia, kad į Lisabonos strategiją integruoto proceso metu siekiant visiškai įgyvendinti Mažųjų įmonių chartiją (1), būtina atsižvelgti į mažųjų ir vidutinių įmonių bei amatų poreikius, kad šios įmonės galėtų įveikti struktūrinius iššūkius, su kuriais susiduria sudėtingoje visuomenėje.

1.2. EESRK susipažino su Komisijos iniciatyva, kuria siekiama netaikyti mikrosubjektams administracinių ir apskaitos prievolių, kadangi, atsižvelgiant į šių įmonių struktūrą, jos dažnai tampa našta ir yra neadekvačios, bei primena savo poziciją, išdėstytą anksčiau pateiktose nuomonėse CESE 1187/2009 (2) ir CESE 1506/2008 (3).

1.3. Komiteto nuomone, įgyvendinant šią iniciatyvą svarbu išsaugoti šiuos principus:

— privalomas įpareigojimas – kiekviena valstybė turi nustatyti išimties taikymo kriterijus mikrosubjektams;

— lankstumas – valstybėms narėms turi būti suteikta galimybė, laikantis vienodų apribojimų, išimties taikymo kriterijus pritaikyti prie ypatingų savo sąlygų;

— paprastas taikymas – naują tvarką turi būti nesudėtinga taikyti;

— skaidrumas – bendrojoje rinkoje bet kuriuo atveju turi būti užtikrintas deramas skaidrumas.

1.4. Nors Komitetas ir supranta, kad ši sritis nėra išimtinė Bendrijos atsakomybės sritis, vis dėlto, kalbant apie bendrosios rinkos integralumą ir ekonomikos dalyvių nediskriminavimą bendrojoje rinkoje, mano, jog tikslinga, kad būsimose priemonėse persvarstant Ketvirtąją ir Septintąją bendrovių teisės direktyvas numatytos lengvatos būtų automatiškai taikomos visoms labai mažoms įmonėms Europos Sąjungoje vadovaujantis kiekvienos valstybės narės aiškiai apibrėžtais kriterijais.

1.5. Šiuo požiūriu EESRK prašo laikytis pagrindinio principo „Visų pirma galvokime apie mažuosius“ (angl. think small first) sudarant tarpinstitucinį susitarimą tokiu pat teisiniu pagrindu, kokiu sudarytas susitarimas dėl geresnės teisėkūros (4), nustanat aiškius ir skaidrius įsipareigojimus Bendrijos ir pavienių valstybių lygiu šalinti arba mažinti administracinę naštą, kad būtų galima užtikrinti, jog šis principas sistemingai bus taikomas tiek teisėkūros, tiek įgyvendinimo procesuose, visų pirma susijusiuose su labai mažomis ir mažosiomis įmonėmis.

1.6. Be to, Komitetas mano, jog tikslinga, kad Komisija, praėjus trejiems metams po siūlomos direktyvos įsigaliojimo, Parlamentui, Tarybai ir EESRK pateiktų ataskaitą, kurioje būtų įvertintas mikrosubjektams skirtos išimties poveikis ir taikymas visose valstybėse narėse ir faktinės Europos mikrosubjektų sutaupytos lėšos.

2. Įžanga

2.1. Nuo to laiko kai buvo paskelbti „Europos mažųjų ir vidutinių įmonių ir amatų metai“ (5), kuriems pasibaigus buvo sukurtas XXIII generalinis direktoratas (6) ir surengta ne viena Europos konferencija (7), Europos Komisija labai stengėsi atsižvelgti į mažųjų ir vidutinių įmonių bei amatų poreikius ir padėti šioms įmonėms įveikti dažnai iškylančius ekonominius ir struktūrinius iššūkius. Apie tai jau buvo kalbėta daugelyje Komiteto nuomonių (8).

2.2. Mažosioms ir vidutinėms įmonėms dažnai galioja taisyklės, kurios taikomos didelėms įmonėms. Retai buvo nagrinėjami specifiniai MVĮ poreikiai apskaitos srityje, vis dėlto apskaitos prievolių taisyklės yra sunki finansinė našta, be to, kliudo veiksmingai naudoti kapitalą, kurį būtų tikslingiau skirti gamybai ir darbo vietoms.

2.3. Kalbant apie apskaitą ir auditą labai svarbus tikslas – gerinti akcinių bendrovių apskaitos kokybę ir didinti skaidrumą. Vis dėlto įmonėms nustatyti didesni reikalavimai dažnai tampa ypač sunki našta mažosioms ir labai mažoms įmonėms.

2.4. Atsižvelgdama į tai Komisija neseniai pateikė pasiūlymą dėl tam tikrų atskleidimo reikalavimų ir įpareigojimo rengti konsoliduotą atskaitomybę netaikymo vidutinėms įmonėms (9), kuriam Komitetas jau pritarė (10).

2.5. Didelės administracinės sąnaudos, patiriamos dėl Bendrijos taisyklių taikymo, apriboja Europos įmonių konkurencingumą. Be to, bendrovių teisės, apskaitos ir audito sričių taisyklės nebuvo atnaujinamos atsižvelgiant į besikeičiančią aplinką, kurioje įmonės vykdo veiklą. Iš tikrųjų direktyvos, kuriomis ES užtikrinama apskaitos ir audito kokybė, yra didelė administracinė našta, ypač mažosioms įmonėms.

2.6. Komisijos turimais vertinimais, kurie neatrodo struktūruoti moksliniu ir metodologiniu požiūriu, leidžianti nukrypti nuostata būtų naudinga 5,4 mln. mikrosubjektų, o bendros administracinės sąnaudos, reikalingos dėl direktyvoje numatytų administracinių ir apskaitos prievolių, siektų apie 6,3 mlrd. eurų per metus.

2.7. Komitetas nori atkreipti dėmesį į Komisijos įsipareigojimą įmonėms tenkančią administracinę naštą sumažinti 25 proc (11)., kuriam jis besąlygiškai pritarė (12).

2.8. Komiteto nuomone, turi būti „imtasi būtinų priemonių užtikrinti, kad visos valstybės narės laiku ir nepaprastai kokybiškai perkeltų visas reikiamas direktyvas ir įtikintų valstybių narių vyriausybes ir regioninę valdžią ir įstatymų leidėjus pradėti teisės aktų supaprastinimo projektą, ypač jei įgyvendinant europinius įstatymus pasitaikė perteklinio reglamentavimo atvejų (13)“.

3. Pagrindas

3.1. Ketvirtajame vidaus rinkos teisės aktų supaprastinamo (angl. Simplification of the Legislation on the Internal Market – SLIM) iniciatyvos etape buvo atnaujintos Pirmoji ir Antroji bendrovių teisės direktyvos.

3.2. 2007 m. kovo 8–9 d. įvykusiame susitikime Europos Vadovų Taryba pabrėžė, kad administracinės naštos mažinimas, visų pirma atsižvelgiant į daromą poveikį mažosioms įmonėms, yra svarbi priemonė Europos ekonomikai skatinti. Taryba nurodė, kad norint sumažinti administracinę naštą ES, būtinos didelės Europos Sąjungos ir valstybių narių bendros pastangos.

3.3. 2008 m. kovo 13–14 d. vykusiame susitikime Europos Vadovų Taryba paragino Komisiją teikti naujus pasiūlymus dėl teisės aktų, kad būtų galima skubiai priimti priemones, skirtas mažinti įmonių administracinę naštą (14); tokios sritys kaip bendrovių teisė, apskaita ir auditas buvo įvardytos prioritetinėmis.

3.4. 2008 m. birželio mėn. Komisijos pateiktame Europos smulkaus verslo akte (15), dėl kurio Komitetas jau yra pateikęs savo nuomonę (16), taip pat pabrėžiama būtinybė supaprastinti mažosioms įmonėms keliamus reikalavimus.

3.5. 2008 m. lapkričio pabaigoje paskelbtame Europos ekonomikos atkūrimo plane taip pat nurodoma, kaip svarbu sumažinti administracinę naštą mažosioms ir vidutinėms bei labai mažoms įmonėms, be kitų dalykų, pašalinant „reikalavimą labai mažoms įmonėms rengti metinę atskaitomybę“ (17).

3.6. 2008 m. gruodžio 8 d. priimtoje rezoliucijoje (18) Europos Parlamentas pasisakė už apskaitos reikalavimų panaikinimą mikrosubjektams, siekiant sustiprinti konkurencingumą ir geriau panaudoti jų augimo potencialą, ir ragino Komisiją pateikti pasiūlymą dėl teisės akto, kuriuo remdamosi valstybės narės galėtų šioms įmonėms netaikyti Ketvirtosios direktyvos 78/660/EEB.

3.7. Per pastaruosius 20–30 m. Direktyva 78/660/EEB buvo ne kartą keista (19).

4. Svarbiausios Komisijos pasiūlymo nuostatos

4.1. Komisija siūlo taikyti, kai kuriose valstybėse narėse jau nustatytą, mikrosubjekto apibrėžtį ir šioms įmonėms netaikyti Ketvirtosios direktyvos 78/660/EEB dėl metinės atskaitomybės. Kad šią išimtį būtų galima taikyti, mikrosubjektai turėtų atitikti du iš trijų kriterijų:

— 10 arba mažiau darbuotojų,

— bendras balansas – mažiau nei 500 000 eurų ir

— grynoji apyvarta – mažiau nei 1 000 000 eurų.

4.2. Metinės atskaitomybės rengimas iš šių mikrosubjektų reikalauja ypač daug sąnaudų. Be to, nėra labai didelio susidomėjimo šių įmonių finansine padėtimi, nes jos daugiausia veiklą vykdo vietos ir regionų lygiu.

4.3. Apskaitos direktyvose nustačius išimtį, valstybės narės galėtų pačios nuspręsti, kokių taisyklių turi laikytis mikrosubjektai.

4.4. Dėl šios priežasties Komisija nusprendė iš dalies pakeisti galiojančias Bendrijos taisykles. Mikrosubjektų atveju buvo pasiūlytos įvairios priemonės:

— atleisti šias įmones nuo prievolės skelbti finansines ataskaitas,

— numatyti galimybę mikrosubjektams savo noru rengti metines finansines ataskaitas, jas pateikti auditui ir perduoti nacionaliniam registrui,

— suteikti valstybėms narėms galimybę mikrosubjektams netaikyti Ketvirtosios bendrovių teisės direktyvos.

5. Bendrosios pastabos

5.1. EESRK pritaria Komisijos iniciatyvai atleisti mikrosubjektus nuo administracinių ir apskaitos prievolių, kurios yra sunki našta ir visiškai neadekvačios, palyginti su mikrosubjektų ir pagrindinių informacijos naudotojų poreikiais.

5.2. Vykstant dabartinei ekonomikos krizei, kurios padarinius stipriai pajuto mažosios įmonės visoje Europoje, Komiteto nuomone, svarbiausia, kad priemonės, leidžiančios taikyti išimtį mikrosubjektams, būtų skubiai (paspartinta tvarka) (20) ir bendrai įgyvendinamos visoje Europos ekonominėje erdvėje; šios priemonės turi būti lanksčios ir pritaikytos prie atitinkamų nacionalinių sąlygų bei skaidriai taikomos Europos fiziniams ir juridiniams asmenims.

5.3. Be to, Komisijos pasiūlyta iniciatyva būtų stipri paskata kovoti su šešėline ekonomika. Komitetas ne kartą yra raginęs imtis tokių veiksmų. EESRK nurodė, kad neteisėto darbo padariniai viešajam biudžetui iš tikrųjų yra labai neigiami (21) dėl nuostolių, patiriamų renkant mokesčius ir socialinio draudimo įmokas, ir kad „garbės kaina neturėtų būti per aukšta, nes kitaip dar labiau iškils pavojus suvešėti nelegalaus darbo fenomenui“ (22).

5.4. EESRK palankia vertina Komisijos pasiūlymą dėl supaprastinimo, kuriuo norima užtikrinti, kad taisyklės, skirtos skatinti mažųjų ir labai mažų įmonių verslumą ir inovacijas, padėtų joms tapti konkurencingesnėmis ir kiek įmanoma labiau pasinaudoti bendrosios rinkos galimybėmis.

5.5. Nors Komitetas ir supranta, kad šioje srityje Bendrijos kompetencija nėra išimtinė ir kad būtina taikyti Sutarties 5 straipsnį, apibrėžiantį subsidiarumo principą, vis dėlto, kalbant apie bendrosios rinkos integralumą ir ekonomikos dalyvių nediskriminavimą bendrojoje rinkoje, mano, jog tikslinga, kad būsimose priemonėse persvarstant Ketvirtąją ir Septintąją bendrovių teisės direktyvas numatytos lengvatos būtų automatiškai taikomos visoms labai mažoms įmonėms Europos Sąjungoje vadovaujantis kiekvienos valstybės narės aiškiai nustatytais kriterijais.

5.6. Komitetas ragina Komisiją, Europos Parlamentą ir Tarybą išsamiai persvarstant Ketvirtąją ir Septintąją bendrovių teisės direktyvas remtis pagrindiniu principu „visų pirma galvokime apie mažuosius“ pagal tarpinstitucinį susitarimą, sudarytą tokiu pat teisiniu pagrindu kaip ir susitarimas dėl geresnės teisėkūros (23) ir išnagrinėti aiškius įpareigojimus dėl administracinės naštos pašalinimo arba sumažinimo.

5.7. Be to, Komitetas mano, jog tikslinga, kad Komisija praėjus trejiems metams po pasiūlytos direktyvos įsigaliojimo Parlamentui, Tarybai ir EESRK pateiktų ataskaitą, kurioje būtų įvertintas mikrosubjektams skirtos išimties poveikis ir taikymas visose valstybėse narėse bei Europos mikrosubjektų sutaupytos lėšos.

2009 m. liepos 15 d., Briuselis. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkas Mario SEPI

(1) Žr. 2000 m. Lisabonos Europos Vadovų Taryba.

(2) OL C 27, 2009 2 3, p. 7.

(3) OL C 77, 2009 3 31, p. 37.

(4) Žr. EESRK nuomonę, OL C 182, 2009 8 4, p. 30, pirmas pasiūlymas, pranešėjas Henri Malosse, bendrapranešėjis Claudio Cappellini.

(5) 1983 m.

(6) Vadovaujant Edith Cresson pirmiausia buvo sukurta specialioji darbo grupė, kuri vėliau tapo nauju direktoratu (XXIII generalinis direktoratas).

(7) 1990 m. Avinjone, 1994 m. Berlyne ir 1997 m. Milane.

(8) Žr. OL C 161, 1993 6 14, p. 6; OL C 388, 1994 12 31, p. 14, OL C 295, 1996 10 7, p. 6, OL C 56, 1997 2 24, p. 7, OL C 89, 1997 3 19, p. 27, OL C 235, 1998 7 27, p. 13, OL C 221, 2001 8 7, p. 1, OL C 374, 1998 12 3, p. 4, OL C 116, 2001 4 20, p. 20.

(9) COM(2008) 195 galutinis, 2008 9 18.

(10) OL C 77, 2009 3 31, p. 37, pranešėjas Claudio Cappellini.

(11) COM(2006) 689 galutinis, 690 galutinis ir 691 galutinis, 2006 11 14.

(12) OL C 256, 2007 10 27, p. 8.

(13) Žr. OL C 256, 2007 10 27, p. 8, 4.3.6 punktas ir OL C 204, 2008 8 9, p. 9, 6.2 punktas.

(14) Žr. Pirmininkaujančios valstybės narės išvados, Briuselio Europos Vadovų Tarybos susitikimas 2008 m. kovo 13–14 d., 9 punktas.

(15) COM(2008) 394 galutinis, 2008 6 25.

(16) Žr. OL C 182, 2009 8 4, p. 30, pranešėjas Henri Malosse, bendrapranešėjis Claudio Cappellini.

(17) 2008 m. lapkričio 26 d. Komisijos komunikatas Europos Vadovų Tarybai „Europos ekonomikos atkūrimo planas“ – COM(2008) 800, 4 punktas.

(18) 2008 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl apskaitos reikalavimų, susijusių su mažosiomis ir vidutinėmis įmonėmis, ypač mikroįmonėmis.

(19) Daugiau nei 10 pakeitimų: Direktyva 83/349/EEB, Direktyva 84/569/EEB, Direktyva 89/666/EEB, Direktyva 90/604/EEB, Direktyva 90/605/EEB, Direktyva 94/8/EB, Direktyva 1999/60/EB, Direktyva 2001/65/EB, Direktyva 2003/38/EB, Direktyva 2003/51/EB, Direktyva 2006/43/EB, Direktyva 2006/46/EB.

(20) Paspartinta tvarka. Komisija pasiūlė tris skubias priemones greitai pasiekti pirmuosius rezultatus. Pirmoji skubi priemonė, skirta suderinti tam tikras taisykles dėl nepriklausomų ekspertų ataskaitų dėl bendrovių sujungimo ir skaidymo šalies viduje su direktyvos dėl ribotos atsakomybės bendrovių jungimųsi, peržengiančių vienos valstybės ribas, nuostatomis (Direktyva 2005/56/EB). Šiai priemonei Taryba ir Europos Parlamentas pritarė 2007 m. lapkritį (Direktyva 2007/63/EB). Be to, 2008 m. balandį Komisija pateikė du pasiūlymus iš dalies keisti Pirmąją ir Vienuoliktąją bendrovių teisės direktyvas ir apskaitos direktyvas.

(21) Žr. OL C 101, 1999 4 12, p. 30, pranešėjas Daniel Giron.

(22) Žr. OL C 255, 2005 10 14, p. 61.

(23) Žr. OL C 182, 2009 8 4, p. 30, 1 pasiūlymas, pranešėjas Henri Malosse, bendrapranešėjis Claudio Cappellini; 3.2 punktas: „dėl principo „visų pirma galvokime apie mažuosius“, EESRK dar kartą pakartoja savo ankstesnę poziciją (OL C 27, 2009 2 3, p. 27) ir prašo jį paversti privaloma taisykle jam suteikiant tam tikrą formą (pavyzdžiui, elgesio kodekso, institucijų susitarimo, Tarybos sprendimo ar pan.), kurią dar reikia nustatyti ir dėl kurios prisiimtų įsipareigojimus Europos Parlamentas, Europos Komisija ir Taryba. Tokiu pačiu teisiniu pagrindu kaip ir 2003 m. pasirašytas susitarimas dėl Geresnės teisėkūros grindžiamas institucijų susitarimas galėtų būti gera išeitis, kurią EESRK galėtų aptarti kartu su kitomis galimybėmis“.