[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 12.7.2006 KOM(2006) 378 galutinis KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI Bendrijų finansinių interesų apsauga – Kova su sukčiavimu – 2005 m. metinė ataskaita{SEK(2006)911}{SEK(2006)912} TURINYS Įvadas ............................................................ ...............5 1. 2001–2005 m. bendros strateginės pozicijos dėl Bendrijų finansinių interesų apsaugos įvertinimas 4 1.1. Bendra teisėkūros kovos su sukčiavimu srityje politika 6 1.2. Naujoji bendradarbiavimo kultūra 7 1.3. Užkirsti kelią korupcijai ir kovoti su ja institucijose 9 1.4. Baudžiamosios teisės dimensijos stiprinimas 9 1.5. Išvados 11 2. Kovos su sukčiavimu rezultatai: pagal sektorinius reglamentus valstybių narių perduota sukčiavimo ir kitų pažeidimų statistika 11 2.1. Tradiciniai nuosavi ištekliai 13 2.2. Žemės ūkio išlaidos (EŽŪOGF Garantijų skyrius) 13 2.3. Struktūrinės priemonės 14 2.4. Pasirengimo narystei fondai 15 3. 2005 m. valstybių narių ir Komisijos priimtos priemonės 16 3.1. Valstybių narių priimtos priemonės 16 3.1.1. Naujos horizontaliosios priemonės 16 3.1.2. Naujosios priemonės Bendrijos nuosavų išteklių srityje 17 3.1.3. Naujosios priemonės žemės ūkio išlaidų srityje 17 3.1.4. Naujosios priemonės struktūrinių veiksmų srityje 18 3.2. Komisijos priimtos priemonės operatyvinėje kovos su sukčiavimu srityje 18 3.3. Papildomos Bendrijų finansinių interesų apsaugos priemonės .... ......19 3.3.1. 1995 m. liepos 26 d. konvencijos dėl Europos Bendrijų finansinių interesųapsaugos ir jos protokolų ratifikavimo valstybėse narėse būklė ....19 3.3.2. Muitinės informacinė sistema (MIS) ir Konvencijos dėl informacijos technologijų naudojimo muitinės tikslais bei jos protokolo dėl muitinės bylų identifikavimo duomenų bazės (FIDE) sukūrimo ratifikavimas 20 3.3.3. Susitarimas su „Philip Morris International“ 21 4. Lėšų išieškojimas 21 4.1. Nacionalinės lėšų išieškojimo procedūros, įgyvendinamos civiline ar administracine tvarka...........................................................................................................................21 4.2 Institucijų atliekamas išieškojimas 25 4.3. Lėšų šieškojimo darbo grupė („Task Force Recouvrement“), dirbanti EŽŪOGF Garantijų skyriaus srityje 26 4.4. Finansinės pažeidimų priežiūros sistemos reforma žemės ūkio politikos srityje 28 5. Sąskaitų tvirtinimo procedūros 28 5.1. Teigiamo patikinimo pareiškimo gairės 28 5.2. Tinkamo valstybės išlaidų valdymo valstybėse narėse patvirtinimas 29 ĮVADAS Bendrijų finansinių interesų apsauga ir kova su sukčiavimu yra Bendrijos ir valstybių narių pasidalijamosios kompetencijos sritys. Kiekvienais metais Komisija, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, parengia ataskaitą, kurioje supažindina su naujomis priemonėmis šiems įsipareigojimams vykdyti pagal EB sutarties 280 straipsnį. Ataskaita skiriama Europos Parlamentui ir Tarybai bei paskelbiama. Pirmajame ataskaitos punkte Komisija įvertina savo penkerių metų (2001–2005 m.) bendrą strateginę poziciją dėl Bendrijų finansinių interesų apsaugos. Nepaisant gausių kliūčių, suplanuotas tikslų ir veiksmų įgyvendinimas bendrai yra vertinamas patenkinamai. Antrajame punkte apibendrinama pagal sektorinius reglamentus praneštų pažeidimų statistika . Trečiajame punkte pristatomos valstybių narių 2005 m. priimtos pasirinktinės priemonės ir Komisijos pastangos siekiant padidinti Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) veiksmingumą. Bendru su valstybėmis narėmis sutarimu nuspręsta pristatyti dvi konkrečias temas, kurios yra aptariamos ataskaitos 4 ir 5 punktuose. Ketvirtajame punkte pristatomos priemonės, priimtos siekiant pagerinti nesurinktų ar neteisėtai išmokėtų sumų išieškojimą . Iš tiesų vienintelis būdas žalai, kurią Europos biudžetui padaro sukčiavimas ir kiti pažeidimai, ištaisyti yra organizuota finansinė priežiūra. Penktasis ir paskutinis punktas skiriamas sąskaitų patvirtinimo klausimui. Didžioji Europos biudžeto dalis yra valdoma bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis. Šiame punkte pirmiausia trumpai palyginami valstybių narių taikomi kontrolės principai bei standartai ir patvirtinimo sistemos (jeigu jos yra). Ataskaitoje pateikiama tik dvidešimt penkių valstybių narių priimtų priemonių ir pasiektų rezultatų santrauka bei apžvalga. Kartu Komisija skelbia du darbo dokumentus[1], iš kurių viename pateikia valstybių narių pasiūlymų aprašą, kitame – valstybių narių praneštų pažeidimų statistiką. Ankstesnių metų ataskaitas ir su jomis susijusius Komisijos tarnybų darbo dokumentus galima rasti OLAF interneto tinklapyje[2]. 1. 2001–2005 M. BENDROS STRATEGINėS POZICIJOS DėL BENDRIJų FINANSINIų INTERESų APSAUGOS įVERTINIMAS BENDRIJ os finansiniai interesai turi būti saugomi remiantis glaudžiu valstybių narių ir Bendrijos bendradarbiavimu. Komisija tikslas – parengti bendrą strateginę šios apsaugos poziciją, apimančią visus šį bendrą tikslą įgyvendinti galinčius padėti veiksmus, kad būtų sutelktos visų nacionalinių valdžios institucijų ir prevenciją vykdančių įstaigų pastangos. Į šiuos veiksmus įeina operatyvinė veikla, finansinė priežiūra, taikomos sankcijos, prevencija ir juos reglamentuojančių teisės aktų leidyba – neatsižvelgiant į tai, ar kalbama apie pirmąjį, ar trečiąjį ramstį. Į Amsterdamo sutartį perkėlus EB sutarties 280 straipsnį ir 1999 m. įsteigus Europos kovos su sukčiavimu tarnybą (OLAF), 2000 m. birželio 28 d. priimtoje bendroje strateginėje pozicijoje[3] Komisija nustatė savo 2001–2005 m. politinius ir bendruosius tikslus. Komisija nurodė keturias pagrindines finansinių interesų apsaugos gaires: - bendra teisėkūros kovos su sukčiavimu srityje politika; - nauja bendradarbiavimo kultūra; - tarpinstitucinė korupcijos prevencijos ir kovos su ja strategija ; - baudžiamosios teisės dimensijos stiprinimas. Šios bendros strategijos įgyvendinimas buvo apibrėžtas 2001–2003[4] ir 2004–2005 m.[5] veiksmų planuose. 1.1. Bendra teisėkūros kovos su sukčiavimu srityje politika Komisija siekė, kad kovos su sukčiavimu politikai būtų taikoma horizontali, visiems ramsčiams galiojanti teisėkūros strategija, apimanti visus sektorius, kuriuose gali būti sukčiaujama arba vykdoma korupcija. Kovos su sukčiavimu srityje priimtuose teisės aktuose turi būti numatyta ne tik pažeidimų priežiūra ir bendradarbiavimas šioje srityje, bet taip pat jų prevencija ir nustatymas. 2001 m. Komisija pranešė apie „apsaugos nuo sukčiavimo“ vidaus mechanizmo[6], kurio tikslas – pagerinti teisės aktų kokybę ir sutarčių valdymą, siekiant juos labiau apsaugoti nuo sukčiavimo, sukūrimą. Nuo 2003 m. tarnybų darbuotojų grupė kiekvienais metais ieško teisės aktų pasiūlymų ir rengiamų sutarčių modelių, kurie galėtų kelti didelę grėsmę Bendrijų finansiniams interesams. Šių projektų atveju, prieš pradedant jų rengimą, tariamasi su Europos kovos su sukčiavimu tarnyba. 2004–2005 m. tarnyba iš viso išanalizavo 28 pasiūlymus. Įvedus eurą daug priemonių, skirtų kovai su euro banknotų ir monetų padirbinėjimu, priimta visą numatytą plano laikotarpį. Komisija ypač patobulino teisinį pagrindą veiksmams ir intervencijai įgyvendinti, taip pat konkretaus tarptautinio bendradarbiavimo pagrindą. 2002 m. komunikate[7], kurio tikslas pirmiausia buvo pagerinti iki 1999 m. neteisėtai išmokėtų žemės ūkio lėšų išieškojimą, Komisija pranešė apie Lėšų išieškojimo darbo grupės („Task Force Recouvrement“ (TFR) įkūrimą, siekiant išsiaiškinti padėtį dėl neišieškotų sumų ir parengti sprendimus dėl finansinės atsakomybės, įgyvendinant oficialią EŽŪOGF Garantijų skyriaus sąskaitų tvirtinimo procedūrą (žr. 4.2. punktą). 2003 m. įsigaliojęs naujasis finansinis reglamentas[8] labai sustiprina Bendrijų finansinių interesų apsaugą: - Jis ypač padidina lėšų išieškojimo veiksmingumą. - Jame numatytas perėjimas nuo apskaitos grynųjų pinigų pagrindu į kaupimu pagrįstą sistemą. Taigi nuo 2005 m. Komisija laikosi pačių griežčiausių tarptautinių viešojo sektoriaus apskaitos standartų, gerina kasdieninį lėšų valdymą ir kaip galima labiau mažina klaidų ar pažeidimų riziką. - Jame numatyta informavimo sistema, leidžianti iš viešųjų pirkimų konkurso administraciniu sprendimu pašalinti pareiškėjus, kurių atžvilgiu priimtas apkaltinamasis nuosprendis, nepatikimus arba klaidingą ar suklastotą informaciją pateikusius kandidatus. Panašus mechanizmas patvirtintas Direktyvoje dėl viešųjų darbų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo[9]. Komisija savo Komunikate dėl skaidrumo[10] numatė išanalizuoti galimybes dažniau taikyti pašalinimo sistemą ir planuoja teikti pasiūlymus šia tema iš dalies pakeistame pasiūlyme dėl finansinio reglamento persvarstymo[11]. 2004 m. Komisija priėmė reglamentų, iš dalies keičiančių reglamentus dėl OLAF atliekamų tyrimų[12], pasiūlymus; šių pasiūlymų tikslas pirmiausia buvo išaiškinti taisykles dėl Tarnybos ir Bendrijos institucijų, įstaigų bei organizacijų keitimosi informacija ir sudaryti galimybes Tarnybai didžiausią dėmesį skirti veiklos prioritetams bei paspartinti tyrimus, kad Tarnybos veikla būtų veiksmingesnė. Pasiūlymų tikslas taip pat yra stiprinti tiriamų asmenų procesines teises. Pateikus šiuos pasiūlymus, Europos Parlamentas ir Taryba paprašė atlikti papildomą Tarnybos veiklos vertinimą, kurį Komisija pateikė 2004 m. spalio mėn.[13]. Audito Rūmai parengė specialiąją ataskaitą dėl Tarnybos valdymo[14], kurioje pateiktos kelios rekomendacijos. 2005 m. liepos mėn.[15] Europos Parlamentas surengė viešą svarstymą dėl OLAF stiprinimo; šia proga konstatuota, kad Tarnybos, nepriklausomai atliekančios tyrimus, tačiau administraciškai priklausančios nuo Komisijos, veiklos struktūra yra veiksminga. Atsižvelgdama į tai, Komisija 2006 m. gegužės 24 d. priėmė pasiūlymą, kuris papildo pažangias 2004 m. vasario mėn. pateikto pasiūlymo nuostatas, pakeičia ir panaikina jį. Šiame pasiūlyme pirmiausia svarstomas valdymo ir institucijų bei priežiūros komiteto bendradarbiavimo klausima, rengiant komiteto ir Europos Parlamento, Tarybos bei Komisijos atstovų susirinkimus ir palaikant struktūrinį dialogą. Jame taip pat numatoma įsteigti patarėjo peržiūros klausimais, turinčio teikti nuomones tam tikrais atvejais, pareigybę ir išaiškinti OLAF generalinio direktoriaus įgaliojimus. 2005 m. įvykiai. 2005 m. Komisija patvirtino antrąją savo ataskaitą[16] dėl reglamento[17] „juodasis sąrašas“ įgyvendinimo valstybėse narėse. Šiame reglamente numatyta nustatyti ūkio subjektus, kurie Bendrijos biudžetui kelia grėsmę EŽŪOGF Garantijų skyriaus srityje, teikti informaciją valstybėms narėms bei Komisijai ir įgyvendinti prevencines priemones. Ataskaitoje konstatuojama, kad įgyvendinant šį reglamentą pasiekti rezultatai nedideli. Šioje ataskaitoje Komisija išreiškia pageidavimą plačiai diskutuoti su institucijomis dėl būtinybės įgyvendinti naują kandidatų šalinimo mechanizmo reformą ir dėl galimų jos krypčių. 1.2. Naujoji bendradarbiavimo kultūra Nuo 2001 m. Komisija dėjo pastangas, siekdama padėti dešimt naujųjų valstybių narių ir šalims kandidatėms perimti Bendrijos acquis finansinių interesų apsaugos srityje. Dešimt naujųjų valstybių narių, Rumunija ir Bulgarija įsteigė nacionalines kovos su sukčiavimu koordinavimo tarnybas (AFCOS), atsakingas už visus su Bendrijų finansinių interesų apsauga susijusius teisinius, administracinius ir operatyvinius klausimus; šios tarnybos buvo labai naudingos. Dešimties naujųjų valstybių narių integracija vyko palyginti lengvai, nes jos pakankamai gerai pasiruošė naujajai savo užduočiai – apsaugoti Bendrijų finansinius interesus. Kad plėtros procesas Rumunijoje ir Bulgarijoje vyktų sklandžiau, OLAF sustiprino savo veiklą ir jos veiksmingumą, paskirdama po vieną ryšių palaikymo pareigūną į abi šalis. 2004 m. Europos bendrija ir valstybės narės su Šveicarijos Konfederacija pasirašė bendradarbiavimo susitarimą dėl kovos su sukčiavimu ir kita nusikalstama veikla, pažeidžiančia jų finansinius interesus[18]. 2004 m. Komisija pasiūlė priimti reglamentą dėl tarpusavio administracinės pagalbos[19]. Reglamentas teiktų išsamų teisinį pagrindą, yra horizontalaus pobūdžio, nes apima visus Bendrijos kovos su sukčiavimu sektorius, kurių dar nereglamentuoja sektoriniai teisės aktai. 2005 m. įvykiai. Kai kurie tarptautiniai prekybiniai sandoriai, sudaryti pažeidžiant muitinės teisės aktus, įskaitant intelektinės nuosavybės įstatymus, daro žalą valstybių narių ekonomikai ir fiskaliniams interesams bei iš muitų gautoms Europos Sąjungos biudžeto pajamoms. Pastaraisiais metais tam tikrų problemų kilo dėl prekybos su Kinija. Bendradarbiavimo susitarimo, dėl kurio derėtasi ir kuris pasirašytas 2004 m., o įsigaliojo 2005 m., tikslas – pagerinti Bendrijos ir Kinijos tarpusavio pagalbą muitinės darbo srityje. Šiame susitarime apibrėžtą veiklą administruoja OLAF. OLAF patalpose įrengta nuolatinė techninė infrastruktūra (POCU), siekiant užtikrinti geresnį valstybių narių bendradarbiavimą ir paramą bendroms muitinės operacijoms. POCU leis greitai įgyvendinti bendras muitinės operacijas, glaudžiau bendradarbiaujant ir sunaudojant mažiau lėšų. Pirmoji naujosiose patalpose įgyvendinta operacija buvo operacija „FAKE“, susijusi su iš Kinijos vežamais padirbtais produktais. Ji surengta 2005 m. gegužės mėn.; ją įgyvendinus pasiekta labai neblogų rezultatų (žr. 3.2 punktą). Iš dalies buvo pakeisti ir atnaujinti reglamentai, kuriuose valstybės narės įpareigojamos pranešti Komisijai apie atvejus, kai kyla įtarimų dėl sektorinių reglamentų pažeidimo Struktūrinių fondų ir Sanglaudos fondų srityje[20], siekiant užtikrinti darnų jų įgyvendinimą. Teisės aktų derinimas bus tęsiamas ir ateityje, iš dalies keičiant žemės ūkio sričiai taikomą reglamentą. Komisijos sprendimu[21] iš dalies buvo pakeisti Sukčiavimo prevencijos koordinavimo patariamojo komiteto įstatai, siekiant suderinti juos su pasikeitimais, įvykusiais po komiteto įsteigimo 1994 m.: į Amsterdamo sutartį perkeltas EB sutarties 280 straipsnis, 1999 m. įsteigta OLAF, įvestas euras. Komitetas, kurį sudaro valstybių narių ir Komisijos atstovai, padeda Komisijai spręsti visus su Bendrijų finansinių interesų apsauga susijusius klausimus. 1.3. Užkirsti kelią korupcijai ir kovoti su ja institucijose Vykdydama teisės aktų leidėjo 1999 m. jai patikėtą užduotį, OLAF tęsė prevencinę ir kovos su korupcija veiklą. Europos Bendrijų Teisingumo Teismas kelis kartus patvirtino institucijoms, įstaigoms ir organizacijoms taikomų vidaus tyrimų tarpinstitucinio pagrindo teisėtumą ir nuoseklumą[22]. Susitarimo protokolai, kuriuos 2001 m. OLAF sudarė su vidaus audito tarnyba (IAS)[23], o 2004 m. – su IDOC[24] ir kuriuose apibrėžiamos atitinkamos jų veiklos sritys, užtikrino rezultatyvų šių įstaigų bendradarbiavimą. 2005 m. OLAF ir IDOC palaikant dažnus kontaktus, buvo galima koordinuoti jų veiksmus konkrečiais atvejais. Vykdant administracinę reformą, imtasi priemonių siekiant supažindinti Komisijos pareigūnus ir tarnautojus su tinkamo projektų valdymo principais, interesų konfliktais ir elgesio taisyklėmis, kurių reikėtų laikytis tais atvejais, kai įtariama Bendrijų interesams galinti pakenkti neteisėta veikla. 2006 m. gegužės 24 d. priimtame Komisijos pasiūlyme, iš dalies keičiančiame OLAF atliekamų tyrimų teisinį pagrindą, pirmiausia numatoma pagerinti informacijos perdavimą institucijoms; atliekant vidaus tyrimą numatyta galimybė galutinės ataskaitos kompetentingoms teisminėms institucijoms nepateikti, jei faktai nėra labai svarbūs, finansinė žala nedidelė ir egzistuoja tinkamą kontrolę leidžiančios įgyvendinti vidaus priemonės, informaciją perduodant susijusiai institucijai, įstaigai ar organizacijai. 1.4. Baudžiamosios teisės dimensijos stiprinimas Komisija, atsižvelgdama į sunkumus, kylančius dėl nacionalinių teisinių sistemų nesuderinamumo ir sudėtingų bei dažnai tarptautinių teisminių bylų nagrinėjimo, šį klausimą turėjo įtraukti į savo bendrą strateginę poziciją. 2001 m. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikė Direktyvos dėl Bendrijos finansinių interesų apsaugos baudžiamosios teisės priemonėmis pasiūlymą[25]. Šio pasiūlymo tikslas – į vieną Bendrijos dokumentą perkelti kai kurias į Konvenciją dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos[26] ir jos protokolus[27] įtrauktas baudžiamosios teisės nuostatas (pirmiausia dėl neteisėtos veiklos, atsakomybės ir sankcijų apibrėžčių bei bendradarbiavimo su Komisija). Minėta konvencija, jos pirmasis protokolas ir protokolas dėl Teisingumo Teismo įgaliojimų įsigaliojo 2002 m. – tai sudarė sąlygas glaudžiam teisminiam bendradarbiavimui įvairiose srityse. Komisija rekomenduoja Tarybai paskatinti valstybes nares imtis daugiau pastangų siekiant stiprinti nacionalinės baudžiamosios teisės aktus, persvarstyti savo išlygas dėl konvencijoje numatytų priemonių ir ratifikuoti antrąjį protokolą. Šiuo metu Komisija rengia antrąją ataskaitą[28] dėl jau galiojančios konvencijos ir jos protokolų įgyvendinimo; ataskaita turėtų būti priimta 2007 m. pabaigoje ir apims dvidešimt penkių valstybių narių duomenis. Siekis Europos Sąjungoje žengti toliau įgyvendinant tarpusavio pripažinimo principą, kuris tapo kertiniu teisminio bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose akmeniu, paskatino spartinti teisės aktų leidybą ES sutarties VI antraštinėje dalyje apibrėžtose srityse. Ši veikla pirmiausia turėjo teigiamą poveikį Bendrijų finansinių interesų apsaugai. Pavyzdžiui, 2002 m. priėmus pamatinį sprendimą dėl Europos arešto orderio[29], asmens areštavimas ir jo perdavimas iš vienos valstybės narės į kitą, siekiant įgyvendinti baudžiamąjį persekiojimą ar bausmę arba skirti kardomąją priemonę, tapo daug lengvesnis. 2003 m. OLAF ir Eurojusto sudarytame susitarimo protokole numatyta keistis informacija ir bendradarbiauti, siekiant apsaugoti Bendrijų finansinius interesus. 2004 m. OLAF ir Eurojustas patvirtino praktines šio susitarimo įgyvendinimo taisykles. Siekiant užtikrinti susitarimo įgyvendinimą, įsteigta OLAF ir Eurojusto ryšių palaikymo grupė. 2005 m. grupė rengė reguliarius susitikimus. Šiuo atžvilgiu Eurojustas su OLAF ir nacionalinėmis institucijomis bendradarbiavo tiriant kai kurias OLAF bylas, dalyvavo su šiomis bylomis susijusiuose tyrimuose ir vykdant teisminį persekiojimą. 2004 m. OLAF ir Europolo sudarytame susitarime numatyta tobulinti keitimąsi strategine ir technine informacija, taip pat informacija apie rizikos vertinimą ir analizę bendrų interesų srityse. 2005 m. Tarnybos ir Europolo bendradarbiavimas tapo ypač intensyvus kovos su kontrabanda ir euro padirbinėjimo srityse. Tarnyba taip pat palaiko ryšius su tokiomis tarptautinėmis organizacijomis kaip Interpolas ar Pasaulio muitinių organizacija. 2001 m. Komisija priėmė žaliąją knygą[30], kurios tikslas – pradėti diskusijas dėl Europos prokuroro pareigybės įsteigimo siekiant veiksmingiau kovoti su Europos Bendrijų finansiniams interesams kenkiančiu nusikalstamumu. 2004 m. birželio mėn. Europos Vadovų Tarybos priimtos Sutarties dėl Konstitucijos Europai, kuri dar nėra ratifikuota visų valstybių narių, III–274 straipsnyje numatyta, kad Taryba, gavusi Europos Parlamento pritarimą ir spręsdama vieningai, Eurojusto pagrindu gali įkurti Europos prokuratūrą, siekiant kovoti su Sąjungos finansiniams interesams kenkiančiais nusikaltimais. Europos prokuratūra atsakinga už šių nusikaltimų kaltininkų bei jų bendrininkų paiešką, baudžiamąjį persekiojimą ir kaltinimo palaikymą teisme. 2005 m. įvykiai. Komisija viename komunikate[31] atkreipė dėmesį į Teisingumo Teismo principinio sprendimo dėl baudžiamosios teisės nuostatų priėmimo pirmajame ir trečiajame ramstyje pasekmes[32], pirmiausia Direktyvos dėl Bendrijų finansinių interesų apsaugos baudžiamosios teisės priemonėmis pasiūlymui. Remiantis šiuo sprendimu, jei, siekiant užtikrinti Bendrijos teisės veiksmingumą, būtina taikyti specialią baudžiamosios teisės nuostatą atitinkamoje srityje, ji priimama tik pirmajame ramstyje. Taip nutraukiamas dviejų teisės aktų (direktyvos ar reglamento ir pamatinio sprendimo) sudarymo mechanizmas. 1.5. Išvados Praėjus penkeriems metams nuo bendros strateginės pozicijos priėmimo, įgyvendintų veiksmų rezultatas yra teigiamas. Kaip rodo pirmiau pateikta santrauka, didelė pažanga buvo padaryta visose svarbiausiose Bendrijų finansinių interesų apsaugos srityse. Vis dėlto baudžiamosios teisės dimensijos stiprinimas vyko lėčiau. Todėl, pavyzdžiui, veiklos, kurio tikslas buvo paruošti dirvą Europos prokuroro pareigybės įsteigimui, įgyvendinimas laikinai buvo pristabdytas laukiant konstitucinės sutarties ratifikavimo. Iš visam plano laikotarpiui numatytų veiksmų iki 2005 m. gruodžio 31 d. įgyvendinta 75%; 9% veiksmų buvo įgyvendinta iš dalies, laikantis numatytų terminų, ir tęsiami toliau. 14% buvo perkelta į 2006 m., 10% – laikinai ar galutinai sustabdyta, daugiausia dėl išorinių nuo Komisijos nepriklausančių aplinkybių. 2. KOVOS SU SUKčIAVIMU REZULTATAI: PAGAL SEKTORINIUS REGLAMENTUS VALSTYBIų NARIų PERDUOTA SUKčIAVIMO IR KITų PAžEIDIMų STATISTIKA BENDRIJOS TEISėS AKTUOSE YRA NUMATYTA, KAD VALSTYBėS NARėS PRIVALO PRANEšTI APIE SUKčIAVIMą IR KITUS PAžEIDIMUS, KURIE KENKIA FINANSINIAMS INTERESAMS VISOSE BENDRIJOS VEIKLOS SRITYSE [33]. Šiame skyriuje pateikiama valstybių narių pranešta įtarimų dėl sukčiavimo ir kitų pažeidimų, apibrėžtų sektoriniuose reglamentuose, statistika. Į ją neįtraukiamos Bendrijos tiesioginės išlaidos[34]. Remiantis šiais pranešimais gauta statistika išsamiai analizuojama kartu su šia ataskaita paskelbtame Komisijos tarnybų dokumente[35]. Šioje lentelėje pateikiamas bendras pažeidimų, apie kuriuos buvo pranešta 2005 m., skaičius ir atitinkamos kiekvieno sektoriaus sumos[36]. Lentelė – Pažeidimų skaičius ir sumos – 2005 m. IŠ VISO 2005 M. | Sritis | Praneštų pažeidimų skaičius | Bendras finansinis poveikis (sumos mln. EUR) | Nuosavi ištekliai | 4 982 | 322 | EŽŪOGF Garantijų skyrius | 3 193 | 102 | Struktūriniai fondai ir Sanglaudos fondas | 3 570 | 601 | Pasirengimo narystei fondai | 331 | 17 | Iš viso | 12 076 | 1042 | Sukčiavimą reikia skirti nuo pažeidimo. Sukčiavimas apibrėžiamas kaip tyčinis pažeidimas, kurį pripažinti nusikalstama veika turi teisę tik teisėjas[37]. Tikrasis finansinis sukčiavimo poveikis gali būti įvertintas tik pasibaigus teisminei procedūrai. Nuosavų išteklių srityje sukčiavimu įtariami maždaug 20% 2005 m. praneštų pažeidimų; jų bendra vertė yra beveik 95,2 milijono eurų. Žemės ūkio išlaidų srityje sukčiavimu įtariami maždaug 13% praneštų pažeidimų; jų bendra vertė yra beveik 21,5 milijono eurų – tai atitinka 0,05% visų EŽŪOGF Garantijų skyriaus asignavimų. Struktūrinių fondų srityje su sukčiavimu susiję apie 15 % pažeidimų; jų bendra vertė yra 205 milijonai eurų – tai atitinka maždaug 0,53% visų Struktūrinių fondų ir Sanglaudos fondų asignavimų. Pasirengimo narystei fondų srityje su sukčiavimu susiję apie 18 % pažeidimų; jų bendra vertė yra maždaug 1,77 milijono eurų – tai atitinka 0,06% visų iš PHARE[38], SAPARD[39] ir ISPA[40] fondų skirtų asignavimų. Ši analizė padaryta remiantis valstybių narių perduota informacija, bet turi būti vertinama atsargiai. 2.1. Tradiciniai nuosavi ištekliai Nustatytų ir praneštų sukčiavimo bei pažeidimų atvejų skaičius (kurių vertė – daugiau nei 10 000 EUR) padidėjo 55%, palyginti su 2004 m. (4 982 pažeidimai 2005 m.) [41] . 2005 m. pažeidimų suma yra beveik 322 milijonai eurų – 2004 m. buvo 212 milijonų eurų, taigi ji padidėjo 52 %. Tokį padidėjimą pirmiausia galima paaiškinti tuo, kad pagerėjo kai kurių valstybių narių informacijos perdavimas, o kai kurios valstybės narės į OWNRES sistemą įvedė nepatvirtintų tranzito operacijų, kurios, nors ir pavėluotai, buvo patvirtintos vėliau, atvejus. Todėl konstatavus 55 % padidėjimą negalima daryti išvadų apie tikrąją padėtį sukčiavimo ir kitų pažeidimų srityje. Daugiausia pažeidimų yra susiję su cigaretėmis – dažniausiai pranešta apie jų kontrabandą. 2005 m. taip pat išaugo su cukraus sektoriumi susijusių pažeidimų; dažniausia tai buvo neeksportuotas, pagal Bendrijos sistemą leidžiamą kiekį viršijantis cukrus. Taip pat nustatyta su tekstilės sektoriumi susijusių pažeidimų, ypač dėl kilmės deklaravimo. [pic] 2.2. Žemės ūkio išlaidos (EŽŪOGF Garantijų skyrius) Palyginti su praėjusiais metais, 2005 m. praneštų pažeidimų šiek tiek sumažėjo (3 193 pažeidimai 2005 m., 3 401 pažeidimas 2004 m.). Tačiau jų finansinis poveikis padidėjo (102 mln. eurų 2005 m., 82 mln. eurų 2004 m.) ir atitinka maždaug 0,21 % visų EŽŪOGF Garantijų skyriaus asignavimų (2005 m. – 47 819 mln. eurų). [pic] 2.3. Struktūrinės priemonės 2005 metais, palyginti su praėjusiais metais (2004 m. pranešta apie 3 339 pažeidimus), praneštų pažeidimų skaičius išaugo (3 570, įskaitant Sanglaudos fondą), nors jų finansinis poveikis sumažėjo (601 mln. eurų 2005 m., 696 mln. eurų 2004 m.). Finansinis 2005 m. praneštų pažeidimų poveikis atitinka maždaug 1,56 % 2005 m. Struktūrinių fondų ir Sanglaudos fondo asignavimų (38 430 mln. eurų). Galutinis poveikis bus žinomas tik baigus įgyvendinti programas. [pic] 2.4. Pasirengimo narystei fondai Į pranešimo apie pažeidimus struktūrinių fondų srityje panaši sistema sukurta sudarius daugiamečius PHARE, SAPARD, ISPA fondų ir Kiprui bei Maltai[42] skirtų fondų finansavimo susitarimus. 2.4. lentelė: Valstybių narių ir narystei besirengiančių šalių[43], kurioms skiriamos lėšos iš Pasirengimo narystei fondų, pranešti pažeidimai ir sumos – 2002–2005 m.[44] Metai | PHARE[45] | SAPARD | ISPA | IŠ VISO | Iš viso | Pažeidimai > 500 000 EUR | Pažeidimai < 500 000 EUR | Pažeidimai | Suma (mln. eurų) | Pažeidimai | Suma (mln. eurų) | Pažeidimai | Suma (mln. eurų) | Pradinė padėtis 2002 m. pabaigoje. Iki 1999 m. pranešti pažeidimai, kurių atveju sumos nebuvo išieškotos ir kuriuos patikrino Išieškojimo darbo grupė | 4 228 | 1 212 | 419 | 1 035 | 3 809 | 177 | Padėtis 2004 m. pabaigoje, TFR atlikus auditą | 3 690 | 1 059 | 463 | 857 | 3 227 | 202 | Visų 463 pažeidimų, kurių kiekvieno suma didesnė nei 500 000 EUR, auditas baigtas 2005 m. Bendra neišieškota šių pažeidimų suma yra apie 857 mln. eurų. 2005 m. padaryta pažanga | Pažeidimai | Suma (mln. eurų) | A. Auditas ir dvišaliai susitikimai su valstybe nare, įgyvendinant sąskaitų tvirtinimo procedūrą (kiekvieno pažeidimo suma viršija 500 000 EUR). | 431 | 765 | B. Auditas baigtas, bet dar neapsvarstytas su valstybe nare, įgyvendinant sąskaitų tvirtinimo procedūrą (kiekvieno pažeidimo suma viršija 500 000 EUR). | 32 | 92 | C. 500 000 EUR sumą viršijantys ir TFR dar neapsvarstyti pažeidimai (TFR neatliko jokio audito), kurių atžvilgiu dar nepradėta sąskaitų tvirtinimo procedūra. | 3 227 | 202 | 2006 m. įgyvendinant sąskaitų tvirtinimo procedūrą (EŽŪOGF Garantijų skyrius) bus priimtas oficialus Komisijos sprendimas dėl daugumos pažeidimų, kurių suma viršija 500 000 EUR sumą. 4.4. Finansinės pažeidimų priežiūros sistemos reforma žemės ūkio politikos srityje Reglamentu (EB) Nr. 1290/2005[94] Taryba 2005 m. nusprendė ateityje bendrą žemės ūkio politiką finansuoti sukuriant du atskirus Europos žemės ūkio fondus – Europos žemės ūkio garantijų fondą (EŽŪGF), skirtą ir rinkos priemonėms bei tiesioginėms išmokoms finansuoti, ir Europos žemės ūkio fondą kaimo plėtrai (EŽŪFKP). Šiuo naujuoju reglamentu, ypač jo 32 ir 33 straipsniais, reformuojama visa abiejų fondų (EŽŪGF ir EŽŪFKP) srityje padarytų pažeidimų finansinės priežiūros sistema ir supaprastinama būsima lėšų išieškojimo priežiūros tvarka. Šiuose straipsniuose numatyta, kad 50 % finansinių padarinių dengia atitinkama valstybė narė ir 50 % dengiama iš Bendrijos biudžeto, jei sumos neišieškomos per ketverius metus nuo pirminio administracinio ar teisminio pažeidimo nustatymo, arba per aštuonerius metus, jei dėl lėšų išieškojimo pateiktas ieškinys nacionaliniame teisme (EŽŪGF ir EŽŪFKP atveju), arba iki kaimo plėtros programos pabaigos (EŽŪFKP atveju). 5. SąSKAITų TVIRTINIMO PROCEDūROS 5.1. Teigiamo patikinimo pareiškimo gairės Audito Rūmai, nors ir pripažino Komisijos ir valstybių narių padarytą pažangą gerinant biudžeto kontrolės sistemas, vienuoliktus metus iš eilės teikė tik iš dalies palankų patikinimo pareiškimą dėl asignavimų mokėjimams iš Bendrijos biudžeto. Kaip nurodyta Audito Rūmų ataskaitose, pagrindinė problema yra lėšos, kurioms taikomas pasidalijamasis valdymas su valstybėmis narėmis. Savo nuomonėje Nr. 2/2004[95] Audito Rūmai siūlo sukurti bendrais standartais ir principais pagrįstą Bendrijos vidaus kontrolės sistemą, kuri galėtų tinkamai užtikrinti įplaukų surinkimą ir išlaidų vykdymą pagal galiojančias teisės aktų nuostatas, kartu atsižvelgiant į pusiausvyrą tarp vidaus kontrolės sąnaudų ir jos teikiamos naudos. Gauti teigiamą patikinimo pareiškimą yra vienas iš Barroso vadovaujamos Komisijos strateginių tikslų[96]. Siekdama to, Komisija pagal Audito Rūmų pateiktą nuomonę 2005 m. birželio mėn. patvirtino planą[97], kuriame pateikiami tam tikri pasiūlymai dėl integruotos Bendrijos kontrolės sistemos sukūrimo. Šiame dokumente Komisija remiasi pasiūlymu, kurį Europos Parlamentas pateikė 2003 m. patvirtindamas biudžetą – tuomet jis siūlė kiekvienos valstybės narės aukščiausiajai politinei ir vykdomajai institucijai (finansų ministerijai) oficialioje deklaracijoje skelbti ex ante , o metiniame patikinimo pareiškime – ex post , apie pagrindinių operacijų teisėtumą ir teisingumą. Kartu su šiuo planu pateiktas „Komisijos tarnybų vidaus kontrolės sistemos ir Audito Rūmų nuomonėje Nr. 2/2004 išdėstytų kontrolės principų neatitikimo vertinimas“[98] („gap assessment“). Remdamasi šiais Komisijos dokumentais ir atsižvelgdama į ekspertų grupės, sudarytos iš valstybių narių administracijos atstovų, diskusijų rezultatus, ECOFIN taryba 2005 m. lapkričio 8 d. patvirtino išvadas, kuriose teigiama, kad jau pateikti pareiškimai dėl veiklos gali būti svarbi Komisijos ir Audito Rūmų patikinimo priemonė; pareiškimai turėtų būti naudingi ir išreikšti patenkinamą sąnaudų ir veiksmingumo santykį. Į šiuos pareiškimus Komisija ir Audito Rūmai turėtų atsižvelgti, kad būtų pateiktas teigiamas patikinimo pareiškimas. Taryba prašo Komisijos pateikti kontrolės ir jau pateiktų pareiškimų vertės vertinimą. Atsižvelgdama į Tarybos išvadas, Komisija 2006 m. sausio mėn. priėmė veiksmų planą dėl integruotos vidaus kontrolės sistemos[99], kuriame ji pažymi, kad valstybės narės turi „užtikrinti, kad Bendrijos vardu vykdomas pinigų valdymas sumažina netinkamų išlaidų riziką iki priimtino lygio ir kad jos galėtų tai įrodyti nacionaliniams bei Bendrijos auditoriams“. Kadangi 80% Bendrijos lėšų valdoma kartu su valstybėmis narėmis, didžiausias dėmesys skirtas teisės aktų leidybos supaprastinimui 2007–2013 m. plano laikotarpiu, Komisijos ir valstybių narių taikomų kontrolės principų bei standartų derinimui keičiantis kontrolės rezultatais ir pabrėžiant naudingumo klausimą, ir jau pateiktų Komisijai bei Audito Rūmams svarbių pareiškimų dėl valstybėse narėse veikiančių institucijų valdymo, panaudojimui. 5.2. Tinkamo valstybės išlaidų valdymo valstybėse narėse patvirtinimas Komisija ir valstybės narės pažymėjo turinčios bendrų interesų rinkti informaciją apie tinkamo valstybių narių valstybės išlaidų valdymo patvirtinimo sistemas, kad būtų pritaikyta geriausia praktika. Be to, ši veikla galėtų padėti išanalizuoti lygiavertės apsaugos principo, įvesto Sutarties 280 straipsniu, taikymą. Atsakymai į valstybėms narėms nusiųstą klausimyną leido susidaryti vaizdą apie šioje srityje taikomus nacionalinius metodus, kurie toliau apibendrinami lentelėje. Šioje lentelėje pateikiami valstybių narių perduoti supaprastinti atsakymai. Išsamesnę ir platesnę atsakymų santrauką galima rasti Komisijos tarnybų darbo dokumente, skelbiamame su šia ataskaita. Vidaus institucijos atliekamas nacionalinių sąskaitų patvirtinimas[100] | Išorės institucijos atliekamas nacionalinių sąskaitų patvirtinimas[101] | BE | Ne | Ne[102] | CZ | Taip | Ne[103] | DK | Taip | Taip | DE | Ne | Taip | EE | Taip | Taip | EL | Ne | Ne | ES | Ne | Ne[104] | FR | Ne | Taip | IE | Taip | Taip | IT | Ne | Taip | CY | Ne | Taip | LV | Taip | Taip | LT | Taip | Taip | LU | Taip | Taip | HU | Taip | Taip | MT | Ne | Taip | NL | Taip | Taip | AT | Ne | Ne[105] | PL | Ne | Taip | PT | Ne | Taip | SL | Ne | Taip | SK | Taip | Taip | FI | Taip | Taip | SE | Ne | Taip | UK | Taip | Taip | Vidaus institucijos atliekamas patvirtinimas. Tvirtinimo procedūrą vidaus institucija, siekdama užtikrinti valstybės išlaidų teisėtumą ir teisingumą, įgyvendina beveik pusėje į klausimus atsakiusių valstybių narių[106]. Iš jų tik Latvija aiškiai nurodo, kad tvirtinamos taip pat Europos bendrijos skiriamos lėšos, kurias valdo nacionalinė administracija. Tačiau pažymėtina, kad dažnai patvirtinimas išduodamas ne vidaus auditoriaus, o valdymo institucijos lygiu[107]. Daugeliu atveju už patvirtinimų išdavimą atsakingos institucijos taip pat pateikia savo nuomonę dėl sumų, kurios mokėjimo agentūrų gali būti išieškotos, dydžio[108]. Vidaus institucija patvirtinimą kartais išduoda nacionaliniu lygiu[109]; kitais atvejais patvirtinimą išduoda departamentas ar valdymo agentūra[110]. Pažymėtini atskiri Jungtinės Karalystės ir Slovakijos atvejai – šiose šalyse egzistuoja keli patvirtinimo lygiai (nacionalinis, regioninis ir fondų išduodamas patvirtinimas). Tik kai kuriais atvejais šie vidaus institucijos išduoti patvirtinimai teikiami nacionaliniams parlamentams[111]. Siekiant užtikrinti nacionalinių sąskaitų teisėtumą ir teisingumą, keliose valstybės narėse[112] vidaus audito sistema taikoma, net jei nėra numatytos teisinės prievolės vidaus institucijai išduoti patvirtinimą. Trys iš šių valstybių narių nurodė, kad audituojamos Bendrijos lėšos[113]. Sprendžiant iš kontrolės ir vidaus audito sistemą taikančių valstybių narių atsakymų, labiausiai paplitęs INTOSAI standartas. Išorės institucijos atliekamas patvirtinimas. Didžioji dauguma valstybių narių praneša, kad jų teisės aktuose yra numatyta prievolė gauti metinį išorės institucijos patvirtinimą, kuris užtikrina valstybės išlaidų teisėtumą ir teisingumą – išimtys yra tik Italija ir Austrija. Pažymėtini atskiri Graikijos, Ispanijos ir Italijos atvejai: šiose šalyse nacionaliniai audito rūmai teikia ne patvirtinimą, o metinę ataskaitą. Daugeliu atvejų ši išorės institucija yra viešosios teisės įstaiga – aukščiausia valstybės audito institucija. Daugumoje šalių patvirtinimai išduodami nacionaliniu lygiu[114]. Patvirtinamas visas biudžetas[115]; visais atvejais patvirtinimai perduodami nacionaliniams parlamentams, ypač siekiant patvirtinti nacionalinių sąskaitų valdymo teisėtumą ir efektyvumą. Tik keliose valstybėse narėse patvirtinimuose pateikiama nuomonė dėl sumų, kurios gali būti išieškotos, dydžio[116]. Bendrijos lėšų kontrolė (taikant pasidalijamąjį valdymą valdomos lėšos) Atsakymuose į klausimyną valstybės narės nurodė, kad daugiau nei pusė Reglamento (EEB) Nr. 1663/95 3 straipsnyje EŽŪOGF Garantijų skyriui numatytų nacionalinių patvirtinimo įstaigų atitinka būtinas sąlygas, leidžiančias nacionalinėms institucijoms pripažinti jas nacionalinių sąskaitų tvirtintojais[117]. Tais atvejais, kai jos neatitinka šių sąlygų, valstybės narės aiškina tai teisinio pagrindo trūkumu ir tuo, kad šios įstaigos sukurtos turint konkretų tikslą valdyti ir kontroliuoti Bendrijos lėšas. Visais atvejais, išskyrus Estiją, Nyderlandus ir Švediją, šios įstaigos taip pat teikia savo nuomonę dėl sumų, kurias gali išieškoti mokėjimo agentūros, dydžio. Struktūrinių fondų srityje tik nedidelė dalis nacionalinių tarnybų, atsakingų už galiojimo pažymėjimų išdavimą pasibaigus Reglamento (EB) Nr. 1260/1999 38 straipsnyje ir Reglamento (EB) Nr. 438/2001 15 straipsnyje numatytai programai[118], taip pat gali tvirtinti nacionalines sąskaitas[119]. Dauguma valstybių narių[120] nurodė, kad patvirtinimą išduodančios įstaigos teikia nuomonę dėl sumų, kurios gali būti išieškotos, dydžio. Išvados Daugumoje nacionalinių teisės aktų yra numatyta prievolė gauti nepriklausomos išorės institucijos išduotą nacionalinių sąskaitų patvirtinimą. Beveik visuomet ši institucija yra aukščiausia nacionalinė kontrolės institucija. Daugeliu atvejų ši institucija atlieka viso biudžeto auditą, o ataskaitos ar sąskaitų patvirtinimai teikiami nacionaliniams parlamentams. Prievolė gauti vidaus institucijos išduotą patvirtinimą nėra tokia paplitusi. Ji yra numatyta tik dvylikoje valstybių narių. Taigi padėtis nėra tokia panaši kaip išorės institucijų išduodamų patvirtinimų atveju. Kai kada patvirtinimą išduoda ne auditorius – jis išduodamas už valdymą atsakingo departamento lygiu. Komisija mano, kad šie dokumentai, kai jie yra susiję su Bendrijos lėšomis, galėtų būti papildoma patikinimo dalis, įrodanti tinkamą Europos lėšų naudojimą. Todėl Audito Rūmai, siekdami užtikrinti Europos biudžeto sąskaitų teisėtumą ir teisingumą, galėtų numatyti galimybę į juos atsižvelgti.[pic][pic][pic] [1] „Valstybių narių priimtų priemonių aprašas“ ir „Statistinė pažeidimų analizė“. [2] http://europa.eu.int/comm/anti_fraud/reports/index_en.html. [3] Komisijos komunikatas dėl Bendrijų finansinių interesų apsaugos – Kova su sukčiavimu: dėl bendros strateginės pozicijos, COM(2000) 358 galutinis. [4] Komisijos komunikatas dėl Bendrijų finansinių interesų apsaugos – Kova su sukčiavimu: 2001–2003 m. veiksmų planas COM(2001) 254 galutinis. [5] Komisijos komunikatas dėl Bendrijų finansinių interesų apsaugos – Kova su sukčiavimu: 2004–2005 m. veiksmų planas, COM(2004)544 galutinis. [6] 2001 m. lapkričio 7 d. Komisijos komunikatas dėl teisėkūros ir sutarčių valdymo apsaugos nuo sukčiavimo, SEC(2001)2029 galutinis. [7] Komisijos komunikatas dėl Bendrijos lėšų, susijusių su Bendrijos išlaidų tiesioginiu ir pasidalijamuoju valdymu, išieškojimo gerinimo, COM(2002) 671 galutinis. [8] 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento, OL L 248, 2002 9 16. [9] Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (EB) 2004/18 dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (OL L 134, 2004 4 30) buvo sukurta informavimo sistema, neleidžianti dalyvauti viešųjų pirkimų konkurse pareiškėjams, kurių atžvilgiu yra priimtas teismo sprendimas. [10] Komisijos pirmininko, Wallström, Kallas, Hübner ir Fischer Boel komunikatas Komisijai dėl siūlymo imtis Europos skaidrumo iniciatyvos SEC(2005)1300. [11] 2006 m. gegužės 18 d. Komisija priėmė iš dalies pakeistą Tarybos reglamento, iš dalies keičiančio Reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento, pasiūlymą, COM (2006) 213 galutinis. [12] Reglamento, iš dalies keičiančio Reglamentus (EB) Nr. 1073/1999 ir (Euratomas) Nr. 1074/1999 dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų tyrimų, pasiūlymai, COM(2004) 103 ir 104. [13] Komisijos tarnybų darbo dokumentas, Papildomas OLAF veiklos vertinimas, SEC(2004)1370. Taip pat žr. Komisijos ataskaitą „Europos kovos su sukčiavimu tarnybos veiklos vertinimas“, COM(2003) 154 galutinis. [14] Audito Rūmai, specialioji ataskaita Nr. 1/2005 dėl OLAF valdymo, su Komisijos atsakymais, OL C 2002, 2005 8 8. [15] 2005 m. liepos 12 d. ir 13 d. posėdis, pavadintas „OLAF stiprinimas: Europos kovos su sukčiavimu tarnybos reglamento keitimas“. [16] Komisijos ataskaita Europos Parlamentui ir Tarybai apie Reglamento (EB) Nr. 1469/95 (Juodasis sąrašas) įgyvendinimo, COM(2005) 520. [17] 1995 m. birželio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1469/95 dėl priemonių, kurių turi būti imtasi, atsižvelgiant į tam tikrus EŽŪOGF Garantijų skyriaus finansuojamų operacijų gavėjus, OL L 145, 1995 6 29. [18] Tarybos sprendimas pasirašyti Europos bendrijos ir valstybių narių susitarimą su Šveicarijos Konfederacija dėl kovos su sukčiavimu ir kita nusikalstama veikla, pažeidžiančia jų finansinius interesus, COM(2004) 559 galutinis ir OL C 244, 2004 10 1. [19] Europos Parlamento ir Tarybos pasiūlymas dėl tarpusavio administracinės pagalbos siekiant apsaugoti Bendrijos finansinius interesus nuo sukčiavimo ir kitokios neteisėtos veiklos, COM(2004) 509 galutinis. [20] 2005 m. gruodžio 12 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2035/2005, iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1681/94 dėl su struktūrinės politikos finansavimu susijusių pažeidimų ir neteisėtai sumokėtų sumų susigrąžinimo bei šios srities informacinės sistemos organizavimo, OL L 328, 2005 12 15, ir Reglamentas (EB) Nr. 2168/2005, iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1831/94 dėl pažeidimų ir su Sanglaudos fondo finansavimu bei šios srities informacinės sistemos organizavimu susijusių neteisingai sumokėtų sumų susigrąžinimo, OL L 345, 2005 12 28. [21] 2005 m. vasario 25 d. Komisijos sprendimas, iš dalies keičiantis Sprendimą 94/140/EB, įsteigiantį Sukčiavimo prevencijos koordinavimo patariamąjį komitetą, OL L 71, 2005 3 17. [22] 2004 m. kovo 30 d. Europos Teisingumo Teismas savo sprendimu byloje C-167/02 P patvirtino 2002 m. vasario 26 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą T-17/00, kuriuo 71 Europos Parlamento nario pateiktas ieškinys skelbiamas nepriimtinu. Šiuo ieškiniu siekta panaikinti 1999 m. lapkričio 18 d. Europos Parlamento sprendimą (iš dalies keičiantį jo vidaus reglamentą), kuriuo OLAF leidžiama atlikti vidaus tyrimus ir Europos Parlamente. 2003 m. Teisingumo Teismas bylose C-11/00 ir C-15/00 nusprendė, kad OLAF gali atlikti tyrimus, jei turi įtarimų, jog gali būti sukčiaujama ar padaryta pažeidimų, Europos centriniame banke (ECB) ir Europos investicijų banke (EIB), nes buvo taikomas Reglamentas (EB) Nr. 1073/1999. Teismas taip pat panaikino ECB ir EIB sprendimus, kuriais buvo siekiama galimybę atlikti tokius tyrimus palikti jų pačių vidaus tarnyboms. [23] 2001 7 25, OLAF–IAS susitarimo protokolas, SEC(2003) 884/2. [24] 2004 4 28, Komisijos sprendimas C (2004)1588 galutinis/4. [25] COM (2001) 272 galutinis, OL C 240E, 2001 8 28, su daliniais pakeitimais, padarytais 2002 m. Audito Rūmams ir Europos Parlamentui pateikus pastabas, COM (2002) 577 galutinis. [26] 1995 m. liepos 26 d. Briuselyje pasirašyta Konvencija dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos, parengta remiantis Europos Sąjungos sutarties K.3 straipsniu, OL C 316, 1995 11 27. [27] Pirmasis Konvencijos dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos protokolas, OL C 313, 1996 10 23. Protokolas dėl Konvencijos dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos aiškinimo Europos Bendrijų Teisingumo Teismo preliminariuose sprendimuose, OL C 151, 1997 5 20. Antrasis Konvencijos dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos protokolas, Bendroji deklaracija dėl 13 straipsnio 2 dalies – Komisijos deklaracija dėl 7 straipsnio, OL C 221, 1997 7 19. [28] Komisijos ataskaita dėl Konvencijos dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos ir jos protokolų įgyvendinimo valstybėse narėse, KOM(2004) 709. [29] Tarybos pamatinis sprendimas 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos, OL L 190, 2002 7 18. [30] Žalioji knyga dėl Bendrijos finansinių interesų apsaugos baudžiamosios teisės priemonėmis ir Europos prokuroro pareigybės įsteigimo, COM(2001) 715. [31] Komisijos komunikatas dėl 2005 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo sprendimo pasekmių, COM(2005) 583 galutinis. [32] Byla C-176/03 Europos Bendrijų Komisija prieš Europos Sąjungos Tarybą. [33] Žr. visų pirma 1991 m. kovo 4 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 595/91 3 straipsnio 1 dalį (OL L 67, 1991 3 14), 1994 m. liepos 11 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1681/94 (OL L 178, 1994 7 12) ir 1994 m. liepos 26 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1831/94 (OL L 191, 1994 7 27) dalį apie išlaidas ir 2000 m. gegužės 22 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000 6 straipsnio 5 dalį apie tradicinius nuosavus išteklius (OL L 130, 2000 5 31). Panaši prievolė numatyta iš pasirengimo narystei fondų lėšas gaunančioms šalims. [34] Šis klausimas nagrinėjamas ataskaitoje dėl OLAF operatyvinės veiklos. Ją galima rasti Tarnybos internetiniame tinklapyje: http://ec.europa.eu/comm/anti_fraud/reports/index_en.html. [35] SEC(2006)… [36] Šiame skyriuje pateikiama išlaidų, susijusių su valstybės narės pranešimais apie sukčiavimą ir kitus pažeidimus, statistika. [37] Žr. 1995 m. liepos 26 d. Konvencijos dėl Bendrijos finansinių interesų apsaugos 1 straipsnyje pateikiamą apibrėžimą (OL C 316, 1995 11 27). [38] Lenkija–Vengrija: parama ekonomikos restruktūrizavimui, Reglamentas (EB) Nr. 3906/89, OL L 375, 1989 12 23. [39] SAPARD (pasirengimo stojimui instrumentas žemės ūkio srityje), Reglamentas (EB) Nr. 1268/1999, OL L 161, 1999 6 26. [40] ISPA (struktūrinės pasirengimo stojimui politikos instrumentas), Reglamentas (EB) Nr. 1267/1999, OL L 161, 1999 6 26. [41] 2004 m. ataskaitoje paskelbti skaičiai buvo atnaujinti. [42] Reglamentas (EB) Nr. 555/2000, OL L 68, 2000 3 16. [43] Bulgarija ir Rumunija. [44] 2004 m. ataskaitoje paskelbti skaičiai atnaujinti (pataisytas per metus padarytų pažeidimų paskirstymas; 2005 m. pranešta apie dešimt naujų pažeidimų, kurie padaryti 2002–2004 m.). [45] Į šį stulpelį įtraukta Kipro ir Maltos pagal Reglamentą Nr. 555/2000 pateiktų ataskaitų statistika. [46] SEC(2006)… Valstybių narių buvo prašoma pranešti tik apie tas priemones, kurios nėra skirtos vien tik Bendrijos teisei įgyvendinti. Kadangi Komisija ataskaitą teikia kasmet, tai, kad 2005 m. kai kuriose valstybėse narėse nebuvo priimta naujų priemonių, negali būti vertinama kaip bendra atitinkamos valstybės narės finansinių interesų apsaugos padėtis. Priešingai, tai gali reikšti aktyvesnę veiklą ankstesniu laikotarpiu. [47] Priešingai Komisijos pozicijai, Airija teigia, kad „visos su mokesčių sritimi susijusios priemonės turi būti priimtos remiantis atitinkamu Sutarties straipsniu, t.y. vienbalsiai". Todėl Airija nesutinka įtraukti PVM į ataskaitą pagal 280 straipsnį, nes, anot jos, šis straipsnis netinka norint pranešti apie kovos su sukčiavimu PVM srityje priemones. [48] Ypač sąlygų, numatytų 2001 m. kovo 2 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 438/2001, nustatančiame išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1260/1999 įgyvendinimo taisykles dėl struktūrinių fondų paramos valdymo ir kontrolės sistemų, OL L 63, 2001 3 3, ir 1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamente (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos, OL L 312, 1995 12 23. [49] Bendras ministerijos sprendimas Nr. 190622, 2005 12 16. [50] Žr. nuorodą 1.4 punkte. [51] SEC(2006)… [52] Konvencija dėl informacijos technologijų naudojimo muitinės tikslais, parengta remiantis Europos Sąjungos sutarties K.3 straipsniu, OL C 316, 1995 11 27. [53] 2003 m. gegužės 8 d. Tarybos aktas dėl protokolo, iš dalies keičiančio Konvencijos dėl informacijos technologijų naudojimo muitinės tikslais dalį, reglamentuojančią muitinės bylų identifikavimo duomenų bazės sukūrimą, parengimo, OL C 139, 2003 6 13. [54] MIS yra sukurta remiantis 1997 m. kovo 13 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 515/97 dėl valstybių narių administracinių institucijų tarpusavio pagalbos ir dėl pastarųjų bei Komisijos bendradarbiavimo, siekiant užtikrinti teisingą muitinės ir žemės ūkio teisės aktų taikymą (OL L 82, 1997 3 22) ir 1995 m. liepos 26 d. Konvencija dėl informacijos technologijų naudojimo muitinės tikslais, parengta remiantis Europos Sąjungos sutarties K.3 straipsniu. [55] Daugiau informacijos taip pat rasite OLAF internetiniame tinklapyjehttp://europa.eu.int/comm/anti_fraud/fide/i_en.html. [56] Kipras, Vokietija, Vengrija, Lietuva, Slovėnija ir Slovakija. [57] SEC (2006)… [58] Belgija, Vokietija, Graikija, Ispanija, Prancūzija, Italija, Liuksemburgas, Nyderlandai, Portugalija ir Suomija. [59] SEC(2006). [60] Belgijos, Danijos, Vokietijos, Estijos, Graikijos, Prancūzijos, Airijos, Italijos, Kipro, Latvijos, Austrijos, Portugalijos, Suomijos ir Švedijos. Lenkijos – mokesčių srityje. Jungtinės Karalystės – žemės ūkio srityje. [61] Slovakijoje. [62] Belgija, Čekija, Estija, Graikija, Prancūzija, Airija, Latvija, Lietuva, Austrija ir Lenkija. [63] Vokietija, Estija, Kipras, Italija, Austrija, Portugalija, Švedija ir Jungtinė Karalystė. Pagal Prancūzijos ir Suomijos įstatymus bei teismo praktiką, turi būti įgyvendinta daugiau sąlygų nei paprastas sąžiningas elgesys; juose reikalaujama, kad padėties pasikeitimas skolininko nebūtų nuspėjamas. [64] Belgija. [65] Austrija. [66] Švedija. [67] Portugalija. Vis dėlto Portugalijos teisės aktai nereikalauja, kad visos sąlygos būtų įgyvendintos; jei viena iš teisėto pasitikėjimo priežasčių yra labai svarbi, tai gali kompensuoti kitos sąlygos nebuvimą. [68] Danija, Kipras, Lenkija ir Švedija. [69] Čekija, Lietuva, Vengrija, Nyderlandai ir Slovakija. [70] Švedijoje iš sąžiningos trečiosios šalies skolos išieškoti negalima. Prancūzijoje, Italijoje, Suomijoje, Škotijoje ir Slovėnijoje sąžiningos trečiosios šalys gali pasipriešinti skolos išieškojimui, jei dėl to jos patiria žalą, bet tik tam tikromis sąlygomis. Ispanijoje šalys gali tam pasipriešinti, jei nežinojo Bendrijos teisės nuostatų, nes jos nebuvo perkeltos į Ispanijos teisę. Belgijoje šios šalys gali pasipriešinti išieškojimui žemės ūkio srityje. Lenkijoje ir Slovakijoje pirmiausia jos gali tą padaryti, jei turi teises į turtą, kuris turėtų būti areštuotas. Pagal Austrijos teisę, išieškoma suma (pavyzdžiui, išmokami atlyginimai) gali būti sumažinta, jei yra būtina apsaugoti sąžiningą trečiąją šalį. [71] Belgija (Valonijos regionas), Estija, Graikija, Latvija (struktūrinių fondų srityje), Austrija ir Lenkija (žemės ūkio srityje), Slovakija. [72] Kipras ir Jungtinė Karalystė. [73] Suomija ir Jungtinė Karalystė. [74] Graikija, Portugalija ir Suomija. [75] Airija, Vengrija ir Suomija. [76] Estija, Graikija, Nyderlandai, Portugalija ir Suomija. [77] Čekija, Italija, Kipras, Latvija, Austrija, Lenkija, Slovakija ir Švedija. [78] Belgija, Ispanija, Airija, Italija ir Austrija (kai kuriais atvejais). [79] Belgijoje, Vokietijoje, Kipre, Airijoje, Latvijoje, Lietuvoje, Austrijoje, Suomijoje, Švedijoje ir Jungtinėje Karalystėje. Vykdymas nesustabdomas Čekijoje, Graikijoje, Ispanijoje, Prancūzijoje, Italijoje, Nyderlanduose, Lenkijoje, Portugalijoje ir Slovakijoje. [80] Ispanijoje, Graikijoje, Liuksemburge, Čekijoje. [81] Kelios valstybės narės nurodė, kad privilegija suteikiama su mokesčiais ar muitais susijusioms skoloms: Čekija, Ispanija, Prancūzija, Airija, Kipras, Lietuva, Vengrija, Nyderlandai, Slovakija. [82] Malta ir Lietuva. [83] Danija, Graikija, Ispanija, Prancūzija, Vengrija, Nyderlandai, Austrija, Lenkija, Portugalija, Slovėnija ir Slovakija. [84] Latvija, Suomija ir Jungtinė Karalystė. [85] Belgija, Čekija, Nyderlandai ir Švedija. [86] Malta ir Lietuva, kuriose šio mechanizmo nėra visiškai. [87] Danija (struktūriniams fondams), Estija, Portugalija. [88] Belgija, Austrija ir Suomija. [89] Čekija, Graikija, Latvija, Nyderlandai. [90] Prancūzija, Italija, Lenkija, Slovėnija ir Slovakija. [91] Danija (žemės ūkio srityje) ir Vengrija. [92] Žr. nuorodą 1.1 punkte. [93] 2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo, OL L 209, 2005 8 11. Žr. 4.3 punktą. [94] 2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo, OL L 209, 2005 8 11. [95] Europos Bendrijų Audito Rūmų nuomonė Nr. 2/2004 dėl bendro kontrolės modelio (single audit), ir pasiūlymas dėl Bendrijos vidaus kontrolės sistemos, OL C 107, 2004 4 30. [96] 2005–2009 m. strateginiai tikslai, COM(2005) 12, 2005 1 26. [97] Komisijos komunikatas Tarybai, Europos Parlamentui ir Audito Rūmams dėl integruotos vidaus kontrolės sistemos plano, COM (2005) 252. [98] Komisijos tarnybų darbo dokumentas dėl Komisijos tarnybų vidaus kontrolės sistemos ir Audito Rūmų nuomonėje Nr. 2/2004 „Pasiūlymas dėl Bendrijos vidaus kontrolės sistemos“ išdėstytų kontrolės principų neatitikimo vertinimo, SEC (2005) 1152. [99] Komisijos veiksmų planas dėl integruotos vidaus kontrolės sistemos: neatitikimų analizė ir Komisijos tarnyboms skirtas veiksmų planas, SEC(2006) 9. [100] Vidaus institucija: asmuo, departamentas ar tarnyba, kurie administraciškai yra priklausomi nuo valdymo tarnybos ir (arba) nuo to, ar bus patvirtintas mokėjimas iš biudžeto. [101] Išorės institucija: asmuo, departamentas ar tarnyba, kurie administraciškai yra priklausomi nuo valdymo tarnybos ir (arba) nuo to, ar bus patvirtintas mokėjimas iš biudžeto. Išorės institucijų patvirtintos ir nacionaliniam parlamentui pateiktos metinės ataskaitos yra laikomos sąskaitų patvirtinimo sistemomis. [102] Vis dėlto kai kurių regionų biudžetuose sąskaitų tvirtinimą išorės institucija atlieka. [103] Tvirtinimo prievolė nėra numatyta, bet Čekijos aukščiausioji kontrolės institucija teikia parlamentui savo nuomonę dėl biudžeto įvykdymo ir galutinės sąskaitų būklės. Tačiau šios nuomonės neturi audito statuso. [104] Patvirtinimo prievolė nėra numatyta, bet Audito rūmai į mokesčių sistemą įtraukia bendras valstybės sąskaitas ir kitas viešojo sektoriaus sąskaitas bei viešojo sektoriaus ekonominį valdymą, laikydamiesi teisėtumo ir racionalumo principų (efektyvumas ir ekonomiškumas). [105] Net jei Austrijos Audito Rūmai neprivalo išduoti federalinių ir žemės ( Länder ) sąskaitų patikimumo patvirtinimo, jie patikrina, ar viešosios lėšos naudojamos laikantis patikimumo, teisėtumo, teisingumo, ekonomiškumo, efektyvumo ir veiksmingumo principų. [106] Danija, Estija, Airija, Latvija, Liuksemburgas, Vengrija, Nyderlandai, Slovakija, Suomija ir Jungtinė Karalystė. [107] Vidaus auditorius patvirtinimą išduoda tik Estijoje, Nyderlanduose ir Slovakijoje. [108] Danija, Estija, Latvija, Lietuva, Liuksemburgas, Slovakija ir Jungtinė Karalystė. [109] Čekija, Lietuva, Liuksemburgas, Vengrija ir Nyderlandai. [110] Estija, Airija, Latvija ir Suomija. [111] Čekija, Lietuva, Slovakija ir Jungtinė Karalystė. [112] Prancūzija, Italija, Kipras, Lietuva, Malta, Graikija ir Portugalija. [113] Lietuva, Graikija ir Malta. [114] Vienintelės išimtys yra Belgija (federaliniu ir regioniniu lygiu), Vokietija (patvirtinimai federaliniu ir žemių ( Land ) lygiu), Suomija (patvirtinimus išduoda valstybės auditorius) ir Jungtinė Karalystė (patvirtinimai nacionaliniu ir projekto lygiu). [115] Pažymėtinas Lenkijos atvejis, kur išorės institucija tvirtina tik žemės ūkio išlaidas. [116] Kipras, Estija, Vengrija, Lietuva, Latvija, Liuksemburgas, Slovakija ir Jungtinė Karalystė. [117] Čekija, Graikija, Prancūzija, Kipras, Latvija, Lietuva, Liuksemburgas, kelios Austrijos Länder , Lenkija, Slovėnija, Slovakija, Suomija ir Jungtinė Karalystė. [118] Be pažymėjimo, kurį baigus įgyvendinti programą išduoda asmuo ar nepriklausoma institucija, mokėjimo institucija patvirtina visas Komisijai kelis kartus per metus pateiktas išlaidų deklaracijas. [119] Italija, (bendro nacionalinio finansavimo daliai), Lietuva, Nyderlandai ir Slovakija. [120] Danija, Vokietija, Airija, Italija, Latvija, Lietuva, Liuksemburgas, Vengrija, Austrija, Slovėnija, Slovakija, Suomija ir Jungtinė Karalystė.