LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 302/31

Paraiškos paskelbimas pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 510/2006 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos 6 straipsnio 2 dalį

2012/C 302/15

Šiuo paskelbimu suteikiama teisė pareikšti prieštaravimą paraiškai pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 510/2006 (1) 7 straipsnį. Prieštaravimo pareiškimai Komisijai turi būti pateikti per šešis mėnesius nuo paraiškos paskelbimo.

BENDRASIS DOKUMENTAS

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 510/2006

„PASTEL DE TENTÚGAL“

EB Nr.: PT-PGI-0005-0938-09-12.01.2012

SGN ( X ) SKVN ( )

1. Pavadinimas:

„Pastel de Tentúgal“

2. Valstybė narė arba trečioji šalis:

Portugalija

3. Žemės ūkio produkto ar maisto produkto aprašymas:

3.1. Produkto rūšis:

2.4 klasė. Duona, pyragaičiai, pyragai, konditerijos gaminiai, sausainiai ir kiti kepiniai

3.2. Produkto, kuriam taikomas 1 punkte nurodytas pavadinimas, aprašymas:

Saldumynas pradėtas gaminti vienuolyne. Jo plona (0,06–0,15 mm) tešla gaminama iš vandens ir miltų, o kreminis įdaras – kiaušinio trynius bei kiaušinio baltymus su tryniais išplakant su cukraus sirupu. Jis yra juostelės, taip pat mažosios juostelės, pusmėnulio, mažojo pusmėnulio formos ir jam būdingos šios fizinės, cheminės ir organoleptinės savybės.

1 lentelė

Kiekvienos formos pyragaičio kiekvieno fizinio parametro vidutinės vertės aprašymas

Juostelė Pusmėnulis Mažoji juostelė Mažasis pusmėnulis Parametrai Vidutinės vertės Svoris (gramais) 70,0–90,0 80,0–110,0 30,0–60,0 40,0–60,0 Plotis (cm) 4,0–6,0 6,0–7,5 3,0–4,0 4,5–5,5 Ilgis (cm) 13,0–15,0 10,0–14,0 9,0–12,0 7,5–10,0 Aukštis (cm) 2,5–4,0 3,0–6,0 1,5–2,5 3,0–4,0





2 lentelė

Vidutiniai cheminiai juostelės ir pusmėnulio formų „Pastel de Tentúgal“ parametrai

„Pastel de Tentúgal“ Parametrai Juostelė Pusmėnulis Vandens aktyvumas (aw) 0,836–0,894 0,836–0,894 Drėgnis (%) 26,0–31,0 22,0–30,0 Baltymai (%) 9,2–10,5 9,5–12,5 Riebalai (%) 7,7–13,0 10,5–23,0 Angliavandeniai (%) 50,0–54,0 42,0–50,0 Bendras pelenų kiekis (%) 0,5 0,8–1,2 Energetinė vertė (kaloringumas), kcal/100 g 314,0–358,0 340–420





3 lentelė

Organoleptinės savybės

Juostelė arba mažoji juostelė Pusmėnulis arba mažasis pusmėnulis Išvaizda Beveik permatomos sluoksniuotos tešlos stačiakampio formos pyragaitis su abiem užlenktais juostelės galais, spalva – nuo šieno geltonumo iki parudavusio šieno. Gali būti pateikiamas apibarstytas (arba neapibarstytas) cukraus pudra ar smulkiuoju cukrumi. Labai plonos, beveik permatomos sluoksniuotos tešlos pyragaitis, kurio spalva – nuo šieno geltonumo iki parudavusio šieno, pusmėnulio formos, beveik užlenktais kraštais. Apibarstytas (arba neapibarstytas) cukraus pudra ar smulkiuoju cukrumi ir cinamonu. Vidus Tešlos įdaro spalva – nuo geltonos iki geltonai kaštoninės (dėl cinamono), įdaras yra gumuliuotas, tirštas, bet neišteka pyragaitį perpjovus, lengvai perkandamas, tirpsta burnoje Tešlos įdaro spalva – nuo geltonos iki geltonai kaštoninės (dėl cinamono ir pakepintų migdolų), įdaras yra gumuliuotas, tirštas, bet neišteka pyragaitį perpjovus, lengvai perkandamas, tirpsta burnoje Tekstūra Tešla sluoksniuota, bet kartu trapi ir traški Tešla sluoksniuota, bet kartu trapi ir traški Konsistencija Kreminė, tačiau tiršta Kreminė, tačiau tiršta Skonis Pyragaitis saldus, kiaušinio, cukraus ir cinamono skonio Pyragaitis saldus, kiaušinio, cukraus, kepintų migdolų ir cinamono skonio

3.3. Žaliavos (taikoma tik perdirbtiems produktams):

Tešla: vanduo, 45 arba 55 tipo kvietiniai miltai (kuriuose baltymų gliadino ir gliutenino lygis aukštas), dėl kurių tešla tampa elastinga ir stangri.

Įdaras: kiaušinio tryniai (pasterilizuotų arba šviežių kiaušinių), kiaušiniai (pasterilizuoti arba švieži), cukrus, margarinas, kuriame yra 10 proc. sviesto, cinamonas ir migdolai.

3.4. Pašarai (taikoma tik gyvūniniams produktams):

—

3.5. Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje:

Tešlos gamyba

Šio proceso sėkmė labai priklauso nuo praktinių saldumyno gamintojų žinių, nes tai yra tokios tešlos receptas, pagal kurį gaminant poveikį kiekvieną kartą daro nenumatyti veiksniai (dėl klimato sąlygų ar miltų stabilumo), dėl kurių reikia aktyvių, o ne pasyvių tešlos gamintojų veiksmų.

Įdaro paruošimas

Tai dar vienas gamybos proceso etapas. Čia labai svarbios praktinės saldumyno gamintojų žinios, nes ar pagamintas aukštos kokybės įdaras, vertinama praktiškai ir šis vertinimas iš dalies priklauso nuo praktinių saldumyno gamintojų žinių.

Pyragaičio formavimas

Praktinės šio saldumyno gamintojų žinios yra labai svarbios formuojant juostelės ar pusmėnulio formos pyragaitį, nes reikia puikių įgūdžių ir rankų miklumo, kad būtų suformuoti vienodo dydžio nesugadintos tešlos pyragaičiai ir būtų užtikrinta, kad jų krašteliai būtų tvarkingi ir tinkamo dydžio.

Po šio galutinio etapo pyragaitį galima baigti (kepti) gavėjo patalpose už nustatytos vietovės ribų, nes šiam etapui nereikia specialių praktinių pyragaičio gamybos žinių.

3.6. Specialios pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės:

—

3.7. Specialios ženklinimo etiketėmis taisyklės:

Ženklinant privaloma įrašyti šią informaciją:

— „Pastel de Tentúgal — Indicação Geográfica Protegida“ arba „Pastel de Tentúgal IGP“ (pagal Bendrijos registraciją),

— ES logotipas (pagal Bendrijos registraciją),

— „Pastel de Tentúgal“ logotipas:

4. Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas:

Geografinė „Pastel de Tentúgal“ gamybos vietovė – Tentugalo miesto teritorija; jos ribos rytuose – Lamarosos miestas (Koimbros savivaldybė), šiaurėje – Portelos kaimas, vakaruose – Povoa de Santa Cristinos kaimas (Tentugalo parapija) ir Meanšo miestas (Montemor-o-Veljo savivaldybė), o pietuose – Vala Realio kanalas.

5. Ryšys su geografine vietove:

Nuo XVI a. iki šių dienų su „Pastel de Tentúgal“ gamyba siejamos praktinės žinios nebuvo pasklidusios už miesto ribų. Todėl norint pagaminti tokį produktą, kuris gerai vertinamas dėl ypatingų savybių, tešla bei įdaras gaminami ir pyragaitis formuojamas tik Tentugalo mieste, kurio vardu šis produktas pavadintas.

5.1. Geografinės vietovės ypatumai:

Pyragaičiai „Pastel de Tentúgal“ išimtinai gaminami Tentugalo mieste dėl svarbių klimato veiksnių: ypač švelnaus klimato temperatūrų ir pakankamai aukšto oro drėgnumo. Čia šis produktas gaminamas ir dėl to, kad jam suteiktas konkrečios vietovės, kurioje jis gerai vertinamas, pavadinimas ir kad neabejotinos tiesioginės šio saldumyno gamybos ištakos – Šv. Dievo Gimdytojos vienuolynas, kuriame jį gamino 1565–1898 m. gyvenusios Karmeličių ordino seserys.

Tentugalas yra netoli vandenyno (Figeira da Foso miesto), tik už kelių kilometrų teka Mondego upė, todėl formuojamos natūralios sąlygos: švelnaus klimato temperatūros ir pakankamai aukštas oro drėgnumas. Dėl šių lemiamų veiksnių ir be didelių nuostolių tik iš vandens ir miltų pagaminama ir formuojama plona, traški, beveik permatoma tešla.

Tai, kad vietovė yra arti vandenyno ir upės, veikia kaip temperatūros reguliavimo sistema, užtikrinanti Tentugalui švelnesnio klimato temperatūras beveik visus metus: žiemą temperatūra nenukrenta labai žemai (2010 m. vidutinė mėnesio temperatūra Montemor-o-Veljo savivaldybėje buvo + 10–20 °C), o vasarą temperatūra per daug nepakyla (2010 m. vidutinė aukščiausia temperatūra buvo + 26 °C).

Apskritai Mondego žemupio slėnyje, kuriame įsikūręs Tentugalas, santykinis oro drėgnumas yra aukštas visus metus, vidutiniškai nuo 70 proc. pavasarį ir vasarą iki 87 proc. rudenį ir žiemą, dėl to vasaros nėra labai sausos.

Dėl tokio klimato lengviau gaminti tešlą (esant mažesniam oro drėgnumui ją sunkiau ištempti, nes galima suplėšyti) ir formuoti pyragaičius (jeigu nebūtų drėgmės, iš tešlos formuoti pyragaitį būtų neįmanoma).

Be klimato veiksnių svarbos, reikėtų pažymėti, kad dėl Šv. Karmo Dievo Motinos vienuolyno parduodamų tortų ir pyragų dar 1860 m. buvo žinoma apie gerai vertinamus „Pastel de Tentúgal“. Tokį gerą vertinimą galiausiai užsitarnauti padėjo natūralių veiksnių ir praktinių žinių derinys. Iš tikrųjų, per keturis šimtmečius Tentugalo moterys sukaupė žinių, kaip geriau pagaminti tešlą, įdarą ir suformuoti pyragaitį, dėl to šis gerai vertinamas unikalus saldumynas tiesiogiai siejamas su kilmės vieta.

5.2. Produkto ypatumai:

Visų pirma pyragaitis „Pastel de Tentúgal“ ypatingas dėl trapios ir plonos tešlos, kurios storis yra 0,06–0,15 mm, gamybos metodo. Ši tešla gaminama tik iš vandens ir kvietinių miltų keliais etapais, per kuriuos didelis vaidmuo tenka gamybos ritualui, kol saldumyno gamintojos rankomis tešlą ištempia iki reikiamo storio. Šis pusiau rankinis gamybos metodas, išskyrus minkymą, kurį atlieka tam skirtas mechaninis įrenginys, visiškai priklauso nuo Tentugalo mieste sukauptų praktinių žinių ir gebėjimų įveikti sunkumus, atsirandančius dėl miltų ypatumų ir klimato sąlygų.

Kiek tai susiję su pačiu tešlos gamybos procesu, pirmuoju etapu tešla, kurią sudaro tik vanduo ir miltai, ruošiama mechaninėje maišyklėje, kad būtų vienalytė. Tada ji dedama ant iš tinkamos medžiagos pagamintos apskritimo formos lentos.

Po to ji dedama ant grindų padėtos medinės lentos, užklotos baltu audiniu, ir maksimaliai ištempiama, kad būtų beveik permatomos tekstūros. Tai pats svarbiausias tešlos gamybos momentas, kada reikia tikslumo, jautrumo ir pakankamos patirties, kad tešla nesuplyštų nepasiekus norimo storio.

Tešla džiovinama kambario temperatūroje, naudojant ventiliatorius arba džiovintuvus džiūvimo procesui paspartinti drėgnesnėmis dienomis. Kai tik tešla pasiekia rekomenduojamą drėgnį, ji supjaustoma apskritimais ir imama rankomis. Vėliau ji dedama į tinkamos medžiagos padėklus ir uždengiama sausu baltu audiniu. Tada ant šio audinio dedamas drėgnas audinys, kad tešla neperdžiūtų. Tešlos struktūra panaši į kalkinio popieriaus, tačiau tešla yra plonesnė.

Antra, praktinės šios tešlos gamybos žinios yra labai svarbios formuojant tešlą, kol pasiekiamas rezultatas – ploni sluoksniai sudedami taip, kad nepraleistų įdaro.

Trečia, labai ploni, beveik permatomi tešlos sluoksniai kartu su kiaušininio kremo įdaru iš išorės ir iš vidaus atrodo ypatingos konsistencijos, skonio ir tekstūros, dėl to šis saldumynas unikalus.

5.3. Priežastinis geografinės vietovės ir produkto, kuriam suteikta SKVN, kokybės ar savybių arba geografinės vietovės ir kurios nors produkto, kuriam suteikta SGN, savybės, gero vardo ar kitos ypatybės ryšys:

Be svarbių klimato veiksnių, reikėtų pažymėti, kad produktui suteiktas nurodytos vietovės, kurioje jis gerai vertinamas, pavadinimas ir kad neabejotinos tiesioginės šio saldumyno gamybos ištakos – Šv. Dievo Gimdytojos vienuolynas, kuriame 1565–1898 m. jį gamino Karmeličių ordino seserys. Nuo XVI a. pabaigos šis vienuolynas buvo praktinių žinių įgijimo vieta, kurioje sukurtas šis unikalus produktas – tą patvirtina daugelis įvairiuose leidiniuose nurodytų šaltinių.

Augusto Fonseca knygoje „Velharias de Coimbra“ rašė, kad dar prieš 1860 m. pardavėja vardu Rosa pardavinėjo „aukštai vertinamus „Pastel de Tentúgal“ pyragaičius“ po vadinamąja Vyskupo arka („Arco do Bispo“, Koimbra). Portugalų poetas António Nobre, studijavęs Koimbroje 1888–1890 m., parašė eilėraštį „Carta a Manule“ apie tai, kaip kiekvieną mėnesį vykdavo į Tentugalą pas gražią vienuolę nusipirkti pyragaičių. 1891 m. paskelbtame darbe „Coninbricense“ kalbama apie vienuolyne pagamintus garsiuosius pyragaičius „Pastel de Tentúgal“, kurių reikia paragauti nors kartą gyvenime. 1884 m. knygoje, kurioje kalbama apie regioninę parodą („Exposição Districtal“), daroma nuoroda į skaniuosius pyragaičius „Pastel de Tentúgal“. Šios senesnės nuorodos patvirtina, kad pyragaičio gamybos ištakos buvo vienuolyne, ir kartu leidžia suprasti, kaip šis pyragaitis tokį ilgą laiką išsaugojo aukštą vertinimą. Šiam pyragaičiui apibūdinti naudoti labai teigiami būdvardžiai. Tai padeda mums suprasti, kad „Pastel de Tentúgal“ jau XIX a. buvo plačiai žinomas ir palankiai vertinamas saldumynas.

J. M. Sousa Monteiro darbe „O Doceiro Moderno“ (XIX a. pabaiga) rašė, kad „šie pyragaičiai gaminami pagal ypatingą vietos receptą <…>, vis dėlto pagaminti sluoksniuotą tešlą yra sunkiausia dalis“. Carlos Bento da Maia darbe „Tratado Completo de Cozinha e de Copa“ (pirmasis leidimas – 1904 m.) nurodomas „Pastel de Tentúgal“ receptas; aprašyta, kad tešlą reikia tempti tol, kol tešla tampa „tokio storio ir permatoma kaip plonas popierius“. 1904 m. autorius taip pat pakomentavo tešlos gamybos procesą: „iš proceso aprašymo, akivaizdu, kad ne tokioms miklioms rankoms jos gerai pagaminti nepavyktų <…>“.

Vėliau António Maria de Oliveira Belo 1936 m. darbe „Culinária Portuguesa“ rašė, kad „Pastel de Tentugal“ paruošti labai sunku, nes labai sunku paruošti tešlą. Tą padaryti galima tik turint didelę patirtį.

Šie trys pavyzdžiai iš kulinarijos knygų pagrindžia mūsų teiginį, kad dėl ypatingo gamybos proceso reikia labai specifinių praktinių žinių, kurias Tentugalo moterys sukaupė per ilgus praktinės patirties metus.

Todėl šio saldumyno unikalumą iš esmės lėmė gamtos veiksnių ir praktinių žinių derinys. Taigi, dėl oro temperatūros ir drėgnumo – dviejų aktyvių „Pastel de Tentúgal“ gamybos gamtinių sąlygų ir praktinių vienuolyne sukauptų žinių, kurios per daugiau kaip keturis šimtmečius buvo išplėtotos, saldumynas yra toks, koks yra šiandien, o pritaikius visus įgūdžius ir patirtį, įmanoma pergudrauti gamtos veiksnius, kai nesusidaro reikiamos gamtinės sąlygos. Tradiciniai produktai sukuria ypatingą ryšį su vieta, iš kurios jie kilę, arba dėl materialių, arba dėl kultūrinių priežasčių, ir nors tie ryšiai nematomi, jie suteikia gamybos vietovei skonį ir formą.

Reikėtų pažymėti, kad praktinės „Pastel de Tentúgal“ gamybos žinios niekada nepaplito už Tentugalo miesto ribų.

Nuoroda į paskelbtą specifikaciją:

(Reglamento (EB) Nr. 510/2006 5 straipsnio 7 dalis)

http://www.gpp.pt/Valor/DOP_IGP_ETG.html

(1) OL L 93, 2006 3 31, p. 12.