Be pagrindinio reikalavimo užtikrinti pakankamai pajamų išlaidoms padengti, nuosavų išteklių sistema turėtų būti reformuota, kad padėtų spręsti šias naujas problemas, ir turėtų būti parengta taip, kad užtikrintų daugiau naudos nei vien tik reguliarų fiskalinių pajamų srautą. Remdamasi dabartine finansavimo sistema, Komisija taip pat siūlo modernizuoti ES biudžeto pajamų dalį supaprastinant dabartinius pridėtinės vertės mokesčiu pagrįstus nuosavus išteklius, diversifikuojant pajamų šaltinius ir didinant ES bei nacionalinių biudžetų sinergiją.

Dėl įvairių naujų politinių prioritetų, turinčių pasekmių biudžetui, ir Jungtinės Karalystės pasitraukimo iš ES šiandien reikia skirti ypatingą dėmesį nuosavų išteklių sistemos struktūrai. Be to, nacionalinėms statistikos institucijoms kyla problemų dėl skaitmeninimo, globalizacijos ir kitų ekonominių pokyčių. Todėl, siekiant tinkamai atsižvelgti į įvairių šalių nacionalines pajamas, dažniau reikės atlikti didesnio masto bendrųjų nacionalinių pajamų duomenų peržiūras. Bendrai kalbant apie mokesčius, dėl rinkos integracijos, laisvo kapitalo judėjimo ir nematerialiojo turto padidėjimo iškilo klausimų dėl nacionalinių apmokestinimo sistemų adekvatumo siekiant tinkamai atsižvelgti į šių sričių pokyčius. Galiausiai dėl klimato kaitos ir aplinkos taršos atsiranda neigiamas išorinis poveikis, dėl kurio reikia imtis jei ne pasaulinio masto, tai bent ES lygmens veiksmų.

Remiantis 2013 m. gruodžio mėn. galutiniu susitarimu dėl 2014–2020 m. daugiametės finansinės programos, kai Taryba, Europos Parlamentas ir Komisija priėmė Bendrą deklaraciją dėl nuosavų išteklių, sukurta Aukšto lygio grupė nuosavų išteklių klausimais. Bendroje deklaracijoje nustatyta, kad nuosavų išteklių klausimu reikia dirbti toliau ir kad bendrai nuosavų išteklių sistemos peržiūrai atlikti bus šaukiama tarpinstitucinė aukšto lygio grupė. Grupė pateikė galutinę ataskaitą 2016 m. gruodžio mėn. Ji rekomendavo, be kita ko, įtraukti naujas nuosavų išteklių kategorijas, glaudžiau susietas su ES politikos sritimis, ir panaikinti korekcijos mechanizmus.

Paaiškėjo, kad bendrą finansavimo sistemą reformuoti sudėtinga. Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 311 straipsnį Sąjunga „pasirūpina savo tikslams pasiekti ir savo politikai įgyvendinti reikalingomis priemonėmis“. Remiantis šiuo straipsniu, sprendimu dėl nuosavų išteklių numatomas ES biudžeto finansavimo sistemos tvirtas teisinis pagrindas. Atsižvelgiant į klausimo svarbą, būtinas valstybių narių vieningumas ir nacionalinių parlamentų ratifikavimas. Be to, netgi jei reformos argumentai daugeliui yra įtikinami, sprendimų priėmėjai taip pat turi įveikti dideles procedūrines kliūtis. Neatsitiktinai nuosavų išteklių sistema paskutinį kartą iš esmės kokybiškai pakeista praėjusio amžiaus devintajame dešimtmetyje, kai buvo priimti vadinamieji Deloro paketai ir įtrauktas bendrosiomis nacionalinėmis pajamomis pagrįstas komponentas, siekiant remti su bendrosios rinkos kūrimu ir plėtra priimant naujas valstybes nares susijusių išlaidų didinimą.

Dabartinė nuosavų išteklių sistema grindžiama trimis pagrindinėmis pajamų kategorijomis: i) vadinamaisiais tradiciniais nuosavais ištekliais (daugiausia muitais); ii) pridėtinės vertės mokesčiu pagrįstais nuosavais ištekliais ir iii) bendrosiomis nacionalinėmis pajamomis pagrįstais nuosavais ištekliais. Nors tradiciniai nuosavi ištekliai yra tiesioginis ES biudžeto pajamų šaltinis ir dėl to laikomi tikrais ES nuosavais ištekliais, dvi pastarosios kategorijos iš esmės yra valstybių narių nacionaliniai įnašai į ES biudžetą. Bendrosiomis nacionalinėmis pajamomis pagrįsti nuosavi ištekliai buvo nustatyti kaip nuosavų išteklių sistemos papildantis kertinis akmuo, kuriuo siekiama užtikrinti visapusišką patvirtintų išlaidų finansavimą. Vis dėlto ilgainiui šie ištekliai tapo vyraujančiu sistemos komponentu. Jie sudaro daugiau kaip 70 % ES pajamų ir užtikrina stabilumą ir pakankamumą, tačiau dėl jų vyravimo atrodo, kad nacionaliniai įnašai į ES biudžetą yra tik išlaidų veiksnys.

Pasiūlyme dėl kitos daugiametės finansinės programos laikotarpio siūloma galimybė modernizuoti ES finansinę programą. Kaip nurodyta komunikate „Šiuolaikiškas biudžetas Sąjungai, kuri apsaugo, suteikia galių ir gina. 2021–2027 m. daugiametė finansinė programa“, Sąjunga turi finansuoti naujus prioritetus ir Europos viešąsias gėrybes. Kartu dėl ekonominių pokyčių ir globalizacijos nacionalinėms mokesčių sistemoms kyla naujų uždavinių ir yra naujų politikos sričių, kurias galima sustiprinti ES mastu joms teikiant finansines paskatas. Be to, dauguma ragino vykdyti biudžeto pajamų reformą, siekiant padidinti jo aiškumą, teisingumą ir skaidrumą.

Be to, sumomis, kurias valstybės narės pasilieka kaip surinkimo išlaidas, ne visada tiesiogiai remiama su muitine susijusi veikla. Iš naujausių pokyčių matyti, kad nacionalinės administracijos turi mažiau žmogiškųjų išteklių kontrolei vykdyti, tai reiškia, kad tik nedidelė dalis turimų išteklių skiriama su muitine susijusiai veiklai ir muitų patikrinimams.

Surinktų muitų sumos ir kontrolės intensyvumas atspindi skirtingas tendencijas. Remiantis paskutiniais muitų sąjungos veiklos rezultatų duomenimis, per pastaruosius kelerius metus pastebima mažėjanti kontrolės dažnumo tendencija, o išlaidų pasilikimo normos tuo pačiu metu padidėjo nuo 10 iki 25 %. 2016 m. Sąjungos lygmeniu muitinio įforminimo metu buvo patikrinta 2,1 % importuojamų prekių, tačiau ši norma valstybėse narėse labai skiriasi. Supaprastintų procedūrų taikymas ir automatizavimas padeda gerinti kontrolės ekonominį veiksmingumą.

Pagal naujas taisykles pelno mokesčio baze, t. y. nacionaliniu lygmeniu priskiriamu įmonių pelnu, pagrįstą įnašą bus paprasta nustatyti. Bendra konsoliduotoji pelno mokesčio bazė bus nuolatinių ir palyginti didelių ES biudžeto pajamų šaltinis ir neturės įtakos valstybių narių mokesčių rinkimo prerogatyvoms. Nustačius siūlomus bendra konsoliduotąja pelno mokesčio baze pagrįstus nuosavus išteklius pareikalavimo tarifas būtų taikomas pačiai bendrai konsoliduotajai bazei. ES taikant 3 % pareikalavimo tarifą, bendra konsoliduotoji pelno mokesčio bazė galėtų duoti vidutiniškai maždaug 12 mlrd. EUR metinių pajamų per laikotarpį. Nuosavi ištekliai bus renkami tik tada, kai naujos mokesčių taisyklės bus visiškai įgyvendintos valstybėse narėse.

Naujų nuosavų išteklių krepšelis pritrauks į ES biudžetą naujų lėšų ir galės padėti valdyti dėl reikšmingo grynojo įmokų į ES biudžetą mokėtojo pasitraukimo kylantį poveikį. Nors dauguma siūlomų naujų pajamų šaltinių nesukurs visiškai naujų pajamų srautų, jie yra aiškiai susieti su ES lygmeniu ir tiesiogiai arba netiesiogiai atspindi nuosavų išteklių sistemos pridėtinę vertę. Kiek tai susiję su numatomomis pajamomis, nauji nuosavi ištekliai užtikrins didelę dalį reikiamų pajamų, bet jie pakeis tik dalį bendrosiomis nacionalinėmis pajamomis pagrįstų įnašų. Nuosavų išteklių mokesčių bazės ir pareikalavimo tarifai parengti taip, kad vidutiniškai per 2021–2027 m. laikotarpį maždaug 12 % biudžeto bus padengta iš naujų pajamų šaltinių.

Iš pridėtinės vertės mokesčiu pagrįstų nuosavų išteklių į ES biudžetą surenkamos pajamos šiuo metu sudaro apie 15–20 mlrd. EUR per metus – šį lygį būtų galima išlaikyti taikant supaprastintą skaičiavimą, atitinkamai padidinus pareikalavimo tarifą.

Siekiant išlaikyti pajamų pakankamumą, stabilumą ir nuspėjamumą, nustatyta, kad bendrosiomis nacionalinėmis pajamomis pagrįsti įnašai liks subalansuojančiais ištekliais, t. y. pajamų straipsniu, kurio pareikalavimo tarifas koreguojamas priklausomai nuo bendrų pajamų, reikalingų išlaidoms padengti, atsižvelgus į kitas pajamas ir kitus nuosavus išteklius. Bendrosiomis nacionalinėmis pajamomis pagrįsti ištekliai netiesiogiai padeda užtikrinti, kad Sąjungos bendrasis biudžetas visada būtų ex ante, t. y. priėmimo etapu, subalansuotas. Nuosavų išteklių krepšelis padės pabrėžti bendrųjų nacionalinių pajamų subalansavimo vaidmenį ir užtikrinti sąžiningą naštos pasidalijimą visose valstybėse narėse.

Kadangi šie pokyčiai ne visada užfiksuojami nacionalinėse pelno mokesčio sistemose arba kituose duomenų šaltiniuose, galiausiai dėl to kyla problemų tiek nacionaliniams mokesčių administratoriams, tiek nacionalinėms statistikos institucijoms. Tai – viena priežastis, kodėl Komisija parengė iniciatyvas dėl bendros konsoliduotosios pelno mokesčio bazės ir dėl sąžiningo skaitmeninio sektoriaus apmokestinimo. Dėl bendros konsoliduotosios pelno mokesčio bazės pagerės bendrosios rinkos veikimas ir sumažės su mokesčių planavimu ir didelėmis reikalavimų laikymosi išlaidomis susijęs neveiksmingumas bei iškraipymai. Skaitmeninių paslaugų mokestis yra problemos, susijusios su tuo, kad dabartinės pelno mokesčio taisyklės nėra tinkamos skaitmeninei ekonomikai, tarpinis sprendimas.

Bendrosiomis nacionalinėmis pajamomis pagrįsti nuosavi ištekliai šiandien sudaro didžiausią ES biudžeto pajamų dalį. Dabartinių nuosavų išteklių stabilumo, pakankamumo ir pritaikomumo privalumai, visų pirma užtikrinami per papildančius bendrosiomis nacionalinėmis pajamomis pagrįstus įnašus, yra neginčijami. Todėl nustatyta, kad šie nuosavi ištekliai liks ES biudžeto pajamų dalies pagrindu.

3.2.ES apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema pagrįsti nuosavi ištekliai

ES apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema – bendra Sąjungos kovos su klimato kaita priemonė. Ji pagrįsta bendrais klimato tikslais, mažinimo strategijomis ir tarptautiniais įsipareigojimais ir siunčia tą patį kainos signalą visų valstybių narių sektoriams, kuriems ji taikoma. ES apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema yra suderinta Sąjungos lygmeniu, o pajamos patenka į nacionalinius biudžetus.

Siūloma nustatyti ES apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos įnašą į Sąjungos biudžetą, kuris būtų teikiamas kaip nuosavi ištekliai. 20 % tam tikrų pajamų iš visų aukcionuose parduodamų apyvartinių taršos leidimų būtų skiriama ES biudžetui.

Mažesnes pajamas gaunančios valstybės narės didelę dalį ES apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos pajamų gauna iš apyvartinių taršos leidimų, perskirstytų solidarumo, ekonomikos augimo ir tarpusavio jungčių tikslais, pardavimo aukcionuose. Siekiant užtikrinti teisingumą, nuo šių perskirstytų apyvartinių taršos leidimų nuosavų išteklių įnašas nebūtų skaičiuojamas. Be to, persvarstyta ES apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos direktyva įsteigtas inovacijų fondas proveržio technologijų plėtrai remti ir modernizavimo fondas energetikos sektoriui mažesnes pajamas gaunančiose valstybėse narėse modernizuoti. Inovacijų fondui ir modernizavimo fondui finansuoti skirta suma apskaičiuojant nuosavų išteklių įnašą taip pat nebus įtraukiama. Tačiau aukcionuose parduoti skirti leidimai, kuriuos valstybė narė gali nemokamai skirti energetikos sektoriui, apskaičiuojant nuosavų išteklių įnašą turėtų būti įtraukiami siekiant užtikrinti, kad sprendimas, ar pasinaudoti ta galimybe, būtų pagrįstas ekonominėmis priežastimis.

Priklausomai nuo ES apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos leidimų rinkos kainos, numatomos metinės vidutinės pajamos galėtų siekti nuo 1,2 mlrd. iki 3,0 mlrd. EUR. Jos taip pat galėtų kisti dėl metinio aukcionuose parduodamų leidimų kiekio, kuris, be kita ko, priklauso nuo apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos rinkos stabilumo rezervo veikimo.

3.3.Plastiko pakuočių atliekų kiekiu pagrįsti nuosavi ištekliai

2018 m. sausio 18 d. Komisija priėmė Europinę plastikų žiedinėje ekonomikoje strategiją. Ši strategija padės spręsti aplinkosaugos problemas, visų pirma pagerins antrinio perdirbimo ekonominius aspektus ir sumažins plastiko šiukšlių išmetimą į aplinką. Šia strategija taip pat siekiama padidinti plastikų tvarumą ir kartu paskatinti bei atlyginti už inovacijas, konkurencingumą ir darbo vietų kūrimą. Komunikate nurodyta, kad fiskalinio pobūdžio priemonės galėtų paskatinti aplinką tausojančią elgseną. 2018 m. kovo 22 d. Komisija surengė apskritojo stalo diskusiją su suinteresuotaisiais subjektais, kad aptartų, kaip ES biudžetu būtų galima prisidėti prie plastikų strategijos. Apskritai buvo sutarta dėl poreikio įvairiomis priemonėmis mažinti taršą plastiku. Įvesti tikslinį naują mokestį ES lygmeniu būtų problematiška konkurencingumo ir subsidiarumo požiūriu, tačiau galimas ES biudžeto vaidmuo sprendžiant šią problemą buvo visuotinai pripažintas.

Siūlomas nuosavų išteklių įnašas būtų tiesiogiai proporcingas kiekvienoje valstybėje narėje susidarančių neperdirbtų plastiko pakuočių atliekų kiekiui. Taigi toks įnašas bus paskata valstybėms narėms mažinti šiuos atliekų srautus. Tokiu būdu ES biudžetas padėtų siekti plastikų strategijos ir žiedinės ekonomikos tikslų.

Nuosavų išteklių įnašas būtų proporcingas neperdirbtų plastiko pakuočių atliekų kiekiui, apie kurį kiekvienais metais pranešama Eurostatui. Valstybių narių nuosavų išteklių įnašai būtų apskaičiuojami šiam kiekiui taikant 0,80 EUR / kg pareikalavimo tarifą, o per metus galėtų susidaryti maždaug 7 mlrd. EUR suma.

3.4.Numatomi ES finansavimo struktūros pokyčiai iki 2027 m.

Palyginus dabartinę 2018 m. pajamų sudėtį ir 2021–2027 m. laikotarpio pajamų struktūrą, Komisijos pasiūlyme matyti ir tęstinumo, ir inovacijų elementų. Pagal dabartinę sistemą, priklausomai nuo metų ir metinio biudžeto ciklo etapo, bendrosiomis nacionalinėmis pajamomis pagrįsti nuosavi ištekliai sudaro nuo dviejų trečdalių iki trijų ketvirtadalių visų pajamų. Įgyvendinus siūlomus pakeitimus jie turėtų sudaryti 50–60 % visų pajamų.

Numatoma ES finansavimo struktūros raida

2018 m. biudžetas Numatomas vidurkis 2021–2027 m. Mlrd. EUR Visų pajamų % Mlrd. EUR Visų pajamų % Tradiciniai nuosavi ištekliai 23 15,8 % 26 15 % Esami nacionaliniai įnašai iš jų 120 82,9 % 128 72 % Pridėtinės vertės mokesčiu pagrįsti nuosavi ištekliai (reformuoti) 17 11,9 % 25 14 % Bendrosiomis nacionalinėmis pajamomis pagrįsti nuosavi ištekliai 103 71,0 % 103 58 % Nauji nuosavi ištekliai iš jų - 22 12 % Bendra konsoliduotąja pelno mokesčio baze pagrįsti nuosavi ištekliai - - 12 6 % ES apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema pagrįsti nuosavi ištekliai - - 3 2 % Plastiko pakuočių atliekų kiekiu pagrįsti nuosavi ištekliai - - 7 4 % Iš viso nuosavų išteklių 143 98,7 % 176 99 % Pajamos ne iš nuosavų išteklių 2 1,3 % 2 1 % Iš viso pajamų 145 100,0 % 178 100 %

2021–2027 m. laikotarpio sumos pagrįstos taikytinais pareikalavimo tarifais, nustatytais Komisijos pasiūlyme dėl Tarybos reglamento, kuriuo nustatomos Europos Sąjungos nuosavų išteklių sistemos įgyvendinimo priemonės (COM(2018) 327, 1 straipsnis).

4.Principo, kad būsimos įgyvendinant ES politiką gautos pajamos būtų pervedamos į ES biudžetą, nustatymas

Yra ir kitų pajamų, kurios, nors ir nepatenka į šio sprendimo taikymo sritį, gali būti patrauklus papildomas biudžeto pajamų šaltinis, į kurį reikėtų atsižvelgti rengiant kitos finansinės programos laikotarpio programas ir politiką.

Pagal daugelį tradicinių vertinimo kriterijų, išskyrus pakankamumo ir stabilumo, kitos pajamos vertinamos gana gerai. Jos tiesiogiai susietos su ES politika ir teisine kompetencija, jas lengva administruoti ir, jei yra skirtos konkrečiam tikslui, jos neišstumia išlaidų pagal daugiametės finansinės programos viršutines ribas arba nuosavų išteklių pagal nuosavų išteklių viršutinę ribą. Be to, jos nepervedamos iš nacionalinių iždų, todėl nėra įtraukiamos apskaičiuojant nacionalinius įnašus, kurie būtų įtraukiami į veiklos biudžeto balansą, ir dėl to yra nepriklausomas tikras ES pajamų šaltinis.

Iš esmės pajamos, tiesiogiai gaunamos įgyvendinant ES politiką ir užtikrinant bendrų Sąjungos lygmens taisyklių vykdymą, automatiškai turėtų papildyti ES biudžetą. Vienas iš pavyzdžių, kokios pajamos galėtų papildyti ES biudžetą remiantis kitais teisės aktais nei sprendimas dėl nuosavų išteklių ar mokesčių suderinimo nuostatos, yra Europos kelionių informacijos ir leidimų sistema (ETIAS). Komisijos pasiūlyme numatyta, kad mokesčiai, kuriuos turi mokėti į Šengeno erdvę iš trečiųjų valstybių atvykstantys asmenys, yra asignuotosios pajamos (tai leistų į susijusias biudžeto eilutes įtraukti papildomų asignavimų). Šios pajamos suteiks galimybę papildomai finansuoti Europos kelionių informacijos ir leidimų sistemos veiklos išlaidas ir kitaip remti bendrąjį biudžetą. Asignuotosios pajamos apskaičiuojant nuosavų išteklių viršutinę ribą nebus įtraukiamos, nes jos nebus teikiamos iš nacionalinių biudžetų. Kitos, arba įvairios, pajamos, kurios nėra skirtos konkrečiam tikslui ir yra registruojamos kaip bendrosios pajamos (tokios kaip baudos ar delspinigiai už pavėluotą mokėjimą), lems bendrosiomis nacionalinėmis pajamomis pagrįstų nacionalinių įnašų sumažinimą.

5.Laipsniškas korekcijų panaikinimas

Daugiausiai dėl istorinių priežasčių tam tikros valstybės narės naudojasi sudėtinga korekcijų ir lengvatų sistema. 1984 m. birželio mėn. Fontenblo Europos aukščiausiojo lygio susitikime padaryta išvada, kad „bet kuri valstybė narė, kuriai tenka pernelyg sunki, palyginti su jos santykine gerove, biudžeto našta, turi teisę atitinkamu laiku pasinaudoti korekcija“. Svarbiausias iš šių mechanizmų buvo Jungtinei Karalystei taikoma korekcija, prieš 34 metus nustatyta remiantis teisingumo sumetimais.