EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2022 05 11 COM(2022) 209 final 2022/0155(COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatomos seksualinės prievartos prieš vaikus prevencijos ir kovos su ja taisyklės (Tekstas svarbus EEE) {SEC(2022) 209 final} - {SWD(2022) 209 final} - {SWD(2022) 210 final}



AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai Jungtinių Tautų vaiko teisių konvencijoje (JTVTK) ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 24 straipsnio 2 dalyje įtvirtintos geriausių vaiko interesų ir gerovės apsaugos ir priežiūros teisės. 2021 m. Jungtinių Tautų vaiko teisių komitetas pabrėžė, kad šios teisės turi būti vienodai saugomos ir skaitmeninėje aplinkoje. Vaikų apsauga realiame gyvenime ir internete yra vienas iš Sąjungos prioritetų. Bent vienas iš penkių vaikų vaikystėje tampa seksualinio smurto auka. 2021 m. atlikus pasaulinį tyrimą nustatyta, kad daugiau nei vienas iš trijų respondentų vaikystėje buvo paprašytas internete atlikti seksualinio pobūdžio veiksmus, o daugiau nei pusė patyrė tam tikrą seksualinę prievartą prieš vaikus internete. Dar didesnė seksualinio smurto rizika kyla vaikams su negalia: iki 68 proc. mergaičių ir 30 proc. berniukų, turinčių intelekto ar raidos sutrikimų, iki 18-ojo gimtadienio patirs seksualinę prievartą. Seksualinės prievartos prieš vaikus medžiaga yra fizinės seksualinės prievartos prieš vaikus produktas. Jos nustatymas ir pranešimas apie ją yra būtini siekiant užkirsti kelią jos gamybai ir platinimui, taip pat gyvybiškai svarbios priemonės jos aukoms nustatyti ir joms padėti. Dėl pandemijos vaikai internete susiduria su daug didesniu nepageidaujamų kreipimųsi skaičiumi, įskaitant ryšių su vaikais mezgimą siekiant juos seksualiai prievartauti. Nepaisant to, kad pagal 2011 m. priimtą Kovos su seksualine prievarta prieš vaikus direktyvą seksualinė prievarta prieš vaikus, jų seksualinis išnaudojimas ir seksualinės prievartos prieš vaikus medžiaga visoje ES yra kriminalizuojami, akivaizdu, kad šiuo metu ES vis dar nesugeba apsaugoti vaikų, kad jie netaptų seksualinės prievartos prieš juos aukomis, ir kad internetas kelia ypatingų iššūkių. Todėl 2020 m. liepos 24 d. Europos Komisija priėmė ES veiksmingesnės kovos su seksualine prievarta prieš vaikus strategiją, kurioje išdėstytas išsamus atsakas į didėjančią seksualinės prievartos prieš vaikus grėsmę tiek realiame gyvenime, tiek internete, gerinant prevenciją, tyrimus ir pagalbą aukoms. Ji apima aštuonias iniciatyvas, kuriomis siekiama sukurti tvirtą teisinę vaikų apsaugos sistemą ir sudaryti palankesnes sąlygas daugelio su vaikų apsauga ir parama jiems susijusių subjektų koordinuotam požiūriui. Šiomis iniciatyvomis siekiama nustatyti teisės aktų spragas ir užtikrinti, kad ES teisės aktais būtų sudarytos sąlygos veiksmingai reaguoti, stiprinti teisėsaugos pastangas nacionaliniu ir ES lygmenimis, sudaryti sąlygas ES šalims geriau apsaugoti vaikus vykdant prevenciją, skatinti pramonės pastangas užtikrinti vaikų apsaugą jiems naudojantis siūlomomis paslaugomis ir gerinti vaikų apsaugą visame pasaulyje bendradarbiaujant su įvairiais suinteresuotaisiais subjektais. Šią tikslinę strategiją papildo kitos papildomos pastangos. 2021 m. kovo 24 d. Europos Komisija priėmė išsamią ES vaiko teisių strategiją, kurioje siūlomos griežtesnės priemonės, skirtos vaikams nuo visų formų smurto, įskaitant neleistiną elgesį internete, apsaugoti. Be to, ji ragina įmones toliau dėti pastangas, kad savo platformose ir paslaugose nustatytų neteisėtą internetinį turinį, įskaitant seksualinę prievartą prieš vaikus internete, apie jį praneštų ir jį pašalintų. Siūlomoje Europos deklaracijoje dėl skaitmeninio dešimtmečio skaitmeninių teisių ir principų taip pat numatytas įsipareigojimas apsaugoti visus vaikus nuo neteisėto turinio, išnaudojimo, manipuliavimo bei prievartos internete ir užkirsti kelią skaitmeninės erdvės naudojimui nusikaltimams įvykdyti ar jiems palengvinti. Todėl prieglobos arba asmenų tarpusavio ryšio paslaugų teikėjai (toliau – teikėjai) atlieka ypač svarbų vaidmenį. Jų atsakingas ir kruopštus elgesys yra būtinas saugiai, nuspėjamai ir patikimai internetinei aplinkai sukurti ir Chartijoje užtikrinamoms pagrindinėms teisėms įgyvendinti. Seksualinės prievartos prieš vaikus vaizdų ir vaizdo įrašų platinimas, kuris labai išaugo vystantis skaitmeniniam pasauliui, pratęsia aukų patiriamą žalą, o nusikaltėliai taip pat rado naujų būdų naudotis šiomis paslaugomis ir išnaudoti vaikus. Kai kurie teikėjai jau savanoriškai naudojasi technologijomis, skirtomis seksualinei prievartai prieš vaikus internete savo teikiamų paslaugų srityje nustatyti, apie ją pranešti ir ją pašalinti. Tačiau teikėjų taikomos priemonės yra labai įvairios: didžiąją daugumą pranešimų pateikia keli teikėjai, o daugelis nesiima jokių veiksmų. ES teisėsaugos institucijų iš teikėjų gautų pranešimų kokybė ir svarba taip pat labai skiriasi. Vis dėlto 2020 m. tokios organizacijos kaip Nacionalinis dingusių ir išnaudojamų vaikų centras (NCMEC), kuriam JAV teikėjai pagal JAV teisę privalo teikti pranešimus, kai sužino apie seksualinę prievartą prieš vaikus savo teikiamų paslaugų srityje, gavo daugiau kaip 21 mln. pranešimų, iš kurių daugiau kaip 1 mln. buvo susiję su ES valstybėmis narėmis. Iš naujausių 2021 m. pranešimų matyti, kad jų toliau daugės ir jų skaičius artės prie 30 mln. ribos. Nepaisant to, kad tam tikri teikėjai įnešė didelį indėlį, savanoriškų veiksmų vis dėlto nepakanka, kad būtų išspręsta netinkamo naudojimosi internetinėmis paslaugomis seksualinės prievartos prieš vaikus tikslais problema. Todėl kelios valstybės narės pradėjo rengti ir priimti nacionalines kovos su seksualine prievarta prieš vaikus internete taisykles. Kaip matyti iš prie šio pasiūlymo pridėtos poveikio vertinimo ataskaitos, dėl to atsiranda skirtingi nacionaliniai reikalavimai, o tai savo ruožtu didina bendrosios skaitmeninės paslaugų rinkos susiskaidymą. Tokiomis aplinkybėmis, siekiant papildyti Skaitmeninių paslaugų aktą, pašalinti esamas bendrosios skaitmeninės rinkos kliūtis ir užkirsti kelią jų plitimui, būtinos vienodos Sąjungos taisyklės dėl seksualinės prievartos prieš vaikus internete nustatymo, pranešimo apie ją ir jos pašalinimo. Sprendžiant susiskaidymo rizikos klausimą šiuo pasiūlymu, reikia atsižvelgti į poreikį užtikrinti pagrindines vaikų teises į priežiūrą ir jų gerovės, psichikos sveikatos ir geriausių interesų apsaugą, taip pat remti bendrą visuomenės interesą veiksmingai užkirsti kelią sunkiems seksualinės prievartos prieš vaikus nusikaltimams, juos tirti ir patraukti už juos baudžiamojon atsakomybėn. Todėl, siekiant spręsti šiuos uždavinius ir atsiliepti į Tarybos ir Europos Parlamento raginimus, šiuo pasiūlymu siekiama sukurti aiškią ir suderintą teisinę sistemą, skirtą seksualinės prievartos prieš vaikus internete prevencijai ir kovai su ja. Juo siekiama teikėjams suteikti teisinio tikrumo dėl jų atsakomybės įvertinti ir sumažinti riziką ir, jei reikia, nustatyti tokią prievartą savo teikiamų paslaugų srityje, apie ją pranešti ir ją pašalinti laikantis Chartijoje nustatytų pagrindinių teisių ir bendrųjų ES teisės principų. Kovojant su seksualine prievarta prieš vaikus, jai pasireiškiant internete, yra svarbios visų pusių teisės ir interesai. Todėl ypač svarbu nustatyti teisingą nuo seksualinės prievartos nukentėjusių vaikų ir jų pagrindinių teisių apsaugos priemonių pusiausvyrą ir taip pasiekti svarbių bendrojo visuomenės intereso tikslų bei kitų naudotojų ir teikėjų pagrindinių teisių. Todėl šiame pasiūlyme nustatomos tikslinės priemonės, kurios yra proporcingos piktnaudžiavimo konkrečia paslauga seksualinės prievartos prieš vaikus internete rizikai ir kurioms taikomos griežtos sąlygos ir apsaugos priemonės. Juo taip pat siekiama užtikrinti, kad teikėjai galėtų vykdyti savo pareigas, įsteigiant Europos seksualinės prievartos prieš vaikus prevencijos ir kovos su ja centrą (toliau – ES centras), kad palengvintų ir paremtų šio reglamento įgyvendinimą ir taip padėtų pašalinti vidaus rinkos kliūtis, visų pirma susijusias su teikėjų pareigomis pagal šį reglamentą nustatyti seksualinę prievartą prieš vaikus internete, apie ją pranešti ir pašalinti seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagą. ES centras visų pirma sukurs, prižiūrės ir tvarkys seksualinės prievartos prieš vaikus internete rodiklių duomenų bazes, kurias paslaugų teikėjai turės naudoti, kad įvykdytų įpareigojimus nustatyti nusikaltimus. Todėl šios duomenų bazės turėtų būti parengtos prieš pradedant taikyti reglamentą. Siekdama tai užtikrinti, Komisija jau skyrė valstybėms narėms finansavimą, kad padėtų rengti šias duomenų bazes. ES centras taip pat turėtų atlikti tam tikras papildomas užduotis, pavyzdžiui, padėti kompetentingoms nacionalinėms institucijoms vykdyti savo užduotis pagal šį reglamentą ir teikti paramą aukoms vykdant teikėjų pareigas. Jis taip pat turėtų naudotis savo svarbia padėtimi, kad palengvintų bendradarbiavimą ir keitimąsi informacija bei žiniomis, be kita ko, įrodymais grindžiamos politikos formavimo ir prevencijos tikslais. Prevencija yra Komisijos pastangų kovoti su seksualine prievarta prieš vaikus prioritetas. •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis Šiuo pasiūlymu įgyvendinami ES veiksmingesnės kovos su seksualine prievarta prieš vaikus strategijoje prisiimti įsipareigojimai, visų pirma pasiūlyti teisės aktus, kuriais būtų veiksmingai kovojama su seksualine prievarta prieš vaikus internete, be kita ko, reikalaujant, kad teikėjai nustatytų žinomą seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagą, ir siekti įsteigti Europos seksualinės prievartos prieš vaikus prevencijos ir kovos su ja centrą. Dabartinę ES teisinę sistemą šioje srityje sudaro su seksualine prievarta prieš vaikus susiję Sąjungos teisės aktai, kaip antai Kovos su seksualine prievarta prieš vaikus direktyva ir Reglamentas (ES) 2021/1232 dėl kovos su seksualine prievarta prieš vaikus internete, kuris taikomas iki 2024 m. rugpjūčio 3 d. (toliau – laikinasis reglamentas). Įvedus įpareigojimą teikėjams nustatyti seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagą savo teikiamų paslaugų srityje, apie ją pranešti, ją blokuoti ir pašalinti, pasiūlymu sudaromos sąlygos geriau nustatyti, tirti nusikalstamas veikas ir vykdyti baudžiamąjį persekiojimą už jas pagal Kovos su seksualine prievarta prieš vaikus direktyvą. Siūlomas teisės aktas papildo naująją Europos strategiją dėl vaikams geresnio interneto, kuria siekiama sukurti vaikams saugią skaitmeninę patirtį ir skatinti skaitmeninį įgalėjimą. ES centras turėtų glaudžiai bendradarbiauti su Europolu. Jis gaus teikėjų pranešimus, juos tikrins, kad nebūtų pranešama apie akivaizdžiai melagingus teigiamus rezultatus, ir perduos juos Europolui ir nacionalinėms teisėsaugos institucijoms. Europolo atstovas dalyvaus ES centro valdančiojoje taryboje. Savo ruožtu ES centro atstovas galėtų dalyvauti Europolo valdyboje, kad būtų toliau užtikrintas veiksmingas bendradarbiavimas ir koordinavimas. Siūlomas teisės aktas taip pat padeda siekti keliose tarptautinės teisės priemonėse nustatytų tikslų. Šiuo atžvilgiu svarbi Europos Tarybos Lansarotės konvencija dėl vaikų apsaugos nuo seksualinio išnaudojimo ir seksualinės prievartos prieš juos, kurią ratifikavo visos ES valstybės narės ir kurioje nustatyti minimalieji reikalavimai, susiję su materialine baudžiamąja teise, pagalba aukoms ir intervencinėmis programomis, ir Europos Tarybos Budapešto konvencija dėl elektroninių nusikaltimų, kurią ratifikavo beveik visos ES valstybės narės ir kurioje reikalaujama, kad šalys nustatytų tam tikras nusikalstamas veikas, susijusias su seksualinės prievartos prieš vaikus medžiaga. •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis Pasiūlymas grindžiamas Bendruoju duomenų apsaugos reglamentu (BDAR). Praktiškai teikėjai, siekdami tvarkyti asmens duomenis, susijusius su savanorišku seksualinės prievartos prieš vaikus internete nustatymu ir pranešimu apie ją, paprastai remiasi įvairiais BDAR numatytais duomenų tvarkymo pagrindais. Pasiūlyme nustatoma tikslinių nurodymų nustatyti turinį sistema ir nurodomos nustatymo sąlygos, taip užtikrinant didesnį tos veiklos teisinį tikrumą. Kalbant apie privalomą nustatymo veiklą, susijusią su asmens duomenų tvarkymu, pasiūlyme, visų pirma juo remiantis priimtuose nurodymuose nustatyti turinį, nustatomas tokio tvarkymo pagrindas, kaip nurodyta BDAR 6 straipsnio 1 dalies c punkte, kuriame numatytas asmens duomenų tvarkymas, būtinas siekiant laikytis duomenų valdytojui taikomos teisinės prievolės pagal Sąjungos arba valstybės narės teisę. Pasiūlymas, inter alia, taikomas teikėjams, siūlantiems asmenų tarpusavio elektroninių ryšių paslaugas, todėl jiems taikomos nacionalinės nuostatos, kuriomis įgyvendinama E. privatumo direktyva ir pasiūlymas dėl jos naujosios redakcijos, dėl kurios šiuo metu vyksta derybos. Pasiūlyme nustatytomis priemonėmis kai kuriais atžvilgiais apribojama teisių ir pareigų, numatytų atitinkamose tos direktyvos nuostatose, taikymo sritis, visų pirma susijusi su veikla, kuri yra griežtai būtina nurodymams nustatyti turinį vykdyti. Šiuo atžvilgiu pasiūlyme numatyta pagal analogiją taikyti tos direktyvos 15 straipsnio 1 dalį.

Pasiūlymas taip pat dera su Elektroninės prekybos direktyva ir pasiūlymu dėl Skaitmeninių paslaugų akto (SPA), dėl kurio teisės aktų leidėjai neseniai pasiekė laikiną politinį susitarimą. Pasiūlyme visų pirma nustatyti konkretūs kovos su tam tikrų formų neteisėta veikla ir neteisėtu turiniu, kuriuo keičiamasi internete, reikalavimai ir apsaugos priemonių rinkinys. Taigi priimtas pasiūlymas papildys SPA numatytą bendrą sistemą. Pasiūlymas grindžiamas horizontaliąja SPA sistema, kuria, kai įmanoma, remiamasi kaip pagrindu ir kurioje nustatomos konkretesnės taisyklės, kai to reikia konkrečiu kovos su seksualine prievarta prieš vaikus internete atveju. Pavyzdžiui, kai kuriems teikėjams pagal SPA gali būti nustatyta bendresnė prievolė įvertinti sisteminę riziką, susijusią su naudojimusi jų paslaugomis, o šiame pasiūlyme – papildoma prievolė atlikti konkretų seksualinės prievartos prieš vaikus internete rizikos vertinimą. Tie teikėjai, atlikdami konkretesnį rizikos vertinimą, gali remtis bendresniu rizikos vertinimu ir, savo ruožtu, konkrečia rizika, nustatyta vaikams jų teikiamų paslaugų srityje, remiantis konkrečiu rizikos vertinimu pagal šį pasiūlymą, gali būti grindžiamos bendresnio pobūdžio rizikos mažinimo priemonės, kuriomis taip pat siekiama vykdyti įsipareigojimus pagal SPA. Elektroninės prekybos direktyva ir SPA valstybėms narėms draudžiama nustatyti tarpinių paslaugų teikėjams bendrus įpareigojimus stebėti arba aktyviai ieškoti faktų ar aplinkybių, rodančių neteisėtą veiklą. Nors tikslūs valstybėms narėms skirto draudimo kontūrai aiškėja tik palaipsniui, siūlomu reglamentu siekiama laikytis pagrindinio reikalavimo teisingai suderinti įvairias nagrinėjamas viena kitai prieštaraujančias pagrindines teises, kuriomis grindžiamas tas draudimas, atsižvelgiant į konkrečias kovos su seksualine prievarta prieš vaikus internete aplinkybes ir nagrinėjamo viešojo intereso svarbą. Juo visų pirma tikslingai nustatoma teikėjams, kuriems kyla pavojus, skirtų įpareigojimų taikymo sritį ir nustatomos aiškios ir kruopščiai subalansuotos taisyklės bei apsaugos priemonės, be kita ko, aiškiai apibrėžiant siekiamus tikslus, atitinkamų medžiagų ir veiklos rūšis, rizika pagrįstą požiūrį, atitinkamų įpareigojimų taikymo sritį ir pobūdį, teisių gynimo taisykles ir atitinkamus priežiūros bei skaidrumo mechanizmus. Jame taip pat numatytos griežtos priemonės, kuriomis siekiama palengvinti ir remti įgyvendinimą ir taip sumažinti paslaugų teikėjams tenkančią naštą. Įgyvendinant pagrindinius pasiūlymo tikslus, taip pat padedama aukoms. Todėl siūlomas reglamentas dera su Aukų teisių direktyva – horizontaliąja priemone, skirta aukoms sudaryti geresnes sąlygas naudotis savo teisėmis. 2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI •Teisinis pagrindas Veiksmų, kurių imamasi šioje srityje, teisinis pagrindas yra Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 114 straipsnis. Straipsnyje numatyta nustatyti priemones, kuriomis būtų užtikrintas vidaus rinkos veikimas. 114 straipsnis yra tinkamas teisinis pagrindas reglamentui, kuriuo siekiama suderinti atitinkamų internetinių paslaugų teikėjams bendrojoje skaitmeninėje rinkoje taikomus reikalavimus. Kaip minėta, bendrosios skaitmeninės paslaugų rinkos kliūtys pradėjo atsirasti kai kuriose valstybėse narėse pradėjus taikyti skirtingas nacionalines taisykles, kuriomis siekiama užkirsti kelią seksualinei prievartai prieš vaikus internete ir su ja kovoti. Siūlomu reglamentu siekiama pašalinti tuos esamus skirtumus ir užkirsti kelią būsimoms kliūtims, kurios atsirastų toliau kuriant tokias nacionalines taisykles. Atsižvelgiant į tai, kad internetinių paslaugų teikimas yra tarpvalstybinio pobūdžio, nesiėmus ES lygmens veiksmų, dėl kurių reglamentavimo sistema būtų susiskaidžiusi pagal nacionalines tendencijas, teikėjams tektų našta laikytis skirtingų nacionalinių taisyklių, o teikėjams visoje ES būtų sudarytos nevienodos sąlygos ir galbūt atsirastų spragų. •Subsidiarumas Pagal subsidiarumo principą ES veiksmų galima imtis tik tuo atveju, jei numatytų tikslų valstybės narės vienos negali pasiekti, o juos geriau pasiekti Sąjungos lygmeniu. Valstybės narės vienos negali pasiekti tikslo užtikrinti vienodas sąlygas paslaugų teikėjams visoje bendrojoje skaitmeninėje rinkoje, kartu imantis priemonių užkirsti kelią seksualinei prievartai prieš vaikus internete ir su ja kovoti. Kaip minėta, valstybės narės teikėjams pradėjo taikyti reikalavimus kovoti su seksualine prievarta prieš vaikus internete. Net tos valstybės narės, kurios dar neįvedė tokių reikalavimų, šiuo tikslu vis dažniau svarsto nacionalines priemones. Tačiau teikėjai, kuriems tai taikoma, paprastai veikia tarpvalstybiniu mastu, neretai visos ES mastu, arba gali to pageidauti. Atitinkamai tokiems rinkos dalyviams nustatyti nacionaliniai reikalavimai kovoti su seksualine prievarta prieš vaikus internete didina bendrosios skaitmeninės rinkos susiskaidymą ir dėl jų teikėjai patiria didelių reikalavimų laikymosi išlaidų, nors dėl tarpvalstybinio atitinkamų paslaugų pobūdžio jie nėra pakankamai veiksmingi. Tik ES lygmens veiksmais galima pasiekti tikslą pašalinti atitinkamų paslaugų bendrosios skaitmeninės rinkos kliūtis, padidinti teisinį tikrumą teikėjams ir sumažinti reikalavimų laikymosi išlaidas, kartu užtikrinant, kad rinkos dalyviams nustatyti reikalavimai kovoti su seksualine prievarta prieš vaikus internete būtų veiksmingi, nes jie būtų vienodai taikomi visose ES valstybėse narėse. Todėl siūlomo reglamento tikslams pasiekti būtina imtis ES lygmens veiksmų, kurie, palyginti su nacionaliniais veiksmais, turi didelę pridėtinę vertę. •Proporcingumo principas Šiuo pasiūlymu siekiama pašalinti esamas atitinkamų paslaugų teikimo bendrojoje skaitmeninėje rinkoje kliūtis ir užkirsti kelią papildomų kliūčių atsiradimui, kartu sudarant sąlygas veiksmingai kovoti su seksualine prievarta prieš vaikus internete, visapusiškai gerbiant visų susijusių šalių pagrindines teises pagal ES teisę. Kad šis tikslas būtų pasiektas, pasiūlyme nustatomi siauri tiksliniai ir vienodi rizikos vertinimo ir mažinimo įpareigojimai, kuriuos prireikus papildo nurodymai nustatyti seksualinės prievartos prieš vaikus turinį, apie jį pranešti ir jį pašalinti. Šie įpareigojimai taikomi atitinkamiems teikėjams, siūlantiems paslaugas bendrojoje skaitmeninėje rinkoje, neatsižvelgiant į tai, kur yra jų pagrindinė buveinė. Siūlomos taisyklės taikomos tik tam tikrų rūšių internetinių paslaugų teikėjams, kurie, kaip įrodyta, yra pažeidžiami dėl netinkamo naudojimosi jų paslaugomis siekiant platinti seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagą ar užmegzti ryšius su vaikais (t. y. vilioti vaikus), daugiausia dėl savo techninių savybių arba dėl jų tipinių naudotojų bazės amžiaus. Įpareigojimų taikymo sritis apsiriboja tik tuo, kas būtina pirmiau nurodytiems tikslams pasiekti. Kartu su įpareigojimais nustatomos priemonės, kuriomis siekiama kuo labiau sumažinti tokiems teikėjams tenkančią naštą, taip pat įdiegiamos apsaugos priemonės, kuriomis siekiama kuo labiau sumažinti pagrindinių teisių, visų pirma paslaugų naudotojų teisės į privatumą, pažeidimą. Siekiant sumažinti klaidingai teigiamų rezultatų skaičių ir užkirsti kelią klaidingiems pranešimams teisėsaugos institucijoms, taip pat kuo labiau sumažinti teikėjams tenkančią administracinę ir finansinę naštą, be kitų priežasčių, pasiūlymu sukuriamas ES centras, kuris yra vienas esminių teikėjams nustatytų įpareigojimų įgyvendinimo pagalbininkų. Be kitų užduočių, ES centras teikėjams turėtų sudaryti palankesnes sąlygas naudotis patikimomis nustatymo technologijomis, užtikrinti galimybę naudotis valstybių narių teismų ar nepriklausomų administracinių institucijų patikrintais rodikliais, sukurtais remiantis seksualine prievarta prieš vaikus internete, siekiant ją nustatyti, paprašius teikti tam tikrą pagalbą, susijusią su rizikos vertinimų atlikimu, ir teikti paramą bendraujant su atitinkamomis nacionalinėmis institucijomis. Galiausiai, siūlomame reglamente numatytos apsaugos priemonės, kuriomis užtikrinama, kad internetinės seksualinės prievartos prieš vaikus nustatymo, pranešimo apie ją ir tokio turinio pašalinimo tikslais naudojamomis technologijomis, kuriomis siekiama laikytis nurodymo nustatyti turinį, būtų mažiausiai kišamasi į privatumą ir jos atitiktų naujausius sektoriaus pasiekimus, ir kad taip būtų anonimiškai vykdoma bet kokia būtina peržiūra ir imamasi veiksmų bet kokiam naudotojui nustatyti, jei būtų nustatyta galima seksualinė prievarta prieš vaikus internete. Taip užtikrinama pagrindinė teisė į veiksmingą teisinę gynybą visais atitinkamos veiklos etapais – nuo nustatymo iki pašalinimo – ir apribojamas pašalintos medžiagos ir susijusių duomenų išsaugojimas tiek, kiek būtinai reikia tam tikriems nurodytiems tikslams. Todėl siūlomu reglamentu ribojamas kišimasis į naudotojų teisę į asmens duomenų apsaugą ir jų teisę į pranešimų konfidencialumą tik tiek, kiek tai būtina siekiant užtikrinti, kad būtų pasiekti reglamento tikslai, t. y. nustatyti suderintas taisykles, kuriomis būtų veiksmingai užkertamas kelias seksualinei prievartai prieš vaikus internete ir su ja kovojama vidaus rinkoje. •Priemonės pasirinkimas SESV 114 straipsniu Sąjungos teisės aktų leidėjui suteikiama galimybė priimti reglamentus ir direktyvas. Kadangi pasiūlymu siekiama nustatyti vienodus įpareigojimus teikėjams, kurie paprastai siūlo savo paslaugas daugiau nei vienoje valstybėje narėje arba pageidauja tai daryti, direktyva, kuria paliekama galimybė skirtingai perkelti ES taisykles į nacionalinę teisę, nebūtų tinkama atitinkamiems tikslams pasiekti. Dėl skirtingų nacionalinių taisyklių, kuriomis perkeliami šia priemone teikėjams nustatyti reikalavimai, tos bendrosios skaitmeninės paslaugų rinkos kliūtys, kurias šia iniciatyva siekiama pašalinti, išliktų arba vėl atsirastų. Kitaip nei direktyva, reglamentu užtikrinama, kad visoje ES būtų vienodai nustatomi tie patys įpareigojimai. Be to, reglamentas taikomas tiesiogiai, juo užtikrinamas aiškumas, didesnis teisinis tikrumas ir išvengiama skirtingo perkėlimo į nacionalinę teisę valstybėse narėse. Dėl šių priežasčių tinkama priemonė šios iniciatyvos tikslams pasiekti yra reglamentas. Be to, atsižvelgiant į laikinojo reglamento galiojimo pabaigos datą, šiuo atveju neužtektų laiko priimti direktyvą ir perkelti jos taisykles į nacionalinę teisę. 3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

•Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Dvejus metus Komisija konsultavosi su atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais, kad nustatytų problemas ir tolesnius kovos su seksualine prievarta prieš vaikus būdus tiek internete, tiek ne internete. Tai padaryta atliekant apklausas, pradedant viešomis konsultacijomis ir baigiant tikslinėmis teisėsaugos institucijų apklausomis. Siekiant aptarti galimą šios srities teisės aktų poveikį, buvo surengti keli Komisijos ir atitinkamų suinteresuotųjų subjektų ekspertų grupių posėdžiai ir dvišaliai susitikimai, o Komisija dalyvavo atitinkamuose seminaruose, konferencijose ir renginiuose vaiko teisių klausimais. 2020 m. gruodžio mėn. Komisija paskelbė įžanginį poveikio vertinimą, kuriuo siekiama informuoti piliečius ir suinteresuotuosius subjektus apie planuojamą iniciatyvą ir gauti pradinę grįžtamąją informaciją. Ši grįžtamoji informacija parodė, kad labai pritariama tikslui kovoti su seksualine prievarta prieš vaikus internete. Nors holistinis potencialaus centro požiūris ir laukiami patobulinimai teisinio aiškumo srityje buvo įvertinti palankiai, kai kurie sektoriaus suinteresuotieji subjektai išreiškė susirūpinimą dėl privalomo seksualinės prievartos prieš vaikus internete nustatymo ir pranešimo apie ją poveikio. 2021 m. Komisija surengė atviras viešas konsultacijas. Šiuo procesu siekta surinkti įvairių suinteresuotųjų subjektų, pavyzdžiui, valdžios institucijų ir privačių piliečių, sektoriaus ir pilietinės visuomenės, nuomones. Nepaisant pastangų užtikrinti tolygų atsakymų paskirstymą, didelė dalis atsakymų buvo gauta iš privačių asmenų Vokietijoje, kurie atsakė tik į klausimus, susijusius su šifravimu. Be to, valdžios institucijos, sektoriaus atstovai ir pilietinė visuomenė daug dėmesio skyrė geresnio bendradarbiavimo ir koordinavimo klausimams, pakankamiems ištekliams ir ekspertinėms žinioms, kad būtų galima susitvarkyti su nuolat didėjančiu neteisėto turinio kiekiu. Be to, visose grupėse buvo plačiai remiamas skubus seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagos, apie kurią pranešta, pašalinimas, veiksmai, kuriais siekiama sumažinti vaikų viliojimą internetu (ryšių su vaikais mezgimą) ir didinti prevencijos pastangas bei pagalbą aukoms. Dėl galimo teisinio įpareigojimo teikėjams savo teikiamų paslaugų srityje nustatyti įvairias seksualinės prievartos prieš vaikus internete rūšis ir apie jas pranešti, konsultacijos atskleidė, kad teisėsaugos institucijos ir organizacijos, dirbančios vaikų teisių srityje, tvirtai remia šiuos įpareigojimus, o privatumo teisių gynėjai ir privatūs asmenys jiems iš esmės nepritaria. •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas Tikslinės valstybių narių teisėsaugos institucijų apklausos atskleidė, kad JAV teikėjų ataskaitos šiuo metu yra vienas svarbiausių pranešimų apie seksualinę prievartą prieš vaikus šaltinių. Tačiau tokių pranešimų kokybė ir svarba skiriasi, o kai kurie pranešimai pagal taikytiną nacionalinę teisę nelaikomi seksualine prievarta prieš vaikus internete. Šiose apklausose taip pat nustatyti elementai, būtini siekiant užtikrinti, kad dėl pranešimo būtų galima imtis veiksmų, t. y. kad jis būtų pakankamai kokybiškas ir svarbus ir kad atitinkama teisėsaugos institucija galėtų imtis veiksmų. Būtent dėl šios priežasties suderinti ES lygmens pranešimai, kuriuos rengti padėtų ES centras, būtų geriausia strategija siekiant kuo labiau padidinti ekspertų žinių panaudojimą kovojant su seksualine prievarta prieš vaikus internete. •Poveikio vertinimas Po to, kai 2022 m. vasario mėn. Reglamentavimo patikros valdyba pateikė pirmąją neigiamą nuomonę dėl poveikio vertinimo, ji pateikė teigiamą nuomonę dėl poveikio vertinimo su išlygomis ir pateikė įvairių pasiūlymų, kaip jį patobulinti. Poveikio vertinimo ataskaita buvo dar kartą peržiūrėta, atsižvelgiant į susijusią grįžtamąją informaciją, visų pirma patikslinant priemonių, kurių imtasi siekiant užtikrinti suderinamumą su pagrindinėmis teisėmis ir bendrųjų stebėsenos įpareigojimų draudimu, aprašymą ir pateikiant išsamesnį politikos galimybių aprašymą. Galutinėje poveikio vertinimo ataskaitoje nagrinėjamos ir lyginamos kelios politikos alternatyvos, susijusios su seksualine prievarta prieš vaikus internete ir su galimu ES seksualinės prievartos prieš vaikus prevencijos ir kovos su ja centro sukūrimu. Iš poveikio vertinimo matyti, kad vien savanoriškų veiksmų prieš seksualinę prievartą prieš vaikus internete nepakanka, nes jų imasi tik nedaugelis teikėjų, todėl kyla didelių sunkumų, susijusių su privačiojo ir viešojo sektorių bendradarbiavimu šioje srityje, taip pat sunkumų, su kuriais susiduria valstybės narės, siekdamos užkirsti kelią šiam reiškiniui ir užtikrinti tinkamo lygio pagalbą aukoms. Dėl šios padėties įvairiose valstybėse narėse buvo priimti skirtingi kovos su seksualine prievarta prieš vaikus internete priemonių rinkiniai. Jei Sąjunga nesiims veiksmų, galima tikėtis, kad teisinis susiskaidymas toliau didės, nes valstybės narės imsis papildomų priemonių problemai spręsti nacionaliniu lygmeniu ir dėl to atsiras kliūčių teikti tarpvalstybines paslaugas bendrojoje skaitmeninėje rinkoje. Atsižvelgiant į poreikį spręsti susidariusią padėtį ir siekiant užtikrinti gerą bendrosios skaitmeninės paslaugų rinkos veikimą, kartu gerinant seksualinės prievartos prieš vaikus internete prevencijos, nustatymo, pranešimo apie ją ir tokio turinio pašalinimo mechanizmus bei užtikrinant tinkamą aukų apsaugą ir paramą joms, nustatyta, kad būtina imtis ES lygmens veiksmų. Be bazinio scenarijaus, apsvarstytos penkios pagrindinės politikos galimybės, kuriomis didinamas veiksmingumas siekiant poveikio vertinime nustatytų tikslų ir bendro politikos tikslo užtikrinti gerą bendrosios skaitmeninės paslaugų rinkos veikimą, kartu užtikrinant, kad seksualinė prievarta prieš vaikus internete būtų nustatoma, apie ją būtų pranešama ir toks turinys būtų pašalinamas visoje Sąjungoje, taip netiesiogiai gerinant prevenciją, palengvinant tyrimus ir užtikrinant tinkamą pagalbą aukoms. Pagal visas galimybes daugiausia dėmesio skirta tikslui užtikrinti, kad siūlydami savo paslaugas Sąjungoje (geografinė taikymo sritis) atitinkami ES ir trečiosiose šalyse įsisteigę internetinių paslaugų teikėjai (asmeninė taikymo sritis) nustatytų, pašalintų anksčiau žinomą ir naują seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagą ir vaikų viliojimo medžiagą (materialinė taikymo sritis), ir apie tai praneštų. Pagrindiniai šių penkių galimybių skirtumai yra susiję su paslaugų teikėjų įpareigojimų apimtimi ir ES centro vaidmeniu bei forma. A galimybę sudarytų su teisėkūros veikla nesusijusios praktinės priemonės, kuriomis būtų gerinama seksualinės prievartos prieš vaikus internete prevencija, nustatymas ir pranešimas apie ją, taip pat pagalba aukoms. Tai apima praktines priemones, kuriomis siekiama didinti teikėjų savanoriškų priemonių, kuriomis siekiama nustatyti prievartos atvejus ir apie juos pranešti, įgyvendinimą ir veiksmingumą, taip pat Europos prevencijos ir pagalbos aukoms centro, kuris būtų Komisijos valdomas koordinavimo centras, įsteigimą. Pasirinkus B galimybę būtų nustatytas aiškus savanoriško seksualinės prievartos prieš vaikus internete nustatymo teisinis pagrindas, pagal kurį būtų privaloma pranešti apie tokią prievartą ir ją pašalinti. B galimybės atveju ES centrui būtų pavesta palengvinti nustatymą, pranešimą ir pašalinimą ir jis taptų viena pagrindinių teisės akto sudedamųjų dalių, kuri būtų pagrindinė paslaugų teikėjų apsaugos priemonė ir kontrolės mechanizmas, padedantis užtikrinti veiksmingą pasiūlymo įgyvendinimą. Išnagrinėjus keletą galimybių dėl ES centro formos, poveikio vertinime prieita prie išvados, kad nepriklausomumo, nuosavų išteklių, matomumo, darbuotojų ir kompetencijos, reikalingų atitinkamoms funkcijoms atlikti, poreikį geriausiai būtų patenkinti įsteigus ES centrą kaip ES decentralizuotą agentūrą. Ši išvada buvo patvirtinta ir sustiprinta atsižvelgiant į C–E galimybes, pagal kurias taikomas laipsniškas metodas ir kurios yra grindžiamos viena kita. Pagal C ir D galimybes, kartu remiantis B galimybe, teikėjams būtų taikomi teisiniai įpareigojimai nustatyti tam tikrų rūšių seksualinę prievartą prieš vaikus internete savo teikiamų paslaugų srityje. Pagal C galimybę teikėjai privalėtų nustatyti žinomą seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagą, t. y. medžiagos, kuri anksčiau buvo patikimai patvirtinta kaip seksualinės prievartos prieš vaikus medžiaga, kopijas. Pagal D galimybę paslaugų teikėjai turėtų nustatyti ne tik žinomą seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagą (medžiagą, kuri yra patvirtinta seksualinės prievartos prieš vaikus medžiaga), bet ir naują seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagą (medžiagą, kuri gali būti laikoma vaikų seksualinės prievartos medžiaga, bet institucijos (dar) nepatvirtinta kaip tokia). Pasirinkta galimybė (E galimybė) grindžiama D galimybe, pagal kurią reikalaujama, kad teikėjai, be žinomos ir naujos seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagos, taip pat nustatytų viliojimo atvejus. Poveikio vertinime padaryta išvada, kad E galimybė yra tinkamiausia dėl kelių priežasčių. Įpareigojimai nustatyti seksualinę prievartą prieš vaikus internete yra priimtinesni nei priklausomybė nuo savanoriškų teikėjų veiksmų (A ir B galimybės) ne tik todėl, kad tie veiksmai iki šiol pasirodė esą nepakankami veiksmingai kovai su seksualine prievarta prieš vaikus internete, bet ir todėl, kad tik Sąjungos lygmeniu nustatyti vienodi reikalavimai yra tinkami siekiant tikslo išvengti bendrosios skaitmeninės paslaugų rinkos susiskaidymo. Todėl A ir B galimybės buvo atmestos. Poveikis geram bendrosios skaitmeninės paslaugų rinkos veikimui ir kovai su seksualine prievarta prieš vaikus internete laipsniškai didėja, kartu didėja įpareigojimai, kurie būtų nustatyti pagal kiekvieną galimybę. Nors įpareigojimas nustatyti žinomą seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagą (C galimybė) padėtų sumažinti žinomos medžiagos pakartotinį platinimą, toks įpareigojimas turėtų tik ribotą poveikį siekiant užkirsti kelią prievartai ir teikti pagalbą nuolatinės prievartos aukoms, atsižvelgiant į tai, kad medžiaga, kuriai taikomas toks įpareigojimas, galėjo būti platinama daug metų. Įpareigojimas nustatyti ir žinomą, ir naują seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagą (D galimybė) leistų nustatyti ir išgelbėti aukas nuo nuolatinės prievartos ir tai būtų daroma remiantis vienodais ES lygmeniu nustatytais kriterijais, taip užkertant kelią šiuo klausimu priimti skirtingas nacionalines priemones. Privalomai nustatant ir viliojimo atvejus (E galimybė) būtų pasiekta daugiau ir suteikta daugiausia galimybių užkirsti kelią gresiančiai prievartai ir užtikrinti vienodas sąlygas bendrojoje skaitmeninėje paslaugų rinkoje.

Todėl E galimybė laikoma geriausia galimybe, kuria politikos tikslas būtų pasiektas veiksmingai ir proporcingai, kartu užtikrinant proporcingumą nustatant griežtus apribojimus ir apsaugos priemones, kad visų pirma būtų užtikrinta reikiama teisinga pagrindinių teisių pusiausvyra. Be pirmiau aprašyto teigiamo socialinio poveikio, manoma, kad pasirinkta galimybė turės ekonominį poveikį paveiktiems teikėjams dėl įpareigojimų vykdymo sąnaudų, taip pat teisėsaugos institucijoms ir kitoms kompetentingoms nacionalinėms institucijoms dėl pagausėjusių pranešimų apie galimą seksualinę prievartą prieš vaikus internete. Jos kiek įmanoma sumažinamos ES centrui teikiant tam tikrą paramą. Numatoma, kad dėl centro įsteigimo savo ruožtu taip pat bus vienkartinių ir einamųjų išlaidų. Poveikio vertinime buvo įvertinti kiekybiniai kiekvienos politikos galimybės naudos ir sąnaudų įverčiai, siekiant juos palyginti. Nustatyta, kad tinkamiausia galimybė duotų didžiausią bendrą naudą, nes pagerėtų bendrosios skaitmeninės rinkos veikimas ir sumažėtų su seksualine prievarta prieš vaikus internete susijusios socialinės išlaidos. Kad ES centras galėtų pasiekti visus savo tikslus, labai svarbu, kad jis būtų įsteigtas toje pačioje vietoje, kaip ir jo artimiausias partneris Europolas. ES centrui ir Europolui bendradarbiaujant bus patogu būti vienoje vietoje, pradedant geresnėmis keitimosi duomenimis galimybėmis ir baigiant didesnėmis galimybėmis sukurti žinių apie kovą su seksualine prievarta prieš vaikus centrą, pritraukiant specializuotus darbuotojus ir (arba) išorės ekspertus. Šie darbuotojai taip pat turės daugiau karjeros galimybių ir jiems nereikės keltis į kitą vietą. Be to, ES centras, būdamas nepriklausomas subjektas, galėtų pasikliauti Europolo pagalbinėmis paslaugomis (žmogiškųjų išteklių skyriumi, IT, įskaitant kibernetinį saugumą, pastatais, komunikacija). Dalijimasis tokiomis pagalbinėmis paslaugomis yra ekonomiškai efektyvesnis ir užtikrina profesionalesnes paslaugas, nei tuo atveju, kai jos dubliuojasi sukuriant jas nuo nulio santykinai mažam subjektui, tokiam kaip ES centras. Poveikio vertinime išsamiai išnagrinėtas atitinkamas poveikis, t. y. socialinėms, ekonominėms ir pagrindinėms teisėms. Be to, jame apsvarstytas poveikis konkurencingumui ir MVĮ. Į reglamentą įtrauktos kai kurios poveikio MVĮ vertinime nurodytos priemonės. Tai visų pirma yra poreikis, kad užtikrindamos reglamento vykdymą kompetentingos nacionalinės institucijos atsižvelgtų į teikėjo dydį ir finansines bei technologines galimybes, be kita ko, susijusias su rizikos vertinimu, įpareigojimais nustatyti turinį ir sankcijomis, taip pat galimybė MVĮ prašyti, kad ES centras suteiktų nemokamą paramą rizikos vertinimui atlikti. Poveikio vertinime taip pat nagrinėtas suderinamumas su klimato teise, reikšmingos žalos nedarymo principas ir standartinio paslaugų skaitmeninimo principas. Poveikio vertinime taip pat analizuota, kaip taikomas principas „kiek plius, tiek minus“, pagal kurį kiekvienas teisės akto pasiūlymas, kuriuo sukuriama nauja našta, turėtų atleisti asmenis ir įmones nuo lygiavertės esamos naštos ES lygmeniu toje pačioje politikos srityje, taip pat analizuotas poveikis, susijęs su JT darnaus vystymosi tikslais, pagal kuriuos šiam reglamentui ypač svarbūs 5.2 DVT (panaikinti visų formų smurtą prieš moteris ir mergaites) ir 16.2 DVT (panaikinti prievartą, išnaudojimą, prekybą žmonėmis ir visų formų smurtą prieš vaikus). •Pagrindinės teisės Pagal Chartijos 52 straipsnio 1 dalį bet koks Chartijos pripažintų teisių ir laisvių įgyvendinimo apribojimas turi būti numatytas įstatymo ir nekeisti šių teisių ir laisvių esmės. Remiantis proporcingumo principu, apribojimai galimi tik tuo atveju, kai jie būtini ir tikrai atitinka Sąjungos pripažintus bendrus interesus arba reikalingi kitų teisėms ir laisvėms apsaugoti. Pasiūlymu siekiama suderinti seksualinės prievartos prieš vaikus, kuri yra ypač sunkus nusikaltimas, prevencijos ir kovos su ja taisykles. Pasiūlymu siekiama bendrojo intereso tikslo, kaip tai suprantama pagal Chartijos 52 straipsnio 1 dalį. Be to, pasiūlymu siekiama apsaugoti kitų asmenų, būtent vaikų, teises. Visų pirma tai susiję su jų pagrindinėmis teisėmis į žmogaus orumą ir asmens neliečiamybę, nežmoniško ar žeminančio elgesio draudimu ir vaiko teisėmis. Pasiūlymu atsižvelgiama į tai, kad visuose valstybės ar privačių institucijų veiksmuose, susijusiuose su vaikais, pirmiausia turi būti vadovaujamasi geriausiais vaiko interesais. Be to, šiuo atveju nagrinėjamos seksualinės prievartos prieš vaikus rūšys, visų pirma keitimasis nuotraukomis ar vaizdo įrašais, kuriuose vaizduojama tokia prievarta, taip pat gali turėti įtakos vaikų teisėms į privatų ir šeimos gyvenimą ir į asmens duomenų apsaugą. Kalbant apie kovą su nusikalstamomis veikomis prieš nepilnamečius, ES Teisingumo Teismas yra pažymėjęs, kad bent kai kurios iš paminėtų pagrindinių teisių gali sukelti teigiamus atitinkamų valdžios institucijų, įskaitant ES teisės aktų leidėją, įpareigojimus, pagal kuriuos jos turi imtis teisinių priemonių atitinkamoms teisėms apsaugoti. Be to, pasiūlyme numatytos priemonės visų pirma turi įtakos naudojimuisi pagrindinėmis nagrinėjamų paslaugų naudotojų teisėmis. Tos teisės visų pirma apima pagrindines teises į privatumą (įskaitant ryšių konfidencialumą, kuris yra platesnės teisės į privatų ir šeimos gyvenimą dalis), į asmens duomenų apsaugą ir į saviraiškos bei informacijos laisvę. Nors šios teisės yra labai svarbios, jos nėra absoliučios ir turi būti vertinamos atsižvelgiant į jų vaidmenį visuomenėje. Kaip nurodyta pirmiau, Chartijos 52 straipsnio 1 dalyje leidžiama apriboti naudojimąsi šiomis teisėmis laikantis toje nuostatoje nustatytų sąlygų. Be to, taip pat svarbi į pasiūlymą įtrauktų teikėjų laisvė užsiimti verslu. Apskritai kalbant, šia pagrindine teise užtikrinama, kad ekonominės veiklos vykdytojams nebūtų sudaroma pernelyg didelė našta. Tai apima laisvę pasirinkti, su kuo užsiimti verslu, ir laisvę sudaryti sutartis. Tačiau ši teisė taip pat nėra absoliuti; ją įgyvendinant gali būti daug įvairių intervencinių priemonių, kurios gali riboti ekonominės veiklos vykdymą viešojo intereso labui. Todėl pasiūlymu siekiama pirmiau minėto bendrojo intereso tikslo ir minėtų pagrindinių vaikų teisių apsaugos, kartu užtikrinant proporcingumą ir užtikrinant teisingą visų susijusių šalių pagrindinių teisių pusiausvyrą. Tuo tikslu pasiūlyme nustatytos įvairios ribos ir apsaugos priemonės, kurios diferencijuojamos atsižvelgiant į naudojimosi atitinkamomis pagrindinėmis teisėmis ribojimo pobūdį ir lygį. Konkrečiai, įpareigojimas nustatyti seksualinę prievartą prieš vaikus internete teikiant tiek viešąsias, tiek privačiąsias paslaugas, įskaitant asmenų tarpusavio ryšio paslaugas, lemia nevienodą kišimąsi į pagrindines naudotojų teises. Viešai prieinamos medžiagos atveju, nors ir yra kišimasis, poveikis, ypač teisei į privatumą, paprastai yra mažesnis, atsižvelgiant į tai, kad šios paslaugos yra virtualios viešosios erdvės, kuriose galima reikštis ir sudaryti ekonominius sandorius. Poveikis teisei į privatumą, susijusiai su privačiu bendravimu, yra didesnis. Be to, galimas arba faktinis naudotojų medžiagos pašalinimas, ypač klaidingas pašalinimas (darant klaidingą prielaidą, kad tai seksualinės prievartos prieš vaikus medžiaga), gali turėti didelį poveikį pagrindinėms naudotojų teisėms, ypač saviraiškos ir informacijos laisvei. Tačiau nenustatyta ir nepašalinta seksualinės prievartos prieš vaikus internete medžiaga gali turėti didelį neigiamą poveikį minėtoms pagrindinėms vaikų teisėms ir daryti ilgalaikę žalą vaikams ir visai visuomenei. Kiti veiksniai, į kuriuos reikia atsižvelgti, yra atitinkamos naudotojų medžiagos pobūdis (tekstas, nuotraukos, vaizdo įrašai), atitinkamos technologijos tikslumas, taip pat absoliutus draudimo keistis seksualinės prievartos prieš vaikus medžiaga pobūdis (kuriam iš esmės netaikomos jokios išimtys ir kuris nepriklauso nuo konteksto). Dėl priemonių, kuriomis paslaugų teikėjai įpareigojami nustatyti ir pranešti apie žinomą ir naują seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagą, pasiūlymas turėtų didelį teigiamą poveikį aukų, kurių atvaizdai platinami internete, pagrindinėms teisėms, visų pirma jų teisei į privataus ir šeimos gyvenimo gerbimą, teisei į asmens duomenų apsaugą ir teisei į asmens neliečiamybę. Šios priemonės labai sumažintų aukų teisių pažeidimą, būdingą medžiagos, vaizduojančios prievartą prieš juos, platinimui. Dėl šių įpareigojimų, visų pirma reikalavimo nustatyti naują seksualinės prievartos prieš vaikus ir viliojimo medžiagą, būtų nustatytos naujos aukos ir atsirastų galimybė jas išgelbėti nuo nuolatinės prievartos, o tai turėtų didelį teigiamą poveikį jų teisėms ir visai visuomenei. Aiškaus teisinio pagrindo, kuriuo remiantis privaloma nustatyti viliojimo atvejus ir apie juos pranešti, nustatymas taip pat turėtų teigiamą poveikį šioms teisėms. Didesnės ir veiksmingesnės prevencijos pastangos taip pat sumažins seksualinės prievartos prieš vaikus paplitimą ir padės užtikrinti vaikų teises, užkertant kelią jų viktimizacijai. Priemonės, skirtos padėti aukoms pašalinti jų atvaizdus ir vaizdo įrašus, užtikrintų jų teises į privataus ir šeimos gyvenimo (privatumo) bei asmens duomenų apsaugą. Kaip minėta, įpareigojimų nustatymas teikėjams turėtų įtakos jų teisei į laisvę užsiimti verslu, kuri iš esmės gali būti pateisinama atsižvelgiant į siekiamą tikslą, taip pat į vaidmenį, kurį jų paslaugos atlieka prievartos atžvilgiu. Vis dėlto poveikis teikėjų teisėms turi būti kuo labiau apribotas, kad būtų užtikrinta, jog jis neviršytų to, kas tikrai būtina. Tai būtų užtikrinta, pavyzdžiui, teikiant tam tikrų formų paramą teikėjams, kad jie galėtų įgyvendinti nustatytus įpareigojimus, įskaitant prieigą prie patikimų seksualinės prievartos prieš vaikus internete rodiklių rinkinių, kurie savo ruožtu suteikia galimybę naudoti patikimas automatinio nustatymo technologijas, ir prie nemokamų automatinio nustatymo technologijų, taip sumažinant jiems tenkančią naštą. Be to, teikėjams būtų naudinga, jei jiems būtų taikomas vienas aiškių ir vienodų taisyklių rinkinys. Naudotojų asmens duomenų tvarkymas seksualinės prievartos prieš vaikus internete nustatymo, pranešimo apie ją ir jos pašalinimo tikslais turi didelį poveikį naudotojų teisėms ir gali būti pateisinamas tik atsižvelgiant į tai, kaip svarbu užkirsti kelią seksualinei prievartai prieš vaikus internete ir kovoti su ja. Todėl sprendimas, ar vykdyti šią veiklą, iš esmės negali būti paliktas paslaugų teikėjams; jį veikiau turėtų priimti teisės aktų leidėjas. Nepaisant to, bet kokie įpareigojimai turi būti siaurai orientuoti tiek į asmeninę, tiek į materialinę taikymo sritį ir derinami su atitinkamomis apsaugos priemonėmis, kad nebūtų daromas poveikis teisių esmei ir kad tai būtų proporcinga. Todėl šiame pasiūlyme išdėstomos šiuos reikalavimus atitinkančios taisyklės, kuriomis nustatomos ribos ir apsaugos priemonės, diferencijuojamos atsižvelgiant į galimą poveikį pagrindinėms teisėms, ir paprastai sugriežtinamos atsižvelgiant į atitinkamų paslaugų rūšis ir į tai, ar priemonėmis siekiama nustatyti žinomos seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagos platinimą, naujos seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagos platinimą ar ryšių su vaikais mezgimą (viliojimą). Kaip minėta, viliojimo nustatymas turėtų teigiamą poveikį potencialių aukų pagrindinėms teisėms, visų pirma prisidėdamas prie prievartos prevencijos; jei imamasi skubių veiksmų, tai gali net apsaugoti vaiką nuo žalos. Be to, nustatymo procesas paprastai yra labiausiai trikdantis naudotojus (palyginti su žinomos ir naujos seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagos platinimo nustatymu), nes tam reikia automatiškai nuskaityti asmenų tarpusavio ryšio tekstus. Šiuo atžvilgiu svarbu nepamiršti, kad toks nuskaitymas dažnai yra vienintelis įmanomas būdas nustatyti turinį ir kad naudojama technologija „nesupranta“ pranešimų turinio, o ieško žinomų, iš anksto nustatytų modelių, kurie byloja apie galimą viliojimą. Nustatymo technologijos taip pat jau tapo labai tikslios, nors žmogaus priežiūra ir peržiūra tebėra būtinos, o viliojimo rodikliai laikui bėgant tampa vis patikimesni, nes algoritmai mokosi. Vis dėlto nagrinėjami trukdžiai vis dar kelia didelių keblumų. Dėl to, nors žinomai seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagai nustatyti jau taikomos griežtos ribos ir apsaugos priemonės, jos yra griežtesnės naujos seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagai ir ypač viliojimui nustatyti. Tai apima patikslintus nurodymo nustatyti turinį kriterijus, labiau ribotą tų nurodymų taikymo laikotarpį ir sugriežtintus pranešimų teikimo reikalavimus tuo laikotarpiu. Be to, pasiūlyme nustatyti griežti priežiūros mechanizmai, įskaitant reikalavimus, susijusius su nacionalinių institucijų, kurioms pavesta duoti nurodymus ir prižiūrėti jų vykdymą, nepriklausomumu ir įgaliojimais, taip pat ES centro padedamuoju ir patariamuoju vaidmeniu. ES centras taip pat prisideda teikdamas teikėjams ne tik tikslius ir patikimus rodiklius, bet ir tinkamas technologijas ir vertindamas teikėjų pranešimus apie galimą seksualinę prievartą prieš vaikus internete. Taip tai padeda ES centrui kuo labiau sumažinti klaidingo nustatymo ir pranešimo riziką. Be to, imamasi įvairių priemonių siekiant užtikrinti veiksmingą žalos atlyginimą tiek teikėjams, tiek naudotojams. Nors naujieji įgaliojimai priimti nurodymus pašalinti turinį, susijusius su žinoma seksualinės prievartos prieš vaikus medžiaga, savo pobūdžiu yra skirtingi ir apskritai mažiau trikdantys, jie, be abejo, taip pat turi įtakos pagrindinėms teisėms, visų pirma susijusioms su saviraiškos ir informacijos laisve. Šiuo atžvilgiu taip pat numatytos ribos ir apsaugos priemonės – nuo aiškių ir standartizuotų taisyklių nustatymo iki teisių gynimo užtikrinimo ir nuo išduodančiųjų institucijų nepriklausomumo užtikrinimo iki skaidrumo ir veiksmingos priežiūros. Visos siūlomame reglamente pateiktos nuorodos į pagrindines teises turi būti suprantamos kaip nuorodos tik į tas pagrindines teises, kurios pripažįstamos pagal ES teisę, t. y. tas, kurios įtvirtintos Chartijoje, ir tas, kurios pripažįstamos kaip bendrieji ES teisės principai.

4.POVEIKIS BIUDŽETUI Pasiūlymo poveikis biudžetui bus padengtas 2021–2027 m. daugiametėje finansinėje programoje (DFP) numatytais asignavimais iš Vidaus saugumo fondo finansinių paketų, kaip nurodyta prie šio reglamento pasiūlymo pridedamoje finansinėje teisės akto pasiūlymo pažymoje, jei tai atitinka dabartinę biudžeto perspektyvą. Dėl šio poveikio taip pat reikia perprogramuoti finansinės perspektyvos 7 išlaidų kategoriją. Paties reglamento poveikis biudžetui apibūdintas kartu su šiuo reglamento pasiūlymu pateiktoje teisės akto pasiūlymo finansinėje pažymoje. 5.KITI ELEMENTAI •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka Pagal siūlomą reglamentą atlikto darbo, rezultatų ir poveikio stebėsenos programa išdėstyta jo 83 straipsnyje ir išsamiau pristatyta poveikio vertinime. Programoje nustatyti įvairūs rodikliai, naudojami veiklos tikslų pasiekimui ir reglamento įgyvendinimui stebėti. Komisija atliks vertinimą ir pateiks ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai ne vėliau kaip po penkerių metų nuo reglamento įsigaliojimo, o po to – kas šešerius metus. Remdamasi ataskaitos išvadomis, visų pirma tuo, ar reglamentu paliekama kokių nors praktinę reikšmę turinčių spragų, ir atsižvelgdama į technologinę plėtrą, Komisija įvertins poreikį pritaikyti reglamento taikymo sritį. Komisija prireikus pateiks pasiūlymus pritaikyti šį reglamentą. •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas Siūlomą reglamentą sudaro dvi pagrindinės dalys: pirma, juo teikėjams nustatomi įpareigojimai, susiję su žinomos ir naujos seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagos ir ryšių su vaikais mezgimo atvejų nustatymu, pranešimu apie juos, jų pašalinimu ir blokavimu, neatsižvelgiant į technologiją, naudojamą keičiantis tokia informacija internetu, ir, antra, juo kaip decentralizuota agentūra įsteigiamas ES seksualinės prievartos prieš vaikus prevencijos ir kovos su ja centras, kad būtų galima įgyvendinti naująjį reglamentą. I skyriuje įtvirtintos bendrosios nuostatos, įskaitant reglamento dalyką ir taikymo sritį (1 straipsnis) ir pagrindinių reglamente vartojamų terminų apibrėžtis (2 straipsnis). Terminas „seksualinės prievartos prieš vaikus medžiaga“ grindžiamas atitinkamomis sąvokomis, apibrėžtomis Kovos su seksualine prievarta prieš vaikus direktyvoje, t. y. vaikų pornografija ir pornografinis renginys, ir juo siekiama apimti visą įtrauktą medžiagą, jei tokią medžiagą galima platinti naudojantis atitinkamomis paslaugomis (praktikoje paprastai vaizdo įrašų ir nuotraukų forma). Apibrėžtis atitinka laikinajame reglamente pateiktą apibrėžtį. Tas pats pasakytina apie sąvokų „ryšių su vaikais mezgimas“ ir „seksualinė prievarta prieš vaikus internete“ apibrėžtis. Apibrėžiant keletą kitų terminų, pasiūlyme vadovaujamasi apibrėžtimi, pateikta kituose ES teisės aktuose arba pasiūlymuose, visų pirma Europos elektroninių ryšių kodekse (EECC) ir SPA pasiūlyme. II skyriuje nustatyti vienodi įpareigojimai, taikytini visiems prieglobos ar asmenų tarpusavio ryšio paslaugų teikėjams, siūlantiems tokias paslaugas ES bendrojoje skaitmeninėje rinkoje, įvertinti riziką, susijusią su netinkamu jų paslaugų naudojimu siekiant platinti žinomą ar naują seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagą arba užmegzti ryšius su vaikais (kartu vadinama seksualine prievarta prieš vaikus internete). Į jį taip pat įtraukti tiksliniai įpareigojimai tam tikriems teikėjams nustatyti tokią prievartą, apie ją pranešti per ES centrą, ją pašalinti arba panaikinti prieigą prie seksualinės prievartos prieš vaikus internete medžiagos arba ją blokuoti, kai taip nurodyta. 1 skirsnyje nustatyti pirmiau minėti rizikos vertinimo įpareigojimai prieglobos arba asmenų tarpusavio ryšio paslaugų teikėjams (3 straipsnis). Jame taip pat reikalaujama, kad teikėjai priimtų specialiai pritaikytas ir proporcingas priemones nustatytai rizikai sumažinti (4 straipsnis) ir valstybių narių paskirtoms koordinavimo institucijoms praneštų apie rizikos vertinimo rezultatus ir priimtas rizikos mažinimo priemones (5 straipsnis). Galiausiai, jame nustatyti tiksliniai įpareigojimai taikomosios programinės įrangos parduotuvėms įvertinti, ar yra rizika, kad bet kuri jų parduodama taikomoji programa gali būti naudojama ryšiams su vaikais užmegzti, ir, jei taip ir jei rizika yra didelė, imtis pagrįstų priemonių siekiant nustatyti naudotojus vaikus ir užkirsti jiems kelią naudotis šia programa (6 straipsnis). Pagal 2 skirsnį koordinavimo institucijoms, kurios, atlikdamos rizikos vertinimą ar naudodamosi kitomis priemonėmis, sužino, kad esama didelės rizikos, jog konkreti prieglobos ar asmenų tarpusavio ryšio paslauga gali būti netinkamai naudojama seksualinės prievartos prieš vaikus internete tikslais, suteikiami įgaliojimai prašyti kompetentingos teisminės arba nepriklausomos administracinės institucijos duoti nurodymą, įpareigojantį atitinkamą teikėją nustatyti atitinkamos rūšies seksualinę prievartą prieš vaikus internete naudojantis atitinkama paslauga (7 ir 8 straipsniai). Jame numatytos papildomos priemonės, pavyzdžiui, priemonės, kuriomis užtikrinama, kad teikėjai turėtų teisę užginčyti gautus nurodymus (9 straipsnis). Šiame skirsnyje taip pat nustatomi reikalavimai ir apsaugos priemonės siekiant užtikrinti, kad nustatymas būtų atliekamas veiksmingai ir subalansuotai ir proporcingai (10 straipsnis). Galiausiai Komisija įgaliojama priimti 7–10 straipsnių taikymo gaires (11 straipsnis). 3 skirsnyje nustatyta, kad prieglobos ar asmenų tarpusavio ryšio paslaugų teikėjai, sužinoję, kad ir kokiu būdu tai įvyktų, apie bet kokį galimą seksualinės prievartos prieš vaikus internete, susijusios su Sąjungoje teikiamomis jų paslaugomis, atvejį, privalo nedelsdami apie tai pranešti ES centrui (12 straipsnis), ir nustatyti reikalavimai, kuriuos turi atitikti atitinkamas pranešimas (13 straipsnis). 4 skirsnyje koordinavimo institucijoms suteikiami įgaliojimai prašyti kompetentingos teisminės arba nepriklausomos administracinės institucijos duoti nurodymą, kuriuo prieglobos paslaugų teikėjas būtų įpareigotas pašalinti iš savo paslaugų seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagą arba panaikinti prieigą prie jos visose valstybėse narėse, nurodant reikalavimus, kuriuos turi atitikti nurodymas (14 straipsnis). Kai teikėjai nustato seksualinę prievartą prieš vaikus internete, pagal ES teisę jie neprivalo pašalinti tokios medžiagos. Vis dėlto, atsižvelgiant į akivaizdžiai neteisėtą daugumos seksualinės prievartos prieš vaikus internete medžiagos pobūdį ir į riziką, kad Elektroninės prekybos direktyvoje ir SPA pasiūlyme numatyta išimtis dėl atsakomybės nebus taikoma, teikėjai reguliariai priima sprendimą ją pašalinti (arba panaikinti prieigą prie jos). Kai teikėjas savo iniciatyva nepašalina seksualinės prievartos prieš vaikus internete medžiagos, koordinavimo institucijos gali priversti ją pašalinti, tuo tikslu duodamos atitinkamą nurodymą. Straipsnyje taip pat reikalaujama, kad prieglobos paslaugų teikėjai, gavę tokį nurodymą, informuotų medžiagą pateikusį naudotoją, su išimtimis, kad nebūtų trukdoma seksualinės prievartos prieš vaikus nusikaltimų prevencijos, nustatymo, tyrimo ir patraukimo už juos baudžiamojon atsakomybėn veiklai. Taip pat reglamentuojamos kitos priemonės, kaip antai žalos atlyginimas (15 straipsnis). Šiame skirsnyje išdėstytos taisyklės parengtos remiantis Teroristinio turinio internete reglamento (Reglamentas 2021/784) taisyklėmis. 5 skirsnyje koordinavimo institucijoms suteikiami įgaliojimai prašyti kompetentingos teisminės arba nepriklausomos administracinės institucijos duoti nurodymą, kuriuo interneto prieigos paslaugų teikėjas įpareigojamas atimti prieigą prie universaliųjų ištekliaus adresų, nurodant konkrečius seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagos elementus, kurių negalima pagrįstai pašalinti iš šaltinio (16 ir 17 straipsniai). 18 straipsniu, inter alia, užtikrinama, kad tokį nurodymą blokuoti prieigą gavę teikėjai turėtų teisę jį užginčyti ir kad taip pat būtų užtikrintas naudotojų teisių gynimas, be kita ko, prašant koordinavimo institucijų atlikti pakartotinį vertinimą. Šiuose straipsniuose kartu su nuostatomis dėl patikimo seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagos identifikavimo (36 straipsnis) ir duomenų kokybės (46 straipsnis) nustatomos tokių nurodymų sąlygos ir apsaugos priemonės, užtikrinant, kad jie būtų veiksmingi, subalansuoti ir proporcingi. 6 skirsnyje nustatyta, kad atitinkamų informacinės visuomenės paslaugų teikėjai, vykdantys veiklą, kuria siekiama laikytis šio reglamento, atleidžiami nuo atsakomybės už seksualinės prievartos prieš vaikus nusikaltimus (19 straipsnis). Taip iš esmės siekiama išvengti rizikos, kad pagal nacionalinę baudžiamąją teisę būtų galima patraukti atsakomybėn už veiksmus, kurių reikalaujama pagal šį reglamentą. 6 skirsnyje taip pat nustatytos konkrečios aukų, kurių seksualinės prievartos prieš vaikus vaizdai ir vaizdo įrašai gali būti platinami internete praėjus daug laiko po fizinės prievartos pabaigos, teisės. 20 straipsniu seksualinės prievartos prieš vaikus aukoms suteikiama teisė per savo gyvenamosios vietos koordinavimo instituciją gauti iš ES centro informaciją apie pranešimus apie žinomą seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagą, kurioje jie vaizduojami. 21 straipsnyje nustatyta aukų teisė kreiptis pagalbos į atitinkamų prieglobos paslaugų teikėjus arba, per savo gyvenamosios vietos koordinavimo instituciją, gauti ES centro paramą, kai aukos siekia, kad tokia medžiaga būtų pašalinta arba būtų panaikinta prieigą prie jos. Šiame skirsnyje taip pat išsamiai išvardijami tikslai, kuriais prieglobos arba asmenų tarpusavio ryšio paslaugų teikėjai turi saugoti turinio duomenis ir kitus duomenis, tvarkomus taikant priemones, kurių imtasi siekiant laikytis šio reglamento, ir asmens duomenis, gautus tokio tvarkymo metu, ir nustatomos įvairios apsaugos priemonės ir garantijos, įskaitant ne ilgesnį kaip 12 mėnesių saugojimo laikotarpį (22 straipsnis). Galiausiai jame nustatytas atitinkamų informacinės visuomenės paslaugų teikėjų įpareigojimas įsteigti vieną kontaktinį punktą, kad būtų lengviau tiesiogiai bendrauti su atitinkamomis valdžios institucijomis (23 straipsnis), taip pat tokių paslaugų teikėjų, kurie nėra įsisteigę jokioje valstybėje narėje, bet siūlo savo paslaugas ES, įpareigojimas paskirti teisinį atstovą ES, kad būtų lengviau užtikrinti reglamento vykdymą (24 straipsnis).

III skyriuje pateikiamos nuostatos dėl šio reglamento įgyvendinimo ir vykdymo užtikrinimo. 1 skirsnyje įtvirtinamos nuostatos dėl nacionalinių kompetentingų institucijų, visų pirma koordinavimo institucijų, kurios yra pirminės nacionalinės institucijos, kurias valstybės narės paskiria siekdamos užtikrinti nuoseklų šio reglamento taikymą (25 straipsnis). Koordinavimo institucijos, kaip ir kitos paskirtosios kompetentingos institucijos, visais atžvilgiais turi būti nepriklausomos, panašiai kaip teismas, ir savo užduotis turi atlikti nešališkai, skaidriai ir laiku (26 straipsnis). 2 skirsnyje koordinavimo institucijoms suteikiami konkretūs tyrimo ir vykdymo užtikrinimo įgaliojimai, susiję su atitinkamų informacinės visuomenės paslaugų teikėjais, priklausančiais koordinavimo institucijas paskyrusios valstybės narės jurisdikcijai (27–30 straipsniai). Šios nuostatos daugiausia parengtos remiantis SPA pasiūlymo nuostatomis. Šiame skirsnyje taip pat numatomi įgaliojimai stebėti, kaip laikomasi šio reglamento, atliekant seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagos paiešką (31 straipsnis), ir teikti pranešimus prieglobos paslaugų teikėjams, kad jie savo teikiamų paslaugų srityje pažymėtų žinomą seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagą (32 straipsnis). 3 skirsnyje pateikiamos papildomos nuostatos dėl vykdymo užtikrinimo ir sankcijų, nustatant, kad valstybės narės, kuriose yra pagrindinė atitinkamų informacinės visuomenės paslaugų teikėjo (arba jo teisinio atstovo) buveinė, turi jurisdikciją taikyti šį reglamentą ir užtikrinti jo vykdymą (33 straipsnis). Juo taip pat užtikrinama, kad koordinavimo institucijos galėtų gauti skundus dėl tokių teikėjų padarytų įtariamų šiame reglamente nustatytų įpareigojimų pažeidimų (34 straipsnis). Be to, valstybės narės turi nustatyti taisykles dėl sankcijų, taikytinų už tų įpareigojimų pažeidimus (35 straipsnis). 4 skirsnyje pateikiamos nuostatos dėl koordinavimo institucijų bendradarbiavimo ES lygmeniu. Jame nustatytos medžiagos arba pokalbių vertinimo taisyklės, kad būtų patvirtinta, jog tai yra seksualinė prievarta prieš vaikus internete – tai užduotis, tenkanti tik koordinavimo institucijoms, kitoms nacionalinėms nepriklausomoms administracinėms institucijoms arba nacionaliniams teismams, – taip pat taisyklės dėl rezultatų pateikimo ES centrui rodikliams rengti arba, kai tai susiję su universaliaisiais ištekliaus adresais, įtraukimui į atitinkamą sąrašą (36 straipsnis). Jame taip pat nustatytos koordinavimo institucijų tarpvalstybinio bendradarbiavimo taisyklės (37 straipsnis) ir numatyta galimybė joms, kai tinkama, padedant ES centrui, atlikti bendrus tyrimus (38 straipsnis). Šios nuostatos taip pat parengtos remiantis SPA pasiūlymu. Galiausiai šiame skirsnyje pateikiamos bendrosios taisyklės dėl bendradarbiavimo ES lygmeniu ir patikimos bei saugios dalijimosi informacija sistemos, kuria remiamas atitinkamų šalių bendravimas (39 straipsnis). IV skyrius susijęs su ES centru. Jo nuostatos pagrįstos Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos bendru požiūriu į decentralizuotas agentūras. Pagal 1 skirsnį įsteigiamas ES seksualinės prievartos prieš vaikus prevencijos ir kovos su ja centras (EUCSA) kaip decentralizuotas ES centras (40 straipsnis) ir reglamentuojamas ES centro teisinis statusas ir buveinė (41 ir 42 straipsniai). Kad centras galėtų pasiekti visus savo tikslus, labai svarbu, kad jis būtų įsteigtas toje pačioje vietoje, kaip ir jo artimiausias partneris Europolas. ES centrui ir Europolui bendradarbiaujant bus patogu būti vienoje vietoje, pradedant geresnėmis keitimosi duomenimis galimybėmis ir baigiant didesnėmis galimybėmis sukurti žinių apie seksualinę prievartą prieš vaikus centrą, pritraukiant specializuotus darbuotojus ir (arba) išorės ekspertus. Šie darbuotojai taip pat turės daugiau karjeros galimybių ir jiems nereikės keltis į kitą vietą. Be to, ES centras, būdamas nepriklausomas subjektas, galėtų pasikliauti Europolo pagalbinėmis paslaugomis (žmogiškųjų išteklių skyriumi, IT, įskaitant kibernetinį saugumą, komunikacija). Dalijimasis tokiomis pagalbinėmis paslaugomis yra ekonomiškai efektyvesnis ir užtikrina profesionalesnes paslaugas, nei tuo atveju, kai jos dubliuojasi sukuriant jas nuo nulio santykinai mažam subjektui, tokiam kaip ES centras. 2 skirsnyje nurodomos ES centro užduotys pagal šį reglamentą. Jos apima paramą koordinavimo institucijoms, rizikos vertinimo, nustatymo, pranešimo, pašalinimo ir blokavimo procesų palengvinimą ir žinių bei patirties kaupimo ir dalijimosi jais palengvinimą (43 straipsnis). ES centras yra įgaliotas sukurti ir prižiūrėti seksualinės prievartos prieš vaikus internete rodiklių (44 straipsnis) ir pranešimų (45 straipsnis) duomenų bazes ir suteikti atitinkamoms šalims reikiamą prieigą prie rodiklių duomenų bazių, laikantis nustatytų sąlygų ir apsaugos priemonių (46 straipsnis). Pagal šį skirsnį Komisijai taip pat suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais papildomas šis reglamentas, kiek tai susiję su tomis duomenų bazėmis (47 straipsnis). Be to, šiame skirsnyje paaiškinama, kad ES centras turėtų veikti kaip specialus visoje ES veikiantis pranešimų teikimo kanalas, pagal šį reglamentą gaunantis pranešimus apie galimą seksualinę prievartą prieš vaikus internete iš visų prieglobos ar asmenų tarpusavio ryšio paslaugų teikėjų, juos įvertinantis siekiant nustatyti, ar pranešimai gali būti akivaizdžiai nepagrįsti, ir perduodantis pranešimus, kurie nėra akivaizdžiai nepagrįsti, Europolui ir valstybių narių kompetentingoms teisėsaugos institucijoms (48 straipsnis). Galiausiai šiame skirsnyje nustatyta, kad, siekiant palengvinti šio reglamento laikymosi stebėseną, ES centras tam tikromis aplinkybėmis gali atlikti seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagos paiešką internete arba savanoriškai pranešti apie tokią medžiagą atitinkamiems prieglobos paslaugų teikėjams, prašydamas jų savo nuožiūra ją pašalinti arba panaikinti prieigą prie jos (49 straipsnis). ES centrui taip pat suteikti įgaliojimai teikti atitinkamas technologijas, kad būtų galima vykdyti nurodymus nustatyti turinį, ir veikti kaip informacijos ir patirties centrui, rinkti informaciją, vykdyti ir remti mokslinius tyrimus ir dalijimąsi informacija seksualinės prievartos prieš vaikus internete srityje (50 straipsnis). Pagal 3 skirsnį ES centrui leidžiama tvarkyti asmens duomenis šio reglamento tikslais laikantis tokių duomenų tvarkymo taisyklių, nustatytų šiuo reglamentu ir kitais su šiuo klausimu susijusiais ES teisės aktais (51 straipsnis). 4 skirsnyje nustatyti bendradarbiavimo kanalai, kuriais ES centras susisiekia su koordinavimo institucijomis, paskiriant nacionalinius kontaktinius pareigūnus (52 straipsnis), su Europolu (53 straipsnis) ir su galimoms organizacijoms partnerėms, tokioms kaip specialiųjų telefono linijų tinklas INHOPE, skirtas pranešti apie seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagą (54 straipsnis). 5 skirsnyje nustatoma ES centro administracinė ir valdymo struktūra (55 straipsnis), nustatant jo valdančiosios tarybos sudėtį, struktūrą, užduotis, posėdžių dažnumą ir balsavimo taisykles (56–60 straipsniai), vykdomosios valdybos sudėtį, skyrimo tvarką, užduotis ir balsavimo taisykles (61–63 straipsniai), taip pat jos vykdomojo direktoriaus skyrimo tvarką ir užduotis (64 ir 65 straipsniai). Atsižvelgiant į atitinkamų informacinės visuomenės paslaugų teikėjų naudojamų technologijų techninį pobūdį ir spartų vystymąsi bei siekiant padėti ES centrui dalyvauti vykdant šio reglamento stebėseną ir jį įgyvendinant, šiuo skirsniu ES centre įsteigiamas Technologijų komitetas, kurį sudaro techniniai ekspertai ir kuris atlieka patariamąją funkciją (66 straipsnis). 6 skirsnyje numatytas biudžeto sudarymas ir struktūra (67 straipsnis), ES centrui taikomos finansinės taisyklės (68 straipsnis), ES centro biudžeto pateikimo, vykdymo ir kontrolės taisyklės (69 straipsnis), taip pat sąskaitų pateikimas ir biudžeto įvykdymo patvirtinimas (70 straipsnis). 7 ir 8 skirsniuose pateikiamos baigiamosios nuostatos dėl ES centro personalo sudėties ir statuso, kalbų vartojimo tvarkos, skaidrumo ir su jo veikla susijusių pranešimų, kovos su sukčiavimu priemonių, sutartinės ir nesutartinės atsakomybės, administracinių tyrimų galimybės, susitarimo dėl būstinės ir veiklos sąlygų, taip pat dėl ES centro veiklos pradžios (71–82 straipsniai). V skyriuje nustatyti duomenų rinkimo ir skaidrumo ataskaitų teikimo įpareigojimai. Jame reikalaujama, kad ES centras, koordinavimo institucijos ir prieglobos, asmenų tarpusavio ryšių ir interneto prieigos paslaugų teikėjai rinktų suvestinius duomenis, susijusius su jų veikla pagal šį reglamentą, ir teiktų atitinkamą informaciją ES centrui (83 straipsnis), taip pat kasmet teiktų savo veiklos ataskaitas plačiajai visuomenei ir Komisijai (84 straipsnis). VI skyriuje pateikiamos baigiamosios šio reglamento nuostatos. Jos susijusios su periodišku šio reglamento ir ES centro veiklos vertinimu (85 straipsnis), su deleguotųjų ir įgyvendinimo aktų priėmimu atitinkamai pagal SESV 290 ir 291 straipsnius (86 ir 87 straipsniai), su laikinojo reglamento (Reglamentas 2021/1232) panaikinimu (88 straipsnis) ir galiausiai su šio reglamento įsigaliojimu bei taikymo pradžia (89 straipsnis). 2022/0155 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatomos seksualinės prievartos prieš vaikus prevencijos ir kovos su ja taisyklės (Tekstas svarbus EEE)

EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę, atsižvelgdami į Europos duomenų apsaugos valdybos ir Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno nuomonę, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (1)informacinės visuomenės paslaugos tapo labai svarbios bendravimui, saviraiškai, informacijos rinkimui ir daugeliui kitų šiandienos gyvenimo aspektų, be kita ko, vaikų atveju, taip pat seksualinės prievartos prieš vaikus nusikaltimų vykdytojų atveju. Tokios nusikalstamos veikos, kurioms taikomos minimalios Sąjungos lygmeniu nustatytos taisyklės, yra labai sunkios nusikalstamos veikos, kurioms reikia užkirsti kelią ir su jomis veiksmingai kovoti, kad būtų apsaugotos vaikų teisės ir gerovė, kaip reikalaujama pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją (toliau – Chartija), ir kad būtų apsaugota visa visuomenė. Tokių Sąjungoje siūlomų paslaugų naudotojai turėtų turėti galimybę pasitikėti, kad atitinkamomis paslaugomis galima saugiai naudotis, ypač vaikams; (2)atsižvelgiant į didelę atitinkamų informacinės visuomenės paslaugų svarbą, tuos tikslus galima pasiekti tik užtikrinant, kad tokias paslaugas Sąjungoje siūlantys paslaugų teikėjai elgtųsi atsakingai ir imtųsi pagrįstų priemonių, kad kuo labiau sumažintų riziką, jog jų paslaugomis bus netinkamai naudojamasi seksualinės prievartos prieš vaikus tikslais, nes tie paslaugų teikėjai dažnai yra vieninteliai, galintys užkirsti kelią tokiai prievartai ir su ja kovoti. Priemonės, kurių imamasi, turėtų būti tikslinės, kruopščiai subalansuotos ir proporcingos, kad būtų išvengta bet kokių netinkamų neigiamų pasekmių tiems, kurie naudojasi paslaugomis teisėtais tikslais, visų pirma siekdami naudotis savo pagrindinėmis teisėmis, saugomomis pagal Sąjungos teisę, t. y. teisėmis, įtvirtintomis Chartijoje ir pripažintomis bendraisiais Sąjungos teisės principais, ir kad paslaugų teikėjams nebūtų užkrauta pernelyg didelė našta; (3)valstybės narės vis dažniau priima arba svarsto galimybę priimti nacionalinės teisės aktus, skirtus užkirsti kelią seksualinei prievartai prieš vaikus internete ir su ja kovoti, visų pirma nustatydamos reikalavimus atitinkamų informacinės visuomenės paslaugų teikėjams. Atsižvelgiant į tai, kad internetas ir atitinkamas paslaugų teikimas iš esmės yra tarpvalstybinio pobūdžio, tie skirtingi nacionalinės teisės aktai daro tiesioginį neigiamą poveikį vidaus rinkai. Siekiant padidinti teisinį tikrumą, pašalinti dėl to kylančias paslaugų teikimo kliūtis ir užtikrinti vienodas sąlygas vidaus rinkoje, Sąjungos lygmeniu turėtų būti nustatyti būtini suderinti reikalavimai; (4)todėl šiuo reglamentu turėtų būti prisidedama prie tinkamo vidaus rinkos veikimo nustatant aiškias, vienodas ir subalansuotas taisykles, kaip veiksmingai užkirsti kelią seksualinei prievartai prieš vaikus ir su ja kovoti, atsižvelgiant į visų susijusių šalių pagrindines teises. Atsižvelgiant į tai, kad atitinkamos paslaugos ir joms teikti naudojamos technologijos sparčiai kinta, tos taisyklės turėtų būti nustatytos technologiškai neutraliu ir perspektyviu būdu, kad nebūtų trukdoma inovacijoms; (5)siekiant šio reglamento tikslų, jis turėtų būti taikomas paslaugų, kurios gali būti netinkamai naudojamos seksualinės prievartos prieš vaikus internete tikslais, teikėjams. Kadangi tomis paslaugomis vis dažniau netinkamai naudojamasi tuo tikslu, jos turėtų apimti viešai prieinamas asmenų tarpusavio ryšio paslaugas, pavyzdžiui, pranešimų siuntimo paslaugas ir internetines e. pašto paslaugas, jei tos paslaugos yra viešai prieinamos. Kadangi paslaugoms, kuriomis sudaromos sąlygos tiesioginiam asmenų tarpusavio ir interaktyviam keitimuisi informacija tik kaip nedideliam papildomam elementui, kuris iš esmės yra susijęs su kita paslauga, pavyzdžiui, pokalbiais ir panašiomis funkcijomis, vykdomomis kaip žaidimų, dalijimosi vaizdais ir vaizdo įrašų prieglobos dalis, taip pat kyla netinkamo naudojimo rizika, joms taip pat turėtų būti taikomas šis reglamentas. Tačiau, atsižvelgiant į būdingus įvairių atitinkamų informacinės visuomenės paslaugų, kurioms taikomas šis reglamentas, skirtumus ir susijusią skirtingą riziką, kad tos paslaugos bus netinkamai naudojamos seksualinės prievartos prieš vaikus internete tikslais, taip pat į skirtingus atitinkamų paslaugų teikėjų gebėjimus užkirsti kelią tokiai prievartai ir su ja kovoti, tų paslaugų teikėjams nustatytos pareigos turėtų būti tinkamai diferencijuojamos; (6)seksualinė prievarta prieš vaikus internete dažnai reiškia, kad netinkamai naudojamasi informacinės visuomenės paslaugomis, kurias Sąjungoje siūlo trečiosiose šalyse įsisteigę teikėjai. Siekiant užtikrinti šiame reglamente nustatytų taisyklių efektyvumą ir vienodas sąlygas vidaus rinkoje, tos taisyklės turėtų būti taikomos visiems teikėjams, neatsižvelgiant į buveinę ar gyvenamąją vietą, jeigu jie siūlo paslaugas Sąjungoje ir tai patvirtinama esminiu ryšiu su Sąjunga; (7)šiuo reglamentu neturėtų būti daromas poveikis taisyklėms, nustatytoms kituose Sąjungos aktuose, visų pirma Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2011/93/ES, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2000/31/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) …/… [dėl bendrosios skaitmeninių paslaugų rinkos (Skaitmeninių paslaugų aktas), kuriuo iš dalies keičiama Direktyva 2000/31/EB], Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2010/13/ES, Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) 2016/679 ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2002/58/EB; (8)šis reglamentas turėtų būti laikomas lex specialis, palyginti su bendrai taikoma sistema, nustatyta Reglamente (ES) …/… [dėl bendrosios skaitmeninių paslaugų rinkos (Skaitmeninių paslaugų aktas), kuriuo iš dalies keičiama Direktyva 2000/31/EB], nustatančiame suderintas tam tikrų informacinės visuomenės paslaugų teikimo vidaus rinkoje taisykles. Taisyklės, nustatytos Reglamente (ES) …/… [dėl bendrosios skaitmeninių paslaugų rinkos (Skaitmeninių paslaugų aktas), kuriuo iš dalies keičiama Direktyva 2000/31/EB], taikomos klausimams, kurie šiuo reglamentu nėra sprendžiami arba sprendžiami ne visapusiškai; (9)pagal Direktyvos 2002/58/EB 15 straipsnio 1 dalį valstybėms narėms leidžiama priimti teisėkūros priemones, kuriomis būtų apribota tam tikrose konkrečiose tos direktyvos nuostatose, susijusiose su pranešimų konfidencialumu, numatytų teisių ir pareigų taikymo sritis, kai toks apribojimas yra būtina, tinkama ir proporcinga priemonė demokratinėje visuomenėje, inter alia, užkertant kelią nusikalstamoms veikoms, jas tiriant, atskleidžiant ir patraukiant už jas baudžiamojon atsakomybėn, su sąlyga, kad laikomasi tam tikrų sąlygų, įskaitant Chartijos laikymąsi. Pagal analogiją taikant tos nuostatos reikalavimus, šiuo reglamentu turėtų būti apribotas naudojimasis Direktyvos 2002/58/EB 5 straipsnio 1, 3 dalyse ir 6 straipsnio 1 dalyje numatytomis teisėmis ir pareigomis tiek, kiek tai tikrai būtina vykdant nurodymus nustatyti turinį, duotus pagal šį reglamentą, siekiant užkirsti kelią seksualinei prievartai prieš vaikus internete ir su ja kovoti; (10)siekiant aiškumo ir nuoseklumo, šiame reglamente nustatytos apibrėžtys, kai įmanoma ir tinkama, turėtų būti grindžiamos atitinkamomis kitų Sąjungos teisės aktų, pavyzdžiui, Reglamento (ES) …/… [dėl bendrosios skaitmeninių paslaugų rinkos (Skaitmeninių paslaugų aktas), kuriuo iš dalies keičiama Direktyva 2000/31/EB], apibrėžtimis ir su jomis suderinamos; (11)esminis ryšys su Sąjunga turėtų būti laikomas egzistuojančiu, jeigu atitinkamas informacinės visuomenės paslaugų teikėjas yra įsisteigęs Sąjungoje arba, jeigu ne, turi daug naudotojų vienoje ar daugiau valstybių narių, arba savo veiklą susieja su viena ar daugiau valstybių narių. Veiklos susiejimas su viena ar daugiau valstybių narių turėtų būti nustatomas remiantis visomis svarbiomis aplinkybėmis, įskaitant tokius veiksnius, kaip toje valstybėje narėje paprastai naudojamos kalbos ar valiutos naudojimas, arba galimybę užsisakyti produktus ar paslaugas arba naudoti aukščiausio lygio nacionalinį domeno vardą. Veiklos susiejimą su valstybe nare taip pat galima nustatyti pagal tai, ar taikomoji programinė įranga yra atitinkamoje nacionalinėje taikomosios programinės įrangos parduotuvėje, pagal vietos reklamą ar toje valstybėje narėje vartojama kalba skelbiamą reklamą arba klientų aptarnavimą, pavyzdžiui, klientus aptarnaujant toje valstybėje narėje paprastai vartojama kalba. Prielaidą dėl esminio ryšio taip pat galima daryti, jeigu paslaugų teikėjas susieja savo veiklą su viena ar daugiau valstybių narių, kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 1215/2012 17 straipsnio 1 dalies c punkte. Vien techninės galimybės prieiti prie interneto svetainės iš Sąjungos vien šiuo pagrindu nederėtų laikyti esminio ryšio su Sąjunga įrodymu;

(12)siekiant nuoseklumo ir technologinio neutralumo, šiame reglamente terminas „seksualinės prievartos prieš vaikus medžiaga“ turėtų būti apibrėžtas kaip nurodantis bet kokios rūšies medžiagą, kuri yra vaikų pornografija arba pornografinis renginys, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 2011/93/ES, ir kuri gali būti platinama naudojantis prieglobos arba asmenų tarpusavio ryšio paslaugomis. Šiuo metu tokią medžiagą paprastai sudaro vaizdai arba vaizdo įrašai, tačiau neatmetama galimybė, kad ji gali būti ir kitokios formos, ypač atsižvelgiant į būsimą technologijų plėtrą; (13)terminas „seksualinė prievarta prieš vaikus internete“ turėtų apimti ne tik medžiagos, kuri anksčiau buvo nustatyta ir patvirtinta kaip seksualinės prievartos prieš vaikus medžiaga (toliau – žinoma medžiaga), bet ir medžiagos, kuri anksčiau nebuvo nustatyta ir kuri gali būti laikoma seksualinės prievartos prieš vaikus medžiaga, bet kuri dar nepatvirtinta kaip tokia (toliau – nauja medžiaga), platinimą, taip pat vaikų viliojimo veiklą (toliau – viliojimas). To reikia ne tik siekiant kovoti su anksčiau vykdyta prievarta, pakartotiniu viktimizavimu ir su tuo susijusiu aukų teisių, pvz., teisių į privatų gyvenimą ir asmens duomenų apsaugą, pažeidimu, bet ir kovoti su pastarojo meto, nuolatine ir gresiančia prievarta, kad būtų galima kuo labiau jos išvengti, veiksmingai apsaugoti vaikus ir padidinti aukų gelbėjimo ir nusikaltėlių sustabdymo tikimybę; (14)siekiant kuo labiau sumažinti riziką, kad paslaugomis bus netinkamai naudojamasi platinant žinomą ar naują seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagą arba mezgant ryšius su vaikais, prieglobos paslaugų teikėjai ir viešai prieinamų asmenų tarpusavio ryšio paslaugų teikėjai turėtų įvertinti tokią riziką kiekvienos Sąjungoje siūlomos paslaugos atžvilgiu. Rizikos vertinimui atlikti reikėtų pateikti neišsamų elementų, į kuriuos reikėtų atsižvelgti, sąrašą. Kad būtų galima visapusiškai atsižvelgti į konkrečias jų siūlomų paslaugų ypatybes, teikėjams turėtų būti leidžiama atitinkamais atvejais atsižvelgti į papildomus elementus. Rizikai ilgainiui kintant, atsižvelgiant į pokyčius, pavyzdžiui, susijusius su technologijomis ir atitinkamų paslaugų siūlymo ir naudojimo būdais, tikslinga užtikrinti, kad rizikos vertinimas būtų atnaujinamas reguliariai ir kai to reikia dėl konkrečių priežasčių; (15)kai kuriems iš tų atitinkamų informacinės visuomenės paslaugų teikėjų, kuriems taikomas šis reglamentas, taip pat gali būti taikomas įpareigojimas atlikti informacijos, kurią jie saugo ir platina visuomenei, rizikos vertinimą pagal Reglamentą (ES) …/… [dėl bendrosios skaitmeninių paslaugų rinkos (Skaitmeninių paslaugų aktas), kuriuo iš dalies keičiama Direktyva 2000/31/EB]. Šio reglamento tikslais tie teikėjai gali remtis tokiu rizikos vertinimu ir jį papildyti konkretesniu savo paslaugų naudojimo seksualinės prievartos prieš vaikus internete tikslais rizikos vertinimu, kaip reikalaujama pagal šį reglamentą; (16)siekiant veiksmingai užkirsti kelią seksualinei prievartai prieš vaikus internete ir su ja kovoti, prieglobos paslaugų teikėjai ir viešai prieinamų asmenų tarpusavio ryšio paslaugų teikėjai turėtų imtis pagrįstų priemonių, kad sumažintų riziką, jog jų paslaugomis bus netinkamai naudojamasi tokios prievartos tikslais, kaip nustatyta rizikos vertinime. Teikėjai, kuriems pagal Reglamentą (ES) …/… [dėl bendrosios skaitmeninių paslaugų rinkos (Skaitmeninių paslaugų aktas), kuriuo iš dalies keičiama Direktyva 2000/31/EB] taikomas įpareigojimas priimti rizikos mažinimo priemones, gali apsvarstyti, kokiu mastu tikslinės vaiko teisių apsaugos priemonės, įskaitant amžiaus tikrinimą ir tėvų kontrolės priemones, priimtos siekiant laikytis to įpareigojimo, taip pat gali būti naudojamos rizikos, nustatytos atliekant konkretų rizikos vertinimą pagal šį reglamentą, mažinimo tikslais ir kokiu mastu, siekiant laikytis šio reglamento, gali būti reikalingos papildomos tikslinės rizikos mažinimo priemonės; (17)siekiant sudaryti sąlygas inovacijoms ir užtikrinti proporcingumą bei technologinį neutralumą, nereikėtų sudaryti išsamaus privalomų rizikos mažinimo priemonių sąrašo. Vietoj to, teikėjams turėtų būti palikta tam tikra laisvė kurti ir įgyvendinti priemones, pritaikytas prie nustatytos rizikos, jų teikiamų paslaugų ypatumų ir tų paslaugų naudojimo būdų. Visų pirma, teikėjai, vadovaudamiesi Sąjungos teise, gali savo nuožiūra parengti ir įgyvendinti priemones, pagrįstas jų esama praktika, kuriomis siekiama nustatyti seksualinę prievartą prieš vaikus internete jų teikiamų paslaugų srityje, ir pranešti apie savo norą ir pasirengimą vėliau gauti nurodymą nustatyti turinį pagal šį reglamentą, jei kompetentinga nacionalinė institucija mano, kad tai būtina; (18)siekiant užtikrinti, kad būtų pasiekti šio reglamento tikslai, tas lankstumas turėtų būti užtikrinamas atsižvelgiant į poreikį laikytis Sąjungos teisės aktų, visų pirma šio reglamento reikalavimų dėl rizikos mažinimo priemonių. Todėl prieglobos paslaugų teikėjai ir viešai prieinamų asmenų tarpusavio ryšio paslaugų teikėjai, rengdami ir įgyvendindami rizikos mažinimo priemones, turėtų skirti dėmesio ne tik jų veiksmingumui užtikrinti, bet ir išvengti bet kokių netinkamų neigiamų pasekmių kitoms susijusioms šalims, visų pirma naudojimuisi pagrindinėmis naudotojų teisėmis. Siekiant užtikrinti proporcingumą, nustatant, kokių rizikos mažinimo priemonių pagrįstai reikėtų imtis tam tikroje situacijoje, taip pat reikėtų atsižvelgti į atitinkamo paslaugų teikėjo finansinius ir technologinius pajėgumus ir dydį. Pasirenkant tinkamas rizikos mažinimo priemones, paslaugų teikėjai turėtų bent deramai atsižvelgti į šiame reglamente išvardytas galimas priemones, taip pat, kai tinkama, kitas priemones, pavyzdžiui, priemones, grindžiamas geriausia sektoriaus patirtimi, įskaitant priemones, nustatytas bendradarbiaujant savireguliavimo srityje, ir priemones, nustatytas Komisijos gairėse. Jei atlikus kruopštų arba atnaujintą rizikos vertinimą rizikos nenustatyta, neturėtų būti reikalaujama, kad paslaugų teikėjai imtųsi rizikos mažinimo priemonių; (19)atsižvelgiant į tai, kad taikomosios programinės įrangos parduotuvių teikėjai veikia kaip tarpininkai, padedantys naudotis taikomąja programine įranga, kuria gali būti netinkamai naudojamasi seksualinės prievartos prieš vaikus internete tikslais, jiems turėtų būti nustatyti įpareigojimai imtis tam tikrų pagrįstų priemonių tai rizikai įvertinti ir sumažinti. Teikėjai turėtų kruopščiai atlikti tą vertinimą, dėdami atitinkamomis aplinkybėmis pagrįstas pastangas, atsižvelgdami, inter alia, į tos rizikos pobūdį ir mastą, taip pat į savo finansines ir technologines galimybes bei dydį ir, kai įmanoma, bendradarbiaudami su paslaugų, siūlomų per taikomąją programinę įrangą, teikėjais; (20)siekiant užtikrinti veiksmingą seksualinės prievartos prieš vaikus internete prevenciją ir kovą su ja, kai laikoma, kad rizikos mažinimo priemonių nepakanka siekiant sumažinti riziką, kad tam tikra paslauga bus netinkamai naudojamasi seksualinės prievartos prieš vaikus internete tikslais, pagal šį reglamentą valstybių narių paskirtos koordinavimo institucijos turėtų būti įgaliotos prašyti duoti nurodymus nustatyti turinį. Siekiant išvengti nepagrįsto kišimosi į pagrindines teises ir užtikrinti proporcingumą, tokiems įgaliojimams turėtų būti taikomas kruopščiai subalansuotas ribų ir apsaugos priemonių rinkinys. Pavyzdžiui, atsižvelgiant į tai, kad seksualinės prievartos prieš vaikus medžiaga paprastai platinama naudojantis prieglobos paslaugomis ir viešai prieinamomis asmenų tarpusavio ryšio paslaugomis ir kad ryšių su vaikais mezgimas dažniausiai vyksta naudojantis viešai prieinamomis asmenų tarpusavio ryšio paslaugomis, turėtų būti įmanoma skirti nurodymus nustatyti turinį tik tokių paslaugų teikėjams; (21)be to, kaip tų ribų ir apsaugos priemonių dalis, nurodymai nustatyti turinį turėtų būti duodami tik atlikus kruopštų ir objektyvų vertinimą, po kurio būtų nustatyta didelė rizika, kad atitinkama konkrečia paslauga bus netinkamai naudojamasi tam tikros rūšies seksualinės prievartos prieš vaikus internete, kuriai taikomas šis reglamentas, tikslais. Vienas iš elementų, į kuriuos šiuo požiūriu reikia atsižvelgti, yra tikimybė, kad paslauga tokios prievartos tikslais bus naudojama pastebimu mastu, t. y. ne tik pavieniais ir palyginti retais atvejais. Kriterijai turėtų būti įvairūs, kad būtų atsižvelgta į įvairių rūšių seksualinės prievartos prieš vaikus internete ypatumus ir į skirtingus paslaugų, kuriomis naudojamasi vykdant tokią prievartą, ypatumus, taip pat į su tuo susijusį skirtingą priemonių, kurių reikia imtis siekiant įvykdyti nurodymą nustatyti turinį, kišimosi mastą; (22)tačiau tokios didelės rizikos nustatymo savaime turėtų nepakakti, kad būtų pateisintas nurodymo nustatyti turinį išdavimas, atsižvelgiant į tai, kad tokiu atveju nurodymas gali turėti neproporcingų neigiamų pasekmių kitų paveiktų šalių teisėms ir teisėtiems interesams, visų pirma naudojimuisi pagrindinėmis naudotojų teisėmis. Taigi turėtų būti užtikrinta, kad nurodymai nustatyti turinį galėtų būti duodami tik po to, kai koordinavimo institucijos ir kompetentinga teisminė institucija arba nepriklausoma administracinė institucija kiekvienu konkrečiu atveju objektyviai ir kruopščiai įvertina, nustato ir pasveria ne tik netinkamo naudojimosi paslauga galimų pasekmių nagrinėjamai seksualinės prievartos prieš vaikus internete rūšiai tikimybę ir rimtumą, bet ir bet kokių galimų neigiamų pasekmių kitoms susijusioms šalims tikimybę ir rimtumą. Siekiant išvengti pernelyg didelės naštos, atliekant vertinimą taip pat turėtų būti atsižvelgiama į atitinkamo paslaugų teikėjo finansinius ir technologinius pajėgumus ir dydį; (23)be to, siekiant išvengti nepagrįsto kišimosi į pagrindines teises ir užtikrinti proporcingumą, nustačius, kad tie reikalavimai įvykdyti ir kad turi būti duotas nurodymas nustatyti, vis tiek turėtų būti užtikrinta, kad nurodymas nustatyti turinį būtų tikslinis ir patikslintas taip, kad būtų užtikrinta, jog bet kokios tokios neigiamos pasekmės paveiktoms šalims neviršytų to, kas tikrai būtina nustatytai didelei rizikai veiksmingai pašalinti. Tai visų pirma turėtų būti susiję su nustatytinos paslaugos dalies ar komponento apribojimu, kai įmanoma, nedarant poveikio priemonės veiksmingumui, pavyzdžiui, konkrečių rūšių viešai prieinamų asmenų tarpusavio ryšio paslaugų kanalams arba konkretiems naudotojams ar konkrečioms naudotojų grupėms, kiek jų galima imtis atskirai nustatymo tikslais, taip pat su papildomų apsaugos priemonių, be jau aiškiai nurodytų šiame reglamente, kaip antai nepriklausomo audito, papildomos informacijos teikimo ar prieigos prie duomenų, arba sustiprintos žmogaus vykdomos priežiūros ir peržiūros, patikslinimu ir tolesniu nurodymo nustatyti turinį taikymo trukmės apribojimu, kuris, koordinavimo institucijos nuomone, yra būtinas. Siekiant išvengti nepagrįstų ar neproporcingų rezultatų, tokie reikalavimai turėtų būti nustatyti kiekvienu konkrečiu atveju atlikus objektyvų ir kruopštų vertinimą; (24)kompetentinga teisminė institucija arba kompetentinga nepriklausoma administracinė institucija, kai taikoma pagal atitinkamos valstybės narės nustatytas išsamias procedūrines taisykles, turėtų turėti galimybę priimti gerai pagrįstą sprendimą dėl prašymų duoti nurodymus nustatyti turinį. Tai ypač svarbu siekiant užtikrinti būtiną teisingą nagrinėjamų pagrindinių teisių pusiausvyrą ir nuoseklų požiūrį, ypač kai tai susiję su nurodymais nustatyti turinį, susijusius su ryšių su vaikais mezgimu. Todėl turėtų būti numatyta procedūra, pagal kurią atitinkami paslaugų teikėjai, šiuo reglamentu įsteigtas ES seksualinės prievartos prieš vaikus prevencijos ir kovos su ja centras (toliau – ES centras) ir, jei taip numatyta šiame reglamente, pagal Reglamentą (ES) 2016/679 paskirta kompetentinga duomenų apsaugos institucija, galėtų pateikti savo nuomonę dėl atitinkamų priemonių. Jie turėtų tai padaryti kuo greičiau, atsižvelgdami į svarbų viešosios politikos tikslą ir būtinybę nedelsiant imtis veiksmų vaikams apsaugoti. Visų pirma duomenų apsaugos institucijos turėtų padaryti viską, kas įmanoma, kad būtų išvengta Reglamente (ES) 2016/679 nustatyto laikotarpio, per kurį jos turi pateikti savo nuomones dėl ankstesnių konsultacijų, pratęsimo. Be to, jie paprastai turėtų turėti galimybę per tą laikotarpį pateikti savo nuomonę tais atvejais, kai Europos duomenų apsaugos valdyba jau yra paskelbusi gaires dėl technologijų, kurias teikėjas numato diegti ir naudoti, kad įvykdytų pagal šį reglamentą jiems skirtą nurodymą nustatyti turinį; (25)kalbant apie naujas paslaugas, t. y. paslaugas, kurios anksčiau Sąjungoje nebuvo siūlomos, turimų įrodymų apie galimą netinkamą naudojimąsi paslauga per pastaruosius dvylika mėnesių paprastai nėra. Atsižvelgiant į tai ir siekiant užtikrinti šio reglamento veiksmingumą, koordinavimo institucija, vertindama, ar prašyti duoti nurodymą nustatyti turinį tokios naujos paslaugos atžvilgiu, turėtų galėti remtis įrodymais, gautais teikiant panašias paslaugas. Paslauga turėtų būti laikoma panašia, jei ja užtikrinamas funkcinis lygiavertiškumas atitinkamai paslaugai, atsižvelgiant į visus svarbius faktus ir aplinkybes, visų pirma į jos pagrindines savybes ir funkcijas, jos siūlymo ir naudojimo būdą, naudotojų bazę, taikytinas sąlygas ir rizikos mažinimo priemones, taip pat bendrą likusios rizikos pobūdį; (26)priemonės, kurių imasi prieglobos paslaugų teikėjai ir viešai prieinamų asmenų tarpusavio ryšio paslaugų teikėjai jiems skirtiems nurodymams nustatyti turinį vykdyti, turėtų griežtai apsiriboti tuo, kas nurodyta šiame reglamente ir pagal šį reglamentą duotuose nurodymuose nustatyti turinį. Siekiant užtikrinti tų priemonių veiksmingumą, sudaryti sąlygas pritaikytiems sprendimams, išlikti technologiškai neutraliems ir išvengti nustatymo įpareigojimų apėjimo, tų priemonių turėtų būti imamasi neatsižvelgiant į technologijas, kurias atitinkami paslaugų teikėjai naudoja teikdami savo paslaugas. Todėl šiuo reglamentu atitinkamam paslaugų teikėjui paliekama galimybė pasirinkti technologijas, kurios turi būti naudojamos siekiant veiksmingai vykdyti nurodymus nustatyti turinį, ir jis neturėtų būti suprantamas kaip skatinantis ar neskatinantis naudoti bet kokią konkrečią technologiją, su sąlyga, kad technologijos ir susijusios priemonės atitinka šio reglamento reikalavimus. Tai apima ištisinio šifravimo technologijos, kuri yra svarbi priemonė siekiant užtikrinti naudotojų pranešimų saugumą ir konfidencialumą, įskaitant vaikų pranešimus, naudojimą. Vykdydami nurodymą nustatyti turinį, teikėjai turėtų imtis visų įmanomų apsaugos priemonių, kad užtikrintų, jog jų arba jų darbuotojų naudojamos technologijos negalėtų būti naudojamos kitais nei šio reglamento laikymosi tikslais, ir kad trečiosios šalys negalėtų jų naudoti, ir taip nepakenktų naudotojų pranešimų saugumui ir konfidencialumui; (27)siekiant sudaryti palankesnes sąlygas teikėjams laikytis įpareigojimų nustatyti turinį, ES centras teikėjams turėtų suteikti galimybę naudotis nustatymo technologijomis, kurias jie gali pasirinkti nemokamai naudoti tik jiems skirtų nurodymų nustatyti turinį vykdymo tikslais. Turėtų būti konsultuojamasi su Europos duomenų apsaugos valdyba dėl tų technologijų ir būdų, kuriais jos turėtų būti geriausiai panaudotos siekiant užtikrinti atitiktį taikytinoms Sąjungos teisės taisyklėms dėl asmens duomenų apsaugos. ES centras, sudarydamas turimų technologijų sąrašus, turėtų atsižvelgti į Europos duomenų apsaugos valdybos patarimus, o Komisija turėtų į juos atsižvelgti rengdama gaires dėl įpareigojimų nustatyti turinį taikymo. Teikėjai gali naudoti ES centro ar kitų subjektų teikiamas technologijas arba pačių sukurtas technologijas, jei jos atitinka šio reglamento reikalavimus; (28)siekiant nuolat vertinti nustatymo technologijų veiksmingumą ir užtikrinti, kad jos būtų pakankamai patikimos, taip pat nustatyti klaidingai teigiamus rezultatus ir kiek įmanoma išvengti klaidingo pranešimo ES centrui, paslaugų teikėjai turėtų užtikrinti žmogaus vykdomą priežiūrą ir, jei reikia, žmogaus įsikišimą, pritaikytą prie atitinkamų nustatymo technologijų rūšies ir seksualinės prievartos prieš vaikus internete rūšies. Tokia priežiūra turėtų apimti reguliarų klaidingai neigiamų ir teigiamų rezultatų, gautų naudojant technologijas, rodiklių vertinimą, grindžiamą anonimizuotų reprezentatyvių duomenų imčių analize. Visų pirma, kai kalbama apie ryšių su vaikais mezgimo atvejų nustatymą viešai prieinamose asmenų tarpusavio ryšių platformose, paslaugų teikėjai turėtų užtikrinti reguliarią, konkrečią ir išsamią žmogaus vykdomą priežiūrą ir žmogaus atliekamą pokalbių, kurie, kaip nustatyta naudojant technologijas, gali būti susiję su ryšių su vaikais mezgimu, tikrinimą; (29)prieglobos paslaugų teikėjai ir viešai prieinamų asmenų tarpusavio ryšio paslaugų teikėjai turi unikalią galimybę nustatyti galimą seksualinę prievartą prieš vaikus internete, susijusią su jų paslaugomis. Informacija, kurią jie gali gauti siūlydami savo paslaugas, dažnai yra būtina veiksmingam seksualinės prievartos prieš vaikus nusikaltimų tyrimui ir patraukimui už juos baudžiamojon atsakomybėn. Todėl turėtų būti reikalaujama, kad jie praneštų apie galimą seksualinę prievartą prieš vaikus internete savo teikiamų paslaugų srityje, kai tik apie tai sužino, t. y. kai yra pagrįstų priežasčių manyti, kad tam tikra veikla gali būti seksualinė prievarta prieš vaikus internete. Kai yra tokių pagrįstų priežasčių, abejonės dėl galimo aukos amžiaus neturėtų trukdyti tiems teikėjams teikti pranešimus. Veiksmingumo sumetimais turėtų būti nesvarbu, kokiu būdu jie apie tai sužino. Apie tai gali būti sužinoma, pavyzdžiui, vykdant nurodymus nustatyti turinį, teikiant informaciją, kurią pažymėjo naudotojai ar organizacijos, veikiančios viešojo intereso labui prieš seksualinę prievartą prieš vaikus, arba vykdant veiksmus pačių teikėjų iniciatyva. Tie teikėjai turėtų pateikti bent šiame reglamente nurodytą informaciją, kad kompetentingos teisėsaugos institucijos galėtų įvertinti, ar prireikus pradėti tyrimą, ir prieš pateikdami pranešimus turėtų įsitikinti, kad jie būtų kuo išsamesni; (30)siekiant užtikrinti, kad seksualinės prievartos prieš vaikus internete medžiaga būtų kuo greičiau pašalinta po to, kai ji nustatyta, buveinės koordinavimo institucijoms turėtų būti suteikti įgaliojimai prašyti kompetentingų teisminių institucijų arba nepriklausomų administracinių institucijų duoti nurodymą pašalinti turinį, skirtą prieglobos paslaugų teikėjams. Kadangi pašalinimas arba prieigos panaikinimas gali turėti įtakos naudotojų, kurie pateikė atitinkamą medžiagą, teisei, teikėjai turėtų informuoti tokius naudotojus apie pašalinimo priežastis, kad jie galėtų pasinaudoti savo teise į žalos atlyginimą, išskyrus atvejus, kai reikia vengti trukdyti veiklai, susijusiai su seksualinės prievartos prieš vaikus prevencija, nustatymu, tyrimu ir patraukimu už ją baudžiamojon atsakomybėn; (31)šio reglamento taisyklės neturėtų būti suprantamos kaip darančios poveikį Reglamente (ES) …/… [dėl bendrosios skaitmeninių paslaugų rinkos (Skaitmeninių paslaugų aktas), kuriuo iš dalies keičiama Direktyva 2000/31/EB] nustatytiems reikalavimams dėl nurodymų pašalinti turinį;

(32)šiame reglamente nustatyti įpareigojimai netaikomi prieglobos paslaugų teikėjams, kurie Sąjungoje nesiūlo savo paslaugų. Tačiau tokios paslaugos vis tiek gali būti naudojamos siekiant platinti seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagą naudotojams Sąjungoje arba naudotojai Sąjungoje gali ją platinti, taip darant žalą vaikams ir visai visuomenei, net jei teikėjų veikla nėra orientuota į valstybes nares ir bendras tų paslaugų naudotojų skaičius Sąjungoje yra ribotas. Dėl teisinių ir praktinių priežasčių gali būti pagrįstai neįmanoma, kad tie teikėjai pašalintų medžiagą arba panaikintų prieigą prie jos, net bendradarbiaujant su trečiosios šalies, kurioje jie yra įsisteigę, kompetentingomis institucijomis. Todėl, remiantis keliose valstybėse narėse galiojančia praktika, turėtų būti galima reikalauti, kad interneto prieigos paslaugų teikėjai imtųsi pagrįstų priemonių, kad blokuotų Sąjungos naudotojų prieigą prie medžiagos; (33)siekiant nuoseklumo, veiksmingumo ir efektyvumo ir kuo labiau sumažinant priemonių vengimo riziką, tokie nurodymai blokuoti prieigą turėtų būti grindžiami universaliųjų ištekliaus adresų sąrašu, kuriame nurodomi konkretūs patikrintos seksualinės prievartos prieš vaikus elementai ir kurį centralizuotai parengia ir pateikia ES centras, remdamasis valstybių narių atitinkamų institucijų kruopščiai patikrintais pranešimais. Siekiant išvengti nepagrįstų ar neproporcingų priemonių, visų pirma tų, kurios nepagrįstai paveiktų pagrindines teises, visų pirma, be vaikų teisių, naudotojų saviraiškos ir informacijos laisvę bei teikėjų laisvę užsiimti verslu, reikėtų numatyti atitinkamus apribojimus ir apsaugos priemones. Visų pirma reikėtų užtikrinti, kad atitinkamiems interneto prieigos paslaugų teikėjams tenkanti našta nebūtų nepagrįsta, kad nurodymų blokuoti prieigą poreikis ir proporcingumas būtų kruopščiai įvertinti ir po jų išdavimo ir kad tiek teikėjai, tiek susiję naudotojai turėtų veiksmingų teisminių ir neteisminių teisių gynimo priemonių; (34)atsižvelgiant į tai, kad pagal Direktyvą 2011/93/ES seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagos įsigijimas, turėjimas, sąmoningas gavimas ir perdavimas yra nusikalstamos veikos, būtina atitinkamų informacinės visuomenės paslaugų teikėjus atleisti nuo baudžiamosios atsakomybės, kai jie dalyvauja tokioje veikloje, jeigu jų veikla griežtai apsiriboja tuo, kas būtina jų pareigoms pagal šį reglamentą vykdyti, ir jie veikia sąžiningai; (35)seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagos platinimas yra nusikalstama veika, daranti poveikį vaizduojamų aukų teisėms. Todėl aukos, gavusios prašymą, turėtų turėti teisę gauti iš ES centro, tačiau per koordinavimo institucijas, svarbią informaciją, jei prieglobos paslaugų teikėjai arba viešai prieinamų asmenų tarpusavio ryšio paslaugų teikėjai pagal šį reglamentą praneša apie žinomą seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagą, kurioje jie vaizduojami; (36)atsižvelgiant į poveikį aukų, vaizduojamų tokioje žinomoje seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagoje, teisėms ir į įprastą prieglobos paslaugų teikėjų gebėjimą apriboti tą poveikį padedant užtikrinti, kad medžiaga jų teikiamų paslaugų srityje nebebūtų prieinama, tie teikėjai turėtų padėti aukoms, kurios prašo pašalinti atitinkamą medžiagą arba panaikinti prieigą prie jos. Ta pagalba turėtų būti teikiama tik tiek, kiek pagrįstai galima prašyti iš atitinkamo teikėjo tam