5 pav. 2010–2013 m. tendencijos (erdvinių duomenų rinkinių, kurių paieškos paslaugos yra teikiamos, procentinė dalis).

Bendras erdvinių duomenų rinkinių prieinamumo naudojantis peržiūros ir parsisiųsdinimo paslaugomis lygis dar žemesnis – tik beveik pusėje valstybių narių galima peržiūrėti 60–100 proc. jų erdvinių duomenų rinkinių, apie kuriuos buvo pranešta (6 pav.).

6 pav. 2010–2013 m. tendencijos (erdvinių duomenų rinkinių, kurių peržiūros paslaugos yra teikiamos, procentinė dalis).

Kiek tai sietina su parsisiųsdinimo paslaugomis, čia padėtis taip pat prastesnė nei tikėtasi – tik maždaug ketvirtadalyje valstybių narių galima parsisiųsti 60–100 proc. jų erdvinių duomenų, apie kuriuos buvo pranešta (7 pav.).

7 pav. 2010–2013 m. tendencijos (erdvinių duomenų rinkinių, kurių parsisiųsdinimo paslaugos yra teikiamos, procentinė dalis).

5 etapas. Į bendrus duomenų modelius pertvarkytų erdvinių duomenų prieinamumas

Erdvinių duomenų pertvarkymas, kad jie atitiktų bendrus duomenų modelius, – sudėtingiausia užduotis. Valstybės narės turi užbaigti šį etapą vėliausiai iki 2020 m. Nekeista, kad šiuo ankstyvu įgyvendinimo etapu daug erdvinių duomenų neatitinka reikalavimų (8 pav.).

4.Reglamentavimo kokybė

Šiame skyriuje pateikiama vertinimo santrauka. Daugiau informacijos galima rasti susijusiame tarnybų darbiniame dokumente.

Veiksmingumas

Prieš įsigaliojant šiai direktyvai buvo dokumentuota labai nedaug erdvinių duomenų rinkinių (2007 m. identifikuota 1 384), internetinės paslaugos aprėpė tik nedidelę dalį identifikuotų erdvinių duomenų rinkinių, o dėl įgyvendinamos duomenų politikos kilo didelių kliūčių, trukdančių plačiai naudoti tokius duomenų rinkinius.

Kaip matyti iš daugiau kaip 56 000 duomenų rinkinių, apie kuriuos pranešta 2013 m., iki 2013 m. veiksmingumas didėjo visose valstybėse narėse, atsižvelgiant į jų pastangas įgyvendinti šią direktyvą (ir investicijas). Aštuoniose valstybėse narėse, kuriose identifikuota daugiau kaip 90 proc. visų duomenų rinkinių, dėl šios direktyvos reikalavimų įgyvendinimo ir terminų laikymosi nekilo didelių problemų. Vis dėlto daugumoje valstybių narių pažanga, daroma siekiant laikytis nustatytų etapų ir tvarkaraščio, neatitiko lūkesčių. Sudėtinga ir nevienalytė nacionalinė duomenų politika ir tai, kad nėra visos Europos masto duomenų politikos, trukdo laisvam duomenų judėjimui – šis susirūpinimą keliantis klausimas buvo pripažintas ir platesnėje bendrojoje skaitmeninėje rinkoje. Mažiausiai veiksminga įgyvendinimo proceso dalis siejama su duomenų politika. Daug duomenų rinkinių ir paslaugų vis dar nėra lengvai prieinami (t. y. prieigai kyla teisinių arba finansinių kliūčių), o norint vidaus rinkoje kurti tokių duomenų pridėtinę vertę, paprasta prieiga yra būtina sąlyga. Palyginti su platesne atvirųjų duomenų politika, dėl tokios sudėtingos ir nevienodos duomenų politikos taip pat atsiranda papildoma nereikalinga administracinė našta.

Kitos įgyvendinimo trūkumų priežastys yra:

vėlavimas perkelti ir nustatyti veiksmingas administracines struktūras, kurį lėmė nacionaliniu lygmeniu kilusios politinės, teisinės ir ekonominės problemos (žr. 3 dalies 1 etapą). Kelios valstybės pranešė, kad ekonomikos krizė ir nacionaliniams biudžetams daromas spaudimas taip pat turėjo neigiamos įtakos reikiamų pradinių investicijų (pavyzdžiui, į IT infrastruktūrą ir administravimo institucijų techninių įgūdžių ugdymą) paskirstymui;

nepakankamas atitinkamų nacionaliniu lygmeniu veikiančių valdžios institucijų, visų pirma atsakingų už duomenis apie aplinką (pavyzdžiui, nustatant būtiniausius reikiamus duomenų rinkinius), veiksmų koordinavimas, jų užduočių išaiškinimas ir prioritetų nustatymas;

neefektyvus veiksmų ES lygmeniu (Europos Komisijos ir EAA) koordinavimas padedant valstybėms narėms, identifikuojant aplinkos ir susijusiai politikai (pavyzdžiui, ataskaitoms teikti) skirtus erdvinių duomenų rinkinius, siekti prioritetų;

plataus užmojo terminai, kurie, priimant šią direktyvą, buvo pagrįsti, tačiau galbūt nebėra tinkami visoms valstybėms narėms, pavyzdžiui, dėl sąveikumo įgyvendinimo taisyklių ir gairių, pagal kurias reikalaujama taikyti neretai nesamas IT priemones ir naudotis įgūdžiais, kurių neturima, techninio sudėtingumo. Be to, valstybės narės nevienodai pasirengusios laikytis šioje direktyvoje nustatytų terminų.