KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI dėl bendrajame biudžete numatytų garantijų Padėtis 2012 m. gruodžio 31 d. /* COM/2013/0871 final */





Turinys 1............ Įžanga. 3 2............ Iš ES biudžeto finansuojamų operacijų tipai 3 3............ Pokyčiai nuo paskutinės 2012 m. birželio 30 d. ataskaitos. 4 3.1......... Mokėjimų balanso parama euro zonai nepriklausančioms valstybėms narėms. 4 3.2......... Makrofinansinė pagalba. 4 3.3......... Euratomas. 4 3.4......... Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė. 4 3.5......... ES biudžeto garantija EIB išorės finansavimo operacijoms. 5 4............ Informacija apie riziką, kuriai teikiama ES biudžeto garantija. 5 4.1......... Rizikos apibrėžtis. 5 4.2......... Rizikos sandara. 6 4.3......... Iš ES biudžeto garantuojama metinė rizika. 8 4.3.1...... Su valstybėmis narėmis susijusi rizika. 8 4.3.2...... Su trečiosiomis šalimis susijusi rizika. 9 4.4......... Rizikos raida. 10 5............ Įsipareigojimų nevykdymas, ES biudžeto garantijų panaudojimas ir įsiskolinimai 12 5.1......... Mokėjimai iš grynųjų pinigų išteklių. 12 5.2......... Mokėjimai iš ES biudžeto. 13 5.3......... Išorės veiksmų garantijų fondo panaudojimas. 13 6............ Išorės veiksmų garantijų fondas. 15 6.1......... Susigrąžintos sumos. 15 6.2......... Turtas. 15 6.3......... Planuojama suma. 15 7............ Rizikos vertinimas. Ekonominė ir finansinė trečiųjų šalių, keliančių didžiausią riziką, padėtis 15 7.1......... Tikslai 15 7.2......... Rizikos vertinimo metodai 16 1. Įžanga Šia ataskaita siekiama padėti stebėti ES biudžetui gresiančią kredito riziką dėl išduotų garantijų ir skolinimo operacijų, vykdomų tiesiogiai Europos Sąjungos arba netiesiogiai pagal garantiją, suteiktą EIB finansavimo projektams už Sąjungos ribų. Ši ataskaita teikiama pagal Finansinį reglamentą[1], kuriame nustatyta, kad Komisija „Europos Parlamentui ir Tarybai praneša apie ES biudžeto garantijas ir atitinkamą riziką“[2]. Prie jos pridedamas Komisijos tarnybų darbinis dokumentas (toliau – TDD), kuriame pateiktos išsamios lentelės ir paaiškinimai. 2. Iš ES biudžeto finansuojamų operacijų tipai Iš ES biudžeto (toliau – ES biudžetas) draudžiama rizika atsiranda dėl įvairių skolinimo ir garantijų operacijų, kurias galima suskirstyti į dvi kategorijas: – Europos Sąjungos suteiktos paskolos siekiant makroekonominių tikslų, t. y. makrofinansinės pagalbos[3] (toliau – MFP) paskolos trečiosioms šalims kartu su „Bretton Woods“ institucijomis, mokėjimų balanso[4] (toliau – MB) paskolos, kuriomis teikiama parama euro zonai nepriklausančioms valstybėms narėms, patiriančioms mokėjimų balanso sunkumų, paskolos pagal Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonę[5] (toliau – EFPSP), kuriomis teikiama parama visoms valstybėms narėms, patiriančioms arba realiai galinčioms patirti didelių ekonominių ir finansinių sunkumų dėl išimtinių aplinkybių, kurių jos negali kontroliuoti, ir – paskolos, suteiktos siekiant mikroekonominių tikslų, t. y. Euratomo paskolos ir, svarbiausia, Europos investicijų banko (EIB) operacijų, kurioms numatytos ES garantijos, ES nepriklausančiose šalyse finansavimas (EIB išorės finansavimas)[6]. Garantuotoms EIB išorės finansavimo operacijoms, Euratomo ir MFP paskoloms trečiosioms šalims nuo 1994 m. numatyta Išorės veiksmų garantijų fondo (toliau – Fondas)[7], o MB ir EFPSP paskoloms – tiesioginė ES biudžeto garantija. Fondas dengia neįvykdytus finansinius įsipareigojimus, susijusius su paskolomis ir paskolų garantijomis ne valstybėms narėms arba projektams ne valstybėse narėse. Jis įkurtas siekiant: – užtikrinti likvidumo atsargas, kad ES biudžetu nereikėtų naudotis kiekvieną kartą, kai nevykdomi įsipareigojimai ar vėluojama grąžinti garantuotą paskolą, ir – sukurti biudžetinės drausmės priemonę nustatant finansinę sistemą, kuria remiantis būtų galima formuoti ES garantijų paskoloms, kurias Komisija ir EIB teikia ES nepriklausančioms šalims, politiką[8]. Jei trečiosios šalys tampa valstybėmis narėmis, su šiomis šalimis susijusios paskolos garantuojamos nebe iš Fondo ir rizika tenka tiesiogiai ES biudžetui. Lėšos į Fondą pervedamos iš ES biudžeto, o Fondo turto vertė turi nuolat atitikti tam tikrą jo garantuojamų skolinių įsipareigojimų, susijusių su paskolomis bei paskolų garantijomis, procentinę dalį. Ši dalis, vadinama planuojama norma, šiuo metu yra 9 %[9]. Jei Fondui išteklių nepakanka, reikalingos lėšos pervedamos iš ES biudžeto. 3. Pokyčiai nuo paskutinės 2012 m. birželio 30 d. ataskaitos 3.1. Mokėjimų balanso parama euro zonai nepriklausančioms valstybėms narėms Per 2012 m. antrąjį pirmąjį pusmetį jokių naujų operacijų neatlikta. ES vidutinės trukmės prevencinė finansinė pagalba Rumunijai nebuvo panaudota. Prašymas išmokėti lėšas baigė galioti 2013 m. kovo 31 d. 3.2. Makrofinansinė pagalba Šiuo laikotarpiu nebuvo jokių išmokų, tačiau pagalbą gaunančios šalys grąžino 64,5 mln. EUR (Rumunija – 12,5 mln. EUR, Bosnija ir Hercegovina – 2 mln. EUR, buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija – 5 mln. EUR, Serbija – 44,8 mln. EUR ir Juodkalnija – 0,2 mln. EUR). 3.3. Euratomas Ataskaitos laikotarpiu paskolų išmokėta nebuvo. Bulgarija grąžino 6,5 mln. EUR, o Ukraina – 4,8 mln. EUR. 3.4. Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė Per paskutinius šešis 2012 m. mėnesius Airijai ir Portugalijai atitinkamai išmokėta 3,3 mlrd. EUR ir 2 mlrd. EUR. 1 lentelėje pateikiamos keturių priemonių neįvykdytų skolinių įsipareigojimų sumos 2012 m. gruodžio 31 d. Įgyvendintos papildomos priemonės: Reaguojant į krizę sukurtos dar kelios priemonės, dėl kurių ES biudžetui nekyla jokios rizikos: – Europos finansinio stabilumo fondas (EFSF)[10]. 2010 m. gegužės 9 d. ECOFIN tarybos priimtais sprendimais EFSF įkūrė euro zonos valstybės narės. EFSF įgaliotas saugoti finansinį stabilumą Europoje teikiant finansinę pagalbą euro zonos valstybėms narėms pagal makroekonominio koregavimo programą. EFSF buvo įkurtas kaip laikina gelbėjimo priemonė ir dalyvavo teikiant paskolas Graikijai (kartu su TVF ir kai kuriomis valstybėmis narėmis), taip pat Airijai ir Portugalijai (kartu su TVF, kai kuriomis valstybėmis narėmis ir ES / EFPSP)[11]. 2010 m. spalio mėn. buvo nuspręsta sukurti nuolatinį gelbėjimo mechanizmą – Europos stabilumo mechanizmą (ESM). – Europos stabilumo mechanizmas (ESM)[12]. ESM sutartis įsigaliojo 2012 m. rugsėjo 27 d. Nuo tos datos ESM tapo nuolatine krizių valdymo priemone ir pagrindine naujų programų finansavimo priemone. Kartu su ESM EFSF toliau vykdys savo programas, skirtas Graikijai, Portugalijai ir Airijai. Nuo 2013 m. liepos 1 d. EFSF nebegali dalyvauti naujose finansavimo programose ar sudaryti naujų susitarimų dėl paskolos teikimo. ESM yra tarpvyriausybinė organizacija, veikianti pagal tarptautinę viešąją teisę, įsikūrusi Liuksemburge. Jos akcininkės – 17 euro zonos valstybių narių. Visas pasirašytasis kapitalas – 700 mlrd. EUR, iš kurių 80 mlrd. EUR – įmokėtasis kapitalas (paskutinė iš 5 dalių turi būti sumokėta iki 2014 m. pirmos pusės), 620 mlrd. EUR – įsipareigotas kapitalas pagal pareikalavimą. Jos realusis skolinimo pajėgumas – 500 mlrd. EUR – Graikijos paskolų priemonė (GPP)[13], finansuojama kitų euro zonos valstybių narių dvišalėmis paskolomis, kurias centralizuotai administruoja Komisija. 3.5. ES biudžeto garantija EIB išorės finansavimo operacijoms Pagal 2007–2013 m. išorės įgaliojimą pasirašytų paskolų skaičius per 2012 m. antrąjį pusmetį išaugo 16 %, o jų suma pasiekė 3 163 mln. EUR. Išmokėtų paskolų suma buvo 1 736 mln. EUR (+ 18 %, palyginti su 2012 m. birželio 30 d.). Taigi 2012 m. gruodžio 31 d. bendra pasirašytų paskolų ir pagal įgaliojimą išmokėtų paskolų suma atitinkamai siekė 23 161 mln. EUR ir 11 362 mln. EUR. Ankstesni EIB išorės įgaliojimai nurodyti tarnybų darbinio dokumento A1 lentelės priede. 4. Informacija apie riziką, kuriai teikiama ES biudžeto garantija 4.1. Rizikos apibrėžtis Rizika, kuriai teikiama ES biudžeto garantija, atsiranda dėl operacijų su garantija negrąžintos pagrindinės paskolos dalies ir palūkanų sumos. Šioje ataskaitoje naudojami du metodai rizikai, kuriai teikiama ES biudžeto garantija (tiesiogiai arba netiesiogiai per Fondą), įvertinti: – metodas „visa numatyta rizika“, pagal kurį apskaičiuojamas konkrečios dienos visų negrąžintų paskolų atitinkamoms operacijoms pagrindinės dalies dydis ir sukauptos palūkanos[14]; – biudžetinis metodas, apibrėžiamas kaip metinė iš ES biudžeto garantuojama rizika – pagal jį apskaičiuojama didžiausia metinių mokėjimų terminui suėjus suma, kurią ES turėtų išmokėti per finansinius metus, darant prielaidą, kad neįvykdomi visų paskolų su garantija mokėjimo įsipareigojimai[15]. 4.2. Rizikos sandara Iki 2010 m. visų garantuojamų neįvykdytų skolinių įsipareigojimų keliama didžiausia rizika daugiausia buvo susijusi su trečiosioms šalims suteiktomis paskolomis. Nuo 2011 m. valstybių narių viešiesiems finansams didelę žalą daro finansų krizė, lėmusi išaugusią ES skolinimo veiklą, tenkinant didesnius valstybės finansavimo poreikius valstybėse narėse. Todėl rizikos struktūra pasikeitė. 2012 m. gruodžio 31 d.: · 72 % visų garantuotų neįvykdytų skolinių įsipareigojimų kilo iš skolinimosi operacijų, susijusių su valstybėms narėms suteiktomis paskolomis, kurioms teikiama tiesioginė ES biudžeto garantija (2010 12 31 ši dalis siekė 45 %). 1 lentelėje pateikta bendra rizika, kuriai suteikta ES biudžeto garantija, 2012 m. gruodžio 31 d. 1 lentelė. Visi neįvykdyti skoliniai įsipareigojimai, kuriems suteikta ES biudžeto garantija, 2012 m. gruodžio 31 d. (mln. EUR) || Negrąžinta pagrindinės paskolos dalies suma || Sukauptos palūkanos || Iš viso || % Valstybės narės* || || || || Makrofinansinė pagalba || 13 || 0 || 13 || <1 % Euratomas || 387 || 2 || 389 || <1 % Mokėjimų balanso priemonė || 11 400 || 223 || 11 623 || 14 % EIB*** || 2 653 || 23 || 2 676 || 3 % EFPSP || 43 800 || 677 || 44 477 || 54 % Valstybės narės, tarpinė suma || 58 253 || 925 || 59 178 || 72 % Trečiosios šalys** || || || || Makrofinansinė pagalba || 533 || 4 || 537 || 1 % Euratomas || 36 || 0 || 36 || <1 % EIB*** || 22 367 || 159 || 22 526 || 27 % Trečiosios šalys, tarpinė suma || 22 936 || 163 || 23 099 || 28 % Iš viso || 81 189 || 1 088 || 82 277 || 100 % * Šiai rizikai teikiama tiesioginė ES biudžeto garantija. Garantija taip pat teikiama MFP, Euratomo ir EIB paskoloms, suteiktoms prieš įstojimą į ES. ** Šiai rizikai teikiama Fondo garantija. *** Apie 82 % EIB skolinimo operacijų (valstybių ir vietos valdžios institucijų skolinimo operacijų) taikoma bendroji garantija, o likusioms EIB operacijoms teikiama tik politinės rizikos garantija. TDD A1, A2, A3 ir A4 lentelėse pateikiama išsamesnė informacija apie šiuos neįvykdytus skolinius įsipareigojimus, visų pirma apie viršutines ribas, išmokėtas sumas arba garantijų normas. Visa negrąžintos pagrindinės paskolos dalies ir palūkanų suma, kuriai teikiama ES biudžeto garantija, toliau didėjo daugiausia dėl pagal EFPSP išmokėtų sumų. 4.3. Iš ES biudžeto garantuojama metinė rizika Didžiausia suma, kurią 2013 m. ES turėtų išmokėti (tiesiogiai arba per Fondą) – darant prielaidą, kad visos garantuotos paskolos nebus grąžintos, – 1 871 mln. EUR. Ją sudaro garantuotų paskolų pagrindinė ir palūkanų sumos, mokėtinos 2013 m. (iš bendros mokėtinos sumos 2012 m. gruodžio 31 d.), darant prielaidą, kad paskolų, kurių įsipareigojimai neįvykdomi, grąžinimo terminas nepaankstinamas (daugiau informacijos pateikiama TDD A2 lentelėje). 4.3.1. Su valstybėmis narėmis susijusi rizika Su valstybėmis narėmis susijusi rizika sietina su: a) EIB skolinimo operacijomis ir (arba) MFP, ir (arba) Euratomo paskolomis, suteiktomis prieš stojimą į ES; b) pagal MB priemonę suteiktomis paskolomis ir c) pagal EFPSP suteiktomis paskolomis. 2 lentelė. Valstybės narės eilės tvarka pagal didžiausią metinę riziką, kuriai teikiama ES biudžeto garantija 2013 m. (mln. EUR) Vieta || Šalis || Paskolos || Maksimali metinė rizika || Šaliai tenkanti visos valstybių narių (VN) metinės rizikos dalis || Šaliai tenkanti visos metinės rizikos (VN ir ne VN) dalis 1 || Airija || c) || 665,5 || 30,0 % || 15,3 % 2 || Portugalija || c) || 648,3 || 29,2 % || 14,9 % 3 || Rumunija || a)+b) || 392,5 || 17,7 % || 9,0 % 4 || Vengrija || a)+b) || 133,3 || 6,0 % || 3,1 % 5 || Latvija || a)+b) || 96,6 || 4,4 % || 2,2 % 6 || Bulgarija || a) || 85,8 || 3,9 % || 2,0 % 7 || Lenkija || a) || 72,5 || 3,3 % || 1,7 % 8 || Čekija || a) || 68,4 || 3,1 % || 1,6 % 9 || Slovakija || a) || 37,2 || 1,7 % || 0,9 % 10 || Slovėnija || a) || 9,4 || 0,4 % || 0,2 % 11 || Lietuva || a) || 5,1 || 0,2 % || 0,1 % 12 || Kipras || a) || 5,1 || 0,2 % || 0,1 % 13 || Мalta || a) || 0,3 || 0,0 % || 0,0 % Iš viso || || || 2 219,9 || 100 % || 51,1 % 4.3.2. Su trečiosiomis šalimis susijusi rizika Iš Fondo garantuojamos trečiosioms šalims suteiktos paskolos su garantija, kurių mokėjimo terminas – iki 2042 m. 2013 m. iš Fondo bus garantuojama didžiausia su trečiosiomis šalimis susijusi metinė rizika – 2 127,7 mln. EUR (49 % bendros metinės rizikos). Toliau išvardytos dešimt (iš 46) šalių, kurių bendra neįvykdytų skolinių įsipareigojimų suma yra didžiausia. Jų skolinių įsipareigojimų suma sudaro 1 642 mln. EUR, arba 77,2 %, metinės rizikos, kuriai teikiama Fondo garantija. Šių šalių ekonominė padėtis išanalizuota ir pakomentuota TDD 3 punkte. Kiekvienos šalies lentelėje taip pat nurodytas reitingų agentūrų nustatytas kreditingumas. Su trečiosiomis šalimis susijusi rizika sietina su EIB skolinimo operacijomis ir (arba) MFP, ir (arba) Euratomo paskolomis (daugiau informacijos pateikiama TDD A3b ir A4 lentelėse). 3 lentelė. 10 svarbiausių trečiųjų šalių eilės tvarka pagal metinę riziką, kuriai teikiama Fondo garantija 2013 m. (mln. EUR) Vieta || Šalis || Maksimali metinė rizika || Šaliai tenkanti visos trečiųjų šalių metinės rizikos dalis || Šaliai tenkanti visos metinės rizikos (VN ir ne VN) dalis 1 || Turkija || 483,4 || 22,7 % || 11,1 % 2 || Tunisas || 209,3 || 9,8 % || 4,8 % 3 || Egiptas || 204,8 || 9,6 % || 4,7 % 4 || Marokas || 192,2 || 9,0 % || 4,4 % 5 || Serbija || 167,5 || 7,9 % || 3,9 % 6 || Libanas || 89,5 || 4,2 % || 2,1 % 7 || Pietų Afrika || 88,8 || 4,2 % || 2,0 % 8 || Sirija || 77,7 || 3,7 % || 1,8 % 9 || Brazilija || 71,4 || 3,4 % || 1,6 % 10 || Bosnija ir Hercegovina || 57,0 || 2,7 % || 1,3 % || Iš viso 10 šalių || 1 641,6 || 77,2 % || 37,8 % 4.4. Rizikos raida 2012 m. finansų rinkose paaštrėjo antraeilių vyriausybės obligacijų krizė ir labai išaugo kintamumas Europos obligacijų rinkose. Tokiomis aplinkybėmis vėl sustiprėjo nuogąstavimai dėl euro zonos vyriausybių skolos tvarumo ir pinigų sąjungos ateities arba vadinamosios nominalo pakeitimo rizikos. Šis pablogėjimas paskatino politikus birželio pabaigoje paskelbti keletą esminių pranešimų, be kita ko, apie bendro bankų reguliavimo režimo įgyvendinimą (bankų sąjunga) kartu su ECB kaip galutine priežiūros institucija, naują ECB obligacijų supirkimo programą (vienakrypčių pinigų politikos sandorių programą), kuri suteikė galimybę neribotai kištis į finansų rinkas ir sukėlė staigų pagyvėjimą antraeilių obligacijų rinkoje. Be to, spalio mėn. pradėjo veikti ESM, kurios naujas skolinimo pajėgumas – 500 mlrd. EUR. Vis dėlto neužtikrintumas išlieka didelis, nes pasaulyje tęsiasi ekonomikos ir finansų krizė, stabdanti ES ekonomikos atsigavimą ir pasaulinį augimą. Šią nežinomybę dėl ekonomikos atsigavimo kai kuriose trečiosiose šalyse sustiprino ir geopolitinė įtampa kai kuriose pietinėse Viduržemio jūros regiono valstybėse. · Mokėjimų balanso priemonė ES vidutinės trukmės finansinė pagalba pagal MB priemonę vėl pradėta teikti 2008 m. lapkričio mėn., siekiant padėti Vengrijai, o vėliau, 2009 m. sausio ir gegužės mėn., Latvijai ir Rumunijai atkurti rinkų pasitikėjimą; bendra visų įsipareigojimų suma – 14,6 mlrd. EUR. 1,2 mlrd. EUR suma išmokėta nebus, nes mokėjimo terminas jau praėjo. Be jau skirtos 5 mlrd. EUR dydžio mokėjimų balanso pagalbos Rumunijai, 2011 m. gegužės 12 d. Taryba nusprendė šiai šaliai skirti iki 1,4 mlrd. EUR dydžio prevencinę finansinę pagalbą[16]. Tačiau išmokų padaryta nebuvo ir priemonės galiojimas baigėsi 2013 m. kovo 31 d. Pagal MB priemonę, kurios bendra viršutinė riba – 50 mlrd. EUR, 2012 m. gruodžio 31 d. prireikus dar buvo galima suteikti 37,2 mlrd. EUR MB pagalbos. · Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė (EFPSP) Dėl politikų priimtų priemonių nuo paskutinių 2012 m. mėnesių finansų rinkos santykinai nurimo. Vis dėlto politinėje, ekonominėje ir finansinėje aplinkoje išlieka reikšminga rizika, kuri gali trukdyti sėkmingai tenkinti išaugusius valstybių narių vyriausybių refinansavimo poreikius artimiausiais mėnesiais ir metais. Ekonomikos ir finansų reikalų tarybos išvadose nustatyta 60 mlrd. EUR priemonės viršutinė riba[17], o teisinės ribos yra numatytos Tarybos reglamento Nr. 407/2010 2 straipsnio 2 dalyje, pagal kurią mokėtina suma neviršija galimos mokėjimų maržos pagal nuosavų išteklių viršutinę ribą. Pagal Tarybos sprendimus skirti Sąjungos finansinę pagalbą Airijai[18] (iki 22,5 mlrd. EUR) ir Portugalijai[19] (iki 26 mlrd. EUR) Airijai išmokėta 21,7 mlrd. EUR, o Portugalijai – 22,1 mlrd. EUR. Iš bendros didžiausios 60 mlrd. EUR sumos pagal EFPSP 2012 m. gruodžio 31 d. prireikus dar galima suteikti 11,5 mlrd. EUR pagalbos[20]. · Makrofinansinės pagalbos paskolos Įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, sprendimus dėl MFP priima nebe pati Taryba – jie priimami laikantis įprastos (bendro sprendimo) teisėkūros procedūros. Kad būtų pagerintas sprendimų–priėmimo procesas pagal Lisabonos sutartį[21], siekdama greitesnio ir veiksmingesnio sprendimų priėmimo proceso ir jo suderinimo su kitų išorės finansavimo priemonių procesu, 2011 m. liepos 4 d. Komisija priėmė naujo MFP pagrindų reglamento pasiūlymą. Tačiau po intensyvių diskusijų su Taryba ir Parlamentu 2013 m. gegužės 8 d. Komisija nusprendė savo pasiūlymą atsiimti. Per ataskaitinį laikotarpį negražintų MFP paskolų suma sumažėjo nuo 610 mln. EUR iki 545,5 mln. EUR. · Euratomo paskolos Euratomo paskoloms valstybėms narėms arba tam tikroms tas paskolas galinčioms gauti ne valstybėms narėms (Rusijos Federacijai, Armėnijai, Ukrainai) nustatyta 4 mlrd. EUR viršutinė riba; 85 % šios sumos jau panaudota. Likusi suma, siekianti maždaug 600 mln. EUR, galėtų būti panaudota naujiems projektams finansuoti. 2012 m. vyko diskusijos dėl 300 mln. EUR paskolos skyrimo Ukrainai; ji būtų skirta egzistuojantiems branduoliniams įrenginiams atnaujinti. Paskolos susitarimas buvo pasirašytas 2013 m. rugpjūčio 7 d. · EIB paskolos Pagal 2007–2013 m. laikotarpio EIB bendrąjį įgaliojimą 2012 m. gruodžio 31 d. buvo pasirašyta paskolų, kurių bendra suma – 23 161 mln. EUR, iš kurios tą dieną buvo išmokėta 11 362 mln. EUR (žr. TDD A6 lentelę). Daugiau informacijos apie šalis, kurioms taikomi EIB įgaliojimai, galima rasti TDD A1 ir A2 lentelėse. Nuo 2011 m. pabaigos Sirijos vyriausybė nevykdo įsipareigojimų mokėti EIB tam tikras palūkanas ir grąžinti paskolas (žr. 5.3 skirsnį toliau). 5. Įsipareigojimų nevykdymas, ES biudžeto garantijų panaudojimas ir įsiskolinimai 5.1. Mokėjimai iš grynųjų pinigų išteklių Kai skolininkas vėluoja sumokėti ES, Komisija naudoja savo grynųjų pinigų išteklius siekdama išvengti vėlavimų ir su skolinimosi operacijų tvarkymu susijusių išlaidų[22]. 5.2. Mokėjimai iš ES biudžeto Kadangi per 2012 m. antrą pusmetį valstybių narių įsipareigojimų neįvykdymo atvejų neužregistruota, pagal ES biudžeto 01 04 01 straipsnio „Europos Sąjungos garantijos Sąjungos ir Euratomo skolinimosi operacijoms ir EIB skolinimo operacijoms“ įrašu p. m. pažymėtas eilutes asignavimų neprašyta. 5.3. Išorės veiksmų garantijų fondo panaudojimas Kai paskolos gavėjas vėluoja grąžinti paskolą, kurią trečiosioms šalims suteikė arba kuriai garantiją suteikė ES, kreipiamasi į Fondą su prašymu padengti neįvykdytus įsipareigojimus per tris mėnesius nuo prašymo dienos[23]. Sirijos vyriausybė neįvykdė įsipareigojimų mokėti EIB tam tikras palūkanas ir grąžinti paskolas. Kadangi oficialūs mokėjimo prašymai ir toliau buvo nesėkmingi, 2012 m. gegužės mėn. EIB kreipėsi į Garantijų fondą. 2012 m. gruodžio 31 d. EIB pateikė keturis mokėjimo prašymus, kurių bendra suma – 42 mln. EUR. Du buvo apmokėti 2012 m. (jų suma – 24 mln. EUR, iš kurių 2,1 mln. Bankas susigrąžino 2012 m. rugpjūčio mėn.). Kadangi šalies situacija nepasitaisė, 2013 m. buvo pateikti tolesni reikalavimai, kaip aprašyta toliau pateiktoje lentelėje. 4 lentelė. Reikalavimai Garantijų fondui dėl negražintų paskolų Sirijoje Reikalavimo numeris || Reikalavimo pateikimo data || Mokėjimo data arba terminas || Reikalaujama sumokėti suma mln. EUR || Delspinigiai ir sukauptos palūkanos mln. EUR (1) || Grąžinta suma || Iš viso 1 || 2012 05 10 || 2012 08 10 || 15,45 || netaikoma || 2,15 || 13,30 2 || 2012 08 27 || 2012 11 27 || 8,57 || netaikoma || || 8,57 3 || 2012 10 18 || 2013 01 18 || 2,60 || 0,01 || || 2,61 4 || 2012 11 12 || 2013 02 12 || 14,96 || 0,40 || || 15,36 5 || 2013 01 15 || 2013 04 15 || 3,18 || netaikoma || || 3,18 6 || 2013 02 21 || 2013 05 21 || 8,13 || 0,18 || || 8,31 7 || 2013 04 15 || 2013 07 15 || 4,89 || 0,01 || || 4,90 8 || 2013 05 15 || 2013 08 15 || 14,53 || 0,39 || || 14,92 9 || 2013 06 24 || 2013 09 24 || 3,18 || 0,10 || || 3,29 Iš viso || || || 75,49 || 1,20 || 2,15 || 74,54 (1) Bankas reikalauja delspinigių ir sukauptų palūkanų tik nuo kiekvienos atskiros paskolos antro mokėjimo reikalavimo ir jie skaičiuojami nuo įsipareigojimų nevykdymo pradžios datos iki Garantijų fondo atlikto mokėjimo datos. Banko reikalaujamos sumos nurašomos nuo Garantijų fondo sąskaitos gavus Komisijos tarnybų leidimą ir patvirtinamuosius dokumentus, įskaitant įrodymą, kad Bankas pareikalavo iš skolininko grąžinti nesumokėtas sumas, laikantis garantijos susitarimo, nurodyto 2011 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimo Nr. 1080/2011/ES, kuriuo Europos investicijų bankui suteikiama ES garantija paskolų ir paskolų garantijų, suteiktų projektams ne Sąjungoje, nuostoliams atlyginti ir kuriuo panaikinamas Sprendimas Nr. 633/2009/EB[24], 14 straipsnyje. Su Sirija susijusi visa negrąžinta pagrindinė garantuojamų paskolų dalis siekia 551 mln. EUR, paskutinės paskolos grąžinimo terminas – 2030 m. Remiantis garantijos susitarimu, ES atlikus mokėjimą pagal ES garantiją, ji įgyvendina EIB teises ir teisės gynimo priemones. Su subrogacija susijusių sumų išieškojimu užsiima EIB. 6. Išorės veiksmų garantijų fondas 6.1. Susigrąžintos sumos[25] 2012 m. gruodžio 31 d. Fondas turėjo 21,87 mln. EUR išieškotinų sumų. 6.2. Turtas 2012 m. gruodžio 31 d. Fondo grynasis turtas[26] buvo 2 020,49 mln. EUR. 6.3. Planuojama suma Fondas turi sukaupti tinkamą sumą (planuojamą sumą), kuri yra 9 % visų negrąžintų pagrindinių paskolų dalių iš visų operacijų, pridėjus sukauptas palūkanas. 2012 m. gruodžio 31 d. Fondo išteklių (2 020,49 mln. EUR) ir negrąžintų pagrindinių paskolų dalių[27] (23 099,15 mln. EUR) santykis, kaip apibrėžta Garantijų fondo reglamente, buvo mažesnis negu planuojama suma. Todėl į 2014 m. ES biudžeto projektą įtrauktas 58,43 mln. EUR atidėjinys. 2012 m. vasario mėn. iš ES biudžeto Fondui išmokėta 260,17 mln. EUR suma, kaip numatyta 2012 m. ES biudžeto projekte, pagal Garantijų fondo reglamentą (9 % dydžio planuojama suma). 7. Rizikos vertinimas. Ekonominė ir finansinė trečiųjų šalių, keliančių didžiausią riziką, padėtis 7.1. Tikslai Ankstesniuose ataskaitos skirsniuose pateikta informacijos apie kiekybinius rizikos, garantuojamos iš ES biudžeto, aspektus. TDD 3 skirsnyje pateikiama trečiųjų šalių, su kuriomis susijusi didžiausia rizika Garantijų fondui (ir in fine ES biudžetui) arba kurios naudojasi ES skolinimo priemonėmis (makrofinansine pagalba ir Euratomo paskolomis), makroekonominė analizė. 7.2. Rizikos vertinimo metodai TDD pateiktas rizikos vertinimas paremtas šalių, gavusių paskolų su garantija, informacija apie ekonominę ir finansinę padėtį, reitingus ir kitus žinomus duomenis. Šiame vertinime neatsižvelgiama į numatomų nuostolių ir numatomų išieškoti sumų įverčius, kurie neišvengiamai būna labai netikslūs. [1] 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir panaikinantis Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (OL L 298, 2012 10 26, p. 1). [2] Ankstesnė 2012 m. birželio 30 d. Biudžete numatytų garantijų ataskaita pateikta COM(2013)211 final ir SEC(2013)130 final. [3] Makrofinansinė pagalba taip pat gali būti dotacijos trečiosioms šalims. [4] 2002 m. vasario 18 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 332/2002 dėl priemonės, teikiančios vidutinės trukmės finansinę pagalbą valstybių narių mokėjimų balansams, sukūrimo (OL L 53, 2002 2 23, p. 1). [5] 2010 m. gegužės 11 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 407/2010 (OL L 118, 2010 5 12, p. 1). [6] Nuorodos į teisinį pagrindą išvardytos TDD A4 lentelėje. [7] 2009 m. gegužės 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 480/2009, įsteigiantis Išorės veiksmų garantijų fondą (kodifikuota redakcija), toliau – Garantijų fondo reglamentas (OL L 145, 2009 6 10, p. 10). [8] Nors apskritai išorės rizika dengiama iš ES biudžeto, Garantijų fondas veikia kaip priemonė ES biudžetui apsaugoti nuo mokėjimo įsipareigojimų neįvykdymo rizikos. Naujausia metinė Fondo ir jo valdymo ataskaita pateikta COM(2013)661 final ir prie jo pridedamame tarnybų darbiniame dokumente SWD(2012)217 final. [9] Išsami Fondo veiklos ataskaita ir planuojama atidėjinių norma pateikta COM(2010)418 final ir prie jo pridedamame tarnybų darbiniame dokumente SEC(2010) 968 final. [10] Apie EFSF: http://www.efsf.europa.eu [11] Paskolos, suteiktos pagal ES / EFPSP, garantuojamos iš ES biudžeto. [12] Apie ESM: http://esm.europa.eu [13] Apie GPP: http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms/greek_loan_facility/ [14] Žr. ataskaitos 1 lentelę. [15] Ją apskaičiuojant daroma prielaida, kad paskolų, kurių įsipareigojimai nevykdomi, grąžinimo terminas nepaankstinamas, t. y. atsižvelgiama tik į mokėjimus, kurių terminas yra suėjęs (taip pat žr. ataskaitos 2 ir 3 lenteles ir TDD A2 lentelę). [16] 2011 m. gegužės 12 d. Tarybos sprendimas 2011/288/ES dėl ES vidutinės trukmės prevencinės finansinės pagalbos Rumunijai skyrimo (OL L 132, 2011 5 19, p. 15). [17] Plg. pranešimą spaudai apie 2010 m. gegužės 9–10 d. neeilinį Ekonomikos ir finansų reikalų tarybos posėdį (http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/114324.pdf). [18] 2011 m. gruodžio 7 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimas 2011/77/ES dėl Sąjungos finansinės pagalbos suteikimo Airijai (OL L 30, 2011 2 4, p. 348). [19] 2011 m. gegužės 30 d. Tarybos įgyvendinimo Sprendimas 2011/344/ES dėl Sąjungos finansinės pagalbos suteikimo Portugalijai (OL L 159, 2011 6 17, p. 88) ir 2011 m. gegužės 17 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimo dėl Sąjungos finansinės pagalbos suteikimo Portugalijai klaidų ištaisymas (OL L 178, 2012 7 10, p. 15). [20] Dėl papildomos informacijos apie EFPSP taip pat žr. Komisijos ataskaitą dėl Europos Sąjungos skolinimosi ir skolinimo veiklos 2012 m. (COM(2013) 752 final) [turi būti priimta spalio 31 d.]. [21] COM(2011) 396 galutinis. [22] Žr. 2000 m. gegužės 22 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000, įgyvendinančio Sprendimą 2007/436/EB, Euratomas dėl Europos bendrijų nuosavų išteklių sistemos, 12 straipsnį (OL L 130, 2000 5 31, p. 1). [23] Nuo Fondo įkūrimo 1994 m. jam pateikta reikalavimų dėl įsipareigojimų, kurių bendra suma finansinių ataskaitų rengimo datą buvo 502 mln. EUR. Daugiau informacijos galima rasti TDD 2.5.4 skirsnyje. [24] OL L 280, 2011 10 27, p. 1 [25] Nuo įsteigimo 1994 m. bendra Fondo susigrąžintų lėšų suma finansinių ataskaitų sudarymo dieną siekė 579 mln. EUR (įskaitant pagrindinę paskolos dalį ir grąžintas palūkanas, delspinigius už pavėluotus mokėjimus, valiutos keitimo pelną ir realizuotus nuostolius). [26] Bendras Fondo turtas, atėmus sukauptas mokėtinas sumas (mokesčius EIB ir audito mokesčius). [27] Įskaitant sukauptas palūkanas.