2007 m. balandžio 26 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl neįgalių moterų padėties Europos Sąjungoje (2006/2277(INI))



Oficialusis leidinys 074 E , 20/03/2008 p. 0742 - 0747



P6_TA(2007)0160 Neįgalių moterų padėtis Europos Sąjungoje 2007 m. balandžio 26 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl neįgalių moterų padėties Europos Sąjungoje (2006/2277(INI)) Europos Parlamentas, - atsižvelgdamas į JT Generalinės Asamblėjos 2006 m. gruodžio 13 d. priimtą konvenciją dėl neįgalių asmenų teisių, - atsižvelgdamas į 1997 m. vasario 22 d. Europos neįgalių asmenų forume priimtą Europos neįgalių moterų manifestą, - atsižvelgdamas į Europos Sąjungos Pagrindinių teisių chartiją [1], - atsižvelgdamas į Europos lygių galimybių visiems metus (2007), - atsižvelgdamas į Europos bendrijos steigimo sutarties 13 straipsnį, - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą "Lygios galimybės neįgaliems asmenims: Europos veiksmų planas" (COM(2003)0650), - atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 45 straipsnį, - atsižvelgdamas į Moterų teisių ir lyčių lygybės komiteto pranešimą (A6-0075/2007), A. kadangi JT konvencijoje dėl neįgalių asmenų teisių (toliau - Konvencija) pripažįstama, kad dažnai neįgalioms moterims ir merginoms jų šeimose ir ne tik jose kyla didesnis smurto, sužalojimų, piktnaudžiavimo, apleidimo ar priežiūros trūkumo, blogo elgesio su jomis ir išnaudojimo pavojus, B. kadangi Konvencijoje dėl neįgalių asmenų teisių taip pat pabrėžiama būtinybė atsižvelgti į lyčių aspektą dedant bet kokias pastangas, kuriomis būtų siekiama, kad neįgalūs asmenys galėtų naudotis visomis žmogaus teisėmis ir pagrindinėmis laisvėmis, C. kadangi Konvencijoje dėl neįgalių asmenų teisių pripažįstama visų neįgalių asmenų, sulaukusių santuokinio amžiaus, teisė tuoktis ir kurti šeimą, D. kadangi maždaug 80 proc. neįgalių moterų yra psichologinio ir fizinio smurto aukos ir kadangi joms kyla didesnis seksualinio smurto pavojus negu kitoms moterims; kadangi smurtas yra ne tik bendra neįgalių moterų gyvenimo ypatybė, bet kartais ir jų negalios priežastis, E. kadangi neįgalūs asmenys sudaro nevienalytę labai skirtingų žmonių grupę ir kadangi imantis jų rėmimo veiksmų reikia atsižvelgti ir į šią įvairovę, ir į faktą, kad kai kurios grupės, pvz., neįgalios moterys, susiduria su papildomais sunkumais ir daugialype diskriminacija, F. kadangi valstybėse narėse atliktų tyrimų duomenimis, pirmiausia neįgalių vaikų motinos imasi veiksmų (susijusių su medicina, švietimu, administravimu ir kt.) siekdamos išsiaiškinti apie savo vaiko negalią, ir ieško geriausių problemos sprendimo būdų, G. kadangi už neįgalius ir priklausomus asmenis atsakomybę dažniausia prisiima moterys, vadinasi, tam tikrais atvejais jos priverstos palikti darbo rinką, nes nėra tinkamų priežiūros įstaigų, H. kadangi Europos institucijos, taip pat centrinės ir regioninės valdžios institucijos turėtų imtis veiksmų, kuriais būtų siekiama tikros ir veiksmingos asmenų lygybės ir kadangi Europos lygių galimybių visiems metai (2007) turėtų pagreitinti šį procesą, I. kadangi neįgalios moterys tampa daugialypės diskriminacijos aukomis dėl lyties, rasės, sveikatos pakenkimo ir negalios ir joms kyla didesnis skurdo ir socialinės atskirties pavojus, J. kadangi vienodo požiūrio į neįgalias moteris ir neįgalių vaikų motinas teisė yra pagrindinė žmogaus teisė ir etinė pareiga, 1. ragina Komisiją ir valstybes nares siekti panaikinti esamus barjerus ir kliūtis, įskaitant ir architektūrines kliūtis, kad būtų palengvintas moterų ir merginų dalyvavimas šeimos, politiniame, kultūriniame, socialiniame ir profesiniame gyvenime, be kita ko, taip pat geriau įgyvendinant Bendrijos nediskriminavimo ir lyčių lygybės teisės aktus bei geriau išnaudojant galimybes, kurių suteikia Bendrijos programos ir Europos Socialinis Fondas; 2. ragina valstybes nares rengiant nacionalinio, regionų ir vietos lygmens politiką, ypač susijusią su miestų planavimu, švietimu, užimtumu, būstu, transportu, sveikatos ir socialinėmis paslaugomis, visiškai atsižvelgti į neįgalių asmenų poreikius ir į ypatingus moterų poreikius; 3. ragina Komisiją ir valstybes nares priimti ir įgyvendinti reikiamas priemones neįgalioms moterims remti, kad jos įsitrauktų į socialinį, profesinį kultūrinį ir politinį gyvenimą, kuriame jos dar itin mažai dalyvauja; 4. ragina nacionalines ir regionų vyriausybes remti ir skiriant užtenkamai lėšų finansuoti inovacines politikos kryptis ir paslaugas sprendžiant lyties ir neįgalumo klausimus, ypač asmeninės pagalbos, mobilumo, sveikatos, švietimo, mokymo, mokymosi visą gyvenimą, užimtumo, nepriklausomo gyvenimo ir socialinio saugumo požiūriais; 5. ragina Komisiją ir valstybes nares parengti moterims ir vaikams skirtus veiksmingus teisės aktus ir politikos kryptis, kurie padėtų užtikrinti, kad būtų nustatomi ir tiriami neįgalių asmenų išnaudojimo, smurto prieš juos ir seksualinio išnaudojimo atvejai nukentėjusių asmenų gyvenamojoje vietoje arba už jos ribų ir, prireikus, už tai būtų baudžiama; siūlo šiuo požiūriu ypatingą dėmesį skirti neįgalioms moterims, kurių neįgalumas joms kliudo pačioms save atstovauti ir parengti prevencines priemones, panaikinančias bet kokius turinčių ir neturinčių negalią moterų teisių į asmeninį fizinį integralumą ir lytinę saviraišką skirtumus; 6. yra priblokštas fakto, kad neįgalios moterys 3 kartus dažniau negu kitos moterys patiria smurtą ir ragina naudoti Daphne programą taip pat ir kovojant su tokiu smurtu; 7. pabrėžia, kad svarbu nuo pat vaikystės kovoti su neįgalių asmenų segregacija; 8. ragina Komisiją ir valstybes nares skatinti bandomuosius projektus ir remti išbandytus bei patikrintus neįgalių asmenų integravimo įstaigų, pradedant vaikų darželiais, mokyklomis ir mokymo įstaigomis, iki pat profesinio gyvenimo, būdus; 9. pabrėžia, kad reikia, jog Europos Sąjunga imtųsi visų įmanomų, įskaitant teisėkūros, veiksmų kad būtų supaprastinta paramos teikimo sistema ir surasta daugiau lėšų, skirtų neįgalioms moterims ir neįgaliems vaikams finansuoti; 10. ragina valstybes nares spręsti tinkamos neįgalių moterų priežiūros stokos problemą ir parengti specialų medicinos personalą bei sukurti reikiamas infrastruktūras; 11. ragina Komisiją drauge su kompetentingomis nacionalinės valdžios institucijomis visų pirma išnagrinėti sveikatos ir medicininės priežiūros problemas, kurių kyla neįgalioms moterims, dėmesį sutelkiant į prevenciją ir informavimą; 12. mano, kad yra ryšys tarp negalios ir pasiekto žemesnio išsilavinimo, kuris vėliau turi įtakos neįgalių žmonių įdarbinimo lygiui; 13. pareiškia esąs susirūpinęs tuo, kad neįgalių moterų išsilavinimo lygis yra vienas iš žemiausių ir dėl to joms kyla didelių sunkumų norint patekti į darbo rinką, išsilaikyti joje ir siekti karjeros; mano, kad neįgaliems asmenims turi būti suteiktos galimybės mokytis ir patekti į darbo rinką, kad jie galėtų patys save išlaikyti; mano, kad neįgalios moterys ir merginos taip pat turėtų būti skatinamos siekti mokslo ir darbo atsižvelgiant į jų gebėjimus ir interesus, o ne į jų trūkumus; 14. ragina Komisiją ir valstybes nares skatinti įgyvendinti visuotinės prieigos principą visuomenės ir prekių bei paslaugų požiūriu siekiant, kad neįgalios moterys turėtų kiek įmanoma daugiau nepriklausomybės; 15. atsižvelgdamas į tai, kad daugeliu atvejų informacijos ir ryšių technologijos (IRT) yra labai svarbios priemonės integruojant neįgalius asmenis, ragina Komisiją ir valstybes nares parengti tinkamas priemones, kad būtų panaikintas skaitmeninis atotrūkis tarp lyčių, t. y., kad neįgalios moterys turėtų tokią pačią prieigą prie IRT ir gautų tokios pačios naudos iš jų, kaip ir vyrai; 16. mano, kad siekiant pagerinti neįgalių asmenų prieigą prie darbo rinkos ir suteikti jiems galimybių tapti veiklesniems bei plėtoti savo sugebėjimus, reikėtų panaudoti visas skatinamąsias priemones, įskaitant mokesčių lengvatas, kurios paskatintų darbdavius priimti neįgalius asmenis ir priderinti darbo valandas prie neįgalius vaikus auginančių tėvų poreikių; 17. ragina Komisiją ir valstybes nares, siekiant padidinti neįgalių moterų užimtumą, kovoti su darbdavių vykdoma neįgalių moterų diskriminacija įdarbinimo požiūriu; 18. ragina Komisiją ir valstybes nares srityse, susijusiose su negalia, pradėti taikyti lankstumą, atsižvelgiant į tai, kad kiekvieno neįgalaus asmens poreikiai yra skirtingi, ir siekti, kad įvairialypėje piliečių bendruomenėje parama būtų pritaikyta kiekvienai atskirai situacijai; 19. mano, kad kuriamos priemonės turėtų būti skiriamos integracijai skatinti; 20. pabrėžia, kad dažniausiai būtent moterys rūpinasi neįgaliais asmenimis ir todėl mano, kad siekiant užtikrinti ir vyrų dalyvavimą būtina kurti visuomenės informuotumo skatinimo priemones; 21. ragina Komisiją ir valstybes nares siekti, kad visa visuomenė, o ne tik neįgalių asmenų šeimos, prisiimtų atsakomybę už rūpinimąsi neįgaliais asmenimis ir jų dalyvavimą bei rengiant politiką atsižvelgti į moterų, besirūpinančių neįgaliais asmenimis, ypatingą pasiaukojimą, bei asmenų, dažniausiai giminių, besirūpinančių neįgaliais asmenimis, padėtį; mano, kad svarbu pakartoti tai, kad šį darbą dažniausiai atlieka moterys ir todėl jos, kaip mokamos slaugytojos ir kaip giminaitės, ypač nukenčia dėl viešosios slaugos paslaugų mažinimo; 22. ragina Komisiją ir valstybes nares parengti būtinas priemones siekiant padėti šeimoms ir organizacijoms, kurios remia neįgalius asmenis ir jų šeimas; 23. mano, kad būtina taikyti įvairias paramos priemones siekiant užtikrinti, kad neįgalūs asmenys ir jų šeimos galėtų gyventi normalų gyvenimą tokiomis pat sąlygomis, kaip ir kiti žmonės, bei taikyti paramos priemones asmenims, dažniausiai giminaičiams, kurie socialine ir ekonomine prasme rūpinasi neįgaliais asmenimis ir dažnai jiems skiria visą savo laiką ir dėl to yra izoliuojami, todėl jiems dažnai reikalinga visapusė parama; pažymi, kad dabartiniu metu moterims tenka didelė šios atsakomybės (už kurią mokama arba ne) dalis; mano, kad akivaizdu, jog tai nėra išskirtinai vienos ar kitos lyties asmenų atsakomybė ir kad reikėtų aktyviai kovoti su požiūriu, jog tai - moterų atsakomybė; 24. siūlo valstybėms narėms suderinti savivaldos institucijų aktus, kuriais reglamentuojamas neįgaliųjų vairuojamų transporto priemonių statymas, ir apsvarstyti galimybę sumažinti transporto bilietų kainas neįgaliuosius lydintiems asmenims; 25. mano, kad vienas iš pagrindinių Europos Sąjungos tikslų yra pagerinti neįgalių asmenų ir jų šeimų gyvenimo kokybę ir užtikrinti visišką jų integraciją į visuomenę; 26. pabrėžia būtinybę išaukštinti neįgalių moterų gerą vardą ir pagerinti jų įvaizdį žiniasklaidoje, kuri turėtų didinti visos visuomenės žinias apie šių moterų kasdienį gyvenimą ir suteikti joms daugiau galimybių išreikšti save ir dalyvauti socialiniame ir politiniame gyvenime; 27. pabrėžia, kad labai svarbu, kad valstybės narės pripažintų akivaizdžią neįgalių moterų teisę į seksualinę saviraišką ir teisę kurti šeimą; 28. ragina Komisiją ir valstybes nares parengti teisės aktus, kurie užtikrintų neįgalių vyrų ir moterų nepriklausomą gyvenimą, pripažįstant, kad tai yra pagrindinė teisė, kuri turi būti gerbiama; 29. ragina Komisiją ir valstybes nares neįgaliems vaikams, jaunuoliams ir suaugusiesiems suteikti prielaidas savarankiškumui ir apsisprendimui, ypatingą dėmesį skiriant lygybės klausimams; 30. pripažįsta, kad neįgalios moterys diskriminuojamos netgi suteikiant prieigą prie esamų nepriklausomam gyvenimui ir sveikatos apsaugai užtikrinti skirtų paslaugų; 31. pabrėžia berniukų ir mergaičių auklėjimo svarbą kuriant ateities visuomenę, taip pat pabrėžia, kad reikėtų dėti pastangas kurti tokią visuomenę, kurioje neįgalumas netrukdytų naudotis tokiomis pačiomis galimybėmis ir teisėmis, kad būtų sukurta bendradarbiavimo ir integracijos aplinka, o mokykloje teikiamos žinios apie neįgalumą, nes tai yra būtina priemonė siekiant minėto tikslo; 32. pabrėžia nevyriausybinių organizacijų, dirbančių su neįgaliomis moterimis, vaidmens svarbą ir ragina Komisiją ir valstybes nares jas paremti; 33. pabrėžia būtinybę rinkti naujausius pagal lytį suskirstytus duomenis apie negalią ir naudojant lyčių lygybės rodiklius atlikti tyrimus siekiant išsiaiškinti, kokia yra tikroji neįgalių moterų ir mergaičių padėtis; 34. pabrėžia būtinybę rūpintis neįgalių moterų reprodukcine sveikata, skiriant dėmesį tokiems aspektams, kaip šeimos planavimas, sveikatos paslaugos ir informacija apie motinystę, kad jos galėtų užmegzti lygiateisius, atsakingus ir teikiančius pasitenkinimą santykius; 35. laikosi požiūrio, kad kuriant ES politiką, darbdavių organizacijos, profesinės sąjungos ir nevyriausybinės organizacijos turėtų būti labiau skatinamos kurti veiksmingesnes neįgalių asmenų paramos priemones; 36. ragina Komisiją palengvinti neįgalioms moterims skirto tinklo Europos Sąjungos valstybėse narėse ir šalyse kandidatėse, kuris suteiktų galimybę keistis pažangia patirtimi, kurti pajėgumus ir suteikti moterims daugiau galios, kūrimą; 37. pabrėžia būtinybę neįgalioms moterims suteikti laisvą prieigą prie naujosios garso ir vaizdo žiniasklaidos priemonių; 38. atkreipia Komisijos dėmesį į tai, kad remiantis išsamia šios srities analize ir socialiniu neįgalumo modeliu, pagal kurį didžiausias dėmesys skiriamas socialiniams barjerams, ir kuris skiriasi nuo medicininio neįgalumo modelio, pagal kurį nagrinėjami tik medicininiai neįgalumo aspektai, galima siūlyti sprendimus, paslaugas ir paramą, kurti politiką, skirti lėšas ir vertinti politikos poveikį gerinant neįgalių asmenų padėtį; 39. primena valstybėms narėms, kad jų dalyvavimas tobulinant ir gerinant nuo bet kokios neįgalumo formos kenčiančių moterų ir mergaičių padėtį yra labai svarbus; 40. ragina valstybes nares skatinti piliečių iniciatyvas, kuriomis siekiama remti neįgaliuosius; 41. rimena, kokį svarbų vaidmenį skatinant lygias galimybes ir neįgalių asmenų patekimą į darbo rinkąbei užtikrinant galimybę mokytis visą gyvenimą atlieka socialiniai partneriai ir verslo bei pilietinė visuomenė, ypač neįgalių moterų ir neįgalių vaikų tėvų organizacijos, atsižvelgdami į jų specialius poreikius; 42. reiškia pagarbą tėvų asociacijoms, kurias dažniausiai kuria ir kurioms vadovauja neįgalių vaikų motinos, kurios naudodamosi šiomis organizacijomis ir interneto svetainėmis kaupia informaciją (apie specializuotus medicinos centrus ir švietimo bei socialinės apsaugos ir pan. reglamentavimą) taip padėdamos kitiems tėvams ir didindamos valdžios institucijų supratingumą; 43. ragina valstybes nares, remiantis savo šalių ataskaitomis, teikti pranešimus Komisijai ir Europos Parlamentui dėl neįgalių moterų ir mergaičių padėties bei dėl priemonių, kurių buvo imtasi siekiant laikytis JT konvencijos dėl visų formų moterų diskriminacijos panaikinimo; 44. mano, kad neįgalumas turėtų būti suvokiamas kaip natūralus reiškinys, esantis kasdienio gyvenimo dalimi, o ne kaip nukrypimas; pastebi, kad visada bus neįgalių piliečių ir kad dėl to akivaizdu, jog neįgalieji yra neatskiriama visuomenės dalis; 45. namo, kad reikia skatinti didesnę technologijos ir įrangos plėtrą ir jos naudojimą siekiant panaikinti neįgaliems asmenims priešišką aplinką; mano, kad ši plėtra turėtų būti pagrįsta tuo, kad moterys ir vyrai kartais turi skirtingų poreikių; 46. ragina Komisiją ir valstybes nares remti neįgalių mergaičių ir berniukų bei moterų ir vyrų gyvenimo sąlygų lygybę; 47. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai, valstybių narių vyriausybėms ir parlamentams, Europos Tarybai ir JT Generaliniam Sekretoriui. [1] OL C 364, 2000 12 18, p. 1. --------------------------------------------------