AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

•Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

Danijos, Norvegijos ir Švedijos susitarimas dėl tarpusavio galimybės žvejoti Skagerako ir Kategato sąsiauriuose buvo pasirašytas 1966 m. gruodžio 19 d. ir įsigaliojo 1967 m. rugpjūčio 7 d. Pagal šį susitarimą, kuris galiojo drauge su 1980 m. Europos Sąjungos ir Norvegijos dvišaliu žuvininkystės susitarimu, tos trys šalys turėjo tarpusavio galimybes žvejoti Skagerako ir Kategato sąsiauriuose iki keturių jūrmylių atstumu nuo jų atitinkamų bazinių linijų, t. y. tarp Šiaurės jūros ir Baltijos jūros esančiuose vandenyse. Be to, susitarime nustatyta, kad tokios žvejybos tikslais minėtas rajonas laikomas tarptautiniais vandenimis. Todėl susitarimu buvo reglamentuojami vėliavos valstybių ir atitinkamų pakrančių valstybių santykiai.

1966 m. susitarimas buvo paprastas susitarimas, kuriame buvo atsižvelgta į konkrečias, su žvejyba susijusias Skagerako ir Kategato rajono geografines sąlygas, ir pripažinta, kad praktiniais sumetimais tokiame mažame jūrų rajone galėjo būti taikomas paprastas žvejybos režimas. Todėl 1966 m. susitarimą sudarė tik trys straipsniai: pirmajame buvo nustatytas susijęs rajonas, o antrajame nustatytos žvejybos jame teisės ir išreikštas noras suvienodinti technines taisykles.

1973 m. į Europos Sąjungą įstojus Danijai, o 1995 m. – Švedijai, Komisija tapo atsakinga už šio susitarimo administravimą tų dviejų valstybių narių vardu. Konsultacijos dėl šiame susitarime nustatytų taisyklių vyko tuo pačiu metu kaip konsultacijos pagal 1980 m. dvišalį žuvininkystės susitarimą.

1966 m. susitarimas iš pradžių galiojo 35 metus, iki 2002 m., o vėliau buvo pratęstas dviem penkerių metų laikotarpiams, iki 2012 m. Susitarimą galėjo nutraukti viena iš Susitariančiųjų Šalių, apie tai pranešdama likus trejiems metams iki bet kurio iš penkerių metų laikotarpių galiojimo pabaigos.

Atsižvelgdama į naujesnius tarptautinės žuvininkystės teisės pokyčius ir, visų pirma, po to, kai buvo pradėta taikyti 1982 m. JT jūrų teisės konvencija ir 1995 m. JT susitarimas dėl žuvų išteklių, Norvegija nusprendė, kad galiojantis susitarimas neatitinka dabartinių jūrų teisės nuostatų. Norvegija labiausiai buvo susirūpinusi dėl kontrolės nuostatų. Be to, jos nuomone, susitarimas neatitiko įprastos pakrantės valstybės jurisdikcijos principų pagal JT jūrų teisės konvenciją ir dabartinių išsaugojimo ir valdymo principų.

2009 m. liepos 29 d. Norvegijos užsienio reikalų ministerija pagal susitarimo 3 straipsnio 3 dalį pateikė oficialią denonsaciją, kuria oficialiai informavo Danijos valdžios institucijas, susitarimo Vyriausybę depozitarę, norinti nutraukti Susitarimą. Taigi 1966 m. susitarimas baigė galioti 2012 m. rugpjūčio 7 d.



Vėliau Norvegija pradėjo oficialias derybas su Europos Sąjungos vardu derybose dalyvaujančia Komisija siekdama sudaryti susitarimą dėl abipusės galimybės žvejoti Skagerako ir Kategato rajone (toliau – Susitarimas), kuriuo būtų pakeistas ankstesnis susitarimas. Šis naujasis susitarimas buvo parafuotas 2013 m. spalio 24 d. ir pasirašytas 2015 m. sausio 15 d. Susitarimas atitinka JT jūrų teisės konvenciją ir vėlesnes susijusias kitų susitarimų nuostatas.

Naujuoju susitarimu Danijos, Norvegijos ir Švedijos laivams užtikrinama išskirtinė teisė žvejoti šių šalių vandenyse, esančiuose už 4 jūrmylių nuo bazinių linijų. Juo dviem valstybėms narėms ir Norvegijai užtikrinamos tarpusavio galimybės nuolat patekti į atitinkamus kitų Susitariančiųjų Šalių vandenis Skagerako rajone ir kartu užtikrinamos patikimos išteklių išsaugojimo ir žvejybos valdymo rajone priemonės. Be to, juo sudaromos sąlygos taikyti įprastos pakrantės valstybės jurisdikcijos principus atitinkančias kontrolės priemones, kokios taikomos žvejybai Šiaurės jūroje.

•Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

Siekiant užtikrinti ES laivams galimybę minėtame rajone nuolat vykdyti žvejybos veiklą, kol Susitarimas įsigalios , jis laikinai taikomas ne ilgiau kaip dvejus metus nuo jo pasirašymo dienos.

•Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

Siūlomos priemonės yra parengtos atsižvelgiant į bendros žuvininkystės politikos tikslus ir taisykles ir dera su Europos Sąjungos vykdoma darnaus vystymosi politika.

2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

•Teisinis pagrindas

Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 43 straipsnio 2 dalis kartu su 218 straipsnio 6 dalies a punktu.

•Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)