Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS kuriuo iš dalies keičiamas Įgyvendinimo sprendimas 2009/1008/EB, kuriuo Latvijai leidžiama toliau taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo Direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 193 straipsnio /* COM/2012/0666 final - 2012/0315 (NLE) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (toliau – PVM direktyva) 395 straipsnio 1 dalį Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, gali vieningai leisti bet kuriai valstybei narei imtis specialių priemonių, nukrypstant nuo šios direktyvos, kad būtų supaprastinta pridėtinės vertės mokesčio rinkimo procedūra arba užkirstas kelias tam tikrų rūšių mokesčių slėpimui ar vengimui. Raštu, kurį Komisija užregistravo 2012 m. balandžio 20 d., Latvijos Respublika (toliau – Latvija) paprašė leisti toliau taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo PVM direktyvos 193 straipsnio. Vadovaudamasi PVM direktyvos 395 straipsnio 2 dalimi, 2012 m. liepos 30 d. raštu Komisija informavo kitas valstybes nares apie Latvijos prašymą (tačiau Ispanijai pranešta 2012 m. liepos 31 d. raštu). 2012 m. rugpjūčio 2 d. raštu Komisija pranešė Latvijai, kad turi visą informaciją, kuri, Komisijos nuomone, yra būtina prašymui įvertinti. Bendrosios aplinkybės Latvija prašo leisti toliau taikyti atvirkštinio apmokestinimo tvarką, kuri šiuo metu taikoma medienos tiekimo sandoriams. Remiantis Latvijos pateikta informacija, Latvijos medienos rinkoje vis dar smarkiai dominuoja mažosios įmonės ir individualūs tiekėjai, kurie dažnai dingsta mokesčių administratoriui nesumokėję mokesčio, o klientui palikę galiojančią sąskaitą faktūrą, suteikiančią teisę į PVM atskaitą. Taikant atvirkštinio apmokestinimo tvarką, prievolė sumokėti PVM mokesčių administratoriui tenka gavėjui, jeigu jis yra PVM mokėtoju įregistruotas apmokestinamasis asmuo. Praktiškai dėl to medienos tiekėjas neapskaičiuoja PVM savo klientui, kuris, turėdamas visišką teisę į atskaitą, kartu deklaruotų ir atskaitytų atitinkamą PVM; tokiu būdu nebereikėtų atlikti faktinio mokėjimo iždui. Ši sistema taikoma Latvijos teritorijoje ir neturi poveikio tarpvalstybiniams sandoriams. Pirmą kartą šią leidžiančią nukrypti priemonę (kuria nukrypstama nuo tuo metu taikytos Šeštosios direktyvos[1], kuri be esminių turinio pakeitimų buvo pakeista PVM direktyva) leista nustatyti 2003 m. Stojimo akte[2], konkrečiau – VIII priedo 7 skyriaus 1 dalies b punkte, ir taikyti iki 2005 m. balandžio 30 d. Vėliau 2006 m. sausio 24 d. Tarybos sprendimu 2006/42/EB[3] šios priemonės galiojimas pratęstas iki 2009 m. gruodžio 31 d., o 2009 m. gruodžio 7 d. Tarybos sprendimu 2009/1008/ES[4] – iki 2012 m. gruodžio 31 d. Komisija pripažįsta, kad padėtis, kuria remiantis buvo nustatyta pirminė leidžianti nukrypti nuostata, nepakito. Latvija teigia, jog yra rodiklių, įrodančių, kad šiame sektoriuje sukčiavimo PVM rizika vis dar yra didelė. Todėl reikėtų leisti toliau ribotą laiką taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą. Tačiau kadangi leidžianti nukrypti nuostata galiojo gana ilgai, jeigu Latvija norėtų, kad šią priemonę būtų leista toliau taikyti po 2015 m., ne vėliau kaip 2015 m. balandžio 1 d. reikėtų pateikti Komisijai vertinimo ataskaitą ir prašymą leisti toliau taikyti tokią priemonę. Pasiūlymo srityje galiojančios nuostatos Kitoms valstybėms narėms buvo leista taikyti panašias leidžiančias nukrypti nuostatas, susijusias su PVM direktyvos 193 straipsniu. Derėjimas su kitomis Europos Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Netaikoma. 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Neaktualu. Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas Nepriklausomo tyrimo neprireikė. Poveikio vertinimas Sprendimo pasiūlymu siekiama kovoti su sukčiavimu PVM Latvijos medienos rinkoje, todėl jo galimas poveikis yra teigiamas. Tačiau dėl siauros leidžiančios nukrypti priemonės taikymo srities ir riboto taikymo laikotarpio, bet kuriuo atveju poveikis bus nedidelis. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI Siūlomų veiksmų santrauka Latvijai suteikiamas leidimas toliau taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo PVM direktyvos 193 straipsnio nuostatų dėl atvirkštinio apmokestinimo sistemos taikymo prekybos mediena sandoriams. Teisinis pagrindas PVM direktyvos 395 straipsnis. Subsidiarumo principas Remiantis PVM direktyvos 395 straipsniu, valstybė narė, pageidaujanti pradėti taikyti nuo minėtos direktyvos nuostatų nukrypstančias priemones, privalo gauti Tarybos leidimą, kuris suteikiamas Tarybos sprendimu. Todėl pasiūlymas atitinka subsidiarumo principą. Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl toliau nurodytos (-ų) priežasties (-čių). Šis sprendimas susijęs su valstybei narei jos pačios prašymu suteiktu leidimu ir nėra privalomas. Atsižvelgiant į ribotą šios leidžiančios nukrypti priemonės taikymo sritį, speciali priemonė yra proporcinga siekiamam tikslui. Pasirinkta priemonė Pagal PVM direktyvos 395 straipsnį nukrypti nuo įprastinių PVM taisyklių galima tik Komisijos pasiūlymu, vieningai leidus Tarybai. Be to, Tarybos sprendimas yra tinkamiausia priemonė, nes jis gali būti skirtas atskiroms valstybėms narėms. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Pasiūlymas neturi poveikio Sąjungos biudžetui. 5. NEPRIVALOMI DUOMENYS Persvarstymo, keitimo, laikino galiojimo sąlyga Į pasiūlymą įtraukta laikino galiojimo sąlyga. 2012/0315 (NLE) Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS kuriuo iš dalies keičiamas Įgyvendinimo sprendimas 2009/1008/EB, kuriuo Latvijai leidžiama toliau taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo Direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 193 straipsnio EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, atsižvelgdama į 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvą 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos[5], ypač į jos 395 straipsnio 1 dalį, atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą, kadangi: (1) raštu, kurį Komisija užregistravo 2012 m. balandžio 20 d., Latvija paprašė leisti toliau taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo Direktyvos 2006/112/EB nuostatų, kuriomis nustatomas asmuo, kuriam tenka prievolė mokesčių administratoriui sumokėti pridėtinės vertės mokestį (PVM); (2) remdamasi Direktyvos 2006/112/EB 395 straipsnio 2 dalimi, Komisija 2012 m. liepos 30 d. raštu pranešė kitoms valstybėms narėms apie Latvijos prašymą. Tačiau Ispanijai apie šį prašymą pranešta 2012 m. liepos 31 d. raštu. 2012 m. rugpjūčio 2 d. raštu Komisija pranešė Latvijai, kad turi visą prašymui įvertinti būtiną informaciją; (3) Latvijos medienos rinkoje ir toliau dominuoja mažos vietos įmonės ir individualūs tiekėjai. Dėl medienos rinkos ir joje veikiančių įmonių pobūdžio atsirado mokestinis sukčiavimas, kurį mokesčių administratoriui sunku kontroliuoti. Siekiant kovoti su šiuo piktnaudžiavimu, į Latvijos PVM įstatymą įtraukta speciali nuostata, kuria nustatoma, kad prekybos mediena sandorių atveju asmuo, privalantis sumokėti mokestį, yra apmokestinamasis asmuo, kuriam yra tiekiamos (teikiamos) apmokestinamos prekės ar paslaugos. Šia priemone nukrypstama nuo Direktyvos 2006/112/EB 193 straipsnio, kuriame nustatyta, kad paprastai pagal vidaus sistemą mokestį privalo sumokėti prekių arba paslaugų tiekėjas (teikėjas); (4) teisinė ir faktinė padėtis, kuria pagal 2009 m. gruodžio 7 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą 2009/1008/ES leisti Latvijos Respublikai toliau taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo Direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos[6] 193 straipsnio, buvo pagrįsta nukrypti leidžianti priemonė, nepakito. Remiantis Latvijos pateikta informacija, atrodo, kad šiame sektoriuje sukčiavimo PVM rizika vis dar yra didelė. Todėl reikėtų leisti Latvijai toliau ribotą laikotarpį taikyti minėtą priemonę; (5) jeigu Latvija norėtų, kad nukrypti leidžiančią priemonę būtų leista toliau taikyti po 2015 m., ne vėliau kaip 2015 m. kovo 30 d. ji turėtų pateikti Komisijai priemonės taikymo ataskaitą ir tą prašymą; (6) nukrypti leidžianti priemonė neturi neigiamo poveikio Sąjungos nuosaviems ištekliams, kuriuos sudaro surenkamas PVM; (7) todėl Sprendimas 2009/1008/ES turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas, PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: 1 straipsnis Sprendimas 2009/1008/ES iš dalies keičiamas taip: (1) 2 straipsnyje data „2012 m. gruodžio 31 d.“ keičiama į „2015 m. gruodžio 31 d.“; (2) Įterpiamas toliau nurodytas 2a straipsnis: „2a straipsnis Bet kokį prašymą leisti toliau taikyti šiame sprendime numatytą priemonę reikia pateikti Komisijai ne vėliau kaip 2015 m. kovo 30 d. kartu su šios priemonės taikymo ataskaita.“ 2 straipsnis Šis sprendimas skirtas Latvijos Respublikai. Priimta Briuselyje Tarybos vardu Pirmininkas [1] 1977 m. gegužės 17 d. Tarybos direktyva 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, 1977 6 13). [2] OL L 236, 2003 9 23, p. 33. [3] OL L 25, 2006 1 28, p. 31. [4] OL L 347, 2009 12 24, p. 30. [5] OL L 347, 2006 12 11, p. 1. [6] OL L 347, 2009 12 24, p. 30.