Komisijos komunikatas Europos Vadovų Tarybai - Svarstymo laikotarpis ir D planas /* KOM/2006/0212 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 10.5.2006 KOM(2006) 212 galutinis KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS VADOVŲ TARYBAI Svarstymo laikotarpis ir D planas KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS VADOVŲ TARYBAI Svarstymo laikotarpis ir D planas ***** 1. Įvadas Pastaraisiais metais kilo nauja diskusija apie Europos ateitį. Prie jos atsiradimo prisidėjo patys europiečiai, o Europos Sąjunga siekė suteikti jai kryptį ir struktūrą. 2001 m. gruodžio mėn., praėjus metams po Nicos sutarties pasirašymo, Europos Vadovų Taryba priėmė Deklaraciją dėl Europos ateities, įpareigodama Europos Sąjungą tapti demokratiškesne, skaidresne ir veiksmingesne. Šioje Lakeno deklaracijoje buvo numatyta galimybė priimti Konstituciją Europai bei įsteigti Konventą, vienijantį Europos valstybių vyriausybių ir parlamentų bei ES institucijų atstovus. Joje buvo sutarta dėl Konstitucijos Europai sutarties projekto. Šio teksto pagrindu buvo parengtas 2004 m. spalio mėn. priimtas tekstas, kurį Romoje pasirašė visų ES valstybių narių valstybių ir vyriausybių vadovai. Praėjusių metų pavasarį, kai Konstitucijai jau buvo pritarusios dešimt valstybių narių, Prancūzijos ir Nyderlandų piliečiai ją atmetė. Nors tokio balsavimo priežastys yra įvairialypės, viešosios nuomonės apklausos truputį paaiškino rinkėjų pasirinkimą lėmusias priežastis ir atskleidė jų nuomonę apie Europos integraciją[1]. Tačiau svarbiausias veiksnys, paskatinęs abiejų šalių rinkėjus balsuoti „prieš“, buvo susirūpinimas dėl šalies ekonominės ir socialinės padėties. Prancūzijoje balsavusieji „prieš“ savo pasirinkimą visų pirma grindė socialiniais ir ekonominiais aspektais: baime dėl žalingo poveikio darbo vietoms, tuometine ekonomine situacija ir padėtimi darbo rinkoje, įspūdžiu, kad Konstitucija buvo pernelyg liberali ar joje skirta nepakankamai dėmesio socialiniams aspektams. Nyderlanduose dauguma balsavusiųjų prieš Konstituciją dažniausiai nepakankamai suvokė realų Konstitucijos poveikį ir svarbą, taip pat baiminosi prarasti suverenumą. Visgi tai neliudijo mažėjančios paramos Sąjungai apskritai. 88 % prancūzų ir 82 % olandų vis dar turi teigiamą nuomonę apie Sąjungą. Po neigiamai pasibaigusių referendumų Europos Vadovų Taryba priėmė deklaraciją dėl „Sutarties dėl Konstitucijos Europai ratifikavimo“, kurioje valstybių ir vyriausybių vadovai paragino pradėti svarstymo laikotarpį, kurio metu kiekvienoje šalyje būtų surengtos plataus masto diskusijos, įtrauksiančios piliečius, pilietinę visuomenę, socialinius partnerius, nacionalinius parlamentus ir politines partijas. Europos institucijos, o ypač Komisija, buvo paragintos prisidėti prie šios diskusijos. Tuo pačiu metu keliose valstybėse narėse tęsėsi ratifikavimo procesas. Nuo 2005 m. birželio mėn. penkios šalys patvirtino Konstituciją. Tikimasi, kad artimiausiais mėnesiais galutinį sprendimą priims ir Suomijos parlamentas. Greitai Konstituciją gali būti ratifikavusios 16 valstybių narių. 2005 m. spalio mėn. Komisija pristatė „D planą“, kuriame D reiškia demokratiją, dialogą ir diskusijas[2]. Šis planas suteikė naują stimulą diskusijoms apie Europos ateitį, ragindamas ieškoti naujų būdų piliečiams į diskusijas įtraukti. Parengti D planą paskatino Prancūzijoje ir Nyderlanduose įvykę referendumai, tačiau jis nėra Konstitucijos gelbėjimo operacija ir nebuvo sukurtas gyvuoti tik svarstymo laikotarpiu: D planas yra ilgalaikės demokratinio reformos proceso atskaitos taškas. Politinė D plano esmė – siekti piliečių suinteresuotumo įgyvendinti ES politiką, padaryti ją suprantamesne ir aktualesne, taip pat paversti ES institucijas atskaitingomis ir patikimomis tiems, kurių interesams jos tarnauja. Siekiant apčiuopiamų ir ilgalaikių rezultatų šiam procesui prireiks laiko ir visų pirma valstybių narių bei ES institucijų tikro pasišventimo. Sėkmė bus matuojama pagal ES gebėjimą ir norą įsiklausyti, išanalizuoti gautas nuomones ir pasiekti politinius rezultatus. Derėtų atminti, kad pirmiausia pačios valstybės narės atsako už diskusijų organizavimą šalies regionų ir vietos lygmeniu. Tuo tarpu Komisijos vaidmuo vykdant D planą – padėti sukurti diskusijų struktūrą, prireikus teikiant valstybėms narėms finansinę ir organizacinę paramą. 1 priede pateikiama nuo 2005 m. spalio mėn. iki 2006 m. balandžio mėn. Komisijos įgyvendintų D plano veiksmų išsami apžvalga. Skirtingose valstybėse narėse diskusijos apie Europos ateitį vyko nevienodu intensyvumu. Bent jau iš dalies tai yra natūralu, atsižvelgiant į valstybėse narėse nevienodai įsibėgėjusį ratifikavimo procesą – Konstituciją ratifikavusiose valstybėse narėse diskusijos jau įvyko. Savaime suprantama, šios šalys bus mažiau pasirengusios imtis naujų iniciatyvų, o jų piliečiai – ne tiek susidomėję tolimesniais etapais. Svarstymo laikotarpis leis visapusiškai įvertinti nacionalines diskusijas 2006 m. birželio mėn. Šis komunikatas apibendrina diskusijas, ypatingą dėmesį skirdamas iš D plano pasimokytiniems aspektams. Jame taip pat įtraukiami duomenys iš specialios Eurobarometro[3] apžvalgos apie Europos ateitį. Šios išvados skelbiamos kartu su „Piliečių darbotvarke – siekiant rezultatų Europai“, pateiktos Europos ateičiai skirtam Europos Vadovų Tarybos susitikimui[4]. 2. Diskusijose iškelti klausimai 2.1. Ekonominė ir socialinė Europos raida Eurobarometro apžvalgoje buvo įtraukti bendrai europiečių nuotaikai įvertinti skirti klausimai. Apžvalgoje daroma prielaida, kad apskritai europiečiai jautėsi laimingi gyvendami savo šalyse ir iš esmės buvo patenkinti tiek savo šeimyniniu gyvenimu, tiek profesine veikla. Tačiau paprastai jie gana pesimistiškai įsivaizdavo ateitį daugiausia dėl susirūpinimo ekonominėmis ir socialinėmis perspektyvomis. Nedarbas , o ypač – jaunimo nedarbas , kėlė didžiausią susirūpinimą. Globalizmo poveikis dominavo visose nacionalinėse ir internete vykusiose diskusijose. Buvo pabrėžiamas poveikis užimtumui ir klestėjimui bei didesnio konkurencingumo ir našumo būtinybė senėjančioje visuomenėje. Žiniasklaidos, profesinių sąjungų, jaunimo ir nevyriausybinių organizacijų atstovai minėjo Europos Sąjungos ir globalizacijos susietumą. To priežastis – būgštavimas dėl galimo globalizacijos neigiamo poveikio socialinei apsaugai ir didėjančiai prarajai tarp daugiau ir mažiau pasiturinčiųjų. Tačiau Eurobarometro apžvalga išryškino nuomonių apie globalizaciją pusiausvyrą, nepaisant to, kad manančiųjų, jog ji suteikia puikių galimybių nacionalinėms bendrovėms (37 %), skaičių viršijo nuomonės besibaiminančių globalizacijos keliama grėsme užimtumui ir įmonėms (47 %). Kai kuriose šalyse buvo aršiai kritikuojamas Europos ekonomikos dinamiškumo stygius. Socialinės apsaugos srityje didžiausią susirūpinimą kėlė pensijų reformos, socialinis draudimas arba sveikatos priežiūros sistemos. Nepaisant liberalizavimo reikšmingumo Europos politikoje, paslaugų liberalizavimas mažiau dominuoja. Apskritai piliečiai yra linkę manyti, kad Europos Sąjunga galėtų pasinaudoti Europos socialiniu modeliu, kad padėtų apsisaugoti nuo neigiamo globalizacijos šalutinio poveikio , tačiau pastebi labai nedaug šioje srityje vykdomų konkrečių veiksmų. Beveik visose nacionalinėse diskusijose laisvas darbuotojų judėjimas buvo jautrus klausimas. Kai kuriose senosiose valstybėse narėse tebėra nuogąstaujama dėl galimybės netekti darbo ir darbo užmokesčio mažinimo tendencijos atvėrus darbo rinką darbuotojams iš naujųjų valstybių narių. Tuo tarpu naujųjų valstybių narių piliečiai tebetaikomus laisvo darbuotojų judėjimo apribojimus kaip ir anksčiau suvokia kaip pagrindinių Sąjungos garantuojamų laisvių neigimą. Naujosiose valstybėse narėse išryškėjo dvi papildomos svarbios sritys. Pirma, daugumai piliečių prisijungimas prie euro zonos buvo svarbus tikslas. Antra, Šengeno sistemos taikymas kėlė tam tikrą susirūpinimą dėl galimų naujų kliūčių valstybių narių kaimyninėms šalims. 2.2. Europos Sąjunga ir jos vaidmuo Nacionalinėse diskusijose buvo linkstama patvirtinti viešosios nuomonės duomenis, kad narystė Europos Sąjungoje apskritai yra vertinama palankiai. Nepaisant to, viešosios nuomonės apklausos rodo pastaruosius kelis mėnesius mažėjančią paramą daugumoje valstybių narių, ypač Austrijoje, Suomijoje ir Jungtinėje Karalystėje. Kelių naujųjų valstybių narių piliečiai suabejojo savo šalių vaidmeniu Europos Sąjungoje, taip pat senųjų ir naujųjų valstybių narių santykiais. Diskusijose dažnai iškildavo ES finansavimo ir struktūrinių bei Sanglaudos fondo lėšų prieinamumo klausimai. Šios lėšos dažniausiai būdavo suvokiamos kaip puiki galimybė, nors sudėtinga lėšų gavimo tvarka ir buvo truputį kritikuojama. Mažinamas ES finansavimas ypač daug nerimo kelia Ispanijai, kurioje vyrauja „pralaimėjimo“ nuomonė po paskutinio ES plėtros etapo. Tuo tarpu Švedijos ir Jungtinės Karalystės piliečiai kritikavo jų nuomone nesąžiningai per didelę jiems tenkančią naštą. Taikus valstybių narių sambūvis ir bendroji rinka suvokiami kaip du pagrindiniai kuriamos Europos pasiekimai . Viešosios nuomonės apklausos taip pat rodo teigiamai vertinamas Sąjungos pastangas skatinti bendradarbiavimą mokslinių tyrimų ir naujovių srityje bei vienodą požiūrį į vyrus ir moteris. Be to, keliose diskusijose buvo iškelti su sauga, pavyzdžiui, aplinkosauga, maisto sauga, transporto sauga ir keleivių teisėmis, energijos tiekimo sauga susijusios sritys, kuriose Europos Sąjungos veikla, ypač keliose valstybėse narėse, daugiausia vertinama palankiai . Kartkartėmis buvo diskutuojama bendros imigracijos ir prieglobsčio politikos būtinybės, apmokestinimo reformos, švietimo, Europos tapatumo ir kultūros įvairovės, taip pat vartotojų teisių ir žemės ūkio ateities klausimais. Piliečiai kritiškiau vertina tai, ką jie suvokia kaip pernelyg didelį reguliavimą , perdėtai smulkmeniškus teisės aktus ir biurokratiją. Išlieka stiprus nutolusios ir be reikalo besikišančios ES įvaizdis. Daugelyje šalių papildomai kritikuojama buvo Europos institucijų demokratijos ir skaidrumo stoka . Gana dažnai buvo raginama labiau įtraukti piliečius į sprendimų priėmimo procesą. Be to, kai kuriose šalyse pastebima nuomonė, kad Komisija taiko nevienodą požiūrį visoms valstybėms narėms . Ši nuomonė ypač stipriai juntama mažose šalyse, manančiose, kad perviršinio deficito taisyklės ar sprendimai konkurencijos srityje nėra taikomi sąžiningai. Tokia pati nuomonė vyrauja vertinant Bendrijos teisės aktų įgyvendinimą. Viešosios nuomonės apklausos parodė, kad žinios ir suvokimas, apie tai, kaip veikia Europos Sąjunga , jos institucijos ir koks yra jų vaidmuo, yra labai prastos . Nepaisant to, išlieka poreikis žinoti daugiau, o pastaraisiais mėnesiais Komisijos atstovybės valstybėse narėse pastebėjo augantį studentų užklausų apie Europos institucijas ir studijų bei mainų programas kitose valstybėse narėse skaičių. Kalba nebuvo ypatingai dažnai minima nacionalinėse diskusijose, tačiau tapo akivaizdžiai svarbiu aspektu internetiniame forume apie Europos ateitį „Debate Europe“ , kuriame žmonės buvo tiesiogiai priversti bendrauti su kitų kultūrų piliečiais. Šioje diskusijoje dauguma dalyvių ragino priimti antrą bendrąją kalbą visiems ES piliečiams. Diskusijose išryškėjo vienoms valstybėms narėms aktualios, o kitoms valstybėms narėms – ne tiek įdomios temos : austrai diskutavo apie galimybes užsienio šalių studentams mokytis Austrijos universitetuose ir tranzitą per Alpes, tuo tarpu Vokietijoje vykusiose diskusijose dažnai būdavo iškeliamas subsidiarumo klausimas. Danijoje piliečiai diskutavo apie galimybę panaikinti Danijos „atsisakymo“ teisę. Taip pat aktyviai buvo diskutuojama apie ES reakciją į pranašo Mohamedo karikatūras, išsiskiriant nuomonėms apie Europos Sąjungos reakciją. Kiprui buvo ypač aktualus Turkijos klausimo sprendimas. 2.3. Europos sienos ir Europos vaidmuo pasaulyje Plėtra išlieka dažniausia aptariama diskusijų temų. Vidutiniškai 55 %europiečių nuomone ES plėtra yra teigiamas dalykas. Tačiau 63 % baiminasi, kad nauja plėtra sukels didesnių sunkumų nacionalinėse darbo rinkose. ES 15 abejojusieji kartais manė, kad pastarieji plėtros etapai žengė per toli ir per greitai, taip pat abejojo tolimesne plėtra apskritai ir ypač dėl Turkijos narystės. Šie piliečiai baiminasi prarasti tapatumą Europoje, neturinčioje aiškių sienų ir aprėpiančioje įvairių kultūrų skirtumus. Diskusijų pobūdis įvairiose šalyse skyrėsi nuo aršaus priešinimosi tolesnei plėtrai iki palankesnio požiūrio (Slovėnija ir Jungtinė Karalystė). Šiuo klausimu piliečių nuomonei įtaką daro istoriniai ir geografiniai aspektai. Kai kurios šalys palankiau žiūri į Kroatijos ir Vakarų Balkanų šalių, bet ne į Turkijos narystę. Keliose šalyse piliečiai pabrėžė būtinybę turėti stiprią Europą, kurioje būtų imamasi bendrų užsienio politikos iniciatyvų , būtų toliau plėtojama gynybos ir saugumo politika, plačiai pripažįstant taikai ir demokratijai pasaulyje remti skirtas pastangas. Konkrečiai suomiai ir latviai išreiškė glaudesnio Europos Sąjungos ir Rusijos bendradarbiavimo poreikį. Kartais buvo minima ES krizių valdymo pajėgumų gerinimo bei transatlantinių ryšių stiprinimo svarba. 2.4. Kaip Sąjunga veikia: „mažiau kalbų, daugiau darbų“ Stipriai jaučiama ES veiksmų svarba, nes iš jų tikimasi daug . Europos kaip politinio taikos ir solidarumo projekto bei laisvės ir teisingumo klestėjimo erdvės idėja priimtina didžiajai daliai piliečių. Jų nuomone Europos Sąjunga turi visas sąlygas ginti Europos modelį pasaulyje, kovoti su terorizmu ir spręsti kitus saugumo uždavinius. Aplinka, maisto sauga ir energetika – piliečiams rūpi visi šios sritys, kuriose jie įžvelgia teigiamą Bendrijos integracijos poveikį. Europos viešoji nuomonė pritaria tolesniems veiksmams bei įgaliojimų didinimui srityse, kuriose ES pasiekia gerų rezultatų. Ypač tai pasakytina apie demokratijos ir taikos rėmimą pasaulyje, bendradarbiavimą mokslinių tyrimų ir naujovių srityje bei aplinkosaugą. Tačiau lygiai taip pat įžvelgiamas ir galimas neigiamas Sąjungos veikimo principo poveikis siekiant politinių tikslų. Piliečiai kritiškiau vertina metodus, kuriais remiantis Europos Sąjunga veikia, nei politiką, kurios ji siekia, ir tikisi labiau dalyvauti Bendrijos sprendimų priėmimo procese. Tose srityse, kuriose pripažįstama kuriama reali pridėtinė vertė, pastebimas noras paversti ES veiksmus konkrečiais rezultatais. Diskusijose piliečiai buvo linkę vertinti institucinius klausimus kaip abstrakčius ir sudėtingus, ir rodė didesnį susidomėjimą konkrečiomis politikos kryptimis, darančiomis įtaką kasdieniam jų gyvenimui, pavyzdžiui, užimtumui, aplinkai ar energetikai. Tačiau Konstitucinė dilema ir Europos institucijų vaidmuo buvo svarbios temos internetiniame forume apie Europos ateitį „Debate Europe“ , kuriame buvo gauta tiek teigiamų, tiek kritinių atsiliepimų. Europos viešoji nuomonė (25 %) taip pat pritarė požiūriui, kad Konstitucija pasitarnautų Europos ateičiai, visose valstybėse narėse pasiekus palyginamą pragyvenimo lygį ir įvedus eurą. 3. Išvada Komisijos įsipareigojimas demokratijai, dialogui ir diskusijoms niekur nedings pasibaigus svarstymo laikotarpiui. Komisija ir toliau tęs 13 veiksmų, įtrauktų į 2005 m. spalio mėn. patvirtintą D planą, ir prireikus yra pasirengusi imtis naujų veiksmų. Šitaip veikdama ji bus priklausoma nuo glaudaus bendradarbiavimo su ES institucijomis ir valstybėmis narėmis bei kai kurių jų patobulintų pastangų ir įsitraukimo. Svarstymo laikotarpis mus kai ko vertingo išmokė. Teigiama prasme verta paminėti, kad akivaizdus noras diskutuoti apie tai, kuriose srityse Europa turėtų imtis veiksmų, labai akivaizdžiai išryškėjo konstruktyviomis ir toliaregiškomis kai kurių valstybių narių iniciatyvomis, viešomis diskusijomis ir forumais bei nacionalinių parlamentų, regionų ir vietos bendruomenių įsitraukimu. ES akivaizdžiai praverstų daugiau panašių iniciatyvų, jeigu jų imtųsi daugiau valstybių narių. ES institucijų požiūriu Europos Parlamento ir Austrijos parlamento gegužės 8 ir 9 d. organizuotas tarpparlamentinis forumas, taip pat keletas Europos Parlamento komitetų pagirtinų iniciatyvų neabejotinai padėjo pamatus būtinai visa aprėpiančiai diskusijai ir įsitraukimui parlamento lygmeniu, taip priartindamas Europos projektą prie žmonių ir jų išrinktų atstovų. Tuo pačiu Regionų komitetas bei Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas įsteigė struktūras, užtikrinančias, kad regionai ir socialiniai partneriai būtų ne tik įtraukti, bet ir kad jų nuomonė būtų išklausyta ir į jas atsižvelgta formuojant ES politiką. Tačiau reikėtų pabrėžti, kad vis dar būtina siekti šių iniciatyvų tęstinumo sprendžiant europinius reikalus ir vėliau užtikrinant struktūras Europos, šalies, regionų ir vietos lygmeniu, kurios leistų piliečiams nuolat teikti savo pastabas. Ypač svarbu įtraukti jaunimą, nes jis yra tvirtai pasiryžęs siekti svarbesnio vaidmens kuriant Europos Sąjungą ir aktyvaus Europos pilietiškumo[5]. Svarstymo laikotarpis parodė, kad piliečiai turi nedaug žinių bei nelabai domisi ES institucijų darbu. Tuo pat metu jie tikisi labai gerų rezultatų ir gero politinio turinio. Šie lūkesčiai primygtinai verčia ES institucijas labiau įtraukti piliečius į politinį procesą visais lygmenimis. Šiuo požiūriu Komisijai teks ypatingas vaidmuo. Drauge su esminėmis jos pagalbininkėmis – valstybėmis narėmis ir ES institucijomis – ji turės užtikrinti, kad keitimasis nuomonėmis yra suprantamas kaip svarbus procesas ir kad po įsiklausymo turi sekti konkretūs veiksmai. Komisija išnagrinės būdus, kaip politikos formavimo metu būtų galima atsižvelgti į piliečių išsakytas pastabas ir pasiūlytas iniciatyvas. Komisija yra pasirengusi pateikti Europos Sąjungos Ministrų Tarybai papildomų duomenų, analizių ir apibendrinimų apie šioje srityje savo tęsiamas pastangas. PRIEDAS D planas – Komisijos įgyvendintų D plano veiksmų apžvalga 2005 m. spalio mėn. — 2006 m. balandžio mėn. Be gausybės apsilankymų valstybėse narėse, įskaitant virš 100 Europos Komisijos pirmininko ir Komisijos narių apsilankymų nacionaliniuose parlamentuose, siekdama įsitraukti į tikras diskusijas su Europos piliečiais pagal D plano programą, Europos Komisija surengė keletą specialių, aukšto lygio vizitų. Kai kurie veiksmai išsamiau aprašyti toliau tekste. 1. Nuo 2005 m. spalio mėn. įgyvendintų veiksmų pavyzdžiai Platesnių visuomenės diskusijų skatinimas - Komisarų apsilankymai valstybėse narėse. Be įprastinių komisarų vizitų, įvyko penki specialiai su D planu susiję vizitai: valstybėse narėse apsilankė Europos Komisijos Pirmininkas Barroso, pirmininko pavaduotojai Wallström ir Barrot ir komisarai Špidla, Ferrero-Waldner, Figelis ir Potočnikas. Šių vizitų metu buvo surengti įvairaus pobūdžio susitikimai, kuriuose dalyvavo centrinės valdžios ir savivaldos, žiniasklaidos, interesų grupėms atstovaujančių organizacijų ir plačiosios visuomenės atstovai, kurių metu buvo sudarytos galimybės pasikeisti nuomonėmis plačiai įvairių visuomenės sluoksnių auditorijai. - Kitas su D planu susijęs vizitas įvyks gegužės 18–19 d. Danijoje ir birželio mėn. Latvijoje ir Lietuvoje, tokiu būdu iki Europos Vadovų Tarybos įvyks iš viso aštuoni D plano vizitai . - Komisarų bendradarbiavimas su nacionaliniais parlamentais. 2005 m. nacionaliniuose parlamentuose apsilankiusių ar į juos besikreipusių komisarų skaičius pasiekė beveik 100. Iki 2006 m. balandžio mėn. pagal D planą buvo pridėta daugiau nei 40 komisarų vizitų į beveik visų valstybių narių nacionalinius parlamentus. Kai kurie šių susitikimų buvo pirmas kartas, kai nacionalinių parlamentų plenariniuose posėdžiuose apsilankė komisarai ar Europos Komisijos pirmininkas. - Komisijos atstovybės atviros visuomenei ir Europe Direct centrai. Visos Komisijos atstovybės valstybėse narėse kas mėnesį arba savaitę rengia „atvirų durų dienas“, skirtas konferencijoms, viešiems pranešimams spaudai ir teminiams pristatymams. Piliečių dalyvavimo demokratijos procese skatinimas - Veiksmingesnio konsultavimosi skatinimas. 2006 m. vasario 1 d. Komisijos priimta Baltoji knyga dėl Europos komunikacijos politikos[6] išsirutulios į konkretų veiksmų planą pasibaigus šešių mėnesių svarstymo laikotarpiui, per kurį visi pageidaujantys Europos piliečiai ir suinteresuotosios šalys kviečiamos pareikšti savo nuomonę (iki 2006 m. gegužės mėn. buvo užregistruota iš viso 500 nuomonių)[7]. - Europos piliečių projektų parama. 2006 m. gegužės 17 d. Komisija paskelbė 2 mln. eurų vertės kvietimą teikti paraiškas finansinei paramai, kuri bus skiriama tarptautinių piliečių renginių projektams[8] (t. y., projektams, kuriuose dalyvauja mažiausiai 4–5 valstybės narės). Šiuo metu vyksta projektų atranka. Šiuo kvietimu teikti paraiškas siekiama remti Europos organizacijų iniciatyvas, skatinančias visuomenės dalyvavimą diskusijose ES klausimais, kaip aprašyta D plane. - Didesnis atvirumas. Komisija teigiamai įvertino 2005 m. gruodžio 21 d. Ministrų Tarybos išvadas, kurios įpareigojo Tarybą didinti viešųjų posėdžių skaičių ir taip pasiekti didesnį atvirumą ir skaidrumą. Be to, ji įsteigė viešą nuo 2005 m. lapkričio mėn. internete veikiantį ekspertų grupių registrą[9], padedantį Komisijai rengti teisės aktų pasiūlymus ir politines iniciatyvas. Taip pat, įgyvendindama 2005 m. lapkričio mėn. paskelbtą Europos skaidrumo iniciatyvą, 2006 m. gegužės 3 d. Komisija priėmė žaliąją knygą, skirtą pradėti diskusijas apie lobistinę veiklą ir teisiškai įpareigoti valstybes nares viešai skelbti informaciją apie pasidalijamojo valdymo principu leidžiamų lėšų gavėjus, taip pat skirtą Komisijos konsultavimosi praktikai. Priemonės, skirtos pradėti dialogą apie Europos politikos kryptis - Specialioji Eurobarometro apklausa dėl Europos ateities. 2006 m. vasario–kovo mėn. visose 25 valstybėse narėse buvo atliktas kiekybinis ir kokybinis viešosios nuomonės tyrimas. - Interneto svetainė. 2006 m. kovo 27 d. Komisija sukūrė internetinį diskusijų forumą apie Europos ateitį „Debate Europe“ [10], veikiantį visomis 20 oficialiųjų kalbų. 2006 m. kovo 4 d. piliečiai buvo pateikę 5 354 nuomones. - Tikslinės grupės. 2006 m. sausio mėn. (aktyviai dalyvaujant komisarams) pradėta įgyvendinti jaunimo susidomėjimui ir diskusijoms apie Europą skatinti sukurta ir rengiama iniciatyva „Pavasario diena Europoje 2006 m.“ (rengiama jau penktą kartą). 2006 m. gegužės 4 d. pavasario dienos renginiuose dalyvavo 7 354 mokyklos. Partnerystė su Europos institucijomis ir įstaigomis 2006 m. sausio 17 d. vykusios Tarpinstitucinės informacijos grupės susitikimo metu ypatingas dėmesys teko sklandžiam bendradarbiavimui ir sąveikai. Susitikimas leido paversti šią partnerystę praktiniais ir konkrečiais veiksmais. Po šio susitikimo ES institucijų ir įstaigų nariai bei jų pagalbininkai pasilankė valstybėse narėse ir dalyvavo „Debate Europe“ internetiniame forume. Jie taip pat populiarino ir su mokyklomis dalyvavo pavasario dienos iniciatyvos renginiuose. Daugelis valstybėse narėse numatytų gegužės 9 d. renginių buvo suorganizuoti drauge su Komisijos atstovybėmis ir Europos Parlamento biurais, o Briuselyje Europos Parlamentas ir Austrijos parlamentas surengė tarpparlamentinį forumą su nacionaliniais parlamentais. Be to, Regionų komitetas ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas yra aktyvūs D plano įgyvendinimo partneriai, visapusiškai pasitelkiantys turimus pajėgumus vietos bendruomenėms (regionams) ir socialiniams parneriams pasiekti. Glaudesni santykiai su nacionaliniais parlamentais Glaudžiai bendradarbiaujant su Europos Parlamentu ir nacionaliniais parlamentais bus dedamos papildomos pastangos ieškant būdų, kaip užtikrinti tinkamą informavimą apie metinę politikos strategiją bei metinę darbo ir teisės aktų leidybos programą. Remiantis šiuo metu galiojančių sutarčių nuostatomis, Komisija taip pat yra pasirengusi priimti nacionalinių parlamentų indėlį svarstant iniciatyvas iki teisės aktų rengimo etapo pradžios. 2. Vertinimas - D planas nėra Konstitucijos gelbėjimo operacija. D planu siekiama „skatinti ES institucijų ir piliečių plačią diskusiją“. Jo tikslas – sukurti būdą, kaip įtraukti piliečius į Europos sprendimų priėmimo procesą. D plano įgyvendinimo metu užsimezgusių diskusijų turinys gali padėti gimti politinio turinio idėjoms bei sukurti naujas priemones ir būdus, keletas kurių yra susiję su efektyviu ir atskaitingu sprendimų priėmimo procesu. - Būtinas valstybių narių įtraukimas Komisija laiko save labiau pagalbininke. Praėjus šešiems mėnesiams po D plano priėmimo reikia pažymėti, kad kaip ir anksčiau valstybės narės netolygiai įsitraukia į nacionalines diskusijas. - Ilgalaikis įsipareigojimas D plano veiklą pradėjus vykdyti pirmąjį 2006 m. pusmetį, dar ankstoka daryti kokias nors rimtas išvadas. D planas yra ilgalaikis įsipareigojimas naudoti naujus metodus bendraujant su piliečiais. Konstruktyvaus dialogo neįmanoma pasiekti per vieną dieną. Lygiai kaip ir neįmanoma išlaikyti tokio dialogo vien ES institucijų ir (arba) Briuselio iniciatyva. Dialogas turi vykti vietos bendruomenės lygmeniu, o valstybės narės turėtų jį remti ir jame dalyvauti. - Daugiakalbystė Komisija visus D plano veiksmus vykdo visomis oficialiomis ES kalbomis (internetinis diskusijų forumas, pavasario diena Europoje), o iniciatyvas nacionaliniu, regionų ir vietos lygmeniu valstybėse narėse veikiančios Europos Komisijos atstovybės įgyvendina konkrečios šalies valstybine kalba. Būtina pabrėžti, kad daugiakalbystė yra esminė tikrą dialogą su piliečiais skatinanti priemonė. Tai žinodama Komisija ir jos instituciniai partneriai stengiasi internete pateikti plačiajai visuomenei skirtą informaciją kaip įmanoma daugiau kalbų. [1] Flash Eurobarometer 171 ir 172 – Europos konstitucija: po referendumo Prancūzijoje ir Nyderlanduose atlikta apklausa. [2] Komisijos indėlis svarstymo laikotarpiu ir jam pasibaigus: D planas (demokratija, dialogas ir diskusijos) – KOM (2005) 494. [3] Eurobarometro apklausa 65.1 apie Europos ateitį – 2006 m. gegužės mėn. [4] KOM (2006) 211, 2006 5 10. [5] „Išgirsk jaunimą“ – jauniesiems europiečiams rūpimos temos ir lūkesčiai, susiję su Europos Sąjungos raida, standartinio Eurobarometro 63 analizė, paskelbta 2005 m. gruodžio mėn [6] KOM (2006) 35. [7] http://www.europa.eu.int/comm/communication_white_paper/charter_code/index_en.htm [8] http://europa.eu.int/comm/dgs/communication/grants/index_en.htm [9] http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/regexp/ [10] http://europa.eu.int/debateeurope/