P6_TA(2006)0214
Viešieji finansai Ekonominėje ir pinigų sąjungoje (EPS)
Europos Parlamento rezoliucija dėl viešųjų finansų Ekonominėje ir pinigų sąjungoje (EPS)
(2005/2166(INI))
Europos Parlamentas,
—atsižvelgdamas įKomisijos komunikatą dėl viešųjų finansų Ekonominėje ir pinigų sąjungoje (EPS)
2005 m. (KOM(2005)0231),
—atsižvelgdamas įKomisijos integruotas ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo gaires
(2005-2008 m.) (KOM(2005)0141),
—atsižvelgdamas įKomisijos 2005 m. rudens ekonomines prognozes (1),
—atsižvelgdamas į2005 m. birželio 27 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1056/2005, iš dalies keičiantį
Reglamentą (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiški-
nimo (2),
—atsižvelgdamas į2005 m. liepos 12 d. Tarybos rekomendaciją Italijai siekiant ištaisyti perviršinio vals-
tybės biudžeto deficito padėtį (3),
—atsižvelgdamas į2005 m. birželio 7 d. Tarybos sprendimą 2005/729/EB, panaikinantį Sprendimą
2005/136/EB dėl perviršinio deficito Nyderlanduose (4),
—atsižvelgdamas į2005 m. spalio 7 d. Tarybos rekomendaciją siekiant ištaisyti perviršinio valdžios sekto-
riaus deficito padėtį Portugalijoje (5),
—atsižvelgdamas į2005 m. lapkričio 8 d. Tarybos sprendimą 2005/843/EB, pagal Europos bendrijos stei-
gimo sutarties 104 straipsnio 8 dalį nustatantį, kad Vengrijos veiksmai, kurių buvo imtasi atsižvelgiant į
2005 m. kovo 8 d. Tarybos rekomendaciją pagal Sutarties 104 straipsnio 7 dalį, yra netinkami (6),
—atsižvelgdamas į2006 m. sausio 24 d. Tarybos sprendimą dėl perviršinio deficito Jungtinėje Karalys-
tėje (7),
—atsižvelgdamas įEuropos profesinių sąjungų instituto 2005 m. metinį pranešimą dėl kolektyvinių derybų
koordinavimo Europoje,
—atsižvelgdamas įTarptautinio valiutos fondą (TVF) 2005 m. balandžio mėn. Pasaulio ekonomikos globali-
zacijos ir išorės disbalanso apžvalgą,
—atsižvelgdamas įDarbo tvarkos taisyklių 45 straipsnį,
—atsižvelgdamas įEkonomikos ir pinigų politikos komiteto pranešimą (A6-0162/2006),
1. reiškia susirūpinimą dėl, pirma, nuo 2002 m. trunkančio lėto ekonomikos augimo, kuris euro zonoje
spartėja tik labai laipsniškai —nuo 0,6 proc. 2003 m. iki 1,3 proc. 2005 m., priešingai nei JAV ekonomikos
augimas, kuris 2005 m. buvo 3,5 proc., ir Japonijos ekonomikos pakilimas, kurį sukėlė privati galutinių
vartotojų vidaus paklausa; antra, dėl nuolatinio didelio 9 proc. nedarbo ES-25 ir 8,1 proc. nedarbo ES-15 ir,
trečia, dėl realaus ekonomikos augimo ir augimo potencialo skirtumo, kuris dabar yra -1 proc. BVP, o tai
rodo, kad ES ekonomikos augimas ir toliau labai atsilieka nuo ilgalaikio potencialo, jį slopina struktūriniai
suvaržymai, maža vidaus paklausa ir tinkamos makroekonominės politikos priemonių pusiausvyros
trūkumas; pabrėžia, kad Europos ekonomikos augimo potencialas išlieka labai mažas —maždaug 2 proc., o
šis skaičius daug mažesnis nei bet kur kitur pasaulyje užregistruotasis; mano, kad šio augimo potencialo
neužtenka siekiant didinti užimtumą ir mažinti nedarbo lygį arba siekiant ES-25 raidos;2006 12 7 C 297 E/233 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2006 m. gegužės 17 d., trečiadienisLT
(1) European Economy, Nr. 5/2005.
(2) OL L 174, 2005 7 7, p. 5.
(3) 11124/05, ECOFIN 242.
(4) OL L 274, 2005 10 20, p. 89.
(5) 12401/05, ECOFIN 289.
(6) OL L 314, 2005 11 30, p. 18.
(7) 5366/06, ECOFIN 11.
2. pabrėžia poreikį greitai prisitaikyti prie pasaulinio disbalanso, dėl kurio gali sumažėti paklausa JAV, dėl
ko sumažėtų eksportas ir ES ekonomikos augimas, ir pabrėžia, kad šįpoveikį dar gali sustiprinti euro
keitimo kurso, palyginti su JAV doleriu, svyravimas;
3. atkreipia dėmesį į neigiamus naftos kainų nestabilumo padarinius ir jos vidaus paklausos bei vartojimo
didėjimą ES bei šio reiškinio šalutinių poveikių grėsmę, palankiai vertina socialinių ir ekonominių subjektų
atsakingą elgesį siekiant užkirsti kelią tokiems padariniams, nepaisant mažo namų ūkių vartojimo; nurodo,
kad stabilios, atviros ir konkurencingos makroekonominės politikos formavimas yra būtina tvarios viešųjųfinansų politikos sąlyga;
4. reiškia susirūpinimą dėl mažo privataus vartojimo, ypač kai kuriose valstybėse narėse, kuris prisideda
prie mažo ES ekonominio augimo ir pasaulinių neatitikimų ir kurį sukėlė esamas netikrumas dėl darbo vietų
ir pensij ų, nuolatinis didelis nedarbas ir maži realieji atlyginimai; primena įsipareigojimą skatinti nominaliojo
atlyginimo didinimą ir darbui skiriamų išlaidų pokyčius, laikantis kainų stabilumo ir produktyvumo tenden-
cijųvidutinės trukmės laikotarpiu, numatytas ketvirtojoje integruotoje gairėje;
5. džiaugiasi išlaidų investicijoms didėjimu, kurį lemia atkurtas verslininkų pasitikėjimas ir dabartinės stabi-
lizavę si pelno maržos, kaip minima TVF ir Komisijos 2005 m. rudens ekonominėse apžvalgose; mano, kad
dar galima ir reikia toliau didinti investicijas, ir ragina imtis struktūrinių reformų bei papildomų priemonių,
leisiančių nuolat gerinti klimatą investicijoms ir jas smarkiai padidinti;
6. remia siekį perorientuoti valstybės politiką ir išlaidas į(išbraukta) inovacijų, atsinaujinančios energijos,
švietimo bei mokymo, mokslinių tyrimų, informacinių technologijų, telekomunikacijų ir transporto tinklų
srityse, kūrimą;
7. apgailestauja, kad 2007-2013 m. ES finansinėje struktūroje nepakankamai atsispindi prioritetas,
teikiamas išlaidoms, skirtoms siekti Lisabonos strategijos tikslų; pabrėžia, kad įnašus įEuropos biudžetą
reikia apsvarstyti lyginant juos su būsima nauda, atsižvelgiant įjųdaromą teigiamą sklaidos ir svertinio
efekto poveikį, jei ES biudžetas bus pakankamai orientuotas įišlaidas, kuriančias aiškią pridėtinę vertę;
8. pažymi, kad gera viešųjų finansų padėtis pati savaime yra ne tikslas, o tik valstybių narių priemonė,
skirta vykdyti savo visuomeninius įsipareigojimus; pabrėžia palankesnių kokybiniam augimui, darbo vietų
kūrimui ir Lisabonos strategijos tikslų siekimui biudžeto rodiklių svarbą, tačiau pažymi, kad dėl Stabilumo ir
augimo pakto neteisingo taikymo, kai buvo nepaisoma fiskalinės sistemos, nuo praėjusių metų nebuvo
pasiekta valstybių narių biudžeto rodiklių pagerėjimo; pažymi, kad dauguma valstybių narių, nesvarbu,
priklausančių euro zonai, ar ne, dar nepasiekė vidutinės trukmės laikotarpio tikslų subalansuoti mokėjimus;
pažymi, kad deficitas 2005 m. siekė 2,9 proc. BVP euro zonoje ir 2,7 proc. visoje ES, vienuolika ES valstybių
narių turi deficitus, viršijančius 3 proc. BVP, tarp šiųvalstybių yra keturios ekonomiškai stipriausios ES šalys,
būtent: Prancūzija, Vokietija, Italija ir Jungtinė Karalystė, o nuo 2004 m. vasaros dešimčiai valstybių narių
taikoma perviršinio deficito procedūra;
9. pabrėžia priemonių, skirtų nuolat valstybės biudžetui daromam spaudimui reguliuoti, svarbą; palankiai
vertina valstybių narių valdžios institucijų suformuluotas politikos kryptis ir viešuosius įsipareigojimus,
kuriais siekiama mažinti biudžeto deficitą;
10. reiškia susirūpinimą dėl ilgalaikio biudžeto tvarumo perspektyvų, atsižvelgdamas įvalstybių skolos
padidėjimą nuo 69,2 proc. 2002 m. iki 71,7 proc. 2005 m. euro zonoje ir nuo 61,4 proc. 2002 m. iki
64,1 proc. 2005 m. ES-25, nes mažai auga BVP, vykdoma trumpalaikė deficito kontrolės politika ir trūksta
ryžtingų pastangų vykdant struktūrines reformas sumažinti biudžeto disbalansą;
11. pabrėžia, kad ES, kurioje vartotojų ir investuotojų pasitikėjimas yra mažas, labai svarbu, kad būtų kore-
guojamas valdžios sektoriaus deficitas; reiškia nusivylimą naujausiomis tendencijomis viešųjų finansų srityje
ir pažymi, kad valstybių narių deficitas išlieka gerokai didesnis už tą, kurio reikėtų Europos ekonomikai;
mano, kad siekdamos pateisinti valdžios sektoriaus deficitą vyriausybės kaip pretekstą nurodo mažą augimą,
nors iš tikrųjų deficitas trukdo ekonomikai atsigauti ir sustiprina neigiamus ekonominio ciklo etapus; ragina
2006 m. mažinti valdžios sektoriaus deficitą, kuris būtų žymiai drąsesnis žingsnis negu grynai ekonominiai
pakeitimai, daromi tikintis geresnio Europos ekonomikos augimo;2006 12 7 C 297 E/234 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2006 m. gegužės 17 d., trečiadienisLT
12. ragina siekti daugiau skaidrumo tvarkant valstybių narių viešuosius finansus, įskaitant sąlyginius įsipa-
reigojimus, pvz., viešojo sektoriaus įsipareigojimus mokėti pensijas, nes tai ateinančiais metais žymiai padi-
dins viešojo sektoriaus skolos naštą;
13. primena savo reikalavimą vengti cikliškų politikos priemonių; pabrėžia, jog svarbu imtis struktūrinių ir
mokesčių reformų, ir kartu pabrėžia, jog reikia skirti deramą dėmesį, kad visa tai būtų atlikta tinkamu laiku;
14. ragina toliau analizuoti įvairias struktūrinių ir makroekonominių reformų rūšis, priemones ir tai, kaip
jos sąveikauja ir kokį poveikį daro viena kitai įvairiais ekonominio ciklo etapais, siekiant rasti tinkamiausias
priemones stiprinti viešuosius finansus ir kartu įgyvendinti Lisabonos strategijos tikslus;
15. pabrėžia, kad politinės valios trūkumas ribojant valdžios sektoriaus išlaidas, per daug optimistinis
biudžeto pajamų planavimas, kūrybiška apskaita ir biudžeto konsolidavimas, grindžiami daugiausia vienkarti-
nėmis priemonėmis, didele dalimi prisidėjo prie biudžeto sunkumų ir fiskalinės sistemos silpnumo;
16. rekomenduoja ištirti galimybę nustatyti bendrą biudžeto procedūrų tvarkaraštį visoje ES, galbūt
remiantis dvejų metų intervalu; laikosi požiūrio, kad valstybių narių biudžeto planavimas turi būti pagrįstas
bendromis prielaidomis, kurios remtųsi svarbiausiais ekonominiais parametrais, pvz., naftos kainomis ir
tendencijomis valiutų rinkoje; dėl to ragina nustatyti ir vadovautis bendrais svarbiausiais ekonominiais para-
metrais visoje ES;
17. ragina valstybes nares skubiai imtis visuomenės senėjimo problemos ir tvarkytis atsižvelgiant įskolos
dinamiką, ypač tose valstybės narėse, kurių ilgalaikiam tvarumui gresia didelis pavojus;
18. ragina didesnį dėmesį skirti tvarioms biudžeto reformoms, susijusioms ir su išlaidų, ir su pajamų prie-
monėmis, kuriomis būtų išlaikoma tvari viešųjų finansų padėtis ir užtikrinamas deramas viešųjų paslaugų
teikimas, įskaitant biudžetinę drausmę ir konkrečiai nustatytų arba sąlyginių galimų įsipareigojimų riziką;
19. pabrėžia Komisijos ir Tarybos pastangas siekiant gerinti statistikos valdymą, skirtą tobulinti fiskalinių
duomenų pateikimą, svarbą, pateikiant rekomendacijas valstybėms narėms taikyti ES standartus statistikos
institutuose, įskaitant profesinio nepriklausomumo, konfidencialumo, patikimumo ir duomenų pateikimo
laiku principus bei suteikiant statistikos institutams pakankamai išteklių ir užtikrinant, kad Komisija stebė-
seną vykdytų geriau;
20. mano, kad dar galima tobulinti viešojo turto ir privalomų įsipareigojimų apskaitą, padidinti skaidrumą,
palyginamumą ir suteikti solidų pagrindą priimti sprendimus; mano, kad Komisija šioje srityje galėtų imtis
iniciatyvos;
21. rekomenduoja Komisijai parengti geriausios patirties studij ąapie fiskalinių duomenų pateikimo statis-
tinįvaldymą ir valstybių narių turto ir įsipareigojimų apskaitą;
22. ragina parengti nacionalines ilgalaikio viešųjų finansų tvarumo ataskaitas siekiant suteikti daugiau
informacijos ir padidinti nacionalinių įsipareigojimų patikimumą, mano, jog į šią veiklą turėtų būti įtrau-
kiami nacionaliniai parlamentai;
23. pažymi, jog svarbu, kad naujosios valstybės narės imtųsi fiskalinės politikos priemonių, kurias taikant
būtų galima pasiekti vidutinį ES pajamų lygį ir finansinį išsivystymą —mokesčių ir išlaidų politikos prie-
monių, kurios būtų efektyvios, skaidrios, patikimos ir skirtos didinti ekonominį augimą, tvarumą, ekono-
mikos modernizavimą ir kartu jos stabilizavimą;
24. apgailestauja, kad stokojama euro zonos koordinavimo politikos ir atkreipia dėmesį į euro zonai
priklausančių valstybių narių fiskalin ės politikos skirtumus bei reiškia susirūpinimą dėl koordinavimo stokos
galinčių atsirasti neigiamų padarinių;2006 12 7 C 297 E/235 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2006 m. gegužės 17 d., trečiadienisLT
25. apgailestauja, kad dabartiniame Ekonomikos ir finansų Tarybos (ECOFIN) makroekonominio koordina-
vimo plane yra trūkumų, taip pat apgailestauja dėl koordinavimo stokos tarp valstybių narių; ragina Komisiją
atlikti dėl didesnio ekonominės politikos koordinavimo atsirasiančių ekonominių privalumų ir trūkumų
tyrimą; ragina ECOFIN, Europos centrinį banką, ir Europos socialinius partnerius aktyviau dalyvauti Kelno
proceso dialoge makroekonomikos klausimais;
26. ragina Tarybą pritaikyti makroekonominio koordinavimo tvarkaraštį, kad Parlamentas turėtų pakan-
kamai laiko pateikti savo įnašą;
27. ragina Eurogrupės pirmininką pateikti išsamų veiksmų planą jo buvimo pareigose laikotarpiu, kuriame
būtų aiškiai nurodyti tikslai ir planuojamų priemonių apibūdinimas; tikisi reguliarių pranešimų, kiek prie-
monių įgyvendinta;
28. ragina valstybes nares pagal EB sutarties 99 straipsnį prisiimti įsipareigojimą dėl ekonominės politikos
kaip bendro reikalo ir ją koordinuoti; primena valstybėms narėms, kad geriau koordinuojama politika ir
geresnis įvairių politikos priemonių derinys galėtų pagerinti bendrą tokios politikos rezultatą; ragina geriau
suvokti nacionalinės ekonominės politikos poveikį ES ir pareigą laikyti ekonominę politiką bendru reikalu
bei ją koordinuoti;
29. paveda Pirmininkui perduoti šiąrezoliuciją Tarybai, Komisijai, valstybių narių parlamentams bei
vyriausybėms ir Europos socialiniams partneriams.2006 12 7 C 297 E/236 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2006 m. gegužės 17 d., trečiadienisLT