Iš dalies pakeistas pasiūlymas Europos parlamento ir Tarybos direktyva dėl baudžiamųjų priemonių siekiant užtikrinti intelektinės nuosavybės teisių apsaugą (pateikti Komisijos) /* KOM/2006/0168 galutinis - COD 2005/0127 */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 26.4.2006 KOM (2006) 168 galutinis 2005/0127 (COD) Iš dalies pakeistas pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA dėl baudžiamųjų priemonių siekiant užtikrinti intelektinės nuosavybės teisių apsaugą (pateikti Komisijos) AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS PASIūLYMO PAGRINDIMAS Šiuo direktyvos pasiūlymu iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos pasiūlymas dėl baudžiamųjų priemonių siekiant užtikrinti intelektinės nuosavybės teisių apsaugą (2005/0127 COD). Juo įgyvendinamas 2005 m. lapkričio 23 d. Komisijos komunikatas KOM(2005) 583 galutinis dėl 2005 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo sprendimo (C-176/03 Komisija prieš Tarybą) pasekmių. Šiame sprendime nustatyta, kad baudžiamosios teisės nuostatos, būtinos veiksmingam Bendrijos teisės įgyvendinimui, priklauso EB sutarties taikymo sričiai. Komunikate patikslinama, kad nagrinėjamų pasiūlymų atveju Komisija prireikus pateiks reikiamus jų pakeitimus. Komunikate aiškiai paminėti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl baudžiamųjų priemonių siekiant užtikrinti intelektinės nuosavybės teisių apsaugą pasiūlymas ir Tarybos pamatinio sprendimo dėl bausmių sistemos stiprinimo kovojant su intelektinės nuosavybės pažeidimais pasiūlymas (KOM(2005) 276 galutinis). Todėl pamatinio sprendimo pasiūlymas panaikintas ir parengtas pasiūlymas, iš dalies keičiantis direktyvos dėl baudžiamųjų priemonių pasiūlymą. Pamatiniame sprendime nurodytų nuobaudų pobūdį ir didesnius konfiskavimo įgaliojimus reglamentuojančios nuostatos įtraukiamos į naująjį direktyvos pasiūlymą. Į naująjį projektą neįtrauktos tik pamatinio sprendimo pasiūlymo 5 straipsnyje nurodytą kompetenciją ir baudžiamojo persekiojimo koordinavimą reglamentuojančios nuostatos. Iš tiesų, 2005 m. gruodžio 23 d. priimtoje Žaliojoje knygoje dėl jurisdikcijos kolizijų ir ne bis in idem principo baudžiamajame procese Komisija laikosi šiuo klausimu horizontalaus požiūrio[1]. Ji nemano, kad būtina šiuo atžvilgiu numatyti specialią intelektinės nuosavybės apsaugos sistemą. Klastojimas, piratavimas ir apskritai intelektinės nuosavybės pažeidimai yra vis platesnį mastą įgaunantis reiškinys, šiandien tampantis tarptautiniu ir keliantis rimtą grėsmę valstybių ekonomikai bei pačioms valstybėms. Nacionalinių baudžiamųjų mechanizmų skirtumai ne tik kenkia vidaus rinkos veiklai, bet ir apsunkina kovą su klastojimu bei piratavimu. Klastojimas ir piratavimas turi ekonominių bei socialinių pasekmių, be to, kelia vartotojų apsaugos problemų, ypač susijusių su sveikata ir saugumu. Vis dažnesnis naudojimasis internetu leidžia itin greitai išplatinti daug piratuotų produktų. Galiausiai šis reiškinys tampa vis labiau susijęs su organizuotu nusikalstamumu. Todėl kova su šiuo reiškiniu yra labai svarbi Bendrijai. Iš tiesų, klastojimas ir piratavimas tapo patrauklia veikla, kaip ir kita organizuota plataus masto nusikalstama veika, pavyzdžiui, neteisėta prekyba narkotikais. Nerizikuojant būti nubaustam didelėmis bausmėmis, galima gauti daug pelno. Todėl 2004 m. balandžio 29 d. Direktyvą 2004/48/EB dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo reikėtų papildyti baudžiamosiomis priemonėmis dėl kovos su klastojimu ir piratavimu stiprinimo ir gerinimo. Be Direktyvoje 2004/48/EB numatytų civilinių ir administracinių priemonių, procedūrų bei žalos atlyginimo, baudžiamosios sankcijos atitinkamais atvejais taip pat yra priemonė intelektinės nuosavybės teisių apsaugai užtikrinti[2]. Įsigaliojus Sutarčiai dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba (TRIPS), kurioje numatomos minimalios taisyklės dėl intelektinės nuosavybės teisių, susijusių su prekyba, apsaugos, imtos derinti įvairios priemonės. Į šias priemones įeina baudžiamųjų procesų ir baudžiamųjų sankcijų įgyvendinimas, tačiau teisinė padėtis Bendrijoje tebėra labai nevienoda, todėl intelektinės nuosavybės teisių turėtojai negali būti vienodai apsaugoti visoje Bendrijos teritorijoje. Itin skiriasi baudžiamosios sankcijos, ypač nacionaliniuose teisės aktuose numatytų bausmių dydis. Kalbant apie pagrindines teises, reikia pabrėžti, kad šia iniciatyva tiesiogiai siekiama įgyvendinti Pagrindinių teisų chartijos 17 straipsnio 2 dalį, kurioje skelbiama, kad „intelektinė nuosavybė turi būti saugoma“; teisės aktai suderinami, nepažeidžiant skirtingų valstybėse narėse egzistuojančių tradicijų ir teisinių sistemų bei kitų Chartijoje pripažįstamų pagrindinių teisių ir principų. Bausmių pobūdis buvo nustatytas atsižvelgiant į įvairių baustinų poelgių rimtumą, taikant Chartijos 49 straipsnio 3 dalį, pagal kurią bausmės griežtumas turi atitikti padarytą nusikalstamą veiką. Kadangi šis tikslas gali būti lengviau pasiektas Bendrijos lygmeniu, Bendrija gali imtis priemonių pagal Sutarties 5 straipsnyje nustatytą subsidiarumo principą. pasiūlymo turinys 1 straipsnis Šiame straipsnyje apibrėžiamas direktyvos tikslas ir taikymo sritis. Direktyvos tikslas yra įdiegti intelektinės nuosavybės teisių apsaugai reikalingas baudžiamąsias priemones. „Intelektinės nuosavybės teisių“ sąvoka, kaip ir Direktyvoje 2004/48/EB dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo, apima intelektinės nuosavybės teisių visumą. Kaip ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnio 2 dalies, kurioje teigiama, kad „intelektinė nuosavybė turi būti saugoma“, apsaugos baudžiamosios teisės priemonėmis taikymo sritis yra horizontali. Tekstas taikomas visiems intelektinės nuosavybės teisių pažeidimams, numatytiems Bendrijos ir (arba) valstybių narių teisės aktuose, pavyzdžiui, Direktyvoje 2004/48/EB. Komisijos pranešime 2005/295/EB dėl Direktyvos 2004/48/EB 2 straipsnio pateikiamas šių teisių, kuriomis siekiama direktyvos taikymo sričiai suteikti daugiau teisinio tikrumo, sąrašas[3]. Direktyva taikoma s nepažeidžiant valstybėse narėse numatytų griežtesnių priemonių. 2 straipsnis Šiame straipsnyje apibrėžiama direktyvoje naudojama juridinio asmens sąvoka. 3 straipsnis Remiantis šio straipsnio nuostatomis, valstybės narės privalo pripažinti nusikalstama veika visus tyčinius intelektinės nuosavybės teisių pažeidimus, padarytus komerciniu mastu. Taip pat tekstas taikomas pasikėsinimui, bendrininkavimui ir kurstymui padaryti nusikalstamą veiką. Komercinio masto kriterijus perimtas iš 1994 m. balandžio 15 d. Pasaulinės prekybos organizacijos narių sudarytos Sutarties dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba (TRIPS sutartis) 61 straipsnio. TRIPS sutarties 61 straipsnyje numatyta, kad „Valstybės narės numato, jog bent tyčinio prekės ženklo suklastojimo ar autorinių teisių piratavimo komerciniu mastu atvejais turi būti taikomas baudžiamasis procesas ir bausmės. Galimas žalos atlyginimo priemones sudaro laisvės atėmimas ir (arba) piniginės baudos, pakankamos, kad atgrasintų nuo pažeidinėjimo, ir atitinkančios bausmes, skiriamas už panašaus sunkumo nusikaltimus. Atitinkamais atvejais galimas žalos atlyginimo priemones taip pat sudaro neteisėtų prekių ir visų medžiagų bei įrangos, kurių naudojimas vyravo darant pažeidimą (prekių gamyboje), areštas, konfiskavimas bei sunaikinimas. Valstybės narės gali numatyti, kaip taikomas baudžiamasis procesas ir bausmės kitais intelektinės nuosavybės teisių pažeidimo atvejais, ypač jeigu pažeidimai daromi sąmoningai ir komerciniu mastu.“ Pažeidimas turi būti tyčinis, t. y. veiksmas turi būti apgalvotas, nesvarbu, ar kalbama apie intelektinės nuosavybės pažeidimą, ar pasikėsinimą, bendrininkavimą ar kurstymą padaryti nusikalstamą veiką. Šios nuostatos neprieštarauja konkrečioms nuostatoms, numatytoms Elektroninės komercijos direktyvos 2000/31/EB[4] 12–15 straipsniuose ir susijusioms su interneto paslaugų teikėjų atsakomybe. 4 straipsnis Šiame straipsnyje numatom o as nuobaudų pobūdis; be fiziniams asmenims numatytų laisvės atėmimo bausmių, numatomos bausmės, kurias galima būtų taikyti ir fiziniams, ir juridiniams asmenims: baudos, nuteistam subjektui priklausančio turto (neteisėtų prekių arba medžiagų, įrangos ar priemonių, naudotų tų prekių gamybai ar prekybai) konfiskavimas. Atitinkamais atvejais yra numatytos kitokios nuobaudos: neteisėtų prekių arba turto, naudoto tų prekių gamybai, sunaikinimas, galutinis arba laikinas visos įmonės ar parduotuvės, kuria buvo pasinaudota vykdant nusikaltimą, arba jos dalies uždarymas. Taip pat numatomas nuolatinis arba laikinas draudimas verstis komercine veikla, perdavimas teisminei kontrolei arba teisminis likvidavimas ir draudimas gauti valstybės pagalbą arba subsidijas. Galiausiai numatomas teismo sprendimų paskelbimas. Tai būtų atgrasoma priemonė ir naudinga informavimo priemonė tiems, kurie susiję su sprendimu, bei visuomenei apskritai. 5 straipsnis Straipsnyje numatytas baudžiamųjų sankcijų dydis: už pažeidimus turi būti baudžiama maksimalia ne mažesne kaip 4 metų laisvės atėmimo bausme, kai šie pažeidimai įvykdomi dalyvaujant nusikalstamoje organizacijoje. Tokios pat bausmės taikomos, kai šie pažeidimai kelia pavojų žmonių sveikatai arba saugumui. 4 metų laisvės atėmimo bausmė buvo pasirinkta todėl, kad paprastai ja baudžiama už rimtus pažeidimus. Ji numatyta bendruosiuose veiksmuose 98/733/TVR, pamatinio sprendimo dėl kovos su organizuotu nusikalstamumu pasiūlyme [KOM(2005) 6 galutinis] ir Jungtinių Tautų konvencijoje dėl tarptautinio organizuoto nusikalstamumo. Fiziniams ir juridiniams asmenims, padariusiems 3 straipsnyje minimus pažeidimus, numatytos baudos pagal baudžiamąją teisę ir kitokios baudos, kurios yra ne mažesnės kaip 100 000 EUR už lengvesnius pažeidimus, ir ne mažesnės kaip 300 000 EUR už pažeidimus, padarytus dalyvaujant nusikalstamame susivienijime, bei pažeidimus, keliančius pavojų žmonių sveikatai ar saugumui. Į šią aplinkybę reikia atsižvelgti tuomet, kai pavojus yra akivaizdus, net jei pavojingas produktas dar nepadarė žalos. Pavojaus žmonių sveikatai ir saugumui sąvoka taikoma tada, kai suklastotas produktas, patekęs į rinką, tiesiogiai kelia ligos ar nelaimingo atsitikimo grėsmę kitam asmeniui. 6 straipsnis Šiame straipsnyje numatomas asmens, nuteisto už 2 straipsnyje numatytomis aplinkybėmis padarytą pažeidimą, viso turto ar jo dalies konfiskavimas. Tekstu daroma nuoroda į 2005 m. vasario 24 d. pamatinio sprendimo 2005/212/TVR dėl nusikalstamu būdu įgytų lėšų, nusikaltimo priemonių ir turto konfiskavimo[5] 3 straipsnio nuostatas. 7 straipsnis 2002 m. birželio 13 d. pamatiniame sprendime numatytos bendrų tyrimų grupių sukūrimui reikalingos priemonės. Siekiant palengvinti intelektinės nuosavybės teisių pažeidimų baudžiamuosius tyrimus, valstybės narės turėtų leisti atitinkamiems intelektinės nuosavybės teisių turėtojams ar jų atstovams, taip pat ir ekspertams, prisidėti prie šių grupių atliekamų tyrimų. Iš tiesų labai sunku atlikti tyrimus šioje srityje, dažnai reikalingas aktyvus nukentėjusiųjų, intelektinės nuosavybės savininko atstovų arba ekspertų bendradarbiavimas, ypač norint nustatyti, ar gaminiai buvo suklastoti. Kilus abejonėms, nukentėjusieji ar jų atstovai galės iškart nurodyti, ar tyrimo metu rasti produktai yra suklastoti. Taip siekiama bendroms tyrimų grupėms padėti ieškoti intelektinės nuosavybės pažeidimų įrodymų. Šiuo atžvilgiu valstybės narės gali naudotis gana plačia veikimo laisve. 8 straipsnis Šiuo straipsniu siekiama, kad pažeidimų, susijusių su klastojimu ir piratavimu, tyrimai nepriklausytų nuo to, ar asmuo, nukentėjęs nuo pažeidimo, pateikė pranešimą ar kaltinimų, bent jau tais atvejais, kai pažeidimas įvykdytas valstybės narės teritorijoje. Tokia nuostata būtina, kad intelektinės nuosavybės teisių pažeidimų tyrimai būtų tinkamai atliekami, nes dažnai pasitaiko, kad aptinkamos suklastotų, kaip įtariama, produktų atsargos, tačiau kartais sunku greitai susisiekti su teisių vidaus rinkoje turėtoju ar apskritai jį rasti. Nukentėjusios įmonės, tarp jų – ne tik žinomais produktais prekiaujančios įmonės, bet ir mažosios bei vidutinės, gali būti bet kurioje Bendrijos teritorijos dalyje. Tyrimams pakenktų, jei iš nukentėjusiojo iš anksto būtų reikalaujamas skundas. Intelektinės nuosavybės teisių pažeidimai dažnai įvykdomi be teisių turėtojo žinios; be to, tai, kad skundas nepateiktas, nereiškia, kad šiuo atžvilgiu nukentėjusysis aplaidus. 9 straipsnis Šiame straipsnyje numatomos direktyvos perkėlimo į valstybių narių teisę priemonės. Siūlomas aštuoniolikos mėnesių perkėlimo terminas remiasi kitų direktyvų perkėlimui taikomu terminu. 10 straipsnis Remiantis EB sutarties 254 straipsnio 1 dalies nuostatomis, šiame straipsnyje numatoma, kad Direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Oficialiajame leidinyje . 11 straipsnis Šiame straipsnyje numatoma, kad ši direktyva skirta valstybėms narėms. 2005/0127(COD) Iš dalies pakeistas pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA dėl baudžiamųjų priemonių siekiant užtikrinti intelektinės nuosavybės teisių apsaugą (tekstas svarbus EEE) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 95 straipsnį, atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą[6], atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[7], atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę[8], laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos[9], (1) 1998 m. spalio 15 d. Komisijos pateiktoje Žaliojoje knygoje dėl kovos su klastojimu ir piratavimu vidaus rinkoje pastebima, kad klastojimas ir piratavimas tapo pasaulinio masto reiškiniu, turinčiu rimtų pasekmių ekonomikai, socialiniam gyvenimui ir vartotojų apsaugai, ypač visuomenės sveikatai ir saugumui. Buvo parengtas žaliosios knygos įgyvendinimo veiksmų planas, įtrauktas į 2000 m. lapkričio 30 d. Komisijos komunikatą Tarybai, Europos Parlamentui ir Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ta pačia tema. (2) 2003 m. kovo 20–21 d. Europos Vadovų Taryba Briuselyje savo išvadose pasiūlė Komisijai ir valstybėms narėms pagerinti naudojimąsi intelektinės nuosavybės teisėmis, įgyvendinant kovos su klastojimu ir piratavimu priemones. (3)(1) Valstybės narės ir Bendrija, spręsdama jos kompetencijoje esančius klausimus, tarptautiniu lygiu yra saistomos Sutarties dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba (TRIPS sutartis), Bendrijos patvirtintos Pasaulinės prekybos organizacijos kontekste Tarybos sprendimu 94/800/EB[10]. TRIPS sutartyje numatytos baudžiamosios priemonės, kurios tarptautiniu mastu taikomos kaip bendri standartai, tačiau skirtumai tarp valstybių narių išlieka pernelyg dideli ir trukdo veiksmingai kovoti su intelektinės nuosavybės pažeidimais, ypač pačiais rimčiausiais. Dėl to ekonominiai sluoksniai praranda pasitikėjimą vidaus rinka, atitinkamai mažėja investicijos į naujas technologijas bei kūrybą. (4) Be to, 2004 m. lapkričio mėn. Komisija priėmė Intelektinės nuosavybės teisių vykdymo trečiosiose šalyse strategiją. (5)(2) 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/48/EB dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo[11] numatomos civilinės ir administracinės priemonės, procedūros ir žalos atlyginimo priemonės. Šios direktyvos nuostatas turėtų papildyti pakankamai atgrasomos baudžiamosios priemonės, taikytinos visoje Bendrijos teritorijoje. Tam tikras baudžiamosios teisės nuostatas suderinti būtina norint veiksmingai kovoti su klastojimu ir piratavimu vidaus rinkoje. Bendrijos teisės aktų leidėjas yra kompetentingas priimti baudžiamąsias priemones, reikalingas visiškam jo priimamų teisės normų intelektinės nuosavybės apsaugos srityje veiksmingumui užtikrinti. (6) Remdamasi 2005 m. spalio mėn. Komisijos priimtu komunikatu dėl muitinių atsako į prekių klastojimą ir piratavimą [12] 2006 m. kovo 13 d. Taryba priėmė rezoliuciją, kurioje ji pažymi, kad Lisabonos strategijos tikslus „galima pasiekti tik turint gerai veikiančią vidaus rinką su tinkamomis investicijų į žinių ekonomiką skatinimo priemonėmis ir pripažįsta grėsmę, kurią Sąjungos žinių ekonomikai ir, visų pirma, sveikatai ir saugai kelia sparčiai augantis prekių klastojimo ir piratavimo mastas [...]“. (7) Reikėtų suderinti nuobaudas, skiriamas fiziniams ir juridiniams asmenims, padariusiems tokius pažeidimus arba atsakingiems už juos. Turi būti suderintos laisvės atėmimo bausmės, baudos ir konfiskavimo bausmės. (8) Reikia numatyti baudžiamųjų tyrimų palengvinimo nuostatas. Valstybės narės turi leisti intelektinės nuosavybės teisių turėtojams ar jų atstovams, taip pat ir ekspertams, prisidėti prie bendrų tyrimų grupių atliekamų tyrimų. (9) Siekiant palengvinti intelektinės teisės pažeidimų baudžiamųjų tyrimų ar baudžiamojo persekiojimo vykdymą, jie turėtų būti nepriklausomi nuo asmens, nukentėjusio nuo pažeidimo, pateikto pranešimo ar kaltinimo. (10)(3) Ši direktyva neprieštarauja Elektroninės komercijos direktyvos 2000/31/EB[13] 12–15 straipsniuose numatytai interneto paslaugų teikėjų atsakomybei. (11)(4) Kadangi valstybės narės negali deramai pasiekti šių tikslų, ir jų būtų galima lengviau siekti Bendrijos lygmeniu, Bendrija gali imtis priemonių, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo. Remiantis proporcingumo principu, kaip nustatyta minėtame straipsnyje, ši direktyva neviršija būtinų veiksmų šiam tikslui pasiekti. (12)(5) Šioje direktyvoje laikomasi pagrindinių teisių ir principų, pripažintų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje. Remiantis Chartijos 17 straipsnio 2 dalimi, šia direktyva ypač siekiama užtikrinti visišką intelektinės nuosavybės teisių apsaugą, PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis Dalykas ir taikymo sritis Šioje direktyvoje numatomos intelektinės nuosavybės teisių apsaugą užtikrinančios baudžiamosios priemonės. Priemonės taikomos intelektinės nuosavybės teisėms, numatytoms Bendrijos ir (arba) valstybių narių nacionalinės teisės aktuose. 2 straipsnisSąvoka Šioje direktyvoje „juridinis asmuo“ – tai juridinis subjektas, turintis šį statusą pagal taikomus nacionalinės teisės aktus, išskyrus valstybes ar kitas valstybines įstaigas, veikiančias ir vykdančias savo kaip valdžios institucijos teises, ir tarptautines viešas organizacijas. 3 straipsnisPažeidimai Valstybės narės užtikrina, kad bet koks intelektinės nuosavybės teisės pažeidimas komerciniu mastu, taip pat pasikėsinimas įvykdyti pažeidimą, bendrininkavimas ir pažeidimo kurstymas būtų laikomi baudžiamosios teisės pažeidimais. 4 straipsnisNuobaud ų pobūdis 1. Už 3 straipsnyje numatytus pažeidimus valstybės narės numato šias nuobaudas: a) laisvės atėmimo bausmes fiziniams asmenims; b) fiziniams ir juridiniams asmenims numatomos: i) baudos, ii) neteisėtai įgytų objektų, priemonių ir gaminių arba šių gaminių vertei lygaus turto konfiskavimas. 2. Atitinkamais atvejais už 3 straipsnyje minimus pažeidimus valstybės narės numato taikyti šias nuobaudas: a) intelektinės nuosavybės teises pažeidžiančio turto sunaikinimas; b) galutinis arba laikinas visos įmonės, kuria buvo pasinaudota nusikaltimo padarymui, arba jos dalies uždarymas; c) nuolatinis arba laikinas draudimas verstis komercine veikla; d) perdavimas teisminei kontrolei; e) teisminis likvidavimas; f) draudimas gauti valstybės pagalbą arba subsidijas; g) teismo sprendimų paskelbimas. 5 straipsnis Nuobaudų dydis 1. Valstybės narės imasi reikalingų priemonių, kad užtikrintų, jog už Direktyvos .../.../EB 3 straipsnyje minimus pažeidimus būtų baudžiama maksimalia ne mažesne kaip 4 metų laisvės atėmimo bausme, kai šie pažeidimai įvykdomi dalyvaujant nusikalstamoje organizacijoje, kaip ji apibrėžiama [....] pamatiniame sprendime dėl kovos su organizuotu nusikalstamumu, ir kai šie pažeidimai kelia pavojų žmonių sveikatai arba saugumui. 2. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad Direktyvos …/…/EB 3 straipsnyje minimus pažeidimus padarę fiziniai ar juridiniai asmenys būtų baudžiami veiksmingomis, proporcingomis ir atgrasomomis nuobaudomis. Šios nuobaudos gali būti skiriamos pagal baudžiamąją teisę arba kitokios: a) ne mažesnės negu 100 000 EUR už lengvesnius pažeidimus; b) ne mažesnės negu 300 000 EUR už 1 dalyje minimus pažeidimus[ 6 straipsnis Didesni konfiskavimo įgaliojimai Valstybės narės imasi reikalingų priemonių, siekdamos užtikrinti, kad pagal 2005 m. vasario 24 d. Tarybos pamatinio sprendimo 2005/212/TVR dėl nusikalstamu būdu įgytų lėšų, nusikaltimo priemonių ir turto konfiskavimo 3 straipsnio nuostatas nuteistų fizinių ir juridinių asmenų visas turtas ar jo dalis galėtų būti konfiskuojami, bent jau tais atvejais, kai pažeidimai buvo padaryti dalyvaujant nusikalstamoje organizacijoje, kaip ji apibrėžiama pamatiniame sprendime [....] dėl kovos su organizuotu nusikalstamumu, taip pat kai šie pažeidimai kelia pavojų žmonių sveikatai arba saugumui. straipsnis7 straipsnis Bendros tyrimų grupės Valstybės narės užtikrina, kad atitinkami intelektinės nuosavybės teisių turėtojai arba jų atstovai, taip pat ir ekspertai, galėtų prisidėti prie bendrų tyrimų grupių atliekamų 3 straipsnyje numatytų pažeidimų tyrimų. 8 straipsnis Baudžiamojo proceso pradžia Valstybės narės užtikrina, kad 3 straipsnyje numatytų pažeidimų tyrimų pradžia arba baudžiamasis persekiojimas nepriklausytų nuo to, ar asmuo, nukentėjęs nuo pažeidimo, pateikė pranešimą ar kaltinimų, bent jau tais atvejais, kai pažeidimas įvykdytas valstybės narės teritorijoje. 59 straipsnis Perkėlimas į nacionalinę teisę 1. Valstybės narės priima reikalingas nuostatas, kurios, įsigaliojusios ne vėliau kaip ... [aštuoniolika mėnesių nuo šios direktyvos priėmimo dienos], įgyvendina šią direktyvą. Valstybės narės nedelsdamos šias nuostatas perduoda Komisijai, taip pat perduoda koreliacijos lentelę, kurioje nurodyti ryšiai tarp minėtų nuostatų ir šios direktyvos.Valstybės narės, tvirtindamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą, arba tokia nuoroda daroma nuostatas oficialiai paskelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės. 2. Valstybės narės praneša Komisijai apie šios direktyvos taikymo srityje priimtas nacionalinės teisės aktų nuostatas. 610 straipsnis Įsigaliojimas Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . 711 straipsnis Ši direktyva skirta valstybėms narėms. Priimta Briuselyje, Europos Parlamento vardu Tarybos vardu Pirmininkas Pirmininkas [1] KOM(2005) 696 galutinis. [2] 2004 m. balandžio 29 d. Direktyvos 2004/48/EB 28 konstatuojamoje dalyje teigiama, kad „be civilinių ir administracinių priemonių, procedūrų ir gynimo būdų, numatytų šioje direktyvoje, sankcijos pagal baudžiamąją teisę atitinkamais atvejais taip pat yra priemonė, užtikrinanti intelektinės nuosavybės teisių gynimą.“ [3] OL L 94, 2005 4 13, p. 37. [4] OL L 178, 2000 7 17, p. 1. [5] OL L 68, 2005 3 15, p. 49. [6] OL C …., …. .. .., p. … [7] OL C …., …. .. .., p. … [8] OL C …., …. .. .., p. … [9] OL C …., …. .. .., p. … [10] OL L 336, 1994 12 23, p. 1. [11] OL L 195, 2004 6 2, p. 16. [12] KOM(2005) 479 galutinis, 2005 10 11. [13] OL L 178, 2000 7 17, p. 1.