Europos regionų komiteto nuomonė „Ekologinė pertvarka. Miestų ir regionų požiūris į reikalingą priimtinumo visuomenei ir aplinkosaugos poreikių pusiausvyrą siekiant kurti atsparias bendruomenes“

(2022/C 375/06)

Pranešėja Hanna ZDANOWSKA (PL / EPP), Lodzės merė Pamatinis dokumentas ES Tarybai pirmininkaujančios valstybės narės prašymas pateikti nuomonę

EUROPOS REGIONŲ KOMITETAS

Bendrosios pastabos

1. palankiai vertina žaliąją pertvarką kaip vieną iš svarbiausių Prancūzijos pirmininkavimo ES Tarybai prioritetų, nes prisitaikymas prie klimato kaitos ir jos švelninimas, biologinės įvairovės atkūrimas ir apsauga, teritorinio atsparumo gaivalinėms nelaimėms užtikrinimas ir sveikos aplinkos bei geresnės gyvenimo kokybės skatinimas padeda kurti atsparesnę Europą ir siekti Europos žaliojo kurso ir Paryžiaus susitarimo tikslų;

2. pritaria paskelbtam komunikatui dėl naujos ES prisitaikymo prie klimato kaitos strategijos ( 1 ) ir Tarpvyriausybinės klimato kaitos komisijos (IPCC) specialiajai ataskaitai ( 2 ) ir pabrėžia, kad žalioji pertvarka negalima be vietos ir regionų valdžios institucijų, o taip pat gyventojų, įmonių, inovacijos centrų ir universitetų dalyvavimo;

3. mano, kad renkantis politikos priemones reikėtų remtis žaliąja pertvarka, taip formuojant naują, sistemingą ir integruotą požiūrį į būsimų politikos priemonių ir programų kūrimą ir įgyvendinimą; pabrėžia, kad šią pertvarką turėtų palengvinti skaitmeninė pertvarka, kaip svarbiausius pokyčių skatintojus pasitelkiant ir propaguojant šiuolaikiškas skaitmenines priemones, taikant aukštus tvarumo standartus, įskaitant tvirtas demokratines ir technologines garantijas, ir investicijas į tokias priemones. Šiuo atžvilgiu taip pat labai svarbu remti mažiau išsivysčiusius bei kaimo regionus ir padėti jiems pasivyti, kad būtų panaikintas atotrūkis tarp skirtingų vietovių;

4. nurodo, kad vietos ir regionų lygmenys yra atsparumo didinimo kertinis akmuo. Svarbu vietos ir regionų lygmenimis didinti visų vietos ir regionų struktūros subjektų, t. y. viešojo administravimo įstaigų, vietos ir regionų valdžios institucijų, gyventojų, ekonominės veiklos vykdytojų, atsakomybės ir bendruomenės jausmą, tačiau tam reikia tinkamos ir visapusiškos institucinės ir finansinės paramos;

5. ragina atsižvelgiant į klimato ir biologinės įvairovės krizes ir karą Ukrainoje iš esmės sustiprinti visą sveikatos ir priežiūros sektorių, sveikatą laikant svarbiu žaliosios pertvarkos motyvu ir prioritetu, ir, remiantis 8-osios aplinkosaugos veiksmų programos rekomendacijomis, siūlo stiprinti klimato ir sveikatos politikos sąveiką;

6. mano, kad atspari bendruomenė geba atlaikyti, absorbuoti ir įveikti klimato kaitos ir kitų trikdžių keliamų pavojų padarinius. Todėl svarbu ne tik sušvelninti neigiamą poveikį, bet ir sukurti sąlygas, kuriose galėtų klestėti visuomenė, aplinka ir ekonomika, nustatant įvairias priemones veiksmams skatinti;

7. pabrėžia, kad bendruomenių atsparumą pasiekti taip pat galima sukūrus atsparias politines sistemas, kuriomis siekiama lygybės, solidarumo, socialinio teisingumo ir lyčių lygybės, įtraukiant vaikus ir jaunimą ir nė vieno, ypač iš pažeidžiamų grupių, nepaliekant nuošalyje, taip pat atsižvelgiant į teritorinę įvairovę, įskaitant kaimo, pakrantės, kalnų, salų, salynų ar atokiausias vietoves;

8. pabrėžia, kad politika, skirta žaliesiems gamybos metodams ir technologijoms, taip pat turi užtikrinti didesnį vietos MVĮ konkurencingumą, sudaryti sąlygas kurti ir plėtoti žaliąsias darbo vietas ir gerinti darbuotojų įgūdžius;

9. atsižvelgdamas į dideles energijos kainas ir karą Ukrainoje, pakartoja savo raginimą visiškai uždrausti Rusijos dujų, naftos ir anglių importą į Europą ir ragina vietos ir regionų valdžios institucijas pradėti rengti nenumatytų atvejų planus, kad būtų pasirengta tokių sankcijų pasekmėms; mano, kad planas „REPowerEU“ yra būdas paspartinti energetikos pertvarką, sumažinti bendrą ES priklausomybę nuo energijos ir žaliavų importo ir taip sumažinti su tuo susijusią politinę, ekonominę ir saugumo riziką; vis dėlto labai apgailestauja, kad aiškiai nepaminėtas miestų ir regionų vaidmuo valdant dabartinę energetikos krizę ir ieškant ilgalaikių sprendimų;

Tinkamo politikos priemonių derinio atsparioms sistemoms užtikrinti pasirinkimas

10. pritaria klimato kaitai atsparios Europos apibrėžčiai, kuria atsižvelgiama į programos „Europos horizontas“ misiją, kai aplinkos, socialinės ir ekonominės sistemų atsparumas derinamas su įsipareigojimu siekti ilgalaikio darnaus vystymosi, apimančio lygybę, socialinį teisingumą ir lyčių lygybę. Svarbu įtraukti vaikus ir jaunimą, nepalikti nė vieno nuošalyje ir stiprinti politinių sistemų atsparumą, kad būtų propaguojamos bendros vertybės, solidarumas ir pagarba įvairovei, to siekiant įtraukia socialine pertvarka;

11. pabrėžia, kad atsižvelgiant į komunikatą dėl naujos prisitaikymo prie klimato kaitos strategijos, būtina kiek galima greičiau užtikrinti sistemingą ir informacija pagrįstą atsaką į klimato kaitą; pažymi, kad atsparumas yra sudėtinga sąvoka, kuriai reikia integruotų, daugiasektorinių ir lanksčių sprendimų, rengiamų vadovaujantis teritoriniu požiūriu ir remiantis faktais; pabrėžia, kad kuriant atsparias sistemas būtina pasirinkti teisingus prioritetus, taip pat užtikrinti skirtingų politikos sričių sinergiją, kuria būtų remiamas virsmas į tvarią teritoriją, kuri pajėgi valdyti krizes ir sukrėtimus ir kartu pasirengusi pažaboti jų esamus ir numatomus padarinius;

12. todėl siūlo, kad investiciniai projektai apimtų klimato rizikos analizę ir pažeidžiamumo dėl klimato kaitos tyrimą ir kad atitinkamai būtų pritaikyti sąnaudų ir naudos scenarijai;

13. taip pat reiškia susirūpinimą dėl tikėtino asimetrinio regioninio energetikos krizės poveikio ES miestams ir regionams, atspindinčio jų skirtingus gebėjimus reaguoti į energijos tiekimo sutrikimus ir kylančias energijos kainas, ir ragina Europos Komisiją ir valstybes nares rengiant ir įgyvendinant atitinkamas priemones tinkamai atsižvelgti į šią asimetriją;

14. pritaria pasiūlymams sparčiau įvesti vietos atsinaujinančiųjų išteklių energijos ir energijos vartojimo efektyvumo priemones, kad būtų apsaugotas Europos energetinis savarankiškumas bei saugumas ir kovojama su energijos nepritekliumi, ypač atsižvelgiant į karą Ukrainoje ir jo neigiamus padarinius Europos energetikai;

15. remia planus ir veiksmus, kuriais siekiama teisingos ir įtraukios pertvarkos anglių pramonės regionuose, siekiant padėti jiems daryti pažangą ir įveikti visas kliūtis, su kuriomis jie gali susidurti, taip pat skiriant pakankamai tam reikalingų lėšų ir sukuriant naują jų vystymosi modelį;

16. pabrėžia, kad pagrindinės kliūtys, trukdančios greitai įdiegti mažo anglies dioksido kiekio technologijas, yra susijusios su finansinių ir žmogiškųjų išteklių trūkumu, esamomis politikos priemonėmis, teisės aktais ir organizacinėmis struktūromis, kurios vis dar priklauso nuo iškastinio kuro, taip pat su socialiniais ir kultūriniais veiksniais, pavyzdžiui, nepakankamu visuomenės pritarimu, nes ypač anglių kasybos regionuose gali būti naikinamos darbo vietos ir sumažėti gyventojų skaičius; todėl sutinka, kad inovacijas turėtų lemti konkrečios vietos aplinkybės ir jomis reikėtų nedelsiant spręsti poveikio visai sistemai ir bendruomenei klausimą užkertant kelią procesams, kuriems nepritaria visuomenė;

17. ragina remti aktyvaus ir viešojo judumo ir netaršaus ir mažataršio transporto sprendimų kūrimą ir galimybes jais naudotis;

18. pažymi, kad klimato kaita galimai yra didžiausia XXI amžiaus grėsmė visuotinei sveikatai, todėl ragina pradėti daugiadalykį ir daugiasektorinį bendradarbiavimą bei taikyti bendros sveikatos koncepciją, nes tai leistų visais valdymo lygmenimis koordinuoti veiksmus tarptautinėse agentūrose, NVO ir akademinėse įstaigose, siekiant apsaugoti gamtą ir atkurti biologinę įvairovę, buveines ir ekosistemas;

19. atkreipia dėmesį į tai, kad nelaimių rizikos mažinimo priemonės, kurios orientuojamos į ekosistemas, yra ekonomiškai efektyvios politikos priemonės. Tačiau jos nėra visapusiškai išnaudojamos ir jų potencialas turėtų būti toliau stiprinamas ES lygmeniu ( 3 )

20. ragina spartinti perėjimą prie žiedinės ekonomikos ir pabrėžia vietos ir regionų valdžios institucijoms tenkantį vaidmenį šiame procese; ragina propaguoti naujus verslo modelius ir stipresnes priemones, ypač komunalinių paslaugų sistemoje ir jų mechanizmuose, kuriais užtikrinama didesnė vartotojų atsakomybė ir viešosios ir privačios partnerystės, tai pat propaguoti susijusio tvaraus vartojimo ir gamybos modelius ir žaliuosius bei tvarius viešuosius pirkimus;

21. pritaria inovatyviems valdymo sprendimams, kurie būtų įvesti viešajame sektoriuje, naudojantis gyvosios laboratorijos koncepcija; pabrėžia, kad norint sukurti atsparias bendruomenes svarbu padėti joms rasti veiksmingų būdų iššūkiams įveikti, pasitelkiant viešųjų paslaugų vartotojų kūrybingumą ir inovacijas;

22. ragina investiciniuose procesuose atsižvelgti į gamtinius sprendimus. Ši iniciatyva, kuri yra įtraukta į naująją ES prisitaikymo prie klimato kaitos strategiją, prioritetą teikia gamtos procesais paremtiems sprendimams ( 4 )

23. palankiai vertina iniciatyvas (įskaitant Merų paktą ir Klimato paktą), kuriomis vietos ir regionų valdžios institucijos skatinamos didinti savo užmojus ir transformatyviuosius veiksmus. Šių iniciatyvų ambasadorių veiklą reikėtų plėsti ir atkartoti kitose vietose, kad būtų padidintas visų vietos valdžios lygmenų sąmoningumas klimato klausimais ir paspartinta pertvarka;

24. pritaria Valstybės pagalbos klimato, aplinkos apsaugos ir energetikos srityje gairėms (CEEAG). Jos padidins Europos žaliojo kurso tikslų įgyvendinimo veiksmingumą, visų pirma pastatų renovacijos, biologinės įvairovės, netaršaus judumo, atsinaujinančiųjų išteklių energijos, taip pat efektyvaus išteklių naudojimo srityse, kad būtų remiamas perėjimas prie žiedinės ekonomikos;

25. ragina sudaryti tinkamas sąlygas socialinei ekonomikai vystyti. Politinė ir teisinė sistema yra labai svarbi kuriant tinkamą aplinką socialinei ekonomikai vystyti. Tai apima apmokestinimą, viešuosius pirkimus ir valstybės pagalbą, kurie turi būti pritaikyti prie socialinės ekonomikos poreikių;

Vietos ir regionų valdžios institucijos – svarbios žaliosios pertvarkos veikėjos

26. ragina sukurti gerai veikiančią daugiapakopio valdymo sistemą – nuo vietos, didmiesčių ir regionų iki nacionalinio, Europos ir pasaulinio lygmens. Radikaliems ir ilgalaikiams gyvenimo būdo, būtino kuriant sąžiningą, tvarią, mažo anglies dioksido kiekio technologijų ir atsparią visuomenę, pokyčiams reikia tiek principu „iš apačios į viršų“, tiek principu „iš viršaus į apačią“ paremto bendradarbiavimo;

27. pabrėžia faktą, kad vietos ir regionų valdžios institucijos yra pagrindinės žaliosios pertvarkos veikėjos . Jos įgyvendina 70 proc. visų ES teisės aktų, 70 proc. klimato kaitos švelninimo priemonių, 90 proc. prisitaikymo prie klimato kaitos strategijų ir 65 proc. darnaus vystymosi tikslų, taip pat yra atsakingos už trečdalį viešųjų išlaidų ir du trečdalius viešųjų investicijų. Joms geriausiai žinomi vietos ir regionų sunkumai, todėl joms reikia priemonių vietos scenarijui tinkamiausių sisteminių sprendimų paieškai; Tačiau ši funkcija nereiškia, kad atsakomybė tenka tik joms vienoms. Aukštesni valdymo lygmenys privalo remti visas vietos ir regionų valdžios institucijų pastangas atlikti šiuos darbus;

28. ragina labiau taikyti dalyvaujamąjį valdymą (diskusijas, biudžetus ir;) ir daugiasubjektį valdymą, nes šie procesai kaimo vietovių miesteliuose, miestuose ir regionuose didina optimalių žaliųjų investicijų galimybes; pažymi, kad vietos ir regionų valdžios institucijos remia sprendimų priėmimą visais etapais ir teikia aktyvią paramą, kuri numatyta politikos strategijose;

29. atkreipia dėmesį į tai, kad „globalus mastymas ir veiksmai vietos lygmeniu“ yra vienintelis būdas pasiekti Paryžiaus susitarime nustatytus plataus užmojo klimato srities tikslus; atsižvelgdamas į tai ragina UNFCCC aktyviai ir prasmingai įtraukti vietos ir regionų valdžios institucijas kaip patikimas COP partneres klimato politikos klausimais;

30. ragina vietos ir regionų valdžios institucijas organizuoti vietos aukščiausiojo lygio susitikimus klimato klausimais, kurie suteikia galimybę vietos ir regionų valdžios institucijoms dalyvauti svarstant prisitaikymo prie klimato kaitos ir energetikos pertvarkos klausimus ir parengti Regionų komiteto rekomendacijas metinėms JT klimato kaitos konferencijoms;

Socialinis atsparumo didinimo matmuo

31. pabrėžia, kad vykdant bet kokią pertvarką svarbu, kad į sprendimų priėmimą būtų įtrauktos vietos bendruomenės; ragina labiau siekti įgalėjimo, įtraukumo, bendrų vertybių ir solidarumo, įtraukiant visus subjektus į atsparesnių bendruomenių kūrimą; Šiuo atžvilgiu taip pat labai svarbu įtraukti jaunimą;

32. ragina kurti priemones, kuriomis dalyvauti pertvarkoje būtų skatinami namų ūkiai, taip pat teikti įvairių formų paramą, ypač pažeidžiamiausioms piliečių ir teritorijų grupėms; šiomis aplinkybėmis palankiai vertina Socialinio klimato fondo sukūrimą ir ragina finansinę paramą teikti taikant pasidalijamojo valdymo sistemą, kuri gerbtų partnerystės ir daugiapakopio valdymo principus;

33. ragina vykstant žaliajai pertvarkai užtikrinti gaminančių vartotojų (angl. prosumers ) ir vartotojų įgalėjimą, naudojantis teisės aktais stabdyti ekologinį manipuliavimą ir skatinti informacija pagrįstus sprendimus;

34. ragina imtis priemonių, kurios palengvintų bei skatintų atitinkamų iniciatyvų įgyvendinimą ir sumažintų kliūtis steigti vietos atsinaujinančiosios energijos išteklių bendrijas, nes tai yra labai svarbi priemonė siekiant skatinti plačiai naudoti atsinaujinančiuosius energijos išteklius ir sukurti decentralizuotą energetikos sistemą, kartu užtikrinant vietos ekonominę ir socialinę naudą;

35. pažymi, kad plane „REPowerEU“ nepakankamai įvertinamas energijos taupymo potencialas ir ragina Komisiją ir valstybes nares apsvarstyti galimybę imtis priemonių, pavyzdžiui, piliečių informavimo kampanijų, skatinančių keisti elgseną;

Švietimas ir mokymasis siekiant didinti atsparumą

36. pabrėžia, kad žalioji pertvarka bus sėkminga tik tokiu atveju, jeigu žinių kapitalas bus kaupiamas per ugdymą klimato klausimais visais švietimo lygmenimis, įskaitant įgūdžių įgijimą ir perkvalifikavimą;

37. pabrėžia, kad klimato paktas turėtų paspartinti vietos lygmeniu vietos subjektų (MVĮ, mokyklų, vietos valdžios institucijų, universitetų ir kt.) jau prisiimtų įsipareigojimų įgyvendinimą ir paskatinti prisiimti naujų įsipareigojimų, kad Europa iki 2050 m. taptų pirmuoju poveikį klimatui neutralizavusiu žemynu;

38. remia programos „Europos horizontas“ tikslus, principus ir gaires ir ragina taikyti griežtesnius reikalavimus projektų tvarumui ir stebėti jų poveikį;

39. pabrėžia veiksmų, kuriais siekiama skatinti, plėsti ir finansuoti esamas ir naujas iniciatyvas, kuriomis remiamos žinios ir keitimasis geriausia praktika Europos, nacionaliniuose, regionų ir vietos tinkluose, bei miestų tarpusavio bendradarbiavimo, pavyzdžiui, savitarpio mokymosi veiklos, pažintinių vizitų, partnerių tarpusavio kuravimo ir ugdomojo vadovavimo, svarbą;

40. ragina vietos ir regionų valdžios institucijas dėti visas pastangas siekiant skatinti abipusį ir valstybių administracinį bendradarbiavimą įgyvendinant pereinamojo laikotarpio projektus, įskaitant tarpregioninį, savivaldybių ir tarpvalstybinį bendradarbiavimą visoje ES;

41. siūlo vietos ir regionų lygmeniu pasinaudoti geriausia patirtimi kovojant su klimato kaita, sukaupta įgyvendinant tokias iniciatyvas kaip Merų paktas, koalicija „Under2“, ES misijos ir t. t. Tikslas – panaudoti duomenis, surinktus rengiant ilgalaikes klimato strategijas, ir dalytis patirtimi apie sėkmingas metodikas, novatoriškus sprendimus ir vertingą patirtį, įgytą įgyvendinant tokias iniciatyvas;

42. ragina Europos Komisiją apsvarstyti galimybę sukurti specialią techninės pagalbos ir informacijos mainų priemonę vietos ir regionų valdžios institucijoms, susiduriančioms su panašiais iššūkiais, susijusiais su ekologine pertvarka ir atsparių bendruomenių kūrimu, teikiant finansinę paramą dalijimuisi geriausia patirtimi ES (pažintiniai vizitai);

43. pabrėžia kartų bendradarbiavimo, jaunimo perspektyvos integravimo į kitas politikos sritis ir paramos Jaunųjų išrinktų politikų programai svarbą; pritaria inovatyvios ekosistemos kūrimui pasitelkiant talentingam jaunimui skirtus projektus, programas ir veiksmus, kad žaliojoje pertvarkoje būtų panaudojamas jaunimo potencialas;

44. ragina steigti vietos ir (arba) regionų klimato centrus, kurie veiktų kaip informaciniai punktai ir įstaigos, skatinančios vietos bendruomenes vykdyti žaliąją pertvarką. Tokie centrai galėtų imtis principu „iš apačios į viršų“ grindžiamų iniciatyvų ir projektų, kurie propaguotų ir skatintų bendradarbiavimą tarp įsipareigojusių ir skeptiškai nusiteikusių miesto ar regiono naudotojų, taip pat ir neįsipareigojusių naudotojų dalyvavimą;

Didesnis visuomenės informuotumas ir pokyčių stebėsena

45. pabrėžia, kad visuomenės informuotumas apie klimato kaitą, jos priežastis ir pasekmes yra veiksmingos klimato politikos prielaidos. Naudojant šiuolaikinių technologijų priemones (tolimąjį stebėjimą, transporto telematiką, dronus, IRT) priimtas klimato srities politikos priemones įgyvendinti galima daug veiksmingiau;

46. apie klimato grėsmes žinanti visuomenė solidariau pritaria sudėtingai ir dažnai brangiai kainuojančiai veiklai. Naujausia ir patikima informacija sudaro veiksmų ir jų pripažinimo vietos ir regionų bendruomenėse pagrindą;

47. pabrėžia, kad žaliosios pertvarkos sėkmė priklauso nuo gausaus vietos parterių įsitraukimo. Svarbu aiškiai ir nuolat komunikuoti apie pertvarkos procesus ir vesti dialogą, ypač sudėtingomis temomis, kurioms visuomenei sunku pritarti, pavyzdžiui, dėl individualaus transporto ribojimo ir savivaldybių viešųjų paslaugų infrastruktūros vietos;

Ekonominės veiklos vykdytojų atsparumo didinimas

48. pabrėžia, kad pastangas prisitaikyti prie klimato kaitos turi remti įmonės ir pramonė ir turi būti numatytos teisinės ir finansinės priemonės, siekiant užtikrinti, kad internalizuojant gyventojams nebūtų perkeltos neigiamos verslo išorinės sąnaudos;

49. ragina reguliavimu skatinti tvarią gamybą, numatant didesnę gamintojų atsakomybę už vis daugiau gaminių grupių ir už atskirus jų gyvavimo ciklo etapus;

50. pritaria Išmetamųjų teršalų direktyvos persvarstymui , kuriuo ketinama ne tik prisidėti prie taršos prevencijos ir kontrolės, bet ir skatinti inovacijas, atlyginti lyderiaujantiems ir padėti suvienodinti sąlygas ES rinkoje;

51. pažymi, kad reikia įgyvendinti daugiau tarpvalstybinių tvarios energetikos projektų ir plėtoti infrastruktūrą, nes tik taip ES bus galima pasiekti nulinę taršą ir visiškai integruoti energetikos sistemą. Reikėtų pašalinti esamas kliūtis ir stiprinti tarpvalstybinį bendradarbiavimą mažataršės ir atsinaujinančiųjų išteklių energijos srityje;

52. pažymi, kad statybos produktų rinką reikia sustiprinti reguliavimo sistema, kuri būtų pritaikyta iniciatyvos „Renovacijos banga“ įgyvendinimui ir tvaria statyba paremtų statybos investicijų skatinimui;

Tvarus vartojimas

53. ragina imtis teisėkūros veiksmų, kad visos į ES rinką pateikiamos fizinės prekės per visą savo gyvavimo ciklą – pradedant projektavimu, kasdieniu vartojimu, baigiant paskirties keitimu ir pakartotiniu panaudojimu, tausotų aplinką, būtų žiediškesnės ir energiją taupančios;

54. ragina pakeisti teisės aktus ir jais užtikrinti veiksmingesnes pastangas tvarkyti maisto atliekas, be kita ko, skatinant tvaraus maisto sektoriaus plėtrą (strategija „Nuo ūkio iki stalo“) ir mažinant maisto perdirbimo ir mažmeninės prekybos sektoriaus poveikį aplinkai imantis veiksmų dėl transporto, sandėliavimo, pakuočių ir maisto švaistymo prevencijos, ir tvarų maisto vartojimą skatinančius žingsnius;

55. pritaria Komisijos veiksmams, kuriais remiamas Europos socialinės ekonomikos plėtojimas, nes taip iš tiesų galima įveikti maisto atliekų ir trumpo produktų gyvavimo ciklo keliamas problemas ir plėtoti naują žaliąją veiklą;

56. atkreipia dėmesį į tai, kad dabartinių krizių ir dėl jų kylančių iššūkių laikais vietos ir regionų valdžios institucijos yra priverstos nuolat peržiūrėti savo tikslus, nustatyti riziką ir dinamiškai reaguoti į vystymuisi kylančius sunkumus, kurie gali trukdyti nuolat ir visapusiškai įgyvendinti transformacinius veiksmus;

Finansinis atsparumo didinimo matmuo

57. tvirtai pabrėžia, kad svarbiausi fondai (ES sanglaudos politika, ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonė, Teisingos pertvarkos fondas, Modernizavimo fondas ir kt.), taip pat tiesiogiai vietos ir regionų lygmeniui skirti fondai (LIFE, Europos infrastruktūros tinklų priemonė ir kt.), kuriais siekiama remti žaliąją pertvarką, planuojami nacionaliniu lygmeniu, ir kad vietos ir regionų projektų aprėptis priklauso nuo centrinės valdžios gairių. Turėtų būti nustatytos procedūros, kuriomis būtų užtikrintas kuo didesnis ir poreikius atitinkantis vietos ir regionų valdžios institucijų dalyvavimas planuojant ir naudojant ES lėšas;

58. pabrėžia, kad Europos Komisijos pateiktame plane „REPowerEU“, kuris skirtas energijos taupymui, tiekimo įvairinimui, atsinaujinančiųjų energijos išteklių plėtojimui, iškastinio kuro vartojimo mažinimui ir pažangioms investicijoms, turėtų būti numatyta finansinė parama vietos ir regionų valdžios institucijoms šiam planui įgyvendinti, taip pat šiuo tikslu turėtų būti skiriamas esamas ar naujas ES finansavimas; ragina valstybes nares perskirstyti nepanaudotas Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės lėšas vietos energetinio saugumo planavimui ir investicijoms į atsinaujinančiuosius energijos išteklius remti;

59. pabrėžia Sutarties nuostatų įtaką vietos ir regionų valdžios institucijų veiklos finansavimui, ypač klimato apsaugos srityje. Įvedamus pokyčius reikia pritaikyti prie vietos bendruomenių aplinkybių ir galimybių, sudarant sąlygas tuos pokyčius įgyvendinti veiksmingai, nesukuriant pernelyg didelės naštos vietos gyventojams; todėl ragina Europos Komisiją persvarstyti savivaldybės teikiamų paslaugų finansavimo taisykles, kad būtų įdiegti geresni sprendimai, kaip finansuoti labiausiai neatidėliotinus poreikius šioje srityje, nes tai turi įtakos poveikiui aplinkai;

60. ragina racionalizuoti viešosios pagalbos taisykles, įskaitant paramą sprendimams dėl atliekų tvarkymui būtinų sistemų finansavimo ir priežiūros, ypač vietos ir regionų institucijoms sukurti finansavimo galimybes šioms sistemoms eksploatuoti, taip pat remti krizių valdymą ir ekonominės veiklos vykdytojus, įskaitant labai mažas įmones;

61. pabrėžia, kad reikia kovoti su energijos ir judumo nepritekliumi taikant efektyvaus energijos vartojimo priemones ir plačiau diegiant atsinaujinančiuosius energijos išteklius, taip pat pabrėžia, kad su tuo susijusią paramą valstybės narės turi teikti vietos ir regionų lygmeniu; todėl mano, kad labai svarbu sumažinti pradinę išlaidų naštą, patiriamą dėl energijos vartojimo efektyvumo ir atsinaujinančiųjų energijos išteklių priemonių, ypač namų ūkiams, labai mažoms ir mažosioms įmonėms ir nepalankioje padėtyje esantiems vartotojams;

62. pabrėžia, kad peržiūrint dabartinę apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemą numatytas finansavimas yra nepakankamas, kad būtų užtikrinta tikrai teisinga pertvarka, ir kad reikėtų apsvarstyti galimybę ne iš ATLPS, kuriai priklauso kelių transportas ir pastatai (ATLPS II), gaunamas pajamas skirti Socialiniam klimato fondui; siūlo Socialiniam klimato fondui asignuotas pajamas pradėti telkti anksčiau nei bus pradėta įgyvendinti ATLPS II;

63. mano, kad Socialinis klimato fondas turėtų atsverti neigiamą poveikį namų ūkiams, labai mažoms ir mažosioms įmonėms ir pažeidžiamiausiems judumo dalyviams ir užtikrinti socialiniu požiūriu tvarų vystymąsi;

64. skatina privatųjį sektorių (be kita ko, taikant didesnę gamintojo atsakomybę) plėsti savo vaidmenį didinant miestų ir regionų atsparumą;

65. ragina užtikrinti Europos konkurencijos teisės lankstumą, visų pirma valstybės pagalbos požiūriu, nes ja nepakankamai atsižvelgiama į konkurencijos, su kuria Europos įmonės susiduria trečiosiose šalyse, kuriose nesilaikoma tų pačių taisyklių, pobūdį;

66. pažymi, kad per žemai apskaičiuojamos dėl daugelio krizių ir vėluojančios aukštesnių valdymo lygmenų paramos vietos valdžios institucijų patiriamos išlaidos, todėl ragina teikti pasiūlymus dėl veiksmingesnių sprendimų;

67. ragina skirti didesnę finansinę paramą žaliosioms investicijoms, turinčioms sniego kamuolio efektą, sutelkiant tolesnius veiksmus žaliajai pertvarkai skatinti;

68. pažymi, kad be tiesioginės prieigos prie finansavimo, vietos ir regionų valdžios institucijos turėtų gauti pakankamą techninę pagalbą ir paramą gebėjimų stiprinimui, kad jos galėtų pasinaudoti esamomis finansavimo galimybėmis, taip pat kad būtų joms padėta veiksmingai suderinti privačias ir viešąsias lėšas ir investuojant geriau pasinaudoti žaliaisiais ir tvariais viešaisiais pirkimais;

69. pritaria „žaliojo biudžeto“ idėjai kaip fiskalinės politikos formavimo priemonei, kuri padėtų siekti aplinkosaugos tikslų. Tai leistų įvertinti biudžeto ar fiskalinės politikos poveikį aplinkai, taip pat jos suderinamumą su pastangomis vykdyti nacionalinius ir tarptautinius įsipareigojimus ( 5 )

70. ragina dar labiau supaprastinti administracines procedūras ir mažinti reglamentavimo kliūtis, susijusias su naujų ir novatoriškų technologijų ir verslo modelių kūrimu ir įgyvendinimu;

71. pažymi, kad su klimato politikos įgyvendinimo iššūkiais daugiausia susiduria vietos ir regionų valdžios institucijos, nors potencialus finansavimas (pavyzdžiui, mokestinės pajamos, pajamos iš taršos leidimų) pirmiausia keliauja į centrinį biudžetą; ragina peržiūrėti prieigos prie išteklių taisykles;

Ekosistemų paslaugų pasiūlos stiprinimas

72. atkreipia dėmesį į būtinybę imtis konkrečių priemonių vandentvarkai miesto vietovėse ir ypač vandens išteklių valdymui racionalizuoti, kartu atsižvelgiant į jungtis su vandens baseinu, ir sukurti programą, kuri būtų naudojama plėtoti investicijas į mažos apimties vandens sulaikymą ir šiam tikslui sukurtų fondą;

73. reiškia susirūpinimą, kad nepaisant plačios ES aplinkos teisės aktų taikymo srities, vis dar esama didelių ekosistemų teisinės apsaugos spragų ( 6 ) , nors ekosistemų atkūrimas yra nepaprastai svarbus gyvenimo kokybės išsaugojimui ir tolesniam darniam vystymuisi reikalingų procesų užtikrinimui.

Briuselis, 2022 m. birželio 30 d. Europos regionų komiteto pirmininkas Vasco ALVES CORDEIRO

(1) https://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/TXT/?uri=COM:2021:82:FIN

(2) https://report.ipcc.ch/ar6wg2/pdf/IPCC_AR6_WGII_FinalDraft_FullReport.pdf

(3) Climate change adaptation and disaster risk reduction in Europe Enhancing coherence of the knowledge base, policies and practices 15/2017, EEA, https://www.eea.europa.eu/publications/climate-change-adaptation-and-disaster

(4) https://climate-adapt.eea.europa.eu/eu-adaptation-policy/sector-policies/ecosystem

(5) https://www.oecd.org/environment/green-budgeting/.

(6) Mapping and Assessment of Ecosystems and their Services: An EU ecosystem assessment, 2020 https://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/handle/JRC120383