KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI dėl prekybos apsaugos priemonių modernizavimo. Prekybos apsaugos priemonių pritaikymas dabartiniams Europos ekonomikos poreikiams /* COM/2013/0191 final */





KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI dėl prekybos apsaugos priemonių modernizavimo. Prekybos apsaugos priemonių pritaikymas dabartiniams Europos ekonomikos poreikiams 1. ĮŽANGA 1.1. Poreikis modernizuoti Europos Sąjunga pirmauja pasaulyje pagal prekybos pajėgumą ir naudojasi visais laisvosios prekybos ir atvirų pasaulio rinkų teikiamais privalumais. Vis dėlto kai kuriais atvejais tam tikrų prekybos partnerių ir trečiųjų šalių eksportuotojų nesąžininga veikla gali neigiamai veikti ES įsisteigusias pramonės šakas. Todėl platesnio masto ES prekybos politikai labai svarbios prekybos apsaugos priemonės (PAP). Jos dažnai yra vienintelis būdas bendrovėms reaguoti į nesąžiningą tarptautinės prekybos praktiką. Tačiau taikant šias priemones gali būti paveikti naudotojai ir vartotojai. ES administruoja šias priemones (įsigaliojusias 1995 m.) laikydamasi labai griežtų standartų, dažnai griežtesnių nei reikalauja Pasaulio prekybos organizacija (PPO) ar taiko daugelis kitų naudotojų. Tačiau ekonominė aplinka nuolat kinta ir laikas nuo laiko reikia apsvarstyti, ar prie šių poreikių reikia priderinti ir PAP. ES PAP taisyklės ilgiau nei 15 metų beveik nekito. Paskutinį kartą ES PAP iš esmės tikslintos 1995 m. Urugvajaus daugiašalių prekybos derybų raundo išvadoms įgyvendinti. Nuo tada teisiniai priemonių aspektai iš esmės pakeisti tik 2004 m., kai pasikeitė sprendimų priėmimo tvarka Taryboje (Komisijos pasiūlymas ne priimamas, o atmetamas paprasta balsų dauguma). 2006–2007 m. paskelbus žaliąją knygą imtasi priemones pertvarkyti, tačiau paaiškėjo, kad nuomonės šiuo klausimu labai išsiskiria. Po to, 2010 m. sausio mėn. Europos Parlamento Tarptautinės prekybos komitete Komisijos narys Karlas De Guchtas pareiškė, kad, jo nuomone, PAP reikėtų peržiūrėti, atsižvelgiant į Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) remiamų Dohos prekybos derybų rezultatus. Šios derybos sustabdytos. Atsižvelgdama į šią padėtį ir suprasdama, kad artimiausioje ateityje daugiašalė PPO sistema nesikeis, Komisija nusprendė dar kartą išnagrinėti ES PAP veikimą ir prireikus jas atnaujinti. Šiame komunikate Komisija pateikia pasiūlymų ir siūlo pakeitimų, kad priemonės būtų modernizuotos laikantis Sutartyje nustatyto tikslo prisidėti prie laisvos ir sąžiningos prekybos (Europos Sąjungos sutarties 3 straipsnio 5 dalis). Pagrindinis pateikto pasiūlymų rinkinio principas – ES PAP turėtų būti patobulintos pragmatiškai ir subalansuotai, kad pakeitimai būtų naudingi visoms suinteresuotosioms šalims. Gamintojams, importuotojams ir naudotojams, nepriklausomai nuo to, ar tai didelės bendrovės, ar mažosios ir vidutinės įmonės, turėtų būti sudarytos sąlygos naudotis patogiomis ir veiksmingomis priemonėmis, kad būtų galima spręsti problemas, susijusias su nesąžininga prekyba ar PAP taikymo tikimybe. Komisija nustatė 6 pagrindines sritis, kuriose dėl pasikeitusios ekonominės aplinkos reikėtų pakeisti galiojančias taisykles. Pasiūlymuose atsižvelgta į viešas konsultacijas dėl prekybos apsaugos priemonių modernizavimo (vykusias 2012 m. balandžio 3 d.–liepos 3 d.)[1], didelę Komisijos patirtį nuolat administruojant šias priemones ir 2012 m. kovo mėn.[2] paskelbtą nepriklausomą vertinamąjį tyrimą. 1.2. Teisinė sistema ES prekybos apsaugos sistema grindžiama PPO taisyklėmis, pagal kurias šalims narėms leidžiama spręsti problemas, susijusias su nesąžininga eksportuojančių šalių prekybos praktika, ir atkurti vienodas veiklos sąlygas. Dažniausia PAP yra antidempingas (dar taikomos antisubsidijų ir apsaugos priemonės), taikomas, kai produktas importuojamas iš ne ES šalies mažesne nei normalioji vertė[3] kaina ir dėl to ES pramonė patiria žalos. Antisubsidijų priemonės skirtos subsidijuojamam importui[4]. Tokiais atvejais paveikta ES pramonė gali Komisijai pateikti skundą ir jame išdėstyti nesąžiningos praktikos ir padarytos žalos įrodymus. Jei skunde pateikta pakankamai įrodymų, pradedamas tyrimas, kuris trunka, apie 15 mėn., jei tiriamas dempingas, ir apie 13 mėn., jei tiriamos subsidijos, ir kuriame raginamos dalyvauti visos suinteresuotosios šalys (Sąjungos gamintojai, eksportuotojai, importuotojai, produkto naudotojai ir vartotojų organizacijos). Jei per tyrimą patvirtinami skundo pateikėjo teiginiai, nustatomas antidempingo arba antisubsidijų muitas. Paprastai priemonės galioja 5 metus, tačiau per šį laikotarpį jos gali būti peržiūrėtos ir prireikus atnaujintos. Trečioji PAP rūšis (apsaugos priemonės) šioje iniciatyvoje neapžvelgiamos, iš dalies dėl to, kad ES jas taiko labai retai. Vadinamieji ES sistemos „PPO+“ elementai, visų pirma mažesnio muito taisyklė ir Sąjungos interesų tyrimas, užtikrina, kad priemonės būtų taikomos proporcingai ir subalansuotai. Šia iniciatyva siekiama išlaikyti šiuos griežtus standartus ir prireikus juos pritaikyti ir tobulinti. Daugelis suinteresuotųjų šalių pageidavo, kad Komisija sutrumpintų antidempingo ir antisubsidijų tyrimus. Komisija sieks dviem mėnesiais sutrumpinti laiką, per kurį sprendžiama dėl laikinųjų priemonių antidempingo ir antisubsidijų bylose. 2. PASIŪLYMAI Šioje Komunikato dalyje apibūdinami Komisijos pasiūlymai modernizuoti ES PAP. Dėl kiekvieno pasiūlymo nurodoma, ar reikės keisti teisės aktus. Iš tiesų dėl nemažos šių pasiūlymų dalies reikia keisti Pagrindinį antidempingo ir Pagrindinį antisubsidijų reglamentus[5]. Siūlomi teisės aktų pakeitimai išsamiai apibūdinami reglamento projekte, kurį Komisija teikia Tarybai ir Parlamentui priimti įprasta teisėkūros procedūra. Be to, į pasiūlymų rinkinį įtraukti gairių dėl keturių svarbių ES PAP elementų projektai. Prieš Komisijai priimant šias gaires, jų projektai bus paskelbti kartu su šiuo komunikatu viešoms konsultacijoms kaip Komisijos tarnybų darbiniai dokumentai. Priimdama šias gaires Komisija naudojasi jai suteikta veiksmų laisve, būtina taikant ES PAP konkretiems produktams. 2.1. Didesnis skaidrumas ir nuspėjamumas Labai svarbu, kad PAP būtų įgyvendinamos skaidriai, todėl pirmenybė teikiama pastangoms nuolat didinti PAP procedūrų skaidrumą. Atsižvelgiant į suinteresuotųjų šalių pastabas, pasiūlymuose išdėstomi įvairūs būdai didesniam procedūrų skaidrumui užtikrinti ir nuspėjamumui visoms susijusioms šalims pagerinti. 2.1.1. Išankstinis laikinųjų antidempingo ir antisubsidijų priemonių atskleidimas Suinteresuotosios šalys dažnai pageidavo turėti galimybę iš anksto pateikti pastabas dėl laikinųjų antidempingo ir antisubsidijų muitų nustatymo pagrindo. Jos teigia, kad tai padėtų, pvz., pašalinti apskaičiavimo ir kt. klaidas, kurias kol kas galima ištaisyti tik galutinių priemonių etape. Be to, suinteresuotosios šalys teigia nežinančios, ar ir kaip jų veiklą paveiks laikinosios priemonės, nes nežino, kokie muitai gali būti nustatyti. Kad antidempingo ir antisubsidijų procedūros būtų skaidresnės, siūloma suinteresuotosioms šalims tam tikrą informaciją atskleisti iš anksto, prieš dvi savaites iki laikinųjų priemonių nustatymo. Tada laikinosios priemonės neužkluptų šalių nepasiruošusių ir nesukeltų importuojamų produktų kaupimo pavojaus, nes ekonominės veiklos vykdytojai paprastai žino ES sprendimų priėmimo proceso tvarkaraštį ir laikinųjų priemonių skelbimo laiką. Šiuo metu taikomi tyrimų terminai nebūtų keičiami. Iš anksto būtų atskleidžiama ši informacija: i) siūlomų priemonių santrauka ir ii) susiję dempingo ir žalos skirtumų apskaičiavimai kiekvieno bendradarbiaujančio eksportuotojo ir Sąjungos pramonės atžvilgiu. Siekiant laikytis tyrimo terminų, šalys turėtų gana greitai, t. y. per tris darbo dienas, pateikti savo pastabas dėl apskaičiavimų. Visa informacija apie laikinąsias priemones ir atitinkamai galimybė pateikti išsamias pastabas dėl visų tų priemonių aspektų, kaip ir pagal galiojančią sistemą, būtų suteikiama priemonių nustatymo metu[6]. Taigi apskaičiavimo klaidas būtų galima ištaisyti prieš nustatant laikinąsias priemones, todėl jos būtų tikslesnės ir neužtruktų jas priimti. Dėl šio pasiūlymo reikia keisti teisės aktus. 2.1.2. Išankstinis pranešimas apie laikinųjų priemonių nenustatymą Daugelis suinteresuotųjų šalių pabrėžė, kad jos norėtų, kad joms būtų anksčiau pranešama apie tai, kad Komisija neketina nustatyti laikinųjų priemonių. Iš tiesų šalys dažnai sužino, kad laikinųjų priemonių nenustatyta, tik praėjus 9 mėnesių terminui šioms priemonėms nustatyti. Gavus šią informaciją iš anksto veiklos aplinka būtų skaidresnė ir nuspėjamesnė. Bet kuriuo atveju šalims turėtų būti iš anksto pranešama, jei ketinama nustatyti priemones (kaip numatyta pagal šią iniciatyvą), todėl logiška būtų taip pat joms pranešti, jei laikinųjų priemonių neketinama nustatyti. Todėl siūloma maždaug prieš dvi savaites iki 9 mėnesių termino pranešti suinteresuotosioms šalims, ar numatoma nustatyti laikinąsias priemones, ar ne. Dėl šio pasiūlymo reikia keisti teisės aktus. 2.1.3. Išankstinis (prieš dvi savaites) pranešimas apie laikinųjų antidempingo ir antisubsidijų priemonių nustatymą Importuotojai dažnai skundžiasi, kad prekėms, kurios laikinųjų priemonių nustatymo metu jau vežamos tranzitu, tos priemonės jau pradedamos taikyti iškart, atlikus muitinės procedūras. Kadangi, kaip minėta, siūloma (maždaug prieš dvi savaites iki nustatymo) pranešti suinteresuotosioms šalims apie siūlymą nustatyti laikinąsias priemones, taip pat siūloma nenustatyti tų priemonių dvi savaites po to, kai atskleista išankstinė informacija. Šis dviejų savaičių laikotarpis visoms šalims sudarytų nuspėjamesnes sąlygas ir leistų importuotojams lanksčiau tvarkyti jau tranzitu vežamas siuntas, o terminų būtų visiškai laikomasi. Kaip nurodyta 2.1.1. skirsnyje, dėl šių dviejų savaičių nekiltų pavojus laikinųjų priemonių veiksmingumui, ypač atsižvelgiant į tai, kad paprastai jų taikymo tvarkaraštis gerai žinomas. Šis pasiūlymas neturi poveikio valstybių narių teisei reikalauti nedelsiant nustatyti laikinąsias priemones pagal atitinkamai Pagrindinio antidempingo reglamento 7 straipsnio 5 dalį ir Pagrindinio antisubsidijų reglamento 12 straipsnio 4 dalį. Dėl šio pasiūlymo reikia keisti teisės aktus. 2.1.4. Gairės PA tyrimuose dalyvaujančios bendrovės dažnai nežino labai techninių šių tyrimų aspektų. Visoms šalims būtų naudinga, kad šie aspektai būtų žinomi, o svarbi informacija būtų lengvai prieinama. Atsižvelgiant į šias aplinkybes siūloma paskelbti gaires dėl keturių pagrindinių tyrimo elementų, t. y. žalos skirtumo apskaičiavimo, panašios šalies pasirinkimo atliekant tyrimus, susijusius su importu iš ne rinkos ekonomikos šalių, Sąjungos interesų tyrimo, priemonių trukmės ir priemonių galiojimo pabaigos peržiūrų. Gairių projektai pagrįsti Komisijos patirtimi. Prieš priimdama gaires Komisija vykdys viešas konsultacijas dėl jų projektų. 2.2. Kaip reaguoti į grasinimus atsakomaisiais veiksmais 2.2.1. Ex-officio tyrimų inicijavimas, jei grasinama atsakomaisiais veiksmais Per viešas konsultacijas pasitvirtino prielaida, kad ES gamintojai, ketinantys pateikti skundą, dėl kurio būtų pradėti antidempingo ar antisubsidijų tyrimai, susiduria su atsakomųjų veiksmų problema. Todėl ES gamintojai dažnai nenori teikti skundą ar dalyvauti tyrime ir gali netekti galimybių pasinaudoti jiems ES ir PPO teisės normomis suteiktų teisių. Trečdalis respondentų nurodė patyrę atsakomųjų veiksmų. Atsakomaisiais veiksmais laikomi bet kokie grasinimai pažeisti ES pramonės ekonominius interesus eksportuojančioje šalyje. Grasinimai gali būti įvairaus pobūdžio, pvz., susiję su gamyba, pardavimu, investicijomis, administracinėmis kliūtimis ir pan. Į grasinimus Sąjungos pramonės klientams ar tiekėjams taip pat atsižvelgiama. Komisijos patirtis rodo, kad tokių grasinimų pasitaiko vis daugiau. Todėl moderniuose PAP turi būti numatyti būdai, kuriais būtų galima bent sušvelninti jų daromą poveikį. Taigi Komisija galės pradėti ex-officio tyrimą, jei Sąjungos gamintojams grasinama atsakomaisiais veiksmais ir yra pakankamai žalingo dempingo ar subsidijavimo prima facie įrodymų. Įrodymai, kuriuos reikia pateikti ex-officio bylai pradėti, turi atitikti tokius pat standartus kaip ir taikomi tyrimams, pradedamiems gavus ES pramonės prašymą pagal atitinkamai Pagrindinio antidempingo reglamento 5 straipsnį ir Pagrindinio antisubsidijų reglamento 10 straipsnį. Sąjungos gamintojai, svarstantys, ar pateikti antidempingo ar antisubsidijų skundą, bus raginami konfidencialiai kreiptis į Komisiją, jei jiems bus grasinama atsakomaisiais veiksmais. Informacijos, kurios įprastai prašoma tokiais atvejais, apmatai bus paskelbti Komisijos (Prekybos GD) interneto svetainėje. Spręsdama, ar pradėti ex-officio tyrimą, Komisija remsis žalingo dempingo ar subsidijavimo įrodymų vertingumu. Be to, Komisija taip pat atsižvelgs į turimus įrodymus dėl to ar kokios nors priemonės galėtų sukelti visai Sąjungai neproporcingų ekonominių padarinių, jei tyrimas patvirtintų, kad taikomas žalingas dempingas ar subsidijavimas. Komisija siūlo paaiškinti šį klausimą taikytinuose teisės aktuose. 2.2.2. Panašų produktą gaminančių Sąjungos gamintojų prievolė bendradarbiauti Pagal galiojančias nuostatas šalys neprivalo bendradarbiauti atliekant PA procedūras. Siūloma nustatyti Sąjungos gamintojams prievolę bendradarbiauti, jei Komisija inicijuoja ex-officio tyrimus. Ši prievolė būtina, kad Komisijos tarnybos galėtų gauti tyrimui reikalingus duomenis. Prievolė bendradarbiauti reikštų prievolę atsakyti į tyrimų pradžioje šalims pateikiamą klausimyną ir sutikti, kad Komisijos pareigūnai gali vietoje tikrinti klausimyno atsakymus. Informacija, kuria keisis Sąjungos gamintojai ir Komisija, ir toliau bus laikoma konfidencialia ir nebus atskleidžiama nekonfidencialiame dokumentų rinkinyje pagal atitinkamai Pagrindinio antidempingo reglamento 6 straipsnio 7 dalį ir Pagrindinio antisubsidijų reglamento 11 straipsnio 7 dalį. Dėl šio pasiūlymo reikia keisti teisės aktus. 2.3. Veiksmingumas ir vykdymo užtikrinimas 2.3.1. Ex-officio vengimo tyrimai Prekybos apsaugos priemonių vengimas – vis dažnesnė tarptautinės prekybos problema. Komisijai geriau stebint prekybos srautus šie veiksmai bus nustatomi anksčiau. Jei Komisija įsitikins, kad šie veiksmai tikėtinai vykdomi, ji pradės ex-officio vengimo tyrimą. Dėl šio pasiūlymo nereikia keisti teisės aktų. 2.3.2. Mažesnio muito taisyklės netaikymas antisubsidijų bylose ir nustačius struktūrinių žaliavų rinkos iškraipymų Mažesnio muito taisyklė yra „PPO+“ ES PAP elementas. PPO taisyklės leidžia taikyti antidempingo ir antisubsidijų priemones, kurių dydis atitinka dempingo ar subsidijų skirtumą. ES šiuo PPO nustatytu minimaliu reikalavimu neapsiriboja ir taiko mažesnio nei dempingo ar subsidijų skirtumas dydžio priemones, jei šio pakanka pašalinti Sąjungos pramonei padarytą žalą. Vis dėlto tam tikrais atvejais mažesnio muito taisyklė netinka. Pirma, vis didesnį nerimą kelia trečiųjų šalių vyriausybių taikomas subsidijavimas, o mažesnis muitas, kuris gali būti nustatytas taikant minėtą taisyklę, tam tikrais atžvilgiais gali suteikti pranašumą ir skatinti vyriausybes toliau subsidijuoti savo šalies ekonominės veiklos vykdytojus. Antra, trečiosios šalys vis dažniau kišasi į prekybą žaliavomis, norėdamos išlaikyti žaliavas savo teritorijoje naudotojų grandies naudai. Dėl to ES gamintojai negali vienodomis sąlygomis konkuruoti su tokios trečiosios šalies naudotojų grandies gamintojais. Jei struktūriniai žaliavų rinkos iškraipymai tokiems gamintojams suteikia pranašumą, jiems neturėtų būti taikoma ES PAP sistemos mažesnio muito taisyklė. Pagal galiojančias teisės nuostatas nėra priemonių trečiųjų šalių vyriausybėms ir ekonominės veiklos vykdytojams atgrasyti nuo šios veiklos. Todėl siūloma netaikyti mažesnio muito taisyklės: – visoje šalyje subsidijavimo atvejais, – visoje šalyje struktūrinių žaliavų rinkos iškraipymų atvejais. Dėl šio pasiūlymo reikia keisti teisės aktus. 2.4. Geresnės sąlygos bendradarbiauti 2.4.1. Registravimasis ir su Sąjungos interesais susijusios informacijos rinkimas Suinteresuotosios šalys teigia, kad kartais joms pernelyg sunku bendradarbiauti su Komisija PA tyrimuose. Tai ypač taikytina mažosioms ir vidutinėms įmonėms. Pagrindiniai sunkumai, su kuriais susiduria suinteresuotosios šalys, yra didelis darbo krūvis, apsunkinančios ir brangios procedūros, trumpi terminai. Suinteresuotosioms šalims kyla įvairaus sunkumo problemų, tačiau jos visos sutinka, kad dėl PA tyrimų techninio pobūdžio ir sudėtingumo daugelis bendrovių, ypač MVĮ, dažnai nusprendžia nebendradarbiauti. Spręsdamos šiuos klausimus Komisijos tarnybos jau supaprastino informacijai, kurią turi pateikti naudotojai, keliamus reikalavimus. Be to, ateityje siūloma visoms šalims nustatyti ilgesnius terminus, per kuriuos reikia užsiregistruoti kaip suinteresuotosioms šalims ir atsakyti į klausimyną, t. y. užsiregistruoti bus galima ne per 15 dienų, o per 29 dienas, o atsakyti į klausimyną – ne per 37 dienas, o per 51 dieną. Ši nuostata taikoma tyrimo daliai, skirtai Sąjungos interesams, tačiau netaikoma dempingo, subsidijavimo ir žalos tyrimui. Tai turėtų paskatinti šalis bendradarbiauti prekybos apsaugos tyrimuose ir pagerinti nustatytų faktų, kuriais grindžiami visi sprendimai dėl priemonių, kokybę, o terminų būtų visapusiškai laikomasi. Dėl šio pasiūlymo nereikia keisti teisės aktų. 2.4.2. Grąžinimo procedūrų supaprastinimas Suinteresuotosios šalys nurodė, kad grąžinimo procedūros taip pat turi būti skaidresnės. Komisija Oficialiajame leidinyje ir Komisijos (Prekybos GD) svetainėje paskelbs atnaujintas grąžinimo paraiškų gaires. Be to, svetainėje siūloma paskelbti šiuos dokumentus: atmintinę ir standartinę formą, kurią pareiškėjas ir bendradarbiaujantis gamintojas turi užpildyti, kontaktinės informacijos sąrašą, kuriame būtų nurodyti visi informaciniai centrai valstybėse narėse, svarstomų grąžinimo paraiškų sąrašą ir informaciją, ar nuspręsta grąžinti, ar ne. Pareiškėjui sutikus, Prekybos GD svetainėje taip pat bus skelbiama nekonfidenciali sprendimo dėl grąžinimo versija. Susijusiai Sąjungos pramonei bus pranešama apie grąžinimo paraiškos gavimą. Iš visų grąžinimo tyrimo nekonfidencialių dokumentų bus sudaromas nekonfidencialus dokumentų rinkinys. Dėl šio pasiūlymo nereikia keisti teisės aktų. 2.4.3. Mažosios ir vidutinės įmonės Mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ) dažnai labai sunku bendradarbiauti vykdant ilgas ir sudėtingas PAP procedūras, daugiausia dėl jų susiskaidymo ir išteklių trūkumo. Daugelis įvairiems interesams atstovaujančių suinteresuotųjų šalių teigia, kad reikia tobulinti MVĮ pagalbos tarnybos veiklą MVĮ tarnybos veikla bus patobulinta, kad tarnyba teiktų MVĮ, susijusioms su PAP procedūra, daugiau pagalbos ir informacijos. Be to, bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis visoje Sąjungoje MVĮ bus rengiami specialūs seminarai informacijai apie PAP skleisti. Be to, Komisija, bendradarbiaudama su Įmonių GD MVĮ tinklu, išnagrinės būdus, kuriais būtų galima palengvinti MVĮ dalyvavimą PAP procedūrose, visų pirma dėl: a) standartinės formos, skirtos statistikai, kuri turi būti pateikta įmonės pozicijai įrodyti, ir klausimynų, kad MVĮ būtų kuo paprasčiau pateikti reikiamus duomenis; b) galimybės tiriamąjį laikotarpį sutapatinti su finansiniais metais; c) proporcingo kalbos kliūčių keliamos naštos mažinimo. Šios veiklos rezultatai bus įtvirtinti Komisijos gairėse. Dėl šio pasiūlymo nereikia keisti teisės aktų. 2.5. Peržiūros praktikos optimizavimas 2.5.1. Sumokėtų muitų grąžinimas, jei po priemonių galiojimo pabaigos peržiūros tyrimo priemonės neatnaujinamos Priemonių galiojimo pabaigos peržiūros gali būti pradedamos prieš pat 5 metų PAP priemonių taikomumo laikotarpio pabaigą. Kol negauti šių peržiūrų rezultatai, priemonės toliau galioja, ir tai paprastai trunka 12–15 mėnesių. Šiuo laikotarpiu antidempingo ir antisubsidijų muitai toliau renkami ir jie nėra grąžinami net kai tyrimas baigiamas ir priemonės panaikinamos. Vis dėlto tais atvejais, kai atlikus tyrimą paaiškėja, kad žalingo dempingo ar subsidijavimo nėra, negrąžinti surinktų muitų nėra pagrindo. Todėl siūloma grąžinti muitus, surinktus priemonių galiojimo pabaigos peržiūros tyrimo metu, jei po tyrimo priemonės neatnaujinamos. Muitai (be palūkanų) bus grąžinami tik pateikus paraišką nacionalinėms muitinės įstaigoms. Nors ir susidaro papildoma administracinė našta, nepagrįsta laikyti, kad veiklos vykdytojai turi mokėti papildomus muitus po to, kai priemonė oficialiai nustoja galioti, jei nebėra įrodymų, kad priemonę reikėtų atnaujinti. Gamintojų interesams atstovaujančios suinteresuotosios šalys tvirtina, kad net inicijavus procedūrą Sąjungos pramonė toliau patiria žalą, nes laikinosios priemonės netaikomos atgaline tvarka. Todėl priemonių galiojimo pabaigos peržiūros tyrimo metu surinktais muitais kompensuojama tai, kad tarp inicijavimo ir laikinųjų priemonių nustatymo jokios priemonės netaikomos. Tačiau tiek pagal ES, tiek pagal PPO teisę nustatyti priemones atgaline tvarka galima tik išimtinėmis ir aiškiai apibrėžtomis aplinkybėmis (per palyginti trumpą laiką labai padidėja importas dempingo kainomis, greičiausiai stipriai paveiksiantis priemonių taisomąjį poveikį[7]). Dėl šio pasiūlymo reikia keisti teisės aktus. 2.5.2. Priemonių galiojimo pabaigos peržiūros, vykdomos kartu su tarpinėmis peržiūromis Pradinės PAP priemonės nustatomos 5 metams ir po to, atlikus priemonių galiojimo pabaigos peržiūrą, gali būti pratęstos dar 5 metams. Po papildomų galiojimo pabaigos peržiūrų priemonės gali būti pratęsiamos toliau. Kadangi pagal galiojimo pabaigos peržiūrų nuostatas muitų dydžio negalima keisti, toliau taikomos tokios pat priemonės arba priemonės iš viso panaikinamos. Priemonių taikymo laikotarpiu rinkos padėtis gali labai keistis (pvz., gali pasikeisti Sąjungos pramonė, rinkoje atsirasti daugiau eksportuotojų ar naujų importo iš kitų šaltinių ir pan.). Jei šalys iš tiesų taip mano, jos bus raginamos prašyti kartu su priemonių galiojimo pabaigos peržiūra atlikti tarpinę peržiūrą. Taip bus galima koreguoti taikomos priemonės dydį, kad jis tiksliau atitiktų pasikeitusią padėtį rinkoje. Todėl siūloma, kad pranešime apie artėjančią priemonių galiojimo pabaigą, skelbiamame likus apytiksliai devyniems mėnesiams iki 5 metų priemonių taikymo laikotarpio pabaigos, pagal atitinkamai Pagrindinio antidempingo reglamento 11 straipsnio 2 dalį ir Pagrindinio antisubsidijų reglamento 18 straipsnio 4 dalį, ši galimybė būtų pabrėžiama. Be to, kad su ja galėtų susipažinti visos suinteresuotosios šalys, Prekybos GD svetainėje būtų galima paskelbti priminimą. Dėl šio pasiūlymo nereikia keisti teisės aktų. 2.5.3. Sistemingas tarpinių peržiūrų inicijavimas, jei nustatoma, kad Sąjungos gamintojai vykdo susijusią antikonkurencinę veiklą Be abejo, PAP teisės ir ES konkurencijos teisės paskirtis ir teisinis pagrindas skiriasi, tačiau antikonkurencinė veikla gali iškraipyti nustatytus faktus apie žalą, pvz., kartelyje dalyvaujančių bendrovių pardavimo kainos bus didesnės nei įprastomis konkurencijos sąlygomis. Tai savo ruožtu turi įtakos kainų analizei, kuri labai svarbi tiriant žalą pagal atitinkamai Pagrindinio antidempingo reglamento 3 straipsnio 3 dalį ir Pagrindinio antisubsidijų reglamento 8 straipsnio 3 dalį. Todėl ateityje Komisija sistemingai pradės tarpinę peržiūrą dėl taikomų antidempingo ir antisubsidijų priemonių, jei nustatys, kad Sąjungos gamintojai vykdo antikonkurencinę veiklą. Ši nuostata bus taikoma tik tuo atveju, jei nagrinėjamasis produktas ir laikotarpiai bent iš dalies sutampa. Per tarpinę peržiūrą bus nagrinėjama, ar taikomoms antidempingo arba antisubsidijų priemonėms antikonkurencinė veikla turėjo įtakos, ir kokiu mastu. Dėl šio pasiūlymo nereikia keisti teisės aktų. 2.6. Kodifikavimas Šiuo dokumentu siūlomi teisės aktų pakeitimai yra techninio pobūdžio ir jais norima suderinti ES teisės aktus su dabartine praktika ar pokyčiais ir pastarojo laikotarpio teisės raida. Dauguma pakeitimų taip pat buvo rekomenduojami per neseniai atliktą ES PAP vertinimą[8]. 2.6.1. Ex-officio importo registravimas Pagrindinio antidempingo reglamento 14 straipsnio 5 dalyje ir Pagrindinio antisubsidijų reglamento 24 straipsnio 5 dalyje numatyta, kad atliekant tyrimą importas gali būti registruojamas. Taip siekiama sudaryti sąlygas prireikus taikyti muitus atgaline data. Ši nuostata taikoma tam tikromis aplinkybėmis (pvz., atliekant naujo eksportuotojo peržiūras ar vengimo peržiūras). Galiojančiose 14 straipsnio 5 dalies ir 24 straipsnio 5 dalies formuluotėse nurodyta, kad registruoti importą pradedama Sąjungos pramonei pareikalavus. Pradėti registruoti importą taip pat galima ir Komisijos iniciatyva, todėl tai reikėtų nurodyti teisės aktuose, kad būtų aiškiau. Šiuo pakeitimu esamos registravimo taikymo sritys nebūtų išplėstos. 2.6.2. Pagrindinio antidempingo reglamento 11 straipsnio 9 dalies ir Pagrindinio antisubsidijų reglamento 22 straipsnio 4 dalies atnaujinimas 11 straipsnio 9 dalyje nustatyta: „[j]ei aplinkybės nepasikeitė, Komisija, pagal šį straipsnį atlikdama bet kuriuos peržiūrų ar muito grąžinimo tyrimus, taiko tą pačią metodiką, kuri buvo taikoma atliekant tyrimus, kurių pagrindu nustatytas muitas, tačiau atitinkamai atsižvelgia į 2 straipsnį, o ypač į jo 11 ir 12 dalis, bei į 17 straipsnį.“ Taikant šią nuostatą praktiškai yra pasitaikę neaiškumų, ypač dėl to, ką laikyti pasikeitusiomis aplinkybėmis. Be to, kartais dėl šios nuostatos buvo taikomi aiškiai pasenę ir naujesnėse bylose nebenaudojami metodai. Pagrindinio antisubsidijų reglamento 22 straipsnio 4 dalyje pateikiamos panašios taisyklės. Todėl norint užtikrinti didesnį nuoseklumą šias dvi nuostatas reikėtų išbraukti. 2.6.3. Užtikrinimas, kad eksportuojančių gamintojų, kurių atžvilgiu per pradinį tyrimą (ne peržiūros tyrimą) buvo nustatytas nulinis arba de minimis dempingo skirtumas, atžvilgiu peržiūra nebus atliekama Pagrindinio antidempingo reglamento 9 straipsnio 3 dalyje, inter alia, nurodoma, kad eksportuojantiems gamintojams, kurių atžvilgiu dempingo skirtumas nesiekia 2 %, antidempingo muitas netaikomas, tačiau „jie išlieka antidempingo procedūrų objektu ir jų atžvilgiu gali būti atliktas pakartotinis tyrimas pagal 11 straipsnį, atliekant bet kurią tolesnę peržiūrą nagrinėjamos valstybės atžvilgiu“. JAV ir Meksikos PPO ginčo sprendimo byloje[9] PPO apeliacinė taryba nusprendė, kad eksportuotojams, kurių atžvilgiu per pradinį tyrimą dempingo skirtumas nesiekė 2 %, neturi būti taikomi jokie tolesni peržiūrų tyrimai, nes tai pažeistų PPO antidempingo susitarimo 5 straipsnio 8 dalį. Todėl 9 straipsnio 3 dalis bus pakeista atsižvelgiant į šį nutarimą. Tokios bendrovės nebus įtraukiamos į peržiūras, tačiau dėl jų gali būti pradedami nauji tyrimai pagal Pagrindinio antidempingo reglamento 5 straipsnį. Panašiai bus iš dalies pakeista Pagrindinio antisubsidijų reglamento 14 straipsnio 5 dalis. 2.6.4. Galimybė taip pat taikyti išimtis susijusioms šalims, jeigu jos neatlieka vengimo veiksmų Pagrindinio antidempingo reglamento 13 straipsnio 4 dalimi siekiama užtikrinti, kad įmonėms, kurių atžvilgiu atliekamas vengimo tyrimas, nebūtų taikomos jokios vengimo priemonės, jeigu jos gali įrodyti, kad vengimo veiksmų neatlieka. Tačiau nuostatoje nėra aiškiai nurodoma, kad išimtis taikoma šalims, kurios neatlieka vengimo veiksmų, tačiau yra susijusios su gamintojais, kurių atžvilgiu taikomos galiojančios priemonės. Todėl siūloma keisti Pagrindinio antidempingo reglamento 13 straipsnio 4 dalį ir Pagrindinio antisubsidijų reglamento 23 straipsnio 6 dalį, kad šios nuostatos būtų aiškesnės. 2.6.5. Aiškesnė „didžiosios ES pramonės dalies“ sąvokos apibrėžtis Antidempingo ar antisubsidijų tyrimas nepradedamas, jei skundo pateikėjai nesudaro Sąjungos gamintojų „didžiosios dalies“, t. y. gamintojai turi atitikti bent 25 % visos nagrinėjamojo produkto produkcijos ES. Pagrindiniuose reglamentuose numatyta galimybė tą pačią ribą taikyti ir žalos tyrimams. Tačiau remiantis 2011 m. PPO nutarimu ginčui išspręsti[10], nustatant žalą „didžioji dalis“ tyrimo metu savaime nereiškia tos pačios 25 % ribos, taikytos inicijuojant tyrimą[11]. Šis dalykas turi būti nustatomas kiekvienu konkrečiu atveju. Todėl Pagrindinio antidempingo reglamento 4 straipsnio 1 dalyje esanti nuoroda į jo 5 straipsnio 4 dalį turėtų būti pašalinta. Panašiai, kad būtų laikomasi minėto nutarimo, turėtų būti pašalinta Pagrindinio antisubsidijų reglamento 9 straipsnio 1 dalyje esanti nuoroda į jo 10 straipsnio 8 dalį. 2.6.6. Atrankos nuostatose turėtų būti nurodomi ES gamintojai, o ne skundo pateikėjai, išskyrus užimamos pozicijos tyrimą Jei atliekant tyrimą dalyvauja daug gamintojų, eksportuotojų ar importuotojų, galima vykdyti atranką. Šiuo metu Prekybos GD, kaip reikalaujama ir pagal PPO teisę, vykdo atranką ne tik iš skundo pateikėjų, bet iš visų Sąjungos gamintojų (kaip iš tiesų nustatyta Pagrindiniuose reglamentuose[12]). Todėl 12 išnašoje minėtose nuostatose pateikta nuoroda į skundo pateikėjus bus pakeista nuoroda į ES gamintojus, kad šios nuostatos atitiktų tai, kas daroma praktiškai. 2.6.7. Paaiškinimas, kad ES interesų tyrime atsižvelgiama į visus ES gamintojus, ne tik skundo pateikėjus Pagrindiniuose reglamentuose konkrečiai minimi tik skundo pateikėjai, tačiau praktiškai atliekant Sąjungos interesų tyrimą informacija renkama ne tik iš jų, bet ir iš kitų Sąjungos gamintojų[13]. Tai atitinka principus ir ilgametę praktiką, kad reikėtų nagrinėti galimą priemonių taikymo ar netaikymo poveikį visų rūšių ES ekonominės veiklos vykdytojams. Todėl 13 išnašoje minėtose nuostatose pateikta nuoroda į skundo pateikėjus bus pakeista nuoroda į Sąjungos gamintojus, kad šios nuostatos atitiktų tai, kas daroma praktiškai. 3. IŠVADA Tikslinga atnaujinti teisės aktus ir procedūras, kad suinteresuotosios šalys turėtų modernių priemonių ir galėtų prisiderinti prie kintančios aplinkos, kurioje jos veikia. Šiame dokumente išdėstytais pasiūlymais siekiama modernizuoti galiojančią PA sistemą. Jais sprendžiamos tikros problemos ir siūlomi praktiniai sprendimai. Įvairūs elementai susiję su tiek gamintojų interesams atstovaujančių suinteresuotųjų šalių, tiek su importuotojų ir vartotojų interesų atstovų iškeltais klausimais. Kai kurie iš pasiūlymų, visų pirma susiję su skaidrumu, bus naudingi visoms suinteresuotosioms šalims. Kiti pasiūlymai bus naudingesni gamintojams ar importuotojams ir vartotojams. Pavyzdžiui, griežtesnis požiūris į grasinimus atsakomaisiais veiksmais, klaidinamą ar struktūriškai iškraipomąją prekybos praktiką sustiprins sistemą ir prisidės prie gamybos ir darbo vietų išsaugojimo ES. Didesnis nuspėjamumas dėl laikinųjų priemonių ir optimizuota peržiūros praktika padės importuotojams ir bus geriau tenkinami vartotojų interesai. Komisija įsitikinusi, kad kaip visuma dokumentų rinkinys yra subalansuotas. Esame tikri, kad šis ES prekybos apsaugos priemonių modernizavimas bus pavyzdys tarptautiniu mastu ir, inter alia, įkvėps pertvarkyti susijusias PPO taisykles. 4. TVARKARAŠTIS 2013 m. balandžio mėn. – Komisija priima šį komunikatą ir teisės akto pasiūlymą. Priėmus teisės akto pasiūlymą Taryboje ir Parlamente 2013–2014 m. bus taikoma įprasta teisėkūros procedūra. – Viešų konsultacijų dėl gairių projektų pradžia. 2013 m. liepos mėn. – Viešų konsultacijų dėl gairių projektų pabaiga. 2013 m. vasara – Atsakymų į viešas konsultacijas analizė. Praktiniai šiame komunikate pasiūlyti pokyčiai, kuriems neturi poveikio teisės aktų pakeitimai ar gairės, bus palaipsniui diegiami per tolesnius mėnesius. [1] Su viešųjų konsultacijų dėl ES prekybos apsaugos priemonių modernizavimo rezultatais galima susipažinti http://ec.europa.eu/yourvoice/ipm/forms/dispatch?userstate=DisplayPublishedResults&form=MTDI. [2] Nepriklausomas prekybos apsaugos priemonių vertinimas (http://trade.ec.europa.eu/doclib/press/index.cfm?id=786). [3] Normalioji vertė paprastai grindžiama įprastai vykdant prekybą nepriklausomų eksportuojančios šalies vartotojų sumokėtomis ar mokėtinomis kainomis arba visų gamybos sąnaudų ir pagrįsto pelno suma. [4] Subsidijomis vadinama vyriausybės ar vyriausybinės įstaigos finansinė pagalba, kuria gavėjui suteikiamas pranašumas (Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 1 straipsnis). [5] Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 343, 2009 12 22, p. 51) ir Tarybos reglamentas Nr. 597/2009 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 188, 2009 7 18, p. 93). [6] Pagrindinio antidempingo reglamento 20 straipsnio 1 dalis ir Pagrindinio antisubsidijų reglamento 30 straipsnis. [7] Pagrindinio antidempingo reglamento 10 straipsnio 4 dalis ir Pagrindinio antisubsidijų reglamento 16 straipsnio 4 dalis. [8] Nepriklausomas prekybos apsaugos priemonių vertinimas (http://trade.ec.europa.eu/doclib/press/index.cfm?id=786). [9] 2005 m. lapkričio 29 d. Apeliacinės tarybos ataskaita WT/DS295/AB/R, „Meksika. Galutinės antidempingo priemonės jautienai ir ryžiams. Skundas dėl ryžių“. [10] 2011 m. liepos 15 d. DS397, „Europos bendrijos. Galutinės antidempingo priemonės dėl tam tikrų geležinių ar plieninių tvirtinimo detalių iš Kinijos“. [11] Pramonės skundu grindžiami tyrimai nepradedami, jei skundo pateikėjai nesudaro 25 %. (Žr. Pagrindinio antidempingo reglamento 5 straipsnio 4 dalį ir Pagrindinio antisubsidijų reglamento 10 straipsnio 6 dalį: tyrimas nepradedamas, „jei skundui aiškiai pritariančių Bendrijos gamintojų gamybos apimtis sudaro mažiau nei 25 % visų Bendrijos gamintojų, gaminančių panašų produktą, gamybos apimties“). Pagrindinio antidempingo reglamento 4 straipsnio 1 dalyje taip pat nustatyta, kad: „[p]agal šį reglamentą sąvoka „Bendrijos pramonė“ suprantama kaip panašius produktus gaminančių Bendrijos gamintojų visuma arba tie iš jų, kurių bendra tokių produktų produkcija sudaro didžiąją dalį visos Bendrijos produkcijos, kaip numatyta 5 straipsnio 4 dalyje, išskyrus (...)“ (pabraukta čia). Pagrindinio antisubsidijų reglamento 9 straipsnio 1 dalies formuluotė panaši. Tačiau Apeliacinė taryba 2011 m. liepos 15 d. bylos „Europos bendrijos. Galutinės antidempingo priemonės dėl tam tikrų geležinių ar plieninių tvirtinimo detalių iš Kinijos“ ataskaitoje DS397 teigė, kad pagrindinio antidempingo reglamento 4 straipsnio 1 dalyje minima sąvoka „didžioji dalis“ tyrimuose negali būti savaime prilyginta Pagrindinio antidempingo reglamento 5 straipsnio 4 dalyje, kurioje kalbama apie tyrimo pradėjimą, nustatytai minimaliai 25 % ribai. Todėl Apeliacinė taryba atmetė prielaidą dėl šių dviejų straipsnių ryšio. Tai taikytina ir Pagrindinio antisubsidijų reglamento 9 straipsnio 1 daliai ir 10 straipsnio 6 daliai. [12] Pagrindinio antidempingo reglamento 17 straipsnyje ir Pagrindinio antisubsidijų reglamento 27 straipsnyje nustatyta galimybė antidempingo tyrimams vykdyti atranką. Abejuose reglamentuose nurodyta, kad atranka vykdoma „[t]ais atvejais, kai skundo pateikėjų, eksportuotojų, importuotojų, produkto rūšių ar sandorių yra labai daug, (...).“ (pabraukta čia). [13] Sąjungos interesų tyrimams informacija priimama ne tik iš skundų pateikėjų, bet ir iš kitų Sąjungos gamintojų. Tačiau Pagrindinio antidempingo reglamento 21 straipsnio 2 dalyje ir Pagrindinio antisubsidijų reglamento 31 straipsnio 2 dalyje nurodyta, kad: „Skundo pateikėjai, importuotojai ir juos atstovaujančios asociacijos, atstovaujantys naudotojai ir atstovaujančios vartotojų organizacijos per pranešime apie antidempingo tyrimo pradžią nustatytą laiką gali pranešti apie save ir pateikti informaciją Komisijai, kad sukurtų tvirtą pagrindą institucijoms atsižvelgti į visas nuomones ir informaciją, sprendžiant, ar dėl Bendrijos interesų reikia taikyti priemones.“ (pabraukta čia). Cituojamos nuostatos neatitinka taikomos Prekybos GD praktikos, nes jose neatsižvelgiama į Sąjungos gamintojų, kurie nėra skundo pateikėjai, padėtį.