Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė „COVID-19 poveikis pagrindinėms teisėms, teisinės valstybės principui visoje ES ir demokratijos ateičiai“

(nuomonė savo iniciatyva)

(2022/C 275/02)

Pranešėjas José Antonio MORENO DÍAZ Pranešėjas Cristian PÎRVULESCU

Plenarinės asamblėjos sprendimas 2021 3 25 Teisinis pagrindas Darbo tvarkos taisyklių 32 straipsnio 2 dalis Nuomonė savo iniciatyva Atsakingas skyrius Užimtumas, socialiniai reikalai ir pilietybė Priimta skyriuje 2022 2 10 Priimta plenarinėje sesijoje 2022 2 23 Plenarinė sesija Nr. 567 Balsavimo rezultatai (už / prieš / susilaikė) 205 / 7 / 5

1. Išvados ir rekomendacijos

1.1. EESRK reiškia didelį susirūpinimą dėl COVID-19 poveikio visų ES gyvenančių žmonių gyvybei, saugumui, gerovei ir orumui. Komitetas taip pat yra labai susirūpinęs dėl COVID-19 poveikio asmenims ir bendruomenėms visame pasaulyje, ypač šalyse, kuriose trūksta tinkamos sveikatos, socialinės ir švietimo infrastruktūros, kad būtų galima kovoti su pandemija.

1.2. ES ir valstybės narės turi spręsti sisteminio Europos sveikatos infrastruktūros pažeidžiamumo problemą, atsižvelgdamos į didėjantį judumą ir padidėjusią tikimybę susirgti pavojingomis zoonozinėmis ligomis. Be to, pastangos kovoti su pandemija turėtų būti derinamos su tinkamos socialinės ir ekonominės paramos sistemos įdiegimu, kad būtų sušvelnintas jos neigiamas poveikis.

1.3. Kaip EESRK jau yra nurodęs, Europos Sąjunga yra grindžiama bendromis Europos vertybėmis, kurios yra nediskutuotinos jokiomis aplinkybėmis: pagarba žmogaus orumui ir žmogaus teisėms, laisve, demokratija, lygybe ir teisinės valstybės principu ( 1 ) . Šių vertybių negalima pamiršti, kai ES ir jos valstybės narės susiduria su ekstremaliąja situacija ir jos padariniais, susijusiais su ekonominėmis, socialinėmis ir švietimo problemomis. Nors atsakas į dabartinę krizę turi būti greitas ir reikalingos tam tikros išimtinės ir ribotos trukmės priemonės, jos negali prieštarauti teisinės valstybės principui ir negali kelti pavojaus demokratijai, valdžių padalijimo principui ir pagrindinėms Europos piliečių teisėms ( 2 )

1.4. ES turėtų suderinti savo politiką, strategijas ir programas, kad būtų užtikrintas sąžiningas ir visapusiškas atsigavimas po krizės, siekiant aukštynkryptės medicinos, socialinių, ekonominių ir demokratinių standartų konvergencijos. Atsižvelgdamas į pastangas, dedamas taikant priemonę „NextGenerationEU“, kad būtų atitaisyta tiesioginė koronaviruso pandemijos sukelta ekonominė ir socialinė žala, EESRK pakartoja savo pritarimą Komisijos pasiūlymui dėl reglamento, kuriuo sukuriama nauja priemonė, leisianti imtis ekonominių taisomųjų priemonių valstybių narių, darančių rimtus ir nuolatinius 2 straipsnyje išvardytų vertybių pažeidimus, atžvilgiu ( 3 ) . Be to, mums reikia platesnės teisinės valstybės principo sąvokos, kuri apimtų pagrindinių teisių apsaugą ir kuria būtų užtikrinama pliuralistinės demokratijos apsauga. Teisinės valstybės principo santykis su pagrindinėmis teisėmis ir demokratija yra tarpusavyje priklausomas, neatsiejamas ir trišalis.

1.5. ES institucijos ir valstybių narių Vyriausybės turėtų pasinaudoti esamomis socialinio ir pilietinio dialogo institucijomis, kad visapusiškai įtrauktų pilietinės visuomenės organizacijas ir socialinius partnerius į kuriamą pliuralistinę demokratinę erdvę, kurioje būtų palankiai vertinamos skirtingos vizijos ir kritika, taikant apsaugos priemones, kuriomis būtų ribojamas melagingų naujienų platinimas, taip pat nepagrįstas ir nepateisinamas sąmokslo teorijų įkvėptas ekstremistinis diskursas, nukreiptas prieš žmogaus teises.

1.6. Vyriausybės turėtų aiškiai nustatyti savo taikomų priemonių teisinį pagrindą. Vykdant bet kokią galiojančių ekstremaliųjų sveikatos situacijų teisės aktų ir susijusių taisyklių reformą arba nustatant naujas taisykles, be kita ko, rengiantis būsimoms pandemijoms, turėtų būti nustatomos aiškios ribos ir sąlygos ir aiškiai numatyta parlamentinė ir teisminė priemonių proporcingumo ir jų atitikties vidaus ir tarptautiniams žmogaus teisių standartams kontrolė ir peržiūra.

1.7. Su COVID-19 susijusios taisyklės ir politika turėtų būti kuo aiškesnės, nuoseklesnės ir kuo labiau suderintos, o informacija apie jas turėtų būti teikiama laiku; pilietinė visuomenė, įskaitant socialinius partnerius, turėtų būti įtraukiama ir su ja konsultuojamasi rengiant taisykles ir politiką, be to, turi būti remiamasi faktais. Šiuo aiškumo principu taip pat turėtų būti vadovaujamasi kuriant numatomus mechanizmus, apimančius visas būtinas demokratines materialines ir procedūrines apsaugos priemones, kad būtų pasirengta tinkamai reaguoti į galimas būsimas pandemijas, sveikatos krizes ar gaivalines nelaimes. Taisyklės, politika ir visa svarbi su jomis susijusi informacija turėtų būti prieinamos visoms visuomenės grupėms, įskaitant mažumų kalbų grupes. Tais atvejais, kai reikia keisti politiką, apie pakeitimus įvairiais oficialiais ir viešaisiais kanalais turėtų būti pranešama pakankamai anksti, kad žmonės turėtų laiko atitinkamai pasiruošti ir pakeisti savo elgesį.

1.8. Turėtų būti reikalaujama, kad Vyriausybės ministrai, atsakingi už pandemijos priemonių įvedimą, reguliariai teiktų ataskaitas parlamentui. Valstybių narių parlamentai turėtų įsteigti komitetus, komisijas ar grupes, kurios tikrintų COVID-19 priemones ir reguliariai teiktų ataskaitas parlamentams ir vietos bei regionų atstovų asamblėjoms. Siekiant užtikrinti Vyriausybės veiksmų priežiūrą, taip pat turėtų būti reikalaujama, kad dėl šių ataskaitų būtų diskutuojama parlamente, o Vyriausybė teiktų savo paaiškinimus. Valstybės turėtų garantuoti teisę kreiptis į teismą, užtikrindamos teisminių institucijų nepriklausomumą ir sudarydamos sąlygas teismams dirbti internetu ir nuotoliniu būdu, taip pat teikdamos paramą pažeidžiamiems bylų dalyviams, liudytojams ar asmenims, kurių atžvilgiu vykdomas baudžiamasis ar civilinis procesas.

1.9. Pagrindinės teisės, teisinės valstybės principas ir pagarba demokratijai yra nustatytos ES sutartyje, Europos pagrindinių teisių chartijoje ir tarptautinės teisės įsipareigojimuose, kuriuos savarankiškai prisiėmė visos ES valstybės narės. Pagal tarptautinę teisę kiekviena valstybė privalo gerbti, saugoti ir puoselėti žmogaus teises. Šios vertybės yra pamatinės, priklauso viena nuo kitos ir stiprina viena kitą. Tai yra tarptautinių įsipareigojimų, o ne ideologijos klausimai. Todėl, nors diskusijos dėl geriausio žmogaus teisių įgyvendinimo procedūrų yra racionali priemonė, jų laikymosi principas neturėtų būti politinių diskusijų objektas. Taip pat valdžios institucijos privalo reaguoti į visuomenės sveikatos krizes. Valdžios institucijos turi užtikrinti, kad dėl jų siūlomų priemonių, taip pat ir dėl poreikio spręsti melagingų naujienų problemą, be kita ko, tais atvejais, kai jomis ketinama pakenkti politiniam oponentui ir šitaip trukdyti veiksmingai reaguoti į ekstremaliąją pandemijos situaciją, vyktų tinkamos demokratinės diskusijos, viešos konsultacijos ir būtų vykdoma parlamentinė priežiūra.

1.10. EESRK pabrėžia, kad, nepaisant geriausių ketinimų, susijusių su priemone „NextGenerationEU“ ir nacionaliniais ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planais, ir Europos Komisijos atvirumo pilietinės visuomenės organizacijų, socialinių partnerių ir suinteresuotųjų subjektų įtraukimui, faktinis dalyvavimas vis dar iš esmės nepakankamas, o pilietinės visuomenės organizacijų (PVO) nuomonė dėl vykstančių procesų negali daryti pakankamo poveikio ( 4 ) . Kyla pavojus, kad net jei planas bus sėkmingai įgyvendintas, jis paskatins žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, taip pat augimą vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu, bet nepalengvins sudėtingų aplinkybių, kuriomis šiandien gyvena žmonės, susiduriantys su nedarbu, pajamų praradimu ir prastėjančia sveikata, blogėjančiomis gyvenimo ir darbo sąlygomis ir didėjančia nelygybe. Atsparumo planų poveikio vertinimas turėtų būti atliekamas nedelsiant, o rezultatai turėtų būti aptarti su PVO, socialiniais partneriais ir suinteresuotaisiais subjektais nacionaliniu ir ES lygmenimis.

1.11. EESRK pabrėžia ryšį tarp demokratijos, teisinės valstybės ir pagrindinių teisių apsaugos ir Europos socialinių teisių ramsčio (ESTR) kūrimo ir įgyvendinimo. Kaip nurodyta pirmiau, piliečių gerovė ir pagrindinės teisės turėtų būti grindžiamos bendru ir nuosekliu socialiniu modeliu, pakankamai lanksčiu, kad būtų galima pritaikyti įvairias nacionalines tradicijas ir patirtį, atitinkančias Sutarties, ramsčio ir atnaujinto bei į ateitį orientuoto bendro sutarimo vertybes, principus ir tikslus ( 5 ) . Stebint, kaip įgyvendinamas Europos socialinių teisių ramsčio veiksmų planas, turėtų būti atsižvelgiama į trikdomąjį plataus masto pandemijos poveikį.

1.12. Pandemija yra pasaulinė krizė, kuri neabejotinai turės ilgalaikių, bet nevienodų pasekmių atskiroms gyventojų grupėms. Parama pažeidžiamoms gyventojų grupėms turėtų būti prioritetas, laikantis principo „nė vieno nepalikti nuošalyje“, o ypatingas dėmesys turėtų būti skiriamas pažeidžiamiems darbuotojams ir Europos socialinių teisių ramsčio 14 principo dėl minimalių pajamų įgyvendinimui. Taip pat reikėtų didinti paramą nuo pandemijos nukentėjusioms įmonėms, ypač toms, kurios patyrė neproporcingą poveikį, ir įmonėms, kurios ir toliau patiria sunkumų, pavyzdžiui, MVĮ. Taip pat reikėtų atsižvelgti į didžiulį neigiamą krizės poveikį socialinės ekonomikos įmonėms ( 6 )

1.13. EESRK nuomone, į Europos demokratijos veiksmų planą turėtų būti įtraukta plataus masto iniciatyva, skirta skatinti švietimą demokratijos ir pagrindinių teisių klausimais, kuris yra itin svarbus demokratinėms vertybėms apsaugoti ir aktyviam pilietiškumui užtikrinti. Iniciatyva turėtų būti įtrauki ir skirta visiems piliečiams, ypatingą dėmesį skiriant jaunimui.

2. Teisinė valstybė

2.1. Yra aiškių kriterijų, pagal kuriuos vertinama, ar valstybės veiksmai atitinka teisinės valstybės principus, ir labai svarbu, kad šių principų būtų laikomasi įprastu metu, o ypač susidarius ekstremaliajai situacijai. Šie kriterijai yra teisėtumas, teisinis tikrumas, draudimas savavališkai naudotis vykdomaisiais įgaliojimais ir Vyriausybių atskaitomybė pagal įstatymą, kurią gali užtikrinti teisminė ir parlamentinė kontrolė ( 7 ) . Naudojimasis įgaliojimais, suteikiamais ekstremaliosios situacijos metu, turi būti būtinas, proporcingas ir laikinas, be to, jis niekada neturi viršyti ne tik šalies konstitucinės teisės, bet ir Europos bei tarptautinės teisės standartų.

2.2. COVID-19 pandemija pateikė sudėtingų iššūkių visų valstybių narių teisinėms, politinėms, socialinėms, sveikatos ir švietimo sistemoms. Gali atrodyti, kad tokioje sudėtingoje aplinkoje neįmanoma užtikrinti aukšto lygio teisinės valstybės principų laikymosi. Remiantis naujausiais Europos ir kitų šalių duomenimis, valstybėse, kurios sugebėjo vykdyti teisinės valstybės principus atitinkančią politiką ir teisėkūros procesą, ekstremalioji sveikatos situacija yra valdoma sėkmingiau, mirtingumas ir užsikrėtimų skaičius yra mažesni, taip pat didesnis visuomenės pasitikėjimas Vyriausybe, o šis pasitikėjimas yra būtinas siekiant veiksmingiausiai reaguoti į krizę ( 8 ) . Teisinės valstybės principai turėtų padėti bet kuriai demokratinei Vyriausybei teisėtai ir veiksmingai reaguoti į dabartinę sveikatos krizę ir galbūt į panašias problemas ateityje.

2.3. Kalbant apie valstybių narių atsaką į pandemiją, išryškėjo susirūpinimas dėl trijų pagrindinių teisinės valstybės principų: 1) teisėtumo principo; 2) teisinio tikrumo principo ir 3) atskaitomybės pagal įstatymą principo ( 9 )

2.4. Kalbant apie teisėtumą, nacionaliniu ir subnacionaliniu lygmeniu buvo nustatyta keletas klausimų, susijusių su Vyriausybių atsaku, įskaitant veiksmus, kurių imamasi neturint teisinio pagrindo ar teisės aktu numatyto įgaliojimo, „nepaprastosios padėties“ nustatymą ir (arba) išplėtimą akivaizdžiai pažeidžiant nacionalines konstitucines sistemas, vykdomosios valdžios naudojimąsi teisiniais pagrindais taip, kaip jie nėra skirti naudoti, ir pagrindinių teisių apribojimus, nustatytus akivaizdžiai pažeidžiant konstitucines ar tarptautines žmogaus teisių nuostatas.

2.5. Kalbant apie teisinį tikrumą, nacionalinės priemonės, kurios šiuo atžvilgiu yra probleminės, apima ribojamųjų priemonių įvedimą be aiškaus paaiškinimo, prieštaravimus tarp Vyriausybės politikos ir pagrindinių teisinių priemonių, ir tokius dažnus įstatymų pakeitimus, dėl kurių paprastiems piliečiams nepaprastai sunku suprasti, ką jie gali daryti ir ko negali. Nepaprastosios padėties atveju padidėja rizika ir netikrumas, o visuomenė tikisi, kad Vyriausybė ir apskritai valdžios institucijos pateiks aiškias gaires dėl to, ką jos gali ir ko negali teisiškai padaryti.

2.6. Kalbant apie atskaitomybę pagal įstatymą, problemos, susijusios su Vyriausybės veiksmų dėl COVID-19 parlamentine ir teismine priežiūra, gali būti siejamos su parlamentų marginalizacija. Iki 2021 m. vasario mėn. mažiau nei pusė ES valstybių narių buvo įsteigusios specializuotus parlamentinius komitetus, paskelbusios ataskaitas ar suplanavusios reguliarias diskusijas dėl su COVID-19 susijusių priemonių, o mažiau nei trečdaliu atvejų Vyriausybės priemonės buvo tikrinamos (pvz., diskusijų ar balsavimo parlamente metu) arba parlamentai jas iš dalies pakeitė ( 10 ) . Teisminė peržiūra yra procesas, kurį vykdydami teismai užtikrina, kad Vyriausybės veiktų teisėtai, ir tai ypač svarbu ištikus krizei, kai pagrindinės teisės gali būti griežtai ribojamos. Visoje ES buvo išsakyta nemažai susirūpinimą keliančių klausimų dėl teisminės peržiūros veiksmingumo ir teisės kreiptis į teismą COVID-19 priemonių taikymo atveju ( 11 ) . Teismų veiklos nutraukimas arba galimybės kreiptis į teismus apribojimas leidžiant kelti tik tam tikros rūšies bylas neigiamai paveikė piliečių gebėjimą spręsti ginčus ir trukdė naudotis teise kreiptis į teismą, visų pirma tais atvejais, kai priemonės, kurių imtasi reaguojant į pandemiją, neproporcingai paveikė pažeidžiamiausius visuomenės narius. Daugumos valstybių narių teismų sistemos buvo prastai pasirengusios krizei dėl žemo skaitmeninimo lygio ir dėl to, kad kai kurios visuomenės dalys, visų pirma pažeidžiamos grupės, neturėjo pakankamai informacijos apie tai, kaip veikia teisminės institucijos, todėl neturėjo galimybės į jas kreiptis.

2.7. Galiausiai galima daryti išvadą, kad teisinės valstybės principas gali padėti imtis efektyviausių veiksmų reaguojant į ekstremaliąsias visuomenės sveikatos situacijas ( 12 ) ir yra esminė vertybė ne tik įprastais laikais, bet taip pat, o gal net labiau, krizės metu. Atsižvelgdamas į pastangas, dedamas taikant priemonę „NextGenerationEU“, kad būtų atitaisyta tiesioginė koronaviruso pandemijos sukelta ekonominė ir socialinė žala, EESRK pakartoja savo pritarimą Komisijos pasiūlymui dėl reglamento, kuriuo sukuriama nauja priemonė, įgalinanti imtis ekonominių taisomųjų priemonių valstybių narių, darančių rimtus ir nuolatinius 2 straipsnyje išvardytų vertybių pažeidimus, atžvilgiu ( 13 )

3. Pagrindinės teisės

3.1. COVID-19 pandemija sukėlė didžiulį spaudimą visoms institucijoms ir infrastruktūroms, kurios remia ir gina pagrindines teises ES. Sparčiai prastėjanti medicinos paslaugų kokybė ir didelio masto socialinė ir ekonominė krizė sukėlė grėsmę daugumos žemyno žmonių gyvybei, sveikatai ir gerovei, taip pat padidino skurdo riziką. Nuo to labiausiai nukentėjo tam tikros grupės, kurioms poveikį padarė konkretūs ir nuolatiniai socialinių paslaugų sutrikimai dėl ilgalaikės finansavimo stokos ir nepakankamo sistemos pasirengimo krizėms. Šiuo atžvilgiu EESRK pakartoja savo raginimą sukurti privalomą Europos sistemą deramoms minimalioms pajamoms Europoje užtikrinti ( 14 )

3.2. ES ir jos valstybės narės turėtų nuodugniai apsvarstyti socialines krizės ištakas ir priežastis, dėl kurių dauguma Europos sveikatos sistemų dėl pandemijos atsidūrė ant griūties slenksčio. Griežto taupymo politikos metais išryškėjo bendra investicijų į sveikatos sektorių ir kitas pagrindines socialines paslaugas (pagalbą priklausomiems ir pažeidžiamiems asmenims, slaugos namams ir kt.) mažinimo tendencija ir šitaip buvo sukurta uždelsto veikimo bomba, kuri sprogo susidūrus su didele sveikatos krize. Vykstant Konferencijai dėl Europos ateities, visi dalyviai turėtų būti skatinami pasimokyti iš šios krizės, kad būtų padėtas pagrindas gerovės valstybės atstatymui. Atsparumas tėra tuščia sąvoka, jei visapusiškai nesistengiama kurti atnaujinto Europos socialinio modelio, kuriame daugiausia dėmesio skiriama žmonėms. ES turi būti pasirengusi būsimoms krizėms, kiek tai susiję su sprendimų priėmimu, skaidriomis procedūromis, politika ir finansiniais ištekliais.

3.3. Pagrindinių teisių chartijoje įtvirtintų teisių apsaugai iškilo sunkumų dėl išsiplėtojusios krizės ir politinių atsakomųjų priemonių, ypač susijusių su sveikatos priežiūros paslaugų teikimu, nediskriminacija, lyčių lygybe, vaiko teisėmis, pagyvenusių žmonių teisėmis ir neįgaliųjų teisėmis, taip pat sąžiningomis darbo sąlygomis ir socialine apsauga bei socialine parama. Deja, lyčių lygybės srityje moterims buvo nepakankamai atstovaujama ad hoc sprendimų priėmimo struktūrose, skirtose kovai su COVID-19, o daugelyje poveikio vertinimų trūko dėmesio su lytimi susijusiems klausimams. Taip pat reikia aiškiai pripažinti neproporcingą pandemijos poveikį ir susijusias priemones lyties atžvilgiu.

3.4. Komitetui didelį susirūpinimą kelia vaikų teisės, ypač susijusios su galimybe gauti išsilavinimą ir socialinę paramą. Kaip jau siūlė EESRK, ypatingą dėmesį reikėtų skirti COVID-19 poveikiui vaikų teisėms, gerovei ir intelektualiniam bei emociniam vystymuisi ( 15 )

3.5. Naujos Pagrindinių teisių chartijos įgyvendinimo strategijos pateiktą rekomendaciją, kad Komisija 2022 m. ataskaitoje daugiausia dėmesio turėtų skirti COVID-19 poveikiui pagrindinėms teisėms, ypač susijusioms su socialine ir ekonomine gerove EESRK pakartoja savo nuomonėje dėlpateiktą rekomendaciją, kad Komisija 2022 m. ataskaitoje daugiausia dėmesio turėtų skirti COVID-19 poveikiui pagrindinėms teisėms, ypač susijusioms su socialine ir ekonomine gerove ( 16 )

3.6. ES tenka didelė atsakomybė propaguoti ir ginti žmogaus teises visame pasaulyje. COVID-19 pandemijos aplinkybėmis EESRK taip pat mano, kad ES turėtų prisiimti didesnę atsakomybę padedant pasauliui kovoti su COVID-19 pandemija. EESRK palankiai vertina ir remia ES pastangas reaguojant į humanitarinius poreikius, stiprinant sveikatos, vandens ir sanitarijos sistemas ir sušvelninant socialinius ir ekonominius pandemijos padarinius.

3.7. Trumpuoju laikotarpiu reikėtų skirti daugiau išteklių, kad būtų užtikrinta plati ir sąžininga prieiga prie vakcinų. 100 mln. vakcinų, kurias įsipareigojo skirti ES, tikrai nepakaks neatidėliotiniems didžiosios pasaulio dalies poreikiams patenkinti ( 17 ) . ES, kaip pagrindinė vakcinų eksportuotoja pasaulyje, turi būti pasirengusi pakeisti savo požiūrį. Būtina išplėsti vakcinų gamybos apimtis ir gaminti jas didesniais kiekiais, siekiant sudaryti sąlygas ES nepriklausančioms šalims pasiekti saugų vakcinacijos lygį. Atsižvelgiant į pirmiau minėtą poreikį sukurti naują Europos ekonominį ir socialinį modelį, visi Europos subjektai turėtų nuodugniai apsvarstyti galutinius bendrosios rinkos tikslus ir susijusias politikos kryptis. Šis svarstymas turėtų būti orientuotas į žmogų ir jo metu turėtų būti atsižvelgiama į viešųjų gėrybių, kolektyvinės sveikatos ir alternatyvių gerovės vertinimo būdų sąvokas, be kita ko, remiantis socialinių partnerių pateiktais pasiūlymais ( 18 )

3.8. Reikėtų dėti daugiau pastangų siekiant skatinti ir apsaugoti pagrindines socialines teises, nes tai yra tiesioginis ir veiksmingas būdas kovoti su neigiamu pandemijos poveikiu sveikatai, socialiniu poveikiu ir poveikiu ekonomikai bei švietimui. Europos socialinių teisių ramstis turėtų būti laikomas natūralia pagrindinių socialinių teisių apsaugos politikos priemone.

3.9. Pagrindinių teisių agentūros įgaliojimai ir Europos Komisijos ataskaitų dėl teisinės valstybės principo taikymo sritis turėtų būti išplėsti, kad apimtų visą šių pagrindinių socialinių teisių sritį ir sudarytų sąlygas tinkamai stebėti, ar jos yra gerbiamos.

3.10. EESRK pabrėžia demokratijos, teisinės valstybės ir pagrindinių teisių apsaugos ir Europos socialinių teisių ramsčio plėtojimo ir įgyvendinimo sąsają. Kaip nurodyta pirmiau, piliečių gerovė ir pagrindinės teisės turėtų būti grindžiamos bendru ir nuosekliu socialiniu modeliu, kuris būtų pakankamai lankstus, kad būtų galima pritaikyti įvairias nacionalines tradicijas ir patirtį, atitinkančias Sutarties, ramsčio ir atnaujinto bei į ateitį orientuoto bendro sutarimo vertybes, principus ir tikslus ( 19 ) . Stebint Europos socialinių teisių ramsčio veiksmų plano įgyvendinimą reikėtų atsižvelgti į plataus masto trikdomąjį pandemijos poveikį.

4. Demokratijos ateitis

4.1. Pandemija yra pasaulinio masto reiškinys ir visame pasaulyje juntamos jos pasekmės politikai ir demokratijai. Neseniai atlikto tyrimo duomenimis, poveikis demokratijos būklei yra labai didelis, pavyzdžiui: kai kurios šalys juda autoritarizmo link ir jų skaičius viršija demokratijos kryptį pasirinkusių šalių skaičių, kai kuriose didžiosiose šalyse pastebimas demokratijos nuosmukis, tam tikrose šalyse abejojama rinkimų sąžiningumu, demokratinės padėties blogėjimas neretai sulaukia visuomenės paramos, nedemokratinio režimo šalyse stiprėja autoritarizmas ir užsitęsus sveikatos krizei pagrindinių laisvių suvaržymai tampa norma ( 20 ) . ES turėtų atsižvelgti į šias pasaulines tendencijas, kurios daro poveikį jos pačios pasaulinei ir regioninei politikai, ir tapti demokratijos pavyzdžiu visame pasaulyje.

4.2. Demokratijos ateitis ir ES ateitis yra tarpusavyje susijusios. ES buvo sukurta kaip taikos ir bendradarbiavimo priemonė ir, kas labai svarbu – kaip demokratijos priemonė visais jos etapais. Turime užtikrinti, kad visi iššūkiai ir įtampa, kylantys dėl pandemijos, nedarytų poveikio mūsų demokratinių sistemų kokybei ir veikimui ir, ne mažiau svarbu, įsipareigojimui kurti integruotą, demokratinę, socialinę ir klestinčią Sąjungą. Tai, be kita ko, reiškia, kad laikantis Sutarčių Europos teisės aktai turėtų būti viršesni už nacionalinius teisės aktus.

4.3. Nuo 2020 m. pradžios, kai Europą pasiekė COVID-19 ir jos pražūtingos pasekmės, kovojant su pandemija buvo naudojamos įvairios politikos priemonės. Daugeliu atvejų medicininės, skubios pagalbos ir administracinės priemonės buvo taikomos pagal įvairius nepaprastosios padėties režimus, kurių turinys ir trukmė buvo skirtingi.

4.4. Kai kuriose ES šalyse kilo didelis susirūpinimas dėl šių ekstremaliosios situacijos režimų motyvų ir poveikio. Jie buvo susiję su parlamentinių ir vietos ir (arba) regionų asamblėjų pastūmėjimu į nuošalę, vykdomosios veiklos priežiūros stoka, visuomenės informavimo apribojimais, skaidrumo, socialinio dialogo ir dalyvavimo trūkumu, nepatikrintomis išlaidomis ir nepakankama parama labiausiai nukentėjusiems asmenims, įskaitant medicinos darbuotojus. Šalyse, kuriose demokratija jau yra labai pažeidžiama, ekstremaliosios situacijos tvarka paspartino ankstesnių tendencijų įsigalėjimą ( 21 ) . Šalyse, kurių demokratinės sistemos yra stabilios, jos paskatino kelti klausimus dėl gebėjimo prisitaikyti prie naujų aplinkybių ir priimtų priemonių veiksmingumo.

4.5. Politinis atsakas taip pat lėmė precedento neturintį dezinformacijos lygį ir nepritarimą sveikatos priemonėms – nuo izoliavimo iki gydymo ir vakcinų. Nors ES pastangos remti vakcinų mokslinius tyrimus, įsigijimą ir platinimą iš esmės buvo sėkmingos, tačiau nesugebėjimas aiškiai apie tai pranešti visiems Europos gyventojams prisidėjo prie melagingų naujienų sklaidos, ypač prieš vakcinas nusiteikusių gyventojų grupėse. Pasakojimai socialinėje žiniasklaidoje tapo tokie paveikūs, kad nusmukdė visuomenės pasitikėjimą sveikatos sistema bei jos specialistais ir paskatino nepasitenkinimą tyrėjais, politikais, akademikais ir pilietinės visuomenės lyderiais, kurie pasisakė už PSO remiamą atsako strategiją. Paprastai tai būdavo sąmokslo teorijomis grindžiamų įsitikinimų ir stipraus nepasitikėjimo medicinos mokslu ir technologijomis, ypač vakcinomis, derinys. Apskritai EBPO nustatė, kad COVID-19 krizė paspartino bendrą visuomenės pasitikėjimo institucijomis mažėjimo tendenciją, dėl kurios pasklido dezinformacija, atsirado poliarizacija ir nenoras laikytis viešosios politikos.

4.6. Kai kuriose šalyse toks požiūris padėjo radikalioms dešiniosioms ir euroskeptikų partijoms bei organizacijoms toliau kurti savo politines rinkimų apygardas. Tęsiantis medicinos ir socialinei bei ekonominei krizėms, jų telkiamoji galia ir įtaka ir toliau stiprės ( 22 )

4.7. Visose šalyse dėl sveikatos ir ekonomikos krizės kylanti įtampa gali lemti įvairių grupių ir socialinių kategorijų susipriešinimą. Remiantis neseniai atliktu tyrimu, pandemijos ir jos pasekmių poveikis yra nevienodas jaunimui ir vyresnio amžiaus žmonėms, taip pat tiems, kurie prisipažįsta patyrę ekonominį poveikį, ir tiems, kurie COVID-19 iš esmės laiko visuomenės sveikatos krize, taip pat tiems asmenims, kurie valstybę suvokia kaip gynėją, arba kurie ją suvokia kaip engėją ( 23 )

4.8. ES ir valstybės narės turėtų žinoti apie užsitęsusios krizės keliamus pavojus. Pagrindinis iššūkis, su kuriuo susiduria ES institucijos ir valstybių narių Vyriausybės, yra gebėti stiprinti demokratiją, teisinę valstybę ir pagrindines teises pandemijos metu, atsižvelgiant į abejones ir kritiką. Demokratine strategija turėtų būti siekiama ne įteisinti politinį ir Vyriausybinį elitą, bet išlaikyti atsako veiksmingumą, kartu skatinant demokratinį pliuralizmą, tinkamų stabdžių ir atsvarų sistemą, racionalią, konstruktyvią ir pilietinę kritiką.

4.9. Šiuo atžvilgiu ES institucijos ir valstybių narių Vyriausybės turėtų pasinaudoti esamomis socialinio ir pilietinio dialogo institucijomis, kad visapusiškai ir skaidriai įtrauktų pilietinės visuomenės organizacijas, socialinius partnerius ir suinteresuotuosius subjektus kuriant pliuralistinę demokratinę erdvę, kurioje palankiai vertinamos skirtingos vizijos ir kritika. EESRK pabrėžia, kad, nepaisant geriausių ketinimų, susijusių su priemone „NextGenerationEU“ ir nacionaliniais ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planais, taip pat Europos Komisijos noro įtraukti pilietinės visuomenės organizacijas, socialinius partnerius ir suinteresuotuosius subjektus, faktinis dalyvavimas vis dar iš esmės yra nepakankamas, o taikomi procesai nesudaro sąlygų tam, kad jų nuomonė turėtų pakankamą poveikį.

4.10. Komiteto nuomonėje dėl Europos demokratijos veiksmų plano rekomenduojama, kad, skatinant Europos demokratiją, greta jau įtrauktų sričių į veiksmų planą įtraukti ir demokratinio dalyvavimo stiprinimą ES, nacionaliniu, regionų ir vietos lygmenimis, pilietinės visuomenės dalyvavimą ir demokratiją visais aspektais ir visose srityse, įskaitant, be kita ko, demokratiją darbo srityje. Be to, EESRK mano, kad daugiau dėmesio reikėtų skirti pilietiniam dialogui, kuris yra būtina išankstinė bet kokios demokratijos sąlyga siekiant užtikrinti, kad sprendimų priėmimo procesas būtų aukščiausios kokybės ir prisiimama kuo didesnė atsakomybė už jį, kaip numatyta Europos Sąjungos sutarties 11 straipsnyje ( 24 )

4.11. EESRK nuomone, į Europos demokratijos veiksmų planą turėtų būti įtraukta plataus masto iniciatyva, skirta skatinti švietimą demokratijos ir pagrindinių teisių klausimais, kuris yra itin svarbus demokratinėms vertybėms apsaugoti ir aktyviam pilietiškumui užtikrinti. Iniciatyva turėtų būti įtrauki ir skirta visiems piliečiams, ypatingą dėmesį skiriant jaunimui.

Briuselis, 2022 m. vasario 23 d. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkė Christa SCHWENG

(1) Europos Sąjungos sutarties 2 straipsnis; Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pirmininko Luca Jahier ir Pagrindinių teisių ir teisinės valstybės principų grupės pirmininko José Antonio Moreno Díaz pareiškimas, 2020 m. balandžio 15 d.

(2) Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto deklaracija„ES atsakas į COVID-19 protrūkį ir būtinas precedento neturintis valstybių narių solidarumas“, 2020 m. balandžio 6 d.

(3) OL C 62, 2019 2 15, p. 173.

(4) Rezoliucija dėl Organizuotos pilietinės visuomenės dalyvavimo nacionalinių ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planų procesuose. Kas veiksminga, o kas ne?, 25/02/2021 (OL C 155, 2021 4 30, p. 1).

(5) OL C 374, 2021 9 16, p. 38.

(6) Social Economy Europe, The Impact of COVID-19 on Social Economy Enterprises, 2020 m. birželio mėn.

(7) Europos Taryba, Europos Komisija už demokratiją per teisę (Venecijos komisija), Respect for Democracy, Human Rights and the Rule of Law during States of Emergency: Reflections, Strasbūras, 2020 m. birželio 19 d., CDL-AD(2020)014.

(8) Žr., pvz., šiuos pasaulio lyginamuosius tyrimus ir duomenų bazes: CompCoRe santrauka pateikiama Jasanoff, Sheila, Hilgartner, Stephen „A Stress Test for Politics: Insights from the Comparative Covid Response Project (CompCoRe) 2020“, Verfassungsblog, 11 May 2021, ir „Power and the COVID-19 Pandemic“, Verfassungsblog Symposium, santrauka pateikiama J Grogan, „Power, Law and the COVID-19 Pandemic: Part I“ ir „Part II“ baigiant Power and the COVID-19 Pandemic Verfassungsblog Symposium (2021).

(9) J. Grogan, Extraordinary or extralegal responses? The rule of law and the COVID-19 crisis (Democracy Reporting International, May 2021).

(10) J. Grogan, Extraordinary or extralegal responses? The rule of law and the COVID-19 crisis (Democracy Reporting International, May 2021).

(11) J. Grogan, Extraordinary or extralegal responses? The rule of law and the COVID-19 crisis (Democracy Reporting International, May 2021).

(12) J. Grogan ir N. Weinberg, Principles to Uphold the Rule of Law and Good Governance in Public Health Emergencies (RECONNECT Policy Brief, August 2020): https://reconnect-europe.eu/wp-content/uploads/2020/08/RECONNECTPB_082020B.pdf.

(13) OL C 62, 2019 2 15, p. 173.

(14) OL C 190, 2019 6 5, p. 1. EESRK nuomonei pateikta kontranuomonė, už kurią buvo atiduota daugiau kaip ketvirtadalis balsų, diskusijų metų buvo atmesta.

(15) OL C 341, 2021 8 24, p. 50.

(16) OL C 341, 2021 8 24, p. 50.

(17) Europos Vadovų Tarybos išvados dėl COVID-19, 2021 m. gegužės 25 d.

(18) BVP kaip gerovės kūrimo priemonės papildymas: Europos socialinių partnerių siūlomas bendras sąrašas, 2021 m. kovo 3 d.

(19) OL C 374, 2021 9 16, p. 38.

(20) International Institute for Democracy and Electoral Assistance (International IDEA), The Global State of Democracy Report 2021.

(21) Žr. PETRA Guasti, The Impact of the COVID-19 Pandemic in Central and Eastern Europe. The Rise of Autocracy and Democratic Resilience, Democratic Theory, Volume 7, Issue 2, Winter 2020: p. 47.

(22) Žr. José Javier Olivas Osuna and José Rama, COVID-19: A Political Virus? VOX’s Populist Discourse in Times of Crisis, Frontiers in Political Science, 2021 m. birželio 18 d.

(23) Ivan Krastev and Mark Leonard, Europe’s Invisible Divides: How COVID-19 is Polarizing European Politics, ECFR Policy Brief, September 2021.

(24) OL C 341, 2021 8 24, p. 56.