[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |

Briuselis, 26.6.2008

COM(2008) 392 galutinis

KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI

MAISTO PRODUKTAI ASMENIMS, KURIŲ ANGLIAVANDENIŲ APYKAITA YRA SUTRIKUSI (DIABETIKAMS)

TURINYS

1. Ataskaitos tikslas 3

2. Cukrinis diabetas 3

2.1. Medžiagų apykaitos sutrikimai 4

3. Diabeto gydymas 5

4. Mitybos patarimai 5

4.1. Mokslinis mitybos patarimų pagrindimas 5

4.2. Mitybos rekomendacijos Europos mastu 6

4.2.1. Europos diabeto tyrimų asociacijos Diabeto ir mitybos tyrimų grupės rekomendacijos 6

4.2.2. Valstybių narių nacionalinių diabeto organizacijų rekomendacijos 6

4.3. Mitybos patarimų santrauka 6

5. Valstybių narių ir kitų suinteresuotųjų šalių diabetikams teikiama informacija apie maisto produktus 7

5.1. Esamas reglamentavimas kai kuriose ES valstybėse narėse 8

5.2. Europos rinkoje esantys maisto produktai, parduodami kaip tinkami diabetikams 10

5.3. Kitų suinteresuotųjų šalių požiūris 10

6. Teisės aktai 11

6.1. Galiojantys pagrindiniai teisės aktai 11

6.2. Galimos teisinės alternatyvos 12

7. Išvados 12

NUORODOS 14

KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI

MAISTO PRODUKTAI ASMENIMS, KURIŲ ANGLIAVANDENIŲ APYKAITA YRA SUTRIKUSI (DIABETIKAMS)

ATASKAITOS TIKSLAS

Direktyvoje 89/398/EEB dėl specialios paskirties maisto produktų[1], vadinamųjų dietinių produktų, numatyta, kad Komisija teiks ataskaitas apie tai, ar reikalingos specialios nuostatos dėl maisto produktų žmonėms, kurių angliavandenių apykaita sutrikusi (diabetikams). Ataskaitoje apibendrinamos mitybos rekomendacijos diabetikams ir dabar galiojantys Europos teisės aktai dėl jiems skirtų maisto produktų, kad galima būtų įvertinti, ar reikia specialių nuostatų dėl maisto produktų sergantiems diabetu asmenims.

Cukrinis diabetas

Cukrinis diabetas yra medžiagų apykaitos sutrikimai, kuriems būdinga lėtinė hiperglikemija (didelė gliukozės koncentracija kraujyje) ir gliukozės toleravimo sutrikimas dėl insulino trūkumo, nepakankamo insulino veikimo ar abiejų šių sutrikimų kartu. Paprastai kasos gaminamas hormonas insulinas kontroliuoja gliukozės kiekį kraujyje reguliuodamas gliukozės apykaitą tarp kraujo ir organizmo audinių, kur ji naudojama kaip energijos šaltinis.

Pasaulio sveikatos organizacija nustatė du pagrindinius cukrinio diabetoi tipus.

1 tipo diabetas (anksčiau vadintas nuo insulino priklausomu cukriniu diabetu arba juveniliniu cukriniu diabetu), kai kasa negamina pakankamai gyvybiškai būtino insulino.. Ši diabeto forma dažniausiai pasireiškia vaikams ir paaugliams, bet vis dažniau pastebima ir vyresniame amžiuje. Ji gydoma insulino injekcijomis ir dieta.

2 tipo diabetas (anksčiau vadintas nuo insulino nepriklausomu cukriniu diabetu arba vyresnio amžiaus žmonių cukriniu diabetu), kurį sukelia organizmo nesugebėjimas tinkamai reaguoti į kasos gaminamo insulino veikimą. 2 tipo diabetas pasaulyje sudaro apie 90 % visų diabeto atvejų. Juo dažniausiai serga suaugusieji, bet vis dažniau jis nustatomas ir jaunuoliams bei vaikams. Ši diabeto forma paprastai gydoma keičiant gyvenseną, pavyzdžiui, vien dieta ir fiziniu aktyvumu arba kartu skiriant peroralinius hipoglikemizuojančius vaistus, nors kartais gali prireikti ir insulino injekcijų.

Yra ir kitų diabeto tipų – diabetas dėl genetinių sutrikimų, kasos ligų ir dėl vaistų ar cheminių medžiagų sukeltų sutrikimų. Taip pat yra žinomas nėščiųjų diabetas, kuriuo serga nėščios moterys ir kuris paprastai praeina gimus kūdikiui. Nėščiųjų diabetu sirgusios moterys turi didesnę tikimybę vėliau susirgti diabetu.

Medžiagų apykaitos sutrikimai

Cukrinio diabeto poveikis medžiagų apykaitai yra didesnis nei vien tik angliavandenių apykaitos sutrikimas, nes dėl tikslinių audinių nejautrumo insulinui arba jo trūkumo kartu sutrinka ir baltymų bei riebalų apykaita. Todėl sumažėja organizmo galimybės gauti energiją iš gliukozės.

Diabetas paprastai pasireiškia hiperglikemija, nes į kraują gliukozės patenka daugiau, negu įmanoma pašalinti. Gliukozės koncentracija kraujyje nevalgius ir pavalgius (postprandialinė) reguliuojama kiek skirtingais būdais. Postprandialinė gliukozės koncentracija kraujyje labai priklauso nuo maisto sudėties, o nevalgius gliukozės koncentracija kraujyje iš esmės atitinka kepenyse gaminamos gliukozės kiekį.

Mitybos parametrai, nuo kurių priklauso gliukozės kiekis kraujyje, yra įvairūs, pavyzdžiui, valgomų maisto produktų kiekis ir rūšys bei jų savybės. Buvo nustatyta, kad kai kurie visuotinai vartojami maisto produktai, kuriuose yra tos pačios rūšies angliavandenių ir tas pats jų kiekis, gali turėti skirtingą poveikį gliukozės kiekiui kraujyje (glikemijos atsakas). Skirtingas glikemijos atsakas suvalgius maisto produktų, kuriuose yra tas pats angliavandenių kiekis, labiausiai priklauso nuo plonosiose žarnose absorbuojamo kiekio. Pagrindinis absorbciją veikiantis veiksnys yra angliavandenių tipas. Kiti absorbuojamą kiekį lemiantys veiksniai yra maisto ruošimas ir perdirbimas.

Alkoholis veikia gliukozės kiekį kraujyje, nes jis slopina gliukozės gamybą kepenyse ir taip mažina gliukozės kiekį plazmoje. Tačiau alkoholis, jeigu jo nuolat vartojamas daug, sutrikdo jautrumą insulinui, o dėl to padidėja gliukozės kiekis plazmoje.

Blogai gydomas diabetas didina riziką susirgti kraujotakos ir nervų sistemos ligomis ir trumpina gyvenimą. Taip pat pasireiškia diabeto komplikacijų, pavyzdžiui, prarandamas regėjimas, kas susiję su nuolatinio padidėjusio gliukozės kiekio kraujyje sukeltu kraujagyslių ir nervų pažeidimu. Griežta gliukozės kiekio kraujyje (ir kraujospūdžio) kontrolė gali sumažinti komplikacijų tikimybę.

Diabeto gydymas

Diabetu sergančių žmonių gydymo tikslas yra normalizuoti gliukozės kiekį kraujyje ir sumažinti diabeto komplikacijų tikimybę. Gydymą reikia individualizuoti – sergantis asmuo turi išmokti derinti gliukozės kiekio kraujyje stebėjimą su dieta bei fiziniu aktyvumu, o prireikus ir su peroraliniais hipoglikemizuojančiais vaistais ar insulino injekcijomis.

Mitybos patarimai

Seniau diabetu sergantiems žmonėms buvo rekomenduojama ribojanti angliavandenius dieta. Iki 9-ojo dešimtmečio buvo manoma, kad gliukozės kiekio kraujyje kontroliuoti negalima neribojant angliavandenių vartojimo. Buvo patariama riboti angliavandenių, labiausia sacharozės, vartojimą, todėl angliavandeniai turėjo sudaryti ne daugiau kaip 40% gaunamos energijos. 8-jame dešimtmetyje moksliniais tyrimais nustatyta, kad laisviausiai vartojami angliavandeniai nėra žalingi gliukozės kiekio kraujyje kontrolės požiūriu, o pagal 9-ojo dešimtmečio pradžioje parengtą teoriją ne tiek suvartojami angliavandeniai, kiek bendras gaunamos energijos kiekis veikia gliukozės kiekį kraujyje. Be to, dėl riebaus maisto taip pat kyla prie diabeto komplikacijų, pavyzdžiui, kraujagyslių pažeidimų sukeltų širdies ligų. 9-ajame dešimtmetyje mitybos patarimai pasikeitė – buvo patariama, kad daugiau energijos turi būti gaunama iš angliavandenių, o mažiau – iš riebalų, ypač sočiųjų, ir baltymų. Buvo rekomenduojama, kad maiste turi būti daugiau skaidulų, ir valgyti kuo daugiau vaisių ir daržovių. Šiuo metu mitybos patarimai diabetu sergantiems žmonėms grindžiami tais pačiais sveikos mitybos patarimais, kurie duodami visiems gyventojams, ir derinami su jų asmeniniais poreikiais.

Mokslinis mitybos patarimų pagrindimas

2004 m. Europos diabeto tyrimų asociacijos diabeto ir mitybos tyrimų grupės vardu Manasii persvarstė diabetu sergantiems asmenims teikiamų mitybos patarimų pagrįstumą ir pateikė rekomendacijas. I priede apibendrinami pagrindiniai šio persvarstymo punktai.

2002 m. Franziii vadovaujama grupė paskelbė diabeto ir jo komplikacijų prevencijai ir gydymui skirtų mitybos principų ir rekomendacijų pagrindimui naudojamų duomenų apžvalgą, kuria buvo pagrįsta paskelbta Amerikos diabeto asociacijos pozicijaiv šiais klausimais. Bendros Franziii techninės apžvalgos išvados buvo panašios į Manoii.

Mitybos rekomendacijos Europos mastu

Europos diabeto tyrimų asociacijos Diabeto ir mitybos tyrimų grupės rekomendacijos

Daugelyje ES šalių, pavyzdžiui, Danijoje, Suomijoje, Graikijoje, Vokietijoje, Švedijoje, Vengrijoje ir Slovėnijoje mitybos patarimai sergantiems diabetu asmenims grindžiami Europos diabeto tyrimų asociacijos diabeto ir mitybos tyrimų grupės rekomendacijomis.

2004 m. diabeto ir mitybos tyrimų grupės rekomendacijose buvo atsižvelgta į turimus įrodymus dėl nesočiųjų riebalų rūgščių vaidmens, maisto produktų, kurių glikemijos indeksas žemas, naudos, galimo mitybai vartojamų antioksidantų širdį saugančio poveikio, būtinumo vengti pernelyg baltymingo maisto ir fizinio aktyvumo naudos. Tyrimų grupė pabrėžė, kad mitybos rekomendacijos diabetu sergantiems žmonėms yra labai panašios į visiems gyventojams skirtas rekomendacijas, kuriomis siekiama gerinti sveikatą. Rekomendacijų ir mitybos patarimų santrauka pateikta II priede.

Valstybių narių nacionalinių diabeto organizacijų rekomendacijos

Kai kurios nacionalinės diabeto organizacijos turi savo gaires dėl diabetikų mitybos sudedamųjų dalių. Pavyzdžiui, Prancūzija, Švedija ir Jungtinė Karalystė teikia mitybos patarimus diabetu sergantiems asmenims. Rekomendacijos dėl pagrindinių maistingųjų medžiagų yra panašios, t. y. iš angliavandenių turėtų būti gaunama apie 45–60 % visos energijos, iš riebalų – mažiau nei 30–35 % ir baltymų – mažiau nei 10–15 % energijos. Iš įvairių tipų riebalų rūgščių gaunamos energijos dalis taip pat turėtų būti panaši: iš sočiųjų ar transriebalų rūgščių reikėtų gauti mažiau kaip 10 % energijos, iš polinesočiųjų riebalų rūgščių taip pat – mažiau kaip 10 % energijos ir iš mononesočiųjų riebalų rūgščių – apie 10–20 % energijos. Šios rekomendacijos atitinka ir Europos diabeto tyrimų asociacijos diabeto ir mitybos tyrimų grupės patarimus.

II priede apibendrinami įvairių Europoje veikiančių organizacijų teikiami konkretūs mitybos patarimai diabetu sergantiems asmenims.

Mitybos patarimų santrauka

Diabetas yra pagrindinių maistingųjų medžiagų apykaitos sutrikimas. Pagrindinis gydymo tikslas yra kontroliuoti gliukozės kiekį kraujyje ir sumažinti tokių komplikacijų, kaip kraujotakos ir nervų sistemos sutrikimai, pavojų. Sergantiems diabetu žmonėms taip pat gali būti svarbu palaikyti optimalią kraujo lipidų būklę. Šių tikslų galima siekti įvairiomis priemonėmis, įskaitant atitinkamą dietą.

Dviejose techninėse apžvalgose apie tinkamos mitybos kontrolės svarbą sergantiems diabetu pacientams – pateiktoje Europos diabeto tyrimų asociacijos Diabeto ir mitybos tyrimų grupės vardu ir parengtoje Amerikos diabeto asociacijos – nurodyta, kad, turimais moksliniais duomenimis, bendras mitybos patarimas sergantiems diabetu žmonėms yra sveikai maitintis, o tai turėtų būti įmanoma renkantis įprastus maisto produktus.

Valstybių narių mitybos rekomendacijos diabetu sergantiems asmenims yra panašios. Apskritai mitybos patarimai diabetu sergantiems asmenims yra tokie patys, kaip sveikos mitybos patarimai visiems gyventojams. Atsisakyti kokių nors maisto produktų ar maisto sudedamųjų dalių nėra būtina, bet subalansuota mityba yra svarbi. Diabetu sergantiems asmenims reikia planuoti savo maitinimąsi taip, kad gliukozės kiekis kraujyje kuo mažiau keistųsi, ir pasirinkti asmeninius poreikius atitinkančią dietą atsižvelgiant į pagrindines valgomo maisto sudedamąsias dalis ir jų absorbciją. Bendras patarimas visiems asmenims yra siekti optimalaus kūno svorio ir stengtis jį išlaikyti. Pagrindinė mitybos sudedamoji dalis turėtų būti maisto produktai, kuriuose yra daug angliavandenių. Ypač rekomenduojami maisto produktai, kuriuose yra daug maistinių skaidulų arba kurių glikemijos indeksas yra nedidelis (pavyzdžiui, ankštiniai, nesmulkinti grūdai ir makaronų gaminiai). Riebalų dalis mityboje turėtų sudaryti mažiau negu 35 % gaunamos energijos, iš jų –10–20 % energijos turėtų būti gaunama iš mononesočiųjų riebalų rūgščių (jų turi, pavyzdžiui, alyvų aliejus ir rapsų sėklų aliejus). Iš sočiųjų riebalų rūgščių (jų turi, pavyzdžiui, gyvūniniai produktai ir kietieji maistiniai riebalai) ir polinesočiųjų riebalų rūgščių (jų turi, pavyzdžiui, daržovių aliejai, minkštieji maistiniai riebalai ir žuvis) turėtų būti gaunama mažiau kaip 10 % visos energijos, o baltymų dalis turėtų atitikti asmeninius poreikius.

Apskritai patariama:

( rinktis įvairų maistą,

( daugiausia valgyti krakmolingų maisto produktų ir užkandžių, pavyzdžiui, nesmulkintų grūdų, duonos (produktų), bulvių ir kitų krakmolingų daržovių,

( valgyti daug vaisių ir daržovių, bent penkis kartus per dieną,

( saikingai vartoti pieno produktus ir mėsą, žuvį ar jų pakaitus (sojų produktus, riešutus ir kt.) bei

( riboti riebių ar saldžių maisto produktų ir alkoholio vartojimą.

I priede pateikiama išsamesnė mitybos patarimų santrauka.

Valstybių narių ir kitų suinteresuotųjų šalių diabetikams teikiama informacija apie maisto produktus

Komisija paprašė valstybių narių informacijos apie dabartinę padėtį dėl mitybos patarimų, maisto produktų, parduodamų kaip tinkamų diabetu sergantiems asmenims, reglamentavimo, teiginio „tinkami diabetikams“ vartojimo ir pagrindinių jų rinkoje esančių produktų. Informacija gauta iš aštuoniolikos valstybių narių.

Esamas reglamentavimas kai kuriose ES valstybėse narėse

Toliau pateikiama trumpa valstybių narių pateiktos informacijos apie jų nacionalines nuostatas suvestinė. Išsamesnė santrauka yra III priede.

Mitybos patarimai. Apskritai mitybos patarimai diabetikams atitinka sveikos mitybos rekomendacijas visiems gyventojams, tačiau prireikus jie turi būti individualizuoti. Daugelyje šalių patarimai yra grindžiami Europos diabeto tyrimų asociacijos Diabeto ir mitybos tyrimų grupės rekomendacijomis.

Sergantiems diabetu žmonėms skirtų maisto produktų reglamentavimas. Penkiose valstybėse narėse yra nustatyti sudėties standartai. Prancūzijoje yra nustatyti „maisto produktų, kuriuose angliavandenių nedaug“ sudėties standartai, Vengrijoje nustatyti maisto produktų, kuriuos „gali vartoti diabetu sergantys asmenys“ arba su nuoroda „diabetinis (produkto pavadinimas)“ arba „skirtas diabetikams“ sudėties standartai, Vokietijoje, Ispanijoje ir Slovakijoje yra nustatyti tam tikri maisto produktų, kuriems tinka teiginys, kad jie yra „tinkami diabetu sergantiems asmenims“, sudėties reikalavimai.

Prancūzijos teisės akte (dekretas Nr. 91-827 su pakeitimais) nustatyta, kad produktuose, kuriuose yra nedaug angliavandenių, bendra asimiliuojamų angliavandenių masė turi būti mažesnė negu 50 % įprastų maisto produktų sudėtį atitinkančio kiekio. Tačiau tam tikromis nurodytomis sąlygomis procentinė dalis gali būti didesnė – iki 70 % krakmolingų produktų ir maisto produktų, kuriuose yra fruktozės ar sorbitolio. Šie maisto produktai turi būti parduodami su aprašais, kuriuose yra teiginiai „yra nedaug angliavandenių“ arba „sumažintas angliavandenių kiekis“. Be to, turi būti nurodytas asimiliuojamų angliavandenių kiekis ir parašytas teiginys „įskaičiuoti į gydytojo paskirtą dienos kiekį“.

Vokietijos teisės aktuose ( Verordnung uber diatetishe Lebensmittel § 12) , reglamentuojančiuose diabetikams specialiai gaminamus maisto produktus, nurodyta išsami informacija apie cukrus, kurių ir kokiomis sąlygomis gali būti pridedama. Be to, yra ribojamas duonos kalorijų ir alaus angliavandenių kiekis. Atsižvelgiant į mokslininkų patarimus šie teisės aktai yra persvarstomi.

Ispanijos teisės aktuose yra nustatyti apribojimai dėl angliavandenių kiekio maisto produktuose, cukrų, kurie gali būti pridedama, ir riebalų kiekio. Nustatyti tam tikri produktų, kuriuose yra sorbitolio ar aspartamo, ženklinimo reikalavimai.

Vengrijos teisės aktuose nustatyti angliavandenių kiekio maisto produktuose apribojimai bei mono- ir disacharidų, įskaitant fruktozę, naudojimo apribojimai.

Slovakijos teisės aktuose nustatyti angliavandenių kiekio maisto produktuose, energetinės vertės, riebalų, gyvūninių baltymų, cholesterolio ir druskos kiekio apribojimai.

Nuostatos dėl teiginio „tinkami diabetu sergantiems asmenims“ vartojimo. Vengrijoje, Slovakijoje, Vokietijoje ir Ispanijoje produktai turi atitikti nacionaliniuose teisės aktuose nustatytus sudėties reikalavimus. Daugumoje kitų duomenis pateikusių valstybių narių teiginys turėtų derėti su specialios paskirties maisto produktų ženklinimo taisyklėmis. Atsižvelgdamos į Europos diabeto tyrimų asociacijos Diabeto ir mitybos mokslinių tyrimų grupės išvadą, kad specialūs produktai diabetikams nėra moksliškai pagrįsti, kai kurios valstybės narės tokių teiginių neskatina vartoti.

Europos rinkoje esantys maisto produktai, parduodami kaip tinkami diabetikams

Valstybių narių pateikti produktų, specialiai parduodamų diabetu sergantiems žmonėms, tipų pavyzdžiai buvo šokoladas, konditerijos gaminiai, gėrimai, sausainiai ir džemas su fruktoze, polioliai ar dirbtiniai saldikliai, pakeičiantys sacharozę. Kaip minėta pirmiau, Prancūzijoje „maisto produktai, kuriuose angliavandenių nedaug“ turi atitikti nacionaliniuose teisės aktuose nustatytus sudėties reikalavimus. Leidžiama nurodyti, kad kai kuriems diabetu sergantiems asmenims kaip mitybos dalį juos gali patarti vartoti gydytojas. Gryna fruktozė, skysta fruktozė ir sorbitolis, numatomi vartoti kaip saldikliai, Prancūzijos teisės aktuose taip pat priskiriami produktams, įtraukiamiems į nedaug angliavandenių turinčias dietas. Vokietijoje į maisto produktus diabetikams reglamentuojančius nacionalinius teisės aktus yra įtraukta specialių nuostatų dėl duonos ir alaus. Produktai, atitinkantys ženklinimo nuostatas, apima kepinius, džemą, šokoladą, saldumynus, desertus ir pieno produktus, kuriuose yra fruktozės ir (arba) sacharidų alkoholių vietoj sacharozės. Portugalijoje yra kai kurių enteriniam maitinimui skirtų maisto produktų, kurie yra specialios medicininės paskirties maisto produktai ir yra tinkami diabetu sergantiems žmonėms. Be to, kai kurie įprasti maisto produktai, turintys mažesnį kalorijų kiekį ir kuriuose sacharozė pakeista fruktoze, polioliais ar dirbtiniais saldikliais, yra parduodami kaip „tinkami diabetu sergantiems asmenims“. Tačiau nė vienas iš šių įprastinių maisto produktų nebuvo aprobuoti įprasta tvarka, pagal kurią įprastai vartojamus maisto produktus, kurie yra tinkami vartoti kaip specialios mitybos paskirties produktai, leidžiama ženklinti kaip specialios paskirties produktus.

Kitų suinteresuotųjų šalių požiūris

Remiantis valstybių narių ir kitų suinteresuotųjų šalių pateiktais duomenimis galima manyti, kad daugelis diabeto mokslinių tyrimų ir pacientus remiančių organizacijų nepalaiko maisto produktų, specialiai gaminamų ar parduodamų sergantiesiems diabetu, idėjos. Jos mano, kad šių produktų propagavimas gali skatinti diabetu sergančius žmones nesilaikyti bendrų mitybos patarimų motyvuojant tuo, kad bendros mitybos rekomendacijos diabetikams yra tokios pačios, kaip ir sveikos mitybos rekomendacijos visiems gyventojams. Kai kurios valstybės narės pažymėjo, kad įprastiniai maisto produktai, kuriuose sumažintas riebalų, cukraus ir (arba) kalorijų kiekis, gali labiau tikti diabetu sergantiems asmenims, norintiems laikytis mitybos rekomendacijų.

Kita vertus, kai kurios pacientų ir gamintojų organizacijos tiki, kad galėtų būti sukurti nauji maisto produktai, kurių nauda būtų įrodyta, ir jie galėtų būti vartojami kaip pagerintos mitybos dalis. Tai galėtų būti produktai, besiskiriantys nuo įprastų maistui vartojamų alternatyvių produktų, pavyzdžiui, riebalų ar skaidulų kiekiu bei tipu arba mažesniu glikemijos indeksu. Organizacijų nuomone, pramoniniu būdu iš anksto paruoštas maistas ar greitmaistis – svarbios tolesnės plėtros sritys. Jos tikisi, kad tokie maisto produktai (jeigu būtų sukurti) galėtų būti tinkami visiems gyventojams, nes jie gali padėti žmonėms sveikai gyventi ir sumažintų susirgimo diabetu riziką.

Teisės aktai

Galiojantys pagrindiniai teisės aktai

Dietiniai maisto produktai Direktyvos 89/398/EEB (pagrindų direktyva) 1 straipsnio 2 dalyje apibūdinami kaip turintys tris pagrindines ypatybes:

( jie aiškiai skiriasi nuo įprastinių maisto produktų (specialia sudėtimi ar gamybos procesu),

( jie yra skirti tam tikroms asmenų grupėms, o ne visiems žmonėms;

( jie tenkina specialiuosius asmenų, kuriems yra skirti, mitybos poreikius. Tai turėtų būti grindžiama visuotinai priimtais moksliniais duomenimis.

Tam tikros specialios paskirties maisto produktų grupės, išvardytos pirmiau minėtos direktyvos priede, yra reglamentuojamos specialiosiomis direktyvomis, kuriose nustatyti sudėties kriterijai ir (arba) ženklinimo nuostatos siekiant užtikrinti, kad produktai būtų tinkamai vartojami ir suteiktų kuo mažesnį ir (arba) kuo didesnį tam tikrų maistingų medžiagų kiekį. Kai kurie šių produktų gali būti vienintelis maisto šaltinis, pavyzdžiui, pradiniai mišiniai kūdikiams, kai kurie gali būti specialios medicininės paskirties maisto produktai. Tokie produktai turi tenkinti asmens visavertės mitybos reikalavimus, nes tam tikromis aplinkybėmis gali nebūti alternatyvių maisto šaltinių. Kiti produktai, kaip antai grūdiniai maisto produktai ir kūdikių maistas, maisto produktai, skirti svoriui mažinti, galėtų būti laikomi pasirenkamaisiais produktais, nes specialieji asmenų, kuriems jie yra skirti, mitybos poreikiai gali būti tenkinami ir rūpestingai pasirenkant įprastinius maisto produktus.

Priede neišvardyti specialios paskirties maisto produktai gali būti parduodami laikantis pagrindų direktyvos 9 straipsnio nuostatų. Pagal šias nuostatas gamintojai ar importuotojai, parduodami šiuos produktus, turi įvykdyti dvi procedūrines prievoles:

( Jie turi pranešti atitinkamos valstybės narės kompetentingai institucijai, kad produktas patiektas rinkai, ir kartu turi pateikti naudojamos etiketės pavyzdį. Kai tas pats produktas vėliau patiekiamas rinkai kitoje valstybėje narėje, jie turi pranešti pakartotinai.

( Kompetentingoms institucijoms jie turi perduoti saugoti bylą, kurioje pateikiamas mokslinis darbas ir duomenys, patvirtinantys produkto atitiktį specialios paskirties maisto produktams, kitaip tariant, kad produktas atitinka specialiuosius asmenų grupės, kuriai jis yra skirtas, mitybos poreikius.

Produktai, atitinkantys pagrindų direktyvą ir atitinkamas specialiąsias direktyvas, gali laisvai judėti Bendrijoje. Kompetentingų institucijų atliekami tikrinimai turi būti atliekami laikantis atitinkamų Bendrijos teisės aktų ir turėtų būti vykdomi jau patiekus produktą rinkai. Valstybės narės taip pat atsako už tai, kad pagal Direktyvos 89/398/EEB 9 straipsnyje nustatytas taisykles parduodami produktai iš tikrųjų būtų dietiniai maisto produktai.

Dietinių maisto produktų, kaip ir visų kitų maisto produktų, ženklinimas turėtų atitikti Direktyvos 2000/13/EB nuostatas dėl maisto produktų ženklinimo. Be to, pagal pagrindų direktyvą juos ženklinant reikėtų nurodyti:

( konkrečias produkto maistines savybes,

( produkto sudėties kokybinius ar kiekybinius ypatumus atsižvelgiant į numatomą paskirtį bei

( produkto energinę vertę, jo baltymų, angliavandenių ir riebalų kiekį.

Galimos teisinės alternatyvos

Šiuo metu Komisija numatė tris galimas teisines alternatyvas reglamentuojant maisto produktus asmenims, kurių angliavandenių apykaita yra sutrikusi (diabetikams):

A. Priimti Komisijos direktyvą, kurioje būtų nustatyti konkretūs tokių produktų sudėties reikalavimai.

B. Iš dalies pakeisti pagrindų direktyvą 89/398/EEB, kad šie produktai būtų išbraukti iš I priedo, t. y. jiems nebūtų taikoma specialioji direktyva, bet jie galėtų būti parduodami pagal 9 straipsnio nuostatas.

C. Iš dalies pakeisti pagrindų direktyvą 89/398/EEB nustatant, kad diabetu sergantiems asmenims skirtiems maisto produktams ji nebūtų taikoma, t. y. jie negalėtų būti parduodami kaip specialios paskirties maisto produktai.

Išvados

Šioje ataskaitoje aptartos dvi diabetu sergančių pacientų mitybos kontrolės pagrindimo techninės apžvalgosii & iii.. Abiejose apžvalgose nurodoma, kad diabetu sergantys asmenys turėtų rinktis sveiką mitybą ir turėtų galėti tai daryti vartodami įprastinius maisto produktus. Remiantis šiomis apžvalgomis nėra pagrindo rengti specialių diabetu sergantiems žmonėms skirtų maisto produktų sudėties reikalavimų.

Maisto mokslinis komitetas buvo paprašytas pateikti pastabas dėl šios ataskaitos mokslinių išvadų, visų pirma dėl konkrečių diabetu sergantiems žmonėms skirtų maisto produktų sudėties kriterijų mokslinio pagrindimo. Komitetas palaiko šią nuomonę: Diabetu sergančių žmonių mityba gali kelti ilgalaikį su liga susijusį pavojų sveikatai. Pageidautina diabetiku mitybos sudėtis yra panaši į rekomenduojamą sveikiems žmonėms mitybos sudėtį. Todėl diabetu sergantys asmenys turėtų turėti galimybę tenkinti savo mitybos poreikius tinkamai pasirinkdami įprastinius maisto produktus. Specialios paskirties maisto produktų, skirtų diabetu sergantiems žmonėms, konkrečių sudėties kriterijų nustatymas nėra moksliškai pagrįstas. Tačiau diabetikai turėtų būti informuojami apie mitybos poreikius sergant šia liga ir apie maisto produktų sudėtį, kad jie galėtų pasirinkti subalansuotą asmeninius poreikius atitinkančią dietą v .

Todėl, remdamasi šiais motyvais, Komisija siūlys iš dalies pakeisti Direktyvą 89/398/EEB nustatant, kad minėtai maisto produktų kategorijai specialios direktyvos nereikia. Tinkamiausias ir suderintas sprendimas dėl maisto produktų, skirtų asmenims, kurių angliavandenių apykaita yra sutrikusi (diabetikams), būtų parengtas ir pateiktas persvarstant tą direktyvą. Šiomis aplinkybėmis įvairios politikos alternatyvos bus atidžiai nagrinėjamos ir vertinamos atsižvelgiant į galimą mokslo ir technologijų raidą ir kitus svarbius veiksnius, kaip antai, teisinę padėtį valstybėse narėse, poveikį sveikatai bei socialines ir ekonomines pasekmes.

NUORODOS

i. World Health Organisation Definition, diagnosis and classification of diabetes mellitus and its complications. Report of WHO Consultation. Part 1. Diagnosis and classification of diabetes mellitus. WHO/NCD/99.2. 1999, Geneva, Departament of Noncommunicable Disease Surveillance.(http://whqlibdoc.who.int/hq/1999/WHO NCD NCS 99.2.pdf)

ii. Mann, J.I. et al . Evidence-based nutritional approaches to the treatment and prevention of diabetes mellitus. Nutrition, Metabolism, and Cardiovascular Diseases (2004) 14: 373-394.

iii. Franz M.J. et al. Evidence-based nutrition principles and recommendations for the treatment and prevention of diabetes and related complications (Technical review). Diabetes Care, 2002, 25: 148-198.(http://care.diabetesjournals.org/cgi/content/full/25/1/148)

iv. American Diabetes Association. Nutrition principles and recommendations in diabetes (Position statement). Diabetes Care, 2004, 27, Suppl. 1: S36-S46. (http://care.diabetesjournals.org/cgi/content/full/27/suppl_1/s36 )

v. 2002 m. balandžio mėn. 15–17 d. Maisto mokslinio komiteto 132-ojo plenarinio posėdžio Briuselyje protokolas, p. 5.http://ec.europa.eu/food/fs/sc/scf/out132_en.pdf

[1] 1989 m. gegužės 3 d. Tarybos direktyva 89/398/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su specialios paskirties maisto produktais, suderinimo. OL L 186, 1989 6 30, p. 27.