KOMISIJOS PRANEŠIMAS

Rekomendacinis dokumentas dėl raganosių ragų eksporto, reeksporto, importo ir prekybos jais Sąjungos viduje

(2019/C 386/04)

1. Bendroji informacija apie raganosių išsaugojimą ir brakonieriavimo bei neteisėtos prekybos keliamą grėsmę

Visos raganosių rūšys yra įtrauktos į CITES I priedėlį, išskyrus baltųjų (plačialūpių) raganosių (Ceratotherium simum simum) populiacijas iš Pietų Afrikos ir Esvatinio, kurios yra įtrauktos į II priedėlį.

Nepaisant to, kad 2013–2015 m. raganosių brakonieriavimo mastas Afrikoje auga mažesniais tempais, 2009–2015 m. laikotarpiu jis didėjo šešerius metus iš eilės, o didžiausią mastą –3,7 raganosio per dieną – pasiekė 2015 m (1). Nors brakonieriavimo atvejų nuo 2015 m. užregistruojama mažiau, jo mastas vis dar yra didelis: 2017 m. buvo subrakonieriaujama maždaug 3,1 raganosio per dieną. Panašu, kad mažėjantis brakonieriavimo mastas, užfiksuotas 2015 m., išsilaikė ir 2018 m.: daugelyje raganosių paplitimo arealo valstybių pirmuosius 8–9 metų mėnesius brakonieriavimo mastas išliko žemas arba mažėjantis (2). Nors paskutiniais dešimtmečiais taikomos griežtos išsaugojimo priemonės raganosių paplitimo arealo valstybėse, ypač Pietų Afrikoje, leido išaugti baltųjų ir juodųjų raganosių (Ceratotherium simum ir Diceros bicornis) populiacijoms, deja dėl besitęsiančio raganosių brakonieriavimo ir raganosių ragų prekybos jos ėmė vėl mažėti.

Organizuotos nusikalstamos grupės, siekiančios įsigyti raganosio ragų ir jais prekiauti, veikia ir visoje ES. Nors raganosius ir jų produktus draudžiama įvežti į ES komerciniais tikslais, tam tikromis sąlygomis, pavyzdžiui, kaip medžioklės trofėjus (3), juos įvežti galima. Pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 865/2006 (4) 57 straipsnį šie medžioklės trofėjai laikomi asmeniniais ir namų ūkio daiktais. Jie negali būti parduodami ar kitaip naudojami komerciniais tikslais ir po importo privalo likti medžiotojo nuosavybė. Pastaraisiais metais nusikalstami tinklai sąmoningai piktnaudžiavo prekybos raganosių egzempliorių medžioklės trofėjais nuostatomis, t. y. jie samdė žmones, kad jie dalyvautų raganosių medžioklių safariuose, pavyzdžiui, Pietų Afrikoje. Kaip rodo tam tikrose valstybėse narėse ir trečiosiose šalyse atlikti tyrimai, ES veikiantys nusikaltėlių tinklai plačiai taiko šį veikimo būdą, pagrįstą „pseudomedžiotojų“ ir netgi „bona fide medžiotojų“ samdymu. Importavus medžioklės trofėjus, nusikaltėlių tinklai perima ragus ir neteisėtai įveža juos į Aziją.

Prieš priimant pirmąją šio rekomendacinio dokumento versiją 2011 m. vasario mėn., keliose valstybėse narėse pastebėtas ES vidaus prekybos ir reeksporto raganosio ragais, pateiktais kaip antikvariniai daiktai ar perdirbti egzemplioriai, suintensyvėjimas. Daugeliu atvejų atlikus tyrimus paaiškėjo, kad pirkėjų motyvas turėjo mažai ką bendro su objektų meniniu pobūdžiu. Tai leidžia manyti faktas, kad už tokius produktus siūlytos kainos daugiausia buvo susijusios su jų svoriu, o ne su jų menine verte.

2010 m. dvi valstybės narės nustatė griežtai aiškinti Sąjungos teisės aktus dėl raganosių produktų taikymą. Tada kitos valstybės narės ėmė gauti reeksporto paraiškas arba prašymus pateikti informacijos apie tai, kaip jos administruotų tokias paraiškas. Tai rodė, kad kai kurie prekiautojai bandė išvengti tų dviejų valstybių narių taikomos tvarkos ir ieškojo kitų būdų, kaip reeksportuoti egzempliorius iš ES.

Kitas požymis, rodantis besitęsiančią riziką, yra tai, kad nors raganosių ragų vagystės iš muziejų, aukcionų ir antikvariatų bei iškamšų parduotuvių pastaruoju metu gerokai sumažėjo, 2017 m. kovo mėn. Europos zoologijos sode buvo pirmą kartą dėl rago nužudytas raganosis (5).

Labai tikėtina, kad raganosio ragų reeksportas iš ES gali paskatinti raganosio ragų paklausą, daugiausiai medicininiais tikslais Azijoje, ir išlaikyti dideles kainas ar net jas dar padidinti. Panašu, kad daugelyje valstybių narių kai kurie prekiautojai koordinuotai bando įsigyti raganosių ragų siekdami juos reeksportuoti į Aziją. Kita vertus, tokia didelė didelės vertės produktų paklausa taip pat sukuria pelningą rinką, kuri yra labai patraukli brakonieriams ir skatina neteisėtą prekybą bei kriminalinę veiklą. Tai toliau kelia kliūtis likusių raganosių populiacijų išsaugojimui.

2. Šio dokumento tikslas ir pobūdis

Sąjungos prekybos laukiniais gyvūnais ir augalais reguliavimo sistema turi būti aiškinama atsižvelgiant į jos tikslus, atsargumo principą ir tinkamai įvertinant naujausius pokyčius. Valstybės narės turi toliau užtikrinti ES teisės aktų dėl prekybos laukiniais augalais ir gyvūnais vykdymą taip, kad tai padėtų apsaugoti ir išsaugoti jų rūšis.

Reikalingos rekomendacijos, užtikrinančios visų valstybių narių bendrą požiūrį į raganosio produktų eksportą ir reeksportą (3 skirsnio a punktas), ES vidaus prekybą raganosio ragais (3 skirsnio b punktas), raganosių produktų, deklaruotų kaip „medžioklės trofėjai“, importą į ES (4 skirsnis), taip pat į kitą apdorotų ir neapdorotų raganosio ragų egzempliorių importą į ES asmeniniam nekomerciniam naudojimui (5 skirsnis).

Šį rekomendacinį dokumentą parengė Komisijos tarnybos; jo projektui pritarė pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 338/97 (6) (toliau – Pagrindinis reglamentas) 18 straipsnį įsteigtas Prekybos laukine fauna ir flora komitetas ir, atitinkamai, valstybių narių kompetentingos institucijos.

Šiuo rekomendaciniu dokumentu siekiama padėti nacionalinėms institucijoms taikyti Reglamentą (EB) Nr. 338/97. Teisiškai jis nėra privalomas; vienintelė jo paskirtis – suteikti informacijos tam tikrais Reglamento (ES) Nr. 338/97 ir Reglamento (EB) Nr. 865/2006 aspektais, ir apie priemones, kurios laikytinos geriausios patirties pavyzdžiais. Juo taikytinos Sąjungos teisės nuostatos nėra nei pakeičiamos, nei papildomos, nei iš dalies keičiamos. Šis dokumentas taip pat neturėtų būti vertinamas atskirai; juo turi būti naudojamasi ne kaip atskiru informacijos šaltiniu, bet kartu su teisės aktais, įskaitant kitus susijusius teisės aktus dėl gyvūninių produktų. Autoritetingai aiškinti Sąjungos teisę yra kompetentingas tik Europos Sąjungos Teisingumo Teismas.

Dokumentą elektroniniu būdu skelbia Komisijos tarnybos ir jį gali paskelbti valstybės narės. Tinkamu laiku jį peržiūrės Sąjungos Prekybos laukine fauna ir flora komitetas.

3. Raganosio ragų eksportui, reeksportui ir vidaus prekybai taikomų ES taisyklių aiškinimo rekomendacijos

Sąjungos teisės aktai turi būti aiškinami atsižvelgiant į jų tikslus. Tarybos reglamento (EB) Nr. 338/97 1 straipsnyje nustatyta, kad to reglamento tikslas yra „apsaugoti laukinės faunos ir floros rūšis ir garantuoti jų išlikimą kontroliuojant prekybą jomis“. Todėl reglamento nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad derėtų su tuo tikslu.

Be to, Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 191 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad aplinkos politika turi būti grindžiama atsargumo principu. Tai reiškia, kad, jei veiksmai arba politika gali padaryti didelę arba negrįžtamą žalą visuomenei arba aplinkai, tvirtų mokslinių įrodymų trūkumas neturėtų būti priežastis atidėti ekonomiškai efektyvių priemonių taikymą siekiant išvengti tokios žalos. Šiuo principu siekiama užtikrinti aukštesnį aplinkos apsaugos lygį priimant prevencinius sprendimus tokios rizikos atveju.

Pagal nusistovėjusią Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktiką atsargumo principas taikomas, be kita ko, aiškinant ir taikant Sąjungos aplinkos acquis, taigi, atitinkamai, ir aiškinant bei taikant Pagrindinį reglamentą. Valstybės narės atsargumo principą turėtų taikyti savo nuožiūra, remdamosi Pagrindiniu reglamentu (7).

a) Leidimų arba sertifikatų paraiškos pagal Reglamento (EB) Nr. 338/97 5 straipsnį (eksportas ir reeksportas)

Pagal Pagrindinio reglamento 5 straipsnio 2 dalies d punktą, vertindamos raganosio ragų eksporto ir reeksporto paraiškas, valstybių narių valdymo institucijos, pasikonsultavusios „su kompetentinga mokslo institucija, įsitikina, kad nėra jokių kitų su rūšių apsauga susijusių veiksnių, dėl kurių nebūtų galima išduoti eksporto leidimo“ (paryškinta papildomai). Ši nuostata taikoma eksporto leidimo paraiškoms, taip pat (remiantis 5 straipsnio 3 dalimi) A ir B prieduose nurodytų rūšių egzempliorių reeksporto sertifikatams. Ši sąlyga taikoma visiems raganosio ragų egzemplioriams, nepriklausomai nuo to, ar jie laikomi perdirbtais egzemplioriais, ar ne (8).

Dabartinėmis aplinkybėmis ir atsižvelgiant į atsargumo principą (nebent paaiškėtų įtikinami priešingi moksliniai įrodymai), valstybės narės turėtų laikyti, kad iš tikrųjų esama rimtų veiksnių, susijusių su raganosių rūšių išsaugojimu, dėl kurių eksporto leidimų ir reeksporto sertifikatų negalima išduoti.

Todėl laikoma, jog yra teisėta valstybėms narėms užtikrinti, kad raganosio ragų eksporto arba reeksporto leidimai laikinai nebūtų išduodami, išskyrus atvejus, kai valdymo institucijai yra visiškai aišku, kad leidimas bus naudojamas teisėtais tikslais, pavyzdžiui, tokiais atvejais, kai:

i) daiktas yra kultūros ir meno prekių sąžiningų mainų tarp gerą reputaciją turinčių įstaigų (pvz., muziejų) dalis;

ii) daiktas yra pripažintas meno kūrinys ir valdymo institucija yra įsitikinusi, kad dėl jo vertės jis nebus panaudotas kitais tikslais;

iii) daiktas nebuvo parduotas ir yra palikimo dalis, vežamas šeimai persikeliant arba pagal palikimą testamentu, arba

iv) daiktas yra bona fide tyrimų projekto dalis.

Reikėtų taip pat atsižvelgti į visas griežtesnes trečiųjų šalių priemones, įskaitant bendruosius raganosių ragų importo draudimus. Tomis aplinkybėmis, prieš išduodama reeksporto sertifikatą arba eksporto leidimą pagal šiame skirsnyje nustatytas sąlygas, atitinkama valstybė narė turėtų informuoti CITES paskirties šalies valdžios institucijas apie sandorį ir paprašyti jas patvirtinti, ar jos sutinka su to egzemplioriaus importu.

Bet kuriuo atveju eksportuotojo ir importuotojo tapatybės turi būti patikrintos ir užregistruotos (pvz., pasiliekant tapatybės nustatymo dokumento kopiją).

b) Sertifikatų paraiškos pagal Reglamento (EB) Nr. 338/97 8 straipsnio 3 dalį (ES vidaus prekyba)

ES vidaus prekyba A priede nurodytais egzemplioriais draudžiama pagal Pagrindinio reglamento 8 straipsnio 1 dalį. Išimtis numatyta to reglamento 8 straipsnio 3 dalyje, kuria suteikiama teisė valstybėms narėms nukrypti nuo šio draudimo, jei yra laikomasi tam tikrų sąlygų (nurodytų a–h punktuose) (9). Sąvokos „gali“ naudojimas 8 straipsnio 3 dalyje (10) reiškia, kad valstybės narės paprastai nėra įpareigotos išduoti ES vidaus prekybos sertifikatą net jei tos sąlygos yra tenkinamos, išskyrus atvejus, kai to reikalauja Sąjungos teisė. Kitaip sakant, 8 straipsnio 3 dalis negali būti laikoma suteikiančia teisę pareiškėjui gauti ES vidaus prekybos sertifikatą. Valstybės narės gali atsisakyti išduoti sertifikatą, jei to reikėtų siekiant apsaugoti rūšis arba garantuoti jų išsaugojimą, ir jei atsisakymas jį išduoti neviršija to, kas yra būtina tikslui pasiekti. Komisijos tarnybos ir Sąjungos Prekybos laukine fauna ir flora komitetas laikosi požiūrio, kad tokia padėtis būtų tuo atveju, jei pareiškėjas įtikinamai neįrodytų sandorio teisėtumo ir derėjimo su Pagrindinio reglamento tikslais.

Atsižvelgiant į šio dokumento pirmoje dalyje apibūdintas aplinkybes, valstybės narės iš esmės turėtų laikinai neišduoti jokių sertifikatų raganosio ragų ES vidaus prekybai pagal 8 straipsnio 3 dalį.

Tais atvejais, kai valstybių narių vidaus teisės aktų nuostatos draudžia šalies valdžios institucijoms atmesti raganosio ragų ES vidaus prekybos sertifikatų prašymus pagal 8 straipsnio 3 dalį, kaip rekomenduojama pirmiau, ir kai raganosių ragų egzemplioriais prekiaujama nekomerciniais tikslais ES viduje (savininko pasikeitimas dėl dovanojimo privačiajai ar viešajai įstaigai (pavyzdžiui, muziejui) arba dėl paveldėjimo, valstybės narės CITES valdymo institucija turėtų taikyti riziką pagrįstą metodą ir užtikrinti ES vidaus prekybos sertifikatų išdavimo maksimalią patikrą.

Jei ES vidaus prekybos sertifikatas yra išduodamas, tame sertifikate atitinkamas egzempliorius turėtų būti pakankami išsamiai apibūdintas siekiant užtikrinti, kad jis galėtų būti naudojamas tik dėl susijusio egzemplioriaus ir negalėtų būti neteisėtai panaudotas dėl kitų egzempliorių. Be to, kai teisės aktai leidžia, valstybės narės gali svarstyti galimybę sulyginti, tikrinti ir registruoti pareiškėjo ir pirkėjo tapatybę (pvz., pasilikdamos tapatybės nustatymo dokumento kopiją).

Galiausiai, ES vidaus prekybos sertifikatai turėtų būti išduodami konkrečiam sandoriui (leidžiant sudaryti tik vieną sandorį), nes taip būtų galima užtikrinti sertifikato galiojimą tik jo 1 langelyje nurodytam turėtojui. Ši rekomendacija grindžiama Reglamento (EB) Nr. 865/2006 11 straipsnio 3 dalies antra pastraipa, pagal kurią valstybės narės „operacijoms skirtus sertifikatus gali nuspręsti išduoti remdamasi tuo, kad yra kitų veiksnių, susijusių su rūšių išsaugojimu ir kliudančių išduoti egzemplioriams skirtą sertifikatą.“

4. Raganosių, kaip medžioklės trofėjų, importui į ES pagal Reglamento (EB) Nr. 865/2006 57 straipsnį taikomų ES taisyklių aiškinimo rekomendacijos

Siekdama išspręsti problemą, kai prekybos medžioklės trofėjais nuostatomis yra sąmoningai piktnaudžiaujama, CITES Raganosių teisėsaugos darbo grupė rekomendavo „įgyvendinti teisės aktus ir užtikrinti teisės aktų vykdymo kontrolę siekiant užkirsti kelią ragų, teisėtai įsigytų kaip trofėjų dalis, naudojimui kitu nei kaip medžioklės trofėjai tikslu, ir užtikrinti, kad šie trofėjai išliktų jų savininkų nuosavybe CITES eksporto leidime nurodytu tikslu“ (11).

Tomis aplinkybėmis rekomenduojama, kad valstybės narės, nagrinėdamos raganosių egzempliorių medžioklės trofėjų importo paraišką:

i) kaip įprasta, pasikonsultuotų su mokslo institucijomis, ar šios nustatė, kad daikto įvežimas į ES turės žalingą poveikį rūšių išsaugojimui: jei negalima nustatyti kad žalingas poveikis nebus padarytas, jokios papildomos priemonės nėra reikalingos ir paraiška turi būti atmesta;

ii) atkreiptų ypatingą dėmesį į pareiškėjo medžiojimo patirtį;

iii) informuotų pareiškėją, kad daikto importas į ES gali būti leidžiamas tik to daikto asmeninio naudojimo tikslu, ir kad medžioklės trofėjų savininkams prekybos Sąjungoje sertifikatas pagal 8 straipsnio 3 dalies c punktą negali būti išduodamas;

iv) prireikus susisiektų su eksporto šalimi, siekdamos užtikrinti, kad CITES valdymo institucijos yra informuotos apie planuojamą medžioklę ir neturi jokios informacijos, dėl kurios pareiškėjui nebūtų galima išduoti importo leidimo;

v) (deramai patikrinusios, ar visos sąlygos pagal Pagrindinį reglamentą ir susijusius Komisijos reglamentus yra įvykdytos) į išduodamą importo leidimą įrašytų šį sakinį: „Šio medžioklės trofėjaus importas yra tik asmeniniam naudojimui. Objektas turi likti šio leidimo turėtojo nuosavybe. Jis turi būti pateiktas kompetentingoms institucijoms jų prašymu“;

vi) jei įmanoma pagal nacionalinę teisę, atliktų asmenų, kurie nuo 2009 m. importavo raganosių medžioklės trofėjus (12), rizika grindžiamus patikrinimus, siekdamos patikrinti, ar jie tebeturi tuos trofėjus. Tų patikrinimų rezultatais pasikeistų su kitomis ES valstybėmis narėmis, Europos Komisija ir CITES sekretoriatu.

Nustačiusios didesnę riziką, kad medžioklės trofėjus galėjo būti vėliau netinkamai panaudotas neteisėtai prekybai, valstybės narės gali nuspręsti išduoti importo leidimą su sąlyga, kad nebus leidžiama importuoti raganosio ragų (pvz. jie bus pakeisti dirbtine kopija).

5. Apdorotų ir neapdorotų raganosio ragų importui į ES asmeniniam nekomerciniam naudojimui taikomų ES taisyklių aiškinimo rekomendacijos

Valstybės narės turėtų kreipti ypatingą dėmesį ir itin atidžiai stebėti visas raganosių ragų egzempliorių (apdorotų ir neapdorotų raganosių) importo, išskyrus medžioklės trofėjus, asmeninio naudojimo tikslais paraiškas. Analizuojant, kaip aiškinti A priede nurodytų egzempliorių importui taikomas taisykles ir nustatant, kokie „kiti tikslai“ gali būti laikomi nedarantys žalos rūšių išsaugojimui, reikėtų atsižvelgti į mokslo institucijos rekomendacijas (13).

(1) Emslie, R., Milliken, T. and Talukdar, B. (2016 m.). „African and Asian Rhinoceroses – Status, Conservation and Trade“, žr. https://rhinos.org/wp-content/uploads/2015/07/final-cop16-rhino-rpt.pdf.

(2) Rhinoceroses (Rhinocerotidae spp.) – Nuolatinio komiteto ir sekretoriato ataskaita, CoP18 Doc. 83.1, žr. https://cites.org/sites/default/files/eng/cop/18/doc/E-CoP18-083-01.pdf.

(3) Medžioklės trofėjus yra apibrėžtas Komisijos reglamento (EB) Nr. 865/2006 1 straipsnio 4b dalyje.

(4) OL L 166, 2006 6 19, p. 1.

(5) https://www.bbc.com/news/world-europe-39194844

(6) OL L 61, 1997 3 3, p. 1.

(7) Pageidaudami daugiau informacijos apie atsargumo principo taikymą, žr. taip pat 2000 m. vasario 2 d.Komisijos komunikatą dėl atsargumo principo, COM(2000) 1 – https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=celex%3A52000DC0001.

(8) Žr. Komisijos pranešimą – Rekomendacijos dėl perdirbtų egzempliorių pagal ES prekybos laukiniais augalais ir gyvūnais reglamentus, OL C 154, 2017 5 17, p. 15 – https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=uriserv:OJ.C_.2017.154.01.0015.01.LT.

(9) Žr. Europos Teisingumo Teismo sprendimo byloje C-510/99 34 punktą: „Ta nuostata suteikiama teisė taikyti išimtis dėl joje nustatyto draudimo, tačiau nereikalauja to daryti“.

(10) Tarybos reglamento (EB) Nr. 338/97 8 straipsnio 3 dalyje teigiama: „Vadovaujantis kitų Bendrijos teisės aktų dėl laukinės faunos ir floros apsaugos reikalavimais, 1 dalyje nurodyti draudimai gali būti netaikomi, ir tam tikslui valstybės narės, kurioje yra egzempliorius, valdymo institucija kiekvienu atskiru atveju išduoda sertifikatą šiems egzemplioriams.“

(11) Žr. http://cites.org/sites/default/files/notif/E-Notif-2014-006A.pdf

(12) Jei raganosių medžioklės trofėjai buvo importuoti prieš įsigaliojant reikalavimui turėti importo leidimą, turėtų būti galimybė paprašius gauti informacijos iš eksportuojančių šalių apie asmenis, kurių prašymai dėl raganosių medžioklės trofėjų buvo patenkinti.

(13) http://ec.europa.eu/environment/cites/pdf/srg/guidelines.pdf, p. 11 ir 12.