EUROPOS KOMISIJA 
Briuselis, 2011.10.13 
SEK(2011) 1173 galutinis 
  
KOMISIJOS TARNYB Ų DARBINIS DOKUMENTAS 
POVEIKO VERTINIMO SANTRAUKA 
pridedamas prie dokumento 
KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS 
EKONOMIKOS IR SOCIALINI Ų REIKAL Ų KOMITETUI IR REGION Ų 
KOMITETUI 
ES vystymosi politikos poveikio didinimas. Poky čių darbotvark ė 
{KOM(2011) 637 galutinis} 
{SEK(2011) 1172 galutinis}  
 
LT 2   LT 1. PROBLEMOS APIBR ĖŽIMAS. Koks yra problemos pob ūdis, kam ji aktualiausia ir 
kodėl reikalinga viešoji intervencija? 
Dabartinėmis pasaulin ėmis sąlygomis ir atsižvelgiant į svarbiausius tarptautinius uždavinius1, 
diskusijų pagalbos tema teis ėtumą ir naujas apli nkybes tiek ES (Išor ės veiksm ų sistema 
įsigaliojus Lisabonos sutar čiai), tiek tarptautiniu lygmeniu (G20, tarptautin ės finansų įstaigos, 
Jungtinės Tautos ir t. t.), b ūtini poky čiai, kad b ūtų „didinamas ES vystymosi politikos 
poveikis“ . Siekiama, kad vykdant ES vystymosi politik ą būtų galima spr ęsti ateinan čio 
dešimtme čio uždavinius ir pad ėti šalims partner ėms vykdyti poky čius, kad pažanga mažinant 
skurdą ir įgyvendinant TVT b ūtų spartesnė. 
Iš neseniai atlikt ų tyrimų2 matyti, kad nuo 2005 m., kai buvo priimta Paryžiaus deklaracija, 
visuotiniai pagalbos teikimo modeliai suprast ėjo. Iš ties ų ES ir kit ų dalyvių vystymosi 
politikos veiksmingumui ir efektyvumui neigiam ą poveikį daro įvairios problemos. Pirma, 
didėjant oficialiai paramai vystymuisi, did ėja ir pagalbos padrikumas. Ryšk ėja tendencija 
pagalbą teikti mažesn ėmis dalimis. Be to, smarkiai išaugo pagalbos teik ėjų skaičius: apskritai 
pagalbos teik ėjai veiklą vykdo daugiau šali ų ir daugiau sektori ų. Tas pats galioja ir sektori ų 
lygmeniu: 2007 m. 41 % vis ų sektorių pagalbą gaunančiose šalyse gavo daugiau negu trij ų ES 
pagalbos teik ėjų išmokas. 
Antra, kuo daugiau ryši ų šalis partner ė užmezga su pagalbos teik ėjais, tuo sud ėtingiau derinti 
veiksmus, tod ėl didelė našta vis ų pirma ir labiausiai tenka šalims partner ėms, taip pat ir toje 
srityje dirban čių pagalbos teik ėjų atstovams. Pagalbos teik ėjų, įskaitant valstybes nares, 
pastangų dubliavimas ir koordinavimo stoka gali reikšti, kad staigiai atsiranda sprag ų 
geografin ėse vietov ėse arba sektoriuose (maži ausiai pagalbos gaunan čios vietov ės ar 
sektoriai) ir šalys partner ės ir jose esantys pagr indiniai pagalbos gav ėjai – dažniausiai 
pažeidžiamiausios gyventoj ų grupės – gali atsidurti netikrumo pad ėtyje.  
Ilgalaikes neveiksmingos pagalbos s ąnaudas akademikai analizuoja pagal j ų poveikį šalies 
partnerės administravimo kokybei ir pagalb ą gaunančių šalių sutaupytoms l ėšoms. Tokios 
sąnaudos dažniausiai pateikiamo s kokybine išraiška, nors kai kuriais atvejais kiekybin ės 
sąnaudos vertinamos kaip praras tas ekonomikos augimas arba d ėl vystymuisi skirto 
finansavimo nenusp ėjamumo padid ėjusios sąnaudos3. Pavyzdžiui, vien d ėl ilgalaiki ų išlaidų, 
susijusių su pagalbos padrikumu, vyriausyb ė nepajėgia tvarkyti projekt ų paketo arba netgi 
gauti investicij ų ir veiklos, remiam ų pagalbos l ėšomis, apžvalgos, tr ūksta veiksmingo 
planavimo, atsiranda geografinis  fragmentiškumas ir t. t.4  
                                                 
1 Pvz., finans ų krizė, klimato kaita, galimyb ės naudotis energija, nesaugumas d ėl aprūpinimo maistu, 
išaugusi migracija, valstybi ų nestabilumas, regioniniai konfliktai ir tarptautinis saugumas, didesn ę galią 
įgyjančios kai kurios valstyb ės, nauji investuotojai ir pagalbos teik ėjai. 
2 Trends of In-country Aid Fragmentation and Donor  Proliferation: An Analysis of Changes in Aid 
Allocation Patterns between 2005 and 2009 , atskaitos, parengtos OECD Darbo pasidalijimo ir 
papildomumo darbo grup ės vardu, pirmas projektas (2011 m. kovo 24 d.), galutin ė versija rengiama. 
3 Aid Effectiveness Agenda : Benefits of a European Approach .  
http://ec.europa.eu/development/icenter/repos itory/AE_Full_Final_Report_20091023.pdf.  
4 idem.  
 
LT 3   LT 2. SUBSIDIARUMO ANALIZ Ė. Ar ES veiksmai pagr įsti subsidiarumo principu 
(Būtinybė ir Europos S ąjungai sukuriama prid ėtinė vertė)? 
Pagal Lisabonos sutart į vystymosi politika yra be ndra Komisijos ir valstybi ų narių 
kompetencija. Komisija sieks di dinti teikiamos pagalbos poveik į visiškai pripažindama, kad 
kiti matmenys, aspektai ir veik ėjai (pvz., politikos suderinamu mas vystymosi labui, pagalbos 
teikimo tvarka, šali ų atsakomyb ė ir t. t.) papildo vieni kitus ir kad į juos turi b ūti atsižvelgta, 
jeigu jie daro bendr ą poveikį ES vystymosi politikai. Tod ėl ES turi skatinti veiksm ų derinimą 
ir nuoseklum ą, didinti paj ėgumą sutelkti tarnybas ir išteklius, palaikyti ES dialog ą su šalimis 
partnerėmis, nes vien valstybi ų narių veiksmų šioms funkcijoms atlikti nepakanka.  Išvada – 
suderinti ES veiksmai duoda papildomos naudos, t. y. politinis ir finansinis svoris yra didesnis 
už 27 valstybi ų narių ir Komisijos atskir ų veiksmų poveikį5. 2009 m. tyrime6 nustatyta, kad 
galima nauda laikantis Europos poži ūrio į pagalbos veiksmingum ą būtų nuo 3 iki 
6 mlrd. EUR per metus.  
Kaip pabr ėžta viešose konsultacijose d ėl žaliosios knygos, Komisija administruojam ą pagalbą 
turėtų skirti mažiau sektori ų ir sričių, pagalbos gav ėjų atranka t ūrėtų būti strategiškesn ė nei 
anksčiau, atsižvelgiant į ES santykin į pranašum ą ir pajėgumą daryti didel į poveikį. Komisijai 
tenka vadovaujamas vaidmuo labiau skatinti ir derinti ES ir valstybi ų narių darbo 
pasidalijim ą. 
Kad papildoma nauda b ūtų kuo didesn ė, specializacija ir geresnis darbo pasidalijimas 
padidintų veiksmingum ą, būtų pasiekta masto ekonomijos, sumaž ėtų sandorių sąnaudos, o 
sutaupytos l ėšos būtų panaudojamos turimiems finansiniams ištekliams papildyti ir ES deryb ų 
galioms stiprinti, taip užtikrinant tvirtesn ę ES pozicij ą atlikti vadovaujam ą vaidmen į 
pasaulyje.  
3. ES INICIATYVOS TIKSLAI. Kokie svarbiausi politikos tikslai? 
Kaip nurodyta Sutartyje, pagrindini s ES vystymosi politikos ir veiksm ų tikslas yra skurdo 
mažinimas atsižvelgiant į tvarų vystymąsi. Tai yra tarptautiniu mastu pripažinti tikslai – 
Tūkstantmečio vystymosi tikslai (TVT), prie kuri ų prisideda ES. 2010 m. rugs ėjo mėn. 
vykusioje svarbiausioje tarptautin ėje konferencijoje7 pabrėžtas atotrūkis tarp dabartinio TVT 
įgyvendinimo lygmens ir pa čių tikslų, kuriems pasiekti liko mažiau  kaip penkeri metai; didel į 
susirūpinimą kelia pažangos stoka tam tikrose šalyse ir regionuose (vis ų pirma Užsachario 
Afrikoje) ir kai kuri ų konkrečių TVT įgyvendinimas (motin ų ir vaikų sveikata).  
Atsižvelgdama į pastangas, kuri ų reikia, kad iki 2015 m. b ūtų įgyvendinti TVT, ES turi 
sparčiai didinti pagalbos poveik į skurdo mažinimui. Po 2015 m. ES tur ės toliau remti 
visuotines pastangas, kol skur do problema bus galutinai išspr ęsta. Todėl siūlomos poky čių 
programos tikslas – užtikrinti, kad kiekvienas euras, skirtas kaip ES vystymosi pagalba, duot ų 
didžiausią galimą naudą mažinant skurd ą besivystan čiose šalyse, siekiant didžiausio ES 
paramos poveikio TVT įgyvendinimui ir skurdo šalinim ui ilgesniu laikotarpiu.  
                                                 
5 Kaip min ėta pirmiau, daroma nuoroda į pagalbos veiksmingumo darbotvark ės tyrimą – 2009 m. spalio 
mėn. Benefits of the European Approach,   
 http://ec.europa.eu/development/icenter/repository/AE_Full_Final_Report_20091023.pdf . 
6 Aid Effectiveness Agenda : Benefits of a European Approach , HTPSE Limited , 2009 m. spalio m ėn., 
http://ec.europa.eu/development/icenter/repository/AE_Full_Final_Report_20091023.pdf . 
7 Niujorke surengtas JT aukšto lygio plenarinis pos ėdis dėl TVT. 
 
LT 4   LT Daroma prielaida, kad užuot teikus nedidele s pagalbos sumas visame pasaulyje, poveikis 
skurdo mažinimui gali b ūtų padidintas ES pagalb ą sutelkus konkre čiose geografin ėse 
vietovėse ir sektoriuose mažiau šali ų ir sričių. Taip Komisija išliks pasaulinio masto veik ėja 
vystymosi srityje ir kaip pagalbos teik ėja pagalbą sutelks tuose sektoriuose ir tose šalyse, kur 
poveikis bus didžiausias.  
Politikos suderinamumo vystymosi labui darbotva rke taip pat padedama remti šias pastangas 
ir gerinti realius vystomojo bendradarbiavim o rezultatus, nes mažinamas nenuoseklumas ir 
skatinama vidaus politikos ir vystymosi tiksl ų sąveika. Be to, tur ėtų būti siekiama labiau 
derinti išor ės politikos tikslus ir vystym ąsi. 
4. POLITIKOS PRIEMON ĖS. Kokios politikos priemon ės svarstytos ir kurios 
priemonės vertintos išsamiai? 
Poveikio vertinime nustatytos keturios pagrindin ės politikos priemon ės. 
Pirmoji priemon ė susijusi su status quo , t. y. pagalbos skyrimo ir įgyvendinimo procesai lieka 
tokie patys, kaip dabartin ėje sistemoje (papildom ų ES veiksm ų nėra), todėl Komisijos 
administruojama pagalba vystymuisi b ūtų toliau teikiama įvairiuose sektoriuose ir šalyse. 
Kitaip tariant, ES toliau veikia visur ir nesprendžia pagalbos padrikumo problemos. Ši 
priemonė buvo išsamiai įvertinta analizuojant dabartin ę išskaidyt ą ir padrik ą ES pagalb ą 
vystymuisi, kad ji b ūtų tobulinama siekiant efektyvesn ės ir veiksmingesn ės sistemos.  
Antroji priemon ė yra susijusi su orientavimusi į sektorius; kad b ūtų sumažintas ES pagalbos 
sektorinis išskaidymas, Komisija daugiausia d ėmesio skirs tam tikroms sritims ir sektoriams, 
visų pirma tiems, kuriuose ji turi santykin į pranašum ą, tačiau toliau teiks pagalb ą daug įvairių 
šalių – nuo skurdžiausi ų iki labiausiai pažengusi ų besivystan čių šalių (nuo mažiausiai 
išsivysčiusių šalių iki BRIC šali ų). 
Trečioji priemon ė susijusi su geografiniu pagalbos orientavimu; siekdama sumažinti ES 
pagalbos geografin į išskaidym ą, Komisija pagalb ą skirtų ribotam šali ų skaičiui (šalys b ūtų 
atrenkamos pagal j ų poreikius, paj ėgumus, interesus ir įsipareigojimus), ta čiau apimt ų įvairius 
sektorius.  
Pagal ketvirt ąją priemonę ES orientuot ųsi į sektorius ir geografines vietoves ir si ūlytų laikytis 
diferencijuoto poži ūrio skiriant param ą vystymuisi, taip pat teikt ų pagalbą nustatytiems 
sektoriams.  
Poveikio vertinime nesiekiama svarstyti, kokie iš anksto nustatyti sektoriai ir geografin ės 
vietovės galėtų būti pasirinkti. Tikslas – tikrinti sektori ų koncentracijos ir geografinio 
diferencijavimo principus . Sektoriai ir šalys bus galu tinai atrinkti atlikus išsami ą kiekvienos 
šalies analiz ę ir palaikius dialog ą, atsižvelgiant į nustatytus Paryžiaus deklaracijoje įtvirtintus 
atsakomyb ės ir partneryst ės principus ir palaikant ryši us su kitais pagalbos teik ėjais, visų 
pirma ES valstyb ėmis narėmis, pagal Elgesio kodeks ą dėl darbo pasidalijimo.  
Sustiprintas politikos suderinamumas vystymosi  labui, pagalbos teikimo tvarkos pasirinkimas 
ir bendras vystymuisi skiriamo finansavimo l ygis – visi veiksniai, taip pat darantys poveik į 
ES pažangai įgyvendinant vystymosi tikslus – bus kiekvienai iš keturi ų politikos priemoni ų 
svarbūs parametrai. Tod ėl šie elementai poveikio vertinime n ėra aptariami.  
 
LT 5   LT 5. POVEIKIO VERTINIMAS. Koks yra pagr indinis kiekvienos politikos priemon ės 
ekonominis ir socialinis poveikis ir poveikis aplinkai, vis ų pirma kokia yra kiekvienos 
priemonės nauda ir susijusios išlaidos (kokybiniu / finansin ės vertės požiūriu) (įskaitant 
prognozuojam ą administracin ę naštą ir kitas viešosios vald žios institucijoms tenkan čias 
atitikties užtikrinimo ir įgyvendinimo išlaidas)?  
1 priemon ė 
Pagal status quo  politikos priemon ę Komisijos administruojama pagalba b ūtų toliau teikiama 
įvairiems sektoriams ir šalims. Tod ėl Komisija toliau vykdyt ų veiklą visame pasaulyje ir 
įvairiuose sektoriuose ir daryt ų įtaką ir galim ą svertinį poveikį visose šalyse. Priemon ė 
išlaikyti status quo  neišsprendžiama pagalbos išskaidymo ir padrikumo problema, tod ėl didėja 
pavojus, kad b ūsima pagalbos programa neb ūtų veiksminga. Be to, šalims b ūtų padalinti riboti 
pagalbos ištekliai, taip sumažintas pove ikis ir ES pagal bos aktualumas, teis ėtumas ir 
regimumas.  
2 priemon ė 
Griežtesnis orientavimasis į sektorius pad ėtų užtikrinti didesn į ES pagalbos poveik į, nes 
ištekliai b ūtų naudojami ribotam sektori ų skaičiui ir taip b ūtų padidinta ES kritin ė masė. Tai 
padėtų kaupti specialias praktines žinias, didinti ES regimum ą ir gerinti jos reputacij ą 
įvairiuose sektoriuose, vis ų pirma tuose, kuriuose ji turi pripažint ą santykinį pranašum ą. Be 
to, Komisijos vystymosi veikla b ūtų tęsiama visame pasaulyje, tod ėl įtaka ir galimas svertinis 
poveikis b ūtų jaučiamas visose šalyse. Vis d ėlto orientavimasis į sektorius gali sukelti pavoj ų, 
kad Komisijos riboti ištekliai neatitiks šali ų partnerių poreikių. Todėl galėtų būti sudėtinga 
panaudoti visus išteklius. Be to, orientavimuisi į sektorius taikant princip ą „iš viršaus į 
apačią“ kiltų pavojus šalies prisiimamai atsakomybei,  kuri pripažinta svar biausiu pagalbos 
veiksmingumo ir tinkamo bendro vystymosi elementu. 
3 priemon ė 
Griežtesnis geografinis pa galbos orientavimas pad ėtų didinti ES pagalbos poveik į, nes riboti 
ištekliai b ūtų skiriami toms šalims, kurioms labiausiai reikia pagalbos ir kuriose pagalba 
padarytų didžiausi ą poveikį. Pagal šią priemonę Komisija pagalb ą skirtų ir partneryst ės ryšius 
palaikytų pagal skirtingo pob ūdžio poži ūrį, pagrįstą visapusišku su visomis šalimis 
partnerėmis palaikomu politiniu dialogu ir di alogu politikos klausimais, per kur į ES nustatyt ų 
tinkamiausi ą bendradarbiavimo b ūdą ir taip remiantis turima informacija b ūtų priimti 
objektyvūs sprendimai d ėl veiksmingiausi ų politikos priemoni ų, pagalbos lygmens, finansini ų 
priemonių ir pagalbos teikimo tvarkos. 
Vis dėlto dėl geografinio pagalbos orientavimo gal ėtų kilti pavojus, kad susilpn ės ES įtaka ir 
svertinis poveikis tam tikrose šaly se ir regionuose, kuriose ES nebevykdyt ų veiklos. Jeigu ES 
ir valstyb ės narės labiau nederint ų veiksmų ir nesidalyt ų darbu, gal ėtų kilti pavojus, kad did ės 
atotrūkis tarp daug ir labai mažai pagalbos gaunan čių šalių laikotarpiu, kai vis daugiau ES 
pagalbos teik ėjų mažina portfelius ir nutraukia veikl ą kai kuriose besivystan čiose šalyse. 
Tačiau šias problemas b ūtų galima spr ęsti taikant papildomas priemones, pvz., laipsniško 
veiklos nutraukimo strategij ą, naujų kategorij ų partneryst ės ryšius su tomis šalimis, kurios 
nebegauna subsidij ų, ir dažniau remiantis bendru progr amavimu ir darbo pasidalijimu. 
4 priemon ė 
 
LT 6   LT Griežtesnis orientavimasis į sektorius ir geografines vietoves pad ėtų smarkiai padidinti ES 
pagalbos poveik į, nes riboti ištekliai b ūtų geriau ir strategiškiau panaudoti. Tokiu b ūdu ES 
galėtų padidinti kritin ę masę tam tikruose sektoriuose ir šalyse, taip sustiprindama galias 
derėtis ir padidindama ištekli ų bei politikos svertin į poveikį. Rodydama pavyzd į Komisija 
galėtų didinti pagalbos regimum ą ir teisėtumą ir skatinti ES valstybes nares sekti tokiu 
pavyzdžiu. Komisijos organizavi mo ir koordinavimo funkcijos b ūtų sustiprintos, vis ų pirma 
svarbiais darbo pasidalijimo aspektais. 
6. POLITIKOS PRIEMONI Ų PALYGINIMAS. Kokia yra tinkamiausia politikos 
priemonė ir kokiais kriterijais ir (arba) argumentais remiantis ji pasirinkta? 
Poveikio vertinime prieinama prie išvados, kad 4 priemon ė yra geriausia. Ribot ų ES pagalbos 
išteklių skirstymas b ūtų labiau strateginis, pagr įstas ir regimesnis; užuo t šalims ir sektoriams 
skyrus nedideles sumas, kaip nurodyta 1 priemon ės apibūdinime (1 priemon ė), pagalba b ūtų 
sutelkta ten, kur ji yra reikalingiausia ir kur jos poveikis skurdo mažinimui b ūtų didžiausias. 4 
priemone suderinami 2 ir 3 priemoni ų privalumai ir išvengiama pavoj ų, galinčių kilti kai 
orientuojamasi į vieną sritį (sektorinis arba geogra finis orientavimas).  
Laikydamasi pagal 4 priemon ę nustatyto poži ūrio Komisija gal ės užsitikrinti labiau 
subalansuot ą ir strategin į pagalbos teik ėjos vaidmen į, kuris tur ėtų duoti teigiam ų su regimumu 
ir reputacija susijusi ų rezultatų.  
7. STEB ĖSENA IR VERTINIMAS. Kokia yra faktini ų išlaidų, pelno ir pasiekto 
pageidaujamo poveikio nustatymo tvarka? 
Komisija jau yra parengusi reguliaraus steb ėjimo ir vertinimo sistemas, taikomas visai 
pagalbos programai. Šiuo metu vertinamos šalies ir temin ės strategijos, individualios 
programos ir projektai. Pl atesniu mastu vertinamas įvairių teisinių priemoni ų, įskaitant su 
išlaidomis nesusijusi ą veiklą, papildomumas ir tarpusavio s ąveika. Sud ėtingi vertinimai taip 
pat gali b ūti taikomi svarbiausiems politiniams tikslams, kaip nustatyta atitinkamuose 
politiniuose procesuose, taip pat sprendžiant visoms arba kelioms teisin ėms priemon ėms 
būdingus susijusius bendrus klausimus. Komisija kiek įmanoma į ES pagalbos vertinimo 
procesą, įskaitant bendrus vertinimus, įtraukia visus susijusius suinteresuotuosius subjektus.