Specialioji ataskaita Nr. 21/2012 „Sanglaudos politikos investicijų į energijos vartojimo efektyvumą ekonominis veiksmingumas“





ŽODYNĖLIS Ekonomiškai veiksminga investicija : Mažiausių sąnaudų reikalaujanti alternatyva, kuri leidžia pasiekti nustatytą rezultatą, arba didžiausią rezultatą leidžianti gauti alternatyva patiriant nustatytą sąnaudų lygį. Ji taip pat gali būti taikoma lyginant alternatyvius programos projektus ir nustatant jų prioritetus. (Kreith, F., Goswami Y.D., Handbook of Energy Efficiency and Renewable Energy, Taylor & Francis, Boca Raton, JAV, 2007 m.). ES lėšų panaudojimo reikalavimas – nustatyti geriausią panaudotų išteklių ir pasiektų rezultatų santykį (žr. Finansinio reglamento 27 straipsnio 2 dalį). Energijos matavimo vienetai : Tona naftos ekvivalentu (tne) – tai energijos, išsiskyrusios sudeginus vieną toną naftos, kiekis (apytikriai 42 GJ). Gigadžaulis (GJ) Giga/mega/kilovatvalandė (G/M/kWh) Energijos vartojimo auditas : Standartinio energijos vartojimo audito metu atliekama išsami įrenginių energetikos sistemų energetikos analizė. Visų pirma jis apima energijos suvartojimo bazinio lygio nustatymą, galimos energijos ekonomijos įvertinimą ir tinkamai atrinktų energijos taupymo priemonių ekonominį veiksmingumą. Energijos vartojimo efektyvumas : Energijos vartojimo efektyvumas − mažesnių tokio pat lygio ekonominei veiklai ar paslaugai užtikrinti skirtų energijos išteklių naudojimas. Investicijos į energijos taupymą ir energijos vartojimo efektyvumą užtikrina geresnę ekonominę ir socialinę grąžą nei investicijos į energijos tiekimą. Efektyvus energijos vartojimas padidina ekonomikos augimo potencialą ir įmonių konkurencingumą, sumažina namų ūkių sąskaitas už energiją, priklausomybę nuo energijos importo ir išmetamų teršalų kiekį. Nacionalinis efektyvaus energijos vartojimo veiksmų planas (NEEVVP) : Savo NEEVVP valstybės narės privalo paaiškinti, kaip jos iki 2016 m. ketina pasiekti orientacinį 9 % energijos taupymo tikslą, kaip to yra reikalaujama pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/32/EB dėl energijos galutinio vartojimo efektyvumo ir energetinių paslaugų. NEEVVP turėtų būti aprašytos numatytos energijos vartojimo efektyvumo didinimo priemonės ir veiksmai, kurių ketinama imtis siekiant atitikti nuostatas dėl išskirtinio valstybės sektoriaus vaidmens ir informacijos bei patarimų galutiniams vartotojams teikimo. Paprastasis investicijų grąžos laikotarpis : Investicijų grąžos laikotarpis – tai vienas ekonominio veiksmingumo vertinimo metodų. Juo matuojamas nuo pradinės investicijos atlikimo iki momento, kai sukaupiama pakankamai santaupų pradinei investicijai grąžinti, praėjęs laikas. Sąnaudų atžvilgiu optimalių reikalavimų pastatams metodika : Sąnaudų atžvilgiu optimalių reikalavimų metodika siekiama sukurti teisinį pagrindą, skirtą padidinti valstybių narių taikomus minimalius pastatų energinio naudingumo reikalavimus ir taip užtikrinti, kad būtų imtasi visų ekonomiškai pagrįstų priemonių. Sanglaudos politika : ES politika, kuria siekiama stiprinti ekonominę, teritorinę ir socialinę sanglaudą ES ir mažinti įvairių regionų išsivystymo lygio atotrūkį. Šis auditas visų pirma buvo susijęs su šiais dviem fondais: a) Europos regioninės plėtros fondu (ERPF), kuriuo finansuojamos investicijos į infrastruktūrą, kuriamos arba išsaugomos darbo vietos bei remiama mažųjų bei vidutinių įmonių vietoje vykdoma plėtros veikla; b) Sanglaudos fondu, kuriuo stiprinama ekonominė ir socialinė sanglauda finansuojant aplinkos ir transporto projektus valstybėse narėse, kuriose BNP vienam gyventojui sudaro mažiau kaip 90 % ES vidurkio. Vadovaujančioji institucija : Valstybės narės paskirta nacionalinė, regioninė ar vietos įstaiga, Komisijai teikianti patvirtinti veiksmų programą, ir kuri yra atsakinga už tolesnį jos valdymą ir įgyvendinimą. Veiksmų programa (VP) : Tai – valstybės narės pateiktas ir Komisijos priimtas dokumentas, kuriame išdėstoma plėtros strategija su nuosekliais prioritetais (Reglamente 1083/2006 vadinamais "prioritetinėmis kryptimis"), kurie turi būti įgyvendinti gaunant Sanglaudos politikos fondo paramą. Prioritetines kryptis sudaro susiję veiksmai, turintys konkrečius kiekybiškai įvertinamus tikslus. Šie savo ruožtu skirstomi į priemones. Pagal priemones (šioje ataskaitoje ši sąvoka taip pat vartojama etapams ar procesams nusakyti) yra vykdomas projektas arba keli projektai, kuriuos (pagal stebėjimo komiteto nustatytus kriterijus) atrenka vadovaujančioji institucija ir kuriuos įgyvendina vienas ar daugiau naudos gavėjų. SANTRAUKA I. Padidėjusios energijos vartojimo sąnaudos, iškastinio kuro atsargų išeikvojimas ir žmogaus veiklos poveikis pasaulio klimato kaitai – tai pagrindiniai veiksniai, skatinantys pastaruoju metu vykdyti energijos vartojimo efektyvumo politiką. Nuo 2000 m. Europos Sąjunga energijos vartojimo efektyvumo priemonėms valstybėse narėse bendrai finansuoti iš savo Sanglaudos politikos fondų skyrė apie 5 milijardus eurų. Europos Komisija ir nacionalinės bei regioninės valdžios institucijos yra atsakingos už patikimą šių lėšų finansų valdymą vadovaujantis "pasidalijamojo valdymo" sistemos principais. II. Europos Audito Rūmai vertino, ar sanglaudos politikos investicijos į energijos vartojimo efektyvumą yra ekonomiškai veiksmingos. Siekdami į šį klausimą atsakyti, Audito Rūmai nagrinėjo, ar: a) buvo nustatytos tinkamos programavimo ir finansavimo sąlygos, leidžiančios teikti ekonomiškai veiksmingas energijos vartojimo efektyvumui skirtas investicijas; b) tviešosios paskirties pastatuose vykdyti energijos vartojimo efektyvumo projektai buvo ekonomiškai veiksmingi. III. Auditas buvo vykdomas Čekijoje, Italijoje ir Lietuvoje – šalyse, kurios 2007–2013 m. programavimo laikotarpiu energijos vartojimo efektyvumo priemonėms vykdyti gavo didžiausius Sanglaudos ir Europos regioninės plėtros fondų įnašus ir kurios iki 2009 m. projektams taip pat buvo skyrusios didžiausias sumas. Audito metu buvo nagrinėjamos keturios veiksmų programos ir 24 viešosios paskirties pastatuose vykdytų energijos vartojimo efektyvumo investicinių projektų imtis. IV. Audito Rūmai padarė išvadą, kad: a) tinkamos programavimo ir finansavimo sąlygos, leidžiančios teikti ekonomiškai veiksmingas energijos vartojimo efektyvumui skirtas investicijas, nebuvo nustatytos, kadangi: - nebuvo atlikti tinkami tikrintoms veiksmų programoms skirti poreikių įvertinimai siekiant nustatyti konkrečius sektorius, kuriuose galima būtų pasiekti energijos ekonomijos, bei įvardyti šių lėšų sutaupymo ekonomiškai veiksmingu būdu galimybes, tokiu būdu pagrindžiant pasirinktas priemones ir jų sąnaudas. Nacionalinės institucijos neužtikrino, kad jie būtų įtraukti į nacionalinius efektyvaus energijos vartojimo veiksmų planus; - ekonominio veiksmingumo sąvoka arba geriausias panaudotų išteklių ir pasiektų rezultatų santykis nebuvo lemiamas veiksnys valstybėms narėms skiriant lėšas energijos vartojimo efektyvumo priemonėms ir konkretiems projektams. Ši sąvoka taip pat nebuvo Komisijos vertinimo, atlikto prieš patvirtinant veiksmų programas, dalis; - energijos vartojimo efektyvumo priemonėms taikomi veiklos rodikliai nebuvo tinkami programoms stebėti. Komisijos stebėjimo gairėse nebuvo nustatyti su energijos vartojimo efektyvumu susiję rodikliai. Todėl energijos vartojimo efektyvumo priemonių vykdymo rezultatai, apie kurias pranešė atskiros vadovaujančiosios institucijos, visos ES mastu nėra palyginami ir negali būti apibendrinti; b) patikrinti viešosios paskirties pastatuose vykdyti energijos vartojimo efektyvumo projektai nebuvo ekonomiškai veiksmingi: - nors įgyvendinus visus patikrintus projektus buvo gauti numatyti fiziniai išdirbiai, pavyzdžiui, buvo pakeisti langai ir durys bei apšiltintos sienos ir stogai, sąnaudos palyginti su potencialia energijos ekonomija buvo didelės. Būtinybė atnaujinti viešosios paskirties pastatus buvo svarbesnė nei energijos vartojimo efektyvumas. Nors tikrintais projektais buvo siekiama sutaupyti energijos ir padidinti komfortą, jais nebuvo užtikrintas tinkamas energijos ekonomijos ir atitinkamų investicinių sąnaudų santykis. Vidutinis planuotas investicijų grąžos laikotarpis buvo maždaug 50 metų, o tai yra pernelyg ilgas laiko tarpsnis atsižvelgiant į atnaujintų komponentų ar net pačių pastatų eksploatavimo trukmę; - energijos vartojimo auditai nebuvo privalomi (Italija, Lietuva) arba tais atvejais, kai juos buvo būtina atlikti (Čekija), jų metu rekomenduotos investavimo alternatyvos buvo pernelyg brangios. 18 iš 24 audituotų projektų atveju faktinė energijos ekonomija negalėjo būti patikrinta, kadangi ji nebuvo patikimai išmatuota. V. Audito Rūmai rekomenduoja Komisijai sanglaudos politikos finansavimą energijos vartojimo efektyvumo priemonėms skirti tik tada, jei bus atliktas tinkamas poreikių įvertinimas, bus reguliariai vykdomas stebėjimas, naudojami palyginami veiklos rodikliai, skaidrūs projektų atrankos kriterijai bei standartinės vienam sutaupomos energijos vienetui tenkančios investicinės sąnaudos, nustatant maksimalų priimtiną paprastąjį investicijų grąžos laikotarpį. ĮVADAS ENERGIJOS VARTOJIMO EFEKTYVUMAS 1. Didesnis energijos vartojimo efektyvumas – tai mažesnių tokio pat lygio ekonominei veiklai ar paslaugai užtikrinti skirtų energijos išteklių naudojimas. Energijos vartojimo efektyvumo priemonės teikia dar nepanaudotų energijos vartojimo mažinimo, neigiamų žmogaus veiklos padarinių šalinimo ir energetinio saugumo skatinimo galimybių [1]. Didesnį energijos vartojimo efektyvumą svarbu užtikrinti gyvenamuosiuose, viešosios ir komercinės paskirties pastatuose, gamybos pramonėje, transporto ir elektros energijos gamybos bei paskirstymo srityse. 2. Tipinės investicijos į energijos vartojimo efektyvumą apima papildomą pastatų šiltinimą, energiją tausojančius langus, termoreguliaciją, centralizuotų šilumos tiekimo sistemų, pramoninių variklių, elektrinių ir garo sistemų modernizavimą, kombinuotą šilumos ir elektros energijos gamybą ir energijos gavybą iš ventiliuojamo oro, atliekų ir perdirbamų medžiagų. Transporto srityje didelį poveikį galima pasiekti perėjus nuo kelių transporto prie kitų transporto rūšių [2] ir padidinus kuro naudojimo efektyvumą. 3. Kaip parodyta 1 lentelėje, energijos vartojimo efektyvumo potencialas nėra iki galo išnaudotas (pažangą šioje srityje įvertino Komisija, palyginusi 2007 m. parengtas pirmines prognozes su naujausiomis 2009 m. prognozėmis). Investicijoms į energijos vartojimo efektyvumą kliudo daug veiksnių. Svarbiausi jų – didelės pradinės sąnaudos ir abejotina nauda. Investavimo sprendimams įtakos turi energijos kainos, reguliavimo neapibrėžtumas, nustatytos subsidijos ir galimybė gauti kreditą. Šias kliūtis galima panaikinti vykdant viešojo pobūdžio priemones, kuriomis šalinami rinkos ir reguliavimo trūkumai. ES POLITIKOS TIKSLAI 4. Energijos vartojimo efektyvumo skatinimo tikslas kuriant vidaus rinką ar palaikant jos veikimą ir atsižvelgiant į poreikį išsaugoti ir gerinti aplinką nustatytas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 194 straipsnio 1 dalyje. 2007 m. ES užsibrėžė neprivalomą tikslą iki 2020 m. sutaupyti 20 % numatytos suvartojamos pirminės energijos [3]. Tačiau remiantis Komisijos atliktu dabartinių politikos krypčių (įskaitant tas politikos kryptis, kurios dar tik yra kuriamos) įvertinimu [4], nesiimant jokių tolesnių veiksmų iki 2020 m. ES iš viso bus sutaupiusi tik 9 % energijos (žr. 1 lentelę). Daugiausia papildomų pastangų siekiant 20 % tikslo turės įdėti gyvenamųjų pastatų ir tretinis (komercinės ir viešosios paskirties pastatų) sektoriai [5]. Naująja 2011–2020 m. laikotarpio energetikos strategija skatinama prisiimti tvirtesnį politinį įsipareigojimą – tam turi būti "aiškiai apibrėžiamas siektinas tikslas" ir "griežtai stebima" įgyvendintų nacionalinių įstatymų "atitiktis" ES teisės aktams [6]. 1 LENTELĖ 2020 M. NUMATOMI POKYČIAI IR ENERGIJOS TAUPYMO POTENCIALAS Šaltinis: Komisijos tarnybų darbinis dokumentas – poveikio įvertinimas, pridedamas prie Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl energijos vartojimo efektyvumo, kuria iš dalies keičiamos bei vėliau panaikinamos direktyvos 2004/8/EB ir 2006/32/EB, SEC(2011) 779 final. | 2020 m. (2007 m. bazinis lygis) [Mtne] | 2020 m. (2009 m. bazinis lygis) [Mtne] | 2020 m. numatyta pažanga nesiimant tolesnių veiksmų (%) | 2020 m. ekonominis potencialas (%) | | 1 | 2 | 3 [=(2-1)/1*100] | 4 | Bendras vidaus suvartojimas atėmus galutinį naudojimą neenergetinėms reikmėms | 1842 | 1678 | -9 % | -20 % (ES tikslas) | Galutinis energijos suvartojimas, apimantis: | 1348 | 1214 | -10 % | -19 % | Pramonę | 368 | 327 | -11 % | -13 % | Transportą | 439 | 395 | -10 % | -21 % | Gyvenamuosius pastatus | 336 | 310 | -8 % | -24 % | Tretinį sektorių | 205 | 181 | -12 % | -17 % | Energijos transformavimą, perdavimą ir paskirstymą | 494 | 464 | -6 % | -35 % | PAGAL SANGLAUDOS POLITIKĄ TEIKIAMA FINANSINĖ PARAMA 5. ES turi kelias išlaidų programas [7], skirtas energijos vartojimo efektyvumo politikai skatinti. Reikšmingiausi finansavimo šaltiniai – tai sanglaudos politikos fondai (Europos regioninės plėtros fondas (ERPF) ir Sanglaudos fondas (SF). 2000–2006 m. programavimo laikotarpiu energijos vartojimo efektyvumo srityje vykdomiems projektams iš ERPF ir SF buvo skirti 306 milijonai eurų [8]. 2007–2013 m. programavimo laikotarpiu bendra energijos vartojimo efektyvumui planuojamų skirti asignavimų vertė padidėjo nuo 4192 milijonų eurų 2008 m. iki 5078 milijonų eurų 2012 m. spalio mėn. (jų pasiskirstymą pagal valstybes nares 2000–2013 m. laikotarpiu žr. I priede). Komisija pasiūlė, kad 2014–2020 m. programavimo laikotarpiu asignavimai siektų daugiau kaip 17 milijardų eurų [9]. PASIDALIJAMASIS VALDYMAS 6. Komisija teikia su sanglaudos politika susijusių veiksmų programų rengimo gaires. Programavimo laikotarpio pradžioje ji tariasi dėl valstybių narių pasiūlytų atskirų veiksmų programų ir jas tvirtina. Jai taip pat pavesta užduotis prižiūrėti valstybių narių valdymo ir kontrolės sistemų diegimą ir veikimą. Vėliau jos pagrindinė funkcija – stebėti veiksmų programos įgyvendinimą, tačiau ji nedalyvauja kasdieniame atskirų projektų valdyme. Komisija gauna valstybių narių teikiamas metines įgyvendinimo ataskaitas ir dalyvauja stebėjimo komitetų darbe [10]. Komisijai tenka galutinė atsakomybė už biudžeto vykdymą [11]. 7. Vadovaujančiosios, tarpinės ir tvirtinančiosios institucijos nacionaliniu, regioniniu ir vietiniu lygmenimis valdo veiksmų programas ir prižiūri jų įgyvendinimą [12]. Vadovaujančiosios arba tarpinės institucijos atrenka projektus ir prižiūri jų įgyvendinimą. Projektų finansavimui taikomos tam tikros taisyklės ir sąlygos: kai kurios jų nustatytos ES [13], o kitos – valstybių narių lygmeniu (projektų atrankos kriterijų nustatymas, projektų sąnaudų, naudos ir galimų pajamų įvertinimas bei ekonominio, socialinio ir aplinkosauginio poveikio vertinimai paprastai atliekami valstybės narės lygmeniu, išskyrus didelės apimties projektus 2007–2013 m. laikotarpiu, kurių atveju sprendimą dėl projektų bendrojo finansavimo priima Komisija). AUDITO APIMTIS IR METODAS 8. Pagrindinis audito klausimas buvo tai, ar sanglaudos politikos investicijos į energijos vartojimo efektyvumą yra ekonomiškai veiksmingos. Siekdami į šį klausimą atsakyti, Audito Rūmai nagrinėjo, ar: - buvo nustatytos tinkamos programavimo ir finansavimo sąlygos, leidžiančios teikti ekonomiškai veiksmingas energijos vartojimo efektyvumui skirtas investicijas ir ar - bendrai finansuoti viešosios paskirties pastatuose vykdyti projektai buvo ekonomiškai veiksmingi. 9. Atsakant į su programavimu ir finansavimu susijusį klausimą buvo nagrinėjamos atitinkamos veiksmų programos, jų ex ante įvertinimai ir energijos vartojimo efektyvumo politikos prioritetų nustatymas nacionaliniu lygmeniu bei atskiruose ūkio sektoriuose. Šiuo tikslu taip pat buvo būtina išnagrinėti nacionalinių energijos vartojimo efektyvumo tikslų pasiekimą, sanglaudos politikos fondų poveikį siekiant šių tikslų, galimybes pasinaudoti bendru nacionaliniu ir privačiu finansavimu bei peržiūrėti kitus nacionalinius finansinės paramos mechanizmus. 10. Šioje specialiojoje ataskaitoje pateikti audito rezultatai yra pagrįsti Čekijoje, Italijoje ir Lietuvoje per Sanglaudos fondą arba Europos regioninės plėtros fondą finansuotų keturių veiksmų programų analize. Trys tikrintos veiksmų programos buvo parengtos 2007–2013 m. programavimo laikotarpiu [14], o viena – 2000–2006 m. programavimo laikotarpiu [15]. Iki 2011 m. pabaigos šios šalys savo atitinkamose veiksmų programose energijos vartojimo efektyvumo projektams buvo skyrusios 1199,3 milijono eurų (tai sudaro 33 % visos iš sanglaudos politikos lėšų, skirtų finansuoti energijos vartojimo efektyvumą 2007–2013 m. programavimo laikotarpiu, atrinktiems finansuoti projektams skirtos sumos, taip pat žr. I priedą). 11. Siekiant atsakyti į klausimą dėl viešosios paskirties pastatuose vykdytų projektų ekonominio veiksmingumo, audito metu buvo išnagrinėti 24 užbaigti viešosios paskirties pastatų sektoriaus investiciniai projektai. Projektų audito metu buvo peržiūrėti projektų pasiūlymai ir išnagrinėti projektų išdirbiai ir rezultatai siekiant patikrinti jų ekonominį veiksmingumą. PASTABOS PLANAVIMAS IR FINANSAVIMAS VEIKSMŲ PROGRAMOS NEBUVO PAGRĮSTOS TINKAMAIS POREIKIŲ ĮVERTINIMAIS 12. Veiksmų programos turėtų būti pagrįstos poreikių įvertinimais, o energijos vartojimo efektyvumo priemonių atveju jose turėtų būti atsižvelgta į nacionalinius ir regioninius efektyvaus energijos vartojimo veiksmų planus. Tokiuose poreikių įvertinimuose turėtų būti vertinamas galutinis energijos suvartojimas visuose sektoriuose, įvardytas ekonominis energijos taupymo potencialas bei nustatyti tikslai ir tinkami sėkmingo plano įgyvendinimo vertinimo metodai, kaip apibrėžia ir rekomenduoja Tarptautinė energetikos agentūra [16]. Energijos taupymo potencialas turėtų būti nagrinėjamas tokiu mastu, kuris yra ekonomiškai veiksmingas. 13. Komisija taip pat paskatino valstybes nares užtikrinti, kad atitinkamos sanglaudos politikos investicijos būtų visapusiškai integruotos į nacionalines energijos vartojimo efektyvumo strategijas ir, prireikus, konsultuotis su vadovaujančiosiomis institucijomis, visų pirma regioniniu ir vietiniu lygmenimis, dėl atitinkamų priemonių įtraukimo į nacionalinius efektyvaus energijos vartojimo veiksmų planus [17]. 14. Tikrintos veiksmų programos apėmė keletą veiksmų, kurie buvo pagrįsti Bendrijos strateginėmis gairėmis, nacionalinėmis bendrosiomis strategijomis bei nacionaliniais strateginiais planais ir prioritetais. Energijos vartojimo efektyvumo prioritetinės kryptys atitiko tiek Bendrijos strategines gaires, tiek nacionalines bendrąsias strategijas, tačiau šios bendrosios gairės nepadėjo veiksmų programų paversti patikimomis ekonominės plėtros priemonėmis, kaip aprašyta toliau. 15. Nacionalinės institucijos nebuvo nustačiusios veiksmų programų ir nacionalinių efektyvaus energijos vartojimo veiksmų planų sąsajos. Prieš parengiant audito metu tikrintas veiksmų programas nebuvo atliktas tinkamas poreikių įvertinimas, apimantis išsamų bendro ekonominio energijos taupymo potencialo aprašymą ir analizę pagal sektorius ir regionus, kuriame būtų įvardytas ekonominis energijos taupymo potencialas, nustatyti programos tikslai ir tinkami šios programos tikslų įgyvendinimo priežiūros metodai. Šis įvertinimas nebuvo įtrauktas į jokią nagrinėtą veiksmų programą. Taigi nebuvo aišku, kodėl turėtų būti finansuojami įvairūs sektoriai ir kokiu mastu, pasitelkus esamas rinkos priemones ir viešąsias subsidijas, įskaitant ERPF ir SF, galėtų būti realizuotas energijos taupymo potencialas. Todėl veiksmų programose nebuvo įvardyti konkretūs sektoriai, kuriuose būtų galima pasiekti energijos ekonomijos, ir nebuvo nurodytos šios ekonomijos pasiekimo galimybės, tokiu būdu pagrindžiant pasirinktas priemones ir jų sąnaudas. 16. 2 lentelėje pavaizduota veiksmų programų indėlių siekiant energijos taupymo tikslų trijose audituotose valstybėse narėse apžvaga. Aplinkos VP energijos taupymo tikslas (Čekija) yra 21,7 % Nacionaliniame efektyvaus energijos vartojimo veiksmų plane iki 2016 m. nustatyto energijos taupymo tikslo. Kitose dviejose šalyse buvo tikimasi, kad veiksmų programų poveikis bus nežymus. Bazilikatos VP nebuvo nustatytas joks energijos taupymo tikslas. 17. Komisija, tvirtindama veiksmų programas, nereikalavo, kad valstybės narės energijos vartojimo efektyvumui skiriamas lėšas pagrįstų poreikių įvertinimų rezultatais. 2 LENTELĖ PLANUOJAMAS SANGLAUDOS POLITIKOS FONDŲ INDĖLIS SIEKIANT ENERGIJOS TAUPYMO TIKSLŲ ATRINKTOSE VALSTYBĖSE NARĖSE Šaltinis: Veiksmų programos, NEEVVP (2007 m.), Europos Audito Rūmų atlikti skaičiavimai. VN | Veiksmų programa (asignavimai energijos vartojimo efektyvumui) | Iki 2016 m. VN užsibrėžtas energijos taupymo tikslas (GJ), kaip nustatyta NEEVVP (2007 m.) | Veiksmų programoje nustatytas energijos taupymo tikslas (GJ) | % | Čekija | Aplinka | 7143120 | 1550000 (2007 m., pradinis tikslas – 430000) | 21,7 (6) | Italija | Bazilikata | 45477720 | Nenustatyta | n. d. | Tarpregioninė energetikos VP | 52500 | 0,1 | Lietuva | Sanglaudos skatinimas (viešosios paskirties pastatų atnaujinimas) | 13669200 | 360000 | 2,6 | EKONOMINIS VEIKSMINGUMAS NEBUVO LEMIAMAS VEIKSNYS SKIRIANT LĖŠAS ENERGIJOS VARTOJIMO EFEKTYVUMO PRIEMONĖMS 18. Atliekant ekonominio veiksmingumo analizę lyginamos sąnaudos (investicinės ar kitos) ir poveikis, kurį ketinama pasiekti. Ekonominio veiksmingumo aspektai turėtų būti pagrindinis veiksnys, lemiantis sprendimus dėl viešųjų išlaidų [18]. Ekonominio veiksmingumo sąvoka visų pirma turėtų būti naudojama suskirstant pagal svarbą energijos vartojimo efektyvumo projektus. Komisija pabrėžė, kad tikslas iki 2020 m. sutaupyti 20 % numatytos ES suvartojamos energijos gali būti pasiektas pradėjus taikyti ekonomiškai veiksmingas priemones, t. y. sumažėjus sąskaitoms už energiją investicijos atsipirks per energijos taupymo priemonių naudojimo laiką, o dažnai ir net per daug trumpesnį laikotarpį [19]. 19. Valstybės narės privalo užtikrinti, kad viešasis sektorius taikydamas energijos vartojimo efektyvumo didinimo priemones daugiausia dėmesio skirtų ekonomiškai veiksmingoms priemonėms, leidžiančioms sutaupyti didžiausią kiekį energijos per trumpiausią laiko tarpą [20]. Atsižvelgiant į žemą numatyto 20 % tikslo įgyvendinimo lygį (žr. 4 dalį) skirstant lėšas ir atrenkant projektus turėtų būti siekiama kaip įmanoma labiau padidinti ekonominį veiksmingumą (žr. langelį, kuriame pateikti Belgijoje ir Danijoje taikomos praktikos pavyzdžiai). LANGELIS EKONOMINIO VEIKSMINGUMO SĄVOKOS TAIKYMO DVIEJOSE VALSTYBĖSE NARĖSE PAVYZDŽIAI Belgijoje pagal Flandrijos regiono energijos valdymo Flandrijos valstybiniuose pastatuose veiksmų planą visos regioninės investicijos, kurių grąžos laikotarpis – septyneri metai ar mažiau, turi būti įgyvendintos per trejus metus. Pirmasis etapas turi būti įvertintas per penkerius metus siekiant nuspręsti, ar turi būti vykdomas antrasis investicijų, kurių grąžos laikotarpis – dešimt metų ar mažiau, etapas, ir kaip jis galėtų būti įgyvendintas. Danijoje reikalaujama, kad vyriausybinės institucijos įgyvendintų energijos taupymo priemones, kurių investicijų grąžos laikotarpis yra ne ilgesnis nei penkeri metai [21]. 20. Nė vienos tikrintos veiksmų programos atveju ekonominis veiksmingumas nebuvo lemiamas veiksnys skiriant lėšas investicijoms į energijos vartojimo efektyvumą. Vadovaujančiosios institucijos paaiškino, kad sprendimas dėl sanglaudos politikos lėšų skyrimo energijos vartojimo efektyvumo projektams buvo priimamas remiantis vyriausybių pateiktomis energijos vartojimo sąmatomis ir jų parengtais energijos vartojimo mažinimo planais bei tam tikru mastu – ankstesniu programavimo laikotarpiu regionų įsisavintų asignavimų modeliu. Tačiau į šias sąmatas nebuvo įtraukiamos su tokiais sumažinimais susijusios investicinių sąnaudų prognozės. Tikrintose veiklos programose nebuvo pateikta jokia analizė, kuri būtų leidusi aiškiau suprasti, kaip kiekvienam prioritetui ar priemonei buvo skiriamos lėšos. 21. Komisija, vertindama veiksmų programas, nereikalavo, kad valstybės narės energijos vartojimo efektyvumo priemonėms skiriamas lėšas pagrįstų jų ekonominiu veiksmingumu ir į šį reikalavimą neatsižvelgė savo tarpžinybinių konsultacijų metu ir Komisijos pastabose dėl veiksmų programų projektų, kuriuos pateikė vadovaujančiosios institucijos tvirtinti. 22. Pradinėje aplinkos VP (Čekija) versijoje buvo numatyta, kad investicinės sąnaudos sudarys 722 eurų kiekvienam sutaupytam GJ. Tokiu būdu susidarė 61 metų trukmės paprastasis investicijų grąžos laikotarpis (atlikus antrąjį perskirstymą sąnaudos sumažėjo iki 339 eurų/GJ, o investicijų grąžos laikotarpis sutrumpėjo iki 28 metų) [22]. Italijoje veiklos rodikliai ir jų vertės buvo nepatikimos. Bazilikatos VP 2000–2006 m. energijos taupymo rodiklis buvo susijęs tik su gyvenamaisiais pastatais. Tarpregioninėje energetikos VP energijos taupymo planinis rodiklis buvo žemas, todėl susidarė labai ilgas investicijų grąžos laikotarpis (trunkantis nuo 288 iki 444 metų, nelygu, kokia yra energijos kaina). Pagal Sanglaudos skatinimo veiksmų programą (Lietuva) 1 sutaupyto GJ kaina buvo 861 euras, o investicijų grąžos laikotarpis nuo 72 iki 96 metų, nelygu, kokia yra energijos kaina (žr. 3 lentelę). Investicijų grąžos laikotarpiai yra pernelyg ilgi atsižvelgiant į atnaujintų pastatų komponentų ir pačių pastatų eksploatavimo trukmę. SU PROJEKTŲ ATRANKOS KRITERIJAIS SUSIJĘ TRŪKUMAI 23. Vadovaujančiųjų institucijų naudojami atrankos kriterijai turėtų būti skaidrūs ir turėtų užtikrinti, kad parama būtų skiriama ekonomiškai veiksmingiems energijos vartojimo efektyvumo projektams. Jos turėtų nustatyti kiekvieno atrinkto parametro standartą arba priimtiną vertę, kaip antai (maksimalų) paprastąjį investicijų grąžos laikotarpį arba sutaupytos energijos vieneto kainą, kurie padėtų lėšas skirti ekonomiškai veiksmingoms investicijoms. 24. Vadovaujančiosios institucijos nesiekė užtikrinti, kad atrinktais projektais būtų užtikrintas geriausias energijos vartojimo sumažinimo ir atliktos investicijos santykis. Nustatyta su taikytais atrankos kriterijais susijusių trūkumų, kurie yra paaiškinti tolesnėse dalyse. 25. Aplinkos VP (Čekija) atveju atrankos kriterijai buvo objektyvūs ir skaidrūs ir padėjo potencialiems naudos gavėjams nuspėti, ar jų paraiškos bus atrinktos. Kiekvienas projekto pasiūlymas buvo tikrinamas pagal du ekologinius kriterijus (1 sutaupyto GJ kainą ir metines išmetamųjų CO2 dujų kiekio mažinimo sąnaudas) ir tris techninius kriterijus (sutaupytos energijos lyginant su pradine padėtimi procentinį dydį, renovacijos sąnaudas ir užbaigus projektą pasiektą energetikos standartą). Be to, iš bendros tinkamų finansuoti projekto sąnaudų sumos buvo atskaičiuota per penkerius metus numatomos sutaupyti energijos vertė. Tačiau nors projektų atrankos kriterijai buvo objektyvūs ir aprėpė 1 sutaupyto GJ kainą, priimtina vertė siekė nuo 200 iki 560 eurų už GJ, taigi susidarė 17–47 m. investicijų grąžos laikotarpis, kuris yra daug ilgesnis už laikotarpį, nustatytą vykdant valstybės programas (žr. 22 išnašą). 3 LENTELĖ SUTAUPYTO GJ KAINA KETURIOSE TIKRINTOSE VEIKSMŲ PROGRAMOSE Šaltinis: Veiksmų programos, Europos Audito Rūmų apskaičiavimai. Valstybė narė | Veiksmų programa (asignavimai energijos vartojimo efektyvumui) | Veiksmų programoje nustatytas energijos taupymo tikslas (GJ) | Biudžetas (milijonais eurų) | 1 sutaupyto GJ kaina (eurais) | Investicijų grąžos laikotarpis (metais) | Čekija | Aplinka | 1550000 (430000) [9999] | 525 (310) [9999] | 339 (722) [9999] | 28 (61) [9999] | Italija | Bazilikata | Nenustatyta | 26 (17) [9999] | n. d. | n. d. | Tarpregioninė energetikos VP | 52500 | 764 | 14560 | 288-444 | Lietuva | Sanglaudos skatinimas | 360000 | 310 | 861 | 72-96 | 26. Bazilikatos VP (Italija) atveju vadovaujančioji institucija kaip vienintelį vertinimo kriterijų patvirtino įvertinto energijos, sutaupomos per visą investicijos gyvavimo laiką, kiekio ir bendrų tinkamų finansuoti sąnaudų santykį. Sutaupomos energijos kiekį apskaičiavo vadovaujančioji institucija. Ji, naudodama šį santykį, ketino atrinkti tuos projektus, kuriuos įvykdžius būtų gauta didžiausia grąža lyginant su bendromis projekto sąnaudomis. Kadangi atliekant skaičiavimus nebuvo atsižvelgta į faktinę susijusių pastatų būklę (t. y. jų energijos klasę ar faktinį energijos suvartojimą) ir todėl jie buvo grindžiami ne patikimais energijos vartojimo auditų metu gautais duomenimis, o įvertintais sutaupomos energijos kiekiais, sudėtinga nustatyti, ar atrinktų projektų siūlomi sprendimai buvo ekonomiškai veiksmingi. 27. Tarpregioninės energetikos VP (Italija) atveju vadovaujančioji institucija atrenkant projektus reikalavo, kad projektas būtų pavyzdinio pobūdžio, atitiktų tarpregioninės VP ir regioninių energetikos planų tikslus, būtų pasirengta pradėti vykdyti su juo susijusius darbus, projektą vykdant būtų naudojamos novatoriškos technologijos ir medžiagos, tuo tarpu sutaupytos energijos kiekis ir patirtos sąnaudos bei šių dydžių santykis nebuvo lemiamas atrankos veiksnys. 28. Sanglaudos skatinimo VP (Lietuva) atveju panašiems viešosios paskirties pastatų sektoriuje vykdomiems projektams regioniniu ir nacionaliniu lygmenimis buvo taikomi skirtingi projektų atrankos kriterijai. Dviejų priemonių iš trijų atveju nors energijos suvartojimas buvo pagrindinis atrankos kriterijus, nebuvo reikalaujama atlikti energijos vartojimo auditą. Todėl finansavimui buvo atrinkti su viešosios paskirties pastatais, sunaudojančiais daugiausia energijos, susiję projektai. Tačiau taikant tokius sutaupomos energijos kainos neapimančius kriterijus negalima nustatyti, koks pastatas gali užtikrinti geriausią energijos ekonomijos ir sąnaudų santykį, todėl ekonomiškai veiksmingi projektai yra atrenkami atsitiktinai. NETINKAMI VEIKLOS RODIKLIAI IR STEBĖJIMAS 29. Už bet kokią išlaidų programą ar plėtros projektą atsakinga vadovaujančioji institucija turėtų nustatyti racionalius tikslus ir jų pasiekimui išmatuoti skirtus objektyviai patikrinamus rodiklius. Sanglaudos politikos investicijų į energijos vartojimo efektyvumą srityje vadovaujančiosios institucijos turėtų nustatyti svarbių ir išmatuojamų veiklos rodiklių sistemą [23]. Komisijai padedant jos turėtų parengti atitinkamas gaires siekdamos palengvinti projektų pasiekimų stebėjimą, pavyzdžiui, nurodyti sutaupytos energijos kiekį ir sąnaudas bei įvardyti, koks yra jų indėlis įgyvendinant energijos vartojimo efektyvumo politikos tikslus. Surinkti duomenys turėtų būti priimtinos kokybės jų tinkamumo, palyginamumo ir patikimumo požiūriu [24]. 30. Vadovaujančiosios institucijos, rengdamos savo veiksmų programas, neturėjo surinkusios bazinių duomenų apie investicijoms teikti atrinktų sektorių energijos taupymo potencialą. Politikos rengėjai, neturėdami šių duomenų, taip pat neturėjo informacijos, skirtos įvertinti, kokiu mastu programa galėtų prisidėti įgyvendinant tam tikrą politikos tikslą ir todėl negalėjo nuspręsti, ar programa turėtų būti finansuojama ar ne. 31. Energijos vartojimo efektyvumo priemonėms taikomi veiklos rodikliai nebuvo tinkami deramam programų stebėjimui užtikrinti. Nors vadovaujančiosios institucijos privalėjo naudotis veiklos rodikliais, rodiklių tipas nebuvo nurodytas. Todėl tikrintos vadovaujančiosios institucijos naudojo skirtingas matavimo metodikas ir vienetus. Todėl energijos vartojimo efektyvumo priemonių vykdymo rezultatai visos ES mastu nėra palyginami ir negali būti apibendrinti. 32. Aplinkos VP (Čekija) atveju energijos vartojimo efektyvumo priemonei skirtas rodiklis buvo bendras pagal priemonę sutaupytos energijos kiekis gigadžauliais. Apie duomenis buvo pranešta projektų lygmeniu ir vėliau jie buvo apibendrinti. Šie duomenys buvo tikslūs ir patikimi, kadangi juos buvo apskaičiavę atestuoti energijos vartojimo pastatuose auditoriai. Tačiau vykdant projektus buvo būtina pasiekti tik su techniniais išdirbiais susijusių tikslų (pakeisti langai ir durys, apšiltintos sienos ir stogai m2), o energijos taupymo tikslų pasiekti nebuvo privaloma. 33. Italijoje nebuvo nustatyta nei energijos taupymo potencialo bazinė vertė, nei jo matavimo metodika. Bazilikatos VP atveju energijos ekonomijai išmatuoti skirtas fizinių išdirbių rodiklis buvo projektų skaičius, o rezultatų rodiklis (per metus sutaupomos energijos kiekis gigadžauliais) buvo grindžiamas apytikriais teoriniais skaičiavimais. Tarpregioninės energetikos VP atveju bazinių duomenų apie energijos taupymo potencialą nebuvimą atspindėjo nepatikimi poveikio rodikliai. Taikant rezultatų ir fizinių išdirbių rodiklius nebuvo vadovaujamasi matavimo metodika, todėl jų tikslinės vertės buvo nepagrįstos. 34. Sanglaudos skatinimo VP (Lietuva) atveju buvo nustatyti veiksmų programai, jos prioritetinėms kryptims ir priemonėms skirti rodikliai. Padidėjus ar sumažėjus energijos vartojimo efektyvumui skirtoms lėšoms ne visada buvo pakeičiamos rodiklių vertės. Prioritetinių krypčių lygmeniu rodikliai buvo susiję su energijos intensyvumo sumažėjimu, o priemonių lygmeniu – su projektų skaičiumi ir sutaupytos energijos kiekiu, bet ne su sutaupytos energijos sąnaudomis. 35. Komisijos stebėjimo gairėse nebuvo nustatyti su energijos vartojimo efektyvumu susiję rekomenduojami ar privalomi rodikliai [25]. Be to, Sanglaudos politikos lėšomis energijos vartojimo efektyvumo didinimas skatinamas ir daugelyje kitų, ne vien tik su energijos vartojimo efektyvumu susijusiose išlaidų kategorijose (elektra, dujos, naftos produktai ir įvairios infrastruktūros). Komisija nestebėjo, koks yra šių priemonių indėlis siekiant 2020 m. energijos taupymo tikslo, ir nenumatė šių veiklos rodiklių naudojimo energijos vartojimo efektyvumo sektoriuje [26]. SU VIEŠOSIOS PASKIRTIES PASTATAIS SUSIJUSIŲ PROJEKTŲ VYKDYMAS ENERGIJOS VARTOJIMO EFEKTYVUMAS NĖRA PAGRINDINIS TIKSLAS 36. Savivaldybės ir regionai turėtų būti parengę poreikių įvertinimais pagrįstus planus, į kuriuos būtų įtraukti visų jiems priklausančių pastatų ir jų energijos sąnaudų inventoriniai sąrašai ir kuriuose pirmenybė būtų teikiama didžiausią energijos taupymo potencialą turintiems pastatams. Vadovaujantis šia strategija pirmiausia būtų finansuojamos energijos vartojimo efektyvumo priemonės tuose pastatuose, kurių energijos taupymo potencialas yra didžiausias. 37. Savivaldybės ar regionai neturėjo parengę tinkamais poreikių įvertinimais pagrįstų planų. Anot vadovaujančiųjų institucijų, paprastai pastatai buvo laikomi tinkamais finansuoti, jei juos buvo būtina atnaujinti ir jei jų dokumentai atitiko reikalavimus. 38. Finansuoti atrinktiems projektams nebuvo nustatyti racionalūs su ekonominiu veiksmingumu, t. y. sutaupytos energijos vieneto kaina susiję tikslai. Jais buvo siekiama sutaupyti energijos ir padidinti komfortą, tačiau jie nebuvo atrenkami finansavimui gauti remiantis jų galimybėmis suteikti finansinės naudos sutaupant energijos, tokiu būdu kompensuojant patirtas sąnaudas (žr. II priede pateiktus tikrintų projektų investicijų grąžos laikotarpius). 39. Nė viena tikrinta šalis nebuvo patvirtinusi sąnaudų atžvilgiu optimalių minimalių pastatų ir jų komponentų energinio naudingumo reikalavimų, jos taip pat sistemingai nerinko duomenų apie esamų pastatų energijos vartojimo modelius. Nors nacionaliniuose statybos standartuose nustatytos pastatų ir statybinių medžiagų šiluminių verčių ribos, naudos gavėjai taikė lanksčius metodus, technologijas ir medžiagas, kad užsitikrintų įvairias energinio naudingumo klases. 40. Vadovaujančiosios institucijos nepateikė energijos vartojimo efektyvumo priemonių įgyvendinimo gairių, pavyzdžiui, darbų, naudotinų technologijų ir sąnaudų specifikacijų bei nenurodė, koks turi būti optimalus siektinas sąnaudų ir gautos naudos santykis. ENERGIJOS VARTOJIMO AUDITUS NE VISADA BUVO PRIVALOMA ATLIKTI ARBA JIE NEBUVO GEROS KOKYBĖS 41. Standartinis energijos vartojimo auditas apima įrenginių energijos suvartojimo bazinio lygio nustatymą, energijos ekonomijos įvertinimą ir tinkamai atrinktų energijos taupymo priemonių ekonominį veiksmingumą. Šis auditas turėtų būti atliktas prieš priimant sprendimą dėl finansavimo. Energijos vartojimo pastatuose auditorius turėtų siūlyti tik tas alternatyvas, kurios užtikrina atitiktį esamoms techninėms normoms. Komisija palankiai vertina energijos vartojimo auditus, kadangi jie gali būti tinkama energijos taupymo priemonė, visų pirma pastatų ir pramonės srityse. Dėl šios priežasties nemažai valstybių narių viešajame sektoriuje pradėjo vykdyti energijos vartojimo auditus ir juos padarė privalomus [27]. 42. Čekijoje buvo privaloma atlikti tų viešosios paskirties pastatų, kurių suvartojama energija viršijo 1500 GJ per metus, energijos vartojimo auditus. Naudos gavėjai visiškai pasikliovė šių auditų metu suformuluotomis rekomendacijomis. Energijos vartojimo pastatuose auditorius dažniausiai rekomenduodavo labai brangią investavimo alternatyvą, kadangi ją įgyvendinus tikimybė, kad bus sutaupyta daugiau energijos, buvo didesnė nei siūlant pigesnes alternatyvas. Nebuvo siūloma ekonomiškai veiksminga alternatyva. 43. Italijoje prieš pradedant vykdyti projektus energijos vartojimo auditas nebuvo atliekamas. Projekto naudos gavėjas neprivalėjo stebėti energijos suvartojimo prieš prasidedant projektui ir jam pasibaigus. 44. Lietuvoje energijos vartojimo auditai nebuvo pakankamai išsamūs su pastatais, prieš atliekant jų atnaujinimą, susijusių matavimo duomenų prasme. Todėl nebuvo galima patikrinti faktinės projektų naudos [28]. Panašios problemos buvo nustatytos ir gyvenamųjų pastatų modernizavimo programos įgyvendinimo monitoringo ataskaitoje [29]. Be to, prieš įgyvendinant projektą nebuvo reikalaujama atlikti pirminio energinio naudingumo įvertinimo. Energijos vartojimo auditai prieš prasidedant projektams buvo atlikti tik dviejų iš aštuonių tikrintų projektų atveju, o likusių šešių projektų atveju energijos vartojimas buvo patikrintas jau prasidėjus atnaujinimo darbams. ĮGYVENDINUS PROJEKTUS BUVO GAUTI FIZINIAI IŠDIRBIAI, TAČIAU SĄNAUDOS, PALYGINTI SU POTENCIALIAI SUTAUPYTA ENERGIJA, BUVO DIDELĖS 45. Įgyvendinus visus patikrintus projektus buvo gauti atitinkamus standartus atitinkantys fiziniai išdirbiai, (pvz., buvo pakeisti langai ir durys bei apšiltintos sienos ir stogai), o jų kiekis buvo toks, koks ir buvo planuotas. Įvykdžius visus patikrintus projektus buvo gauta naudos, susijusios su pastatų priežiūra arba didesniu komfortu (pvz., buvo sumažintas triukšmas, vandens (vėjo) įsiskverbimas) arba buvo geriau laikomasi šiuo metu taikomų su sauga susijusių teisinių reikalavimų (pvz., įrengtos išėjimo durys). 46. 18 iš 24 patikrintų projektų atveju vadovaujančiosios institucijos negalėjo nurodyti, kokiu mastu įgyvendinus projektus buvo pasiekti su energijos taupymu susiję tikslai, kadangi sutaupyta energija nebuvo patikimai įvertinta. Italijoje ir Lietuvoje patikrintų veiksmų programų atveju gautą sutaupytą energiją apskaičiavo tik vadovaujančioji institucija arba naudos gavėjas. Tik Čekijoje matavimus atliko kvalifikuoti energijos vartojimo pastatuose auditoriai. Galutiniai Čekijoje ir Lietuvoje vykdytų projektų rezultatai turėtų būti įvertinti praėjus trejiems metams po projektų užbaigimo. Tačiau tuo metu, kai buvo atliekamas auditas, stebėjimo sistema dar neveikė. 47. Kaip nurodyta preliminariose energijos vartojimo pastatuose auditorių ataskaitose, buvo pasiekti visų, išskyrus vieno, Čekijoje tikrintų projektų energijos vartojimo mažinimo tikslai [30], o faktinės sutaupytos energijos kiekis netgi viršijo planuotąjį. Tačiau visi tikrinti projektai buvo brangios investicijos, kurių grąžos laikotarpiai viršijo atskirų komponentų ar pastatų eksploatavimo trukmę. Tikrintų projektų investicijų grąžos laikotarpiai siekė nuo 27 iki 148 metų, o vidutinis laikotarpis buvo 52 metai. 48. Bazilikatoje (Italija) nebuvo galima patikimai įvertinti tikrintų projektų naudos. Prieš prasidedant projektams ir jiems pasibaigus nebuvo atlikti energijos vartojimo auditai ir nebuvo surinkti energijos vartojimo duomenys. Šešių tikrintų projektų atveju buvo numatyta, kad vienas sutaupytas GJ kainuos vidutiniškai 252 eurus. Penkių iš šešių projektų atveju naudos gavėjai auditoriams pateikė tam tikrų energijos vartojimo duomenų, kurie parodė, kad įgyvendinus projektus vidutinis investicijų grąžos laikotarpis gali siekti maždaug 50 metų. 49. Iki 2011 m. pabaigos buvo užbaigtas tik vienas pagal tarpregioninę energetikos VP (Italija) vykdytas projektas [31]. Projekto paraiškoje nauda buvo įvertinta vienu milijonu eurų per metus, tokiu būdu būtų susidaręs paprastasis dešimties metų investicijų grąžos laikotarpis. Įvertinta, kad užbaigus projektą sutaupomos energijos vertė sieks tik apie 500000 eurų per metus (naudos gavėjas projekto paraiškoje padarė skaičiavimo klaidą), tokiu būdu susidaro 19 metų paprastasis investicijų grąžos laikotarpis. 50. Lietuvos sanglaudos skatinimo VP atveju faktinės investicijų į tikrintus projektus sąnaudos, tenkančios vienam apšildomo ploto m2, sudarė 56–488 eurų, o tai yra kelis kartus daugiau nei 2006–2010 m. Nacionaliniame efektyvaus energijos vartojimo veiksmų plane prognozuotos vienam m2 tenkančios 31,85 euro sąnaudos. Penkių iš aštuonių tikrintų projektų atveju buvo tvirtinama, kad buvo pasiekta numatyta energijos ekonomija, tačiau ji nebuvo patikimai išmatuota [32]. Trim atvejais rezultatai dar nebuvo išmatuoti [33]. Tikrintų projektų numatomas paprastasis investicijų grąžos laikotarpis siekė nuo 8 iki 156 metų, o vidutinis laikotarpis buvo 58 metai (II priede pateikti visų tikrintų projektų rezultatai). IŠVADOS IR REKOMENDACIJOS 51. Tinkamos programavimo ir finansavimo sąlygos, leidžiančios teikti ekonomiškai veiksmingas energijos vartojimo efektyvumui skirtas investicijas naudojant Sanglaudos politikos fondus, nebuvo nustatytos, kadangi: a) nebuvo atlikti tinkami tikrintoms veiksmų programoms skirti poreikių įvertinimai siekiant nustatyti konkrečius sektorius, kuriuose galima būtų pasiekti energijos ekonomijos, bei įvardyti šių lėšų sutaupymo ekonomiškai veiksmingu būdu galimybes, tokiu būdu pagrindžiant pasirinktas priemones ir jų sąnaudas. Nacionalinės institucijos neužtikrino, kad jie būtų įtraukti į nacionalinius efektyvaus energijos vartojimo veiksmų planus (žr. 12–17 dalis); b) ekonominio veiksmingumo sąvoka arba geriausias panaudotų ištek–lių ir pasiektų rezultatų santykis nebuvo lemiamas veiksnys valstybėms narėms skiriant lėšas energijos vartojimo efektyvumo priemonėms ir konkretiems projektams; ši koncepcija taip pat nebuvo Komisijos vertinimo, atlikto prieš patvirtinant veiksmų programas, dalis (žr. 18–22, 23–28 dalis); c) energijos vartojimo efektyvumo priemonėms taikomi veiklos rodikliai nebuvo tinkami programoms stebėti; Komisijos stebėjimo gairėse nebuvo nustatyti su energijos vartojimo efektyvumu susiję rodikliai. Todėl energijos vartojimo efektyvumo priemonių vykdymo rezultatai, apie kuriuos pranešė atskiros vadovaujančiosios institucijos, visos ES mastu nėra palyginami ir negali būti apibendrinti (žr. 29–35 dalis). 52. Patikrinti viešosios paskirties pastatuose vykdyti energijos vartojimo efektyvumo projektai nebuvo ekonomiškai veiksmingi. a) nors įgyvendinus visus patikrintus projektus buvo gauti numatyti fiziniai išdirbiai, pvz., buvo pakeisti langai ir durys bei apšiltintos sienos ir stogai, sąnaudos lyginant su potencialia energijos ekonomija buvo didelės. Būtinybė atnaujinti viešosios paskirties pastatus buvo svarbesnė nei energijos vartojimo efektyvumas. Nors tikrintais projektais buvo siekiama sutaupyti energijos ir padidinti komfortą, jais nebuvo užtikrintas tinkamas energijos ekonomijos ir atitinkamų investicinių sąnaudų santykis. Vidutinis planuotas investicijų grąžos laikotarpis buvo maždaug 50 metų, o tai yra pernelyg ilgas laikotarpis atsižvelgiant į atnaujintų komponentų ar net pačių pastatų eksploatacijos laiką (žr. 18–22, 23–28, 36–40, 45–50 dalis); b) energijos vartojimo auditai nebuvo privalomi (Italija, Lietuva) arba tais atvejais, kai juos buvo būtina atlikti (Čekija), jų metu rekomenduotos investavimo alternatyvos buvo pernelyg brangios. 18 iš 24 audituotų projektų atveju faktinė energijos ekonomija negalėjo būti patikrinta, kadangi ji nebuvo tinkamai išmatuota (žr. 41–44 dalis). REKOMENDACIJOS Komisija turėtų imtis būtinų iniciatyvų, įskaitant tolesnių pasiūlymų dėl teisės aktų teikimą ateinančiu programavimo laikotarpiu, siekiant sanglaudos politikos finansavimą energijos vartojimo efektyvumo priemonėms ateinančiu programavimo laikotarpiu skirti tik tada, jei: 1) bus atliktas tinkamas poreikių įvertinimas programos lygmeniu. Tokiame poreikių įvertinime turėtų būti vertinamas galutinis energijos suvartojimas visuose sektoriuose, įvardytas ekonominis energijos taupymo potencialas bei nustatyti tikslai ir tinkami sėkmingo energetikos plano įgyvendinimo vertinimo metodai. Jame turėtų būti nustatyti kiekvienam sektoriui skirti ekonomiškai veiksmingi sprendimai; 2) bus reguliariai vykdomas stebėjimas ir naudojamasi palyginamais veiklos rodikliais. Vykdant kiekvieną su energijos vartojimo efektyvumo projektais susijusią veiksmų programą turėtų būti reguliariai prižiūrima, kad būtų nustatyta sutaupytos energijos vieneto kaina ir numatytas bei įgyvendintas investicijų grąžos laikotarpis. Be to, surinkti duomenys turėtų būti priimtinos kokybės jų tinkamumo, palyginamumo ir patikimumo požiūriu. Nacionalinės institucijos turėtų surinkti, o Komisija apibendrinti duomenis apie sutaupytą energiją, gautą pritaikius sanglaudos politikos lėšomis remiamas priemones. Turėtų būti įvardytas sanglaudos politikos fondų indėlis siekiant iki 2020 m. sutaupyti 20 % ES suvartojamos pirminės energijos; 3) bus naudojami skaidrūs projektų atrankos kriterijai bei standartinės vienam sutaupomos energijos vienetui tenkančios investicinės sąnaudos (taikant bendrą matavimo vienetą ir metodiką). Komisija, remdamasi įprastiniais investicijų į energijos vartojimo efektyvumą nuvertėjimo laikotarpiais, turėtų nustatyti maksimalų priimtiną paprastąjį investicijų grąžos laikotarpį. Tai įgyvendinti padėtų referenciniams pastatams taikomų sąnaudų atžvilgiu optimalių lygių nustatymas valstybėse narėse, atitinkančiose Direktyvos 2010/31/ES dėl pastatų energinio naudingumo, reikalavimus. Energijos vartojimo auditų atlikimas turėtų būti pagrindinis reikalavimas atrenkant energijos vartojimo efektyvumo projektus tais atvejais, kai nacionaliniu lygmeniu dar nėra nustatyti pastatams taikomi referenciniai sąnaudų atžvilgiu optimalūs lygiai. Šią ataskaitą priėmė II kolegija, vadovaujama Audito Rūmų nario Harald NOACK, 2012 m. lapkričio 14 d. Liuksemburge įvykusiame posėdyje. Audito Rūmų vardu +++++ TIFF +++++ Vítor Manuel da Silva Caldeira Pirmininkas [1] COM(2006) 545 final, 2006 m. spalio 19 d. Efektyvaus energijos vartojimo veiksmų planas: išnaudoti potencialą. [2] Ibit. [3] 2007 m. kovo 8– 9 d. Europos Vadovų Tarybai pirmininkavusios valstybės narės išvados, doc. 7224/1/07 REV 1. Įgyvendinus šį tikslą iki 2020 m. būtų sutaupyta 368 mln. tonų naftos ekvivalento (Mtne) pirminės energijos (bendras vidaus suvartojimas atskaičius naudojimą neenergetinėms reikmėms), palyginti su numatomu 1842 Mtne suvartojimu tais metais, o suvartojimo lygis tuomet sudarytų 1474 Mtne. Šį tikslą dar kartą patvirtino 2010 m. birželio mėn. Europos Vadovų Taryba ( 2010 6 17 Nr. EUCO 13/10) EUCO 13/10) ir jis buvo perkeltas į naująją energijos vartojimo efektyvumo direktyvą. [4] SEC(2011) 277 final, 2011 m. kovo 8 d. [5] Gyvenamieji, komercinės ir viešosios paskirties pastatai suvartoja beveik 40 % energijos; jų energijos taupymo potencialias yra didžiausias. Viešojo sektoriaus subjektų turimi ar užimami pastatai sudaro apie 12 % ES pastatų fondo, o efektyvaus energijos vartojimo plane akcentuojama energijos vartojimo efektyvumo priemonių vykdymo viešajame sektoriuje svarba (šaltinis: COM(2006) 545 final). Pažymėtina, kad technologiniai sprendimai, kurie reikalingi, kad būtų kuriama mažai anglies dioksido išskiriančių technologijų visuomenė, šiame sektoriuje (priešingai nei, pvz., transporto sektoriuje) jau egzistuoja. [6] COM(2010) 639 final, 2010 m. lapkričio 10 d. – Energetika 2020 – Konkurencingos, darnios ir saugios energetikos strategija. [7] Septintą bendrąją mokslinių tyrimų programą (7BP), programą "Pažangi energetika Europai" (PEE) ir Energijos vartojimo efektyvumo finansavimo priemonę (EVEFP). [8] Europos Komisijos (2009 m.) atliktas 2000–2006 m. pagal ERPF (1 ir 2 tikslus) bendrai finansuotų sanglaudos politikos programų ex post įvertinimas – 5B darbo paketas: Aplinka ir klimato kaita, p. 43. [9] Pagal Komisijos pasiūlymą, labiau išsivysčiusiuose ir pereinamojo laikotarpio regionuose bent 80 % ERPF išteklių turi būti skirti energijos vartojimo efektyvumui ir atsinaujinantiesiems energijos ištekliams, moksliniams tyrimams ir inovacijoms ir MVĮ konkurencingumui, iš jų – mažiausiai 20 % energijos vartojimo efektyvumui ir atsinaujinantiesiems energijos ištekliams; mažiau išsivysčiusiuose regionuose bent 50 % ERPF išteklių turi būti skirti šioms trims sritims, iš jų – mažiausiai 6 % energijos vartojimo efektyvumui ir atsinaujinantiesiems energijos ištekliams. (Šaltinis: COM(2011) 614 final, 2011 m. spalio 6 d., p. 4). [10] 2006 m. liepos 11 d. Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 1083/2006, nustatantis bendrąsias nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo bei panaikinantis Reglamentą (EB) N. 1260/1999 (OL L 210, 2010 7 31, p. 25). [11] Europos Sąjungos sutarties 17 straipsnio 1 dalis (OL C 326, 2012 10 26, p. 13) ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 317 straipsnis (OL C 326, 2012 10 26, p. 47). [12] ES teisės aktų dėl pagalbos, teikiamos pagal sanglaudos politikos fondus, valdymo ir kontrolės sistemų santrauka pateikta: http://europa.eu/legislation_summaries/regional_policy/management/g24241_en.htm [13] Reglamentas (EB) Nr. 1083/2006. [14] Aplinkos VP (Čekijos Respublika), Tarpregioninė energetikos VP ( Italija) ir Sanglaudos skatinimo VP (Lietuva). [15] Bazilikatos VP (Italija). [16] OECD/IEA (2008) Energy Efficiency Policy Recommendations, Paryžius. [17] SEC(2009) 889 final, 2009 m. birželio 23 d. – pagal Direktyvą 2006/32/EB dėl energijos galutinio vartojimo efektyvumo ir energetinių paslaugų reikalaujamo atlikti išsamaus visų 27 nacionalinių efektyvaus energijos vartojimo veiksmų planų įvertinimo suvestinė, p. 47. [18] 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento 27 straipsnio 1 ir 2 dalys (OL L 248, 2002 9 16, p. 1). [19] SEC(2011) 277 final. [20] 2006 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/32/EB dėl energijos galutinio vartojimo efektyvumo ir energetinių paslaugų, panaikinančios Tarybos direktyvą 93/76/EEB, 5 straipsnis (OL L 114, 2006 4 27, p. 64). [21] Flandrijos efektyvaus energijos vartojimo veiksmų planas (2007 m.) ir Atnaujinto energijos taupymo veiksmų planas (2005 m.), Danija (www.ec.europa.eu/energy). [22] Palyginimui galima paminėti, kad Čekijos metinė valstybinė energijos taupymo ir AEI naudojimo rėmimo programa (šiuo metu ji vadinama "EFEKT" programa), taikoma nuo 1991 m. 2005–2007 m. laikotarpiu paprastasis investicijų grąžos laikotarpis svyravo nuo penkerių metų (pramonės sektoriuje) ir septynerių metų (tretiniame sektoriuje) iki 21 metų (namų ūkių sektoriuje) , o vidutinė 1 sutaupyto GJ kaina siekė 74 eurus. [9999] Atlikus lėšų perskirstymą. [23] Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 27 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad visiems ES biudžete numatytiems veiklos sektoriams nustatomi konkretūs, išmatuojami, pasiekiami, svarbūs ir datuoti tikslai. Šių tikslų pasiekimas turi būti stebimas taikant veiklos rodiklius. [24] Audito Rūmų nuomonė Nr. 7/2011 (OL C 47, 2012 2 17, p. 1). [25] 2006 m. rugpjūčio mėn. Komisijos darbinis dokumentas Nr. 2: Naujojo 2007–2013 m. programavimo laikotarpio orientacinės vertinimo metodų gairės: stebėjimo ir vertinimo rodikliai. [26] 2011 m. birželio mėn. Komisijos darbinis dokumentas dėl rezultatų rodiklių ir tikslų: Naujos ES sanglaudos politikos srityje taikomos stebėjimo ir vertinimo sistemos link (nepaskelbta). [27] SEC(2009) 889 final, p. 36 ir 59. [28] Nereikalaujama pagal 2008 m. balandžio 29 d. Ūkio ministro įsakymu Nr. 4-184 patvirtintą Energijos, energijos išteklių ir šalto vandens vartojimo audito atlikimo viešojo naudojimo paskirties pastatuose metodiką. [29] 2009 m. Būsto ir urbanistinės plėtros agentūros užsakytas ir Viešosios įstaigos "Kompetencijų centras" atliktas Daugiabučių namų atnaujinimo (modernizavimo) programos monitoringas. [30] Kladno projektas. [31] Kardarelio ligoninės projektas, Neapolis. [32] Palangos, Gargždų, Garliavos, Alytaus ir Vilniaus universiteto ligoninės projektai. [33] Klaipėdos, Kauno onkologijos centro ir Vilniaus Mykolo Marcinkevičiaus ligoninės projektai. -------------------------------------------------- I PRIEDAS 2000–2013 M. ENERGIJOS VARTOJIMO EFEKTYVUMO PRIEMONĖMS IR 2007–2011 M. ATRINKTIEMS PROJEKTAMS IŠ SANGLAUDOS POLITIKOS FONDŲ SKIRTOS LĖŠOS Pastaba: 100 % viršijanti atrankos norma reiškia, kad lėšos buvo perskirstytos iš kitų tos pačios veiksmų programos prioritetų ar priemonių arba iš kitos veiksmų programos. Šaltinis: Regioninės politikos GD duomenų bazės "SF 2000-2006" ir "SFC2007" bei atrinktų projektų 2011 m. metinė įgyvendinimo ataskaita. Valstybė narė | 2000–2006 m. skirta suma (eurais) | 2007–2013 m. skirta suma (eurais) | 2000–2013 m. visa valstybėje narėje skirta suma (eurais) | Visa valstybėje narėje skirta suma / visos skirtos lėšos (%) | 2007–2011 m. atrinkti projektai (eurais) | 2007–2011 m. atrinkti projektai (%) | Čekija [1] | 9225386 | 942214473 | 951439859 | 17,7 | 342658632 | 36,4 | Italija | 35298133 | 838592232 | 873890365 | 16,2 | 417305116 | 49,8 | Lenkija [1] | 11410880 | 499012133 | 510423013 | 9,5 | 389379855 | 78,0 | Lietuva [1] | 31815678 | 370508149 | 402323827 | 7,5 | 439300937 | 118,6 | Vokietija | 11969823 | 373182646 | 385152469 | 7,1 | 307047003 | 82,3 | Vengrija [1] | 7181475 | 328531227 | 335712702 | 6,2 | 163856263 | 49,9 | Prancūzija | 25596690 | 291167688 | 316764378 | 5,9 | 177008914 | 60,8 | Bulgarija [2] | 0 | 258104621 | 258104621 | 4,8 | 74144427 | 28,7 | Rumunija [2] | 0 | 253241727 | 253241727 | 4,7 | 60131969 | 23,7 | Jungtinė Karalystė | 23362973 | 150657204 | 173420177 | 3,2 | 167360699 | 111,1 | Ispanija | 39941325 | 110048101 | 146803260 | 2,7 | 33326165 | 30,3 | ES tarpvalstybinis bendradarbiavimas | 4029659 | 119642025 | 123671684 | 2,3 | 164027992 | 137,1 | Graikija | 42623511 | 71170000 | 113793511 | 2,1 | 492363482 | 691,8 | Slovėnija [1] | 0 | 105700000 | 105700000 | 2,0 | 73707906 | 69,7 | Latvija [1] | 21048774 | 60220000 | 81268774 | 1,5 | 106078878 | 176,2 | Slovakija [1] | 1334466 | 78584184 | 79918650 | 1,5 | 64760737 | 82,4 | Portugalija | 0 | 74200883 | 74200883 | 1,4 | 49599067 | 66,8 | Airija | 22864270 | 19000000 | 41864270 | 0,8 | 22346186 | 117,6 | Nyderlandai | 793076 | 34250000 | 35043076 | 0,7 | 19917049 | 58,2 | Estija [1] | 2568584 | 28760241 | 31328825 | 0,6 | 27844967 | 96,8 | Suomija | 190740 | 24243917 | 24434657 | 0,5 | 6926847 | 28,6 | Belgija | 5271426 | 18976147 | 24247573 | 0,5 | 9375338 | 51,0 | Malta [1] | 0 | 12550000 | 12550000 | 0,2 | 3096758 | 24,7 | Švedija | 0 | 9173788 | 9173788 | 0,2 | 1057737 | 11,5 | Austrija | 2864306 | 6156013 | 9020319 | 0,1 | 17383781 | 282,4 | ES tarpregioninis bendradarbiavimas | 6891928 | 0 | 6891928 | 0,1 | 0 | 0 | Liuksemburgas | 0 | 504873 | 504873 | 0,01 | 1744838 | 345,6 | Kipras [1] | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Danija | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Iš viso | 306283104 | 5078392272 | 5384675376 | 100% | 3632051543 | 71,5 | [1] Nuo 2004 m. skirtos lėšos. [2] Nuo 2007 m. skirtos lėšos. -------------------------------------------------- II PRIEDAS ČEKIJOJE, ITALIJOJE IR LIETUVOJE VYKDYTŲ PROJEKTŲ INVESTICIJŲ GRĄŽOS LAIKOTARPIAI IR PASIEKTA ENERGIJOS EKONOMIJA Šaltinis: Energijos vartojimo auditai ir remiantis energijos vartojimo auditų duomenimis auditorių apskaičiuoti faktiniai projektų išdirbiai, vertinimo laikotarpis: 25–50 metų. Projektas | Tikslas | Su energijos ekonomija susijusi padėtis praėjus vieneriems metams | Suplanuotas investicijų grąžos laikotarpis (metais) | Faktinis/apskaičiuotas investicijų grąžos laikotarpis (metais) | Uherské Hradiště | Sienų ir stogo šiltinimas bei langų pakeitimas kultūros namuose ir mokykloje | Pasiekta | 42 | 35 | Karviná | Sienų ir stogo šiltinimas bei langų pakeitimas vidurinėje mokykloje | Pasiekta | 93 | 78 | Frýdek-Místek | Sienų ir stogo šiltinimas bei langų pakeitimas vidurinėje mokykloje | Pasiekta | 40 | 30 | Sokolov | Sienų ir stogo šiltinimas bei langų pakeitimas dviejose pradinėse mokyklose, viename vaikų darželyje ir laisvalaikio centre | Pasiekta | 86 | 81 | Sokolov II | Sienų ir stogo šiltinimas bei langų pakeitimas trijose pradinėse mokyklose | Pasiekta | 30 | 26 | Volyně | Kompleksinis sienų ir stogo šiltinimo, langų ir anglimi kūrenamos jėgainės pakeitimo projektas jungtinėje vidurinėje ir aukštesniojoje profesinėje mokykloje ir studentų bendrabučiuose | Pasiekta | 148 (46) [1] | 146 (26) [1] | Kladno | Sienų ir stogo šiltinimas bei langų pakeitimas aštuoniuose vaikų darželiuose | Nepasiekta | 27 | 32 | Plzeň | Sienų ir stogo šiltinimas bei langų pakeitimas vienoje pradinėje ir vienoje vidurinėje mokykloje | Pasiekta | 55 | 48 | Melfi | Langų pakeitimas vidurinėje mokykloje | n. d. | 20 | n. d. | Matera | Langų pakeitimas Materos provincijos pagrindinėje būstinėje | Nepatikimai išmatuota | 42 | 104 | Grassano | Langų pakeitimas pradinėje mokykloje | Nepatikimai išmatuota | 28 | 56 | Sant’Arcangelo | Langų pakeitimas pagrindiniame Sant’Arcangelo bendruomenės pastate | Nepatikimai išmatuota | 37 | 17 | ENEA-Rotondella | Langų pakeitimas Trizajos ENEA centro valgyklos pastate | Nepatikimai išmatuota | 21 | 10 | Policoro | Langų pakeitimas pradinėje Polikoro mokykloje | Nepatikimai išmatuota | 33 | 53 | Neapolis | Į pasiūlą orientuotos priemonės, kuriomis siekiama padidinti šilumos gamybos ir paskirstymo efektyvumą, kaip antai šiluminės elektrinės modernizavimas ir daugiausia pagrindiniame ligoninės pastate naudojamų techninių įrenginių, vamzdžių bei karšto ir šalto vandens bei oro tiekimo sistemų pakeitimas | Nepatikimai išmatuota | 10 | 19 | Palanga | Palangos Vlado Jurgučio vidurinės mokyklos renovacija | Nepatikimai išmatuota | 40 | 21 | Gargždai | Viliaus Gaigalaičio globos namų renovacija | Nepatikimai išmatuota | 49 | 36 | Klaipėda | Klaipėdos turizmo mokyklos renovacija | n. d. | 156 | n. d. | Garliava | Kauno apskrities Garliavos ligoninės energijos vartojimo efektyvumo padidinimas | Nepatikimai išmatuota | 57 | 31 | Kaunas | Kauno medicinos universiteto Onkologijos centro renovacija | n. d. | 8 | n. d. | Vilnius | Mykolo Marcinkevičiaus ligoninės ir inžinerinių sistemų dalinė renovacija siekiant pagerinti jų energines charakteristikas | Nepatikimai išmatuota | 63 | 21 | Alytus | Alytaus profesinio mokymo centro EVE padidinimas | Nepatikimai išmatuota | 26 | 23 | Vilnius | Vilniaus universiteto ligoninės Santariškių klinikų operacinio bloko stogo šiltinimas bei šildymo ir vėdinimo sistemų renovacija | n. d. | 66 | n. d. | Vidurkis | | | 51 | | [1] Energijos vartojimo auditorius naudojo rusvųjų anglių, kurios iš pradžių buvo kūrenamos rekonstruotoje katilinėje, kainą (85,45 CZK/GJ). Palyginimui galima paminėti, kad auditorius naudojo vidutinę 279 CZK/GJ energijos kainą, kurią mokykla sumokėjo už visas energijos sąnaudas. --------------------------------------------------