Komisijos ataskaita Tarybai - Antroji Tarybos bendrosios pozicijos 2005/69/TVR įgyvendinimo stebėsenos ir vertinimo ataskaita /* KOM/2008/0502 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 2008.8.1 KOM(2008) 502 galutinis KOMISIJOS ATASKAITA TARYBAI Antroji Tarybos bendrosios pozicijos 2005/69/TVR įgyvendinimo stebėsenos ir vertinimo ataskaita KOMISIJOS ATASKAITA TARYBAI Antroji Tarybos bendrosios pozicijos 2005/69/TVR įgyvendinimo stebėsenos ir vertinimo ataskaita ĮVADAS Vienas iš pagrindinių Sąjungos uždavinių – užtikrinti piliečiams aukštą saugumo lygį laisvės, saugumo ir teisingumo erdvėje. Norėdamos pasiekti šį tikslą, valstybės narės turi glaudžiau bendradarbiauti, visų pirma, kiek tai susiję su jų kompetentingų teisėsaugos institucijų keitimusi informacija, taip pat su jų ir tokių institucijų trečiosiose šalyse keitimusi informacija. Išduoti pasai ir tušti pasų blankai, kurie buvo pavogti, pamesti ar neteisėtai pasisavinti, naudojami teisėsaugai apgauti, kai siekiama vykdyti neteisėtą veiklą, kuri gali kelti pavojų Europos Sąjungos ir kiekvienos valstybės narės saugumui. Dėl tokios grėsmės pobūdžio tik Sąjungos lygmeniu taikomos priemonės gali būti veiksmingos. Visos valstybės narės dalyvauja Tarptautinės kriminalinės policijos organizacijos (Interpolo) veikloje. Kad galėtų atlikti savo misiją, Interpolas sukūrė vieną pavogtų kelionės dokumentų (angl. santr. SLTD) duomenų bazę. Ši duomenų bazė leidžia Interpolo narėms dalytis tarpusavyje duomenimis apie pamestus ir pavogtus pasus. Bendrąja pozicija 2005/69/TVR valstybės narės įpareigojamos užtikrinti, kad jų kompetentingos teisėsaugos institucijos keistųsi duomenimis apie išduotus pasus ir tuščius pasų blankus, kurie yra pavogti, pamesti arba neteisėtai pasisavinti; duomenys turi būti pateikiami tokia forma, kad juos būtų galima įtraukti į konkrečią informacinę sistemą, tuo pat metu užtikrinant duomenų subjektų pagrindinių teisių ir laisvių apsaugą. 1. PAGRINDINIAI BENDROJOJE POZICIJOJE NUMATYTI REIKALAVIMAI Bendrojoje pozicijoje valstybėms narėms nustatyti 5 įpareigojimai: - Keistis visais esamais ir būsimais paso duomenimis (pagal apibrėžimą) su Interpolu; - Užtikrinti, kad tokiais duomenimis su Interpolu būtų keičiamasi iš karto, kai jie įvedami į nacionalinę duomenų bazę arba SIS; - Dalytis tokiais duomenimis tik su tomis Interpolo narėmis, kurios užtikrina tinkamą asmens duomenų apsaugos lygį ir gerbia pagrindines teises ir laisves, kiek tai susiję su asmens duomenų automatizuotu tvarkymu; - Užtikrinti, kad kompetentingos teisėsaugos institucijos naudotųsi Interpolo duomenų baze, siekdamos susipažinti su tokia informacija, kai to reikia jų uždaviniams vykdyti, ir sukurti infrastruktūrą, kurios reikia, kad būtų lengviau atlikti užklausas; - Užtikrinti, kad jos imtųsi reikalingų veiksmų teigiamos identifikacijos atveju. 2. ATASKAITOS TIKSLAS IR VERTINIMO METODAS 2006 m. Europos Komisija pateikė Tarybai ataskaitą dėl bendrosios pozicijos įgyvendinimo valstybėse narėse[1] (2006 m. ataskaita). 2006 m. ataskaitoje padaryta išvada, kad valstybės narės vis dar nėra visiškai įgyvendinusios bendrosios pozicijos ir pateiktos tam tikros rekomendacijos valstybėms narėms. Dėl to Taryba nurodė Komisijai pateikti antrąją ataskaitą, kad nustatytų, kokių tinkamų veiksmų ėmėsi valstybės narės per tą laikotarpį[2]. Vykdydama šią užduotį, 2007 m. birželio 1 d. Komisija nusiuntė valstybėms narėms klausimyną, kuriuo siekiama nustatyti bendrosios pozicijos įgyvendinimo mastą, būdą ir metodą, taip pat visus patobulinimus, jeigu tokių yra, padarytus po 2006 m. ataskaitos paskelbimo. Visos valstybės narės pateikė atsakymus į šį klausimyną. Kai kuri Komisijos gauta informacija buvo neaiški, neišsami, joje buvo daroma nuoroda į nacionalinės teisės ir kitas nuostatas nepateikiant išsamesnės informacijos, taip pat iš kai kurios pateiktos informacijos galima spręsti, kad valstybės narės skirtingai aiškino joms užduotus klausimus. Dėl to Komisija pakvietė valstybių narių specialistus į susitikimą, kuriame siekta išsiaiškinti atsakymus į klausimyną ir remiantis tokiais atsakymais parengti išvadas. Susitikimas vyko Briuselyje 2007 m. rugsėjo 17–18 d. Šioje ataskaitoje pateikiama rašytinių atsakymų į klausimyną santrauka, taip pat žodiniai paaiškinimai ir minėtame susitikime valstybių narių specialistų pateikta informacija. Remiantis šiuo pagrindu, ataskaitoje vertinamas bendrosios pozicijos įgyvendinimo lygis. 3. ATSAKYMų SANTRAUKA 3.1. Ar jūsų valstybė narė įgyvendino bendrąją poziciją dėl tam tikrų duomenų keitimosi su Interpolu (2005/69/TVR)? - Jeigu atsakymas teigiamas, kokiu būdu jūsų valstybė narė ją įgyvendino? Prireikus pateikite susijusias įgyvendinimo priemones. - Jeigu atsakymas neigiamas, ar jūsų valstybė narė ketina ją įgyvendinti? - Valstybėms narėms, kurios atsakė į 2006 m. siųstą klausimyną dėl bendrosios pozicijos įgyvendinimo – ar padėtis pasikeitė 2006–2007 m.? Iš atsakymų į šį klausimą galima teigti, kad visos valstybės narės ėmėsi priemonių bendrajai pozicijai įgyvendinti, tačiau ją įgyvendinant padaryta nevienoda pažanga. Pateikdamos atsakymus į klausimyną, Latvija ir Slovakija nebuvo iki galo įgyvendinusios bendrosios pozicijos, tačiau jos tikėjosi tai padaryti iki 2007 m. pabaigos. Atsižvelgiant į atsakymus galima teigti, kad nuo 2006 m. ataskaitos padaryta akivaizdi pažanga įgyvendinant ir vykdant bendrąją poziciją. 3.2. Ar Jūsų valstybė narė keičiasi visais duomenimis su Interpolu apie išduotus pasus ir tuščius pasų blankus, kurie buvo pavogti, pamesti arba neteisėtai pasisavinti, kaip to reikalaujama pagal Bendrosios pozicijos 2005/69/TVR 3 straipsnio 1 dalį? Jeigu Jūsų valstybė narė su Interpolu keičiasi ne visais duomenimis apie pasus, nurodykite vidutinį apsikeitimo tokiais duomenimis procentinį dydį. Išnagrinėjus gautus atsakymus nustatyta, kad 22 valstybės narės keičiasi visais reikalingais duomenimis apie pasus su Interpolu, o 1 valstybė narė tai darys netrukus. Kai kurios valstybės narės viršija bendrojoje pozicijoje nustatytus reikalavimus ir keičiasi informacija su Interpolu apie pamestas arba pavogtas tapatybės korteles. 3 valstybių narių duomenys, kuriais keičiamasi, ne visada yra tokie išsamūs, kokių reikalaujama pagal bendrąją poziciją. Konkrečiau, Lenkija pateikia tik duomenis apie pasus, kurie buvo pamesti arba pavogti dėl padaryto nusikaltimo, Vengrija – tik duomenis apie pavogtus pasus, o Portugalija – tik duomenimis apie pavogtus tuščius dokumentų blankus. 3.3. Ar Jūsų valstybė narė pagal Bendrosios pozicijos 2005/69/TVR 3 straipsnio 3 dalį taip pat keičiasi visais pasų duomenimis su Interpolu iš karto po jų įvedimo į atitinkamą nacionalinę duomenų bazę arba SIS (jeigu Jūsų valstybė narė dalyvauja SIS)? Valstybėms narėms, atidedančioms duomenų siuntimą Interpolui: aprašykite darbo srautus, dėl kurių susidaro laiko tarpas tarp duomenų įvedimo į Jūsų atitinkamą duomenų bazę arba, kai taikytina, į SIS, ir jų perdavimo Interpolui. Pagal bendrosios pozicijos 3 straipsnio 3 dalį reikalaujama, kad į Interpolo duomenų bazę duomenys būtų įvedami iš karto po jų įvedimo į nacionalinę duomenų bazę arba SIS. Pažymėtina, kad bendrąja pozicija nėra siekiama reglamentuoti termino nuo pranešimo apie pamestą pasą ir informacijos įvedimo į nacionalinę duomenų bazę. Atsižvelgiant į klausimyno atsakymus, galima teigti, kad tik 11 valstybių narių iš karto įveda duomenis, o 2 valstybės narės tai darys, kai pradės veikti jų infrastruktūra. 8 valstybės narės keičiasi tokiais duomenimis su Interpolu kiekvieną dieną – tai ne pati geriausia, tačiau priimtina praktika. Italija ir Vengrija duomenis pateikia kas mėnesį, o Čekija – kas savaitę. 3.4. Ar pagal Bendrosios pozicijos 2005/69/TVR 3 straipsnio 1 dalį Jūsų valstybė narė atsižvelgia į tai, su kuriomis Interpolo narėmis galima dalytis tokiais duomenimis, o su kuriomis – ne? Kuo remdamasi Jūsų valstybė narė nusprendžia daryti tokį skirtumą? Ar atsižvelgiama į abipusiškumo principo laikymąsi? Valstybėms narėms, kurios pateikė atsakymus į 2006 m. ataskaitoje pateiktą klausimyną: ar pakeitėte savo poziciją? Pagal bendrosios pozicijos 3 straipsnio 1 dalį ir 3 straipsnio 5 dalį reikalaujama, kad valstybės narės dalytųsi pasų duomenimis tik su tomis Interpolo narėmis, kurios užtikrina tinkamą asmens duomenų apsaugos lygį ir gerbia pagrindines teises bei laisves, kiek tai susiję su automatizuotu asmens duomenų tvarkymu. Iš atsakymų į klausimyno klausimus galima teigti, kad tik Nyderlandai daro skirtumą tarp Interpolo narių, o kitos valstybės narės tokio skirtumo nedaro. Valstybės narės, kurios nedaro tokio skirtumo, savo poziciją grindžia dviem aplinkybėmis: a) jų nuomone, Interpolui siunčiama informacija, visų pirma paso numeris, nėra asmens duomenys ir b) jos suinteresuotos nustatyti visų šalyje išduotų pasų buvimo vietą bet kurioje kitoje valstybėje. Specialistų susitikimo metu valstybių narių atstovai patikslino, kad vertinant riziką tais atvejais, kai joms pateikiami prašymai patvirtinti teigiamą identifikacijos atvejį arba pateikti bendrąją informaciją, atsižvelgiama į tinkamą asmens duomenų apsaugos lygį ir pagarbą pagrindinėms teisėms bei laisvėms. 3.5. Kokiais būdais Jūsų valstybė susitarė su Interpolu keistis visais turimais pasų duomenimis, atsižvelgiant į Bendrosios pozicijos 2005/69/TVR 3 straipsnio 2 dalį? Valstybėms narėms, kurios nėra susitarusios dėl tokių būdų: ar, Jūsų nuomone, Interpolo taisyklės yra pakankamai veiksmingos? Valstybėms narėms, kurios pateikė atsakymus į 2006 m. ataskaitoje pateiktą klausimyną: ar nurodėte būdus, dėl kurių buvo susitarta, siekiant veiksmingai perduoti likusius duomenis? Nė viena iš valstybių narių nesusitarė dėl konkrečių keitimosi pasų duomenimis su Interpolu būdų. Valstybės narės mano, kad Interpolo taisyklėmis ir sistemomis, pavyzdžiui, I-24/7, užtikrinamos pakankamos apsaugos priemonės. 3.6. Kurios Jūsų valstybės narės kompetentingos teisėsaugos institucijos turi teisę ieškoti duomenų Interpolo duomenų bazėje šios bendrosios pozicijos tikslais pagal Bendrosios pozicijos 2005/69/TVR 3 straipsnio 4 dalį ir kokias užduotis atlikdamos jos kreipiasi informacijos į šią duomenų bazę? Valstybėms narėms, kurios jau nurodė tokias institucijas atsakydamos į 2006 m. ataskaitoje pateikto klausimyno klausimus: konkrečiai nurodykite užduotis, kurias vykdydamos šios institucijos ieško informacijos Interpolo duomenų bazėje. Vis ų valstybių narių policijos institucijos turi teisę atlikti paiešką Interpolo duomenų bazėje; išimtis – Graikija, kurioje tokią teisę turi tik Interpolo nacionalinis biuras. Pažymėtina, kad daugelyje valstybių narių nacionalinės žvalgybos tarnybos yra laikomos policijos institucijų dalimi. Daugelyje valstybių narių, be policijos, kitos teisėsaugos tarnybos turi teisę atlikti paiešką Interpolo duomenų bazėje. Pavyzdžiui, Lenkijoje teisę atlikti paiešką duomenų bazėje turi Sienos apsaugos tarnyba ir Muitinės tarnyba, Latvijoje – Sienos apsaugos tarnyba ir Migracijos departamentas, Italijoje – Pasienio policija, o Nyderlanduose – Karališkoji karo policija. 3.7. Ar Jūsų valstybė narė parengė rekomendacijas ir (arba) rengė apmokymus, skirtus tiems atvejams, kai gali prireikti ieškoti informacijos Interpolo duomenų bazėje? Valstybėms narėms, kurios jau pranešė apie tokias parengtas priemones, atsakydamos į 2006 m. ataskaitoje pateikto klausimyno klausimus: kaip Jūsų valstybė narė užtikrina, kad informacijos būtų ieškoma tinkamai? Atsižvelgiant į atsakymus , galima teigti, kad 17 valstybių narių parengė tam tikras rekomendacijas arba rengė apmokymus, susijusius su naudojimusi Interpolo duomenų baze. Kai kuriose kitose valstybėse narėse pareigūnai, kurie turi prieigą prie duomenų bazės, supažindinami su bendromis gairėmis. Tačiau paprastai valstybės narės mano, kad duomenų bazė yra aiški ir kad užtenka vien tik galimybės ja naudotis. Jos mano, kad teisėsaugos institucijų darbuotojų nereikia specialiai mokyti ar konsultuoti, kaip naudotis Interpolo duomenų baze. 3.8. Ar Jūsų valstybė narė jau sukūrė infrastruktūrą, būtiną užklausoms palengvinti, kaip nustatyta Bendrosios pozicijos 2005/69/TVR 3 straipsnio 4 dalyje? - Jeigu atsakymas teigiamas, pateikite susijusios infrastruktūros aprašą. - Valstybėms narėms, kurios atsakė į šį klausimą pildydamos 2006 m. ataskaitoje pateiktą klausimyną: ar nuo to laiko padėtis Jūsų valstybėje narėje pasikeitė? - Ar Jūsų kompetentingos institucijos turi tiesioginę prieigą prie Interpolo duomenų bazės? Jeigu prieiga yra netiesioginė, aprašykite darbo srautą. Dauguma valstybių narių paso duomenis Interpolo duomenų bazėje naudoja tik tyrimo tikslais. Tik kelios valstybės narės duomenų baze naudojasi ir kontrolės tikslais. Šios valstybės narės suteikė arba šiuo metu rengiasi suteikti prieigą pasienio pareigūnams, kurie sienos kirtimo punkte, naudodami Interpolo suteiktas I-24/7 ir MIND & FIND priemones, gali rankiniu būdu arba automatiškai atlikti paiešką duomenų bazėje. Iš atsakymų galima teigti, kad valstybės narės ne itin lanksčiai interpretavo 3 straipsnio 4 dalį ir kad dauguma jų mano, jog siekiant įvykdyti šiame straipsnyje numatytą reikalavimą, pakanka tiesiog suteikti kompetentingoms institucijoms prieigos galimybę. Panašu, kad tai prieštarauja straipsnio nuostatoms, ypač valstybių narių pareigai užtikrinti , kad teisėsaugos institucijos, prireikus atliktų informacijos paiešką Interpolo duomenų bazėje. 3.9. Ar Jūsų valstybė narė, laikydamasi nacionalinės teisės aktų dėl duomenų apsaugos, taip pat imasi kokių nors kitų priemonių, kad užtikrintų tinkamą asmens duomenų apsaugos lygį susijusioje Interpolo valstybėje narėje ir gerbtų pagrindines teises ir laisves, kiek tai susiję su automatizuotu duomenų tvarkymu, kaip nustatyta Bendrosios pozicijos 2005/69/TVR 3 straipsnio 5 dalyje? Ar fiziniai asmenys yra pateikę kokių nors skundų dėl keitimosi tokiais duomenimis? Iš pateiktų atsakymų galima spręsti, kad valstybės narės nesiima jokių konkrečių priemonių, kad būtų užtikrinta tinkama asmens duomenų apsauga atitinkamoje Interpolo valstybėje narėje ir būtų gerbiamos pagrindinės teisės ir laisvės, kiek tai susiję su automatizuotu asmens duomenų tvarkymu. Išimtis – Nyderlandai, ribojantys zonas, kuriose jų duomenys yra prieinami. Visos valstybės narės mano, kad pakanka jų nacionalinės teisės aktų. Belgija, Kipras, Bulgarija, Graikija ir Portugalija mano, kad paso duomenys, kuriais keičiamasi su Interpolu, nėra asmens duomenys. Valstybės narės nepranešė apie jokius piliečių skundus dėl duomenų keitimosi su Interpolu. 3.10. Pateikite statistinius duomenis apie sėkmingus identifikacijos atvejus, kuriuos per paskutinius 12 mėnesių nustatė Jūsų kompetentingos institucijos Interpolo duomenų bazėje. Per kiek laiko vidutiniškai Jūsų kompetentingos institucijos gauna patvirtinimą apie sėkmingą identifikacijos atvejį ir bendrąją informaciją po identifikacijos? Dauguma valstybių narių nekaupia statistinių duomenų apie teigiamus identifikacijos atvejus, kuriuos jų kompetentingos institucijos nustatė Interpolo duomenų bazėje, todėl jos negalėjo pateikti jokių skaičių. Tokius duomenis turi Interpolas: pagal juos ES 2007 m. sausio–rugpjūčio mėn. nustatyti 1 599 teigiami identifikacijos atvejai, palyginti su 191 tokiu identifikacijos atveju per tą patį 2005 m. laikotarpį. Remiantis atsakymais į klausimyną, vidutinis laikas, per kurį kompetentingos institucijos gaudavo patvirtinimą apie sėkmingą identifikacijos atvejį, svyravo nuo sekundžių iki mėnesių. Tam tikrais atvejais toks patvirtinimas nebuvo gautas. Tačiau net 13 valstybių narių iš viso negalėjo nurodyti tokių vidurkių. Vidutinis laikas, kurį kompetentingos institucijos turi laukti, kad gautų bendrąją informaciją po sėkmingo identifikacijos atvejo, svyravo nuo 24 valandų iki 10 dienų; kartais bendroji informacija nebūdavo pateikiama. 17 valstybių narių negalėjo pateikti tokių statistinių duomenų, nes jų neturėjo arba dėl to, kad atsakymo pateikimo laikas iš esmės priklauso nuo atitinkamos trečiosios šalies. 3.11. Pateikite paskutinių 12 mėnesių statistinius duomenis apie vidutinį prašymų patvirtinti teigiamą identifikacijos atvejį, kuriuos, nustačiusios teigiamą identifikacijos atvejį Interpolo duomenų bazėje, pateikė kompetentingos kitos valstybės narės institucijos, skaičių. Per kiek laiko vidutiniškai pateikiamas atsakymas į tokį prašymą dėl patvirtinimo ir bendrosios informacijos pateikimo po teigiamo identifikacijos atvejo? Atsižvelgiant į gautus atsakymus galima konstatuoti, kad 18 valstybių narių nekaupia statistinių duomenų apie prašymus patvirtinti sėkmingus identifikacijos atvejus, kuriuos jos gauna iš kitų valstybių narių arba iš kitų Interpolo valstybių narių. Vidutinis atsakymų pateikimo į prašymus apie sėkmingus identifikavimo atvejus laikas svyravo nuo kelių minučių iki kelių valandų, o vidutinis bendrosios informacijos pateikimo laikas buvo daug ilgesnis – viena valstybė narė nurodė, kad tai gali užtrukti iki 4 savaičių. 4. KONKREčIOS IšVADOS Norint pateikti bendrą bendrosios pozicijos vykdymo apžvalgą, reikia dar kartą apžvelgti pirmiau nurodytus 5 pagrindinius valstybėms narėms nustatytus įpareigojimus. 4.1. Keistis visais esamais ir būsimais paso duomenimis (kaip apibrėžta) su Interpolu Rengiant šią ataskaitą daroma prielaida, kad visos valstybės narės įgyvendino bendrąją poziciją ir keičiasi pasų duomenimis su Interpolu. Šią informaciją patvirtino Interpolas. Tai rodo, kad nuo 2006 m. ataskaitos visos valstybės narės, siekdamos vykdyti įpareigojimus, ėmėsi tinkamų priemonių. Tačiau 3 valstybės narės su Interpolu keičiasi ne visais reikalaujamais pasų duomenimis. Lenkija teikia tik su pasais, kurie buvo pamesti arba pavogti dėl padaryto nusikaltimo, susijusius duomenis, Vengrija teikia tik su pavogtais pasais susijusius duomenis, o Portugalija – tik su pavogtais tuščiais pasų blankais susijusius duomenis. Kita vertus, kai kuriais atvejais valstybės narės viršija bendrojoje pozicijoje nustatytus reikalavimus, pateikdamos, pvz., informaciją apie tapatybės korteles arba vairuotojų pažymėjimus. Kai kurios valstybės narės informavo apie įvairias problemas, susijusias su bendrosios pozicijos vykdymu ir Interpolo duomenų baze. Latvija pažymėjo, kad Interpolo duomenų bazėje nėra atskiros skilties užsieniečių pasams ir kad tai sukelia keblumų, kai reikia įvesti tokį įrašą. Portugalija iškėlė panašų klausimą dėl padirbtų pasų, o Vokietija – dėl neteisėtai pasisavintų dokumentų, kurie nėra nei pamesti, nei pavogti. Valstybės narės pasiūlė šias problemas išspręsti patvirtinant Europos vaizdo archyvavimo sistemos (angl. santr. FADO) žodyną ir (arba) sąrašą, siekiant tiek bendrosios pozicijos, tiek ir Interpolo duomenų bazės tikslų. Nepaisant išvardytų problemų, remiantis Interpolo statistika galima teigti, kad 2007 m. sausio–rugpjūčio mėn. ES valstybės narės į Interpolo duomenų bazę įvedė 11 237 207 įrašus, palyginti su 6 150 494 įrašais per tą patį 2005 m. laikotarpį. Be to, ES valstybių narių įrašai per minėtą laikotarpį sudaro daugiau nei du trečdalius visų įrašų skaičiaus, o tai rodo, kad labai suaktyvėjo dalyvavimas šioje sistemoje ir kad ES šiuo metu atlieka pagrindinį vaidmenį stiprinant Interpolo pajėgumus. 4.2. Užtikrinti, kad tokiais duomenimis su Interpolu būtų keičiamasi iš karto po jų įvedimo į nacionalinę duomenų bazę arba SIS Nors iš valstybių narių atsakymų galima daryti išvadą, kad nuo 2006 m. ataskaitos paskelbimo padaryta pažanga, tačiau reikia dar nemažai nuveikti, kad valstybės narės sparčiau keistųsi duomenimis. Tik 11 valstybių narių, atlikusios įrašus nacionalinėje duomenų bazėje, nedelsdamos įveda duomenis į Interpolo duomenų bazę. Tikimasi, kad jau greitai tai darys dar 2 valstybės narės. 8 valstybės narės keičiasi tokiais duomenimis kiekvieną dieną. Tačiau teisėsaugos srityje laikas yra labai svarbus, todėl pakankamu laikomas tik duomenų įrašymas iš karto . Duomenų teikimas kas mėnesį arba kas savaitę yra visiškai netinkamas, siekiant bendrosios pozicijos tikslų. Svarbu, kad valstybės narės keistųsi duomenimis su Interpolu iš karto, nes tai padidins informacijos ir kartu viso keitimosi duomenimis mechanizmo vertę. Rekomenduojama tam tikroms valstybėms narėms imtis priemonių, kad šio bendrosios pozicijos reikalavimo būtų laikomasi. 4.3. Tokiais duomenimis keistis tik su tomis Interpolo narėmis, kurios užtikrina tinkamą asmens duomenų apsaugos lygį Pagal bendrosios pozicijos 3 straipsnio 1 dalį ir 3 straipsnio 5 dalį valstybės narės privalo užtikrinti, kad keičiantis paso duomenimis būtų taikomas reikalavimas, pagal kurį gaunančioji Interpolo šalis užtikrintų tinkamą asmens duomenų apsaugos lygį ir gerbtų pagrindines teises, kiek tai susiję su automatizuotu asmens duomenų tvarkymu. Iš visų valstybių narių tik Nyderlandai taiko apribojimus paso duomenų gavėjams, siekdami vykdyti bendrojoje pozicijoje nustatytą minėtą įpareigojimą. Visos kitos valstybės narės nurodo dvi priežastis, dėl kurių jos neriboja tokios prieigos prie jų paso duomenų. Pirma, dauguma valstybių narių nurodė manančios, kad paso numeriai nėra asmens duomenys. Dėl to jos mano, kad informacijos įvedimas į Interpolo duomenų bazę arba jos paieška joje nebus keitimasis asmens duomenimis. Atsižvelgdamos į tai, valstybės narės nemano, kad neribodamos prieigos prie paso duomenų jos pažeidžia bendrojoje pozicijoje joms nustatytus įpareigojimus. Antra, atsižvelgdamos į teisėsaugos institucijų ir savo piliečių interesus, valstybės narės yra suinteresuotos, kad būtų pranešama apie kitose pasaulio dalyse rastus jų išduotus pasus. Visos valstybės narės mano, kad į tinkamą duomenų apsaugą ir pagrindines teises reikia atsižvelgti tik teigiamos identifikacijos atveju, t.y., kai tokį atvejį reikia patvirtinti arba pateikti bendrąją informaciją. Tai daroma kiekvienu konkrečiu atveju, atlikus su padėtimi susijusios rizikos įvertinimą, pagrįstą proporcingumu ir būtinumu. Kalbant apie tuščius pasų blankus, informacijos pateikimas arba paieška Interpolo duomenų bazėje nėra keitimasis asmens duomenimis. Tokiu atveju tinkamo asmens duomenų apsaugos užtikrinimo klausimas nėra svarbus. Kalbant apie išduotus pasus, net jeigu toks informacijos pateikimas arba paieška yra susijusi tik su paso numeriais, reikia imtis asmens duomenų apsaugos priemonių, nes duomenys apie išduotą pasą yra informacija, susijusi su asmeniu, kurio tapatybė gali būti nustatyta. Tai, kad tik viena valstybė narė siekia nustatyti, su kuriomis valstybėmis galima keistis paso duomenimis, rodo didelį dalies valstybių narių norą gana laisvai keistis jų turimais duomenimis ir tam tikrą nesidomėjimą tuo, ar valstybės, su kuriomis jos keičiasi duomenimis, užtikrina tinkamą asmens duomenų apsaugą. Ši praktika yra visiškai priimtina, kai asmens duomenimis nesikeičiama. Visais kitais atvejais Komisija rekomenduoja valstybėms narėms užtikrinti su asmens duomenų apsauga susijusių reikalavimų laikymąsi nuo pat informacijos įvedimo į Interpolo duomenų bazę arba paieškos joje ir taikyti apribojimus duomenų apie išduotus pasus gavėjams, kad būtų vykdomi bendrosios pozicijos 3 straipsnio 1 dalyje ir 3 straipsnio 5 dalyje nustatyti įpareigojimai. Be to, pagal 3 straipsnio 1 dalį valstybėms narėms leidžiama keistis paso duomenimis tik su tomis Interpolo šalimis, kurios irgi keičiasi tokiais duomenimis. Nors dauguma valstybių narių nurodė, kad svarbu laikytis tokio abipusiškumo principo, tačiau jos mano, kad šis principas svarbus tik teigiamo identifikacijos atvejo etape. 4.4. Užtikrinti, kad valstybių narių kompetentingos teisėsaugos institucijos naudotųsi Interpolo duomenų baze, siekdamos susipažinti su tokia informacija, kai to reikia jų uždaviniams vykdyti, ir sukurti infrastruktūrą, kurios reikia, kad būtų lengviau atlikti užklausas Nors bendrojoje pozicijoje valstybėms narėms nustatytas įpareigojimas sukurti reikalingą infrastruktūrą ir užtikrinti, kad prireikus jų kompetentingos teisėsaugos institucijos atliktų paiešką Interpolo duomenų bazėje, atrodo, kad valstybės narės nesistengė vykdyti šio įpareigojimo. Iš gautų atsakymų galima daryti prielaidą, kad dauguma valstybių narių Interpolo duomenų bazėje esančius paso duomenis naudoja tik tyrimo tikslais. Tai patvirtina vyraujantį požiūrį, kad paprasčiausiai suteikdamos prieigą prie Interpolo duomenų bazės savo teisėsaugos institucijoms, valstybės narės mano užtikrinančios praktinį šio vertingo informacijos šaltinio naudojimą. Vienose valstybėse narėse duomenų bazė yra prieinama tik per Interpolo nacionalinį biurą, o kitos valstybės narės suteikė prieigą kai kuriems specialius įgaliojimus turintiems ir apmokytiems policijos pareigūnams. Tačiau veikdamos tokiu būdu valstybės narės ne tik nesilaiko bendrosios pozicijos, bet ir nepasinaudoja tikraisiais šios duomenų bazės pranašumais kovojant su sunkiu ir organizuotu nusikalstamumu bei terorizmu. Tik kelios valstybės narės duomenų bazę naudoja ir kontrolės tikslais. Siekiant didžiausios bendrosios pozicijos naudos, labai svarbu suteikti tiesioginę prieigą prie duomenų bazės pasienio kontrolės pareigūnams, nes būtent pasienio kontrolės punktuose didžiausia tikimybė aptikti ieškomą pasą. Austrija, Prancūzija, Vokietija, Švedija, Kipras, Suomija, Lenkija, Lietuva, Liuksemburgas ir Airija suteikė arba šiuo metu rengiasi suteikti prieigą pasienio pareigūnams, kurie sienos perėjimo punktuose gali rankiniu būdu arba automatiškai atlikti paiešką duomenų bazėje. Prieiga paprastai galima, jeigu naudojamos Interpolo suteiktos I-24/7 ir MIND & FIND priemonės. Rekomenduojama šią praktiką taikyti, kad būtų optimaliai išnaudotos Interpolo duomenų bazės galimybės. Be to, Komisija papildomai valstybėms narėms rekomenduoja pateikti jai pagal nacionalinę teisę kompetentingų teisėsaugos institucijų sąrašą, kaip nurodyta bendrosios pozicijos 1 ir 3 straipsniuose. Nors akivaizdu, kad reikia įdėti daug pastangų, kad visos valstybės narės visiškai laikytųsi įpareigojimo suteikti prieigą prie Interpolo duomenų bazės, tačiau remiantis Interpolo statistika, galima teigti, kad valstybės narės duomenų bazėje atlieka daug daugiau paieškų. 2007 m. sausio–rugpjūčio mėn. valstybės narės atliko 4 202 000 paieškų, palyginti su 6 692 paieškomis per tą patį 2005 m. laikotarpį. 4.5. Užtikrinti, kad valstybės narės imtųsi visų reikalingų veiksmų teigiamos identifikacijos atveju Nepaisant to, kad nedaug valstybių narių savo atsakymuose pateikė statistinius duomenis ir vidurkius, specialistų susitikimo metu tam skirtoje sesijoje buvo galima įvardyti kai kuriuos klausimus ir pasiūlyti tam tikras rekomendacijas šiuo klausimu. Valstybės narės aiškiai nurodė skirtumą tarp prašymų patvirtinti teigiamą identifikacijos atvejį ir prašymų suteikti papildomos informacijos, kai prašymas pateiktas atlikus tyrimą arba atliekant patikrinimą pasienyje. Visi sutarė, kad atsakymo į prašymą pateikimo trukmė aktualiausia paskutiniuoju atveju, kai gali būti pažeistos piliečio teisės. Vienas iš pagrindinių klausimų, kurį valstybės narės nurodė kaip patį svarbiausią veiksmingai ir greitai informuojant apie sėkmingus identifikacijos atvejus, yra Interpolo nacionalinių biurų darbuotojų skaičiaus didinimas, siekiant, kad tokie biurai galėtų dirbti visą parą septynias dienas per savaitę ir kad Interpolo nacionaliniams biurams būtų suteikta prieiga prie nacionalinių pasų duomenų bazių ir pasų turėtojų atvaizdų. Šios dvi priemonės iš esmės leistų greičiau ir veiksmingiau informuoti apie prašymus patvirtinti teigiamus identifikacijos atvejus. Valstybės narės taip pat atkreipė dėmesį į tai, kad jos pritartų kai kurių standartų, susijusių su tokiais atsakymais, pavyzdžiui, dėl ilgiausio leidžiamo atsakymo pateikimo laiko, priėmimui. Visų pirma šiuos standartus galėtų priimti visos valstybės narės, o vėliau jie būtų taikomi visoms Interpolo valstybėms narėms. 5. BENDROS IšVADOS Nustatyta, kad nuo 2006 m. ataskaitos bendrosios pozicijos vykdymas iš esmės pagerėjo. Valstybės narės, stengdamosi vykdyti joms nustatytus įpareigojimus, ėmėsi įvairių priemonių. Tačiau bendroji pozicija iš esmės vis dar nėra visiškai įgyvendinta, todėl reikia, kad tam tikros valstybės narės imtųsi aktyvesnių ir atsakingesnių veiksmų. 1 priedas INTERPOLO STATISTIKA 1. Pavogtų kelionės dokumentų duomenų baze besinaudojančios valstybės narės 2005 m. | 2007 m. | 18 | 27 | 2. Valstybių narių įnašas, kiek tai susiję su pavogtų kelionės dokumentų duomenų baze Valstybė narė | Pateiktų dokumentų skaičius | Airija | 88 021 | Austrija | 113 769 | Belgija | 342 104 | Bulgarija | 63 | Čekija | 611 814 | Danija | 120 | Estija | 100 126 | Graikija | 24 194 | Ispanija | 224 | Italija | 3 016 320 | Jungtinė Karalystė | 1 042 301 | Kipras | 3 743 | Latvija | 88 095 | Lenkija | 626 826 | Lietuva | 341 738 | Liuksemburgas | 4 496 | Malta | 1 652 | Nyderlandai | 1 641 360 | Portugalija | 10 386 | Prancūzija | 15 179 | Rumunija | 832 927 | Slovakija | 65 | Slovėnija | 90 054 | Suomija | 90 251 | Švedija | 163 541 | Vokietija | 1 969 842 | Vengrija | 17 996 | IŠ VISO | 11 237 207 | 3. Pavogtų kelionės dokumentų duomenų bazėje užregistruotų dokumentų skaičius 2005 m. | 2007 m. | ES valstybės narės | 6 394 305 | 11 237 207 | Ne ES valstybės narės | 2 449 300 | 4 484 545 | Iš viso | 8 843 605 | 15 721 752 | 4. Pavogtų kelionės dokumentų duomenų bazėje atliktų paieškų skaičius 2005 m. | 2007 m. | ES valstybės narės | 8 520 | 4 202 000 | Ne ES valstybės narės | 34 796 | 6 232 469 | Iš viso | 43 316 | 10 434 469 | 5. Sėkmingų identifikacijos atvejų pavogtų kelionės dokumentų duomenų bazėje skaičius 2005 m. | 2007 m. | ES valstybės narės | 381 | 1 599 | Ne ES valstybės narės | 457 | 2 180 | Iš viso | 838 | 3 779 | [1] COM(2006) 167. [2] 910/1/06 ENFOPOL 108 SIRIS 108, 2006 m. birželio 8 d.