AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

•Pasiūlymo tikslai

Direktyva 2002/58/EB (E. privatumo direktyva) užtikrinama privataus gyvenimo, ryšių ir asmens duomenų konfidencialumo apsauga elektroninių ryšių sektoriuje. Ja Sąjungos antrinėje teisėje įgyvendinami Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 7 ir 8 straipsniai.

2020 m. gruodžio 21 d., pradėjus taikyti Europos elektroninių ryšių kodeksą (toliau – EERK), elektroninių ryšių paslaugų apibrėžtis bus pakeista nauja apibrėžtimi, kuri apims su numeriu nesiejamo asmenų tarpusavio ryšio paslaugas. Todėl nuo tos dienos šioms paslaugoms bus taikoma E. privatumo direktyva, kuri paremta EERK apibrėžtimi. Šis pakeitimas susijęs su ryšių paslaugomis, tokiomis kaip žiniatinklio pašto, pranešimų mainų paslaugos ir interneto telefonija.

Tam tikri su numeriu nesiejamo asmenų tarpusavio ryšio paslaugų teikėjai jau naudoja specialias technologijas, kad savo sistemoje nustatytų seksualinę prievartą prieš vaikus ir apie ją praneštų teisėsaugos institucijoms ir viešojo intereso labui veikiančioms organizacijoms, kovojančioms su seksualine prievarta prieš vaikus, ir (arba) pašalintų seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagą. Šios organizacijos apima nacionalines karštąsias linijas, kurioms pranešama apie seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagą, taip pat tiek ES, tiek trečiosiose šalyse veikiančias organizacijas, kurių tikslas – mažinti seksualinį vaikų išnaudojimą ir užkirsti kelią vaikų viktimizacijai.

Seksualinė prievarta prieš vaikus yra itin sunkus nusikaltimas, dėl kurio nukentėjusieji patiria įvairias ir sunkias ilgalaikes pasekmes. Šiais nusikaltimais ne tik žalojami vaikai, bet ir padaroma didelė ir ilgalaikė socialinė žala. Kova su seksualine prievarta prieš vaikus yra vienas iš ES prioritetų. 2020 m. liepos 24 d. Europos Komisija priėmė ES veiksmingesnės kovos su seksualine prievarta prieš vaikus strategiją, kuria siekiama ES lygmeniu veiksmingai kovoti su seksualine prievarta prieš vaikus. Komisija paskelbė, kad iki 2021 m. antrojo ketvirčio ji pateiks pasiūlymą dėl veiksmingai kovai su seksualine prievarta prieš vaikus reikalingų teisės aktų, kad iš atitinkamų interneto paslaugų teikėjų būtų reikalaujama nustatyti žinomą seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagą ir apie ją pranešti valdžios institucijoms. Paskelbtu teisės aktu ketinama pakeisti šį reglamentą nustatant privalomas priemones, skirtas seksualinei prievartai prieš vaikus nustatyti ir pranešti apie ją, siekiant suteikti daugiau aiškumo ir tikrumo teisėsaugos ir atitinkamų privačiojo sektoriaus subjektų kovai su prievarta internete, kartu užtikrinant pagarbą pagrindinėms naudotojų teisėms, įskaitant visų pirma teisę į saviraiškos ir nuomonės laisvę, asmens duomenų ir privatumo apsaugą, ir numatant atskaitomybės ir skaidrumo užtikrinimo mechanizmus.

Elektroninių ryšių paslaugų teikėjai privalo laikytis E. privatumo direktyvoje nustatyto įpareigojimo užtikrinti ryšių konfidencialumą ir ryšių duomenų tvarkymo sąlygų. Dabartinė kai kurių su numeriu nesiejamo asmenų tarpusavio ryšio paslaugų praktika, taikoma siekiant nustatyti seksualinę prievartą prieš vaikus internete, galėtų būti nesuderinama su tam tikromis E. privatumo direktyvos nuostatomis. E. privatumo direktyvoje nėra aiškaus teisinio pagrindo savanoriškai tvarkyti turinį arba srauto duomenis siekiant nustatyti seksualinę prievartą prieš vaikus internete. Todėl paslaugų, kurioms taikoma E. privatumo direktyva, teikėjai galės toliau taikyti tokias priemones tik tuo atveju, jei valstybės narės priims teisėkūros priemones, pagrįstas tos direktyvos 15 straipsnyje išdėstytais motyvais ir atitinkančias tos nuostatos reikalavimus. Kol tokių nacionalinių teisėkūros priemonių nėra ir kol bus priimtas ilgalaikis teisės aktas, apie kurį paskelbta 2020 m. liepos 24 d. Komisijos strategijoje, su numeriu nesiejamo asmenų tarpusavio ryšio paslaugų teikėjai neturi teisinio pagrindo savo sistemoje ir toliau nustatyti seksualinę prievartą prieš vaikus internete. Ši savanoriška veikla atlieka vertingą vaidmenį sudarant sąlygas identifikuoti aukas ir jas gelbėti, taip pat mažinant tolesnę seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagos sklaidą, kartu padedant identifikuoti nusikaltėlius, tirti jų nusikaltimus ir vykdyti seksualinės prievartos prieš vaikus nusikaltimų prevenciją.

2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

•Teisinis pagrindas

Atsižvelgiant į tai, kad šiame reglamente numatyta nuostata, leidžianti laikinai nukrypti nuo tam tikrų Direktyvos 2002/58/EB, kuri buvo priimta remiantis Europos bendrijos steigimo sutarties 95 straipsniu, nuostatų, tikslinga šį reglamentą priimti remiantis atitinkama SESV 114 straipsnio nuostata. Be to, ne visos valstybės narės pagal E. privatumo direktyvos 15 straipsnio 1 dalį yra priėmusios teisėkūros priemones, susijusias su technologijomis, kurias naudoja su numeriu nesiejamo asmenų tarpusavio ryšio paslaugų teikėjai kovodami su seksualine prievarta prieš vaikus internete, ir tokių priemonių priėmimas yra susijęs su didele susiskaidymo, galinčio neigiamai paveikti vidaus rinką, rizika. Todėl tikslinga šį reglamentą priimti remiantis SESV 114 straipsniu .

•Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

Pagal subsidiarumo principą ES veiksmų gali imtis tik tuomet, jei numatytų tikslų valstybės narės vienos negali pasiekti. ES intervencijos reikia, kad su numeriu nesiejamo asmenų tarpusavio ryšio paslaugų teikėjai toliau galėtų savanoriškai nustatyti seksualinę prievartą prieš vaikus internete ir pranešti apie ją ir pašalinti seksualinės prievartos prieš vaikus medžiagą ir kad visoje vidaus rinkoje būtų užtikrinta vienoda ir nuosekli atitinkamos veiklos teisinė sistema. Sąjungai nesiėmus veiksmų šiuo klausimu kiltų susiskaidymo pavojus, jei valstybės narės priimtų skirtingus nacionalinės teisės aktus. Be to, tokie nacionaliniai sprendimai greičiausiai negalėtų būti priimti iki 2020 m. gruodžio 21 d. visose valstybėse narėse. Be to, Sąjungos masto nuostata, leidžianti nukrypti nuo E. privatumo direktyvos nuostatų taikymo tam tikrai duomenų tvarkymo veiklai, gali būti priimta tik Sąjungos teisės aktu. Todėl jokia valstybė narė, veikdama viena, ar net valstybės narės, veikdamos kartu, negali veiksmingai pasiekti šio tikslo.