(6)laikantis 2021 m. birželio 18 d. Tarybos nuomonėje dėl 2021 m. stabilumo programos pateikto požiūrio, fiskalinės politikos kryptį šiuo metu geriausia vertinti kaip pirminių išlaidų (atėmus diskrecines pajamų priemones), išskyrus su COVID-19 krize susijusias laikinas neatidėliotinas priemones, bet įskaitant Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės negrąžintina parama (dotacijomis) ir kitų ES fondų lėšomis finansuojamas išlaidas, pokytį, palyginti su vidutinio laikotarpio potencialiu augimu. Be bendros fiskalinės politikos krypties, siekiant įvertinti, ar nacionalinė fiskalinė politika yra apdairi, o jos sudėtis yra palanki tvariam atsigavimui, suderinamam su žaliosios ir skaitmeninės pertvarkos tikslais, dėmesys taip pat skiriamas nacionalinėmis lėšomis finansuojamų pirminių einamųjų išlaidų (atėmus diskrecines pajamų priemones ir išskyrus su COVID-19 krize susijusias laikinas neatidėliotinas priemones) ir investicijų raidai;

(7)2022 m. kovo 2 d. Komisija priėmė komunikatą ir jame pateikė plataus pobūdžio 2023 m. fiskalinės politikos gairių, kuriomis siekiama padėti valstybėms narėms parengti stabilumo ir konvergencijos programas ir taip sustiprinti politikos koordinavimą. Remdamasi 2022 m. žiemos prognozėje pateikta makroekonomine perspektyva, Komisija pažymėjo, kad perėjimas nuo bendros remiamojo pobūdžio fiskalinės politikos krypties 2020–2022 m. prie iš esmės neutralios bendros fiskalinės politikos krypties 2023 m. atrodytų tinkamas; tuo pat metu reikia būti pasirengus reaguoti į kintančią ekonominę padėtį. Komisija paskelbė, kad konkrečioms valstybėms narėms 2023 m. ir toliau turėtų būti teikiamos skirtingos fiskalinės rekomendacijos ir turėtų būti atsižvelgta į galimą tarpvalstybinį šalutinį poveikį. Komisija valstybes nares paragino atsižvelgti į šias gaires savo stabilumo ir konvergencijos programose. Komisija įsipareigojo atidžiai stebėti ekonominius pokyčius ir prireikus pritaikyti politikos gaires, vėliausiai – 2022 m. gegužės mėn. pabaigoje paskelbsimame Europos semestro pavasario dokumentų rinkinyje;

(8)kalbant apie 2022 m. kovo 2 d. fiskalines gaires, 2023 m. fiskalinėmis rekomendacijomis atsižvelgiama į prastesnę ekonominę perspektyvą, didesnį neapibrėžtumą ir papildomą neigiamų pokyčių riziką, taip pat į didesnę infliaciją, palyginti su žiemos prognoze. Atsižvelgiant į šiuos aspektus, fiskalinis atsakas turi būti didinti viešąsias investicijas į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką ir energetinį saugumą ir išlaikyti pažeidžiamiausių namų ūkių perkamąją galią, kad būtų galima sušvelninti energijos kainų šuolio poveikį ir padėti apriboti antrinio poveikio infliacinį spaudimą tikslinėmis ir laikinomis priemonėmis; fiskalinė politika turi likti lanksti, kad būtų galima prisitaikyti prie greitai kintančių aplinkybių, ir skirtis konkrečiose šalyse priklausomai nuo jų fiskalinės ir ekonominės padėties, įskaitant krizės poveikį joms ir iš Ukrainos perkeltų asmenų srautą į jas;

(9)2021 m. balandžio 30 d. pagal Reglamento (ES) 2021/241 18 straipsnio 1 dalį Latvija Komisijai pateikė nacionalinį ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planą. Pagal Reglamento (ES) 2021/241 19 straipsnį Komisija ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo plano aktualumą, efektyvumą, veiksmingumą ir darną įvertino vadovaudamasi to reglamento V priede pateiktomis vertinimo gairėmis. 2021 m. liepos 13 d. Taryba priėmė Sprendimą dėl Latvijos ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo plano įvertinimo patvirtinimo. Paramos dalių išmokėjimas priklauso nuo pagal Reglamento (ES) 2021/241 24 straipsnio 5 dalį Komisijos priimto sprendimo, kad Latvija patenkinamai pasiekė Tarybos įgyvendinimo sprendime nustatytas atitinkamas tarpines ir siektinas reikšmes. Kad būtų laikoma, jog tarpinės ir siektinos reikšmės pasiektos patenkinamai, ankstesniosios turi likti nepanaikintos;

(10)laikydamasi Reglamento (EB) Nr. 1466/97 4 straipsnyje nustatyto termino, 2022 m. balandžio 22 d. Latvija pateikė 2022 m. nacionalinę reformų programą, o 2022 m. balandžio 26 d. – 2022 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos kartu. Pagal Reglamento (ES) 2021/241 27 straipsnį, 2022 m. nacionalinė reformų programa taip pat atspindi Latvijos du kartus per metus teikiamas pažangos, padarytos įgyvendinant ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planą, ataskaitas;

(11)2022 m. gegužės 23 d. Komisija paskelbė 2022 m. Latvijos ataskaitą. Joje įvertinta pažanga, Latvijos padaryta įgyvendinant atitinkamas 2019, 2020 ir 2021 m. Tarybos priimtas jai skirtas rekomendacijas, ir, remiantis ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo rezultatų suvestine, apžvelgta, kaip Latvija įgyvendina ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planą. Remiantis šia analize, šalies ataskaitoje nurodytos spragos, palyginti su tais uždaviniais, kurie ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo plane sprendžiami tik iš dalies arba nesprendžiami, taip pat nauji ir kylantys uždaviniai, įskaitant dėl Rusijos invazijos į Ukrainą kylančius uždavinius. Be to, joje įvertinta pažanga, Latvijos padaryta įgyvendinant Europos socialinių teisių ramstį ir siekiant ES pagrindinių tikslų užimtumo, įgūdžių ir skurdo mažinimo srityse, taip pat JT darnaus vystymosi tikslų;

(12)2022 m. gegužės 23 d. Komisija paskelbė pranešimą pagal SESV 126 straipsnio 3 dalį. Šiame pranešime aptarta Latvijos biudžeto būklė, nes šalies valdžios sektoriaus deficitas 2021 m. viršijo Sutartyje nustatytą 3 % BVP pamatinę vertę. Pranešime padaryta išvada, kad deficito kriterijus nėra įvykdytas. Laikydamasi 2022 m. kovo 2 d. komunikato, 2022 m. pavasarį Komisija nesiūlė pradėti naujų perviršinio deficito procedūrų ir 2022 m. rudenį iš naujo įvertins pasiūlymo pradėti perviršinio deficito procedūras tikslingumą;

(13)2020 m. liepos 20 d. Taryba rekomendavo Latvijai, laikantis bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos, 2020 ir 2021 m. imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Ji Latvijai taip pat rekomendavo, kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas. Remiantis Eurostato patvirtintais duomenimis, 2021 m. Latvijos valdžios sektoriaus deficitas padidėjo nuo 4,5 % BVP 2020 m. iki 7,3 % 2021 m. Latvijos fiskalinės politikos atsaku 2021 m. remtas ekonomikos atsigavimas, o laikinų neatidėliotinų paramos priemonių apimtis padidėjo nuo 2,8 % BVP 2020 m. iki 5,2 % 2021 m. Priemonės, kurių Latvija ėmėsi 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. 2020 ir 2021 m. Vyriausybės priimtos diskrecinės biudžeto priemonės daugiausia buvo laikinos arba joms buvo kompensacinių priemonių. Vis dėlto tam tikros diskrecinės priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020–2021 m. laikotarpiu, nebuvo laikinos ir joms nebuvo kompensacinių priemonių; jas iš esmės sudarė socialinio draudimo įmokų tarifo sumažinimas, gyventojų pajamų mokesčiu neapmokestinamos sumos padidinimas, medicinos darbuotojų ir mokytojų atlyginimų ir minimalių socialinių išmokų padidinimas. Remiantis Eurostato patvirtintais duomenimis, 2021 m. valdžios sektoriaus skola sudarė 44,8 % BVP;

(14)makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos 2022 m. stabilumo programoje pateiktos biudžeto projekcijos, 2022 m. yra realistiškas, o vėliau – atsargus. Vyriausybė prognozuoja, kad realusis BVP 2022 m. išaugs 2,1 %, o 2023 m. – 2,5 %. Palyginti su stabilumo programa, Komisijos 2022 m. pavasario prognozėje numatoma, kad 2022 m. realiojo BVP augimas bus panašus, t. y. 2,0 %, o 2023 m. augimas bus šiek tiek didesnis, t. y. 2,9 %, daugiausia dėl geresnės privataus vartojimo ir eksporto perspektyvos. 2022 m. stabilumo programoje Vyriausybė planuoja, kad 2022 m. nominalusis deficitas sumažės iki 6,5 % BVP, o 2023 m. – iki 2,8 %. Didelis 2022 m. deficitas daugiausia yra susijęs su 2022 m. biudžete numatytomis priemonėmis, konkrečiai, gyventojų pajamų mokesčiu neapmokestinamos sumos padidinimu, dideliu investicijų paketu ir sveikatos priežiūros, vidaus reikalų ir švietimo sektorių darbuotojų atlyginimų padidinimu. Be to, dėl didelės Vyriausybės paramos namų ūkiams ir įmonėms siekiant sumažinti kylančių energijos kainų poveikį, taip pat dėl numatomo lėtesnio mokestinių pajamų augimo, kurį lemia neigiamas Rusijos invazijos į Ukrainą poveikis ekonomikai, deficitas išliks padidėjęs, nors, palyginti su 2021 m., 2022 m. COVID-19 parama ekonomikai yra daug mažesnė. Programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2022 m. padidės iki 45,7 %, o 2023 m. sumažės iki 45,2 %. Remiantis iki galutinio prognozės parengimo termino turėta informacija apie politikos priemones, Komisijos 2022 m. pavasario prognozėje numatoma, kad 2022 ir 2023 m. valdžios sektoriaus deficitas atitinkamai sudarys 7,2 % BVP ir 3,0 % BVP. Šios procentinės dalys viršija 2022 m. stabilumo programoje numatomą deficitą daugiausia dėl į Komisijos prognozę įtrauktų papildomų politikos priemonių, konkrečiai, nacionalinių energijos tiekimo saugumo rezervų sukūrimo, remiantis paskutiniais Energetikos įstatymo pakeitimais (2022 m. numatomas fiskalinis poveikis – 0,6 % BVP). Paskelbimas apie rezervų kūrimą yra patikimas, tačiau rengiant stabilumo programą apie jį dar nebuvo žinoma. Komisijos 2022 m. pavasario prognozėje numatomas valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP – 47,0 % 2022 m. ir 46,5 % 2023 m., t. y. viršija stabilumo programos projekciją. Skirtumą lemia aukštesnė deficito projekcija ir mažesnis numatomas nominalusis BVP.

Remiantis Komisijos 2022 m. pavasario prognoze, numatoma, kad vidutinio laikotarpio (10 metų) potencialios gamybos apimties augimo vidurkis bus 2,3 %. Tačiau šis įvertis neapima ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo plane numatytų reformų, kurios gali padidinti potencialų Latvijos ekonomikos augimą, poveikio;

(15)2022 m. Vyriausybė palaipsniui panaikino daugumą priemonių, kurių imtasi reaguojant į COVID-19 krizę, taigi numatoma, kad laikinų neatidėliotinų paramos priemonių apimtis sumažės nuo 5,2 % BVP 2021 m. iki 0,8 % 2022 m. Valdžios sektoriaus deficitui poveikį daro priemonės, kurių imtasi siekiant kovoti su ekonominiu ir socialiniu energijos kainų kilimo poveikiu; Komisijos 2022 m. pavasario prognozėje apskaičiuota, kad jos sudaro 0,9 % BVP 2022 m., ir numatoma, kad 2023 m. šios priemonės nebebus taikomos. Šios priemonės iš esmės apima viršutinių energijos kainų ribų nustatymą namų ūkiams ir verslininkams, visišką tam tikrų elektros energijos tarifo elementų dalių apmokėjimą valstybės lėšomis, taip pat paramą tam tikroms socialinėms grupėms ir skurdesniems namų ūkiams. Paskelbta, kad šios priemonės yra laikinos. Vis dėlto, jei energijos kainos aukštos liks ir 2023 m., kai kurių iš šių priemonių galiojimas galėtų būti tęsiamas. Kai kurios iš šių priemonių, visų pirma bendrosios viršutinės energijos kainų ribos, nėra tikslinės. Valdžios sektoriaus deficitui poveikį taip pat daro iš Ukrainos perkeltų asmenų laikinosios apsaugos teikimo išlaidos, kurios, kaip numatoma Komisijos 2022 m. pavasario prognozėje, 2022 m. sudarys 0,3 % BVP, o 2023 m. – 0,5 % BVP, taip pat 0,1 % BVP 2022 m. ir 0,3 % BVP 2023 m. didėjančios gynybos išlaidos;

(16)2021 m. birželio 18 d. Taryba rekomendavo Latvijai 2022 m. išlaikyti remiamojo pobūdžio fiskalinės politikos kryptį, įskaitant Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės suteiktą postūmį, ir išlaikyti nacionalinėmis lėšomis finansuojamas investicijas. Taryba taip pat rekomendavo Latvijai kontroliuoti nacionalinėmis lėšomis finansuojamų einamųjų išlaidų augimą. Ji Latvijai taip pat rekomendavo, kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinę būklę ir fiskalinį tvarumą vidutinės trukmės laikotarpiu ir tuo pat metu didinti investicijas siekiant padidinti augimo potencialą;

(17)remiantis Komisijos 2022 m. pavasario prognoze ir Latvijos 2022 m. stabilumo programoje pateikta informacija numatoma, kad 2022 m. fiskalinės politikos kryptis (−3,3 % BVP) išliks remiamojo pobūdžio, kaip rekomendavo Taryba. Latvija planuoja toliau remti ekonomikos atsigavimą pasinaudodama Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemone papildomoms investicijoms finansuoti, kaip rekomendavo Taryba. Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės dotacijomis ir kitų ES fondų lėšomis finansuojamų išlaidų teigiamas poveikis ekonominei veiklai, palyginti su 2021 m., turėtų padidėti 0,8 % BVP. Nacionalinėmis lėšomis finansuojamų investicijų skatinamasis poveikis fiskalinės politikos krypčiai 2022 m. turėtų sudaryti 0,3 procentinio punkto. Todėl Latvija planuoja išlaikyti nacionalinėmis lėšomis finansuojamas investicijas, kaip rekomendavo Taryba. Be to, nacionalinėmis lėšomis finansuojamų pirminių einamųjų išlaidų (atėmus naujas pajamų priemones) augimo skatinamasis poveikis bendrai fiskalinės politikos krypčiai 2022 m. turėtų sudaryti 1,5 procentinio punkto. Šis reikšmingas skatinamasis poveikis apima papildomą priemonių, kuriomis siekiama mažinti ekonominį ir socialinį energijos kainų kilimo poveikį, poveikį (0,8 % BVP), taip pat iš Ukrainos perkeltų asmenų laikinosios apsaugos teikimo išlaidas (0,3 % BVP). 2022 m. Latvija iš esmės kontroliuoja nacionalinėmis lėšomis finansuojamų einamųjų išlaidų augimą, nes 2022 m. nacionalinėmis lėšomis finansuojamų einamųjų išlaidų reikšmingą skatinamąjį poveikį daugiausia lemia priemonės, skirtos ekonominiam ir socialiniam energijos kainų kilimo poveikiui mažinti, taip pat iš Ukrainos perkeltų asmenų laikinosios apsaugos teikimo išlaidos;

(18)Komisijos 2022 m. pavasario prognozėje pagal nesikeičiančios politikos prielaidą numatoma, kad 2023 m. fiskalinės politikos kryptis bus +3,2 % BVP. Numatoma, kad Latvija 2023 m. toliau naudosis Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės dotacijomis papildomoms investicijoms, kuriomis remiamas atsigavimas, finansuoti. Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės dotacijomis ir kitų ES fondų lėšomis finansuojamų išlaidų teigiamas poveikis ekonominei veiklai, palyginti su 2022 m., turėtų padidėti 0,9 procentinio punkto BVP. Nacionalinėmis lėšomis finansuojamų investicijų stabdomasis poveikis fiskalinės politikos krypčiai 2023 m. turėtų sudaryti 0,8 procentinio punkto. Be to, nacionalinėmis lėšomis finansuojamų pirminių einamųjų išlaidų (atėmus naujas pajamų priemones) augimo stabdomasis poveikis bendrai fiskalinės politikos krypčiai 2023 m. turėtų sudaryti 2,7 procentinio punkto. Čia įtrauktas poveikis, kurį turės priemonių, kuriomis reaguojama į pakilusias energijos kainas, laipsniškas panaikinimas (0,9 % BVP) ir iš Ukrainos perkeltų asmenų laikinosios apsaugos teikimo papildomos išlaidos (0,1 % BVP);

(19)2022 m. stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas palaipsniui sumažės iki 2,3 % 2024 m. ir 1,7 % iki 2025 m. Taigi planuojama, kad valdžios sektoriaus deficitas per programos laikotarpį liks mažesnis negu 3 % BVP. Projekcijose daroma prielaida, kad paramos programos nebebus vykdomos ir stipriai išaugs mokestinės pajamos. Programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP iki 2025 m. sumažės, konkrečiai, iki 44,5 % 2024 m. ir iki 43,4 % 2025 m. Remiantis Komisijos analize, skolos tvarumo rizika vidutiniu laikotarpiu atrodo maža;

(20)Latvijos mokestinės pajamos, išreikštos BVP dalimi, yra gerokai mažesnės už ES vidurkį, todėl viešosioms paslaugoms skiriamas finansavimas yra ribotas. Latvijoje iš pelno mokesčių gaunamos pajamos yra mažiausios ES (2020 m. – 0,7 % BVP), o iš nekilnojamojo turto mokesčių gaunamos pajamos – 1,0 % BVP, palyginti su 2,3 % BVP ES vidurkiu. Be to, nors vidutinį darbo užmokestį gaunančio asmens mokesčių pleištas beveik atitinka ES vidurkį, netiesioginis darbo jėgos mokesčių tarifas yra vienas mažiausių ES, taigi matyti, kad yra galimybių didinti pajamas iš darbo jėgos apmokestinimo geriau surenkant mokesčius ir didinant progresyvumą. Latvijos viešosios išlaidos sveikatos priežiūrai ir socialinei apsaugai, palyginti su ES vidurkiu, yra ypač mažos, o tai trukdo laiku ir vienodomis sąlygomis gauti sveikatos priežiūros paslaugas ir tinkamą socialinę paramą. Todėl Latvijoje pajamų nelygybė yra viena didžiausių, socialinių pervedimų poveikis skurdo mažinimui mažiausias ir sveikatos rezultatai blogiausi ES. Nors pastaruoju metu ir padidintos, minimalios pajamos, minimalios pensijos ir invalidumo išmokos nesiekia skurdo ribos. Ribotos pažeidžiamų grupių galimybės gauti socialinę paramą ir paslaugas ir prasta jų kokybė dar labiau mažina socialinę įtrauktį. Ilgalaikės priežiūros sistema yra nepakankamai išvystyta, o priežiūros namuose ir bendruomeninių paslaugų teikiama nepakankamai. Socialinių būstų yra mažai ir dažnai jie nesuteikia tinkamų gyvenimo sąlygų. Be to, socialinė parama įvairiose savivaldybėse skiriasi ir dažnai nėra pakankamai tikslinė. Siekiant padidinti mokestines pajamas reikia geriau išnaudoti galimybes padidinti nekilnojamojo turto ir kapitalo apmokestinimą bei padidinti pajamų apmokestinimo progresyvumą, nes šie šaltiniai, palyginti su ES vidurkiu, vis dar nepakankamai išnaudojami. Be to, siekiant mažinti šešėlinę ekonomiką turėtų būti dedama daugiau pastangų, nei numatyta vykdant ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo plane numatytas priemones;

(21)pagal Reglamento (ES) 2021/241 19 straipsnio 3 dalies b punktą ir V priedo 2.2 kriterijų į ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planą įtraukta daug viena kitą papildančių reformų ir investicijų, kurios turi būti įgyvendintos iki 2026 m. Jos padeda spręsti visus ekonominius ir socialinius uždavinius, 2019 ir 2020 m. per Europos semestrą nustatytus Latvijai skirtose Tarybos rekomendacijose, šalia jai skirtų rekomendacijų, kurios pateiktos iki plano priėmimo datos, arba didelę jų dalį. Konkrečiai, Latvijos plane numatytos priemonės, kuriomis įvairiu mastu sprendžiami visi šeši plataus masto uždaviniai – fiskaliniai, žmogiškojo kapitalo, viešojo administravimo, našumo ir skaitmeninės ir žaliosios pertvarkos. Į planą įtrauktos reformos, susijusios su aukštojo mokslo įstaigų valdymu ir finansavimu, išsamios žmogiškųjų išteklių strategijos sveikatos priežiūros srityje įgyvendinimu ir minimalių pajamų išmokų indeksavimo įvedimu. Didelės investicijos apima transporto žalinimą Rygos teritorijoje įsigyjant netaršias viešąsias transporto priemones ir privačių bei viešųjų pastatų ir įmonių energinę renovaciją. Taip pat planuojamos didelės investicijos regioninei plėtrai skatinti: mokyklų, pramonės parkų ir įperkamų būstų statybai ir ligoninių modernizavimui. Tikimasi, kad šios priemonės tvariai padidins ekonomikos augimo potencialą;

(22)tikimasi, kad Latvijos ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo plano įgyvendinimas prisidės prie tolesnės žaliosios ir skaitmeninės pertvarkos pažangos. Priemonėms, kuriomis Latvijoje remiamas klimato srities tikslų įgyvendinimas, skiriama 37,6 % visų plano asignavimų, o priemonėms, kuriomis remiamas skaitmeninių tikslų įgyvendinimas, – 21 % visų plano asignavimų. Visapusiškas ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo plano įgyvendinimas laikantis atitinkamų tarpinių ir siektinų reikšmių padės Latvijai greitai atsigauti nuo COVID-19 krizės padarinių, o kartu sustiprins jos atsparumą. Siekiant sėkmingai įgyvendinti ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planą, taip pat kitą už planą platesnę ekonominę ir užimtumo politiką, kad būtų užtikrinta plati atsakomybė už bendrą politinę darbotvarkę, tebėra svarbus sistemingas socialinių partnerių ir kitų atitinkamų suinteresuotųjų subjektų dalyvavimas;

(23)Latvija dar oficialiai nepateikė partnerystės sutarties ir kitų sanglaudos politikos programavimo dokumentų. Pagal 2021 m. birželio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2021/1060 Latvija programuodama 2021–2027 m. sanglaudos politikos fondus turi atsižvelgti į atitinkamas jai skirtas rekomendacijas. Tai yra iš sanglaudos politikos fondų gautinos finansinės paramos veiksmingumo gerinimo ir kuo didesnės pridėtinės vertės užtikrinimo prielaida, be to, taip skatinamas šių fondų ir kitų Sąjungos priemonių bei fondų tarpusavio koordinavimas, papildomumas ir darna. Sėkmingas Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės ir sanglaudos politikos programų įgyvendinimas taip pat priklauso nuo to, ar bus pašalintos kliūtys investicijoms, kad būtų remiama žalioji ir skaitmeninė pertvarka ir darnus teritorinis vystymasis;

(24)be ekonominių ir socialinių uždavinių, kurie sprendžiami ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planu, Latvijai kyla tam tikrų papildomų uždavinių, be kita ko, susijusių su galimybėmis gauti bankų kreditų. Pastarąjį dešimtmetį kreditų srautas privačiajam sektoriui dažniausiai buvo neigiamas. 2016 m. jis tapo teigiamas, tačiau kredito augimo tempas vis dar buvo mažesnis už BVP augimo tempą. 2020 m. privačiojo sektoriaus skola sudarė 66,5 % BVP, palyginti su 78,3 % BVP prieš penkerius metus. Ypač sunku gauti kreditą mažosioms ir vidutinėms įmonėms iš dalies dėl jų didesnės kredito rizikos, be to, jos patiria palyginti dideles kredito išlaidas ir turi sutvarkyti daug dokumentų. Taip pat dėl įkeičiamo turto menko likvidumo ypač sunku gauti kreditą už Rygos regiono ribų. Tai yra didelė kliūtis tiek hipotekiniam skolinimui, tiek skolinimui įmonėms. Be to, vartotojų žaliųjų technologijų finansavimas galėtų būti įperkamesnis naudojant pigesnius ir ilgesnio laikotarpio kredito produktus. Politikos pastangos daugiausia nukreiptos skolinimui remti derinant jas su viešosiomis dotacijomis. Tačiau dėl to valdžios sektoriaus biudžetas patiria didelių išlaidų, todėl tai nėra tvarus skolinimo skatinimo būdas. Norint sumažinti kredito pasiūlos suvaržymus, reikia apskritai pagerinti verslo aplinkos skaidrumą ir pasitikėjimą ja, be kita ko, mažinti šešėlinę ekonomiką. Be to, yra galimybių padidinti paskolų susigrąžinimo normas – tai sumažintų bankų išlaidas, susijusias su neveiksniomis paskolomis. Susigrąžinti daugiau paskolų galėtų padėti veiksmingesnė teisinė sistema. Tikslinės paskolų ir garantijų sistemos galėtų padėti sumažinti bankams kylančią likvidumo riziką, kai jie priima užstatą palyginti nelikvidžiose rinkose. Viešosios skolinimo sistemos strategiškai svarbioms investicijoms, pavyzdžiui, žaliajai pertvarkai ir regioninei plėtrai, galėtų padidinti veiksmingą konkurenciją bankų rinkoje arba užpildyti rinkos spragą, kai bankų finansavimas yra per brangus arba jo nėra. Be to, valstybės garantijų ir skolinimo sistemos, palyginti su dotacijų sistemomis, yra daug ekonomiškesnis būdas remti privatų skolinimąsi. Be kliūčių gauti bankų finansavimą, nepakankamai išvystyta Latvijos alternatyvių finansavimo šaltinių rinka, kuri galėtų suteikti daugiau galimybių gauti finansavimą įmonėms;