[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 3.12.2008 KOM(2008) 815 galutinis 2008/0244 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA, kuria nustatomos minimalios normos dėl prieglobsčio prašytojų priėmimo (Nauja redakcija) {SEK(2008) 2944}{SEK(2008) 2945} AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS Pasiūlymo aplinkybės - Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Pasiūlymas yra 2003 m. sausio 27 d. Tarybos direktyvos 2003/9/EB, nustatančios minimalias normas dėl prieglobsčio prašytojų priėmimo[1] (Priėmimo sąlygų direktyva), išdėstymas nauja redakcija. 2007 m. lapkričio 26 d. Komisijos paskelbtoje vertinimo ataskaitoje dėl Priėmimo sąlygų direktyvos taikymo valstybėse narėse[2] ir konsultacijose dėl Žaliosios knygos pateiktų suinteresuotųjų šalių pastebėjimuose[3] nustatyta įvairių su prieglobsčio prašytojų priėmimo sąlygomis susijusių trūkumų, kurie daugiausia atsiranda todėl, kad taikydamos Direktyvą valstybės narės turi didelę veiksmų laisvę nustatyti nacionalinį priėmimo sąlygų lygmenį. Kaip paskelbta Prieglobsčio politikos plane[4], šis pasiūlymas įeina į pirmą pasiūlymų rinkinį, kurio tikslas – užtikrinti didesnį bendros Europos prieglobsčio sistemos (toliau – BEPS) teisės aktų suderinamumo lygį ir geresnius apsaugos standartus. Jis patvirtintas tuo pačiu metu, kaip ir nauja redakcija išdėstyti Dublino reglamentas[5] bei „Eurodac“ reglamentas[6]. 2009 m. Komisija pateiks pasiūlymą iš dalies keisti Priskyrimo direktyvą[7] ir Prieglobsčio procedūrų direktyvą[8]. Be to, pirmąjį 2009 m. ketvirtį Komisija pasiūlys įsteigti Europos prieglobsčio pagalbos tarnybą, kuri valstybėms narėms teiks praktinę pagalbą priimant sprendimus dėl prieglobsčio prašymų. Pagalbos tarnyba, teikdama specialistų ir praktinę pagalbą, taip pat padės laikytis Bendrijos teisės aktų reikalavimų toms valstybėms narėms, kurių nacionalinės prieglobsčio sistemos susidūrė su ypatingais sunkumais, visų pirma dėl geografinės padėties. - Bendrosios aplinkybės Remiantis Tamperės Europos Vadovų Tarybos pateiktomis gairėmis BEPS pradėta kurti, kai tik įsigaliojo 1999 m. gegužės mėn. Amsterdamo sutartis. Per pirmąjį BEPS etapą (1999–2005 m.) siekta suvienodinti valstybių narių teisines sistemas remiantis bendromis minimaliomis normomis. Priėmimo sąlygų direktyva buvo vienas iš penkių ES prieglobsčio srities teisės aktų, pagrįstų Tamperės Europos Vadovų Tarybos priimtomis išvadomis. Direktyva siekiama nustatyti prieglobsčio prašytojų priėmimo sąlygas, kurių paprastai pakaktų, kad būtų garantuotas „jų orumo nežeminantis gyvenimo lygis bei visose valstybėse narėse tolygios gyvenimo sąlygos“. Hagos programoje Komisija paraginta užbaigti pirmojo etapo teisinių dokumentų vertinimą ir pateikti Tarybai ir Europos Parlamentui antrojo etapo dokumentų bei priemonių pasiūlymus, kad jie būtų priimti iki 2010 m. pabaigos. Šis pasiūlymas – atsakas į minėtą raginimą; jo tikslas – tinkamai šalinti trūkumus, nustatytus per pirmąjį prieglobsčio teisės aktų rengimo etapą. Į poveikio vertinimą, pridedamą prie pasiūlymo, įtraukta išsami su šia direktyva ir pasirengimu ją priimti susijusių nustatytų problemų analizė, politikos priemonių nustatymas ir vertinimas, tinkamiausios politinės galimybės nustatymas ir vertinimas. - Suderinamumas su kitomis Europos Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Šis pasiūlymas visiškai atitinka su BEPS sukūrimu susijusias 1999 m. Tamperės Europos Vadovų Tarybos išvadas ir 2004 m. Hagos programą. Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Komisija nutarė, kad prieš pasiūlant bet kokią naują iniciatyvą taip pat būtina išsamiai apsvarstyti ir diskusijose su visomis svarbiomis suinteresuotosiomis šalimis aptarti būsimą BEPS struktūrą. Todėl 2007 m. birželio mėn. Komisija pristatė žaliąją knygą, skirtą įvairioms antrojo BEPS etapo formavimo galimybėms nustatyti. Per šias viešąsias konsultacijas gauti 89 įvairių suinteresuotųjų šalių atsakymai[9]. Konsultacijose iškelti klausimai ir pateikti siūlymai sudarė pagrindą parengti Politikos planą, kuriame apibrėžiamas ateinančių metų veiksmų planas ir išvardijamos priemonės, įskaitant pasiūlymą iš dalies keisti Priėmimo sąlygų direktyvą, kurias Komisija ketina pasiūlyti, kad būtų užbaigtas antras BEPS etapas. Politikos plane taip pat nustatyta tikslų, kurie turi būti įgyvendinti per antrąjį teisės aktų, susijusių su prieglobsčio prašytojų priėmimu, rengimo etapą. Komisijos Vertinimo ataskaita parengta remiantis dviem direktyvos taikymo būklės tyrimais[10]. Šie tyrimai Komisijai suteikė vertingos informacijos dėl sričių, į kurias būtina atsižvelgti dabartiniame pasiūlyme. 2008 m. kovo 5 d. Komisija su valstybėmis narėmis šio pasiūlymo bendruosius matmenis neformaliai aptarė Imigracijos ir prieglobsčio komitete. Be to, nuo 2007 m. spalio mėn. iki 2008 m. liepos mėn. vyko susitikimai su akademine bendruomene, valstybėmis narėmis, JTPVK, NVO ir Europos Parlamento nariais siekiant išsiaiškinti kaip, jų manymu, reikėtų toliau gerinti priėmimo sąlygų normas. Galiausiai 2008 m. balandžio 29 d. surengtas susitikimas su JTPRVK ir NVO konkretiems klausimams, susijusius su specialių poreikių asmenimis, spręsti. Konsultacijų dalyviai iš esmės sutarė, kad būtina toliau siekti tolesnio priėmimo sąlygų suderinimo per antrąjį prieglobsčio srities teisės aktų rengimo etapą. Kai kurios valstybės narės pabrėžė būtinybę išlaikyti tam tikrą lankstumą dėl galimybių patekti į darbo rinką ir materialinių priėmimo sąlygų; kitos valstybės narės pareiškė, kad trūkumus, susijusius su elgesiu su pažeidžiamais prieglobsčio prašytojais, geriau šalinti praktinio bendradarbiavimo priemonėmis, o ne peržiūrint reglamentavimą teisės aktais. Komisijos pasiūlyme tam tikru mastu atsižvelgiama į šiuos susirūpinimą keliančius klausimus, visų pirma į galimybes patekti į darbo rinką ir į nacionaliniu lygmeniu nustatytą tvarką tinkamoms prieglobsčio prašytojų priėmimo materialinėms sąlygoms užtikrinti. Tačiau atsižvelgdama į nustatytus rimtus trūkumus, susijusius su specialių poreikių nustatymu ir galimybėmis gauti gydymą, Komisija šį klausimą nusprendė įtraukti į dabartinį pasiūlymą. Teisiniai pasiūlymo aspektai - Siūlomų veiksmų santrauka Pagrindinis šio pasiūlymo tikslas yra per antrąjį prieglobsčio srities teisės aktų rengimo etapą užtikrinti aukštesnes ir vienodesnes elgesio su prieglobsčio prašytojais normas priėmimo sąlygų srityje, kad būtų garantuotas jų orumo nežeminantis gyvenimo lygis pagal tarptautinės teisės nuostatas. Tolesnis nacionalinių taisyklių dėl priėmimo sąlygų derinimas yra būtinas siekiant riboti antrinę prieglobsčio prašytojų migraciją tarp valstybių narių, nes ją skatina skirtinga valstybių narių priėmimo politika. Pasiūlyme sprendžiami šie klausimai: 1. Direktyvos taikymo sritis: Pasiūlymu išplečiama direktyvos taikymo sritis, kad būtų įtraukti papildomos apsaugos prašytojai. Šis keitimas būtinas siekiant užtikrinti suderinamumą su dabartiniu ES acquis , būtent su Priskyrimo direktyva, kuria įvedama teisinė papildomos apsaugos sąvoka. Be to, siekiant tinkamai apibrėžti šios direktyvos rationae materiae , pasiūlyme nurodoma, kad direktyva taikytina visų rūšių prieglobsčio procedūroms, visoms geografinėms teritorijoms ir vietoms, kuriose priimami prieglobsčio prašytojai. 2. Galimybė patekti į darbo rinką: Galimybė patekti į darbo rinką yra naudinga ir prieglobsčio prašytojui, ir priimančiajai valstybei narei. Palankesnės galimybės prieglobsčio prašytojams patekti į darbo rinką galėtų tapti atskirties prevencine priemone priimančiojoje visuomenėje ir taip skatintų integraciją. Tai taip pat skatintų ekonominį prieglobsčio prašytojų savarankiškumą. Dėl priverstinio nedarbo valstybė patiria išlaidų, nes skiria papildomų socialinių išmokų. Šiuo atžvilgiu pažymėtina, kad darbo rinkos suvaržymai gali skatinti nelegalų darbą[11]. Tai ypač pasakytina apie tas valstybes nares, kuriose ne tik kuria kliūtis siekiant užimtumo, bet ir skiria prieglobsčio prašytojams labai menką socialinę paramą. Todėl pasiūlymu siekiama įtvirtinti geresnes galimybes patekti į darbo rinką. Numatomos dvi konkrečios priemonės. Pirma, pasiūlymu numatoma, kad prieglobsčio prašytojai turės galimybę patekti į darbo rinką praėjus daugiausia šešiems mėnesiams nuo tarptautinės apsaugos prašymo pateikimo. Komisija mano, kad turint omenyje dabartinę valstybių narių praktiką[12] ir konsultacijose dėl žaliosios knygos suinteresuotųjų šalių pateiktas pastabas, šis laikotarpis yra netinkamas. Antra, pasiūlyme nurodyta, kad nacionalinės darbo rinkos sąlygų taikymas negali pernelyg apriboti arba uždelsti prieglobsčio prašytojų faktinę galimybę patekti į darbo rinką. Šio keitimo pagrindinė priežastis – aiškiai pabrėžti šio straipsnio tikslą, t. y. užtikrinti, kad prieglobsčio prašytojams būtų sudarytos tinkamos galimybės patekti į darbo rinką valstybėse narėse. 3. Naudojimasis materialinėmis priėmimo sąlygomis: Siekiant užtikrinti, kad būtų nustatytos materialinės priėmimo sąlygos, kurios garantuotų „prieglobsčio prašytojų sveikatos būklę atitinkantį gyvenimo lygį bei užtikrintų jų pragyvenimą“, pasiūlyme numatoma, kad, skirdamos finansinę paramą prieglobsčio prašytojams, valstybės narės būtų įpareigotos atsižvelgti į savo piliečiams teikiamos socialinės paramos lygį. Be to, kad būtų užtikrintas tinkamas specialioms kategorijoms priskirtinų prieglobsčio prašytojų apgyvendinimas, valstybės narės direktyva įpareigojamos skiriant apgyvendinimo vietą atsižvelgti į asmenų lytį bei amžių ir asmenų, turinčių specialių poreikių, padėtį. Į dabartinę direktyvą įtrauktos nuostatos, kuriomis remiantis prieglobsčio prašytojams ribojamas arba panaikinamas priėmimo sąlygų taikymas, skirtos užtikrinti, kad priėmimo sistema nebūtų piktnaudžiaujama. Tačiau kadangi ribojant arba panaikinant priėmimo sąlygų taikymą prieglobsčio prašytojams gali būti daromas rimtas poveikis prieglobsčio prašytojų gyvenimo lygiui, Komisija mano, jog svarbu užtikrinti, kad prieglobsčio prašytojai tokiomis aplinkybėmis nebūtų palikti skurde ir kad būtų užtikrinamos jų pagrindinės teisės. Šiuo požiūriu turint omenyje dabartinę teismų praktiką, pasiūlymu apibrėžiamos aplinkybės, kuriomis būtų visiškai apribotas priėmimo sąlygų taikymas, ir užtikrinama, kad prieglobsčio prašytojai toliau turėtų galimybę gauti būtiniausią gydymą ligos arba psichikos sutrikimo atveju. Komisija taip pat mano, jog itin svarbu, kad šiais klausimais priimtus sprendimus peržiūrėtų nacionalinis teismas. Galiausiai pasiūlymu apibrėžiamos aplinkybės, šiuo metu nustatytos direktyvoje, kuriomis valstybės narės gali nustatyti išskirtinę materialinių priėmimo sąlygų tvarką, kuri skirtųsi nuo direktyva nustatytos tvarkos. 4. Sulaikymas: Atsižvelgdama į tai, kad prieglobsčio srityje valstybės narės dažnai naudojasi teise sulaikyti asmenis, ir remdamasi Europos žmogaus teisių teismo (toliau – EŽTT) praktika, Komisija mano, kad šį klausimą direktyvoje būtina spręsti holistiškai ir taip užtikrinti, kad sulaikymas nebūtų savavališkas ir kad visais atvejais būtų užtikrinamos pagrindinės teisės. Pasiūlyme pabrėžiamas principas, jog asmuo neturėtų būti sulaikytas vien dėl to, kad prašo tarptautinės apsaugos. Šis principas atitinka ES acquis sulaikymo srityje, visų pirma Prieglobsčio procedūros direktyvą, Pagrindinių teisių chartiją ir tarptautinius žmogaus teisių dokumentus, pavyzdžiui, Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvenciją ir JT konvenciją prieš kankinimą ir kitokį žiaurų, nežmonišką ar žeminantį elgesį arba baudimą. Pasiūlymu užtikrinama, kad sulaikymas galėtų būti leidžiamas tik direktyvoje nurodytu išimtiniu pagrindu, nurodytu Europos Tarybos Ministrų Komiteto rekomendacijoje „dėl prieglobsčio prašytojų sulaikymo priemonių“ ir Jungtinių Tautų pabėgėlių reikalų vyriausiojo komisaro 1999 m. vasario mėn. parengtose gairėse dėl taikytinų kriterijų ir standartų, susijusių su prieglobsčio prašytojų sulaikymu. Be to, numatoma, kad sulaikymu nebūtų nepažeidžiamas būtinumo ir proporcingumo principas. Taip pat numatoma, kad kiekvienas sulaikymo atvejis būtų vertinamas atskirai. Pasiūlymu užtikrinama, kad su sulaikytais prieglobsčio prašytojais elgiamasi žmoniškai ir teisingai, gerbiant jų pagrindines teises ir laikantis tarptautinės ir nacionalinės teisės nuostatų. Ypatingas dėmesys skiriamas tais atvejais, kai sulaikomi pažeidžiamų asmenų grupėms priskirtini prieglobsčio prašytojai; kiek tai susiję su vaikų sulaikymu, šis pasiūlymas neprieštarauja 1989 m. JT vaiko teisių konvencijos nuostatoms. Nelydimi nepilnamečiai niekada negali būti sulaikomi. Be to, siekiant užtikrinti, kad sulaikymas būtų teisėtas, nustatomos teisinės ir procedūrinės apsaugos priemonės. 5. Specialių poreikių asmenys: Komisija nustatė, kad prieglobsčio prašytojų priėmimo srityje didžiausią susirūpinimą kelia trūkumai, susiję su specialių poreikių tenkinimu. Specialių poreikių nustatymas yra susijęs ne tik su galimybe gauti tinkamą gydymą, bet gali daryti poveikį priimant sprendimą dėl prieglobsčio prašymo, ypač kai sprendimas susijęs su traumas patyrusiais asmenimis. Šiuo atžvilgiu sprendimu užtikrinama, kad būtų parengtos nacionalinės priemonės tokiems poreikiams nedelsiant nustatyti. Be to, į sprendimą įtrauktos įvairios apsaugos priemonės siekiant užtikrinti, kad priėmimo sąlygos būtų specialiai pritaikytos specialiems prieglobsčio prašytojų poreikiams tenkinti. Šiais pakeitimais atsižvelgiama į keletą priėmimo sąlygų aspektų, pavyzdžiui: galimybė naudotis sveikatos priežiūra, apgyvendinimo vieta ir nepilnamečių mokymas. 6. Nacionalinių sistemų įgyvendinimas ir tobulinimas: Į dabartinės Priėmimo sąlygų direktyvos tekstą įtraukta keletas taisyklių, kuriomis užtikrinamas nacionalinių sistemų įgyvendinimas ir tobulinimas. Kad visi naujosios direktyvos tikslai būtų pasiekti, svarbu užtikrinti tokio stebėjimo tęstinumą ir stiprinti Komisijos kaip ES teisės aktų sergėtojos vaidmenį. Todėl Bendrijos lygmeniu direktyvoje nustatyta ataskaitų teikimo sistema turėtų būti išlaikyta. Nacionaliniu lygmeniu svarbu užtikrinti, kad būtų nustatytos nacionalinės priemonės tinkamam nacionalinės priėmimo sistemos stebėjimui ir kontrolei užtikrinti. Be to, pasiūlymu išplečiamas valstybėms narėms taikomas reikalavimas teikti ataskaitas, įtraukiant tas nuostatas, kurių įgyvendinimo trūkumus Komisija pabrėžė vertinimo ataskaitoje. - Teisinis pagrindas Šiuo pasiūlymu iš dalies keičiama Direktyva 2003/9/EB ir jos teisinis pagrindas yra toks pat kaip ir minėtos direktyvos, t. y. EB sutarties 63 straipsnio pirmo pastraipos 1 punkto b papunktis. Pagal Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos, pridėto prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 1 straipsnį Jungtinė Karalystė ir Airija gali nuspręsti dalyvauti kuriant bendrą Europos prieglobsčio sistemą. Pagal Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos, pridėto prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 3 straipsnį Jungtinė Karalystė 2001 m. rugpjūčio 18 d. raštu pranešė apie savo norą dalyvauti priimant ir taikant dabartinę direktyvą. Pagal minėto Protokolo 1 straipsnį Airija nusprendė nedalyvauti priimant dabartinę direktyvą. Taigi nepažeidžiant anksčiau minėto Protokolo 4 straipsnio, dabartinės direktyvos nuostatos netaikomos Airijai. Šių valstybių narių pozicija dėl dabartinės direktyvos neturi įtakos jų sprendimui dalyvauti priimant naują direktyvą, kai tik ji įsigalios. Danija pagal Protokolo dėl Danijos pozicijos, pridėto prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties 1 ir 2 straipsnius šios direktyvos neprivalo laikytis ir ji neturi būti jai taikoma. - Subsidiarumo principas EB sutarties IV antraštinėje dalyje, skirtoje vizų, prieglobsčio, imigracijos ir kitoms su laisvu asmenų judėjimu susijusioms politikos sritims, Europos Bendrijai šiais klausimais suteikiami tam tikri įgaliojimai. Šiais įgaliojimais turi būti naudojamasi pagal EB sutarties 5 straipsnį, t. y. tik tuomet, kai siūlomo veiksmo tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti, o Bendrija dėl siūlomo veiksmo masto arba poveikio juos pasiektų geriau. Dabartinis Bendrijos veiksmų, susijusių su prieglobsčio prašytojų priėmimu, teisinis pagrindas yra EB sutarties 63 straipsnio 1 dalis. Šia nuostata teigiama, kad Taryba patvirtina „prieglobsčio priemones atsižvelgiant į 1951 m. liepos 28 d. Ženevos konvenciją ir 1967 m. sausio 31 d. Protokolą dėl pabėgėlių statuso bei kitas atitinkamas sutartis“ tokiose srityse kaip minimalios prieglobsčio prašytojų priėmimo normos valstybėse narėse. Kadangi su prieglobsčiu susijusios problemos apskritai yra tarpvalstybinio pobūdžio, ES gali siūlyti sprendimus pagal bendrą Europos prieglobsčio sistemą, visų pirma su prieglobsčio prašytojų priėmimu susijusiais klausimais. Nors 2003 m. priėmus direktyvą pasiektas didelis suderinamumo lygis, ES dar gali imtis veiksmų, kad užtikrintų aukštesnes ir vienodesnes elgesio normas, susijusias su prieglobsčio prašytojų priėmimu. - Proporcingumo principas Priėmimo sąlygų direktyvos pakeitimo poveikio vertinime įvertintos visos nustatytų problemų sprendimo politinės galimybės, kad praktinė vertė ir būtinos pastangos būtų proporcingos, ir prieita prie išvados, kad ES veiksmais nesiekiama daugiau negu būtina toms problemoms išspręsti. - Poveikis pagrindinėms teisėms Šis pasiūlymas buvo nuodugniai išnagrinėtas siekiant užtikrinti, kad jo nuostatos visiškai atitiktų pagrindines teises, kaip Bendrijos ir tarptautinės teisės bendruosius principus, įtvirtintus Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, taip pat įsipareigojimus pagal tarptautinę teisę. Dėl to ypatingas dėmesys skirtas nuostatoms, susijusioms su sulaikymu ir procedūrinėmis apsaugos priemonėmis, elgesiu su specialių poreikių asmenimis, būtent nepilnamečiais, nelydimais nepilnamečiais ir kankinimo aukomis, taip pat su naudojimusi materialinėmis priėmimo sąlygomis. Aukštesnių ir vienodesnių priėmimo normų taikymas turės bendrą teigiamą poveikį užtikrinant pagrindines prieglobsčio prašytojų teises. Pabrėžiant, kad asmuo nebus sulaikytas vien dėl to, kad pateikė tarptautinės apsaugos prašymą, bus sustiprinta teisė į laisvę ir užtikrinta judėjimo laisvė. Pasiūlyme taip pat nustatyta, kad sulaikyti turėtų būti leidžiama tik direktyvoje nurodytais išimtiniais atvejais ir nepažeidžiant būtinumo ir proporcingumo principo. Nepilnamečių teisės bus aiškiau įtvirtintos, nes bus užtikrinta, kad jie negali būti sulaikyti, nebent tai daroma jų labui, o sulaikyti nelydimus nepilnamečius draudžiama visais atvejais. Be to, bus tinkamiau atsižvelgiama į konkrečią pažeidžiamų asmenų grupių padėtį: bus užtikrinta, kad jų poreikiai būtų laiku nustatyti ir bus suteiktas tinkamas gydymas. Geresnės galimybės patekti į darbo rinką prieglobsčio prašytojams padėtų tapti savarankiškesniems ir integruotis į priimančiosios valstybės narės visuomenę. Be to, nediskriminavimo principas bus įtvirtintas įpareigojant valstybes nares užtikrinti, kad direktyvoje nustatytų materialinių priėmimo sąlygų srityje elgesys su prieglobsčio prašytojais nebūtų nepagrįstas, palyginti su valstybės narės piliečiais. Galiausiai įvedamu reikalavimu teikti ataskaitas dėl pagrindinių direktyvos nuostatų, susijusių su pagrindinių teisių principais, bus užtikrintas geresnis jų įgyvendinimo Bendrijos lygmeniu stebėjimas. Šiuo atžvilgiu reikėtų pabrėžti, kad valstybės narės šios direktyvos nuostatas įgyvendinti ir taikyti privalo nepažeisdamos pagrindinių teisių. ê 2003/9/EB 2008/0244 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA, kuria nustatomos minimalios normos dėl prieglobsčio prašytojų priėmimo EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 63 straipsnio pirmosios pastraipos 1 punkto b papunktį, atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[13], atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę[14], laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos[15], kadangi: ò naujas 1. 2003 m. sausio 27 d. Tarybos direktyvoje 2003/9/EB, nustatančioje minimalias normas dėl prieglobsčio prašytojų priėmimo[16], reikia padaryti esminių pakeitimų. Siekiant aiškumo minėta direktyva turėtų būti išdėstyta nauja redakcija. ê 2003/9/EB 1 konstatuojamoji dalis 2. Bendra prieglobsčio politika, įskaitant bendrą Europos prieglobsčio sistemą, yra sudėtinė Europos Sąjungos siekio laipsniškai sukurti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę asmenims, kurie, aplinkybių verčiami, teisėtai ieško apsaugos Bendrijoje, dalis. ê 2003/9/EB 2 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) 3. 1999 m. spalio 15 ir 16 d. Tamperėje įvykusiame specialiame Europos Vadovų Tarybos susitikime buvo susitarta imtis kurti bendrąją Europos prieglobsčio sistemą, paremtą visapusiu ir visiems galiojančiu 1951 m. liepos 28 d. Ženevos konvencijos dėl pabėgėlių statuso, papildytos 1967 m. sausio 31 d. Niujorko protokolu, taikymu, toliau taikant negrąžinimo principą. ê 2003/9/EB 3 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) 4. Tamperės išvadose numatyta, kad bendrojoje Europos prieglobsčio sistemoje artimiausiu metu turi būti nustatytos bendros minimalios prieglobsčio prašytojų priėmimo sąlygos. ê 2003/9/EB 4 konstatuojamoji dalis 5. Būtinų prieglobsčio prašytojų priėmimo minimalių normų nustatymas yra dar vienas žingsnis Europos prieglobsčio politikos link. ò naujas 6. Pirmasis bendros Europos prieglobsčio sistemos, kuri ilgainiui turėtų padėti susiformuoti bendras procedūras, o asmenims, kuriems suteiktas prieglobstis, visoje Europos Sąjungoje taikyti vienodą statusą, etapas jau užbaigtas. Europos Vadovų Taryba 2004 m. lapkričio 4 d. priėmė Hagos programą, kurioje nustatyti per 2005–2010 m. laikotarpį įgyvendintini laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės tikslai. Hagos programoje Europos Komisija raginama užbaigti pirmojo etapo teisinių dokumentų vertinimą ir pateikti antrojo etapo dokumentus bei priemones Tarybai ir Europos Parlamentui, kad jie būtų patvirtinti iki 2010 m. 7. Atsižvelgiant į vertinimo rezultatus, šiuo etapu siekiant prieglobsčio prašytojams užtikrinti geresnes priėmimo sąlygas, reikėtų patvirtinti principus, kuriais grindžiama Direktyva 2003/9/EB. 8. Siekiant užtikrinti, kad visoje Europos Sąjungoje su prieglobsčio prašytojais būtų elgiamasi vienodai, ši direktyva turėtų būti taikoma visų rūšių prieglobsčio procedūroms dėl tarptautinės apsaugos prašymų bei visuose jų etapuose ir visose teritorijose ir vietose, kuriose priimami prieglobsčio prašytojai. 9. Taikydamos šią direktyvą valstybės narės turėtų stengtis užtikrinti, kad būtų griežtai paisoma vaiko gerovės ir šeimos vienybės svarbos principų, remdamosi atitinkamai 1989 m. Jungtinių Tautų Vaiko teisių konvencija ir Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencija. ê 2003/9/EB 6 konstatuojamoji dalis 10. Valstybių narių elgesys su asmenimis, kuriems taikoma ši direktyva, yra saistomas įsipareigojimais pagal tarptautinės teisės dokumentus, kurių dalyvės šios valstybės yra, ir kurie draudžia diskriminaciją. ê 2003/9/EB 7 konstatuojamoji dalis ð naujas 11. Turėtų būti nustatytos būtinos prieglobsčio prašytojų priėmimo minimalios normos, kurių paprastai pakaktų, kad būtų garantuotas jų orumo nežeminantis gyvenimo lygis bei visose valstybėse narėse tolygios gyvenimo sąlygos, ð atsižvelgiant į socialinės pagalbos, kuria gali pasinaudoti priimančiosios valstybės narės piliečiai, lygį ï. ê 2003/9/EB 8 konstatuojamoji dalis 12. Prieglobsčio prašytojų priėmimo sąlygų suderinimas turėtų apriboti antrinę prieglobsčio prašytojų migraciją, kuriai daro įtaką priėmimo sąlygų įvairovė. ò naujas 13. Kad būtų galima užtikrinti vienodą požiūrį į visus tarptautinės apsaugos prašytojus ir gavėjus bei suderinamumą su šiuo metu galiojančiu ES prieglobsčio acquis , visų pirma 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 2004/83/EB dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo pabėgėliams ar asmenims, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, jų statuso ir suteikiamos apsaugos pobūdžio būtiniausių standartų[17], tikslinga išplėsti šios direktyvos taikymo sritį, į jį įtraukiant papildomos apsaugos prašytojus. ò naujas 14. Siekiant skatinti ekonominį prieglobsčio prašytojų savarankiškumą ir mažinti skirtumus valstybėse narėse, svarbu nustatyti aiškias prieglobsčio prašytojų patekimo į darbo rinką taisykles. ê 2003/9/EB 9 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ð naujas 15. ð Nacionalinės valdžios institucijos pirmiausia turėtų pasirūpinti skubiu ï specialiųypatingų poreikių turinčių ð asmenų ï grupių priėmimu ð identifikavimu ir stebėsena ï, kad užtikrintų, jog siekdamos užtikrinti, kad priėmimo sąlygos būtų specialiai pritaikytos tiems √ jų specialiems ∏ poreikiams tenkinti. ò naujas 16. Prieglobsčio prašytojo sulaikymas turėtų būti grindžiamas pamatiniu principu, kad asmuo negali būti sulaikomas vien dėl to, kad prašo tarptautinės apsaugos, visų pirma pagal 1951 m. liepos 28 d. Ženevos konvencijos dėl pabėgėlių statuso 31 straipsnį. Visų pirma valstybės narės prieglobsčio prašytojams neturėtų taikyti baudžiamųjų sankcijų už neteisėtą atvykimą arba buvimą, o jų judėjimo laisvė turėtų būti ribojama tik tuomet, kai tai būtina. Sulaikant prieglobsčio prašytoją, pirmiausia reikėtų vadovautis šioje direktyvoje labai aiškiai apibrėžtomis išimtinėmis aplinkybėmis, laikantis būtinumo bei proporcingumo principo tokio sulaikymo pobūdžio ir tikslo atžvilgiu. Sulaikytam prieglobsčio prašytojui turi būti suteikta teisė į teisminę gynybą nacionaliniame teisme. ê 2003/9/EB 10 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ð naujas 17. Prašytojų priėmimas Su sulaikytais √ pareiškėjais ∏ ð turėtų būti elgiamasi gerbiant jų orumą, o jų priėmimas ï turėtų būti konkrečiai pritaikytas jų poreikiams tokioje situacijoje tenkinti. ð Valstybės narės visų pirma turėtų užtikrinti 1989 m. JT vaiko teisių konvencijos 37 straipsnio taikymą.ï ê 2003/9/EB 11 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) 18. Siekiant, kad būtų užtikrintos minimalios procedūrinėssinės garantijos, numatančios galimybę susisiekti su teisinę pagalbą teikiančiomis organizacijomis arba asmenų grupėmis, turėtų būti teikiama informacija apie tokias organizacijas ir asmenų grupes. ê 2003/9/EB 12 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ð naujas 19. Galimybė piktnaudžiauti priėmimo sistema turėtų būti apribota, numatant, kokiais atvejais √ nurodant, kokiomis aplinkybėmis ∏ prieglobsčio prašytojams √ gali būti ∏ ribojamas arba panaikinamas √ ribojamas priėmimo sąlygų taikymas arba panaikinamas toks priėmimas ∏, ð kartu visiems prieglobsčio prašytojams užtikrinant jų orumo nežeminantį gyvenimo lygį ï. ê 2003/9/EB 13 konstatuojamoji dalis 20. Prieglobsčio prašytojų priėmimo srityje turėtų būti garantuotas nacionalinių priėmimo sistemų veiksmingumas bei valstybių narių bendradarbiavimas. ê 2003/9/EB 14 konstatuojamoji dalis 21. Prieglobsčio prašytojų priėmimo srityje tarp kompetentingų institucijų turėtų būti skatinamas deramas koordinavimas, taip pat tarp vietinių bendrijų bei apgyvendinimo centrų palaikomi darnūs santykiai. ê 2003/9/EB 15 konstatuojamoji dalis 22. Pati minimalių normų prigimtis reiškia, kad valstybės narės turi teisę nustatyti arba toliau taikyti palankesnes nuostatas trečiųjų šalių piliečiams arba asmenims be pilietybės, valstybės narės prašantiems tarptautinės apsaugos. ê 2003/9/EB 16 konstatuojamoji dalis ð naujas 23. Šia prasme valstybės narės taip pat raginamos taikyti šios direktyvos nuostatas, kai tenka priimti sprendimus dėl prašymų, susijusių su trečiųjų šalių piliečiams arba asmenims be pilietybės taikomomis kitokiomis apsaugos formomis, nei numatyta pagal Ženevos konvenciją ð Direktyvą 2004/83/EB ï. ê 2003/9/EB 17 konstatuojamoji dalis 24. Turėtų būti periodiškai įvertinama, kaip taikoma ši direktyva. ê 2003/9/EB 18 konstatuojamoji dalis 25. Valstybės narės negali reikiamai įgyvendinti siūlomos veiklos tikslų, tai yra, nustatyti minimalias prieglobsčio prašytojų priėmimo normas valstybėse, tačiau dėl siūlomų veiksmų masto ir poveikio šiuos tikslus geriau gali realizuoti Bendrija, Bendrija gali priimti priemones pagal subsidiarumo principą, kaip numatyta Sutarties 5 straipsnyje. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą, ši direktyva neperžengia tų ribų, kurios būtinos norint tuos tikslus įvykdyti. ê 2003/9/EB 19 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Pagal Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos, pridėto prie Europos Sąjungos steigimo sutarties ir prie Europos bendrijos steigimo sutarties, 3 straipsnį Jungtinė Karalystė 2001 m. balandžio 18 d. laišku oficialiai pranešė apie savo norą dalyvauti priimant ir taikant šią direktyvą. ê 2003/9/EB 20 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Pagal minėto Protokolo 1 straipsnį Airija nedalyvauja priimant šią direktyvą. Taigi nepažeidžiant anksčiau minėto Protokolo 4 straipsnio, šios direktyvos nuostatos netaikomos Airijai. ê 2003/9/EB 21 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Pagal Protokolo dėl Danijos pozicijos, pridėto prie Europos Sąjungos sutarties ir prie Europos bendrijos steigimo sutarties, 1 ir 2 straipsnius, Danija nedalyvauja priimant šią direktyvą, todėl nėra jos saistoma ir ši direktyva taip pat nėra jai taikoma, ê 2003/9/EB 5 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ð naujas 26. Šioje direktyvojea gerbiamos pagrindinėes teisėes ir laikomasiprižiūri nustatytų principų, pripažįstamų visų pirma laikymąsi, ypač Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijojes pripažintų principų. Šia direktyva visų pirma siekiama užtikrinti visišką pagarbą žmogaus orumui bei skatinti minėtos Chartijos 1ð , 6, 7, ï ir 18 ð , 24 ir 47 ï straipsnių taikymą ð ir ji turėtų būti atitinkamai įgyvendinta ï. ò naujas 27. Įpareigojama į nacionalinę teisę perkelti tik tas šios direktyvos nuostatas, kurios iš esmės skiriasi nuo ankstesnės direktyvos nuostatų. Pareiga perkelti nepakeistas nuostatas kyla iš ankstesnės direktyvos. 28. Ši direktyva neturėtų pažeisti valstybių narių pareigų, susijusių su direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę terminu, numatytu II priedo B dalyje, ê 2003/9/EB PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: I SKYRIUS TIKSLAS, SĄVOKOSAPIBRĖŽTYS IR TAIKYMO SRITIS 1 straipsnis Tikslas Šios direktyvos tikslas yra nustatyti minimalias prieglobsčio prašytojų priėmimo normas valstybėse narėse. 2 straipsnis ApibrėžtysSąvokos Šioje direktyvoje: a) "Ženevos konvencija" – 1951 m. liepos 28 d. Konvencija dėl pabėgėlių statuso su pakeitimais, padarytais 1967 m. sausio 31 d. Niujorko protokolu; b) "prašymas dėl prieglobsčio" – trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės paduotas prašymas, kurį galima suprasti kaip prašymą, kad valstybė narė suteiktų tarptautinę apsaugą pagal Ženevos konvenciją. Kiekvienas tarptautinės apsaugos prašymas yra laikomas prašymu dėl prieglobsčio, nebent trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės aiškiai prašytų kitokio pobūdžio apsaugos, dėl kurios galima kreiptis atskirai; ò naujas a) „tarptautinės apsaugos prašymas“ – tarptautinės apsaugos prašymas, kaip apibrėžta Direktyvoje 2004/83/EB; ê 2003/9/EB (pritaikytas) ð naujas b)(c) „pareiškėjasprašytojas“ arba „prieglobsčio prašytojas“ – prašymą dėl prieglobsčio ð tarptautinės apsaugos ï prašymą, dėl kurio dar nepriimtas galutinis sprendimas, pateikęsdavęs trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės, dėl kurio dar nepriimtas galutinis sprendimas; c)(d) „šeimos nariai“ – tuo atveju, jei šeima jau egzistavo kilmės šalyje, toliau išvardyti pareiškėjoprašytojo šeimos nariai, kurie yra toje pačioje su prašymu dėl prieglobsčio ð tarptautinės apsaugos ï prašymu susijusioje valstybėje narėje: i) prieglobsčio prašytojo (-os) sutuoktinis (-ė) arba nesantuokinis (-ė) jo (jos-s) partneris (-ė), su kuriuo nusistovėjęs pastovus ryšys, jei pagal atitinkamos valstybės narės įstatymus arba praktiką su užsieniečiais susijusioje teisėje poros, nesančios santuokoje, tam tikru mastu yra prilyginamos sutuoktiniams; ii) i punkte nurodytųos porųos nepilnamečiai vaikai tik tada, jeigu nėra vedę jie nevedę ir yra priklausomi, nepaisant to, ar jie gimę santuokoje ar nesantuokiniai, ar įvaikinti, kaip reikalaujama pagal nacionalinę teisę; ò naujas iii) i papunktyje nurodytų porų arba pareiškėjo nepilnamečiai susituokę vaikai, nepaisant to, ar yra santuokiniai ar nesantuokiniai, ar įvaikinti taip, kaip nustatyta nacionalinėje teisėje, jei gyventi su pareiškėju atitinka jų interesus; iv) pareiškėjo tėvas, motina ar globėjas, kai pareiškėjas yra nepilnametis ir nesusituokęs, arba kai jis (ji) yra nepilnametis (-ė) ir susituokęs (-usi), tačiau gyventi savo tėvu, motina ar globėju atitinka jo (jos) interesus; v) pareiškėjo nepilnamečiai nesusituokę broliai ir seserys, kai pareiškėjas yra nepilnametis ir nesusituokęs arba kai pareiškėjas arba jo broliai ir seserys yra nepilnamečiai ir susituokę, tačiau gyventi kartu atitinka vieno ar kelių iš jų interesus; ê 2003/9/EB e)"pabėgėlis" – Ženevos konvencijos 1 straipsnio A dalies reikalavimus atitinkantis asmuo; f) "pabėgėlio statusas" – statusas, kurį valstybė narė suteikia pabėgėliu esančiam asmeniui, kuris toks būdamas yra įleistas į valstybės narės teritoriją; d)(g) „procedūros“ ir „sprendimų apskundimai“ – valstybės narės įstatymuose numatytos procedūros ir sprendimų apskundimai; ò naujas e) „nepilnametis“ – jaunesnis nei 18 metų trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės; ê 2003/9/EB (pritaikytas) ð naujas f)(h) „nelydimasi nepilnametisčiai“ – neturintys aštuoniolikos metų amžiaus asmenys, ð nepilnametis ï, atvykę s į valstybiųės nariųės teritoriją atvykstantis nelydimasi suaugusiojo, kuris būtų pagal įstatymusą ar papročius už juos jį atsakingoas suaugusio asmens, ir ten esantis tol, kol toks asmuo ima jį prižiūrėti iki to laiko, kol jie jis (ji) neperduodam asi (-a) veiksmingai tokio asmens priežiūrai; taip pat šiai grupei prie jų priskiriami nepilnamečiai, atvykę ir kurie liko be priežiūros palikti palydos po to, kai atvyko į valstybiųės nariųės teritorijojeą; g)(i) „priėmimo sąlygos“ – visas komplektas priemonių, kurias valstybės narės pagal šią direktyvą suteikia prieglobsčio prašytojuiams; h)(j) „materialinės priėmimo sąlygos“ – priėmimo sąlygos, į kurias įeina būsto, maisto bei aprangos suteikimas natūra arba finansinių išmokų forma arba talonais, ð arba naudojant visus tris būdus ï, ir dienpinigiai; i)(k) „sulaikymas“ – kai valstybė narė izoliuotai laiko prieglobsčio prašytoją tam tikroje vietoje, kur tokio prieglobsčio prašytojo judėjimo laisvė yra apribota; j)(l) „apgyvendinimo centras“ – bet kuri vieta, kurioje kolektyviškai apgyvendinami prieglobsčio prašytojai. 3 straipsnis Taikymo sritis 29. Ši direktyva taikoma visiems trečiųjų šalių piliečiams ir asmenims be pilietybės, pateikusiems prašymą dėl prieglobsčio ð tarptautinės apsaugos ï prašymą prie valstybės narės sienos arba jos teritorijoje, √ įskaitant pasienyje ∏ ð arba tranzito zonose, ï tol, kol jiems leidžiama likti teritorijoje kaip prieglobsčio prašytojams, taip pat jų šeimos nariams, jei pagal nacionalinės teisės aktus jie įtraukiami į tokį prašymą dėl prieglobsčio ð tarptautinės apsaugos ï prašymą. 30. Ši direktyva netaikoma tais atvejais, kai diplomatinio arba teritorinio prieglobsčio prašymai pateikiami valstybių narių atstovybėms. 31. Ši direktyva netaikoma tais atvejais, kai taikomos 2001 m. liepos 20 d. Tarybos direktyvos 2001/55/EB dėl minimalių normų suteikiant perkeltiesiems asmenims laikiną apsaugą esant masiniam srautui ir dėl priemonių, skatinančių valstybių narių tarpusavio pastangų priimant tokius asmenis bei atsakant už tokio veiksmo padarinius pusiausvyrą[18] nuostatos. ê 2003/9/EB ð naujas 32. Valstybės narės gali nuspręsti taikyti šią direktyvą, priimdamos sprendimus dėl kitokios apsaugos, nei išplaukiančios iš Ženevos konvencijos, trečiųjų šalių piliečiams arba asmenims be pilietybės, kurie nepripažinti pabėgėliais ð Direktyvos 2004/83/EB. ï ê 2003/9/EB (pritaikytas) ð naujas 4 straipsnis Palankesnės nuostatossąlygos Valstybės narės gali numatyti arba toliau taikyti palankesnes nuostatas, susijusias su priėmimo sąlygomis, prieglobsčio prašytojams ir kitiems prašančiojo artimiems giminaičiams, esantiems toje pačioje valstybėje narėje, kai jie priklausomi nuo pastarojo arba dėl humanitarinio pobūdžio priežasčių, jei tokios nuostatos atitinka šią direktyvą. II SKYRIUS BENDROSIOS NUOSTATOS DĖL PRIĖMIMO SĄLYGŲ NUOSTATOS 5 straipsnis Informavimas 33. Per atitinkamą laikotarpį, bet ne ilgiau kaip per penkiolika dienų po to kai kompetentingai institucijai buvo paduotas prieglobsčio ð tarptautinės apsaugos ï prašymas, valstybės narės informuoja prieglobsčio prašytojus bent jau apie nustatytas išmokas ir apie su priėmimo sąlygomis susijusias jų pareigas. Valstybės narės užtikrina, kad pareiškėjamsprašytojams būtų suteikta informacija apie organizacijas arba asmenų grupes, teikiančias specialią teisinę pagalbą, bei apie organizacijas, kurios galėtų suteikti pagalbą arba juos informuoti apie esamas priėmimo sąlygas, įskaitant sveikatos priežiūrą. ê 2003/9/EB (pritaikytas) ðnaujas 34. Valstybės narės užtikrina, kad šio straipsnio 1 dalyje minima informacija būtų teikiama raštu ir, jei įmanoma, ta kalba, kurią, kaip pagrįstai spėjama, mokės manoma, supranta prieglobsčio prašytojas. Tam tikrais atvejais ši informacija gali taip pat gali būti teikiama žodžiu. ê 2003/9/EB 6 straipsnis Dokumentai 35. Valstybės narės užtikrina, kad per tris dienas nuo prašymo kompetentingai institucijai pa teikimodavimo dienos prieglobsčio prašytojui būtų įteiktas jo vardu išduotas dokumentas, patvirtinantis jo, kaip prieglobsčio prašytojo, statusą arba liudijantis jo teisę būti valstybės narės teritorijoje, laukiant, kol bus nagrinėjamas, arba kol yra nagrinėjamas jo prašymas. ò naujas Dokumento turėtojas naudojasi šioje direktyvoje prieglobsčio prašytojams suteikiamomis teisėmis ir turi teisę gauti pagal ją skiriamas išmokas. ê 2003/9/EB (pritaikytas) ð naujas Jei dokumento turėtojas neturi teisės laisvai judėti visoje valstybės narės teritorijoje arba jos dalyje, šis faktas taip pat turi būti nurodytas dokumente. 36. Valstybės narės gali netaikyti šio straipsnio tais atvejais, kai prieglobsčio prašytojas yra sulaikytas, ir kol nagrinėjamas prie sienos pateiktas prieglobsčio ð tarptautinės apsaugos ï prašymas, arba pagal procedūrą, taikomą sprendžiant dėl prieglobsčio prašytojo teisės teisėtai atvykti į valstybės narės teritoriją. Konkrečiais atvejais, kol nagrinėjamas prieglobsčio ð tarptautinės apsaugos ï prašymas, valstybės narės gali išduoti prieglobsčio prašytojui kitokį paliudijimą, tapatų šio straipsnio 1 dalyje minimam dokumentui. 37. Šio straipsnio 1 dalyje minimame dokumente nebūtinai turi būti patvirtinta prieglobsčio prašytojo asmens tapatybė. 38. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių, kad prieglobsčio prašytojai būtų aprūpinti šio straipsnio 1 dalyje minimu dokumentu, kuris galiotų tol, kol jiems leidžiama pasilikti atitinkamos valstybės narės teritorijoje ar jos pasienyje. 39. Valstybės narės gali prieglobsčio prašytojams parūpinti kelionės dokumentus, jei dėl rimtų humanitarinio pobūdžio priežasčių jiems reikia būti kitoje valstybėje. 7 straipsnis Apsigyvenimas ir judėjimo laisvė 40. Prieglobsčio prašytojai gali laisvai judėti priimančiosios valstybės narės teritorijoje arba tam tikroje valstybės narės jiems paskirtoje zonoje. Paskirta zona negali turėti poveikio nedalomai privataus gyvenimo sferai bei turi garantuoti pakankamai galimybių naudotis visa pagal šią direktyvą teikiama socialine parama. 41. Valstybės narės gali nuspręsti dėl prieglobsčio prašytojo apgyvendinimo remdamosi visuomenės interesais, viešosios tvarkos sumetimais arba, jei reikalinga, siekdamos paspartinti su prašymu susijusį procesą ir jo veiksmingą stebėsenąmonitoringą. 3. Kai yra tikslinga, pavyzdžiui, dėl teisinių priežasčių arba viešosios tvarkos sumetimais, valstybės narės nacionalinėje teisėje nustatyta tvarka gali izoliuoti prieglobsčio prašytoją tam tikroje konkrečioje vietoje. 43. Valstybės narės gali nustatyti materialines priėmimo sąlygas, tam tikroje valstybės narės nustatytoje vietoje priderintas konkrečiai prie prieglobsčio prašytojų gyvenamosios vietos. Toks, galintis būti bendrojo pobūdžio, sprendimas kiekvienu atveju priimamas individualiai bei pagal nacionaliniusės teisės aktus. 54. Valstybės narės numato galimybę suteikti prieglobsčio prašytojams laikiną leidimą išvykti iš šio straipsnio 2 ir 43 dalyse minimos gyvenamosios vietos ir (arba) straipsnio 1 dalyje minimos nustatytos vietos. Kiekvienu atveju sprendimai priimami individualiai, objektyviai ir nešališkai, nurodant priežastis, jei sprendimas yra neigiamas. Iš prieglobsčio prašytojo nereikalaujama gauti leidimo vykti į susitikimus su valdžios atstovais ir į teismus, jei jis privalo ten atvykti į tokius susitikimus. 65. Valstybės narės reikalauja, kad prieglobsčio prašytojai praneštų kompetentingoms institucijoms apie jų tuometinį adresą bei tokias institucijas kuo greičiau informuotų apie bet kokįurį adreso pasikeitimą. ò naujas 8 straipsnis Sulaikymas 42. Valstybės narės negali sulaikyti asmens vien dėl to, kad jis pateikė tarptautinės apsaugos prašymą pagal Tarybos direktyvą 2005/85/EB[19]. 43. Įrodžiusios, kad tai būtina ir kiekvieną sulaikymo atvejį vertindamos atskirai, valstybės narės nacionalinėje teisėje nustatyta tvarka gali izoliuoti pareiškėją konkrečioje vietoje, jei neįmanoma veiksmingai taikyti kitokių mažiau griežtų prievartos priemonių. Prieglobsčio prašytoją galima izoliuoti konkrečioje vietoje tik: 44. siekiant nustatyti, patvirtinti arba patikrinti jo tapatybę ar pilietybę; 45. siekiant nustatyti elementus, kuriais grindžiamas jo prieglobsčio prašymas, ir kurie kitomis aplinkybėmis galėtų būti prarasti; 46. siekiant priimti sprendimą dėl prieglobsčio prašymo vykdant nustatymo, ar prieglobsčio prašytojas turi teisę atvykti į teritoriją, procedūrą; 47. kai tai būtina nacionaliniam saugumui ir viešajai tvarkai užtikrinti. Ši straipsnio dalis nepažeidžia 11 straipsnio nuostatų. 48. Valstybės narės užtikrina, kad nacionalinės teisės aktuose būtų nustatytos sulaikymui alternatyvias priemones reglamentuojančios normos, pavyzdžiui, įpareigojimas reguliariai prisistatyti atitinkamoms institucijoms, užstatas arba pasižadėjimas neišvykti. 9 straipsnis Garantijos sulaikytiems prieglobsčio prašytojams 49. Nustatomas kuo trumpesnis sulaikymo laikotarpis. Visų pirma pagal 8 straipsnio 2 dalies a, b ir c punktus gali būti sulaikoma neviršijant laikotarpio, kurio pagrįstai reikia būtinoms administracinėms procedūroms įgyvendinti siekiant gauti informaciją apie prieglobsčio prašytojo pilietybę arba elementus, kuriais grindžiamas jo prašymas, arba vykdant atitinkamą sprendimo dėl jo (jos) teisės atvykti į teritoriją priėmimo procedūrą. Ilgai trunkančia administracine procedūra ne dėl prieglobsčio prašytojo kaltės negali būti pateisinamas sulaikymo trukmės pratęsimas. 50. Įsakymą sulaikyti priima teisminės institucijos. Skubiais atvejais jį gali priimti administracinės institucijos, tačiau teisminės institucijos per 72 valandas nuo sulaikymo pradžios turi patvirtinti įsakymą sulaikyti. Teisminei institucijai nustačius, kad sulaikymas neteisėtas, arba jei sprendimas nepriimamas per 72 valandas, atitinkamas prieglobsčio prašytojas nedelsiant paleidžiamas. 51. Įsakymas sulaikyti parengiamas raštu. Įsakyme sulaikyti pateikiamos jį pagrindžiančios faktinės ir teisinės priežastys ir nurodomas ilgiausias sulaikymo laikotarpis. 52. Sulaikytiems prieglobsčio prašytojams ta kalba, kurią, kaip pagrįstai manoma, jie supranta, nedelsiant nurodomos sulaikymo priežastys, ilgiausia sulaikymo trukmė ir nacionalinės teisės aktuose nustatyta sulaikymo įsakymo apskundimo tvarka. 53. Sulaikymo pratęsimo atvejus pagrįstais laiko tarpais susijusio prieglobsčio prašytojo prašymu arba ex officio nagrinėja teisminė institucija. Pratęsti sulaikymo trukmę galima tik pagrįstais atvejais. 54. Valstybės narės užtikrina, kad sulaikyti prieglobsčio prašytojai galėtų nemokamai pasinaudoti teisine pagalba ir (arba) turėti atstovą, jei jie negali padengti susijusių išlaidų. Tokiais atvejais kreipimosi dėl teisinės pagalbos ir (arba) atstovo paskyrimo tvarka nustatoma nacionalinėje teisėje. 10 straipsnis Sulaikymo sąlygos 55. Valstybėse narėse sulaikyti prieglobsčio prašytojai negali būti laikomi įkalinimo įstaigose. Sulaikyti asmenys laikomi specialiuose sulaikymo centruose. Sulaikyti prieglobsčio prašytojai laikomi atskirai nuo kitų trečiųjų šalių piliečių, kurie nepateikė tarptautinės apsaugos prašymo, išskyrus atvejus, jei tai būtina siekiant užtikrinti šeimos vienybę ir tam neprieštarauja prašytojas. 56. Valstybės narės užtikrina, kad sulaikyti prieglobsčio prašytojai turėtų galimybę susisiekti su teisiniais atstovais ir šeimos nariais, taip pat būti jų lankomi. JTPRVK ir kitos susijusios kompetentingos nacionalinės, tarptautinės ir nevyriausybinės organizacijos bei įstaigos taip pat gali bendrauti su pareiškėjais ir juos lankyti sulaikymo vietose. 57. Valstybės narės užtikrina, kad sulaikytiems prieglobsčio prašytojams ta kalba, kurią, kaip pagrįstai manoma, jie supranta, būtų nedelsiant suteikta naujausia informacija apie taisykles, kurios taikomos centre, ir nurodomos jų teisės bei pareigos. 11 straipsnis Pažeidžiamų grupių ir specialių poreikių asmenų sulaikymas 58. Nepilnamečiai nesulaikomi, nebent tai daroma jų pačių labui, kaip nustatyta 22 straipsnio 2 dalyje, ir tik atsižvelgus į išvadas, gautas išnagrinėjus jų konkretų atvejį, laikantis 11 straipsnio 5 dalies nuostatų. Nelydimi nepilnamečiai niekada nesulaikomi. 59. Sulaikytiems nepilnamečiams sudaromos sąlygos užsiimti laisvalaikio veikla, įskaitant pagal amžių jiems tinkamus žaidimus ir pramogas. 60. Sulaikytos šeimos apgyvendinamos atskirai, užtikrinant reikiamą privatumą. 61. Kai sulaikomos prieglobsčio prašytojos, valstybės narės užtikrina, kad jos būtų apgyvendintos atskirai nuo vyriškos lyties prieglobsčio prašytojų, išskyrus atvejus, jei jie yra šeimos nariai ir visi susiję asmenys tam neprieštarauja. 62. Specialių poreikių asmenys nesulaikomi, išskyrus atvejus, kai kvalifikuotas specialistas, išnagrinėjęs jų konkretų atvejį, patvirtina, kad jų sveikata, įskaitant psichinę sveikatą ir gerovę, dėl sulaikymo labai nepablogės. Sulaikytiems specialių poreikių asmenims valstybės narės užtikrina nuolatinę priežiūrą ir deramą paramą. ê 2003/9/EB (pritaikytas) ð naujas 812 straipsnis Šeimos Valstybės narės imasi reikiamų priemonių, kad, kiek taiįmanoma, būtų išlaikyta jų teritorijoje esančios šeimos vienybė, jei būstą prieglobsčio prašytojams suteikia atitinkama valstybė narė. Tokios priemonės įgyvendinamos prieglobsčio prašytojui sutinkant. 913 straipsnis Medicinos apžiūra Valstybės narės visuomenės sveikatos sumetimais gali pareikalauti, kad prieglobsčio prašytojai atliktų medicinos apžiūrą. 1014 straipsnis Nepilnamečių mokymas ir švietimas 63. Valstybės narės nepilnamečiams prieglobsčio prašytojų vaikams bei nepilnamečiams prieglobsčio prašytojams garantuoja galimybę naudotis švietimo sistema tomis pačiomis sąlygomis kaip ir priimančiosios valstybės narės piliečiams iki tol, kol jiems arba jų tėvams bus realiai pritaikyta išsiuntimo priemonė. Toks mokymas gali būti vykdomas apgyvendinimo centruose. Atitinkama valstybė narė gali nustatyti apribojimą, leidžiantį naudotis tiktai valstybine švietimo sistema. Nepilnamečiais laikomi asmenys dar nesulaukę įstatymu numatyto pilnametystės amžiaus toje valstybėje narėje, kur buvo paduotas arba yra nagrinėjamas prašymas dėl prieglobsčio. Valstybė narė neatima galimybės įgyti vidurinį išsilavinimą tik dėl tos priežasties, kad nepilnametis sulaukė pilnametystės. 64. Galimybės naudotis švietimo sistema suteikiamamas negali būti atidedamas ilgiau ne vėliau kaip per tris mėnesius nuo nepilnamečio arba nepilnamečio tėvų prašymo dėlprieglobsčio ð tarptautinės apsaugos ï prašymo pateikimodavimo dienos. Šis terminas gali būti pratęstas iki vienerių metų tais atvejais, kai suteikiamas specialus mokymas, norint palengvinti naudojimąsi švietimo sistema. ò naujas Prireikus, nepilnamečiams organizuojami parengiamieji kursai, įskaitant kalbų kursus, kuriais siekiama sudaryti geresnes galimybes naudotis nacionaline švietimo sistema ir (arba) teikiamas specialus mokymas, kuriuo siekiama padėti jiems integruotis į tokią sistemą. ê 2003/9/EB (pritaikytas) ð naujas 65. Jei dėl konkrečių aplinkybių nepilnametis neturi šio straipsnio 1 dalyje numatytos galimybės naudotis švietimo sistema, valstybė narė ð pagal nacionalinę teisę ir praktiką ï gali pasiūloyti kitokias švietimo sąlygas. 1115 straipsnis Užimtumas 1.Valstybė narė nustato laikotarpį, skaičiuojamą nuo prašymo dėl prieglobsčio įteikimo dienos, kurio metu prieglobsčio prašytojas neturi galimybės dirbti. ò naujas 66. Valstybės narės užtikrina pareiškėjams galimybę patekti į darbo rinką ne vėliau kaip per 6 mėnesius nuo tarptautinės apsaugos prašymo pateikimo datos. ê 2003/9/EB (pritaikytas) ð naujas 67. Jei per vienerius metus nuo prašymo dėl prieglobsčio pateikimo pirmojoje instancijoje nebuvo priimtas sprendimas ir prieglobsčio prašytojas nekaltas dėl šio delsimo, Vvalstybės narės numatostato sąlygas, kuriomis prieglobsčio prašytojui suteikiama galimybė dirbtipatekti į darbo rinką, ð laikydamosi nacionalinės teisės nuostatų ir pernelyg neribodamos prieglobsčio prašytojo galimybės patekti į darbo rinką ï. 68. Galimybė dirbtipatekti į darbo rinką neatimama sprendimo apskundimo procedūros metu, jei pagal nustatytą procedūrą neigiamo sprendimo apskundimas turi sustabdomąjį poveikį, iki to laiko, kol nebus pranešta apie neigiamą sprendimą. 69. Valstybės narės gali darbo rinkos politikos sumetimais teikti pirmenybę ES piliečiams arba Susitarimą dėl Europos ekonominės erdvės pasirašiusių šalių piliečiams, taip pat šalyje teisėtai gyvenantiems trečiųjų šalių piliečiams. 1216 straipsnis Profesinis mokymas Valstybės narės leidžia prieglobsčio ieškotojams gauti profesinį apmokymą, neatsižvelgiant į tai, ar jie turi galimybę patekti į darbo rinką dirbti. Galimybė gauti su darbo sutartimi susijusį profesinį apmokymą priklauso nuo to, kokiu mastu prieglobsčio prašytojas turi galimybę patekti į darbo rinką dirbti pagal 1115 straipsnį. 1317 straipsnis Bendrosios materialinių priėmimo sąlygų ir sveikatos priežiūros taisyklės 70. Valstybės narės užtikrina, kad prieglobsčio prašytojai, padavę prašymą dėl prieglobsčio ð Tarptautinės apsaugos ï prašymą pateikusiems prieglobsčio prašytojams valstybės narės užtikrina galimybę naudotis materialinėmis priėmimo sąlygomis. ê 2003/9/EB (pritaikytas) ð naujas 71. Valstybės narės √ užtikrina, kad ∏ nustato materialinėmises priėmimo sąlygomisas, kurios užtikrintų √ tarptautinės apsaugos prašytojams būtų garantuojamas deramas ∏ gyvenimo lygis, √ kuriuo užtikrinamas jų pragyvenimas ir apsaugoma jų fizinė bei psichinė sveikata ∏. prašytojų sveikatos būklę atitinkantį gyvenimo lygį bei užtikrintų jų pragyvenimą. ê 2003/9/EB (pritaikytas) Valstybės narės garantuoja, kad konkrečiais atvejais ose situacijose specialių poreikių asmenims, turintiems ypatingų poreikių, kaip numatyta 1721 straipsnyje, taip pat ir sulaikytiems asmenims ytų asmenų atveju, būtų užtikrintas atitinkamas gyvenimo lygis. 72. Valstybės narės gali nustatyti, kad aprūpinimas visų omis arba kai kurių omis materialiniųėmis priėmimo sąlygųomis aprūpinimas ir sveikatos apsaugaos suteikimas yra paremtas prielaida, jog prieglobsčio prašytojai neturi pakankamų lėšų užsitikrinti savo sveikatos būklę atitinkančio gyvenimo lygio bei pragyvenimo. 73. Valstybės narės gali pareikalauti, kad prieglobsčio prašytojai pagal šio straipsnio 3 dalies nuostatas apmokėtų visas arba dalį su materialinėmis priėmimo sąlygomis susijusių išlaidų bei šioje direktyvoje numatytos sveikatos priežiūros išlaidas, jei prieglobsčio prašytojai turi pakankamai lėšų, pavyzdžiui, jei jie pakankamai ilgą laiką dirbo. Jei paaiškėja, jog prieglobsčio prašytojas turėjo pakankamai lėšų apmokėti už suteiktas materialines priėmimo sąlygas ir sveikatos priežiūrą tuo metu, kai jo esminiai svarbiausi poreikiai buvo tenkinami nemokamai, valstybės narės gali pareikalauti, kad prieglobsčio prašytojas padengtų turėtas išlaidas. 5. Materialinės priėmimo sąlygos gali būti suteikiamos natūra, arba finansinių išmokų ar talonų forma, arba bet kuriuo šių formų deriniu. Kai valstybės narės suteikia materialines priėmimo sąlygas finansinių išmokų arba talonų pavidalu, jų dydis nustatomas pagal šiame straipsnyje išdėstytus principus. ò naujas 74. Apskaičiuodamos prieglobsčio prašytojams skirtinos paramos mastą, valstybės narės užtikrina, kad bendra materialinių priėmimo sąlygų, kurios turi būti suteiktos prieglobsčio prašytojams, vertė būtų lygi savo piliečiams teikiamos socialinės paramos, kuriems tokia pagalba būtina, apimčiai. Todėl bet kokie skirtumai turi būti tinkami pagrįsti. ê2003/9/EB (pritaikytas) ð naujas 1418 straipsnis Reikalavimai materialinėms priėmimo sąlygoms taikytini reikalavimai 75. Kai būstas suteikiamas natūra, tai turėtų būti viena iš toliau nurodytų formų ar jų derinys: 76. patalpos, skirtos apgyvendinti prieglobsčio prašytojams apgyvendintius, kol yra nagrinėjamas prie valstybės sienos pateiktas duotas prieglobsčio ð tarptautinės apsaugos ï prašymas; 77. apgyvendinimo centrai, kuriuose užtikrinamasntys reikiamasą gyvenimo lygisį; 78. privatūs namai, butai, viešbučiai ar kitos prieglobsčio prašytojų apgyvendinimui pritaikytos patalpos. 79. Valstybės narės užtikrina, kad prieglobsčio prašytojams, aprūpintiems šio straipsnio 1 dalies a, b ir c punktuose minimu būstu, būtų garantuota: 80. jų šeimyninio gyvenimo apsauga; 81. galimybė bendrauti su giminaičiais, teisiniais patarėjais, Jungtinių Tautų pabėgėlių reikalų vyriausiojo komisaro (JTPRVK) ir valstybėje narėje pripažintų nevyriausybinių organizacijų (NVO) atstovais. ò naujas Valstybės narės atsižvelgia į amžiaus bei lyties aspektus ir į specialių poreikių asmenų padėtį, kiek tai susiję su pareiškėjais, esančiais šio straipsnio 1 dalies a ir b punktuose nurodytose patalpose bei apgyvendinimo centruose. ê 2003/9/EB (pritaikytas) ð naujas Valstybės narės šio straipsnio 1 dalies a ir b punktuose minimose patalpose ir priėmimo centruose √ imasi reikiamų ∏ smurto ð ir lytinės prievartos, įskaitant seksualinę prievartą, ï √ prevencijos priemonių ∏ ypač didelį dėmesį skiria smurto prevencijai. ê 2003/9/EB (pritaikytas) ð naujas 82. Valstybės narės prireikus užtikrina, kad nepilnamečiai prieglobsčio prašytojų vaikai arba nepilnamečiai prieglobsčio prašytojai būtų apgyvendinti su savo tėvais ar su suaugusiais šeimos nariais, kurie už juos atsakingi pagal įstatymą arba papročius ð , jei tai daroma nepilnamečių labui ï. 83. Valstybės narės užtikrina, kad prieglobsčio prašytojai būtų perkeliami iš vienos apgyvendinimo vietos į kitą būstą tiktai esant būtinam reikalui. Valstybės narės suteikia prieglobsčio prašytojams galimybę informuoti savo teisinius patarėjus apie perkėlimą ir pranešti naująjį adresą. 84. Apgyvendinimo centruose dirbantys asmenys yra atitinkamai apmokyti bei nacionalinės teisės aktuose nustatyta tvarka saistomi konfidencialumo principo dėl bet kurios atliekant pareigas gautos informacijos. 85. Valstybės narės gali įtraukti prieglobsčio prašytojus dalyvauti valdant materialiuosiusų ištekliusų valdyme bei nematerialiose centro gyvenimo srityse per patarėjų valdybą arba gyventojų atstovų tarybą. 86. Prieglobsčio prašytojų teisiniams patarėjams arba konsultantams ir Jungtinių Tautų pabėgėlių reikalų vyriausiojo komisaro ar atitinkamos valstybės narės pripažintiems pastarojo paskirtų nevyriausybinių organizacijų atstovams suteikiama galimybė lankytis apgyvendinimo centruose bei kituose gyvenamuose būstuose, kad galėtų padėti minėtiems prieglobsčio prašytojams. Toks lankymasis gali būti ribojamas tiktai dėl priežasčių, susijusių su centrų ir būstų arba su prieglobsčio prašytojų saugumu. 87. ð Tinkamai pagrįstais atvejais ï valstybės narės ypatinga tvarka is atvejais kuoaip galima trumpesniam laikotarpiui materialinėms priėmimo sąlygoms gali nustatyti kitokius reikalavimus, nei numatyta šiame straipsnyje, kai: 88. reikiaalinga atlikti pirminį prieglobsčio prašytojų specialių poreikių įvertinimą, šiame straipsnyje numatytų materialinių priėmimo sąlygų nėra tam tikroje geografinėje vietovėje, 89. paprastai turimos apgyvendinimo galimybės yra laikinai išnaudotos, 90. prieglobsčio prašytojas yra sulaikytas arba izoliuotas sienos perėjimo punkte. Šios kitokios sąlygos bet kuriuo atveju turi patenkinti svarbiausiusesminius poreikius. 1519 straipsnis Sveikatos priežiūra 91. Valstybės narės garantuoja, kad prieglobsčio prašytojams būtų suteikta reikalinga sveikatos priežiūra, į kurią įeina bent jau pirmoji medicinos pagalba ir būtiniausias gydymas ligos ð arba psichikos sutrikimo ï atveju. 92. Valstybės narės specialiųypatingų poreikių turintiems prieglobsčio prašytojams ð tomis pačiomis sąlygomis kaip ir piliečiams ï suteikia būtiną medicinos ar kitokią pagalbą ð , įskaitant, prireikus, atitinkamą psichinės sveikatos priežiūrą ï. ê 2003/9/EB (pritaikytas) III SKYRIUS √ MATERIALINIŲ ∏ PRIĖMIMO SĄLYGŲ APRIBOJIMAS ARBA PANAIKINIMAS 1620 straipsnis √ Materialinių ∏ priėmimo sąlygų apribojimas arba panaikinimas 93. Valstybės narės gali apriboti arba panaikinti √ materialines ∏ priėmimo sąlygas šias atvejais: a)kai prieglobsčio prašytojas: ê 2003/9/EB 94. palieka kompetentingų institucijų jam paskirtą gyvenamąją vietą, jų neinformavęs arba be leidimo, jei tokio reikia, arba 95. nevykdo reikalavimo prisistatyti arba nepaiso prašymų suteikti informacijos ar atvykti į apklausą, susijusią su prieglobsčio suteikimo procedūra, per racionaliai pagrįstos trukmės laikotarpį, kuris nustatytas nacionalinės teisės aktuose, arba 96. jau yra pateikęs prašymą dėl prieglobsčio toje pačioje valstybėje narėje. ê 2003/9/EB (pritaikytas) ð naujas Kai prieglobsčio prašytojas surandamas arba jis pats savanoriškai prisistato kompetentingoms institucijoms, priimamas deramai pagrįstas sprendimas dėl kai kurių arba visų √ materialinių ∏ priėmimo sąlygų √ apriboto ∏ taikymo atnaujinimo, nelygu pasišalinimo priežastys; b) kai prieglobsčio prašytojas nuslėpė finansinius išteklius, taip nepagrįstai pasinaudodamas materialinėmis priėmimo sąlygomis. ò naujas 97. Valstybės narės gali apriboti arba panaikinti materialines priėmimo sąlygas, jei pareiškėjas nuslėpė finansinius išteklius, taip nepagrįstai pasinaudodamas materialinėmis priėmimo sąlygomis. ê 2003/9/EB Jei paaiškėja, jog prieglobsčio prašytojas turėjo pakankamai lėšų apmokėti už suteiktas materialines priėmimo sąlygas ir sveikatos priežiūrą tuo metu, kai jo esminiai poreikiai buvo tenkinami nemokamai, valstybės narės gali pareikalauti, kad prieglobsčio prašytojas padengtų turėtas išlaidas. 2. Valstybės narės gali atsisakyti suteikti atitinkamas sąlygas tais atvejais, kai prieglobsčio prašytojas neįstengia įrodyti, kad prieglobsčio prašymas buvo pateiktas nedelsiant, kai tik tai praktiškai buvo įmanoma, atvykus į tą valstybę narę. ê 2003/9/EB 98. Valstybės narės gali nustatyti taikytinas sankcijas už rimtą apgyvendinimo centrų taisyklių pažeidimą bei už akivaizdžiai agresyvų elgesį. ê 2003/9/EB (pritaikytas) ð naujas 99. Sprendimai dėl priėmimo sąlygų apribojimo, √ arba ∏ panaikinimo ar atsisakymo suteikti arba dėl straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse nurodytų sankcijų kiekvienu atveju priimami individualiai, objektyviai ir nešališkai bei pateikiant motyvaciją. Priimant sprendimus, dėmesys kreipiamas į konkrečią to asmens situaciją, ypač sprendžiant dėl tų asmenų, kuriems taikomas 1721 straipsnis, atsižvelgiant į proporcingumo principą. Valstybės narės visais atvejais garantuoja ð pragyvenimą, ï galimybę gauti neatidėliotiną medicinos pagalbą ð ir būtiniausią gydymą ligos arba psichikos sutrikimo atveju ï. ê 2003/9/EB (pritaikytas) 100. Valstybės narės užtikrina, kad materialinės priėmimo sąlygos nebūtų panaikintos arba apribotos anksčiau nei priimtas neigiamas sprendimas. IV SKYRIUS NUOSTATOS DĖL SPECIALIŲ POREIKIŲ ASMENŲ SU YPATINGAIS POREIKIAIS ê 2003/9/EB (pritaikytas) ð naujas 1721 straipsnis Bendrasieji principasi 101. Valstybės narės ð , perkeldamos šios direktyvos nuostatas į nacionalinę teisę, ï atsižvelgia į specifinęius ð specialių poreikių asmenų ï padėtįoreikius. Pažeidžiami asmenys, pavyzdžiui, nepilnamečiai, nelydimi nepilnamečiai, žmonės su negalia, vyresnio amžiaus žmonės, nėščios moterys, mažamečius vaikus turintys vieniši tėvai ð , prekybos žmonėmis aukos, psichinės sveikatos problemų turintys asmenys ï , taip pat asmenys, kurie patyrė kankinimus, išprievartavimą, arba kitokias akivaizdaus psichologinio, fizinio arba seksualinio smurto formas, ð visada laikomi specialių poreikių asmenimis ï. įdiegdamos nacionalinės teisės aktuose II skyriaus nuostatas, susijusias su materialinėmis priėmimo sąlygomis bei sveikatos priežiūra. ò naujas 102. Valstybės narės nacionalinės teisės aktais nustato procedūras, skirtas patikrinti, kai tik pateikiamas tarptautinės apsaugos prašymas, ar pareiškėjas turi specialių poreikių, ir nurodyti tokių poreikių pobūdį. Valstybės narės užtikrina, kad specialių poreikių asmenims pagalba būtų teikiama per visą prieglobsčio procedūrą ir būtų deramai kontroliuojama jų padėtis. ê 2003/9/EB (pritaikytas) ð naujas 2.Šio straipsnio 1 dalis taikoma tiktai tiems asmenims, kurie buvo pripažinti turį ypatingų poreikių, individualiai įvertinus kiekvieno asmens situaciją. 1822 straipsnis Nepilnamečiai 103. Valstybės narės, įgyvendindamos su nepilnamečiais susijusias šios direktyvos nuostatas, pirmiausia atsižvelgia į geriausius vaiko interesus. ð Valstybės narės užtikrina tokias gyvenimo sąlygas, kokių reikia vaiko fiziniam, protiniam, dvasiniam, moraliniam ir socialiniam vystymuisi. ï ò naujas 104. Įvertindamos vaiko interesus, valstybės narės visų pirma tinkamai atsižvelgia į šiuos veiksnius: 105. šeimos susijungimo galimybes; 106. nepilnamečio gerovę ir socialinę raidą, ypač – į nepilnamečio etnines, religines, kultūrines sąsajas ir kalbų žinias; 107. saugumo ir apsaugos aspektus, ypač jei vaikui kyla grėsmė tapti prekybos žmonėmis auka; 108. nepilnamečio pažiūras atsižvelgdamos į jos (jo) amžių ir brandą. 109. Valstybės narės užtikrina nepilnamečiams galimybę užsiimti laisvalaikio veikla, įskaitant pagal amžių jiems tinkamus žaidimus ir pramogas, 18 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose nurodytose patalpose ir apgyvendinimo centruose. ê 2003/9/EB (pritaikytas) ð naujas 42 Valstybės narės suteikia galimybę naudotis reabilitacijos paslaugomis tiems nepilnamečiams, kurie yra patyrę bet kokią prievartą, buvo be priežiūros, išnaudojami, kankinami, su kuriais buvo žiauriai, nežmoniškai ir žeminančiai elgiamasi, arba kurie yra nukentėję karinių konfliktų metu, bei pasirūpina, kad būtų garantuota reikiama psichinės sveikatos priežiūra ir prireikus suteikta kvalifikuota psichologinė pagalba. 1923 straipsnis Nelydimi nepilnamečiai 110. Valstybės narės imasi neatidėliotinų priemonių, kad nelydimiems nepilnamečiams būtų užtikrinta teisinė globa arba, jei reikia, jiems atstovautų už nepilnamečių priežiūrą ir gerovę atsakinga organizacija arba bet kuri kita atitinkama organizacija. Atitinkamos institucijos reguliariai įvertina padėtį. 111. Pateikędavę prieglobsčio ð tarptautinės apsaugos ï prašymą, nelydimi nepilnamečiai nuo tos akimirkos, kai jie buvo įleisti į teritoriją, iki tol, kol yra priversti palikti priimančiąją valstybę narę, kurioje buvo pateiktasduotas arba yra nagrinėjamas prieglobsčio ð tarptautinės apsaugos ï prašymas, apgyvendinami: 112. su suaugusiais giminaičiais; 113. globėjų šeimoje; 114. apgyvendinimo centruose, specialiai pritaikytuoseaprūpintuose priimti nepilnamečius; 115. kituose nepilnamečiams tinkančiuose būstuose. 16 metų ir vyresnius nelydimus nepilnamečius Vvalstybės narės gali nelydimus nepilnamečius, turinčius 16 ar daugiau metų, apgyvendinti suaugusiems prieglobsčio prašytojams skirtuose apgyvendinimo centruose. Kiek tai įmanoma, broliai ir seserys paliekami kartu, pirmiausia atsižvelgiant į geriausius atitinkamų nepilnamečių interesus, ypač į jų amžių bei brandumą. Nelydimų nepilnamečių gyvenimo vieta keičiama kuo rečiau. ê 2003/9/EB (pritaikytas) ð naujas 116. ð Valstybės narės savo teisės aktuose nustato nelydimų nepilnamečių šeimos narių paieškos procedūras ï. ð Gavusios tarptautinės apsaugos prašymą, jos ï Valstybės narės, pirmiausia gindamos geriausius nelydymo nepilnamečio interesus, stengiasi kuo skubiau greičiau ð pradeda ï ieškoti √ nelydimo nepilnamečio ∏ surasti jo šeimos narių s , ð kartu saugodamos jo svarbiausius interesus ï. Tais atvejais, kai gali kilti grėsmė nepilnamečio arba jo artimų giminaičių, ypač jeigu jie yra likę kilmės šalyje, gyvybei ar laisvei, reikia stengtis, kad informacija apie tuos asmenis būtų renkama, tvarkomaapdorojama ir perduodama laikantis konfidencialumo, kad būtų išvengta pavojaus jų saugumui. ê 2003/9/EB (pritaikytas) ð naujas 117. Su nelydimais nepilnamečiais dirbantys asmenys privalo turėti arba ð ir toliau ï gauti reikiamą apmokymą, susijusį su jų poreikiais, bei būti saistomi konfidencialumo principo, kaip numatyta nacionalinės teisės aktuose dėl bet kokiosurios atliekant pareigas gautos informacijos. 2024 straipsnis Kankinimų ir smurto aukos 118. Valstybės narės užtikrina, kad, jei reikia, kankinimus, išprievartavimą ar kitokius akivaizdžius smurtinius veiksmus patyrę asmenys gautų reikiamą pagalbą dėl šiais veiksmais padarytos žalos ð , visų pirma galėtų naudotis reabilitacijos paslaugomis, įskaitant galimybę gauti medicininį ir psichologinį gydymą ï. ò naujas 119. Su kankinimų aukomis dirbantys asmenys privalo turėti ir toliau gauti reikiamą mokymą, susijusį su jų poreikiais, bei būti saistomi konfidencialumo taisyklių, nustatytų nacionalinės teisės aktuose dėl bet kokios atliekant pareigas gautos informacijos. ê 2003/9/EB (pritaikytas) ð naujas V SKYRIUS SPRENDIMŲ APELIACIJOS 2125 straipsnis Sprendimų apskundimai 120. Valstybės narės garantuoja, kad neigiamus sprendimus dėl socialinės paramos pagal šią direktyvą suteikimo, ð panaikinimo arba apribojimo ï arba pagal 7 straipsnį individualiai su prieglobsčio prašytojais susijusius priimtus sprendimus būtų galima apskųsti nacionalinės teisės aktuose nustatyta tvarka. Bent jau paskutinėje instancijoje turi būti suteikta galimybė kreiptis į teismo instituciją, apskundžiant sprendimą arba dėl jo ð faktinio ir teisinio ï peržiūrėjimo. ò naujas 121. Valstybės narės užtikrina galimybę naudotis teisine pagalba ir (arba) turėti atstovą šio straipsnio 1 dalyje nurodytais atvejais. Tokia teisinė pagalba ir (arba) atstovai yra nemokami, jei prieglobsčio prašytojas negali padengti susijusių išlaidų. ê 2003/9/EB (pritaikytas) ð naujas 2.Tokiais atvejais kreipimosi dėl teisinės pagalbos suteikimo ð ir (arba) atstovo paskyrimo ï tvarka nustatoma nacionalinėsje teisėsje aktuose. VI SKYRIUS PRIEMONĖS, TOBULINANT PRIĖMIMO SISTEMOS VEIKSMINGUMOĄ TOBULINIMO PRIEMONĖS 22 straipsnis Bendradarbiavimas Valstybės narės reguliariai praneša Komisijai duomenis apie priėmimo sąlygomis besinaudojančių asmenų skaičių, suskirstytą pagal lytį ir amžių, bei suteikia visą informaciją apie pagal 6 straipsnį išduotų dokumentų pobūdį, pavadinimą ir formą. ò naujas 26 straipsnis Kompetentingos institucijos Kiekviena valstybė narė praneša Komisijai apie valdžios institucijas, kurios atsakingos už pareigų, atsirandančių pagal šią direktyvą, vykdymą. Valstybės narės informuoja Komisiją apie bet kokius su tokia institucija susijusius pakeitimus. ê 2003/9/EB (pritaikytas) ð naujas 2327 straipsnis Vadovavimo, stebėsenosmonitoringo ir kontrolės sistema 122. Valstybės narės su derama pagarba, laikydamosi deramos pagarbos savo konstitucinei santvarkai, ð nustato atitinkamus mechanizmus, kad užtikrintų ï garantuoti, kad bus taikoma tinkamosa vadovavimo, stebėsenosmonitoringo ir priėmimo sąlygų atitinkamo lygio kontrolės sistemosa taikymą. ò naujas 123. Naudodamos I priede nustatytą formą valstybės narės teikia susijusią informaciją Komisijai kasmet, pradedant [...]: ê 2003/9/EB (pritaikytas) ð naujas 2428 straipsnis Personalas ir ištekliai 124. Valstybės narės imasi visų reikiamų priemonių užtikrinti, kad šią direktyvą įgyvendinančioms institucijoms ir kitoms organizacijoms būtų suteiktas būtinas esminis apmokymas, atsižvelgiant į prieglobsčio prašytojų, tiek į vyrų, tiek į moterų, poreikius. 125. Valstybės narės skiria reikiamus išteklius, susijusius su nacionalinės teisės nuostatomis, priimtomis šiai direktyvai įgyvendinti. VII SKYRIUS BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS 2529 straipsnis Ataskaitos ð Vėliausiai ï iki ð [...] ï 2006 m. rugpjūčio 6 d. Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai apie šios direktyvos taikymą bei pasiūlymus dėl bet kurių būtinų pakeitimų. Valstybės narės iki 2006 m. vasario 6 d. ð [...] ï atsiunčia Komisijai visą šiaios ataskaitaios parengtiimui reikalingą informaciją, įskaitant 2227 straipsnioyje 2 dalyje numatytus statistinius duomenis. Pateikusi šią ataskaitą Komisija ne rečiau kaip kas penkeri metais informuoja Europos Parlamentą ir Tarybą apie šios direktyvos taikymą. 2630 straipsnis Perkėlimas į nacionalinęės teisęės aktus ê 2003/9/EB (pritaikytas) 126. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kuriais, įsigaliojusiais ne vėliau kaip 2005 m. vasario 6 d. √ [...] ∏ , įgyvendinamai ši direktyva √ [...] straipsniai [straipsniai, kurie, palyginti su ankstesne direktyva, pasikeitė iš esmės] ir I priedas ∏. Jos nedelsdamos informuoja √ pateikia ∏ Komisijai √ tų nuostatų tekstą bei tų nuostatų ir šios direktyvos atitikmenų lentelę ∏. Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones √ tas nuostatas ∏, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės. √ Jose taip pat pateikiamas pareiškimas, kad esamuose įstatymuose ir kituose teisės aktuose esančios nuorodos į šia direktyva panaikintas direktyvas laikomos nuorodomis į šią direktyvą. Nuorodos darymo tvarką ir teiginio formuluotę nustato valstybės narės. ∏ 127. Valstybės narės pateikia Komisijai su šios direktyvos įgyvendinimu susijusioje √ taikymo ∏ srityje priimtų nacionalinės teisės aktų √ pagrindinių ∏ nuostatų tekstus. ⎢ 31 straipsnis Panaikinimas Direktyva 2003/9/EB yra panaikinama nuo [kitos dienos po šios direktyvos 30 straipsnio 1 dalyje pirmoje pastraipoje nurodytos datos] nepažeidžiant valstybių narių pareigų, susijusių su direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę terminu, numatytu II priedo B dalyje. Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir skaitomos pagal III priede pateiktą atitikmenų lentelę. ê 2003/9/EB (pritaikytas) 2732 straipsnis Įsigaliojimas Ši direktyva įsigalioja √ dvidešimtą ∏ dieną √ nuo ∏ jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . √ [...] straipsniai [ straipsniai, kurie, palyginus su ankstesne direktyva, ne pakito ] ir I priedas taikomi nuo [kitos dienos po 30 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytos datos]. ∏ 2833 straipsnis Adresatai Ši direktyva skirta valstybėms narėms pagal Europos bendrijos steigimo sutartį. Priimta Briuselyje, Europos Parlamento vardu Pirmininkas […] Tarybos vardu Pirmininkas […] ò naujas I PRIEDAS Informacijai, kurią kasmet turi pateikti valstybės narės, kaip nustatyta Direktyvos [.../.../EB] 27 straipsnio 2 dalyje, perduoti naudotina forma 1. Nurodykite bendrą asmenų, kuriems jūsų valstybėje narėje šiuo metu taikomos priėmimo sąlygos, kaip nustatyta Direktyvos [.../...EB] 3 straipsnio 1 dalyje, skaičių pagal lytį ir amžių. Nurodykite, ar kiekvienas toks asmuo yra prieglobsčio prašytojas ar šeimos narys, kaip apibrėžta Direktyvos [.../.../EB] 2 straipsnio c punkte. 2. Remdamiesi Direktyvos [.../.../EB] 21 straipsnio nuostatomis, pateikite statistinius duomenis apie tai, kiek nustatyta specialių poreikių turinčių prieglobsčio prašytojų, suskirstytų į tokias grupes: - nelydimi nepilnamečiai; - žmonės su negalia; - vyresnio amžiaus žmonės; - nėščios moterys; - vieniši tėvai su nepilnamečiais vaikais; - asmenys, kurie patyrė kankinimus, išprievartavimą, arba kitokį akivaizdų psichologinį, fizinį arba seksualinį smurtą; - prekybos žmonėmis aukos; - psichinės sveikatos problemų turintys asmenys; - kita (paaiškinti) 3. Pateikite išsamią informaciją apie Direktyvos [.../.../EB] 6 straipsnyje numatytus dokumentus, įskaitant visų pirma tokių dokumentų pobūdį, pavadinimą ir formą. 4. Pagal Direktyvos [.../.../EB] 15 straipsnį nurodykite bendrą jūsų valstybėje narėje esančių ir turinčių galimybę patekti į darbo rinką prieglobsčio prašytojų skaičių, taip pat bendrą šiuo metu dirbančių tokių asmenų skaičių, suskirsčius pagal ekonomikos sektorius. Tais atvejais, kai prieglobsčio prašytojų galimybei patekti į darbo rinką taikomos specialios sąlygos, išsamiai nurodykite tokius apribojimus. 5. Pagal Direktyvos [.../.../EB] 17 straipsnio 5 dalį išsamiai apibūdinkite materialinių priėmimo sąlygų pobūdį, įskaitant jų piniginę vertę, ir jų išraišką (t. y. kokios materialinės priėmimo sąlygos teikiamos natūra, pinigais, talonais ar naudojant visus tris būdus) ir nurodykite prieglobsčio prašytojams mokamų dienpinigių dydį. 6. Pagal Direktyvos [.../.../EB] 17 straipsnio 5 dalį nurodykite socialinės paramos, kuri gali būti skiriama prieglobsčio prašytojams, rūšis ir sumas; taip pat nurodykite atskaitos taškus, susijusius su minimalios socialinės paramos suma, kurią valstybės narės skiria piliečiams, kuriems tokia parama būtina. Tais atvejais, kai prieglobsčio prašytojams skiriama socialinė parama skiriasi nuo piliečiams skiriamos paramos, nurodykite tokių skirtumų priežastis. ⎢ II PRIEDAS A dalis Panaikinta direktyva(nurodyta 31 straipsnyje) Tarybos direktyva 2003/9/EB | (OL L 31, 2003 2 6, p. 18) | B dalis Perkėlimo į nacionalinę teisę terminas(nurodyta 30 straipsnyje) Direktyva | Perkėlimo terminas | 2003/9/EB | 2005 m. vasario 6 d. | _____________ III PRIEDAS Atitikmenų lentelė Direktyva 2003/9/EB | Ši direktyva | 1 straipsnis | 1 straipsnis | 2 straipsnio įžanginiai žodžiai | 2 straipsnio įžanginiai žodžiai | 2 straipsnio a–c punktai | 2 straipsnio a–c punktai | 2 straipsnio d punkto įvadinė pastraipa ir i) bei ii) papunkčiai | 2 straipsnio d punkto įvadinė pastraipa ir i) bei ii) papunkčiai | - | 2 straipsnio c punkto iii), iv) ir v) papunkčiai | 2 straipsnio e ir f punktai | - | 2 straipsnio g punktas | 2 straipsnio g punktas | - | 2 straipsnio h punktas | 2 straipsnio h punktas | 2 straipsnio i punktas | 2 straipsnio i punktas | 2 straipsnio j punktas | 2 straipsnio j punktas | 2 straipsnio k punktas | 2 straipsnio k punktas | 2 straipsnio l punktas | 2 straipsnio l punktas | 2 straipsnio m punktas | 3 straipsnis | 3 straipsnis | 4 straipsnis | 4 straipsnis | 5 straipsnis | 5 straipsnis | 6 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa | 6 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa | 6 straipsnio 1 dalies antra pastraipa | 6 straipsnio 1 dalies trečia pastraipa | 6 straipsnio 2–5 dalys | 6 straipsnio 2–5 dalys | 7 straipsnio 1 ir 2 dalys | 7 straipsnio 1 ir 2 dalys | 7 straipsnio 3 dalis | - | 7 straipsnio 4–6 dalys | 7 straipsnio 3–5 dalys | - | 8 straipsnis | - | 9 straipsnis | - | 10 straipsnis | - | 11 straipsnis | 8 straipsnis | 12 straipsnis | 9 straipsnis | 13 straipsnis | 10 straipsnio 1 dalis | 14 straipsnio 1 dalis | 10 straipsnio 2 dalis | 14 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa | - | 14 straipsnio 2 dalies antra pastraipa | 10 straipsnio 3 dalis | 14 straipsnio 3 dalis | 11 straipsnio 1 dalis | - | - | 15 straipsnio 1 dalis | 11 straipsnio 2 dalis | 15 straipsnio 2 dalis | 11 straipsnio 3 dalis | 15 straipsnio 3 dalis | 11 straipsnio 4 dalis | - | 12 straipsnis | 16 straipsnis | 13 straipsnio 1–4 dalys | 17 straipsnio 1–4 dalys | 13 straipsnio 5 dalis | - | - | 17 straipsnio 5 dalis | 14 straipsnio 1 dalis | 18 straipsnio 1 dalis | 14 straipsnio 2 dalies įvadinė pastraipa ir pirma pastraipa | 18 straipsnio 2 dalies įvadinė pastraipa ir pirma pastraipa | - | 18 straipsnio 2 dalies antra pastraipa | 14 straipsnio 2 dalies antra pastraipa | 18 straipsnio 2 dalies trečia pastraipa | 14 straipsnio 3–7 dalys | 18 straipsnio 3–7 dalys | 14 straipsnio 8 dalies įvadinė pastraipa | 18 straipsnio 8 dalies įvadinė pastraipa | 14 straipsnio 8 dalies pirmos pastraipos pirma įtrauka | 18 straipsnio 8 dalies pirmos pastraipos a punktas | 14 straipsnio 8 dalies pirmos pastraipos antra įtrauka | - | 14 straipsnio 8 dalies pirmos pastraipos trečia ir ketvirta įtraukos | 18 straipsnio 8 dalies pirmos pastraipos b ir c punktai | 14 straipsnio 8 dalies antra pastraipa | 18 straipsnio 8 dalies antra pastraipa | 15 straipsnis | 19 straipsnis | 16 straipsnio 1 dalies įvadinė pastraipa | 20 straipsnio 1 dalies įvadinė pastraipa | 16 straipsnio 1 dalies a punktas | - | 16 straipsnio 1 dalies a punkto pirma, antra ir trečia įtraukos | 20 straipsnio 1 dalies a, b ir c punktai | 16 straipsnio 1 dalies b punkto pirma pastraipa | - | - | 20 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa | 16 straipsnio 1 dalies b punkto antra pastraipa | 20 straipsnio 2 dalies antra pastraipa | 16 straipsnio 2 dalis | - | 16 straipsnio 3–5 dalys | 20 straipsnio 3–5 dalys | 17 straipsnio 1 dalis | 21 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa | 21 straipsnio 1 dalies antra pastraipa | 17 straipsnio 2 dalis | - | - | 21 straipsnio 2 dalis | 18 straipsnio 1 dalis | 22 straipsnio 1 dalis | - | 22 straipsnio 2 ir 3 dalys | 18 straipsnio 2 dalis | 22 straipsnio 4 dalis | 19 straipsnis | 23 straipsnis | 20 straipsnis | 24 straipsnio 1 dalis | - | 24 straipsnio 2 dalis | 21 straipsnis | 25 straipsnio 1 dalis | - | 25 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa | 21 straipsnio 2 dalis | 25 straipsnio 2 dalies antra pastraipa | 22 straipsnis | - | - | 26 straipsnis | 23 straipsnis | 27 straipsnio 1 dalis | - | 27 straipsnio 2 dalis | 24 straipsnis | 28 straipsnis | 25 straipsnis | 29 straipsnis | 26 straipsnis | 30 straipsnis | - | 31 straipsnis | 27 straipsnis | 32 straipsnio pirma pastraipa | - | 32 straipsnio antra pastraipa | 28 straipsnis | 33 straipsnis | - | I priedas | - | II priedas | - | III priedas | [1] OL L 31, 2003 2 6, p. 18. [2] Komisijos ataskaita Tarybai ir Europos Parlamentui dėl 2003 m. sausio 27 d. Tarybos direktyvos 2003/9/EB, nustatančios minimalias normas dėl prieglobsčio prašytojų priėmimo, taikymo, COM (2007) 745. [3] Žalioji knyga dėl būsimosios bendros Europos prieglobsčio sistemos, COM (2007) 301. [4] 2008 m. birželio 17 d. Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui – Prieglobsčio politikos planas. Kompleksinis požiūris į apsaugą Europos Sąjungoje, COM (2008) 360. [5] Pasiūlymas dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai, COM (2008) 820. [6] Pasiūlymas dėl sistemos EURODAC sukūrimo pirštų atspaudams lyginti siekiant veiksmingai taikyti Reglamentą (EB) Nr. [.../...], kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai] COM (2008) 825. [7] Tarybos direktyva 2004/83/EB dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo pabėgėliams ar asmenims, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, jų statuso ir suteikiamos apsaugos pobūdžio būtiniausių standartų, OL L 304, 2004 9 30, p. 12. [8] Tarybos direktyva 2005/85/EB, nustatanti būtiniausius reikalavimus dėl pabėgėlio statuso suteikimo ir panaikinimo tvarkos valstybėse narėse, OL L 326, 2005 12 13, p. 13. [9] Galima rasti adresu http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_systm_en.htm. [10] EMT „Priėmimo sistemos, jų pajėgumas ir socialinė prieglobsčio prašytojų padėtis priėmimo sistemoje ES valstybėse narėse“ (angl. EMN "Reception Systems, their Capacities and the Social Situation of Asylum Applicants within the Reception System in the EU Member States"), 2006 m. gegužės mėn. – Akademinio teisės tyrimų apie imigraciją ir prieglobstį Europoje tinklo „Odisėjas“ (angl. – Academic Network for Legal Studies on Immigration and Asylum in Europe "Odysseus") atliktas tyrimas. [11] Komisijos komunikatas Tarybai, Europos Parlamentui, Europos Ekonominių ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų Komitetui – Ryšio tarp legalios ir nelegalios migracijos tyrimas, COM (2004) 412. [12] Galimybė tuojau pat pradėti dirbti yra Graikijoje, tuo tarpu laikotarpis, per kurį dirbti neleidžiama, yra 20 dienų Portugalijoje, 3 mėnesiai Austrijoje ir Suomijoje, 4 mėnesiai Švedijoje, 6 mėnesiai Italijoje, Ispanijoje, Nyderlanduose ir Kipre, 9 mėnesiai Liuksemburge. [13] OL C […], […], p. […]. [14] OL C […], […], p. […]. [15] OL C […], […], p. […]. [16] OL L 31, 2003 2 6, p. 18. [17] OL L 304, 2004 9 30, p. 12. [18] OL L 212, 2001 8 7, p. 12. [19] OL L 326, 2005 12 13, p. 13.