Be to, nuo 2017 m. ne kartą reikštas susirūpinimas dėl to, kad tebėra rizika ES finansiniam stabilumui dėl pernelyg koncentruoto tarpuskaitos vykdymo kai kuriose trečiųjų valstybių PSŠ, visų pirma atsižvelgiant į nepalankiausių sąlygų scenarijų. Gali įvykti nors ir mažai tikėtinų, tačiau labai rizikingų įvykių, ir ES turi būti pasirengusi į juos reaguoti. Nors iš esmės įsitikinta ES PSŠ atsparumu, patirtis rodo, kad ES tarpuskaitos ekosistemą būtų galima sustiprinti finansinio stabilumo labui. Vis dėlto atviras strateginis savarankiškumas reiškia ir tai, kad ES reikia apsisaugoti nuo rizikos finansiniam stabilumui, kuri gali kilti, kai ES rinkos dalyviai yra pernelyg priklausomi nuo trečiųjų valstybių subjektų, nes tai gali būti pažeidžiamumo šaltinis. Todėl šiuo pasiūlymu siekiama padaryti ERIR sukurtą lygiavertiškumo sistemą proporcingesnę ir geriau pritaikyti bendradarbiavimą su užsienio priežiūros institucijomis atsižvelgiant į trečiosiose valstybėse įsisteigusių PSŠ keliamą riziką, o kartu nekliudant tenkinti poreikio trečiosioms valstybėms turėti patikimas taisykles. Taip pat siūloma, kad lygiavertiškumo procedūra būtų paprastesnė tada, kai su centrine tarpuskaita trečiojoje valstybėje siejama rizika yra itin nedidelė. Be to, šiuo pasiūlymu siekiama sustiprinti ES centrinės tarpuskaitos pajėgumą ir taip padidinti ES PSŠ likvidumą, kad sumažėtų pernelyg didelių pozicijų, prisiimtų trečiųjų valstybių PSŠ atžvilgiu, keliama rizika ES finansiniam stabilumui. Todėl šiame pasiūlyme keliamas reikalavimas visiems tarpuskaitos prievolę turintiems rinkos dalyviams turėti aktyvias ES PSŠ sąskaitas tarpuskaitos produktams, kurie, kaip nustatė ESMA, yra esminės sisteminės svarbos ES finansiniam stabilumui.

Komisijos tarnybos, siekdamos įvertinti, ar ERIR pakankamai užtikrinamas ES finansinis stabilumas, išsamiai konsultavosi, palaikydamos ryšius su labai įvairiomis suinteresuotosiomis šalimis, įskaitant ES įstaigas (ECB, Europos sisteminės rizikos valdybą (ESRV), Europos priežiūros institucijas (EPI)), valstybes nares, Europos Parlamento Ekonomikos ir pinigų politikos komiteto narius, finansinių paslaugų sektorių (bankus, pensijų fondus, investicinius fondus, draudimo bendroves ir kt.), taip pat ne finansų bendroves. Šio proceso metu nustatyta, jog tebėra rizika ES finansiniam stabilumui dėl to, kad tarpuskaita pernelyg koncentruotai atliekama per kelias trečiųjų valstybių PSŠ. Ši rizika yra itin reikšminga atsižvelgiant į nepalankiausių sąlygų scenarijų.

Šiuo pasiūlymu siekiama užtikrinti, kad ERIR tikslai būtų proporcingai, veiksmingai ir efektyviai pasiekti. Dėl šio pasiūlymo pobūdžio daromas esminis kompromisas tarp priemonių, kuriomis siekiama didinti tarpuskaitos atlikimą per ES PSŠ, veiksmingumo ir poveikio tarpuskaitos dalyvių sąnaudoms. Kad sąnaudos būtų proporcingos, į šį kompromisą reikia atsižvelgti tikslinant ir rengiant pačias priemones. Šiame pasiūlyme taip pat peržiūrima ES PSŠ priežiūros tvarka siekiant spręsti dėl neefektyvių leidimo suteikimo procesų joms kylančias problemas. Be to, siekiama, kad priežiūros sistemos struktūros pakeitimai atitiktų poreikį dėl didėjančios ES PSŠ svarbos stiprinti institucijų bendradarbiavimą ES, kartu išlaikant įsisteigimo valstybės narės institucijų fiskalinę atsakomybę. Be to, nustatant aktyvios sąskaitos reikalavimą, nustatant ES lygmens stebėseną, vykdytiną dėl ES įmonių pernelyg didelių pozicijų, prisiimtų trečiųjų valstybių sisteminės svarbos PSŠ (2 lygio PSŠ) atžvilgiu, perkėlimo į ES PSŠ, ir nustatant ex post patvirtinimo ar neprieštaravimo procedūrą tam tikriems PSŠ rizikos modelių pakeitimams ir jų teikiamų paslaugų išplėtimui, atsižvelgiama į suinteresuotųjų šalių, įskaitant ESMA, nurodytus susirūpinimą keliančius klausimus, kartu užtikrinant, kad ERIR tikslai būtų pasiekti. Pasiūlymu neviršijama to, kas būtina šiems tikslams pasiekti, atsižvelgiant į poreikį stebėti ir mažinti bet kokią riziką finansiniam stabilumui, galinčią kilti dėl PSŠ (įskaitant trečiųjų valstybių PSŠ) veiklos. Tinkamiausių politikos galimybių proporcingumas išsamiau įvertintas pridedamo poveikio vertinimo 7 ir 8 skyriuose.

Valstybės narės ir nacionalinės priežiūros institucijos negali savarankiškai išspręsti sisteminės rizikos problemos, kylančios dėl labai integruotų ir tarpusavyje susijusių PSŠ, veikiančių tarpvalstybiniu lygmeniu už nacionalinės jurisdikcijos ribų. Jos taip pat negali sumažinti rizikos, kylančios dėl nacionalinės priežiūros praktikos skirtumų. Be to, valstybės narės negali pačios padidinti ES PSŠ patrauklumo ir išspręsti nacionalinių priežiūros institucijų ir ES institucijų bendradarbiavimo sistemos trūkumų. Todėl, kaip ES teisėkūros institucijos pripažino 2012 m. priimdamos ERIR (ir 2019 m. priimdamos ERIR REFIT ir ERIR 2.2), pačios valstybės narės negali deramai pasiekti ERIR tikslo padidinti ES PSŠ saugumą, patikimumą, efektyvumą ir konkurencingumą bendrojoje rinkoje ir užtikrinti finansinį stabilumą. Taigi dėl veiksmų masto tų tikslų būtų geriau siekti ES lygmeniu, laikantis Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo.

·CEPS dėl ES PSŠ politikos nustatymo 2021 m. paskelbtu tyrimu (Setting EU CCP policy – much more than meets the eye); taip pat

Dėl aktyvios sąskaitos reikalavimo pažymėtina (remiantis Komisijos tarnybų skaičiavimais, pagrįstais konfidencialia informacija), kad apie 60 proc. ES tarpuskaitos narių ES klientų jau turi ES PSŠ sąskaitą, skirtą palūkanų normų apsikeitimo sandorių tarpuskaitai, o maždaug 85 proc. – sąskaitą kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių tarpuskaitai atlikti. Taigi, šiems klientams šių rūšių produktams skirtos ES PSŠ sąskaitos atidarymas nereikštų papildomų sąnaudų. Be to, bet kokios sąnaudos gali priklausyti nuo to, kurios PSŠ veikloje jie dalyvauja: sprendžiant iš Komisijos tarnyboms suteiktos konfidencialios informacijos, kai kurių ES PSŠ atveju, pavyzdžiui, su sąskaitos turėjimu susijusios sąnaudos tam tikromis sąlygomis yra lygios nuliui. Aktyvios sąskaitos reikalavimas bus labiau konkretizuotas ESMA numatomame parengti techniniame reguliavimo standarte, dėl kurio vyks viešos konsultacijos ir bus atlikta sąnaudų ir naudos analizė.

·Priemonės, kuriomis didinamas ES PSŠ patrauklumas. Nustatyta tinkamiausia galimybė – teikti įvairių priemonių, kuriomis supaprastinamos naujų produktų pateikimo rinkai ir modelių keitimo procedūros ir nustatoma tam tikrų pakeitimų ex post patvirtinimo ar neprieštaravimo procedūra. Šiomis priemonėmis būtų supaprastintos dabartinės procedūros ir kartu būtų išlaikytas finansinis stabilumas. Naujų produktų pateikimo rinkai ir esamų modelių keitimo procedūrų supaprastinimas ir tam tikrų pakeitimų ex post patvirtinimo, neprieštaravimo ar peržiūros procedūrų nustatymas įvertinti ir kaip atskiros galimybės. Vis dėlto, kadangi šiais atskirais būdais tikslai būtų tik iš dalies pasiekti, abiejų galimybių derinys laikytas tinkamiausiu iškeltiems tikslams pasiekti.

ERIR numatyta tvarka, pagal kurią grupės vidaus sandoriams (ir valstybės vidaus, ir tarpvalstybinio masto sandoriams) netaikoma tarpuskaitos prievolė pagal to reglamento 4 straipsnį ir garantinės įmokos reikalavimai pagal jo 11 straipsnį. Siekiant padidinti teisinį tikrumą ir nuspėjamumą dėl grupės vidaus sprendimams taikomos tvarkos, poreikis priimti sprendimą dėl lygiavertiškumo pakeičiamas sąrašu, kuriems jurisdikciją turintiems subjektams negali būti taikomas atleidimas nuo minėtų reikalavimų. Todėl 3 straipsnis turėtų būti iš dalies pakeistas – poreikis priimti sprendimą dėl lygiavertiškumo būtų pakeistas trečiųjų valstybių, kuriose netaikytinas atleidimas nuo minėtų reikalavimų, sąrašu, o 13 straipsnis turėtų būti išbrauktas. Atitinkamos trečiosios valstybės turėtų būti tos, kurios nurodytos kaip didelės rizikos trečiosios valstybės, kurių kovos su pinigų plovimu ir teroristų finansavimu režimai turi strateginių trūkumų, pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2015/849 9 straipsnį, ir tos, kurios nurodytos Mokesčių tikslais nebendradarbiaujančių jurisdikciją turinčių subjektų Sąjungos sąrašo I priede. Komisijai taip pat suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų nurodyta, kurių trečiųjų valstybių subjektai negali pasinaudoti atleidimu nuo minėtų reikalavimų nepaisant to, kad jos neįtrauktos į tuos sąrašus, – tai reikalinga todėl, kad buvimas į tuos sąrašus įtrauktos trečiosios valstybės subjektu nebūtinai yra vienintelis veiksnys, galintis daryti įtaką rizikai, įskaitant sandorio šalies riziką ar teisinę riziką, kuri yra susijusi su išvestinių finansinių priemonių sutartimis.

Atitinkamomis priemonėmis siekiama didinti ES PSŠ patrauklumą ir stiprinti tarpvalstybinės rizikos priežiūrą ES. Dėl to svarstomi keli galimi ERIR, o kai kuriais atvejais – kitų ES teisės aktų pakeitimai. Šiuo pasiūlymu užtikrinama, kad atitinkamos ES įstaigos galėtų susipažinti su reikiama informacija nepatirdamos nereikalingų sąnaudų. Į šį pasiūlymą įtraukta nuostata, kad turėtų būti įvertintas visas ERIR, ypač daug dėmesio skiriant jo veiksmingumui ir efektyvumui siekiant pirminių jo tikslų (t. y. padidinti ES tarpuskaitos rinkų efektyvumą ir saugumą ir išlaikyti finansinį stabilumą). Atliekant šį vertinimą reikėtų atsižvelgti į visus ERIR aspektus ir ypač į ES PSŠ patrauklumo didinimą. Šį vertinimą iš esmės reikėtų atlikti po to, kai nuo šio reglamento įsigaliojimo praeis bent 5 metai; jį atliekant būtų siekiama surinkti informacijos iš visų atitinkamų suinteresuotųjų šalių.

Be to, įtraukiamos papildomos nuostatos, kuriomis išaiškinamas ir patikslinamas ESMA vaidmuo, todėl tos nuostatos laikytinos neturinčiomis poveikio biudžetui. Pavyzdžiui, ESMA jau yra įpareigota pateikti nuomonę prieš tai, kai nacionalinės kompetentingos institucijos priima tam tikrus sprendimus, tačiau siekiant užtikrinti, kad priežiūros procesas būtų efektyvesnis, patikslinamas tų nuomonių turinys ir ESMA oficialiai įgaliojama teikti nuomonę dėl PSŠ metinės peržiūros ir vertinimo, taip pat dėl jų leidimų panaikinimo ir garantinės įmokos reikalavimų. Be to, ESMA turi atlikti aiškų vaidmenį koordinuodama veiksmus ir teikdama rekomendacijų tuo atveju, jei susiklostytų kritinė padėtis. Šios užduotys yra visais reikšmingais atžvilgiais susijusios su ESMA jau atliekamu darbu, o atitinkamomis nuostatomis ESMA pozicija išaiškinama ir taip sustiprinama, numatant aiškias atsakomybės sritis.

Kita svarbi kategorija, į kurią reikia atsižvelgti atliekant sąnaudų analizę, yra pagal naująją bendradarbiavimo priežiūros srityje sistemą taikomų procedūrų ir priemonių keitimas. Bendradarbiavimas jungtinėse priežiūros grupėse ir kuriamas jungtinis stebėsenos mechanizmas ES lygmeniu yra nauji priežiūros sistemos elementai. Vis dėlto tai daugiausia yra priemonės, skirtos bendradarbiavimui tarp institucijų gerinti ir apimančios institucijų iš esmės visais atžvilgiais jau atliekamas užduotis, išskyrus stebėseną, kaip įgyvendinami aktyvioms ES PSŠ sąskaitoms nustatyti reikalavimai, kaip antai dėl mokesčių, kuriuos PSŠ už naudojimąsi aktyviomis sąskaitomis turi mokėti klientai. Tikėtina, kad dėl šių naujų struktūrų reikės iš dalies perskirstyti išteklius ir gali reikėti surengti papildomų posėdžių, tačiau tai neturės reikšmingo poveikio biudžetui. Be to, patikslintas priežiūros procesas yra naudingas visų pirma tuo, kad atsakomybės sritys tampa aiškesnės, išvengiama nereikalingo dubliavimo, be to, sumažėja darbo, nes nustatomos neprieštaravimo procedūros, pagal kurias ESMA ir nacionalinės kompetentingos institucijos gali sutelkti dėmesį į esminius su centrinės tarpuskaitos paslaugų išplėtimu ir PSŠ rizikos modelių pakeitimais susijusios priežiūros aspektus.

Be to, nors sąnaudos iš pradžių gali padidėti dėl pradinio papildomo darbo (dokumentų tvarkymo), susijusio su priemonių ir procedūrų keitimu, ir dėl sustiprinto bendradarbiavimo, tikėtina, kad ilgainiui šių sąnaudų mažės arba jos nesikeis. Visų pirma ESMA turės parengti techninių reguliavimo ir (arba) įgyvendinimo standartų (toliau – TRS / TĮS) projektus, kuriais bus nustatyta dokumentų, kuriuos PSŠ teikdamos paraišką privalo pateikti priežiūros institucijoms, forma ir turinys, bus nustatyti standartai, pagal kuriuos turi būti pranešama apie tarpuskaitos veiklą ir prisiimtas pozicijas ne ES PSŠ atžvilgiu, taip pat bus konkrečiai nustatytas reikalavimas tarpuskaitos nariams ir klientams turėti aktyvią Sąjungos PSŠ sąskaitą, be to, reikės teikti kelias ataskaitas, įskaitant metinę savo stebėsenos veiklos ir tarpvalstybinės veiklos rezultatų ataskaitą ir dukart per metus teikiamą ne finansų sandorio šalių tarpuskaitos veiklos ataskaitą. ESMA vykdydama tą veiklą gali remtis jau esamais vidaus procesais ir procedūromis, o prireikus gali dėl tų procedūrų parengti TRS / TĮS. Apibrėždama aktyvios sąskaitos reikalavimą kai kurioms iš jau nurodytų priemonių, taip pat vykdydama jų tolesnę stebėseną ESMA gali atsižvelgti į savo jau atliktą darbą pagal ERIR 25 straipsnio 2c dalį vertinant, kurios 2 lygio PSŠ tarpuskaitos paslaugos yra esminės sisteminės svarbos Sąjungai arba vienai ar daugiau jos valstybių narių; todėl gali būti, kad tam pakaks labai nedaug papildomų išteklių.

Nustatytos sąnaudos siejasi su naujos centrinės duomenų bazės – priežiūros dokumentams teikti skirtos IT priemonės – sukūrimu ir veikimu. Vis dėlto, nors dėl tokios naujos IT priemonės kūrimo ar pasirinkimo ir jos veikimo ESMA gali patirti daugiau sąnaudų, ši IT priemonė taip pat padės didinti efektyvumą ir tai bus naudinga ESMA. Šis efektyvumo didinimas siejasi su tuo, kad labai sumažės neautomatizuoto darbo, susijusio su dokumentų sutikrinimu ir dalijimusi jais, terminų laikymosi priežiūra ir atsakymu į klausimus, taip pat koordinavimu su nacionalinėmis kompetentingomis institucijomis, kolegija ir Pagrindinių sandorio šalių priežiūros komitetu. Tikėtina, kad ši nauda nusvers patiriamas sąnaudas.

Atlikus poveikio vertinimą nustatytos papildomos ESMA sąnaudos yra nedidelės, taip pat sąnaudų sumažės todėl, kad siūlomomis priemonėmis didinamas efektyvumas. Be to, nors kai kuriomis nuostatomis išaiškinamas ir patikslinamas ESMA vaidmuo, tos užduotys nėra naujos, todėl jos laikytinos neturinčiomis poveikio biudžetui.

14, 15 ir 17 straipsniai iš dalies keičiami siekiant užtikrinti, kad atitinkamos procedūros, pagal kurias PSŠ gali išplėsti savo produktų pasiūlą, būtų trumpesnės, mažiau sudėtingos ir ES PSŠ jomis pasiektų labiau užtikrintų rezultatų. Reikalaujama, kad kompetentingos institucijos greitai patvirtintų paraiškos gavimą, įvertindamos, ar PSŠ pateikė dokumentus, reikalingus leidimui gauti arba veiklai ar paslaugoms išplėsti. Siekiant užtikrinti, kad ES PSŠ pateiktų visus reikalaujamus dokumentus su savo paraiškomis, ESMA turi parengti techninių reguliavimo ir įgyvendinimo standartų, kuriais būtų nustatyti tokie dokumentai, jų forma ir turinys, projektus. Be to, PSŠ turėtų pateikti visus dokumentus centrinėje duomenų bazėje, o joje tais dokumentais turėtų būti iškart pasidalyta su PSŠ kompetentinga institucija, ESMA ir kolegija. Taip pat PSŠ kompetentinga institucija, ESMA ir kolegija turėtų iš anksto nustatytu vertinimo laikotarpiu tarpusavyje palaikyti ryšius ir užduoti atitinkamai PSŠ klausimų, kad būtų užtikrintas lankstus ir bendradarbiavimu grindžiamas procesas.

Naujas 7a straipsnis įtraukiamas siekiant mažinti riziką, susijusią su ES tarpuskaitos narių ir klientų pernelyg didelėmis pozicijomis, prisiimtomis trečiųjų valstybių PSŠ, teikiančių tarpuskaitos paslaugas, ESMA nurodytas kaip esminės sisteminės svarbos paslaugas, atžvilgiu, ir taip užtikrinti ES finansų sistemos vientisumą ir stabilumą. Šiame straipsnyje reikalaujama, kad finansų sandorio šalys ir ne finansų sandorio šalys, kurioms taikoma tarpuskaitos prievolė, tiesiogiai ar netiesiogiai turėtų aktyvias ES įsisteigusių PSŠ sąskaitas, atliktų tarpuskaitą per ES PSŠ naudodamosi bent tam tikra dalimi paslaugų, kurios nurodytos kaip esminės sisteminės svarbos paslaugos, ir apie tai praneštų. Šiuo reikalavimu turėtų būti pasiekta, kad pernelyg didelės pozicijos, prisiimtos naudojantis atitinkamų 2 lygio PSŠ teikiamomis esminės sisteminės svarbos tarpuskaitos paslaugomis, būtų sumažintos tiek, kiek reikalinga finansiniam stabilumui užtikrinti. ESMA, bendradarbiaudama su EBI, EIOPA ir ESRV ir pasikonsultavusi su ECBS, išsamiai nustato šiose aktyviose sąskaitose vykdytinos veiklos tvarką ir reikalavimus pranešti apie sandorius, kurių tarpuskaita atliekama tokiose aktyviose sąskaitose. Komisijai suteikiami įgaliojimai tiems atvejams, kai ESMA atlieka vertinimą pagal 25 straipsnio 2c dalį, priimti deleguotąjį aktą, kuriuo išvestinių finansinių priemonių sutarčių kategorijų, kurioms taikomas aktyvios sąskaitos reikalavimas, sąrašas būtų iš dalies pakeistas – tam tikros kategorijos būtų įtrauktos arba išbrauktos iš to sąrašo.

24a straipsnis iš dalies keičiamas, kad ESMA galėtų planuoti ir nustatyti priežiūros prioritetus ir atsižvelgti į tarpvalstybinę riziką, įskaitant tarpusavio sąsajas, ryšius ir koncentracijos riziką. Be to, iš dalies keičiant 24a straipsnį, emisijos centriniams bankams suteikiama galimybė dalyvauti visuose Pagrindinių sandorio šalių priežiūros komiteto posėdžiuose dėl ES PSŠ ir numatoma, kai tikslinga, kviesti juose dalyvauti atitinkamas klientų institucijas ir ES įstaigas.

Naujas 23b straipsnis įtraukiamas siekiant sustiprinti institucijų, dalyvaujančių prižiūrint leidimą gavusias ES PSŠ, bendradarbiavimą, tuo tikslu sudarant jungtines priežiūros grupes. Jungtinių priežiūros grupių užduotys: i) teikti informaciją PSŠ kompetentingai institucijai per neprieštaravimo procedūrą, kai siekiama išplėsti galiojančio PSŠ leidimo taikymo sritį, ii) padėti nustatyti PSŠ peržiūros ir vertinimo dažnumą ir išsamumą ir iii) dalyvauti per patikrinimus vietoje.

Be to, jei kompetentinga institucija nepaiso arba neketina paisyti ESMA nuomonės ar kolegijos nuomonės arba laikytis kurių nors joje nurodytų sąlygų ar rekomendacijų, ESMA turėtų apie tai paskelbti. ESMA taip pat gali paskelbti kompetentingos institucijos nurodytas tokio nesilaikymo priežastis.

Iš dalies keičiamas 21 straipsnis: nurodoma, kad atliekant metinę peržiūrą turėtų būti atsižvelgiama į pagal neprieštaravimo procedūrą PSŠ teikiamas paslaugas ar veiklą arba naudojamus modelio pakeitimus. Taip pat patikslinama, kokiu dažnumu po tos peržiūros teikiama ataskaita (ataskaita turėtų būti teikiama bent kartą per metus konkrečią dieną). Be to, nurodoma, kad reikia gauti ESMA ir kolegijos nuomonę dėl tos ataskaitos.

Iš dalies keičiamas 85 straipsnis: nustatomas reikalavimas, kad Komisija ne vėliau kaip [5 metai po šio reglamento įsigaliojimo] pateiktų ataskaitą, kurioje būtų įvertintas šio reglamento taikymas. Komisija turi šią ataskaitą kartu su bet kokiais tinkamais pasiūlymais pateikti Europos Parlamentui ir Tarybai. Be to, panaikinamas dabartinis reikalavimas pateikti ataskaitą iki 2023 m. sausio 2 d. ESMA taip pat privalo iki [3 metai po šio reglamento įsigaliojimo] pateikti savo personalo ir išteklių ataskaitą.

49 straipsnis iš dalies keičiamas siekiant užtikrinti, kad atitinkamos procedūros, pagal kurias PSŠ gali atlikti modelio pakeitimus, būtų trumpesnės ir mažiau sudėtingos ir jomis būtų pasiekiama labiau užtikrintų rezultatų. Gavusios paraišką dėl modelio keitimo, kompetentingos institucijos privalo greitai patvirtinti jos gavimą, įvertindamos, ar PSŠ pateikė reikalaujamus dokumentus. Siekiant užtikrinti, kad ES PSŠ pateiktų visus reikalaujamus dokumentus su savo paraiškomis, ESMA turi parengti techninių reguliavimo ir įgyvendinimo standartų, kuriais būtų nustatyti tokie dokumentai, jų forma ir turinys, projektus. Be to, PSŠ turėtų pateikti visus dokumentus centrinėje duomenų bazėje, o joje tais dokumentais turėtų būti iškart pasidalyta su PSŠ kompetentinga institucija, ESMA ir kolegija. 49 straipsniu taip pat suteikiama galimybė patvirtinti modelio pakeitimus, kurie laikomi nereikšmingais, vietoj įprastos procedūros taikant neprieštaravimo procedūrą, ir nurodoma, kokie pakeitimai laikomi reikšmingais. Jeigu PSŠ tam tikrą pakeitimą laiko nereikšmingu, ji gali pradėti naudotis tuo modelio pakeitimu dar prieš tai, kai PSŠ kompetentinga institucija gauna atitinkamą sprendimą.

46 straipsnis iš dalies keičiamas, kad banko garantijos ir valstybės garantijos galėtų būti laikomos tinkamomis naudoti kaip labai likvidus įkaitas, su sąlyga, kad jos būtų besąlygiškai prieinamos pateikus prašymą likvidavimo laikotarpiu, ir užtikrinant, kad PSŠ į jas atsižvelgtų apskaičiuodama savo bendrą poziciją banko atžvilgiu. Be to, peržiūrėdama taikomą turto, kurį priima kaip įkaitą, vertės sumažinimų lygį PSŠ turėtų atsižvelgti į bet kokį galimą prociklinį poveikį.

atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį,

atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,

atsižvelgdami į Europos Centrinio Banko nuomonę,

atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę,

laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros,

kadangi:

(1)Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 648/2012 didinant ne biržos išvestinių finansinių priemonių rinkos skaidrumą ir mažinant su ne biržos išvestinėmis finansinėmis priemonėmis susijusią sandorio šalies kredito ir operacinę riziką prisidedama prie sisteminės rizikos mažinimo;

(2)poprekybinė infrastruktūra yra vienas esminių kapitalo rinkų sąjungos aspektų, nuo jos priklauso įvairūs poprekybiniai procesai, įskaitant tarpuskaitą. Efektyvi ir konkurencinga tarpuskaitos sistema Sąjungoje yra itin svarbi Sąjungos kapitalo rinkų veikimui ir yra Sąjungos finansinio stabilumo pamatas. Todėl būtina nustatyti papildomas taisykles, kuriomis būtų padidintas tarpuskaitos paslaugų Sąjungoje apskritai ir visų pirma tų paslaugų, kurias teikia pagrindinės sandorio šalys (toliau – PSŠ), efektyvumas, supaprastinant procedūras, ypač taikomas papildomų paslaugų teikimui ar papildomai veiklai ir PSŠ rizikos modelių keitimui, didinant likvidumą, skatinant atlikti tarpuskaitą per Sąjungos PSŠ, modernizuojant PSŠ veiklos sistemą ir suteikiant lankstumo, reikalingo PSŠ ir kitiems finansų subjektams konkuruoti bendrojoje rinkoje;

(3)kad gebėtų pritraukti verslą, PSŠ turi būti saugios ir atsparios. Reglamente (ES) Nr. 648/2012 nustatytos priemonės, kuriomis siekiama didinti išvestinių finansinių priemonių rinkų skaidrumą ir mažinti riziką atliekant tarpuskaitą ir keičiantis garantine įmoka. Šiuo atžvilgiu PSŠ atlieka svarbų vaidmenį mažinant finansinę riziką. Todėl turėtų būti nustatytos taisyklės, kuriomis Sąjungos PSŠ stabilumas būtų toliau didinamas, visų pirma iš dalies pakeičiant tam tikrus reglamentavimo sistemos aspektus. Be to, pripažįstant Sąjungos PSŠ reikšmę Sąjungos finansinio stabilumo užtikrinimui, būtina toliau stiprinti jų priežiūrą, ypač daug dėmesio skiriant jų vaidmeniui platesnėje finansų sistemoje ir tam, kad jos teikia paslaugas tarpvalstybiniu mastu;

(4)centrinė tarpuskaita yra pasaulinio masto verslas, o Sąjungos rinkos dalyviai veikia tarptautiniu mastu. Tačiau nuo tada, kai Komisija 2017 m. priėmė pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo iš dalies keičiamos Reglamento (ES) Nr. 1095/2010, kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija), ir Reglamento (ES) Nr. 648/2012 nuostatos dėl pagrindinių sandorio šalių leidimų suteikimo procedūrų bei jose dalyvaujančių institucijų ir trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių pripažinimo reikalavimų, ne kartą išreikštas susirūpinimas (be kita ko, Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos, ESMA) dėl to, kad tebėra rizika Sąjungos finansiniam stabilumui dėl pernelyg didelės tarpuskaitos koncentracijos kai kuriose trečiųjų valstybių PSŠ, visų pirma dėl potencialios rizikos pagal nepalankiausių sąlygų scenarijų. Trumpuoju laikotarpiu, siekiant sumažinti su Jungtinės Karalystės išstojimu iš Sąjungos susijusio skardžio efekto riziką dėl to, kad Sąjungos rinkos dalyviai staiga netenka galimybių naudotis Jungtinės Karalystės PSŠ paslaugomis, Komisija priėmė kelis sprendimus dėl lygiavertiškumo, kad būtų išlaikyta galimybė naudotis Jungtinės Karalystės PSŠ paslaugomis. Vis dėlto Komisija paragino Sąjungos rinkos dalyvius vidutinės trukmės laikotarpiu mažinti turimas pernelyg dideles pozicijas ne Sąjungoje įsisteigusių sisteminių PSŠ atžvilgiu. Šį raginimą Komisija pakartojo savo 2021 m. sausio mėn. komunikate „Europos ekonomikos ir finansų sistemos atvirumo, tvirtumo ir atsparumo didinimas“. Į pernelyg didelių pozicijų, prisiimtų ne Sąjungos sisteminių PSŠ atžvilgiu, keliamą riziką ir poveikį atsižvelgta ataskaitoje, 2021 m. gruodžio mėn. ESMA paskelbtoje atlikus vertinimą pagal Reglamento (ES) Nr. 648/2012 25 straipsnio 2c dalį. Toje ataskaitoje padaryta išvada, kad kai kurių paslaugų, teikiamų tų sisteminės svarbos Jungtinės Karalystės PSŠ, sisteminė svarba yra tokia didelė, kad dabartinių priemonių pagal Reglamentą (ES) Nr. 648/2012 nepakanka rizikai, gresiančiai Sąjungos finansiniam stabilumui, valdyti. Siekiant sumažinti galimą riziką Sąjungos finansiniam stabilumui dėl tebesamos pernelyg didelės priklausomybės nuo trečiųjų valstybių sisteminių PSŠ ir padidinti toms trečiųjų valstybių PSŠ, kurių keliama rizika Sąjungos finansiniam stabilumui yra mažesnė, taikomų priemonių proporcingumą, būtina toliau derinti Reglamentu (ES) 2019/2099 nustatytą sistemą prie įvairių trečiųjų valstybių PSŠ keliamos rizikos;

(5)pagal Reglamento (ES) Nr. 648/2012 4 straipsnio 2 dalį ir 11 straipsnio 5–10 dalis tarpuskaitos prievolė ir garantinės įmokos reikalavimai netaikomi grupės vidaus sandoriams. Kad būtų daugiau teisinio tikrumo ir nuspėjamumo dėl grupės vidaus sandoriams taikomos tvarkos, to reglamento 13 straipsnyje numatytus sprendimus dėl lygiavertiškumo reikėtų pakeisti paprastesne tvarka. Todėl to reglamento 3 straipsnis turėtų būti iš dalies pakeistas – poreikis priimti sprendimą dėl lygiavertiškumo turėtų būti pakeistas trečiųjų valstybių, kuriose netaikytinas atleidimas nuo minėtų reikalavimų, sąrašu. Taigi, to reglamento 13 straipsnis turėtų būti išbrauktas. Kadangi Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 575/2013 382 straipsnyje nurodyti grupės vidaus sandoriai, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 648/2012 3 straipsnyje, tas 382 straipsnis taip pat turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;

(6)kadangi reglamentavimo aplinka yra mažiau griežta subjektams, įsisteigusiems valstybėse, įtrauktose į didelės rizikos trečiųjų valstybių, kurių kovos su pinigų plovimu ir teroristų finansavimu režimai turi strateginių trūkumų, kaip nurodyta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2015/849 9 straipsnyje, sąrašą, arba trečiosiose valstybėse, įtrauktose į Tarybos išvadų dėl peržiūrėto mokesčių tikslais nebendradarbiaujančių jurisdikciją turinčių subjektų ES sąrašo I priedo sąrašą, jų veikla gali didinti riziką – be kita ko, dėl didesnės sandorio šalies kredito rizikos ir teisinės rizikos – Sąjungos finansiniam stabilumui. Todėl grupės vidaus sandoriams nustatytą tvarką neturėtų būti tinkama taikyti tokiems subjektams;

(7)kovos su pinigų plovimu ir teroristų finansavimu režimo strateginiai trūkumai ar nepakankamas bendradarbiavimas mokesčių tikslais nebūtinai yra vieninteliai veiksniai, galintys turėti įtakos su išvestinių finansinių priemonių sutartimis susijusiai rizikai, įskaitant sandorio šalies kredito riziką ir teisinę riziką. Svarbūs yra ir kiti veiksniai, kaip antai priežiūros sistema. Todėl Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriuose būtų nurodytos trečiosios valstybės, kurių subjektams negalima naudotis tomis išimtimis nepaisant to, kad jos nėra įtrauktos į minėtus sąrašus. Kadangi reguliavimo reikalavimai yra mažiau griežti grupės vidaus sandoriams, reguliavimo ir priežiūros institucijos turėtų atidžiai stebėti ir vertinti su tais sandoriais, kuriuose dalyvauja trečiųjų valstybių subjektai, susijusią riziką;

(8)siekiant užtikrinti vienodas sąlygas Sąjungos ir trečiųjų valstybių kredito įstaigoms, kurios teikia tarpuskaitos paslaugas pensijų sistemos įstaigoms, turėtų būti nustatytas atleidimas nuo tarpuskaitos prievolės pagal Reglamento (ES) Nr. 648/2012 4 straipsnio iv punktą, kai Sąjungos finansų sandorio šalis arba ne finansų sandorio šalis, kuriai taikoma tarpuskaitos prievolė, sudaro sandorį su trečiojoje valstybėje įsteigta pensijų sistemos įstaiga, kuriai pagal tos trečiosios valstybės nacionalinę teisę tarpuskaitos prievolė netaikoma;

(9)Reglamentu (ES) Nr. 648/2012 skatinama naudoti centrinę tarpuskaitą kaip pagrindinį ne biržos išvestinių finansinių priemonių rizikos mažinimo būdą. Todėl su ne biržos išvestinių finansinių priemonių sutartimi susijusi rizika gali būti geriausiai sumažinama tada, kai tos išvestinių finansinių priemonių sutarties tarpuskaitą atlieka PSŠ, gavusi leidimą pagal to reglamento 14 straipsnį arba pripažinta pagal jo 25 straipsnį. Taigi, apskaičiuojant poziciją, lyginamą su pagal Reglamento (ES) Nr. 648/2012 10 straipsnio 4 dalies b punktą nustatytomis ribomis, į tą skaičiavimą turėtų būti įtraukiamos tik tos išvestinių finansinių priemonių sutartys, kurių tarpuskaitos neatlieka pagal to reglamento 14 straipsnį leidimą gavusi arba pagal jo 25 straipsnį pripažinta PSŠ;

(10)būtina atsižvelgti į riziką finansiniam stabilumui, susijusią su pernelyg didelėmis Sąjungos tarpuskaitos narių ir klientų pozicijomis, prisiimtomis trečiųjų valstybių sisteminės svarbos PSŠ (2 lygio PSŠ), teikiančių tarpuskaitos paslaugas, ESMA nurodytas kaip esminės sisteminės svarbos tarpuskaitos paslaugas pagal Reglamento (ES) Nr. 648/2012 25 straipsnio 2c dalį, atžvilgiu. ESMA 2021 m. gruodžio mėn. padarė išvadą, kad tam tikros dviejų 2 lygio PSŠ teikiamos tarpuskaitos paslaugos, konkrečiai dėl palūkanų normų išvestinių finansinių priemonių eurais ir Lenkijos zlotais, kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių eurais ir trumpalaikių palūkanų normų išvestinių finansinių priemonių eurais, yra esminės sisteminės svarbos Sąjungai arba vienai ar daugiau jos valstybių narių. Kaip ESMA pažymėjo savo 2021 m. gruodžio mėn. vertinimo ataskaitoje, jei tos 2 lygio PSŠ patirtų finansinių sunkumų, tų PSŠ tinkamo įkaito, garantinių įmokų ar vertės sumažinimų pakeitimai galėtų turėti neigiamą poveikį vienos ar daugiau valstybių narių vyriausybės obligacijų rinkoms ir apskritai Sąjungos finansiniam stabilumui. Be to, sutrikimai pinigų politikos įgyvendinimui svarbiose rinkose gali kliudyti veikti emisijos centriniams bankams itin svarbiam tos politikos poveikio mechanizmui. Todėl tikslinga reikalauti, kad bet kurios finansų sandorio šalys ir ne finansų sandorio šalys, kurioms taikoma tarpuskaitos prievolė, tiesiogiai ar netiesiogiai turėtų Sąjungoje įsisteigusių PSŠ sąskaitas, kuriose būtų vykdoma bent tam tikro minimalaus lygio veikla. Keliant tokį reikalavimą, atitinkamų tarpuskaitos paslaugų, kurias teikia tos 2 lygio PSŠ, teikimas turėtų būti sumažintas iki tokio lygio, kad tokia tarpuskaita nebeturėtų esminės sisteminės svarbos;

(11)būtina užtikrinti, kad Sąjungos PSŠ sąskaitose vykdomos tarpuskaitos veiklos lygio nustatymą būtų galima derinti atsižvelgiant į kintančias aplinkybes. Vertinant trečiųjų valstybių PSŠ ir jų tarpuskaitos paslaugų esminę sisteminę svarbą svarbų vaidmenį atlieka ESMA. Todėl ESMA, bendradarbiaudama su Europos bankininkystės institucija (EBI), Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija (EIOPA) ir ESRV ir pasikonsultavusi su Europos centrinių bankų sistema (ECBS), turėtų parengti techninių reguliavimo standartų, kuriuose būtų detalizuotas esminės sisteminės svarbos tarpuskaitos paslaugų, kurioms tarpuskaitos prievolę turinčios finansų ir ne finansų sandorio šalys turi naudoti aktyvias Sąjungos PSŠ sąskaitas, lygis, projektus. Toks tikslinimas neturėtų apimti daugiau, nei būtina ir proporcinga siekiant sumažinti tarpuskaitą, vykdomą naudojantis nurodytomis atitinkamų 2 lygio PSŠ tarpuskaitos paslaugomis. Šiuo atžvilgiu ESMA turėtų atsižvelgti į su tokiu tikslinimu susijusias sąnaudas, riziką ir naštą finansų ir ne finansų sandorio šalims, poveikį jų konkurencingumui ir riziką, kad tos sąnaudos gali būti perkeltos ne finansų įmonėms. Be to, ESMA turėtų užtikrinti, kad po numatomo tų priemonių, kurios nurodytos kaip esminės sisteminės svarbos priemonės, tarpuskaitos sumažėjimo jos nebebūtų laikomos esminės sisteminės svarbos priemonėmis, kai ESMA peržiūrės atitinkamų PSŠ pripažinimą pagal to reglamento 25 straipsnio 5 dalį, tokią peržiūrą turėdama atlikti bent kartą per penkerius metus. Be to, turėtų būti numatyti tinkami laikotarpiai, per kuriuos būtų pradedama laipsniškai įgyvendinti reikalavimą Sąjungos PSŠ sąskaitose palaikyti tam tikro lygio tarpuskaitos veiklą;

(12)siekiant užtikrinti, kad klientai žinotų apie savo pasirinkimo galimybes ir galėtų pagrįstai nuspręsti, kur atlikti savo išvestinių finansinių priemonių sutarčių tarpuskaitą, tarpuskaitos nariai ir klientai, teikiantys tarpuskaitos paslaugas ir per Sąjungos PSŠ, ir per pripažintas trečiųjų valstybių PSŠ, turėtų informuoti savo klientus apie galimybę atlikti išvestinių finansinių priemonių sutarties tarpuskaitą per Sąjungos PSŠ, kad, siekiant užtikrinti Sąjungos finansinį stabilumą, sumažėtų tų paslaugų, kurios nurodytos kaip esminės sisteminės svarbos paslaugos, tarpuskaitos atlikimas per 2 lygio PSŠ;

(13)siekiant užtikrinti, kad kompetentingos institucijos turėtų reikiamą informaciją apie tarpuskaitos veiklą, tarpuskaitos narių ar klientų vykdomą per pripažintas PSŠ, turėtų būti nustatyta tokių tarpuskaitos narių ar klientų pareiga teikti informaciją. Teikiant tokią informaciją turėtų būti skiriami vertybinių popierių sandoriai, išvestinių finansinių priemonių sandoriai, kuriais prekiaujama reguliuojamoje rinkoje, ir ne biržos išvestinių finansinių priemonių sandoriai;