Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA dėl finansinių priemonių rinkų, kuria panaikinama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/39/EB (Nauja redakcija) /* KOM/2011/0656 galutinis - 2011/0298 (COD) */





AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. Pasiūlymo aplinkybės Finansinių priemonių rinkų direktyva (FPRD), galiojanti nuo 2007 m. lapkričio mėn., yra esminis ES finansų rinkos integracijos ramstis. Priimta atsižvelgiant į „Lamfalussy procesą“[1], ji apima pagrindų direktyvą (Direktyva 2004/39/EB)[2], įgyvendinimo direktyvą (Direktyva 2006/73/EB)[3] ir įgyvendinimo reglamentą (Reglamentas Nr. 1287/2006)[4]. FPRD sukurta bankų ir investicinių įmonių teikiamų investicinių paslaugų, susijusių su finansinėmis priemonėmis (pvz., tarpininkavimo, konsultavimo, sandorių vykdymo, portfelio valdymo, vertybinių popierių platinimo ir kitų paslaugų), teikimo ir rinkos operatorių vykdomos reguliuojamų rinkų veiklos reguliavimo sistema. Joje taip pat nustatyti nacionalinių kompetentingų institucijų įgaliojimai ir pareigos, susijusios su šia veikla. Svarbiausias tikslas – skatinti ES finansų rinkų integraciją, konkurencingumą ir veiksmingumą. Konkrečiai direktyva panaikinta galimybė valstybėms narėms reikalauti, kad visa prekyba finansinėmis priemonėmis vyktų tradicinėse biržose, ir sudarytos sąlygos visoje Europoje konkuruoti toms biržoms ir alternatyvioms prekybos vietoms. Be to, ta direktyva bankai ir investicinės įmonės paskatinti teikti investicines paslaugas visoje ES, laikantis organizacinių ir ataskaitų teikimo reikalavimų, taip pat išsamių taisyklių, skirtų investuotojų apsaugai užtikrinti. Direktyva galioja trejus su puse metų ir pasiekti tokie rezultatai: didesnė prekybos finansinėmis priemonėmis vietų konkurencija ir investuotojai gali rinktis iš daugiau paslaugų teikėjų ir finansinių priemonių; šią pažangą dar padidino pažangiosios technologijos. Apskritai sumažėjo sandorių išlaidos ir padidėjo integracija[5]. Tačiau išryškėjo tam tikrų problemų. Pirma, dėl konkurencingesnės aplinkos atsirado naujų uždavinių. Šios didesnės konkurencijos naudą nevienodai pajuto visi rinkos dalyviai ir ji ne visuomet pasiekia galutinius (mažmeninius ar didmeninius) investuotojus. Dėl konkurencijos susiskaidžius rinkai prekybos aplinka tapo painesnė, ypač prekybos duomenų rinkimo atžvilgiu. Antra, rinkos ir technologijų plėtra vyksta sparčiau, nei atnaujinamos įvairios FPRD nuostatos. Kyla grėsmė, kad sumažės bendras dėmesys prekybos vietų ir investicinių įmonių sąlygų skaidrumui ir lygybei. Trečia, finansų krizė atskleidė ne akcijų priemonių, kuriomis daugiausia prekiauja profesionalūs investuotojai, reguliavimo trūkumų. Anksčiau taikytos prielaidos, kad minimalus skaidrumas, priežiūra ir investuotojų apsauga, susiję su šia prekyba, yra palankesni rinkos veiksmingumui, nebegalioja. Galiausiai spartėjant inovacijų raidai ir vis sudėtingėjant finansinėms priemonėms išryškėja pažangesnės aukšto lygio investuotojų apsaugos svarba. Nors FPRD išsamios taisyklės iš esmės pagrįstos per finansų krizę įgyta patirtimi, vis tiek išryškėja poreikis daryti tikslingus, tačiau plataus užmojo patobulinimus. Todėl FPRD persvarstymas yra neatsiejama reformų, kuriomis siekiama sukurti saugesnę, patikimesnę, skaidresnę ir atsakingesnę finansų sistemą, kuri po finansų krizės veiktų ekonomikos ir visos visuomenės labui, ir užtikrinti labiau integruotą, veiksmingą ir konkurencingą ES finansų rinką, dalis[6]. Persvarstymas taip pat yra esminė priemonė Didžiojo dvidešimtuko (G20) įsipareigojimams[7] įgyvendinti siekiant spręsti prasčiau reguliuojamų ir neaiškesnių finansų sistemos dalių problemas ir tobulinti įvairių rinkos segmentų organizavimą, didinti skaidrumą ir priežiūrą, ypač tų priemonių, kuriomis daugiausia prekiaujama ne biržoje[8]; taip papildomas pasiūlymas dėl įstatymo galią turinčio akto dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų[9]. Be to, būtini tikslingi patobulinimai siekiant užtikrinti geresnę biržos prekių išvestinių finansinių priemonių rinkos priežiūrą ir padidinti šios rinkos skaidrumą, kad ji atliktų savo funkciją apdrausti nuo rizikos ir atskleisti kainas; pakeitimai taip pat būtini atsižvelgiant į rinkų struktūrų ir technologijų raidą, siekiant užtikrinti sąžiningą konkurenciją ir veiksmingas rinkas. Taip pat, atsižvelgiant į besirandančius veikimo būdus ir siekiant sustiprinti investuotojų pasitikėjimą, reikalingi tam tikri investuotojų apsaugos sistemos pokyčiai. Galiausiai vadovaudamasi J. de Larosière grupės rekomendacijomis ir Ekonomikos ir finansų reikalų tarybos (ECOFIN) išvadomis[10] ES įsipareigojo, kai tinkama, sumažinti valstybių narių turimą veiksmų laisvę, numatytą visose ES finansinių paslaugų direktyvose. Tai yra bendras visų sričių, kurioms taikomas FPRD persvarstymas, leitmotyvas, padėsiantis parengti bendrą ES finansų rinkų taisyklių rinkinį, toliau plėtoti vienodas sąlygas valstybėms narėms ir rinkos dalyviams, gerinti priežiūrą ir vykdymo užtikrinimą, sumažinti išlaidas rinkos dalyviams ir gerinti patekimo į rinkas sąlygas bei didinti ES finansų sektoriaus konkurencingumą pasaulyje. Todėl pasiūlymas, kuriuo iš dalies keičiama FPRD, padalytas į du. Reglamente išdėstyti reikalavimai, susiję su prekybos skaidrumo duomenų atskleidimu visuomenei ir sandorių duomenų atskleidimu kompetentingoms institucijoms, kliūčių be diskriminacijos naudotis tarpuskaitos priemonėmis pašalinimu, privaloma prekyba išvestinėmis finansinėmis priemonėmis organizuotos prekybos vietose, specialiais priežiūros veiksmais, susijusiais su finansinėmis priemonėmis ir išvestinių finansinių priemonių pozicijomis, ir filialo neturinčių trečiųjų šalių įmonių paslaugų teikimu. Direktyva iš dalies pakeičiami konkretūs reikalavimai, susiję su investicinių paslaugų teikimu, dabartinės direktyvos išimčių taikymo sritis, investicinėms įmonėms taikytini organizaciniai ir verslo etikos reikalavimai, prekybos vietoms taikytini organizaciniai reikalavimai, duomenų paslaugų teikėjams taikoma leidimų išdavimo tvarka ir nuolatiniai įpareigojimai, kompetentingų institucijų turimi įgaliojimai, sankcijos ir filialą turinčioms trečiųjų šalių įmonėms taikytinos taisyklės. 2. Konsultacijų su suinteresuotosiomis šalimis ir poveikio vertinimo rezultatai Ši iniciatyva parengta po išsamaus tęstinio dialogo ir konsultacijų su pagrindiniais suinteresuotaisiais subjektais, įskaitant vertybinių popierių rinkos priežiūros institucijas, visų rūšių rinkos dalyviais, įskaitant emitentus ir mažmeninius investuotojus. Joje atsižvelgiama į 2010 m. gruodžio 8 d.–2011 m. vasario 2 d. vykusiose viešose konsultacijose[11], 2010 m. rugsėjo 20–21 d. surengtame dideliame dvi dienas trukusiame viešajame klausyme[12], kuriame dalyvavo nemažai dalyvių, išreikštas nuomones ir į nuo 2009 m. gruodžio mėn. rengtuose plataus masto susitikimuose, kuriuose dalyvavo labai įvairios suinteresuotųjų subjektų grupės, surinktus duomenis. Galiausiai pasiūlyme atsižvelgiama į pastabas ir tyrimo išvadas, išdėstytas Europos vertybinių popierių rinkos priežiūros institucijų komiteto (CESR) (dabar – Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (EVPRI) paskelbtuose dokumentuose ir techninėse konsultacijose[13]. Be to, siekiant pasirengti persvarstyti FPRD, išorės konsultantams užsakyta atlikti du tyrimus[14]. Pirmajame tyrime, kurį 2010 m. vasario 10 d. užsakyta atlikti bendrovei „PriceWaterhouseCoopers“ ir kurio rezultatai gauti 2010 m. liepos 13 d., daugiausia dėmesio skirta rinkos veiklos duomenų rinkimui ir kitiems su FPRD susijusiems klausimams. Antrąjį tyrimą 2010 m. liepos 21 d. pavesta atlikti bendrovei „Europe Economics“; jo rezultatai gauti 2011 m. gegužės 23 d. ir jame daugiausia dėmesio skirta įvairių politikos galimybių, į kurias turės būti atsižvelgiama persvarstant FPRD, ekonominės naudos analizei. Vadovaudamasi savo geresnio reglamentavimo politika, Komisija atliko politikos galimybių poveikio vertinimą. Politikos galimybės įvertintos pagal įvairius kriterijus: rinkos operacijų skaidrumą reguliavimo institucijoms ir rinkos dalyviams, investuotojų apsaugą ir pasitikėjimą, vienodas sąlygas ES rinkos prekybos vietoms bei prekybos sistemoms ir ekonominį veiksmingumą, t. y. kokiu mastu įgyvendinant politikos galimybes pasiekiami iškelti tikslai ir sudaromos palankesnės sąlygos vertybinių popierių rinkoms veikti ekonomiškai bei veiksmingai. Apskritai apskaičiuota, kad persvarstant FPRD susidarys 512–732 mln. EUR vienkartinių atitikties išlaidų ir 312–586 mln. EUR einamųjų išlaidų. Tai reiškia, kad poveikis vienkartinėms ir einamosioms išlaidoms sudaro atitinkamai 0,10–0,15 proc. ir 0,06–0,12 proc. ES bankų sektoriaus bendrų einamųjų išlaidų. Šios išlaidos gerokai mažesnės, nei pradėjus įgyvendinti FPRD patirtos išlaidos. Apskaičiuotas poveikis vienkartinėms išlaidoms pradėjus įgyvendinti FPRD sudarė 0,56 proc. (mažmeniniams ir taupomiesiems bankams) ir 0,68 proc. (investiciniams bankams) bendrų einamųjų išlaidų, o apskaičiuotos einamosios atitikties išlaidos sudarė 0,11 proc. (mažmeniniams ir taupomiesiems bankams) ir 0,17 proc. (investiciniams bankams) bendrų einamųjų išlaidų. 3. Teisiniai pasiūlymo aspektai 3.1. Teisinis pagrindas Šio pasiūlymo pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 53 straipsnio 1 dalis. Šia direktyva bus pakeista Direktyva 2004/39/EB siekiant suderinti nacionalines nuostatas dėl investicinių paslaugų teikimo ir investicinių įmonių investicinės veiklos vykdymo leidimų išdavimo, akcijų paketo dalies įsigijimo, naudojimosi įsisteigimo laisve ir laisve teikti paslaugas, buveinės ir priimančiosios valstybės narės priežiūros institucijų šios srities įgaliojimų, taip pat veiklos leidimų išdavimo reguliuojamoms rinkoms bei rinkos duomenų teikėjams ir jų veiklos sąlygų. Pagrindinis šio pasiūlymo tikslas ir dalykas – nacionalinių nuostatų dėl galimybės vykdyti investicinių įmonių, reguliuojamų rinkų ir duomenų paslaugų teikėjų veiklą, jų valdymo sąlygų ir jų priežiūros sistemos suderinimas. Todėl pasiūlymas grindžiamas SESV 53 straipsnio 1 dalimi. Šiuo pasiūlymu papildomas siūlomas reglamentas (Finansinių priemonių rinkos reglamentas, FPRR), kuriuo nustatomi vienodi ir tiesiogiai taikytini reikalavimai, būtini, kad finansinių priemonių rinka veiktų tolygiai, pavyzdžiui, prekybos duomenų skelbimo, pranešimo apie sandorius kompetentingoms institucijoms ir kompetentingų institucijų bei EVPRI specialių įgaliojimų srityse. 3.2. Subsidiarumo ir proporcingumo principai Pagal subsidiarumo principą (SESV 5 straipsnio 3 dalis) ES lygmens veiksmų turėtų būti imamasi tik tada, kai numatomo veiksmo tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti pačios, todėl ES lygmeniu dėl numatomo veiksmo masto arba poveikio juos pasiekti būtų geriau. Daugelis persvarstomų klausimų jau įtraukti į dabartinius FPRD teisės aktus. Be to, finansų rinkoms būdinga tai, kad jos yra tarpvalstybinio pobūdžio, ir šis jų bruožas vis stiprėja. Reikia, kad sąlygos, kuriomis įmonės ir rinkos operatoriai šiomis aplinkybėmis gali konkuruoti, – nesvarbu, ar susijusios su skaidrumo taisyklėmis iki sandorio sudarymo ir po sandorio sudarymo, investuotojų apsauga ar rinkos dalyvių vykdomu rizikos vertinimu ir kontrole, – skirtingose valstybėse būtų bendros, ir šiuo metu jos visos yra esminis FPRD tikslas. Šuo metu reikia imtis Europos lygmens veiksmų siekiant atnaujinti ir iš dalies pakeisti FPRD nustatytą reguliavimo sistemą, kad būtų atsižvelgta į finansų rinkų pokyčius, įvykusius įgyvendinus direktyvą. Taip šia direktyva jau padaryti Europos finansų rinkų ir finansinių paslaugų integracijos ir veiksmingumo patobulinimai bus įtvirtinti tinkamai juos pritaikant, siekiant užtikrinti, kad būtų pasiekti bendrosios rinkos tvirtos reguliavimo sistemos tikslai. Dėl šios integracijos pavieniai valstybių narių veiksmai bus gerokai mažiau veiksmingi ir dėl jų rinkos susiskaidys, todėl atsiras reguliacinis arbitražas ir bus iškreipta konkurencija. Pavyzdžiui, dėl skirtingo rinkos skaidrumo arba investuotojų apsaugos lygio valstybėse narėse bus suskaidytos rinkos, kils pavojus likvidumui bei veiksmingumui ir atsiras kenksmingas reguliacinis arbitražas. Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (EVPRI) taip pat turėtų būti viena svarbiausių veikėjų įgyvendinant naująją visos ES sistemą. EVPRI turi turėti tam tikrus įgaliojimus, kad būtų galima pagerinti vertybinių popierių bendrosios rinkos veikimą. Pasiūlyme visiškai atsižvelgiama į proporcingumo principą, t. y. į tai, kad ES veiksmai turėtų būti tinkami tikslams pasiekti ir kad jais nebūtų neviršijama tai, kas būtina. Pasiūlymas suderinamas su šiuo principu atsižvelgiant į tinkamą viešojo intereso, kuriam kyla grėsmė, ir priemonės ekonominio veiksmingumo pusiausvyrą. Skirtingoms šalims nustatyti reikalavimai buvo kruopščiai pritaikyti. Nustatant šiuos reikalavimus visų pirma svarbiausia buvo poreikis suderinti investuotojų apsaugą, rinkų veiksmingumą ir šio sektoriaus išlaidas. 3.3. Suderinamumas su SESV 290 ir 291 straipsniais 2009 m. rugsėjo 23 d. Komisija priėmė reglamentų, kuriais įsteigiamos Europos bankininkystės institucija (EBI), Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija (EDPPI) ir Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (EVPRI), pasiūlymus. Šiuo atžvilgiu Komisija nori priminti pareiškimus, susijusius su SESV 290 ir 291 straipsniais, padarytus priimant Europos priežiūros institucijų steigimo reglamentus; kuriuose teigiama: „Reguliavimo standartų priėmimo proceso klausimu Komisija pabrėžia finansinių paslaugų sektoriaus unikalų pobūdį, kuris susiformavo atsižvelgiant į Lamfalussy struktūrą ir kuris aiškiai pripažintas SESV 39 deklaracijoje. Tačiau Komisija turi rimtų abejonių dėl to, ar jos vaidmeniui priimant deleguotus aktus ir įgyvendinant priemones taikomi apribojimai atitinka SESV 290 ir 291 straipsnius.“ 3.4. Išsamus pasiūlymo paaiškinimas 3.4.1. Bendras paaiškinimas. Vienodos sąlygos Pagrindinis pasiūlymo tikslas – užtikrinti, kad visa organizuota prekyba būtų vykdoma reguliuojamose prekybos vietose: reguliuojamose rinkose, daugiašalės prekybos sistemose (DPS) ir organizuotos prekybos sistemose (OPS). Visoms šioms prekybos vietoms bus taikomi vienodi skaidrumo reikalavimai iki sandorio sudarymo ir po sandorio sudarymo. Panašiai visoms trims prekybos vietoms taikytini reikalavimai dėl organizacinių aspektų ir rinkos priežiūros yra beveik vienodi. Taip bus užtikrintos vienodos sąlygos tais atvejais, kai vykdoma funkciškai panaši veikla, kuria sutelkiami trečiųjų šalių prekybiniai interesai. Vis dėlto svarbu tai, kad skaidrumo reikalavimai bus pritaikyti skirtingų rūšių priemonėms, ypač akcijoms, obligacijoms ir išvestinėms finansinėms priemonėms, ir įvairių rūšių prekybai, ypač pavedimų žurnalams ir kotiravimu pagrįstoms sistemoms. Visose trijose prekybos vietose sistemos operatorius yra neutralus. Reguliuojamoms rinkoms ir daugiašalėms prekybos sistemoms būdingi ne savo nuožiūra vykdomi sandoriai. Tai reiškia, kad sandoriai vykdomi laikantis iš anksto nustatytų taisyklių. Šios prekybos vietos taip pat konkuruoja teikdamos plačias galimybes tapti nariais, jeigu jie atitinka skaidrumo kriterijų rinkinį. Priešingai, OPS operatorius turi tam tikrą veiksmų laisvę spręsti, kaip bus vykdomas sandoris. Dėl šios priežasties tokiam operatoriui taikomi investuotojų apsaugos, verslo etikos ir optimalaus vykdymo reikalavimai sistema besinaudojančių klientų atžvilgiu. . Taigi nors ir patekimo į OPS taisyklės, ir vykdymo metodika turi būti skaidrios ir aiškios, pagal jas operatorius gali teikti klientams kokybiškai ar net funkciškai skirtingą paslaugą, palyginti su reguliuojamose rinkose ir DPS jų nariams bei dalyviams teikiamomis paslaugomis. Vis dėlto, siekiant užtikrinti OPS operatoriaus neutralumą visų vykdomų sandorių atžvilgiu ir kad dėl galimybės gauti pelno pakenkiant klientams nebūtų keliama pavojaus pareigoms taip sutelktų klientų atžvilgiu, būtina uždrausti OPS operatoriams vykdyti prekybą už nuosavas lėšas. Galiausiai organizuota prekyba gali būti vykdoma nuolat vykdant klientų pavedimus už savo nuosavą turtą. Galiausiai organizuota prekyba gali būti vykdoma per finansinius tarpininkus. Finansinis tarpininkas, nuolat vykdantis klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto (angl. systemic internaliser), gali vykdyti klientų sandorius už savo nuosavas lėšas. Vis dėlto toks finansinis tarpininkas negali sujungti trečiųjų šalių interesų pirkti ir parduoti finansines priemones funkciškai taip pat, kaip reguliuojama rinka, DPS ar OPS, ir todėl jis nėra prekybos vieta. Bus taikomos optimalaus vykdymo ir kitos verslo etikos taisyklės, ir klientai aiškiai žinos, kada jis prekiauja su investicine įmone, o kada – su trečiosiomis šalimis. Finansiniams tarpininkams taikomi specialūs skaidrumo iki sandorio sudarymo ir patekimo į rinkas reikalavimai. Skaidrumo reikalavimai bus pritaikyti įvairių rūšių finansinėms priemonėms, visų pirma akcijoms, obligacijoms ir išvestinėms finansinėms priemonėms, ir bus taikomi iki tam tikros nustatytos ribos. Todėl investicinių įmonių su klientais, įskaitant kitas investicines įmones, vykdoma prekyba savo sąskaita laikoma nebiržine prekyba. Nebiržinė prekyba, kuri neatitinka finansinio tarpininko veiklos apibrėžties, turi būti nenuolatinė ir nereguliari, norint, kad ji būtų įtraukta iš dalies pakeičiant įgyvendinimo teisės aktus. 3.4.2. FPRD taisyklių taikymo srities išplėtimas, kad jos būtų taikomos panašiems produktams ir paslaugoms (1, 3 ir 4 straipsniai) Atsižvelgdama į darbą mažmeninių investicinių produktų paketo (angl. PRIP) srityje[15], Komisija įsipareigojo užtikrinti nuoseklų reguliavimo metodą, pagrįstą FPRD nuostatomis dėl skirtingų finansinių produktų, kurie tenkina panašius investuotojų poreikius ir dėl kurių kyla panašių investuotojų apsaugos sunkumų, platinimo mažmeniniams investuotojams. Be to, iškeltas rūpestį keliantis klausimas dėl FPRD taikymo, kai investicinės įmonės arba kredito įstaigos išleidžia ir parduoda savo pačių vertybinius popierius. Nors FPRD taikymas, kai konsultacijos dėl investavimo teikiamos kaip pardavimo dalis, yra aiškus, vis dėlto daugiau aiškumo reikia paslaugų, dėl kurių patarimai neteikiami, atveju, kai galėtų būti tariama, kad investicinė įmonė arba bankas neteikia FPRD paslaugos. Galiausiai valstybių narių taisyklių, taikytinų vietos lygmeniu veikiantiems subjektams, kuriems FPRD netaikoma ir kurie teikia riboto asortimento investicines paslaugas, skirtumai nebėra pagrįsti atsižvelgiant į finansų krizės metu įgytą patirtį, finansų rinkų ir finansinių produktų sudėtingumą ir poreikį investuotojams galėti naudotis panašaus lygio apsauga, nepaisant paslaugų teikėjų vietos arba pobūdžio. Todėl pasiūlymais išplečiama FPRD reikalavimų, visų pirma verslo etikos ir interesų konfliktų taisyklių, taikymo sritis apimant kredito įstaigų vykdomą struktūruotų indėlių pardavimą teikiant konsultaciją ir jos neteikiant, konkrečiai nustatoma, kad FPRD taip pat taikoma investicinėms įmonėms ir kredito įstaigoms, parduodančioms savo vertybinius popierius, kai neteikiama jokia konsultacija, ir iš valstybių narių reikalaujama nacionalinės teisės aktuose, taikytinuose vietoje įsteigtiems subjektams, taikyti panašius į FPRD nustatytuosius veiklos leidimų išdavimo ir verslo etikos reikalavimus. 3.4.3. FPRD išimčių persvarstymas (2 straipsnis) Prekyba finansinėmis priemonėmis savo sąskaita FPRD priskiriama prie investicinių paslaugų ir veiklos, kurioms reikia leidimo. Tačiau nustatytos trys pagrindinės išimtys, kad direktyva netaikoma asmenims, vykdantiems prekybą savo sąskaita kaip išskirtinę veiklą, kaip kitos nefinansinės įmonių veiklos papildomą veiklą arba kaip nefinansinės prekybos biržos prekėmis veiklos dalį. Vadovaujantis G20 įsipareigojimais reikėtų užtikrinti, kad FPRD nuostatos būtų tinkamai taikomos profesionalias investicines paslaugas klientams teikiančioms ir profesionalią investicinę veiklą vykdančioms įmonėms. Todėl šiais pasiūlymais išimtys aiškiau apribojamos taikant jas tik veiklai, kuri mažiau svarbi FPRD ir yra daugiausia privataus ar komercinio pobūdžio arba kuri neapima dažnų trumpalaikio pobūdžio prekybos sandorių. 3.4.4. Rinkos struktūros sistemos patobulinimai (18, 19, 20, 32, 33, 34, 53, 54 straipsniai) Priėmus FPRD įvykę rinkos pokyčiai iš dalies sukėlė sunkumų dabartinei reguliavimo sistemai, taikytinai įvairių rūšių vykdymo sistemoms, skirtoms paremti sąžiningą konkurenciją, vienodas sąlygas ir skaidrias bei veiksmingas rinkas. Jos funkcija ir modelis parengti remiantis daugiausia prekyba akcijomis, poreikiu didinti ne akcijų rinkų skaidrumą ir atsparumą ir tuo, kad ne visi pastaraisiais metais atsiradę organizuotos prekybos būdai pakankamai atitinka FPRD numatyto trijų krypčių suskirstymo (reguliuojamos rinkos, daugiašalės prekybos sistemos, finansiniai tarpininkai, nuolat vykdantys klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto) apibrėžtis ir reikalavimus – visa tai yra ženklas, kad reikia pasirengti patobulinti dabartinę sistemą. Pasiūlymuose sukurta nauja organizuotos prekybos sistemų kategorija, neatitinkanti nė vienos esamos kategorijos, grindžiama griežtais organizaciniais reikalavimais ir vienodomis skaidrumo taisyklėmis, ir atnaujinami pagrindiniai reikalavimai visoms prekybos vietoms siekiant atsižvelgti į didesnę konkurenciją ir tarpvalstybinę prekybą, kurias bendrai lėmė pažangiosios technologijos ir FPRD. 3.4.5. Įmonių valdymo tobulinimas (9, 48 straipsniai) FPRD reikalaujama, kad investicinės įmonės veiklai faktiškai vadovautų pakankamai geros reputacijos asmenys, turintys pakankamai patirties, kad taip būtų užtikrintas patikimas ir riziką ribojantis investicinės įmonės valdymas. Atsižvelgiant į Komisijos darbą finansų sektoriaus įmonių valdymo srityje[16], siūloma sustiprinti šias nuostatas vykdomųjų direktorių ir nevykdomųjų direktorių bruožų, vaidmens, atsakomybės ir pusiausvyros sudarant valdymo organus požiūriu. Visų pirma pasiūlymais siekiama užtikrinti, kad valdymo organo nariai turėtų pakankamai žinių bei įgūdžių ir suprastų su įmonės veikla sietiną riziką, kad galėtų užtikrinti patikimą ir riziką ribojantį investicinės įmonės valdymą, naudingą investuotojams ir rinkos etiškumui. 3.4.6. Sugriežtinti organizaciniai reikalavimai siekiant užtikrinti veiksmingą rinkų veikimą ir jų etiškumą (16, 51 straipsniai) Dėl prekybos finansinėmis priemonėmis technologijų plėtros atsiranda ir naujų galimybių, ir naujų sunkumų. Paprastai suvokiama, kad jų poveikis naudingas rinkos likvidumui ir kad dėl jų padidėjo rinkų veiksmingumas, vis dėlto nustatytos konkrečios reguliavimo ir priežiūros priemonės, būtinos siekiant tinkamai reaguoti į galimas grėsmes sklandžiam rinkos veikimui, kylančias dėl algoritminės prekybos ir dažnų trumpalaikio pobūdžio prekybos sandorių. Visų pirma pasiūlymais siekiama įtraukti į FPRD visus subjektus, vykdančius dažnus trumpalaikio pobūdžio prekybos sandorius, iš tokių įmonių ir įmonių, sudarančių sąlygas patekti į rinką kitiems dažnus trumpalaikio pobūdžio prekybos sandorius vykdantiems prekiautojams, reikalaujama tinkamų organizacinių apsaugos priemonių ir reikalaujama prekybos vietose imtis tinkamų rizikos kontrolės priemonių siekiant sumažinti tvarką pažeidžiančią prekybą ir užtikrinti savo prekybos sistemų atsparumą. Pasiūlymais taip pat siekiama pagelbėti kompetentingoms institucijoms prižiūrėti ir stebėti tokią veiklą. 3.4.7. Investuotojų apsaugos sistemos stiprinimas (13, 24, 25, 27, 29 straipsniai, I priedo A skirsnis) Apskritai pripažįstama, kad priėmus FPRD pagerinta ir mažmeninių, ir profesionalių investuotojų apsauga. Nepaisant to, iš patirties matyti, kad kelių sričių pakeitimai padėtų sumažinti atvejų, kai galimybės investuotojui patirti žalą akivaizdžiausios. Pasiūlymais ypač sustiprinama konsultacijų dėl investavimo teikimo ir portfelio valdymo reguliavimo sistema bei galimybė investicinėms įmonėms priimti paskatas iš trečiųjų šalių, taip pat juose išaiškinamos sąlygos ir priemonės, pagal kurias investuotojai gali laisvai rinkoje sudaryti tam tikrų nekompleksinių finansinių priemonių sandorius taikant mažiausius mokesčius arba mažiausią jų investicinės įmonės vardu suteikiamą apsaugą. Be to, nustatoma kryžminiam pardavimui skirta sistema, kuria siekiama užtikrinti, kad investuotojai būtų tinkamai informuoti ir kad toks pardavimas jiems nebūtų nenaudingas. Pasiūlymu sustiprinami su lėšų arba priemonių, priklausančių investicinės įmonės klientams ir jų agentams, tvarkymu susiję reikalavimai ir jame prie investicinių paslaugų priskiriamas finansinių priemonių saugojimas klientų naudai. Pasiūlymu padedama geriau informuoti klientus apie jiems teikiamas paslaugas ir jų pavedimų vykdymą. 3.4.8. Padidinta apsauga teikiant investicines paslaugas ne mažmeniniams klientams (30 straipsnis, II priedas) FPRD pateiktas klientų suskirstymas į mažmenines, profesionalias ir tinkamas sandorio šalis tinkamai ir pakankamai lankstus ir todėl turėtų liktis iš esmės nepakeistas. Vis dėlto nemažai pavyzdžių, susijusių su vietos valdžios institucijų ir savivaldybių vykdomais kompleksinių priemonių sandoriais, parodė, kad FPRD sistemoje jų suskirstymas nėra tinkamai atspindėtas. Antra, kadangi nėra prasmės nustatyti daug išsamių verslo etikos reikalavimų tinkamoms sandorio šalims kasdien palaikant daugybę prekybinių santykių, svarbiausias aukšto lygio principas veikti garbingai, sąžiningai ir profesionaliai bei įsipareigojimas teikti teisingą, aiškią ir neklaidinančią informaciją turėtų būti taikomas neatsižvelgiant į klientų skirstymą į kategorijas. Galiausiai siūloma, kad tinkamos sandorio šalys galėtų pasinaudoti geresnės kokybės teikiamų paslaugų informacija ir dokumentais. 3.4.9. Nauji reikalavimai prekybos vietoms (27, 59, 60 straipsniai) FPRD numatyto optimalaus vykdymo įvertinimas šiuo metu priklauso nuo galimybės gauti skaidrumo duomenis iki sandorio sudarymo ir po sandorio sudarymo. Vis dėlto taip pat gali būti svarbi kita informacija, pvz., iki sandorio sudarymo anuliuotų pavedimų skaičius arba jų vykdymo greitis. Todėl pasiūlyme nustatytas reikalavimas prekybos vietoms kasmet skelbti vykdymo kokybės duomenis. Antra, biržos prekių išvestinių finansinių priemonių, kuriomis prekiaujama prekybos vietose, sutartys dažnai pritraukia daugiausia įvairių naudotojų ir investuotojų ir dažnai gali būti lyginamosios kainos, kuri įtraukiama, pavyzdžiui, į mažmenines energijos ir maisto kainas, atradimo vietos. Todėl siūloma, kad visose prekybos vietose, kuriose prekiaujama biržos prekių išvestinių finansinių priemonių sutartimis, būtų nustatytos tinkamos ribos arba alternatyvios priemonės siekiant užtikrinti sklandų rinkos veikimą ir atsiskaitymo sąlygas, kai biržos prekės pristatomos fiziškai, ir būtų teikiama sisteminga, išsami ir standartinė informacija apie įvairių rūšių finansinių ir komercinių prekiautojų pozicijas reguliavimo institucijoms (įskaitant galutinio kliento kategoriją ir tapatybę) ir rinkos dalyviams (įskaitant tik bendras galutinių klientų kategorijų pozicijas). Šių prekybos vietų taikytinas ribas Komisija gali suderinti deleguotaisiais aktais, ir nei jų, nei alternatyvių priemonių atžvilgiu neapribojama kompetentingų institucijų ir EVPRI teisė vadovaujantis šia direktyva ir FPRR prireikus nustatyti papildomas priemones. 3.4.10. Patobulinta MVĮ rinkų tvarka (35 straipsnis) Siekiant papildyti įvairias neseniai pradėtas ES iniciatyvas, skirtas padėti MVĮ gauti finansavimą, siūloma sukurti naują rinkų pakategorę, vadinamąsias MVĮ augimo rinkas. Tokios rinkos operatorius (kuris dažniausiai veikia kaip DPS) galėtų nuspręsti teikti prašymą, kad DPS taip pat būtų įregistruota kaip MVĮ augimo rinka, jei ji atitinka tam tikras sąlygas. Dėl tokių rinkų įregistravimo turėtų padidėti jų žinomumas bei pagerėtų jų savybės ir tai galėtų paskatinti parengti tokioms rinkoms bendrus visos Europos reguliavimo standartus, kurie pritaikyti atsižvelgti į tokių rinkų emitentų ir investuotojų poreikius kartu išlaikant aukštą esamą investuotojų apsaugos lygį. 3.4.11. Trečiosioms šalims taikoma tvarka (41–50 straipsniai) Pasiūlymu sukuriama suderinta sistema, skirta sudaryti sąlygas trečiosiose šalyse įsteigtoms įmonėms ir rinkos operatoriams patekti į ES rinkas siekiant, kad neliktų skirtingų nacionalinių dabar trečiosioms šalims taikomų tvarkų, ir užtikrinti vienodas sąlygas visiems finansinių paslaugų subjektams ES teritorijoje. Pasiūlyme pateikiama sistema, paremta Komisijos atliekamu preliminariu trečiosios šalies jurisdikcijų lygiavertiškumo vertinimu. Trečiųjų šalių įmonės iš trečiųjų šalių, kurių atžvilgiu yra priimtas lygiavertiškumo sprendimas, galės prašyti leidimo teikti paslaugas Sąjungoje. Norint teikti paslaugas mažmeniniams klientams, turėtų būti įsteigiamas filialas; leidimą trečiosios šalies įmonei turėtų suteikti ta valstybė narė, kurioje įsteigtas jos filialas, ir filialui būtų taikomi tam tikri ES reikalavimai (organizaciniai reikalavimai, verslo etikos taisyklės, reikalavimai dėl interesų konfliktų, skaidrumo ir kiti). Norint teikti paslaugas tinkamoms sandorio šalims, filialo steigti nereikėtų; trečiųjų šalių įmonės jas galėtų teikti įsiregistravusios EVPRI. Jos būtų prižiūrimos savo šalyje. Reiktų sudaryti atitinkamą trečiųjų šalių priežiūros institucijų, nacionalinių kompetentingų institucijų ir EVPRI bendradarbiavimo susitarimą. 3.4.12. Didesnis ir veiksmingesnis duomenų konsolidavimas (61-68 straipsniai) Rinkos duomenų sritis kokybės, formato, išlaidų ir galimybės juos konsoliduoti požiūriu svarbi siekiant sustiprinti svarbiausią FPRD principą, susijusį su skaidrumu, konkurencija ir investuotojų apsauga. Pagal reglamente ir direktyvoje pasiūlytas šios srities nuostatas numatoma nemažai esminių permainų. Bus pagerinta duomenų kokybė ir padidintas nuoseklumas – reikalaujama, kad visos įmonės, naudodamosi patvirtinta skelbimo sistema (PSS), skelbtų savo prekybos ataskaitas. Pagal šias nuostatas įtvirtintos procedūros, kurias taikydama kompetentinga institucija turi išduoti veiklos leidimą PSS, ir išdėstyti PSS taikytini organizaciniai reikalavimai. Pasiūlytomis nuostatomis bus reaguojama į vieną pagrindinių kritinių pastabų dėl FPRD įgyvendinimo poveikio, t. y. duomenų nenuoseklumo. Be reikalavimo, kad rinkos duomenys būtų patikimi, pateikiami laiku ir juos būtų galima gauti priimtina kaina, investuotojams labai svarbu, kad rinkos duomenis būtų galima sujungti taip, kad būtų galima veiksmingai palyginti visų prekybos vietų kainas ir prekybą. Įgyvendinus FPRD padaugėjo rinkos prekybos vietų, todėl tai padaryti tapo sunkiau. Pasiūlytose nuostatose išdėstytos konsoliduotos informacinės juostos teikėjų atsiradimo sąlygos. Jose apibrėžti organizaciniai reikalavimai, kurių tokie teikėjai turės laikytis, kad galėtų naudoti tokią sistemą. 3.4.13. Didesni kompetentingų institucijų įgaliojimai išvestinių finansinių priemonių pozicijų atžvilgiu (61, 72, 83 straipsniai) Kadangi pastaraisiais metais išvestinių finansinių priemonių rinkos gerokai išaugo, pasiūlymais bus panaikintas dabartinis priežiūros institucijų įgaliojimų stebint ir prižiūrint pozicijas nenuoseklumas. Siekiant užtikrinti sklandų rinkų veikimą arba rinkų etiškumą, šioms institucijoms bus suteikti tikslūs įgaliojimai pareikalauti iš bet kurio asmens informacijos apie turimas pozicijas dėl susijusių išvestinių finansinių priemonių, taip pat apyvartinių taršos leidimų. Priežiūros institucijos galės įsikišti bet kuriuo investicinių finansinių priemonių sutarties galiojimo etapu ir imtis veiksmų, kad pozicija būtų sumažinta. Šis sustiprintas pozicijos valdymas bus papildytas galimybe iš anksto nediskriminuojant apriboti pozicijas. Apie visus veiksmus turėtų būti pranešama EVPRI. 3.4.14. Veiksmingos sankcijos (73-78 straipsniai) Valstybės narės turėtų numatyti, kad už FPRD pažeidimus būtų galima taikyti atitinkamas administracines sankcijas ir priemones. Šiuo tikslu direktyvoje bus reikalaujama, kad jos laikytųsi toliau išvardytų būtiniausių taisyklių. Pirma, administracinės sankcijos ir priemonės turėtų būti taikomos už pažeidimą atsakingiems fiziniams ar juridiniams asmenims ir investicinėms įmonėms. Antra, kompetentingoms institucijoms turėtų būti parengtas būtiniausių administracinių sankcijų ir priemonių, kurios būtų taikomos pažeidus šios direktyvos ir šio reglamento nuostatas, rinkinys. Į šį rinkinį įtraukiamas veiklos leidimo panaikinimas, viešas pranešimas, vadovų atleidimas, administracinės piniginės sankcijos. Trečia, maksimalus administracinių piniginių sankcijų, nustatytų nacionalinės teisės aktuose, dydis turėtų viršyti padarius pažeidimą gautą naudą, jei ją galima apskaičiuoti, ir bet kuriuo atveju neturėtų būti mažesnis už direktyvoje nurodytą dydį. Ketvirta, kriterijai, į kuriuos kompetentingos institucijos konkrečiu atveju atsižvelgia nustatydamos taikytinos sankcijos rūšį ir dydį, turėtų apimti bent direktyvoje nustatytus kriterijus (pvz., padarius pažeidimą gautą naudą arba trečiosioms šalims padarytus nuostolius, atsakingo asmens bendradarbiavimą ir pan.). Penkta, taikomos sankcijos ir priemonės turėtų būti paskelbtos, kaip numatyta šioje direktyvoje. Galiausiai turėtų būti įdiegtas tinkamas mechanizmas, kuriuo būtų skatinama pranešti apie pažeidimus investicinėse įmonėse. Baudžiamosios sankcijos šiame pasiūlyme neaptariamos. 3.4.15. Apyvartiniai taršos leidimai (I priedas, C skirsnis) Skirtingai nei prekyba išvestinėmis finansinėmis priemonėmis, ES apyvartinių taršos leidimų neatidėliotinų sandorių antrinės rinkos yra iš esmės nereguliuojamos. Neatidėliotinų sandorių rinkose yra pasitaikę nemažai nesąžiningos veiklos, dėl kurios gali sumažėti pasitikėjimas apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema, sukurta ES Direktyva, nustatančia šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje[17]. Kartu su ES apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos direktyvoje numatytomis priemonėmis, skirtomis ES apyvartinių taršos leidimų registrų sistemai sustiprinti, ir sąskaitos, skirtos prekiauti apyvartiniais taršos leidimais, atidarymo sąlygoms sugriežtinti, pasiūlymu bus nustatyta, kad visai ES apyvartinių taršos leidimų rinkai bus taikomas finansų rinkos reguliavimas. Ir neatidėliotinų sandorių, ir išvestinių finansinių priemonių rinkas kontroliuos bendra priežiūros institucija. Bus taikoma FPRD ir Direktyva 2003/6/EB dėl piktnaudžiavimo rinka, taip visapusiškai padidinant rinkos saugumą netrukdant siekti jos tikslo, kuris tebėra išmetamųjų teršalų mažinimas. Be to, taip bus užtikrinta atitiktis taisyklėms, kurios jau taikomos ES apyvartinių taršos leidimų išvestinėms finansinėms priemonėms, ir padidės saugumas, nes bankams ir investicinėms įmonėms, subjektams, įpareigotiems stebėti prekybos veiklą ir nustatyti sukčiavimo, piktnaudžiavimo ar pinigų plovimo atvejus, bus suteiktas svarbesnis vaidmuo tikrinant numatomus neatidėliotinų sandorių vykdytojus. 4. Poveikis biudžetui Konkretus pasiūlymo poveikis biudžetui susijęs su EVPRI paskirta užduotimi, išdėstytas prie šio pasiūlymo pridėtose finansinėse teisės aktų pasiūlymų pažymose. Konkretus poveikis Komisijos biudžetui taip pat aptartas prie šio pasiūlymo pridedamoje finansinėje pažymoje. Pasiūlymas turi poveikį Bendrijos biudžetui. ê2004/39/EB ð naujas 2011/0298 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA dėl finansinių priemonių rinkų, kuria panaikinama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/39/EB (Nauja redakcija) (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, Atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo Sutartį ð dėl Europos Sąjungos veikimo ï , ypač į jos 4753 straipsnio 21 dalį, atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą[18], ð perdavus tinkamo įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams, ï atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[19], atsižvelgdami į Europos centrinio banko nuomonę[20], ð pasikonsultavę su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu, ï laikydamiesi ð įprastos teisėkūros procedūros ï Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos[21], kadangi: ò naujas (1) 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų, iš dalies pakeičianti Tarybos direktyvas 85/611/EEB ir 93/6/EEB bei Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/12/EB ir panaikinanti Tarybos direktyvą 93/22/EEB[22], buvo keletą kartų iš esmės keista. Kadangi reikia padaryti daugiau pakeitimų, siekiant aiškumo ją reikėtų išdėstyti nauja redakcija ; ê 2004/39/EB 1 konstatuojamoji dalis (2) 1993 m. gegužės 10 d. Tarybos direktyva 93/22/EEB dėl investicinių paslaugų vertybinių popierių srityje[23], siekiama sudaryti sąlygas, leidžiančias įgaliotoms investicinėms įmonėms ir bankams, kuriems jų buveinės valstybėse buvo suteiktas veiklos leidimas veiklai ir kurie ten prižiūrimi, laisvai teikti paslaugas bei steigti filialus kitose valstybėse narėse. Tuo tikslu, minėta direktyva siektaė derinti taisykles dėl veiklos leidimo veiklai suteikimo tokioms investicinėms įmonėms ir jų veiklai taikomų reikalavimų, įskaitant verslo etikos taisykles. Jojei taip pat numatytasė kai kurių reguliuojamų rinkų veiklos sąlygų suvienodinimasą; ê 2004/39/EB 2 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (3) Ppastaraisiais metais vis daugiau investuotojų tampa aktyvesni finansinėse rinkose, ir jiems yra siūlomas sudėtingesnis ir platesnis paslaugų ir priemonių spektras. Atsižvelgiantdama į šiuos pokyčius, Bendrijos Ö Sąjungos Õ teisinė sistema turėtų apimti visas investuotojams skirtas veiklos rūšis. Dėl to būtina užtikrinti atitinkamo laipsnio suderinamumą, norint pasiūlyti investuotojams aukšto lygio apsaugą bei leisti investicinėms įmonėms, su jų buveinės valstybių priežiūra, teikti paslaugas visoje BendrijojeÖ Sąjungoje Õ, sudarančioje vieną bendrą rinką. Atsižvelgiant į tai, kas buvo išdėstyta pirmiau, Direktyva 93/22/EEB turėtų būti pakeista nauja Direktyva 2004/39/EB.; ò naujas (4) finansų krizė atskleidė finansų rinkų veikimo ir skaidrumo trūkumus. Finansų rinkų raida atskleidė, kad būtina stiprinti finansinių priemonių rinkų reguliavimo sistemą padidinant jos skaidrumą, geriau apsaugant investuotojus, stiprinant pasitikėjimą ja, mažinant nereguliuojamų sričių, užtikrinant, kad priežiūros institucijos turėtų pakankamai įgaliojimų savo užduotims atlikti; ònaujas (5) tarptautinės priežiūros institucijos sutaria, kad vienas iš finansų krizės veiksnių buvo daugelio finansų įstaigų valdymo trūkumai, įskaitant tai, kad nebuvo atliekama veiksminga patikra ir neužtikrinama galių pusiausvyra. Dėl pernelyg didelės ir nepagrįstos rizikos kai kurios pavienės finansų įstaigos gali žlugti, o valstybėse narėse ir visame pasaulyje gali kilti sisteminių problemų. Dėl netinkamos įmonių, teikiančių paslaugas klientams, veiklos gali būti padaryta žalos investuotojams ir prarastas jų pasitikėjimas. Siekiant pašalinti potencialiai žalingą šių įmonių valdymo tvarkos trūkumų poveikį, reikėtų šios direktyvos nuostatas papildyti išsamesniais principais ir būtiniausiais standartais. Šie principai ir standartai turėtų būti taikomi atsižvelgiant į investicinių įmonių pobūdį, mastą ir sudėtingumą; ò naujas (6) ES Finansinės priežiūros aukšto lygio darbo grupė paragino Europos Sąjungą parengti darnesnį finansų reguliavimo dokumentų rinkinį. Atsižvelgdama į būsimą Europos priežiūros struktūrą, 2009 m. birželio 18–19 d. susirinkusi Europos Vadovų Taryba taip pat pabrėžė poreikį parengti bendrą Europos taisyklių sąvadą, taikytiną visoms bendrosios rinkos finansų įstaigoms; ò naujas (7) atsižvelgiant į pirmiau išdėstytus argumentus, dabar dalis Direktyvos 2004/39/EB išdėstoma nauja redakcija kaip ši nauja direktyva ir dalis pakeičiama Reglamentu (ES) Nr.…/… (FPRR). Abu teisiniai dokumentai kartu turėtų sudaryti teisinę sistemą, pagal kurią būtų reglamentuojami investicinėms įmonėms, reguliuojamoms rinkoms, duomenų teikimo paslaugų teikėjams ir trečiųjų šalių įmonėms, teikiančioms investicines paslaugas arba vykdančioms investicinę veiklą Sąjungoje, taikytini reikalavimai. Todėl ši direktyva turėtų būti aiškinama kartu su reglamentu. Šioje direktyvoje turėtų būti išdėstytos nuostatos, kuriomis būtų reglamentuojamas veiklos leidimų išdavimas, akcijų paketo įsigijimas, naudojimasis įsisteigimo laisve ir laisve teikti paslaugas, investicinių įmonių veiklos sąlygos siekiant užtikrinti investuotojų apsaugą, buveinės ir priimančiosios valstybių narių priežiūros institucijų įgaliojimai, sankcijų taikymo tvarka. Kadangi pagrindinis šio pasiūlymo tikslas ir dalykas – suderinti nacionalines minėtų sričių nuostatas, pasiūlymas turėtų būti pagrįstas SESV 53 straipsnio 1 dalimi. Direktyva yra tinkamos formos dokumentas siekiant sudaryti sąlygas, kai būtina, šia direktyva reglamentuojamų sričių įgyvendinimo nuostatas pritaikyti visiems esamiems kiekvienos valstybės narės tam tikros rinkos ir teisinės sistemos ypatumams; ê 2004/39/EB 3 konstatuojamoji dalis (3) Dėl augančios investuotojų priklausomybės nuo asmeninių rekomendacijų, tikslinga investicinių rekomendacijų paslaugas įtraukti į investicines paslaugas, kurioms reikia leidimo. ê 2004/39/EB 4 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (8)(4) Įį finansinių priemonių sąrašą tikslinga įtraukti kai kurias biržos prekių išvestines Ö finansines Õ priemones ir kitas sudėtines dalis, kurių sudarymo ir prekybos būdams turėtų būti taikomos tos pačios tradicines finansines priemones reglamentuojančios nuostatos.; ò naujas (9) neatidėliotinų sandorių antrinėse rinkose, kuriose prekiaujama apyvartiniais taršos leidimais, pasitaikė nemažai nesąžiningos veiklos atvejų, dėl kurių gali sumažėti pasitikėjimas apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemomis, sukurtomis Direktyva 2003/87/EB, todėl imamasi priemonių ES apyvartinių taršos leidimų registrų sistemai sustiprinti ir sąskaitos, skirtos prekiauti apyvartiniais taršos leidimais, atidarymo sąlygoms sugriežtinti. Siekiant padidinti tų rinkų etiškumą ir užtikrinti veiksmingą jų veikimą, įskaitant visapusę prekybos veiklos priežiūrą, tikslinga papildyti priemones, kurių imamasi pagal Direktyvą 2003/87/EB, visiškai įtraukiant apyvartinius taršos leidimus į šios direktyvos ir į Reglamento ----/-- [Piktnaudžiavimo rinka reglamentas] taikymo sritį priskiriant juos finansinių priemonių kategorijai; ê 2004/39/EB 7 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (10)(7) Ššios direktyvos tikslas yra apimti tas įmones, kurios įprastai teikia profesionalias investicines paslaugas ir (ar) plėtoja profesionalią investicinę veiklą. Ö Todėl Õ kadangi ji Ö neturėtų Õ neapimtia įmonių, užsiimančių kitokia profesine veikla;, ê 2004/39/EB 5 konstatuojamoji dalis (11) Bbūtina nustatyti išsamią priežiūros tvarką, kuria reguliuojamasnčią finansinių priemonių sandorių vykdymasą neatsižvelgiant į šiems sandoriams sudaryti naudojamus prekybos būdus, siekiant užtikrinti aukštą investuotojų sandorių vykdymo kokybę bei išlaikyti finansinės sistemos skaidrumą ir bendrą efektyvumą. Turėtų būti numatyta nuosekli sistema, kurioje atsižvelgiama galinti jautriai reaguoti į rizikos veiksnius, kuri ir reguliuojamostų pagrindinėes pavedimų vykdymo sistemų rūšyis, šiuo metu naudojamoas Europos finansinėse rinkose. Būtina pripažinti, kad greta reguliuojamų rinkų atsirado naujos kartos organizuotos prekybos sistemos, kurioms turėtų būti taikomias reikalavimais užtikrinti efektyvų ir organizuotą finansinių rinkų veikimą;. Siekiant nustatyti suderintą reguliavimo sistemą, turėtų būti numatyta nuostata dėl naujos investicinės paslaugos, susijusios su DPS valdymu, įtraukimo. ê 2004/39/EB 6 konstatuojamoji dalis (12)(6) Turėtų būti nustatytos artimai tarpusavyje susijusios reguliuojamos rinkos ir DPS sąvokos, taip įrodant, kad jos reiškia tą patį organizuotos prekybos funkcionalumą. Į sąvokas neturėtų būti įtrauktos dvišalės sistemos, kur investicinė įmonė į visus prekybinius santykius įsitraukia savo sąskaita, o ne kaip rizikos nekelianti sandorio šalis tarp pirkėjo ir pardavėjo. Terminas „sistema“ apima visas rinkas, kurias sudaro taisyklių ir prekybos vietų rinkinys, taip pat ir tas rinkas, kurios veikia tik laikantis šių taisyklių. Reguliuojamos rinkos ir DPS nėra įpareigotos naudoti „techninę“ pavedimų suderinimo tvarką. Rinka, sudaryta tik iš taisyklių, reglamentuojančių su naryste, leidimu naudoti prekyboje priemones, prekyba tarp narių, ataskaitų pateikimu ir, kai taikoma, su skaidrumo įpareigojimais susijusius dalykus, yra reguliuojama rinka arba DPS, kaip apibrėžta šioje direktyvoje, o sandoriai, sudaryti vadovaujantis šiomis taisyklėmis, laikomi sudaryti pagal reguliuojamos rinkos sistemos arba DPS reikalavimus. Terminas „pirkimo ir pardavimo interesai“ turėtų būti suprantamas plačiąja prasme ir apimti pavedimus, kainos nustatymą ir interesų nurodymus. Reikalavimas, kad sistemoje interesus apjungtų sistemos administratoriaus nustatytos ne savo nuožiūra taisyklės, reiškia, kad juos apjungia sistemos taisyklės arba sistemos protokolai ar vidaus procedūros (įskaitant programinę įrangą sudarančias procedūras). Sąvoka „ne savo nuožiūra nustatytos taisyklės“ reiškia, kad šios taisyklės nepalieka DPS administruojančiai investicinei įmonei veiksmų laisvės daryti įtaką interesų sąveikai. Vadovaujantis sąvokomis, interesai turėtų būti apjungti taip, kad po to būtų sudaryta sutartis, kurią vykdant taikomos sistemos taisyklės, sistemos protokolai ar vidaus procedūros. ò naujas (12) visos prekybos vietos, t. y. reguliuojamos rinkos, DPS ir OPS, turėtų nustatyti skaidrias taisykles, kuriomis būtų reglamentuojamas patekimas į sistemą. Tačiau nors reguliuojamoms rinkoms ir DPS turėtų ir toliau būti taikomi labai panašūs reikalavimai dėl to, kas gali tapti jų nariais ar dalyviais, OPS turėtų turėti galimybę nustatyti ir apriboti patekimą į sistemą remdamasi, inter alia, savo operatorių įsipareigojimais savo klientams; ò naujas (13) investicinė įmonė, vykdanti klientų pavedimus už savo nuosavas lėšas, turėtų būti laikoma finansiniu tarpininku, nuolat vykdančiu klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto, išskyrus atvejus, kai sandoriai kartais, tam tikru atveju ir nereguliariai vykdomi ne reguliuojamose rinkose, DPS ir OPS. Finansinius tarpininkus, nuolat vykdančius klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto, reikėtų apibrėžti kaip investicines įmones, kurios dažnai organizuotai ir sistemingai savo sąskaita vykdo sandorius vykdydamos klientų pavedimus ne reguliuojamoje rinkoje, DPS arba OPS. Siekiant užtikrinti, kad ši apibrėžtis investicinėms įmonėms būtų taikoma objektyviai ir veiksmingai, visa dvišalė prekyba su klientais turėtų būti tinkama, o kiekybiniai kriterijai turėtų papildyti kokybinius kriterijus, skirtus nustatyti investicines įmones, iš kurių reikalaujama įsiregistruoti finansiniu tarpininku, nuolat vykdančiu klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto; šie kriterijai nustatyti Komisijos reglamento Nr. 1287/2006, kuriuo įgyvendinama Direktyva 2004/39/EB, 21 straipsnyje. Nors OPS yra bet kokia sistema ar vieta, kurioje sistemoje sąveikauja daugiašaliai trečiųjų šalių pirkimo ir pardavimo interesai, finansiniam tarpininkui, nuolat vykdančiam klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto, neturėtų būti leidžiama sujungti trečiųjų šalių pirkimo ir pardavimo interesų; ê 2004/39/EB 8 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ð naujas (14)(8) Ššios direktyvos taikymo sritis neturėtų apimti įmonių Ö asmenų Õ, kurieos valdo nuosavą turtą ir Ö įmonių, kurios Õ vykdo įsipareigojimus, neteikia investicinesių paslaugasų ir (ar) nevykdo investicinęės veikląos, t. y. verslo Ö tik Õ savo sąskaita, nebent tai yra rinkos formuotojai ð , reguliuojamos rinkos ar DPS nariai arba dalyviai, arba jos vykdo klientų nurodymus sudarydamos sandorius ï ar įmonės, organizuotai, dažnai ir sistemingai užsiimančios verslu savo sąskaita už reguliuojamos rinkos arba DPS ribų, taip sudarydamos sąlygas tretiesiems asmenims pasinaudoti siūloma sistema įtraukiant juos į prekybinius santykius. ðIšimtiniais atvejais asmenys, kurie savo sąskaita vykdo finansinių priemonių sandorius kaip reguliuojamos rinkos arba DPS nariai ar dalyviai, taip pat kaip rinkos formuotojai biržos prekių išvestinių finansinių priemonių, apyvartinių taršos leidimų arba jų išvestinių finansinių priemonių atžvilgiu, kaip papildomą veiklą pagrindiniame versle, kuri apskritai vertinant nėra nei investicinių paslaugų, kaip apibrėžta šioje direktyvoje, nei banko paslaugų, kaip apibrėžta Direktyvoje 2006/48/EB, teikimas, neturėtų patekti į šios direktyvos taikymo sritį. Techniniai kriterijai, skirti nustatyti, kada veikla yra papildoma pagrindiniam verslui, turėtų būti išaiškinti deleguotuosiuose aktuose. Prekyba savo sąskaita vykdant klientų pavedimus turėtų apimti įmones, kurios vykdo įvairių klientų pavedimus suderindamos juos pagal suderinamumo principą (kompensacinė prekyba), jos turėtų būti laikomos pagrindiniais veikėjais ir joms turėtų būti taikomos šios direktyvos nuostatos, kuriomis reglamentuojamas ir užsakymų vykdymas klientų naudai, ir prekyba savo sąskaita. Pavedimų, susijusių su finansinėmis priemonėmis, vykdymas kaip papildoma veikla, vykdoma dviejų asmenų, kurių pagrindinis verslas apskritai vertinant nėra nei investicinių paslaugų, kaip apibrėžta šioje direktyvoje, nei banko paslaugų, kaip apibrėžta Direktyvoje 2006/48/EB, teikimas, neturėtų būti laikomas prekyba savo sąskaita vykdant klientų pavedimus; ï ê 2004/39/EB 9 konstatuojamoji dalis (15)(9) Ttekste pateiktos nuorodos į asmenis turėtų būti suprantamos kaip nuorodos tiek į fizinius, tiek į juridinius asmenis;. ê 2004/39/EB 10 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (16)(10) Tturėtų būti išskirtos draudimo įmonės, kurių veikla yra tinkamai kontroliuojama kompetentingų riziką ribojančios priežiūros institucijų ir kurioms taikomaos 1964 m. vasario 25 d. Tarybos direktyva 64/225/EEB dėl įsisteigimo laisvės ir laisvės teikti paslaugas apribojimų panaikinimo perdraudimo bei retrocesijos srityse[24], 1973 m. liepos 24 d. Pirmoji Tarybos direktyva 73/239/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginio draudimo, išskyrus gyvybės draudimą, veiklos pradėjimu ir vykdymu, suderinimo[25] ir 2002 m. lapkričio 5 d. Tarybos direktyva 2002/83/EB dėl gyvybės draudimo[26] Ö 2009 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento it Tarybos direktyva 2009/138/EB dėl draudimo ir perdraudimo veiklos pradėjimo ir jos vykdymo (Mokumas II)[27] Õ;. ê 2004/39/EB 11 konstatuojamoji dalis (17)(11) Aasmenimsys, neteikiantiemsys paslaugų trečiosioms šalims, kurių verslas yra teikti investicines paslaugas išimtinai tik jų patronuojančioms įmonėms, savo patronuojamosioms dukterinėms įmonėms ar kitoms jų patronuojančiųjų įmonių patronuojamosioms dukterinėms įmonėms, neturėtų būti taikoma ši direktyva;. ê 2004/39/EB 12 konstatuojamoji dalis (18)(12) Aasmenys, kurie, vykdydami profesinę veiklą, teikia tik atsitiktines investicines paslaugas tik pavieniais atvejais, neturėtų patekti į šios direktyvos taikymo sritį su sąlyga, kad tokia veikla yra reglamentuota ir atitinkamos taisyklės nedraudžia atsitiktiniais pavieniais atvejais teikti investicinių paslaugų;. ê 2004/39/EB 13 konstatuojamoji dalis (19)(13) Aasmenimsys, teikiantiemsys investicines paslaugas, susijusias išimtinai su darbuotojų dalyvavimo akciniame kapitale programų administravimu, ir dėl to neteikiantiemsčioms investicinių paslaugų trečiosioms šalims, neturėtų būti taikoma ši direktyva;. ê 2004/39/EB 14 konstatuojamoji dalis (20)(14) Bbūtina nustatyti, kad į šios direktyvos taikymo sritį nepatenka centriniai bankai ir kitos institucijos, vykdančios panašias funkcijas, taip pat valstybės įstaigos, kurioms pavesta valdyti valstybės skolą ar dalyvauti ją valdant (ši sąvoka apima ir investavimą, susijusį su ja), išskyrus tas įstaigas, kurios yra iš dalies ar visiškai valdomos valstybės, tačiau kurių vaidmuo yra komercinis ar susijęs su akcijų įsigijimu;. ò naujas (21) siekiant aiškiau nustatyti Europos centrinių bankų sistemai, kitoms nacionalinėms institucijoms, atliekančioms panašias funkcijas, ir valdant valstybės skolą dalyvaujančioms institucijoms taikomą išimčių tvarką, tikslinga apriboti tokias išimtis ir taikyti jas tik institucijoms ir įstaigoms, kurios atlieka savo funkcijas laikydamosi vienos valstybės narės teisės arba Sąjungos teisės aktų, taip pat tarptautinėms institucijoms, kurių narės yra viena ar daugiau valstybių narių; ê 2004/39/EB 15 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (22)(15) Bbūtina nustatyti, kad į šios direktyvos taikymo sritį nepatenka kolektyvinio investavimo subjektai įmonės ir pensijų fondai, neatsižvelgiant į tai, ar jų veikla koordinuojama Bendrijos Ö Sąjungos Õ mastu, ar ne, bei depozitoriumai ar tokių įmonių valdytojai, kadangi jie turi laikytis konkrečių taisyklių, tiesiogiai pritaikytų jų veiklai;. ê 2004/39/EB 16 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (23)(16) Nnorėdamas pasinaudoti šioje direktyvoje nustatytomis išimtimis, suinteresuotas asmuo turėtų nuolat laikytis sąlygų, taikomų kartu tokioms išimtims. Ypač tuomet, kai asmuo teikia investicines paslaugas arba užsiima investicine veikla ir jam taikomos šios direktyvos išimtys, kadangi, vertinant bendrai, jo pagrindiniame versle tokios paslaugos ar veikla yra pagalbinės, jam neturėtų būti taikoma išimtis, susijusi su pagalbinėmis paslaugomis, jeigu jo pagrindiniame versle šios paslaugos ar veikla nustoja būti pagalbinėmis;. ê 2004/39/EB 17 konstatuojamoji dalis (24)(17) Aasmenys, teikiantys investicines paslaugas ir (ar) vykdantys investicinę veiklą, reglamentuojamą šioje Ddirektyvoje, turėtų gauti buveinės valstybių narių kompetentingų institucijų leidimus, kuriais užtikrinamančius investuotojų apsaugaą ir finansinės sistemos stabilumąas.; ê 2004/39/EB 18 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (25)(18) Kkredito įstaigoms, įgaliotoms vadovaujantis 2000 m. kovo 20 d. Ö 2006 m. birželio 14 d. Õ Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/12/EB Ö 2006/48/EB Õ dėl kredito įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo Ö (nauja redakcija) Õ Ö [28] Õ , neturėtų prireikti kito leidimo pagal šią direktyvą, leidžiančio kad galėtų teikti investicines paslaugas arba vykdyti investicinę veiklą. Kredito įstaigai nusprendus pradėti teikti investicines paslaugas arba vykdyti investicinę veiklą, prieš suteikdamos tokią teisę, kompetentingos institucijos turėtų patikrinti, ar ji laikosi atitinkamų šios direktyvos nuostatų;. ò naujas (26) struktūruoti indėliai atsirado kaip investicinių produktų forma, tačiau Sąjungos lygmeniu jiems netaikomi jokie teisės aktai dėl investuotojų apsaugos, o kitoms struktūruotoms investicijoms tokie teisės aktai taikomi. Todėl tikslinga sustiprinti investuotojų pasitikėjimą ir labiau suvienodinti reguliavimą, susijusį su skirtingų mažmeninių investicinių produktų paketų platinimu, siekiant užtikrinti pakankamą investuotojų apsaugos lygį visoje Sąjungoje. Dėl šios priežasties į šios direktyvos taikymo sritį tikslinga įtraukti struktūruotus indėlius. Atsižvelgiant į tai, būtina paaiškinti, kad struktūruoti indėliai, kadangi jie yra investicinių produktų forma, neapima indėlių, susietų vien su palūkanų normomis, pvz., EURIBOR arba LIBOR, neatsižvelgiant į tai, ar palūkanų normos nustatytos iš anksto, ar yra fiksuotos arba kintamos; ò naujas (27) siekiant Sąjungoje padidinti investuotojų apsaugą, tikslinga apriboti sąlygas, kuriomis valstybės narės gali netaikyti šios direktyvos asmenims, teikiantiems investicines paslaugas klientams, kurie dėl to nėra apsaugoti pagal direktyvą. Visų pirma tikslinga reikalauti iš valstybių narių tokiems asmenims taikyti reikalavimus, kurie būtų bent jau analogiški nustatytiesiems direktyvoje, ypač veiklos leidimo išdavimo etapu, vertinant jų reputaciją bei patirtį ir visų akcininkų tinkamumą, persvarstant pradinio veiklos leidimų išdavimo ir vykdomos priežiūros sąlygas, taip pat verslo etikos įpareigojimus; ê 2004/39/EB 19 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (28)(19) Ttuomet, kai investicinė įmonė nereguliariai teikia vieną ar daugiau leidime nenurodytų investicinių paslaugų arba vykdo leidime nenumatytą Ö investicinę Õ veiklą, vadovaujantis šia direktyva, ji neturėtų įgyti papildomo leidimo Ö pagal šią direktyvą Õ ;. ê 2004/39/EB 20 konstatuojamoji dalis (29)(20) Ššioje direktyvoje pavedimų priėmimas ir perdavimas taip pat turėtų apimti dviejų arba daugiau investuotojų suvedimą, siekiant, kad šie investuotojai sudarytų sandorį;. ò naujas (30) investicinėms įmonėms ir kredito įstaigoms, platinančioms jų pačių išleidžiamas finansines priemones, šios direktyvos nuostatos turėtų būti taikomos tais atvejais, kai jos konsultuoja savo klientus dėl investavimo. Siekiant panaikinti neapibrėžtumą ir padidinti investuotojų apsaugą, tikslinga numatyti, kad ši direktyva bus taikoma tais atvejais, kai pirminėje rinkoje investicinės įmonės ir kredito institucijos platina jų pačių išleidžiamas finansines priemones neteikdamos jokių konsultacijų. Tuo tikslu turėtų būti išplėsta pavedimų vykdymo klientų naudai paslaugos apibrėžtis; ê 2004/39/EB 21 konstatuojamoji dalis (21) Atsižvelgdamos į būsimą kapitalo pakankamumo sistemos, nurodytos Bazelio II konvencijoje, peržiūrą, valstybės narės pripažįsta, kad reikia iš naujo įvertinti, ar investicinės įmonės, klientų pavedimus vykdančios suderinamumo principu, turėtų būti laikomos pagrindiniais veikėjais, o jų kapitalui nustatomi papildomi norminiai reikalavimai. ê 2004/39/EB 22 konstatuojamoji dalis (31)(22) pagal Aabipusio pripažinimo ir buveinės valstybės narės priežiūros principusai reikalauja, kad valstybių narių kompetentingos institucijos neturėtų suteikti leidimų arba turėtų juos atšaukti leidimus, jeigu tokie veiksniai, kaip veiklos programos, geografinis pasiskirstymas arba faktiškai atlikta veikla, aiškiai rodo, kad investicinė įmonė pasirinko vienos kurios nors valstybės narės teisinę sistemą, siekdama išvengti kitoje valstybėje narėje, kurios teritorijoje ji ketina vykdyti arba vykdo didesnę savo veiklos dalį, galiojančių griežtesnių normų. Investicinė įmonė, turinti juridinio asmens statusą, turėtų gauti leidimą toje valstybėje narėje, kurioje yra registruota jos būstinė. Investicinė įmonė, neturinti juridinio asmens statuso, turėtų gauti leidimą toje valstybėje narėje, kurioje yra jos pagrindinė buveinė. Be to, valstybės narės turėtų reikalauti, kad pagrindinė investicinės įmonės buveinė visuomet būtų buveinės valstybėje narėje ir vykdytų joje faktinę veiklą;. ò naujas (32) 2007 m. rugsėjo 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2007/44/EB, iš dalies keičiančioje Tarybos direktyvą 92/49/EEB ir direktyvas 2002/83/EB, 2004/39/EB, 2005/68/EB ir 2006/48/EB, dėl riziką ribojančio vertinimo tvarkos taisyklių ir vertinimo kriterijų, taikomų akcijų paketų įsigijimui ir didinimui finansų sektoriuje[29], nustatyti išsamūs kriterijai, taikytini investicinių įmonių siūlomo įsigijimo riziką ribojančiam vertinimui, ir jų taikymo tvarka. Siekiant užtikrinti vertinimo proceso, taip pat jo rezultatų teisinį tikrumą, aiškumą ir nuspėjamumą, tikslinga patvirtinti Direktyvoje 2007/44/EB nustatytus riziką ribojančio vertinimo kriterijus ir procedūrą. Visų pirma kompetentingos institucijos turėtų įvertinti siūlomo įsigyjančio asmens tinkamumą ir siūlomo įsigijimo finansinį patikimumą, taikydamos visus šiuos kriterijus: siūlomo įsigyjančio asmens reputaciją; bet kokio asmens, kuris vadovaus investicinės įmonės verslui, reputaciją ir patirtį; siūlomo pirkėjo finansinį patikimumą; tai, ar investicinė įmonė galės laikytis riziką ribojančių reikalavimų pagal šią direktyvą arba kitas direktyvas, visų pirma, direktyvas 2002/87/EB[30] ir 2006/49/EB[31]; tai, ar yra tinkamas pagrindas įtarti, kad siekiant įgyvendinti siūlomą įsigijimą vykdomas ar įvykdytas arba buvo bandytas įvykdyti pinigų plovimas ar teroristų finansavimas, kaip apibrėžta Direktyvos 2005/60/EB[32] 1 straipsnyje, ar kad siūlomas įsigijimas gali padidinti jų pavojų; ê 2004/39/EB 23 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (33)(23) Bbuveinės valstybėje narėje leidimą gavusiai investicinei įmonei turėtų būti suteikta teisė teikti investicines paslaugas ar vykdyti investicinę veiklą visoje Bendrijoje Ö Sąjungoje Õ, nereikalaujant kreiptis į kompetentingas institucijas dėl atskiro leidimo toje valstybėje narėje, kurioje ji pageidauja teikti tokias paslaugas ar vykdyti tokią veiklą;. ê 2004/39/EB 24 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (34)(24) Aatsižvelgiant į tai, kad kai kurios investicinės įmonės yra atleistos nuo kai kurių įsipareigojimų, nustatytų 1993 m. kovo 15 d. Tarybos direktyva 93/6/EEB Ö 2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/49/EB Õ dėl investicinių įmonių ir kredito įstaigų kapitalo pakankamumo Ö (nauja redakcija) Õ Ö [33] Õ , jos turėtų būti įpareigotos turėti arba minimalaus dydžio kapitalą, arba profesinės civilinės atsakomybės draudimą, arba ir viena, ir kita. Tokio draudimo sumos turėtų būti patikslintos atsižvelgiant į patikslinimus, padarytus vadovaujantis 2002 m. gruodžio 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/92/EB dėl draudimo tarpininkavimo[34]. Tokia kapitalo pakankamumui taikoma specialia tvarka neturėtų būti pažeisti sprendimaių dėl atitinkamo šių įmonių traktavimo pagal būsimus Bendrijos Ö Sąjungos Õ teisės aktų, kuriais reglamentuojamasnčių kapitalo pakankamumasą, pakeitimus;. ê 2004/39/EB 25 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (35)(25) Aatsižvelgiant į tai, kad rizikos ribojimo reguliavimo sritis turėtų apimti tik įmones, kurios, profesionaliai tvarkydamos prekybos knygą, gali reikšti sandorio šalies riziką kitiems rinkos dalyviams, subjektams, savo sąskaita vykdantiems sandorius su finansinėmis priemonėmis, įskaitant šioje direktyvoje reglamentuojamas biržos prekių išvestines Ö finansines Õ priemones, taip pat tiems, kurie savo pagrindinio verslo klientams visiems bendrai kaip pagalbines paslaugas teikia investicines paslaugas, susijusias su Ö biržos prekių Õ išvestinėmis Ö finansinėmis Õ priekių priemonėmis, neturėtų būti taikoma ši direktyva su sąlyga, kad toks pagrindinis verslas nėra investicinių paslaugų teikimas, kaip apibrėžta šioje direktyvoje;. ê 2004/39/EB 26 konstatuojamoji dalis (36)(26) Ssiekiant apsaugoti investuotojo teises į nuosavybę ir kitas panašias teises į vertybinius popierius ar įmonei patikėtas lėšas, šios teisės turėtų būti atskirtos nuo įmonės teisių. Tačiau šis principas neturėtų drausti įmonei užsiimti verslu savo vardu, tačiau investuotojo naudai, pavyzdžiui, kapitalo skolinimasis atsargoms, kai tai būtina dėl sandorio pobūdžio ir investuotojas tam pritaria;. ê 2004/39/EB 27 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ð naujas (37)(27) Jeigu klientas, vadovaudamasis Bendrijos teisės aktais ir ypač 2002 m. birželio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/47/EB dėl susitarimų dėl finansinio įkaito[35], perduoda investicinei įmonei visas nuosavybės teises į finansines priemones arba lėšas, siekdamas užtikrinti ar kitaip įvykdyti esamus ar būsimus, faktinius arba galimus ar numatomus įsipareigojimus, tokios finansinės priemonės ar lėšos taip pat neturėtų būti laikomos priklausančiomis klientui. ð reikalavimai dėl klientų turto apsaugos yra itin svarbi priemonė, skirta klientams apsaugoti teikiant paslaugas ir vykdant veiklą. Šių reikalavimų galima netaikyti, kai visos lėšų ir finansinių priemonių nuosavybės teisės perleidžiamos investicinei įmonei siekiant vykdyti visus esamus ar būsimus, faktinius, nenumatytus ar numatomus įsipareigojimus. Dėl šios didelės galimybės gali susidaryti neapibrėžtumas ir kilti pavojus su klientų turto apsauga susijusių reikalavimų veiksmingumui. Taigi bent jau mažmeninių klientų turto atžvilgiu tikslinga apriboti investicinių įmonių galimybę sudaryti susitarimus dėl finansinio įkaito perleidžiant nuosavybės teisę, kaip apibrėžta 2002 m. birželio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2002/47/EB dėl susitarimų dėl finansinio įkaito[36], siekiant užsitikrinti įsipareigojimų įvykdymą arba kitaip juos įvykdyti; ï ê 2004/39/EB 28 konstatuojamoji dalis (28) Leidimų išdavimo tvarka, taikoma Bendrijoje investicinių įmonių filialams, įgaliotiems trečiosiose šalyse, turėtų būti ir toliau taikoma tokioms įmonėms. Šie filialai neturėtų naudotis laisve teikti paslaugas, remiantis Sutarties 49 straipsnio antrąja dalimi, arba įsisteigimo teise tose valstybėse narėse, kuriose jie nėra įsisteigę. Atsižvelgiant į tuos atvejus, kai Bendrija nėra prisiėmusi jokių dvišalių ar daugiašalių įsipareigojimų, tikslinga numatyti tvarką, skirtą užtikrinti, kad Bendrijos investicinės įmonės būtų vienodai traktuojamos suinteresuotose trečiosiose šalyse. ò naujas (38) būtina stiprinti investicinių įmonių valdymo organų vaidmenį joms užtikrinant patikimą ir riziką ribojantį įmonių valdymą, rinkos etiškumo skatinimą ir investuotojų interesų rėmimą. Investicinės įmonės valdymo organas visais atvejais turėtų skirti pakankamai laiko, turėti pakankamų žinių, įgūdžių ir patirties, kad suprastų kredito įstaigos veiklą ir pagrindines jos rizikos pozicijas. Kad būtų išvengta grupinio mąstymo ir kad būtų lengviau kritiškai vertinti sprendimus, investicinių įmonių valdybos sudėtis turėtų būti pakankamai įvairi amžiaus, lyties, geografinės kilmės, išsilavinimo ir profesiniu atžvilgiu, kad būtų galima remtis įvairiais požiūriais ir patirtimi. Lyčių pusiausvyra yra ypač svarbi norint užtikrinti, kad būtų tinkamai atspindima demografinė realybė; ò naujas (39) siekiant, kad valdymo organas galėtų veiksmingai prižiūrėti ir kontroliuoti investicinės įmonės veiklą, jis turėtų būti atsakingas ir atskaitingas už visą investicinės įmonės strategiją, atsižvelgdamas į investicinės įmonės veiklos ir rizikos pobūdį. Valdymo organas visame investicinės įmonės verslo cikle turėtų prisiimti aiškius įsipareigojimus dėl įmonės strateginių tikslų nustatymo ir apibrėžimo, jos vidaus struktūros patvirtinimo, įskaitant personalo atrankos ir mokymo kriterijus, bendros politikos, pagal kurią reglamentuojamas paslaugų teikimas ir veiklos vykdymas, įskaitant pardavimo darbuotojų atlyginimą ir naujų produktų, skirtų platinti klientams, patvirtinimą. Atliekant investicinių įmonių strateginių tikslų, jų vidaus struktūros, jų paslaugų teikimo ir veiklos vykdymo politikos periodinę stebėseną ir vertinimą turėtų būti užtikrinta galimybė joms nuolat vykdyti patikimą ir riziką ribojantį valdymą siekiant rinkos etiškumo ir investuotojų apsaugos; ê 2004/39/EB 29 konstatuojamoji dalis (40)(29) Ddėl augančios investicinių įmonių vykdomos veiklos rūšių įvairovės padidėja konflikto galimybė tarp šių tarpusavyje besiskiriančių veiklos rūšių ir klientų interesų. Dėl to būtina numatyti taisykles, kuriomis būtų užtikrinamančias, kad šie konfliktai negalėtų neigiamai paveikti jų klientų interesų;. ò naujas (41) valstybės narės turėtų užtikrinti, kad būtų paisoma asmens duomenų apsaugos teisės pagal 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir 2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/58/EB dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių sektoriuje (Direktyva dėl privatumo ir elektroninių ryšių)[37], kuriomis reglamentuojamas asmens duomenų tvarkymas, vykdomas taikant šią direktyvą. Asmens duomenų tvarkymui, kurį taikydama šią direktyvą atlieka EVPRI, taikomas 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo[38]; ò naujas (42) pagal 2006 m. rugpjūčio 10 d. Komisijos direktyvą 2006/73/EB, kuria įgyvendinama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/39/EB dėl investicinių įmonių organizacinių reikalavimų ir veiklos sąlygų bei toje direktyvoje[39] apibrėžti terminai, valstybėms narėms leidžiama, atsižvelgiant į investicinėms įmonės taikomus organizacinius reikalavimus, reikalauti įrašyti telefono pokalbius arba elektroninius pranešimus, susijusius su klientų pavedimais. Telefono pokalbių arba elektroninių pranešimų, susijusių su klientų pavedimais, įrašymas yra suderinamas su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija ir pateisinamas siekiant padidinti investuotojų apsaugą, didinti rinkos priežiūrą ir teisinį tikrumą investicinių įmonių ir jų klientų naudai. Tokių įrašų svarba taip pat paminėta 2010 m. liepos 29 d. Europos vertybinių popierių rinkos priežiūros institucijų komiteto paskelbtose techninėse konsultacijose Europos Komisijai. Dėl šių priežasčių tikslinga šioje direktyvoje numatyti telefono pokalbių arba elektroninių pranešimų, susijusių su klientų pavedimais, įrašymo bendrosios tvarkos principus; ò naujas (43) valstybės narės turėtų užtikrinti teisę į asmens duomenų apsaugą pagal 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir Direktyvą 2002/58/EB. Ši apsauga pirmiausia turėtų būti išplėsta ir būti taikoma telefono pokalbių ir elektroninių pranešimų įrašymui, kaip reikalaujama pagal 13 straipsnį; ò naujas (44) prekybos technologijų naudojimas pastarąjį dešimtmetį smarkiai plėtojosi, ir dabar rinkos dalyviai jas plačiai naudoja. Daugelis rinkos dalyvių dabar naudoja algoritminę prekybą, kai kompiuteriniu algoritmu automatiškai nustatomi pavedimo aspektai ir kai žmogiškoji veikla ribota arba jos visai nėra. Specialus algoritminės prekybos porūšis yra dažni trumpalaikio pobūdžio prekybos sandoriai (angl. high frequency trading), kuriuos vykdant prekybos sistema dideliu greičiu analizuoja iš rinkos gautus duomenis arba signalus ir per labai trumpą laiką, atsižvelgdama į tą analizę, siunčia arba atnaujina didelį pavedimų skaičių. Dažnus trumpalaikio pobūdžio prekybos sandorius paprastai prekiautojai vykdo naudodami prekybai savo nuosavas lėšas, ir, užuot buvę atskira strategija, jie vykdomi naudojant modernias technologijas siekiant įgyvendinti įprastesnes prekybos strategijas, pvz., rinkos formavimo arba arbitražo; ò naujas (45) vadovaudamasi 2009 m. birželio mėn. paskelbtomis Tarybos išvadomis dėl Sąjungos finansų priežiūros stiprinimo ir siekdama prisidėti prie bendro Sąjungos finansų rinkų taisyklių sąvado kūrimo, padėti toliau plėtoti vienodas sąlygas valstybėms narėms ir rinkos dalyviams, didinti investuotojų apsaugą ir gerinti priežiūrą bei vykdymo užtikrinimą, Sąjunga įsipareigojo, kai tikslinga, sumažinti valstybių narių turimą veiksmų laisvę, suteikiamą pagal Sąjungos finansinių paslaugų teisės aktus. Be to, kad šia direktyva įdiegta telefono pokalbių arba elektroninių pranešimų, susijusių su klientų pavedimais, įrašymo bendra sistema, tikslinga sumažinti kompetentingoms institucijoms galimybę tam tikrais atvejais pavesti priežiūros užduotis, sumažinti veiksmų laisvę, numatytą įmonių agentams taikytinuose reikalavimuose, ir filialų teikiamą informaciją; ò naujas (46) naudojant prekybos technologijas padidėjo investuotojų vykdomos prekybos sparta, pajėgumas ir sudėtingumas. Dėl jų rinkos dalyviai galėjo sudaryti sąlygas savo klientams patekti į rinkas naudojantis jų prekybos sistemomis, tiesiogine elektronine prieiga arba remiamo ir tiesioginio patekimo į rinką būdu. Prekybos technologijos rinkai ir apskritai rinkos dalyviams naudingos dėl, pvz., platesnio dalyvavimo rinkose, didesnio likvidumo, mažesnės sklaidos, mažesnio trumpalaikio nestabilumo ir priemonių, skirtų klientų pavedimams geriau vykdyti. Tačiau dėl šių prekybos technologijų taip pat atsiranda nemažai galimos rizikos, pvz., didesnė rizika, kad prekybos vietų sistemos bus pernelyg apkrautos dėl didelio pavedimų skaičiaus, rizika, kad naudojant algoritminę prekybą bus sukurta besidubliuojančių arba klaidingų pavedimų arba kitaip sutriks jos funkcijos, kad rinkoje gali kilti sąmyšis. Be to, kyla rizika, kad algoritminės prekybos sistemos pernelyg jautriai reaguos į rinkos įvykius, dėl to gali padidėti nestabilumas, jeigu rinkoje jau prieš tai buvo kokia nors problema. Galiausiai jeigu algoritminė prekyba arba dažni trumpalaikio pobūdžio prekybos sandoriai naudojami netinkamai, jie gali būti naudojami įvairių formų piktnaudžiavimo tikslais; ò naujas (47) šią riziką, galinčią kilti dėl didesnio technologijų naudojimo, geriausia sušvelninti taikant specialių rizikos kontrolės priemonių derinį, skirtą įmonėms, vykdančioms algoritminę prekybą arba dažnus trumpalaikio pobūdžio prekybos sandorius, ir kitas priemones, skirtas tokioms įmonėms prieinamų prekybos vietų operatoriams. Pageidautina užtikrinti, kad visoms dažnus trumpalaikio pobūdžio prekybos sandorius vykdančioms įmonėms būtų išduodamas veiklos leidimas, kai jos yra tiesioginės prekybos vietos narės. Taip turėtų būti užtikrinta, kad joms būtų taikomi direktyvoje nustatyti organizaciniai reikalavimai ir jos būtų tinkamai prižiūrimos; ò naujas (48) ir įmonės, ir prekybos vietos turėtų užtikrinti, kad būtų taikomos veiksmingos priemonės, skirtos užtikrinti, kad vykdant automatizuotą prekybą rinkoje nekiltų sąmyšis ir kad jos nebūtų galima naudoti piktnaudžiavimo tikslais. Prekybos vietos taip pat turėtų užtikrinti, kad jų prekybos sistemos būtų atsparios ir tinkamai išbandytos, kad galėtų atlaikyti didesnius pavedimų srautus arba rinkos spaudimą ir kad būtų taikomi sistemos išjungikliai, skirti prekybai laikinai sustabdyti, jeigu būtų staigių ir netikėtų kainų svyravimų; ò naujas (49) be priemonių, susijusių su algoritmine prekyba ir dažnais trumpalaikio pobūdžio prekybos sandoriais, tikslinga įtraukti kontrolės priemones, susijusias su investicinėmis įmonėmis, teikiančiomis klientams tiesioginę elektroninę prieigą prie rinkų, nes elektroninė prekyba gali būti vykdoma per įmonę, teikiančią elektroninę prieigą prie rinkų, ir su daugeliu kitų panašių rizikos rūšių. Taip pat reikėtų, kad tiesioginę elektroninę prieigą teikiančios įmonės užtikrintų, kad šia paslauga besinaudojantys asmenys turėtų tinkamą kvalifikaciją ir kad būtų nustatytos naudojimosi šia paslauga kontrolės priemonės. Tikslinga išsamius organizacinius reikalavimus, susijusius su šių naujų formų prekyba išsamiau nustatyti deleguotuosiuose aktuose. Taip turėtų būti užtikrinta, kad, kai būtina, reikalavimus būtų galima iš dalies pakeisti siekiant atsižvelgti į būsimas šios srities inovacijas ir pokyčius; ò naujas (50) šiuo metu ES veikia daugybė prekybos vietų, tarp kurių yra nemažai prekybai tapačių priemonių. Siekiant sumažinti galimą riziką investuotojų interesams, būtina įforminti ir labiau suderinti prekybos kitose prekybos vietose padarinių procesą, jeigu viena prekybos vieta nusprendžia laikinai sustabdyti arba pašalinti iš prekybos finansinę priemonę. Siekiant teisinio tikrumo ir tinkamai spręsti interesų konfliktus, kai priimami sprendimai laikinai sustabdyti arba pašalinti iš prekybos finansinę priemonę, turėtų būti užtikrinta, kad jeigu viena reguliuojama rinka arba DPS sustabdo prekybą dėl informacijos apie emitentą arba finansinę priemonę neatskleidimo, kitos rinkos arba sistemos taip pat laikosi to sprendimo, išskyrus atvejus, kai tolesnis prekybos vykdymas gali būti pateisinamas dėl išskirtinių aplinkybių. Be to, būtina įforminti ir patobulinti prekybos vietų keitimąsi informacija ir bendradarbiavimą dėl konkrečios priemonės, kuria prekiaujama skirtingose vietose, išskirtinių sąlygų atvejais; ò naujas (51) finansų rinkose veikla užsiima daugiau investuotojų ir jiems teikiamos sudėtingesnės plataus asortimento paslaugos ir priemonės ir, atsižvelgiant į šiuos pokyčius, būtina numatyti tam tikrą suderinimą siekiant visoje Sąjungoje investuotojams teikti aukšto lygio apsaugą. Kai buvo priimta Direktyva 2004/39/EB, dėl didėjančios investuotojų priklausomybės nuo asmeninių rekomendacijų reikėjo įtraukti konsultacijų dėl investavimo teikimą į investicines paslaugas, kurioms taikomi veiklos leidimo gavimo ir konkretūs verslo etikos įpareigojimai. Klientams ir toliau yra svarbios asmeninės rekomendacijos, o paslaugos bei priemonės darosi vis sudėtingesnės, todėl, siekiant padidinti investuotojų apsaugą, reikia griežtinti verslo etikos įpareigojimus; ò naujas (52) siekiant suteikti investuotojams visą svarbią informaciją, tikslinga reikalauti, kad investicinės įmonės, teikdamos konsultacijas dėl investavimo, išaiškintų savo teikiamų konsultacijų pagrindą, visų pirma, produktų asortimentą, į kurį jos atsižvelgia teikdamos klientams asmenines rekomendacijas, paaiškintų, ar jos konsultacijas dėl investavimo teikia nepriklausomai, ar siūlo klientams nuolatinį jiems rekomenduojamos finansinės priemonės tinkamumo vertinimą. Taip pat tikslinga reikalauti, kad investicinės įmonės paaiškintų savo klientams jiems teikiamų rekomendacijų priežastis. Siekiant papildomai apibrėžti konsultacijų dėl investavimo teikimo reguliavimo sistemą kartu paliekant investicinėms įmonėms ir klientams galimybę rinktis, tikslinga nustatyti šios paslaugos teikimo sąlygas, kai įmonės klientus informuoja, kad paslauga teikiama nepriklausomai. Siekiant padidinti investuotojų apsaugą ir aiškumą klientams dėl jų gaunamos paslaugos, tikslinga dar labiau apriboti galimybę įmonėms priimti ar gauti paskatas iš trečiųjų šalių, visų pirma iš emitentų arba produktų teikėjų, kai jos konsultacijų dėl investavimo paslaugą ir portfelio valdymo paslaugą teikia nepriklausomai. Tokiais atvejais turėtų būti leidžiama gauti tik nedidelę nepiniginę naudą, pvz., mokymą apie produktų ypatybes, laikantis sąlygos, kad tokia nauda nepakenks investicinių įmonių gebėjimui siekti kuo didesnės naudos savo klientams, kaip išsamiau išaiškinta Direktyvoje 2006/73/EB; ò naujas (53) investicinėms įmonėms leidžiama teikti investicines paslaugas, susidedančias tik iš kliento pavedimų vykdymo ir (arba) priėmimo ir perdavimo, ir joms nebūtina gauti informacijos apie kliento žinias ir patirtį siekiant įvertinti klientams teikiamos paslaugos arba priemonės tinkamumą. Kadangi dėl šių paslaugų sumažėja klientų apsauga, tikslinga tobulinti jų teikimo sąlygas. Visų pirma tikslinga panaikinti galimybę teikti tas paslaugas kartu su papildoma paslauga, kurią sudaro kreditų arba paskolų teikimas investuotojams siekiant sudaryti jiems sąlygas vykdyti sandorį, į kurį įtraukta investicinė įmonė, nes dėl to sandoriai tampa sudėtingesni ir sunkiau suprasti su tuo susijusią riziką. Taip pat tikslinga geriau apibrėžti finansinių priemonių, su kuriomis šios paslaugos turėtų būti siejamos, atrankos kriterijus siekiant neįtraukti finansinių priemonių, tarp jų kolektyvinio investavimo į perleidžiamuosius vertybinius popierius, į kurias įtraukta išvestinė finansinė priemonė arba struktūra, dėl kurios klientui sunku suprasti su tuo susijusią riziką; ò naujas (54) kryžminis pardavimas yra įprasta mažmeninių finansinių paslaugų teikėjų strategija visoje Sąjungoje. Toks pardavimas mažmeniniams klientams gali būti naudingas, tačiau tam tikrais atvejais klientų interesų gali būti paisoma nepakankamai. Pavyzdžiui, tam tikros kryžminio pardavimo formos, visų pirma siejimo praktika, kai dvi ar daugiau finansinių paslaugų parduodamos kartu viename pakete ir bent vienos iš tų paslaugų atskirai įsigyti neįmanoma, gali iškreipti konkurenciją ir neigiamai paveikti klientų judumą bei galimybes daryti pamatuotus sprendimus. Siejimo praktikos pavyzdys – būtinybė atidaryti einamąją sąskaitą teikiant investicines paslaugas mažmeniniam klientui. Nors grupavimo praktikoje, kai dvi ar daugiau finansinių paslaugų parduodamos kartu viename pakete, tačiau kiekvieną jų galima įsigyti atskirai, taip pat gali iškreipti konkurenciją ir neigiamai paveikti klientų judumą bei galimybes daryti pamatuotus sprendimus, klientas bent turi galimybę pasirinkti ir todėl yra mažesnė rizika, kad investicinės įmonės nesilaikys savo įpareigojimų pagal šią direktyvą. Tokių praktikų naudojimas turėtų būti atidžiai įvertinamas siekiant skatinti konkurenciją ir vartotojų pasirinkimo galimybes; ê 2004/39/EB 30 konstatuojamoji dalis (55)(30) Ppaslauga turėtų būti laikoma suteikta kliento iniciatyva, išskyrus tuomet, kai klientas jos pareikalauja atsakydamas į tam klientui pačios įmonės arba jos vardu adresuotą pranešimą, kuriame yra pateiktas pasiūlymas arba kuriuo siekiama paveikti klientą dėl konkrečios finansinės priemonės ar konkretaus sandorio. Paslauga gali būti laikoma suteikta kliento iniciatyva, nepaisant to, kad klientas jos pareikalauja remdamasis pranešimu, kuriuo reklamuojamosnčiu ar siūlomosančiu finansinėes priemonėes pranešimu, perduotu įprastomis priemonėmis arba adresuotu visuomenei ar didesnei jos grupei arba esamų ar būsimų galimų klientų kategorijai;. ê 2004/39/EB 31 konstatuojamoji dalis ð naujas (56)(31) Vvienas iš šios direktyvos uždavinių yra investuotojų apsauga. Investuotojų apsaugos priemonės turėtų būti pritaikytos kiekvienai investuotojų grupei (mažmenininkams, profesionaliems investuotojams ir sandorio šalims). ð Vis dėlto siekiant patobulinti paslaugų teikimo visų kategorijų klientams reguliavimo sistemą, dera aiškiai nustatyti, kad principas veikti garbingai, sąžiningai ir profesionaliai bei įsipareigojimas teikti teisingą, aiškią ir neklaidinančią informaciją turėtų būti taikomas neatsižvelgiant į klientų skirstymą į kategorijas. ï ê 2004/39/EB 32 konstatuojamoji dalis (57)(32) Nnukrypstant nuo principo, pagal kurį buveinės valstybės išduoda veiklos leidimus veiklai, prižiūri ir kontroliuoja filialų veikląos ir įsipareigojimų laikymąsi, tikslinga, kad buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos prisiimtų atsakomybę už šioje direktyvoje nurodytų, su verslu susijusių tam tikrų įsipareigojimų, vykdomų per filialą to filialo buvimo teritorijoje, laikymosi kontrolę, nes ši institucija yra arčiausiai to filialo ir jos buvimo vieta geriau leidžia nustatyti ir užkirsti kelią taisyklių, reglamentuojančių filialo veiklą, pažeidimams;. ê 2004/39/EB 33 konstatuojamoji dalis (58)(33) Bbūtina nustatyti „optimalaus įvykdymo“ reikalavimą, siekiant užtikrinti, kad investicinės įmonės klientų pavedimus įvykdytų klientui palankiausiomis sąlygomis. Šis reikalavimas turėtų būti taikomas įmonei, turinčiai sutartinius ar tarpininkavimo įsipareigojimus klientui;. ò naujas (59) siekiant pagerinti sąlygas, kuriomis investicinės įmonės laikosi šioje direktyvoje joms nustatyto įpareigojimo vykdyti pavedimus palankiausiomis savo klientams sąlygomis, tikslinga reikalauti, kad vykdymo vietose visuomenė galėtų susipažinti su kiekvienos vietos duomenimis, susijusiais su sandorių vykdymo kokybe; ò naujas (60) su pavedimų vykdymo politika susijusi informacija, kurią investicinės įmonės teikia savo klientams, dažnai yra bendro pobūdžio ir standartinė, todėl klientai negali suprasti, kaip bus vykdomas pavedimas, ir patikrinti, ar įmonė laikosi savo įsipareigojimo vykdyti pavedimus palankiausiomis savo klientams sąlygomis. Siekiant sustiprinti investuotojų apsaugą, tikslinga nurodyti principus, pagal kuriuos investicinės įmonės turėtų teikti savo klientams informaciją apie pavedimų vykdymo politiką, ir reikalauti, kad, atsižvelgdamos į kiekvieną finansinių priemonių rūšį, jos kasmet paskelbtų penkias geriausias vykdymo vietas, kuriose praėjusiais metais įvykdė klientų pavedimus; ê 2004/39/EB 34 konstatuojamoji dalis (34) Sąžininga konkurencija reikalauja, kad rinkos dalyviai ir investuotojai sugebėtų palyginti kainas, kurias prekybos vietose turi skelbti reguliuojamos rinkos, DPS ir tarpininkai. Šiuo atveju rekomenduojama, kad valstybės narės pašalintų bet kokias kliūtis, galinčias trukdyti kaupti atitinkamą informacija Europos mastu ir ją skelbti. ê 2004/39/EB 35 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (61)(35) Ppradėdama verslo santykius su klientu, investicinė įmonė gali paprašyti esamo kliento arba būsimo galimo kliento kartu pritarti ir vykdymo politikai, ir tam, kad jo pavedimai galėtų būti įvykdyti už reguliuojamos rinkos arba DPS Ö , OPS ar finansinio tarpininko, nuolatos vykdančio klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto Õ ribų;. ê 2004/39/EB 36 konstatuojamoji dalis (62)(36) Aasmenys, teikiantys investicines paslaugas daugiau nei vienos investicinės įmonės naudai, turėtų būti laikomios ne draudimo įmonių agentais, o investicinėmis įmonėmis, remiantis šioje direktyvoje pateikta jų apibrėžtimi sąvoka, išskyrus kai kuriuos asmenis, kuriems gali būti taikomos išimtys;. ê 2004/39/EB 37 konstatuojamoji dalis (63)(37) Ššia direktyva neturėtų pažeidžiamossti draudimo įmonių agentų teisės vykdyti veiklos, kuriai taikomos kitos direktyvos, ir veiklos, susijusios su finansinėmis paslaugomis ar prekėms, kurioms netaikoma ši direktyva, įskaitant veiklą, vykdomą tos pačios finansinės grupės dalies vardu;. ê 2004/39/EB 38 konstatuojamoji dalis (64)(38) Šši direktyva neturėtų būti taikoma už investicinės įmonės patalpų vykdomos veiklos (išnešiojamoji prekyba) sąlygoms;. ê 2004/39/EB 39 konstatuojamoji dalis (65)(39) Vvalstybių narių kompetentingos institucijos neturėtų registruoti arba turėtų atšaukti registraciją, jeigu realiai atlikta veikla aiškiai parodo, kad draudimo įmonės agentas pasirinko vienos kurios nors valstybės narės teisinę sistemą, siekdamas išvengti kitoje valstybėje narėje galiojančių griežtesnių normų, kurios teritorijoje jis ketina vykdyti arba vykdo didesnę savo veiklos dalį;. ê 2004/39/EB 40 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (66)(40) Ššioje direktyvoje tinkamomis sandorio šalimis laikomi klientai Ö tinkamos sandorio šalys laikytinos klientais Õ . ê 2004/39/EB 41 konstatuojamoji dalis (41) Siekiant užtikrinti, kad verslo etikos taisyklės, įskaitant optimalaus kliento pavedimų vykdymo ir tvarkymo taisykles, būtų taikomos tiems investuotojams, kuriems tokia apsauga reikalingiausia, ir atspindėti Bendrijoje nusistovėjusią rinkos praktiką, tikslinga išaiškinti, kad verslo etikos taisyklių galima nepaisyti tuomet, kai sandoriai sudaromi tarp tinkamų sandorio šalių. ò naujas (67) finansų krizė parodė, kad nemažmeninių klientų galimybės įvertinti savo investicijų riziką yra ribotos. Nors turėtų būti patvirtinta, kad verslo etikos taisyklės taikytinos tiems investuotojams, kuriems tokia apsauga reikalingiausia, tikslinga geriau nustatyti įvairių kategorijų klientams taikomus reikalavimus. Šiuo atžvilgiu kai kuriuos informacijos ir ataskaitų teikimo reikalavimus tikslinga taikyti ir santykių su tinkamomis sandorio šalimis plėtojimo srityje. Visų pirma atitinkami reikalavimai turėtų būti susiję su klientų finansinių priemonių ir pinigų apsauga, taip pat pažymėtini informacijos ir ataskaitų teikimo reikalavimai, taikytini sudėtingesnėms finansinėms priemonėms ir sandoriams. Siekiant geriau apibrėžti, kaip savivaldybės ir vietos valdžios institucijos klasifikuojamos, tikslinga aiškiai išbraukti jas iš sąrašo, į kurį įtrauktos tinkamos sandorio šalys ir klientai, kurie laikomi profesionaliais ir kurie vis dėlto gali reikalauti nelaikyti jų profesionaliais; ê 2004/39/EB 42 konstatuojamoji dalis (68)(42) Vvykdant tarp tinkamų sandorio šalių sudarytus sandorius, įsipareigojimas atskleisti maksimalius kliento pavedimus turėtų būti taikomas tik tuomet, kai sandorio šalis siunčia vykdyti investicinei įmonei maksimalų pavedimą;. ê 2004/39/EB 43 konstatuojamoji dalis (69)(43) Vvalstybės narės, laikydamosi 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo[40], saugo fizinių asmenų teisę į privatumą tvarkant asmens duomenis.; ê 2004/39/EB 44 konstatuojamoji dalis (44) Turint dvigubą tikslą – apsaugoti investuotojus ir užtikrinti sklandų vertybinių popierių rinkos veikimą, būtina užtikrinti sandorių skaidrumą bei tai, kad rinkoje veikiančioms investicinėms įmonėms būtų taikomos šiam tikslui nustatytos taisyklės. Siekiant investuotojams ir rinkos dalyviams suteikti galimybes bet kuriuo metu įvertinti jų sudarinėjamo akcijų sandorio sąlygas ir vėliau įvertinti jo įvykdymo sąlygas, turėtų būti nustatytos bendros taisyklės, reglamentuojančios informacijos apie įvykdytus akcijų sandorius paskelbimą ir esamų prekybos akcijomis galimybių atskleidimą. Šios taisyklės reikalingos siekiant užtikrinti efektyvią valstybių narių akcijų rinkų integraciją, skatinti akcijų priemonių kainodaros procesą bei veiksmingą „optimalaus vykdymo“ reikalavimo įgyvendinimą. Šie pasiūlymai reikalauja, kad visiems akcijų sandoriams, neatsižvelgiant į tai, ar investicinė įmonė juos vykdo dvišaliu pagrindu ar per reguliuojamas rinkas ar DPS, turėtų būti taikomi nuoseklaus skaidrumo reikalavimai. Investicinei įmonei taikomi reikalavimai pateikti paraišką ir pasiūlyti kainą bei įvykdyti pavedimą pagal nustatytą kainą, vadovaujantis šia direktyva, neatleidžia investicinės įmonės nuo pareigos nusiųsti pavedimą į kitą vykdymo vietą, jeigu tokia organizacijos vidaus nuostatos gali neleisti įmonei laikytis „optimalaus vykdymo“ reikalavimo. ê 2004/39/EB 45 konstatuojamoji dalis (45) Valstybės narės turėtų sugebėti taikyti direktyvoje numatytus pranešimo apie sandorius reikalavimus toms finansinėms priemonėms, kuriomis neleidžiama prekiauti reguliuojamoje rinkoje. ê 2004/39/EB 46 konstatuojamoji dalis (46) Valstybė narė gali nustatyti išankstinius ir vėlesnius prekybos skaidrumo reikalavimus, nustatytus šioje direktyvoje ne akcijoms, bet kitoms finansinėms priemonėms. Tokiu atveju šie reikalavimai turėtų būti taikomi visoms investicinėms įmonėms, kurioms ši valstybė narė yra buveinės valstybė narė ir kurios savo veiklą vykdo šios valstybės narės teritorijoje ir tarptautiniu mastu, naudodamosi laisve teikti paslaugas. Jie taip pat turėtų būti taikomi veiklai, kurią tos valstybės narės teritorijoje vykdo filialai, įsteigti jos teritorijoje kitose valstybėse narėse leidimus gavusių investicinių įmonių. ê 2004/39/EB 47 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (70)(47) Iinvesticinėms įmonėms turėtų būti suteiktos tos pačios galimybės prisijungti ar patekti į reguliuojamas rinkas visoje Bendrijoje Ö Sąjungoje Õ . Nesvarbu, kaip sandoriai šiuo metu administruojami valstybėse narėse; būtina uždrausti bet kokius techninius ar teisinius apribojimus patekti į reguliuojamas rinkas;. ê 2004/39/EB 48 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (71)(48) Ssiekiant supaprastinti tarptautinių sandorių įvykdymą, tikslinga numatyti investicinių įmonių teisę prisijungti prie Bendrijos Ö Sąjungos Õ kliringo tarpuskaitos ir atsiskaitymo sistemų, neatsižvelgiant į tai, ar sandoriai buvo sudaryti suinteresuotos Ö atitinkamos Õ valstybės narės reguliuojamoje rinkoje. Investicinės įmonės, pageidaujančios tiesiogiai prisijungti prie kitos valstybės narės atsiskaitymo sistemos, turėtų atitikti veiklos ir komercinius reikalavimus, keliamus tokiai narystei ir riziką ribojančiasoms priemonesėms, skirtasoms užtikrinti sklandų ir organizuotą finansinių rinkų veikimą;. ò naujas (72) trečiųjų šalių įmonėms teikiant paslaugas Sąjungoje taikytina nacionalinė tvarka ir reikalavimai. Ši tvarka yra labai skirtinga, ir pagal jas turinčios teisę veikti įmonės negali laisvai teikti paslaugų ir naudotis įsisteigimo laisve visose valstybėse narėse, išskyrus tą, kurioje jos įsisteigusios. Sąjungos lygmeniu tikslinga įdiegti bendrą reguliavimo sistemą. Pagal šią tvarką turėtų būti suderinta šiuo metu taikoma suskaidyta sistema, užtikrinamas tikrumas ir vienodas prie Sąjungos prisijungiančių trečiųjų šalių įmonių traktavimas, užtikrinama, kad Komisija atliktų šių trečiųjų šalių reguliavimo ir priežiūros sistemos lygiavertiškumo vertinimą ir turėtų būtų numatytas panašus ES investuotojų, kuriems teikia paslaugas trečiųjų šalių įmonės, apsaugos lygis; ò naujas (73) kai paslaugos teikiamos mažmeniniams klientams, visada turėtų būti reikalaujama Sąjungoje įsteigti filialą. Sąjungoje įsteigtam filialui turi būti gaunamas veiklos leidimas ir vykdoma jo priežiūra. Atitinkama kompetentinga institucija ir trečiosios šalies kompetentinga institucija turėtų sudaryti tinkamus bendradarbiavimo susitarimus. Filialas turėtų galėti laisvai naudotis pakankamo dydžio pradiniu kapitalu. Kai filialui išduodamas veiklos leidimas, jis turėtų būti prižiūrimas toje valstybėje narėje, kurioje yra įsteigtas; trečiosios šalies įmonė turėtų galėti teikti paslaugas kitose valstybėse narėse per prižiūrimą filialą, kuriam išduotas veiklos leidimas, taikant pranešimo procedūrą. Paslaugas neįsteigus filialo turėtų galėti teikti tik tinkamos sandorio šalys. Jos turi būti įregistruotos EVPRI ir trečiosios šalys turi vykdyti jų priežiūrą. EVPRI ir trečiosios šalies kompetentinga institucija turėtų sudaryti tinkamus bendradarbiavimo susitarimus; ò naujas (74) šios direktyvos nuostatos, kuriomis reglamentuojamas trečiųjų šalių įmonių paslaugų teikimas Sąjungoje, neturėtų turėti įtakos Sąjungoje įsisteigusių asmenų galimybei savo išimtine iniciatyva gauti investicines paslaugas iš trečiųjų šalių įmonių. Kai trečiosios šalies įmonė teikia paslaugas Sąjungoje įsisteigusiam asmeniui jo išimtine iniciatyva, paslaugos neturėtų būti laikomos teikiamomis Sąjungos teritorijoje. Tuo atveju, kai trečiosios šalies įmonė Sąjungoje prekiauja su klientais arba galimais klientais per tarpininkus, siūlo arba reklamuoja Sąjungoje teikiamas investicines paslaugas ar vykdomą veiklą kartu su papildomomis paslaugomis, paslaugos neturėtų būti laikomos teikiamomis išimtine kliento iniciatyva; ê 2004/39/EB 49 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ð naujas (75)(49) Lleidimas organizuoti reguliuojamą rinką turėtų apimti bet kokią veiklą, tiesiogiai susijusią su pavedimų atskleidimu, apdorojimu, įvykdymu, patvirtinimu ir pranešimu apie juos nuo jų gavimo reguliuojamoje rinkoje iki jų perdavimo galutiniam įvykdymui, bei veiklą, susijusią su leidimo prekiauti finansinėmis priemonėmis išdavimu. Tai taip pat turėtų apimti reguliuojamoje rinkoje paskirtų rinkos formuotojų sudarytus sandorius, vykdomus jos sistemose ir laikantis šias sistemas reguliuojančių taisyklių. Ne visi reguliuojamos rinkos ar DPS ð ar OPS ï narių ar dalyvių sudaryti sandoriai turėtų būti laikomi sudarytais reguliuojamosje rinkosje ar DPS ð ar OPS ï sistemoje. Sandoriai, kuriuos nariai ar dalyviai sudaro dvišaliu pagrindu ir kurie prieštarauja pagal šią direktyvą reguliuojamai rinkai, ar DPS ð ar OPS ï nustatytiems reikalavimams turėtų būti laikomi sandoriais, sudarytais ne reguliuojamoje rinkoje, ar DPS ð ar OPS ï siekiant pateikti finansinių tarpininkų, nuolatos vykdančių klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto sąvoką. Tokiu atveju, patenkinus šioje direktyvoje nustatytas sąlygas, investicinėms įmonėms turėtų būti nustatyta pareiga viešai skelbti kainas;. ò naujas (76) siekiant užtikrinti būtiną kokybės lygį reiktų nustatyti, kad turi būti gaunami leidimai teikti pagrindinių rinkų duomenis, kurie yra labai svarbūs, kad vartotojai galėtų gauti norimą prekybinės veiklos visose Sąjungos rinkose apžvalgą, o kompetentingos institucijos gautų tikslią ir išsamią informaciją apie atitinkamus sandorius, ir tokios duomenų pranešimo paslaugos turėtų būti reglamentuojamos; ò naujas (77) patvirtinta skelbimo sistema turėtų pagerinti organizuotos prekybos sistemos skelbiamos informacijos apie prekybos skaidrumą kokybę ir reikšmingai prisidėti prie siekio užtikrinti, kad šie duomenys būtų skelbiami taip, kad juos būtų galima lengviau sujungti su prekybos vietose skelbiamais duomenimis; ò naujas (78) pasiūlytas komercinis sprendimas skelbti konsoliduotą informacinę juostą apie akcijas turėtų padėti sukurti labiau integruotą Europos rinką ir sudaryti rinkos dalyviams palankesnes sąlygas gauti apibendrintą informaciją apie prekybos skaidrumą. Siekiant priimti techniškai labai sudėtingus ir novatoriškus sprendimus, kurie kuo daugiau padėtų rinkai, numatytas sprendimas yra pagrįstas leidimais paslaugų teikėjams, veikiantiems pagal iš anksto nustatytus ir prižiūrimus kriterijus ir tarpusavyje konkuruojantiems; ê 2004/39/EB 50 konstatuojamoji dalis (50) Finansiniai tarpininkai, nuolatos vykdantys klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto gali nutarti suteikti priėjimą prie jų pastovių kainų ir mažmeniniams, ir profesionaliems klientams, arba ir vieniems, ir kitiems. Jiems neturėtų būti leidžiama taikyti vidinės šių klientų kategorijų diskriminacijos. ê 2004/39/EB 51 konstatuojamoji dalis (51) 27 straipsnis neįpareigoja finansinio tarpininko, nuolatos vykdančio pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto skelbti sandoriams, viršijantiems rinkos įprastą dydį, taikomų pastovių kainų. ê 2004/39/EB 52 konstatuojamoji dalis (52) Jeigu ir pagal akcijas, ir pagal kitas finansines priemones investicinė įmonė yra finansinis tarpininkas, nuolatos vykdantis klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto, nepažeidžiant 46 konstatuojamosios dalies, ji turėtų skelbti tik akcijų kainą. ê 2004/39/EB 53 konstatuojamoji dalis (53) Šios direktyvos tikslas nėra reikalauti, kad sandoriams iki jų sudarymo būtų taikomi skaidrumo reikalavimai, jeigu šie sandoriai buvo įvykdyti nebiržinės rinkos sąlygomis ir pasižymi savybėmis, tarp kurių ad hoc pobūdis ir nereguliarumas bei jie sudaryti su didmenine prekyba užsiimančiomis sandorio šalimis ir laikomi verslo santykių dalimi, susijusia su didesniais sandoriais nei įprasta toje rinkoje, bei tuomet, kai sandoriai vykdomi ne konkrečios įmonės kaip finansinio tarpininko, nuolatos vykdančio klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto dažniausiai naudojamoje sistemoje. ê 2004/39/EB 54 konstatuojamoji dalis (54) Įprastinis rinkos dydis akcijų grupei neturėtų būti ypač neproporcingas bet kurioms į tą grupę įtrauktoms akcijoms. ê 2004/39/EB 55 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (79)(55) Nnaujoje direktyvos 93/6/EEB Ö 2006/49/EB Õ redakcijoje turėtų būti nustatyti minimalūs kapitalo reikalavimai, taikytini reguliuojamai rinkai, kad pastaroji gautų veiklos leidimus veiklai ir taip privalančiai atsižvelgti į specifinį su tokiomis rinkomis susijusių rizikos veiksnių pobūdį;. ê 2004/39/EB 56 konstatuojamoji dalis (80)(56) Rreguliuojamos rinkos dalyviai taip pat turėtų sugebėti administruoti DPS, laikydamiesi atitinkamų šios direktyvos nuostatų;. ê 2004/39/EB 57 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (81)(57) Ššios direktyvos nuostatos dėl instrumentų prekybai priimtinumo pagal reguliuojamoje rinkoje taikomas taisykles turėtų nepažeisti 2001 m. gegužės 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/34/EB dėl vertybinių popierių įtraukimo į biržos oficialųjį prekybos sąrašą ir dėl informacijos, kuri turi būti skelbiama apie tuos vertybinius popierius[41]. Reguliuojamai rinkai neturėtų būti kliudoma taikyti didesnius reikalavimus už nustatytus šioje direktyvoje vertybinių popierių ar priemonių, kurios priimtini prekybai Ö kurių priimtinumą prekybai ji svarsto Õ, emitentams;. ê 2004/39/EB 58 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (82)(58) Vvalstybės narės turi turėti teisę paskirti įvairias kompetentingas institucijas, atsakingas už Ö įvairių Õ šioje direktyvoje nustatytų įsipareigojimų laikymosi priežiūrą. Tokios institucijos turėtų būti viešos, nepriklausančios nuo ekonominių subjektų ir vengiančios interesų prieštaravimo. Laikydamosiantis nacionalinės teisės, valstybės narės turėtų užtikrinti tinkamą kompetentingos institucijos finansavimą. Skiriant valdžios institucijas, kompetentingai institucijai neturėtų būti draudžiama deleguoti savo įgaliojimus;. ò naujas (83) 2009 m. rugsėjo 25 d. aukščiausiojo lygio susitikime Pitsburge G20 sutiko pagerinti finansų ir biržos prekių rinkų reguliavimą, veikimą ir skaidrumą siekiant spręsti pernelyg didelio biržos prekių kainų svyravimo problemą. 2009 m. spalio 28 d. Komisijos komunikate dėl veiksmingesnės Europos maisto produktų tiekimo grandinės ir 2011 m. vasario 2 d. Komisijos komunikate dėl uždavinių, susijusių su biržos prekių rinkomis ir žaliavomis, sprendimo išdėstytos priemonės, į kurias reikėtų atsižvelgti peržiūrint Direktyvą 2004/39/EB; ò naujas (84) kompetentingoms institucijoms suteikti įgaliojimai turėtų būti papildyti aiškiais įgaliojimais iš bet kurio asmens reikalauti informacijos apie pozicijos dydį ir paskirtį įgyvendinant išvestinių finansinių priemonių sutartis, susijusias su biržos prekėmis, apyvartiniais taršos leidimais ir išvestinėmis jų priemonėmis, ir prašyti jo imtis priemonių pozicijos dydžiui sumažinti įgyvendinant išvestinių finansinių priemonių sutartis; ò naujas (85) Kompetentingoms institucijoms turėtų būti suteikti aiškūs įgaliojimai apriboti bet kurio asmens ar asmenų grupės galimybę sudaryti išvestinių finansinių priemonių sutartis, susijusias su biržos pre