Atsižvelgdama į šias tendencijas ir iššūkius, ES turi suteikti naują impulsą savo humanitarinės pagalbos politikai, kad galėtų veiksmingiau patenkinti didėjančius humanitarinius poreikius ir padėti kurti geresnę aplinką, kurioje būtų galima teikti aiškiais principais pagrįstą humanitarinę pagalbą. Be to, ji toliau glaudžiai bendradarbiaus su plėtros ir taikos kūrimo subjektais ir skatins ilgalaikius sprendimus.

2020 m. iš viso pateikta prašymų dėl beveik 32,5 mlrd. EUR JT humanitarinės pagalbos. Tokią kaip niekada didelę sumą lėmė ir COVID-19 poveikis. Be to, trūkstamas finansavimas sudaro daugiau nei pusę visos sumos – 17,5 mlrd. EUR. JT duomenimis, 2021 m. JT humanitarinės pagalbos prašymams patenkinti iš pradžių reikia 29 mlrd. EUR. Nors pastaraisiais metais ES ir kai kurių kitų pagalbos teikėjų indėlis gerokai išaugo – JT humanitarinės pagalbos prašymams patenkinti skirta humanitarinė finansinė pagalba padidėjo nuo 4,1 mlrd. EUR 2012 m. iki 15 mlrd. EUR 2020 m., – humanitarinės finansinės pagalbos trūkumas pasaulyje sparčiai didėjo. Tikėtina, kad šis trūkumas dar labiau didės, nes pagalbą teikiančių šalių ekonomika ir toliau susidurs su sunkumais dėl COVID-19 sukeltų ekonominių ir socialinių padarinių. Kai kurie pagrindiniai paramos teikėjai jau paskelbė apie savo pagalbos biudžetų arba didelėms krizėms spręsti skiriamų lėšų mažinimą. Nerimą kelia tai, kad humanitarinė finansinė pagalba pasaulyje ir toliau labai priklauso nuo itin riboto pagalbos teikėjų skaičiaus – 2020 m. dešimt svarbiausių pagalbos teikėjų pasaulyje skyrė 83 proc. paskelbto finansavimo. Tas pats pasakytina ir apie ES, kur didžioji visos ES humanitarinės finansinės pagalbos dalis skiriama iš labai nedidelio skaičiaus valstybių narių ir ES biudžeto. Tai nėra tvaru.

Jau 2016 m. pasaulio aukščiausiojo lygio susitikime humanitariniais klausimais pagrindiniai pagalbos teikėjai ir humanitarinės pagalbos organizacijos pripažino, kad didėjantys poreikiai ir ribota išteklių bazė yra struktūrinis iššūkis. Jie sudarė susitarimą „Grand Bargain“, kuriuo siekiama pritaikyti pagalbos teikėjų ir pagalbos organizacijų darbo praktiką siekiant kuo didesnio efektyvumo ir poveikio. Pagrindinės susitarimo „Grand Bargain“ idėjos yra dar svarbesnės ir aktualesnės nei bet kada – pagalbos teikėjų lankstumas, kad humanitarinės pagalbos partneriai galėtų laiku ir tinkamai reaguoti, kartu suderinant dažnai sudėtingus įvairių pagalbos teikėjų ataskaitų teikimo reikalavimus. Savo ruožtu pagalbos organizacijos atnaujino savo įsipareigojimą vykdyti koordinuotus poreikių vertinimus, užtikrinti atskaitingumą pagalbos gavėjams ir mokesčių mokėtojams, taip pat pagalbos teikėjų teikiamos pagalbos skaidrumą ir matomumą, kartu užtikrinant, kad kuo didesnė lėšų dalis pasiektų žmones, kuriems reikia pagalbos. Be to, labai svarbu, kad finansavimą būtų galima greitai sutelkti reaguojant į nenumatytas ekstremaliąsias situacijas (tokias kaip COVID-19) ir dažnesnes staiga kylančias gaivalines (pavyzdžiui, klimato kaitos sukeltas) nelaimes. ES sieks toliau modernizuoti savo finansavimo mechanizmus, kad jos humanitarinės pagalbos partneriai galėtų veikti lanksčiau, ir kartu didins ES pagalbos pridėtinę vertę ir matomumą.

Galiausia veiksmingas daugiašališkumas ir JT vadovaujamas koordinavimas, kaip pagrindiniai aiškiais principais pagrįsto ir nuoseklaus humanitarinio reagavimo veiksniai, ir toliau bus ES humanitarinių operacijų pagrindas. Be to, ES ir toliau remsis stipriu įvairių partnerių, įskaitant nevyriausybines organizacijas, JT agentūras, fondus bei programas ir kitas tarptautines organizacijas, taip pat specializuotas ES valstybių narių agentūras, tinklu. Bendradarbiavimas su šiais įvairiais partneriais yra labai svarbus siekiant pakeisti padėtį ir pasiekti kokybiškų rezultatų vietoje.

3.2. Spragų užpildymas. Europos humanitarinio reagavimo pajėgumai

Nors ES humanitarinę pagalbą ir toliau teiks ES humanitarinės pagalbos partneriai, gali būti atvejų, kai būtų labai naudingi tiesioginiai ES veiksmai, pavyzdžiui, siekiant užpildyti laikiną spragą, kai įprasti humanitarinės pagalbos teikimo mechanizmai arba turimi humanitarinių organizacijų ar nacionalinių valdžios institucijų pajėgumai gali būti neveiksmingi arba nepakankami. Tokiais atvejais Europos humanitarinio reagavimo pajėgumai, suderinami su ES humanitarinės pagalbos reglamentu ir finansuojami iš ES humanitarinės pagalbos biudžeto, leistų ES padėti valstybėms narėms ir ES humanitarinės pagalbos partneriams greitai suteikti pagalbą.

Šie pajėgumai būtų grindžiami patirtimi, įgyta per COVID-19 pandemiją, įskaitant repatriacijos skrydžių naudojimą humanitarinės pagalbos reikmenims gabenti ir ES humanitarinės pagalbos oro tilto sukūrimą, taikant Europos komandos metodą, kad būtų padedama teikti būtiniausią humanitarinę pagalbą.

2020 m. gegužės – spalio mėn. ES sėkmingai surengė 67 ES humanitarinės pagalbos oro tilto operacijas į 20 šalių keturiuose žemynuose. Pagal šią iniciatyvą, finansuojamą iš ES humanitarinės pagalbos biudžeto, pergabenta 1 150 tonų būtiniausių medicininių ir humanitarinės pagalbos reikmenų ir 1 700 medicinos ir humanitarinę pagalbą teikiančių darbuotojų bei kitų keleivių.

Šie pajėgumai papildys Sąjungos civilinės saugos mechanizmą ir bus grindžiami ES reagavimo į nelaimes koordinavimo centro pasirengimu veikti. Jais bus siekiama toliau sudaryti sąlygas ES partneriams ir valstybėms narėms imtis humanitarinių operacijų ir jie bus taikomi glaudžiai bendradarbiaujant su pastarosiomis šalimis. Prireikus šiais pajėgumais bus siekiama supaprastinti logistiką, įskaitant transporto, sudaryti sąlygas sutelkti išteklius ir palengvinti pasirengimą juos panaudoti, taip pat pradines operacijas šioje srityje. Pavyzdžiui, būtų galima teikti logistinius vertinimus, paramą pasirengimui panaudoti, paramą viešiesiems pirkimams, pagalbos kaupimui, gabenimui ir (arba) platinimui, įskaitant COVID-19 vakcinas ir jų tiekimą pažeidžiamose šalyse. Be to, remiantis esamu ES medicinos korpusu ir prireikus bendradarbiaujant su būsima ES sveikatos darbo grupe, kurios įsteigimą koordinuos Europos ligų prevencijos ir kontrolės centras (ECDC), minėti pajėgumai taip pat galėtų padėti dar labiau sustiprinti ES medicininio reagavimo į būsimas ekstremaliąsias sveikatos situacijas pajėgumus, kad būtų galima padėti vietos lygmeniu reaguoti į užkrečiamųjų ligų protrūkius, užtikrinant sinergiją su Sąjungos civilinės saugos mechanizmu, ir stiprinti pasirengimą valstybėse narėse ir trečiosiose šalyse. Be to, šios pastangos papildys kitas ES iniciatyvas, kurios gali padėti remti ES humanitarines operacijas, pavyzdžiui, savanorių indėlį per Europos solidarumo korpusą, kuris yra pagrindinis solidarumo veiklos tarpininkas visoje Sąjungoje ir už jos ribų.

Tikslas – užtikrinti, kad ES humanitarinė pagalba būtų greitai ir efektyviai teikiama tiems, kuriems jos reikia. Pagrindinis veiksmas – ·sukurti Europos humanitarinio reagavimo pajėgumus, siekiant prireikus užpildyti spragas, kad ES valstybės narės ir humanitarinės pagalbos partneriai, derindami veiksmus su Sąjungos civilinės saugos mechanizmu ir jį papildydami, galėtų greitai suteikti humanitarinę pagalbą.

3.3. Didesnis dėmesys klimato kaitos poveikiui ir aplinkos veiksniams: tarpininkavimas, pasirengimas ir numatomi veiksmai