Komisijos tarnybu darbo dokumentas, pridedamas prieKomisijos komunikato Tarybai ir Europos Parlamentui - Pagrindinių transeuropinių transporto magistralių pratęsimas į kaimynines šalis Europos ir kaimyninių regionų transporto gairės - Poveikio vertinimo santrauka {COM(2007) 32 galutinis} {SEC(2007) 98} /* SEK/2007/0099 galutinis */





[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA | Briuselis, 31.1.2007 SEC(2007) 99 KOMISIJOS TARNYBŲ DARBO DOKUMENTAS, pridedamas prie KOMISIJOS KOMUNIKATO TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI Pagrindinių transeuropinių transporto magistralių pratęsimas į kaimynines šalis Europos ir kaimyninių regionų transporto gairės Poveikio vertinimo santrauka {COM(2007) 32 galutinis}{SEC(2007) 98} Turinys 1. Procedūriniai klausimai ir konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis 3 1.1. Procedūriniai klausimai 3 1.2. Konsultacijos su suinteresuotaisiais asmenimis 3 2. Problemų apibrėžimas 4 2.1. Politinės aplinkybės 4 2.2. Transporto sektorius 4 2.2.1. Transeuropiniai transporto tinklai ES teritorijoje 4 2.2.2. Visos Europos transporto koridoriai ir regionai 4 3. Komisijos pasiūlymo tikslai 5 4. Politikos pasirinkimo galimybės 5 5. Poveikio analizė ir pasirinkimo galimybių lyginimas 6 6. Rekomenduojamas politikos kelias 6 PROCEDūRINIAI KLAUSIMAI IR KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS Procedūriniai klausimai ES ir kaimyninių šalių transporto planavimą reikia atnaujinti, kad jame geriau atsispindėtų Europos Sąjungoje įvykę pokyčiai ir būtų geriau tenkinami didėjančių prekybos ir transporto srautų poreikiai. 2004 m. ir 2007 m. įvykus Europos Sąjungos plėtrai, jos viduje ir išorėje atsirado didelių pokyčių. Komunikato tikslas – reaguoti į tuos iššūkius bei pokyčius ir sukurti ES ir kaimyninių šalių transporto planavimo sistemą stiprėjančios tarpusavio priklausomybės pasaulyje sąlygomis. Komunikatas buvo parengtas kaip rezultatas darbo, atlikto aukšto lygio pareigūnų grupės, dirbusios pagrindinių transeuropinių transporto magistralių pratęsimo į kaimynines šalis ir regionus klausimu , kuriai Komisija[1] buvo skyrusi užduotį išanalizuoti ES ir kaimyninių šalių transporto ryšius. Grupė darbą baigė 2005 m. lapkričio mėn., o 2005 m. gruodžio 7 d. jos pirmininkė Loyola de Palacio pateikė viceprezidentui Barrot ataskaitą[2]. Konsultacijos su suinteresuotaisiais asmenimis Komisijos tarnybos, siekdamos į politikos kūrimo procesą įtraukti suinteresuotųjų šalių nuomones ir rūpesčius, organizavo dviejų etapų konsultacijas. Pirmasis etapas vyko aukšto lygio pareigūnų grupės darbo pradžioje; jo metu svarbiausia buvo surinkti ir išanalizuoti suinteresuotųjų šalių idėjas bei nuomones eismo, aplinkos apsaugos ir kitais svarbiais klausimais, susijusiais su šiuo metu susidarančiais arba netolimoje ateityje tikėtinais pralaidumo trikdžiais, taip pat su eismo koridoriais, kuriuos daugiausia naudoja tarptautinis transportas. Gauta apie 70 atsiliepimų raštu; 2005 m. balandžio mėn. įvyko viešų konsultacijų konferencija, kurioje dalyvavo apie 300 dalyvių ir pasisakė beveik 20 suinteresuotųjų grupių. Antrasis etapas prasidėjo 2005 m. gruodžio mėn.; jo metu svarbiausia buvo surinkti suinteresuotųjų grupių nuomonę apie aukšto lygio grupės ataskaitą ir rekomendacijas. Iš įvairių suinteresuotųjų grupių gauta beveik 100 atsiliepimų raštu; viešųjų konsultacijų konferencija buvo surengta 2006 m. kovo mėn. Joje dalyvavo apie 120 suinteresuotųjų grupių, iš kurių apie 20 pateikė savo nuomonę ir pasiūlymus. Apskritai įvairios suinteresuotosios grupės gerai įvertino grupės ataskaitą ir rekomendacijas. Tam tikrą susirūpinimą dėl infrastruktūros projektų ir dėl išsamaus bei skaidraus poveikio aplinkai vertinimo trūkumo išreiškė aplinkos apsaugos organizacijos. Darbuotojų organizacijos pabrėžė, jog ateityje į koordinavimo struktūras ir planų bei projektų socialinio poveikio vertinimą svarbu įrašyti skyrių, skirtą socialiniams klausimams. PROBLEMų APIBRėžIMAS Politinės aplinkybės 2004 m. ir 2007 m. įvykusi ES plėtra praplėtė Europos Sąjungos sienas į rytus ir pietus. Atsirado nauji Europos Sąjungos kaimynai. Komunikate dėl platesnės Europos[3] Komisija nubrėžė naują išsiplėtusios ES santykių su ja supančiomis teritorijomis struktūrą. Jos tikslas – užtikrinti subalansuotą ir darnų Europos Sąjungos ir jos kaimynų vystymąsi. Svarbi šios politikos sudedamoji dalis – bendradarbiavimas tarp regionų ir pačių regionų viduje. Būtinybė geriau sujungti ES transporto tinklus su kaimyninėmis šalimis laikoma neabejotinu kaimyninių šalių integravimo į ES rinkas ir visuomenę proceso prioritetu. Tam reikia suderintų ir tarpusavyje sujungtų infrastruktūros tinklų bei suderintos reguliavimo terpės. Minėtame komunikate aiškiai pasakyta, kad remiantis transeuropinių tinklų sistema turėtų būti parengtos strategijos, kaip šį tikslą pasiekti. Transporto sektorius Transeuropiniai transporto tinklai ES teritorijoje Dėl ES plėtros įvyko pokyčių ir transporto sektoriuje. 2004 m. buvo pataisytos Transeuropinių transporto tinklų (TEN) vystymo gairės; į jų apimtį buvo įtrauktos naujosios valstybės narės, taip pat Bulgarija bei Rumunija. Naujosiose gairėse pataisyti ir atnaujinti dešimtajame dešimtmetyje sudaryti planai: pagrindinius investicijų prioritetus buvo numatyta skirti 30 svarbiausių transeuropinių magistralių ir prioritetiniams projektams. TEN prioritetinės magistralės pirmiausia skiriamos tolimiesiems ir tarptautiniams eismo srautams ES-27 bendrojoje rinkoje. Todėl gairėse projektai, jungiantys ES su kaimyninėmis šalimis, nepaisant intensyvaus eismo, šiuo metu vykstančio daugelyje tokių transporto jungčių, prioritetiniams projektams[4] nepriskiriami. Tokios jungtys įeina į kita logika paremtą atskirą visos Europos transporto koridorių ir regionų sistemą, kurioje sprendimų priėmimo procesas yra kitoks. Visos Europos transporto koridoriai ir regionai Visos Europos transporto koridorių ir regionų sistema[5] (PEC) buvo sukurta Ministrų konferencijų, vykusių Kretoje (1994 m.) ir Helsinkyje (1997 m.), metu siekiant sujungti ES 15 su tuometinėmis kaimyninėmis šalimis. Visos Europos transporto koridorių sistemos dalyvių bendradarbiavimas organizuojamas pasirašant susitarimo memorandumais, daugeliu kurių paskiriami visos Europos transporto koridorių ir regionų pirmininkas ir sekretoriatas. Po 2004 m. plėtros ir TEN gairių pakeitimo pagrindinės visos Europos transporto koridorių dalys pateko į TEN tinklą ir tik nedidelės jų dalys liko už ES ribų. Su šiais koridoriais susijusios šalys daro akivaizdų spaudimą, kad jie būtų pratęsti ir geriau pritaikyti prie besikeičiančių prekybos bei eismo srautų ir kad šių koridorių plėtotės koordinavimo sistemos būtų pakeistos. Kaip aprašyta pagrindiniame poveikio vertinimo dokumente (2.2.2. skyriuje), šių koridorių klotis buvo nevienoda, čia daug kas priklauso nuo konkrečių koridoriaus aplinkybių. Nepaisant veikiančių struktūrų, koordinavimas vis dar silpnas, ir koridorių plėtotės planuose daugiausia dėmesio skiriama nacionalinių teritorijų vietoms, kuriose atsiranda pralaidumo trikdžių, todėl ir toliau transportas be jokio reikalo priverstas ilgai gaišti, ypač prie valstybinių sienų. Tokia gaišatis ypač būdinga geležinkeliams, tačiau tikėtina, padėčiai pasikeitus didės kelių transporto gaišatis, todėl žalingas poveikis aplinkai ir eismo saugumui dar labiau didės. Ateityje padėtis dar pablogės, nes tikimasi, kad ES ir jos kaimynų tarpusavio prekyba ir toliau sparčiai plėsis (žr. prekybos ir srautų prognozes pagrindinio poveikio vertinimo dokumento 2.3 skyriuje). Komisijos pasiūlymo tikslai Bendras Komisijos pasiūlymo tikslas – palengvinti ir skatinti ES ir kaimyninių šalių tarpusavio prekybą, užtikrinant našias transporto jungtis ir bendrosios rinkos plėtrą į kaimynines šalis. Aukšto lygio pareigūnų grupės ir visos Europos transporto koridorių pirmininkų rekomendacijos teikia gerą pagrindą Europos ir kaimyninių regionų transporto infrastruktūros politikos gairėms kurti. Politikos pasirinkimo galimybės Išanalizavus problemas, aukšto lygio pareigūnų grupės darbą, vertingą visos Europos transporto koridorių pirmininkų patirtį ir viešų konsultacijų medžiagą, išsamesnei analizei pasirinktos šios trys politikos galimybės: - Palikti esamą padėtį („minimalūs veiksmai“) – Visos Europos transporto koridorių ir regionų koncepcija liktų tokia, kokia yra dabar, arba būtų truputį praplėsta. Šių priemonių stebėsena ir įgyvendinimas vyktų pagal esamus susitarimo memorandumus (SM). Bendradarbiavimas su Turkija ir Kaukazu vyktų Traceca pagrindu. - Negriežta bendradarbiavimo struktūra (išplėsti susitarimo memorandumai) – Visos Europos transporto koridoriai ir regionai bei susitarimo memorandumai būtų geografine prasme išplėsti, taip pat būtų taikomos horizontaliosios priemonės. Bendradarbiavimas su Turkiją ir Kaukazu vyktų Traceca pagrindu. Kitiems regionams būtų pasiūlytas kitas susitarimo memorandumas. - Griežtesnė bendradarbiavimo struktūra (tarptautinis susitarimas) – Būtų pasirašytas daugiašalis susitarimas įtraukiant visas kaimynines šalis ir ES. Jis aprėptų ir infrastruktūros plėtrą, ir horizontaliąsias priemones. Susitarime taip pat būtų numatyta remtis ir toliau plėtoti esamas regionines struktūras. Poveikio analizė ir pasirinkimo galimybių lyginimas Poveikio analizės tikslas – įvertinti skirtingų politikos galimybių pasekmes daugiašaliam šalių ir regionų, per kuriuos tęsiasi transporto magistralės, bendradarbiavimui.. Pažymėtina, kad tokiu poveikio vertinimu nesiekiama analizuoti, koks yra tolesnis magistralių plėtotės, vykdant infrastruktūros projektus ir taikant horizontaliąsias priemones, poveikis, nes tokie projektai ir priemonės nepakankamai išsamiai apibrėžti. Scenarijaus „minimalūs veiksmai“ ir negriežtos bendradarbiavimo struktūros poveikis yra panašus, nes abu remiasi susitarimo memorandumais. Magistralių plėtotės ir toliau būtų grindžiama nacionaline logika, nekreipiant dėmesio į tarptautinį judėjimą visoje magistralėje, ir nėra tikėtina, kad būtų sudaromi generaliniai magistralių planai. Kadangi SM – tai negriežta bendradarbiavimo forma, tikėtina, kad suinteresuotos šalys labai noriai sudarys išplėstus SM ir gana greitai susitars dėl SM sąlygų. Griežto bendradarbiavimo scenarijus, priešingai, sukurtų struktūrą, leidžiančią koordinuoti transporto magistralėms skirtų veiksmų įgyvendinimą. Ši struktūra, viena vertus, leistų visuotinai taikyti horizontaliąsias priemones atsižvelgiant į poreikį užtikrinti suderintas taisykles ir sistemų sąveiką visose šalyse, antra vertus, būtų galima remtis griežtu priemonių regione įgyvendinimu, o tai būtina magistralėms skirtos infrastruktūros projektams. Pagal susitarimą būtų įsteigti sekretoriatai, ir tai leistų darniai ir koordinuotai stebėti priemonių įgyvendinimą. Šios politikos trūkumas – tai faktiškai jos griežtumo pasekmė. Paprastai reikia, kad tarptautinius susitarimus ratifikuotų nacionaliniai parlamentai, o tai kai kuriose kaimyninėse šalyse politiniu atžvilgiu gali būti sunku ar netgi neįmanoma. Net jei ši galimybė būtų pasirinkta, tai gali būti ilgas procesas, ir jei nebus ieškoma tarpinių sprendimų, gali atvesti į transnacionalinių magistralių plėtotės aklavietę. Rekomenduojamas politikos kelias Apsvarsčius įvairių politikos galimybių už ir prieš argumentus, aišku, kad nė viena jų negali būti pasirinkta kaip pati tinkamiausia kiekvienam regionui ir kiekvienai transporto rūšiai. Siekiant paspartinti bendrą procesą ir užtikrinti, kad bendradarbiavimo forma ir turinys atitiktų suinteresuotųjų šalių poreikius bei lūkesčius, šią politiką siūloma įgyvendinti dviem etapais: 1. Pirmajame etape būtų galima pradėti tiriamąsias derybas su visomis kaimyninėmis šalimis. Per šias derybas būtų siekiama įvertinti šalių suinteresuotumą ir pasiryžimą stiprinti daugiašales bendradarbiavimo struktūras tais atvejais, kai jos yra, arba sukurti tokią struktūrą ten, kur jos šiandien nėra. Šiame etape taip pat būtų ieškoma tarpinių sprendimų, padedančių užtikrinti nenutrūkstamą magistralių plėtotę. 2. Antrajame etape, gavus tiriamųjų derybų rezultatus, būtų pateiktos (-i) konkrečios (-tūs) politikos ir koordinavimo struktūros įgyvendinimo rekomendacijos ir (arba) pasiūlymai . [1] 2004 m. rugsėjo 29 d. Komisijos sprendimas C(2004) 3618 [2] Žr. http://europa.eu.int/comm/ten/transport/external_dimension/index_en.htm [3] COM(2003) 104 [4] Išskyrus projektus Nr. 12 Šiaurės trikampis ir Nr. 6 Lijonas-Triestas-Divača-Liublijana-Budapeštas-Ukrainos siena. [5] Žr. pažangos ataskaitą http://europa.eu.int/comm/ten/transport/external_dimension/index_en.htm