Europos Parlamento rezoliucija dėl atsinaujinančios energijos dalies ES ir konkrečių veiksmų pasiūlymų (2004/2153(INI))



Oficialusis leidinys 227 E , 21/09/2006 p. 0599 - 0608



P6_TA(2005)0365 Atsinaujinančios energijos dalis Sąjungoje Europos Parlamento rezoliucija dėl atsinaujinančios energijos dalies ES ir konkrečių veiksmų pasiūlymų (2004/2153(INI)) Europos Parlamentas - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą Tarybai ir Europos Parlamentui dėl atsinaujinančios energijos dalies ES (KOM(2004)0366), - atsižvelgdamas į 2001 m. rugsėjo 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/77/EB dėl elektros, pagamintos iš atsinaujinančių energijos išteklių, skatinimo elektros energijos vidaus rinkoje [1], - atsižvelgdamas į 2003 m. gegužės 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/30/EB dėl skatinimo naudoti biokurą ar kitą atsinaujinantį kurą transporte [2] ("Biokuro direktyva"), - atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą pavadinimu "Ateities energija: atsinaujinantys energijos ištekliai — Baltoji knyga dėl Bendrijos strategijos ir veiksmų plano" (KOM(1997)0599), - atsižvelgdamas į savo 2004 m. balandžio 1 d. rezoliuciją dėl 2004 m. birželio mėn. Bonoje vykusios Tarptautinės konferencijos dėl atsinaujinančių energijos išteklių [3], - atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 45 straipsnį, - atsižvelgdamas į Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto pranešimą bei Aplinkos apsaugos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto ir Žemės ūkio ir kaimo plėtros komiteto nuomones (A6–0227/2005), 1. džiaugiasi Komisijos komunikatu dėl atsinaujinančios energijos dalies ES ir ragina Komisiją ateityje kurti ambicingą ir kartu realią atsinaujinančios energijos strategiją; 2. pripažįsta, kad atsinaujinančios energijos ir energijos efektyvumas bei taupymas turi ypatingai didelės reikšmės ne tik kovai su blogėjančiomis sveikatos ir aplinkos sąlygomis ir tvariai ES klimato politikos tikslus atitinkančiai raidai, bet ir naujovių diegimo, regioninės ir nacionalinės plėtros, prekybos galimybių bei darbo vietų kūrimo skatinimui, kaip numatyta Lisabonos darbotvarkėje; 3. taip pat pabrėžia, kad atsinaujinančią energiją naudojant kartu su energijos taupymo priemonėmis Europa taptų ne tokia priklausoma nuo energijos importo, o tuo pačiu sumažėtų su importu susijusi politinė ir ekonominė rizika; 4. ragina Komisiją nustatyti ambicingus, tačiau realius tikslus, kad iki 2020 m. 60 proc. viso ES elektros energijos poreikio tenkintų ypač maža CO2 emisija pasižyminčios arba iš viso CO2 neišskiriančios ir CO2 emisijų požiūriu neutralios energijos technologijos, siekiant palaikyti Europos klimatą ir užtikrinti tiekimo saugumą; 5. pabrėžia, kad "atsinaujinantiems energijos šaltiniams" priklauso ne tik vėjas ir kad kiti atsinaujinančios energijos šaltiniai, pvz. hidroelektrinės, saulės šiluminės jėgainės, geoterminiai įrenginiai ir biomasė taip pat galėtų palankiai veikti tinklo stabilumą; Dvidešimt viena atsinaujinančių energijos išteklių rūšis 21 amžiuje 6. pripažįsta daugiau nei dvidešimt vienos įvairių rūšių atsinaujinančios energijos technologijos galimybes, kurios iš esmės gali būti naudojamos ne tik visose vietovėse, bet ir tinka visiems svarbiausiems energijos naudojimo būdams; 7. pripažįsta, kad atsinaujinanti energija yra sparčiausiai augantis energijos pramonės sektorius ES ir pasaulyje (vėjo ir fotogalvaninė (FG) saulės energija per metus išaugo 20 proc.), ir kad dėl atsinaujinančios energijos technologijų plėtros buvo sukurta daugiau nei 300000 darbo vietų; 8. pripažįsta, kad taikant įvairias atsinaujinančios energijos technologijas įspūdingai sumažėjo sąnaudos, kai kuriais atvejais iki 50 proc. per 15 metų, bet pažymi, kad sąnaudas reikėtų dar labiau sumažinti, o tam reikia didelių paskatų; 9. ragina priimti Biomasės veiksmų planą, labiau skatinantį šiluminės saulės energijos jėgaines ES pietuose ir labiau remti didelės apimties koordinuojamą projektą dėl Šiaurės jūros vėjo energijos, siekiant paskatinti spartų šių atsinaujinančių energijos šaltinių paplitimą; 10. džiaugiasi, kad kai kurių valstybių narių pastangomis ES pirmauja pasaulyje daugelio atsinaujinančios energijos technologijų taikymo srityje ir ragina imtis Europos Sąjungoje naujų iniciatyvų bei kurti gaires; 11. pripažįsta biomasės potencialą, kurį reikia pasitelkti sisteminiu metodu teritorijos panaudojimui ir integruotam išsaugojimui; 12. pripažįsta galimybę geoterminę energiją naudoti šilumai ir elektrai gaminti ir prašo didesnį politinį dėmesį skirti geoterminės energijos potencialui; 13. sveikina pastangas skatinti vandenilio technologijas ir vandeniliu grįstą ūkį ir pabrėžia, kad vandenilis yra energijos šaltinis, kurio pranašumas itin išryškėja, kai jis gaminamas naudojant atsinaujinančius energijos šaltinius, kartu veiksmingai skatinant aplinkos apsaugą, ilgalaikį vystymąsi ir kovos su šiltnamio efektu priemones; ES kelio siekiant pasaulio atsinaujinančios energijos rinkos lyderės pozicijos formavimas 14. pabrėžia, kad svarbu nubrėžti privalomus tikslus 2020 metams, siekiant rinkos dalyviams, tokiems kaip didelės energijos tiekimo ir finansų įmonės, ir nacionalinėms sprendimų priėmimo institucijoms duoti aiškų ženklą, kad atsinaujinanti energija yra ES energijos ateitis ir jos aplinkos apsaugos ir pramonės politikos strategijos dalis; 15. ragina Komisiją ir toliau griežtai kontroliuoti, kaip valstybės narės laikosi orientacinių nacionalinių tikslų, ir parengti vidutinio laikotarpio ES strategiją dėl atsinaujinančios energijos laikotarpiu nuo 2010 metų; be to, laikosi nuomonės, kad reikėtų išsamiai įvertinti: pažangą įgyvendinant 2010 metų tikslus, galutinio vartotojo patiriamų išlaidų ir naudos santykį (įskaičiuojant ir papildomas sąnaudas) ir su energijos efektyvumu susijusią pažangą; 16. atkreipia dėmesį į savo pirmiau paminėtą 2004 m. balandžio 1 d. rezoliuciją, kuria didele balsų dauguma buvo paraginta siekti, kad iki 2020 m. atsinaujinanti energija sudarytų 20 proc. visos ES suvartojamos energijos; 17. atkreipia dėmesį į tai, kad, remiantis naujų studijų, visų pirma tų, kuriose atsižvelgiama į energijos efektyvumo scenarijus visuose sektoriuose, išvadomis, realu pasiekti dar ambicingesnių tikslų, jei atsinaujinančiai energijai ir energijos efektyvumui bus sukurtos geresnės sąlygos; 18. todėl prašo Komisijos parengti pasiūlos ir efektyvumo scenarijus, numatančius bendrą klimato pokyčiais pagrįstą tikslą visame pasaulyje išlaikyti 2C aukštesnę temperatūrą nei vyravusią iki pramoninio laikotarpio, ir parengti geresnius pagrindus ilgalaikiams su atsinaujinančia energija susijusiems tikslams; 19. pažymi, kad energijos politikoje taikant sistemingesnį metodą, kuris be kita ko numatant didesnes paskatas integruotų ir skatintų didelį energijos taupymo, energijos efektyvumo ir atsinaujinančios energijos potencialą, iki 2020 m. atsinaujinantys energijos ištekliai galėtų padengti 25 proc. visos ES suvartojamos energijos; mano, kad svarbus vaidmuo užtikrinant tokią dalį tenka tolesnėms pastangoms sumažinti atsinaujinančios energijos santykines sąnaudas, ypač skatinant paklausą ir mokslinius tyrimus bei taikomąją veiklą; 20. pažymi, kad siekiant tinkamai informuoti diferencijuotos energijos rinkos sektorius, tokius kaip elektros, transporto kuro, šildymo ir aušinimo sektoriai, ES tikslas turi būti išskaidyti į sektorių ir nacionalinius tikslus, kad būtų sukurtos paprastesnės ir ekonomiškai patrauklesnės sąlygos investuoti į atsinaujinančios energijos tyrinėjimus ir naudojimą; todėl ragina Komisiją parengti privalomus tikslus kiekvienam iš šių trijų sektorių; 21. laikosi nuomonės, kad mokesčių mažinimas yra veiksminga atsinaujinančios energijos skatinimo priemonė; ragina valstybes nares naudoti šią priemonę, o Komisiją — pašalinti visas kliūtis, su kuriomis valstybės narės susiduria šioje srityje; Šildymas ir aušinimas: pagrindinė rinka žemos temperatūros spektro atsinaujinančiai energijai 22. nurodo, kad pastatų šildymas ir aušinimas sudaro 40 proc. bendrųjų ES energijos sąnaudų, ir, siekiant sumažinti šildymo ir aušinimo poreikį, ragina taikyti sisteminį metodą, padedantį geriausias turimas technologijas derinti su mažo tankio energija iš žemos temperatūros spektro atsinaujinančios energijos arba iš įrenginių, gaminančių šilumos ir elektros energiją arba šilumos, šalčio ir elektros energiją; 23. džiaugiasi pažanga, pasiekta naujuose statiniuose daugiau dėmesio skiriant energijos technologijoms, kurios, integruojant pastatuose saulės energijos technologijas, izoliaciją atsinaujinančią energiją, leidžia pastatyti mažai energijos vartojančius, energijos požiūriu pasyvius ir net perteklinę energiją gaminančius namus, kurie per metus pagamina daugiau energijos nei suvartoja; 24. akcentuoja žymų produktyvumo padidėjimą, kurį galėjo lemti geresnis energijos taupymo ir atsinaujinančios energijos integravimas sumontuotose statybinėse konstrukcijose, tokiose kaip stogai ir fasadai; 25. pabrėžia šildymo naudojant saulės šilumą pažangą, bet apgailestauja dėl to, kad esama didžiulio dabartinių pajėgumų skirtumo tarp kelių pagrindinių valstybių narių (Kipre, Austrijoje, Graikijoje ir Vokietijoje) ir daugelio kitų valstybių narių, bei pažymi didžiulį saulės šiluminės energijos potencialą ES; 26. pabrėžia, kad svarbu, jog vėsinimas, t. y. terminis vėsinimas naudojant saulės šilumos energiją, biomasę arba geoterminę energiją, skverbtųsi į rinką, ir pažymi, kad didesnis atsinaujinančio vėsinimo naudojimas yra būtinas atsakas į rinkos spaudimą, kylantį dėl augančio vėsinimo poreikio; 27. pabrėžia atsinaujinančios energijos, tokios kaip biomasė ir geoterminė energija, naudojamų augančiuose centrinio šildymo ir centrinio aušinimo sektoriuose, galimybes įsitvirtinti rinkoje gaminant ekologišką elektros energiją ir statinių šildymui ar aušinimui naudojant žemos temperatūros perteklinę energiją; 28. atkreipia dėmesį į centrinio šildymo ir centrinio aušinimo tinklų potencialą, kurie kaip infrastruktūra leidžia optimaliai išnaudoti ir derinti įvairius energijos šaltinius, nenaudojant iškastinio kuro: gaminant elektros energiją gaunamą šilumos perteklių, įvairias iš atsinaujinančios energijos išgaunamas šilumos formas (pvz., geoterminė energija, šiluma arba šaltis iš jūros gelmių, vidaus vandenų arba biomasės) naudojant šilumos siurblius ir deginant biologiškai skaidomas atliekas ir (arba) pramoninių procesų metu gaunamą šilumą; 29. pažymi, kad investicijos į ilgalaikių butų statybą iš pradžių reikalauja didelių sąnaudų, tačiau sumažina pastatų eksploatacijos išlaidos; pabrėžia, kad energijos efektyvumo paslaugų įmonės turi užpildyti spragą tarp investuotojo ir vartotojo, ir ragina ES institucijas direktyvą dėl galutinio energijos vartojimo efektyvumo ir energijos paslaugų teikimo išnaudoti tam, kad tokioms investicijoms būtų sukurta stabili rinka; 30. ragina Komisiją išplėsti 2002 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/91/EB dėl pastatų energinio naudingumo [4] ("Pastatų direktyvą") taikymo sritį visiems komerciniams pastatams, kurių plotas didesnis nei 250 m2, atsižvelgiant į bendrą energinį naudingumą ir atsinaujinančios energijos panaudojimą, ir pateikti pasiūlymą dėl direktyvos dėl atsinaujinančios energijos panaudojimo šildymo ir aušinimo sektoriuose; 31. pabrėžia, kad kitaip negu elektros ir kuro sektoriuose, Europos Sąjunga neturi sisteminės metodikos, kuri skatintų atsinaujinančios energijos naudojimą šildymo ir aušinimo sektoriuose, nors ypatingai šis sektorius priklauso nuo dujų ir naftos importo, o išlaidos, susijusios su atsinaujinančios energijos dalies padidinimu, būtų palyginamai nedidelės; todėl ragina parengti strategiją ES lygmenyje siekiant padidinti atsinaujinančia energija pagrįstų šildymo ir aušinimo įrenginių gamybą, kad jie taptų konkurencingi; šiuo atžvilgiu pažymi, kad biurokratinės taisyklės ES lygiu, kurių turi laikytis namų savininkai ir statybininkai – tai netinkamas būdas šiam tikslui pasiekti, o verčiau direktyva, kuri nustatytų realistinius, bet ambicingus tikslus ir koordinuotų visų valstybių narių veiksmus, pagrįstus laikinai apribotomis rinkos prieigos paskatomis; 32. šiuo atžvilgiu mano, kad Komisija turėtų pateikti pasiūlymą dėl direktyvos dėl šildymo ir aušinimo, panašia forma kaip Komisijos pasiūlymas dėl Biokuro direktyvos (KOM(2001)0547); 33. ragina Komisiją bendradarbiauti su valstybėmis narėmis, siekiant ne vėliau kaip iki 2012 m., remiantis pasyvios energijos (mažiau nei 10 kW/m) normomis priimti minimalius statybos standartus, taikomus visiems privatiems namams; 34. ragina Komisiją ir ECOFIN imtis neatidėliotinų ir veiksmingų priemonių, siekiant šildymo ir aušinimo sektoriuose panaikinti subsidijas, turinčias aplinkai žalingų pasekmių; siekiant skatinti atsinaujinančios energijos naudojimą šildymo ir aušinimo sektoriuose, ragina valstybes nares taikyti tokias skatinimo priemones kaip mokesčių mažinimas ir prašo Komisijos pašalinti visas kliūtis tokios energijos naudojimui; Elektra: vienodos rinkos sąlygos elektros gamybai iš atsinaujinančios energijos 35. primena užsibrėžtą tikslą siekti, kad atsinaujinanti energija sudarytų 21 proc. viso ES elektros kiekio, kaip numatyta Direktyvoje 2001/77/EB; 36. atkreipia dėmesį į tai, kad šis tikslas procentais išreiškia visos suvartojamos elektros dalį, ir ragina visas ES institucijas nepamiršti apie dideles galimybes sumažinti elektros suvartojimą aktyviai imantis priemonių, skirtų visiems elektros vartotojams; 37. pažymi, kad Komisija palankiai vertina tai, jog kai kurios valstybės narės, visų pirma Vokietija ir Ispanija, sukūrė tinkamą politikos sistemą užsibrėžtiems nacionaliniams tikslams įgyvendinti, ir kad, remiantis prognozėmis, kitos vyriausybės neįvykdys prisiimtų nacionalinių įsipareigojimų; ragina Komisiją išnaudoti Direktyvos 2001/77/EB teikiamas galimybes įtvirtinti valstybėms narėms privalomus tikslus; 38. ragina Komisiją į savo 2005 m. pranešimą dėl Direktyvos 2001/77/EB įtraukti papildomas nuostatas dėl visų kliūčių (pvz., administracinių ir politinių kliūčių) pašalinimo, taip pat dėl vienodos ir laisvos prieigos prie tinklo ir nediskriminuojamų tarifų, kurie šiuo metu kai kuriose valstybėse narėse sudaro kliūtis atsinaujinančių elektros šaltinių plėtrai; 39. nurodo, kad Komisija kai kurių valstybių narių administracines kliūtis Direktyvos 2001/77/EB 6 straipsnio 1 dalies prasme laiko reikšmingomis ir ragina Komisiją prieš šias valstybes nares imtis veiksmų; 40. pažymi, kad Komisija taip pat nustatė, jog dėl nevienodų prieigos prie tinklo sąlygų kai kuriose valstybėse narėse užkertamas kelias plėtoti atsinaujinančos energijos planus; ragina Komisiją atidžiai stebėti, kaip įgyvendinamas Direktyvos 2001/77/EB 7 straipsnis, ir, prireikus, prieš atitinkamas valstybes nares imtis priemonių; 41. pažymi, kad elektros energijos rinkoje iki šiol nėra vienodų konkurencijos sąlygų buvusioms energijos tiekėjų ir skirstytojų monopolinėms struktūroms bei mažiems ir vidutiniams atsinaujinančios energijos tiekėjams ir ragina Komisiją vertinant Direktyvą 2001/77/EB, be kita ko, atsižvelgti ir į šią aplinkybę; 42. primygtinai ragina valstybes nares ir toliau rengti nacionalines strategijas ir tobulinti atsinaujinančios energijos skatinimo struktūras, siekiant sumažinti biurokratinius reikalavimus planavimui ir leidimų suteikimui, palengvinti prieigą prie tinklo ir užtikrinti kilmės garantijas, išsaugoti tinklo stabilumą ir peržiūrėti subsidijas, turinčias aplinkai žalingų pasekmių; 43. ragina Komisiją ir Tarybą atsižvelgti į žalos sukėlėjo atsakomybės principą ir išorinių sąnaudų įskaičiavimą visų energijos išteklių atveju; 44. pažymi, kad vėjo energijos plėtra keliose Europos šalyse 2004 m. pabaigoje pasiekė įspūdingą 34600 MW galią ir viršijo visas prognozes, ir ragina vykdyti tolesnius tyrimus, siekiant išspręsti energijos reguliavimo ir tinklo stabilumo problemas; pažymi, kad vėjo jėgainių plėtra turi vykti apdairiai, kad sumažėtų problemų atitinkamų regionų gyventojams; apgailestauja, kad elektros gamybos iš biomasės galimybės nebuvo išnaudotos, kaip numatyta, ir dėl to sveikina Komisijos paskelbtą biomasės veiksmų planą; 45. atkreipia dėmesį į tai, kad ES elektros rinkai vis dar būdingi įvairūs reikšmingi iškraipymai, pvz., nepakankamos normos dėl nuosavybės santykių sušvelninimo, neveikiančios stambių klientų rinkos, didėjanti rinkos koncentracija, didelės tiesioginės ir netiesioginės subsidijos, nelygios galimybės naudotis alternatyviais objektais, pvz., didelėmis hidroakumuliacinėmis elektrinėmis, neatskirti fondai elektrinių uždarymui ir išorinių sąnaudų neįskaičiavimas, ir reikalauja, kad Komisija šias problemas nagrinėtų savo metų pabaigoje rengiamuose pranešimuose dėl elektros ir gamtinių dujų vidaus rinkos bei imtųsi naujų teisėkūros iniciatyvų, siekdama panaikinti šiuos milžiniškus rinkos iškraipymus, varžančius atsinaujinančios energijos gamybą; 46. apgailestauja, kad ES iki šiol nepakankamai rėmė šiluminių saulės energijos jėgainių technologijų pateikimą į rinką; ragina Komisiją skatinti labiau išnaudoti didelį tokios technikos potencialą; 47. mano, kad aukštos įtampos tiesioginės srovės perdavimo linijos gali būti esminis impulsas naudoti atsinaujinančią energiją; 48. atkreipia dėmesį į milžinišką Šiaurės jūros pakrantės vėjo energijos potencialą ir reikalauja, kad pasitelkdamos į pagalbą TEN-E fondus Europos institucijos, turėtų veiksmingai koordinuoti Šiaurės, Baltijos ir Airijos jūrų kaimyninių valstybių veiksmus, kad šis potencialas būtų mažiausiomis sąnaudomis integruotas į Europos energetinę sistemą; pažymi, kad panašus vėjo galios potencialas yra Pietų Maroke ir ragina Komisiją ištirti strateginės partnerystės su Magribo šalimis galimybes atsinaujinančios energijos srityje; 49. ragina ilgainiui sukurti ilgalaikę suderintą visoje Europoje galiojančią paskatų sistemą, atitinkančią tokius kriterijus: ji turi a) padėti pasiekti dabartinius tikslus ir aukštesnius ateities tikslus, b) neprieštarauti elektros vidaus rinkos principams; c) būti sisteminio metodo, kuriuo paremta atsinaujinančios energijos plėtra ir kuris atsižvelgia į specifines atskirų atsinaujinančios energijos savybes, skirtingas technologijas ir geografinius skirtumus, dalimi; d) veiksmingai remti atsinaujinančios energijos naudojimą ir tuo pačiu būti paprasta, kuo veiksmingesnė, visų pirma sąnaudų atžvilgiu; e) padėti įskaičiuoti visų energijos šaltinių išorines sąnaudas į vidines sąnaudas; f) numatyti pakankamą pereinamąjį laikotarpį nacionalinėms rėmimo sistemoms, kad investuotojai neprarastų pasitikėjimo; mano, kad remiantis šiais kriterijais galėtų būti prasminga ateityje parengti vieningas Bendrijos teisės nuostatas dėl ES elektros maitinimo sistemos, tačiau taip būtų galima remtis kvotų ir viešųjų pirkimų modeliu su sąlyga, kad galima pašalinti tokių modelių trūkumus, iškilusius kai kuriose valstybėse narėse; 50. atkreipia dėmesį į tai, kad Europos Sąjungoje yra autonominės elektros energijos gamybos sistemų, pavyzdžiui, salose, kuriose pirmiausia reikia pritaikyti pažangesnes mišrių formų elektros energijos gamybos technologijas, kuriose sujungiami atsinaujinantys energijos šaltiniai ir kaupimo technologijos siekiant padidinti jų efektyvumą; ragina valstybes nares ir Komisiją tuo tikslu imtis tolesnių priemonių; ragina Komisiją ištirti geriausias praktikas dėl tinklo valdymo, kad būtų išspręstos problemos, kurios iškyla elektros energiją į tinklą tiekiant iš atsinaujinančių energijos šaltinių, ypač vėjo ir saulės energijos tinklų; 51. pažymi, kad dalis elektros gamybos, taikant atsinaujinančios energijos technologijas, daugiausia FG, vis dar yra brangi; ragina Komisiją ir valstybes nares siūlyti sąnaudų mažinimo priemones, visų pirma vykdant mokslinius tyrinėjimus ir taikomąją veiklą, ir kurti paskatas siekti tolesnės technologijų pažangos ir sąnaudų mažinimo; Transportas: pirma – efektyvumas, antra – atsinaujinantis kuras 52. pažymi, kad transporto sektorius yra labai priklausomas nuo naftos importo, kurios kaina itin svyruoja, turint mintyse, kad dėl oro taršos jis sukelia rimtas sveikatos problemas ir sudaro sparčiausiai didėjančią CO2 emisijos dalį; 53. pažymi, kad transporto sektoriuje dėl struktūrinių priemonių, pavyzdžiui, geresnio miesto ir regionų planavimo, krovinių ir asmenų transportavimo kitomis transporto priemonėmis ir laipsniškai griežtinamų veiksmingumo reikalavimų automobiliams ir lėktuvams, itin svarbų vaidmenį vaidina augantis efektyvumas, papildantis atsinaujinančio kuro strategijas; 54. ragina Komisiją prieš inicijuojant svarbesnes ES politikos priemones šioje srityje pasinaudoti kuro bendro poveikio aplinkai, vadinamųjų well-to-wheel energijos grandinių, analizėmis, kurias studijoje CONCAWE parengė Komisijos jungtinis mokslinių tyrimų centras; 55. prašo valstybes nares įgyvendinti Biokuro direktyvoje iškeltus uždavinius ir taikyti mokesčių lengvatas, kurias leidžiama taikyti pagal 2003 m. spalio 27 d. Direktyvą 2003/96/EB, pakeičiančią Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą [5]; mano, kad skatinant naudoti biokurą bus sukurta naujų galimybių tvariai kaimo plėtrai ir atsiras naujų perspektyvų pažangiems žemės ūkio produktams; tikisi, kad techninių bioetanolio sumaišymo su įprastu kuru specifikacijų įvertinimo rezultatai bus patenkinami ir kad bus galima kuo greičiau pataisyti 1998 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/70/EB, iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 93/12/EEB [6], priedus dėl benzino ir dyzelinių degalų kokybės; 56. ragina Komisiją į Biomasės veiksmų planą įtraukti kuro gamintojams taikomus privalomus laipsniškai griežtinamus įpareigojimus į pardavinėjamą kurą įmaišyti iš biomasės išgauto kuro; 57. pabrėžia, kad kurui naudojamas etanolis paskatins ES žemės ūkio regionų pakilimą ir žemės ūkio žaliavų panaudojimą; mano, kad dėl vykdomų reformų ir mažinamos finansinės paramos (BŽŪP, cukrus) paskata naudoti ir gaminti kurui skirtą etanolį atvertų šiam sektoriui naujus realizavimo kelius; 58. ragina Komisiją atsižvelgiant į atsirandančias naujas technologijas vykdant BŽŪP ir ES atliekų strategiją išnaudoti bioenergijos ir biologinio kuro potencialą siekiant tvaraus žemės ūkio, miškininkystės bei atliekų tvarkymo; Biomasė: miegantis milžinas tarp atsinaujinančios energijos šaltinių 59. pažymi, kad biomasės naudojimas turi kai kurių privalumų įprastinių energijos šaltinių ir tam tikrų kitų atsinaujinančių energijos išteklių atžvilgiu, pirmiausia dėl santykinai mažų sąnaudų, mažesnės priklausomybės nuo trumpalaikių oro pokyčių, paramos regioninėms ūkio struktūroms ir alternatyvių pajamų šaltinių ūkininkams įsisavinimo; 60. todėl apgailestauja, kad milžiniškas biomasės potencialas atsinaujinančios energijos srityje nėra tiek išsemtas, kiek tai palankiomis sąnaudomis techniškai būtų įmanoma; todėl palankiai vertina Komisijos pranešimą apie Biomasės veiksmų plano ruošimą ir ragina Komisiją parengti ambicingą tekstą su konkrečiais ir privalomais pasiūlymais; 61. pabrėžia, kad biomasės pranašumas gaminant elektros energiją itin išryškėja tada, kai įrengimai yra sukonstruoti taip, kad srovė, šiluma ir vėsinimas panaudojami vienodai; 62. ragina Komisiją ir valstybes nares biomasės naudojimą skatinti Struktūrinių ir Sanglaudos fondų lėšomis; 63. ragina Komisiją ir valstybes nares išnaudoti milžinišką BŽŪP antrojo ramsčio potencialą (kaimo plėtra), siekiant skatinti tvarų biomasės naudojimą; 64. ragina Komisiją ekologiškai veiksmingą biomasės naudojimą įtraukti į Septintosios mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros pagrindų programos specifinių programų prioritetų sąrašą (7PP); 65. pažymi milžinišką bendro biomasės ir iškastinio kuro (pvz. anglies) deginimo potencialą, kadangi jau artimiausioje ateityje galėtų būti efektyviai išlaidų atžvilgiu padidinta atsinaujinančių energijų dalis, o tolimesnėje perspektyvoje turi būti statomi įrenginiai, kurie naudotų tik biomasę; 66. primygtinai ragina valstybes nares užtikrinti, kad nacionalinė mokesčių politika netrukdytų plėtoti biomasės gamybos; 67. rekomenduoja valstybėms narėms peržiūrėti savo mokesčių sistemas, panaikinti visus nereikalingus mokesčius biomasės naudotojams, o mokesčių mažinimą laikyti veiksminga paskata; 68. palankiai vertina Komisijos iniciatyvą sukurti Biomasės veiksmų planą; tačiau kadangi tai yra sudėtingas ir prieštaringas klausimas, ragina Komisiją intensyviai konsultuotis su visuomene bei suinteresuotomis šalimis, kad būtų sukurtas subalansuotas ir ambicingas ateities darbo planas; 69. mano, kad pastangos skatinti daugiau naudoti biomasę atsinaujinančios energijos gamybai taikant tvarius gamybos metodus nesuteikia ES pagrindo nebetęsti mokslinių tyrimų energijos efektyvumo didinimo srityje (kuro, šildymo, elektros ir kt. energijos taupymas), kas sumažintų ūkininkus slegiančią finansinę naštą; 70. ragina genetiškai modifikuotų organizmų auginimui ir naudojimui maisto produktų gamybos srityje taikomas sambūvio ir ženklinimo taisykles taip pat taikyti atsinaujinančios energijos srityje; 71. pripažįsta BŽŪP indėlį į atsinaujinančios energijos gamybą naudojant biomasę ir biokurą ir ragina skatinti tolesnę jų plėtrą ir naudojimą; mano, kad būtina didinti bendro investicijų programų finansavimo iš Europos kaimo plėtros fondo ir kitų Struktūrinių fondų galimybes, kad būtų užtikrinta tvari ir racionali atsinaujinančios energijos plėtra ir vartojimas su sąlyga, kad jos vartojimas turi teigiamos įtakos energetikai ir aplinkai ir taikomi tvarūs gamybos metodai; 72. ragina energijos gamyboje kaip prioritetą naudoti šalutinius žemės ūkio produktus, pvz., mažai derlingoje žemėje išaugintus augalus, gyvatvorių nuokarpas ir šalutinius miškininkystės produktus (medžio atliekas), siekiant praktiškai išvengti konkurencijos su esmine maisto gamyba; 73. pripažįsta, kad atsinaujinančios energijos gamyba sudaro sąlygas vienu metu veiksmingai įvairinti ir užtikrinti ūkininko pajamas, kurti naujas darbo vietas, apsaugoti gamtą ir gaminti ekologiškai švarią energiją; tačiau pažymi, kad maisto tiekimo saugumui turi būti teikiama didesnė svarba negu energijos gamybai; todėl mano, jog reikia imtis priemonių užtikrinti, kad žemės ūkiui tinkamose vietose energijos gamyba neišstumtų maisto produktų gamybos ir dar labiau nepadidintų maisto produktų importo į ES; 74. pažymi, kad miškininkystės sektorius yra neišnaudotas šaltinis, kuris gali vaidinti svarbų vaidmenį ne tik toliau plėtojant biomasės rinką, bet ir supažindinant su šiuo energijos šaltiniu vartotojus; Naujovė: geresnio koordinavimo Europos, nacionaliniu, vietos ir regionų lygiu svarba 75. pabrėžia, kad bendra Europos atsinaujinančios energijos ir energijos efektyvumo strategija gali būti pasiekta tik visoms suinteresuotoms šalims glaudžiau bendradarbiaujant; ypač pabrėžia vietos ir regionų lygių svarbą šiai strategijai; 76. ragina parengti naują programą "Pažangi energetika Europai" ir įtraukti ją į 2007–2013 m. Finansinę perspektyvą, skiriant žymiai didesnes lėšas, kad būtų skatinamas geriausia praktika pagrįstas tinklas ir remiamos bendruomenės, visiškai perėjusios prie atsinaujinančios energijos; 77. remia Komisijos pastangas, kad paskatos naudoti atsinaujinančią energiją taptų esmine Europos struktūrinės politikos sudedamąja dalimi, ir pabrėžia, kad tai visų pirma naujoms valstybėms narėms suteikia naujas galimybes stiprinti savo mažas ir vidutines pramones; Moksliniai tyrimai ir plėtra: pirmenybė atsinaujinančiai energijai ir energijos efektyvumui 78. pažymi, kad greta iš saulės šilumos gauta elektros energija, jūriniai atsinaujinantys energijos šaltiniai, pvz., jūros srovių, bangų, potvynių ir atoslūgių bei iš osmoso išgauta energija yra naujos potencialios elektros energijos gamybos iš atsinaujinančios energijos sritys ir kad vykdant tyrimų ir plėtros programas Europos Sąjungoje į jas turėtų būti daromos didelės investicijos; 79. džiaugiasi, kad ES pirmauja pasaulyje atsinaujinančios energijos technologijų srityje; 80. pažymi, kad energetikos srityje visoms besivystančioms energijos technologijoms pirmaisiais raidos metais reikia tam tikra pagalbos, ir pabrėžia, kad Tarptautinės energetikos agentūros duomenimis nuo 1974 m. iki 2001 m. tik 8,2 proc. visų energijos tyrimams ir plėtrai skirtų lėšų EBPO šalyse buvo panaudota atsinaujinančiai energijai; 81. reikalauja, kad naujosios 7PP specialiose programose atsinaujinantiems energijos ištekliams ir energijos efektyvumui būtų skiriama didelė suma atsižvelgiant į daugeriopą atsinaujinančios energijos naudą klimato pokyčiams, energetikos nepriklausomumui ir energijos tiekimo saugumui; 82. pabrėžia, kad 7PP turėtų būti numatoma daugiau lėšų atsinaujinantiems energijos šaltiniams ir energijos efektyvumui; atkreipia dėmesį į tai, kad reikia užpildyti spragas, atsirandančias tarp atsinaujinančios energijos technologijų pristatymo, platinimo ir pardavimo etapų, ir kad daugiau svarbos reikia teikti jūros vėjo parkų moksliniams tyrimams; 83. reikalauja svarbiausius Bendrijos finansinius instrumentus, pirmiausia Struktūrinių ir Sanglaudos fondų, taip pat finansinės pagalbos, teikiamos pagal Bendrijos tarptautinio bendradarbiavimo programas, visų pirma Europos pagal kaimynystės ir partnerystės priemonę, tikslingai skirti didelėms investicijoms į naujas ir našiausias atsinaujinančios energijos ir energijos taupymo technologijas; 84. ragina Europos investicijų banką (EIB) ir Europos rekonstrukcijos ir plėtros banką (ERPB) palaipsniui didinamus tikslus, keliamus atsinaujinančios energijos daliai, susieti su paskolų energetikai portfeliu, o šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimo mažinimą taikyti kaip privalomą projektų atrankos kriterijų; 85. mano, kad elektros iš saulės energijos gamybai, vėjo energijai, biomasei ir atsinaujinančios energijos šaltinių integravimui į statybų sektorių, įskaitant atsinaujinančia energija paremtą šilumos ir energijos gamybą bei centrinį šildymą arba aušinimą (CHP/DHC), turėtų būti numatytos technologinės platformos; 86. rekomenduoja valstybėms narėms investuoti į su atsinaujinančia energija susijusį švietimą, kad būtų geriau informuoti profesionalūs subjektai ir visuomenė; 87. laikosi nuomonės, kad egzistuoja neatidėliotinas tyrimų poreikis, visų pirma energijos, gaunamos iš tokių kintamų energijos šaltinių, kaip vėjas ir saulė; 88. ragina išplėsti esamas keitimosi informacija procedūras ir užtikrinti didesnį duomenų bazių skaidrumą siekiant glaudesnio daugiašalio bendradarbiavimo aplinkos mokslinių tyrimų ir planavimo srityje; Eksporto strategija, vystymosi politika 89. pabrėžia, kad ES turi prisiimti atsakomybę dėl pagalbos silpniausiai išsivysčiusioms šalims, besivystančioms šalims ir sparčiai besivystantiems ūkiams plėtojant, skatinant ir finansuojant adaptuotas atsinaujinančios energijos technologijas; 90. ragina ES išlaikyti pasaulio lyderės poziciją šioje srityje ir laikytis 2002 m. rugpjūčio 26 d. — rugsėjo 4 d. Johanesburgo pasaulio aukščiausiojo lygio susitikimo dėl tvarios plėtros metu prisiimtų įsipareigojimų ir panaudoti savo įtaką siekiant tarptautinėse institucijose įtvirtinti veiksmingą atsinaujinančios energijos efektyvaus naudojimo politiką; 91. pabrėžia atsinaujinančios energijos reikšmę, bendradarbiaujant su besivystančiomis šalimis ir įgyvendinant Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių partnerystę; 92. ragina Komisiją aktyviau remti šiluminių saulės energijos jėgainių technologijų naudojimą Viduržemio jūros pietiniuose ir rytiniuose regionuose; 93. pabrėžia, kad yra milžiniškas bendradarbiavimo su Šiaurės Afrikos ir Viduržemio jūros šalimis, išgaunant saulės ir geoterminę, taip pat vėjo energiją, potencialas, siekiant šių šalių tolesnės raidos, taip pat technologijų eksporto iš ES ir elektros energijos importo į šias rinkas; 94. ragina ES skatinti atsinaujinančių energijos šaltinių naudojimą besivystančiose šalyse siekiant kovoti su skurdu, užkirsti kelią konfliktams ir remti tvarų vystymąsi; 95. ragina Komisiją ir Tarybą skiriant pagalbą besivystančioms šalims, ypač įgyvendinant kovos su skurdu strategijas, teikti pirmenybę tvaraus energijos aprūpinimo skatinimui ir paraginti reikšmingiausius finansuotojus, pvz., EIB, ERPB, Pasaulio banką ir nacionalines eksporto kreditų agentūras teikti pirmenybę investicijoms į atsinaujinančią energiją ir energijos efektyvumą, siekiant skatinti ir palengvinti tokią plėtrą; Europos Sąjungos institucijos: geriausias atsinaujinančios energijos naudojimo pavyzdys 96. ragina Europos Sąjungos institucijas naudoti atsinaujinančią energiją savo pastatuose ir transporto priemonėse ir rodyti akivaizdų teigiamą pavyzdį Europos piliečiams; 97. ragina savo Biurą prisiimti ilgalaikį įsipareigojimą laipsniškai pereiti prie atsinaujinančios energijos naudojimo gaminant elektrą, vėsinant ir pervežant Parlamento daiktus bei suderinti šias pastangas su priemonėmis, kuriomis siekiama didesnio energijos efektyvumo Parlamento darbo procese; * * * 98. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai ir Komisijai. [1] OL L 283, 2001 10 27, p. 33. [2] OL L 123, 2003 5 17, p. 42. [3] OL C 103 E, 2004 4 29, p. 838. [4] OL L 1, 2003 1 4, p. 65. [5] OL L 283, 2003 10 31, p. 51. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/75/EB (OL L 157, 2004 4 30, p. 100). [6] OL L 350, 1998 12 28, p.58. Direktyva su paskutiniais pakeitimas, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p.1). --------------------------------------------------