KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI 2011–2012 m. plėtros strategija ir pagrindiniai uždaviniai /* KOM/2011/0666 galutinis */





KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI 2011–2012 m. plėtros strategija ir pagrindiniai uždaviniai 1. Įžanga Pasiektas naujas Europos Sąjungos plėtros procesas etapas. Tai, kad baigtos stojimo derybos su Kroatija ir atvertos durys šalies narystei 2013 m. viduryje, patvirtina, kad po dešimtajame dešimtmetyje Balkanus nuniokojusių konfliktų vykdoma teisinga politika, kuria siekiama visame regione įtvirtinti taiką, stabilumą, demokratiją ir galiausiai atverti narystės ES galimybes. Šis naujas įrodymas, kad ES plėtros politika skatinami pokyčiai, suteikia dar didesnį postūmį vykdyti reformas visose plėtros šalyse. Europos Sąjungos sutartyje[1] įtvirtinta ES plėtros politika siekiama išpildyti teisėtą mūsų žemyno gyventojų norą išvien siekti suvienytos Europos tikslų. Pastarąjį dešimtmetį vykusi Vidurio ir Rytų Europos šalių integracija parodė, kad plėtros procesas naudingas visai ES, nes taip sutvirtėja jos pozicija sprendžiant pasaulinius uždavinius. Pasitvirtino, kad plėtros politika – veiksminga visuomenės pokyčius skatinanti priemonė­­. Vykstant su stojimu susijusioms demokratinėms ir ekonominėms reformoms į ES jau įstojusiose ir narystei besirengiančiose šalyse įvyko įspūdingų pokyčių. Stojimo proceso pagrindas ir sėkmė – įsipareigojimų vykdymas, sąlygų tenkinimas ir patikimumas. Atnaujintas konsensusas dėl plėtros, dėl kurio Europos Vadovų Taryba susitarė 2006 m. gruodžio mėn. ir kuris grindžiamas tvirtais įsipareigojimais, teisingomis ir griežtomis sąlygomis ir tinkamu bendravimu su visuomene, taip pat ES pajėgumu integruoti naujas nares, tebėra ES plėtros politikos pagrindas. Vykdydama plėtros politiką ES išplečia savo taikos, stabilumo ir gerovės erdvę, ir atsižvelgiant į pastarojo meto įvykius šios sąvokos įgauna naują prasmę. · Dramatiški įvykiai Viduržemio jūros pietiniame regione ir Artimuosiuose Rytuose ir jų nulemta nestabili padėtis pabrėžia ES plėtros procesu įtvirtintą Pietryčių Europos stabilumo ir demokratijos tikslo svarbą. · Pastarojo meto pasaulinė finansų krizė ir dabartiniai euro zonos sunkumai išryškino tiek ES valstybių narių, tiek ES nepriklausančių šalių ekonomikos tarpusavio priklausomybę. Šie įvykiai parodo, kaip svarbu toliau įtvirtinti ekonominį ir finansinį stabilumą bei skatinti augimą, be kita ko, ir plėtros šalyse. Plėtros procesas – veiksminga priemonė siekiant šių tikslų. Nuo tada, kai buvo priimtas paskutinis plėtros dokumentų paketas, Vakarų Balkanuose įvyko daugiau teigiamų pokyčių. Suėmus Rakto Mladičių ir Goraną Hadžičių ir juos perdavus Tarptautiniam baudžiamajam tribunolui buvusiajai Jugoslavijai (TBTBJ), pašalinta didžiulė kliūtis Serbijos kelyje į Europą ir žengtas svarbus žingsnis susitaikymo link. Užmegztas Belgrado ir Prištinos dialogas, kuriuo, inter alia, siekiama pažangos kelyje į ES, davė pirmuosius rezultatus. Daugumoje plėtros šalių padaryta pažanga vykdant su ES susijusias reformas. Bevizis režimas pradėtas taikyti dar dviejų Vakarų Balkanų šalių, Albanijos bei Bosnijos ir Hercegovinos, piliečiams. Vis dėlto kai kuriose šalyse svarbios reformos vėlavo, dažnai dėl vidaus politinių įvykių ir konfliktų. Reformos itin smarkiai vėlavo ir joms buvo labai kliudoma Bosnijoje ir Hercegovinoje bei Albanijoje. Geras valdymas, teisinės valstybės, administracinių gebėjimų stiprinimas, nedarbas, ekonominė reforma ir socialinė įtrauktis tebėra pagrindiniai daugumos šalių uždaviniai. Susirūpinti verčia kai kurie įvykiai, susiję su saviraiškos laisvės užtikrinimu žiniasklaidoje. Nesutarimai dėl statuso toliau trukdo ir Kosovui[2], ir visam regionui. Itin susirūpinti verčia pastarojo meto įvykiai šiaurės Kosove. Vis dar neišspręstas buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos pavadinimo klausimas. Per praėjusius metus pasistūmėta Islandijos stojimo procese. Pažangą derybose nulėmė tai, kad dėl senų Islandijos demokratinių tradicijų, dalyvavimo Europos ekonominėje erdvėje ir Šengeno erdvėje šalies struktūros jau gerai integruotos, o viešojo administravimo lygis aukštas. Turkijoje stojimo procesas tebėra veiksmingiausias būdas vykdyti su ES susijusias reformas, palaikyti dialogą užsienio ir saugumo politikos klausimais, stiprinti ekonomikos konkurencingumą ir įvairinti energijos išteklių pasiūlą. Deja, jau daugiau nei metus neįmanoma pradėti naujo derybų skyriaus. Reikia pradėti naują konstruktyvių santykių su Turkija etapą, remiantis konkrečiais veiksmais bendro intereso srityse. Artėjantis Kroatijos stojimas patvirtina, kad plėtros procesu siekiama maksimaliai sustiprinti jo paskatintų pokyčių poveikį atitinkamoms šalims. 2006 m. atnaujintu konsensusu dėl plėtros procesas patobulintas: į šiuos pokyčius praktiškai atsižvelgta Kroatijos stojimo procese ir patvirtinta jų nauda. Vykstančiose ir būsimose derybose su kitomis plėtros šalimis reikėtų daugiau pasiremti šia patirtimi. Visų pirma kuo anksčiau reikėtų imtis sunkių derybų skyrių, kaip antai skirtų teismų sistemai ir pagrindinėms teisėms, taip pat teisingumui, laisvei ir saugumui, kad šalis kandidatė turėtų pakankamai laiko vykdydama reformą pasiekti būtinų konkrečių rezultatų. Kroatijos įstojimas bus svarbus žingsnis istoriniame Vakarų Balkanų integracijos į ES projekte. ES nuolat pabrėžia, kad jos politika Vakarų Balkanų atžvilgiu grindžiama įtrauktimi: pradedant dešimtojo dešimtmečio viduryje priimtu vadinamuoju regioniniu požiūriu ir, svarbiausia, – 1999 m. ir 2003 m. Salonikų aukščiausiojo lygio susitikimuose pradėtame stabilizacijos ir asociacijos procese, kuris patvirtino, kad Vakarų Balkanų ateitis yra ES. Vykdant šią politiką Balkanuose tikrai nebus nubrėžta skiriamoji linija, o likusios regiono šalys turėtų būti paskatintos sparčiau žengti narystės ES link. Atsižvelgiant į ES įsipareigojimus, taip pat į regiono istoriją ir geografiją, „klausimas bus nebaigtas“ tol, kol į šį procesą neįsitrauks visas Vakarų Balkanų regionas, kai bus patenkintos nustatytos sąlygos. Atsižvelgdama į šias aplinkybes, Komisija toliau visapusiškai remsis nuopelnų principu. Kiekvienos šalies tempas, kuriuo ji artėja prie narystės ES, daugiausia priklauso nuo rezultatų laikantis nustatytų kriterijų ir sąlygų. Sėkminga Kroatijos patirtis yra aiškus pavyzdys kitoms plėtros šalims, kad: · ES laikosi savo įsipareigojimų, kai patenkinamos nustatytos sąlygos. · Kad būtų patenkinti stojimo kriterijai ir sąlygos reikia daug pastangų, o įgyvendinimas stebimas labai atidžiai. Tačiau tai ne kliūtis, nes taip šalis kandidatė geriau pasirengia narystei, ir tai įstojus naudinga ir jai pačiai, ir ES. · Dvišaliai ginčai su kaimyninėmis šalimis turėtų (ir gali būti) sprendžiami palaikant dialogą ir ieškant kompromiso, atsižvelgiant į nustatytus principus. Nuolatinis plėtros proceso patikimumas yra svarbus aspektas siekiant paspartinti reformas plėtros šalyse ir užtikrinti valstybių narių paramą. Praėjusių metų įvykiai patvirtino, kad apčiuopiamų rezultatų siekiant narystės ES galima pasiekti ir prieš stojimą, kai patenkinamos atitinkamos sąlygos. Akivaizdūs pavyzdžiai – šiame komunikate pateiktos Komisijos rekomendacijos pradėti tolesnius stojimo proceso etapus ir vizų režimo liberalizavimas Albanijai bei Bosnijai ir Hercegovinai. Kita vertus, jeigu trūksta politinės valios ir ryžto siekti konkrečių rezultatų, stojimo procese pažangos nėra ir jis gali įstrigti. Šiame komunikate vertinama dabartinė Europos Sąjungos plėtros darbotvarkės, apimančios Vakarų Balkanus, Turkiją ir Islandiją, padėtis. Remiantis pridedamomis išsamiomis šalių analizėmis[3], jame apžvelgta, ką šios šalys pasiekė rengdamosi narystei, kokia jų padėtis šiandien, vertinamos jų perspektyvos ateinančiais metais ir pateikiama atitinkamų rekomendacijų. Kaip ir ankstesniais metais, kai kuriems pagrindiniams uždaviniams skirtas ypatingas dėmesys. 2. Pagrindiniai uždaviniai 2.1. Daugiau dėmesio teisinės valstybės stiprinimui ir viešojo administravimo reformai Pripažinta, kad teisinės valstybės stiprinimas – narystės ES siekiančių šalių nuolatinis svarbus uždavinys ir esminė sąlyga. Šiam klausimui pastaraisiais metais skiriama daugiau dėmesio visais stojimo proceso etapais, atsižvelgiant į atnaujintą konsensusą dėl plėtros. Teisinės valstybės klausimų svarbą parodo ir tai, kad jie nuodugniai nagrinėti per stojimo derybas su Kroatija, pirmiausia derantis dėl teismų sistemos ir pagrindinių teisių, taip pat dėl teisingumo, laisvės ir saugumo skyrių. Tai, kad teisinės valstybės klausimai yra vieni iš pagrindinių prioritetinių sąlygų, nustatytų siekiant pradėti stojimo derybas su Albanija ir Juodkalnija, yra dar vienas pavyzdys, kad šiai sričiai teikiama didelė reikšmė dar prieš pradedant pačias derybas. Stojimo derybose su Kroatija įgyta patirtis bus pritaikyta per vykstančias ir būsimas derybas su kitomis šalimis. Todėl Komisija pasiūlys naują strategiją, kaip spręsti su teismų sistema ir pagrindinėmis teisėmis, teisingumu ir vidaus reikalais susijusius klausimus. Jie turėtų būti sprendžiami vos prasidėjus stojimo procesui, o derybos dėl atitinkamų skyrių turi būti pradėtos atsižvelgiant į veiksmų planus, kadangi joms pradėti būtini įtikinami rezultatai. Komisija visais proceso etapais reguliariai praneš apie šiose srityse padarytą pažangą atsižvelgdama į veiksmų planuose nustatytus orientyrus ir prireikus imsis reikiamų taisomųjų priemonių. Šis procesas bus remiamas PNNP lėšomis. Vykstant pasirengimo narystei procesui, Komisija ragina šalis kurti nepriklausomas ir veiksmingas teismų sistemas ir šalinti esamus trūkumus. Atsižvelgdamos į šį raginimą, Kroatija patobulino teisėjų skyrimo sistemą, Serbija pradėjo pakartotinio teisėjų ir prokurorų skyrimo procedūros peržiūrą, Juodkalnija pradėjo keisti pagrindines konstitucines ir teisines nuostatas, susijusias su teismų sistema. Kosovas baigė tikrinti teisėjų ir prokurorų tinkamumą eiti pareigas. Kova su korupcija – vienas iš pagrindinių uždavinių stiprinant teisinę valstybę daugumoje plėtros šalių. Korupcija tebekelia didelių rūpesčių ne tik tokiose labai svarbiose srityse, kaip sveikatos priežiūra ir švietimas, su kuriomis piliečiai susiduria kasdien. Ji turi didelį neigiamą poveikį investicijoms ir verslo veiklai, dėl jos nukenčia nacionaliniai biudžetai, visų pirma dėl su viešaisiais pirkimais ir privatizacija susijusios korupcijos. Pastaraisiais metais Komisija skiria daugiau dėmesio kovai su korupcija plėtros šalyse. Bendradarbiaujant su plėtros šalimis įgytą didelę patirtį ES pritaikė kurdama savo pačios kovos su korupcija strategiją, apimančią visų sričių – ir vidaus, ir išorės – politiką[4]. Komisija kuria valstybėms narėms skirtą korupcijos stebėjimo mechanizmą, tačiau ji ir toliau teiks didelę reikšmę kovos su korupcija politikos stebėjimui plėtros šalyse tik šioms pradėjus rengtis stojimui ir daug dėmesio skirs rezultatams bei tvarumui. Be to, Komisija skatins tiksliai koordinuoti tarptautinių paramos teikėjų veiklą, kad būtų užtikrintas optimalus išteklių panaudojimas. Kova su organizuotu nusikalstamumu išlieka svarbus plėtros šalių prioritetas. Ji glaudžiai susijusi su kova su korupcija ir nepriklausomų teismų sistemų kūrimu. Tarpvalstybinis daugelio nusikalstamų veikų mastas – didelė problema kovojant su organizuotu nusikalstamumu. Sprendžiant šią problemą ypač svarbus regioninis teisėsaugos ir teisminių įstaigų bendradarbiavimas, be kita ko, kuriant profesinius tinklus. Komisija remia regioninio prokurorų tinklo kūrimą, prie kurio prisideda valstybių narių deleguotieji ekspertai ir atitinkamos Europos agentūros. Komisija taip pat padeda kurti suderintas liudytojų apsaugos sistemas regione. Per praėjusius metus Komisija aktyviau palaikė dialogą teisinės valstybės klausimais su Vakarų Balkanų šalimis. Jo tikslas – geriau vykdyti parengiamuosius darbus ankstyvaisiais pasirengimo narystei proceso etapais, remiantis išsamiomis teisingumo ir vidaus reikalų sektorių analizėmis. Todėl daugumoje plėtros šalių vykdytos ekspertų misijos. Komisija sustiprino bendradarbiavimą ir keitimąsi informacija su atitinkamomis ES agentūromis, įskaitant Europolą, FRONTEX, Eurojustą ir Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centrą, taip pat su regioninių iniciatyvų grupėmis, Europos Taryba ir kitomis tarptautinėmis organizacijomis. Prireikus orientaciniai tikslai buvo nustatyti jau ankstyvuose proceso etapuose. Su Bosnija ir Hercegovina užmegztas struktūrinis dialogas teisingumo klausimais ir Komisija siūlo panašų dialogą teisinės valstybės klausimais užmegzti su Kosovu, kad būtų sprendžiami šios srities uždaviniai ir remiama teismų sistemos reforma. Viešojo administravimo reforma, kuria siekiama padidinti skaidrumą, atskaitomybę ir veiksmingumą, tebėra daugumos plėtros šalių pagrindinis prioritetas siekiant atitikti politinius kriterijus ir esminis veiksnys demokratijai ir teisinei valstybei užtikrinti. Siekiant įgyvendinti acquis labai svarbu nustatyti tinkamas administracines procedūras, be kitų dalykų, taikomas žmogiškųjų išteklių ir viešųjų finansų valdymui. Šalims reikia dėti daugiau pastangų siekiant pagerinti savo viešojo administravimo sistemas pagal bendras nacionalines strategijas. Kai kuriose plėtros šalyse daugėja atvejų, kai nepaisoma, kad valdančiosios partijos ir valstybė atlieka skirtingus vaidmenis. Tokia praktika gali pakenkti teisinei valstybei ir demokratijos veikimui. 2.2. Saviraiškos laisvės žiniasklaidoje užtikrinimas Saviraiškos laisvė – tarptautinėje teisėje užtikrinta pagrindinė laisvė, neatsiejama veikiančios pliuralistinės demokratijos dalis. Šios laisvės užtikrinimas vykstant stojimo procesui – pagrindinis Kopenhagos politinių narystės kriterijų aspektas. Apskritai plėtros šalių žiniasklaidai būdingas pliuralizmas. Tačiau pastaruoju metu kai kuriose šalyse pastebima neigiamų pokyčių. Tai verčia labai susirūpinti. Komisija saviraiškos laisvę išsamiau nagrinėja pridedamose ataskaitose, kuriose apžvelgia kiekvienos šalies padėtį. Be kitų dalykų, saviraiškos ir žiniasklaidos laisvės srityje reikia spręsti tokius uždavinius: politinis kišimasis, kartais pasireiškiantis ir teisinėje sistemoje; ekonominis spaudimas; poveikio žiniasklaidai darymas panaudojant nusikalstamą veiką ir korupciją; nepakankama žurnalistų apsauga nuo priekabiavimo ar net smurtinių išpuolių. Ekonominiai uždaviniai susiję su skaidrumo trūkumu ir nuosavybės koncentracija, nepakankamai sąžininga konkurencija ir nepakankamu rinkos reguliavimo institucijų nepriklausomumu. Kai kuriose plėtros šalyse bendras žiniasklaidos teisės aktų įgyvendinimas yra nepatenkinamas. Per kelerius metus vis dar neišspręsta keletas išpuolių prieš žurnalistus, taip pat žurnalistų nužudymo bylų. Turkijos teisine sistema dar nepakankamai užtikrinama saviraiškos laisvė. Labai susirūpinti verčia didelis žurnalistams iškeltų teismo bylų ir prieš juos vykdomų tyrimų skaičius ir nepagrįstas spaudimas žiniasklaidai. Dėl visų šių problemų smarkiai apribojama žiniasklaidos teisė išreikšti kritišką nuomonę vyriausybių atžvilgiu ir varžoma tiriamoji žurnalistika. Žiniasklaida ir žurnalistai dažnai priversti vykdyti vidinę cenzūrą. Labai svarbu, kad plėtros šalys užtikrintų atvirą ir pliuralistinę žiniasklaidos aplinką, kurioje galėtų plėtotis kritiška ir nepriklausoma žurnalistika. Visuomeniniams transliuotojams reikia pagerinti savo ekonominę padėtį ir autonomiją, kad galėtų atlikti savo vaidmenį. Be to, žiniasklaidos profesijos atstovai turėtų įsipareigoti taikyti savireguliacijos priemones – išsamius etikos kodeksus ir profesinius standartus. 2011 m. gegužės mėn. Komisija surengė konferenciją saviraiškos laisvės klausimais, kurioje dalyvavo žiniasklaidos ir pilietinės visuomenės suinteresuotosios šalys iš Vakarų Balkanų šalių ir Turkijos. Šioje konferencijoje buvo siekiama užmegzti ryšius ne tik su oficialiais valdžios atstovais, bet ir su tais, kurie tiesiogiai susiję su šiais klausimais, ir išklausyti jų nuomonę bei susipažinti su įgyta patirtimi. Konferencijos išvadomis Komisija ir toliau remsis dirbdama šioje srityje. Komisija atidžiai stebės padėtį remdamasi galiojančiais susitarimais ir palaikydama struktūrinį dialogą su plėtros šalimis. Ji toliau įtrauks šiuos klausimus į stojimo derybas, visų pirma į teismų sistemos ir pagrindinių teisių skyrių. Ji nustatys prioritetus ir paskatins vyriausybes siekti laikytis Europos standartų saviraiškos laisvės srityje. Todėl bus sustiprintas bendradarbiavimas su atitinkamomis šalimis partnerėmis ir tarptautinėmis organizacijomis, visų pirma su Europos Taryba ir Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacija. Bus toliau plėtojamas dialogas su žurnalistais ir jų asociacijomis. 2.3. Regioninio bendradarbiavimo ir susitaikymo Vakarų Balkanuose stiprinimas Regioninis bendradarbiavimas ir geri kaimyniniai santykiai yra labai svarbi stabilizacijos ir asociacijos proceso dalis, todėl Komisija atidžiai stebi jų raidą visais stojimo proceso etapais. Regioninis bendradarbiavimas skatina ir stiprina susitaikymą nuo didelių konfliktų neseniai nukentėjusiame regione. Regioninis bendradarbiavimas ir prekyba regionui gali duoti daugiau ekonominės naudos. Jis taip pat neatsiejamas nuo integracijos į ES proceso, kuriam paremti dažnai reikia regioninio požiūrio ir priemonių. Per pastarąjį dešimtmetį šioje srityje padaryta nemenka pažanga, o per praėjusius metus žengta dar toliau. Regioninį susitaikymą labai paskatino regiono, visų pirma Serbijos ir Kroatijos, vadovų vizitai kaimyninėse šalyse, taip pat pareiškimai dėl dešimtojo dešimtmečio konfliktų. Artimiausiomis dienomis bus sėkmingai baigtas Sarajevo procesas, kuriuo sprendžiami pabėgėlių grįžimo klausimai ir kuriame dalyvauja Serbija, Kroatija, Bosnija ir Hercegovina bei Juodkalnija. NVO ir pilietinės visuomenės iniciatyvos, tokios kaip Žmogaus teisių jaunimo iniciatyva, Tiesos ir susitaikymo komisija (RECOM) ir Igmano iniciatyva atlieka svarbų vaidmenį skatinant ne tik regiono vyriausybių, bet ir piliečių susitaikymą. Konkrečiuose sektoriuose bendradarbiaujama sklandžiai ir vis intensyviau, be kitų dalykų, kuriant Energijos bendriją, Europos bendrąją aviacijos erdvę ir rengiant bendrus mokymus dabar visu pajėgumu veikiančioje Regioninėje viešojo administravimo mokykloje (RESPA). 2010 m. gruodžio mėn. Komisija pasiūlė Dunojaus regiono vystymosi skatinimo strategiją ir valstybės narės ją vėliau parėmė[5]. Didėja regioninė prekyba pagal Vidurio Europos laisvosios prekybos susitarimą (VELPS), į kurio taikymo sritį įtraukiamos tokios sritys, kaip konkurencijos politika, tolesnis tarifinių kliūčių naikinimas ir paslaugų liberalizavimas. Regioninio bendradarbiavimo taryba (RBT) pradėjo įgyvendinti savo trejų metų strategiją ir darbo programą, siekdama, kad veikla būtų labiau orientuota į rezultatus. Tačiau Vakarų Balkanų stabilumui vis dar trukdo dėl praeities konfliktų regione kylantys klausimai ir kiti neišspręsti dvišaliai klausimai – tai pagrindinės problemos, veikiančios regioninį bendradarbiavimą, šalių santykius, taip pat jų vidaus veikimą ir reformų procesą. Reikia nedelsiant spręsti šiuos likusius klausimus. Juos išsprendus bus panaikinta didžiulė kliūtis Vakarų Balkanų kelyje į ES. Antai ginčai dėl etninių grupių tarpusavio santykių arba statuso klausimų, būtent Bosnijoje ir Hercegovinoje bei Kosove, toliau trukdo įprastą institucijų darbą, stabdo reformų procesą ir Europos darbotvarkės įgyvendinimą ir gali turėti platesnio masto regioninį poveikį. Komisija įsitikinusi, kad kelias į ES – geriausias būdas šalims išspręsti šias problemas. Atsižvelgiant į tai, labai svarbūs pastarojo meto įvykiai, visų pirma pažanga plėtojant ES remiamą Belgrado ir Prištinos dialogą. Šių metų rugpjūčio mėn. paminėtas Ohrido pagrindų susitarimo pasirašymo dešimtmetis primena, kad sudėtingi etniniai klausimai gali būti sėkmingai išspręsti palaikant dialogą ir ieškant kompromiso. Neseniai pasiekta teigiamų rezultatų sprendžiant problemas, susijusias su įtraukiu regioninių iniciatyvų plėtojimu, kylančias dėl skirtingų nuomonių dėl Kosovo statuso, tačiau reikia nuveikti daugiau. Plėtojant Belgrado ir Prištinos dialogą pasiektas susitarimas, pagal kurį Serbija pripažįsta Kosovo muitinės antspaudus; tai leistų atkurti regioninę prekybą pagal VELPS. Anksčiau VELPS ir RBT susitikimuose vėl pradėjo dalyvauti visos šalys, pasirašyta Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių konvencija dėl preferencinių kilmės taisyklių. Vis dėlto nesutarimai dėl Kosovo statuso toliau trukdo parengti ir pasirašyti Transporto bendrijos sutartį ir pratęsti autonominių prekybos priemonių taikymą Kosovui ir kitoms Vakarų Balkanų šalims partnerėms. Šie nesutarimai vis dar kliudo plėtoti sutartinius ES ir Kosovo santykius. Plėtojant Belgrado ir Prištinos dialogą dar nesurastas visapusis klausimų, susijusių su regioniniu bendradarbiavimu, sprendimas. Komisija ragina visas susijusias šalis toliau ieškoti praktiškų ir pragmatinių sprendimų, kad būtų užtikrintas įtraukus regioninis bendradarbiavimas, nepaisant skirtingų pozicijų dėl Kosovo statuso. Per praėjusius metus padaryta pažanga patvirtina, kad tai įmanoma. Siekiant užtikrinti ilgalaikį susitaikymą labai svarbu, kad būtų įvykdytas teisingumas už nusikaltimus, padarytus per karus buvusioje Jugoslavijoje. Visapusiškas bendradarbiavimas su TBTBJ tebėra pagrindinė Vakarų Balkanų šalių stojimo proceso sąlyga. Neseniai suėmus ir Hagai perdavus du paskutinius TBTBJ kaltinamuosius, šia linkme žengtas svarbus žingsnis. Komisija taip pat ragina atitinkamų šalių vyriausybes aktyviau siekti, kad šalyse padarytų karo nusikaltimų bylos būtų tinkamai nagrinėjamos. Komisija labai rimtai atsižvelgia į sausio mėn. Europos Tarybos Parlamentinės Asamblėjos patvirtintą ataskaitą (Marty ataskaitą) dėl per konfliktą Kosove ir po jo tariamai padarytų nusikaltimų, įskaitant masinį organų paėmimą. Ji visiškai remia EULEX vykdomą tyrimą, pabrėžia, kaip svarbu šiomis aplinkybėmis užtikrinti liudytojų apsaugą ir palankiai vertina EULEX darbo grupės Briuselyje įsteigimą ir atitinkamų vyriausybių bendradarbiavimą su ja. Apskritai svarbu, kad regiono šalių vyriausybės ir pilietinės visuomenės organizacijos aktyviau aiškintų piliečiams, kad susitaikymas neatsiejamas nuo jų ateities Europoje ir kad jo siekiant būtina įvykdyti teisingumą už karo nusikaltimus. Politiniai lyderiai turėtų vengti pareiškimų ir priemonių, dėl kurių galėtų būti pradėta abejoti šiais svarbiais principais. Neišspręstus dvišalius klausimus atitinkamoms šalims reikia ryžtingai spręsti kuo anksčiau prasidėjus plėtros procesui, laikantis geros kaimynystės principų ir atsižvelgiant į bendrus ES interesus. Komisija jas ragina dėti visas pastangas siekiant išspręsti neišspręstus ginčus dėl sienų taikant nusistovėjusius principus ir priemones, be kita ko, prireikus klausimus perduodant Tarptautiniam Teisingumo Teismui. Dvišaliai klausimai neturėtų trukdyti stojimo procesui. Komisija pasirengusi padėti sukurti būtiną politinį stimulą ieškant sprendimų ir paremti susijusias iniciatyvas. Slovėnijos ir Kroatijos arbitražo susitarimu dėl sienos, kuris turi būti pradėtas įgyvendinti vėliau šiais metais, sudaromos sąlygos spręsti dvišalius klausimus. Komisija primygtinai ragina ginčo dėl buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos pavadinimo šalis laikytis panašaus konstruktyvaus požiūrio per JT vedamas derybas. 2.4. Tvaraus ekonomikos atsigavimo užtikrinimas ir dalyvavimas siekiant strategijos „Europa 2020“ tikslų Visų plėtros šalių ekonomika jau pradeda atsigauti, nors ir netolygiai: Turkijos ekonomika po krizės išaugo ir toliau įspūdingai auga, tačiau ryškėja vis daugiau perkaitimo ženklų. Vakarų Balkanų šalių ekonomika taip pat pradeda atsigauti, nors prireiks kiek laiko, kol jos pasieks iki krizės buvusį lygį. Islandijos ekonomika toliau atsigauna po per krizę patirtų didelių ekonominių sukrėtimų. Vis dėlto plėtros šalims kyla didelių socialinių ir ekonominių uždavinių. Nedarbas išlieka aukštas ir daugumoje šalių toliau auga. Nedarbo lygis Kosove, Bosnijoje ir Hercegovinoje bei buvusioje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje tebėra aukščiausias Europoje. Darbo jėgos aktyvumas, visų pirma moterų ir jaunimo, žemas ir vis dar reikia spręsti plačiai paplitusio neoficialaus užimtumo klausimą. Eksportas iš Vakarų Balkanų šalių padeda atsigauti jų ekonomikai, tačiau daugiausia eksportuojami mažos pridėtinės vertės gaminiai, įskaitant žaliavas, kurių kainos svyruoja ir kurie susiduria su didele kylančios ekonomikos šalių konkurencija. Apskritai dauguma plėtros šalių išlaikė atsargią makroekonominę politiką. Fiskalinis konsolidavimas ir darbo rinkų reforma – aktualiausi trumpalaikiai prioritetai; tokie panašūs uždaviniai dabar kyla ir ES. Siekiant paskatinti konkurencingumą, pagerinti investicinį klimatą ir taip pritraukti tiesioginių užsienio investicijų, skatinti darbo vietų kūrimą bei užtikrinti tvarų augimą, reikia daugiau struktūrinių reformų. Ypač svarbūs Vakarų Balkanų uždaviniai – viešosios administracijos gebėjimų gerinimas ir teisinės valstybės stiprinimas, be kitų dalykų, reformuojant teismų sistemą ir kovojant su plačiai paplitusia korupcija. Pažanga šiose srityse, be kita ko, turėtų teigiamą poveikį verslo aplinkai. Verslui viešųjų paslaugų teikiama vis dar nedaug ir dar nedaug investuojama į infrastruktūrą. Darbo rinkos reformos, apimančios socialinių išmokų sistemų peržiūrą, apmokestinimo klausimus ir nuodugnų švietimo sistemų patikrinimą, turėtų padėti šalinti didelius struktūrinius trūkumus Vakarų Balkanuose, kurie kliudo užtikrinti stipresnį, tvarų ir integracinį augimą. Dalyvavimas siekiant strategijos „Europa 2020“ tikslų Strategija „Europa 2020“ yra dabartinio dešimtmečio ES augimo strategija, padėsianti Sąjungai kintančiame pasaulyje susikurti pažangią, tvarią ir integracinę ekonomiką. Plėtros šalys raginamos jungtis siekiant strategijos „Europa 2020“ tikslų ir įgyvendinant jos pavyzdines iniciatyvas[6]. Tai naudingas reformų pagrindas. Strategijos „Europa 2020“ tikslai prireikus įtraukiami į Komisijos ir plėtros šalių dialogą ekonominės, užimtumo ir socialinės politikos klausimais. Komisija finansinę paramą, visų pirma susijusią su socialine ir ekonomine plėtra, suplanavo pagal strategijos „Europa 2020“ tikslus. Komisija atsižvelgia į šiuos tikslus bendradarbiaudama su tarptautinėmis finansų įstaigomis. Tebesitęsianti skolų krizė Europoje parodė, kaip svarbu užtikrinti patikimus viešuosius finansus, todėl Komisija kartu su šalimis kandidatėmis ir potencialiomis kandidatėmis taiko kai kuriuos savo tarpusavio vertinimo mechanizmus. Svarbi priemonė siekiant šio tikslo – ES vykdoma daugiašalė fiskalinė priežiūra. Ji bus palaipsniui pritaikoma prie būsimo sugriežtinto ES ekonomikos valdymo. Kalbant apie privačiojo sektoriaus plėtrą, politikos priemonės su Vakarų Balkanų šalimis ir Turkija derinamos atsižvelgiant į ES smulkiojo verslo akto nuostatas[7]. Derinant politiką, remiantis reguliariai atliekamais vertinimais pagal nustatytus ES orientacinius tikslus, parengtos išsamiai patikrintos rekomendacijos, kuriose atsižvelgiama į nacionalines plėtros šalių ypatybes. Komisija siūlo, kad Smulkiojo verslo akto įgyvendinimo rezultatais būtų remiamasi kaip etalonine priemone regione planuojant būsimą su mažosiomis ir vidutinėmis įmonėmis (MVĮ) susijusią veiklą. Komisija ragina tarptautines finansų įstaigas partneres įgyvendinant Vakarų Balkanų investicijų programą remti naujas MVĮ finansavimo formas, visų pirma nuosavo kapitalo, rizikos kapitalo ir garantijų priemones. Komisija bendrai finansuos Vakarų Balkanų MVĮ platformą, iniciatyvą, kuria siekiama pagerinti MVĮ galimybes gauti finansavimą garantijomis ir rizikos kapitalu. Mokslinių tyrimų ir inovacijų srityje plėtros šalys jau daug bendradarbiauja su ES, kad atitiktų reikalavimus dalyvauti ES iniciatyvose. Plėtros šalys dalyvauja mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos septintojoje bendrojoje programoje ir Konkurencingumo ir inovacijų programoje. Vis dėlto, remiantis dabartiniais rodikliais, jos dažniausiai smarkiai atsilieka nuo ES vidurkio vertinant pagal investicijas ir mokslinių tyrimų ir inovacijų politikos plėtotę. Regiono lyderiai, raginami, be kita ko, ir būsimose ministrų konferencijose, įsipareigoti padidinti investicijas į mokslinius tyrimus, inovacijas ir žmogiškąjį kapitalą. Plėtros šalims reikia geriau pasirengti kovoti su klimato kaita ir sprendžiant šį uždavinį derinti savo pastangas su ES veiksmais, be kitų dalykų, vykdant informuotumo didinimo veiklą. Palaipsniui vykdomi veiksmai klimato srityje, grindžiami anglies dioksido mažinimu, duos naudos ir leis sukurti darbo vietų. Reikia, kad pradėjus atsigauti ekonomikai pagerėtų ir socialinė padėtis. Vis dar daug žmonių gyvena žemiau skurdo ribos ir Vakarų Balkanuose ši gyventojų dalis vis didėja. Didelis neoficialus užimtumas neigiamai veikia socialinę padėtį, visų pirma jaunimo. Išsaugoti pažeidžiamoms grupėms priklausančių asmenų darbo vietas ir užtikrinti jų socialinę įtrauktį – prioritetinis uždavinys. Vis dėlto į socialinį sektorių realiai investuojama nedaug, o bendradarbiauti su tarptautiniais paramos teikėjais kliudo strateginio planavimo trūkumai. Komisija pabrėžia, kad užimtumo ir socialinė politika yra svarbus politikos dialogo aspektas, todėl ragina šalis nustatyti aiškius ir įgyvendinamus šių dviejų sričių tikslus, tikslingiau naudoti socialinės politikos lėšas ir geriau nustatyti jų prioritetus. Plėtros šalys, atsižvelgdamos į savo poreikius, turėtų imtis siekti Europos kovos su skurdu ir socialine atskirtimi plano tikslų. Reikėtų priimti ilgalaikes priemones, kuriomis siekiama į visuomenę integruoti visas pažeidžiamas grupes. Kalbant apie itin nepalankioje padėtyje esančią romų mažumą, Komisija pakvietė Vakarų Balkanų šalis ir Turkiją bendradarbiauti ES romų įtraukties forumuose, kuriuose sistemingai stebimas įtraukties procesas ir siūlomi atitinkami veiksmai. Komisija surengė seminarų romų klausimais ciklą, kad paskatintų regiono šalis peržiūrėti atitinkamus nacionalinius veiksmų planus, skirtus kovoti su diskriminacija ir pagerinti romų integraciją, visų pirma švietimo, užimtumo, būsto ir sveikatos priežiūros srityse, ir sustiprinti jų įgyvendinimą. Vakarų Balkanų šalys turėtų dėti daug pastangų, kad sudarytų palankesnes sąlygas perkeltų asmenų civilinės būklės registracijai. Geresnis švietimas ir mokymas – pagrindiniai struktūrinių pokyčių, nulemiančių tvarų ir integracinį augimą, veiksniai. Apskritai investicijos į švietimą, įgūdžių ir profesinės kvalifikacijos įgijimą kol kas nedidelės, regiono mastu dar nepakankamai užtikrinama, kad būtų pripažįstama pagal nacionalinę sistemą įgyta profesinė kvalifikacija. Reikia reformuoti valstybines švietimo sistemas ir infrastruktūrą; kad būtų išspręsta dabartinė įgūdžių paklausos ir pasiūlos neatitikimo problema, reikia parengti tarptautiniu mastu palyginamas profesinio rengimo, švietimo ir mokymo programas. Komisija sudarė sąlygas 2020 m. švietimo ir mokymo strateginėje programoje dalyvauti šalims kandidatėms, prie kurių dar turi prisijungti buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija ir Juodkalnija. Komisija pasiūlė sukurti Vakarų Balkanų švietimo ir mokymo forumą, grindžiamą atviru koordinavimo metodu, kad galėtų dalyvauti visos plėtros šalys. Tai sustiprins dialogą dėl pagrindinių politikos uždavinių ir užtikrins įgyvendinimą ir stebėjimą. Vakarų Balkanų šalys pakviestos dalyvauti ES Mokymosi visą gyvenimą programos centralizuotoje veikloje. 2.5. Transporto ir energetikos tinklų išplėtimas Pagerinus bendradarbiavimą su plėtros šalimis transporto ir energetikos srityse, tiesioginės naudos gauna Europos piliečiai ir įmonės. Transporto ir energetikos tinklų tarpusavio sujungimas – pagrindinis ES bendradarbiavimo su visomis kaimyninėmis šalimis aspektas siekiant skatinti tvarų ekonomikos augimą, prekybą ir kultūrinius mainus, užimtumą ir pagerinti gyvenimo sąlygas. Be to, bendradarbiaujant su plėtros šalimis siekiama jas parengti priimti ir įgyvendinti visą transporto ir energetikos acquis. Dėl savo strateginės padėties kryžkelėje tarp Europos, Artimųjų Rytų ir Kaukazo Turkija nuolat plėtojo ir stiprino savo ryšius su ES – tai patvirtina pastarojo meto pokyčiai aviacijos sektoriuje arba šalies vaidmuo kuriant pietinį dujų koridorių. Abiem partnerėms būtų naudinga toliau plėtoti šiuos ryšius. Atvėrus pietinį dujų koridorių būtų padidintas gamtinių dujų tiekimo saugumas Europoje, nes įgyvendinus projektą bus smarkiai išplėstos tiekimo trasos ir skatinama konkurencija tarptautinėje dujų rinkoje. Komisija Turkijai teikia finansinę paramą, kad šalis toliau plėstų savo transporto tinklus, visų pirma greitųjų geležinkelių jungtis, ir modernizuotų uostų įrangą. Turkija taip pat turėtų būti skatinama stiprinti savo dujų rinką, didinti likvidumą ir sutarčių lankstumą. Toks procesas leistų sukurti energetikos centrą ir taip užtikrinti didesnį energetinį saugumą. Vakarų Balkanų regioninio transporto tinklo tikslus apibrėžė Pietryčių Europos transporto stebėsenos įstaiga, kuri nustato prioritetinius regioninės svarbos projektus. Vakarų Balkanų šalys kartu su ES valstybėmis narėmis ir kitomis Europos šalimis dalyvauja 2006 m. pasirašytame Susitarime dėl Europos bendrosios aviacijos erdvės. Bendradarbiavimas transporto srityje numatytas ir pagal Dunojaus strategiją. Nuo 2008 m. Komisija su Vakarų Balkanų šalimis derasi dėl Transporto bendrijos sutarties, kuria įsteigiama integruota infrastruktūros ir sausumos, vidaus vandenų ir jūrų transporto rinka. Derybos beveik baigtos, tačiau jas stabdo nesutarimai dėl Kosovo statuso. Komisija ragina atitinkamas derybų šalis imtis būtinų priemonių, kad derybos būtų greitai baigtos ir būtų pasirašyta sutartis. Komisija pasiūlė peržiūrėti ES transeuropinių transporto tinklų (TEN-T) projektus, kad būtų pagerintos jungtys su įgyvendinant plėtros ir kaimynystės politiką dalyvaujančiomis šalimis[8]. ES siekia integruoti ir energetikos tinklus, visų pirma remdama Energijos bendriją, kuri aprėpia ES ir jos valstybes nares, visas Vakarų Balkanų šalis ir kai kurias kaimynines šalis[9]. Energijos bendrijos sutartimi, grindžiama ES energetikos srities normomis, įsteigiama atvira, skaidri ir konkurencinga regioninė rinka, padedanti pritraukti investicijas. Energijos bendrijos acquis jau apima vidaus energijos rinką, energijos vartojimo efektyvumą ir atsinaujinančiąją energiją, taip pat atrinktas aplinkos, socialinės ir konkurencijos sričių acquis dalis. Jis bus išplėstas ir apims privalomąsias naftos atsargas, taip pat elektros ir dujų rinkas. 3. Plėtros šalių pažanga ir 2011–2012 m. darbotvarkė 3.1. Vakarų Balkanai Kroatija Stojimo derybos su Kroatija baigtos birželio mėn. Derybos baigtos, nes Kroatija per praėjusius metus pasiekė likusių sričių baigiamuosius orientacinius tikslus, be kita ko, ir nustatytuosius sunkiuose derybų skyriuose, kaip antai teismų sistema ir pagrindinės teisės bei konkurencijos politika. Kroatija pasiekė neblogų rezultatų kovodama su korupcija, įvedė naują objektyvią ir skaidrią teisėjų ir prokurorų skyrimo sistemą ir labai pagerino grįžtančių pabėgėlių aprūpinimo būstu programų įgyvendinimą. Smarkiai pasistūmėta restruktūrizuojant sunkumus patiriančias laivų statyklas. Stojimo derybų rezultatai bus įtvirtinti stojimo sutartyje, kuri, kaip numatė birželio mėn. posėdžiavusi Europos Vadovų Taryba, turėtų būti pasirašyta metų pabaigoje. Todėl Kroatija turėtų įstoti į ES 2013 m. liepos 1 d., jeigu bus baigtos reikalingos ratifikavimo procedūros. Kroatija labai gerai pasirengusi prisiimti narystės įsipareigojimus po įstojimo. Šalis atitinka Kopenhagos politinius kriterijus. Tikimasi, kad iki 2013 m. liepos 1 d. ji atitiks ir ekonominius bei acquis kriterijus. Šį proceso tempą reikia išlaikyti. Kroatijai reikia toliau remtis įgyvendintų reformų rezultatais ir vykstant stojimo deryboms įgytais gebėjimais. Komisija atidžiai stebės, kaip Kroatija vykdo prisiimtus įsipareigojimus ir tolesnį jos rengimąsi prisiimti narystės įsipareigojimus po įstojimo. Ypatingas dėmesys bus teikiamas Kroatijos prisiimtiems įsipareigojimams šiose srityse: teismų sistema ir pagrindinės teisės; teisingumas, laisvė ir saugumas; konkurencijos politika. Stebėsena bus vykdoma reguliariai atnaujinant stebėsenos lenteles, palaikant dialogą pagal Stabilizacijos ir asociacijos susitarimą, rengiant tarpusavio vertinimo misijas, įgyvendinant pasirengimo narystei ekonominę programą ir rengiant pranešimus apie fiskalinę padėtį. Iki Kroatijos įstojimo Komisija kas šešis mėnesius skelbs šiuose skyriuose nustatytų šalies įsipareigojimų vykdymo vertinimą. 2012 m. rudenį Europos Parlamentui ir Tarybai bus pateikta išsami stebėsenos ataskaita. Jeigu vystant stebėsenos procesui bus nustatyta probleminių klausimų, kurių Kroatija nespręs, prireikus Komisija Kroatijos valdžios institucijoms pateiks išankstinio įspėjimo raštus ir galės siūlyti Tarybai imtis visų atitinkamų priemonių dar prieš stojimą. Be to, kaip ir per penktąjį plėtros etapą, stojimo sutartyje bus nustatyta bendroji ekonominės apsaugos sąlyga, vidaus rinkos apsaugos sąlyga ir teisingumo, laisvės ir saugumo srities apsaugos sąlyga. Tikimasi, kad Kroatija toliau aktyviai dalyvaus regioninio bendradarbiavimo veikloje Vakarų Balkanuose. Komisija laukia Slovėnijos ir Kroatijos arbitražo susitarimo dėl sienos įgyvendinimo. Ji rems arbitražo teismo steigimą ir veiklą, kaip numatyta minėtame susitarime. Ji palankiai vertina Kroatijos vyriausybės pareiškimą, kuriuo remiamos kitos regiono šalys kelyje į narystę ES, ir ragina Kroatiją prieš įstojant spręsti likusius dvišalius klausimus su kaimyninėmis šalimis. Be to, politiniai lyderiai turėtų vengti pareiškimų ir priemonių, kurie verstų suabejoti susitaikymo svarba arba sumenkintų karo nusikaltimų sunkumą. Buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija Birželio mėn. parlamento rinkimai buvusiojoje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje beveik atitiko tarptautinius standartus, ir šalis tęsė su stojimu susijusias reformas. Valdančioji koalicija buvo stabili. Šalis toliau pakankamai gerai atitinka politinius kriterijus. Tam tikra pažanga padaryta įgyvendinant parlamento, teismų sistemos, viešojo administravimo reformą ir užtikrinant pagarbą mažumoms bei jų apsaugą, nors šiose srityse lieka svarbių uždavinių. Reikia daugiau pastangų, visų pirma užtikrinant saviraiškos laisvę žiniasklaidoje, teismų nepriklausomumą, vykdant viešojo administravimo reformą ir kovojant su korupcija. Reikia sustiprinti politinių jėgų pastangas bendradarbiauti. Šalis toliau laikėsi Stabilizacijos ir asociacijos susitarime nustatytų įsipareigojimų. Komisija tebesilaiko savo pasiūlymo pradėti antrąjį asociacijos proceso etapą, kaip nustatyta SAS, ir ragina Tarybą nedelsiant imtis atitinkamų veiksmų. Komisija atkreipia dėmesį, kad Taryba negalėjo imtis tolesnių veiksmų dėl 2009 m. Komisijos pateiktos rekomendacijos pradėti stojimo derybas su buvusiąja Jugoslavijos Respublika Makedonija. Šaliai pradėjus kitą stojimo proceso etapą paspartės reformų tempas ir pagerės etninių grupių tarpusavio santykių sąlygos, tai taip pat turės teigiamą poveikį visam regionui. Graikijos ir buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos ginčas dėl pastarosios pavadinimo neišspręstas jau beveik du dešimtmečius. Nuo dešimtojo dešimtmečio palaikomas dialogas prižiūrint JT, o nuo 2009 m. jis papildomas dvišaliais ryšiais, įskaitant ministrų pirmininkų lygmeniu. Tačiau šie procesai rezultatų dar nedavė. Labai svarbu išsaugoti gerus kaimyninius santykius, įskaitant būtinybę rasti suderintą ir abiem pusėms priimtiną sprendimą dėl pavadinimo, prižiūrint JT. Komisija pabrėžia poreikį sustiprinti pastangas siekiant nedelsiant rasti sprendimo būdą. Ji taip pat primena, kad reikėtų vengti veiksmų ir pareiškimų, kurie galėtų pakenkti geriems kaimyniniams šalių santykiams. Pavadinimo klausimas jau seniai turėjo būti išspręstas. Juodkalnija 2010 m. gruodžio mėn. Europos Vadovų Taryba Juodkalnijai suteikė šalies kandidatės statusą ir patvirtino Komisijos nuomonėje dėl Juodkalnijos narystės ES prašymo nustatytus septynis pagrindinius prioritetus, kad būtų pradėtos stojimo derybos. Priėmus nuomonę, Juodkalnija padarė nemažą pažangą siekdama atitikti Kopenhagos politinius kriterijus ir pasiekė iš esmės patenkinamų rezultatų, visų pirma pagal nustatytus pagrindinius prioritetus. Pagerinta teisės aktų ir institucinė sistema siekiant sustiprinti parlamento darbą, rinkimų sistemą, viešosios administracijos profesionalumą ir atsiejimą nuo politikos, teismų nepriklausomumą ir atskaitomybę, kovą su korupcija ir organizuotu nusikalstamumu, žiniasklaidos laisvę ir bendradarbiavimą su pilietine visuomene. Vis dėlto reikia nuolatinių pastangų siekiant daugiau konkrečių rezultatų teisinės valstybės srityje, visų pirma tiriant aukšto lygio pareigūnų korupcijos ir organizuotų nusikaltimų bylas. Buvo teigiamų žingsnių ir vykdant kovos su diskriminacija politiką bei gerinant perkeltų asmenų padėtį. Dabar šiais rezultatais reikia praktiškai pasinaudoti mažinant pažeidžiamų grupių, įskaitant perkeltus asmenis, diskriminaciją. Komisija ypač stebės Juodkalnijos pažangą stiprinant teisinę valstybę ir kovojant su diskriminacija, kad išlaikytų reformų tempą šiose srityse, ir toliau rems Juodkalniją vykdant su ES susijusias reformas. Albanija Iš esmės į politinę aklavietę patekusios Albanijos vidaus politinę padėtį toliau temdo konfrontacija. Per smurtinius protestuotojų prieš vyriausybės vykdomą politiką ir policijos susirėmimus žuvo keturi asmenys – tai padidino politinių jėgų tarpusavio nepasitikėjimą ir nepasitikėjimą tam tikromis valstybės institucijomis. Gegužės mėn. įvykę vietos rinkimai vertinti kaip konkurencingi ir skaidrūs, tačiau juos rengiant buvo akivaizdžių šalintinų trūkumų. Visų pirma ginčai dėl ne vietoje rastų balsavimo biuletenių skaičiavimo per Tiranos mero rinkimus padidino valdančiosios daugumos ir opozicijos poliarizaciją. Dabar labai svarbu, kad Albanijos politinės jėgos atkurtų ir nuolat palaikytų politinį dialogą, kad būtų užtikrintas pagrindinių demokratinių institucijų, visų pirma parlamento, tinkamas veikimas ir pažanga siekiant integruotis į ES. Per pastaruosius dvejus rinkimus nustatyti dideli trūkumai patvirtina, kad reikia išsamios rinkimų sistemos reformos, dėl kurios reikėtų konsultuotis su nepriklausomais išorės konsultantais, ir pasiekti politinių partijų konsensusą. Dvi pagrindinės politinės partijos priėmė ES pasiūlymą vėl imtis konstruktyviai įgyvendinti šalies Europos integracijos prioritetus. Dabar labai svarbu, kad Albanijos politinės partijos įsipareigotų palaikyti struktūrinį ir nuolatinį bendradarbiavimą vykdant europines reformas. Siekiant pažangos, be kitų dalykų, reikėtų bendrai peržiūrėti ir priimti veiksmų planą, kuriuo atsižvelgiama į nuomonėje išdėstytas rekomendacijas, ir nustatyti esminių reformų, įskaitant parlamento darbo ir rinkimų sistemos, įgyvendinimo tvarkaraštį. Apskritai Albanija padarė nedidelę pažangą siekdama atitikti politinius narystės kriterijus ir įgyvendinti 2010 m. gruodžio mėn. Tarybos patvirtintoje Komisijos nuomonėje nustatytus dvyliką pagrindinių prioritetų, kad būtų pradėtos stojimo derybos. Padaryta tam tikra pažanga kovojant su organizuotu nusikalstamumu, gerinant kalinamų asmenų sąlygas kalėjimuose, užtikrinant vaiko teises, tačiau nepakankama pažanga teismų sistemos, kovos su korupcija politikos, nuosavybės teisių srityse, taip pat gerinant romų bendruomenės gyvenimo sąlygas, be to, nepakankamai pastangų dedama siekiant rezultatų, susijusių su parlamento procedūra ir rinkimais. Albanija pradėjo įgyvendinti veiksmų planą, kuriuo atsižvelgiama į Komisijos nuomonėje išdėstytas rekomendacijas. Vis dėlto siekiant užtikrinti numatytų veiksmų veiksmingumą ir išsamumą reikia daugiau pastangų, be kita ko, glaudžiai bendradarbiaujant su opozicija. Albanijai reikės dėti nuolatines pastangas ir padaryti akivaizdžią pažangą sprendžiant visus šiuos klausimus, kad Komisija galėtų rekomenduoti suteikti šalies kandidatės statusą ir pradėti stojimo į ES derybas. Albanija toliau sklandžiai įgyvendino Stabilizacijos ir asociacijos susitarimą. Atsižvelgiant į patenkinamus rezultatus šaliai plėtojant vizų režimo liberalizavimo dialogą, 2010 m. gruodžio mėn. šalies piliečiams suteiktas bevizis režimas keliaujant į Šengeno šalis. Komisija pasirengusi toliau remti Albaniją įgyvendinant į ES orientuotas reformas ir nuomonėje nustatytus pagrindinius prioritetus. Bosnija ir Hercegovina Bosnijos ir Hercegovinos politinių veikėjų veiksmai toliau patvirtina, kad nėra bendro sutarimo dėl bendros šalies krypties ir ateities bei institucinės santvarkos. Nepasiektas konsensusas, kaip užtikrinti ir gerinti institucijų veikimą kartu užtikrinant šalies pagrindinių tautų interesus, visų pirma atsižvelgiant į visuotinai remiamus šalies narystės ES siekius. Po 2010 m. spalio mėn. rinkimų dar nesuformuota valstybinio lygmens vyriausybė, todėl nebaigtas vykdomosios valdžios ir įstatymų leidžiamosios valdžios institucijų steigimo procesas. Šis ilgas delsimas kliudo Bosnijai ir Hercegovinai vykdyti reikiamas reformas, kurios suteiktų galimybę šaliai labiau pasistūmėti siekiant narystės ES. Stojimo į ES procesą reikia paremti veikiančiomis visų lygmenų institucijomis ir veiksmingu koordinavimo mechanizmu, kad tvarkydama reikalus su ES šalis galėtų laikytis vieningos pozicijos. Atsižvelgiant į tai, bendras reformų tempas labai lėtas. Pasiekta tam tikrų rezultatų, visų pirma susijusių su 2010 m. gruodžio mėn. šalies piliečiams suteiktu beviziu režimu keliaujant į ES. Birželio mėn. šalies vadovai susitarė plėtoti struktūrinį dialogą su ES teisingumo klausimais, kaip stabilizacijos ir asociacijos proceso priemonę, kuriuo siekiama užtikrinti nepriklausomą, veiksmingą, nešališką ir atskaitingą teismų sistemą. Europos žmogaus teisių konvencijos laikymasis yra esminis laikinojo susitarimo bei Stabilizacijos ir asociacijos susitarimo aspektas. Todėl nuolatinis delsimas suderinti šalies Konstituciją su Europos Žmogaus Teisių Teismo sprendimu dėl etninės diskriminacijos atstovaujant šalies institucijose[10] vis dar verčia labai susirūpinti. Klausimą dėl Europos Žmogaus Teisių Teismo sprendimo reikia spręsti taikant patikimą procesą ir priimant visuotinį valstybės pagalbos įstatymą. Be to, reikia pasistūmėti siekiant priimti visuotinio gyventojų surašymo įstatymą ir paspartinti reformas, kad būtų remiamas šalies integracijos į ES procesas. Visuotinės fiskalinės sistemos priėmimas – prioritetas siekiant fiskalinio tvarumo. Bosnijos ir Hercegovinos valdymo sistemoje pagal vykdymo įgaliojimus toliau dalyvauja tarptautinė bendruomenė. Kalbant apie galutinio teismo sprendimo dėl Brčko vykdymą (tai vienas iš tikslų ir sąlygų, kad būtų uždarytas Vyriausiojo įgaliotinio biuras[11]), padaryta pažanga sprendžiant elektros klausimą. Reikia daugiau pastangų, kad būtų pasiekti likę tikslai, sudarytos sąlygos šaliai pereiti nuo tarptautinės valdymo ir saugumo sistemos prie nacionalinių institucijų ir perimti visus politinius ir teisėkūros procesus, atsižvelgiant į narystės ES siekiančiai šaliai keliamus reikalavimus. Su visais šiais klausimais susijęs poreikis užtikrinti stabilią politinę aplinką šalyje. Užmegztas struktūrinis dialogas teisingumo klausimais ir reformų, kurios įgyvendintos vykstant vizų režimo liberalizavimo procesui, patirtis rodo tolesnę kryptį: laikydamasi dialogu ir kompromisu grindžiamo europinio požiūrio ir stengdamasi įgyvendinti ES darbotvarkę, šalis galės palaipsniui išsilaisvinti iš sąstingio ir konfrontacijos ir pereiti prie bendradarbiavimo principu grindžiamos politikos, taip pat atsisakyti tarptautinės priežiūros ir kurti savo pačios ateitį ES. ES sustiprino savo vaidmenį šalyje, pareigas pradėjus eiti pirmam vienam ES įgaliotiniui Bosnijoje ir Hercegovinoje. ES toliau stiprins savo paramą šalies institucijoms įgyvendinant ES darbotvarkės tikslus, atsižvelgdama į 2011 m. kovo mėn. Tarybos išvadas. Serbija Kartu su šiuo komunikatu Komisija priėmė nuomonę dėl Serbijos narystės ES prašymo. Nuomonėje pateiktos išvados ir rekomendacijos išdėstytos šio komunikato priede. Kosovas Laikotarpiu, kai vyko parlamento rinkimai ir ilgas naujojo prezidento rinkimų parlamente procesas, įgyvendinant reformų darbotvarkę padaryta menka pažanga. Per pačius rinkimus buvo didelių trūkumų, kuriuos reikia šalinti. Tai, kaip Konstitucinis teismas vykdė savo pareigas, turėjo teigiamą poveikį. Naujoji vyriausybė parodė esanti įsipareigojusi siekti Kosovo europinės perspektyvos, ir tai patvirtina, be kitų dalykų, jos nuolatinės pastangos tokiose srityse, kaip vizos ir prekyba, taip pat Nacionalinės ES integracijos tarybos įsteigimas. Naujosios sudėties parlamente neseniai pradėta priimti atitinkamus teisės aktus, kad būtų pradėtos pagrindinės reformos. Reikia daug daugiau nuveikti kovojant su organizuotu nusikalstamumu ir korupcija. Viešoji administracija silpna, teismų sistemos reformos įgyvendinimas tebekelia sunkumų. 2010 m. rugsėjo mėn. priėmus JT Generalinės Asamblėjos rezoliuciją, pradėtas ES remiamas Belgrado ir Prištinos dialogas. Dialogu siekiama skatinti bendradarbiavimą, užtikrinti pažangą kelyje į ES ir gerinti žmonių gyvenimo sąlygas. Jis plėtotas iki rugsėjo mėn. iš esmės vadovaujantis konstruktyvaus bendradarbiavimo principais ir pasiekti susitarimai dėl kelių klausimų: dėl laisvo prekių ir asmenų judėjimo, civilinės būklės registro ir kadastro. Šias konstruktyvias pastangas reikia tęsti, kad būtų žengta toliau normalizuojant dialogo šalių santykius. Pasiektus susitarimus reikia įgyvendinti vadovaujantis geros valios principais. Pagerėjo Kosovo serbų, gyvenančių į pietus nuo Ibaro upės, integracija. Kosovo serbai dalyvavo Kosovo gyventojų surašyme ir aktyviau dalyvavo neseniai vykusiuose visuotiniuose rinkimuose. Tačiau šiaurės Kosove tarp etninių grupių tebevyrauja įtampa ir būna incidentų. Belgrado remiamos atskiros serbų struktūros priešinosi gyventojų surašymui ir ragino boikotuoti Kosovo valdžios institucijų surengtus rinkimus. Komisija ragina visas atitinkamas grupes Kosove mažinti įtampą ir visapusiškai bendradarbiauti su EULEX. Sprendimų ieškojimas per dialogą, vienašalių veiksmų ir smurto atsisakymas – vienintelis galimas atspirties taškas Kosove pasistūmėti pirmyn. Komisija ragina visus veikėjus atsisakyti smurto ir bet kokių priemonių, kurios kelia grėsmę stabilumui. Kosovas pritaria europinei Vakarų Balkanų perspektyvai. Kovo mėn. Komisija pateikė pasiūlymą dėl bendrojo susitarimo, pagal kurį Kosovui leidžiama dalyvauti ES programose – tai viena iš pagrindinių iniciatyvų, paskelbtų 2009 m. komunikate dėl Kosovo[12]. Komisija toliau rems Kosovo pastangas siekiant dviejų pagrindinių tikslų: galimo vizų režimo liberalizavimo ir prekybos susitarimo su ES, taip pat rems kitą reformų veiklą artinant Kosovo europinę perspektyvą. Komisija peržiūrės savo 2009 m. komunikatą siekdama užtikrinti, kad Kosovas galėtų daugiau naudotis stojimo į ES proceso priemonėmis. Komisija siūlo su Kosovu užmegzti struktūrinį dialogą teisinės valstybės klausimais. Komisija taip pat pabrėžia, kad Kosovui svarbu pradėti įgyvendinti išsamią šiaurės problemoms spręsti skirtą darbotvarkę. 3.2. Turkija Dinamiška ekonomika, svarbus vaidmuo regione ir įnašas į ES užsienio politiką ir energetinio saugumo didinimą nulemia tai, kad Turkija yra viena iš svarbiausių šalių užtikrinant Europos Sąjungos saugumą ir gerovę. Vertinant pagal prekybą ir užsienio investicijas, šalis iš esmės jau integravosi į ES per muitų sąjungą. Daugeliui pirmaujančių Europos įmonių šalis yra svarbi pramoninė bazė, taigi, ji naudingai prisideda didinant Europos konkurencingumą. Aukštas Turkijos BVP augimo lygis, 2010 m. pasiekęs beveik 9 % (numatoma, kad šiais metais jis bus 6,1 %), ir jos narystė Didžiajame dvidešimtuke dar labiau didina šalies ekonominę svarbą. Turkijos įnašas į Europos Sąjungos veiklą tam tikrose esminėse srityse bus visapusiškai veiksmingas, jeigu šalis aktyviai dalyvaus patikimame stojimo procese. Šiuo procesu turi būti paisoma ES įsipareigojimų ir nustatytų sąlygų. Toliau labai svarbu, kad Turkija tęstų reformas, susijusias su politiniais narystės kriterijais. Specialios ES reikalų ministerijos įsteigimas – šiuo požiūriu daug vilčių teikiantis ženklas. Nors per pastarąjį dešimtmetį padaryta didelė pažanga, reikia nemažų tolesnių pastangų siekiant praktiškai užtikrinti pagrindines teises, visų pirma saviraiškos laisvę, moterų teises ir religijos laisvę. Neseniai Turkijos priimti religinių bendruomenių fondų teisės aktai, suteikiantys galimybę atgauti konfiskuotą religinių bendruomenių fondų turtą, – svarbus žingsnis į priekį. Komisija pasirengusi padėti Turkijai vykdyti būtinas reformas, be kita ko, įtraukų konstitucinės reformos procesą. Turkija toliau didina diplomatinės veiklos mastą, atsižvelgdama į įvykius Šiaurės Afrikoje ir Artimuosiuose Rytuose. Be to, ji išlieka konstruktyvi Vakarų Balkanų partnerė. Turkija, stabili valstybė su demokratinėmis institucijomis ir sparčiai augančia ekonomika, yra šalis kandidatė, kuri derasi dėl stojimo į ES, todėl gali vaidinti svarbų vaidmenį skatinant stabilumą ir remiant reformas kaimyninėse šalyse, kurios yra ir Europos Sąjungos kaimynės. ES toliau palaiko politinį dialogą su Turkija abipusio intereso užsienio politikos klausimais. Dabartinėmis aplinkybėmis svarbu, kad, siekiant geriau koordinuoti veiksmus, toks dialogas toliau papildytų stojimo procesą. Atsižvelgiant į pažangą JT Generaliniam sekretoriui prižiūrint vykdomose dviejų bendruomenių lyderių derybose, kuriose siekiama rasti visapusį Kipro problemos sprendimą, Turkija raginama konkrečiai padidinti savo įsipareigojimą ir įnašą į šias derybas. Visapusiškai išspręsti ginčą svarbu visoms jo šalims, nes tai padidintų stabilumą Viduržemio jūros pietryčių regione, suteiktų naujų ekonominių galimybių ir smarkiai paskatintų šalies stojimo į ES derybas, kuriose pasiektas lemiamas etapas. Komisija susirūpinusi dėl pastaruoju metu Turkijos ir Kipro santykiuose įsivyravusios įtampos. Ji primena, kad Taryba yra paraginusi vengti bet kokių grasinimų, nesutarimų ar veiksmų, kurie galėtų pakenkti geriems kaimyniniams santykiams ir taikaus ginčų sprendimo procesui. ES taip pat yra pabrėžusi, kad ES valstybės narės turi visas suverenias teises sudaryti dvišalius susitarimus pagal ES acquis ir tarptautinę teisę, įskaitant JT jūrų teisės konvenciją. Atsižvelgdama į ne kartą ankstesniais metais Tarybos ir Komisijos išreikštas pozicijas, Komisija pakartoja, kad Turkija turi skubiai įvykdyti savo įsipareigojimą visapusiškai įgyvendinti papildomą protokolą ir padaryti pažangą normalizuodama dvišalius santykius su Kipro Respublika. Ji taip pat ragina vengti bet kokių grasinimų, nesutarimų ar veiksmų, kurie galėtų padaryti neigiamą poveikį geriems santykiams su kaimyninėmis šalimis ir taikaus ginčų sprendimo procesui. ES toliau stebės ir peržiūrės pažangą sprendžiant šiuos klausimus pagal atitinkamus Tarybos sprendimus. Turkijai reikia dėti daugiau pastangų išspręsti neišspręstus dvišalius klausimus, įskaitant ginčus dėl sienų, su kaimyninėmis šalimis. Graikija pateikė nemažai oficialių skundų, kad Turkija pažeidinėja jos teritorinių vandenų ribas ir oro erdvę, įskaitant skrydžius virš Graikijos salų. Komisija bendradarbiaus su Turkija ir parengs naują teigiamus pokyčius lemiantį stojimo proceso etapą. Reikėtų parengti naują aiškią darbotvarkę, kuri būtų grindžiama pragmatiškumo principu ir apimtų konkrečias priemones bendro intereso srityse, kurioje būtų bendrai pripažinti apribojimai ir ieškoma būdų siekti pažangos Turkijai vykdant suderinimo su ES procesą, ir kuri suteiktų galimybę konstruktyviau plėtoti gerus santykius. Ši darbotvarkė turėtų apimti daug sričių, įskaitant aktyvesnį dialogą ir bendradarbiavimą vykdant politines reformas, sprendžiant vizų, judumo ir migracijos, energetikos, kovos su terorizmu klausimus, joje turėtų būti numatytas tolesnis Turkijos dalyvavimas Bendrijos programose, tokiose kaip „Piliečių Europa“ ir miestų giminiavimosi programose, taip pat dalyvavimas prekybos politikoje ir muitų sąjungoje siekiant pašalinti prekybai tebekliudančias problemas, glaudžiau koordinuoti veiksmus derybose dėl laisvosios prekybos susitarimų ir tyrinėti naujas galimybes visapusiškai panaudoti bendrą ES ir Turkijos ekonominį potencialą. Vykdydama stojimo derybas Komisija ketina sustiprinti bendradarbiavimą su Turkija ir remti šalies pastangas įgyvendinti reformas bei derinti su acquis, be kita ko, ir skyrius, dėl kurių kol kas negalima pradėti stojimo derybų. Komisija toliau praneš Tarybai, kai tik nuspręs, kad Turkija įgyvendino atitinkamus orientacinius tikslus[13]. 3.3. Islandija Islandija toliau atsigauna po 2008–2009 m. finansinio ir ekonominio nuosmukio. Politinė padėtis išliko stabili, nors koalicinė vyriausybė patyrė keletą išbandymų, o parlamente sumažėjo jos dauguma. Islandijos stojimo procesas tęsėsi, baigiamas Islandijos teisės aktų tikrinimas. Šalies integracijos į ES lygis jau aukštas daugelyje politikos sričių ir tai didelis pranašumas vykstant šiam procesui. Komisija atsižvelgia į Islandijos ypatumus ir lūkesčius, laikydamasi dabartinės stojimo derybų strategijos ir visiškai paisydama Sąjungos acquis principų. Toliau atvirai ir konstruktyviai bendradarbiaujant bus rasti sprendimai, patvirtinantys aukštą ES ir Islandijos valdžios institucijų bendradarbiavimo lygį. Tuo remiantis pradėtos stojimo derybos dėl specifinių derybų skyrių. Pradėti keturi skyriai, iš kurių du preliminariai baigti. Bendras suderinimo lygis, visų pirma į Europos ekonominės erdvės (EEE) ir Šengeno susitarimus įtrauktuose skyriuose, geras, todėl derybos turėtų vykti sklandžiai. Islandijai reikės vykdyti esamus įsipareigojimus, pavyzdžiui, nustatytus ELPA priežiūros institucijos pagal Europos ekonominės erdvės susitarimą. Pradėta komunikavimo veikla, kuria siekiama skatinti informacija grindžiamas diskusijas Islandijos stojimo proceso klausimais. Stojimas į ES Islandijoje vis dar vertinamas prieštaringai. Komisija toliau teiks paramą informavimo srityje ir skatinant tiesioginius žmonių ryšius. 4. Parama plėtros procesui 4.1. Finansinė parama Komisija teikia finansinę ir techninę paramą plėtros šalims rengiantis stojimui. Parama daugiausia teikiama pagal Pasirengimo narystei pagalbos priemonę (PNPP), iš kurios 2007–2013 m. laikotarpiu iš viso skiriama 11,6 mlrd. EUR[14]. Nuo 2010 m. Komisija, teikdama finansinę paramą, palaipsniui pereina nuo atskirų projektų rėmimo prie labiau visuotinio į sektorius orientuoto požiūrio ir daug dėmesio skiria pagrindinėms paramą gaunančių šalių reformų darbotvarkės sritims. Plėtros šalių vyriausybės raginamos vykdyti išsamią ir tvarią politiką tokiuose prioritetiniuose sektoriuose, kaip teisingumas ir vidaus reikalai, viešasis administravimas, privačiojo sektoriaus plėtra, transportas, energetika, aplinka ir klimato kaita, socialinė plėtra, žemės ūkis ir kaimo plėtra. 2011–2013 m. daugiamečiuose preliminariuose planavimo dokumentuose (DPPD) nustatyti kiekvienos šalies pagrindiniai sektoriai, atsižvelgiant į specifinę kiekvienos šalies padėtį ir stojimo proceso pažangą. Ypatingas dėmesys skiriamas kovai su korupcija, pilietinės visuomenės kūrimui ir saviraiškos laisvės užtikrinimui. Maždaug 10 % turimų PNPP lėšų bus skirta daugiašaliams projektams Vakarų Balkanuose ir Turkijoje. Šiandien Komisija priėmė metinę patikslintą 2012–2013 m. pagal PNPP teiktinos paramos daugiametę preliminarią finansinę programą. Atsižvelgdama į savo 2011 m. birželio mėn. komunikatą „Strategijos „Europa 2020“ biudžetas“[15], Komisija rengia pasirengimo narystei paramos teikimo pagal 2014–2020 m. daugiametę finansinę programą teisinę sistemą, kuri įtraukta į išorės veiksmų srities priemonių rinkinį. Pasitvirtino, kad pagal galiojantį PNPP reglamentą teikiama veiksminga ir efektyvi parama. 2011 m. gruodžio mėn. pateiksimame pasiūlyme dėl naujos finansinės priemonės bus pasiremta dabartinės priemonės įgyvendinimo patirtimi. Atsižvelgiant į tai, naujoji priemonė apims ir paramą veiklai siekiant atitikti narystės kriterijus, ir paramą socialinei bei ekonominei plėtrai. Plėtodama dialogą su paramą gaunančiomis šalimis ir kitais paramos teikėjais bei pilietine visuomene, taip pat atsižvelgdama į iki šiol sukauptą patirtį, Komisija svarsto, kaip geriau susieti finansinę paramą su plėtros strategijoje nustatytais prioritetais ir ją teikti operatyviau, tikslingiau bei lanksčiau, ir supaprastinti taisykles. Atsižvelgiant į tai, be kitų dalykų, svarstomi tokie aspektai: ilgalaikis išsamus paramos visų sričių politikai planavimas, daugiau dėmesio šalių paramos gavėjų poreikiams ir prioritetams, atlyginimas už stojimo proceso pažangą, PNPP lėšų naudojimas papildomoms kitų paramos teikėjų ir privačiojo sektoriaus lėšoms pritraukti bei pilietinės visuomenės vaidmens didinimas. 4.2. Vizų režimo liberalizavimas ir judumas Teisės be vizų keliauti į ES suteikimas – visų plėtros šalių partnerių piliečiams labai svarbus stojimo proceso rezultatas. Vis dėlto siekdamos vizų režimo liberalizavimo atitinkamos šalys privalo įvykdyti sąlygas, kuriomis užtikrinamas ES vidaus saugumas ir migracijos politikos interesai. Islandija jau yra Šengeno erdvės narė. Vakarų Balkanų šalies Kroatijos piliečiai į ES visuomet keliavo be vizų. 2009 m. gruodžio mėn. teisė be vizų keliauti po Šengeno šalis suteikta buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos, Juodkalnijos ir Serbijos piliečiams, o po metų – Albanijos bei Bosnijos ir Hercegovinos piliečiams. Pastarojo meto sprendimai panaikinti vizų reikalavimus Vakarų Balkanų šalių piliečiams priimti remiantis tuo, kad šios šalys atitiko orientacinius kriterijus, nustatytus Komisijai vykdant dialogą dėl vizų režimo liberalizavimo. Šiuo dialogu smarkiai paskatintos reformos siekiant ES standartų teisingumo ir vidaus reikalų srityse, visų pirma stiprinant administracinius sienų valdymo ir dokumentų saugumo užtikrinimo gebėjimus, taip pat stiprinant teisinę valstybę ir kovojant su tarptautiniu organizuotu nusikalstamumu, korupcija ir neteisėta migracija. Vis dėlto panaikinus vizų reikalavimą kai kuriose ES valstybėse narėse labai padaugėjo prieglobsčio prašymų, kuriuos teikė atitinkamų šalių, visų pirma Serbijos ir buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos, piliečiai, ir tai patvirtina galimą piktnaudžiavimą beviziu režimu. Todėl 2011 m. sausio mėn. Komisija sukūrė laikotarpio po vizų režimo liberalizavimo stebėjimo mechanizmą, taikomą vykstant stabilizacijos ir asociacijos procesui, kad būtų plėtojamas dialogas su atitinkamomis šalimis siekiant įvertinti reformų įgyvendinimo nuoseklumą ir veiksmingas taisomąsias priemones. Nuo to laiko atitinkamos šalys sugriežtino vietoje vykdomą kontrolę ir pradėjo informavimo kampanijas, kad informuotų piliečius apie teises ir pareigas keliaujant be vizų. Komisija ragina atitinkamų šalių valdžios institucijas imtis visų būtinų tolesnių priemonių, kad bevizis režimas būtų taikomas sklandžiai. Tokios priemonės bus sėkmingos, jeigu, be kitų dalykų, bus derinamos su didesne parama daugumai atitinkamų pažeidžiamiausių grupių, įskaitant romų bendruomenę, ir geresnėmis šių grupių gyvenimo sąlygomis. Peržiūrėdama ES vizų politiką apskritai Komisija Tarybai pateikė vizų reglamento pataisų projektą, pagal kurį būtų galima laikinai sustabdyti esamo bevizio režimo taikymą trečiajai šaliai tos šalies piliečių antplūdžio į ES atveju[16]. Panaikinus vizų reikalavimą Kosovui, būtų baigtas vizų režimo liberalizavimo Vakarų Balkanų šalims procesas. 2010 m. gruodžio mėn. Taryba patvirtino šią perspektyvą, kai bus įvykdytos visos sąlygos. Siekdamas įvykdyti šias sąlygas Kosovas patvirtino readmisiją reglamentuojančią teisinę sistemą ir pasirašė dvišalius readmisijos susitarimus su 13 Šengeno erdvės šalių. Jis priėmė reintegracijos veiksmų planus ir toliau juos įgyvendino. Todėl metų pabaigoje Komisija su Kosovu pradės dialogą dėl vizų. ES ir Turkija pradėjo aktyviau bendradarbiauti vizų klausimais, Komisijai ir Turkijai pagal 2011 m. vasario mėn. Tarybos išvadas pradėjus dialogą dėl vizų, judumo ir migracijos. Šis procesas jau duoda rezultatų išduodant vizas keliaujantiems Turkijos piliečiams ir kovojant su neteisėta migracija į ES ir tai padės nustatyti konkrečias priemones, kurių turi imtis Turkija atsižvelgdama į būsimą vizų režimo liberalizavimą. Todėl svarbu, kad Turkija imtųsi būtinų veiksmų greitai sudaryti readmisijos susitarimą. 4.3. Informavimas ir komunikavimas Visuomenės palaikymas – svarbus plėtros politikos sėkmės veiksnys. Todėl valstybių narių ir plėtros šalių nacionalinės, regioninės ir vietos valdžios institucijos visų pirma yra atsakingos už informavimo ir komunikavimo veiklą, kuria siekiama šio tikslo. Komisija pasirengusi remti informacija grindžiamas viešas diskusijas plėtros proceso klausimais per visas žiniasklaidos priemones teikdama lengvai suprantamą faktinę informaciją. Ji pirmiausia turi būti skirta jaunimo auditorijai, taip pat pagrindiniams viešosios nuomonės formuotojams, pavyzdžiui, žurnalistams, taip pat pilietinės visuomenės organizacijoms ir įmonėms. Parlamentiniai ryšiai irgi gali būti svarbus veiksnys skatinant informacija grindžiamas diskusijas ir abipusį supratimą plėtros proceso klausimais. Ateinančiu laikotarpiu bus aptariama, kokius tolesnius žingsnius reikia žengti plėtros šalių stojimo procese. Apčiuopiami rezultatai – geriausia ES plėtros politikos reklama. Sėkminga derybų su Kroatija pabaiga gali būti įtikinamas pavyzdys, panašiai kaip ir Pietryčių Europos ekonominis atsparumas ir konkretūs rezultatai sprendžiant pagrindinius klausimus, tokius kaip energijos tiekimas arba transporto tinklai. Svarbu paaiškinti visuomenei, kad įgyvendindama plėtros darbotvarkę ES gali pasiekti savo tikslus, susijusius su ekonomikos krize, darbo vietų kūrimu, aplinka ir klimato kaita, saugumu bei migracija, ir kartu paspartinti plėtros šalių reformų darbotvarkę, taip pat pagerinti jų piliečių gyvenimo sąlygas. 5. Išvados ir rekomendacijos Remdamasi pirmiau pateikta analize, Komisija daro tokias toliau nurodytas išvadas ir pateikia rekomendacijas. 1. Vykdydama plėtros politiką ES siekia išplėsti savo taikos, stabilumo, demokratijos ir gerovės erdvę. Plėtra naudinga visai ES, nes sutvirtėja jos pozicija sprendžiant pasaulinius uždavinius. Birželio mėn. Kroatijai baigus stojimo derybas, prasidėjo naujas Europos Sąjungos plėtros proceso etapas. 2. Pasitvirtino, kad plėtros politika – veiksminga visuomenės pokyčius skatinanti priemonė­­. Vykstant su stojimu susijusioms demokratinėms ir ekonominėms reformoms į ES jau įstojusiose ir narystei besirengiančiose šalyse įvyko įspūdingų pokyčių. Kroatijos pažanga nuo tada, kai šalis pradėjo siekti narystės – naujausias ES gebėjimo paskatinti pokyčius įrodymas. 3. Vykdydama plėtros politiką, grindžiamą atnaujintu konsensusu dėl plėtros, kurį Europos Vadovų Taryba patvirtino 2006 m. gruodžio mėn., ES taiko griežtas sąlygas ir itin atidžiai stebi pažangą. Taip narystės siekiančios valstybės labai gerai jai pasirengia ir tai įstojus naudinga ir joms pačioms, ir ES. 4. Įvertinus derybose su Kroatija įgytą patirtį, ją bus galima pritaikyti per vykstančias ir būsimas derybas su kitomis šalimis. Todėl Komisija pasiūlys naują strategiją, kaip spręsti su teismų sistema ir pagrindinėmis teisėmis, teisingumu, laisve ir saugumu susijusius klausimus. Jie turėtų būti sprendžiami vos prasidėjus stojimo procesui, o derybos dėl atitinkamų skyrių turi būti pradėtos atsižvelgiant į veiksmų planus, kadangi joms pradėti būtini įtikinami rezultatai. Komisija visais proceso etapais reguliariai praneš apie šiose srityse padarytą pažangą atsižvelgdama į veiksmų planuose nustatytus orientyrus ir prireikus imsis reikiamų taisomųjų priemonių. Šis procesas bus remiamas PNNP lėšomis. 5. Patikimas plėtros procesas, suteikiantis aiškią stojimo perspektyvą pagal griežtas sąlygas, yra pagrindinis reformų plėtros šalyse skatinimo veiksnys; jam vykstant apčiuopiamų rezultatų piliečiams pasiekiama vos šalims pradėjus siekti narystės ES. Sąlygos, pagal kurias siekiama narystės ES, yra stipri paskata vykdyti sudėtingas reformas. Be to, jos yra labai svarbios užtikrinant valstybių narių paramą plėtrai. 6. Sėkminga Kroatijos patirtis rodo kelią kitoms plėtros šalims. Pirmai Vakarų Balkanų šaliai įstojus į ES, regiono europinė ateitis tampa realybe. 7. Teisinės valstybės stiprinimas – daugumos plėtros šalių vis dar vienas svarbiausių uždavinių ir esminė sąlyga siekiant narystės ES. Komisija ir toliau daugiausia dėmesio skiria teismų sistemos ir viešojo administravimo reformai, kovai su organizuotu nusikalstamumu ir korupcija, be kitų dalykų, reguliariai stebėdama veiklą šiose srityse, palaikydama struktūrinį dialogą, vykdydama tarpusavio vertinimus, remdama institucijų stiprinimą, porinius projektus ir teikdama finansinę paramą. 8. Kai kuriose plėtros šalyse pastebėta neigiamų pokyčių saviraiškos laisvės srityje. Labai svarbu, kad plėtros šalys užtikrintų atvirą ir pliuralistinę žiniasklaidos aplinką, kurioje galėtų plėtotis kritiška ir nepriklausoma žurnalistika. Komisija atidžiai stebės pokyčius šioje srityje ir toliau įtrauks šiuos klausimus į stojimo derybas, visų pirma į teismų sistemos ir pagrindinių teisių skyrių. 9. Regioninis bendradarbiavimas – susitaikymo ir integracijos į ES pagrindas – išlieka svarbiausiu stabilizacijos ir asociacijos proceso aspektu. Nors kai kuriose srityse regioninis bendradarbiavimas sustiprėjo, tam tikros, dažniausia dėl praeities konfliktų kylančios problemos, jį vis dar trukdo ir kenkia Vakarų Balkanų stabilumui. Šias problemas reikia nedelsiant spręsti. Svarbiausia – užtikrinti įtraukų regioninį bendradarbiavimą. Tai turėtų būti įmanoma, nepaisant nesutarimų dėl Kosovo, visoms šalims laikantis konstruktyvaus ir pragmatinio požiūrio. 10. Atitinkamos šalys turi ryžtingai išspręsti dvišalius klausimus laikydamosi geros kaimynystės principų ir atsižvelgdamos į bendrus ES interesus. Jie turėtų būti sprendžiami kuo anksčiau ir netrukdyti stojimo procesui. Dėl su dvišaliais klausimais susijusių kliūčių gali susilpnėti plėtros proceso gebėjimas paskatinti pokyčius. Komisija ragina atitinkamas ginčo šalis dėti visas pastangas siekiant išspręsti neišspręstus ginčus dėl sienų taikant nusistovėjusius principus ir priemones, be kita ko, prireikus klausimus perduodant Tarptautiniam Teisingumo Teismui. Toliau svarbu palaikyti gerus kaimyninius santykius. ES pasirengusi padėti ieškoti sprendimo būdų ir paremti susijusias iniciatyvas. 11. Teisės be vizų keliauti į ES suteikimas – visų plėtros šalių partnerių piliečiams labai svarbus rezultatas. Vizų režimo liberalizavimas – stojimo proceso dalis, ir šioje srityje padaryta tolesnė pažanga: 2010 m. gruodžio mėn. vizų režimas panaikintas Bosnijos ir Hercegovinos bei Albanijos piliečiams, abiem šalims įvykdžius nustatytas sąlygas. Komisija ragina Vakarų Balkanų šalių valdžios institucijas imtis visų būtinų priemonių, kad nebūtų piktnaudžiaujama beviziu režimu. Todėl Komisija sustiprino laikotarpio po vizų režimo liberalizavimo stebėjimą, taikydama dialogo su atitinkamomis šalimis priemones, įskaitant priemones piktnaudžiavimui ištaisyti. 12. Atsižvelgdama į Kosovo pažangą readmisijos ir grįžtančių asmenų reintegracijos srityje ir į 2010 m. gruodžio mėn. Tarybos išvadas, Komisija metų pabaigoje pradės dialogą dėl vizų su Kosovu. ES ir Turkija aktyviau bendradarbiauja vizų klausimais, Komisija su Turkija pradėjo dialogą dėl vizų, judumo ir migracijos ir nustatys konkrečias priemones, kurių turi imtis Turkija atsižvelgdama į būsimą vizų režimo liberalizavimą. Svarbu, kad Turkija imtųsi būtinų veiksmų greitai sudaryti readmisijos susitarimą ir užtikrinti, kad jis greitai įsigaliotų. 13. Po pasaulinės ekonomikos krizės plėtros šalių ekonomika jau pradeda atsigauti, nors ir netolygiai. Turkijos ekonomika po krizės išaugo ir toliau įspūdingai auga. Vis dėlto visoms plėtros šalims kyla didelių uždavinių. Nedarbas išlieka aukštas ir daugumoje šalių toliau auga. Siekiant užtikrinti ekonomikos atsigavimo tvarumą ir integracinį augimą, labai svarbu fiskalinis konsolidavimas, struktūrinė reforma ir verslo aplinkos gerinimas, be kitų dalykų, stiprinant teisinę valstybę ir vykdant darbo rinkos reformą. Todėl Komisija ragina plėtros šalis vykdant reformas vadovautis strategijoje „Europa 2020“ nustatytais tikslais. 14. 2011 m. gruodžio mėn. Komisija pateiks pasirengimo narystei finansinės paramos teikimo pagal 2014–2020 m. daugiametę finansinę programą nuostatas, remdamasi teigiama dabartinės priemonės taikymo patirtimi. Atsižvelgdama į šią patirtį Komisija geriau susies finansinę paramą su plėtros strategijoje nustatytais prioritetais, daugiau dėmesio skirs socialinei ir ekonominei plėtrai, didins paramos lankstumą ir supaprastins taisykles. 15. Visuomenės palaikymas – svarbus plėtros politikos sėkmės veiksnys. Todėl valstybių narių ir plėtros šalių nacionalinės, regioninės ir vietos valdžios institucijos visų pirma yra atsakingos už informavimo ir komunikavimo veiklą, kuria siekiama šio tikslo. Komisija pasirengusi remti informacija grindžiamas viešas diskusijas plėtros proceso klausimais teikdama lengvai suprantamą faktinę informaciją. Komisija skatina pilietinės visuomenės aktyvumą, nes tai – esminis veiksnys užtikrinant demokratiją, taip pat plėtojant informacija grindžiamas diskusijas ES plėtros klausimais. 16. Komisija priėmė palankią nuomonę dėl Kroatijos įstojimo į ES 2013 m. liepos 1 d. Derybos baigtos, nes Kroatija pasiekė likusių sričių baigiamuosius orientacinius tikslus, be kita ko, ir nustatytuosius sunkiuose derybų skyriuose, kaip antai teismų sistema ir pagrindinės teisės bei konkurencijos politika. Kroatijai reikia toliau įtvirtinti reformas atsižvelgiant į per stojimo derybas prisiimtus įsipareigojimus. Komisija atidžiai stebės, kaip Kroatija toliau rengiasi prisiimti narystės įsipareigojimus po įstojimo. Tikimasi, kad Kroatija toliau rems kitų Vakarų Balkanų šalių stojimo procesą. 17. Dinamiška ekonomika ir svarbus vaidmuo regione nulemia, kad Turkija yra viena iš svarbiausių šalių Europos Sąjungai. Tai patvirtino pastarojo meto politiniai ir ekonominiai įvykiai regione ir pasaulyje. Turkija tęsė su ES susijusias reformas, tačiau dar reikia nemažų tolesnių pastangų, be kita ko, siekiant užtikrinti svarbiausias pagrindines teises. Deja, jau daugiau nei metus nepasistūmėta stojimo derybose. Komisija parengs atnaujintą aiškią ES ir Turkijos santykių darbotvarkę, pagal kurią bus toliau remiamos reformos, visų pirma įtraukus konstitucinės reformos procesas ir ekonominė integracija. Ši darbotvarkė galėtų apimti daug bendro intereso sričių, įskaitant politines reformas, dialogą užsienio politikos klausimais, derinimą su ES acquis, vizas, judumą ir migraciją, energetiką, kovą su terorizmu, prekybą ir dalyvavimą ES programose. Šalis visapusiškai ir veiksmingai prisidės prie ES veiklos, tik jeigu ji aktyviai sieks patikimos stojimo perspektyvos. Komisija susirūpinusi dėl pastaruoju metu Turkijos ir Kipro santykiuose įsivyravusios įtampos. Ji primena, kad Taryba yra paraginusi susilaikyti nuo bet kokių grasinimų, nesutarimų ar veiksmų, kurie galėtų padaryti neigiamą poveikį geriems kaimyniniams santykiams ir taikaus ginčų dėl sienos sprendimo procesui. ES taip pat yra pabrėžusi, kad ES valstybės narės turi visas suverenias teises sudaryti dvišalius susitarimus pagal ES acquis ir tarptautinę teisę, įskaitant JT jūrų teisės konvenciją. ES ne kartą yra pabrėžusi, kad Turkija turi nedelsdama užtikrinti visišką, nediskriminacinį Asociacijos susitarimo papildomo protokolo įgyvendinimą ir padaryti pažangą normalizuodama dvišalius santykius su Kipro Respublika. Tai galėtų smarkiai paskatinti stojimo procesą. ES toliau stebės ir peržiūrės pažangą sprendžiant į 2005 m. rugsėjo 21 d. deklaraciją įtrauktus klausimus pagal atitinkamas Tarybos išvadas. Nesant pažangos, Komisija rekomenduoja ES išlaikyti nuo 2006 m. taikomas priemones. 18. Kalbant apie Kipro klausimą, Kipro graikų ir turkų bendruomenių lyderiai aktyviau vykdo derybas dėl visapusio susitarimo, prižiūrint Jungtinėms Tautoms. Komisija labai remia jų pastangas ir teikia technines konsultacijas tais klausimais, kurie priklauso ES kompetencijai. Komisija ragina abu lyderius dabar surasti būtiną kompromisą, kad derybos būtų sėkmingai baigtos, taip pat ragina visus jose dalyvaujančius veikėjus sutelkti pastangas ir dėmesį į visapusį Kipro klausimo sprendimą. Aktyviai vykstant deryboms dėl Kipro klausimo, labai svarbu, kad visos atitinkamos derybų šalys laikytųsi santūrumo ir užtikrintų teigiamą aplinką, kurioje būtų lengviau sėkmingai baigti procesą, taip jos konkrečiai prisidėtų prie visapusio klausimo sprendimo. 19. Įsibėgėja Islandijos stojimo procesas, pradėtos derybos dėl specifinių acquis skyrių. Šalies integracijos į ES lygis jau aukštas daugelyje politikos sričių ir tai didelis pranašumas. Komisija atsižvelgia į Islandijos ypatumus ir lūkesčius, visiškai laikydamasi nustatytos stojimo derybų strategijos ir paisydama Sąjungos acquis principų ir derybų nuostatų. Komisija viešoms diskusijoms Islandijos stojimo klausimais toliau teiks faktinę informaciją apie narystę ES. 20. Buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija toliau pakankamai gerai atitinka politinius kriterijus. Padaryta tam tikra pažanga vykdant svarbiausias reformas. Vis dėlto dar reikia spręsti šiuos svarbius uždavinius: priimtų teisės aktų įgyvendinimas, saviraiškos laisvės užtikrinimas žiniasklaidoje, teismų nepriklausomumo stiprinimas, viešojo administravimo reforma, kova su korupcija. Komisija pakartoja savo rekomendaciją pradėti stojimo į Europos Sąjungą derybas su buvusiąja Jugoslavijos Respublika Makedonija. Komisija taip pat pakartoja savo pasiūlymą nebedelsiant pradėti antrąjį asociacijos proceso etapą, kaip nustatyta Stabilizacijos ir asociacijos susitarime. Labai svarbu išsaugoti gerus kaimyninius santykius, įskaitant būtinybę rasti suderintą ir abiem pusėms priimtiną sprendimą dėl pavadinimo, prižiūrint JT. Nereikėtų prarasti dar vienerių metų. 21. Juodkalnija sėkmingai sprendė 2010 m. ES nustatytus pagrindinius prioritetinius klausimus, pagal kuriuos nustatytos sąlygos pradėti stojimo derybas. Šalyje sustiprėjo nacionalinis sutarimas dėl Europos integracijos. Atsižvelgdama į padarytą pažangą, Komisija mano, kad Juodkalnija pasiekė būtiną atitikties narystės kriterijams lygmenį, visų pirma Kopenhagos politiniams kriterijams. Vis dėl to labai svarbu išlaikyti reformų tempą, ypač daug dėmesio skiriant teisės aktų įgyvendinimui ir teisinės valstybės stiprinimo politikai. Todėl Komisija ketina pasiūlyti Juodkalnijai taikyti naują derybų dėl teismų sistemos ir pagrindinių teisių, taip pat teisingumo, laisvės ir saugumo skyrių strategiją, kaip nurodyta 4 punkte. Šiomis aplinkybėmis ir atsižvelgdama į 2010 m. gruodžio mėn. Tarybos išvadas, Komisija rekomenduoja pradėti stojimo derybas su Juodkalnija. 22. Per praėjusius metus Albanijos vidaus politinę padėtį iš esmės temdė valdančiosios daugumos ir opozicijos prieita politinė aklavietė ir tolesnė konfrontacija. Dabar labai svarbu, kad, atsižvelgiant į teigiamus pastarojo meto pokyčius, Albanijos politinės jėgos atkurtų ir nuolat palaikytų politinį dialogą, kad būtų užtikrintas pagrindinių demokratinių institucijų veikimas, gerinama rinkimų sistema ir įgyvendinamos esminės reformos. Komisija ragina pagrindinius veikėjus drauge nustatyti konkrečius metodus, kaip spręsti vidaus nesutarimus, kad šalis galėtų siekti europinės perspektyvos. 23. Šiandien Komisija pateikė savo nuomonę dėl Serbijos narystės prašymo. Komisija rekomenduoja Tarybai suteikti Serbijai šalies kandidatės statusą, atsižvelgiant į iki šiol padarytą pažangą ir darant prielaidą, kad Serbija atnaujins dialogą su Kosovu ir vadovaudamasi geros valios principais sparčiai imsis įgyvendinti iki šiol pasiektus susitarimus. Serbija padarė nemažą pažangą pakankamai vykdydama 1993 m. Kopenhagoje Europos Vadovų Tarybos nustatytus politinius kriterijus ir stabilizacijos ir asociacijos proceso sąlygas; svarbu šią pažangą tęsti ir rasti praktinius su Kosovu susijusių problemų sprendimus. Todėl Komisija rekomenduoja, kad derybos dėl Serbijos stojimo į Europos Sąjungą būtų pradėtos kai tik ji padarys tolesnę nemenką pažangą siekdama šio pagrindinio prioriteto: – imtis tolesnių santykių su Kosovu normalizavimo veiksmų laikantis stabilizacijos ir asociacijos proceso sąlygų – visiškai gerbti įtraukaus regioninio bendradarbiavimo principus; visiškai gerbti Energijos bendrijos sutarties nuostatas; rasti telekomunikacijų srities ir diplomų tarpusavio pripažinimo sprendimų; vadovaujantis geros valios principais įgyvendinti visus iki šiol pasiektus susitarimus; aktyviai bendradarbiauti su EULEX, kad ji galėtų vykdyti savo funkcijas visose Kosovo dalyse. Komisija pateiks ataskaitą, kurioje įvertins, kaip Serbija įgyvendina pirmiau nurodytą pagrindinį prioritetą, kai tik šalis padarys pakankamą pažangą. 24. ES toliau rems Belgrado ir Prištinos dialogą, kad būtų skatinamas bendradarbiavimas, siekiama pažangos kelyje į ES ir gerinamos žmonių gyvenimo sąlygos. Iki šiol pasitvirtino, kad dialogas – vertinga priemonė abiejų jo šalių nesutarimams spręsti, jam vykstant pasiekta keletas susitarimų tokiose srityse kaip laisvas prekių ir asmenų judėjimas, civilinės būklės registras ir kadastras. 25. Užsitęsus rinkimų procesui Kosove, per metus padaryta nedidelė pažanga vykdant reformų darbotvarkę. Prezidentas ir vyriausybė parodė esantys įsipareigoję siekti Kosovo europinės perspektyvos. Atsižvelgiant į tai, pradėtos kai kurios pradinės reformos. Pagrindiniai uždaviniai tebėra kova su organizuotu nusikalstamumu ir korupcija, taip pat viešojo administravimo stiprinimas. Komisija siūlo su Kosovu užmegzti struktūrinį dialogą teisinės valstybės klausimais, kad būtų sprendžiami šie uždaviniai ir remiama teismų sistemos reforma. Kosovo pietuose gyvenančių serbų integracija pagerėjo, tačiau šiaurinėje šalies dalyje padidėjo įtampa. Šiaurinės dalies gyventojai taip pat turi pasinaudoti europine perspektyva. Todėl Komisija pabrėžia, kad Kosovui svarbu pradėti įgyvendinti išsamią šiaurės problemoms spręsti skirtą darbotvarkę. Komisija toliau rems Kosovo pastangas artinant europinę perspektyvą, visų pirma vizų srityje, siekiant sudaryti prekybos susitarimą, taip pat rems Kosovo dalyvavimą ES programose, kaip numatė savo 2009 m. komunikate. Todėl Komisija peržiūrės savo 2009 m. komunikatą siekdama užtikrinti, kad Kosovas galėtų daugiau naudotis stojimo į ES proceso priemonėmis. Komisija ragina dėti pastangas pašalinti nesutarimų dėl Kosovo statuso keliamas kliūtis plėtoti ES ir Kosovo santykius. 26. Bosnijoje ir Hercegovinoje tęsėsi politinė ir institucinė stagnacija, kuri toliau trikdė valstybės veikimą ir kliudė įgyvendinti su ES susijusias reformas. Aktualus prioritetas – suformuoti valstybinio lygmens vyriausybę, kad būtų užtikrintas veiksmingas valstybės valdymas. Kad pasistūmėtų kelyje į ES, šaliai vis dar reikia iš dalies pakeisti savo Konstituciją pagal Europos Žmogaus Teisių Teismo sprendimą dėl etninės diskriminacijos atstovaujant valstybės institucijose, taip pat priimti valstybės pagalbos įstatymą. Taip pat tebereikia priimti gyventojų surašymo įstatymą. Dalyvaudama struktūriniame dialoge teisingumo klausimais, kuris vykdomas kaip stabilizacijos ir asociacijos proceso priemonė, šalis eina teisinga kryptimi: palaiko dialogą ir ieško kompromiso, taip pat daug dėmesio skiria ES darbotvarkei. Tebėra labai svarbu siekti tolesnės pažangos įgyvendinant nustatytus tikslus ir sąlygas, kad būtų uždarytas Vyriausiojo įgaliotinio biuras (VĮB). Paskyrus pirmą vieną ES įgaliotinį Bosnijoje ir Hercegovinoje sustiprintas ES dalyvavimas ir parama šaliai, siekiančiai atsisakyti tarptautinės priežiūros ir kurti savo pačios ateitį Europoje, kaip nustatyta 2011 m. kovo mėn. Tarybos išvadose. 27. ES plėtros politika paskatino didelius demokratinius ir ekonominius pokyčius narystės siekiančiose šalyse. Praėjusių metų rezultatai patvirtina patikimos plėtros politikos vertę. Kita vertus, jeigu trūksta politinės valios ir ryžto siekti konkrečių rezultatų, stojimo procese pažangos nebus ir jis gali įstrigti. Vykdydamos sudėtingas reformas stabilios, geriau pasirengusios ir labiau klestinčios plėtros šalys priartėja prie ES. 1 PRIEDAS Komisijos nuomonių dėl Serbijos narystės ES prašymų išvados ir rekomendacijos Atsižvelgiant į svarbias per pastaruosius metus įvykdytas reformas Serbija padarė didelę pažangą tenkindama 1993 m. Europos Vadovų Tarybos Kopenhagoje nustatytus kriterijus, susijusius su institucijų, užtikrinančių demokratiją, teisinę valstybę, žmogaus teises ir pagarbą mažumoms bei jų apsaugą, stabilumu, ir stabilizacijos bei asociacijos proceso sąlygas. Serbijoje veikia visapusiška konstitucinė, teisės aktų ir institucinė sistema, kuri apskritai atitinka Europos ir tarptautinius standartus. Šios kadencijos parlamentas gerokai veiksmingiau vykdo teisėkūros veiklą. Teisinės valstybės teisinė ir institucinė sistema yra visapusiška, įskaitant kovos su korupcija ir organizuotu nusikalstamumu sritis, kuriose pasiekta pirminių rezultatų. Žmogaus teisių ir mažumų apsaugos teisinė sistema gerai išplėtota ir pradėta įgyvendinti. Serbija pasiekė visiškai patenkinamą bendradarbiavimo su TBTBJ lygmenį ir vis aktyviau puoselėja susitaikymą regione. Serbija pritarė dialogui su Kosovu ir dalyvavo jame, kad palengvintų žmonių gyvenimą; dėl to sudaryta keletas susitarimų (dėl laisvo asmenų ir prekių judėjimo, civilinės būklės registro ir kadastro) ir Serbija jau ėmėsi pirmų veiksmų, kad juos įgyvendintų. Kalbant apie ekonominius kriterijus, Serbija padarė didelę pažangą kurdama veikiančią rinkos ekonomiką ir pasiekė tam tikrą makroekonominio stabilumo laipsnį nepaisant pasaulinės ekonomikos ir finansų krizės. Tačiau reikia dėti daugiau pastangų, kad būtų restruktūrizuota ekonomika ir pagerinta verslo aplinka; visų pirma reika stiprinti teisinę valstybę ir šalinti biurokratines kliūtis, didinti konkurenciją ir privačiojo sektoriaus vaidmenį ir spręsti darbo rinkos suvaržymo problemą. Kad vidutinės trukmės laikotarpiu Serbija galėtų atlaikyti konkurencijos spaudimą ir rinkos jėgų veikimą Sąjungoje, ji turi vykdyti struktūrines reformas didindama ūkio gamybinius pajėgumus ir kurdama užsienio investicijoms palankią aplinką. Serbijos įsipareigojimų pagal Stabilizacijos ir asociacijos susitarimą ir laikinąjį susitarimą vykdymo rezultatai yra geri. Serbija vidutinės trukmės laikotarpiu gebėtų prisiimti narystės įsipareigojimus beveik visose acquis srityse, su sąlyga, kad būtų toliau vykdomas derinimas ir dedamos pastangos užtikrinti teisės aktų įgyvendinimą ir vykdymą. Ypač daug dėmesio reikia skirti žemės ūkiui ir kaimo plėtrai, teismų sistemai ir pagrindinėms teisėms, teisingumui, laivei, saugumui ir finansų kontrolei. Aplinkos ir klimato kaitos srityje visiška atitiktis acquis galėtų būti pasiekta tik ilguoju laikotarpiu, tam reikėtų didesnių investicijų. Remiantis pirminėmis prognozėmis Serbijos įstojimas turėtų ribotą bendrą poveikį Europos Sąjungos politikai ir neturėtų įtakos Sąjungos gebėjimui vystytis ir stiprinti savo vystymąsi. Komisija rekomenduoja Tarybai suteikti Serbijai šalies kandidatės statusą, atsižvelgiant į iki šiol padarytą pažangą ir darant prielaidą, kad Serbija atnaujins dialogą su Kosovu ir vadovaudamasi geros valios principais sparčiai imsis įgyvendinti iki šiol pasiektus susitarimus. Serbija padarė nemažą pažangą pakankamai vykdydama 1993 m. Kopenhagoje Europos Vadovų Tarybos nustatytus politinius kriterijus ir stabilizacijos ir asociacijos proceso sąlygas; svarbu šią pažangą tęsti ir rasti praktinius su Kosovu susijusių problemų sprendimus. Todėl Komisija rekomenduoja, kad derybos dėl Serbijos stojimo į Europos Sąjungą būtų pradėtos kai tik ji padarys tolesnę nemenką pažangą siekdama šio pagrindinio prioriteto: – imtis tolesnių santykių su Kosovu normalizavimo veiksmų laikantis stabilizacijos ir asociacijos proceso sąlygų – visiškai gerbti įtraukaus regioninio bendradarbiavimo principus; visiškai gerbti Energijos bendrijos sutarties nuostatas; ieškoti telekomunikacijų srities ir diplomų tarpusavio pripažinimo sprendimų; vadovaudamasi geros valios principais įgyvendinti visus iki šiol pasiektus susitarimus; aktyviai bendradarbiauti su EULEX, kad ji galėtų vykdyti savo funkcijas visose Kosovo dalyse. Komisija pateiks ataskaitą, kurioje įvertins, kaip Serbija įgyvendina pirmiau nurodytą pagrindinį prioritetą, kai tik šalis padarys pakankamą pažangą. Serbija raginama išlaikyti reformų tempą siekiant būtinos narystės kriterijų atitikties, visų pirma susijusios su teisine valstybe, ir tęsti konstruktyvų regioninį bendradarbiavimą ir stiprinti dvišalius santykius su kaimyninėmis šalimis. Tikimasi, kad bus įgyvendinamas laikinasis susitarimas ir Stabilizacijos ir asociacijos susitarimas (jam įsigaliojus). Komisija toliau rems šiuos veiksmus naudodama PNPP finansinę priemonę. 2 PRIEDAS Išvados dėl Kroatijos, buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos, Juodkalnijos, Albanijos, Bosnijos ir Hercegovinos, Kosovo[17], Turkijos ir Islandijos Kroatija Kroatijai pasiekus likusių sričių baigiamuosius orientacinius tikslus, 2011 m. birželio mėn. baigtos stojimo derybos. Dabar Kroatija turi remtis aukštu suderinimo lygiu ir įvykdyti likusias užduotis prieš įstojimą. Šioje pažangos ataskaitoje apžvelgiami Komisijos stebėjimo, kaip Kroatija vykdo visus stojimo derybose prisiimtus įsipareigojimus ir jos tolesnio rengimosi prisiimti narystės įsipareigojimus po įstojimo, rezultatai. Kroatija toliau atitinka politinius kriterijus. Visose srityse, įskaitant teisinę valstybę, padaryta didelė pažanga ir jau matomi konkretūs rezultatai. Reikia toliau stengtis įtvirtinti šiuos rezultatus. Dar labiau sustiprėjo demokratija ir teisinė valstybė. Vyriausybė ir parlamentas toliau dirba veiksmingai. Vykdant viešojo administravimo reformą reikia daugiau pastangų užtikrinti veiksmingą teisinės sistemos įgyvendinimą, kad būtų sukurta šiuolaikiška, patikima, nuo politikos atsieta ir į piliečių interesus atsižvelgianti valstybės tarnyba. Kroatija padarė nemažą pažangą teismų sistemos srityje. Naujais teisės aktais dar padidintas teismų nepriklausomumas, priimtos priemonės teismų sistemos veiksmingumui padidinti. Įdiegta nauja teismo pareigūnų skyrimo sistema. Dar yra spręstinų uždavinių: visų pirma reikia padidinti teismų veiksmingumą ir užtikrinti praktinį naujų priemonių, susijusių su teismų sistemos nepriklausomumu, nešališkumu ir atskaitomybe, įgyvendinimą. Padaryta pažanga nešališkai nagrinėjant karo nusikaltimų bylas. Keturioms specialioms karo nusikaltimų kolegijoms suteikta išskirtinė kompetencija nagrinėti visas naujas bylas, taip pat turėtų būti dar labiau sustiprintas jų vaidmuo nagrinėjant bylas, kuriose dar nepriimtas sprendimas. Teisingumo ministerija priėmė strategiją, kuria sprendžiama nebaudžiamumo problema, visų pirma tose bylose, kuriose nukentėjusieji – etninei serbų grupei priklausiantys asmenys arba kuriose padarius nusikaltimus įtariami buvę Kroatijos saugumo pajėgų nariai. Didelė pažanga padaryta kovojant su korupcija. Sparčiau kovojama su korupcija ir tai jau duoda teigiamų rezultatų; patobulinti teisės aktai ir sustiprinti atitinkamų valdžios institucijų gebėjimai. Reikia pasiekti daugiau konkrečių rezultatų, patvirtinančių, kad veiksmingai nagrinėjamos korupcijos bylos, visų pirma aukšto lygio ir vietos lygmens pareigūnų korupcijos, taip pat su viešaisiais pirkimais ir teismais susijusios korupcijos bylos. Reikia įgyti daugiau patirties praktiškai įgyvendinant priimtą naują prevencinę teisinę sistemą ir dar labiau sustiprinti įgyvendinamąsias struktūras. Žmogaus teisės iš esmės tinkamai užtikrinamos, tolesnė pažanga padaryta žmogaus teisių ir mažumų apsaugos srityje. Kroatija toliau ėmėsi įvairių priemonių visuomenės informuotumui didinti ir žmogaus teisių apsaugai pagerinti. Kalbant apie teisės kreiptis į teismą užtikrinimą, toliau gerėjo įstatymo dėl teisinės pagalbos įgyvendinimas, visų pirma supaprastinus procedūras. Vertinant kalėjimų sistemą, esamos kalinimo ir sulaikymo įstaigos toliau gerintos, tačiau Kroatijos kalėjimai vis dar perpildyti. Ombudsmenas toliau gauna skundų dėl netinkamo elgesio, susijusio su policijos pareigūnų neproporcingos jėgos naudojimu – šią problemą reikia tinkamai spręsti. Kroatijos teisėje nustatyta saviraiškos laisvė, įskaitant žiniasklaidos laisvę ir pliuralizmą, iš esmės gerbiama. Toliau didintas žiniasklaidos priemonių nuosavybės skaidrumas, tačiau nedidelė pažanga padaryta tiriant ankstesnių metų bylas dėl su korupcijos ir organizuotų nusikaltimų bylomis dirbančių žurnalistų bauginimo. Vis dėlto naujų bylų nedaug. Tiriamajai žurnalistikai ypač trukdo ekonominis spaudimas. Tebėra problemų dėl politinio kišimosi vietos lygmeniu. Nuolatinio dėmesio reikia susirinkimų laisvės užtikrinimui, visų pirma demonstracijų valdymui. Tam tikra pažanga padaryta užtikrinant moterų teises ir lyčių lygybę. Vis dėlto moterų padėtis darbo rinkoje nedaug pasikeitė, o bedarbių moterų procentinis dydis tebėra aukštas. Užtikrinant vaiko teises pažanga nedidelė. Vaikų ombudsmenas aktyviau dalyvauja, kai atitinkamos valdžios institucijos tinkamai nesprendžia smurto prieš vaikus atvejų. Padaryta nedidelė pažanga užtikrinant socialiai pažeidžiamų grupių ir neįgaliųjų įtrauktį. Stiprinami Neįgaliųjų ombudsmeno tarnybos gebėjimai. Teisių į išmokas nustatymo kriterijai taikomi nevienodai, o konkrečios teisės reglamentuojamos pavienių teisės aktų. Lėtai pereinama nuo globos įstaigų prie bendruomeninių slaugos tarnybų. Profesinių sąjungų teisės iš esmės gerbiamos. Kroatija jau pasiekia konkrečių kovos su diskriminacija įstatymo įgyvendinimo rezultatų. Imtasi įvairių informuotumo didinimo priemonių, sustiprinti Žmogaus teisių ombudsmeno tarnybos gebėjimai. Teisėsaugos įstaigos pradėjo keletą bylų pagal teisės aktus dėl neapykantos sukeltų nusikaltimų. Vis dėlto reikia daugiau konkrečių rezultatų, taip pat reikia spręsti visuomenės homofobinių ir ksenofobinių nuotaikų problemą. Padaryta tam tikra pažanga užtikrinant pagarbą mažumoms ir jų apsaugą, taip pat kultūrines teises. Kroatijos aukšto lygio pareigūnai toliau viešino savo pasirengimą užtikrinti mažumų teises ir remti jų įsitvirtinimą visuomenėje. Mažumų organizacijoms užtikrintas finansavimas. Policija geriau tiria išpuolius prieš mažumas. Imtasi priemonių, kad būtų įgyvendintos konstitucinio akto dėl nacionalinių mažumų teisių užimtumo nuostatos, priimtas mažumų užimtumo didinimo veiksmų planas – jį dabar reikia įgyvendinti. Vis dėlto Kroatijai reikia toliau puoselėti toleranciją mažumoms, ypač Kroatijos serbams. Toliau buvo diskriminacijos atvejų, visų pirma vietos lygmens viešajame sektoriuje. Pagerėjo romų mažumos švietimas, būtent ikimokyklinis ugdymas. Toliau gerinta kai kurių romų gyvenviečių infrastruktūra. Romų bendruomenės dalyvavimas švietimo sistemoje tebekelia problemų. Patys romai gali geriau pasinaudoti jiems skirtomis priemonėmis. Tebekyla problemų romams siekiant gauti tinkamą būstą, naudotis socialinės apsaugos ir sveikatos priežiūros paslaugomis, o jų nedarbo lygis itin aukštas. Nemaža pažanga padaryta sprendžiant pabėgėlių grįžimo klausimus. Pabėgėliai tebegrįžta į Kroatiją. Padaryta pažanga sprendžiant aprūpinimo būstu problemas, būtent suteikiant gyvenamąją vietą pagal grįžtančiųjų aprūpinimo būstu programas. Be to, sumažinta neišnagrinėtų skundų dėl atmestų būsto rekonstrukcijos prašymų. Padaryta pažanga rekonstruojant likusį nekilnojamąjį turtą. Toliau įgyvendinamas sprendimas dėl teisių į pensiją patvirtinimo. Vis dėlto Kroatijai reikia pasistūmėti suteikiant būstą apytikriai 2 500 likusių prašymus pateikusių asmenų. Reikia sparčiau sudaryti būtinas ekonomines ir socialines ilgalaikio pabėgėlių grįžimo sąlygas. Regioninių klausimų ir tarptautinių įsipareigojimų srityje Kroatija toliau bendradarbiauja su Tarptautiniu baudžiamuoju tribunolu buvusiajai Jugoslavijai (TBTBJ). Vyriausybės sukurta speciali tarpžinybinė darbo grupė atlikdama tyrimą, kuriuo siekiama surasti TBTBJ prokuroro tarnybos prašomus dingusius artilerijos dokumentus arba nustatyti, kas su jais atsitiko, išnagrinėjo svarbias naujas galimybes. Vis dėlto Kroatija nesugebėjo pateikti išsamios ataskaitos dėl dingusių karinių dokumentų. Be to, politiniai lyderiai turėtų vengti pareiškimų ir priemonių, kurie verstų suabejoti susitaikymo svarba arba poreikiu įvykdyti teisingumą vykdant baudžiamąjį persekiojimą už karo nusikaltimus. Nemenka pažanga padaryta Sarajevo deklaracijos procese. Po 2011 m. birželio ir rugsėjo mėn. susitikimų Bosnija ir Hercegovina, Kroatija, Juodkalnija ir Serbija susitarė dėl kelių klausimų, be kita ko, dėl bendros deklaracijos, pasirašytinos 2011 m. lapkričio mėn. Belgrade vyksiančioje ministrų konferencijoje, teksto. Liepos mėn. Kroatijos vyriausybė priėmė ir parlamentui priimti perdavė deklaraciją dėl Europos vertybių Pietryčių Europoje propagavimo, kurioje įtvirtintas Kroatijos įsipareigojimas siekti, kad nuo pat stojimo proceso pradžios iki įsigaliojant stojimo sutarčiai dvišaliai klausimai, pavyzdžiui, sienų klausimai, netrukdytų šalims kandidatėms stoti į ES. Kroatija toliau aktyviai dalyvavo regioninėse iniciatyvose, įskaitant Pietryčių Europos bendradarbiavimo procesą (PEBP), Regioninio bendradarbiavimo tarybą (RBT) ir Vidurio Europos laisvosios prekybos susitarimą (VELPS). Toliau plėtojami dvišaliai santykiai su kitomis plėtros šalimis, įskaitant Serbiją, ir kaimyninėmis ES valstybėmis narėmis, tačiau kai kuriems klausimams reikia nuolatinio dėmesio, visų pirma reikia bendradarbiauti tiriant karo nusikaltimus ir vykdant baudžiamąjį persekiojimą už juos. Įsigaliojus Tarptautinio arbitražo dėl sienos susitarimui, dar pagerėjo santykiai su Slovėnija. 2010 m. ir pirmąjį 2011 m. ketvirtį Kroatijos ekonomika vis dar patyrė nuosmukį, nors ES ir kitų prekybos partnerių ekonomika atsigavo. Tačiau nuo pavasario daugėja ekonominės veiklos suaktyvėjimo požymių. Toliau augo nedarbas, valstybės biudžeto deficitas ir skola. Didelė užsienio skola tebėra pagrindinis ekonomikos pažeidžiamumo veiksnys. Vertinant pagal ekonominius kriterijus, Kroatija yra veikiančios rinkos ekonomikos šalis. Kroatija turėtų būti pajėgi atlaikyti konkurencinį spaudimą ir rinkos jėgas Sąjungoje, jei ryžtingai įgyvendins išsamią reformų programą, kad sumažintų struktūrinius trūkumus. Išsaugotas bendras politinis konsensusas dėl rinkos ekonomikos pagrindų. Atsižvelgiant į esamus suvaržymus, iš esmės vykdoma tinkama makroekonominė politika siekiant spręsti nuosmukio sukeltas problemas. Centriniam bankui pavyko išlaikyti valiutos kurso ir finansinį stabilumą ir kartu vykdyti prisitaikymu grindžiamą pinigų politiką, kai pagrindinė infliacija išliko žema. Bankų sektorius išliko atsparus sukrėtimams. Fiskalinėje srityje valdžios institucijos stengėsi suvaldyti didėjantį deficitą apribodamos išlaidas. Siekiant užtikrinti vidutinės trukmės fiskalinį stabilumą pagerinta biudžeto sistema. Didėjant eksportui ir dėl sumažėjusios vidaus paklausos sumažėjus importui, toliau mažėjo einamosios sąskaitos deficitas. Tam tikra pažanga, nors ir netolygi, padaryta įgyvendinant struktūrines reformas pagal Ekonomikos atgaivinimo programą. Tačiau struktūrinės reformos apskritai vykdytos vis dar lėtai, ypač kiek tai susiję su privatizacija ir nuostolingai veikiančių bendrovių restruktūrizavimu. Investicinį klimatą toliau neigiamai veikė didelė reguliavimo našta, administracinių sprendimų nenuspėjamumas, visų pirma vietos lygmeniu, ir daug nemokestinių rinkliavų. Suplanuotos itin nelaksčios darbo rinkos reformos buvo labai ribotos ir jau taip žemas užimtumo bei darbo jėgos aktyvumo lygis dar labiau sumažėjo. Socialiniai pervedimai sudaro palyginti didelę viešųjų biudžetų dalį ir tebebuvo prastai orientuoti. Atsižvelgiant į poreikį užtikrinti vidutinės trukmės fiskalinį stabilumą galėtų būti dar pagerintas biudžetinis procesas. Tebėra labai svarbu padidinti viešųjų išlaidų veiksmingumą. Kalbant apie Kroatijos gebėjimą prisiimti narystės įsipareigojimus, toliau tinkamai rengtasi atitikti ES reikalavimus, daugumos sektorių suderinimo su ES taisyklėmis lygis yra aukštas. Daugumoje sričių padaryta tolesnė pažanga, be kita ko, ir skyriuose, kuriuose suderinimo lygis jau