Ši metinė apžvalga skirta 2018-iesiems kalendoriniams metams. Ši apžvalga susijusi su eksporto kreditų veikla, kaip nurodyta Reglamente (ES) Nr. 1233/2011, t. y. vidutinės trukmės ir ilgalaikiais sandoriais, kurių grąžinimo terminas ne trumpesnis kaip 2 metai. Apžvalga neapima nei trumpalaikių eksporto kreditų sandorių , nei tam tikrų eksporto kreditų agentūrų (toliau – EKA) veiklos, nesusijusios su eksporto kreditais (pvz., investicijų draudimo). Be to, privalu pažymėti, kad kai kuriose valstybėse narėse eksporto kreditų agentūros funkcijas vykdo draudimo bendrovė arba finansų įstaiga, veikianti pagal viešuosius įgaliojimus. Į šią apžvalgą įtraukiama tik tokių bendrovių viešojo sektoriaus veikla.

Apskritai praktika ir kreditavimo standartai valstybėse narėse vis labiau vienodėja, nes į Susitarimą dėl oficialiai remiamų eksporto kreditų įtraukiama vis daugiau klausimų. Nepaisant to, reikėtų atsižvelgti į toliau nurodytus skirtumus, nes dėl jų sunku pateikti visavertį palyginimą. Pirma, valstybės narės yra sukūrusios labai daug įvairių eksporto kreditų programų (pagal kurias teikiama ankstesnėje pastraipoje nurodytų bendrų rūšių eksporto kreditų parama). Be to, nors tam tikras produktas gali būti bendras kelioms EKA, su juo susijusios sąlygos gali skirtis. Antra, eksporto kreditų programos poveikis akivaizdžiai priklauso ir nuo nacionalinės ekonomikos ypatybių bei privačiųjų finansų rinkų pajėgumų.

Atsižvelgiant į šiuos apribojimus, toliau pateikta lentelė, kurioje nurodyti 2018 m. gruodžio 31 d. nominaliosios rizikos pozicijos suvestiniai duomenys, suteikia bent jau bendrą supratimą apie didžiausių grynojo draudimo rūšies eksporto kreditų sistemų dydį .

Oficiali parama grynojo draudimo forma 2018 m. (mlrd. EUR) Didžiausia ES pagal nominaliosios rizikos pozicijos suvestinius duomenis Vokietija 86,5 Prancūzija 65,1 Švedija 28,1 Italija 26,4 Nyderlandai 24,4

Kaip jau nurodyta pirmiau, ES EKA veikia įvairiose srityse, kurios nepriklauso sritims, dėl kurių reikia teikti ataskaitą pagal ES Reglamentą (ES) Nr. 1233/2011. Šis reglamentas apima vidutinės trukmės ir ilgalaikę eksporto kreditų veiklą (kaip apibrėžta Susitarime dėl oficialiai remiamų eksporto kreditų). Tačiau daugelis ES EKA taip pat siūlo tokius produktus kaip trumpalaikiai eksporto kreditai ir akredityvo garantijos, gamybos rizikos garantijos ir investiciniai draudimo produktai. Taip pat reikėtų pažymėti, kad kai kurios valstybės narės sukūrė konkretiems sektoriams (pavyzdžiui, orlaivių gamybai, laivų statybai ir geležinkelių infrastruktūrai) skirtus eksporto kreditų produktus. Jais atsižvelgiama į atskirus pagal Susitarimą dėl oficialiai remiamų eksporto kreditų numatytus sektorių susitarimus, kuriuose tam tikros sąlygos, visų pirma susijusios su maksimaliu grąžinimo terminu, yra pritaikytos prie konkrečių atskirų pramonės šakų poreikių.

Išsami informacija pateikta metinės veiklos ataskaitoms rengti naudojamo ataskaitos šablono II ir IV skirsniuose ir bendrosiose metinėse ataskaitose, kurias aiškiai nurodo kelios valstybės narės.

Apskritai metinėse veiklos ataskaitose pateikta aktualios finansinės informacijos apie eksporto kreditų programas. Tačiau reikia pabrėžti, kad pagal Reglamentą (ES) Nr. 1233/2011 šios ataskaitos rengiamos pagal atitinkamos valstybės narės nacionalinės teisės aktus. Dėl to atsiranda tam tikrų pateikimo skirtumų. Dėl metinių veiklos ataskaitų finansinių aspektų Komisija konkrečių pastabų neturi .

b) Pavojaus aplinkai, kuris gali lemti kitą susijusią riziką, valdymas

Pagal Reglamento (ES) Nr. 1233/2011 I priedo 2 punktą metinėje veiklos ataskaitoje valstybės narės „apibūdina, kaip jų EKA vykdant veiklą oficialiai remiamų eksporto kreditų srityje atsižvelgiama į pavojų aplinkai, kuris gali lemti kitą susijusią riziką“.

Valstybės narės praneša, kad jos nuolat tobulina savo vidaus procedūras, kad nustatytų ir įvertintų esamą pavojų aplinkai. Jei atitinkamas pavojus laikomas nepriimtinu arba neproporcingu, draudimas neteikiamas. Jei pavojus laikomas priimtinu, eksporto kreditų parama paprastai yra sąlyginė ir priklauso nuo rizikos mažinimo priemonių ir atitikties tam tikriems standartams . Be to, valstybių narių politika grindžiama tarptautiniais standartais ir platesniu ES acquis. Iš ataskaitose pateiktų nuorodų į ES tikslus, standartus ir gaires matyti, kad atsižvelgiama tiek į privalomas, tiek į neprivalomas teisines priemones ir kad principai yra tokie pat svarbūs, kaip ir teisės aktų turinys.

Konvergencija praktikoje taip pat matoma iš to, kad pavyzdžiui, atsižvelgiant į sandorio rūšį ir kategoriją, taikomos skirtingos vertinimo procedūros, kaip aiškiai nurodė kai kurios valstybės narės .

Reglamento (ES) Nr. 1233/2011 I priedo 2 dalyje minimas ir pavojus aplinkai, ir „kita susijusi rizika“. Apskritai, kaip ir ankstesniais metais, valstybės narės plačiai aiškino pavojų aplinkai ir su juo susijusią riziką. Daugelis valstybių narių taip pat praneša, kad, kai manoma, jog tai pagrįsta, pagal konkrečias gaires jos stebi rizikos vertinimą sandorio vykdymo laikotarpiu.

Sandoriai vertinami atsižvelgiant ne vien į aplinkos aspektą, bet ir į daugelį kitų aspektų. Pavyzdžiui, kelios valstybės narės aiškiai nurodo socialinį poveikį ir žmogaus teises . Šiuos pavojus gali vertinti nepriklausomi išorės ekspertai , arba, vis dažniau – kiekvienos EKA specialistai .