Tikimasi, kad DFP laikotarpiu mokėjimai pasieks 1 199,7 mlrd. EUR, iš jų 1 190,6 mlrd. EUR neviršys DFP mokėjimų viršutinės ribos. Prognozė apima būsimų su konkrečia programa susijusių tikslinimų pagal DFP reglamento 5 straipsnį ir panaikintų įsipareigojimų, kurie bus asignuoti 2023–2027 m., pakartotinio naudojimo pagal Finansinio reglamento 15 straipsnio 3 dalį sąmatas. Atliekant su konkrečia programa susijusius tikslinimus taip pat bus apie 11 mlrd. EUR automatiškai padidintos DFP 2023–2027 m. įsipareigojimų ir mokėjimų ribos (neįskaitant jau atlikto 2022 m. tikslinimo). Tikslios sumos bus nustatomos kasmet, priklausomai nuo to, kokios pajamos iš konkurencijos srities baudų bus gautos per praėjusius metus.

Be to, į ataskaitą kaip naujas elementas įtraukti prognozuojami mokėjimai pagal visas programas, remiamas priemonės „NextGenerationEU“ lėšomis. Šios išlaidos papildo DFP išlaidas ir bus finansuojamos tik iš pajamų, gautų skolinantis lėšas kapitalo rinkose (jos vadinamos išorės asignuotosiomis pajamomis).

Tačiau vertinant kartu su priemone „NextGenerationEU“ (jai netaikant DFP viršutinių ribų), tikimasi, kad didelė dalis mokėjimų bus atkelta į laikotarpio pradžią – 2021–2024 m. (vidutiniškai 247 mlrd. EUR per metus), nes bus daromos papildomos išlaidos Europos ekonomikos atsigavimui ir valstybių narių atsparumo pajėgumui remti. Vertinant šiuo požiūriu, 2027 m. iš tikrųjų būtų tie metai, kuriais išmokamų pinigų srautai būtų mažiausi per visą laikotarpį, nes priemonės „NextGenerationEU“ mokėjimai turės būti baigti iki 2026 m. pabaigos.

Palyginti su praėjusių metų prognoze, bendri apytikriai prognozuojami mokėjimai gana nepakitę. Tačiau pasiskirstymas pagal metus yra pakeistas, visų pirma dėl 2014–2020 m. sanglaudos politikos programų, kurios dabar įgyvendinamos visu greičiu. 2021–2023 m., kaip nurodyta iš dalies pakeistame Reglamente (ES) Nr. 1303/2013 , metinis išankstinis finansavimas bus 2 proc. Mokėjimų prognozės grindžiamos naujausia valstybių narių prognoze (2021 m. sausio mėn.), praeities patirtimi ir turima informacija apie įgyvendinimą vietoje. Paskutiniai tų lėšų finansiniai metai baigiasi 2024 m. birželio 30 d. Nuo 2025 m. daugiau mokėjimo prašymų nesitikima. Būtent todėl daugumos anksčiau 2025 ir 2026 metams prognozuotų mokėjimų dabar tikimasi 2022 ir 2023 m.

Kaimo plėtros programose metinis mokėjimų pasiskirstymas atnaujintas remiantis 2022 m. biudžeto projekte planuojamomis išlaidomis.

Mokėjimai pagal neįvykdytus kitų programų (ypač Komisijos įgyvendinamų centriniu lygmeniu, tiesioginio valdymo būdu) įsipareigojimus ir toliau nustatomi pagal 2014–2020 m. laikotarpiu įgytą patirtį, atsižvelgiant į naujausią projektų informaciją.

2.3. Įsipareigojimų panaikinimas

Prognozuojama, kad bendra panaikintų 2021–2027 m. laikotarpio įsipareigojimų, susijusių su įsipareigojimais, prisiimtais iki 2021 m., suma bus 8,4 mlrd. EUR, ši suma atitinka praėjusiais metais paskelbtą prognozę. Įsipareigojimų panaikinimo lygiai įvairiose DFP išlaidų kategorijose yra skirtingi, nes prognozėje atsižvelgiama į jau panaikintus įsipareigojimus ir į panaikintinus įsipareigojimus, nustatytus rengiant 2022 m. biudžeto projektą.

2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų (ESI) fondų srityje daroma prielaida, kad bus atkartoti baigiant 2007–2013 m. programas konstatuoti panaikintų įsipareigojimų lygiai. Šių įsipareigojimų panaikinimo galima tikėtis apie 2024–2026 m., po paskutinių mokėjimų pagal 2014–2020 m. nacionalines programas. Atsižvelgiant į pratęstą 2014–2020 m. teisės normų galiojimą pereinamuoju laikotarpiu, dviejų metų atsilikimas galimas Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai atveju.

Komisijos centriniu lygmeniu valdomų programų atveju įsipareigojimų panaikinimo prognozė grindžiama naujausia projektų lygmens informacija.

Prognozuojama, kad įsipareigojimai bus panaikinami visam ataskaitos laikotarpiui. Tikslūs įsipareigojimų panaikinimo metai priklausys nuo pavienių projektų ir veiksmų užbaigimo proceso, jų tiksliai prognozuoti negalima.

Kalbant apie naujojo laikotarpio įsipareigojimus ir atsižvelgiant į tai, kad 2022 m. bus pirmieji visiško daugumos programų įgyvendinimo metai, daryti prielaidą apie galimą su jais susijusių įsipareigojimų panaikinimą šiuo etapu per anksti.

2.4. Priemonė „NextGenerationEU“

Negrąžintina priemonės „NextGenerationEU“ lėšų dalis laikytina išorės asignuotosiomis pajamomis. Šioje ataskaitoje pateikiamos tikėtinos priemonės „NextGenerationEU“ lėšų išmokos pagal kiekvieną programą, pagal kurią jos skiriamos (žr. 2 lentelę). Sąmatos sudaromos remiantis metinėmis įsipareigojimų dalimis, numatytomis prie 2022 m. biudžeto projekto pridėtame finansinio programavimo dokumente.

Priemonės „NextGenerationEU“ išlaidos bus naudojamos siekiant laikotarpio pradžioje – per pirmuosius kelerius 2021–2027 m. laikotarpio metus – sutelkti papildomą finansinę paramą, skirtą reformų prioritetams ir Europos atsigavimui itin svarbioms programoms sustiprinti. Asignavimų telkimą laikotarpio pradžioje atspindi įsipareigojimų koncentracija 2021–2023 m. laikotarpiu ir tikėtinas mokėjimų pasiskirstymas, pagal kurį 58 proc. išmokų patenka į pirmuosius trejus DFP metus.

Priemonės „NextGenerationEU“ pagrindas yra Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonė (EGADP), kuriai tenka 80 proc. negrąžintinų asignavimų. Todėl pagal priemonę „NextGenerationEU“ išmokamų pinigų srautus labiausiai lemia EGADP išmokų mokėjimo tempas. Mokėjimų prašymai pagal EGADP kiekvienoje valstybėje narėje bus teikiami iki dviejų kartų per metus, kai bus pasiektos pagal EGADP reglamentą priimtuose Tarybos įgyvendinimo sprendimuose nustatytos tarpinės ir siektinos reikšmės. Be to, iki 13 proc. bendros paramos sumos gali būti iš karto išmokama kaip išankstinis finansavimas. Šiuo metu valstybės narės teikia planus, juos vertina Komisija. Suėjus galutiniam prognozės terminui (2021 m. gegužės 27 d.) savo gaivinimo ir atsparumo planus buvo pateikusios 19 valstybių narių, 8 likusius planus rengia nacionalinės valdžios institucijos. 2 lentelėje pateikta prognozė grindžiama pirmąja turimų planų ir kitos papildomos informacijos, gautos per nacionalinių institucijų ir Komisijos dialogą, analize. Kadangi nacionaliniai planai dar teikiami ir vertinami, mokėjimų prognozė ateityje bus tikslinama. Planuojami išmokų profiliai priklausys nuo Tarybos įgyvendinimo sprendimuose nustatytų sąlygų.

Iniciatyva „REACT-EU“ yra antroji pagal dydį priemonės „NextGenerationEU“ dalis, jai tenka 12 proc. negrąžintinos paramos. Ši iniciatyva yra tiltas tarp 2014–2020 ir 2021–2027 m. sanglaudos politikos programavimo laikotarpių, pagal ją 2021 ir 2022 m. paskirstomos papildomos lėšos, tuo tikslu pasitelkiami esami sanglaudos politikos fondai – Europos regioninės plėtros fondas (ERPF), Europos socialinis fondas (ESF), Europos pagalbos labiausiai skurstantiems asmenims fondas (EPLSAF) – ir Jaunimo užimtumo iniciatyva (YEI). Visi programų pakeitimai, susiję su 2021 m. iniciatyvos „REACT-EU“ asignavimu, bus baigti ir 11 proc. išankstinis finansavimas bus išmokėtas iki 2021 m. pabaigos. Laikotarpio vidurio ir galutiniai mokėjimai yra sutelkti 2022–2024 m. laikotarpiu ir atitinka iniciatyvos „REACT-EU“ tikslus – pagreitinti rezultatus naudojantis esamomis programomis ir suteikti visišką gyvendinimo taisyklių lankstumą. Galutiniai užbaigimo mokėjimai bus atlikti iki 2025 m. pabaigos.

Kitoms penkioms pagal priemonę „NextGenerationEU“ remiamoms programoms tenka likusieji 8 proc. negrąžintino asignavimo. Rengiant mokėjimų prognozę atsižvelgiama į patirtį su ankstesnėmis atitinkamomis programomis, į trumpesnį įsipareigojimų ciklą ir į tai, kad daugiausia dėmesio skiriama būtiniausiems atsigavimo poreikiams. Kalbant apie programą „InvestEU“, prognozė atspindi tikėtiną biudžeto garantijos atidėjinių sudarymo grafiką. Teisingos pertvarkos fondui, kuris yra visiškai naujas, poveikį turės vėlyvas DFP, Bendrųjų nuostatų reglamento ir sektorinių teisės aktų priėmimas. Daugumos valstybių narių programų priėmimo ir išankstinio finansavimo mokėjimų tikimasi 2022 m., prognozuojama, kad visos išmokos bus išskaidytos 2023–2026 m. laikotarpiu.

Prognozėje atsižvelgiama į tai, kad turi būti numatyta skirti visus priemonės „NextGenerationEU“ išteklius iki 2023 m. pabaigos, todėl įsipareigojimų panaikinimo nesitikima.

Kalbant apie mokėjimų pagal priemonės „NextGenerationEU“ programas poreikių finansavimą, 2021 m. birželio 1 d. įsigaliojus naujam Sprendimui dėl nuosavų išteklių, Komisijai sudaromos sąlygos greičiau pradėti skolinimosi operacijas reikiamoms lėšoms surinkti.

2.5. Neįvykdytų įsipareigojimų lygio raida

Neįvykdytų įsipareigojimų (pranc. RAL – reste à liquider) sankaupa yra natūrali ES biudžeto su diferencijuotaisiais asignavimais vykdymo ir bėgant metams nominaliai didėjančios ES biudžeto sumos pasekmė. 2021–2027 m. DFP pradžioje buvo 303 mlrd. EUR neįvykdytų įsipareigojimų. Iki 2027 m. pabaigos dauguma tų iki 2021 m. prisiimtų įsipareigojimų bus sumokėta (97 proc.) arba panaikinta (3 proc.), o ribinės sumos bus sumokėtos vėliau. Kartu bus pradėta vykdyti naujus 2021–2027 m. programų įsipareigojimus. Per septynerius DFP metus pagal 74 proc. minėtų įsipareigojimų bus atlikti mokėjimai. Taigi, 2027 m. pabaigoje liks 316,9 mlrd. EUR RAL, t. y. nominalus padidėjimas per septynerių metų laikotarpį bus 4,8 proc. Vis dėlto, palyginti su RAL raida pastoviomis kainomis, tarp 2021 m. pradžios lygio ir 2027 m. pabaigos prognozės matyti 7,0 proc. sumažėjimas.

Pokytis nuo praėjusių metų 5 proc. nominalaus sumažėjimo 2025 m. pabaigoje prognozės susidaro dėl parametrų, įtvirtintų galutiniame susitarime dėl 2021–2027 m. DFP. Sanglaudos politika yra itin aktuali: susitarimas išlaikyti n+3 įsipareigojimų panaikinimo taisyklę kartu su vėlyvu teisėkūros proceso užbaigimu netiesiogiai lemia panašią išlaidų tendenciją kaip ir 2014–2020 m. laikotarpiu (žr. 2.1 punktą). Atitinkamai bendri mokėjimų poreikiai liks mažesni už įsipareigojimus, todėl padidės RAL.