Siekiant sudaryti valstybėms narėms sąlygas lanksčiai įgyvendinti įsipareigojimus ir kuo ekonomiškiau įgyvendinti 2020 m. tikslą visoje ES, SPP numatytos įvairios lankstumo priemonės. Jos susijusios su valstybių narių galimybėmis atitikties laikotarpiu valdyti savo metines išmetamo dujų kiekio kvotas (MIK) ir vykdyti MIK perdavimą tarp valstybių narių. Jei valstybės narės išmetamas ŠESD kiekis viršija jos tų metų MIK, ji gali pasiskolinti 5 proc. MIK iš kitų metų, įsigyti MIK iš kitų valstybių narių ar naudoti tarptautinių projektų kreditus, kad neviršytų metinių išmetamų ŠESD kiekio ribų. Jei valstybė narė sumažina išmetamą ŠESD kiekį daugiau, nei reikia, ir tokiu būdu viršija konkrečių metų tikslą, MIK likutį ji gali panaudoti vėliau per įsipareigojimo laikotarpį ar perduoti jį kitoms valstybėms narėms.

Be to, Sprendime dėl pastangų pasidalijimo kiekvieniems metams nuo 2013 m. iki 2020 m. nustatyta linijinė atitinkamų privalomų išmetamų teršalų ribų (metinių išmetamo teršalų kiekio kvotų, arba MIK) trajektorija. Pažanga siekiant 2020 m. tikslų užtikrinama vykdant įsipareigojimus teikti metines ataskaitas ir atliekant atitikties patikrinimus. Valstybės narės privalo teikti ataskaitas apie išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį ir prognozuojamą pažangą įgyvendinant SPP nustatytus įpareigojimus.

Nors valstybės narės ataskaitas pagal Sprendimą pradėjo teikti 2015 m., per vertinimą dauguma Sprendimo nuostatų dar nebuvo taikomos, todėl buvo sunku daryti išvadas dėl nuostatų tinkamumo ir svarstyti galimybes daryti pakeitimus atsižvelgiant į padarytas išvadas. Tačiau per vertinimą buvo pasinaudota valstybių narių vykdyto teisinio Sprendimo įgyvendinimo proceso ir paruošiamųjų darbų metu gautais vertingais duomenimis.

3.Vertinimo apimtis ir metodas

2015 m. Komisija atliko Sprendimo dėl pastangų pasidalijimo vertinimą. Vertinimui vadovavo iš atitinkamų Komisijos generalinių direktoratų narių sudaryta iniciatyvinė grupė. Šios grupės veikloje taip pat dalyvavo Europos aplinkos agentūros atstovai. Vertinimui buvo panaudotas nepriklausomas Sprendimo dėl pastangų pasidalijimo įgyvendinimo tyrimas .

Vertinime buvo nagrinėjamas Sprendimo dėl pastangų pasidalijimo poveikis valstybėms narėms ir ES, koncentruojantis į valstybių narių veiksmus, kurių jos ėmėsi nuo 2009 m. siekdamos įgyvendinti SPP įpareigojimus. Vertintas laikotarpis nuo SPP įsigaliojimo 2009 m. birželį iki 2015 m. lapkričio. Pagal SPP 14 straipsnio reikalavimą į vertinimą įėjo visi sprendimo reikalavimai ir nuostatos, įskaitant įgyvendinimo poveikį konkurencijai.

Vertintas SPP įgyvendinimo iki šiol aktualumas, efektyvumas, veiksmingumas, darnumas ir pridėtinė vertė ES. Vertinimui naudoti duomenys iš išmestų teršalų ataskaitų ir išmetamo teršalų kiekio tendencijų, priimtų politikos dokumentų ir priemonių, taip pat klausimynai ir struktūriniai pokalbiai su valstybių narių ekspertais ir kitomis svarbiausiomis suinteresuotosiomis šalimis, dalyvaujančiomis įgyvendinant SPP nacionaliniu lygmeniu. Taip pat buvo remtasi viešų konsultacijų, atliktų rengiant teisėkūros procedūra priimamo akto dėl valstybių narių išmetamų ŠESD kiekio mažinimo SPP reglamentuojamuose sektoriuose nuo 2021 m. iki 2030 m. pasiūlymą, rezultatais.

Vertinimo rezultatai buvo naudojami rengiant poveikio vertinimą, pridėtą prie Komisijos teisėkūros procedūra priimamo akto pasiūlymo taikyti SPP ir po 2020 m., laikantis 2030 m. klimato kaitos ir energetikos politikos strategijos.

4.Įgyvendinimo padėtis

SPP įgyvendinimas pradėtas visai neseniai: daugelį ataskaitų teikimo reikalavimų pagal SPP valstybės narės pradėjo vykdyti 2015 m., o pirmų dvejų atitikties laikotarpio metų (2013–2014 m.) atitikties patikrinimas bus atliktas 2016 m. Tačiau iš dabartinių metinių ataskaitų apie išmestų teršalų kiekį galima spręsti apie pagrindines valstybių narių ir visos ES išmetamo teršalų kiekio tendencijas.

Pagal SPP valstybės narės kiekvienais metais turi teikti ataskaitas apie savo išmetamų ŠESD kiekį. Jos taip pat turi kas dvejus metus teikti ataskaitas apie priimtus nacionalinius politikos dokumentus ir taikytas priemones bei 2015 m. pateikti atnaujintas prognozes su numatoma pažanga siekiant 2020 m. tikslų. Kiekvienais metais Komisija kaupia valstybių narių pateiktą informaciją ir paskelbia pažangos ataskaitą, kurioje analizuojama ir pristatoma valstybių narių pažanga siekiant 2020 m. SPP tikslų. Valstybių narių pažangos siekiant joms nustatytų tikslų vertinimas taip pat yra kiekvieną pavasarį Komisijos skelbiamos Europos semestro šalių ataskaitos, dalis. Be to, Europos aplinkos agentūra, kuri padeda Komisijai įgyvendinti SPP, kiekvienais metais skelbia išmetamo teršalų kiekio prognozes ir tendencijas ES ir jos valstybėse narėse.

Kol kas valstybės narės laikosi savo įsipareigojimų ir informacija su Komisija keičiasi sklandžiai. Komisijos ir valstybių narių ekspertai kelis kartus per metus susitinka Klimato kaitos komiteto darbo grupėse, kad aptartų ataskaitų teikimo įsipareigojimų pagal SPP vykdymą.

Nuo 2005 iki 2013 m. visuose sektoriuose buvo pasiektas bendras išmetamų teršalų sumažėjimas: nuo -3 proc. žemės ūkio sektoriuje iki -25 proc. atliekų sektoriuje (2 diagrama). Be to, per tą laikotarpį visos valstybės narės pasiekė panašų taršos intensyvumą tiek vienam gyventojui, tiek pagal BVP.

Nuo 2005 m. taip pat reikšmingai sumažėjo kiekvienos valstybės narės išmetamų SPP reglamentuojamų teršalų kiekis. Visose valstybėse narėse išmetamų SPP reglamentuojamų teršalų kiekis neviršijo metinių 2013 m. ir 2014 m. ribų. Paprastai ribas viršydavo tos valstybės, kurioms buvo leista išmesti daugiau teršalų nei 2005 m. Be to, šalių, patyrusių ypač stiprų ekonomikos nuosmukį (pvz., Graikijos, Portugalijos ir Ispanijos), išmetamas teršalų kiekis taip pat buvo gerokai mažesnis už 2014 metams nustatytas ribas.

2 diagrama. 2005–2013 m. visoje ES pasiektas išmetamų SPP reglamentuojamų teršalų sumažėjimas

Remiantis 2015 m. valstybių narių pateiktomis prognozėmis, bendras išmetamų SPP reglamentuojamų teršalų kiekis turėtų ir toliau mažėti iki 2020 m. (3 pav.) ir būti nuolat mažesnis už nustatytą ES lygį. Prognozuojama, kad 24 valstybės narės nacionalinius išmetamo teršalų kiekio mažinimo tikslus pasieks pačios, o 4 valstybėms narėms norint pasiekti tikslus gali reikėti papildomų priemonių ir SPP numatytų lankstumo priemonių.

Kol kas nė viena valstybė narė nesinaudojo SPP numatytomis lankstumo priemonėmis, nes pirmais dvejais atitikties laikotarpio metais nė viena valstybė narė neviršijo metinių išmetamo teršalų kiekio ribų. Tikėtina, kad ateityje kai kurios valstybės narės, kurios, kaip prognozuojama, iki 2020 m. viršys taršos ribas, panaudos lankstumo priemones, pvz., prekybos su kitomis valstybėmis narėmis. Nors SPP numatytos lankstumo priemonės dar nebuvo išbandytos, jas vis dar labai palaiko valstybės narės. Jos parėmė šias priemones ir per konsultacijas su suinteresuotosiomis šalimis.

Šaltinis: (EAA) (2015) „Trends and projections in Europe 2015“, atnaujinta 2016 m. kovo mėn. teršalų inventoriaus duomenimis. Juoda punktyrinė linija reiškia linijinę SPP reglamentuojamų metinių išmetamo teršalų kiekio apribojimų trajektoriją 2013–2020 m.