EUROPOS KOMISIJA Briuselis, 2021 06 16 JOIN(2021) 20 final





BENDRAS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, EUROPOS VADOVŲ TARYBAI IR TARYBAI ES ir Rusijos santykiai: spausti, stabdyti ir palaikyti ryšius













1.Įvadas 2021 m. gegužės 24–25 d. Europos Vadovų Taryba surengė pirmuosius strateginius debatus dėl Rusijos ir pasmerkė neteisėtą, provokuojančią ir ardomąją Rusijos veiklą prieš ES, jos valstybes nares ir už jos ribų. Ji dar kartą patvirtino ES vienybę ir solidarumą tokių veiksmų akivaizdoje, taip pat savo paramą Rytų šalims partnerėms. Europos Vadovų Taryba dar kartą išsakė savo ryžtą laikytis penkių principų, kuriais grindžiama ES politika Rusijos atžvilgiu, ir nurodė, kad ES toliau derins veiksmus su panašiai mąstančiais partneriais. Ji paprašė Vyriausiojo įgaliotinio ir Komisijos iki 2021 m. birželio mėn. įvyksiančio Europos Vadovų Tarybos posėdžio pateikti pranešimą ir, laikantis penkių principų, jame nurodyti ES ir Rusijos santykių politikos alternatyvas. Į šį prašymą atsakoma šiuo bendru komunikatu. 2.Politinės aplinkybės Rusija yra didžiausia ES kaimynė ir lieka jėga, kurios Europa ir pasaulis turi toliau paisyti. Tai didžia dalimi lemia jos dydis ir geografinė aprėptis, pasirengimas demonstruoti galią tarptautinėje arenoje, taip pat politiniai, diplomatiniai ir dideli kariniai pajėgumai. Kaip geopolitinė veikėja, Rusija, užuot prisidėjusi prie taisyklėmis grindžiamos daugiašalės sistemos stiprinimo ir veikusi jos ribose, siekia išlaikyti savo pasaulinę poziciją galios politika grindžiamame daugiapoliame pasaulyje, dažnai glaudžiai bendradarbiaudama su kitais veikėjais, pavyzdžiui, Kinija. Ji stengiasi sukurti savo geopolitinę įtakos sferą, daugiausia remdamasi logika, kad vienos pusės laimėjimas yra kitos pusės pralaimėjimas. Tai darydama vyriausybė dažnai kvestionuoja ir pažeidinėja tarptautinę teisę, taip pat pagrindinius ESBO ir Europos Tarybos principus, kurių laikytis ji įsipareigojo ir kurie yra saugumo ir bendradarbiavimo Europos žemyne pagrindas, tarp jų – kiekvienos šalies teisę laisvai apsispręsti dėl užsienio, saugumo ir vidaus politikos pasirinkimo. Rusijos vadovybė naudojasi įvairiomis priemonėmis, kad darytų įtaką ES ir jos valstybėms narėms, taip pat Vakarų Balkanų ir Rytų partnerystės šalims, kištųsi į jų reikalus, jas silpnintų ar net siektų destabilizuoti. Be kita ko, ji nuolat daug investuoja į savo pajėgumą kontroliuoti ir daryti įtaką informacijos erdvei savo teritorijoje ir už jos ribų. Ji sparčiai didina finansavimą valstybės kontroliuojamoms žiniasklaidos priemonėms, ypač jų padaliniams, tokiems kaip RT, kurie skirti tik išorės auditorijai. Rusija nesiliauja organizavusi vis sudėtingesnes kibernetines ir manipuliavimo informacija operacijas ir cheminius bei kitus išpuolius, pvz., prieš Cheminio ginklo uždraudimo organizaciją (OPCW), Vokietijos Bundestagą ir Skripalių šeimą Solsberyje, taip pat sprogimus Čekijoje. Ji imasi tiesioginių karinių ir hibridinių veiksmų neišspręstuose konfliktuose Ukrainoje, Gruzijoje ir Moldovoje, taip pat ES pietinėse kaimyninėse šalyse, visų pirma Sirijoje ir Libijoje, ir kitur. Ji siekia išlaikyti autoritarinio režimo Baltarusijoje kontrolę. Taigi santykių su Rusija valdymas yra vienas iš pagrindinių strateginių ES uždavinių . Nuo 2014 m., Rusijai neteisėtai aneksavus Krymo pusiasalį ir destabilizavus Rytų Ukrainą, ES ir Rusijos santykiai tolydžio blogėjo. Pvz., pastaruoju metu Rusijos karinės pajėgos buvo sutelktos prie Ukrainos sienos, Krymo pusiasalyje ir Juodojoje jūroje ir atitrauktos tik iš dalies; ji taip pat ilgam uždarė Juodosios jūros plotus. Be to, tolesnę neigiamą dinamiką lėmė Rusijos žvalgybos tarnybų įsisukimas į ardomąją veiklą ES valstybėse narėse: diplomatų pareikalauta palikti šalį, įvesti kelionių draudimai ir Rusijoje paskelbtas vadinamasis „nedraugiškų valstybių“ sąrašas ir su tuo susiję diplomatinių atstovybių apribojimai. Be to, Rusijos vyriausybė dažnai siekia įtvirtinti dvišalius santykius su valstybėmis narėmis, taip apeidama ES ir Rusijos santykius. Vis didesnę įtaką ES ir Rusijos santykiams taip pat darė Rusijos vidaus politikos raida, kurios ypatumas – vyriausybės politinių represijų intensyvėjimas siekiant išsaugoti dabartinę politinę ir ekonominę tvarką. Artėjant 2021 m. rugsėjo mėn. Valstybės Dūmos rinkimams pilietinės visuomenės, žmogaus teisių gynėjų ir nepriklausomos žiniasklaidos padėtis Rusijoje toliau blogėja, o tai irgi mažina jų pajėgumą bendradarbiauti su ES. Konstitucijos pakeitimai ir represiniai įstatymai dėl vadinamųjų „užsienio agentų“, „nepageidautinų organizacijų“ ir „ekstremizmo“ stiprina nuolatinį spaudimą žmogaus teisėms ir pagrindinėms laisvėms, nors jos ir įrašytos į Rusijos konstituciją ir yra šalies tarptautinių įsipareigojimų dalis. Be to, valdžios institucijos vykdo dezinformacijos kampanijas, per kurias skleidžia melagingus naratyvus apie tariamą „užsienio kišimąsi“ į Rusijos vidaus reikalus, siekdamos įbauginti realiąją opoziciją ir diskredituoti pilietinę visuomenę. Štai tik keli pastarojo meto pavyzdžiai – politiškai motyvuotas Aleksejaus Navalno nuteisimas po mėginimo nužudyti chemine paralyžiuojamąja nuodingąja medžiaga, faktiškas jo politinio tinklo uždraudimas prilipdžius „ekstremizmo“ etiketę, taip pat nuolatinis nepriklausomos žiniasklaidos ir žurnalistų bauginimas ir jų veiklos ribojimas. Tuo pat metu Rusija kenčia dėl didelių vis stiprėjančių struktūrinių problemų. Nuo 2013 m. realiosios disponuojamosios pajamos Rusijoje sumažėjo 10 proc. Šalies demografinė ir socioekonominė trajektorija leidžiasi žemyn, o padėtį dar labiau apsunkina į iškastinį kurą orientuotas jos verslo modelis, nesubalansuotas biudžeto planas ir dabartinis COVID-19 pandemijos poveikis. Nepaisant šių esminių skirtumų, ES ir Rusijai tenka pamatinė bendra atsakomybė už taiką ir saugumą Europos žemyne. Susiduriame su bendrais pasauliniais iššūkiais ir esame tarpusavyje susiję kai kuriose specifinėse ekonomikos srityse. Mus abi taip pat saisto tie patys įsipareigojimai tarptautinėse organizacijose, kaip antai Europos Taryboje ir ESBO, ir jų privalome laikytis. ES ir Rusijos ekonominiai santykiai ·Rusija yra penkta pagal dydį ES prekybos partnerė: 2020 m. jai teko 4,8 proc. visos ES prekybos prekėmis su pasauliu. ·O Rusijai ES yra didžiausia prekybos partnerė, kuriai tenka 37,3 proc. visos šalies prekybos prekėmis. ·ES taip pat yra didžiausia, kitas toli lenkianti investuotoja Rusijoje. 2019 m. ES sukauptos tiesioginės užsienio investicijos sudarė 311,4 mlrd. EUR (75 proc. visų tiesioginių užsienio investicijų Rusijoje). ·Apskaičiuota, kad Rusijos sukauptos tiesioginės užsienio investicijos ES sudarė 136 mlrd. EUR (tik 1 proc. visų tiesioginių užsienio investicijų). Akivaizdu, kad, jei politinės sąlygos leistų, ES ir Rusijos bendradarbiavimo potencialas būtų labai didelis. ES yra pateikusi sąlyginį pasiūlymą bendradarbiauti. Tačiau Rusijos vyriausybė aktyviai siekia tikslų, kurie veda priešinga linkme: sukurti priklausomybės zoną kaimyninėse šalyse, trukdyti Europai politiškai vienytis, stabdyti mūsų viziją dėl daugiašalės taisyklėmis grindžiamos tvarkos ir kurti su tarptautiniais reikalais susijusias situacijas siekiant apriboti ES ir jos partnerių vaidmenį. 3.Minsko susitarimo įgyvendinimas ES nesvyruodama toliau remia Normandijos forumą, Trišalę kontaktinę grupę ir ESBO, įskaitant ESBO specialiosios stebėsenos misijos Ukrainoje pastangas. Nors prezidento V. Zelenskio rinkimai suteikė naują postūmį deryboms, 2019 m. gruodžio mėn. Normandijos aukščiausiojo lygio susitikimo išvados dar turi būti įgyvendintos iki galo. Didesnį nerimą kelia tai, kad Rusijos vyriausybė vis dažniau stengiasi nuduoti esanti tarpininkė, o ne konflikto šalis, ir reikalauja, kad Kijevas ir vadinamosios „respublikos“ palaikytų ryšius tiesiogiai, nors tai prieštarauja Minsko protokolui. Be to, 2021 m. balandžio mėn. ji pagausino savo karines pajėgas prie rytinės Ukrainos sienos ir Krymo pusiasalyje. Vadinamosios „respublikos“ nuolat trukdo ESBO specialiosios stebėsenos misijos Ukrainoje dalyviams patekti į Rytų Ukrainą, o paliaubų pažeidimų yra tiek, kiek buvo iki jas paskelbiant 2020 m. liepos mėn. Tikėtina, kad ši tendencija išliks, ir Rusijos laikysena toliau nebus konstruktyvi. ES toliau remia esamus formatus ir priemones. Ji taip pat toliau akcentuos savo pasirengimą atlikti vadovaujamą vaidmenį atkuriant nuo konflikto nukentėjusius regionus, kai tik bus įvykdytos sąlygos, be kita ko, skatindama iki galo įgyvendinti Minsko susitarimus. Šiuo metu ES toliau deda daug pastangų švelninti humanitarines konflikto pasekmes. Iš tiesų, ES yra viena iš didžiausių humanitarinės pagalbos teikėjų per krizę Rytų Ukrainoje. Nuo jos pradžios ES suteikė skubios pagalbos už daugiau kaip 190 mln. EUR, įskaitant 25,4 mln. EUR 2021 m., o kartu su valstybėmis narėmis – humanitarinės ir greito atsigavimo pagalbos už daugiau kaip 1 mlrd. EUR. ES parama naudinga pažeidžiamiems asmenims ir tiems, kuriems jos labiausiai reikia abiejose konflikto zonos pusėse. Per Tarptautinę Raudonojo Kryžiaus ir Raudonojo Pusmėnulio draugijų federaciją ES taip pat teikia humanitarinę pagalbą Ukrainos pabėgėliams Rusijoje. Visa nuo 2017 m. jiems skirta pagalba siekia daugiau kaip 1 mln. EUR – tai galimybė naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis, maisto kuponai, ne maisto produktai ir parama pragyvenimui.

Reaguodama į neteisėtą Krymo pusiasalio aneksiją ir tęsiamą Rytų Ukrainos destabilizavimą, ES Rusijai įvedė tris ribojamųjų priemonių rinkinius. Jų tikslas – užkirsti kelią tolesniam eskalavimui ar neigiamiems pokyčiams Ukrainoje. Jie aiškiai parodo ES paramą Ukrainai ir jos teritoriniam vientisumui, suverenitetui ir nepriklausomybei. Šios sankcijos aiškiai susietos su visišku Minsko susitarimų įgyvendinimu siekiant paskatinti Rusijos vyriausybę prisidėti prie konflikto sprendimo, o ES susitarimo dėl papildomų sankcijų tikimybė turėtų atgrasyti Rusiją nuo padėties bloginimo agresyviu elgesiu. Nuolat vieningai pratęsdama sankcijas ES parodo savo vienybę ir patikimumą. ES priemonės padidino Rusijai tolesnės agresijos kainą ir suvaržė tolesnį karinių pajėgumų naudojimą ir ekspansiją Ukrainoje. Rusija bus laikoma atsakinga už bet kokį padėties blogėjimą vadinamosiose „respublikose“. Be to, labai svarbu išlaikyti esamą koordinavimą ir vienybę, be kita ko, sankcijų klausimu, su panašiai mąstančiais partneriais, pavyzdžiui, G 7. Siekdama užtikrinti pagarbą Ukrainos nepriklausomybei, suverenitetui ir teritoriniam vientisumui, taip pat visapusišką ES taisyklių dėl Šengeno vizų taikymą Rusijoje ir Ukrainoje, ES taip pat pateikė rekomendaciją dėl tam tikrų kategorijų paprastų Rusijos tarptautinių pasų, išduotų Krymo pusiasalio gyventojams, nepripažinimo ir dėl Ukrainos Donecko ir Luhansko regionų sričių, kurių nekontroliuoja vyriausybė, gyventojų prašymų išduoti vizą nagrinėjimo. 4.Santykių su ES rytinėmis partnerėmis ir kitomis kaimyninėmis šalimis stiprinimas ES savo Rytų šalims partnerėms toliau siūlo glaudesnius santykius gerovės, geros kaimynystės ir reformų srityse. Sklandžiai veikianti Rytų partnerystė yra Europos stabilumo, saugumo ir klestėjimo didinimo priemonė. 2020 m. kovo mėn. Vyriausiasis įgaliotinis ir Komisija pasiūlė ilgalaikius Rytų partnerystės politikos tikslus ekonomikos, valdymo, aplinkos ir klimato, skaitmeninių technologijų ir visuomenės srityse, ypatingą dėmesį skirdami atsparumui. 2021 m. gruodžio mėn. vyksiančiame šeštajame Rytų partnerystės aukščiausiojo lygio susitikime bus patvirtinta atnaujinta darbotvarkė po 2020 m. ES griežtai nepritaria Rusijos bandymams siekti privilegijuotos įtakos sferos. Rytų partnerės turi visą suverenią teisę laisvai rinktis savo santykių su ES ir kitais tarptautiniais veikėjais sritis ir mastą. Vis dėlto Rusijos vyriausybė tęsia konfrontacinę politiką, spaudimui daryti naudodama švelnias ir kietas politikos priemones. Todėl lieka galioti ES politika stiprinti Rytų šalių partnerių atsparumą sudarant dvišalius susitarimus (įskaitant asociacijos susitarimus ir (arba) išsamias ir visapusiškas laisvosios prekybos erdves) ir teikiant svarią finansinę paramą, pastaruoju metu ypatingą dėmesį skiriant būtinoms reformoms ekonomikos, valdymo ir teisinės valstybės, žaliųjų ir skaitmeninių pertvarkų ir įtraukios visuomenės srityse. Per pastaruosius septynerius metus suteikta beveik 5 mlrd. EUR dotacijų, ypač daug dėmesio skiriant atsparumui hibridinėms bei kibernetinėms grėsmėms ir dezinformacijai, taip pat tarptautiniam bendradarbiavimui teisėsaugos srityje. Be to, 2020 m. ES skyrė beveik 1 mlrd. EUR, kad padėtų šalims įveikti COVID-19 padarinius. ES taip pat suteikė didelę makrofinansinę paramą trims Rytų šalims partnerėms. ES taip pat toliau priešinosi Rusijos vyriausybės mėginimams vaizduoti save tarpininke, o ne teritorinių konfliktų, nuo kurių kenčia Ukraina, Gruzija ir Moldova, šalimi. Ji tęsė nepripažinimo politiką neteisėtos Krymo pusiasalio aneksijos ir Rusijos remiamos nuo Gruzijos atsiskyrusių Abchazijos ir Pietų Osetijos regionų „nepriklausomybės“ atžvilgiu. 2019 m. birželio mėn. ES atnaujino Vidurinės Azijos strategiją, siekdama aktyviau dalyvauti ir prisidėti prie regiono vystymosi daugiausia dėmesio skirdama atsparumui, klestėjimui ir regioniniam bendradarbiavimui. ES su Rusija palaikė ad hoc dialogą dėl Vidurinės Azijos. Tačiau Rusijos vyriausybės požiūris į ES aktyvumą regione tebėra neigiamas, be kita ko, į tvirtesnių partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimų sudarymą. 5.ES atsparumo didinimas Pastaraisiais metais ES padarė didelę pažangą didindama savo atsparumą problemoms, sukeliamoms arba manipuliuojamoms iš užsienio. Valdant ir spartinant dvejopą žaliąją ir skaitmeninę pertvarką auga ES atsparumas, nes palaipsniui mažėja mūsų priklausomybė nuo užsienio tiekėjų ir energetikos geopolitikos, o tobulinama mūsų pažangi ekonomikos techninė ir programinė įranga taps atsparesnė užsienio įtakai. Peržiūrėtoje prekybos politikoje ir atnaujintoje 2020 m. pramonės strategijoje taip pat numatyta konkrečių Sąjungos atviro strateginio savarankiškumo stiprinimo ir strateginės priklausomybės mažinimo veiksmų. Apskritai Sąjunga ima taikyti savarankiškesnes priemones, tokias kaip tiesioginių užsienio investicijų tikrinimo mechanizmas, 5G priemonių rinkinys arba nauja priemonė dėl užsienio subsidijų. ES toliau stiprina savo atsparumą ir energetinį saugumą įvairindama savo tarptautinius šaltinius ir tiekimą ir kurdama bendrą ES energijos rinką, visų pirma dujų. Tai pasiekta tobulinant įrangą (pvz., statant naują infrastruktūrą, įskaitant jungiamuosius dujotiekius, tiesiant vamzdynus, kuriuose galimas srautas priešinga kryptimi, įrengiant daugiau saugyklų ir suskystintų gamtinių dujų terminalų), taip pat sukuriant aiškesnę teisinę bazę, užtikrinančią, inter alia, atviras ir nediskriminacines mažmenines rinkas, gamybos ir tiekimo atskyrimą nuo tinklų eksploatavimo, reguliavimo įstaigų nepriklausomumą ir bendradarbiavimą, taip pat visapusišką ES konkurencijos taisyklių taikymą. ES ir Rusijos santykių energetikos srityje ypatumas – didelė tarpusavio priklausomybė: šiuo metu Rusija yra didžiausia ES energijos tiekėja, o ES yra svarbiausia, visas kitas toli pranokstanti Rusijos energijos eksporto kryptis. Papildomos su energetika susijusios problemos – ES energetikos įrenginių kibernetinis saugumas ir tai, kad Rusijos valstybės kontroliuojami subjektai įsigyja strateginį turtą Sąjungoje ir artimiausiose kaimyninėse šalyse. Tačiau, be kita ko, ryžtingai mažinant priklausomybę nuo iškastinio kuro, mūsų energetinė nepriklausomybė toliau didės, o priklausomybė nuo Rusijos tiekimo apskritai mažės. Per ateinančius 10–20 metų Rusijos energijos produktų eksportas į ES labai sumažės, o tai neišvengiamai turės poveikį šalies viduje. ES ir Rusijos santykiai energetikos srityje ·Šiuo metu iš Rusijos gaunama 26 proc. ES importuojamos naftos ir 40 proc. ES importuojamų dujų. ·Tačiau akivaizdu, kad Rusija yra priklausoma nuo gilių, stabilių ir pelningų ES energijos rinkų: beveik du trečdaliai Rusijos eksportuojamos naftos, du trečdaliai jos dujų eksporto ir maždaug pusė jos anglių eksporto patenka į ES, ir tik 27 proc. jos naftos eksporto ir tik 2 proc. dujų eksporto gabenama į Kiniją. ·Energijos eksportas taip pat yra pamatinis Rusijos verslo modelio elementas: jis sudaro 60 proc. viso Rusijos eksporto, atneša 40 proc. jos biudžeto pajamų ir sukuria 25 proc. jos BVP. Per pastaruosius penkerius metus esminis ES saugumo darbotvarkės elementas buvo ES kovos su hibridinėmis grėsmėmis pajėgumų stiprinimas. Remiantis 2016 m. bendros sistemos komunikatu, kurį parengti paskatino neteisėta Krymo pusiasalio aneksija ir po to vykusi dezinformacijos kampanija prieš ES, yra kuriama plačiai aprėpianti ES politikos sistema. Ji toliau plėtota 2018 m., po išpuolio naudojant cheminę medžiagą Solsberyje (pvz., įvestas naujas specialiai su cheminių ginklų naudojimu siejamas ES sankcijų režimas), ir kaip Saugumo sąjungos strategijos įgyvendinimo tąsa. ES kovos su hibridinėmis grėsmėmis priemonių rinkinys didina visuomenės atsparumą įvairių hibridinių išpuolių keliamiems sukrėtimams tokiose srityse kaip ypatingos svarbos infrastruktūros apsauga, kibernetinis saugumas, kova su dezinformacija, rinkimų sąžiningumas ir tiesioginių užsienio investicijų tikrinimas. Rusijos veikėjai kibernetinėje erdvėje tapo akiplėšiškesni: jie vykdo ir (arba) leidžia vykdyti kibernetinę kenkimo veiklą, kuria siekiama politinių tikslų, keliama grėsmė atvirai Vakarų visuomenei ir ekonomikai ir pažeidžiamos žmogaus teisės ir pagrindinės laisvės. Tačiau ES stiprina savo pajėgumą užkirsti kelią kibernetiniams išpuoliams, atgrasyti nuo jų ir į juos reaguoti. Be to, 2020 m. liepos mėn. ES pirmą kartą priėmė sankcijas reaguodama į kibernetinius išpuolius. Jos, be kita ko, nukreiptos į Rusijos programišius, susijusius su „Cloud Hopper“, „WannaCry“ ir „NotPetya“ kibernetiniais išpuoliais. 2020 m. ES kibernetinio saugumo strategija toliau stiprina ES kolektyvinį atsparumą šioje srityje, o tam skirtuose ES teisės aktuose numatytos patikimos kompleksiškos priemonės, kurių paskirtis – užtikrinti pakankamą 5G tinklų kibernetinį saugumą visoje ES. Kibernetinė gynyba yra viena iš sričių, kuriose ES ir NATO stiprina tarpusavio bendradarbiavimą. Strateginis kelrodis, kuris bus priimtas 2022 m., taps pagrindu, padėsiančiu sutelkti valstybių narių pastangas saugumo ir gynybos srityje. Pasitelkdama nuolatinį struktūrinį bendradarbiavimą ir naudodamasi Europos gynybos fondu, ES remia valstybių narių gynybos pajėgumų plėtojimą ir užtikrina derėjimą su NATO pastangomis. Rusija toliau vykdo manipuliavimo informacija ir kišimosi veiklą, naudodama įvairius metodus, taktikas ir procedūras. Šios dezinformacijos kampanijos vykdomos sąmoningai ir koordinuotai, siekiant suklaidinti, skatinti nepasitikėjimą demokratiniais procesais ir institucijomis arba jiems pakenkti. Tai tapo ypač akivaizdu per COVID-19 pandemiją, kai Rusija rėmė dezinformacijos veiklą, kurios tikslas – pakenkti ES atsakomiesiems veiksmams. ES sukūrė įvairių struktūrų ir priemonių, skirtų kovai su manipuliavimu informacija ir kišimusi iš užsienio. Ji toliau gerina informuotumą apie padėtį, didina atsparumą ir efektyviau duoda atkirtį tiems veiksmams. Pasitelkdama strateginės komunikacijos pajėgumus, visų pirma Strateginės komunikacijos Rytų kaimynystės šalyse darbo grupę, ES aptinka, analizuoja ir demaskuoja Rusijos dezinformaciją. Ji toliau stiprina gebėjimus ir aktyviai bendradarbiauja su auditorijomis ES, Vakarų Balkanuose ir kaimyninėse šalyse. Ankstyvojo perspėjimo sistema, jungianti ES institucijas su valstybėmis narėmis ir panašiai mąstančiais partneriais, pavyzdžiui, G 7 ir NATO, sudaro sąlygas imtis bendrų atsakomųjų veiksmų. Be to, ES priėmė praktikos kodeksą – nustatė aiškią sistemą, kuria naudodamosi interneto platformos gali spręsti šią problemą. Įgyvendinant Europos demokratijos veiksmų planą šios priemonės taps dar paveikesnės. 6.Galimas pasirinktinis ryšių palaikymas su Rusija ES rūpimais klausimus

ES yra pasirengusi pasirinktiniams ryšiams su Rusija ES rūpimais klausimais pagal penkis pagrindinius principus, dėl kurių susitarta 2016 m. kovo mėn. Tokie ES interesai susiję su mūsų žaliosios darbotvarkės elementais (klimatu, aplinka, energetika) ir kai kuriais užsienio politikos klausimais. Esamas pasirinktinis ryšių palaikymas tokiose srityse kaip prekyba, ekonomika ir skaitmeniniai klausimai, vidaus reikalai ir visuomenės sveikata subrandino šiokių tokių konkrečių rezultatų, tačiau esama didelių kliuvinių, ypač prekybos ir transporto srityse. Kadangi ES klimato tikslai yra plataus užmojo, netrukus po to, kai Rusija prisijungė prie Paryžiaus susitarimo, ES palaipsniui atnaujino aukšto rango pareigūnų diskusijas klimato klausimais su Rusija, be kita ko, per 2020 m. gruodžio mėn. Maskvoje vykusią ES finansuojamą konferenciją, skirtą pasirengti COP-26 susitikimui Glazge. Rusija rengia ilgalaikę strategiją ir šiek tiek atnaujino savo nacionaliniu lygmeniu nustatytus įpareigojančius veiksmus, tačiau ji vis dar palieka daug galimybių didinti išmetamą teršalų kiekį. Rusija taip pat ėmėsi kelių teisėkūros žingsnių atnaujinti savo klimato politiką, tačiau pastarojo meto pastangos galėtų sužadinti klaidingus lūkesčius. Rusijos valdžios institucijos vis dažniau prašė techninių diskusijų su ES dėl galimo ES klimato politikos poveikio Rusijos ekonomikai. ES pasiūlė temines diskusijas, be kita ko, dėl anglies dioksido apmokestinimo, prisitaikymo prie klimato kaitos ir galbūt pasienio anglies dioksido korekcinio mechanizmo. Rusija turi daugiau kaip 2 000 kilometrų bendrą sieną su ES ir susiduria su įvairiomis aplinkos problemomis, darančiomis poveikį ES ir jos valstybėms narėms. Glaudesnis bendradarbiavimas galėtų apimti tokius klausimus kaip atliekų tvarkymas, tarpvalstybinės ir oro taršos mažinimas, žiedinė ekonomika, tvari miškotvarka ir kova su miškų gaisrais. Jis taip pat turėtų teigiamą poveikį, susijusį su klimato kaita, kurios poveikis Rusijai jau juntamas, pvz., tirpsta daugiamečio įšalo sluoksnis. Artimiausiu metu būsima Biologinės įvairovės konvencijos šalių konferencija suteiks progą imtis ankstyvų iniciatyvų. Nors ES ir Rusijos dialogas energetikos klausimais tebėra sustabdytas, kai kurie klausimai yra neatidėliotini. Reikia stebėti, ar tinkamai įgyvendinamas susitarimas dėl dujų tranzito per Ukrainą. Baltijos valstybių ir Europos elektros energijos tinklo ir prekybos elektros energija sinchronizavimas turėtų būti užbaigtas užtikrinant nenutrūkstamą saugų Rusijos ir Baltarusijos tinklo eksploatavimą. Kalbant apie skaitmeninius klausimus, darbinio lygmens pokalbiai su Rusija konkrečių rezultatų neatnešė. Svarbu toliau siekti ES interesų, visų pirma koordinuoti 700 MHz dažnių juostos naudojimą ir ES bendrovių patekimą į Rusijos rinką. Aptarus kitas temas, įskaitant mokslinius tyrimus ir inovacijas, didžiuosius duomenis, duomenų apsaugą, autorių teises, interneto valdymą ir autonomines transporto priemones, nesiimta jokių esminių tolesnių veiksmų. ES taip pat turėtų aktyviai reaguoti į importo pakeitimo politiką, kurią Rusija vykdo programinės ir aparatinės įrangos viešųjų pirkimų srityje, kad būtų išvengta didelės rizikos ir sunkumų ES skaitmeninei pramonei. Kalbant apie užsienio politikos klausimus, ES kaimynystėje išlieka įtampa ir didėja konkurencija kituose regionuose, kuriuose Rusija strategiškai siekia įtvirtinti savo poziciją, pavyzdžiui, Vakarų Balkanuose ir pietinėse Viduržemio jūros regiono šalyse, taip pat Afrikos žemyne. Vis dėlto yra sričių, kuriose Rusijos vyriausybė atliko konstruktyvų vaidmenį, pavyzdžiui, išsaugant Bendrą visapusišką veiksmų planą (BVVP) su Iranu ir užtikrinant visišką ir veiksmingą jo įgyvendinimą. Tas pats pasakytina ir apie Vienoje dedamas diplomatines pastangas, kurios sudarytų sąlygas JAV galbūt sugrįžti prie BVVP, o Iranui – vėl prisiimti visus savo branduolinius įsipareigojimus. Dėl Libijos pagrindiniai ES prioritetai yra užtikrinti pozityvų Rusijos vyriausybės požiūrį į vykstantį politinį procesą ir greitą jos samdinių atitraukimą. Rusijos požiūris į Artimųjų Rytų taikos procesą iš esmės išliko panašus į ES požiūrį. ES ir Rusijos pozicijos dėl Sirijos labai skiriasi. Rusijos vyriausybė remia dabartinį B. al-Assado režimą, įskaitant paskutinius, 2021 m. gegužės 26 d. „prezidento rinkimus“. Jos karinė intervencija Sirijoje galbūt padėjo užtikrinti režimo išlikimą, tačiau dar labiau pakenkė Sirijos valstybės stabilumui bei perspektyvai ir sustiprino regioninę humanitarinę krizę. Vienintelis ES kelias į priekį yra realus politinis sprendimas, grindžiamas visapusišku 2254-osios JT Saugumo Tarybos rezoliucijos įgyvendinimu, kuris taip pat sudarytų sąlygas pabėgėliams galbūt grįžti savo noru, saugiai ir oriai. Bet kuriuo atveju ES toliau palaikys ryšius su Rusija dėl poreikio toliau užtikrinti humanitarinę prieigą prie stokojančių Sirijos gyventojų ir dėl tarptautinės humanitarinės teisės laikymosi Sirijoje. ES toliau palaiko ryšius su Rusija Šiaurės dimensijos kontekste ir Juodosios jūros regione. Bendradarbiaujant pagal Šiaurės dimensijos transporto ir logistikos partnerystę daugiausia dėmesio skiriama galimam keitimuisi nuomonėmis ir geriausios praktikos pavyzdžiais transporto priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo srityje. Taip pat vyksta diskusijos dėl Rusijos dalyvavimo 2021–2027 m. Juodosios jūros baseino, Šiaurės periferijos ir Arkties INTERREG programose, dėl kurių ji pareiškė susidomėjimą. Rusijos vadovybė toliau blokuoja ES prašymą suteikti stebėtojos statusą Arkties taryboje, kuriai ji dabar pirmininkauja, tačiau tai netrukdė ES prisidėti prie jos darbo. Rusija taip pat trukdo nustatyti saugomas jūrų teritorijas Pietų vandenyne. ES palaikė techninius ryšius su Rusija prekybos klausimais, tačiau tai paprastai apsiriboja keitimusi informacija apie daugelį kliuvinių, o rezultatų duoda nedaug. Dauguma kliuvinių atsiranda dėl Rusijos vyriausybės vykdomos importo pakeitimo politikos, kuri vis dažniau teisinama tariamais saugumo sumetimais, siejamais su sankcijomis. Jie prisideda prie jau dabar esančių didelių Rusijos ekonomikos iškraipymų, kuriuos sukėlė vyriausybė. Todėl bendra verslo ir investicijų aplinka šalyje toliau blogėja. Santykinai geriau atrodo tai, kad ES ir Rusija ėmėsi PPO reformos, be kita ko, dėl ginčų sprendimo atkūrimo. Rusijos vyriausybė uždraudė importuoti maždaug pusę žemės ūkio produktų iš ES valstybių narių, siekdama padidinti vidaus gamybą, ir, taikydama įvairius sanitarijos ir fitosanitarijos apribojimus, darė spaudimą likusiai prekybai žemės ūkio (maisto) produktais, visų pirma prekybai vynu, spiritiniais gėrimais ir gyvūnų augintinių ėdalu. Visų pirma toliau piktnaudžiaujama ES geografinėmis nuorodomis. Tačiau ES žemės ūkio (maisto) produktų sektorius pasirodė nepaprastai atsparus. Nors esama tam tikrų sektorinių ir regioninių skirtumų, jis iš esmės sugebėjo rasti alternatyvių rinkų, todėl po embargo įvedimo ES pasaulinio eksporto vertė gerokai padidėjo. Įvairiais intervalais vyksta kai kurie ekspertų lygmens dialogai vidaus reikalų klausimais. 2018–2019 m. įvyko vėliausi ES ir Rusijos dialogo migracijos klausimais ir vizų režimo supaprastinimo ir readmisijos jungtinių komitetų posėdžiai. Nors Rusijos vyriausybė mano, kad bendradarbiavimas šiose srityse yra svarbus, ji ne iki galo laikosi savo įsipareigojimų. Ji taip pat dažnai prieštarauja Europos Sąjungai tarptautiniuose forumuose kovos su terorizmu ir elektroniniais nusikaltimais klausimais. Paskutiniai aukšto lygio ES ir Rusijos pokalbiai dėl kovos su terorizmu įvyko 2019 m. spalio mėn. Rusijos inicijuota JT rezoliucija pradėjo problemišką procesą, kuris gali kelti grėsmę Budapešto konvencijos dėl elektroninių nusikaltimų pozicijai. Kasmet svarbia informacija keičiamasi per ekspertų dialogą narkotikų klausimais. Reguliarūs ES ir Rusijos techniniai pokalbiai visuomenės sveikatos klausimais nevyksta, nors pagal Šiaurės dimensijos partnerystę visuomenės sveikatos ir socialinės gerovės srityje klostosi geras regioninis bendradarbiavimas. 2021 m. kovo mėn. Europos vaistų agentūra pradėjo Rusijos COVID-19 vakcinos „Sputnik V“ tęstinę peržiūrą ir vertina, ar ji atitinka ES standartus. Palaikomi įvairūs kiti ryšiai keliuose sektoriuose – nuo muitinių bendradarbiavimo, pramonės ir konkurencijos klausimų iki transporto. Šie ryšiai lieka techninio lygmens. 7.Žmonių tarpusavio ryšiai ir parama Rusijos pilietinei visuomenei Kalbant apie žmonių tarpusavio ryšių skatinamą judumą, Rusija tebėra svarbi partnerė. Tai šalis, kurioje išduodama daugiausia Šengeno vizų visame pasaulyje: nuo 3,1 mln. iki 3,8 mln. 2016–2018 m., 2019 m. – 4,1 mln. (27 proc. visų visame pasaulyje išduotų Šengeno vizų), 2020 m. – 635 000 (26 proc.). Be to, maždaug keturios iš penkių nuo 2016 m. Rusijoje išduotų Šengeno vizų yra daugkartinės. Moksliniai tyrimai ir inovacijos buvo svarbi bendradarbiavimo sritis, ypač dėl Rusijos subjektų dalyvavimo ES programose. Pavyzdžiui, pagal programą „Horizontas 2020“ programoje „Marie Skłodowskos-Curie veiksmai“ dalyvavo 36 skirtingos organizacijos ir maždaug 520 Rusijos mokslininkų. Bendradarbiavimas yra grindžiamas bendro finansavimo principu: bendruose projektuose Rusija remia savo mokslininkus arba skiria atitinkamą finansinį įnašą ir įnašą natūra. ES suinteresuota gauti galimybę naudotis svarbiausiais Rusijos stambiais mokslinių tyrimų objektais, pasitelkti Rusijos mokslo srities specialistus atliekant su ES politikos prioritetais ir pasauliniais iššūkiais susijusius mokslinius tyrimus, palengvinti europinių sprendimų diegimą Rusijoje ir palaikyti ryšius su Rusijos akademine bendruomene. Abi šalys užbaigė vidaus procedūras dėl ES ir Rusijos mokslinio ir technologinio bendradarbiavimo susitarimo pratęsimo dar penkerių metų laikotarpiui, tačiau pratęsimas tebėra sustabdytas dėl klausimo, susijusio su jo teritorine taikymo sritimi. Pratęsimas užtikrintų stabilią ilgalaikę bendradarbiavimo sistemą. Mokslinio ir technologinio bendradarbiavimo susitarimo jungtinio komiteto posėdžiai rengiami kasmet. Kalbant apie švietimą, jaunimą ir kultūrą ES remia Rusijos visuomenės, akademinės ir mokslininkų bendruomenės, jaunimo ir kultūros suinteresuotųjų subjektų dalyvavimą ES programose. Rusija yra visateisė Europos aukštojo mokslo erdvės ir Bolonijos proceso narė. Tarp visų tarptautinių šalių partnerių, kurios vykdo programos „Erasmus+“ 2014–2020 m. tarptautinį mobilumą kreditų kaupimo tikslais, Rusija užima pirmą vietą: abipusiuose „Erasmus+“ akademiniuose mainuose dalyvavo daugiau kaip 23 000 studentų ir darbuotojų. Kultūros srityje Rusija gali dalyvauti Kultūros ryšių platformoje. Programoje „Erasmus+“ 2021–2027 m. numatyta tęsti esamą bendradarbiavimą su Rusija aukštojo mokslo ir jaunimo srityse ir imtis naujų finansavimo veiksmų profesinio rengimo ir mokymo bei virtualiųjų mainų srityse. Pagal 2021–2027 m. programą „Europos horizontas“ ketinama siekti mokslo darbuotojų srautų tarp Rusijos ir ES pusiausvyros. Neseniai priimti Švietimo įstatymo pakeitimai gali turėti įtakos tarptautiniam bendradarbiavimui švietimo ir mokslinių tyrimų srityje. Šiuo metu Rusija dalyvauja aštuoniose INTERREG bendradarbiavimo programose: ji lieka viena iš nedaugelio ES priemonių, kurios lėšos per centrines valdžios institucijas investuojamos į projektus Rusijoje. Rusijos indėlis į programas yra sąžiningas. ES yra pagrindinė Rusijos pilietinės visuomenės ir žmogaus teisių organizacijų rėmėja. Rusų labui ES veikia įvairiose srityse, be kita ko, remia visuotines teises, ugdo gebėjimus naudotis žiniasklaidos priemonėmis, teikia paramą jaunimui, moterims, lyčių lygybės ir socialinės įtraukties projektams, vyresnio amžiaus žmonėms, moterims ir vaikams, neįgaliesiems, migrantams, mažumų bendruomenėms priklausantiems asmenims, smurto šeimoje aukoms, kaliniams ir kitoms marginalizuotoms ir pažeidžiamoms grupėms. ES taip pat finansuoja ES ir Rusijos pilietinės visuomenės forumą. ES savo veiksmais svariai prisideda prie to, kad Rusijos pilietinės visuomenės organizacijos galėtų tęsti savo veiklą nepaisydamos itin represyvios ir vis slogesnės aplinkos, didina informuotumą ir sudaro sąlygas teikti faktų požiūriu teisingą informaciją apie ES ir svarbiomis temomis.

Kaip nurodyta, labiau varžanti teisinė sistema, nepriklausomų balsų tildymas ir pagrindinių teisių ribojimai Rusijoje labai trukdo dirbti pilietinei visuomenei. Nemažai nepriklausomų žurnalistų ir žmogaus teisių aktyvistų išvyko iš šalies. ES toliau nesiliovė rėmusi žmonių tarpusavio ryšius ir pilietinę visuomenę, nes tai investicija į ateitį. Galiausiai ES šiuo metu gali imtis konkrečių priemonių prieš žmogaus teisių pažeidėjus. Naujojo ES visuotinio sankcijų už žmogaus teisių pažeidimus režimo priėmimas ir pirmieji sąrašai buvo aiškus politinis ženklas, kad esame pasirengę imtis veiksmų prieš asmenis, kurie jas pažeidžia, be kita ko, Rusijoje. 8.Išvados ir vykdytini veiksmai Šiame pranešime apžvelgta ES ir Rusijos santykių būklė ir visas jų kompleksiškumas aiškiai nurodant iššūkius ir galimybes. Rusija lieka didžiausia mūsų kaimynė ir svarbi pasaulinio masto veikėja. Tačiau, kaip matyti iš šio pranešimo, pastarųjų metų sąmoningi Rusijos vyriausybės politikos pasirinkimai ir agresyvūs veiksmai įsuko neigiamą spiralę. Siekdami atsiliepti į Rusijos vadovybės metamą strateginį iššūkį, kolektyviai įgyvendiname penkis principus – šitaip Europos Sąjungai nubrėžėme tikslą ir suformavome principingą požiūrį į mūsų interesų gynimą ir vertybių skleidimą. ES ir jos valstybės narės turi toliau vieningai ir nuosekliai ginti savo pagrindines vertybes, principus ir interesus. Dvišalių ryšių palaikymas neturėtų būti tęsiamas ES bendrų interesų ir tikslų sąskaita. ES ir Rusiją sieja istorija, geografija ir žmonės. Tačiau atnaujintos partnerystės, kuri leistų mums visapusiškai išnaudoti glaudaus bendradarbiavimo potencialą, artimiausioje ateityje nematyti. Sudėtingomis politinėmis aplinkybėmis, matydama Rusijos strateginius sprendimus, ES turi rengtis tolesniam santykių su Rusija blogėjimui, kaip šiuo metu pačiai realiausiai perspektyvai. Turėtume ieškoti būdų, kurie padėtų dabartinę dinamiką palaipsniui keisti į nuspėjamesnius ir stabilesnius santykius. Tuo tikslu ES laikys atvėrusi ryšių su Rusija kanalus. Tikimės, kad Rusijos vadovybė pademonstruos konstruktyvesnį bendravimą ir politinį ryžtą ir sustabdys veiksmus prieš ES ir jos valstybes nares, taip pat prieš trečiąsias valstybes. Tai būtina siekiant sušvelninti dabartinę neproduktyvią ir potencialiai pavojingą šių svarbių santykių įtampą. ES vienu metu Rusiją spaus, stabdys ir palaikys su ja ryšius, remdamasi tvirtu bendru Rusijos tikslų supratimu, vadovaudamasi principingu pragmatišku požiūriu ir griežtai laikydamasi penkių principų. ES toliau spaus dėl žmogaus teisių pažeidimų ir gins demokratines vertybes, be kita ko, tarptautiniuose forumuose, aiškiai nurodydama, kad šie klausimai tiesiogiai ir teisėtai svarbūs visoms JT, ESBO ir Europos Tarybos valstybėms ir nėra išimtinai susiję su šalies vidaus reikalais. Rusijos vyriausybė turi laikytis savo tarptautinių įsipareigojimų ir pažadų. ES toliau garsiai kels klausimus dėl Rusijos nuolat daromų tarptautinės teisės pažeidimų Ukrainoje, Gruzijoje ir kitur, be kita ko, įgyvendindama iniciatyvas su panašiai mąstančiais partneriais. Be kita ko, Rusija raginama prisiimti savo, kaip konflikto šalies, atsakomybę ir iki galo įgyvendinti Minsko susitarimus. ES visais lygmenimis aktyviau neigs klaidingus naratyvus, kuriais naudodamasi Rusija siekia pateisinti savo veiksmus. Taikydami vizų išdavimo taisykles, toliau priešinsimės Rusijos pasų išdavimo politikai Ukrainoje. ES toliau tinkamai reaguos į piktavališkus Rusijos vyriausybės veiksmus, įskaitant hibridinius veiksmus. Pavyzdžiui, prireikus būtų galima griežtinti ir plėsti įvairių galiojančių sankcijų režimus ir (arba) taikyti papildomas ribojamąsias priemones. ES sieks apriboti išteklius, kuriais naudodamasi Rusijos vyriausybė gali vykdyti ardomąją užsienio politiką. Taip pat veiksmingiau užtikrinsime ES teisės aktų vykdymą, kad kartu su panašiai mąstančiais partneriais kryptingai kovotume su iš Rusijos vykdoma nusikalstama veikla, įskaitant išpuolius reikalaujant išpirkos. Stiprinsime kovą su korupcija ir pinigų plovimu, be kita ko, didindami su Rusija susijusių finansinių srautų skaidrumą. ES aktyviau kovos prieš trečiųjų valstybių, įskaitant Rusiją, prievartinius veiksmus – sukurs naują autonominę priemonę, kuri leis veiksmingai reaguojant atgrasyti nuo prievartos ir pašalinti jos poveikį. Siekdama stabdyti Rusijos pastangas kenkti ES interesams, pati Sąjunga turi tapti tvirtesnė ir atsparesnė. Turime sistemingiau ir darniai kovoti su grėsmėmis ir piktavališkais veiksmais, kartu užtikrindami koordinavimą su panašiai mąstančiais partneriais, pavyzdžiui, NATO ir G 7. Valstybės narės turėtų dar iniciatyviau koordinuoti savo atsaką į Rusijos veiksmus. Turėtume toliau plėtoti ES kibernetinio saugumo ir gynybos pajėgumus, taip pat jos strateginės komunikacijos pajėgumus. Stengsimės dar aktyviau reaguoti į manipuliavimą informacija ir dezinformaciją ir tai stabdyti, be kita ko, griežtindami socialinių tinklų platformų reguliavimo sistemą. ES svarsto galimybę įvesti naujas priemones (be kita ko, pagal Europos demokratijos veiksmų planą), kurios sudarytų sąlygas priversti nusikaltėlius sumokėti. Turėtume toliau stiprinti savo kovos su hibridinėmis grėsmėmis pajėgumus, įskaitant ES hibridinių grėsmių analizės ir informavimo centrą, Europos kovos su hibridinėmis grėsmėmis kompetencijos centrą Helsinkyje ir struktūrinį bendradarbiavimą su NATO, ir imtis specialių veiksmų, kad geriau apsaugotume ES ir valstybių narių demokratinius procesus, institucijas ir rinkimų infrastruktūrą. Geriau pasinaudosime mūsų energetikos pertvarkos suteikiamu svertu ir iki galo įgyvendinsime ES energijos rinkų taisykles. Remsime mūsų kaimyninių valstybių energetinį saugumą, be kita ko, tinkamą susitarimo dėl dujų tranzito per Ukrainą įgyvendinimą. Svarbus prioritetas tebėra Baltijos valstybių elektros energijos tinklų ir Europos elektros energijos tinklo sinchronizavimas ir prekyba elektros energija. Stiprindami paramą mūsų Rytų šalims partnerėms sieksime išnaudoti visą Rytų partnerystės potencialą. Būsimas Rytų partnerystės aukščiausiojo lygio susitikimas bus svarbi proga rengti šią bendrą darbotvarkę po 2020 m. Sėkmingos politinės ir ekonominės reformos, visų pirma teisinės valstybės, žmogaus teisių, kovos su korupcija ir gero valdymo srityse, sumažins mūsų partnerių pažeidžiamumą ir bus pagrindinė priemonė prieš Rusijos bandymus kištis ir destabilizuoti. Mūsų darbotvarkėje galima numatyti investicijas į saugumo partnerystę su mūsų kaimynais siekiant dar labiau padidinti jų atsparumą. Siekdama įtvirtinti savo interesus, ES turėtų palaikyti ryšius su Rusija dėl keleto svarbių iššūkių.