EUROPOS KOMISIJA Strasbūras, 2017 06 13 COM(2017) 331 final 2017/0136(COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo iš dalies keičiamos Reglamento (ES) Nr. 1095/2010, kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija), ir Reglamento (ES) Nr. 648/2012 nuostatos dėl pagrindinių sandorio šalių leidimų suteikimo procedūrų bei jose dalyvaujančių institucijų ir trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių pripažinimo reikalavimų (Tekstas svarbus EEE) {SWD(2017) 246 final}

{SWD(2017) 247 final}



AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS 1.1.Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Išvestinių finansinių priemonių sutartys yra pagrindinė priemonė Europos bankams ir įmonėms valdyti riziką, kuri gali būti susijusi su palūkanų normų kitimu, valiutos kurso svyravimais arba verslo partnerio įsipareigojimų neįvykdymu. Tačiau neskaidrios išvestinių finansinių priemonių rinkos taip pat atliko nepageidaujamą užkrato kanalo vaidmenį. Tad siekiant išsaugoti finansinį stabilumą išvestinių finansinių priemonių rinkas būtina veiksmingai reguliuoti ir prižiūrėti. Atsižvelgdama į globalų išvestinių finansinių priemonių rinkų pobūdį ir remdamasi 2009 m. Pitsburge sudarytu Didžiojo dvidešimtuko (G 20) susitarimu, kuriuo siekiama sumažinti su plačiu išvestinių finansinių priemonių naudojimu susijusią sisteminę riziką, 2012 m. ES priėmė Europos rinkos infrastruktūros reglamentą (ERIR) . Vienas iš pagrindinių ERIR ramsčių – reikalavimas, kad standartizuotų ne biržos išvestinių finansinių priemonių sutarčių tarpuskaita turi būti atliekama per pagrindinę sandorio šalį. Pagrindinė sandorio šalis – tai rinkos infrastruktūra, kuriai esant tarp dviejų išvestinių finansinių priemonių sutarties šalių (t. y. kuriai veikiant kaip pirkėjas rizikos pardavėjo atžvilgiu ir kaip pardavėjas – rizikos pirkėjo atžvilgiu) sumažinama sisteminė rizika ir didinamas finansinis stabilumas, taip sumažinant riziką abiem šalims. ERIR taip pat nustatyti griežti pagrindinėms sandorio šalims taikomi prudenciniai, organizaciniai ir verslo etikos reikalavimai ir prudencinės priežiūros tvarka siekiant kuo labiau sumažinti riziką pagrindinės sandorio šalies naudotojams ir užtikrinti sisteminį stabilumą. Nuo 2012 m., kai buvo priimtas ERIR, pagrindinės sandorio šalies atliekama tarpuskaita naudojamasi vis dažniau, pagrindinės sandorio šalys tampa vis labiau koncentruotos ir integruotos ES ir santykiuose su trečiosiomis šalimis. Šiuo pasiūlymu užtikrinama, kad priežiūros tvarka atitiktų šiuos pokyčius. ES siūloma kapitalo rinkų sąjungai suteikti veiksmingesnę ir nuoseklesnę pagrindinių sandorio šalių priežiūros sistemą siekiant užtikrinti tolesnę rinkos integraciją, finansinį stabilumą ir vienodas sąlygas. Po ERIR priėmimo pagrindinės sandorio šalys įgijo didesnę svarbą ir artimiausiu metu ji dar didės Per penkerius metus po ERIR priėmimo pagrindinių sandorio šalių veiklos mastas ir aprėptis ES ir visame pasaulyje sparčiai didėjo. Tai rodo, kad tas teisės aktas veiksmingas ir atitinka savo paskirtį. 2016 m. birželio mėn. pabaigos duomenimis, pagrindinės sandorio šalys vykdo maždaug 62 proc. pasaulinės visų ne biržos išvestinių finansinių priemonių sutarčių ir turto klasių vertės (įskaitant palūkanų normų, kredito įsipareigojimų neįvykdymo, valiutos keitimo sandorius ir kt.), t. y. 337 trilijonai JAV dolerių, tarpuskaitą . Maždaug 97 proc. (328 trilijonai JAV dolerių) visų išvestinių finansinių priemonių sutarčių, kurių tarpuskaitą atlieka pagrindinė sandorio šalis, yra palūkanų normos išvestinės finansinės priemonės. 2015 m. pabaigoje pagrindinės sandorio šalys atliko maždaug 60 proc. visų ne biržos palūkanų normos išvestinių finansinių priemonių tarpuskaitą, o 2009 m. pabaigoje tas rodiklis buvo 36 proc. . Pagrindinės sandorio šalies atliekama tarpuskaita taip pat įgijo didesnę svarbą kredito išvestinių finansinių priemonių rinkoje, kurioje neapmokėtų kredito išvestinių finansinių priemonių, kurių tarpuskaitą atlieka pagrindinės sandorio šalys, dalis nuolat didėjo nuo pirmojo tokių duomenų pateikimo, t. y. 2016 m. birželio mėn. pabaigoje ji sudarė 37 proc., o 2010 m. birželio mėn. pabaigoje tas rodiklis siekė 10 proc. . Pagrindinių sandorio šalių vaidmuo, sparčiai įgyjantis vis didesnę svarbą pasaulinėje finansų sistemoje, atspindi ne tik pagrindinės sandorio šalies įvairiose turto klasėse atliekamos tarpuskaitos prievolių atsiradimą , bet ir dažnesnį savanorišką pagrindinės sandorio šalies atliekamos tarpuskaitos naudojimą, nes rinkos dalyviai vis geriau suvokia tokios tarpuskaitos naudą (tarpuskaitos prievolės atsirado tik 2016 m. birželio mėn.) . Pagal ERIR tam tikrų palūkanų normos išvestinių finansinių priemonių ir kredito išvestinių finansinių priemonių tarpuskaitą turi atlikti pagrindinė sandorio šalis atsižvelgiant į panašius reikalavimus kitose G 20 šalyse . Iš dalies pakeistos bankų kapitalo taisyklės siekiant skatinti pagrindinės sandorio šalies atliekamą tarpuskaitą ir užtikrinti, kad dvišalė tarpuskaita būtų palyginti brangesnė alternatyva , o dvišaliams sandoriams nuo 2017 m. kovo mėn. taikomi papildomi įkaito reikalavimai . Manoma, kad pagrindinių sandorio šalių veikla turėtų plėstis ir toliau. Tikėtina, kad privalomos tarpuskaitos prievolės bus taikomos papildomoms turto klasėms , o dėl paskatų mažinti riziką ir sąnaudas tarpuskaita tikriausiai vis dažniau bus atliekama savanoriškai. 2017 m. gegužės mėn. pasiūlymu tikslingai iš dalies pakeisti ERIR siekiant padidinti jo veiksmingumą ir proporcingumą tokia tendencija bus sustiprinta, nes pagrindinės sandorio šalys įgis papildomų paskatų išvestinių finansinių priemonių sandorio šalims siūlyti savo atliekamą tarpuskaitą . Galiausiai kuriant kapitalo rinkų sąjungą susiformavus gilesnėms ir labiau integruotoms kapitalo rinkoms kils dar didesnis poreikis ES atlikti tarpvalstybinę tarpuskaitą, tad padidės pagrindinių sandorio šalių svarba ir tarpusavio sąsajos finansų sistemoje. Didėjant pagrindinių sandorio šalių svarbai nerimaujama dėl būtinybės atnaujinti priežiūros tvarką pagal ERIR, be kita ko, atsižvelgiant į kapitalo rinkų sąjungos kūrimą Pagrindinėms sandorio šalims įgyjant vis didesnę svarbą finansų sistemoje ir kredito rizikai atitinkamai koncentruojantis tose infrastruktūrose, vyriausybės, reguliavimo institucijos, priežiūros institucijos, centriniai bankai ir rinkos dalyviai atkreipė į tai dėmesį. Nors sandorių, kurių tarpuskaitą atlieka pagrindinė sandorio šalis, mastas ir aprėptis padidėjo, pagrindinių sandorio šalių skaičius išlieka gana ribotas. Šiuo metu ES įsisteigusios 17 pagrindinių sandorio šalių ir jos visos pagal ERIR turi leidimą siūlyti Sąjungoje savo paslaugas, bet ne visos pagrindinės sandorio šalys turi leidimą atlikti visų turto klasių tarpuskaitą (pvz., tik dvi pagrindinės sandorio šalys atlieka kredito išvestinių finansinių priemonių tarpuskaitą, tik dvi – infliacijos išvestinių finansinių priemonių ) . Pagal ERIR lygiavertiškumo nuostatas taip pat pripažintos 28 trečiųjų šalių pagrindinės sandorio šalys, tad jos gali siūlyti savo paslaugas ES . Be to, tarpuskaitos rinkos integruotos visoje ES ir itin koncentruotos tam tikrose turto klasėse. Jos taip pat labai glaudžiai susijusios tarpusavyje . Vis dažniau tarpuskaitą atlieka tinkamai reglamentuojamos ir prižiūrimos pagrindinės sandorio šalys, tad stiprėja sisteminis stabilumas apskritai, bet dėl rizikos koncentracijos pagrindinės sandorio šalies žlugimas tampa mažai tikėtinu įvykiu, kuris vis dėlto gali turėti itin didelį poveikį. Atsižvelgiant į itin svarbų pagrindinių sandorio šalių vaidmenį finansų sistemoje dėl didėjančios pagrindinių sandorio šalių sisteminės svarbos kyla nuogąstavimų. Pagrindinės sandorio šalys pačios tampa makroprudencinės rizikos šaltiniu, nes joms žlugus galėtų rimtai sutrikti finansų sistema ir tai turėtų sisteminį poveikį. Pavyzdžiui, nekontroliuojamai nutraukiant ir prieš terminą uždarant sutartis, kurių tarpuskaitą atliko pagrindinės sandorio šalys, visoje rinkoje galėtų kilti su likvidumu ir įkaitu susijusių problemų, o pagrindinio turto rinka ir finansų sistema apskritai taptų nestabilios. Kaip kai kurie kiti finansiniai tarpininkai, pagrindinės sandorio šalys taip pat gali susidurti su masiniu tarpuskaitos narių pasitraukimu jiems prarandant pasitikėjimą pagrindinės sandorio šalies mokumu. Dėl to pagrindinė sandorio šalis gali patirti su likvidumu susijusį sukrėtimą bandydama įvykdyti savo įsipareigojimus grąžinti pagrindinį įkaitą (t. y. pradinę garantinę įmoką). Pagrindinės sandorio šalies žlugimo dėl padidėjusios rizikos koncentracijos poveikis būtų dar didesnis dėl stipresnių pagrindinių sandorio šalių tiesioginių ir netiesioginių tarpusavio sąsajų per narius (paprastai didelius pasaulinius bankus) ir klientus. Reaguodama į tai ir atsižvelgdama į G 20 konsensusą 2016 m. lapkričio mėn. Komisija priėmė pasiūlymą dėl reglamento dėl pagrindinių sandorio šalių gaivinimo ir pertvarkymo . Pasiūlymo tikslas – užtikrinti, kad valdžios institucijos būtų tinkamai pasirengusios spręsti žlungančios pagrindinės sandorio šalies problemas, išsaugoti finansinį stabilumą ir apriboti mokesčių mokėtojams tenkančias sąnaudas. Pasiūlyme dėl pagrindinių sandorio šalių gaivinimo ir pertvarkymo dėmesys nukreipiamas į ES ir trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių priežiūros tvarką, išdėstytą ERIR, ir į tai, kaip tą tvarką galima padaryti veiksmingesnę praėjus penkeriems metams po ERIR priėmimo. Šis pasiūlymas šiuo metu svarstomas Europos Parlamente ir Taryboje. Vykdomus darbus reikia koordinuoti ir derinti su šiuo pasiūlymu. ES pagrindinių sandorio šalių priežiūros tvarka

Pagal ERIR ES pagrindines sandorio šalis prižiūri nacionalinių priežiūros institucijų, Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos (EVPRI), atitinkamų Europos centrinių bankų sistemos (ECBS) narių ir kitų institucijų (pvz., didžiausių tarpuskaitos narių priežiūros institucijų, tam tikrų prekybos vietų ir centrinių vertybinių popierių depozitoriumų priežiūros institucijų) kolegijos. Tokios kolegijos sudėtyje gali būti net 20 institucijų narių, o koordinavimą užtikrina buveinės šalies institucija. Dėl tokių sąlygų kyla tam tikrų nuogąstavimų turint omenyje dabartinę integracijos rinkoje padėtį, į kurią reikia atsižvelgti nustatant priežiūros tvarką. Tai taip pat svarbu norint daryti pažangą kuriant kapitalo rinkų sąjungą. Pirma, didėjanti tarpuskaitos paslaugų koncentracija ribotame skaičiuje pagrindinių sandorio šalių ir atitinkamas tarpvalstybinės veiklos suaktyvėjimas reiškia, kad pagrindinės sandorio šalys keliose pavienėse valstybėse narėse įgyja vis didesnę svarbą visai ES finansų sistemai. Atsižvelgiant į tokią tendenciją, reikėtų peržiūrėti galiojančią priežiūros tvarką, pagal kurią beveik viskas patikėta buveinės šalies institucijai (pvz., buveinės šalies institucija galiausiai atsako už visus svarbius sprendimus, kaip antai susijusius su leidimo taikymo srities išplėtimu arba užsakomųjų paslaugų ir sąveikos susitarimų patvirtinimu). Antra, dėl skirtingos pagrindinių sandorio šalių priežiūros praktikos (pvz., skirtingų leidimų suteikimo sąlygų arba modelių patvirtinimo procesų) visoje ES gali kilti rizika, kad pagrindinės sandorio šalys ir netiesiogiai jų tarpuskaitos nariai ar klientai galės rinktis palankesnes reguliavimo ir priežiūros sąlygas. 2016 m. rugsėjo mėn. komunikate ir viešose konsultacijose dėl Europos priežiūros institucijų (EPI) veiklos , kuriuose pabrėžiami su nevienoda priežiūros praktika susiję sunkumai, Komisija atkreipė dėmesį į tokią kylančią riziką ir būtinybę užtikrinti didesnę priežiūros konvergenciją. Trečia, centrinių bankų kaip valiutos emitentų vaidmuo pagrindinių sandorio šalių kolegijose atsispindi nepakankamai. Nors centrinių bankų ir priežiūros institucijų įgaliojimai gali iš dalies sutapti (visų pirma, tokiose srityse kaip sąveika, likvidumo rizikos valdymas ir kt.), jie gali vieni kitų neatitikti, kai priežiūros veiksmais daromas poveikis pagrindinėms centrinių bankų atsakomybės sritims, pavyzdžiui, susijusioms su kainų stabilumu, pinigų politika ir mokėjimo sistemomis. Krizės atvejais dėl tokio neatitikimo gali padidėti pavojus finansiniam stabilumui, jeigu atsakomybės sričių pasiskirstymas tarp valdžios institucijų ir toliau liks neaiškus. Trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių priežiūros tvarka Šiuo metu daugelio valstybių narių valiuta išreikštų finansinių priemonių tarpuskaitą atlieka pripažintos trečiųjų šalių pagrindinės sandorio šalys. Pavyzdžiui, JAV Čikagos prekių biržoje likutinės tariamosios sumos sudaro 1,8 trilijono eurų, susijusių su eurais išreikštomis palūkanų normos išvestinėmis finansinėmis priemonėmis, ir 348 mlrd. Švedijos kronų, susijusių su ta valiuta išreikštomis palūkanų normos išvestinėmis finansinėmis priemonėmis. Tai taip pat kelia nerimą. Pirma, įgyvendinant ERIR lygiavertiškumo ir pripažinimo sistemą paaiškėjo tam tikri trūkumai, visų pirma susiję su vykdoma priežiūra. Visų pirma, pripažinusi trečiosios šalies pagrindinę sandorio šalį EVPRI susidūrė su sunkumais dėl galimybės susipažinti su informacija, kurią turi suteikti pagrindinė sandorio šalis, taip pat sunkumais atliekant pagrindinės sandorio šalies patikrinimus vietoje ir dalijantis informacija su atitinkamomis ES reguliavimo institucijomis, priežiūros institucijomis ir centriniais bankais. Tad kyla pavojus, kad trečiosios šalies pagrindinės sandorio šalies praktika ir (arba) rizikos valdymo modelių pakeitimai liks nepastebėti ir (arba) dėl jų nebus imamasi jokių veiksmų ir tai gali turėti svarbų poveikį ES subjektų finansiniam stabilumui. Antra, kalbant apie trečiųjų šalių pagrindines sandorio šalis, kai dalyvauja ne ES institucijos, atsiranda papildomas aspektas, susijęs su galimu priežiūros institucijų ir centrinių bankų tikslų nesutapimu kolegijose. Trečia, kyla pavojus, kad pagrindinių sandorio šalių taisyklių ir (arba) reguliavimo sistemos pakeitimai trečiojoje šalyje galėtų neigiamai paveikti reguliavimo ar priežiūros veiklos rezultatus, o dėl to susidarytų nevienodos sąlygos ES ir trečiųjų šalių pagrindinėms sandorio šalims ir atsirastų galimybė rinktis palankesnes reguliavimo ar priežiūros sąlygas. Šiuo metu nėra mechanizmo, kuriuo būtų užtikrinama, kad ES būtų automatiškai pranešama apie tokius pakeitimus, kad ji galėtų imtis tinkamų priemonių. Tikėtina, kad tas nerimas artimiausiu metu tik didės, nes dėl pasaulinio kapitalo rinkų pobūdžio trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių vaidmuo tikrai bus vis svarbesnis. Be EVPRI jau pripažintų 28 trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių, dar 12 pagrindinių sandorio šalių iš 10 jurisdikcijų kreipėsi dėl pripažinimo ir laukia Komisijos sprendimo dėl jų reguliavimo ir priežiūros sistemų lygiavertiškumo. Be to, daugelio eurais išreikštų išvestinių finansinių priemonių sandorių (ir kitų sandorių, kuriems taikoma ES tarpuskaitos prievolė) tarpuskaitą šiuo metu atlieka Jungtinėje Karalystėje esančios pagrindinės sandorio šalys. Kai Jungtinė Karalystė pasitrauks iš ES, gerokai pasikeis tokių sandorių, kurių tarpuskaitą atlieka į ES jurisdikciją nepatenkančios pagrindinės sandorio šalys, dalis ir pirmiau minėtas nerimas dar padidės. Tai reiškia, kad ES bus gana sunku užtikrinti finansinį stabilumą ir šią problemą reikia spręsti. Atsižvelgdama į šiuos aspektus 2017 m. gegužės 4 d. Komisija priėmė komunikatą dėl reagavimo į ypač svarbių finansų rinkos infrastruktūrų problemas ir tolesnio kapitalo rinkų sąjungos plėtojimo . Komunikate pažymėta, kad „bus reikalingi tolesni [ERIR] pakeitimai, norint pagerinti esamą sistemą, kuri užtikrina finansinį stabilumą ir remia tolesnę kapitalo rinkų sąjungos (KRS) plėtrą ir stiprinimą“. Būtinybė patobulinti galiojančią priežiūros tvarką Vykstant tolesnei ES tarpuskaitos sistemos raidai pagrindinių sandorio šalių krizių prevencijos ir valdymo tvarkos turi būti kuo veiksmingesnės. ERIR ir Komisijos pasiūlymas dėl reglamento dėl pagrindinių sandorio šalių gaivinimo ir pertvarkymo yra svarbūs žingsniai šia kryptimi. Tačiau praėjus penkeriems metams po ERIR priėmimo dėl augančio tarpuskaitos sistemos dydžio, sudėtingumo ir tarpvalstybinio pobūdžio ES ir visame pasaulyje išryškėjo tam tikri ES ir trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių priežiūros tvarkos trūkumai. Taigi šiuo pasiūlymu numatomi konkretūs ERIR ir EVPRI reglamento pakeitimai, visų pirma siekiant nustatyti aiškią ir nuoseklią priežiūros tvarką ir ES, ir trečiųjų šalių pagrindinėms sandorio šalims. Su šiuo pasiūlymu teikiamoje poveikio vertinimo ataskaitoje nagrinėjamos su tokiais pakeitimais susijusios sąnaudos ir nauda. Siūlomos kelios galimybės, kuriomis siekiama sugriežtinti pagrindinių sandorio šalių priežiūrą ES lygmeniu, aktyviau įtraukti emisijos centrinius bankus į pagrindinių sandorio šalių priežiūrą ir padidinti ES gebėjimus stebėti, nustatyti ir sumažinti su trečiųjų šalių pagrindinėmis sandorio šalimis susijusią riziką. Poveikio vertinime pateikiama išsamių įrodymų, kad siūlomais pakeitimais pavyks veiksmingai padidinti bendrą ES finansų sistemos stabilumą ir dar labiau sumažinti jau ir taip mažai tikėtiną pagrindinės sandorio šalies žlugimo (kuris vis dėlto turėtų itin didelį poveikį) riziką ir kartu užtikrinti, kad rinkos dalyviams tenkančios sąnaudos būtų kuo mažesnės. Siūlomais pakeitimais taip pat prisidedama prie tolesnės kapitalo rinkų sąjungos plėtros ir stiprinimo pagal Komisijos politinius prioritetus. 1.2.Derėjimas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis Šis pasiūlymas susijęs ir dera su kitomis ES politikos sritimis ir įgyvendinamomis iniciatyvomis, kuriomis siekiama: i) spręsti su pagrindinių sandorio šalių sistemine svarba susijusius klausimus; ii) skatinti pagrindinių sandorio šalių atliekamos tarpuskaitos naudojimą ir iii) didinti ES lygmeniu vykdomos priežiūros veiksmingumą ir efektyvumą ir ES, ir už jos ribų. Pirma, šis pasiūlymas dera su 2016 m. lapkričio mėn. priimtu Komisijos pasiūlymu dėl reglamento dėl pagrindinių sandorio šalių gaivinimo ir pertvarkymo. Tuo pasiūlymu siekiama užtikrinti, kad ES ir nacionalinės institucijos būtų tinkamai pasirengusios spręsti žlungančios pagrindinės sandorio šalies problemas, išsaugoti finansinį stabilumą ir išvengti to, kad su žlungančių pagrindinių sandorio šalių restruktūrizavimu ir pertvarkymu susijusios sąnaudos tektų mokesčių mokėtojams. Komisijos pasiūlymu siekiama užtikrinti, kad mažai tikėtino scenarijaus, pagal kurį pagrindinės sandorio šalys susidurtų su dideliais sunkumais arba žlugtų, atveju pagrindinių sandorio šalių ypatingos svarbos funkcijos būtų išsaugotos, kartu toliau užtikrinant finansinį stabilumą ir padedant išvengti to, kad su žlungančių pagrindinių sandorio šalių restruktūrizavimu ir pertvarkymu susijusios sąnaudos tektų mokesčių mokėtojams. Tame pasiūlyme pateikiama krizių valdymo tvarka, susijusi su pagrindinių sandorio šalių gaivinimu ir pertvarkymu, yra grindžiama ERIR išdėstyta itin kokybiška krizių prevencijos tvarka (t. y. nuostatomis dėl pagrindinių sandorio šalių reguliavimo ir priežiūros). Dar labiau sugriežtinant pagrindinių sandorio šalių priežiūrą pagal ERIR turėtų būti dar labiau sumažinta ir taip labai nedidelė tikimybė, kad reikės imtis gaivinimo ir pertvarkymo priemonių. Šiame pasiūlyme pristatomi priežiūros pakeitimai ir sugriežtinimo priemonės taip pat turės būti tinkamai įtraukti į rengiamą teisėkūros pasiūlymą dėl pagrindinių sandorio šalių gaivinimo ir pertvarkymo. Siekiant atsižvelgti į naująjį pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo vaidmenį kolegijose, kaip numatyta ERIR, ir ilgainiui pertvarkymo kolegijose, gali prireikti atlikti tikslinius pakeitimus. Antra, šis pasiūlymas susijęs su 2016 m. lapkričio mėn. priimtu Komisijos pasiūlymu iš dalies pakeisti Kapitalo reikalavimų reglamentą (KRR) . Pasiūlymu siekiama užtikrinti, kad apskaičiuojant ribines sverto koeficiento vertes nebūtų atsižvelgiama į tarpuskaitos narių iš klientų grynaisiais pinigais gaunamas ir pagrindinėms sandorio šalims perduodamas pradines garantines įmokas už išvestinių finansinių priemonių sandorius, kurių tarpuskaitą atlieka pagrindinės sandorio šalys. Taip bus lengviau naudotis tarpuskaita, nes bus taikomi mažesni kapitalo reikalavimai norint klientams arba netiesiogiai siūlyti tarpuskaitos paslaugas ir dar labiau padidės pagrindinių sandorio šalių svarba finansų sistemoje.

Trečia, šiuo pasiūlymu papildomas 2017 m. gegužės mėn. priimtas Komisijos pasiūlymas dėl tikslinių ERIR pakeitimų . Pasiūlymu siekiama supaprastinti tam tikrus ERIR nustatytus reikalavimus ir padaryti juos proporcingesnius, kad pernelyg didelės rinkos dalyvių sąnaudos sumažėtų nesukeliant pavojaus finansiniam stabilumui. Taigi šiuo pasiūlymu reikėtų numatyti papildomas paskatas rinkos dalyviams naudotis pagrindinių sandorio šalių atliekama tarpuskaita, tad pagrindinių sandorio šalių svarba finansų sistemoje dar labiau padidės. Ketvirta, šis pasiūlymas dera su konsultacijomis, kurias Komisija pradėjo 2017 m. kovo mėn., dėl Europos priežiūros institucijų (EPI) veiklos, siekdama padidinti ir pagerinti EPI veiksmingumą ir efektyvumą. Penkta, jis dera su patirtimi įgyvendinant trečiųjų šalių nuostatas ir užtikrinant jų vykdymą ES finansų srities teisės aktuose, kaip nustatyta Komisijos tarnybų darbiniame dokumente dėl lygiavertiškumo. Komisijos tarnybų darbiniame dokumente pateikiama faktinė lygiavertiškumo proceso apžvalga lyginant trečiųjų šalių ir ES finansinių paslaugų teisės aktus. Aprašoma patirtis įgyvendinant trečiųjų šalių nuostatas ir užtikrinant jų vykdymą ES finansų srities teisės aktuose. Taip pat pristatomi pagrindiniai lygiavertiškumo aspektai (pvz., įgaliojimų įgyvendinimas, vertinimas, ex post stebėsena) ir aiškiau apibūdinama, kaip tokias užduotis reikėtų vykdyti praktiškai. Šešta, šis pasiūlymas dera su tarptautiniu lygmeniu vykdomu darbu, susijusiu su Finansinio stabilumo taryba (FST), kuriuo siekiama, be kita ko: i) skatinti naudojimąsi pagrindinių sandorio šalių atliekama tarpuskaita ir jurisdikcijų tarpvalstybinių susitarimų taikymą siekiant padidinti ne biržos išvestinių finansinių priemonių rinkos stabilumą; ii) užtikrinti, kad būtų nuosekliai taikomi finansų rinkų infrastruktūros principai (angl. PFMI), kuriuos parengė Mokėjimo ir atsiskaitymo sistemų komitetas (angl. CPMI) ir Tarptautinė vertybinių popierių komisijų organizacija (angl. IOSCO); iii) stebėti G 20 išvestinių finansinių priemonių rinkų reformų įgyvendinimą (FST Ne biržos išvestinių finansinių priemonių darbo grupės veikla); iv) parengti papildomas gaires dėl pagrindinių sandorio šalių pertvarkymo (FST Pertvarkymo grupė). 1.3.Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis Šis pasiūlymas taip pat susijęs ir dera su Komisijos šiuo metu dedamomis pastangomis toliau plėtoti kapitalo rinkų sąjungą. 2016 m. rugsėjo mėn. komunikate dėl kapitalo rinkų sąjungos pabrėžiamas poreikis toliau plėtoti ir integruoti ES kapitalo rinkas. Tolesnė pagrindinių sandorio šalių priežiūros konvergencija ES lygmeniu gali paskatinti stipresnių ir geriau integruotų kapitalo rinkų plėtrą, nes veiksmingesnės ir atsparesnės pagrindinės sandorio šalys yra esminiai gerai veikiančios kapitalo rinkų sąjungos elementai. Tam 2017 m. birželio 8 d. Komisijos komunikatu dėl kapitalo rinkų sąjungos veiksmų plano laikotarpio vidurio peržiūros raginama sustiprinti EVPRI įgaliojimus skatinti nuoseklios priežiūros veiksmingumą visoje ES ir už jos ribų. Kita vertus, sukūrus kapitalo rinkų sąjungą ir susiformavus didesnėms ir likvidesnėms finansų rinkoms pagrindinės sandorio šalys atliks dar didesnio sandorių skaičiaus tarpuskaitą ir taip didės jų sisteminė svarba. Atsižvelgiant į galimą apimties padidėjimą ir dabartines galimybes rinktis palankesnes reguliavimo ir priežiūros sąlygas, siekiant užtikrinti stiprią ir stabilią kapitalo rinkų sąjungą reikia toliau stiprinti priežiūros sistemą. Be to, pasiūlymas dera su Komisijos 2017 m. gegužės 31 d. priimtu diskusijoms skirtu dokumentu dėl ekonominės ir pinigų sąjungos ateities. Diskusijoms skirtame dokumente visų pirma pabrėžiama, kad veiksmingai ir stabiliai ekonominei ir pinigų sąjungai būtina sukurti tikrą finansinę sąjungą. Remiantis tuo dokumentu, tam reikia toliau įgyvendinti jau svarstomus elementus, be kita ko, susijusius su kapitalo rinkų sąjungos tikslų pasiekimu. Pasiūlymu bus skatinamas giliau integruotų kapitalo rinkų plėtojimas užtikrinant tolesnę pagrindinių sandorio šalių priežiūros konvergenciją ES lygmeniu. Mažinant sklandžiam finansų sistemos veikimui kylančias grėsmes pasiūlymu taip pat užtikrinama, kad finansų rinkos ir toliau galėtų atlikti savo vaidmenį skatinant tvarų ilgalaikį augimą, kad vartotojų ir įmonių interesais būtų toliau gilinama vidaus rinka pagal Komisijos planą skatinti investicijas, ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą. 2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI 2.1.Teisinis pagrindas Šio pasiūlymo teisinis pagrindas yra SESV 114 straipsnis, kuris yra ERIR ir EVPRI reglamento teisinis pagrindas. Poveikio vertinimo ataskaitoje atlikus analizę nustatomi ERIR elementai, kuriuos reikia iš dalies pakeisti siekiant padidinti bendrą ES finansų sistemos stabilumą ir dar labiau sumažinti jau ir taip mažai tikėtiną pagrindinės sandorio šalies žlugimo (kuris vis dėlto turėtų itin didelį poveikį) riziką ir kartu užtikrinti, kad rinkos dalyviams tenkančios sąnaudos būtų kuo mažesnės. Reikiamus pakeitimus gali atlikti tik teisėkūros institucijos. Reikia pakeisti ir EVPRI reglamentą siekiant sukurti pagrindinių sandorio šalių vykdomąjį organą, kuriam būtų pavestos svarbios užduotys pagal ERIR. 2.2.Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju) ERIR – reglamentas, privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. ERIR sukuriama priežiūros sistema, taikoma pagrindinėms sandorio šalims, įsisteigusioms ir ES, ir trečiosiose šalyse ir teikiančioms tarpuskaitos paslaugas ES įsisteigusiems tarpuskaitos nariams ar prekybos vietoms. Pagal ERIR pagrindinės sandorio šalies įsisteigimo valstybė narė atlieka itin svarbų vaidmenį taikant priežiūros tvarką. Tačiau valstybės narės ir nacionalinės priežiūros institucijos negali vienašališkai sumažinti sisteminės rizikos, kurią kelia itin integruotos ir tarpusavyje susijusios pagrindinės sandorio šalys, veikiančios tarpvalstybiniu lygmeniu už nacionalinės jurisdikcijos ribų. Be to, valstybės narės pačios negali sumažinti rizikos, kylančios dėl skirtingos nacionalinės priežiūros praktikos. Valstybės narės ir nacionalinės valdžios institucijos pačios negali sumažinti sisteminės rizikos, kurią visos ES finansiniam stabilumui gali kelti trečiųjų šalių pagrindinės sandorio šalys. ERIR tikslų, t. y. padidinti pagrindinių sandorio šalių saugą ir veiksmingumą nustatant vienodus jų veiklos reikalavimus, pavienės valstybės narės negali deramai pasiekti, todėl dėl siūlomų veiksmų masto tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikantis SESV 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo. 2.3.Proporcingumo principas Pasiūlymu siekiama užtikrinti, kad ERIR nustatyta priežiūros tvarka atitiktų tikslą proporcingiau ir veiksmingiau sumažinti sisteminę riziką išvestinių finansinių priemonių rinkoje ir kad rinkos dalyvių patiriamos sąnaudos būtų kuo mažesnės. Pasiūlyme nustatoma supaprastinta ES lygmeniu leidimą gavusių pagrindinių sandorio šalių priežiūros sistema aiškiai išdėstant visų įvairių nacionalinių ir ES institucijų ir dalyvaujančių įstaigų vaidmenis ir pareigas. Pasiūlymu, kuriuo pertvarkoma priežiūros tvarka, padedama įveikti problemas, susijusias su vis didesne tarpvalstybine sistemine pagrindinių sandorio šalių svarba, kartu išsaugant įsisteigimo valstybių narių institucijų fiskalinę atsakomybę. Be to, pasiūlymu nustatomas požiūris, pagal kurį trečiųjų šalių pagrindinėms sandorio šalims leidžiama laikytis ERIR reikalavimų laikantis panašių nacionalinių normų, taip sukuriant proporcingą požiūrį, sutelktą į sisteminę trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių svarbą ES rinkoms. Pasiūlymu taip pat neviršijama to, kas būtina ERIR tikslui pasiekti, t. y. sumažinti sisteminę riziką nustatant skaidrius ir objektyvius kriterijus, pagal kuriuos nustatoma, stebima ir mažinama trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių rizika ES finansiniam stabilumui. Taigi pasiūlymu tiesiogiai padedama padaryti visą ERIR įtvirtintą priežiūros tvarką proporcingesnę. Pasiūlyme taip pat pateikiama tik tikslinių EVPRI reglamento pakeitimų, kurie neviršija to, kas būtina, kad EVPRI galėtų vykdyti ERIR numatytas užduotis. 2.4.Priemonės pasirinkimas ERIR ir teisės aktas, kuriuo įsteigiama EVPRI, abu yra reglamentai, tad juos būtina iš dalies keisti tokio pat pobūdžio teisine priemone. 3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI 3.1.Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas

Su šiuo pasiūlymu pateikiamoje poveikio vertinimo ataskaitoje analizuojama, kiek taikant galiojančią ERIR nustatytą ES viduje ir už jos ribų įsisteigusių pagrindinių sandorio šalių priežiūros tvarką pavyksta veiksmingai ir efektyviai įgyvendinti tikslą sudaryti vienodas pagrindinių sandorio šalių paslaugų teikimo sąlygas, taip pat ar ji nuosekli, aktuali ir užtikrinanti ES pridėtinę vertę. Analizė taip pat apima priežiūros institucijų kolegijų veikimo pagal ERIR dviejų tarpusavio peržiūrų, kurias 2015 m. ir 2016 m. atliko EVPRI, rezultatus. Be to, analizė grindžiama EVPRI išvadomis, padarytomis įvertinus dabartinę ERIR ir trečiųjų šalių lygiavertiškumo ir pripažinimo tvarką, kai buvo rengiama su ERIR peržiūra susijusi ataskaita Komisijai. Kalbant apie ES įsisteigusioms pagrindinėms sandorio šalims taikomos ERIR nustatytos priežiūros tvarkos veiksmingumą, iš praktinės patirties matyti, kad dabartinės struktūros kolegijų nariams bendradarbiaujant suteikiama galimybė atstovauti įvairių pagrindinių sandorio šalių atliekamos tarpuskaitos sistemos dalyvių priežiūros institucijų nuomonėms, o tai padeda įgyvendinti priežiūros konvergencijos tikslus ir sudaryti vienodas sąlygas ES įsisteigusioms pagrindinėms sandorio šalims. Tačiau nerimaujama dėl pagrindinių sandorio šalių priežiūros nuoseklumo valstybėse narėse, tad darytina išvada, jog būtų galima veiksmingiau vykdyti tarpvalstybinę pagrindinių sandorio šalių priežiūrą. Visų pirma reikėtų pažymėti, kad kolegijų narių bendradarbiavimo laipsnis gerokai skiriasi priklausomai nuo kolegijos vaidmens sprendimų priėmimo procese. Vykstant leidimų suteikimo procesui „EVPRI pastebėjo, kad pagrindinių sandorio šalių kolegijose apskritai skatinamas abipusis bendradarbiavimas: viena vertus, pirmininkaujančios nacionalinės kompetentingos institucijos (NKI) gavo gerų, konstruktyvių pastabų iš kolegijos narių, kurias įtraukė į savo rizikos vertinimus; kita vertus, kolegijos nariai gavo informaciją, kurios jiems reikėjo, kad jie galėtų balsuoti dėl bendros nuomonės priėmimo“, o kai tokios nuomonės nereikia, bendradarbiavimo lygis sumažėja. Taigi EVPRI įžvelgia „riziką, kad suteikus leidimą pagrindinių sandorio šalių kolegijos tampa tiesiog informacijos mainų mechanizmu, o ne veiksminga priežiūros priemone“. Be to, iš preliminarių pastabų matyti, kad: i) skirtingi kolegijos nariai skirtingu lygmeniu dalyvauja kolegijos diskusijose; ir ii) NKI požiūris į priežiūrą gerokai skiriasi net tais atvejais, kai kalbama apie panašias pagrindines sandorio šalis. Bendri šablonai, kuriuos pateikė EVPRI siekdama paskatinti NKI priežiūros konvergenciją, tos problemos neišsprendė, nes NKI skirtingai veikia savo nuožiūra. Tad kai ką galima patobulinti siekiant užtikrinti nuoseklesnę pagrindinių sandorio šalių priežiūrą ES lygmeniu, sudaryti vienodas sąlygas ES ir pasiekti veiksmingesnę priežiūros konvergenciją. Kalbant apie trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių priežiūros veiksmingumą, pagal galiojančią tvarką EVPRI pripažino 28 trečiųjų šalių pagrindines sandorio šalis kaip galinčias teikti tarpuskaitos paslaugas ES įsteigtoms sandorio šalims. Tai atitinka G 20 tikslus skatinti tarpvalstybinius susitarimus. Kita vertus, vykstant konsultacijoms dėl ERIR dauguma respondentų (daugiausia finansų sektoriaus bendrovės ir sektoriaus asociacijos) pažymėjo, kad dėl ERIR nustatytos lygiavertiškumo tvarkos trečiųjų šalių pagrindinėms sandorio šalims de facto susidarė padėtis, kurioje reikalavimai ES įsisteigusioms pagrindinėms sandorio šalims gali būti griežtesni nei trečiųjų šalių pagrindinėms sandorio šalims, tad sudaromos nevienodos sąlygos, nepalankios pirmosioms. EVPRI taip pat pabrėžė, kad ERIR įtvirtintas požiūris į trečiųjų šalių pagrindines sandorio šalis yra itin lankstus, kai visiškai remiamasi trečiųjų šalių taisyklėmis ir priežiūros tvarka, o dauguma trečiųjų šalių jurisdikcijų laiko trečiųjų šalių pagrindines sandorio šalis sisteminiu požiūriu svarbia infrastruktūra ir taiko joms griežtesnę kontrolę. EVPRI pažymėjo, kad dabartinis ERIR nustatytas požiūris galėtų būti abipusio pasitikėjimo pavyzdys, bet jeigu ES ir toliau bus vienintelė jurisdikcija, plačiai besiremianti trečiųjų šalių normomis ir valdžios institucijomis, tai gali sukelti jai pavojų ir nėra naudinga ES įsisteigusioms pagrindinėms sandorio šalims. Kiek tai susiję su efektyvumu, per konsultacijas dėl ERIR dauguma respondentų pritarė tikslui užtikrinti vienodas sąlygas ES įsisteigusioms pagrindinėms sandorio šalims skatinant vienodą ERIR taikymą. Kita vertus, jie pažymėjo, kad patvirtinimo procesas ilgai trunka, ir pabrėžė, kad tam tikrais atvejais NKI gali atidėti patvirtinimą neribotam laikui, tad kyla teisinis netikrumas. Kai kurie respondentai taip pat pažymėjo, kad kolegijos turėtų veikti skaidriau ne tik pagrindinių sandorio šalių labui vykstant leidimų suteikimo ir paslaugų srities išplėtimo procesams, bet ir pagrindinių sandorio šalių naudotojų labui, kad jie galėtų aiškiau suvokti leidimų suteikimo procesą ir jo pasekmes. Be to, kai kurios valdžios institucijos, sektoriaus dalyviai ir rinkos infrastruktūros operatoriai prašė užtikrinti didesnį aiškumą dėl leidimų suteikimo ir pagrindinių sandorio šalių teikiamų paslaugų srities išplėtimo proceso ir terminų. Respondentai pasiūlė, kad ERIR reikėtų paaiškinti kolegijų darbo proceso sąlygas, visų pirma apibrėžiant įvairių kolegijos narių vaidmenis ir pareigas. Tad kai ką galima patobulinti, visų pirma siekiant užtikrinti paprastesnę ES įsisteigusių pagrindinių sandorio šalių priežiūrą. Tai galėtų paskatinti veiksmingesnį nacionalinių ir ES priežiūros institucijų bendradarbiavimą, taip išvengiant priežiūros funkcijų dubliavimosi ir sumažinant atitinkamai paskirstomą laiką ir išteklius. Kalbant apie galiojančią trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių priežiūros tvarką, konsultacijose dėl ERIR dalyvavusios sektoriaus asociacijos pažymėjo, kad Komisija pernelyg ilgai atlieka lygiavertiškumo vertinimus. EVPRI taip pat iškėlė klausimų dėl trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių pripažinimo proceso efektyvumo. Pirma, ji atkreipė dėmesį į tai, kad procesas nelankstus ir griozdiškas, kaip matyti iš nedidelio 2015 m. priimtų pripažinimo sprendimų skaičiaus. Antra, ji pažymėjo, kad dėl trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių pripažinimo EVPRI užkraunama didelė administracinė našta. Kalbant apie aktualumą, ERIR nustatyta priežiūros tvarka ir toliau yra neatsiejama tarptautinių veiksmų dalis siekiant padidinti pasaulinės ne biržos išvestinių finansinių priemonių rinkos stabilumą ir kartu padėti jurisdikcijoms tarpvalstybiniu lygmeniu susitarti dėl lygiavertiškumo. ERIR nustatyta priežiūros tvarka taip pat užtikrinama, kad finansų rinkos ir toliau atliktų savo vaidmenį skatinant tvarų ilgalaikį augimą, kad vartotojų ir įmonių interesais būtų toliau gilinama vidaus rinka pagal Komisijos planą skatinti investicijas, ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą. Kaip aprašyta su šiuo pasiūlymu pateikiamos poveikio vertinimo ataskaitos 2.4 skirsnyje, ERIR nustatyta priežiūros tvarka dera su kitais ES teisės aktais, kuriais siekiama: i) spręsti su pagrindinių sandorio šalių sistemine svarba susijusius klausimus; ii) toliau skatinti pagrindinių sandorio šalių atliekamos tarpuskaitos naudojimą ir iii) didinti ES lygmeniu vykdomos priežiūros veiksmingumą ir efektyvumą ir ES, ir už jos ribų. Galiausiai, kalbant apie ES pridėtinę vertę, ERIR nustatyta priežiūros tvarka užpildė spragą sukuriant naują ES lygmens priežiūros konvergencijos skatinimo mechanizmą, kad būtų sumažinta sisteminė rizika, susijusi su pagrindinių sandorio šalių tarpuskaitos paslaugų teikimu ES sandorio šalims. 3.2.Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Šis pasiūlymas parengtas remiantis viešomis konsultacijomis. Pirma, atsižvelgiama į suinteresuotųjų šalių ir valdžios institucijų nuomones, išsakytas 2017 m. gegužės 4 d. paskelbus Komisijos komunikatą dėl reagavimo į ypač svarbių finansų rinkos infrastruktūrų problemas ir tolesnio kapitalo rinkų sąjungos plėtojimo. Komunikate pažymima, kad, atsižvelgiant į išvestinių finansinių priemonių tarpuskaitos srityje kylančius sunkumus, reikės atlikti papildomus pakeitimus siekiant užtikrinti finansinį stabilumą ir pagrindinių sandorio šalių, kurios yra sisteminės svarbos finansų rinkoms visoje ES, saugą ir patikimumą ir skatinti tolesnę kapitalo rinkų sąjungos plėtrą. Antra, pasiūlymas grindžiamas pastabomis dėl ERIR ir pagrindinių sandorio šalių priežiūros, gautomis 2017 m. kovo 21 d.–gegužės 17 d. vykstant konsultacijoms dėl EPI veiklos. Konsultacijos buvo surengtos siekiant susidaryti aiškesnį vaizdą, kuriose srityse būtų galima padidinti ir pagerinti EPI veiksmingumą ir efektyvumą. Trečia, pasiūlyme atsižvelgiama į pastabas, susijusias su priežiūros konvergencija, kurios buvo gautos 2017 m. sausio 20 d.–kovo 17 d. vykstant konsultacijoms dėl kapitalo rinkų sąjungos veiksmų plano laikotarpio vidurio peržiūros. Konsultacijos surengtos siekiant išsiaiškinti, ką suinteresuotosios šalys mano apie tai, kaip būtų galima atnaujinti ir papildyti dabartinę kapitalo rinkų sąjungos programą, kad ji taptų tvirta kapitalo rinkų plėtojimo politikos sistema. Vykstant konsultacijoms gauti 178 atsakymai. Ketvirta, pasiūlyme atsižvelgiama į pastabas, konkrečiai susijusias su ERIR įtvirtinta priežiūros tvarka, kurios buvo gautos 2015 m. gegužės–rugpjūčio mėn. vykstant konsultacijoms dėl ERIR peržiūros. Vykstant konsultacijoms gauta 170 atsakymų iš įvairių suinteresuotųjų šalių ir valdžios institucijų. Apskritai respondentai pažymėjo, kad galiojanti ERIR nustatyta priežiūros tvarka padeda padidinti ES įsisteigusių pagrindinių sandorio šalių saugą ir patikimumą ir apskritai sustiprinti priežiūros institucijų kolegijų atliekamą vaidmenį. Respondentai taip pat pabrėžė, kad daugelis ERIR reikalavimų pradėta taikyti tik neseniai, tad kol kas būtų per anksti svarstyti galimybę visiškai pertvarkyti veikiančią priežiūros sistemą. Respondentai, ypač valdžios institucijos, pabrėžė, kad, atsižvelgiant į šiuo metu veikiančias įvairių rūšių (vietos ir tarpvalstybines) pagrindines sandorio šalis, nacionalinės kompetentingos institucijos vis dar turėtų aktyviai dalyvauti vykdant priežiūrą. Tačiau daugelis respondentų taip pat pabrėžė, kad pagrindinių sandorio šalių veikla yra tarpvalstybinės sisteminės svarbos, ir pabrėžė, jog reikia vengti, kad priežiūra būtų vykdoma tik nacionaliniu lygmeniu. Dauguma respondentų išreiškė paramą didesnei priežiūros konvergencijai ES lygmeniu vykdant pagrindinių sandorio šalių priežiūrą ir pažymėjo, kad dabartinė tvarka yra suskaidyta ir neefektyvi. Respondentai minėjo tokius veiksnius, dėl kurių reikėtų išplėsti priežiūros įgaliojimus ES lygmeniu: aktyvesnę tarpvalstybinę veiklą, sisteminę pagrindinių sandorio šalių svarbą ir likvidumo užtikrinimo galimybę euro zonoje. Vis dėlto, svarstydami galimybę išplėsti tiesioginius ES ir trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių priežiūros įgaliojimus ES lygmeniu, respondentai perspėjo, kad toks išplėtimas turėtų atitikti subsidiarumo ir proporcingumo principus, visų pirma todėl, kad nė viena ES struktūra neturėtų pakankamų išteklių, kad galėtų išgelbėti žlungančią pagrindinę sandorio šalį, kad ir kokia nedidelė būtų tokio įvykio rizika. Galiausiai keli respondentai, įskaitant EVPRI, atkreipė dėmesį į būtinybę patobulinti dabartinę su trečiųjų šalių pagrindinėmis sandorio šalimis susijusią sistemą. 3.3.Poveikio vertinimas Komisija atliko svarbių politikos variantų poveikio vertinimą. Politikos galimybės įvertintos pagal pagrindinius tikslus išsaugoti pagrindinių sandorio šalių, kurios yra sisteminės svarbos ES rinkoms, saugą ir efektyvumą ir padidinti finansinį stabilumą ES nepagrįstai neskaidant pasaulinės sistemos. 2017 m. birželio 2 d. Reglamentavimo patikros valdyba patvirtino poveikio vertinimo ataskaitą. Ji Valdybai pateikta gegužės 22 d.; vykstant rašytinei procedūrai Valdyba pateikė kelias rekomendacijas dėl patobulinimo. Gegužės 30 d. poveikio vertinimas Reglamentavimo patikros valdybai pateiktas dar kartą. Siekiant atsižvelgti į Valdybos rekomendacijas padaryti šie poveikio vertinimo pakeitimai: 1. Konkreti sisteminė rizika, susijusi su Jungtinės Karalystės pasitraukimu iš ES. Pakeitimai, susiję su Jungtinės Karalystės pasitraukimu iš ES, išsamiau apibūdinti politikos galimybių skyriaus skirsnyje dėl pagrindinio scenarijaus. 2. Pageidautina politikos galimybė siekiant sumažinti su trečiųjų šalių pagrindinėmis sandorio šalimis susijusią riziką. Išsamesnis aprašymas, kaip būtų praktiškai įgyvendinta 3 galimybė, susijusi su trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių priežiūra remiantis kriterijais arba ribomis, atsižvelgiant į tokių pagrindinių sandorio šalių keliamą riziką ES.

3. Pageidautinų politikos galimybių poveikis sisteminei rizikai. Išsamesnis emisijos centrinių bankų vaidmens aprašymas dirbant su ES ir ne ES pagrindinėmis sandorio šalimis. Patikslinimas, kad priežiūros naštos ir finansinio stabilumo pusiausvyra būtų proporcinga trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių keliamai rizikai ES. Paaiškinimas, kad taikant tikslinę veiklos vykdymo vietos politiką sąnaudos būtų maksimaliai sumažintos. 4. Kiti klausimai: i) patikslinimas, kaip vyktų vykdomojo organo sprendimų priėmimo procesas, palyginti su tokiu procesu šiuo metu veikiančiose kolegijose; ii) veiklos tikslų apibrėžimas skyriuje dėl stebėsenos ir vertinimo; iii) papildomas paaiškinimas, kodėl poveikio vertinimo ataskaitos priede nepateikiamas oficialus ES pagrindinių sandorio šalių įvertinimas. Poveikio vertinimo ataskaitoje nagrinėjamos galimybės yra susijusios su tiksliniais ERIR įtvirtintos ir ES įsisteigusių pagrindinių sandorio šalių, ir trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių, teikiančių arba norinčių teikti paslaugas ES sandorio šalims, priežiūros tvarkos pakeitimais. Numatytiems tikslams pasiekti nustatytos pageidautinos politikos galimybės: ·Siekiant sugriežtinti ES įsisteigusių pagrindinių sandorio šalių priežiūrą, galiojančią priežiūros tvarką reikėtų supaprastinti ir dar labiau centralizuoti sukuriant Europos priežiūros mechanizmą ir užtikrinant tinkamą nacionalinių valdžios institucijų, emisijos centrinių bankų ir EVPRI dalyvavimą pagal jų kompetenciją. Tai padės sukurti nuoseklesnę ES įsisteigusių pagrindinių sandorio šalių priežiūros tvarką skatinant vienodas sąlygas Europos pagrindinėms sandorio šalims ir vienodą ERIR taikymą visoje ES, kartu užtikrinant, kad būtų tinkamai derinamos konkrečios priežiūros atsakomybės sritys ir su ja susijusi nacionalinė fiskalinė atsakomybė. Tai padės sumažinti sąnaudas ir instituciniu lygmeniu vengiant institucijų priežiūros funkcijų dubliavimosi, ir pagrindinių sandorio šalių lygmeniu supaprastinant jų priežiūros sistemą ir ribojant priežiūros dubliavimosi riziką. ·Siekiant sugriežtinti ES taikomą priežiūros tvarką, kurios tikslas – sumažinti su trečiųjų šalių pagrindinėmis sandorio šalimis susijusią riziką, poveikio vertinimo ataskaitoje svarstoma, kad trečiųjų šalių pagrindinėms sandorio šalims būtų galima taikyti slankiąją papildomų EVPRI ir tam tikrų emisijos centrinių bankų nustatytų priežiūros reikalavimų skalę, grindžiamą objektyviais kriterijais ar ribomis. ES priežiūros laipsnis ir intensyvumas būtų proporcingi ir priklausytų nuo trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių keliamos rizikos ES. Būtų galima nustatyti įvairius kriterijus ar ribas: nedidelio poveikio pagrindinėms sandorio šalims (1 lygio pagrindinėms sandorio šalims) būtų ir toliau taikoma ERIR nustatyta lygiavertiškumo ir pripažinimo tvarka, o vidutinį ir didelį poveikį darančioms pagrindinėms sandorio šalims (2 lygio pagrindinėms sandorio šalims) būtų taikoma slankioji papildomų priežiūros reikalavimų skalė, įskaitant jos kraštutinį reikalavimą, t. y. ES leidimo gavimo ir įsisteigimo reikalavimą visoms trečiųjų šalių pagrindinėms sandorio šalims, kurios kelia didelę riziką ES ir jos finansų sistemos stabilumui. ·Tokia laipsniška slankioji priežiūros reikalavimų skalė leis užtikrinti proporcingą ir subalansuotą trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių priežiūrą ir pakankamai sumažinti bet kokią su jomis susijusią sisteminę riziką nepagrįstai neskaidant pasaulinės sistemos ir neužkraunant rinkos dalyviams pernelyg didelių sąnaudų. Tai padės sustiprinti ES priežiūros institucijų ir emisijos centrinių bankų mechanizmus, kuriais siekiama mažinti su trečiųjų šalių pagrindinėmis sandorio šalimis susijusią riziką kartu sudarant vienodas sąlygas ES įsisteigusioms pagrindinėms sandorio šalims ir trečiųjų šalių pagrindinėms sandorio šalims ir geriau užtikrinant trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių reikalavimų vykdymą ir atitiktį. Nors taikant šią galimybę instituciniu lygmeniu, taip pat trečiųjų šalių pagrindinėms sandorio šalims ir galiausiai rinkos dalyviams gali atsirasti tam tikrų papildomų sąnaudų, tokias sąnaudas reikia vertinti lyginant su sisteminės rizikos sumažinimo nauda, nors tikslią piniginę naudą, susijusią su sisteminės rizikos mažinimu, iš anksto įvertinti sunku. Siūlomų galimybių rinkiniu siekiama nustatyti aiškią ir nuoseklią ES ir trečiosiose šalyse įsisteigusių pagrindinių sandorio šalių priežiūros tvarką. Poveikio vertinimo ataskaitoje taip pat svarstomos visos su pageidautinomis galimybėmis susijusios sąnaudos ir nauda siekiant įvertinti rinkos dalyviams tenkančias atitikties užtikrinimo sąnaudas ir naštą. Kitame skirsnyje apibūdinamas tikėtinas siūlomų priemonių poveikis. 3.4.Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas ERIR siekiama bendrojo tikslo sumažinti sisteminę riziką didinant pagrindinių sandorio šalių saugą ir efektyvumą, o šia iniciatyva siekiama padaryti pagrindinių sandorio šalių priežiūrą veiksmingesnę ir efektyvesnę ir pagal proporcingą išsamiu rizikos vertinimu grindžiamą požiūrį sumažinti su reguliavimu ir atitikties užtikrinimu susijusią naštą rinkos dalyviams. Tai atitinka Komisijos geresnio reglamentavimo darbotvarkę. Šia iniciatyva bus sugriežtinta ES įsisteigusių pagrindinių sandorio šalių priežiūros tvarka (reaguojant į jų vis augantį dydį, integraciją, koncentraciją ir tarpusavio sąsajas) ir ES institucijoms bus sudarytos sąlygos geriau stebėti ir mažinti trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių poveikio ES riziką. Tai padės dar labiau sumažinti jau ir taip mažai tikėtiną pagrindinių sandorio šalių žlugimo (kuris vis dėlto turėtų itin didelį poveikį) riziką ir padidinti bendrą visos ES finansų sistemos stabilumą. Sugriežtinus priežiūros sistemą padidės teisinis ir ekonominis tikrumas apskritai. Nors tokios sistemos kūrimas gali būti susijęs su pirminėmis ekonominėmis sąnaudomis, iš 2007–2008 m. finansų krizės galima pasisemti daug empirinių įrodymų, kokia naudinga krizių prevencija imantis kuo veiksmingesnių priežiūros priemonių. Su pageidautinomis galimybėmis susijusias sąnaudas galima įvertinti tik iš dalies, nes abi problemos susijusios su pagrindinių sandorio šalių priežiūra. Nors papildomas išlaidas arba ES ir nacionalinėms institucijoms tenkančias restruktūrizavimo išlaidas (pvz., papildomus išteklius ir užduotis) galima įvertinti kiekybiškai, poveikis rinkos dalyviams mažiau aiškus ir būtų grindžiamas hipotezėmis, tad dėl jų galėtų kilti abejonių. Be to, kadangi pageidautina galimybė trečiųjų šalių pagrindinėms sandorio šalims grindžiama slankiąja priežiūros reikalavimų skale, su tuo susijusios sąnaudos sietinos su konkrečia pagrindine sandorio šalimi ir priklausytų nuo prižiūrimos ar pripažintos pagrindinės sandorio šalies veiklos poveikio ES. Tačiau galimų sąnaudų šaltinį ar naudą rinkos dalyviams galima nustatyti. Galimybė supaprastinti reglamentavimą ir sumažinti sąnaudas Šios iniciatyvos tikslas – supaprastinti ES įsisteigusių pagrindinių sandorio šalių priežiūros sistemą ir sugriežtinti trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių priežiūrą. Centralizuojant priežiūros darbą ES lygmeniu per Europos priežiūros mechanizmą, šia iniciatyva atsikratoma nacionalinių institucijų funkcijų dubliavimosi. Taip ES lygmeniu turėtų būti galima užtikrinti masto ekonomiją ir sumažinti poreikį naudoti specialiai skiriamus išteklius nacionaliniu lygmeniu. Kalbant apie rinkos dalyvius, pagrindinėms sandorio šalims turėtų būti ypač naudinga tai, kad sumažės administracinė našta, nes vykdant tarpvalstybinę priežiūrą ES lygmeniu bus laikomasi „vieno langelio“ principo. Poveikis rinkos dalyviams (įskaitant MVĮ) Kalbant apie ES įsisteigusias pagrindines sandorio šalis, pasirinkus pageidautiną galimybę nei tarpuskaitos narių, nei jų klientų ir netiesioginių klientų tarpuskaitos sąnaudoms siūlomi pakeitimai didelio poveikio neturės. Europos mechanizmui finansuoti iš pagrindinių sandorio šalių gali būti reikalaujama mokėti priežiūros mokesčius. Tačiau jie būtų proporcingi jų veiklai ir sudarytų tik nedidelę jų apyvartos dalį. Nors tas sąnaudas galima perleisti rinkai, tai būtų minimalios prisitaikymo sąnaudos. Kalbant apie trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių priežiūrą, pasirinkus pageidautiną galimybę sąnaudų būtų patiriama pirmiausia tuo atveju, jei pagal slankiąją priežiūros reikalavimų skalę būtų taikomas reikalavimas gauti leidimą ir įsisteigti ES. Išskyrus veiklos vykdymo vietos reikalavimą, 1 ir 2 lygių pagrindinių sandorio šalių padėtis būtų panaši į ES įsisteigusių pagrindinių sandorio šalių, t. y. reikėtų mokėti nedidelius priežiūros mokesčius Europos mechanizmui finansuoti. Tad rinkos dalyviai patirtų tik nedideles papildomas sąnaudas. Reikės kelių pagrindinių darbuotojų, kurie organizuotų ir eksploatuotų Europos priežiūros mechanizmą, kad būtų vykdoma kasdienė 17 šiuo metu ES įsisteigusių pagrindinių sandorio šalių priežiūros veikla. Darant prielaidą, kad ilgainiui bus pripažintos visos paraišką dėl pripažinimo pateikusios trečiųjų šalių pagrindinės sandorio šalys, tai reikštų, kad maždaug 40 trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių patektų į vykdomojo organo kompetencijos sritį, t. y. būtų netiesiogiai prižiūrimos vykdant stebėseną ir keičiantis informacija (1 lygio pagrindinės sandorio šalys) ir kartu labiau tiesiogiai prižiūrimos 2 lygio pagrindinės sandorio šalys, kurios gali kelti didesnę riziką. Taigi atsižvelgiant į trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių, kurias reikėtų netiesiogiai ar tiesiogiai prižiūrėti, skaičių, užduočių, kurias reikės atlikti atitinkamai 1 ir 2 lygių pagrindinių sandorio šalių atžvilgiu, rūšį ir sudėtingumą, manoma, kad reikėtų maždaug 49 etato ekvivalentų. Apskritai kalbant, papildomos sąnaudos, susijusios su pageidautinomis pagrindinių sandorio šalių priežiūros galimybėmis, turėtų sudaryti maždaug 7 mln. EUR per metus.

Be su priežiūra susijusių sąnaudų, tarpuskaitos šalių (tarpuskaitos narių ir jų klientų) patiriamos sąnaudos būtų daugiausia susijusios su reikalavimo gauti leidimą ir įsisteigti ES taikymu iš esmės sisteminės svarbos 2 lygio pagrindinėms sandorio šalims. Tas sąnaudas lemtų teisiniai ir veiklos aspektai, o jei nebūtų užtikrintas tinkamas kalibravimas, taip pat ir rinkos susiskaidymas, ir su juo susiję padariniai rinkos likvidumui ir vykdymo kainoms. Teigiamos ar neigiamos garantinių įmokų efektyvumo korekcijos iš esmės priklausytų nuo rinkos dalyvių gebėjimo trečiųjų šalių pagrindines sandorio šalis pakeisti pagrindinėmis sandorio šalimis, įsisteigusiomis ES. Šias sąnaudas lemiantys veiksniai išsamiai apibūdinti su šiuo pasiūlymu pateikiamos poveikio vertinimo ataskaitos 5.3 skirsnyje. Be to, veiklos vykdymo vietos politika, kuria nebūtų atsižvelgiama į sisteminę trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių keliamą riziką, nustatytą pagal objektyvius kriterijus, galėtų turėti poveikį tarpuskaitos sąnaudoms, galimybei tarpuskaitos narių klientams (įskaitant ne finansų sandorio šalis ir mažąsias finansų sandorio šalis) naudotis netiesioginės tarpuskaitos paslaugomis ir apskritai galimybei ES sandorio šalims apsidrausti nuo rizikos. Tai vis dėlto reikėtų vertinti atsižvelgiant į su geresne krizių prevencija susijusią naudą. Apskritai kalbant, verslui, MVĮ ir labai mažoms įmonėms bus naudingas padidėjęs pagrindinių sandorio šalių stabilumas ir jų pagrindinių ypatingos svarbos funkcijų tęstinumas, jeigu ateityje susidarytų krizinė padėtis, dėl kurios jos galėtų patirti sunkumų arba žlugti. Tad reikėtų toliau mažinti tokios krizės tikimybę toliau didinant atitinkamų ES valdžios institucijų gebėjimus užkirsti kelią sisteminės rizikos didėjimui ES pagrindinėse sandorio šalyse ir sumažinti žalingų finansinių sunkumų plitimą per trečiųjų šalių pagrindines sandorio šalis. Tad kartu būtų sumažinta tikimybė, kad finansų sektoriaus krizės (pvz., dėl mažesnio bankų sektoriaus pasirengimo ir (arba) gebėjimo finansuoti realiąją ekonomiką, nuosmukio ir kt.), kurios paprastai turi ypač didelį poveikį MVĮ ir jų gebėjimui gauti finansavimą, padarytų neigiamą netiesioginį poveikį. Be to, patikslinus ir ES, ir trečiųjų šalių pagrindinėms sandorio šalims taikomą priežiūros tvarką ir įgyvendinant Komisijos neseniai patvirtintą ERIR REFIT iniciatyvą dėl pernelyg didelių mažesnėms sandorio šalims tenkančių sąnaudų mažinimo, pasiūlymu turėtų būti toliau skatinamas pagrindinių sandorio šalių atliekamos tarpuskaitos naudojimas ir sukuriama daugiau galimybių MVĮ naudotis finansinėmis priemonėmis, kad apdraustų sandorių riziką arba investuotų. Tad pasiūlymu būtų toliau skatinami tarpvalstybiniai sandoriai ES ir efektyvi ir konkurencinga ES pagrindinių sandorio šalių rinka, taip padedant įgyvendinti kapitalo rinkų sąjungos tikslus. Poveikis ES biudžetui Apskritai numatyti ES pagrindinių sandorio šalių priežiūros pakeitimai neturėtų poveikio ES biudžetui, nes papildomos sąnaudos, kaip antai susijusios su papildomais Europos mechanizmui būtinais ištekliais, būtų padengtos iš pagrindinių sandorio šalių mokamų priežiūros mokesčių. Tačiau tokie pakeitimai ilgainiui turėtų būti naudingi visiems rinkos dalyviams ir valstybėms narėms, nes juos įgyvendinus turėtų būti sukurta saugesnė ES tarpuskaitos rinka. Griežtesnės ES įsisteigusių pagrindinių sandorio šalių priežiūros finansinis poveikis toliau nagrinėjamas paskesniuose skirsniuose. Be to, numatyti pakeitimai, kuriais siekiama sumažinti trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių keliamą riziką, taip pat neturėtų poveikio ES biudžetui, nes papildomi ištekliai Europos mechanizmui taip pat būtų finansuojami renkant priežiūros mokesčius iš trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių. Vis dėlto tai būtų naudinga ES, nes sumažėtų tikimybė į ES importuoti su finansiniu stabilumu susijusią riziką ir būtų užtikrinta, kad su trečiųjų šalių pagrindinėmis sandorio šalimis sandorius sudarančios ES sandorio šalys vykdytų veiklą saugioje aplinkoje, taip skatinant stiprias ir stabilias pasaulines rinkas. 3.5.Pagrindinės teisės ES yra įsipareigojusi laikytis pagrindinių teisių apsaugos aukštų standartų ir pasirašiusi įvairius susitarimus dėl žmogaus teisių. Šiuo atžvilgiu nėra tikėtina, kad pasiūlymas turėtų tiesioginį poveikį šioms teisėms, išvardytoms pagrindiniuose JT susitarimuose dėl žmogaus teisių, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, kuri yra neatskiriama ES sutarčių dalis, ir Europos žmogaus teisių konvencijoje (EŽTK). 4.POVEIKIS BIUDŽETUI Manoma, kad numatyti pakeitimai, kuriais siekiama sustiprinti ES pagrindinių sandorio šalių priežiūrą ir sumažinti trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių keliamą riziką, neturės poveikio ES biudžetui. Dėl galimų papildomų užduočių EVPRI, pavyzdžiui, susijusių su trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių registracija ir nuolatine priežiūra, galėtų tekti didinti planuojamus EVPRI išteklius. Tačiau bet kokias papildomas ES biudžeto išlaidas atsvertų mechanizmai, kuriais siekiama padidinti Europos mechanizmo finansavimą, kaip antai iš ES ir trečiosiose šalyse įsisteigusių pagrindinių sandorio šalių, kurios būtų tiesiogiai prižiūrimos, surenkami mokesčiai. Pasiūlymo finansinis poveikis ir poveikis biudžetui nurodytas prie šio pasiūlymo pridedamoje finansinėje teisės akto pasiūlymo pažymoje. 5.KITI ELEMENTAI 5.1.Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka Pasiūlyme teikiamas reikalavimas, kad turėtų būti atliktas viso ERIR vertinimas sutelkiant dėmesį į siūlomos priežiūros tvarkos veiksmingumą ir efektyvumą siekiant įgyvendinti pirminį ERIR tikslą padidinti finansinį stabilumą. Tad vertinant reikėtų apsvarstyti visus ERIR aspektus, visų pirma šiuos: ·pagrindinių sandorio šalių, kurioms pradėta gaivinimo ar pertvarkymo procedūra, skaičių; ·kiek kartų nacionalinės kompetentingos institucijos pasinaudojo ginčų sprendimo mechanizmu; ·kiek atlikta trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių patikrinimų vietoje; ·pripažintų trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių skaičių;

·kiek lygiavertiškumo ir (arba) pripažinimo sąlygų pažeidimų padarė trečiųjų šalių pagrindinės sandorio šalys; ·apytiksles ES sandorio šalių patiriamas sąnaudas. Iš principo šis vertinimas turėtų būti atliktas praėjus bent 5 metams nuo šių pakeitimų taikymo pradžios. Atliekant vertinimą reikėtų siekti surinkti visų svarbių suinteresuotųjų šalių nuomones, visų pirma pagrindinių sandorio šalių, tarpuskaitos narių, ne finansų sandorio šalių, mažųjų finansų sandorio šalių ir apskritai tarpuskaitos narių klientų ir netiesioginių klientų. Taip pat reikėtų sužinoti EVPRI, nacionalinių valdžios institucijų ir centrinių bankų nuomonę. Statistinių duomenų analizei atlikti reikėtų prašyti iš EVPRI. 5.2.Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas 5.2.1.Pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo įsteigimas EVPRI Priežiūros taryboje Pakeitimai siekiant apibūdinti pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo ir EVPRI Priežiūros tarybos ryšį (EVPRI reglamento 4, 6, 40, 42 ir 43 straipsniai) 1 straipsnio 1 punktu į EVPRI reglamento 4 straipsnį įtraukiama nauja 4 dalis, kurioje pagrindinės sandorio šalies apibrėžtis suderinama su ERIR pateikiama apibrėžtimi. 1 straipsnio 2 punktu į EVPRI reglamento 6 straipsnį įtraukiamas naujas 1a punktas, kuriuo įsteigiamas EVPRI Priežiūros tarybos vykdomasis organas (pagrindinių sandorio šalių vykdomasis organas) Sąjungos ir trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių priežiūros srityje. 1 straipsnio 4 punktu į EVPRI reglamento 40 straipsnio 1 dalį įtraukiamas naujas f punktas, kuriame nustatoma, kad pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo vadovas ir du direktoriai yra balsavimo teisės neturintys EVPRI Priežiūros tarybos nariai. 1 straipsnio 5 punktu iš dalies keičiama EVPRI reglamento 42 straipsnio pirma pastraipa, kurioje numatoma, kad Priežiūros tarybos pirmininkas ir balsavimo teisę turintys nariai, taip pat pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo vadovas ir du direktoriai veikia nepriklausomai ir objektyviai vadovaudamiesi Sąjungos interesais. 1 straipsnio 6 punktu iš dalies keičiama EVPRI reglamento 43 straipsnio 1 dalis, kurioje nustatomi Priežiūros tarybos ir pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo užduočių skirtumai. 1 straipsnio 6 punktu taip pat pakeičiama EVPRI reglamento 43 straipsnio 8 dalis priduriant, kad Priežiūros taryba pasitardama su pagrindinių sandorio šalių vykdomuoju organu turi įgaliojimus imtis priemonių dėl vykdomojo direktoriaus. Pakeitimai siekiant nustatyti pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo organizacinę struktūrą (nauji EVPRI reglamento 44a–44c straipsniai) Siekiant nustatyti EVPRI Priežiūros tarybos vykdomojo organo (pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo) organizacinę struktūrą, 1 straipsnio 7 punktu į EVPRI reglamento III skyriaus naują 1A skirsnį įtraukiami nauji 44a, 44b ir 44c straipsniai. Naujame 1A skirsnyje nustatoma pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo sudėtis, užduotys ir sprendimų priėmimo įgaliojimai siekiant užtikrinti nuoseklų požiūrį į priežiūrą visoje ES, tinkamą ekspertinių žinių lygį ir spartų ir veiksmingą sprendimų priėmimo procesą pagrindinių sandorio šalių priežiūros srityje. Naujame 44a straipsnyje numatoma, kad Priežiūros tarybos pagrindinių sandorio šalių vykdomąjį organą sudaro: i) nuolatiniai nariai, įskaitant nepriklausomą ir balsavimo teisę turintį vadovą ir du direktorius ir po vieną balsavimo teisių neturintį atstovą iš ECB ir iš Komisijos; ii) su kiekviena pagrindine sandorio šalimi susiję nariai, įskaitant valstybės narės, kurioje įsteigta pagrindinė sandorio šalis, kompetentingos institucijos atstovą, kuris turi balsavimo teisę, ir balsavimo teisių neturintį atitinkamo (-ų) emisijos centrinio (-ų) banko (-ų) atstovą. Nuolatiniai nariai turėtų dalyvauti visuose pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo posėdžiuose. Su konkrečiomis pagrindinėmis sandorio šalimis susiję nariai turėtų dalyvauti, kai reikia ir tinkama turint omenyje jų prižiūrimas pagrindines sandorio šalis. Vadovas taip pat gali kviesti kitus veikiančios priežiūros institucijų kolegijos narius pagal ERIR 18 straipsnį ir EVPRI pripažintų trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių institucijų atstovus kaip stebėtojus siekdamas užtikrinti, kad pagrindinių sandorio šalių vykdomasis organas tinkamai atsižvelgtų į kitų svarbių institucijų nuomones. Dalyvaujant nepriklausomiems nuolatiniams nariams ir su konkrečiomis pagrindinėmis sandorio šalimis susijusiems nariams bus užtikrinama, kad pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo sprendimai būtų nuoseklūs, tinkami ir proporcingi visoje ES ir kad priimant sprendimus dėl valstybėje narėje įsteigtos pagrindinės sandorio šalies dalyvautų atitinkamos nacionalinės kompetentingos institucijos, emisijos centriniai bankai ir stebėtojai. Priimant sprendimus dėl trečiosios šalies pagrindinės sandorio šalies turėtų dalyvauti tik nuolatiniai pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo nariai ir atitinkami Sąjungos valiutų emisijos centriniai bankai. Naujame 44b straipsnyje numatyta, kad pagrindinių sandorio šalių vykdomasis organas vykdo veiklą, kaip numatyta ERIR, pagal jam paskirtų konkrečių užduočių sąrašą siekdamas užtikrinti tinkamą vidaus rinkos veikimą ir Sąjungos ir valstybių narių finansinį stabilumą. Taigi šiame pasiūlyme pateikiamos nuorodos į EVPRI ERIR pakeitimuose yra nuorodos į pagrindinių sandorio šalių vykdomąjį organą, nebent būtų nurodyta kitaip. Taip pat numatoma, kad pagrindinių sandorio šalių vykdomajam organui skiriami specialūs darbuotojai ir pakankami ištekliai siekiant užtikrinti jo autonomiją, nepriklausomumą ir tinkamą veikimą. Naujame 44c straipsnyje nustatyta, kad siekdamas užtikrinti spartų ir veiksmingą sprendimų priėmimo procesą pagrindinių sandorio šalių vykdomasis organas priima sprendimus paprasta narių balsų dauguma pagal balsavimo teises, numatytas naujo 44a straipsnio 1 dalyje, ir kad balsams pasiskirsčius po lygiai lemiamas balsas yra vadovo. Pakeitimai, kuriais siekiama apibrėžti pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo narių atskaitomybę ir nepriklausomumą (EVPRI reglamento naujas 48a straipsnis, 49 ir 50 straipsniai) 1 straipsnio 8 punktu pakeičiama EVPRI reglamento III skyriaus 3 skirsnio antraštė nustatant reikalavimus, taikytinus pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo vadovui ir dviem direktoriams. 1 straipsnio 9 punktu įtraukiamas naujas 48a straipsnis, susijęs su pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo vadovo ir direktorių paskyrimu ir užduotimis. 48a straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad vadovas ir du direktoriai paskiriami surengus atvirą atrankos procedūrą atsižvelgiant į jų nuopelnus, gebėjimus, žinias tarpuskaitos, po sandorio sudarymo teikiamų paslaugų ir finansų srityse ir su pagrindinių sandorio šalių priežiūra ir reguliavimu susijusią patirtį siekiant užtikrinti tinkamą ekspertinių žinių lygį. 48a straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad Komisija pateikia pasiūlymą dėl kandidatų paskyrimo Europos Parlamentui tvirtinti. Europos Parlamentui patvirtinus Taryba priima įgyvendinimo sprendimą, kuriuo paskiriamas vadovas ir du direktoriai. Paskyrimo procedūroje dalyvaujant visoms teisėkūros institucijoms bus užtikrintas skaidrumas ir demokratinė kontrolė. Be to, 48a straipsnio 5 dalyje nustatyta, kad Komisijai pasiūlius ir Europos Parlamentui tą pasiūlymą patvirtinus Taryba gali priimti įgyvendinimo aktą, kuriuo tam tikromis sąlygomis nušalinamas vadovas ar direktoriai, taip siekiant užtikrinti jų atskaitingumą Europos Parlamentui ir Tarybai ir apsaugoti Sąjungos institucijų teises.

1 straipsnio 10 punktu iš dalies keičiamas EVPRI reglamento 49 straipsnis nustatant, kad pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo vadovas ir direktoriai veikia nepriklausomai ir objektyviai vadovaudamiesi Sąjungos interesais. 1 straipsnio 11 punktu iš dalies keičiamas EVPRI reglamento 50 straipsnis nustatant, kad siekdami užtikrinti demokratinę atskaitomybę Europos Parlamentas ir Taryba gali prašyti pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo vadovą padaryti pareiškimą. Be to, pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo vadovas paprašius turi raštu pateikti Europos Parlamentui pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo pagrindinės veiklos ataskaitą ir teikti Europos Parlamento prašomą informaciją ad hoc pagrindu. Pakeitimai, kuriais siekiama apibrėžti pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo ryšį su EVPRI vykdomojo direktoriaus užduotimis, biudžeto nustatymu ir profesine paslaptimi (EVPRI reglamento 53, 63 ir 70 straipsniai) 1 straipsnio 12 punktu iš dalies keičiamas EVPRI reglamento 53 straipsnis siekiant nustatyti pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo ryšį su EVPRI vykdomojo direktoriaus užduotimis. 1 straipsnio 12 punkto a papunkčiu iš dalies keičiama 53 straipsnio 2 dalis nustatant, kad vykdomasis direktorius atsižvelgia į pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo teikiamas gaires dėl EVPRI metinės darbo programos įgyvendinimo kontroliuojant Administracinei valdybai. 1 straipsnio 12 punkto b papunkčiu iš dalies keičiama 53 straipsnio 4 dalis nustatant, kad rengdamas daugiametę darbo programą ir prieš perduodamas ją Administracinei valdybai vykdomasis direktorius gauna pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo pritarimą šio atsakomybės sričiai priklausančioms užduotims. 1 straipsnio 12 punkto c papunkčiu iš dalies keičiama 53 straipsnio 7 dalis nustatant reikalavimą, kad rengdamas EVPRI veiklos ataskaitos projektą ir prieš perduodamas jį Administracinei valdybai vykdomasis direktorius gauna pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo pritarimą šio atsakomybės sričiai priklausančioms užduotims. 1 straipsnio 13 punktu į EVPRI reglamento 63 straipsnį įtraukiama nauja 1a dalis nustatant, kad su pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo užduotimis susijusios išlaidos ir mokesčiai EVPRI sąmatose nurodomi atskirai. Pagrindinių sandorio šalių vykdomasis organas tvirtina vykdomojo direktoriaus parengtą projektą, susijusį su tokiomis išlaidomis ir mokesčiais, prieš priimant sąmatą. 1 straipsnio 14 punktu iš dalies keičiama EVPRI reglamento 70 straipsnio 1 dalis numatant, kad pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo nariams taikomi profesinės paslapties reikalavimai pagal SESV 339 straipsnį ir tam tikros Sąjungos teisės aktų nuostatos, net jiems baigus eiti savo pareigas. Pakeitimai, kuriais siekiama sustiprinti EVPRI gebėjimą rinkti informaciją (EVPRI reglamento 35 straipsnis) 1 straipsnio 3 punktu pakeičiama EVPRI reglamento 35 straipsnio šešta pastraipa numatant, kad tas atvejais, kai iš valstybės narės kompetentingų institucijų ar kitų subjektų neįmanoma gauti išsamios informacijos, EVPRI gali prašyti informacijos tiesiogiai iš leidimą turinčios ar pripažintos pagrindinės sandorio šalies, leidimą turinčio centrinio vertybinių popierių depozitoriumo ir leidimą turinčios prekybos vietos. Apie tokius prašymus EVPRI praneša kompetentingoms institucijoms. 5.2.2.Sąjungoje įsisteigusių pagrindinių sandorio šalių priežiūra Pakeitimai, susiję su leidimo ES įsisteigusiai pagrindinei sandorio šaliai suteikimo sąlygomis ir procedūromis (ERIR 17, 18, 19, 20 ir 21 straipsniai) Leidimo suteikimo ir atsisakymo jį suteikti tvarka 2 straipsnio 2 punktu iš dalies keičiama ERIR 17 straipsnio 3 dalis nustatant, kad kompetentingos institucijos atliekamas pagrindinės sandorio šalies paraiškos išsamumo vertinimas būtų atliekamas konsultuojantis su EVPRI ir kad EVPRI ir kolegijai būtų pranešta apie bet kokią papildomą informaciją, kurią dėl paraiškos gavo kompetentinga institucija. Kolegijos pirmininkas ir sudėtis 2 straipsnio 3 punktu iš dalies keičiamas ERIR 18 straipsnis patikslinant institucijų, kurioms atstovaujama kolegijoje, atsakomybės pasiskirstymą. Naujoje 18 straipsnio 1 dalyje numatoma, kad kolegijai pirmininkauja ir vadovauja pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo vadovas. Naujame ERIR 18 straipsnio 2 dalies a punkte nustatoma, kad į kolegijos sudėtį įeina ne EVPRI, o nuolatiniai pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo nariai. Naujame ERIR 18 straipsnio 2 dalies c punkte nustatoma, kad, kai reikia, pagal Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1024/2013 prie kompetentingų institucijų, atsakingų už pagrindinės sandorio šalies tarpuskaitos narių, kurie yra įsteigti trijose valstybėse narėse, kurių bendri įnašai į pagrindinės sandorio šalies įsipareigojimų neįvykdymo fondą per 42 straipsnyje nurodytą vienų metų laikotarpį yra didžiausi, priskiriamas ECB. Kolegijos nuomonė 2 straipsnio 4 punktu iš dalies keičiama ERIR 19 straipsnio 3 dalis įtraukiant pakeitimus, susijusius su kolegijos narių balsavimo teisėmis, ir nustatant, kad nuolatiniai pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo nariai turi po vieną balsą, išskyrus Komisijos atstovą, kuris neturi teisės balsuoti. Leidimo panaikinimas 2 straipsnio 5 punktu iš dalies keičiama ERIR 20 straipsnio 6 dalis numatant, kad pagrindinės sandorio šalies kompetentinga institucija siunčia EVPRI ir kolegijos nariams išsamiai pagrįstą sprendimo dėl leidimo panaikinimo projektą. Peržiūra ir vertinimas 2 straipsnio 6 punkto a ir b papunkčiais pakeičiamos ERIR 21 straipsnio 1 ir 3 dalys, susijusios su leidimą turinčių pagrindinių sandorio šalių peržiūra ir vertinimu. Naujoje 21 straipsnio 1 dalyje numatoma, kad pagrindinės sandorio šalies ERIR atitikties peržiūrą ir vertinimą kompetentinga institucija atlieka bendradarbiaudama su EVPRI. Naujoje 21 straipsnio 3 dalyje nustatoma, kad EVPRI nustatys tokios peržiūros ir vertinimo dažnumą ir išsamumą, ir numatoma, kad EVPRI darbuotojams turėtų būti siūloma dalyvauti patikrinimuose vietoje. Taip pat reikalaujama, kad kompetentinga institucija perduotų EVPRI visą informaciją, kurią gauna iš pagrindinės sandorio šalies, ir kad kompetentinga institucija iš atitinkamos pagrindinės sandorio šalies prašytų pateikti bet kokią EVPRI prašomą informaciją, kurios pati negali pateikti.

Pakeitimai, susiję su leidimų ES įsisteigusioms pagrindinėms sandorio šalims suteikimu ir tų šalių priežiūra (nauji ERIR 21a, 21b ir 21c straipsniai) 2 straipsnio 7 punktu į ERIR įtraukiami nauji 21a, 21b ir 21c straipsniai nustatant pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo vaidmenį, susijusį su leidimų pagrindinėms sandorio šalims suteikimu ir tų šalių priežiūra, ir patikslinant institucijų atsakomybės pasiskirstymą. Nors nacionalinės kompetentingos institucijos ir toliau vykdo savo priežiūros pareigas pagal ERIR, priimant tam tikrus sprendimus, kad būtų skatinama pagrindinių sandorio šalių priežiūros konvergencija visoje Sąjungoje, reikia gauti išankstinį EVPRI ir tam tikrais atvejais atitinkamo (-ų) emisijos centrinio (-ų) banko (-ų) sutikimą. Naujame 21a straipsnyje numatoma, kad kompetentingos institucijos rengs galutinius sprendimų projektus ir teiks juos EVPRI, kad ji suteiktų išankstinį sutikimą dėl sprendimų, susijusių su galimybe naudotis pagrindinės sandorio šalies paslaugomis, galimybe naudotis prekybos vieta, leidimu pagrindinei sandorio šaliai, pagrindinės sandorio šalies veiklos ir paslaugų srities išplėtimu, kapitalo reikalavimais, leidimo panaikinimu, peržiūra ir vertinimu, akcininkais ir nariais, turinčiais kvalifikuotuosius akcijų paketus, informacija kompetentingoms institucijoms, modelių peržiūra, testavimu nepalankiausiomis sąlygomis ir grįžtamuoju patikrinimu ir sąveikos susitarimų patvirtinimu. Bet kokiems sprendimams, susijusiems su 22 straipsnio taikymu laikantis ERIR IV ir V antraštinėse dalyse numatytų pagrindinėms sandorio šalims ir sąveikos susitarimams nustatytų reikalavimų, taip pat bus reikalingas išankstinis EVPRI sutikimas. Jeigu EVPRI siūlo tam tikrų kompetentingos institucijos parengtų galutinių sprendimų projektų pakeitimų, tokie sprendimai priimami tik atlikus EVPRI prašomus pakeitimus. Jeigu EVPRI prieštarauja tam tikriems kompetentingos institucijos parengtiems galutinių sprendimų projektams, tokie sprendimai nepriimami. Nauju 21a straipsniu taip pat sukuriamas ginčų sprendimo mechanizmas, taikomas tais atvejais, kai EVPRI ir nacionalinės kompetentingos institucijos nesutaria. Jeigu kompetentinga institucija nepritaria EVPRI pakeitimams ar prieštaravimams, susijusiems su tam tikrais kompetentingos institucijos parengtais galutinių sprendimų projektais, klausimas perduodamas svarstyti EVPRI Priežiūros tarybai, kad ji priimtų galutinį sprendimą. Galiausiai naujame 21a straipsnyje numatoma, kad EVPRI gali priimti atskirą sprendimą dėl finansų rinkos dalyvio, jeigu nacionalinės kompetentingos institucijos atmeta EVPRI nuomonę ar prašymus. Be to, tam tikriems sprendimams, kuriuos rengiasi priimti nacionalinės kompetentingos institucijos, priimti reikalingas išankstinis atitinkamų emisijos centrinių bankų sutikimas dėl galimos rizikos, kad dėl netinkamos pagrindinės sandorio šalies veiklos gali kilti pavojus Sąjungos pinigų politikos rengimui ir įgyvendinimui ir sklandaus mokėjimo sistemų veikimo skatinimui. Nors centrinių bankų ir priežiūros institucijų įgaliojimai gali iš dalies sutapti, jie gali vieni kitų neatitikti, kai priežiūros veiksmais daromas poveikis pagrindinėms centrinių bankų atsakomybės sritims, pavyzdžiui, susijusioms su kainų stabilumu, pinigų politika ir mokėjimo sistemomis. Naujame 21b straipsnyje numatomi atitinkamų emisijos centrinių bankų uždaviniai siekiant nustatyti, kaip pasiskirsto institucijų atsakomybė, visų pirma, kai ji susijusi su pagrindinės sandorio šalies mokėjimo ir atsiskaitymo tvarka ir atitinkama likvidumo rizika. To emisijos centrinio banko valiuta išreikštų sandorių valdymo tvarka. Naujame 21b straipsnyje numatyta, kad kompetentingos institucijos turi gauti atitinkamų emisijos centrinių bankų sutikimą, kai nori priimti sprendimus, susijusius su leidimo pagrindinei sandorio šaliai suteikimu, pagrindinės sandorio šalies veiklos ir paslaugų srities išplėtimu, leidimo panaikinimu, garantinės įmokos reikalavimais, likvidumo rizikos kontrolės priemonėmis, įkaito reikalavimais, atsiskaitymais ir sąveikos susitarimų tvirtinimu. Jeigu atitinkamas emisijos centrinis bankas prieštarauja kompetentingos institucijos sprendimų projektams šiose srityse, tokie sprendimai nepriimami. Jeigu atitinkamas emisijos centrinis bankas siūlo pakeitimų kompetentingos institucijos sprendimų projektams šiose srityse, tokie sprendimai priimami tik atlikus pakeitimus. Naujame 21c straipsnyje numatyta, kad ir valstybėse narėse, ir trečiosiose šalyse įsisteigusios pagrindinės sandorio šalys moka mokesčius už EVPRI priežiūros ir administracines užduotis, susijusias su: i) paraiškomis gauti leidimą, kaip numatyta 17 straipsnyje, ii) paraiškomis dėl pripažinimo pagal 25 straipsnį ir iii) metiniais mokesčiais, susijusiais su EVPRI atsakomybės sričiai priklausančiomis užduotimis. Deleguotajame akte Komisija išsamiau išdėsto mokesčių rūšis, dalykus, už kuriuos mokėtini mokesčiai, mokesčių sumą ir būdą, kaip juos turėtų mokėti leidimą turinčios ir paraišką teikiančios Sąjungos pagrindinės sandorio šalys, pripažintos trečiųjų šalių pagrindinės sandorio šalys, kurios nėra sisteminės svarbos (1 lygio pagrindinės sandorio šalys) ir pripažintos pagrindinės sandorio šalys, kurios yra arba gali būti sisteminės svarbos Sąjungos arba vienos ar kelių valstybių narių finansiniam stabilumui (2 lygio pagrindinės sandorio šalys). Nustačius tokius priežiūros mokesčius bus galima finansuoti pagrindinių sandorio šalių vykdomojo organo užduočių vykdymą ir suteikti galimybę EVPRI vykdyti savo pareigas. Pakeitimai, susiję su institucijų bendradarbiavimu (ERIR 24 straipsnis) 2 straipsnio 8 punktu iš dalies keičiamas ERIR 24 straipsnis pridedant galimą neigiamą poveikį pinigų politikos perdavimui ir sklandžiam mokėjimo sistemų veikimui prie kritinės padėties atvejų, apie kuriuos pagrindinės sandorio šalies kompetentinga institucija arba kita institucija nepagrįstai nedelsdama praneša EVPRI, kolegijai, atitinkamiems ECBS nariams ir kitoms atitinkamoms institucijoms. 5.2.3.Trečiųjų šalių pagrindinės sandorio šalys Per penkerius metus po ERIR priėmimo pagrindinių sandorio šalių veiklos mastas ir aprėptis ES ir visame pasaulyje sparčiai didėjo. Pagrindinės sandorio šalies atliekama tarpuskaita įgijo didesnę svarbą palūkanų normos ir kredito išvestinių finansinių priemonių srityje. Sparčiai įgyjantis vis didesnę svarbą pasaulinėje finansų sistemoje pagrindinių sandorio šalių vaidmuo atspindi ne tik pagrindinės sandorio šalies įvairiose turto klasėse atliekamos tarpuskaitos prievolių atsiradimą, bet ir dažnesnį savanorišką pagrindinės sandorio atliekamos tarpuskaitos naudojimą rinkos dalyviams vis geriau suvokiant tokios tarpuskaitos naudą. Pagal ERIR tam tikrų palūkanų normos išvestinių finansinių priemonių ir kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių tarpuskaitą jau turi atlikti pagrindinė sandorio šalis atsižvelgiant į panašius reikalavimus kitose G 20 šalyse. Be to, iš dalies pakeistos bankų kapitalo taisyklės siekiant skatinti pagrindinės sandorio šalies atliekamą tarpuskaitą ir užtikrinti, kad dvišalė tarpuskaita būtų palyginti brangesnė alternatyva, o dvišaliams sandoriams nuo 2017 m. kovo mėn. taikomi papildomi įkaito reikalavimai. Tad tarpuskaita naudojamasi dažniau, tačiau šiuo metu ją koncentruotai atlieka gana nedidelis pasaulinių pagrindinių sandorio šalių skaičius. Šiuo metu pagal ERIR lygiavertiškumo nuostatas pripažintos 28 trečiųjų šalių pagrindinės sandorio šalys. Dar 12 pagrindinių sandorio šalių iš 10 jurisdikcijų kreipėsi dėl pripažinimo ir laukia Komisijos sprendimo dėl jų reguliavimo ir priežiūros sistemų lygiavertiškumo. Pakeitimai, kuriais siekiama sustiprinti trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių režimų lygiavertiškumo vertinimą (ERIR 25 straipsnio 6 dalis) Komisija priimdama sprendimus dėl lygiavertiškumo ir toliau spręs, ar trečiųjų šalių teisinės ir priežiūros sistemos atitinka ERIR reikalavimus, kad būtų galima pripažinti tose trečiosiose šalyse įsisteigusias pagrindines sandorio šalis. Šiuo pasiūlymu patvirtinama, kad Komisija gali taikyti papildomas sąlygas lygiavertiškumui nustatyti. 2 straipsnio 9 punkto e papunkčiu įtraukiamos naujos 6a ir 6b dalys, kad prireikus priimdama deleguotąjį aktą Komisija galėtų nustatyti kriterijus, kuriais reikia remtis vertinant galimybę pripažinti trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių režimų lygiavertiškumą. Nauja ERIR 25 straipsnio 6 dalies 6b dalimi EVPRI pavedama stebėti reguliavimo ir priežiūros pokyčius, susijusius su trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių režimais, kuriuos Komisija yra pripažinusi lygiaverčiais. Pakeitimai, susiję su trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių pripažinimu (ERIR 6 straipsnio 2 dalis, 25 straipsnio 2 dalis ir naujos 2a, 2b ir 2c dalys ir naujas 25a straipsnis) Didesnis skaidrumas Siekiant užtikrinti didesnį skaidrumą suinteresuotosioms šalims ir apskritai visuomenei, ERIR iš dalies keičiamas taip, kad būtų patikslintas pagrindinių sandorio šalių registravimas pateikiant daugiau duomenų EVPRI viešame registre (2 straipsnio 1 punktu iš dalies keičiamas 6 straipsnio 2 dalies b punktas). Papildomų reikalavimų pripažintoms trečiųjų šalių pagrindinėms sandorio šalims pasiūlyme neteikiama. Ne sisteminės svarbos (1 lygio) trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių ir sisteminės svarbos (2 lygio) trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių klasifikacija Atsižvelgiant į tarpuskaitos populiarėjimą pasaulyje ir rizikos koncentraciją ribotame skaičiuje pasaulinių pagrindinių sandorio šalių, reikia numatyti, kaip diferencijuoti sandorio šalis pagal trečiųjų šalių pagrindinės sandorio šalies, pripažintos pagal ERIR, tipą. Tad šiuo pasiūlymu reikalaujama, kad nagrinėdama paraišką dėl pripažinimo, EVPRI turi apsvarstyti trečiosios šalies pagrindinės sandorio šalies keliamos sisteminės rizikos laipsnį. Tam užtikrinti ir siekiant proporcingai taikyti reikalavimus reikia atskirti mažesnę riziką keliančias pagrindines sandorio šalis ir pagrindines sandorio šalis, kurios yra arba bus sisteminės svarbos Sąjungai arba vienai ar kelioms valstybėms narėms. Taip atsižvelgiama į tai, kad ne visos trečiųjų šalių pagrindinės sandorio šalys yra vienodos sisteminės svarbos. Tai priklausys nuo jų taikymo srities ir sandorių, kurių tarpuskaita atliekama, tipo, taip pat nuo vykdomos tarpuskaitos veiklos masto. Pavyzdžiui, gana nedidelė trečiosios šalies pagrindinė sandorio šalis, atliekanti tik riboto skaičiaus sutarčių, kurios, pavyzdžiui, išreikštos vietos valiuta, tarpuskaitą, objektyviai kels mažesnį susirūpinimą ir mažesnę riziką Sąjungos finansų sistemai nei trečiosios šalies pagrindinė sandorio šalis, atliekanti daugelio Sąjungos valiuta išreikštų sutarčių tarpuskaitą. Tad siūloma, kad EVPRI būtų įgaliota suskirstyti pagrindines sandorio šalis pagal tai, ar jos yra ar gali būti sisteminės svarbos, ar ne. Trečiųjų šalių pagrindinės sandorio šalys, kurias EVPRI pripažino nesančiomis ar negalinčiomis būti sisteminės svarbos Sąjungai ir valstybėms narėms, vadinamos 1 lygio pagrindinėmis sandorio šalimis (2 straipsnio 9 punkto a papunkčiu į ERIR 25 straipsnio 2 dalį įtraukiamas e punktas). Tokioms 1 lygio pagrindinėms sandorio šalims bus ir toliau taikoma galiojanti tvarka ir sąlygos, susijusios su Komisijos priimamais sprendimais dėl trečiųjų šalių lygiavertiškumo, kuriais remdamasi EVPRI gali pripažinti atskiras trečiųjų šalių pagrindines sandorio šalis. EVPRI taip pat įgis naujų pareigų, susijusių su pripažintų 1 lygio pagrindinių sandorio šalių priežiūra.

Be 1 lygio pagrindinių sandorio šalių, EVPRI taip pat galės nustatyti kitą kategoriją trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių, kurias reikia laikyti esančiomis arba artimiausiu metu galinčiomis būti sisteminės svarbos Sąjungos ir valstybių narių finansiniam ir ekonominiam stabilumui (vadinamųjų 2 lygio pagrindinių sandorio šalių). Tai numatyta 2 straipsnio 9 punkto c papunkčiu, kuriuo į ERIR 25 straipsnį įtraukiama nauja 2a dalis. Kad EVPRI galėtų nustatyti, ar trečiosios šalies pagrindinė sandorio šalis yra 2 lygio pagrindinė sandorio šalis, nustatomi keturi objektyvūs kriterijai (nauja 25 straipsnio 2a dalis): i) trečiosios šalies pagrindinės sandorio šalies veiklos pobūdis, mastas ir sudėtingumas; ii) poveikis, kurį trečiosios šalies pagrindinės sandorio šalies žlugimas ar veiklos sutrikimas turėtų ypatingos svarbos rinkoms, finansų įstaigoms arba apskritai ES finansų sistemai ir finansiniam stabilumui; iii) trečiosios šalies pagrindinės sandorio šalies tarpuskaitos narystės struktūra ir iv) trečiosios šalies pagrindinės sandorio šalies santykiai, tarpusavio priklausomybė ir kiti ryšiai su kitomis finansų rinkos infrastruktūromis. Komisija turės patikslinti šiuos kriterijus deleguotajame akte (25 straipsnio 2a dalies antra pastraipa), kurį priims per šešis mėnesius po šio reglamento priėmimo. EVPRI nustačius, kad trečiosios šalies pagrindinė sandorio šalis yra 2 lygio pagrindinė sandorio šalis, ta pagrindinė sandorio šalis gali būti pripažinta ir jai gali būti leista teikti tarpuskaitos paslaugas ar vykdyti veiklą Sąjungoje tik jeigu ji tenkina papildomas sąlygas. Tos sąlygos yra būtinos norint atsižvelgti į papildomus nuogąstavimus, susijusius su Sąjungos ir vienos ar kelių valstybių narių finansiniu stabilumu. Pagrindinės sandorio šalys, jau pripažintos pagal galiojančią ERIR nustatytą tvarką, ir toliau bus laikomos 1 lygio pagrindinėmis sandorio šalimis, kol EVPRI nustatys, ar tokios trečiųjų šalių sandorio šalys yra 2 lygio pagrindinės sandorio šalys. Proporcingi reikalavimai sisteminės svarbos 2 lygio trečiųjų šalių pagrindinėms sandorio šalims Nustatomi keturi papildomi reikalavimai, kuriuos turi įvykdyti sisteminės svarbos trečiųjų šalių pagrindinės sandorio šalys (žr. 2 straipsnio 9 punkto b papunktį): i) nuolatinis svarbių ir būtinų ES pagrindinėms sandorio šalims taikomų prudencinių reikalavimų laikymasis. Tie reikalavimai susiję su kapitalo reikalavimais, taip pat su vidaus organizacijos valdymu, verslo etika, garantinėmis įmokomis, įsipareigojimų neįvykdymo fondu, finansiniais ištekliais, likvidumu, investicijomis, testavimu nepalankiausiomis sąlygomis, atsiskaitymais ir sąveika. Jie šiuo metu nustatyti ERIR 16 straipsnyje ir IV bei V antraštinėse dalyse; ii) per 180 dienų pateikiamas atitinkamų ES emisijos centrinių bankų rašytinis patvirtinimas, kad trečiosios šalies pagrindinė sandorio šalis laikosi tų centrinių bankų nustatytų reikalavimų. Centriniai bankai nustato tokius papildomus reikalavimus vykdydami savo pinigų politikos uždavinius. Pavyzdžiui, jie galėtų nustatyti papildomus reikalavimus, susijusius su rizika likvidumui, mokėjimo ar atsiskaitymo tvarka Sąjungoje ar valstybėse narėse. Konkrečiau kalbant, jie galėtų būti susiję su pagrindinės sandorio šalies saugomo įkaito buvimu ir konkrečiu tipu, įkaitui taikomo vertės sumažinimo lygiu, investicijų politika ar įkaito atskyrimu, dalyvaujančių centrinių bankų likvidumo susitarimų buvimu, galimu pagrindinės sandorio šalies veiklos poveikiu ir galimo jos veiklos sutrikimo ar žlugimo padariniais Sąjungos finansų sistemai ir stabilumui; iii) kad EVPRI galėtų vykdyti savo naujas priežiūros pareigas, trečiosios šalies pagrindinė sandorio šalis taip pat turi pateikti rašytinį sutikimą, kad EVPRI susipažintų su bet kokia tos pagrindinės sandorio šalies turima informacija ir paprašiusi patektų į jos verslo patalpas. Žinoma, turi būti įmanoma tai įgyvendinti trečiojoje šalyje ir turi būti pateikta teisininkų nuomonė, ar taip yra; iv) trečiosios šalies pagrindinė sandorio šalis turėtų turėti visas būtinas procedūras ir priemones, kad galėtų patenkinti pirmąją ir trečiąją sąlygas. Kadangi pirmiau nurodyti reikalavimai turi būti taikomi proporcingai, pasiūlymu sukuriama sistema, pagal kurią trečiųjų šalių pagrindinės sandorio šalys gali ir toliau laikytis savo šalies normų ir reikalavimų. Tokia naujoji palygintinos atitikties sistema, kurioje laikomasi FST standartų ir kuri atitinka panašią JAV institucijų taikomą sistemą, yra grindžiama paprasta procedūra, pagal kurią trečiosios šalies pagrindinė sandorio šalis gali paprašyti EVPRI palyginti ERIR reikalavimus ir ES priežiūros standartus pagrindinėms sandorio šalims su trečiosios šalies reikalavimais ir standartais. Jeigu jie palygintini, EVPRI gali nuspręsti, kad taikant kai kuriuos ar visus galiojančius reikalavimus ir užtikrinant atitinkamą priežiūrą toje trečiojoje šalyje pasiekiamas panašus rezultatas, koks būtų pasiektas taikant ERIR, ir leidžia netaikyti atitinkamos ERIR nuostatos. Taikant tokį požiūrį gerokai sumažės bet kokia našta, susijusi su dvejopu normų ir reikalavimų taikymu. Komisija turės priimti deleguotąjį aktą, kuriuo išsamiau apibūdins EVPRI atliekamą vertinimą (naujas 25a straipsnis). Tačiau, atsižvelgiant į didėjančią tarpuskaitos paslaugų koncentraciją ribotame skaičiuje pasaulinių pagrindinių sandorio šalių ir didesnę su tokia koncentracija susijusią riziką, kai kurios pagrindinės sandorio šalys gali turėti ypatingos sisteminės svarbos ES finansų sistemai. Tad priimdama sprendimą, ar trečiosios šalies pagrindinė sandorio šalis yra ar gali būti sisteminės svarbos, pasitarusi su atitinkamu (-ais) centriniu (-ais) banku (-ais) EVPRI taip pat gali nuspręsti, kad tokio subjekto keliama rizika Sąjungos finansiniam stabilumui arba vienai ar kelioms valstybėms narėms yra tokia didelė, kad net tai trečiosios šalies pagrindinei sandorio šaliai taikant visą ERIR nepavyks pakankamai sumažinti tokios rizikos, tad tokios sandorio šalies nereikėtų pripažinti. Jeigu priimamas toks sprendimas, kad ES finansinio stabilumo išsaugojimo problemų neįmanoma išspręsti per trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių pripažinimo procesą, siūloma, kad pasitarusi su atitinkamais ES centriniais bankais EVPRI būtų įgaliota rekomenduoti Komisijai nepripažinti tokios pagrindinės sandorio šalies. Tuo remdamasi Komisija įgaliojama priimti sprendimą, kad ta pagrindinė sandorio šalis neturėtų būti pripažinta ir, jeigu ji nori Sąjungoje teikti tarpuskaitos paslaugas, ji turėtų gauti leidimą ir įsisteigti vienoje iš valstybių narių (nauja 25 straipsnio 2c dalis). Pakeitimai, kuriais siekiama sustiprinti vykdomą trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių priežiūrą po jų pripažinimo (ERIR 25 straipsnio 5, 6 ir 7 dalys, nauji 25b–25m straipsniai) EVPRI vykdoma trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių priežiūra Siekiant pašalinti trūkumus įgyvendinant ERIR įtvirtintą lygiavertiškumo ir pripažinimo sistemą trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių priežiūros srityje siūloma sustiprinti EVPRI įgaliojimus. Taip bus užtikrinama, kad būtų įveikti sunkumai, su kuriais susiduria EVPRI gaudama galimybę susipažinti su pagrindinės sandorio šalies informacija, atlikdama pagrindinės sandorio šalies patikrinimus vietoje ir dalydamasi informacija su atitinkamomis ES reguliavimo institucijomis, priežiūros institucijomis ir centriniais bankais. Taip bus sumažintas pavojus, kad pagrindinės sandorio šalies praktika ir (arba) rizikos valdymo modelių koregavimai liks nepastebėti ir tai turės svarbų poveikį ES subjektų finansiniam stabilumui. Antra, tai padės išspręsti problemą, susijusią su galimu priežiūros institucijų ir centrinių bankų tikslų nesutapimu kolegijose, kalbant apie trečiųjų šalių pagrindines sandorio šalis, kai dalyvauja ne ES institucijos. Galiausiai, sprendžiama problema, susijusi su pavojumi, kad pagrindinių sandorio šalių taisyklių ir (arba) reguliavimo sistemos pakeitimai trečiojoje šalyje galėtų neigiamai paveikti reguliavimo ar priežiūros veiklos rezultatus. Tai reiškia, kad ES ir trečiųjų šalių pagrindinėms sandorio šalims bus užtikrintos vienodos sąlygos ir nebeliks galimybės rinktis palankesnes reguliavimo ir priežiūros sąlygas. Naujame 25b straipsnyje (žr. toliau) numatytos naujos EVPRI pareigos prižiūrint pripažintas 1 ir 2 lygių pagrindines sandorio šalis. Griežtesnis galiojančios pripažinimo tvarkos įgyvendinimas

2 straipsnio 9 punkto c papunkčiu pakeičiama ERIR 25 straipsnio 5 dalis nustatant, kad EVPRI turi peržiūrėti trečiosios šalies pagrindinės sandorio šalies, kuri vykdo savo veiklą ir teikia paslaugas Sąjungoje, pripažinimą ne rečiau nei kartą per dvejus metus. Su trečiosios šalies pagrindinės sandorio šalies pripažinimo panaikinimu susijusios nuostatos perkeliamos į naujus 25m ir 25n straipsnius (žr. toliau). 2 straipsnio 9 punkto f papunkčiu pakeičiamas ERIR 25 straipsnio 7 dalies pirmas sakinys numatant, kad EVPRI ir lygiaverčių pagrindinių sandorio šalių trečiųjų šalių režimų atitinkamų kompetentingų institucijų bendradarbiavimo susitarimai turi būti praktiškai veiksmingi. 2 straipsnio 9 punkto g papunkčiu iš dalies keičiamas 25 straipsnio 7 dalies d punktas nustatant, kad su priežiūros veiklos koordinavimu susijusios procedūros turėtų aprėpti trečiųjų šalių institucijų sutikimą leisti atlikti tyrimus ir patikrinimus vietoje, kaip numatyta šio pasiūlymo 25d ir 25e straipsniuose. g papunkčiu į 25 straipsnio 7 dalį įtraukiamas naujas e punktas, kuriuo nustatoma, kad EVPRI ir lygiaverčių pagrindinių sandorio šalių trečiųjų šalių režimų atitinkamų kompetentingų institucijų bendradarbiavimo susitarimuose turi būti nustatytos procedūros, būtinos veiksmingai reguliavimo ir priežiūros pokyčių trečiojoje šalyje stebėsenai užtikrinti. Naujasis EVPRI ir atitinkamo (-ų) emisijos centrinio (-ų) banko (-ų) vaidmuo prižiūrint pripažintas trečiųjų šalių pagrindines sandorio šalis 2 straipsnio 10 punktu į ERIR įtraukiami nauji 25b–25n straipsniai, kuriais EVPRI suteikiami nauji įgaliojimai vykdyti pripažintų 1 ir 2 lygių trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių priežiūrą siekiant sustiprinti trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių atitikties ERIR reikalavimams stebėseną ir užtikrinimą. Taip pat numatoma užtikrinti atitinkamų emisijos centrinių bankų dalyvavimą pripažįstant ir prižiūrint trečiųjų šalių pagrindines sandorio šalis joms dirbant su Sąjungos valiutomis išreikštomis finansinėmis priemonėmis, kurių tarpuskaitą dažnai atlieka ne Sąjungoje įsisteigusios pagrindinės sandorio šalys, kad būtų sumažinta rizika Sąjungos vidaus rinkai ir Sąjungos arba vienos ar kelių valstybių narių finansiniam stabilumui. Naujame 25b straipsnyje numatomi nauji EVPRI įgaliojimai siekiant užtikrinti, kad 1 ir 2 lygių trečiųjų šalių pagrindinės sandorio šalys nuolat laikytųsi reikalavimų. Naujo 25b straipsnio 1 dalyje numatoma, kad EVPRI atsako už nuolatinę priežiūrą, kaip 2 lygio pagrindinės sandorio šalys laikosi ERIR 16 straipsnyje ir IV bei V antraštinėse dalyse nustatytų prudencinių reikalavimų. Be to, ne rečiau nei kartą per metus, kaip numatyta 25b straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje, EVPRI iš kiekvienos 2 lygio pagrindinės sandorio šalies reikalaus patvirtinimo, kad ši atitinka visus papildomus priežiūros reikalavimus, nustatytus 25 straipsnio 2b dalyje. Atitinkamas (-i) emisijos centrinis (-iai) bankas (-ai) taip pat nedelsdamas (-i) praneša EVPRI, jeigu, jo (jų) nuomone, 2 lygio pagrindinė sandorio šalis nebeatitinka 25 straipsnio 2b dalies b punkto sąlygų. Naujo 25b straipsnio 2 dalyje numatoma, kad prieš priimdama sprendimus, susijusius su garantinės įmokos reikalavimais, likvidumo rizikos kontrolės priemonėmis, įkaito reikalavimais, atsiskaitymais ir sąveikos susitarimų tvirtinimu EVPRI gauna atitinkamo (-ų) emisijos centrinio (-ų) banko (-ų) sutikimą. Jeigu atitinkamas (-i) emisijos centrinis (-iai) bankas (-ai) prieštarauja sprendimo projektui, EVPRI tokio sprendimo nepriima. Jeigu atitinkamas (-i) emisijos centrinis (-iai) bankas (-ai) pasiūlo sprendimo projekto pakeitimų, EVPRI gali priimti tokį sprendimą tik atlikusi pakeitimus. Naujo 25b straipsnio 3 dalyje numatyta, kad EVPRI atlieka pripažintų pagrindinių sandorio šalių atsparumo nepalankioms rinkos sąlygoms vertinimą pagal bendrą EVPRI reglamento 32 straipsnio 2 dalyje nustatytą metodiką. Naujame 25c straipsnyje nustatyta, kad EVPRI prašymu ar sprendimu iš trečiosios šalies pagrindinės sandorio šalies ir susijusių trečiųjų asmenų gali būti reikalaujama pateikti visą būtiną informaciją, kad EVPRI galėtų vykdyti savo pareigas pagal ERIR. Naujame 25d straipsnyje nustatyta, kad savo sprendimu EVPRI gali reikalauti, kad 2 lygio trečiosios šalies pagrindinė sandorio šalis sutiktų, kad būtų vykdomi bendrieji tyrimai. Naujame 25e straipsnyje nustatyta, kad savo sprendimu EVPRI gali reikalauti, kad 2 lygio trečiosios šalies pagrindinė sandorio šalis sutiktų, kad būtų vykdomi patikrinimai vietoje. EVPRI turėtų pranešti apie savo ketinimą atlikti patikrinimą vietoje trečiosios šalies kompetentingoms institucijoms. Tos institucijos taip pat gali dalyvauti atliekant patikrinimą. Tokiuose patikrinimuose vietoje kviečiamas (-i) dalyvauti emisijos centrinis (-iai) bankas (-ai). Naujuose 25f ir 25i straipsniuose nustatomos procedūrinės taisyklės, įskaitant teisių į gynybą apsaugą, ir reikalavimai, jeigu esama pagrįstų požymių, kad trečiųjų šalių pagrindinės sandorio šalys galėjo padaryti pažeidimų, pateikti visą būtiną informaciją arba leisti atlikti bendruosius tyrimus ir patikrinimus vietoje. 2 straipsnio 13 punktu į ERIR įtraukiamas naujas III priedas, kuriame išvardijami galimi trečiosios šalies pagrindinės sandorio šalies padaryti pažeidimai, pavyzdžiui: i) pažeidimai, susiję su kapitalo reikalavimais: ii) pažeidimai, susiję su organizaciniais reikalavimais arba interesų konfliktais: iii) pažeidimai, susiję su veiklos reikalavimais: iv) pažeidimai, susiję su skaidrumu ir galimybe gauti informaciją; v) pažeidimai, susiję su priežiūros veiklos kliūtimis. Naujame 25g straipsnyje yra numatomos baudos, skiriamos nustačius trečiųjų šalių pagrindinių sandorio šalių padarytus pažeidimus. 2 straipsnio 13 punktu į ERIR įtraukiamas naujas IV priedas, kuriame išvardijamos tam tikrų galimų trečiosios šalies pagrindinės sandorio šalies padarytų pažeidimų sunkinančios ir lengvinančios aplinkybės. Naujame 25h straipsnyje numatomos veiksmingos ir proporcingos periodiškai mokamos baudos, dėl kurių tam tikrais atvejais EVPRI priima trečiųjų šalių pagrindinėms sandorio šalims skirtą sprendimą. Baudos gali būti skiriamos siekiant nutraukti pažeidimą, reikalaujant teikti informaciją arba leisti atlikti tyrimus ar patikrinimus. Naujame 25j straipsnyje numatyta, kad laikydamasi tam tikrų sąlygų EVPRI viešai atskleidžia visus atvejus, kai trečiųjų šalių pagrindinėms sandorio šalims skiriamos baudos arba periodiškai mokamos baudos. Naujame 25k straipsnyje numatoma, kad bet kokį EVPRI sprendimą, kuriuo trečiųjų šalių pagrindinėms sandorio šalims skiriamos baudos arba periodiškai mokamos baudos, peržiūri Teisingumo Teismas. Nauju 25l straipsniu Komisija įgaliojama priimti deleguotuosius aktus, kad atsižvelgtų į pokyčius finansų rinkose, susijusius su ERIR IV priedo keitimo priemonėmis. Naujame ERIR 25m straipsnyje nustatyta, kad tam tikromis sąlygomis EVPRI panaikina sprendimą dėl trečiosios šalies pagrindinės sandorio šalies pripažinimo arba jo dalį. Naujame 25n straipsnyje nustatyta, kad EVPRI priima vieną ar kelis sprendimus, jeigu nustato, kad 2 lygio trečiosios šalies pagrindinė sandorio šalis padarė pažeidimą, įskaitant reikalavimą, kad pagrindinė sandorio šalis nutrauktų pažeidimą, baudas, viešą paskelbimą ir tos pagrindinės sandorio šalies pripažinimo panaikinimą.

5.2.4.Pagrindinėms sandorio šalims taikomi prudenciniai reikalavimai Pakeitimai, susiję su modelių ir parametrų patvirtinimu (ERIR 49 straipsnis) Iki šiol pagal 49 straipsnį buvo reikalaujama, be nepriklausomo patvirtinimo, kurį turi gauti pagrindinė sandorio šalis, gauti du atskirus NKI ir EVPRI patvirtinimus dėl modelių ir parametrų, pagal kuriuos apskaičiuojami pagrindinės sandorio šalies garantinės įmokos reikalavimai, įsipareigojimų neįvykdymo fondo įmokos, įkaito reikalavimai ir kitos rizikos kontrolės priemonės, reikšmingų pakeitimų. 2 straipsnio 11 punkto b papunkčiu į ERIR 49 straipsnį įtraukiamos naujos 1a, 1b, 1c, 1d, 1e ir 1f dalys patikslinant sąlygas, kuriomis pagrindinė sandorio šalis gali gauti jos taikomų modelių ir parametrų reikšmingų pakeitimų patvirtinimą. Pagal 1a dalį pakanka NKI patvirtinimo, nes 2 straipsnio 7 punktu į ERIR įtraukiamas naujas 21a straipsnis, pagal kurį reikalaujamas išankstinis EVPRI sutikimas, kad NKI galėtų priimti patvirtinimo sprendimą pagal ERIR 49 straipsnį. Taigi atskiro EVPRI patvirtinimo nebereikia. Kai pagrindinė sandorio šalis planuoja priimti kokius nors reikšmingus modelių ir parametrų pakeitimus, ji kreipiasi į kompetentingą instituciją, kad ši patvirtintų tą pakeitimą. Pasitarusi su EVPRI kompetentinga institucija atlieka pagrindinės sandorio šalies rizikos vertinimą ir pateikia ataskaitą kolegijai, kuri priima nuomonę balsų dauguma. Priėmusi tokią nuomonę kompetentinga institucija informuoja pagrindinę sandorio šalį, ar patvirtinimas suteikiamas ar atsisakoma jį suteikti. Be to, naujose dalyse numatomas teisinis pagrindas, pagal kurį prireikus preliminariai atliekamas reikšmingas modelių ar parametrų pakeitimas. 2 straipsnio 11 punkto a papunkčiu atitinkamai iš dal