LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 13/33

Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė dėl „Demokratinės ir socialinės EPS taikant Bendrijos metodą“

(nuomonė savo iniciatyva)

(2016/C 013/07)

Pranešėja Gabriele BISCHOFF

Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas, vadovaudamasis Darbo tvarkos taisyklių 29 straipsnio 2 dalimi, 2015 m. vasario 19 d. nusprendė parengti nuomonę savo iniciatyva dėl

Demokratinės ir socialinės EPS taikant Bendrijos metodą

(nuomonė savo iniciatyva).

Ekonominės ir pinigų sąjungos, ekonominės ir socialinės sanglaudos skyrius, kuris buvo atsakingas už Komiteto parengiamąjį darbą šiuo klausimu, 2015 m. liepos 10 d. priėmė savo nuomonę.

510-ojoje plenarinėje sesijoje, įvykusioje 2015 m. rugsėjo 16–17 d. (2015 m. rugsėjo 17 d. posėdis), Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas priėmė šią nuomonę 161 nariui balsavus už, 6 – prieš ir 10 susilaikius.

„ES turi būti piliečių, o ne bankų bendrija. Jos varomoji jėga yra demokratija, o ateitis – socialinis teisingumas (1).“

1. Išvados ir rekomendacijos

1.1. Iš tikrųjų stabilizuoti ekonominę ir pinigų sąjungą (EPS) gali pavykti tik pašalinus EPS sąrangos trūkumus ir šiuo tikslu imantis didelių reformų; tam reikia sušaukus konventą pakeisti Sutartis. Nelabai realu, kad tai pavyks iki 2018 m., todėl kol kas reikia imtis kitų priemonių, kuriomis būtų galima kurti demokratiškesnę ir socialesnę EPS pagal esamas Sutartis, ir pasirūpinti, kad būtų laikomasi nusistatytų taisyklių.

1.2. Be to, kuo ilgiau truks dabartinė taupymo politika, kuria pirmiausia siekiama sumažinti išlaidas, nenumatant investicijų plano, skirto kurti pajamas skatinant augimą ir užtikrinti socialinę sanglaudą ir solidarumą, tuo darosi aiškiau, kad dėl didėjančios socialinės nelygybės kyla grėsmė Europos ekonominei integracijai ir gerovei.

1.3. Todėl negalima tęsti dabartinio kurso. Veikiau reikia stiprinti socialinę, politinę ir ekonominę sanglaudą ir taip užkirsti kelią euro zonos žlugimui. EESRK nuomone, būtina geriau atsižvelgti į EPS nacionalinės ekonomikos skirtumus, o suderintas struktūrines reformas nurodytose šalyse reikia vykdyti atsižvelgiant į pinigų sąjungos ir nacionalinius poreikius, tokiu būdu užtikrinant būtiną konvergenciją. Be to, EESRK nuomone, būtinas trumpalaikis paklausos valdymas.

1.4. EESRK skatina labiau „parlamentarizuoti“ euro zoną, įsteigiant EP didįjį komitetą, kurį sudarytų visi euro zonos ir prie jos prisijungti norinčių šalių EP nariai (26 valstybės narės) ir kuriame euro zonos nacionalinių parlamentų nariai labiau derintų savo požiūrį EPS klausimais (COSAC+). To galima imtis jau palyginti greitai.

1.5. EESRK nurodo, kad kai kurie pastarųjų metų ekonomikos valdymo politikos tikslai turėtų būti geriau suderinti su ES socialinės politikos tikslais pagal SESV 4 straipsnio 2 dalį, ir kad reikia pašalinti galimus prieštaravimus tarp ekonominių ir socialinių tikslų. Reikia – laikantis horizontaliosios socialinės išlygos – atlikti visų Europos semestro priemonių socialinio poveikio vertinimą. Šiuos rezultatus reikėtų viešai paskelbti tiek nacionaliniu, tiek ir Europos lygmenimis ir juos aptarti. EESRK tai gali remti atsižvelgdamas į savo kompetencijos sritį.

1.6. Siekiant demokratinės ir socialinės EPS, labai svarbu pašalinti skirtumus, susijusius su darbo rinkų, darbo užmokesčio nustatymo ir socialinių sistemų veikimu.

1.7. EESRK yra įsitikinęs, kad, vykdant euro zonos makroekonominį dialogą (MED-EURO), galima svariai prisidėti demokratinės ir socialinės EPS plėtojimo, kad į jo rezultatus ir išvadas reikia atsižvelgti rengiant metinę augimo apžvalgą, rezultatų suvestinę ir konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas.

2. Demokratinės ir socialinės EPS uždaviniai ir kriterijai

2.1. EESRK yra pateikęs ne vieną nuomonę, siekdamas konkrečiai pasiūlyti, kaip būtų galima geriau kurti EPS. Kai kuriose iš šių nuomonių nurodyti ateities scenarijai, o šioje nuomonėje siūloma, kaip būtų galima kuo sparčiau plėtoti demokratinę ir socialinę EPS taikant Bendrijos metodą, siekiant pagerinti demokratinį atsparumą ir įvykdyti iš Sutarčių kylančius socialinius įsipareigojimus, nes mažai tikėtina, kad iki 2018 m. bus imtasi rimtesnių veiksmų siekiant platesniu mastu pakeisti Sutartis. Ir toliau kyla susirūpinimas, kad tarpvalstybinėmis priemonėmis, pirmiausia fiskaliniu susitarimu, silpninamas Bendrijos metodas ir didinamas Europos susiskaidymas (2). Be to, kuo ilgiau trunka taupymo politika, kuria pirmiausia siekiama sumažinti išlaidas ir kurios nebandoma papildyti bent investicijų planu ir augimo skatinimo bei socialinės sanglaudos ir solidarumo užtikrinimo priemonėmis, tuo darosi aiškiau, kad dėl didėjančios socialinės nelygybės kyla grėsmė Europos ekonominei integracijai ir gerovei.

2.2. Euro zonos krizės metu išryškėjo pinigų sąjungos struktūros trūkumai, nes nuo pat pradžios praleista galimybė suderinti įvairią nacionalinę ekonominę politiką tarpusavyje, todėl pinigų bendrijos narės daugeliu atžvilgių viena nuo kitos nutolo (3).

2.3. Tarpvyriausybinis metodas atrodė esantis vienintelis būdas krizės laikotarpiu greitai priimti svarbias EPS priemones, pavyzdžiui, fiskalinį susitarimą, nes kai kurios valstybės narės nebūtų pritarusios Sutarties keitimui. Kai kurios priemonės krizės metu pagerintos. Kita vertus, bendrai sutariama, kad iki šiol yra nepakankamas parlamentinis EPS formavimas ir priežiūra. Dabar tai svarbu pakeisti atsižvelgiant į nuoseklesnę integracijos politiką. Todėl užsienio reikalų ministrų grupė (4) dar 2012 m. rekomendavo imantis bet kokių priemonių užtikrinti „visišką demokratinį teisėtumą ir atskaitomybę“ ir dėl šios priežasties gerinti EP ir nacionalinių parlamentų bendradarbiavimą (5). Europos Komisija savo koncepcijos dokumente dėl stipresnės EPS siūlo remtis instituciniu ir teisiniu Sutarčių pagrindu. Jų manymu, jei taip galėtų veikti visos valstybės narės, euro grupė galėtų imtis konkrečių priemonių.

2.4. Europos politikoje vis dažniau buvo taikomi tokie tarpvalstybiniai sprendimai kaip fiskalinis paktas, todėl didėja pavojus, kad bus sukurta „paralelinė tarptautinės teisės sistema“. 2012 m. gruodžio mėn. pateiktame H. Van Rompuy pranešime nurodyta, kad, norint įgyvendinti platesnio masto reformas, būtinas bendras supratimas. Be to, nurodyta, kad reikia didesnės socialinės sanglaudos, aktyvesnio EP ir nacionalinių parlamentų dalyvavimo ir atnaujinto dialogo su socialiniais partneriais. Taip pat reikėtų sustiprinti bendrą valstybių narių atsakomybę. Taigi, tuometinis Europos Vadovų Tarybos pirmininkas (6) į diskusijas, kuriose iki tol pirmiausia svarstyti ekonomikos ir biudžeto politikos klausimai ir nepakankamas demokratinis teisėtumas, įtraukė socialinį matmenį ir ypatingą socialinių partnerių vaidmenį.

2.5. Po 2014 m. EP rinkimų ir demokratiniais rinkimais sustiprinus Komisijos pirmininko galias, pateikta naujų diskusijų pasiūlymų: a) 2015 m. vasario 12 d. keturių pirmininkų pateiktas analitinis pranešimas „Pasirengimas tolesniems veiksmams siekiant geresnio ekonomikos valdymo euro zonoje“ (7); b) 2015 m. birželio 22 d. penkių pirmininkų pranešimas „Europos ekonominės ir pinigų sąjungos sukūrimas“ (8).

2.6. EESRK atsižvelgia į šiuos pasiūlymus ir juos vertins pagal tai, kaip išdėstyta tolesnio ekonomikos valdymo plėtojimo koncepcija kuriama socialinė, demokratiška, solidari ir politinė Sąjunga, kurioje užtikrinamas deramas Sąjungos piliečių ir socialinių partnerių dalyvavimas.

2.7. EESRK nuomone, ekonominėje ir pinigų sąjungoje reikia iš tikrųjų glaudžiau bendradarbiauti Bendrijos viduje, kaip bendrais bruožais aprašyta Komisijos projekte. Taip bendradarbiaujant – ne slopinant, bet didinant paklausą – būtų galima suvienodinti įvairių valstybių ekonominius pajėgumus augančioje ir klestinčioje ekonomikoje. Šiuo tikslu reikia vienodinti socialinius standartus ir darbuotojų teises einant pažangos keliu.

2.8. Dėl vienu metu taikomo Bendrijos metodo, tarpvyriausybinių iniciatyvų (pvz., fiskalinis susitarimas) ir naujų „tarpinių formų“ Komisijai ar Europos Sąjungos Teisingumo Teismo priežiūros užduočių taikant tarpvalstybinius susitarimus vėl kilo neaiškumų dėl dalyvių, jų legitimumo ir atsakomybės. Taip nebus galima užtikrinti skaidrumo ir visapusiškos demokratinės priežiūros. Tai sukėlė daug kritikos. Nes kilus krizei pirmenybę reikėjo teikti greitiems sprendimams, nors ir deklaruojant tikslą, kad pavieniai tarptautiniai susitarimai vėliau bus perkelti į Bendrijos metodą. Anot penkių pirmininkų, tai dar tęsis iki 2018 m. Remiantis jų tvarkaraščiu visiškos EPS demokratizacijos klausimas vėl nukeliamas, o politinės sąjungos klausimui pranešime skiriama per mažai dėmesio. Iki to laiko įgyvendinant Europos semestrą vykstantis dialogas tarp EP, Tarybos ir euro grupės, taip pat tarp nacionalinių parlamentų ir Komisijos arba tarp nacionalinių parlamentų narių ir EP narių (COSAC) turi sustiprinti pasitikėjimą ir paskatinti bendrus veiksmus. Atsižvelgdamas į tai, EESRK pažymi, kad sustiprintas dialogas negali pakeisti integracijos politikos. Dabar vėl reikia sustiprinti Bendrijos metodą, kuris pakeistų paraleliai egzistuojančias įvairias tarptautines sistemas ir taptų veikiančios EPS pagrindu.

3. Geresnis EPS valdymas didinant dalyvavimą, skaidrumą ir atsakomybę

3.1. Aktyvesnis socialinių partnerių dalyvavimas gali pagerinti EPS valdymą, o struktūruotas dialogas su pilietine visuomene padeda gerinti demokratinį atsparumą. EESRK yra pasirengęs šiuo atžvilgiu imtis ypatingo vaidmens ir dalytis savo patirtimi ir ištekliais, kaip ir, pvz., įgyvendinant strategiją „Europa 2020“ (9).

3.2. Tarybos pirmininko H. Van Rompuy įtrauktas socialinių partnerių atsakomybės klausimas tikriausiai bus daug sudėtingesnis, nes iki šiol socialiniai partneriai – kitaip nei Vyriausybės – buvo tik labai menkai įtraukti į ekonomikos valdymo tikslų nustatymo ir (arba) priemonių kūrimo veiklą. Kaip gi gali pavykti paskatinti juos dalyvauti politikoje, kuriai iš esmės jie negali daryti įtakos? Kaip kolektyvinių derybų šalys ir ekonominės veiklos vykdytojai jie daro didelį poveikį kainų lygiui ir jų stabilumui, o tam EPS suteikia visa apimančią sistemą, kurią sudaro skirtingos jų užmokesčio nustatymo, darbo rinkos ir socialinės politikos formavimo sistemos.

3.3. 2013 m. Komisija pristatė komunikatą dėl EPS socialinio matmens (10), atsižvelgdama į pilietinės visuomenės dalyvių nepasitenkinimą. Ji nurodė, kad reikia anksti atpažinti probleminius ekonominius pokyčius ir juos pašalinti, nes užsitęsusi socialinė nelygybė galėtų pakenkti finansiniam ir ekonominiam EPS stabilumui. Vėliau surengtose diskusijose išsiskyrė dvi nuomonės. Vieni mano, kad EPS socialinis matmuo yra papildomas neprivalomas ramstis, kuris – kitaip nei privalomos biudžeto ir ekonominės procedūros – yra savanoriško pobūdžio. Kiti, pvz., EESRK, nurodo, kad kai kurie ekonominės politikos tikslai prieštarauja SESV 4 straipsnio 2 dalyje nustatytiems ES socialinės politikos tikslams ir kad šiuos tikslų prieštaravimus būtina atskleisti ir pašalinti.

3.4. Komisija norėtų labiau įtraukti socialinius partnerius ir keistis su jais nuomonėmis apie darbo užmokesčio raidą ir kolektyvines derybas. Šiuo atžvilgiu ji jau ėmėsi įvairių veiksmų. Be to, ji su socialiniais partneriais norėtų keistis nuomonėmis apie Europos semestrą ir skatina aktyviau įtraukti juos į šią veiklą valstybėse narėse. EESRK yra pateikęs labai konkrečių pasiūlymų, kaip gerinti socialinių partnerių dalyvavimą ekonomikos valdyme (SOC/507) (11). Bent jau naują Komisijos pareigų paskirstymą, pirmiausia išplėstą Pirmininko pavaduotojo V. Dombrovskio kompetencijos sritį, galima vertinti kaip požymį, kad socialinių partnerių dalyvavimui skiriama daugiau dėmesio.

4. Pasiūlymai ir vertinimas

4.1. Pirmininkų pranešimas

4.1.1. EESRK nuomone, 2015 m. birželio 22 d. penkių pirmininkų (12) pateiktas pranešimas „Europos ekonominės ir pinigų sąjungos sukūrimas“ (13) bus orientyras, kaip ateityje toliau plėtoti ekonominio valdymo struktūras Europoje. EESRK mano, kad, atsižvelgiant į užsitęsusį disbalansą ir siekiant įgyti pasitikėjimą, reikia veiksmingesnio ir demokratiškesnio ekonomikos valdymo, pirmiausia euro zonoje (14). Vis dėlto analizė remiasi turinio požiūriu iš dalies netinkamomis prielaidomis, o dėl to – nepaisant kai kurių teisingų punktų – gali būti padarytos problemiškos išvados: nepakeitus kurso bus tęsiama taupymo politika, taigi, ir toliau mažinamas darbo užmokestis ir socialinės garantijos. Pripažįstama, kad kol kas dar neįvykdytos būtiniausios ilgalaikiškesnio EPS gyvybingumo sąlygos, bet vis tiek turėtų būti tęsiamas pasiūlytas iki šiol vykdytos krizei įveikti skirtos politikos stiprinimas ir ilgalaikis institucionalizavimas. Šiuo atžvilgiu EESRK įžvelgia prieštaravimą.

4.1.2. Katastrofiška dabartinė euro zonos (taip pat palyginti su JAV ir Japonija) ekonominė padėtis siejama ne su tebevykdoma krizei įveikti skirta politika, bet su nepakankamu kai kurių valstybių konkurencingumu dėl skirtingos darbo užmokesčio raidos ir valstybių deficito. EESRK apgailestauja, kad neatsižvelgiama į trumpalaikius makroekonominės politikos iššūkius, pvz., infliaciją ir defliaciją, anticiklinės politikos nebuvimą nuo 2010 m., per mažą paklausą, ir siūloma tęsti iš esmės asimetrišką koregavimo politiką. Vis dėlto pirmininkai visiškai neatsižvelgia į krizės metu išryškėjusią esminę problemą, kad kitaip nei yra JAV, Japonijoje ir Jungtinėje Karalystėje, visoje euro zonoje trūksta „paskutinės instancijos kreditoriaus“.

4.1.3. Visai nepaisoma skirtingo centrinių bankų požiūrio, dėl kurio JAV ir Jungtinė Karalystė galėjo palyginti greitai atsigauti, o Europoje padėtis iš pradžių suprastėjo. Vietoj anticiklinės stabilizavimo politikos planuojama sustiprinti esamas ekonominio valdymo priemones, pvz., per nacionalines konkurencingumo tarybas, kurios dėmesį sutelktų į finansinio įsiskolinimo mažinimą ir į produktyvumą orientuotą darbo užmokesčio raidą. EESRK apgailestauja, kad nebuvo pasinaudota proga išanalizuoti esamo taisyklių rinkinio pagrindo ilgalaikiškumą ir jį papildyti stipresne visos Europos perspektyva.

4.1.4. EESRK išreiškia apgailestavimą, kad pirmininkai daug prastesnius nei tikėtasi ekonominius pokyčius sieja vien su tuo, kad per mažai taikyti ir nepakankamai suformuoti naujieji ekonomikos valdymo mechanizmai ir krizę patyrusių šalių koregavimo programos. Pernelyg didelį dėmesį skiriant valstybių narių struktūrinėms reformoms ir kainų konkurencingumui, kurie yra svarbūs siekiant sukurti ekonominę sąjungą (pirmas skyrius), pamirštama, kad dėl struktūrinių reformų ir darbo užmokesčio nustatymo, laikantis demokratinių principų, nuolat deramasi ir ieškoma problemų sprendimų vietos lygmeniu. Tačiau penki pirmininkai užima išorės veikėjų poziciją: jie nori valstybes nares priartinti prie pasirenkamai apibrėžtų kriterijų, tačiau šiuo tikslu nestiprindami demokratinio teisėtumo ir nesukurdami bendros atsakomybės.

4.1.5. Todėl EESRK nerimą kelia tai, kad pranešime trūkstant visavertės fiskalinės sąjungos perspektyvos euro zonos legitimumas valstybėse narėse bus nebepripažįstamas, nes jos principas „didinti tų pačių vaistų dozę“ nepagerins visų piliečių ekonominės gerovės ir toliau vyraus nacionalinė perspektyva. EESRK nuomone, visiškai nepakanka siūlomų darbo rinkų ir socialinių sistemų integracijos priemonių dar ir todėl, kad joms – priešingai pirmininkų deklaruojamam norui euro zonoje sukurti socialinį AAA reitingą – skiriama mažiau dėmesio. Socialinės sąjungos kūrimą EESRK laiko neatsiejama demokratinės ir socialinės EPS dalimi, o ne priedu.

4.2. „Bruegel“ analizė ir pasiūlymai (15)

4.2.1. Europos ekspertų grupė „Bruegel“ konstatavo, kad ekonominėje ir pinigų sąjungoje ekonominės, socialinės ir politinės sąlygos nuo pat pradžios buvo labai skirtingos, todėl valstybėse narėse padaryta politinių klaidų ir parengtas netinkamas Europos ekonomikos valdymas. Ji siūlo reformuoti ekonomikos valdymą bankų sąjungos ir finansų sektoriaus stabilumo priežiūros srityse, panaikinti didelius darbo sąnaudų produkcijos vienetui ir fiskalinio valdymo skirtumus, kad būtų galima užtikrinti tvarius pavienių narių biudžetus ir išteklius, ištikus bankų ir valstybės paskolų krizei. EESRK visiškai neseniai savo nuomonėse (16) pateikė labai panašius pasiūlymus.

4.2.2. Kapitalo srautai iš pertekliaus šalių prisidėjo prie rinkų perkaitimo deficito šalyse, todėl padidėjo nominalus darbo užmokestis. Finansiniam disbalansui buvo skirta per mažai dėmesio. O tai prieštarauja siekiui padidinti finansų rinkų integraciją.

4.2.3. 2011–2013 m. vykdant prociklišką fiskalinę politiką, o 2014 m. nesiėmus anticiklinės fiskalinės politikos, dar labiau be reikalo padidintos socialinės problemos (17). Todėl politika turėtų net tik įgyvendinti būtinas struktūrines reformas, bet ir žmonėms suteikti perspektyvą, pavyzdžiui, sudarydama palankias sąlygas privačioms investicijoms, kad taip būtų galima užtikrinti ilgalaikį užimtumą. Be to, vykdant politiką turėtų būti imamasi priemonių konkurencingumui stiprinti, siekiant sukurti visiems socialinį stabilumą užtikrinančias pajamas ir gerovę. Todėl EESRK aiškiai sutinka su išvada, kad trumpuoju laikotarpiu neatidėliotinai būtina padidinti bendrąją paklausą ir infliaciją. Be to, Europos Centrinį Banką būtina atleisti nuo fiskalinės politikos ir darbo sąnaudų produkcijos vienetui koregavimo užduočių; jos nėra ECB įgaliojimų sritis, bet dėl kitų institucijų politinio neveikimo jis jas de facto vykdo.

4.2.4. EESRK nuomone, reikia dėti daugiau pastangų pagrindiniams demokratinio teisėtumo klausimams išspręsti. EESRK primygtinai ragina visiškai „parlamentarizuoti“euro zoną (įsteigti EP didįjį komitetą, kurio nariai būtų visi EPS ir (arba) prie euro zonos norinčių prisijungti šalių parlamentų nariai). Taip pat Europos reikalų komitetų konferencijoje (COSAC) reikėtų didinti euro zonos parlamentų narių sutarimą EPS klausimais (18).

4.2.5. 2014 m. COSAC atkreipė dėmesį į tai, kad daugelis parlamentų dar nėra pakankamai įtraukti, ir išreiškė susirūpinimą dėl tokio sutrikusio piliečių ir ES ryšio. COSAC ragina Komisiją ir Tarybą kartu su parlamentų nariais teikti pagalbą siūlant konkrečius sprendimus (19). Fiskalinio susitarimo 13 straipsnyje numatytų dalyvavimo formų kryptis yra tinkama, bet jų nepakanka tikram parlamentarizavimui.

4.3. Didesnė visų ekonomikos dalyvių atsakomybė

4.3.1. Siekiant demokratinės ir socialinės EPS, labai svarbu pašalinti skirtumus, susijusius su darbo rinkų, darbo užmokesčio nustatymo ir socialinių sistemų veikimu. Federalinę sistemą su viena Europos darbo rinka ir vienodomis institucijomis bei socialinėmis sistemomis kaip yra JAV per trumpą laiką sukurti neįmanoma. Be to, reikėtų simetriškai stiprinti makroekonominio disbalanso procedūrą ir įtraukti socialinius partnerius.

4.3.2. EESRK nurodo, kad kai kurie pastarųjų metų ekonomikos valdymo politikos tikslai turėtų būti geriau suderinti su ES socialinės politikos tikslais pagal SESV 4 straipsnio 2 dalį, ir kad reikia pašalinti galimus prieštaravimus tarp ekonominių ir socialinių tikslų. Reikia – laikantis horizontaliosios socialinės išlygos – atlikti visų Europos semestro priemonių socialinio poveikio vertinimą. Šiuos rezultatus reikėtų viešai paskelbti tiek nacionaliniu, tiek ir Europos lygmenimis ir juos aptarti. EESRK tai gali remti atsižvelgdamas į savo kompetencijos sritį.

4.3.3. Penkių pirmininkų pranešime kalbama apie finansinę, fiskalinę ir politinę sąjungą, o socialinė sąjunga neminima. Norima sustiprinti ypatingą Europos modelį, tačiau nebekalbama apie ypatingą Europos socialinį modelį. Nors ir pateikiamas „socialinio trigubo A“ pavyzdys, tačiau lieka visiškai neaišku, kaip tai pasiekti nuodugnesnėje EPS. Socialiniai klausimai geriausiu atveju nagrinėjami kaip papildomi klausimai arba kalbant apie didesnį judumą valstybių narių darbo rinkose. Pagrindiniai klausimai, kurie nėra išsamiau išdėstomi – minimali socialinė apsauga, veiksmingos socialinės sistemos valstybėse narėse, taip pat naujos darbo teisės iniciatyvos darbo rinkos lankstumo ir užimtumo garantijų pusiausvyrai užtikrinti.

4.3.4. Valstybių narių Vyriausybėms tenka didelė atsakomybė už tolesnį demokratinės ir socialinės EPS plėtojimą. Tai taip pat taikoma nacionaliniams ir Europos socialiniams partneriams; jiems EPS yra visa apimanti sistema, kurią sudaro skirtingos jų darbo užmokesčio nustatymo, darbo rinkos ir socialinės politikos formavimo sistemos. Kaip ekonomikos ir visuomenės dalyviai jie daro labai didelį poveikį tam, ar bus laikomasi bendro EPS stabilumo tikslo.

4.3.5. EESRK dar kartą konstatuoja, kad pinigų sąjungoje, kurios kainų ir darbo užmokesčio raida valstybėse narėse skiriasi, tos pačios valiutos teritorijos regionuose neišvengiamai atsiranda disbalansas, kuriam esant išorės sukrėtimai lemia socialinę ir politinę krizę ir gali dar labiau padidinti skirtumus (20). Todėl EESRK mano, kad neišvengiamai reikia rimtai apsvarstyti tvirtą EPS struktūrą, kuri apimtų sutarimą dėl ekonominių ir socialinių tikslų ir sutartą valdymą (21). Tuo remdamasis EESRK daro išvadą, kad euro zonoje reikia intensyvesnio ir išsamesnio ES makroekonominio dialogo (angl. MED).

4.3.6. Makroekonominį dialogą (1999 m. birželio mėn.) pradėjo Kelno Europos Vadovų Taryba, siekdama užtikrinti ilgalaikį augimui ir stabilumui didinti skirtą makroekonominės politikos priemonių rinkinį, t. y. sklandų darbo užmokesčio raidos, pinigų ir fiskalinės politikos derinimą. Jo tikslai –didesnis augimas ir užimtumas išlaikant kainų stabilumą, gamybos potencialo išnaudojimas ir potencialaus augimo didinimas – šiandien kaip niekad aktualūs (22). EESRK apgailestauja, kad bėgant metams ši priemonė silpsta ir nuo krizės pradžios ji nebuvo taikoma ekonomikos valdymo demokratiškumui didinti ir atsakomybės suvokimui bendroje valiutos zonoje – EPS – stiprinti.

4.3.7. EESRK yra įsitikinęs, kad, vykdant euro zonos makroekonominį dialogą (MED-EURO), jei jo dalyvių ratas atitinka keliamus uždavinius, galima svariai prisidėti prie tolesnio demokratinės ir socialinės EPS plėtojimo. Vis dėlto, siekiant išsaugoti MED-EURO dialogo galimybę, reikia apriboti dalyvių skaičių. Jame, be socialinių partnerių, Europos Centrinio Banko, euro grupės ir Komisijos atstovų (visiškai išlaikant jų autonomiją ir nepriklausomumą), lygiomis teisėmis taip pat turėtų dalyvauti Europos Parlamento Ekonomikos ir pinigų politikos komiteto pirmininkas.

4.3.8. EESRK nuomone, MED-EURO dalyviai turėtų susitikti bent du kartus per metus ir šis dialogas turėtų tapti neatsiejama EPS ekonomikos valdymo dalimi. Todėl į jo rezultatus reikia atsižvelgti rengiant metinę augimo apžvalgą, rezultatų suvestinę ir konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas. Apskritai pinigų, biudžeto ir darbo užmokesčio politika EPS gali sustiprinti pasitikėjimą ir padidinti konvergenciją nepažeidžiant kolektyvinių darbo santykių autonomijos. Tai galėtų, panašiai kaip Stabilumo ir augimo paktas, užtikrinti didesnį skaidrų visų ekonomikos dalyvių į(si)pareigojimą ir veikti kaip Stabilumo ir užimtumo paktas. Šiuo atžvilgiu EESRK pabrėžia sklandaus pinigų, biudžeto politikos ir darbo užmokesčio raidos derinimo svarbą siekiant didesnio augimo ir užimtumo, nes būtų sustiprintas pasitikėjimas pinigų sąjunga.

4.3.9. Šiuo atveju pasirenkamas kitoks nei penkių pirmininkų siūlytas metodas – jis yra analogiškas „Bruegel“ pasiūlymui – sukurti nacionalines konkurencingumo institucijas, tokiu būdu papildant darbo užmokesčio nustatymo procesus nacionaliniu lygmeniu. Be to, remiantis penkių pirmininkų pasiūlymu, šias konkurencingumo institucijas ketinama koordinuoti Europos lygmeniu. Gaila, kad prieš pateikiant pranešimą nebuvo konsultuotasi su socialiniais partneriais, nes mažai tikėtina, kad dabartinis pirmininkų pasiūlymas sulauks sėkmės.

4.3.10. Prognozės: jei nebus įvykdytos plataus masto politinės reformos, EPS visada liks pažeidžiama. Komitetas yra labai susirūpinęs ES stabilumu, nes būtinos reformos – pakeitus Sutartis arba jų nepakeitus – visada vykdomos paskutinę minutę ir patiriant labai didelį spaudimą. Svarbu vėl sustiprinti socialinę, politinę ir ekonominę sanglaudą ES ir tęsti nuoseklią ekonominę ir pinigų integraciją, kuri yra veikiančios EPS pagrindas. Be drąsių parlamentų narių, politikų ir socialinių partnerių, kurie diskutuotų su pilietine visuomene nacionaliniu ir Europos lygmenimis ir kovotų už geriausius sprendimus, veikiančios EPS sukurti nepavyks.

Briuselis, 2015 m. rugsėjo 17 d. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkas Henri MALOSSE

(1) Heribert Prantl „Europa – sapnas ar košmaras“, 2013 m. liepos 14 d. pranešimas Liudvigsburge.

(2) The EP, the Fiscal compact and the ES-institutions: a „critical engagement“; Elmar Brok (EPP, DE), Roberto Gualtieri (S&D, IT) ir Guy Verhofstadt (ALDE, BE).

(3) Europos Komisija, Employment and Social Developments in Europe 2014, 2015 m. sausio 15 d., http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=738&langId=en&pubId=7736 (anglų k.).

(4) 2012 m. rugsėjo 17 d. Belgijos, Danijos, Vokietijos, Prancūzijos, Italijos, Liuksemburgo, Nyderlandų, Austrijos, Lenkijos, Portugalijos ir Ispanijos užsienio reikalų ministrų Europos ateities grupės baigiamoji ataskaita.

(5) Ten pat, p. 2 ir toliau.

(6) Glaudžiai bendradarbiaudamas su pirmininkais J. M. Barroso, J.-C. Junckeriu ir M. Draghi.

(7) „Pasirengimas tolesniems veiksmams siekiant geresnio ekonomikos valdymo euro zonoje“ – analitinis pranešimas, kurį Jean-Claude Juncke, glaudžiai bendradarbiaudamas su Donald Tusk, Jeroen Dijsselbloem ir Mario Draghi, pateikė 2015 m. vasario 12 d. vykusiame neformaliame valstybių ir Vyriausybių vadovų susitikime.

(8) Penkių pirmininkų pranešimas „Europos ekonominės ir pinigų sąjungos sukūrimas“, http://ec.europa.eu/priorities/economic-monetary-union/docs/5-presidents-report_lt.pdf

(9) EESRK nuomonė „Pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos „Europa 2020“ rezultatų apžvalga“ (OL C 12, 2015 1 15, p. 105).

(10) COM(2013) 690 final, Ekonominės ir pinigų sąjungos socialinio matmens stiprinimas.

(11) EESRK nuomonė „Socialinio dialogo struktūra ir organizavimas kuriant tikrą ekonominę ir pinigų sąjungą (EPS)“ (OL C 458, 2014 12 19, p. 1).

(12) Europos Komisijos, Europos Vadovų Tarybos, Europos Parlamento, euro grupės ir Europos Centrinio Banko pirmininkų.

(13) Žr. 8 išnašą. Toliau bus nagrinėjamos tik su šia nuomone susijusios pranešimo temos.

(14) EESRK nuomonė „EPS sukūrimas. Politinis ramstis“ (OL C 332, 2015 10 8, p. 8).

(15) André Sapir, Guntram Wolff: euro-area governance: what to reform and how to do it, 2015 m. vasario 27 d., http://www.bruegel.org/publications/publication-detail/publication/870-euro-area-governance-what-to-reform-and-how-to-do-it/

(16) EESRK nuomonės „Ekonominės ir pinigų sąjungos sukūrimas. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pasiūlymai būsimam teisėkūros laikotarpiui“ (OL C 451, 2014 12 16, p. 10); „Ekonominės ir pinigų sąjungos (EPS) sukūrimas. Politinis ramstis“ (OL C 332, 2015 10 8, p. 8).

(17) Zsolt Darvas ir Olga Tschekassin, Poor and under pressure: the social impact of Europe’s fiscal consolidation, Bruegel Policy Contribution 2015/04, 2015 m. kovo mėn.

(18) Žr. 14 išnašą.

(19) Contribution of the XLIX COSAC, Dublinas, 2014 m. birželio mėn.

(20) EESRK, „Naujų ekonomikos valdymo teisės aktų socialinis poveikis“, 2012 m. (OL C 143, 2012 5 22, p. 23).

(21) Žr. 14 išnašą.

(22) Europos Vadovų Tarybos rezoliucija dėl Europos užimtumo pakto, Kelno Europos Vadovų Taryba, 1999 m. birželio 3–4 d.