Oficialusis leidinys C 023 , 23/01/1997 p. 0003 - 0009



Komisijos pranešimas dėl prieigos prie bylos vidinių procedūros taisyklių prašymų apdorojimo atvejų, atitinkančių EB Sutarties 85 ir 86 straipsnius, EAPB Sutarties 65 ir 66 straipsnius ir Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 4064/89 (97/C 23/03) (tekstas svarbus EEE) ĮŽANGA Prieiga prie bylos yra svarbus procesinis etapas visose ginčytinose su konkurencija susijusiose bylose (draudimas su bauda arba be jos, susijungimo draudimas, skundų atmetimas ir kt.). Komisijos užduotis šioje srityje yra suderinti du įsipareigojimus, t. y. apginti gynybos teises ir apsaugoti su įmonėmis susijusią slaptą informaciją. Šio pranešimo tikslas yra užtikrinti suderinamumą tarp esančios administracinės praktikos, susijusios su prieiga prie bylos ir Europos Bendrijų Teisingumo Teismo bei Pirmosios instancijos teismo precedentų teisės, ypač "Soda-ash" atvejais [1]. Taip nustatyta atlikimo tvarka yra susijusi su tais atvejais, kurių pagrindu imamos taikyti įmonėms konkurencijos taisyklės: EB Sutarties 85 ir 86 straipsniai, Reglamentas (EEB) Nr. 4064/89 [2] (toliau – Bendrovių susijungimo reglamentas) ir EAPB Sutarties 65 ir 66 straipsniai. Prieiga prie bylos, kuri yra viena iš procesinių garantijų, sukurtų užtikrinti efektyvų teisės būti išklausytam įgyvendinimą [3], kaip numatyta Tarybos reglamento Nr. 17 [4] 19 straipsnio 1 ir 2 dalyse bei Komisijos reglamento Nr. 99/63/EEB [5] 2 straipsnyje, taip pat kaip ir atitinkamose reglamentų, reguliuojančių 85 ir 86 straipsnių taikymą transporto srityje, nuostatose, turi būti sutvarkyta visose bylose, įskaitant sprendimus dėl pažeidimų, sprendimus, kuriais atmetami skundai, sprendimus, kuriais nustatomos laikinos priemonės ir sprendimai, priimti Reglamento Nr. 17 15 straipsnio 6 dalies pagrindu. Toliau nustatytos gairės iš pagrindų siejamos su įmonių, kurios yra tyrimo dėl įtariamų pažeidimų objektas, teisėmis; jos nesiejamos su trečiųjų šalių ir ypač su paraiškų pateikėjų teisėmis. Susijungimo atvejais, tiesiogiai suinteresuotoms šalims prieiga prie bylos yra aiškiai išdėstyta Bendrovių susijungimo reglamento 18 straipsnio 3 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 3384/94 [6] ("Įgyvendinimo reglamento") 13 straipsnio 3 dalies a punkte. I. PRIEIGOS PRIE BYLOS APIMTIS IR RIBOS Prieigos prie bylos tikslas yra įgalinti prieštaravimo pareiškimo adresatus išreikšti savo nuomonę dėl Komisijos prieitų išvadų, įmonės privalo turėti galimybę naudotis visais Komisijos "bylą" (DG IV) sudarančiais dokumentais, išskyrus dokumentų kategorijas, kurios nurodytos Hercules sprendime [7], t. y. kitų įmonių verslo paslaptis, Komisijos vidaus dokumentus [8] ir kitą slaptą informaciją. Kadangi ne visi tyrimo metu surinkti dokumentai gali būti perduodami, reikia skirti neperduodamus ir perduodamus dokumentus. A. Neperduodami dokumentai 1. Verslo paslaptys Verslo paslaptimis laikoma informacija (dokumentai ar jų dalys), kuriai įmonė reikalauja apsaugos kaip "verslo paslaptims" ir kurią tokia pripažino Komisija. Neperduodant tokios informacijos, siekiama apsaugoti teisėtus įmonių interesus, šioms siekiant užkirsti kelią trečiosioms šalims gauti strateginę informaciją, kuri panaudojama trečiųjų šalių interesams bei jų verslo veikimui ir plėtrai [9]. Kriterijai, kuriais remiantis apibrėžiamos verslo paslaptys, dar nėra iki galo nustatyti. Nuorodos gali būti daromos į precedentų teisę, ypač Akzo ir BAT bei Reynolds sprendimus [10], kriterijus, naudojamus antidempingo procedūrose [11], ir sprendimus, kuriuos nustato išklausantis pareigūnas. Terminas "verslo paslaptis" turi būti interpretuojamas platesne prasme: pagal Akzo, Reglamentu Nr. 17 reikalaujama, kad Komisija atkreiptų dėmesį į teisėtus įmonių verslo paslaptis ginančius interesus. Verslo paslapčių nebereikia saugoti, kai jos žinomos ir kitiems subjektams (arba grupei, arba įmonių asociacijai), su kuriais įmonė yra susijusi. Taip pat verslo paslaptimis nebelaikomi tokie faktai, kurie dėl senumo ar kokių nors kitų priežasčių nėra svarbūs komercine prasme. Jei verslo paslaptys gali būti kaip įrodymai padarius pažeidimą arba naudojantis jomis galima išteisinti įmonę, Komisija privalo suderinti slaptos informacijos apsaugos interesus, viešuosius interesus dėl konkurencijos taisyklių nesilaikymo ir gynybos teises. galimajam reikia įvertinti: i) informacijos tinkamumą norint nustatyti, ar buvo padarytas pažeidimas; ii) jos įrodomąją vertę; iii) jos būtinumą; iv) jos slaptumo laipsnį (kaip informacijos atskleidimas pakenktų įmonės interesams?); v) pažeidimo rimtumą. Kiekvienas dokumentas turi būti įvertintas individualiai – taip įmanoma nustatyti, ar informacijos atskleidimo poreikis viršija tą žalą, kurią įmonė gali patirti atskleidus jos slaptą informaciją. 2. Slapti dokumentai Taip pat reikia apsaugoti informaciją, kurią prašoma laikyti slapta. Šiai kategorijai priklauso tokia informacija, kuria naudojantis galima identifikuoti informacijos teikėjus, kurie nori išlikti anonimiški kitoms šalims, taip pat tam tikra Komisijai perduota informacija su sąlyga, kad bus išlaikytas jos slaptumas, tokia kaip tyrimo metu gauti dokumentai, kurie laikomi įmonės nuosavybe ir jų prašoma neatskleisti (pvz., rinkos tyrimai, kuriuos užsakė pati įmonė, ir kurie tapo jos nuosavybės dalimi). Kaip ir pirmiau minėtu atveju (verslo paslaptys) Komisija privalo suderinti teisinius įmonės turto apsaugos interesus, viešuosius interesus dėl konkurencijos taisyklių nesilaikymo ir gynybos teises. Karinės paslaptys taip pat priklauso "kitos slaptos informacijos" kategorijai. Dažniausiai slaptas dokumentų pobūdis nėra teisinė kliūtis juos atskleisti [12], jei tam tikros informacijos reikia norint įrodyti įtariamą pažeidimą ("kaltinantys dokumentai") arba tuo atveju, jei dokumentai Komisijos teiginius, išdėstytus prieštaravimo pareiškime paneigia ar padaro negaliojančius ("išteisinantys dokumentai"). 3. Vidaus dokumentai Vidaus dokumentai pagal savo pobūdį nėra įrodymų rūšis, kuriais gali remtis Komisija, vertindama bylą. Daugiausia jie susideda iš suinteresuotų skyrių projektų, nuomonių arba atmintinių ir siejasi su vykstančiais procesais. Komisijos skyriai turi turėti teisę laisvai išreikšti savo nuomonę dėl nagrinėjamų bylų. Tokių dokumentų atskleidimas taip pat gali kelti grėsmę Komisijos svarstymo slaptumui. Be to, reikia pastebėti, kad proceso slaptumą gina elgesio kodeksas dėl viešosios prieigos prie Komisijos ir Tarybos dokumentų, kaip nustatyta Komisijos sprendime 94/90/EAPB, EB, Euratomas [13] su pakeitimais, padarytais Sprendimu 96/567/EAPB, EB, Euratomas [14], taip pat ginami su tikrinimais ir tyrimais susiję vidaus dokumentai ir tokie dokumentai, kurių atskleidimas galėtų kelti grėsmę asmens privatumui, verslo ir pramonės paslaptims arba slaptumui, kurio prašo juridinis arba fizinis asmuo. Tokios aplinkybės pateisina tai, kad tokios kategorijos dokumentų, kurie vėliau bus pridėti prie neprieinamų vidaus dokumentų, besisiejančių su tiriamomis bylomis, bylos negalima atskleisti (žr. II.A.2 punktą). B. Perduodami dokumentai Visi dokumentai, kurie nėra laikomi "neperduodamais" remiantis pirmiau minėtais kriterijais, yra prieinami suinteresuotoms šalims. Taigi, prieiga prie bylos nėra apribota tokiais dokumentais, kuriuos Komisija laiko "susijusiais" su įmonės apsaugos teisėmis. Komisija neatrenka prieinamų dokumentų siekiant pašalinti tokius, kurie gali būti susiję su įmonės apsaugos teisėmis. Ši koncepcija, jau bendrais bruožais nusakyta Pirmosios instancijos teismo Hercules ir Cimenteries CBR [15] sprendimuose, buvo patvirtinta ir suformuluota Soda-ash byloje, kurioje teismas nutarė, jog "ginamojo teisminio nagrinėjimo atveju, kaip numatoma Reglamente Nr. 17, Komisija viena negali nuspręsti, kokius dokumentus gali naudoti gynyba. (…) Komisija privalo suinteresuotos įmonės konsultantams suteikti galimybę išnagrinėti dokumentus, kurie gali būti susiję, kad būtų galima įvertinti jų gynybos įrodomąją vertę." (Byla T-30/91, 81 dalis). Speciali pastaba dėl tyrimo Reikia pabrėžti, kad kaip procedūros ar tam tikro atvejo tyrimo dalis užsakyti tyrimai, procedūros metu naudojami tiesiogiai arba netiesiogiai, privalo būti prieinami nepaisant jų tikrosios vertės. Prieiga turi būti užtikrinta ne tik prie tyrimo rezultatų (ataskaitų, statistikos ir pan.), bet ir prie Komisijos ir sutarties dalyvio korespondencijos, paraiškos specifikacijų ir metodų [16]. Tačiau korespondencija, susijusi su finansiniais tyrimo aspektais, ir nuorodos, susijusios su sutarties dalyviu, išlieka slaptos pastarojo labui. II. PRIEIGOS PRIE BYLOS ĮGYVENDINIMO PROCEDŪROS A. Parengtinė procedūra – Bylos nagrinėjamos pagal 85 ir 86 straipsnius 1. Tyrimo byla 1.1. Tam tikrų dokumentų grąžinimas po tikrinamųjų vizitų Tyrimo, atliekamo pagal Reglamento Nr. 17 14 straipsnio 2 ir 3 dalis, metu Komisija gauna daug dokumentų, iš kurių tam tikri, nuodugniai patikrinus, gali pasirodyti nereikšmingi tiriamai bylai. Tokie dokumentai paprastai grąžinami įmonei kuo greičiau. 1.2. Prašymas gauti neslaptą dokumento versiją Norint palengvinti prieinamumą prie bylos tolimesniame procedūros etape, suinteresuotų įmonių bus prašoma sistemingai: - pateikti išsamią informaciją apie duomenis (dokumentus ar jų dalis), laikomus verslo paslaptimis, ir slaptus dokumentus, kurių atskleidimas įmonei pakenktų, - raštu pagrįsti savo reikalavimą išlaikyti slaptumą, - pateikti Komisijai neslaptas slaptų dokumentų versijas (kur slaptos ištraukos panaikintos). Prašymai dėl dokumentų, paimtų tikrinimo metu (14 straipsnio 2 ir 3 dalys), grąžinimo pateikiami tik po to, kai tikrintojai baigia darbą. Kai įmonė, atsakydama Komisijai, teigia, jog pateikta informacija yra slapta, bus taikoma tokia procedūra: a) tame procedūros etape, pareiškimai dėl slaptumo, kurie atrodo pagrįsti, bus laikinai priimti. Komisija pasilieka teisę iš naujo peržiūrėti klausimą vėlesniame procedūros etape; b) tokiais atvejais, kai prašymas dėl slaptumo yra aiškiai nepagrįstas, pvz., jei kalbama apie jau paskelbtą arba platinamą dokumentą, arba prašymas yra perdėtas – prašoma grąžinti visus arba beveik visus dokumentus, ir nesant įtikinamo tokių veiksmų pateisinimo, įmonei bus pranešta, kad Komisija nesutinka su tokia didele slaptų dokumentų apimtimi. Toks klausimas bus sprendžiamas, kai bus galutinai įvertinta dokumentų prieinamumo problema (žr. toliau). 1.3. Galutinis prieigos prie dokumentų nustatymas Jei dokumentas laikomas sprendimo pagrindu [17] arba aiškiai yra išteisinančio pobūdžio gali pasirodyti reikalinga kitoms įmonėms suteikti priėjimą prie dokumento, netgi tuo atveju, kai dokumentą pateikusioji įmonė tam prieštarauja. Jei įmonė teigia, kad dokumentas yra slaptas, tačiau nepateikia neslaptos dokumento versijos, klausimas sprendžiamas tokia procedūra: - su įmone bus susisiekta ir dar kartą paprašyta pateikti kiek įmanoma rišlesnę neslaptą dokumento versiją, - jei įmonė ir toliau atsisako atskleisti informaciją, kompetentingas skyrius kreipiasi į išklausantį pareigūną, kuris, jei to reikia, įgyvendina tvarką, kuri padėtų pasiekti sprendimą pagal 1994 m. gruodžio 12 d. Komisijos sprendimo 94/810/EAPB, EB 5 straipsnio 4 dalį dėl išklausančių pareigūnų įgaliojimų konkurencijos procedūroje Komisijoje [18]. Įmonei bus raštu pranešta apie tai, kad klausimą nagrinėja išklausantis pareigūnas. 1.4. Išskaičiuojamasis dokumentų sąrašas Išskaičiuojamasis dokumentų sąrašas turi būti sudarytas vadovaujantis tokiais principais: a) sąraše turi būti įtraukti pagal eilę sunumeruoti tyrimo bylos puslapiai ir nuoroda (su klasifikacijos kodu) į dokumento prieinamumo laipsnį ir priėjimo teisę turinčias įgaliotas šalis; b) priėjimo kodas suteikiamas kiekvienam sąrašo dokumentui: - prieinamam dokumentui, - iš dalies prieinamam dokumentui, - neprieinamam dokumentui; c) į visiškai neprieinamų dokumentų kategoriją įeina dokumentai, kuriuose yra "verslo paslapčių" ir kitų slaptų dokumentų. Atsižvelgiant į "Soda-ash" precedentų teisę, sąraše bus dokumentų turinio ir temos santrauka, kad bet kuri priėjimo prie bylos paprašiusi įmonė galėtų nuspręsti, ar dokumentas tinka jos gynybai ir nutarti, ar prašyti priėjimo prie bylos nepaisant klasifikacijos; d) prieinami ir iš dalies prieinami dokumentai nereikalauja turinio aprašymo, nes prie jų tiek pilnos, tiek neslaptos versijos "fiziškai" gali prieiti visos įmonės. Pastaruoju atveju, ištrinamos tik slaptos ištraukos. Jos panaikinamos taip, kad priėjimo teisę turinti įmonė gali nustatyti panaikintos informacijos (pvz., apyvartinės) pobūdį. 2. Vidaus dokumentų byla, susijusi su tiriamomis bylomis Norint supaprastinti administravimą ir padidinti efektyvumą, vidaus dokumentai ateityje bus talpinami į vidaus dokumentų, susijusių su tiriamomis bylomis (neprieinama), kuriose dokumentai išdėstyti chronologine tvarka, bylą. Tokios kategorijos klasifikavimą turi atlikti išklausantis pareigūnas, kuris, esant reikalui, garantuoja, kad toje byloje esantys dokumentai yra "vidaus dokumentai". Toliau pateikti vidaus dokumentų pavyzdžiai: a) užklausos aukštesnėms instancijoms dėl gaunamų ir siunčiamų instrukcijų sudėtingais atvejais traktavimo; b) konsultacijos dėl bylos su kitais Komisijos skyriais; [19] su kitomis valstybinės valdžios institucijomis; d) projektai ir kiti darbo dokumentai; e) individualios techninės pagalbos sutartys (kalbos, duomenų apdorojimas ir pan.), susijusios su tam tikru bylos aspektu. B. Parengiamosios procedūros – Atsižvelgiant į Susijungimo reglamentą svarstytini atvejai 1. Bendros parengiamosios procedūros, taikomos nagrinėjant bylas pagal 85 ir 86 straipsnius, priemonės a) Tam tikrų dokumentų grąžinimas po tikrinimo Patikrinimai vietoje specialiai numatyti Susijungimo reglamento 13 straipsnyje: tokiais atvejais, byloms, nagrinėjamoms pagal 85 ir 86 straipsnius, taikoma II.A.1.1 punkte numatyta tvarka. b) Išskaičiuojamasis dokumentų sąrašas Komisijos byloje, kurioje yra prieigos kodai, esantis išskaičiuojamasis dokumentų sąrašas bus sudarytas pagal II.A.1.4 punkte nustatytus kriterijus. c) Prašymas gauti neslaptą dokumento versiją Norint palengvinti priėjimą prie bylos, tiriamų įmonių bus paprašyta: - pateikti išsamią informaciją apie duomenis, (dokumentus ar jų dalis), laikomus verslo paslaptimis, ir slaptus dokumentus, kurių atskleidimas įmonei pakenktų, - raštu pagrįsti savo reikalavimą išlaikyti slaptumą, - pateikti Komisijai pakankamai rišlias neslaptas slaptų dokumentų versijas (kur slaptos ištraukos panaikintos). Šios tvarkos bus laikomasi II etapo bylose (kur Komisija inicijuoja procedūrą pranešančiųjų šalių atžvilgiu) ir I etapo bylose (Komisija apsisprendžia neinicijuodama procedūros). 2. Specifinės susijubgimo bylų parengiamųjų procedūrų priemonės a) Vėlesnė II etapo bylų procedūra II etapo bylose procedūra yra tokia. Kai įmonė pareiškia, kad visi pateikti dokumentai ar jų dalys yra verslo paslaptys, imamasi tokių priemonių: - jei pareiškimas pagrįstas, dokumentai ar jų dalys nebus prieinami trečiosioms šalims, - jei pareiškimas nepagrįstas, kompetentingas Komisijos skyrius tyrimo metu ir ne vėliau kaip iki to laiko, kai išsiunčiamas prieštaravimo pareiškimas, prašo įmonės peržiūrėti savo poziciją. Įmonė privalo arba raštu pranešti, kokios dokumentų dalys turi būti laikomos slaptomis, arba atsiųsti neslaptą dokumentų versiją. Jei vis dėlto kyla nesutarimų dėl slaptos medžiagos apimties, kompetentingas skyrius perduoda klausimą išklausančiam pareigūnui, kuris gali, jei to reikia, priimti sprendimą numatytą Sprendimo 94/810/EAPB, EB 5 straipsnio 4 dalyje. b) Ypatingi atvejai Susijungimo reglamento 9 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad "Komisija gali remdamasi medžiaga, apie kurią nedelsiant buvo pranešta įmonėms (…) perduoti suinteresuotos valstybės narės kompetentingai institucijai medžiagą apie koncentraciją". Priėjimo prie bylos atveju suinteresuotos šalys turėtų žinoti, kai prašymą perduoti pateikia nacionalinės valdžios institucija, išskyrus tuos atvejus, kai jame yra verslo paslapčių ar kitokios slaptos informacijos. Susijungimo reglamento 22 straipsnio 3 dalyje numatyta, kad "Jeigu Komisija valstybės narės prašymu nustato, kad (…) koncentracija, kuri (…) nelaikoma vykdoma Bendrijos mastu, sukuria arba sustiprina dominuojančią padėtį, (…) Komisija (…) gali priimti 8 straipsnio 2 dalies 2, 3 ir 4 dalyse numatytus sprendimus". Tokie prašymai įgalioja Komisiją nagrinėti įmonių susijungimo klausimus, kurių nagrinėti ji paprastai neturi įgaliojimų. Atitinkamai, suinteresuotoms šalims turi būti suteikta teisė prieiti prie valstybės narės, prašančios perdavimo, rašto tada, kai panaikinama slapta ar verslo paslaptimi laikoma įmonės informacija. C. Prieigos prie bylos praktinė tvarka 1. Bendroji taisyklė: prieiga svarstant Komisijoje Įmonės kviečiamos nagrinėti svarbias bylas Komisijoje. Jei įmonė, remdamasi gautų dokumentų sąrašu, nusprendžia, kad jos gynybai reikalingi tam tikri neprieinami dokumentai, ji gali pagrįstai tuo tikslu kreiptis į išklausantį pareigūną [20]. 2. Net jei byla nėra labai didelės apimties, įmonė turi teisę gauti visus prieinamus dokumentus, išskyrus jau išsiųstuosius su prieštaravimo pranešimu ar skundus atmetančiu raštu, arba dirbti su byla, nagrinėjant ją Komisijoje. 85 ir 86 straipsnių bylų atveju, skirtingai nuo ankstesnės praktikos, prieštaravimo pranešimas ir atmetimo raštas ateityje bus papildyti tik pateiktais įrodymais ir cituojamais dokumentais, kuriais paremtas prieštaravimo/atmetimo raštas. Prieš prieštaravimo pareiškimą pateiktas prašymas dėl prieigos, iš esmės bus nepriimtinas. D. Konkretūs klausimai, galintys kilti dėl skundų ir procedūrų, susijusių su piktnaudžiavimu dominuojančia padėtimi (85 ir 86 straipsniai) 1. Skundai Nors skundo pateikėjai gali būti įtraukti į procedūrą, jie neturi tokių teisių ir garantijų kaip įtariami pažeidėjai. Skundo pateikėjo teisė peržiūrėti bylą nėra tokia pati, kokią turi prieštaravimo pareiškimo adresatų gynyba, ir nėra jokio pagrindo skundo pateikėjo teises laikyti lygiomis toms, kurios suteikiamos įmonėms, dėl kurių pareikštas prieštaravimas. Nepaisant to, skundo pateikėjas, kuriam buvo pranešta apie ketinimą atmesti jo skundą, gali prašyti prieigos prie dokumentų, kurių pagrindu remiasi Komisija. Skundo pateikėjams gali būti nesuteikta prieiga prie įmonėms, kuriomis skundžiamasi, arba trečiųjų šalių įmonėms priklausančios slaptos informacijos arba kitų verslo paslapčių, kurias Komisija gavo tyrimo metu (Reglamento Nr. 17 11 ir 14 straipsniai). Žinoma, čia svarbiau atsižvelgti į slaptumo principą, nes šiuo atveju pažeidimo prezumpcija neegzistuoja. Remiantis Fedetab [21] sprendimu, Reglamento Nr. 17 19 straipsnio 2 dalis skundo pateikėjams suteikia teisę būti išklausytiems, bet ne teisę gauti slaptą informaciją. 2. Procedūros piktnaudžiavimo dominuojančia padėtimi atvejais Piktnaudžiavimo dominuojančia padėtimi procedūros klausimus nagrinėjo Pirmosios instancijos teismas ir Teisingumo Teismas byloje BPB Industries ir British Gypsum prieš Komisiją [22]. Iš esmės, įmonės, užimančios rinkoje dominuojančią padėtį, gali savo konkurentams, prekybos partneriams, klientams ir tiekėjams daryti labai didelį ekonominį ir komercinį spaudimą. Pirmosios instancijos teismas ir Teisingumo Teismas pripažįsta Komisijos nenoro atskleisti tam tikrus iš tiriamos įmonės klientų gautus raštus teisėtumą. Nors tai Komisijai suteikia informacijos apie rinką, ši informacija nėra kaltinantys įrodymai, ir ją atskleidus suinteresuotai įmonei, autoriai gali sulaukti atsakomųjų veiksmų. [1] Pirmosios instancijos teismo sprendimai T-30/91, Solvay prieš Komisiją, T-36/91, ICI prieš Komisiją ir T-37/91, ICI prieš Komisiją [1995] ECR II-1775, II-1847 ir II-1901. [2] OL L 395, 1989 12 30, p. 1, kaip pataisyta OL L 257, 1990 9 21, p. 13. [3] Pirmosios instancijos teismo sprendimai Sujungtose bylose T-10, 11, 12 ir 15/92, CBR ir kiti [1992] ETT II-2667, 38 dalis. [4] OL 13, 1962 2 21, p. 204/62. [5] OL 127, 1963 8 20, p. 2268/63. [6] OL L 377, 1994 12 31, p. 1. [7] Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje T-7/89, Hercules Chemicals prieš Komisiją [1991] ECR II-1711, 54 dalis. [8] Komisijos vidaus dokumentai nesudaro tyrimo bylos dalies ir yra talpinami vidaus dokumentų, susijusių su nagrinėjamu atveju, byloje (žr. I.A.3 ir II.A.2 punktus toliau). [9] Pavyzdžiui, gamybos ir platinimo išlaidų, gamybos paslapčių ir procesų, tiekimo šaltinių, pagaminto ir parduoto kiekio, rinkos dalies, klientų ir platintojų sąrašų, rinkodaros planų, savikainos struktūros, pardavimo politikos ir informacijos apie vidinę įmonės organizaciją įvertinimo metodai. [10] Byla 53/85, Akzo [1986] ECR 1965, 24–28 dalys ir 28 dalis, ypač p. 1991–1992. Bylos 142 ir 156/84, BAT ir Reynolds prieš Komisiją [1987] ECR 4487, 21 dalis. [11] 1982 3 30 Teismo sprendimas byloje 236/81, Celanese prieš Komisiją ir Tarybą [1982] ECR 1183. [12] Šiuo atveju reikėtų vadovautis II.A.1.3 punkte nurodyta tvarka. [13] OL L 46, 1994 2 18, p. 58. [14] OL L 247, 1996 9 28, p. 45. [15] Hercules 54 dalyje, nurodytame Cimenteries nutarimo 41 dalyje, Pirmosios instancijos teismas laikosi nuomonės, kad Komisija yra įpareigota pateikti įmonei visus tyrimo metu gautus dokumentus, nesvarbu, ar jie yra jų naudai, ar ne, išskyrus tuos atvejus, kai juose pateiktos kitų įmonių paslaptys, Komisijos vidaus dokumentai arba kita slapta informacija. [16] Dėl šios nuostatos sudarant tyrimo sutartį reikia įtraukti specialų punktą, kuris nustato, kad tyrimą ir susijusius dokumentus (metodiką, korespondenciją su Komisija) Komisija gali atskleisti trečiosioms šalims. [17] Pvz., dokumentai, padedantys nusakyti pažeidimo apimtį, trukmę ir pobūdį, dalyvių tapatumą, žalą konkurencijai, ekonominį kontekstą ir pan. [18] OL L 330, 1994 12 21, p. 67. [19] jei tokios sutarties nėra, turi būti laikomasi to paties principo, užtikrinančio slaptumą. [20] Speciali procedūra, numatyta Sprendime 94/810/EAPB, EB. [21] Bylos 209-215 ir 218/78, Fedetab [1980] ECR 3125, 46 dalis. [22] Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje T-65/89, BPB Industries and British Gypsum [1993] ECR II-389, ir Teisingumo Teismo sprendimas byloje C-310/93 P BPB Industries and British Gypsum [1995] ECR I-865. --------------------------------------------------