[pic] | EUROPOS KOMISIJA | Briuselis, 2010.4.21 KOM(2010)172 galutinis 2010/0093 (NLE) Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl Visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių preferencinių kilmės taisyklių regioninės konvencijos sudarymo EN AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS PASIūLYMO APLINKYBėS Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Šiuo metu visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių kumuliacijos zonai priskiriamos Europos Sąjunga, ELPA valstybės (Islandija, Norvegija, Šveicarija, Lichtenšteinas), šalys, Barselonos proceso dalyvės (Alžyras, Egiptas, Izraelis, Jordanija, Libanas, Marokas, Sirija, Tunisas, Turkija, Palestina), ir Farerų salos. Visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių kilmės kumuliacijos sistemą sudaro daug susitarimų, kuriais nustatomos laisvosios prekybos nuostatos, pagrįstos vienodų kilmės taisyklių visuma, leidžiančia įstrižinę zonai priklausančių šalių kumuliaciją. Ši kumuliacijos zona ateityje gali plėstis. Įgyvendinus visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių kumuliacijos sistemą, padaugėjo dabartinės atskirų protokolų sistemos valdymo problemų. Padarius bet kokį dviem visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių zonos šalims taikomo protokolo pakeitimą, tokie patys pakeitimai turi būti padaryti kiekviename zonoje taikomame protokole. Todėl Europos Komisija pasiūlė įstrižinę kilmės kumuliaciją pagrįsti viena bendra teisine priemone – regionine konvencija dėl preferencinių kilmės taisyklių (toliau – Konvencija), į kurią kiekviename zonos šalims taikomame laisvosios prekybos susitarime būtų pateikta nuoroda. Tokios regioninės konvencijos idėja nagrinėta dar 2003 m., tačiau neįgyvendinta. 2007 m. spalio mėn. Lisabonoje vykusioje Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių ministrų konferencijoje konvencijos idėja vėl aptarta, ir ministrai sutarė, kad reikia parengti Visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių preferencinių kilmės taisyklių bendros konvencijos projektą, kad būtų pakeista dabartinė kilmės taisyklių protokolų visuma. Dėl to ministrai būtiną techninį darbą pavedė atlikti visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių darbo grupei. Ta pačia proga Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių prekybos ministrai nutarė į šią kumuliacijos zoną įtraukti šalis, stabilizacijos ir asociacijos proceso dalyves (Albaniją, Bosniją ir Hercegoviną, Kroatiją, Buvusiąją Jugoslavijos Respubliką Makedoniją, Juodkalniją ir Serbiją, taip pat Kosovą pagal JTST rezoliuciją 1244/99), ir pavedė visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių darbo grupei parengti tam būtinus techninius pakeitimus. Minėtos šalys į visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių kumuliacijos sistemą bus įtrauktos priėmus šią Konvenciją. 2009 m. lapkričio 26 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas dėl Konvencijos su ELPA valstybėmis, Barselonos proceso dalyvėmis, stabilizacijos ir asociacijos proceso dalyvėmis ir Farerų salomis. Komisija įvykdė visus derybų nurodymus: – Konvencija sudaromos sąlygos veiksmingiau valdyti visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių kumuliacijos sistemą ir taip supaprastinti kilmės taisyklių pakeitimų darymo tvarką. – Konvencija bus įsteigtas jungtinis komitetas, įgaliotas keisti Konvencijos nuostatas ir spręsti dėl naujų šalių prisijungimo prie konvencijos ateityje. – Konvencija sudaromos sąlygos atsižvelgti į galiojančias nuostatas, kurios nėra vienodos visoms būsimoms susitariančiosioms šalims. – Konvencija sudaroma galimybė geografinę kumuliacijos aprėptį ateityje išplėsti įtraukiant kaimynines šalis ir teritorijas. – Konvencijos nuostatas galima keisti visais jungtinio komiteto narių balsais, siekiant geriau reaguoti į ekonominę tikrovę. Pagal Europos Sąjungos sutarties 17 straipsnio 1 dalį Komisija atstovauja Sąjungai jungtiniame komitete, įsteigtame pagal Konvencijos 3 straipsnį. Kai jungtiniam komitetui pavedama priimti teisinę galią turinčius aktus, ypač pagal Konvencijos 4 straipsnį, Sąjungos vardu priimtina pozicija nustatoma remiantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnio 9 dalimi. Bendrosios aplinkybės Komisija aktyviai dalyvavo visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių darbo grupės darbe nuo 2007 m. rengiant Konvencijos teksto projektą. Minėta grupė galutinį projektą aptarė ir patvirtino 2009 m. spalio 29 d. 2009 d. gruodžio 9 d. Briuselyje surengtoje konferencijoje Konvencijos tekstą patvirtino Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių prekybos ministrai. Pasiūlymo srityje galiojančios priemonės Konvencija konsoliduojami visi kilmės taisyklių protokolai, galiojantys tarp visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių kilmės kumuliacijos sistemos narių. Į Konvenciją įtraukiami visi kilmės taisyklių protokolai, galiojantys tarp stabilizacijos ir asociacijos proceso partnerių ir visos Europos bei Viduržemio jūros regiono šalių bei teritorijų. Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Siūlomas sprendimas dera su Sąjungos prekybos politika. KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMAS Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis Dėl Konvencijos projekto reguliariai konsultuotasi su valstybėmis narėmis Muitinės kodekso komiteto Kilmės skyriuje. Su visos Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių partneriais konsultuotasi visos Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių darbo grupėje, o galutinis prie šio pasiūlymo pridedamas tekstas – šios grupės diskusijų rezultatas. 2009 d. gruodžio 9 d. Briuselyje surengtoje konferencijoje Konvencijos tekstą patvirtino Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių prekybos ministrai. Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas Nepriklausomo tyrimo neprireikė. Poveikio vertinimas Vertinti poveikio nereikia. TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAI Siūlomų veiksmų santrauka Konvencijos sudarymas. Teisinis pagrindas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 207 straipsnio 4 dalies pirmoji pastraipa kartu su 218 straipsnio 6 dalies a punktu. Subsidiarumo principas Pasiūlymas priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas. Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą. Finansinė ir administracinė našta nepadidėja. Pasirinkta priemonė Siūloma priemonė – Tarybos sprendimas. Kitos priemonės būtų netinkamos dėl toliau nurodytos priežasties. Konvencija turi būti sudaryta Europos Sąjungos vardu. POVEIKIS BIUDžETUI Pasiūlymas neturi jokio poveikio Sąjungos biudžetui. PAPILDOMA INFORMACIJA Persvarstymo, keitimo, laikino galiojimo sąlyga Netaikoma. 2010/0093 (NLE) Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl Visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių preferencinių kilmės taisyklių regioninės konvencijos sudarymo EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnio 4 dalies pirmąją pastraipą kartu su 218 straipsnio 6 dalies a punktu, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą, kadangi: 1. 2009 m. lapkričio 26 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas su ELPA valstybėmis, Barselonos proceso dalyvėmis, stabilizacijos ir asociacijos proceso dalyvėmis ir Farerų salomis dėl Visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių preferencinių kilmės taisyklių regioninės konvencijos (toliau – Konvencija). 2. 2009 d. gruodžio 9 d. Briuselyje surengtoje konferencijoje Konvencijos tekstą patvirtino Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių prekybos ministrai. 3. Remiantis [... m. ... ... d.] Tarybos sprendimu [.../...] ir atsižvelgiant į tai, kad ji gali būti sudaryta vėliau, Konvencija Europos Sąjungos vardu buvo pasirašyta [... m. ... ... d.]. 4. Todėl Konvencija turėtų būti sudaryta, PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: 1 straipsnis Sudaroma Visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių preferencinių kilmės taisyklių regioninė konvencija. Konvencijos tekstas pridedamas prie šio sprendimo. 2 straipsnis Tarybos pirmininkas paskiria asmenį, įgaliotą Europos Sąjungos vardu deponuoti Konvencijos 10 straipsnyje numatytą deponavimo dokumentą. 3 straipsnis Komisija atstovauja Sąjungai Konvencijos 3 straipsniu įsteigtame Jungtiniame komitete. 4 straipsnis Šis s prendimas įsigalioja jo priėmimo dieną. Jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . Konvencijos įsigaliojimo data skelbiama Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . Priimta Briuselyje Tarybos vardu Pirmininkas PRIEDAS VISOS EUROPOS IR VIDURŽEMIO JŪROS REGIONO VALSTYBIŲ PREFERENCINIŲ KILMĖS TAISYKLIŲ REGIONINĖ KONVENCIJA Europos Sąjunga, Islandijos Respublika, Norvegijos Karalystė, Šveicarijos Konfederacija, Lichtenšteino Kunigaikštytė, toliau – ELPA valstybės, Alžyro Liaudies Demokratinė Respublika, Egipto Arabų Respublika, Izraelio Valstybė, Jordanijos Hašimitų Karalystė, Libano Respublika, Maroko Karalystė, Sirijos Arabų Respublika, Tuniso Respublika, Palestinos išsivadavimo organizacija (PIO), atstovaujanti Vakarų Kranto ir Gazos ruožo Palestinos savivaldos interesams, Turkijos Respublika, toliau – Barselonos proceso dalyvės, Albanijos Respublika, Bosnija ir Hercegovina, Kroatijos Respublika, Buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija, Juodkalnija, Serbijos Respublika, taip pat Kosovas pagal Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliuciją 1244/99, toliau – stabilizacijos ir asociacijos proceso dalyvės, Danijos Karalystė, kiek tai susiję su Farerais, toliau – Farerų salos, ATSIŽVELGDAMOS į visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių kilmės kumuliacijos sistemą, sudarytą iš laisvosios prekybos susitarimų, kuriais nustatomos vienodos kilmės taisyklės ir leidžiama įstrižinė kumuliacija, visumos, ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad ateityje geografinė įstrižinės kumuliacijos aprėptis gali būti išplėsta įtraukiant kaimynines šalis ir teritorijas, ATSIŽVELGDAMOS į sunkumus, susijusius su dabartinio visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių zonos šalių ar teritorijų dvišalių protokolų dėl kilmės taisyklių sistemos valdymu, pageidautina, kad šiuo metu galiojančios dvišalės kilmės taisyklių sistemos būtų perkeltos į daugiašalę sistemą, nepažeidžiant atitinkamuose susitarimuose ar bet kokiuose kituose susijusiuose dvišaliuose susitarimuose nustatytų principų, ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad padarius bet kokį dviem visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių zonos šalims partnerėms taikomo protokolo dėl kilmės taisyklių pakeitimą, tokie patys pakeitimai turi būti padaryti kiekviename zonoje taikomame protokole, ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad kilmės taisyklės turės būti keičiamos siekiant labiau atsižvelgti į ekonominę tikrovę, ATSIŽVELGDAMOS į siūlymą kilmės kumuliaciją pagrįsti viena bendra teisine priemone – regionine konvencija dėl preferencinių kilmės taisyklių, į kurią kiekviename zonos šalims taikomame laisvosios prekybos susitarime būtų pateikta nuoroda, ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad regionine konvencija nebus sudaryta mažiau palanki padėtis, palyginti su ankstesniais laisvosios prekybos partnerių, taikančių visos Europos arba visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių kumuliaciją, santykiais, ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad siūlymui sudaryti regioninę konvenciją dėl preferencinių kilmės taisyklių, taikomą visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių zonoje, pritarė 2007 m. spalio 21 d. Lisabonoje susirinkę Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių ministrai, ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad svarbiausias tikslas, kurio siekiama viena bendra regionine konvencija, – pereiti prie vienodų kilmės taisyklių taikymo siekiant prekių, kuriomis prekiauja visos Susitariančiosios Šalys, kilmės kumuliacijos, NUSPRENDĖ sudaryti šią Konvenciją: BENDROSIOS NUOSTATOS 1 straipsnis 1. Šioje Konvencijoje nustatomos nuostatos, kuriomis reglamentuojama prekių, kuriomis prekiaujama pagal atitinkamus Susitariančiųjų Šalių sudarytus susitarimus, kilmė. 2. Sąvoka „kilmės statusą turintys produktai“ ir atitinkami administracinio bendradarbiavimo būdai išdėstomi šios Konvencijos priedėliuose. I priedėlyje pateikiamos sąvokos „kilmės statusą turintys produktai“ taikymo bendrosios taisyklės ir administracinio bendradarbiavimo būdai. II priedėlyje išdėstomos specialios nuostatos, kurias taiko tam tikros Susitariančiosios Šalys. 3. Šios Konvencijos Susitariančios Šalys: – Europos Sąjunga, – preambulėje išvardytos ELPA valstybės, – Farerų salos, – preambulėje išvardytos Barselonos proceso dalyvės, – preambulėje išvardytos stabilizacijos ir asociacijos proceso dalyvės. 2 straipsnis Šioje Konvencijoje: a) „Susitariančioji Šalis“ – 1 straipsnio 3 dalyje išvardytos Susitariančiosios Šalys; b) „trečioji šalis“ – bet kuri kaimyninė šalis arba teritorija, kuri nėra šios Konvencijos Susitariančioji Šalis ir nėra nurodyta 1 straipsnio 3 dalyje; c) „atitinkamas susitarimas“ – dviejų arba daugiau Susitariančiųjų Šalių taikomas susitarimas, kuriame yra nuoroda į šią Konvenciją. JUNGTINIS KOMITETAS 3 straipsnis 1. Įsteigiamas Jungtinis komitetas, kuriame atstovaujama kiekvienai šios Konvencijos Susitariančiajai Šaliai. 2. Nepažeidžiant 5 straipsnio 4 dalies, Jungtinis komitetas sprendimus priima visais balsais. 3. Jungtinis komitetas posėdžiauja esant reikalui, bet ne rečiau kaip kartą per metus. Bet kuri Susitariančioji Šalis gali prašyti sušaukti posėdį. 4. Jungtinis komitetas tvirtina savo darbo tvarkos taisykles, kuriose, inter alia , turi būti posėdžių šaukimą, pirmininko skyrimą ir jo kadencijos trukmę reglamentuojančios nuostatos. 5. Jungtinio komiteto sprendimu gali būti sudaromi pakomitečiai ar darbo grupės, kurie gali jam padėti vykdyti užduotis. 4 straipsnis 1. Jungtinis komitetas administruoja šią Konvenciją ir užtikrina jos deramą įgyvendinimą. Todėl Susitariančiosios Šalys jam reguliariai praneša apie savo patirtį, įgytą taikant šią Konvenciją. Jungtinis Komitetas teikia rekomendacijas ir šio straipsnio 3 dalyje numatytais atvejais priima sprendimus. 2. Konkrečiai, jis Susitariančiosioms Šalims teikia rekomendacijas dėl: a) paaiškinimų ir gairių vienodam šios Konvencijos taikymui užtikrinti; b) bet kokių kitų jai taikyti reikalingų priemonių. 3. Jungtinis komitetas sprendimus priima dėl: a) šios Konvencijos, įskaitant priedėlius, pakeitimų; b) kvietimo trečiosioms šalims prisijungti prie šios Konvencijos pagal 5 straipsnį; c) pereinamojo laikotarpio priemonių prisijungs naujoms Susitariančiosioms Šalims. Šioje dalyje nurodytus sprendimus Susitariančiosios Šalys vykdo vadovaudamosi savo teisės aktais. 4. Jei Susitariančiosios Šalies atstovas Jungtiniame komitete pritaria sprendimui su sąlyga, kad bus įvykdyti esminiai teisiniai reikalavimai, sprendimas, jei jame nenurodyta konkreti data, įsigalioja antro mėnesio, einančio po to, kai pranešama apie išlygos panaikinimą, pirmąją dieną. 5. 3 dalies b punkte nurodyti Jungtinio komiteto sprendimai dėl kvietimo trečiajai šaliai prisijungti prie šios Konvencijos siunčiami depozitarui; depozitaras apie sprendimą praneša susijusiai trečiajai šaliai ir kartu perduoda tą dieną galiojančios redakcijos Konvenciją. 6. Susijusi trečioji šalis stebėtojos teisėmis gali būti atstovaujama Jungtiniame komitete, pakomitetyje ir darbo grupėse nuo 5 dalyje nurodytos datos. TREČIŲJŲ ŠALIŲ PRISIJUNGIMAS 5 straipsnis 1. 1 straipsnio 3 dalyje nenurodytos regiono šalys arba teritorijos gali tapti šios Konvencijos Susitariančiosiomis Šalimis, jeigu šalis ar teritorija kandidatė bent su viena iš Susitariančiųjų Šalių yra sudariusi laisvosios prekybos susitarimą, kuriame yra numatytos preferencinės kilmės taisyklės. 2. Trečioji šalis depozitarui raštu pateikia prašymą prisijungti. 3. Depozitaras pateikia prašymą svarstyti Jungtiniam komitetui. 4. Depozitaras prašymą pateikusiai trečiajai šaliai per du mėnesius persiunčia Jungtinio komiteto sprendimą pakviesti ją tapti Susitariančiąja Šalimi. Viena Susitariančioji Šalis negali užkirsti kelią priimti tokį sprendimą. 5. Tapti šios Konvencijos Susitariančiąja Šalimi pakviesta trečioji šalis prisijungia depozitarui pateikdama prisijungimo dokumentą. Kartu su minėtu prisijungimo dokumentu pateikiamas Konvencijos vertimas į oficialiąją (-iąsias) prisijungiančiosios šalies ar teritorijos kalbą (-as). 6. Prisijungimas įsigalioja antro mėnesio, einančio po to, kai deponuojamas prisijungimo dokumentas, pirmąją dieną. 7. Depozitaras visoms Susitariančiosioms Šalims praneša prisijungimo dokumento deponavimo ir prisijungimo įsigaliojimo datas. 8. Depozitaras prisijungiančiai trečiajai šaliai taip pat perduoda 4 straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodytas Jungtinio komiteto rekomendacijas ir sprendimus, priimtus per laikotarpį nuo šio straipsnio 2 dalyje nurodyto prašymo pateikimo datos iki prisijungimo įsigaliojimo datos. Deklaracija, kuria priimami tokie dokumentai, įtraukiama į prisijungimo dokumentą arba įrašoma atskirame dokumente, deponuojamame depozitarui per šešis mėnesius nuo dokumentų perdavimo. Jeigu per tą laikotarpį deklaracija nedeponuojama, laikoma, kad prisijungta nebuvo. KITOS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS 6 straipsnis Kiekviena Susitariančioji Šalis, atsižvelgdama į poreikį rasti visoms šalims priimtiną sunkumų, galinčių kilti taikant šios Konvencijos nuostatas, sprendimą, imasi reikiamų priemonių veiksmingam šios Konvencijos nuostatų taikymui užtikrinti. 7 straipsnis Susitariančiosios Šalys per depozitarą informuoja viena kitą apie priemones, kurių jos imasi įgyvendindamos šią Konvenciją. 8 straipsnis Šios Konvencijos priedėliai yra neatskiriama jos dalis. 9 straipsnis Bet kuri Susitariančioji Šalis gali pasitraukti iš šios Konvencijos, jeigu prieš 12 mėnesių raštu praneša apie tai depozitarui, kuris apie tai praneša visoms kitoms Susitariančiosioms Šalims. 10 straipsnis 1. Ši Konvencija įsigalioja 2011 m. sausio 1 d. toms Susitariančiosioms Šalims, kurios iki tos datos depozitarui deponuoja savo priėmimo dokumentą, jeigu iki 2010 m. gruodžio 31 d. priėmimo dokumentus depozitarui deponuoja bent dvi Susitariančiosios Šalys. 2. Jeigu ši Konvencija neįsigalioja 2011 m. sausio 1 d., ji įsigalioja antro mėnesio, einančio po to, kai deponuojami paskutiniai bent dviejų Susitariančiųjų Šalių priėmimo dokumentai, pirmąją dieną. 3. Depozitaras pranešimu Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje praneša Susitariančiosioms Šalims kiekvienos Susitariančiosios Šalies priėmimo dokumento deponavimo datą ir šios Konvencijos įsigaliojimo datą. 11 straipsnis Šios Konvencijos depozitaras yra Europos Sąjungos Tarybos generalinis sekretoriatas. I PRIEDĖLISSĄVOKOS „KILMĖS STATUSĄ TURINTYS PRODUKTAI“ APIBRĖŽTISIR ADMINISTRACINIO BENDRADARBIAVIMO BŪDAI TURINYS I ANTRAŠTINĖ DALIS BENDROSIOS NUOSTATOS 1 straipsnis Apibrėžtys II ANTRAŠTINĖ DALIS SĄVOKOS „KILMĖS STATUSĄ TURINTYS PRODUKTAI“ APIBRĖŽTIS 2 straipsnis Bendrieji reikalavimai 3 straipsnis Kilmės kumuliacija 4 straipsnis Visiškai gauti produktai 5 straipsnis Pakankamai apdoroti ar perdirbti produktai 6 straipsnis Nepakankamas apdorojimas ar perdirbimas 7 straipsnis Kvalifikacinis vienetas 8 straipsnis Priedai, atsarginės dalys ir įrankiai 9 straipsnis Komplektai 10 straipsnis Neutralūs elementai III ANTRAŠTINĖ DALIS TERITORINIAI REIKALAVIMAI 11 straipsnis Teritoriškumo principas 12 straipsnis Tiesioginis gabenimas 13 straipsnis Parodos IV ANTRAŠTINĖ DALIS SĄLYGINIS APMOKESTINIMAS ARBA ATLEIDIMAS NUO MUITŲ 14 straipsnis Draudimas taikyti sąlyginį apmokestinimą arba atleisti nuo muitų V ANTRAŠTINĖ DALIS KILMĖS ĮRODYMAS 15 straipsnis Bendrieji reikalavimai 16 straipsnis EUR.1 ir EUR-MED judėjimo sertifikatų išdavimo tvarka 17 straipsnis EUR.1 arba EUR-MED judėjimo sertifikatų išdavimas atgaline data 18 straipsnis EUR.1 arba EUR-MED judėjimo sertifikato dublikato išdavimas 19 straipsnis EUR.1 arba EUR-MED judėjimo sertifikatų išdavimas remiantis anksčiau išduotu ar pateiktu kilmės įrodymu 20 straipsnis Apskaitos atskyrimas 21 straipsnis Kilmės deklaracijos arba EUR-MED kilmės deklaracijos pateikimo sąlygos 22 straipsnis Patvirtintas eksportuotojas 23 straipsnis Kilmės įrodymo galiojimas 24 straipsnis Kilmės įrodymo pateikimas 25 straipsnis Importavimas dalimis 26 straipsnis Atleidimas nuo reikalavimo pateikti kilmės įrodymą 27 straipsnis Patvirtinamieji dokumentai 28 straipsnis Kilmės įrodymo, tiekėjo deklaracijos ir patvirtinamųjų dokumentų saugojimas 29 straipsnis Neatitikimai ir formalios klaidos 30 straipsnis Eurais išreikštos sumos VI ANTRAŠTINĖ DALIS ADMINISTRACINIO BENDRADARBIAVIMO TVARKA 31 straipsnis Administracinis bendradarbiavimas 32 straipsnis Kilmės įrodymų tikrinimas 33 straipsnis Ginčų sprendimas 34 straipsnis Sankcijos 35 straipsnis Laisvosios zonos Priedų sąrašas I priedas. II priedo sąrašo įvadinės pastabos II priedas. Apdorojimo ar perdirbimo operacijų, kurias reikia atlikti su kilmės statuso neturinčiomis medžiagomis, kad pagamintas produktas įgytų kilmės statusą, sąrašas III a priedas. EUR.1 judėjimo sertifikato ir prašymo išduoti EUR.1 judėjimo sertifikatą pavyzdžiai III b priedas. EUR-MED judėjimo sertifikato ir prašymo išduoti EUR-MED judėjimo sertifikatą pavyzdžiai IV a priedas. Kilmės deklaracijos tekstas IV b priedas. EUR-MED kilmės deklaracijos tekstas V priedas. Susitariančiųjų Šalių, kurios netaiko nuostatų dėl dalinio sąlyginio apmokestinimo, sąrašas I ANTRAŠTINĖ DALISBENDROSIOS NUOSTATOS 1 straipsnis Apibrėžtys Šioje Konvencijoje: a) „gamyba“ – bet koks apdorojimas ar perdirbimas, įskaitant surinkimą ar specifines operacijas; b) „medžiaga“ – bet kokia produkto gamybai panaudota sudedamoji dalis, žaliava, komponentas arba detalė ir t. t.; c) „produktas“ – gaminamas produktas, net jei jis skirtas naudoti vėliau kitoje gamybos operacijoje; d) „prekės“ – medžiagos ir produktai; e) „muitinė vertė“ – tai vertė, nustatyta pagal 1994 m. Susitarimą dėl Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos VII straipsnio įgyvendinimo (PPO susitarimas dėl muitinio įvertinimo); f) „gamintojo kaina ( ex-works kaina)“ – kaina, sumokėta už produktą Susitariančiojoje Šalyje gamintojui, kurio įmonėje atliktas galutinis apdorojimas arba perdirbimas, jei kainą sudaro visų panaudotų medžiagų vertė, atskaičiavus visus vidaus mokesčius, kurie eksportuojant gautą produktą yra arba gali būti grąžinami; g) „medžiagų vertė“ – panaudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų muitinė vertė importavimo metu arba, jei ji nežinoma ir negali būti nustatyta, pirmoji nustatyta kaina, sumokėta už medžiagas eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje; h) „kilmės statusą turinčių medžiagų vertė“ − g punkte nurodytų medžiagų vertė, taikoma mutatis mutandis ; i) „pridėtinė vertė“ – gamintojo kaina ( ex-works kaina), atėmus visų panaudotų medžiagų, kurių kilmės šalys yra kitos Susitariančiosios Šalys, su kuriomis taikoma kumuliacija, muitinę vertę, arba, jei muitinė vertė nežinoma arba negali būti nustatyta, pirmoji nustatyta kaina, sumokėta už medžiagas eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje; j) „skirsniai“ ir „pozicijos“ − skirsniai ir pozicijos (keturių skaitmenų kodai), naudojami nomenklatūroje, sudarančioje Suderintą prekių aprašymo ir kodavimo sistemą, kuri toliau šioje Konvencijoje vadinama „Suderinta sistema“ arba „SS“; k) „klasifikuojama“ reiškia, kad produktas arba medžiaga yra klasifikuojami priskiriant juos tam tikrai pozicijai; l) „siunta“ − produktai, kuriuos tuo pačiu metu vienas eksportuotojas siunčia vienam gavėjui arba kurie yra nurodyti bendrajame transporto dokumente, pateikiamame juos vežant iš eksportuotojo gavėjui, arba, jei tokio dokumento nėra, vienoje sąskaitoje faktūroje; m) sąvoka „teritorijos“ apima teritorinius vandenis. n) „Susitariančiosios Šalies muitinė“ Europos Sąjungos atveju reiškia bet kurią Europos Sąjungos valstybių narių muitinę. II ANTRAŠTINĖ DALISSĄVOKOS „KILMĖS STATUSĄ TURINTYS PRODUKTAI“ APIBRĖŽTIS 2 straipsnis Bendrieji reikalavimai 1. Įgyvendinant atitinkamą susitarimą, toliau nurodyti produktai laikomi Susitariančiosios Šalies kilmės produktais juos eksportuojant į kitą Susitariančiąją Šalį: a) produktai, visiškai gauti Susitariančiojoje Šalyje, kaip apibrėžta 4 straipsnyje; b) produktai, gauti Susitariančiojoje Šalyje naudojant medžiagas, gautas ne tik toje Susitariančiojoje Šalyje, jeigu tos medžiagos buvo pakankamai apdorotos ar perdirbtos toje Susitariančiojoje Šalyje, kaip apibrėžta 5 straipsnyje; c) Europos ekonominės erdvės (EEE) kilmės prekės, kaip apibrėžta Europos ekonominės erdvės susitarimo 4 protokole; tokios prekės laikomos Europos Sąjungos, Islandijos, Lichtenšteino arba Norvegijos kilmės, kai jos yra eksportuojamos atitinkamai iš Europos Sąjungos, Islandijos, Lichtenšteino arba Norvegijos į Susitariančiąją Šalį, kuri nėra EEE šalis. 2. 1 dalies c punkto nuostatos taikomos tik tuo atveju, jeigu importuojanti Susitariančioji Šalis ir EEE šalys (Europos Sąjunga, Islandija, Lichtenšteinas ir Norvegija) taiko laisvosios prekybos susitarimus. 3 straipsnis Kilmės kumuliacija 1. Nepažeidžiant 2 straipsnio 1 dalies nuostatų, į kitą Susitariančiąją Šalį eksportuojami produktai yra laikomi eksportuojančios Susitariančiosios Šalies kilmės produktais, jeigu jie yra gauti toje eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje naudojant Šveicarijos (įskaitant Lichtenšteiną)[1], Islandijos, Norvegijos, Turkijos ar Europos Sąjungos kilmės medžiagas, su sąlyga kad eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje atlikto apdorojimo ar perdirbimo mastas yra didesnis nei nurodyta 6 straipsnyje. Tokios medžiagos nebūtinai turi būti pakankamai apdorotos arba perdirbtos. 2. Nepažeidžiant 2 straipsnio 1 dalies, į kitą Susitariančiąją Šalį eksportuojami produktai yra laikomi eksportuojančios Susitariančiosios Šalies kilmės produktais, jeigu jie yra gauti toje eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje naudojant Farerų salų arba bet kurios kitos šalies, Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių partnerystės, pagrįstos 1995 m. lapkričio 27–28 d. surengtoje Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių konferencijoje priimta Barselonos deklaracija, dalyvė, išskyrus Turkiją, arba bet kurios kitos šalies arba teritorijos, kuri yra šios Konvencijos Susitariančioji Šalis, kilmės medžiagas, su sąlyga kad eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje atlikto apdorojimo ar perdirbimo mastas yra didesnis nei nurodyta 6 straipsnyje. Tokios medžiagos nebūtinai turi būti pakankamai apdorotos arba perdirbtos. 3. Jeigu eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje atlikto apdorojimo ar perdirbimo mastas yra mažesnis nei nurodyta 6 straipsnyje, gautas produktas laikomas eksportuojančios Susitariančiosios Šalies kilmės produktu tik tuo atveju, jei joje sukurta pridėtinė vertė yra didesnė už panaudotų medžiagų, turinčių bet kurios iš 1 ir 2 dalyse nurodytų kitų Susitariančiųjų Šalių kilmės statusą, vertę. Priešingu atveju gautas produktas laikomas Susitariančiosios Šalies, kurios kilmės statusą turinčių medžiagų vertė sudaro didžiausią eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje pagaminto produkto vertės dalį, kilmės produktu. 4. Produktai, turintys 1 ir 2 dalyse nurodytų Susitariančiųjų Šalių kilmės statusą, kurie eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje nebuvo apdoroti arba perdirbti, išlaiko kilmės statusą eksportuojant juos į vieną iš kitų Susitariančiųjų Šalių. 5. Šiame straipsnyje numatyta kumuliacija gali būti taikoma tik tuo atveju, jeigu: a) Susitariančiosios Šalys, kurių kilmės statusą produktai gali įgyti, ir paskirties Susitariančioji Šalis taiko lengvatinio prekybos režimo susitarimą pagal Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT) XXIV straipsnį; b) medžiagos ir produktai įgijo kilmės statusą taikant kilmės taisykles, tapačias nustatytosioms šioje Konvencijoje; ir c) pranešimai dėl kumuliacijai taikyti būtinų reikalavimų įvykdymo buvo paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (C serijoje) ir Susitariančiosiose Šalyse, kurios yra atitinkamų susitarimų šalys, tose Susitariančiosiose Šalyse galiojančia tvarka. Šiame straipsnyje numatyta kumuliacija taikoma nuo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (C serijoje) paskelbtame pranešime nurodytos datos. Susitariančiosios Šalys kitoms Susitariančiosioms Šalims, kurios yra atitinkamų susitarimų šalys, per Europos Komisiją perduoda informaciją apie susitarimus (įskaitant jų įsigaliojimo datas), taikomus su kitomis Susitariančiosiomis Šalimis, nurodytomis šio straipsnio 1 ir 2 dalyse. 4 straipsnis Visiškai gauti produktai 1. Visiškai gautais Susitariančiojoje Šalyje laikomi šie į kitą Susitariančiąją Šalį eksportuojami produktai: a) mineraliniai produktai, išgauti iš jos žemės gelmių arba jūros dugno; b) joje išaugę augalinės kilmės produktai; c) joje gimę ir užaugę gyvi gyvūnai; d) produktai, pagaminti iš joje užaugusių gyvūnų; e) produktai, gauti iš joje vykdomos medžioklės ar žvejybos; f) jūros žūklės ir kiti produktai, išgauti iš jūros eksportuojančios Susitariančiosios Šalies laivais už jos teritorinių vandenų ribų; g) produktai, pagaminti jos žuvų perdirbimo laivuose tik iš f punkte nurodytų produktų; h) joje surinkti naudoti daiktai, tinkami naudoti tik žaliavų regeneravimui, įskaitant naudotas padangas, tinkamas tik restauruoti arba panaudoti kaip atliekas; i) joje vykdomos gamybos atliekos ir laužas; j) produktai, išgauti iš jūros dugno ar iš žemės gelmių už jos teritorinių vandenų, jei ji turi išimtines teises naudotis šių vandenų dugnu ar žemės gelmėmis; k) joje pagamintos prekės tik iš a–j punktuose išvardytų produktų. 2. 1 dalies f ir g punktuose vartojamos sąvokos „jos laivai“ ir „jos žuvų perdirbimo laivai“ taikomos tik laivams ir žuvų perdirbimo laivams: a) kurie yra įregistruoti ar įrašyti į laivų sąrašus eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje; b) kurie plaukioja su eksportuojančios Susitariančiosios Šalies vėliava; c) kurių ne mažiau kaip 50 % priklauso eksportuojančios Susitariančiosios Šalies piliečiams arba bendrovei, turinčiai pagrindinę buveinę eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje, kurios direktorius arba direktoriai, valdybos arba stebėtojų tarybos pirmininkas bei dauguma šios valdybos ar tarybos narių yra eksportuojančios Susitariančiosios Šalies piliečiai, o jei tai ūkinė bendrija arba ribotos turtinės atsakomybės akcinė bendrovė, – ne mažiau kaip pusė jos kapitalo priklauso eksportuojančiai Susitariančiajai Šaliai arba tos Susitariančiosios Šalies valstybinėms įstaigoms ar piliečiams; d) kurių kapitonas ir laivo komanda yra eksportuojančios Susitariančiosios Šalies piliečiai; ir e) kurių ne mažiau kaip 75 % laivo įgulos yra eksportuojančios Susitariančiosios Šalies piliečiai. 3. Taikant šio straipsnio 2 dalį, kai eksportuojanti Susitariančioji Šalis yra Europos Sąjunga, tai reiškia Europos Sąjungos valstybę narę. 5 straipsnis Pakankamai apdoroti ar perdirbti produktai 1. Taikant 2 straipsnį produktai, kurie nėra visiškai gauti, laikomi pakankamai apdorotais ar perdirbtais, įvykdžius II priedo sąraše nustatytas sąlygas. Minėtose sąlygose nurodomos apdorojimo ar perdirbimo operacijos, kurias būtina atlikti su gamyboje naudojamomis kilmės statuso neturinčiomis medžiagoms, ir tos sąlygos taikomos tik tokioms medžiagoms. Todėl jeigu produktas, kuris įgijo kilmės statusą įvykdžius sąraše nurodytas sąlygas, yra naudojamas kito produkto gamyboje, tai sąlygos, kurios taikomos gaminamam produktui, nėra taikomos ankstesniam produktui ir neatsižvelgiama į kilmės statuso neturinčias medžiagas, kurios galėjo būti panaudotos jį gaminant. 2. Nepaisant 1 dalies, tos kilmės statuso neturinčios medžiagos, kurios, vadovaujantis II priedo sąraše nustatytomis sąlygomis, neturėtų būti naudojamos produktui gaminti, vis dėlto gali būti naudojamos, jeigu: a) jų bendra vertė neviršija 10 % produkto gamintojo ( ex-works ) kainos; b) taikant šią dalį neviršijamas nė vienas sąraše nurodytas kilmės statuso neturinčių medžiagų didžiausios vertės procentinis dydis. Ši dalis netaikoma produktams, priskiriamiems Suderintos sistemos 50–63 skirsniams. 3. 1 ir 2 dalys taikomos atsižvelgiant į 6 straipsnio nuostatas. 6 straipsnis Nepakankamas apdorojimas ar perdirbimas 1. Nepažeidžiant 2 dalies, kilmės statuso nesuteikia šios nepakankamo apdorojimo ar perdirbimo operacijos – nesvarbu, ar 5 straipsnio reikalavimai įvykdyti, ar ne: a) operacijos, kuriomis užtikrinama, kad produktai būtų tinkamai išsaugoti vežant ir sandėliuojant; b) pakuočių ardymas ir surinkimas; c) plovimas, valymas; dulkių, oksidų, alyvos, dažų ar kitų dengiamųjų medžiagų šalinimas; d) tekstilės medžiagų lyginimas arba presavimas; e) paprastos dažymo ir lakavimo operacijos; f) javų ir ryžių lukštenimas, dalinis ar visiškas balinimas, šlifavimas ir poliravimas; g) cukraus dažymas ar cukraus gabalėlių formavimas; h) vaisių, riešutų ir daržovių lupimas, kauliukų išėmimas ir lukštenimas; i) galandimas, paprastas šlifavimas arba paprastas pjaustymas; j) persijojimas, perrinkimas, rūšiavimas, klasifikavimas, derinimas; (įskaitant rinkinių sudarymą); k) paprastas pilstymas į butelius, skardines, flakonus, bėrimas į maišus, dėjimas į dėklus, dėžes, tvirtinimas prie kortelių arba lentelių ir visos kitos paprastos pakavimo operacijos; l) ženklų, etikečių, logotipų ir kitų panašių atpažinties ženklų tvirtinimas ar spausdinimas ant produktų ar jų pakuočių; m) paprastas vienos ar kelių rūšių produktų sumaišymas; n) cukraus sumaišymas su kita medžiaga; o) paprastas gaminio surinkimas iš dalių, sudarant baigtą gaminį, arba produktų ardymas į dalis; p) dviejų ar kelių operacijų, išvardytų a–n punktuose, derinys; q) gyvūnų skerdimas. 2. Sprendžiant, ar produkto apdorojimas ar perdirbimas laikytinas nepakankamu, kaip apibrėžta 1 dalyje, atsižvelgiama į visas eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje su tuo produktu atliktas operacijas. 7 straipsnis Kvalifikacinis vienetas 1. Taikant šios Konvencijos nuostatas kvalifikacinis vienetas – tai tam tikras produktas, kuris, nustatant klasifikaciją pagal Suderintos sistemos nomenklatūrą, laikomas baziniu vienetu. Todėl: a) kai produktas, kurį sudaro gaminių grupė arba rinkinys, pagal Suderintos sistemos taisykles yra klasifikuojamas jį priskiriant vienai pozicijai, ta visuma sudaro kvalifikacinį vienetą; b) kai siuntą sudaro daug tapačių produktų, klasifikuojamų juos priskiriant tai pačiai Suderintos sistemos pozicijai, šios Konvencijos nuostatos taikomos kiekvienam produktui atskirai. 2. Jei pagal Suderintos sistemos 5 bendrąją taisyklę pakuotė klasifikuojama kartu su produktu, nustatant kilmę ji taip pat vertinama kartu su produktu. 8 straipsnis Priedai, atsarginės dalys ir įrankiai Priedai, atsarginės dalys ir įrankiai, siunčiami kartu su įrenginiu, mašina, aparatu ar transporto priemone, jei jie yra įprastinė įrenginio dalis ir įskaičiuoti į jo kainą, arba dėl kurių nepateikiama atskira sąskaita, kartu su įrenginiu, mašina, aparatu ar transporto priemone laikomi viena preke. 9 straipsnis Rinkiniai Pagal Suderintos sistemos 3 bendrąją taisyklę rinkiniai turi kilmės statusą, jei tokį statusą turi visi juos sudarantys produktai. Tačiau jei komplektą sudaro kilmės statusą turintys ir kilmės statuso neturintys produktai, visas komplektas laikomas turinčiu kilmės statusą, jei kilmės statuso neturintys produktai nesudaro daugiau kaip 15 % komplekto gamintojo kainos ( ex-works kainos). 10 straipsnis Neutralūs elementai Siekiant nustatyti, ar produktas turi kilmės statusą, nebūtina nustatyti jo gamybai panaudotų toliau nurodomų elementų kilmės: a) energijos ir kuro; b) gamybos priemonių ir įrenginių; c) mašinų ir įrankių; d) prekių, kurios neįeina ir nėra skirtos įeiti į galutinę produkto sudėtį. III ANTRAŠTINĖ DALISTERITORINIAI REIKALAVIMAI 11 straipsnis Teritoriškumo principas 1. Išskyrus 2 straipsnio 1 dalies c punkte, 3 straipsnyje ir šio straipsnio 3 dalyje numatytus atvejus, eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje turi būti nepertraukiamai vykdomos II antraštinėje dalyje nustatytos kilmės statuso įgijimo sąlygos. 2. Išskyrus 3 straipsnyje numatytus atvejus, kai iš Susitariančiosios Šalies į kitą šalį eksportuotos kilmės statusą turinčios prekės grąžinamos, jos turi būti laikomos neturinčiomis kilmės statuso, nebent muitinei galima įrodyti, kad: a) grąžinamos prekės yra tos pačios, kurios buvo eksportuotos; ir b) su jomis nebuvo atliekamos jokios operacijos, išskyrus operacijas, būtinas jų gerai būklei išsaugoti toje šalyje ar eksportuojant. 3. Pagal II antraštinės dalies sąlygas įgytam kilmės statusui įtakos neturi ne eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje atliktas medžiagų, eksportuotų iš tos Susitariančiosios Šalies ir vėliau atgal į ją įvežtų, apdorojimas ar perdribimas, jeigu: a) tokios medžiagos buvo visiškai gautos eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje arba jos prieš jas eksportuojant buvo apdorotos ar perdirbtos didesniu mastu nei nurodyta 6 straipsnyje; ir b) muitinei galima įrodyti, kad: i) atgal įvežamos prekės buvo gautos apdorojant ar perdirbant eksportuotas medžiagas; ir ii) bendra pridėtinė vertė, sukurta ne eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje taikant šio straipsnio nuostatas, neviršija 10 % galutinio produkto, kuriam prašoma suteikti kilmės statusą, gamintojo kainos ( ex-works kainos). 4. Taikant 3 dalį, II antraštinėje dalyje nustatytos kilmės statuso įgijimo sąlygos netaikomos ne eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje atliekamam apdorojimui ar perdirbimui. Tačiau jeigu nustatant galutinio produkto kilmės statusą taikoma II priede pateiktame sąraše esanti taisyklė, kuria nustatoma didžiausia leistina kilmės statuso neturinčių medžiagų vertė, bendra eksportuojančios Susitariančiosios Šalies teritorijoje panaudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų vertė kartu su ne toje Susitariančioje Šalyje sukurta bendra pridėtine verte, taikant šio straipsnio nuostatas, negali viršyti nurodyto procentinio dydžio. 5. Taikant 3 ir 4 dalių nuostatas, „bendra pridėtinė vertė“ – tai visos sąnaudos, patiriamos ne eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje, įskaitant ten panaudotų medžiagų vertę. 6. 3 ir 4 dalių nuostatos netaikomos produktams, kurie neatitinka II priedo sąraše nustatytų sąlygų arba kuriuos pakankamai apdorotais arba perdirbtais galima laikyti tik tuomet, kai taikomas 5 straipsnio 2 dalyje nustatytas bendrasis nuokrypis. 7. 3 ir 4 dalių nuostatos netaikomos produktams, priskiriamiems Suderintos sistemos 50–63 skirsniams. 8. Bet koks šio straipsnio nuostatomis reglamentuojamas apdorojimas ar perdirbimas ne eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje atliekamas pagal laikinojo išvežimo perdirbti ar panašias procedūras. 12 straipsnis Tiesioginis gabenimas 1. Atitinkamu susitarimu numatytas lengvatinis režimas taikomas tik šios Konvencijos reikalavimus atitinkantiems produktams, kurie tiesiogiai gabenami tarp Susitariančiųjų Šalių, su kuriomis pagal 3 straipsnį taikoma kumuliacija, teritorijų arba per tas teritorijas. Tačiau vieną atskirą siuntą sudarantys produktai gali būti gabenami per kitas teritorijas ir, jei reikia, jose perkraunami ar laikinai sandėliuojami, jei tuos produktus toliau prižiūri tranzito ar sandėliavimo šalies muitinė ir su jais neatliekamos jokios kitos operacijos, išskyrus iškrovimą, perkrovimą ar operacijas, reikalingas, kad būtų išsaugota jų gera būklė. Kilmės statusą turintys produktai gali būti gabenami vamzdynais per kitas nei eksportuojančių ir importuojančių Susitariančiųjų Šalių teritorijas. 2. Norint įrodyti, kad įvykdytos 1 dalyje nustatytos sąlygos, importuojančios Susitariančiosios Šalies muitinei reikia pateikti: a) bendrąjį transporto dokumentą, įformintą prekėms vežti iš eksportuojančios Susitariančiosios Šalies per tranzito šalį; arba b) tranzito šalies muitinės išduotą pažymą, kurioje: i) pateikiamas tikslus produktų aprašymas; ii) nurodomos produktų iškrovimo ir perkrovimo datos ir, jei tinka, laivų ar kitų naudotų transporto priemonių pavadinimai; ir iii) patvirtinamos sąlygos, kuriomis produktai buvo laikomi tranzito šalyje; arba c) jei šių dokumentų nėra, kitus patvirtinamuosius dokumentus. 13 straipsnis Parodos 1. Kilmės statusą turintiems produktams, išsiųstiems į parodą 3 straipsnyje nenurodytoje šalyje, su kuria taikoma kumuliacija, ir po parodos parduotiems importui į Susitariančiąją Šalį, juos importuojant taikomos atitinkamo susitarimo nuostatos, jeigu muitinei pateikiama įrodymų, kad: a) eksportuotojas išsiuntė šiuos produktus iš Susitariančiosios Šalies į šalį, kurioje rengiama paroda, ir ten juos eksponavo; b) produktai buvo parduoti ar kitaip eksportuotojo perduoti asmeniui kitoje Susitariančiojoje Šalyje; c) produktai buvo išsiųsti parodoje ar netrukus po jos; išsiunčiant jie buvo tokios pat būklės kaip ir atsiųsti į parodą; ir d) nuo to laiko, kai produktai buvo išsiųsti į parodą, jie nebuvo naudojami jokiu kitu, išskyrus eksponavimą parodoje, tikslu. 2. Kilmės įrodymas turi būti išduotas arba pateiktas pagal V antraštinės dalies nuostatas ir įprastu būdu pateiktas importuojančios Susitariančiosios Šalies muitinei. Jame turi būti nurodytas parodos pavadinimas ir adresas. Prireikus gali būti reikalaujama pateikti papildomų dokumentų, kuriais patvirtinamos produktų eksponavimo sąlygos. 3. 1 dalis taikoma bet kokiai prekybos, pramonės, žemės ūkio ar amatų parodai, mugei ar panašiam visuomeniniam renginiui, kuris nėra privačiai organizuojamas parduotuvėse ar verslo patalpose, siekiant parduoti užsieninius produktus, ir kurio metu produktai lieka muitinės prižiūrimi. IV ANTRAŠTINĖ DALISSĄLYGINIS APMOKESTINIMAS ARBA ATLEIDIMAS NUO MUITŲ 14 straipsnis Draudimas taikyti sąlyginį apmokestinimą arba atleisti nuo muitų 1. Kilmės statuso neturinčioms medžiagoms, panaudotoms gaminant Susitariančiosios Šalies kilmės produktus, kuriems pagal V antraštinės dalies nuostatas yra išduotas ar pateiktas kilmės įrodymas, eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje netaikomas sąlyginis apmokestinimas muitais arba atleidimas nuo muitų. 2. 1 dalyje nurodytas draudimas taikomas bet kokiam susitarimui dėl visų ar dalies muitų arba lygiaverčio poveikio mokesčių, taikomų eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje gamyboje panaudotoms medžiagoms, grąžinimo, atsisakymo juos išieškoti ar nemokėjimo, kai toks grąžinimas, atisakymas išieškoti ar nemokėjimas aiškiai arba faktiškai taikomas tuomet, kai iš minėtų medžiagų pagaminti produktai yra eksportuojami, bet netaikomas, kai jie lieka vidaus vartojimui. 3. Produktų, kuriems išduotas kilmės įrodymas, eksportuotojas turi būti pasirengęs muitinės reikalavimu bet kuriuo metu pateikti visus reikiamus dokumentus, įrodančius, kad atitinkamų produktų gamybai naudotoms kilmės statuso neturinčioms medžiagoms nebuvo taikytas sąlyginis apmokestinimas ir kad faktiškai sumokėti visi šioms medžiagoms taikytini muitai arba lygiaverčio poveikio mokesčiai. 4. 1–3 dalių nuostatos taip pat taikomos 7 straipsnio 2 dalyje nurodytoms pakuotėms, 8 straipsnyje nurodytiems priedams, atsarginėms dalims bei įrankiams ir 9 straipsnyje nurodytiems rinkiniams, jei jie neturi kilmės statuso. 5. 1–4 dalių nuostatos taikomos tik tokios rūšies medžiagoms, kurioms taikomas atitinkamas susitarimas. 6. a) 1 dalyje nurodytas draudimas netaikomas dvišalei vienos iš 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių prekybai su viena iš 3 straipsnio 2 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių, išskyrus Izraelį, Farerų salas ir šalis, stabilizacijos ir asociacijos proceso dalyves, jeigu produktai yra laikomi turinčiais eksportuojančios arba importuojančios Susitariančiosios Šalies kilmės statusą, netaikant kumuliacijos su vienos iš kitų 3 straipsnyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių kilmės medžiagomis. b) 1 dalyje nurodytas draudimas netaikomas dvišalei Egipto, Jordanijos, Maroko ir Tuniso prekybai, jeigu produktai laikomi turinčiais vienos iš šių šalių kilmės statusą, netaikant kumuliacijos su vienos iš kitų 3 straipsnyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių kilmės medžiagomis. 7. Nepaisant 1 dalies, eksportuojanti Susitariančioji Šalis gali taikyti (išskyrus Suderintos sistemos 1–24 skirsniams priskiriamų produktų atveju) sąlyginį apmokestinimą muitais arba lygiaverčio poveikio mokesčiais, nustatytais kilmės statuso neturinčioms medžiagoms, panaudotoms gaminant kilmės statusą turinčius produktus, arba atleidimą nuo jų, jei laikomasi tokių nuostatų: a) produktams, priskiriamiems Suderintos sistemos 25–49 ir 64–97 skirsniams, toliau taikoma 4 % muito norma arba mažesnė, eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje galiojanti muito norma; b) produktams, priskiriamiems Suderintos sistemos 50–63 skirsniams, toliau taikoma 8 % muito norma arba mažesnė, eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje galiojanti muito norma. Šios dalies nuostatų netaiko šio priedėlio V priede išvardytos Susitariančiosios Šalys. 8. 7 dalies nuostatos taikomos iki 2012 m. gruodžio 31 d. ir gali būti persvarstytos bendru sutarimu. V ANTRAŠTINĖ DALISKILMĖS ĮRODYMAS 15 straipsnis Bendrieji reikalavimai 1. Vienos iš Susitariančiųjų Šalių kilmės produktus importuojant į kitą Susitariančiąją Šalį jiems taikomos atitinkamų susitarimų nuostatos, kai pateikiamas vienas iš toliau nurodytų kilmės įrodymų: a) EUR.1 judėjimo sertifikatas, kurio pavyzdys pateikiamas III a priede; b) EUR-MED judėjimo sertifikatas, kurio pavyzdys pateikiamas III b priede; c) 21 straipsnio 1 dalyje nurodytais atvejais – deklaracija (toliau – kilmės deklaracija arba EUR-MED kilmės deklaracija), kurią eksportuotojas pateikia sąskaitoje faktūroje, pristatymo pranešime ar bet kuriame kitame prekybiniame dokumente, kuriame atitinkami produktai apibūdinami pakankamai tiksliai, kad juos būtų galima identifikuoti; kilmės deklaracijų tekstai pateikiami IV a ir IV b prieduose. 2. Nepaisant 1 dalies, kilmės statusą turintiems produktams, kaip apibrėžta šioje Konvencijoje, 26 straipsnyje nurodytais atvejais taikomos atitinkamų susitarimų nuostatos ir nepateikus 1 dalyje nurodytų kilmės įrodymų. 16 straipsnis EUR.1 ir EUR-MED judėjimo sertifikatų išdavimo tvarka 1. EUR.1 arba EUR-MED judėjimo sertifikatą išduoda eksportuojančios Susitariančiosios Šalies muitinė gavusi rašytinį eksportuotojo arba, eksportuotojo atsakomybe, jo įgaliotojo atstovo prašymą. 2. Eksportuotojas arba jo įgaliotasis atstovas užpildo EUR.1 arba EUR-MED judėjimo sertifikatą ir prašymo formą, kurių pavyzdžiai pateikiami III a ir III b prieduose. Šios formos pildomos viena iš kalbų, kuria sudarytas atitinkamas susitarimas, ir laikantis eksportuojančios šalies nacionalinės teisės nuostatų. Jei formos pildomos ranka, rašoma rašalu spausdintinėmis raidėmis. Produktų aprašymas pateikiamas tam skirtame langelyje nepaliekant tuščių eilučių. Jeigu užpildytame langelyje lieka tuščios vietos, po paskutiniąja aprašymo eilute brėžiama horizontali linija, o tuščias plotas perbraukiamas. 3. Kreipdamasis dėl EUR.1 arba EUR-MED sertifikato išdavimo eksportuotojas turi būti pasirengęs EUR.1 arba EUR-MED judėjimo sertifikatą išduodančios eksportuojančios Susitariančiosios Šalies muitinės reikalavimu bet kuriuo metu pateikti visus reikalingus dokumentus, įrodančius atitinkamų produktų kilmės statusą ir atitiktį kitiems šios Konvencijos reikalavimams. 4. Nepažeidžiant 5 dalies, eksportuojančios Susitariančiosios Šalies muitinė išduoda EUR.1 judėjimo sertifikatą šiais atvejais: a) jeigu produktai eksportuojami iš vienos iš 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių į vieną iš kitų 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių ir – atitinkami produktai gali būti laikomi eksportuojančios Susitariančiosios Šalies, importuojančios Susitariančiosios Šalies arba vienos iš kitų 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių, su kuriomis taikoma kumuliacija, kilmės produktais, netaikant kumuliacijos su vienos iš 3 straipsnio 2 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių kilmės medžiagomis, ir atitinka kitus šios Konvencijos reikalavimus arba – atitinkami produktai gali būti laikomi vienos iš 3 straipsnio 2 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių, su kuriomis taikoma kumuliacija, kilmės produktais, netaikant kumuliacijos su vienos iš 3 straipsnyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių kilmės medžiagomis, ir atitinka kitus šios Konvencijos reikalavimus, jeigu kilmės šalyje buvo išduotas EUR-MED sertifikatas arba EUR-MED kilmės deklaracija; b) jeigu produktai eksportuojami iš vienos iš 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių į vieną iš 3 straipsnio 2 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių arba iš vienos iš 3 straipsnio 2 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių į vieną iš 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių ir – atitinkami produktai gali būti laikomi eksportuojančios Susitariančiosios Šalies arba importuojančios Susitariančiosios Šalies kilmės produktais, netaikant kumuliacijos su vienos iš kitų Susitariančiųjų Šalių kilmės medžiagomis, ir atitinka kitus šios Konvencijos reikalavimus arba – atitinkami produktai gali būti laikomi vienos iš kitų 3 straipsnyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių, su kuriomis taikoma kumuliacija, kilmės produktais, netaikant kumuliacijos su vienos iš 3 straipsnyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių kilmės medžiagomis, ir atitinka kitus šios Konvencijos reikalavimus, jeigu kilmės šalyje buvo išduotas EUR-MED sertifikatas arba EUR-MED kilmės deklaracija. c) jeigu produktai eksportuojami iš vienos iš 3 straipsnio 2 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių į vieną iš 3 straipsnio 2 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių ir – atitinkami produktai gali būti laikomi eksportuojančios Susitariančiosios Šalies arba importuojančios Susitariančiosios Šalies kilmės produktais, netaikant kumuliacijos su vienos iš kitų Susitariančiųjų Šalių kilmės medžiagomis, ir atitinka kitus šios Konvencijos reikalavimus arba – atitinkami produktai gali būti laikomi vienos iš kitų 3 straipsnyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių, su kuriomis taikoma kumuliacija, kilmės produktais, netaikant kumuliacijos su vienos iš 3 straipsnyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių kilmės medžiagomis, ir atitinka kitus šios Konvencijos reikalavimus, jeigu kilmės šalyje buvo išduotas EUR-MED sertifikatas arba EUR-MED kilmės deklaracija. 5. EUR-MED judėjimo sertifikatą toliau nurodytais atvejais išduoda eksportuojančios Susitariančiosios Šalies muitinė, jei atitinkami produktai gali būti laikomi eksportuojančios Susitariančiosios Šalies arba vienos iš kitų 3 straipsnyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių, su kuriomis taikoma kumuliacija, kilmės produktais ir atitinka šios Konvencijos reikalavimus: a) jeigu produktai eksportuojami iš vienos iš 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių į vieną iš kitų 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių ir – kumuliacija taikyta su vienos arba kelių Susitariančiųjų Šalių, nurodytų 3 straipsnio 2 dalyje, kilmės medžiagomis, jeigu kilmės šalyje buvo išduotas EUR-MED sertifikatas arba EUR-MED kilmės deklaracija, arba – produktai importuojančioje Susitariančiojoje Šalyje gali būti naudojami, taikant kumuliaciją, kaip medžiagos, skirtos gaminti produktus, skirtus eksportuoti iš importuojančios Susitariančiosios Šalies į vieną iš 3 straipsnio 2 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių, arba – produktai gali būti reeksportuoti iš importuojančios Susitariančiosios Šalies į vieną iš 3 straipsnio 2 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių; b) jeigu produktai eksportuojami iš vienos iš 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių į vieną iš 3 straipsnio 2 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių arba iš vienos iš 3 straipsnio 2 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių į vieną iš 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių ir – kumuliacija taikyta su vienos arba kelių kitų 3 straipsnyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių kilmės medžiagomis, jeigu kilmės šalyje buvo išduotas EUR-MED sertifikatas arba EUR-MED kilmės deklaracija, arba – produktai importuojančioje Susitariančiojoje Šalyje gali būti naudojami, taikant kumuliaciją, kaip medžiagos, skirtos gaminti produktus, skirtus eksportuoti iš importuojančios Susitariančiosios Šalies į vieną iš kitų 3 straipsnyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių, arba – produktai gali būti reeksportuoti iš importuojančios Susitariančiosios Šalies į vieną iš 3 straipsnyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių. c) jeigu produktai eksportuojami iš vienos iš 3 straipsnio 2 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių į vieną iš 3 straipsnio 2 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių ir – kumuliacija taikyta su vienos arba kelių kitų 3 straipsnyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių kilmės medžiagomis, jeigu kilmės šalyje buvo išduotas EUR-MED sertifikatas arba EUR-MED kilmės deklaracija, arba – produktai importuojančioje Susitariančiojoje Šalyje gali būti naudojami, taikant kumuliaciją, kaip medžiagos, skirtos gaminti produktus, skirtus eksportuoti iš importuojančios Susitariančiosios Šalies į vieną iš kitų 3 straipsnyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių, arba – produktai gali būti reeksportuoti iš importuojančios Susitariančiosios Šalies į vieną iš 3 straipsnyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių. 6. EUR-MED judėjimo sertifikato 7 langelyje pateikiamas vienas iš šių įrašų anglų kalba: – jeigu kilmės statusas įgytas taikant kumuliaciją su vienos arba kelių Susitariančiųjų Šalių kilmės medžiagomis: „CUMULATION APPLIED WITH ……“ (šalies (-ių) pavadinimas (-ai)) – jeigu kilmės statusas įgytas netaikant kumuliacijos su vienos arba kelių Susitariančiųjų Šalių kilmės medžiagomis: „NO CUMULATION APPLIED“ 7. EUR.1 ar EUR-MED judėjimo sertifikatus išduodanti muitinė imasi visų priemonių, būtinų produktų kilmės statusui ir atitikčiai kitiems šios Konvencijos reikalavimams tikrinti. Ji turi teisę reikalauti bet kokių įrodymų ir atlikti bet kokį eksportuotojo apskaitos tikrinimą ar bet kokį kitą, jos manymu, būtiną tikrinimą. Ji taip pat užtikrina, kad būtų tinkamai užpildytos 2 dalyje nurodytos formos. Visų pirma muitinė tikrina, ar produktų aprašymui skirta vieta užpildyta taip, kad neliktų vietos apgaulingiems papildomiems įrašams. 8. EUR.1 ar EUR-MED judėjimo sertifikatų išdavimo data nurodoma sertifikato 11 langelyje. 9. Muitinė EUR.1 arba EUR-MED judėjimo sertifikatą išduoda ir perduoda eksportuotojui iš karto, kai faktiškai įvykdomas arba garantuojamas eksportas. 17 straipsnis EUR.1 arba EUR-MED judėjimo sertifikatų išdavimas atgaline data 1. Nepaisant 16 straipsnio 9 dalies, išskirtiniais atvejais EUR.1 arba EUR-MED judėjimo sertifikatas gali būti išduotas jau eksportavus jame nurodytus produktus, jeigu: a) jis nebuvo išduotas eksporto metu dėl netyčinių klaidų, neapsižiūrėjimo ar ypatingų aplinkybių arba b) muitinei pateikiama svarių įrodymų, kad EUR.1 ar EUR-MED judėjimo sertifikatas buvo išduotas, bet nebuvo priimtas juos importuojant dėl techninių priežasčių. 2. Nepaisant 16 straipsnio 9 dalies, EUR-MED judėjimo sertifikatas gali būti išduodamas po produktų, kuriems jis išduodamas ir kuriems eksporto metu buvo išduotas EUR.1 judėjimo sertifikatas, eksporto, jeigu muitinei įrodoma, kad įvykdytos 16 straipsnio 5 dalyje nurodytos sąlygos. 3. Laikydamasis 1 ir 2 dalių, eksportuotojas prašyme turi nurodyti produktų, kuriems skirtas EUR.1 arba EUR-MED judėjimo sertifikatas, eksporto vietą ir datą, taip pat nurodyti prašymo priežastis. 4. Muitinė gali išduoti EUR.1 arba EUR-MED judėjimo sertifikatą atgaline data tik patikrinę, ar eksportuotojo prašyme pateikti duomenys atitinka atitinkamoje byloje turimus duomenis. 5. Atgaline data išduodami EUR.1 ar EUR-MED judėjimo sertifikatai turi būti patvirtinti tokiu įrašu anglų kalba: „ISSUED RETROSPECTIVELY“ Taikant 2 dalį atgaline data išduodami EUR-MED judėjimo sertifikatai patvirtinami tokiu įrašu anglų kalba: „ISSUED RETROSPECTIVELY (Original EUR.1 No. ………. [išdavimo data ir vieta] “ 6. 5 dalyje nurodytas patvirtinimas įrašomas EUR.1 arba EUR-MED judėjimo sertifikatų 7 langelyje. 18 straipsnis EUR.1 arba EUR-MED judėjimo sertifikato dublikato išdavimas 1. Jeigu EUR.1 ar EUR-MED judėjimo sertifikatas pavagiamas, pametamas ar sugadinamas, eksportuotojas gali kreiptis į jį išdavusią muitinę, kad gautų dublikatą, parengtą remiantis turimais eksporto dokumentais. 2. Išduotas dublikatas turi būti patvirtintas tokiu įrašu anglų kalba: „DUPLICATE“ 3. 2 dalyje nurodytas patvirtinimas įrašomas EUR.1 arba EUR-MED judėjimo sertifikato 7 langelyje. 4. Dublikatas, kuriame nurodoma EUR.1 arba EUR-MED judėjimo sertifikato originalo išdavimo data, įsigalioja nuo tos datos. 19 straipsnis EUR.1 arba EUR-MED judėjimo sertifikatų išdavimas remiantis anksčiau išduotu ar pateiktu kilmės įrodymu Kai kilmės statusą turintys produktai pateikiami Susitariančiosios Šalies muitinės įstaigos priežiūrai, pirminį kilmės įrodymą galima pakeisti vienu ar daugiau EUR.1 arba EUR-MED judėjimo sertifikatų, jei norima visus šiuos produktus ar tam tikrą jų kiekį išsiųsti į kitą vietą toje Susitariančiojoje Šalyje. Pakaitinį (-ius) EUR.1 arba EUR-MED judėjimo sertifikatą (-us) išduoda muitinės įstaiga, kurios priežiūrai yra pateikti produktai. 20 straipsnis Apskaitos atskyrimas 1. Jeigu atskirai laikant iš esmės vienodas ir vieną kitą galinčias pakeisti kilmės statusą turinčias ir tokio statuso neturinčias medžiagas patiriamos didelės išlaidos ar kyla materialinių sunkumų, suinteresuotųjų šalių raštišku prašymu muitinė gali leisti tokias atsargas tvarkant taikyti vadinamąjį apskaitos atskyrimo metodą (toliau – metodas). 2. Šiuo metodu turi būti galima užtikrinti, kad per tam tikrą nustatytą laikotarpį gautų produktų, kurie gali būti laikomi turinčiais kilmės statusą, kiekis būtų toks pats, koks būtų gautas fiziškai atskyrus atsargas. 3. Muitinė gali nustatyti 1 dalyje minėto leidimo suteikimo sąlygas. 4. Metodas taikomas ir jo taikymas registruojamas pagal bendruosius apskaitos principus, taikomus šalyje, kurioje produktas buvo pagamintas. 5. Asmuo, kuriam taikomas metodas, gali pateikti kilmės įrodymus arba, kai tinkama, kreiptis dėl kilmės įrodymų tokiam produktų kiekiui, kuris gali būti laikomas turinčiu kilmės statusą. Muitinės prašymu toks asmuo pateikia kiekių apskaitymo ataskaitą. 6. Muitinė stebi, kaip naudojamasi leidimu, ir gali bet kuriuo metu jį panaikinti, jei minėtas asmuo kokiu nors būdu juo netinkamai pasinaudoja arba nevykdo kitų šioje Konvencijoje nustatytų reikalavimų. 21 straipsnis Kilmės deklaracijos arba EUR-MED kilmės deklaracijos pateikimo sąlygos 1. 15 straipsnio 1 dalies c punkte nurodytą kilmės deklaraciją arba EUR-MED kilmės deklaraciją gali pateikti: a) patvirtintas eksportuotojas, kaip apibrėžta 22 straipsnyje, arba b) bet kuris eksportuotojas kiekvienai siuntai, sudarytai iš vieno ar daugiau paketų, kuriuose yra kilmės statusą turintys produktai, kurių bendra vertė neviršija 6 000 EUR. 2. Nepažeidžiant 3 dalies, kilmės deklaracija gali būti pateikiama tokiais atvejais: a) jeigu produktai eksportuojami iš vienos iš 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių į vieną iš kitų 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių ir – atitinkami produktai gali būti laikomi eksportuojančios Susitariančiosios Šalies, importuojančios Susitariančiosios Šalies arba vienos iš kitų 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių, su kuriomis taikoma kumuliacija, kilmės produktais, netaikant kumuliacijos su vienos iš 3 straipsnio 2 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių kilmės medžiagomis, ir atitinka kitus šios Konvencijos reikalavimus arba – atitinkami produktai gali būti laikomi vienos iš 3 straipsnio 2 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių, su kuriomis taikoma kumuliacija, kilmės produktais, netaikant kumuliacijos su vienos iš 3 straipsnyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių kilmės medžiagomis, ir atitinka kitus šios Konvencijos reikalavimus, jeigu kilmės šalyje buvo išduotas EUR-MED sertifikatas arba EUR-MED kilmės deklaracija; b) jeigu produktai eksportuojami iš vienos iš 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių į vieną iš 3 straipsnio 2 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių arba iš vienos iš 3 straipsnio 2 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių į vieną iš 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių ir – atitinkami produktai gali būti laikomi eksportuojančios Susitariančiosios Šalies arba importuojančios Susitariančiosios Šalies kilmės produktais, netaikant kumuliacijos su vienos iš kitų Susitariančiųjų Šalių kilmės medžiagomis, ir atitinka kitus šios Konvencijos reikalavimus arba – atitinkami produktai gali būti laikomi vienos iš kitų 3 straipsnyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių, su kuriomis taikoma kumuliacija, kilmės produktais, netaikant kumuliacijos su vienos iš 3 straipsnyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių kilmės medžiagomis, ir atitinka kitus šios Konvencijos reikalavimus, jeigu kilmės šalyje buvo išduotas EUR-MED sertifikatas arba EUR-MED kilmės deklaracija. c) jeigu produktai eksportuojami iš vienos iš 3 straipsnio 2 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių į vieną iš 3 straipsnio 2 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių ir – atitinkami produktai gali būti laikomi eksportuojančios Susitariančiosios Šalies arba importuojančios Susitariančiosios Šalies kilmės produktais, netaikant kumuliacijos su vienos iš kitų Susitariančiųjų Šalių kilmės medžiagomis, ir atitinka kitus šios Konvencijos reikalavimus arba – atitinkami produktai gali būti laikomi vienos iš kitų 3 straipsnyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių, su kuriomis taikoma kumuliacija, kilmės produktais, netaikant kumuliacijos su vienos iš 3 straipsnyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių kilmės medžiagomis, ir atitinka kitus šios Konvencijos reikalavimus, jeigu kilmės šalyje buvo išduotas EUR-MED sertifikatas arba EUR-MED kilmės deklaracija. 3. EUR-MED kilmės deklaracija gali būti pateikiama toliau nurodytais atvejais, jeigu atitinkami produktai gali būti laikomi eksportuojančios Susitariančiosios Šalies, importuojančios Susitariančiosios Šalies arba vienos iš kitų 3 straipsnyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių, su kuriomis taikoma kumuliacija, kilmės produktais ir atitinka šios Konvencijos reikalavimus: a) jeigu produktai eksportuojami iš vienos iš 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių į vieną iš kitų 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių ir – kumuliacija taikyta su vienos arba kelių Susitariančiųjų Šalių, nurodytų 3 straipsnio 2 dalyje, kilmės medžiagomis, jeigu kilmės šalyje buvo išduotas EUR-MED sertifikatas arba EUR-MED kilmės deklaracija, arba – produktai importuojančioje Susitariančiojoje Šalyje gali būti naudojami, taikant kumuliaciją, kaip medžiagos, skirtos gaminti produktus, skirtus eksportuoti iš importuojančios Susitariančiosios Šalies į vieną iš 3 straipsnio 2 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių, arba – produktai gali būti reeksportuoti iš importuojančios Susitariančiosios Šalies į vieną iš 3 straipsnio 2 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių; b) jeigu produktai eksportuojami iš vienos iš 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių į vieną iš 3 straipsnio 2 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių arba iš vienos iš 3 straipsnio 2 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių į vieną iš 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių ir – kumuliacija taikyta su vienos arba kelių kitų 3 straipsnyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių kilmės medžiagomis, jeigu kilmės šalyje buvo išduotas EUR-MED sertifikatas arba EUR-MED kilmės deklaracija, arba – produktai importuojančioje Susitariančiojoje Šalyje gali būti naudojami, taikant kumuliaciją, kaip medžiagos, skirtos gaminti produktus, skirtus eksportuoti iš importuojančios Susitariančiosios Šalies į vieną iš kitų 3 straipsnyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių, arba – produktai gali būti reeksportuoti iš importuojančios Susitariančiosios Šalies į vieną iš 3 straipsnyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių. c) jeigu produktai eksportuojami iš vienos iš 3 straipsnio 2 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių į vieną iš 3 straipsnio 2 dalyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių ir – kumuliacija taikyta su vienos arba kelių kitų 3 straipsnyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių kilmės medžiagomis, jeigu kilmės šalyje buvo išduotas EUR-MED sertifikatas arba EUR-MED kilmės deklaracija, arba – produktai importuojančioje Susitariančiojoje Šalyje gali būti naudojami, taikant kumuliaciją, kaip medžiagos, skirtos gaminti produktus, skirtus eksportuoti iš importuojančios Susitariančiosios Šalies į vieną iš kitų 3 straipsnyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių, arba – produktai gali būti reeksportuoti iš importuojančios Susitariančiosios Šalies į vieną iš 3 straipsnyje nurodytų Susitariančiųjų Šalių. 4. EUR-MED kilmės deklaracijoje pateikiamas vienas iš šių įrašų anglų kalba: – jeigu kilmės statusas įgytas taikant kumuliaciją su vienos arba kelių Susitariančiųjų Šalių kilmės medžiagomis: „CUMULATION APPLIED WITH ……“ (šalies (-ių) pavadinimas (-ai)) – jeigu kilmės statusas įgytas netaikant kumuliacijos su vienos arba kelių Susitariančiųjų Šalių kilmės medžiagomis: „NO CUMULATION APPLIED“ 5. Kilmės deklaraciją arba EUR-MED kilmės deklaraciją pateikiantis eksportuotojas turi būti pasirengęs eksportuojančios Susitariančiosios Šalies muitinės prašymu bet kuriuo metu pateikti visus reikiamus dokumentus, įrodančius atitinkamų produktų kilmės statusą ir atitiktį kitiems šios Konvencijos reikalavimams. 6. Kilmės deklaraciją arba EUR-MED kilmės deklaraciją, kurių tekstai pateikiami IV a ir IV b prieduose, eksportuotojas išspausdina rašomąja mašinėle, įspaudžia ar atspausdina kompiuteriu sąskaitoje faktūroje, pristatymo pranešime ar kuriame nors kitame prekybiniame dokumente vartodamas vieną iš tuose prieduose nurodytų kalbų ir laikydamasis eksportuojančios šalies nacionalinės teisės nuostatų. Jei deklaracija surašoma ranka, rašoma rašalu didžiosiomis spausdintinėmis raidėmis. 7. Kilmės deklaraciją ir EUR-MED kilmės deklaraciją ranka pasirašo pats eksportuotojas. Tačiau patvirtintas eksportuotojas, kaip apibrėžta 22 straipsnyje, neprivalo pasirašyti tokių deklaracijų, jei eksportuojančios Susitariančiosios Šalies muitinei pateikia raštišką įsipareigojimą prisiimti visišką atsakomybę už bet kokią jo vardu išrašytą kilmės deklaraciją, lyg ji būtų buvusi jo pasirašyta ranka. 8. Eksportuotojas gali pateikti kilmės deklaraciją arba EUR-MED kilmės deklaraciją, kai produktai, kuriems ji pateikiama, eksportuojami arba juos eksportavus, jeigu ji yra pateikiama importo šalyje ne vėliau kaip per dvejus metus po produktų, kuriems ji pateikiama, importo. 22 straipsnis Patvirtintas eksportuotojas 1. Eksportuojančios Susitariančiosios Šalies muitinė bet kuriam eksportuotojui, dažnai pagal šios Konvencijos nuostatas eksportuojančiam produktus (toliau – patvirtintas eksportuotojas), gali leisti pateikti kilmės deklaracijas arba EUR-MED kilmės deklaracijas neatsižvelgiant į siunčiamų produktų vertę. Tokį leidimą gauti siekiantis eksportuotojas turi muitinei pateikti visas garantijas, būtinas produktų kilmės statusui ir atitikčiai kitiems šios Konvencijos reikalavimams patikrinti. 2. Muitinė gali suteikti patvirtinto eksportuotojo statusą nustatydama sąlygas, kurias ji mano esant būtinas. 3. Muitinė suteikia patvirtintam eksportuotojui muitinės leidimo numerį, kuris nurodomas kilmės deklaracijoje arba EUR-MED kilmės deklaracijoje. 4. Muitinė stebi, kaip patvirtintas eksportuotojas naudojasi jam suteiktu leidimu. 5. Muitinė gali bet kuriuo metu leidimą panaikinti. Leidimą ji panaikina tuomet, kai patvirtintas eksportuotojas nebeteikia 1 dalyje nurodytų garantijų, nebeatitinka 2 dalyje nurodytų sąlygų ar kitaip netinkamai naudojasi leidimu. 23 straipsnis Kilmės įrodymo galiojimas 1. Kilmės įrodymas galioja keturis mėnesius nuo jo išdavimo eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje dienos ir per šį laikotarpį turi būti pateiktas importuojančios Susitariančiosios Šalies muitinei. 2. Kilmės įrodymai, importuojančios Susitariančiosios Šalies muitinei pateikti po 1 dalyje nurodyto termino, gali būti priimti lengvatinio režimo taikymo tikslais, jei iki nustatyto termino jie nebuvo pateikti dėl ypatingų aplinkybių. 3. Kitais pavėluoto pateikimo atvejais importuojančios Susitariančiosios Šalies muitinė gali priimti kilmės įrodymus, jei produktai pateikiami iki minėto termino. 24 straipsnis Kilmės įrodymo pateikimas Kilmės įrodymai importuojančios Susitariančiosios Šalies muitinei pateikiami toje šalyje nustatyta tvarka. Minėta muitinė gali reikalauti kilmės įrodymo vertimo, taip pat gali reikalauti, kad importuotojas kartu su importo deklaracija pateiktų patvirtinimą, kad produktai atitinka atitinkamo susitarimo įgyvendinimo sąlygas. 25 straipsnis Importavimas dalimis Jeigu, importuotojo prašymu ir laikantis importuojančios Susitariančiosios Šalies muitinės nustatytų sąlygų, išmontuoti ar nesurinkti produktai, pagal Suderintos sistemos 2 a bendrąją taisyklę priskiriami Suderintos sistemos XVI ir XVII skyriams arba 7308 ir 9406 pozicijoms, yra importuojami dalimis, importuojant pirmąją dalį muitinei pateikiamas vienas bendras tokių produktų kilmės įrodymas. 26 straipsnis Atleidimas nuo reikalavimo pateikti kilmės įrodymą 1. Produktai, kuriuos fiziniai asmenys mažomis pakuotėmis siunčia kitiems fiziniams asmenims arba kurie yra keleivių asmeniniame bagaže, laikomi turinčiais kilmės statusą nereikalaujant pateikti kilmės įrodymo, kai šie produktai nėra importuojami prekybos tikslais ir deklaruojami kaip atitinkantys šios Konvencijos reikalavimus, jeigu nėra abejonių dėl tokios deklaracijos teisingumo. Kai produktai siunčiami paštu, ši deklaracija gali būti įrašyta CN22/CN23 muitinės deklaracijoje arba prie jos pridėtame lape. 2. Nereguliarus importas, kurį sudaro tik asmeniniam gavėjų ar keleivių arba jų šeimų narių naudojimui skirti produktai, nėra laikomas prekybiniu importu, jei produktų rūšis ir kiekis akivaizdžiai rodo, kad jie nėra importuojami komerciniais tikslais. 3. Be to, bendra šių produktų vertė neturi viršyti 500 EUR, kai jie siunčiami mažomis pakuotėmis, arba 1 200 EUR, kai jie yra keleivių asmeniniame bagaže. 27 straipsnis Patvirtinamieji dokumentai 16 straipsnio 3 dalyje ir 21 straipsnio 5 dalyje nurodyti dokumentai, reikalingi įrodyti, kad produktai, kuriems išduotas EUR.1 ar EUR-MED judėjimo sertifikatas arba kilmės deklaracija ar EUR-MED kilmės deklaracija, gali būti laikomi Susitariančiosios Šalies kilmės produktais ir atitinka kitus šios Konvencijos reikalavimus, inter alia , gali būti šie: a) eksportuotojo arba tiekėjo atitinkamoms prekėms gauti atliktų operacijų tiesioginis įrodymas, pvz., remiantis jo apskaitos dokumentais ar vidaus buhalterijos knygomis; b) atitinkamoje Susitariančiojoje Šalyje išduoti ar pateikti dokumentai, kuriais patvirtinama panaudotų medžiagų kilmė, jei pagal šalies nacionalinę teisę tokie dokumentai naudojami; c) dokumentai, kuriais įrodoma, kad medžiagos buvo apdorotos ar perdirtos atitinkamoje Susitariančiojoje Šalyje, išduoti ar pateikti atitinkamoje Susitariančiojoje Šalyje, jeigu pagal nacionalinę teisę tokie dokumentai naudojami; d) EUR.1 ar EUR-MED judėjimo sertifikatai arba kilmės deklaracijos ar EUR-MED kilmės deklaracijos, įrodantys panaudotų medžiagų kilmę, išduoti ar pateikti Susitariančiosiose Šalyse pagal šią Konvenciją; e) tinkami įrodymai, kad apdorojimo ar perdirbimo operacijos atliktos ne atitinkamoje Susitariančiojoje Šalyje taikant 11 straipsnį, ir kad to straipsnio reikalavimai buvo įvykdyti. 28 straipsnis Kilmės įrodymo ir patvirtinamųjų dokumentų saugojimas 1. Prašymą išduoti EUR.1 arba EUR-MED judėjimo sertifikatą pateikęs eksportuotojas 16 straipsnio 3 dalyje nurodytus dokumentus saugo mažiausiai trejus metus. 2. Kilmės deklaraciją arba EUR-MED kilmės deklaraciją pateikiantis eksportuotojas jos kopiją ir 21 straipsnio 5 dalyje nurodytus dokumentus saugo mažiausiai trejus metus. 3. EUR.1 arba EUR-MED judėjimo sertifikatą išduodanti eksportuojančios Susitariančiosios Šalies muitinė 16 straipsnio 2 dalyje nurodytą prašymo formą saugo mažiausiai trejus metus. 4. Importuojančios Susitariančiosios Šalies muitinė jai pateiktus EUR.1 ir EUR-MED judėjimo sertifikatus ir kilmės deklaracijas bei EUR-MED kilmės deklaracijas saugo mažiausiai trejus metus. 29 straipsnis Neatitikimai ir formalios klaidos 1. Aptikus nedidelių neatitikimų tarp kilmės įrodyme pateiktų duomenų ir duomenų, nurodytų dokumentuose, pateiktuose muitinės įstaigai produktų importo formalumams atlikti, kilmės įrodymas ipso facto netampa negaliojančiu, jeigu deramai nustatoma, kad jame pateikti duomenys atitinka pateiktus produktus. 2. Akivaizdžiai formalios klaidos, pavyzdžiui, spausdinimo klaidos kilmės įrodymo dokumente, nekeliančios abejonių dėl dokumento įrašų teisingumo, neturi būti priežastis atmesti dokumentą. 30 straipsnis Eurais išreikštos sumos 1. Tais atvejais, kai produktų sąskaitose faktūrose produktų kainos nurodomos ne eurais, o kita valiuta, atitinkamos šalys, taikydamos 21 straipsnio 1 dalies b punkto ir 26 straipsnio 3 dalies nuostatas, kiekvienais metais nustato nacionalinėmis Susitariančiųjų Šalių valiutomis išreikštas sumas, lygiavertes eurais išreikštoms sumoms. 2. 21 straipsnio 1 dalies b punkto arba 26 straipsnio 3 dalies nuostatos siuntai taikomos atsižvelgiant į tą valiutą, kuri buvo nurodyta sąskaitoje faktūroje pagal atitinkamos šalies nustatytą sumą. 3. Sumos, kurios turi būti nurodytos tam tikra nacionaline valiuta, yra lygiavertės eurų sumoms, išreikštoms ta nacionaline valiutas spalio mėnesio pirmąją darbo dieną. Apie šias sumas Europos Komisijai pranešama iki spalio 15 d., o jos taikomos nuo kitų metų sausio 1 d. Europos Komisija visoms suinteresuotosioms šalims praneša apie atitinkamas sumas. 4. Šalis gali suapvalinti sumą, gautą perskaičiavus eurais išreikštą sumą į jos nacionalinę valiutą, iki didesnio arba mažesnio sveiko skaičiaus. Suapvalinta suma negali skirtis nuo konvertavimo būdu gautos sumos daugiau nei 5 %. Šalis gali palikti eurais išreikštos sumos nacionalinį ekvivalentą, jeigu 3 dalyje nurodyto metinio koregavimo metu konvertuojant tą sumą prieš ją suapvalinant ekvivalentas nacionaline valiuta padidėja mažiau nei 15 %. Ekvivalentas nacionaline valiuta gali likti nepakeistas, jeigu po konvertavimo to ekvivalento vertė sumažėtų. 5. Bet kurios Susitariančiosios Šalies prašymu eurais išreikštas sumas peržiūri Jungtinis komitetas. Atlikdamas peržiūrą, Jungtinis komitetas įvertina, ar pageidautina faktiškai išlaikyti nustatytų ribų poveikį. Todėl jis gali nuspręsti pakeisti eurais išreikštas sumas. VI ANTRAŠTINĖ DALISADMINISTRACINIO BENDRADARBIAVIMO TVARKA 31 straipsnis Administracinis bendradarbiavimas 1. Susitariančiųjų Šalių muitinės per Europos Komisiją pateikia viena kitai antspaudų, naudojamų jų muitinės įstaigose EUR.1 ir EUR-MED judėjimo sertifikatams išduoti, pavyzdžius ir muitinių, kurioms pavesta tikrinti tuos sertifikatus, kilmės deklaracijas ir EUR-MED kilmės deklaracijas, adresus. 2. Siekdamos užtikrinti tinkamą šios Konvencijos taikymą, Susitariančiosios Šalys per kompetentingas muitinės administracijas padeda viena kitai tikrinti, ar EUR.1 ir EUR-MED judėjimo sertifikatai, kilmės deklaracijos ir EUR-MED kilmės deklaracijos yra autentiškos ir ar šiuose dokumentuose pateikta informacija yra teisinga. 32 straipsnis Kilmės įrodymų tikrinimas 1. Vėlesni kilmės įrodymų tikrinimai atliekami atsitiktinės atrankos būdu arba kai importuojančios Susitariančiosios Šalies muitinė turi pagrįstų abejonių dėl šių dokumentų autentiškumo, atitinkamų produktų kilmės statuso arba dėl atitikties kitiems šios Konvencijos reikalavimams. 2. Įgyvendindama 1 dalies nuostatas, importuojančios Susitariančiosios Šalies muitinė grąžina eksportuojančios Susitariančiosios Šalies muitinei EUR.1 ar EUR-MED judėjimo sertifikatą ir sąskaitą faktūrą (jei ji buvo pateikta), kilmės deklaraciją ar EUR-MED kilmės deklaraciją arba šių dokumentų kopijas, prireikus nurodydama prašymo atlikti tikrinimą priežastis. Kartu su prašymu atlikti tikrinimą siunčiami visi turimi dokumentai ir informacija, kuriais remiantis galima daryti prielaidą, kad kilmės įrodyme pateikta informacija yra neteisinga. 3. Tikrinimą atlieka eksportuojančios Susitariančiosios Šalies muitinė. Ji turi teisę reikalauti bet kokių įrodymų ir atlikti bet kokį eksportuotojo apskaitos tikrinimą ar bet kokį kitą, jos manymu, būtiną tikrinimą. 4. Jei importuojančios Susitariančiosios Šalies muitinė nusprendžia sustabdyti lengvatinio režimo taikymą atitinkamiems produktams tol, kol bus gauti tikrinimo rezultatai, importuotojui pasiūloma išleisti produktus iš muitinės, imantis, jei manoma, kad reikia, bet kokių atsargumo priemonių. 5. Atlikti tikrinimą prašiusiai muitinei apie jo rezultatus pranešama kuo greičiau. Iš minėtų rezultatų turi būti aiškiai matyti, ar dokumentai autentiški, ar atitinkami produktai gali būti laikomi vienos iš Susitariančiųjų Šalių kilmės produktais ir ar jie atitinka kitus šios Konvencijos reikalavimus. 6. Jei, esant pagrįstoms abejonėms, per dešimt mėnesių nuo prašymo atlikti tikrinimą atsakymo negaunama arba jei atsakyme nepakanka informacijos susijusio dokumento autentiškumui arba tikrajai produktų kilmei nustatyti, prašymą pateikusi muitinė, išskyrus išimtines aplinkybes, atsisako teikti lengvatas. 33 straipsnis Ginčų sprendimas Jeigu dėl 32 straipsnyje numatytų tikrinimo procedūrų kyla ginčų, kurių negali išspręsti tikrinimą atlikti prašanti muitinė ir tą tikrinimą atlikti turinti muitinė, tie ginčai perduodami spręsti atitinkamu susitarimu įsteigtai dvišalei institucijai. Jeigu kyla kitų ginčų nei dėl 32 straipsnyje numatytų tikrinimo procedūrų, susijusių su šios Konvencijos aiškinimu, jie perduodami spręsti Jungtiniam komitetui. Visais atvejais importuotojo ir importuojančios Susitariančiosios Šalies muitinės ginčai sprendžiami pagal tos šalies teisės aktus. 34 straipsnis Sankcijos Sankcijos nustatomos bet kuriam asmeniui, kuris, siekdamas pasinaudoti produktams taikomu lengvatiniu režimu, neteisingai užpildo dokumentą arba dėl jo kaltės dokumente pateikiama neteisinga informacija. 35 straipsnis Laisvosios zonos 1. Susitariančiosios Šalys imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad produktai, kuriais prekiaujama naudojantis kilmės įrodymu ir kurie transportavimo metu laikomi šalių teritorijoje esančioje laisvojoje zonoje, nebūtų pakeičiami kitomis prekėmis ir su jais nebūtų atliekamos jokios operacijos, išskyrus įprastines operacijas, skirtas jų gerai būklei išsaugoti. 2. Nukrypstant nuo 1 dalies, kai Susitariančiosios Šalies kilmės produktai su kilmės įrodymu yra importuojami į laisvąją zoną ir yra apdorojami ar perdirbami, atitinkamos muitinės eksportuotojo prašymu išduoda naują EUR.1 arba EUR-MED judėjimo sertifikatą, jei atliktas apdorojimas ar perdirbimas atitinka šios Konvencijos nuostatas. I PRIEDAS II PRIEDO SąRAšO įVADINėS PASTABOS 1 pastaba Sąraše išdėstytos sąlygos, kurias įvykdžius visi produktai laikomi pakankamai apdorotais ar perdirbtais pagal šios Konvencijos I priedėlio 5 straipsnį. 2 pastaba 2.1. Pirmosiose dviejose sąrašo skiltyse apibūdinamas gautas produktas. Pirmoje skiltyje nurodoma pozicija arba skirsnis pagal Suderintą sistemą, o antroje skiltyje pateikiamas prekių, priskiriamų tai pozicijai ar skirsniui, aprašymas pagal šią sistemą. 3 ar 4 skiltyje nurodyta kiekvienam įrašui pirmose dviejose skiltyse skirta taisyklė. Jeigu tam tikrais atvejais prieš įrašą pirmoje skiltyje yra raidės „ex“, jos rodo, kad 3 ar 4 skilties taisyklės taikomos tik tai pozicijos daliai, kuri aprašyta 2 skiltyje. 2.2. Jei 1 skiltyje sugrupuotos kelios pozicijos arba nurodytas skirsnio numeris ir todėl 2 skiltyje produktų aprašymas pateiktas nedetalizuojant, tai 3 ar 4 skilties taisyklės taikomos visiems produktams, pagal Suderintą sistemą klasifikuojamiems priskiriant juos skirsnio pozicijoms arba bet kuriai 1 skiltyje nurodytai pozicijai. 2.3. Jei tai pačiai pozicijai priskiriamiems skirtingiems produktams taikomos skirtingos taisyklės, kiekvienoje įtraukoje aprašoma ta pozicijos dalis, kuriai taikomos 3 ar 4 skilties gretimos taisyklės. 2.4. Jei įrašui pirmoje ir antroje skiltyje taisyklė nurodyta ir 3, ir 4 skiltyse, eksportuotojas gali pasirinktinai taikyti taisyklę, nurodytą 3 arba 4 skiltyje. Jei 4 skiltyje kilmės taisyklė nenurodyta, turi būti taikoma 3 skiltyje nurodyta taisyklė. 3 pastaba 3.1. Konvencijos I priedėlio 5 straipsnio nuostatos dėl kilmės statusą įgijusių produktų, panaudotų kitų produktų gamybai, taikomos neatsižvelgiant į tai, ar kilmės statusas įgytas toje gamykloje, kurioje šie produktai naudojami, ar kitoje Susitariančiosios Šalies gamykloje. Pavyzdys Variklis, klasifikuojamas priskiriant pozicijai 8407, kuriai taikomoje taisyklėje nustatyta, kad kilmės statuso neturinčių medžiagų, kurios gali būti naudojamos, vertė negali viršyti 40 % gamintojo kainos ( ex-works kainos), yra pagamintas iš „kito legiruoto plieno, suformuoto grubaus kalimo būdu“, klasifikuojamo priskiriant pozicijai ex 7224. Jei šis kaltinis dirbinys buvo nukaltas Europos Sąjungoje iš kilmės statuso neturinčio luito, tai jis kilmės statusą įgijo pagal sąrašo ex 7224 pozicijai skirtą taisyklę. Apskaičiuojant variklio vertę, šis kaltinis dirbinys gali būti laikomas turinčiu kilmės statusą, neatsižvelgiant į tai, ar jis buvo pagamintas toje pačioje gamykloje, ar kitoje Europos Sąjungos gamykloje. Taigi sumuojant panaudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų vertę, kilmės statuso neturinčio luito vertė neįskaičiuojama. 3.2. Sąrašo taisyklėje apibrėžiamas būtinas minimalus apdorojimas ar perdirbimas; didesnis apdorojimas arba perdirbimas taip pat suteikia kilmės statusą; ir atvirkščiai, mažesnis apdorojimas ar perdirbimas kilmės statuso nesuteikia. Taigi, jei taisyklėje nurodyta, kad tam tikrame gamybos etape gali būti panaudota kilmės statuso neturinti medžiaga, tokią medžiagą leidžiama naudoti ankstesniame gamybos etape, bet neleidžiama jos naudoti vėlesniame etape. 3.3. Nepažeidžiant 3.2 pastabos, jei taisyklėje nurodoma „Gamyba iš medžiagų, priskiriamų bet kuriai pozicijai“, vadinasi, gali būti naudojamos bet kuriai (-ioms) pozicijai (-oms) priskiriamos medžiagos (net ir tos, kurios priskiriamos tai pačiai pozicijai kaip ir produktas), tačiau gali būti taikomi konkretūs to naudojimo apribojimai, kurie taip pat gali būti numatyti taisyklėje. Tačiau „Gamyba iš medžiagų, priskiriamų bet kuriai pozicijai, įskaitant kitas medžiagas, priskiriamas … pozicijai“ arba „Gamyba iš medžiagų, priskiriamų bet kuriai pozicijai, įskaitant kitas medžiagas, priskiriamas tai pačiai pozicijai kaip produktas“ reiškia, kad gali būti naudojamos bet kuriai (-ioms) pozicijai (-oms) priskiriamos medžiagos, išskyrus tas, kurių aprašymas yra toks pat kaip produkto, kaip nurodyta sąrašo 2 skiltyje. 3.4. Jei sąrašo taisyklėje nurodoma, kad produktas gali būti pagamintas daugiau nei iš vienos medžiagos, tai reiškia, kad gali būti panaudota viena ar daugiau medžiagų. Nebūtina, kad būtų panaudotos visos medžiagos. Pavyzdys Taisyklėje, skirtoje 5208–5212 pozicijoms priskiriamiems audiniams, nurodoma, kad gali būti naudojami natūralūs pluoštai ir kad su kitomis medžiagomis gali būti panaudotos ir cheminės medžiagos. Tai nereiškia, kad turi būti panaudotos abi rūšys; galima naudoti vieną ar kitą, arba abi rūšis kartu. 3.5. Jei sąrašo taisyklėje nurodoma, kad produktas turi būti pagamintas iš tam tikros medžiagos, ši sąlyga, be abejonės, nedraudžia naudoti kitų medžiagų, kurios dėl joms būdingos prigimties negali atitikti taisyklės. (Žr. taip pat 6.2 pastabą, skirtą tekstilei). Pavyzdys 1904 pozicijai priskiriamų paruoštų maisto produktų taisyklėje tiksliai nurodoma nenaudoti grūdų arba jų darinių, bet nedraudžiama naudoti mineralinių druskų, cheminių medžiagų ar kitų priedų, kurie nėra grūdų produktai. Tačiau tai netaikoma produktams, kurie, nors ir negali būti pagaminti iš tam tikrų sąraše nurodytų medžiagų, gali būti pagaminti iš tos paties prigimties medžiagos ankstesniame gamybos etape. Pavyzdys Jei drabužis, priskiriamas ex 62 skirsniui, yra pasiūtas iš neaustinių medžiagų ir jei šios rūšies gaminiams leidžiama naudoti tik kilmės statuso neturinčius verpalus, negalima pradėti gamybos nuo kilmės statuso neturinčio neaustinio audinio, net jei neaustiniai audiniai paprastai negali būti gaminami iš verpalų. Tokiu atveju pradinė medžiaga paprastai turėtų būti ankstesnio nei verpalai gamybos etapo gaminys, t. y. pluoštas. 3.6. Jei sąrašo taisyklėje nurodyti du maksimalūs kilmės statuso neturinčių naudotinų medžiagų procentiniai dydžiai, tų procentinių dydžių negalima sumuoti. Kitaip tariant, didžiausia visų panaudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų vertė niekada negali būti didesnė už didžiausią iš nurodytų procentinių dydžių. Be to, konkrečiai medžiagai taikomi procentiniai dydžiai negali būti viršyti. 4 pastaba 4.1. Sąvoka „natūralus pluoštas“ sąraše yra vartojama kitiems pluoštams, nei dirbtinis arba sintetinis pluoštas, apibūdinti. Sąvoka, skirta tik gamybos etapams prieš verpimą, įskaitant atliekas, apibūdinti ir, jei kitaip neapibrėžta, apima sukarštą, šukuotą arba kitaip perdirbtą, bet nesuverptą pluoštą. 4.2. Sąvoka „natūralus pluoštas“ apima ašutus, priskiriamus 0511 pozicijai, šilką – 5002 ir 5003 pozicijoms, taip pat vilną, švelniavilnių ir šiurkščiavilnių gyvūnų plaukus – 5101–5105 pozicijoms, medvilnę – 5201–5203 pozicijoms, ir kitus augalinės kilmės pluoštus – 5301–5305 pozicijoms. 4.3. Sąvokos „tekstilinė masė“, „cheminės medžiagos“ ir „medžiagos popieriui gaminti“ vartojamos sąraše apibrėžti 50–63 skirsniams nepriskiriamas medžiagas, kurios gali būti naudojamos dirbtiniam, sintetiniam ar popieriaus pluoštui, arba verpalams gaminti. 4.4. Sąvoka „cheminiai kuokšteliniai pluoštai“ sąraše vartojama sintetinių ar dirbtinių gijų gniūžtėms, kuokšteliniams pluoštams ar atliekoms, priskiriamoms 5501–5507 pozicijoms, apibūdinti. 5 pastaba 5.1. Jei sąraše prie tam tikro produkto yra nuoroda į šią pastabą, sąrašo 3 skiltyje nurodytos sąlygos netaikomos jokioms pagrindinėms tekstilės medžiagoms, panaudotoms šiam produktui gaminti, jei jos kartu sudaro ne daugiau kaip 10 % bendros visų pagrindinių panaudotų tekstilės medžiagų masės. (Taip pat žr.5.3 ir 5.4 pastabas). 5.2. Tačiau 5.1 pastaboje minimas leistinasis nuokrypis gali būti taikomas tik mišriems produktams, pagamintiems iš dviejų ar daugiau pagrindinių tekstilės medžiagų. Pagrindinės tekstilės medžiagos yra šios: - šilkas, - vilna, - šiurkščiavilnių gyvūnų plaukai, - švelniavilnių gyvūnų plaukai, - ašutai, - medvilnė, - medžiagos popieriui gaminti ir popierius, - linas, - kanapės, - džiutas ir kiti tekstilės pluoštai iš karnienos, - sizalis ir kiti Agave genties augalų tekstilės pluoštai, - kokoso, abakos, ramės ir kiti augaliniai tekstilės pluoštai, - sintetinės gijos, - dirbtinės gijos, - elektros srovei laidžios gijos, - sintetiniai kuokšteliniai polipropileno pluoštai, - sintetiniai kuokšteliniai poliesterių pluoštai, - sintetiniai kuokšteliniai poliamido pluoštai, - sintetiniai kuokšteliniai poliakrilnitrilo pluoštai, - sintetiniai kuokšteliniai poliimido pluoštai, - sintetiniai kuokšteliniai politetrafluoretileno pluoštai, - sintetiniai kuokšteliniai polifenileno sulfido pluoštai, - sintetiniai kuokšteliniai polivinilchlorido pluoštai, - kiti sintetiniai kuokšteliniai pluoštai, - dirbtiniai kuokšteliniai viskozės pluoštai, - kiti dirbtiniai kuokšteliniai pluoštai, - verpalai iš poliuretano, segmentuoti su elastingais polieterio segmentais, pozumentiniai arba ne, - verpalai iš poliuretano, segmentuoti su elastingais poliesterio segmentais, pozumentiniai arba ne, - produktai, priskiriami 5605 pozicijai (metalizuotieji siūlai) su ne platesne kaip 5 mm aliuminio folijos ar plastikinės plėvelės, padengtos arba nepadengtos aliuminio milteliais, juostele, įtvirtinta tarp dviejų plastikinės plėvelės sluoksnių skaidriais arba spalvotais klijais, - kiti 5605 pozicijai priskiriami produktai. Pavyzdys Verpalai, priskiriami 5205 pozicijai, pagaminti iš medvilnės pluoštų, priskiriamų 5203 pozicijai, ir iš sintetinių kuokštelinių pluoštų, priskiriamų 5506 pozicijai, yra mišrūs verpalai. Todėl kilmės statuso neturintys sintetiniai kuokšteliniai pluoštai, neatitinkantys kilmės taisyklių (pagal kurias reikalaujama gaminti iš cheminių medžiagų ar tekstilinės masės), gali sudaryti ne daugiau kaip 10 % tų verpalų masės. Pavyzdys Vilnonis audinys, priskiriamas 5112 pozicijai, pagamintas iš vilnonių verpalų, priskiriamų 5107 pozicijai, ir iš sintetinių kuokštelinių pluoštų, priskiriamų 5509 pozicijai, yra mišrus audinys. Todėl sintetiniai verpalai, neatitinkantys kilmės taisyklių (pagal kurias reikalaujama gaminti iš cheminių medžiagų arba tekstilinės masės), arba vilnoniai verpalai, neatitinkantys kilmės taisyklių (pagal kurias reikalaujama gaminti iš nesukaršto, nešukuoto ar kitaip verpimui neparuošto natūralaus pluošto), arba jų mišinys gali būti panaudoti, jei jų bendra masė audinyje sudaro ne daugiau kaip 10 % audinio masės. Pavyzdys Siūtinės pūkinės tekstilės medžiagos, priskiriamos 5802 pozicijai, pagamintos iš medvilnės verpalų, priskiriamų 5205 pozicijai, ir medvilninio audinio, priskiriamo 5210 pozicijai, yra tik tada mišrus produktas, jei pats medvilninis audinys yra mišrus, t. y. pagamintas iš verpalų, priskiriamų dviem skirtingoms pozicijoms, arba jei panaudoti medvilnės verpalai yra mišrūs. Pavyzdys Jei atitinkama siūtinės pūkinės tekstilės medžiaga buvo pagaminta iš medvilnės verpalų, priskiriamų 5205 pozicijai, ir sintetinio audinio, priskiriamo 5407 pozicijai, tuomet akivaizdu, kad panaudoti verpalai yra dvi skirtingos bazinės tekstilės medžiagos ir atitinkamai siūtinės pūkinės tekstilės medžiaga yra mišrus produktas. 5.3. Kai produktų sudėtyje yra „verpalų, pagamintų iš poliuretano, segmentuotų su elastingais polieterio segmentais, pozumentinių arba ne“ leidžiamas nuokrypis šiems verpalams yra 20 %. 5.4. Kai produktų sudėtyje yra „ne platesnė kaip 5 mm aliuminio folijos ar plastikinės plėvelės, padengtos arba nepadengtos aliuminio milteliais, juostelė, suklijuota tarp dviejų plastikinės plėvelės sluoksnių“, leidžiamas nuokrypis šiai juostelei yra 30 %. 6 pastaba 6.1. Kai sąraše daroma nuoroda į šią pastabą, tekstilės medžiagos (išskyrus pamušalus ir intarpus), neatitinkančios sąrašo 3 skiltyje konkrečiam gatavam produktui nurodytos taisyklės, gali būti panaudotos su sąlyga, kad jos priskiriamos kitai nei produktas pozicijai ir jų vertė sudaro ne daugiau kaip 8 % produkto gamintojo kainos ( ex-works kainos). 6.2. Nepažeidžiant 6.3 pastabos, medžiagos, kurios nėra priskiriamos 50–63 skirsniams, gali būti laisvai naudojamos tekstilės gaminių gamybai, neatsižvelgiant į tai, ar jų sudėtyje yra ar nėra tekstilės. Pavyzdys Jei sąrašo taisyklėje nurodoma, kad tam tikram tekstilės gaminiui, pavyzdžiui, kelnėms, turi būti naudojami verpalai, tai nedraudžiama naudoti ir metalo gaminių, pavyzdžiui, sagų, nes sagos nėra priskiriamos 50–63 skirsniams. Dėl tos pačios priežasties pagal taisyklę nedraudžiama naudoti užtrauktukų, nors užtrauktukų sudėtyje paprastai yra tekstilės. 6.3. Jei apskaičiuojant kilmės statuso neturinčių panaudotų medžiagų vertę taikoma procentinio dydžio taisyklė, tuomet turi būti įskaityta ir medžiagų, kurios nėra priskiriamos 50–63 skirsniams, vertė. 7 pastaba 7.1. Ex 2707, 2713–2715, ex 2901, ex 2902 ir ex 3403 pozicijų sąvoka „specifinis procesas“ įvardija šias operacijas: a) vakuuminį distiliavimą; b) perdistiliavimą, naudojant giluminį frakcinį distiliavimo procesą; c) krekingą; d) riformingą; e) ekstrakciją, naudojant selektyviuosius tirpiklius; f) procesą, kurį sudaro visos išvardytos operacijos: apdorojimas koncentruota sieros rūgštimi (sulfato rūgštimi), oleumu arba sieros rūgšties anhidridu; neutralizacija šarminiais agentais; spalvos pašalinimas (balinimas) ir valymas gamtinėmis aktyviosiomis žemėmis, aktyvintomis žemėmis, aktyvintomis medžio anglimis arba boksitais; g) polimerizaciją; h) alkilinimą; i) izomerizaciją. 7.2. 2710, 2711 ir 2712 pozicijų sąvoka „specifinis procesas“ įvardija šias operacijas: a) vakuuminį distiliavimą; b) perdistiliavimą, naudojant giluminį frakcinį distiliavimo procesą; c) krekingą; d) riformingą; e) ekstrakciją, naudojant selektyviuosius tirpiklius; f) procesą, kurį sudaro visos išvardytos operacijos: apdorojimas koncentruota sieros rūgštimi (sulfato rūgštimi), oleumu arba sieros rūgšties anhidridu; neutralizacija šarminiais agentais; spalvos pašalinimas (balinimas) ir valymas gamtinėmis aktyviosiomis žemėmis, aktyvintomis žemėmis, aktyvintomis medžio anglimis arba boksitais; g) polimerizaciją; h) alkilinimą; ij) izomerizaciją; k) tik ex 2710 pozicijai priskiriamų sunkiųjų alyvų atveju – desulfuraciją (sieros šalinimą) vandeniliu, kurią atliekant redukuojama ne mažiau kaip 85 % sieros, esančios apdorojamuose produktuose (ASTM D 1266-59 T metodu); l) tik 2710 pozicijai priskiriamų produktų deparafinavimą, naudojant bet kurį procesą, išskyrus filtravimą; m) tik ex 2710 pozicijai priskiriamų sunkiųjų alyvų veikimą vandeniliu esant didesniam kaip 20 barų slėgiui ir aukštesnei kaip 250 °C temperatūrai, naudojant katalizatorių, nesukeliantį desulfuracijos, kai vandenilis yra aktyvusis cheminės reakcijos elementas. Tolesnis tepalinių alyvų, priskiriamų ex 2710 pozicijai, veikimas vandeniliu (pavyzdžiui, vandenilinis valymas arba blukinimas (spalvos pašalinimas)), ypač siekiant pagerinti spalvą arba padidinti stabilumą, nelaikomas specifiniu procesu; n) tik ex 2710 pozicijai priskiriamo mazuto atveju – distiliavimą esant atmosferos slėgiui, jeigu mažiau kaip 30 % šių produktų tūrio (įskaitant nuostolius) distiliuojasi 300 °C temperatūroje, taikant ASTM D 86 metodą; o) tik ex 2710 subpozicijai priskiriamų sunkiųjų alyvų, išskyrus gazolį ir mazutą, atveju – apdorojimą aukšto dažnio elektros iškrovomis; p) neapdorotiems produktams (išskyrus vazeliną, ozokeritą, lignito vašką, durpių vašką, parafiną, kurio sudėtyje alyva sudaro mažiau kaip 0,75 % masės), priskiriamiems tik ex 2712 pozicijai – nuriebinimą frakcine kristalizacija. 7.3. Pozicijose ex 2707, 2713–2715, ex 2901, ex 2902 ir ex 3403 paprastos operacijos – valymas, dekantavimas, nudruskinimas, vandens atskyrimas, filtravimas, dažymas, žymėjimas, skirtingą sieros kiekį turinčių produktų sumaišymas sieros kiekiui nustatyti arba šių ar panašių operacijų derinimas tarpusavyje kilmės statuso nesuteikia. II PRIEDASAPDOROJIMO AR PERDIRBIMO PROCESŲ, KURIUOS REIKIA ATLIKTI SU KILMĖS STATUSO NETURINČIOMIS MEDŽIAGOMIS, NORINT, KAD PAGAMINTAS PRODUKTAS ĮGYTŲ KILMĖS STATUSĄ, SĄRAŠAS SS pozicija | Produkto aprašymas | Kilmės statuso neturinčių medžiagų apdorojimas ar perdirbimas, suteikiantis kilmės statusą | (1) | (2) | (3) arba (4) | 1 skirsnis | Gyvi gyvūnai | Visi gyvūnai, priskiriami 1 skirsniui, turi būti visiškai gauti | 2 skirsnis | Mėsa ir valgomieji mėsos subproduktai | Gamyba, kai visos panaudotos medžiagos, priskiriamos 1 ir 2 skirsniams, yra visiškai gautos | 3 skirsnis | Žuvys ir vėžiagyviai, moliuskai ir kiti vandens bestuburiai | Gamyba, kai visos panaudotos medžiagos, priskiriamos 3 skirsniui, yra visiškai gautos | ex 4 skirsnis | Pienas ir pieno produktai; paukščių kiaušiniai; natūralus medus; gyvūninės kilmės maisto produktai, nenurodyti kitoje vietoje; išskyrus: | Gamyba, kai visos panaudotos medžiagos, priskiriamos 4 skirsniui, yra visiškai gautos | 0403 | Pasukos, rūgpienis ir grietinė, jogurtas, kefyras ir kitoks fermentuotas arba raugintas pienas ir grietinėlė, koncentruoti arba nekoncentruoti, į kuriuos pridėta arba nepridėta cukraus ar kitų saldiklių arba aromatinių medžiagų, taip pat į kuriuos pridėta arba nepridėta vaisių, riešutų arba kakavos | Gamyba, kai: - visos panaudotos medžiagos, priskiriamos 4 skirsniui, yra visiškai gautos, - visos panaudotos vaisių sultys (išskyrus ananasų, žaliųjų citrinų arba greipfrutų), priskiriamos 2009 pozicijai, turi kilmės statusą ir - visų panaudotų medžiagų, priskiriamų 17 skirsniui, vertė neviršija 30 % produkto ex-works kainos | ex 5 skirsnis | Gyvūninės kilmės produktai, nenurodyti kitoje vietoje; išskyrus: | Gamyba, kai visos panaudotos medžiagos, priskiriamos 5 skirsniui, yra visiškai gautos | ex 0502 | Paruošti kiaulių arba šernų šeriai ir plaukai | Šerių ir plaukų valymas, dezinfekavimas, rūšiavimas ir tiesinimas | 6 skirsnis | Augantys medžiai ir kiti augalai; svogūnėliai, šaknys ir kitos panašios augalų dalys; skintos gėlės ir dekoratyviniai žalumynai | Gamyba, kai: - visos panaudotos medžiagos, priskiriamos 6 skirsniui, yra visiškai gautos ir - visų panaudotų medžiagų vertė neviršija 50 % produkto ex-works kainos | 7 skirsnis | Valgomosios daržovės ir kai kurie šakniavaisiai bei gumbavaisiai | Gamyba, kai visos panaudotos medžiagos, priskiriamos 7 skirsniui, yra visiškai gautos | (1) | (2) | (3) arba (4) | 8 skirsnis | Valgomieji vaisiai ir riešutai; citrusinių vaisių arba melionų žievelės ir luobos | Gamyba, kai: - visi panaudoti vaisiai ir riešutai yra visiškai gauti ir - visų panaudotų medžiagų, priskiriamų 17 skirsniui, vertė neviršija 30 % produkto ex-works kainos | ex 9 skirsnis | Kava, arbata, matė ir prieskoniai; išskyrus: | Gamyba, kai visos panaudotos medžiagos, priskiriamos 9 skirsniui, yra visiškai gautos | 0901 | Kava, skrudinta arba neskrudinta, be kofeino arba su kofeinu; kavos išaižos ir luobelės; kavos pakaitalai, turintys bet kokį kiekį kavos | Gamyba iš bet kuriai pozicijai priskiriamų medžiagų | 0902 | Arbata, aromatinta arba nearomatinta | Gamyba iš bet kuriai pozicijai priskiriamų medžiagų | ex 0910 | Prieskonių mišiniai | Gamyba iš bet kuriai pozicijai priskiriamų medžiagų | 10 skirsnis | Javai | Gamyba, kai visos panaudotos medžiagos, priskiriamos 10 skirsniui, yra visiškai gautos | ex 11 skirsnis | Malybos produkcija; salyklas; krakmolas; inulinas; kviečių glitimas; išskyrus: | Gamyba, kai visi panaudoti javai, valgomosios daržovės, šakniavaisiai ir gumbavaisiai, priskiriami 0714 pozicijai, arba panaudoti vaisiai, yra visiškai gauti | ex 1106 | Gliaudytų džiovintų ankštinių daržovių, priskiriamų 0713 pozicijai, miltai, rupiniai ir milteliai | Ankštinių daržovių, priskiriamų 0708 pozicijai, džiovinimas ir malimas | 12 skirsnis | Aliejinių kultūrų sėklos ir vaisiai; įvairūs grūdai, sėklos ir vaisiai; augalai, naudojami pramonėje ir medicinoje; šiaudai ir pašarai | Gamyba, kai visos panaudotos medžiagos, priskiriamos 12 skirsniui, yra visiškai gautos | 1301 | Šelakas; gamtinės dervos, sakai, lipai ir aliejingosios dervos (oleorezinai) (pavyzdžiui, balzamai) | Gamyba, kai visų panaudotų medžiagų, priskiriamų 1301 pozicijai, vertė neviršija 50 % produkto ex-works kainos | 1302 | Augalų syvai ir ekstraktai; pektino medžiagos, pektinatai ir pektatai; agaras ir kitos augalinės gleivės bei augaliniai tirštikliai, modifikuoti arba nemodifikuoti: | - Augalinės gleivės ir augaliniai tirštikliai, modifikuoti | Gamyba iš nemodifikuotų gleivių ir tirštiklių | - Kita | Gamyba, kai visų panaudotų medžiagų vertė neviršija 50 % produkto ex-works kainos | 14 skirsnis | Augalinės pynimo medžiagos; augaliniai produktai, nenurodyti kitoje vietoje | Gamyba, kai visos panaudotos medžiagos, priskiriamos 14 skirsniui, yra visiškai gautos | ex 15 skirsnis | Gyvūniniai arba augaliniai riebalai ir aliejus bei jų skilimo produktai; paruošti valgomieji riebalai; gyvūninis arba augalinis vaškas; išskyrus: | Gamyba iš medžiagų, priskiriamų bet kuriai kitai pozicijai negu produktas | 1501 | Kiauliniai riebalai (įskaitant kiaulinius taukus) ir naminių paukščių taukai, išskyrus priskiriamus 0209 arba 1503 pozicijai: | - Taukai iš kaulų ar atliekų | Gamyba iš medžiagų, priskiriamų bet kuriai pozicijai, išskyrus medžiagas, priskiriamas 0203, 0206 arba 0207 pozicijai, arba kaulus, priskiriamus 0506 pozicijai | - Kita | Gamyba iš kiaulienos arba kiaulienos valgomųjų mėsos subproduktų, priskiriamų 0203 ar 0206 pozicijai, arba paukštienos ir paukštienos valgomųjų mėsos subproduktų, priskiriamų 0207 pozicijai | 1502 | Galvijų, avių arba ožkų taukai, išskyrus priskiriamus 1503 pozicijai | - Taukai iš kaulų ar atliekų | Gamyba iš medžiagų, priskiriamų bet kuriai pozicijai, išskyrus medžiagas, priskiriamas 0201, 0202, 0204 ar 0206 pozicijai, arba kaulus, priskiriamus 0506 pozicijai | - Kita | Gamyba, kai visos panaudotos medžiagos, priskiriamos 2 skirsniui, yra visiškai gautos | 1504 | Žuvų arba jūrų žinduolių taukai ir aliejus bei jų frakcijos, nerafinuoti arba rafinuoti, bet chemiškai nemodifikuoti: | - Kietosios frakcijos: | Gamyba iš medžiagų, priskiriamų bet kuriai pozicijai, įskaitant kitas medžiagas, priskiriamas 1504 pozicijai | - Kita | Gamyba, kai visos panaudotos medžiagos, priskiriamos 2 ir 3 skirsniams, yra visiškai gautos | ex 1505 | Rafinuotas lanolinas | Gamyba iš neapdorotų avių pakaitinių riebalų, priskiriamų 1505 pozicijai | 1506 | Kiti gyvūniniai riebalai ir aliejus bei jų frakcijos, nerafinuoti arba rafinuoti, bet chemiškai nemodifikuoti | - Kietosios frakcijos: | Gamyba iš medžiagų, priskiriamų bet kuriai pozicijai, įskaitant kitas medžiagas, priskiriamas 1506 pozicijai | - Kita | Gamyba, kai visos panaudoto