Europos regionų komiteto nuomonė „Viešųjų pirkimų dokumentų rinkinys“

(2018/C 387/07)

Pranešėjas: Adrian Ovidiu TEBAN (RO/EPP), Kudžyro meras Pamatiniai dokumentai: Komunikatas „Veiksmingi viešieji pirkimai Europoje ir Europai“, COM(2017) 572 final Komunikatas „Su viešaisiais pirkimais susijusių didelės apimties infrastruktūros projektų aspektų savanoriškas ex ante vertinimas investicijoms skatinti“, COM(2017) 573 final Komisijos rekomendacija „Viešųjų pirkimų specializacijos struktūros kūrimas“, C(2017) 6654 final

I. BENDROSIOS PASTABOS

EUROPOS REGIONŲ KOMITETAS

1. pažymi, kad daug valstybių narių tik neseniai į nacionalinę teisę perkėlė 2014 m. direktyvas dėl viešųjų pirkimų, o valdžios institucijos ir ekonominės veiklos vykdytojai dar derinasi prie šių naujų nuostatų pasinaudodami mokymo ir konsultavimo paslaugomis. Vis dėlto šiuo požiūriu atkreipia dėmesį į tai, kad reikia padaryti didesnę pažangą skaitmeninių viešųjų pirkimų srityje;

2. prašo Komisijos per trejus metus nuo direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę visapusiškai įvertinti, kaip Europos viešųjų pirkimų standartai buvo perkelti į kiekvienos valstybės narės nacionalinius teisės aktus ir kaip jie buvo taikyti, ir tai atlikti laikantis daugiapakopio požiūrio. Komitetas mano, kad atliekant šį standartų laikymosi vertinimą dėmesys turėtų būti sutelktas į tai, kaip šie standartai buvo įgyvendinti vietos ir regionų lygmeniu, atsižvelgiant į svarbų subnacionalinio lygmens valdžios institucijų, kurios yra reikšmingos įgyvendinimo etapo partnerės, vaidmenį vykdant viešuosius pirkimus, taip pat turėtų būti įvertinta, kokiu mastu šie nauji standartai supaprastino ar apsunkino reglamentavimą šioje srityje tinkamai perkeliant direktyvas, padėjo sudaryti palankesnes sąlygas mažosioms ir vidutinėms įmonėms dalyvauti konkursuose, sumažinti biurokratines kliūtis ir dažniau taikyti strateginių viešųjų pirkimų procedūras. Be to, reikia įvertinti, ar jie padėjo (ir kokiu mastu) padidinti viešųjų išlaidų veiksmingumą ir užtikrinti didesnį užimtumą. Po diskusijų darbo grupėje subsidiarumo klausimais, RK yra pasirengęs bendradarbiauti su kitomis Europos institucijomis teikiant grįžtamąją informaciją apie ES politikos įgyvendinimą vietos ir regionų lygmeniu, siekiant užtikrinti, kad Sąjungos teisės aktai veiktų geriau jos piliečiams;

3. mano, kad dėl 2014 m. reforma įvestų strateginių viešųjų pirkimų, viešųjų pirkimų procedūros tampa sudėtingesnės, todėl už jas atsakingiems pareigūnams gali prireikti papildomų mokymų, kad būtų išvengta teisinio netikrumo, įtraukiant papildomus kriterijus, kuriais skatinama siekti su inovacijomis, socialiniais ar aplinkosaugos aspektais susijusių tikslų. Komitetas pabrėžia, kad būtina atidžiai išnagrinėti bet kokią naują Komisijos iniciatyvą viešųjų pirkimų srityje atsižvelgiant į vietos aplinkybes, siekiant užtikrinti, kad jomis nebūtų didinama administracinė našta perkančiosioms organizacijoms;

4. visų pirma apgailestauja, kad valstybės pagalbos taisyklėmis, Europos apskaitos taisyklėmis, pavyzdžiui, 2010 m. Europos sąskaitų sistema ir Komisijos praktika faktiškai daromas spaudimas rengti viešuosius pirkimus, jais naudotis kaip „ paprastesne priemone “ siekiant laikytis ES standartų konkurencijos srityje ir išvengti su kompensacijos permoka susijusios rizikos. Tokiu būdu ribojama valstybių narių laisvė organizuoti viešąsias paslaugas, visų pirma socialinėje srityje, o tai prieštarauja SESV 14 straipsnio nuostatoms. Antra, atkreipia dėmesį į tai, kad pagal valstybės pagalbos taisykles nėra atitikmens vidaus (angl. in house ) pirkimų išimčiai, numatytai viešųjų pirkimų taisyklėse, ir dėl to kyla papildomų sunkumų, netikrumo ir valdymo iškraipymų, kurie galiausiai lemia prastesnį biudžeto vykdymą;

5. Quality of public administration: a toolbox for practitioners. 2017 edition privalėtų vykdyti strateginius viešuosius pirkimus, kad pasiektų geresnių rezultatų socialinėje srityje, taip pat tvaraus vystymosi ir inovacijų požiūriu, ir kad ypač svarbus joms keliamas viešosios politikos reikalavimas – palaikyti ryšius su rangovais; reiškia susirūpinimą konstatuodamas, kad Komisijos dokumente „Viešojo administravimo kokybė. Priemonių rinkinys specialistams“ (angl. ( 1 ) ) siūloma, kad viešojo administravimo institucijos iš esmėsvykdyti strateginius viešuosius pirkimus, kad pasiektų geresnių rezultatų socialinėje srityje, taip pat tvaraus vystymosi ir inovacijų požiūriu, ir kad ypač svarbus joms keliamas viešosios politikos reikalavimas – palaikyti ryšius su rangovais;

6. šiuo požiūriu nori pabrėžti, kad atitinkamoms viešosioms institucijoms turėtų būti palikta teisė nuspręsti, ar atsižvelgti į 2014 m. reformoje numatytus ekologinius, socialinius ir su inovacijomis susijusius kriterijus, laikantis vietos savivaldos principo organizuojant viešąsias paslaugas ir vadovaujantis, be kita ko, tikslingumo kriterijais ir subalansuota dviejų aspektų – sąnaudų ir investicijų – analize;

7. pabrėžia, kad naudodamosi savo perkamąja galia pasirenkant prekes, paslaugas ir darbus, kurie nekenkia aplinkai, Europos valdžios institucijos gali svariai prisidėti prie tvaraus vartojimo ir gamybos, tausiau išteklius naudojančios ekonomikos ir atitinkamai darnaus vystymosi tikslų (DVT) įgyvendinimo, taikydamos savanorišką žaliųjų viešųjų pirkimų priemonę. Šiuo atžvilgiu palankiai vertina tai, kad 2017 m. spalio mėn. Europos Komisija išleido brošiūrą „Viešieji pirkimai žiedinėje ekonomikoje“ ( 2 )

8. pabrėžia, kad buvo patvirtinta valdžios institucijų teisė tiesiogiai teikti ir organizuoti savo paslaugas ir kad „vidaus sandorio“ ir „viešojo sektoriaus subjektų bendradarbiavimo“ sąvokos buvo apibrėžtos 2014 m. reforma. Taigi viešieji pirkimai yra tik vienas iš daugelio galimų būdų užtikrinti viešųjų paslaugų teikimą ir neturėtų lemti jų valdymo formos;

9. prašo Komisijos nedelsiant užbaigti rengti gaires dėl inovacijų viešųjų pirkimų ir gaires dėl socialiai atsakingų viešųjų pirkimų siekiant sudaryti palankesnes sąlygas valstybėms narėms įgyvendinti atitinkamas teisines nuostatas ir visų pirma naudoti ekonominiu požiūriu naudingiausią pasiūlymą kaip pagrindinį sutarties skyrimo kriterijų. Šiuo požiūriu ragina Komisiją paaiškinti, kad tai nereiškia mažiausios kainos;

II. POLITINĖS REKOMENDACIJOS

Dėl Komunikato „Veiksmingi viešieji pirkimai Europoje ir Europai“

10. pritaria minčiai, kad veiksmingas viešųjų pirkimų valdymas yra neatsiejama kokybiško viešojo administravimo dalis visoje ES, nes iš tiesų horizontalaus pobūdžio valdymo administracinė funkcija yra susijusi beveik su visomis viešosiomis įstaigomis, pradedant federalinėmis ministerijomis ir baigiant vietos viešosiomis paslaugomis, todėl tai iš tiesų plačiai apibūdina valdymo kokybę ( 3 ) ir šiuo tikslu viešuosius pirkimus reikėtų įtraukti į ES geresnio reglamentavimo darbotvarkę;

11. atkreipia dėmesį į tai, kad dokumentų rinkinys yra svarstomas prieš terminą, nustatytą laipsniškam naujų viešųjų pirkimų taisyklių dėl skaitmeninių priemonių naudojimo įvedimui 2018 m. spalio mėn. Todėl kol kas neaišku, ar naujosios e. viešųjų pirkimų taisyklės pasieks numatytus tikslus ir ar prireiks jas labiau patikslinti;

12. mano, kad galiojančiuose teisės aktuose dėl viešųjų pirkimų jų skaidrumui ir strateginiam naudojimui skiriamas itin didelis dėmesys gali pakenkti procedūrų veiksmingumui. Todėl visų pirma mažesnės vietos ir regionų valdžios institucijos nepajėgios susidoroti su viešaisiais pirkimais, baimindamosi padaryti procedūrinių klaidų, ar yra nelinkusios atsisakyti tradicinių viešųjų pirkimų sistemų arba kurti naujoviškas procedūras šioje srityje, todėl reikėtų parengti standartizuotus viešųjų pirkimų dokumentus;

13. pabrėžia, kad dėl sudėtingų procedūrų ir standartizuotų dokumentų trūkumo išaugo viešųjų pirkimų administracinės išlaidos tiek pardavėjams, tiek ir pirkėjams, o palyginti lengva galimybė kreiptis į apeliacinį teismą siekiant apskųsti su konkursais susijusius sprendimus sudarė sąlygas daugybei skundų ir ginčų. Valstybių narių teisės aktai, į kuriuos perkeliami direktyvų tikslai, neturėtų nei apsunkinti reglamentavimo, nei jo linijiniu būdu išplėsti neviršijant nustatytų ribų, kaip jau yra atsitikę kai kuriose valstybėse narėse. Vis didėjantis konkurso dalyvių teikiamų skundų skaičius remiantis Teisių gynimo priemonių direktyva rodo, kad Komisija ir valstybės narės turi imtis ryžtingų veiksmų, kad būtų užkirstas kelias netinkamam naudojimuisi minėtoje direktyvoje suteiktomis teisėmis;

14. taip pat pažymi, kad viešieji pirkimai inovacijų srityje kelia papildomų valdymo ir nuoseklumo problemų, visų pirma siekiant susieti pagrindinius viešųjų pirkimų tikslus ir siekį viešaisiais pirkimais naudotis kaip inovacijų politikos priemone. Be to, norint skatinti inovacijas viešųjų pirkimų srityje, reikia stiprinti teorinius, veiklos ir valdymo gebėjimus ir parengti standartizuotus dokumentus, kad būtų galima vesti daugiašales derybas, kurios reikalingos įgyvendinant sudėtingus projektus;

15. atsižvelgdamas į tai pažymi, kad paties Komiteto atliktos su Europos semestru susijusios analizės rodo, jog viešieji pirkimai dažnai stabdo investicijas ( 4 ) . Komiteto atliktame tyrime „Kliūtys investicijoms vietos ir regionų lygmeniu“ pabrėžiama, kad viešųjų pirkimų taisyklės miestams ir regionams sudarė didelių kliūčių investicijoms, visų pirma dėl nevienodo taisyklių įgyvendinimo, viešųjų pirkimų proceso sudėtingumo ar neveiksmingumo, pernelyg ilgos jo trukmės ir netikrumo, susijusio su reikalingomis teisinėmis procedūromis ( 5 )

16. laikosi nuomonės, kad teigiant, jog vykstant 55 % viešųjų pirkimų procedūrų mažiausia kaina vis dar naudojama kaip vienintelis sutarties sudarymo kriterijus, Komisijos komunikatas gali klaidinti, nes 2014 m. reforma iš esmės išplėtė galimybę konkursų metu atsižvelgti į strateginius kriterijus, o naujoji teisės aktų sistema į nacionalinę teisę buvo perkelta tik 2016 m. Šio laikotarpio nepakanka, kad būtų įmanoma atlikti išsamų naujosios teisės aktų sistemos poveikio vertinimą. Komitetas norėtų pridurti, kad sutarties sudarymas atsižvelgiant tik į mažiausios kainos kriterijų nebūtinai reiškia, kad konkretaus konkurso procedūros metu nebuvo atsižvelgta į socialinius ar aplinkos apsaugos tikslus: į konkretaus konkurso specifikacijas iš tiesų galima įtraukti ir strateginius kriterijus, pavyzdžiui, tinkamai atsižvelgiant į konkrečius su aplinka ar energetika susijusius kriterijus. Tokiais atvejais sutartis būtų sudaroma atsižvelgiant į mažiausią kainą, bet pagal ES standartus bus visapusiškai atsižvelgiama į visus strateginius kriterijus;

17. vietos ir regionų valdžios institucijos vykdo keletą strateginių konkursų procedūrų (pvz., Ispanijoje), kurių laikosi viešosios teisės reglamentuojamos įstaigos, pavyzdžiui, mokyklos, universitetai ir ligoninės; šiuo klausimu nurodo tyrimą, kurį užsakė Europos Komisijos Vidaus rinkos, pramonės, verslumo ir MVĮ generalinis direktoratas „Strateginis viešųjų pirkimų naudojimas skatinant žaliąją, socialinę ir inovacijų politiką“ ( 6 ) , kuriame pabrėžiama, kad(pvz., Ispanijoje), kurių laikosi viešosios teisės reglamentuojamos įstaigos, pavyzdžiui, mokyklos, universitetai ir ligoninės;

18. pabrėžia, kad priimant naujas viešųjų pirkimų direktyvas buvo nurodoma, kad MVĮ skatinimas yra vienas iš penkių pagrindinių šios srities reformos aspektų; vis dėlto Europos regionų komiteto pirmojo Verslaus Europos regiono konkurso nugalėtojų 2016 m. atliktas tyrimas parodė, kad procedūros nebuvo supaprastintos pakankamai, kad MVĮ būtų sudarytos geresnės galimybės dalyvauti viešųjų pirkimų konkursuose ( 7 ) ; atkreipia dėmesį į tai, kad viešieji pirkimai yra labai svarbūs MVĮ, tad į jų interesus turi būti labiausiai atsižvelgiama rengiant viešųjų pirkimų politiką ir ją įgyvendinant;

19. kalbant apie tarpvalstybines rinkas, atkreipia dėmesį į tai, kad 2017 m. rugsėjo 20 d. paskelbtame Komisijos komunikate „Ekonomikos augimo ir sanglaudos skatinimas ES pasienio regionuose“ ( 8 ) teigiama, kad pagrindinė daugumos pasienyje kylančių sunkumų priežastis – valstybių teisės ir administracinėse sistemose lygiagrečiai taikomi skirtingi reglamentai. Dažnai nutinka, kad Sąjungos teisėje nustatyti standartai valstybėse narėse taikomi nevienodai griežtai. Dėl šios priežasties taikant dvi skirtingas sistemas abipus vidinių ES sienų gali susidaryti sudėtingi atvejai ir, kartais, teisinis netikrumas, dėl kurio gali atsirasti papildomų išlaidų;

20. todėl dar kartą pakartoja savo tvirtą įsitikinimą, kad šiuo etapu Komisija turi daugiausia stengtis užtikrinti, kad būtų įgyvendintos 2014 m. direktyvos, nes, nors pagal ES nustatytą teisinę sistemą valstybės narės turi tam tikrą lankstumą ir veiksmų laisvę, kaip į nacionalinę teisę perkelti ES teisės aktus, tokia padėtis gali, pavyzdžiui, apriboti MVĮ galimybes dalyvauti viešuosiuose pirkimuose ar trukdyti tarpvalstybiniams pirkimams;

21. mano, kad nepaprastai svarbi yra iniciatyva „didinti skaidrumą, sąžiningumą ir duomenų kokybę“ ir ypač siekis „skatinti sukurti viešai prieinamus sutarčių registrus“. Vis dėlto Komisija turi padėti valdžios institucijoms ne tik skleisdama konkrečius pavyzdžius ir gerąją praktiką, bet ir visų pirma patvirtindama dokumentus, formas, standartizuotas specifikacijas (kaip jau padarė parengdama Europos bendrojo viešųjų pirkimų dokumento standartinę formą), kurios padėtų atitikti skaidrumo kriterijus, nesudarant sąlygų slaptiems susitarimams atskleidžiant informaciją, apimančią daugiau nei vien tik teisinius standartus;

22. taip pat pritaria Komisijos papildomiems veiksmams, kuriais siekiama „teikti gaires dėl naujų sąžiningumo nuostatų praktinio taikymo ir dėl pašalinimo pagrindų, susijusių su slaptais susitarimais, ir sukurti pažeidimų duomenų bazę“, kadangi mano, kad ši veiksmų kryptis yra teisinga ir kad valdžios institucijos turėtų teikti pirmenybę pareigūnų, atsakingų už viešuosius pirkimus, informuotumo didinimui, šiuo tikslu rengiant prie jų poreikių pritaikytus mokymo kursus ir pasiūlant priemonių, skirtų įmonių pažeidimų, tokių kaip korupcija, slapti susitarimai ir pinigų plovimas, prevencijai, aptikimui ir kovai su šiais pažeidimais;

23. mano, kad siūlydama kurti plačią bendradarbiavimo partnerystę rengiant savanoriškus struktūrinius dialogus viešųjų pirkimų klausimais, kurie, prireikus, būtų visiškai suderinti su Europos semestru, Komisija žengia teisinga kryptimi, tačiau turėtų būti laikomasi tam tikrų sąlygų . Kadangi tikimasi, kad visi partnerystės dalyviai savanoriškai prisiims įsipareigojimus, reikėtų nuo pat pradžių aiškiai nurodyti šių dalyvių teisėtumą. Kartu neturėtų būti keliamas klausimas dėl 2014 m. viešųjų pirkimų direktyvų suteikiamos laisvės vietos ir regionų valdžios institucijoms priimti sprendimą dėl atsižvelgimo į aplinkosaugos, socialinius ir inovacijų kriterijus, be to, svarbu užtikrinti, kad socialiniams partneriams būtų tinkamai atstovaujama šioje partnerystėje;

24. pabrėžia, kad, kaip teigia Komisija, visų lygmenų valdžios institucijos ir suinteresuotieji subjektai gali geriausiai nustatyti savo įsipareigojimų pobūdį ir mastą; vis dėlto atkreipia dėmesį, kad nėra aišku, ar vietos ir regionų valdžios institucijos dalyvaus, kaip turėtų, siūlomuose struktūriniuose dialoguose, ar vieninteliai Komisijos partneriai šioje veikloje bus Europos Parlamentas ir Taryba;

Dėl Komisijos rekomendacijos dėl viešųjų pirkimų specializacijos

25. teigiamai vertina tai, kad Komisijos rekomendacijoje siūloma viešojo administravimo institucijoms gerinti viešųjų pirkimų veiksmingumą ir galimybes juose dalyvauti bei siekti, kad jais būtų skatinamos inovacijos ir skaitmeninimas; ragina valstybes nares siekti sparčiai skaitmeninti procedūras ir visuose pagrindiniuose etapuose įdiegti e. procesus, t. y. nuo pranešimo, prieigos prie pasiūlymų ir pateikimo iki vertinimo, sutarties sudarymo, užsakymų teikimo, sąskaitų faktūrų išrašymo ir mokėjimo;

26. mano, kad reglamentavimas, Komisijos iniciatyvos šioje srityje ir su jomis susijusi valdžios institucijoms tenkanti administracinė našta turi būti proporcinga viešųjų pirkimų vertei, kuri viršija ES nustatytas ribas, palyginti su visomis viešųjų pirkimų procedūromis kiekvienoje valstybėje narėje, įskaitant viešuosius pirkimus, kurių vertė nesiekia minėtų ribų, o Komisija turi pasirūpinti šio proporcingumo užtikrinimu;

27. nepritaria jokioms privalomo pobūdžio gairėms dėl administracijos darbuotojų mokymo ir švietimo, nes tokios nuostatos galėtų pažeisti valstybių narių, regionų ir vietos valdžios institucijų suvereniteto principą, taikomą jų atitinkamų administravimo institucijų organizavimui;

28. ex ante sąlygų pridėtinė vertė“ ex ante sąlygos padėjo į nacionalinę teisę perkelti ir įgyvendinti susijusius Europos teisės aktus, pašalinti kliūtis investicijoms ES, siekti ES politikos tikslų ir pradėti politines reformas bei parengti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas; atkreipia dėmesį į 2017 m. kovo 31 d. paskelbtą Komisijos tarnybų darbinį dokumentą „Europos struktūrinių ir investicijų fondųsąlygų pridėtinė vertė“ ( 9 ) , kuriame Komisija nurodo, kadsąlygos padėjo į nacionalinę teisę perkelti ir įgyvendinti susijusius Europos teisės aktus, pašalinti kliūtis investicijoms ES, siekti ES politikos tikslų ir pradėti politines reformas bei parengti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;

29. mano, kad šios Europos Komisijos iniciatyvos yra labai svarbios norint sėkmingai sukurti ES viešųjų pirkimų sistemą, tačiau laikosi nuomonės, kad būtina atidžiai įvertinti visų šių priemonių ar iniciatyvų veiksmingumą ir nustatyti jų sinergiją ir papildomumą, taip pat mano, kad galimi nauji veiksmai turėtų būti visapusiškai pagrįsti, kad nebūtų užkrauta nereikalinga administracinė našta vietos ir regionų valdžios institucijoms;

30. apgailestauja, kad bendrojoje politinėje strategijoje ir politikoje, kuriomis siekiama skatinti socialinius ir žaliuosius viešuosius pirkimus ir apskritai užtikrinti tinkamą viešųjų lėšų naudojimą, Komisija nepakankamai pabrėžia specializacijos būtinybę. Komitetas mano, kad siekiant valdyti ir teikti tinkamas vietos lygmens paslaugas viešųjų pirkimų specializacijos negalima vertinti ją atsiejant nuo gero valdymo ir apskritai nuo specializacijos;

31. be to, pabrėžia, kad daugeliu atveju būtų pageidautina teikti viešąsias paslaugas vidaus lygmeniu arba taikyti kitus sprendimus nei viešieji pirkimai;

32. palankiai vertina tai, kad 2018 m. birželio 7 d. Komisijos pasiūlyme dėl reglamento dėl bendrosios rinkos programos numatoma, kad „turėtų būti remiamos priemonės, kuriomis užtikrinamas platesnis strateginių viešųjų pirkimų naudojimas, viešųjų pirkėjų profesionalumas, gerinamos MVĮ galimybės patekti į viešųjų pirkimų rinkas, didinamas skaidrumas, skatinamas integralumas ir geresni duomenys, viešųjų pirkimų skaitmeninimo skatinimas ir prioriteto teikimas bendriems viešiesiems pirkimams šiuo tikslu stiprinant partnerystės požiūrį tarp valstybių narių, gerinant duomenų rinkimą ir duomenų analizę, įskaitant pritaikytų IT priemonių rengimą, paramą keitimuisi patirtimi ir gerąja praktika, teikiant gaires, stiprinant nacionalinių valdžios institucijų bendradarbiavimą ir bandomųjų projektų įgyvendinimą“ ( 10 )

33. atkreipia dėmesį į tai, kad reikia daugiau gairių dėl e. formų ir e. viešųjų pirkimų procedūrų, kad būtų išvengta nacionalinių metodų nesutapimo su ES tvarka ir vietos bei regionų valdžios institucijoms būtų aišku, kada ir kaip taikyti įvairias formas ir procedūras. Pabrėžia, kad žinių centrai gali atlikti teigiamą vaidmenį sudarant palankias sąlygas tinkamam ES teisės aktų įgyvendinimui ir aiškinimui nemokamai teikiant informaciją ir konsultuojant vietos ir regionų valdžios institucijas bei jų asociacijas;

34. pritaria federacijos „Housing Europe“ požiūriui, kad svarbiausias viešųjų pirkimų specializacijos ir inovacijų veiksnys – parengti Europos sprendimų, apibrėžtų standartizuotuose dokumentuose, saugyklą, kurioje būtų kaupiami pasiūlymai, apimantys techninius klimato ir energetikos reikalavimus atitinkančius sprendimus ir novatoriškus būdus spręsti socialines problemas. Ši visos Europos saugykla, rengiama vadovaujant Europos Komisijos Vidaus rinkos, pramonės, verslumo ir MVĮ generaliniam direktoratui (GROW GD), turėtų remtis Europos federacijų sukauptomis žiniomis ir praktika ir sudarytų galimybę standartizuoti procedūras ir sumažintų teisinių veiksmų skaičių ( 11 )

Dėl komunikato „Su viešaisiais pirkimais susijusių didelės apimties infrastruktūros projektų aspektų savanoriškas ex ante vertinimas investicijoms skatinti“

35. palankiai vertina savanorišką ex ante mechanizmo pobūdį ir mano, kad šis mechanizmas bus ypač svarbus koncesijų atveju, kai bus pirmą kartą visapusiškai taikoma suderinta ES tvarka;

36. taip pat yra įsitikinęs, kad šis mechanizmas atliks labai svarbų vaidmenį siekiant sumažinti vėlavimo ir numatytų sąnaudų viršijimo riziką, kylančią dėl viešųjų pirkimų, susijusių su didelės apimties tarpvalstybiniais projektais, procedūrinių problemų;

37. ragina Komisiją skelbiant informaciją ex ante mechanizmui skirtoje svetainėje ar skelbiant duomenis naudojantis pranešimo ir keitimosi informacija mechanizmais užtikrinti konfidencialios komercinės informacijos apsaugą ir informacijos, kurią tiekėjai galėtų panaudoti konkurencijos iškraipymo tikslais, konfidencialumą;

38. norėtų, kad būtų daugiau aiškumo dėl Komisijos atsakymų į klausimus, kuriuos jai pateikia konsultacijų tarnyba, kuri turėtų suprasti jų pasekmes, ir dėl pranešimo mechanizmo naudojimo galimų vėlesnių teisinių bylų, susijusių su viešaisiais pirkimais, atveju. Komitetas ragina Komisiją patikslinti, kaip pagal ex ante mechanizmą būtų galima spręsti tam tikras problemas, kilsiančias dėl didėjančio teikiamų skundų skaičiaus remiantis Teisių gynimo priemonių direktyva.

Briuselis, 2018 m. liepos 5 d. Europos regionų komiteto pirmininkas Karl-Heinz LAMBERTZ

(1) Žr. čia.

(2) http://ec.europa.eu/environment/gpp/pubs_en.htm

(3) Europos Komisija, „Viešojo administravimo kokybė. Priemonių rinkinys specialistams“ (angl. Quality of public administration: a toolbox for practitioners. 2017 edition), žr. čia.

(4) Europos regionų komitetas, 2017 m. Europos semestras. Europos regionų komiteto strategijos „Europa 2020“ stebėsenos platformos iniciatyvinio komiteto ataskaita „Teritorinė šalių ataskaitų ir pridedamo komunikato analizė“ (angl. Territorial Analysis of the Country Reports and accompanying Communication), žr. čia.

(5) Europos regionų komiteto tyrimas „Kliūtys investicijoms vietos ir regionų lygmeniu“ (angl. Obstacles to investments at local and regional level), 2016 m., žr. čia.

(6) „Strateginis viešųjų pirkimų naudojimas skatinant žaliąją, socialinę ir inovacijų politiką“ (angl. Strategic use of public procurement in promoting green, social and innovation policies), kurį užsakė Europos Komisijos Vidaus rinkos, pramonės, verslumo ir MVĮ generalinis direktoratas, paskelbtas 2016 m. birželio 15 d., žr. čia.

(7) Europos regionų komitetas, Verslių Europos regionų (VER) tyrimo ataskaita „Kaip palengvinti gyvenimą MVĮ?“ (angl. Report on the Survey of EER Regions: How to make life easier for SMEs?) 2016 m., Briuselis, p. 4–5.

(8) Žr. čia.

(9) Žr. čia; išsamesnė informacija pateikiama čia.

(10) COM(2018) 441 final.

(11) Dokumentas paskelbtas čia.