—

Siekiant specifikaciją suderinti su dabartine Estepos regiono auginimo sistema, tekstai punktuose a) „Stabilūs veiksniai“, b) „Auginimo technika“, e) „produkto gavimas“ keičiami informacija, susijusia su patobulintomis alyvmedžių auginimo agronominėmis technikomis, kuriomis labiau atsižvelgiama į produktą ir aplinką; todėl keičiamas šis tekstas: „a) Stabilūs veiksniai — Plantacijų tankis ir kamienų skaičius Vidutinis plantacijų tankis labai skiriasi visame regione; kalbant konkrečiai, vidutiniškai yra 75–100 medžių viename hektare senose plantacijose ir 100–200 medžių viename hektare naujose plantacijose. Kalbant apie kamienų skaičių, tik 12 % Estepos regiono alyvmedžių išaugę iš vieno kamieno, tuo tarpu daugiau nei 77 % alyvmedžių turi tris ar daugiau kamienus. Šiuo požiūriu reikia pabrėžti, kad šio regiono intensyvias plantacijas sudaro alyvmedžiai su vienu kamienu, gautu dauginant gyvašakes arba atžalomis, apipurkštomis ir transplantuojamomis plastikiniuose maišeliuose, toks metodas remiamas valdžios institucijų siekiant restruktūrizuoti alyvmedžių giraites. Kalbant apie plantacijų tankį reikėtų išskirti: — tradicines plantacijas, kuriose medžiai daugiausia išdėstomi po penkis, o tarpai tarp jų – 12×12, tačiau taip pat galima rasti ir kvadratu ar stačiakampiu susodintų medžių su 11×11, 13×13, 10×12 ir kt. tarpais tarp jų. — naujose intensyviose plantacijose plantacijos gerokai tankesnės, o atstumai tarp medžių mažesni; šiuo atveju galima rasti kvadratinių arba stačiakampių plantacijų su 8×8, 7×7, 6×8, 6×4 ir kt. tarpais tarp medžių, o dažniausiai pasitaikantys tarpai – 7×7 ir 6×8. b) Auginimo technika — Tręšimas Žemė įdirbama žiemą nuėmus derlių ir vasarą, vibrokultivatoriais, neviršijant 10 cm gylio, bendras įdirbimų skaičius neviršija 4 arba 5 per metus. Greta nepalaistytų alyvmedžių negali būti jokių piktžolių, o palaistytose plantacijose alyvmedžiai atskiriami juostomis, kurios taip pat apdorojamos atitinkamais herbicidais. Laistoma žemė tręšiama į laistymo vandenį supilant subalansuotas ir kompleksines skystas trąšas; šios formulės perduodamos vienų alyvuogių augintojų kitiems arba laikomasi šioje srityje dirbančių technikų specialistų rekomendacijų. Tręšimas drėkinimo metu leidžia suteikti azoto, fosforo ir kalio, taip pat oligoelementų, kurie padeda ištaisyti plika akimi matomus arba daugybės defoliacijos analizių pastebėtus rezultatus. Daugelyje ūkių jau taikoma žemės neįdirbimo technika; anksčiau žemė buvo paliekama keletą metų, užleidžiama augalinė danga su daugiausia spontaniškomis rūšimis, kurios žiemos pabaigoje buvo išraunamos. — Drėkinimas Daugelis alyvmedžių nedrėkinami. Tačiau pastaruoju metu, ypač pastaraisiais dešimtmečiais, drėkinama yra daugiau, nes plantacijos tapo intensyvesnės. Drėkinimas užtikrinamas vietos drėkinimo sistemomis, kurios tiekia įvairų vandens kiekį vienam hektarui, priklausomai nuo poreikio. Drėkinimo įrenginiai įrengti viso regiono plantacijose; šie įrenginiai nėra sukoncentruoti kokioje nors konkrečioje vietovėje. — Dydis Estepos regiono alyvmedžių formai būdingas tam tikras genėjimo būdas, kuris šiame regione atliekamas genėjant kamieną ir vadinamas „poda de Lucena“ arba „poda en cabeza“. Taip pat pradėtas naudoti racionalus „Jaén“ tipo genėjimas, kuris yra mažiau agresyvus. Abiem atvejais siekiama gauti augalą su ertmėmis ir iškyšomis, kurie padidina medžio produktyvų plotą. Ypatingas dėmesys taip pat skiriamas lapų ir (arba) medienos santykiui, nes jis yra gamybos pajėgumo rodiklis. Atsižvelgiant į tai, kad didžioji dalis šioje vietovėje užauginamų alyvuogių yra skirtos naudoti kaip „valgomosios alyvuogės“, alyvmedžių šakos praretinamos, kad vaisiai užaugtų didesni. Naujajai intensyviai alyvmedžių auginimo kultūrai būdingas didesnis medžių kiekis viename hektare, be to, medžiai turi vieną kamieną, o tai ypač tinka renkant alyvuogių derlių mechanizuotu būdu dabartinėmis mechaninėmis priemonėmis. Kai viršūnė pasiekia tinkamą gamybai aukštį, o šakos tampa storos, tuomet medžiai lengvai apgenėjami, kad gautų daugiau šviesos, o šakos palaipsniui įgytų tinkamą struktūrą. — Fitosanitarinių preparatų naudojimas ATRIAS technikai ir inžinieriai agronomai, dirbantys įvairiose bendrovėse, susijusiose su saugoma kilmės vietos nuoroda „Estepa“, kontroliuoja ir vertina pagrindinių alyvuogių parazitų populiacijas ir ligas bei nustato taikytiną gydymą kontrolės stotyse, įsteigtose strateginėse viso regiono vietovėse; jie naudojasi įvairiais informavimo būdais (biuleteniais, savaitraščiais, radijo ir televizijos laidomis ir kt.), kad tinkamu metu galėtų informuoti alyvuogių gamintojus, be to, turi leistinų fitosanitarinių preparatų, kurie turėtų būti naudojami norint išsaugoti naudingą fauną ir nepalikti alyvuogėse liekanų; jų rekomendacijų paprastai laikosi beveik visi alyvmedžių augintojai. Tarp parazitų ir ligų, kenkiančių mūsų regiono alyvmedžiams, reikėtų paminėti tuos, kurie dėl savo kiekio ir poveikio kokybei reikalauja didelio masto prevencinio gydymo: alyvuogių musė, juodasis alyvuogių košenilis, alyvmedžių balangraužis ir alyvmedžių kandis. Kovojant su pirmąja iš minėtų ligų, t. y. alyvuogių muse, naudojamas dimetoatas; šis preparatas naudojamas oro būdu arba žemėje, jei viršijamos nustatytos ribos. Kovojant su antrąja liga, t. y. juoduoju alyvuogių košeniliu, taikomas žemės apdorojamas karbarilu ir piriproksifenu; jų kiekį nustato ir kontroliuoja ATRIAS technikai. Kalbant apie alyvmedžių balangraužį, jis gydomas piretrinu arba dimetoatu. Kovojant su alyvmedžių kandimis, naudojamas dimetoatas, gydymas būna dvigubas, jei viršijamos nustatytos ribos. Reikėtų priminti, kad tokių preparatų naudojimą visuomet tikrina ATRIAS technikai; tokią svarbią užduotį alyvmedžių augintojai paprastai gerai priima ir gerbia, nes dėl jos vaisiai į malūnus patenka geriausiomis sąlygomis. Prie šios kontrolės grupės darbų prisideda integruotos gamybos grupės (isp. API), veikiančios šioje vietovėje; savo veiklą jos vykdo malūnuose, todėl ten pagamintas aliejus užtikrina maistinį saugumą, nes kiekviename API dirba technikai, kurie tiesiogiai tikrina visą gamybos procesą – nuo alyvmedžio iki malūno – viską registruoja registruose, kuriuos turi kiekvienas alyvuogių augintojas savo ūkyje, ir užtikrina didžiausią gautų produktų atsekamumą.“ Į specifikaciją įtraukiama tokia dalis: „Kad pagamintų aukščiausios rūšies pirmojo spaudimo aliejų su saugoma kilmės vietos nuoroda „Estepa“, žemdirbiai turi laikytis galiojančios praktikos, nustatytos integruotos gamybos modelyje, taikomame Andalūzijos alyvmedžiams (2008 m. balandžio 15 d. sprendimas, kuriuo patvirtinamos specialios taisyklės dėl integruotos gamybos alyvmedžių giraitėse), arba biologinės gamybos [2007 m. birželio 28 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 834/2007 dėl ekologinės gamybos ir ekologiškų produktų ženklinimo ir panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 2092/91]. Jei minėtos nuostatos panaikinamos, reikėtų laikytis reglamento, kuris jas pakeis, nuostatų.“