KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI

Europos fondo trečiųjų šalių piliečių integracijai 2007–2009 m. pasiektų rezultatų ir jo naudojimo kokybinių bei kiekybinių aspektų (pagal 2007 m. birželio 25 d. Tarybos sprendimo 2007/435/EB 48 straipsnio 3 dalies b punktą teikiama ataskaita)

1. ĮVADAS

2007–2013 m. laikotarpiui Europos Sąjunga parengė Solidarumo ir migracijos srautų valdymo bendrąją programą, kuriai, atsižvelgiant į dabartinį programavimą[1], iš viso skirta 4 032 mln. EUR. Ją sudaro keturi fondai ir jos tikslas – užtikrinti teisingą valstybių narių atsakomybės dėl finansinės naštos, atsirandančios dėl integruoto ES išorės sienų valdymo ir bendros prieglobsčio ir imigracijos politikos[2] įgyvendinimo, pasidalijimą.

Vienas iš keturių fondų yra 2007–2013 m. laikotarpiui įsteigtas Europos fondas trečiųjų šalių piliečių integracijai (toliau – Fondas)[3], kurio bendras orientacinis paketas – 825 mln. EUR.

Pagrindiniame teisės akte, kuriuo įsteigtas Fondas (t. y. pirmiau nurodytame Tarybos sprendime), Komisija įpareigota teikti tarpinę ataskaitą, kurioje būtų apžvelgti pasiekti rezultatai ir Fondo naudojimo kokybiniai bei kiekybiniai aspektai[4].

Ataskaitoje pateikiami 2007, 2008 ir 2009 m. metinių programų rezultatai, apie kuriuos duomenys surinkti remiantis valstybių narių 2010 m. pirmosios pusės ataskaitomis[5], papildyti Komisijos turimais 2011 m. pirmo ketvirčio duomenimis.

2. FONDO TIKSLAS, TAIKYMO SRITIS, PASKIRTIS IR PRIORITETAI

Bendrasis Fondo tikslas – remti valstybių narių pastangas padedant skirtingos ekonominės ir socialinės padėties, kultūrinės, religinės, kalbinės ir etninės priklausomybės trečiųjų šalių piliečiams tenkinti apsigyvenimo sąlygas ir palengvinti jų integraciją Europos šalių visuomenėse. Fondas pirmiausia skirtas veiksmams, susijusiems su naujai atvykusių trečiųjų šalių piliečių integracija.

Siekiant šio tikslo, Fondas prisidės prie trečiųjų šalių piliečiams skirtų nacionalinių integracijos strategijų rengimo ir įgyvendinimo visais visuomeninio gyvenimo aspektais, visų pirma atsižvelgiant į tai, kad integracija yra dviejų krypčių dinaminis visų imigrantų ir valstybių narių gyventojų abipusio susitarimo procesas.

Į Fondo taikymo sritį patenka valstybėse narėse teisėtai gyvenantys trečiųjų šalių piliečiai, t. y. bet kuris asmuo, kuris nėra ES pilietis, kaip apibrėžta Sutarties 17 straipsnio 1 dalyje, bet nepatenka Europos pabėgėlių fondo tikslinė grupė.

Fondas prisideda prie šių konkrečių tikslų:

a) priėmimo tvarkos, susijusios su trečiųjų šalių piliečių integracijos procesu ir jo rėmimu, rengimo ir įgyvendinimo supaprastinimo;

b) į valstybes nares atvykusių naujų trečiųjų šalių piliečių integracijos proceso plėtros ir įgyvendinimo;

c) valstybių narių gebėjimų tobulinti, įgyvendinti, stebėti ir vertinti trečiųjų šalių piliečių integracijai skirtą politiką ir priemones didinimo;

d) keitimosi informacija, geriausia patirtimi ir bendradarbiavimo valstybėse narėse ir tarp jų tobulinant, įgyvendinant, stebint ir vertinant trečiųjų šalių piliečių integracijai skirtą politiką ir priemones.

Fondo veiklą, taikydamos pasidalijamojo valdymo metodą, iš esmės įgyvendina valstybės narės. Įgyvendinant valstybių narių pateiktas metines programas ES biudžeto lėšomis siekiama paremti su nacionalinėmis arba vietos realijomis susijusią valstybių narių veiklą trečiųjų šalių piliečių integracijos srityje bei gebėjimų stiprinimą viešosiose ir privačiosiose tarnybose, dirbančiose su trečiųjų šalių piliečiais.

Veiksmai bendrai finansuojami pagal Komisijos strategines gaires[6], kuriose numatyti keturi prioritetai: 1) veiksmų, kurie padėtų įgyvendinti Europos Sąjungos imigrantų integravimo politikos bendruosius pagrindinius principus, įgyvendinimas; 2) rodiklių ir vertinimo metodikų, skirtų pažangai vertinti, politikos kryptims ir priemonėms koreguoti bei lyginamojo mokymo koordinavimui supaprastinti, nustatymas ir kūrimas; 3) valstybių narių politinių gebėjimų ugdymas, koordinavimas ir tarpkultūrinės kompetencijos didinimas skirtingais valdžios lygmenimis ir institucijose ir 4) valstybių narių keitimasis patirtimi, geriausia praktika ir informacija apie integraciją. Valstybės narės turi įgyvendinti bent tris iš minėtų prioritetų, iš jų pirmasis ir antrasis prioritetai yra privalomi, tačiau daugelis valstybių narių nusprendė įgyvendinti visus keturis.

Be to, strateginėse gairėse nustatyti penki konkretūs prioritetai, kurie gali būti įgyvendinami pagal bet kurį iš minėtų prioritetų. Bet kuriam projektui, kuriuo įgyvendinamas vienas ar keli konkretūs prioritetai, gali būti skirtas padidintas ES finansavimas. Konkretūs prioritetai yra šie:

− pirmas konkretus prioritetas – dalyvavimas kaip priemonė skatinti trečiųjų šalių piliečių integraciją į visuomenę (veiksmai, susiję su trečiųjų šalių piliečių dalyvavimu rengiant ir įgyvendinant integracijos politiką ir priemones);

− antras konkretus prioritetas – konkrečios tikslinės grupės (veiksmai, įskaitant įvadines programas ir veiklą, kurių pagrindinis tikslas – atsižvelgti į konkrečius tam tikrų grupių, kaip antai moterų, jaunimo ir vaikų, pagyvenusių žmonių, neraštingų asmenų ir neįgaliųjų, poreikius);

− trečias konkretus prioritetas – naujoviškos įvadinės programos ir veikla (veiksmai, pagal kuriuos rengiamos įvadinės programos ir veikla, suteikiančios trečiųjų šalių piliečiams galimybę tuo pačiu metu dirbti ir mokytis, pvz., neakivaizdiniai kursai, paspartinti moduliai, nuotolinio ir el. mokymosi programos);

− ketvirtas konkretus prioritetas – kultūrų dialogas (veiksmai, skirti abipusei sąveikai ir keitimuisi patirtimi skatinti, pvz., kultūrų dialogui plėtoti siekiant visų pirma spręsti bet kokį galimą konfliktą, kilusį dėl kultūrinės ar religinės praktikos skirtumų, ir taip gerinti trečiųjų šalių piliečių integraciją į valstybių narių visuomenes bei skatinti juos paisyti vertybių ir atsižvelgti į gyvenimo būdą valstybėse narėse);

− penktas konkretus prioritetas – priimančiosios visuomenės įtraukimas į integracijos procesą (veiksmai, kuriais siekiama taikyti veiksmingus priimančiosios visuomenės informuotumo didinimo ir aktyvaus įtraukimo į integracijos procesą būdus).

Be nacionalinių programų, Komisija kasmet gali tiesiogiai skirti iki 7 % ES turimų išteklių tarptautiniams projektams, tyrimams ar kitų rūšių ES svarbiems veiksmams pagal Bendrijos veiksmus.

2003–2006 biudžetiniais metais buvo įgyvendinami iš ES biudžeto finansuojami parengiamieji veiksmai, t. y. „Trečiųjų šalių piliečių integracijos programos (INTI) parengiamosios priemonės trečiųjų šalių piliečių integracijai skatinti“. Taikant šią priemonę įgyta tiesioginės praktinės patirties tarptautinių projektų įgyvendinimo srityje ir taip įvairioms valstybių narių organizacijoms padėta pasirengti Fondo įsteigimui 2007 m.[7]

3. BIUDŽETO LĖŠOS

Toliau pateiktoje lentelėje nurodytos 2007–2013 m. Europos fondo trečiųjų šalių piliečių integracijai biudžeto lėšų sumos.

1 lentelė. 2007–2013 m. Europos fondo trečiųjų šalių piliečių integracijai biudžetas

Sumos eurais

Eurai || 2007 m. || 2008 m. || 2009 m. || 2010 m. || 2011 m. || 2012 m. (*) || 2013 m. (*) || Iš viso

Bendros valstybėms narėms skirtos sumos || 60 357 000 || 72 075 000 || 90 675 000 || 102 765 000 || 122 295 000 || 152 750 000 || 171 550 000 || 772 467 000

Bendrijos veiksmai || 4 543 000 || 5 425 000 || 6 825 000 || 7 735 000 || 9 205 000 || 9 750 000 || 10 950 000 || 54 433 000

IŠ VISO || 64 900 000 || 77 500 000 || 97 500 000 || 110 500 000 || 131 500 000 || 162 500 000 || 182 500 000 || 826 900 000

(*) Faktiniai asignavimai nuo 2007 iki 2011 m. imtinai. 2012 m. sumos pateiktos, kaip nurodyta biudžeto projekte. 2013 m. sumos yra preliminarios.

Pagal Protokolą dėl Danijos pozicijos, pridėtą prie Europos Sąjungos sutarties, įgyvendinant Fondo veiklą dalyvauja visos valstybės narės, išskyrus Daniją. Lėšos nacionalinėms programoms įgyvendinti kasmet paskirstomos kitoms 26 valstybėms narėms remiantis dviem kriterijais: i) kiekvienoje valstybėje narėje teisėtai gyvenančių trečiųjų šalių piliečių skaičiaus vidurkis per pastaruosius trejus metus ir ii) trečiųjų šalių piliečių (išskyrus tam tikras specialias kategorijas), per pastaruosius trejus metus gavusių valstybės narės suteikiamą leidimą gyventi jos teritorijoje, skaičius naudojant taikytinus svertinius koeficientus.

Nustatyta, kad Fondo parama valstybėse narėse įgyvendinamiems projektams negali viršyti 50 % visų veiksmo išlaidų, o Sanglaudos fondo remiamose valstybėse narėse įgyvendinamiems projektams ir veiksmams, kuriais įgyvendinami strateginėse gairėse nustatyti konkretūs prioritetai, – 75 % visų veiksmo išlaidų.

4. VALSTYBIŲ NARIŲ PASIRENGIMAS NAUDOTIS FONDO PARAMA

Komisija, siekdama užtikrinti suderintą nuostatų taikymą ir nustatyti bendras programų bei ataskaitų formas, priėmė Fondo įgyvendinimo taisykles[8] (vienodas taisykles visiems keturiems fondams, išskyrus kelias išimtis). Taisyklėse, be kita ko, nustatytos atrankos procedūros ir išlaidų tinkamumo finansuoti Fondo lėšomis kriterijai. Kita svarbi pateiktų gairių dalis – nuolat atnaujinamas vadovas, kuriame aprašytos tinkamumo naudotis Fondo parama sąlygos, parengtas glaudžiai bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis, kuriame pateikta projektų valdymo praktikos ir geriausios patirties pavyzdžių. Buvo rengiami susitikimai, per kuriuos buvo informuojama apie išlaidų tinkamumo finansuoti taisykles. Daugiau bendro pobūdžio gairių pateikta SOLID komiteto posėdžiuose ir trijose fondų konferencijose (2008 m. siekta bendrai informuoti apie fondus, o 2009 m. konferencija skirta audito institucijoms, programų rengimui ir vertinimui).

Nors, taikant pasidalijamojo valdymo modelį, valstybės narės atsako už programoms skirtų lėšų valdymą, o Komisijai tenka galutinė atsakomybė už ES biudžeto vykdymą. Todėl valstybės narės atsako už tai, kad būtų įdiegta nacionalinė Fondo valdymo ir kontrolės sistema: ją sudaro už programos valdymą atsakinga institucija, kuriai atitinkamais atvejais padeda įgaliotoji institucija, audito institucija, atsakinga už veiksmingo valdymo ir kontrolės sistemos veikimo tikrinimą, ir tvirtinančioji institucija, atsakinga už išlaidų deklaracijų tvirtinimą prieš išsiunčiant jas Komisijai. Kartu šios institucijos atsako už patikimo valstybei narei skirtų lėšų valdymo užtikrinimą.

Kiekviena valstybė narė Komisijai pateikė savo valdymo ir kontrolės sistemos aprašymą, kad ši patikrintų, ar sistema atitinka taikytinų teisės aktų nuostatas. 2010 m. pabaigoje Komisija pateikė teigiamą nuomonę beveik apie visų valstybių narių Fondo valdymo ir kontrolės sistemų aprašymus. Be to, iki 2010 m. pabaigos Fondo valdymo ir kontrolės sistemų (tos pačios sistemos gali būti taikomos ir kitiems bendrosios programos fondams) patikrinimai vietoje atlikti 17-oje valstybių narių, kitose 7 valstybėse narėse auditas bus atliktas 2011 m. Dauguma sistemų veikė tinkamai, tačiau kai kurias iš jų būtina patobulinti. Šiame audito, kuris bus tęsiamas visu 2007–2013 m. programavimo laikotarpiu, etape visų pirma tikrintos atrankos procedūros, institucijų turimi personalo ištekliai bei taikomų procedūrų ir atliekamų užduočių dokumentai. Apskritai atrodo, kad dauguma valstybių narių yra įdiegusios patikimas sistemas.

5. DAUGIAMETĖS 2007–2013 M. PROGRAMOS

Daugumos valstybių narių daugiametės Fondo programos baigtos tvirtinti iki 2008 m. pabaigos, likusių – pačioje 2009 m. pradžioje. Kad nebūtų vėluojama įgyvendinti Fondo veiklos, kuri vykdoma įgyvendinant metines programas, Komisija suderino, kad tuo pat metu būtų patvirtinta daugiametė programa ir pirmosios dvi – 2007 ir 2008 m. – metinės programos.

Daugiametės programos, dėl kurių nereikia priimti finansinių sprendimų, sudaro bendrąją strateginę programą, pagal kurią Komisija ir kiekviena valstybė narė sutaria kartu naudoti nacionalines ir Fondo lėšas visu 2007–2013 m. programavimo laikotarpiu. ES lygmeniu pagal šias programas bus finansuojama nemažai veiksmų, kuriais remiama trečiųjų šalių piliečių integracija, 2007–2013 m. laikotarpiu tai sudarys beveik 1 400 mln. EUR[9].

2 lentelė. Bendros visų daugiamečių programų išlaidos ir finansavimo šaltiniai

2007–2013 m.

(Visų valstybių narių daugiamečių programų septynerių metų laikotarpio finansinių planų konsolidavimas)

Visos sumos nurodytos milijonais eurų ir yra orientacinės

Finansavimo šaltinis || || Orientacinės sumos || %

Europos fondas trečiųjų šalių piliečių integracijai || A || 769 mln. EUR (*) || 55,6 %

Nacionalinės (valstybės) lėšos || B || 456 mln. EUR || 32,9 %

Bendras viešasis finansavimas || C = A +B || 1 225 mln. EUR || 88,5 %

Privatieji asignavimai || D || 159 mln. EUR || 11,5 %

Bendros visų daugiamečių programų išlaidos 2007–2013 m. || E = C+ D || 1 384 mln. EUR || 100 %

(*) Iš Fondo skirtos išmokos, įtrauktos į valstybių narių daugiametes programas, kurių projektai parengti 2008 m., pagrįstos biudžeto asignavimais, dėl kurių biudžeto valdymo institucija priėmė sprendimą 2007 ir 2008 m., ir likusios programavimo laikotarpio dalies biudžeto sąmatomis. Būtent dėl šios priežasties bendra 769 mln. EUR suma truputį skiriasi nuo 1 lentelėje nurodytos 772,467 mln. EUR sumos, kuri pagrįsta faktiniais Fondo biudžeto asignavimais nuo 2007 iki 2011 m. ir 2012 bei 2013 m. sąmatomis.

Remiantis informacija apie nacionalinių teisės aktų, kuriais reglamentuojama integracija, taikymą, nacionalinių integracijos programų įgyvendinimu ir pačių valstybių narių pareiškimais daugiametėse programose, akivaizdu, kad, pradėjus įgyvendinti programas, kai kurios valstybės narės turėjo nedaug patirties taikant priemones, skirtas konkrečiai trečiųjų šalių piliečių integracijai remti. Tarp tokių valstybių narių buvo, pvz., Graikija, Vengrija, Airija, Lietuva ir Rumunija. Kelios valstybės narės, pvz., Prancūzija, Austrija, Nyderlandai ir Ispanija, atvirkščiai, galėjo remtis jau turima nacionaline patirtimi, įskaitant svarbias finansavimo programas.

Skirtingose valstybėse narėse nustatyti veiksmingos trečiųjų šalių piliečių integracijos prioritetiniai poreikiai skiriasi atsižvelgiant į konkrečios valstybės narės imigracijos istoriją, trečiųjų šalių piliečių sudaromą gyventojų dalį, dabartinius migracijos srautus, ekonominę ir socialinę padėtį ir sąlygas, galimybę pasinaudoti integracijos rėmimo struktūromis ir paslaugomis bei institucinę struktūrą. Nepaisant šių skirtumų keli paramos prioritetai daugumoje valstybių narių buvo vienodi. Pirmas iš jų yra „dviejų krypčių koncepcija“, pagrįsta principu, pagal kurį ir atvykėliai, ir priimančioji visuomenė turi dalyvauti integracijos procese (21 susijusi valstybė narė), įskaitant tolerancijos stiprinimą, informuotumo apie migrantų diskriminaciją gerinimą ir kovą su ja bei kultūrų dialogo skatinimą. Antras svarbus uždavinys (15 valstybių narių) yra susijęs su pilietinio orientavimo ir informacijos apie priimančiosios šalies istoriją, institucijas, pagrindines normas ir vertybes teikimo trečiųjų šalių piliečiams būtinybe. Trečiasis svarbus uždavinys (13 valstybių narių) – viešųjų ir privačiųjų tarnybų pritaikymas prie daugiakultūrės visuomenės bei organizacijų, dirbančių su trečiųjų šalių piliečiais, gebėjimų stiprinimas. Galiausiai aiškus prioritetinis poreikis – kalbos įgūdžių tobulinimas (12 valstybių narių).

Pirmajam prioritetui (žr. 2 skyrių) 2007–2013 m. laikotarpiu bus skirta didžiausia Fondo lėšų dalis (numatyta 75 % dalis ES lygmeniu – nuo 94 % (Čekijai) iki 41 % (Suomijai) – gerokai daugiau nei antrajam (12 % ES lygmeniu), trečiajam (9 %) ir ketvirtajam (4 %) prioritetams. Suomija, kuri skyrė palyginti daugiau dėmesio antrajam prioritetui, yra vienintelė valstybė narė, kurioje pirmajam prioritetui numatyta skirti mažiau nei 50 % Fondo lėšų.

1 pav. Daugiametėse programose numatytas ES lėšų paskirstymas keturiems prioritetams

Pagrindiniame Fondo teisės akte reikalaujama, kad kiekviena valstybė narė, laikydamasi dabartinių nacionalinių taisyklių ir praktikos, sudarytų partnerystę su institucijomis ir įstaigomis, dalyvaujančiomis įgyvendinant daugiametę programą arba galinčiomis veiksmingai prisidėti prie jos rengimo. Į Fondo partnerystę būtinai turi būti įtrauktos institucijos, atsakingos už Europos socialinio fondo ir Europos pabėgėlių fondo valdymą.

Daugiametėse programose pateikiamas partnerystės organizacinės struktūros kiekvienoje valstybėje narėje aprašymas. Partnerysčių komitetus dažnai sudaro kelios ministerijos, pirmiau minėtos Europos socialinio fondo ir Europos pabėgėlių fondo įgyvendinančios institucijos ir, kiek mažiau, vietos valdžios institucijos ir nevyriausybinės organizacijos. Kai kuriose valstybėse narėse partnerysčių komitetai dirba dviem lygmenimis, t. y. yra bendrasis komitetas ir specialios paskirties grupės ar ekspertų grupės. Be oficialių komitetų darbo, dauguma valstybių narių rengia nuolatinius susitikimus (pvz., vieną ar du kartus per metus) su visomis projektą įgyvendinančiomis organizacijomis, kad įvertintų laimėjimus bei trūkumus ir aptartų būsimų metinių programų finansavimo prioritetus.

Fondo papildomumas kitų ES finansavimo priemonių atžvilgiu valstybėse narėse pirmiausia užtikrinamas glaudžiai tarpusavyje bendradarbiaujant valdymo institucijoms, kurios, siekiant partnerystės tikslų, yra atsakingos už įvairius fondus. Paprastai toks bendradarbiavimas apima susijusių institucijų konsultavimąsi planavimo ir programavimo etape bei dėl finansuoti atrinktų projektų sąrašo. Tai paprasta, kai ta pati institucija atsako už kelis bendrosios programos fondus (pvz., Čekijoje, Suomijoje, Vokietijoje, Graikijoje, Vengrijoje, Airijoje, Italijoje, Rumunijoje, Slovakijoje, Slovėnijoje, Ispanijoje ir Jungtinėje Karalystėje už Fondą atsakinga institucija taip pat yra atsakinga ir už Europos pabėgėlių fondą). Be to, daugelyje valstybių narių paraiškų gauti finansavimą teikėjai privalo nurodyti galimus papildomus ES ar valstybės finansavimo šaltinius, pagrįsti Fondo svarbą kitų ES fondų, iš kurių galima gauti paramą, atžvilgiu arba įsipareigoti įgyvendinant Fondo remiamus projektus nesinaudoti kitais ES finansavimo šaltiniais.

Kelios valstybės narės ne tik užtikrina, kad būtų išvengta Fondo ir kitų ES finansavimo priemonių sutapimų, bet ir kad Fondas papildytų Europos socialinio fondo veiksmus, pvz., naudojant Fondo lėšas trečiųjų šalių piliečių įgūdžiams pagerinti tiek, kad jie galėtų dalyvauti integracijai į darbo rinką skirtose programose, kurias finansuoja Europos socialinis fondas. Tikra Fondo ir Europos socialinio fondo sąveika išplėtota keliose valstybėse narėse, ypač tose, kuriose už Fondą atsakinga institucija taip pat yra atsakinga ir už Europos socialinį fondą, pvz., Belgijoje, Ispanijoje ar Švedijoje.

Be to, kas jau minėta, už Fondą atsakinga institucija taip pat yra Europos socialinio fondo partnerystės narė keliose valstybėse narėse. Taip yra, pavyzdžiui, Austrijoje, Vengrijoje ir Airijoje.

6. EUROPOS FONDO TREČIŲJŲ ŠALIŲ PILIEČIŲ INTEGRACIJAI 2007–2009 M. BIUDŽETO ĮGYVENDINIMAS

2007–2009 m. ataskaitiniam laikotarpiui skirta 29 % visos Fondo orientacinės sumos –239,9 mln. EUR ES asignavimų bendrai ir tiesiogiai valdomiems veiksmams.

6.1. Pasidalijamojo valdymo principu administruojamos nacionalinės programos

Per pirmuosius trejus Fondo veiklos vykdymo metus patvirtintos 78 metinės programos, kurioms skirta iš viso apie 223,1 mln. EUR. Fondo lėšų paskirstymas valstybėms narėms taikant teisiniame pagrinde nustatytą paskirstymo tvarką pavaizduotas toliau pateiktame paveiksle.

2 pav. Nacionalinėms programoms skirtų ES lėšų paskirstymas 2007–2009 m.

Sumos nurodytos milijonais eurų (skaičiai suapvalinti)

2007–2009 m. penkios pagrindinės paramos gavėjos buvo Ispanija (34,7 mln. EUR), Jungtinė Karalystė (34,3 mln. EUR), Vokietija (33,6 mln. EUR) ir Italija (30 mln. EUR) (kiekvienai teko nuo 13 iki 15 % visų nacionalinėms programoms skirtų ES lėšų) bei Prancūzija (18,2 mln. EUR, arba 8 % visų lėšų). Kartu jos gavo apie 68 % visos nacionalinėms programoms ataskaitiniu laikotarpiu skirtos sumos.

Gerokai mažiau paramos lėšų gavo kitos aštuonios valstybės narės – kiekviena nuo 2 iki 3 % 2007–2009 m. laikotarpiu skirtų lėšų, t. y. nuo 4,5 iki 5,5 mln. EUR (Austrija, Belgija, Čekija, Graikija, Nyderlandai, Lenkija, Portugalija ir Švedija).

Visos kitos valstybės narės gavo po 0,7–1,7 % Fondo turimų lėšų. 2007–2009 m. šioms 13‑ai valstybių narių skirtos sumos siekė nuo 1,59 mln. EUR (Malta) iki 3,75 mln. EUR (Vengrija).

2007–2011 m. didžiausią paramą gavo tos pačios penkios valstybės narės, bet jų eilės tvarka kiek pasikeitė: nuo 2011 m. pirmoji yra Italija, toliau atitinkamai – Jungtinė Karalystė, Ispanija, Vokietija ir Prancūzija. Tai atspindi jų imigracijos srautų dydį ir teisėtai apsigyvenusių trečiųjų šalių piliečių skaičių orientaciniu laikotarpiu, kuriais remiantis valstybėms narėms paskirstomos Fondo lėšos[10].

Pagal metines programas iš nacionalinių biudžetų ir paramos gavėjų gautas lėšas pridėjus prie Fondo įnašo, bendros finansuotų veiksmų išlaidos 2007–2009 m. trejų metų laikotarpiu siekė apie 371 mln. EUR. Fondo įnašas sudarė 60 % tos sumos, valstybių narių nacionalinis viešasis finansavimas – kiek mažiau nei 35 % (128,7 mln. EUR), o pačių paramos gavėjų lėšos – apie 5 % visų planuotų išlaidų (19,5 mln. EUR). Šie procentai iš esmės atitinka nustatytuosius daugiametėse programose (žr. 5 skyriaus 2 lentelę), atsižvelgiant į tai, kad iš esmės numatytas paramos gavėjų įnašas galėjo būti „suplanuotas“ tik 2007–2013 m. programavimo laikotarpio pradžioje.

Kiekvienai metinei programai valstybės narės galėjo panaudoti iki 7 % joms skirtos metinės sumos ir 30 000 EUR Fondo valdymo techninei pagalbai finansuoti. 2007, 2008 ir 2009 m. techninei pagalbai skirtos lėšos valstybėse narėse iš viso siekė atitinkamai 5, 5,8 ir 7,1 mln. EUR.

Sprendžiant pagal išlaidų normas, apie kurias pranešta 2010 m. pabaigoje, 2007 ir 2008 m. valstybės narės paskirstė gana dideles sumas (atitinkamai 82 ir 83 % asignavimų), o 2009 m. – beveik 100 %. 2007 m. šešios valstybės narės pranešė, kad paskirstyta beveik 100 % asignavimų, o dar keturiose valstybėse narėse ši dalis siekė 90 % arba daugiau. 2008 m. keturios valstybės narės paskirstė beveik 100 %, o dar septynios – bent 90 % joms skirtos sumos.

2007–2009 m. laikotarpiu paskirstytos sumos atspindi bendras nacionalinių programų įgyvendinimo tendencijas. 2007 ir 2008 m. daugumoje valstybių narių įgyvendinant programas didelę įtaką turėjo vėlavimai pradiniame etape (žr. 7.4 skyrių), bet daugeliui jų tuo metu pavyko šias problemas išspręsti, todėl 2009 m. metinės programos daugumoje valstybių narių įgyvendintos palyginti sklandžiai.

6.2. Bendrijos veiksmai

2007, 2008, 2009, 2010 ir 2011 metams Komisija priėmė po atskirą metinę darbo programą, kurioje nustatė Fondo remiamų Bendrijos veiksmų bei planuojamų remti veiksmų prioritetus ir tikslus. Bendrijos veiksmais pagrindinis dėmesys visada skiriamas tarptautiniams projektams ir Sąjungos svarbos veiksmams trečiųjų šalių piliečių integracijos srityje.

Pirmiau minėtu laikotarpiu dotacijos buvo skiriamos išnagrinėjus kvietimus teikti pasiūlymus – dalyvauti galėjo visos organizacijos, tačiau reikalauta, kad kiekviename projekte būtų dalyvių ne mažiau kaip iš 3–5 valstybių narių. Kvietimuose teikti pasiūlymus buvo nustatyti šie prioritetai: integracijos strategijų ir konkrečioms grupėms, pvz., moterims migrantėms ir jų vaikams, skirtų priemonių viešinimas, vietos lygmens integracijos priemonės, pvz., įvairovės valdymas gyvenamuosiuose rajonuose, informacijos apie visuomenės ir migrantų požiūrį į integracijos procesą rinkimas, priėmimo politikos ir integracijos proceso sąsajų nagrinėjimas ir kt. 2007–2010 m. Komisija dotacijomis finansavo iš viso 37 tarptautinius projektus, kuriems skirta 17,85 mln. EUR.

Be dotacijų, kurioms panaudota didžioji dalis turimų ES lėšų, pagal Bendrijos veiksmus finansuoti keli viešieji pirkimai. Šiuo atveju ypač aktualūs yra šie projektai:

• parama, suteikta Europos integracijos forumui[11] – Komisijos įkurtam keitimosi informacija ir diskusijų apie integraciją su pilietine visuomene forumui, kurio dalyviai nuo 2008 m. susitinka du kartus per metus;

• Europos integracijos interneto svetainė[12] – interaktyvi interneto svetainė, kuria gali naudotis visi, kas domisi integracija, ir kurioje pateikiama daugybė dokumentų, naujienų ir gerosios patirties pavyzdžių iš visų valstybių narių bei suteikiama galimybė keistis informacija;

• Integracijos vadovas politikos kūrėjams ir vykdytojams[13] – išleistos trys jo versijos. Vadovo paskirtis – kaupti ir skleisti gerąją patirtį įvairiais integracijos klausimais, kaip antai žiniasklaida ir integracija, informuotumo didinimas ir didesnių galių suteikimas migrantams, pilietybės įgijimas ir aktyvus pilietiškumas, jauni imigrantai, švietimas ir darbo rinka ir kt.

7. 2007, 2008 IR 2009 M. PROGRAMŲ ĮGYVENDINIMAS VALSTYBĖSE NARĖSE

Laikydamosi pagrindinio teisės akto[14], iki 2010 m. birželio 30 d. valstybės narės turėjo Komisijai pateikti Fondo bendrai finansuojamų veiksmų įgyvendinimo vertinimo ataskaitą; visos naudojo Komisijos pateiktą bendrą šabloną. Šiuo ankstyvu daugiamečių programų įgyvendinimo etapu (2010 m. birželio mėn. valstybės narės turėjo tik 2007 m. metinės programos projektų galutinius duomenis, 2008 m. metinė programa buvo ką tik baigta įgyvendinti, o 2009 m. metinė programa vis dar buvo vykdoma) valstybių narių ataskaitose daugiausia dėmesio neišvengiamai skirta įgyvendinimo aspektams – daugiau nei rezultatams ir poveikiui. Apie pastaruosius bus pranešta nacionalinėse 2007–2010 m. Fondo bendrai finansuojamų veiksmų rezultatų ir poveikio vertinimo ataskaitose, kurias valstybės narės Komisijai turi pateikti iki 2012 m. birželio 30 d.

Šiame skyriuje pateikiami ir lyginami valstybių narių pateikti 2007, 2008 ir 2009 m. metinių programų įgyvendinimo faktai ir skaičiai. Reikėtų pabrėžti, kad lyginami skaičiai yra vidutinės vertės, kurios ne visada atspindi nukrypimus nuo tendencijos. Kur galima, nukrypimai ir skirtumai nuo vidutinių rezultatų atitinkamai pažymėti.

7.1. Apžvalga

Iki 2010 m. birželio 30 d. Fondas valstybėse narėse finansavo iš viso 1 949 projektus pagal pirmąsias tris 2007, 2008 ir 2009 m. metines programas. ES lygmeniu tai yra vidutiniškai 75 projektai pagal minėtas tris metines programas kiekvienoje valstybėje narėje, nors konkretus jų skaičius valstybėse narėse gerokai skiriasi (žr. toliau pateiktą 4 lentelę).

4 lentelė. Pagal tris 2007, 2008 ir 2009 m. metines programas finansuoti projektai

Valstybės narės || 2007 m. programa || 2008 m. programa || 2009 m. programa* || Iš viso 2007–2009 m.

Austrija || 34 || 31 || 39 || 104

Belgija || 13 || 14 || 21 || 48

Bulgarija || 13 || 14 || 0 || 27

Kipras || 3 || 10 || 8 || 21

Čekija || 2 || 27 || 17 || 46

Estija || 17 || 76 || 72 || 165

Suomija || 10 || 18 || 12 || 40

Prancūzija || 2 || 3 || 29 || 34

Vokietija || 162 || 148 || 59 || 369

Graikija || 7 || 11 || 0 || 18

Vengrija || 19 || 22 || 20 || 61

Airija || 8 || 0 || 0 || 8

Italija || 54 || 48 || 59 || 161

Latvija || 13 || 17 || 0 || 30

Lietuva || 16 || 12 || 12 || 40

Liuksemburgas || 3 || 12 || 14 || 29

Malta || 0 || 1 || 3 || 4

Nyderlandai || 3 || 9 || 6 || 18

Lenkija || 35 || 36 || 0 || 71

Portugalija || 12 || 10 || 3 || 25

Rumunija || 1 || 7 || 4 || 12

Slovakija || 11 || 5 || 10 || 26

Slovėnija || 3 || 2 || 0 || 5

Ispanija || 169 || 241 || 120 || 530

Švedija || 9 || 19 || 0 || 28

Jungtinė Karalystė || 8 || 11 || 10 || 29

Iš viso ES || 627 || 804 || 518 || 1 949

* 2010 m. birželio 30 d. projektų atranka ir finansavimas pagal 2009 m. metinę programą tebebuvo vykdomi.

Nors valstybės narės, kurioms skiriama daugiausia lėšų, paprastai taip pat yra tos, kuriose įgyvendinama daugiausia finansuojamų projektų (Ispanija – 530 projektų, Vokietija – 369 projektai, Italija – 161 projektas), o valstybėse narėse, kurioms skiriama mažiausiai lėšų, įgyvendinama mažiausiai finansuojamų projektų (Malta – 4 projektai, Slovėnija – 5 projektai ir Airija – 8 projektai), projektų skaičius ne visada yra susijęs su skiriamos sumos dydžiu. Pavyzdžiui, Estija, kuriai skirta palyginti maža suma, iš esmės finansavo tiek pat projektų kiek Italija. Ir, atvirkščiai, Jungtinė Karalystė – viena iš pagrindinių Fondo paramos gavėjų – didžiąją dalį savo lėšų skyrė nedideliam didelių projektų skaičiui (apie 30). Todėl projektų skaičius valstybėse narėse atspindi finansavimo strategiją (parama daugeliui projektų arba didžiosios lėšų dalies skyrimas keliems projektams), kuri taip pat matoma pagal vidutinę ES paramos sumą, skiriamą vienam projektui.

Pagal nacionalines programas finansuojami projektai dažniausiai buvo maži arba vidutinio dydžio, o vidutinė ES paramos vienam projektui suma siekė apie 76 000 EUR. 16-oje valstybių narių (Austrijoje, Belgijoje, Bulgarijoje, Čekijoje, Estijoje, Suomijoje, Vokietijoje, Vengrijoje, Latvijoje, Lietuvoje, Liuksemburge, Lenkijoje, Portugalijoje, Slovakijoje, Ispanijoje ir Švedijoje) ji buvo dar mažesnė, t. y. nuo 18 338 iki 68 952 EUR. Valstybės narės, kuriose vienam projektui tenka mažiausia vidutinė ES paramos suma, yra Estija, Bulgarija, Liuksemburgas ir Lenkija (žr. toliau pateiktą 5 lentelę).

10-yje valstybių narių, atvirkščiai, vidutinė ES paramos vienam projektui suma buvo didesnė už ES vidurkį (Kipre, Prancūzijoje, Graikijoje, Airijoje, Italijoje, Maltoje, Nyderlanduose, Rumunijoje, Slovėnijoje ir Jungtinėje Karalystėje). Valstybė narė, kurioje vienam projektui skirta gerokai didesnė nei kitose valstybėse narėse vidutinė ES paramos suma, buvo Prancūzija, toliau yra Jungtinė Karalystė, Slovėnija ir Nyderlandai.

5 lentelė. Vidutinė Europos fondo trečiųjų šalių piliečių integracijai paramos vienam projektui suma 2007 ir 2008 m. programavimo metais*

* Kadangi 2010 m. birželio 30 d. projektų atranka ir finansavimas pagal 2009 m. metinę programą dar nebuvo baigti, vidutinė ES paramos vienam projektui suma nustatyta tik pagal pirmąsias dvi metines programas.

7.2. Įgyvendinimo metodai, projektų atranka ir finansavimas

Pagal bendrąją programą valstybės narės gali rinktis iš dviejų įgyvendinimo metodų:

• atsakinga institucija veikia kaip skiriančioji įstaiga – projektai paprastai įgyvendinami skelbiant viešus kvietimus teikti pasiūlymus (tinkamai pagrįstais atvejais dotacijos gali būti skiriamos neskelbiant kvietimo teikti pasiūlymus); arba

• atsakinga institucija veikia kaip vykdomoji įstaiga – atsakinga institucija sprendimus įgyvendinti projektus priima tiesiogiai – viena arba kartu su bet kuria nacionaline institucija, kuri yra kompetentinga dėl savo techninės patirties, aukšto lygio specializacijos arba administracinių galių, kai dėl projektų ypatybių, pvz., de jure monopolio atvejais arba dėl saugumo priežasčių, galimas tik toks jų įgyvendinimo būdas.

Kaip tikėtasi atsižvelgiant į Fondo paskirtį ir šios srities suinteresuotųjų subjektų įvairovę, „skiriančiosios įstaigos“ metodas, pagal kurį finansuota 95 % visų projektų (iš viso 1 852 projektai), buvo pats svarbiausias įgyvendinimo metodas. Iš tiesų visos valstybės narės savo programas – visiškai arba iš dalies – įgyvendino taikydamos „skiriančiosios įstaigos“ metodą.

Tik devynios valstybės narės (Kipras, Estija, Prancūzija, Italija, Latvija, Slovakija, Slovėnija, Ispanija ir Jungtinė Karalystė) dalį savo programų įgyvendino taikydamos „vykdomosios įstaigos“ metodą – taip įgyvendinti 97 projektai. Be to, dauguma projektų, įgyvendintų taikant „vykdomosios įstaigos“ metodą, buvo finansuojami daugiamečio programavimo laikotarpio pradžioje, o vėliau jų skaičius sumažėjo.

Taikydamos „skiriančiosios įstaigos“ metodą tik aštuonios valstybės narės (Austrija, Prancūzija, Airija, Latvija, Lietuva, Liuksemburgas, Nyderlandai ir Slovėnija) kiekvienai metinei programai paskelbė tik po vieną kvietimą teikti pasiūlymus. Visose kitose valstybėse narėse bent vienai iš metinių programų reikėjo kelių kvietimų teikti pasiūlymus, nes vieno neužteko, kad būtų panaudota visa skirta suma, taip pat siekiant apimti atskiras programos taikymo sritis.

Pagal kvietimus teikti pasiūlymus gautų paraiškų skaičius buvo įspūdingas – 5 234 pasiūlymai per trejų metų laikotarpį. Pasiūlymus teikė įvairios organizacijos: nacionalinės, regioninės ir vietos institucijos, įvairaus statuso nevyriausybinės organizacijos, švietimo ir mokslo tyrimų įstaigos ir kt. Vien pagal 2009 m. metinę programą iš viso pateikta beveik 2 000 pasiūlymų (žr. 6 lentelę).

Dėl didelės pagal kvietimus teikti pasiūlymus pateiktų paraiškų gausos galėjo būti atrinkti tik 47 % visų gautų pasiūlymų, iš jų finansuoti 73 %. Kai kurios valstybės narės kaip ribojantį veiksnį nurodė turimą finansavimą (pavyzdžiui, Bulgarija, Estija, Italija ir Lietuva), tačiau tai nebuvo vienintelė pasiūlymų atmetimo arba ne visų atrinktų projektų finansavimo priežastis. Pavyzdžiui, atsakingoms institucijoms atlikus išsamesnę atrinktų pasiūlymų analizę, galiausiai galėjo būti nuspręsta jų nefinansuoti dėl to, kad pablogėjo įgyvendinančiosios organizacijos padėtis arba ji nebegalėjo gauti kitos numatytos finansavimo dalies, arba dotacijos susitarimui sudaryti nepateikti svarbūs techniniai duomenys ir t. t. Taigi atsakingos institucijos atsakingai vykdė savo užduotį finansuoti projektus Fondo lėšomis.

6 lentelė. Taikant „skiriančiosios įstaigos“ metodą 2007–2009 m. pagal kvietimus teikti pasiūlymus gauti, atrinkti ir finansuoti projektai

Valstybės narės || 2007 m. programa || 2008 m. programa || 2009 m. programa || Iš viso 2007–2009 m.

Gauti pasiūlymai || Atrinkti projektai || Finansuoti projektai || Gauti pasiūlymai || Atrinkti projektai || Finansuoti projektai || Gauti pasiūlymai || Atrinkti projektai || Finansuoti projektai || Gauti pasiūlymai || Atrinkti projektai || Finansuoti projektai

Austrija || 48 || 34 || 34 || 70 || 31 || 31 || 119 || 40 || 39 || 237 || 105 || 104

Belgija || 14 || 14 || 13 || 14 || 14 || 14 || 25 || 23 || 21 || 53 || 51 || 48

Bulgarija || 40 || 22 || 13 || 56 || 31 || 14 || 0 || 0 || 0 || 96 || 53 || 27

Kipras || 2 || 0 || 0 || 18 || 7 || 7 || 17 || 5 || 5 || 37 || 12 || 12

Čekija || 2 || 2 || 2 || 48 || 28 || 27 || 27 || 19 || 17 || 77 || 49 || 46

Estija || 31 || 5 || 5 || 134 || 72 || 71 || 110 || 81 || 69 || 275 || 158 || 145

Suomija || 47 || 10 || 10 || 23 || 18 || 18 || 48 || 12 || 12 || 118 || 40 || 40

Prancūzija || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 135 || 30 || 27 || 135 || 30 || 27

Vokietija || 336 || 162 || 162 || 236 || 148 || 148 || 305 || 59 || 59 || 877 || 369 || 369

Graikija || 56 || 8 || 7 || 46 || 11 || 11 || 0 || 0 || 0 || 102 || 19 || 18

Vengrija || 34 || 19 || 19 || 45 || 22 || 22 || 45 || 20 || 20 || 124 || 61 || 61

Airija || 41 || 10 || 8 || 0 || 0 || 0 || 29 || 0 || 0 || 70 || 10 || 8

Italija || 405 || 171 || 41 || 373 || 145 || 28 || 523 || 350 || 38 || 1 301 || 666 || 107

Latvija || 14 || 11 || 11 || 21 || 15 || 15 || 0 || 0 || 0 || 35 || 26 || 26

Lietuva || 17 || 16 || 16 || 14 || 13 || 12 || 27 || 16 || 12 || 58 || 45 || 40

Liuksemburgas || 7 || 3 || 3 || 19 || 12 || 12 || 20 || 15 || 14 || 46 || 30 || 29

Malta || 9 || 0 || 0 || 1 || 1 || 1 || 4 || 3 || 3 || 14 || 4 || 4

Nyderlandai || 5 || 3 || 3 || 12 || 9 || 9 || 16 || 6 || 6 || 33 || 18 || 18

Lenkija || 45 || 37 || 35 || 57 || 36 || 36 || 53 || 0 || 0 || 155 || 73 || 71

Portugalija || 13 || 12 || 12 || 12 || 12 || 10 || 3 || 3 || 3 || 28 || 27 || 25

Rumunija || 5 || 3 || 1 || 15 || 8 || 7 || 16 || 4 || 4 || 36 || 15 || 12

Slovakija || 14 || 10 || 10 || 7 || 5 || 5 || 18 || 10 || 10 || 39 || 25 || 25

Slovėnija || 2 || 2 || 2 || 1 || 1 || 1 || 0 || 0 || 0 || 3 || 3 || 3

Ispanija || 437 || 126 || 126 || 331 || 233 || 233 || 258 || 115 || 115 || 1 026 || 474 || 474

Švedija || 74 || 9 || 9 || 0 || 19 || 19 || 38 || 0 || 0 || 112 || 28 || 28

Jungtinė Karalystė || 34 || 12 || 7 || 29 || 11 || 11 || 84 || 36 || 10 || 147 || 59 || 28

Iš viso ES || 1 732 || 701 || 549 || 1 582 || 902 || 762 || 1 920 || 847 || 484 || 5 234 || 2 450 || 1 795

Pastaba. Įtraukti tik pasiūlymai ir projektai, pateikti, atrinkti ir finansuoti taikant „skiriančiosios įstaigos“ metodą (ne projektai, kurie išimtine tvarka finansuoti neskelbus kvietimo teikti pasiūlymus, ar projektai, finansuoti taikant „vykdomosios įstaigos“ metodą). Tais atvejais, kai pagal metinę programą skelbtas daugiau kaip vienas kvietimas teikti pasiūlymus, pateikti skaičiai apima visus pagal šiai konkrečiai metinei programai įgyvendinti paskelbtus kvietimus gautus pasiūlymus, atrinktus projektus ir finansuotus projektus.

7.3. Projektų sritys – prioritetų ir konkrečių prioritetų įgyvendinimas

Dėl labai didelio finansuotų projektų skaičiaus ir projektus įgyvendinančių organizacijų įvairovę, ataskaitiniu laikotarpiu atsižvelgta į daugelį įvairių problemų. Finansuotus projektus galima plačiai suskirstyti į tris kategorijas pagal jų pagrindinę paskirtį: projektus, skirtus pirmiausia trečiųjų šalių piliečiams, skirtus viešosioms ir privačiosioms tarnyboms, dirbančioms su trečiųjų šalių piliečiais, ir galiausiai skirtus priimančiajai visuomenei (žr. 7 lentelę). Išsamus finansuotų veiksmų rūšių aprašymas pateiktas toliau.

Dažniausiai valstybėse narėse Fondo finansuojamos priemonės skirtos pirmiausia trečiųjų šalių piliečiams, konkrečiau – tai projektai, susiję su informavimu ir mokymu, įskaitant kalbos įgūdžių tobulinimą, praktinės informacijos teikimą ir pilietinį orientavimą. Dviejų krypčių koncepcija buvo beveik tokia pat svarbi.

Nors yra tik antroje vietoje, gebėjimų stiprinimo priemonės plačiąja prasme (viešųjų ir privačiųjų tarnybų pritaikymas ir jų veiklos koordinavimas), valstybių narių bendradarbiavimas ir priimančiajai visuomenei skirtos priemonės, kuriomis siekiama skatinti kultūrų dialogą, buvo finansuojamos daugumoje valstybių narių ir yra ne mažiau svarbios. Įdomu tai, kad valstybių narių bendradarbiavimas bei mokslinių tyrimų, stebėjimo ir vertinimo veikla išplėtoti labiau, nei buvo numatyta programavimo laikotarpio pradžioje.

Projektai, kuriais įgyvendinamas 1 prioritetas, sudarė apie 80 % visų projektų – gerokai daugiau nei projektai pagal 3 prioritetą (10 %), 2 prioritetą (6 %) ir 4 prioritetą (4 %). Prioritetams tenkančių projektų pasiskirstymas atitinka bendras sumas, numatytas programavimo laikotarpio pradžioje. Iš visų keturių Fondo konkrečių tikslų (žr. 2 skyrių) aiškiai dominuoja „į valstybes nares naujai atvykusių trečiųjų šalių piliečių integracijos proceso plėtros ir įgyvendinimo“ tikslas – jam tenka beveik 70 % visų finansuojamų projektų. Tai atitinka pagrindinio teisės akto nuostatą, kad „Fondas pirmiausia skiriamas veiksmams, susijusiems su naujai atvykusių trečiųjų šalių piliečių integracija“.

Valstybės narės plačiai naudojosi galimybe gauti didesnę ES bendro finansavimo dalį projektams, kuriais įgyvendinamas vienas ar keli konkretūs prioritetai – 62 % visų susijusių projektų. Didžiąją jų dalį sudaro projektai, kuriais įgyvendinamas daugiau nei vienas konkretus prioritetas, mažesnę – projektai, kuriais įgyvendinami 2 ir 5 konkretūs prioritetai. Tačiau šiuo atžvilgiu tarp valstybių narių yra reikšmingų skirtumų. Pavyzdžiui, Italija, Latvija ir Ispanija įgyvendino projektus pagal kiekvieną iš penkių konkrečių prioritetų. Tik vienas konkretus prioritetas įgyvendintas Austrijoje, Kipre ir Slovėnijoje (4 konkretus prioritetas), taip pat Prancūzijoje ir Jungtinėje Karalystėje (2 konkretus prioritetas). Maltoje, Ispanijoje ir Švedijoje visais projektais, finansuotais „skiriančiosios įstaigos“ metodu, įgyvendintas vienas ar keli konkretūs prioritetai.

Apskritai daugiamečių programų planavimo etape nustatyti prioritetiniai poreikiai iš esmės pasitvirtino, pagrindiniai pokyčiai įvyko tik dėl konkrečių įgyvendinančių organizacijų pasiūlymų, pateiktų pagal kvietimus teikti pasiūlymus.

7 lentelė. Pagal 2007–2009 m. metines programas valstybių narių finansuotų veiksmų suvestinė

Tikslinė grupė || Veiksmo rūšis || 1 prioritetas || 2 prioritetas || 3 prioritetas || 4 prioritetas || Visos valstybės narės

Trečiųjų šalių piliečiai || Kalbos įgūdžių tobulinimas (ir gebėjimų stiprinimas šiuo atžvilgiu) || 20: AT, BE, CY, CZ, DE, EE, FR, EL, HU, IE, IT, LV, LT, LU, PL, RO, SK, SI, ES, UK || || 2: BE, CY || 1: MT || 21: AT, BE, CY, CZ, DE, EE, FR, EL, HU, IE, IT, LV, LT, LU, MT, PL, RO, SK, SI, ES, UK

Bendrojo pobūdžio ir praktinės informacijos sklaida (teisės ir pareigos, paslaugos, kuriomis galima pasinaudoti, ir t. t.) bei pilietinis orientavimas (informacija apie priimančiosios valstybės narės kultūrą, istoriją ir institucijas) || 22: AT, BE, BG, CY, CZ, EE, FI, EL, HU, IE, IT, LV, LT, LU, PL, PT, RO, SK, SI, ES, SE, UK || 1: IT || 6: BE, EE, FI, HU, IT, LV || 2: BE, MT || 23: AT, BE, BG, CY, CZ, EE, FI, EL, HU, IE, IT, LV, LT, LU, MT, PL, PT, RO, SK, SI, ES, SE, UK

Kitų formų švietimo prieinamumas || 6: BE, EE, EL, LV, SE, UK || 1: CZ || || || 7: BE, CZ, EE, EL, LV, SE, UK

Preliminarūs veiksmai, kuriais palengvinama galimybė vėliau patekti į darbo rinką ir susirasti darbą, dalyvauti ekonominiame gyvenime, skatinamas savarankiškumas || 12: AT, BG, DE, EL, LT, MT, PL, PT, RO, SK, ES, SE || 1: CZ || 3: FI, LV, LT || || 15: AT, BG, CZ, DE, FI, EL, LV, LT, MT, PL, PT, RO, SK, ES, SE

Socialinė ir teisinė pagalba ir konsultavimas || 11: BE, CZ, FI, FR, HU, LV, PL, PT, RO, SK, ES || || 3: CZ, FI, LV || || 11: BE, CZ, FI, FR, HU, LV, PL, PT, RO, SK, ES

Dviejų krypčių koncepcija: sąlygų trečiųjų šalių piliečiams dalyvauti pilietiniame gyvenime, naudotis paslaugomis ir sąveikauti su priimančiąja visuomene sudarymas ir skatinimas || 14: AT, CY, DE, EE, EL, HU, IE, IT, LU, MT, NL, SK, ES, SE || || 3: FI, LV, SK || 1: MT || 15: AT, CY, DE, EE, FI, EL, HU, IE, IT, LU, MT, NL, SK, ES, SE

Sveikata || 3: CZ, ES, SE || || 2: CZ, PL || || 4: CZ, PL, ES, SE

Veiksmai, susiję su pažeidžiamomis grupėmis || 10: AT, BE, DE, CZ, FI, FR, IT, ES, SE, UK || || || 1: IT || 10: AT, BE, CZ, DE, FI, FR, IT, ES, SE, UK

Priėmimo paslaugų, įskaitant atitinkamas patalpas ir teisės aktus, tobulinimas || 5: BE, CZ, IE, LV, UK || 1: BE || || || 5: BE, CZ, IE, LV, UK

Būstas || 2: PL, ES || || || || 2: PL, ES

Priemonės, taikomos prieš išvykimą (priemonės, taikomos trečiųjų šalių piliečiams prieš jiems atvykstant į priimančiąją valstybę narę) || 3: BE, FI, EL || || || || 3: BE, FI, EL

7 lentelė. Pagal 2007–2009 m. metines programas valstybių narių finansuotų veiksmų suvestinė (tęsinys)

Tikslinė grupė || Veiksmo rūšis || 1 prioritetas || 2 prioritetas || 3 prioritetas || 4 prioritetas || Visos valstybės narės

Politikos kūrėjai, viešųjų ir privačiųjų tarnybų, dirbančių integracijos srityje, darbuotojai ir kiti asmenys, palaikantys ryšius su trečiųjų šalių piliečiais ar sprendžiantys su integracija susijusius klausimus || Viešųjų ir privačiųjų tarnybų pritaikymas prie daugiakultūrės visuomenės rengiant mokymus, stiprinant gebėjimus ir didinant informuotumą || 10: AT, CZ, EE, FR, HU, IT, LV, LT, PT, RO || 1: EE || 16: AT, BG, CY, CZ, EE, FI, EL, HU, LV, LT, LU, MT, PT, RO, SK, ES || 1: HU || 18: AT, BG, CY, CZ, EE, FI, FR, EL, HU, IT, LV, LT, LU, MT, PT, RO, SK, ES

Trečiųjų šalių piliečių padėties valstybėje narėje, visų pirma visuomenės požiūrio į trečiųjų šalių piliečius tyrimai siekiant geriau pritaikyti integracijos priemones ir procesus jų poreikiams || 6: BG, HU, IT, LV, RO, SE || 15: AT, BE, BG, CY, CZ, FI, EL, HU, IT, LT, LU, PL, RO, SK, UK || 4: AT, IT, PT, RO || 1: IT || 18: AT, BE, BG, CY, CZ, FI, EL, HU, IT, LV, LT, LU, PL, PT, RO, SK, SE, UK

Bendra ir konkrečios valstybės narės praeityje ir dabar taikomų integracijos priemonių ir procesų analizė ir vertinimas, siekiant padidinti jų veiksmingumą || 4: MT, NL, SK, SE || 12: BG, CY, CZ, EE, FI, EL, IT, LV, LU, PL, PT, ES || 2: IT, RO || 1: IT || 17: BG, CY, CZ, EE, FI, EL, IT, LV, LU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, ES, SE

Stebėjimo ir vertinimo metodikų ir priemonių, įskaitant rodiklius, rengimas || || 13: AT, BG, CY, DE, EE, FI, EL, HU, IT, LU, PL, SK, UK || 1: IT || 1: SK || 13: AT, BG, CY, DE, EE, FI, EL, HU, IT, LU, PL, SK, UK

Paslaugų, politikos ir įvairių valstybėje narėje veikiančių subjektų sąveikos koordinavimas || 3: EL, IT, PT || 6: LV, LT, PT, RO, SK, ES || 11: AT, BG, CY, DE, EL, HU, LT, LU, PL, PT, ES || 6: HU, LV, LU, NL, SK, ES || 16: AT, BG, CY, DE, EL, HU, IT, LV, LT, LU, NL, PL, PT, RO, SK, ES

Valstybių narių veiksmų koordinavimas ir bendradarbiavimas || || 1: LT || 2: LT, SK || 11: AT, CY, CZ, EE, EL, HU, IT, LU, MT, NL, SE || 13: AT, CY, CZ, EE, EL, HU, IT, LT, LU, MT, NL, SK, SE

Žiniasklaidos įtraukimas || 5: CZ, EL, HU, LT, SK || || 1: CY || || 6: CY, CZ, EL, HU, LT, SK

Priimančioji visuomenė || Tolerancijos stiprinimas, informuotumo didinimas ir kultūrų dialogas || 12: AT, CZ, DE, EE, EL, HU, IT, LT, LU, MT, PT, SK || 2: BG, PT || 6: AT, BG, CY, DE, LU, MT || 1: MT || 14: AT, BG, CY, CZ, DE, EE, EL, HU, IT, LT, LU, MT, PT, SK

Pagrindinė projektų finansavimo pagal 1 prioritetą (Veiksmai, kurie padėtų įgyvendinti Europos Sąjungos imigrantų integravimo politikos bendruosius pagrindinius principus) sritis buvo susijusi su bendrojo pobūdžio ir praktinės informacijos teikimu trečiųjų šalių piliečiams ir jų pilietiniu orientavimu ir įgyvendinta daugumoje valstybių narių. Projektai apėmė šią veiklą:

– informacinės medžiagos platinimą popieriuje, elektroniniu būdu (per interneto svetaines ir kt.) arba per e. mokymo kursus;

– orientavimą rengiant įvadinio mokymo kursus, praktinius užsiėmimus, seminarus ir t. t.;

– informacijos centrų ar priėmimo tarnybų tinklų kūrimą;

– trečiųjų šalių piliečių mokomųjų vizitų į valstybės institucijas, istorines vietas, muziejus organizavimą;

– vietos gyventojų teikiamą konsultavimą ir globojimą siekiant padėti trečiųjų šalių piliečiams integruotis į priimančiąją visuomenę.

Antrą vietą užėmė kalbos įgūdžių tobulinimas, kuris buvo įgyvendinamas rengiant mokymo kursus ir kitą mokomąją medžiagą trečiųjų šalių piliečiams, įskaitant e. mokymo organizavimą, arba kuriant specialias, trečiųjų šalių piliečiams pritaikytas kalbos mokymo metodikas.

Dviejų krypčių koncepcijos įgyvendinimo skatinimas finansuotas remiant įvairių, neretai naujoviško pobūdžio rūšių veiklą, pvz., švenčių, meno konkursų ir parodų organizavimą, trečiųjų šalių piliečių tėvų supažindinimą su mokyklomis ar vasaros stovyklomis, skirtomis trečiųjų šalių ir vietos piliečių vaikams. Tolerancijos stiprinimo, informuotumo didinimo ir kultūrų dialogo skatinimo projektai apėmė tokią veiklą kaip sporto ir kultūros renginiai, priimančiajai visuomenei skirti televizijos serialai ir t. t.

Preliminarūs veiksmai, kuriais palengvinama galimybė patekti į darbo rinką ir dalyvauti ekonominiame gyvenime, apėmė, pavyzdžiui, galimybę naudotis švietimo paslaugomis ne tik kalbos ar profesinio mokymo srityje arba dalyvauti įgūdžių vertinimo ir perkvalifikavimo kursuose.

Viešųjų ir privačiųjų tarnybų pritaikymas prie daugiakultūrės visuomenės didinant informuotumą ir stiprinant gebėjimus apėmė specialių mokymų, praktinių užsiėmimų ir seminarų organizavimą bei informacinės medžiagos platinimą.

Įgyvendinant veiksmus, susijusius su pažeidžiamomis grupėmis, daugiausia dėmesio skirta moterims ir vaikams. Vykdant projektus buvo teikiama speciali parama paliekantiesiems priėmimo centrus, surandamas būstas, teikiama pirmojo lygmens pagalba ieškant darbo, padedama gauti sveikatos priežiūros ir socialines paslaugas ir t. t.

Pagal 1 prioritetą įgyvendinamų projektų pavyzdžiai

Graikija, bendradarbiaudama su TMO, pradėjo Moldovoje įgyvendinti prieš išvykimą taikomą švietimo ir informavimo programą, skirtą potencialiems migrantams. Keturis mėnesius pagal šią programą buvo teikiama oficiali ir neoficiali informacija apie Graikijos kalbą, institucijas ir jos visuomenės vertybes, praktinė informacija apie migrantų teises ir pareigas bei būtinas procedūras, norint teisėtai atvykti ir gyventi Graikijos teritorijoje, ir profesinis orientavimas siekiant geriau suderinti trečiųjų šalių piliečių įgūdžius ir realius Graikijos darbo rinkos poreikius. Projektas skirtas grupei, kurią paprastai sunku pasiekti. Taip pat tikimasi, kad jis turės teigiamą poveikį migracijai, nes juo skatinama reguliari migracija ir taip atgrasoma nuo nereguliarios migracijos į Graikiją. Italijoje Venecijos savivaldybė įgyvendino kalbos ir pilietiškumo mokymo projektą, skirtą pažeidžiamoms grupėms, pvz., neraštingiems trečiųjų šalių piliečiams, moterims ir ką tik atvykusiems jaunuoliams. Projekto dalyviams suteikta galimybė užsiimti lanksčia ir pagal jų poreikius pritaikyta veikla, taikyti naujoviški mokymo metodai ir teikta naujoviška parama (tarpkultūrinis tarpininkavimas ir vaikų priežiūra, naujų technologijų naudojimas ir kt.). Viešųjų ir privačiųjų partnerių tinklai suteikė galimybę nuolat stebėti, ar veikla vykdoma, kaip suplanuota. Projekto baigiamasis renginys buvo konvencija, per kurią dalyviams įteikti su įvairia projekto veikla susiję dalyvio sertifikatai. Portugalijoje įgyvendintas projektas, kurio metu, bendradarbiaujant viešosioms tarnyboms, tarpininkams ir aukštojo mokslo įstaigoms, plėtotas tarpkultūrinis tarpininkavimas viešosiose tarnybose. Dabar jau galima pamatyti preliminarius rezultatus: mokymo iniciatyvas, tarpininkų integravimą į institucijas ir tarpkultūrinio tarpininkavimo praktiką. Viešųjų tarnybų siūlomos tarpininkavimo paslaugos bus remiamos ir stiprinamos. Nacionalinių kvalifikacijų kataloge atsiras III lygio profilis, bus įdiegta etaloninė mokymo sistema – šias priemones galėtų plačiau pritaikyti universitetai. Pagal Čekijoje įgyvendinamą projektą trečiųjų šalių piliečių šeimos suporuojamos su vietos šeimomis, gyvenančiomis tame pačiame regione. Projektas apima visą teritoriją. Tai galima vertinti kaip veiklą, kuria papildomas integracijos centrų steigimas kiekviename šalies regione, suskirstant šeimas poromis, kad vietos gyventojai galėtų padėti trečiųjų šalių piliečiams, tenkinami trečiųjų šalių piliečių poreikiai ir kompensuojamas paslaugų, kurių Čekijos integracijos sistema laipsniškai gali suteikti vis daugiau, trūkumas. Projektas plačiai reklamuojamas žiniasklaidoje. Vengrija parėmė projektą, kuriuo siekiama didinti Budapešto gyventojų informuotumą apie sostinėje gyvenančių migrantų bendruomenes ir tai, kaip jos prisideda prie Budapešto daugiakultūriškumo. Populiarioje kultūros įstaigoje, įsikūrusioje pačiame Budapešto centre, surengti keturi festivaliai. Per kiekvieną festivalį atskleista daug įvairių trečiųjų šalių piliečių grupių kultūrinių aspektų (pvz., rankdarbiai, muzika, šokiai, filmai, nuotraukų parodos ir t. t.). Renginiams paremti vykdyta įvairi informacinė veikla. Projektu sėkmingai padidintas Budapešto gyventojų informuotumas apie Budapešte gyvenančius trečiųjų šalių piliečius ir paskatintas kultūrų dialogas.

Įgyvendinant projektus pagal 2 prioritetą (Rodiklių ir vertinimo metodikų, skirtų pažangai vertinti, politikos kryptims ir priemonėms koreguoti bei lyginamojo mokymo koordinavimui supaprastinti, nustatymas ir kūrimas), siekiant pritaikyti integracijos priemones prie esamų poreikių, finansuoti trečiųjų šalių piliečių padėties valstybėse narėse ir visuomenės požiūrio į trečiųjų šalių piliečius tyrimai. Jie apėmė, pavyzdžiui, duomenų apie trečiųjų šalių piliečius valstybėje narėje rinkimą, kokybinius tyrimus, kaip antai diskusijų grupės su nevyriausybinių organizacijų ir švietimo sistemos atstovais, pokalbiai su trečiųjų šalių piliečiais ir ekspertais. Finansuota ir daugiau specialių tyrimų, pavyzdžiui, susijusių su trečiųjų šalių piliečių vaikų integravimu į švietimo sistemą.

Be to, kas jau minėta, siekiant pasidalyti informacija, statistiniais duomenimis ir naujienomis apie integraciją, finansuota integracijos politikos ir priemonių analizė ir vertinimai, įskaitant teisinės sistemos ir administravimo praktikos analizę, rodiklių nustatymą ar vertinimo metodikų kūrimą, tarnybų ir subjektų veiklos koordinavimą.

Pagal 2 prioritetą įgyvendinamų projektų pavyzdžiai

Lenkijoje įgyvendintas mokslinio tyrimo projektas, kurio metu tirta trečiųjų šalių piliečių diskriminacija, – daugiausia vykdant gynimo veiklą ir informavimo kampanijas, skirtas sprendimus priimantiems asmenims. Įgyvendinant projektą atsižvelgta į neseniai atliktą svarbų trečiųjų šalių piliečių padėties Lenkijoje, ypač susijusios su užimtumu, tyrimą. Vykdyta tokia veikla: atlikta sociologinė apklausa, kurioje dalyvavo 360 trečiųjų šalių piliečių ir 30 pareigūnų ir ekspertų užsieniečių integracijos ir diskriminacijos Lenkijoje klausimais; socialinių ir teisinių diskriminacijos aspektų analizė, apimanti 30 teisės aktų; darbdavių pasiryžimo samdyti įvairioms kategorijoms priklausančius trečiųjų šalių piliečius tyrimas; dviejų esė apie šios srities problemas su rekomendacijomis, skirtomis sprendimus priimantiems asmenims ir trečiųjų šalių piliečiams Lenkijoje, paskelbimas ir platinimas bei seminarų organizavimas siekiant supažindinti su rezultatais.

Lietuvoje, siekiant pagerinti žinias apie trečiųjų šalių piliečių poreikius, atliktas galimybių tyrimas, susijęs su trečiųjų šalių piliečių galimybe dalyvauti darbo rinkoje. Nustačius svarbiausias problemas ir sunkumus, su kuriais susiduria trečiųjų šalių piliečiai, projekto rezultatais plačiai naudojasi daugelis socialinių grupių ir Lietuvos institucijų.

Slovakijoje įgyvendintas tyrimo projektas, skirtas migrantų vaikų integracijai į švietimo sistemą pradinėje mokykloje. Vykdant projektą ne tik atliktas poreikių, uždavinių ir apribojimų įvertinimas, bet ir sukurti migrantų vaikams skirti mokymo moduliai ir medžiaga. Anksčiau to nebuvo.

Prancūzijoje atliktas plataus masto statistinis tyrimas, kurį vykdant pirmą kartą ištirtas kelių tūkstančių trečiųjų šalių piliečių integracijos procesas per kelerius metus, t. y. per kelis mėnesius po atvykimo, po metų ir po trejų metų. Klausimai yra susiję su padėtimi prieš atvykstant ir administraciniu procesu po atvykimo, vėliau – su kalbos įgūdžių įgijimu, galimybe įsidarbinti, susirasti būstą ir t. t., galimybe naudotis švietimo, sveikatos priežiūros paslaugomis, socialiniu gyvenimu ir t. t. Tyrimu sprendimus priimantiems asmenims ir integracijos tarnyboms turėtų būti suteikta išsamių žinių apie integracijos procesą ir pasiūlyta būdų, kaip patobulinti integracijos politiką.

Pagal 3 prioritetą (Valstybių narių politinių gebėjimų ugdymas, koordinavimas ir tarpkultūrinės kompetencijos didinimas skirtingais valdžios lygmenimis ir institucijose) valstybės narės finansavo veiksmus, susijusius su viešųjų ir privačiųjų tarnybų pritaikymu prie daugiakultūrės visuomenės rengiant mokymus, stiprinant gebėjimus ir didinant informuotumą, visų pirma skirtus vyriausybinių ir nevyriausybinių įstaigų darbuotojams ir kitiems asmenims, palaikantiems ryšius su trečiųjų šalių piliečiais. Šie veiksmai apėmė mokymus ir seminarus viešosioms ir privačiosioms institucijoms siekiant didinti informuotumą ir toleranciją įvairovei, paslaugų ir politikos valstybėse narėse koordinavimą, vadovų platinimą, partnerysčių su vietos valdžios institucijomis sudarymą ir t. t.

Pagal 3 prioritetą įgyvendinamų projektų pavyzdžiai

Austrijoje vykdomas Integracijos ir stebėjimo centro projektas, kurį vykdant renkami duomenys apie migraciją ir integraciją. Centras sukūrė interneto svetainę ir specializuotą biblioteką ir kas tris mėnesius leidžia naujienlaiškį. Integracija besidomintiems subjektams centras teikia su integracija susijusius duomenis ir priemones, informaciją apie integracijos projektus ir remia tinklų kūrimą. Stebėjimas leis įvertinti integracijos veiklos poveikį ir ilgainiui prisidėti prie socialinių ir politinių diskusijų integracijos klausimais.

Kipre specialiai mokytojams buvo rengiami seminarai, įskaitant specialius mokymo apie tarpkultūrinį švietimą ir graikų kalbos, kaip antrosios arba užsienio kalbos, mokymo seminarus. Šiuo veiksmu siekta didinti mokytojų gebėjimus spręsti su integracija susijusias problemas. Visų pirma, per seminarus mokytojams buvo teikiamos būtinos žinios ir informacija apie naujus mokymo metodus ir geriausią patirtį, kuria reikėtų naudotis mokant trečiųjų šalių piliečius. Šiuose seminaruose mokytojai dalyvavo su entuziazmu, nes laikė juos labai naudingais siekiant suprasti trečiųjų šalių piliečių vaikų pasaulėžiūrą, jų metu mokytojams suteikta svarbi informacija ir pristatyti metodai, taikytini dirbant su šia tiksline grupe.

Suomijoje įgyvendintas projektas, kuriuo siekiama didinti regiono valdžios institucijų informuotumą apie trečiųjų šalių piliečius, priklausančius tajų bendruomenei, kurios padėtis yra ypač pažeidžiama, nes dažnai nepatenka į valdžios institucijų priemonių taikymo sritį. Įgyvendinant šį projektą pabrėžtos trečiųjų šalių piliečių įvardytos problemos, sukurti bendradarbiavimo tinklai, taip pat padidintas abipusis informuotumas ir žinios. Apie tikslinę grupę surinkta daug informacijos ir ją galima panaudoti planuojant viešąsias paslaugas ir organizuojant bendradarbiavimą su trečiuoju sektoriumi. Projekto rezultatai naudojami per policijos pajėgų mokymus bei kuriant ir įgyvendinant savivaldybių integracijos politiką ir priemones. Juos taip pat galima panaudoti sprendžiant kitų tikslinių grupių problemas.

Galiausiai pagal 4 prioritetą (Valstybių narių keitimasis patirtimi, geriausia praktika ir informacija apie integraciją) įgyvendinamais projektais siekta ne tik skatinti valstybių narių valdžios institucijų veiklos koordinavimą ir bendradarbiavimą, bet ir remti valstybių narių nevyriausybinių organizacijų keitimąsi informacija ir patirtimi.

Pagal 4 prioritetą įgyvendinamų projektų pavyzdžiai

Estijos administracija rengė mokomuosius vizitus ir seminarus su kitomis valstybėmis narėmis siekdama dalytis informacija bei keistis patirtimi ir gerąja praktika trečiųjų šalių piliečių integracijos srityje. Italijos vidaus reikalų ministerija pradėjo įgyvendinti bendradarbiavimo su kitų valstybių narių administracijomis įvairiais integracijos klausimais projektą. Įtrauktos šios temos: integracijos statistika, geroji patirtis dirbant su pažeidžiamomis grupėmis, Integracijos konvencija, Italijos ir kitų valstybių narių pilietybės įstatymų lyginamoji analizė.

Kelios valstybės narės (Austrija, Čekija, Graikija, Vengrija, Malta, Nyderlandai, Slovakija, Ispanija ir Švedija) finansavo, pvz., seminarus, konferencijas, tinklus ir mokomuosius vizitus, kuriuos pasiūlė vyriausybinės ir nevyriausybinės įstaigos, siekdamos keistis patirtimi ir gerąja praktika su kitų valstybių narių organizacijomis.

Liuksemburgas finansavo kelis projektus, susijusius su bendradarbiavimu su kaimyninių valstybių narių – Belgijos, Prancūzijos ir Vokietijos – organizacijomis. Vienas iš projektų pradėtas įgyvendinti renkant išsamią informaciją apie trečiųjų šalių piliečių organizacijas šiose valstybėse narėse. Rezultatas – šios organizacijos pradėjo tarpusavyje bendradarbiauti įvairiais integracijos klausimais. Įgyvendindama kitą projektą, Liuksemburge įsisteigusi organizacija pasinaudojo Prancūzijos organizacijos patirtimi, kad pradėtų teikti ir pagerintų tarpkultūrines vertimo žodžiu paslaugas (vertėjai žodžiu buvo supažindinami su įvairios kilmės trečiųjų šalių piliečių kultūrinėmis vertybėmis).

7.4. Įgyvendinimo vertinimas ir preliminarūs rezultatai

Dauguma valstybių narių susidūrė su pirmųjų dviejų – 2007 ir 2008 m. – metinių programų įgyvendinimo problemomis: buvo vėluojama arba kilo sunkumų siekiant jas visiškai įgyvendinti. Dažniausia priežastis – vėlavimas patvirtinti programas (gana įprastas atvejis pradedant įgyvendinti bet kurią naują ES finansavimo priemonę), nes dažnai ją patvirtinti buvo būtina norint pradėti skelbti kvietimus teikti pasiūlymus arba finansuoti atrinktus projektus. Kitos dažnos priežastys buvo valstybėje narėje dar nebaigtos diegti organizacinės ir administracinės priemonės, kurias būtina taikyti prieš pradedant įgyvendinti programas, atsakingų institucijų ir paramos gavėjų patirties trūkumas, poreikis organizuoti daugiau nei vieną kvietimą teikti pasiūlymus tais atvejais, kai tinkamų finansuoti projektų nepakako norint panaudoti visus Fondo asignavimus, o svarbiausia – sunkumai, kylantys įgyvendinančioms organizacijoms siekiant užtikrinti lygiavertį finansavimą sunkiomis ekonominėmis aplinkybėmis. Kad atgautų prarastą laiką, kai kurios valstybės narės 2007 ir 2008 m. metines programas pradėjo įgyvendinti vienu metu, pavyzdžiui, skelbdamos abi metines programas apimančius kvietimus teikti pasiūlymus. Vis dėlto jos buvo įgyvendinamos skubotai. Taigi įgyvendinančios institucijos turėjo mažai laiko įgyvendinti priemones, o atsakingoms institucijoms teko administracinė našta, todėl kai kurios valstybės narės, kurių kvietimai teikti pasiūlymus buvo nesėkmingi, negalėjo pertvarkyti savo metinių programų.

Tačiau padėtis labai pagerėjo pradėjus įgyvendinti 2009 m. metinę programą – apie vėlavimą ją įgyvendinti pranešė tik devynios valstybės narės.

Nepaisant šių problemų, vis dar tikimasi, kad daugumoje valstybių narių suplanuoti veiksmai ir metinėse programose nustatyti tikslai bus įgyvendinti. Šiame etape valstybės narės vertinamos pagal finansuojamų projektų rūšį ir skaičių, remiantis kiekvienam veiksmui programose nustatytais orientaciniais rodikliais, ir pagal faktinius rezultatus, kurie pateikiant ataskaitą Komisijai jau buvo gauti. Išsami informacija apie rezultatus ir poveikį bus pateikta 2012 m. ex post vertinime.

Penkiolikoje valstybių narių (Austrijoje, Bulgarijoje, Kipre, Estijoje, Prancūzijoje, Vokietijoje, Graikijoje, Italijoje, Latvijoje, Lietuvoje, Lenkijoje, Portugalijoje, Slovakijoje, Ispanijoje ir Jungtinėje Karalystėje) abi – 2007 ir 2008 m. – metinės programos iš esmės buvo visiškai įgyvendintos (kai kuriais atvejais po Komisijos atliktos peržiūros). Belgijoje, Čekijoje, Vengrijoje, Liuksemburge ir Slovėnijoje visiškai įgyvendinta tik 2008 m. programa, o Bulgarijoje visiška įgyvendinta tik 2007 m. metinė programa. Devyniolikoje valstybių narių (Austrijoje, Belgijoje, Bulgarijoje, Kipre, Estijoje, Prancūzijoje, Vokietijoje, Graikijoje, Vengrijoje, Airijoje, Italijoje, Latvijoje, Lietuvoje, Lenkijoje, Portugalijoje, Rumunijoje, Slovakijoje, Ispanijoje ir Jungtinėje Karalystėje) numatyti projektų rezultatai buvo arba veikiausiai bus pasiekti baigus juos įgyvendinti. Dvi valstybės narės (Čekija ir Liuksemburgas) nurodė, kad numatytų rezultatų tikimasi pasiekti tik pagal 2008 m. programą.

Apskritai Fondas kelioms valstybėms narėms (pvz., Vengrijai, Slovakijai) suteikė galimybę pirmą kartą sukurti trečiųjų šalių piliečių integracijai skirtą visapusišką politikos sistemą, apimančią visus bendruosius pagrindinius principus. Kitoms valstybėms narėms, kaip antai Bulgarijai, Kiprui, Estijai ar Graikijai, kuriose nacionalinė integracijos programa jau buvo įdiegta, Fondas suteikė lėšų jai įgyvendinti. Galiausiai daugiau patirties turinčiose valstybėse narėse Fondo lėšos, kuriomis dažnai papildomi jau turimi finansavimo ištekliai, skirtos konkrečioms priemonėms arba konkrečioms grupėms, kurioms dažnai netaikomos įprastos finansavimo priemonės. Taigi Fondas turėjo didelį poveikį tokiose srityse kaip kalbos įgūdžių tobulinimas, prasmingo trečiųjų šalių piliečių ir priimančiosios visuomenės bendravimo ir konstruktyvaus dialogo skatinimas bei trečiųjų šalių piliečių sveikatos problemų sprendimas.

7.5. Bendri valstybių narių vertinimai ir tobulinimo pasiūlymai

Visų valstybių narių (išskyrus Nyderlandus ir Lenkiją) programų prioritetai ir programose numatyti veiksmai laikyti svarbiais nacionaliniams poreikiams ir tikslams integracijos srityje įgyvendinti. Kai kuriose naujose valstybėse narėse (pvz., Bulgarijoje, Kipre ir Čekijoje) programos buvo ypač aktualios, nes jose neseniai padaugėjo imigrantų iš trečiųjų šalių. Keliose valstybėse narėse kai kuriuos veiksmus teko pakeisti dėl ekonomikos krizės (Rumunijoje, Ispanijoje) arba dėl pasikeitusių migracijos srautų (Jungtinėje Karalystėje); vis dėlto iš esmės prioritetai ir veiksmai tebėra aktualūs.

Nyderlanduose Fondo asignavimai sudarė palyginti mažą nacionalinio integracijai skirto biudžeto dalį, todėl manyta, kad jie nesuteikė realios naudos įgyvendinant nacionalines strategijas. Lenkijoje, įgyvendinant programą, pastebėta, kad nacionalinėms strategijoms veiksmingiau paremti reikėjo daugiau įvairių veiksmų; siekiant geriau patenkinti vidaus poreikius, pradines priemones teko pertvarkyti ir jungti.

Nors septynios valstybės narės (Belgija, Bulgarija, Kipras, Estija, Malta, Nyderlandai ir Švedija) dar negalėjo įvertinti, ar jų programų tikslai pasiekti, likusios devyniolika valstybių narių savo programas įvertino kaip veiksmingas: projektai buvo sėkmingai įgyvendinti, o gauti rezultatai didžiąja dalimi atitiko jų tikslus.

Nuomonės dėl veiksmingumo buvo įvairios. Nors dauguma valstybių narių buvo patenkintos, kad projektų rezultatai pasiekti už priimtiną kainą – toks buvo atrankos reikalavimas, manyta, kad administracinės išlaidos buvo didelės, o projektams valdyti reikėjo daugiau darbuotojų ir lėšų, nei tikėtasi.

Fondo ir kitų ES finansinių priemonių papildomumas pasiektas taikant programų įgyvendinimo pradžioje nustatytas procedūras, bet kilo tam tikrų sunkumų, kurių didžiausias buvo išvengti sutapimo su Europos pabėgėlių fondo tiksline grupe.

Galiausiai beveik visose valstybėse narėse manyta, kad Fondas teikia realią papildomą naudą. Dėl jo integracijos srityje pasiekta rezultatų, kurių nebūtų pasiekta įgyvendinant esamas nacionalines programas, politikos kryptis, biudžetus ir kitas ES finansines priemones, pvz., projektų įgyvendinimas taikant nuoseklią, konkrečią strategiją ir politiką, nacionalinių ir ES priemonių papildymas ir koordinavimas kartu su kitais fondais bei naujų, svarbių integracijos aspektų įtraukimas į esamas programas, nevyriausybinių organizacijų ir vietos valdžios institucijų vykdomos veiklos stiprinimas ir integracijos procese dalyvaujančių suinteresuotųjų subjektų dialogo bei keitimosi idėjomis skatinimas.

Tais atvejais, kai manyta, kad tinkamų finansuoti veiksmų yra pakankamai, valstybių narių rekomendacijose pagrindinis dėmesys skirtas siekiui supaprastinti esamą sistemą, kuri keliais atžvilgiais laikyta pernelyg sudėtinga.

– Su metinėmis programomis susijusio administracinio darbo krūvis turėtų būti sumažintas dabartinę sistemą, kuria sudaro daugiametė programa ir po jos rengiamos metinės programos, pakeičiant viena daugiamete programa. Taip pat turėtų būti suteikta daugiau lankstumo įgyvendinant programą, kad nereikėtų Komisijos peržiūros. Metinių programų, jeigu jos tęsiamos, tinkamumo finansuoti laikotarpis galėtų būti pratęstas. Atskaitomybės reikalavimai turėtų būti sumažinti.

– Išlaidų atitikties finansavimo reikalavimams taisyklės turėtų būti paaiškintos, supaprastintos ir padarytos lankstesnėmis siekiant padidinti veiksmingumą ir sumažinti administracinio darbo krūvį, paliekant valstybėms narėms galimybę nustatyti ir taikyti savas išlaidų atitikties finansavimo reikalavimams taisykles.

– Fondo taikymo sritis turėtų būti išplėsta įtraukiant asmenis, priklausančius Europos pabėgėlių fondo tikslinei grupei.

– ES bendro finansavimo norma bet kuriam projektui turėtų būti padidinta iki 75 %, o siekiant suteikti didesnę paramą projektams įgyvendinimo pradžioje ir palengvinti programos įgyvendinimą turėtų padidėti ES įnašo, mokamo kaip pirmasis išankstinis mokėjimas, procentas. Tuomet būtų galima panaikinti antrąjį išankstinį mokėjimą. Siekiant padengti faktines administracines išlaidas taip pat turėtų būti padidintas techninės pagalbos biudžetas.

– Komisija galėtų geriau remti programos įgyvendinimą valstybėse narėse, visų pirma gerindama keitimąsi žiniomis ir skatindama valstybių narių bendradarbiavimą, greitai pateikdama bet kokią valstybėms narėms naudingą informaciją ir t. t. Be SOLID komiteto posėdžiuose teikiamos informacijos, būtų naudinga turėti elektronines duomenų bazes arba specializuotą interneto svetainę su visais dokumentais. Galiausiai ateityje teisinę sistemą reikėtų baigti kurti prieš prasidedant programavimo laikotarpiui, o programas patvirtinti kuo anksčiau.

8. BAIGIAMOSIOS PASTABOS IR REKOMENDACIJOS

Atsižvelgiant į Fondo naudojimą per pirmuosius trejus 2007–2013 m. daugiamečių programų metus galima pateikti tokį vertinimą:

– Išsprendusios problemas, kurių kilo įgyvendinant 2007 ir 2008 m. metines programas, dauguma valstybių narių sugebėjo kompensuoti prarastą laiką ir nuo 2009 m. be didesnių vėlavimų įgyvendino metines programas. Tiesa, dar liko tam tikrų sunkumų, kuriuos Komisija tiria atitinkamose valstybėse narėse. Iki šiol baigtų įgyvendinti projektų rezultatai iš esmės atitinka planuotus rodiklius ir, bent jau pradedant 2009 m. metine programa, dauguma valstybių narių tikisi pasiekti programų tikslus.

– Fondas įgijo pripažinimą daugumoje valstybių narių, o ypač – tarp projektus įgyvendinančių organizacijų. Tai visų pirma matyti iš itin didelio atsiliepimų į kvietimus teikti pasiūlymus skaičiaus, pradedant 2009 m. metine programa, ir daugybės įvairių organizacijų dalyvavimo valstybėse narėse.

– Fondas užpildė tam tikrą spragą, ir daugumoje valstybių narių manoma, kad jis suteikė realios papildomos naudos, nesvarbu, ar valstybės narės turėjo ankstesnės patirties trečiųjų šalių piliečių integracijos srityje, ar ne.

– Kita vertus, panašu, kad Fondo programavimo ir naudojimo sistema pernelyg sudėtinga, turint omeny finansuojamų veiksmų rūšis, paramą gaunančias organizacijas ir didelį projektų skaičių.

Siekdama išspręsti valstybių narių iškeltus klausimus, 2011 m. Komisija atliko esminę visų keturių bendrosios programos fondų įgyvendinimo taisyklių peržiūrą. Didžiausią jos dalį sudaro esminis atitikties finansavimo reikalavimams taisyklių supaprastinimas, naujas taisykles pradedant taikyti įgyvendinant 2011 m. metines programas (vėliausiai) ir, visapusiškai laikantis vienodo vertinimo, skaidrumo ir nediskriminavimo principų, netgi projektams, finansuojamiems pagal 2009 ir 2010 m. metines programas[15]. Valstybės narės palankiai įvertino šią peržiūrą. Į tolesnius valstybių narių tobulinimo pasiūlymus Komisija atsižvelgs rengdama pasiūlymus (jie bus pateikti šiemet) dėl būsimų vidaus reikalų srities finansinių priemonių, kurios bus įtrauktos į kitą, nuo 2014 m. taikytiną daugiametę finansinę programą.

Per dvejus likusius dabartinio programavimo laikotarpio metus Fondo biudžeto asignavimus numatoma smarkiai didinti: 2012 m. jie turėtų siekti 162,5 mln. EUR, 2013 m. – 182,5 mln. EUR (t. y. iš viso per dvejus metus jie sudarys 42 % bendros Fondo asignavimų visam 2007–2013 m. laikotarpiui sumos), palyginti su 131,5 mln. EUR 2011 m. ir 110,5 mln. EUR 2010 m.[16] Esant tokiai padėčiai, Komisija ketina su valstybėmis narėmis aptarti, kaip, atsižvelgiant į politiką ir įgyvendinimo poreikius ateinančiais metais, geriausiai panaudoti turimus išteklius. Komisijos nuomone, yra keturios pagrindinės sritys, kuriose reikėtų imtis tolesnių veiksmų ir kurioms reikėtų skirti daugiau dėmesio:

– didinti aktyvų trečiųjų šalių piliečių ir priimančiosios visuomenės dalyvavimą integracijos procese taikant dviejų krypčių koncepciją: remti išsamias integracijos programas bei trečiųjų šalių piliečių dalyvavimą atitinkamų konsultacinių įstaigų ir tinklų veikloje, didinti trečiųjų šalių piliečių dalyvavimą kolektyviniame gyvenime, gerinti visuomenės suvokimą apie migraciją, įskaitant žinias apie migracijos naudą priimančiajai visuomenei ir t. t.;

– didinti integracijos priemonių, skirtų specifiniams pažeidžiamų grupių (moterų, jaunimo ir vaikų, teisinį statusą turinčių nelydimų nepilnamečių, pagyvenusių žmonių, prekybos žmonėmis aukų ir t. t.) poreikiams tenkinti, veiksmingumą: didinti švietimo galimybes vaikams, stiprinti moterų vaidmenį integracijos procese, skatinti jų savarankiškumą visuomenėje ir gerinti jų žinias apie savo teises, didinti jų dalyvavimą visuomenės gyvenime; skatinti nelydimų nepilnamečių, kuriems suteiktas teisinis statusas, integraciją ir t. t.;

– skatinti integraciją vietos lygmeniu ir principo „iš apačios į viršų“ taikymą bei daugialypį bendradarbiavimą įvairiais valdžios lygmenimis, kuriais dalyvaujama kuriant integracijos strategijas ir priemones: remti integracijos procesus vietos lygmeniu, įskaitant partnerystę su visais suinteresuotaisiais subjektais, gerinti vietinę trečiųjų šalių piliečių integraciją padedant jiems susirasti būstą, mokyklas, gauti socialinę pagalbą, sveikatos priežiūros, švietimo paslaugas, remti įtraukias bendruomenes ir vietinės integracijos iniciatyvas „iš apačios į viršų“;

– kilmės šalyse plėtoti integracijai remti skirtas priemones, taikomas prieš išvykimą, bet nenumatant dalyvavimo kaip būtinos trečiųjų šalių piliečių priėmimo sąlygos: teikti informaciją, pvz., apie vizas ir darbo leidimus, priimančiosios visuomenės kalbą, institucijas ir vertybes, teikti profesinį mokymą siekiant suderinti trečiųjų šalių piliečių įgūdžius ir realius priimančiosios šalies darbo rinkos poreikius ir t. t.

Komisija kartu su valstybėmis narėmis išnagrinės, kaip būtų galima labiau paremti minėtas likusių metinių programų prioritetines sritis, pradedant 2012 m. metinėmis programomis, kurias valstybės narės turi pateikti iki 2011 m. lapkričio 1 d.

---------------

[1] Nebent nurodyta kitaip, visi ataskaitoje pateikiami biudžeto duomenys pateikti remiantis faktiniais asignavimais, dėl kurių iki šiol priėmė sprendimą biudžeto valdymo institucija.

[2] COM(2005) 123 galutinis.

[3] Sprendimas 2007/435/EB, OL L 168, 2007 6 28, p. 18.

[4] Pagrindinio teisės akto 48 straipsnio 3 dalies b punktas.

[5] Surinktus duomenis ir šalių ataskaitas galima rasti adresu http://ec.europa.eu/home-affairs/funding/integration/funding_integration_en.htm.

[6] 2007 m. rugpjūčio 21 d. Komisijos sprendimas C(2007) 3926 galutinis.

[7] INTI parengiamųjų veiksmų įvertinimą galima rasti adresu

http://ec.europa.eu/home-affairs/funding/integration/funding_integration_en.htm.

[8] Sprendimas 2008/457/EB, OL L167, 2008 6 27, p. 69.

[9] Visų daugiamečių programų santrauką bus galima rasti adresu http://ec.europa.eu/ewsi/en/index.cfm.

[10] Norėdami gauti daugiau informacijos, žr. COM(2011) 448 ir SEC(2011) 940 dėl Išorės sienų fondo, Europos fondo trečiųjų šalių piliečių integracijai ir Europos grąžinimo fondo išteklių paskirstymo valstybėms narėms kriterijų taikymo.

[11] Daugiau informacijos apie Europos integracijos forumą rasite adresu http://ec.europa.eu/ewsi/en/policy/legal.cfm.

[12] http://ec.europa.eu/ewsi/en/index.cfm.

[13] http://ec.europa.eu/ewsi/en/resources/detail.cfm?ID_ITEMS=12892.

[14] Sprendimo 2007/435/EB 48 straipsnio 2 dalies a punktas.

[15] Europos fondo trečiųjų šalių piliečių integracijai įgyvendinimo taisyklių peržiūra patvirtinta 2011 m. kovo 3 d. Komisijos sprendimu C(2011) 1289.

[16] Pateikti duomenys apima metines programas ir Bendrijos veiksmus.