Kai kuriuos valstybių narių FŽP bendradarbiavimo keičiantis informacija aspektus reglamentuoja 2019 m. birželio 20 d. Direktyva 2019/1153 dėl galimybės gauti finansinę ir kitą informaciją. Tačiau, kitaip nei Komisijos pirminiame pasiūlyme, direktyvoje nėra taisyklių dėl tikslių terminų ir IT kanalų, kuriais skirtingų valstybių narių FŽP keistųsi informacija. Be to, atitinkamo straipsnio taikymo sritis apima tik terorizmo atvejus ir su terorizmu susijusį organizuotą nusikalstamumą, bet, kaip buvo siūlyta iš pradžių, neapima įvairiausių rūšių sunkios nusikalstamos veikos. Todėl Komisija įsipareigojo toliau vertinti FŽP bendradarbiavimą, be kita ko, rengdama šią ataskaitą.

Grynųjų pinigų kontrolės reglamente nustatytas reikalavimas valstybių narių kompetentingoms institucijoms (muitinėms) pateikti nacionaliniams FŽP visas grynųjų pinigų deklaracijas ir informuoti apie nustatytus pažeidimus, susijusius su įpareigojimu deklaruoti 10 000 EUR ar didesnės sumos grynuosius pinigus atvykstant į ES ar išvykstant iš jos. Reglamente 2018/1672, kuriuo 2021 m. birželio mėn. bus panaikintas Reglamentas 1889/2005, nustatytas reikalavimas išsiųsti informaciją naudojantis ta pačia IT sistema (Muitinės informacine sistema) per 15 darbo dienų.

Kovos su pinigų plovimu direktyva valstybės narės įpareigojamos reikalauti, kad įpareigotieji subjektai bendradarbiautų su nacionaliniais FŽP, nedelsiant informuodami juos apie įtartinus sandorius ar veiklą, įskaitant pateikdami pranešimą apie įtartiną sandorį. Šiandien daugelis FŽP gauna pranešimus iš įpareigotų subjektų per tam skirtas elektronines nacionalines pranešimų teikimo sistemas. 2016 m. nustatymo ataskaitoje buvo akcentuojami atvejai, kai dėl IT priemonių trūkumo ( keliuose FŽP duomenys buvo tvarkomi popieriuje) FŽP iškilo sunkumų veiksmingai tvarkyti ir analizuoti informaciją, atsižvelgiant į tai, kad pastaruoju metu gauta daug pranešimų apie įtartinus sandorius.

Remiantis Kovos su pinigų plovimu direktyvos 56 straipsnio 1 dalimi, FŽP tarpusavio mainams turėtų naudoti saugius ryšio kanalus ir yra skatinami naudotis FIU.NET arba ją pakeisiančia priemone. FIU.NET yra speciali IT sistema, užtikrinanti saugų ryšio kanalą tarp valstybių narių FŽP, leidžianti jiems siųsti reguliarias bylos medžiagos užklausas, persiųsti tarpvalstybinius pranešimus ir perduoti pranešimus, susijusius su kitų valstybių narių FŽP. Valstybės narės turėtų skatinti naudoti šią sistemą kaip jų FŽP ryšio kanalą. Nuo 2016 m. sistemą prižiūri ir valdo Europolas, o FŽP sistemos valdyme dalyvauja per patariamąją grupę.

Be to, kai kurie FŽP pažymėjo, kad atsakymo į prašymus laikas skiriasi priklausomai nuo to, ar prašymo pateikimo metu FŽP disponuoja prašoma informacija, ar ją reikia gauti iš įpareigotųjų subjektų ar kitų kompetentingų institucijų. Atsakymo į pastarojo tipo užklausas terminas paprastai būna ilgesnis. Šiuo atžvilgiu svarbu išanalizuoti informacijos, prie kurios FŽP turi tiesioginę prieigą ir dėl kurios jie gali laiku atsakyti kitiems FŽP, rūšis. Kovos su pinigų plovimu direktyvoje numatyta, kad FŽP turėtų turėti prieigą prie visų finansinių, administracinių ir teisėsaugos duomenų, reikalingų jų užduotims atlikti. Tačiau FŽP tiesioginės prieigos prie duomenų šaltinio mastas labai skiriasi kiekvienoje valstybėje narėje. Iš atsakymų į antrąjį klausimyną, kuriame buvo nagrinėjama daugiau nei 70 informacijos šaltinių, matyti, kad kai kurie FŽP turi tiesioginę prieigą prie daugiau nei 30 informacijos šaltinių, kiti – mažiau nei penkių. Taip pat labai skiriasi FŽP turima prieiga – tiesioginė arba netiesioginė – prie tam tikrų duomenų bazių. Svarbu pažymėti, kad galimybė naudotis tokia informacija taip pat yra naudinga FŽP atliekant pranešimų apie įtartinus sandorius analizę ir tarpvalstybinę analizę.

Kalbant apie kito FŽP atsakymus į prašymus pateikti informaciją, apskritai atrodo, kad jų laikosi visi FŽP. Tačiau nustatymo ataskaitoje pažymėta, kad laiku pateikti atsakymai į prašymus pateikti informaciją yra itin svarbi FŽP bendradarbiavimo sritis, ir „pabrėžiama, kad dabartinis informacijos <...>, kurią teikia kiti FŽP, vėlavimas gali turėti įtakos analitinės veiklos efektyvumui ir vėlesniems teisėsaugos institucijų veiksmams“. Iš FŽP atsakymų į klausimynus matyti, kad didžioji dauguma FŽP atsako į prašymus per vieno mėnesio laikotarpį, kurį rekomenduoja Egmonto grupė. Penkios valstybės narės nurodė, kad atsakymai į gaunamus prašymus vidutiniškai pateikiami per savaitę ar greičiau, o penkios valstybės narės nurodė, kad atsakoma vidutiniškai per vieną mėnesį. Iš atsakymų į klausimyną matyti, kad valstybių narių FŽP taiko tuos pačius terminus tiek ES, tiek už jos ribų. Pažymima, kad nors vieno mėnesio terminas gali atitikti Egmonto grupės rekomenduojamą laikotarpį, jis yra gerokai ilgesnis nei vidutinis terminas, per kurį valdžios institucijos keičiasi informacija pagal kitas ES priemones, kuris paprastai yra kelios dienos ir ne ilgesnis kaip savaitė . Reikėtų patobulinti atsakymo į prašymus terminus ir suderinti juos su kitoms Sąjungos institucijoms taikomais standartais.

Pagal kovos su pinigų plovimu direktyvą neturėtų būti kliūčių, trukdančių FŽP bendradarbiauti ir keistis informacija su kovos su pinigų plovimu ir teroristų finansavimu sistemos ir prudencinės priežiūros institucijomis, ir jie privalo, jei reikia, dalytis informacija su priežiūros institucijomis. Tačiau daugeliu atvejų, kurie nagrinėjami ataskaitoje dėl naujausių įtariamų pinigų plovimo atvejų, susijusių su ES kredito įstaigomis, vertinimo, FŽP nesidalijo informacija su kovos su pinigų plovimu ir teroristų finansavimu bei prudencinės priežiūros institucijomis struktūriniu pagrindu. FŽP kartais gali susidurti su nacionalinės teisės kliūtimis, dėl kurių negali dalytis informacija su priežiūros institucijomis, pavyzdžiui, kai FŽP atlikta analizė laikoma kriminalinės žvalgybos informacija, kuria galima dalytis tik su teisėsaugos institucijomis. Kita vertus, prudencinės priežiūros institucijos dar visai neseniai susidurdavo su teisinėmis kliūtimis siekdamos ES lygmeniu keistis informacija su FŽP. Kliūtys neseniai buvo pašalintos iš dalies pakeitus Kapitalo reikalavimų direktyvą . Šiais pakeitimais atitinkamos institucijos taip pat įpareigotos aktyviau bendradarbiauti. Be to, FŽP labai retai gauna grįžtamąją informaciją iš priežiūros institucijų apie pateiktos informacijos naudojimą ir remiantis šia informacija atlikto patikrinimo rezultatus.

Išanalizavus atsakymus į klausimynus ir dialogus su privačiojo sektoriaus atstovais ir valstybėmis narėmis paaiškėjo, kad privačiojo sektoriaus teikiamiems pranešimams trūksta bendros pranešimo apie įtartinus sandorius formos ir reikalavimo tokius pranešimus teikti elektroninėmis priemonėmis. FŽP reguliariai teikia grįžtamąją informaciją privačiajam sektoriui apie jų pranešimų kokybę, o FŽP ir privačiojo sektoriaus struktūrinis dialogas, kad būtų galima dalytis tipologijomis, tendencijomis ir bendromis rekomendacijomis, yra būtinas, siekiant padidinti privačiojo sektoriaus galimybę teisingai nustatyti įtariamus atvejus ir teikti prasmingiausius pranešimus. Kovodami su visoms valstybėms narėms būdingomis grėsmėmis, FŽP turi laikytis bendro požiūrio. Tai sustiprintų FŽP darbą nagrinėjant informaciją apie tikruosius savininkus ir bendrą skaidrumą, rizikos vertinimą, bendradarbiaujant su teisėsaugos institucijomis ir dirbant su didelėmis tarptautinėmis finansų grupėmis.

Be to, FŽP kartais trūksta tinkamų IT priemonių, kad būtų galima veiksmingai perkelti informaciją į FIU.NET ir iš jos ir dėl to efektyviai analizuoti gautus pranešimus apie įtartinus sandorius, ir jie turi skirtingą prieigą prie nacionalinių duomenų bazių, kuri trukdo atlikti išsamiausią ir naudingiausią analizę. Tačiau keletas FŽP pradėjo kurti IT priemones, kurios didina jų nacionalinės analizės veiksmingumą ir bendros tarpvalstybinių atvejų analizės naudingumą. Bendros priemonės, pagrįstos dirbtiniu intelektu (pvz., bendrai analizei ar tendencijų nustatymui) ir mašinų mokymusi (pvz., norint teikti grįžtamąją informaciją privačiajam sektoriui ir kurti tipologijas), galėtų būti kuriamos centralizuotai, o valstybių narių FŽP galėtų jomis naudotis per bendradarbiavimo ir paramos mechanizmą.

Dėl teritorinio principo, pagal kurį įpareigotieji subjektai turi teikti pranešimus savo įsisteigimo vietos FŽP, yra labai svarbu, kad FŽP bendradarbiautų kuo plačiau. Tačiau atsakymų į klausimynus analizė rodo, kad dauguma FŽP nesidalijo pranešimais ir informacija taip dažnai, kaip turėtų, o kai kurie jais nesidalijo apskritai. Atrodo, kad pasikartojantys techniniai FIU.NET veikimo sunkumai buvo svarbus šias problemas lėmęs veiksnys, todėl FŽP buvo sunkiau dalytis informacija. Kita vertus, Europolas stengiasi prižiūrėti FIU.NET ir parengė pasiūlymą dėl naujos sistemos, kuri pakeis FIU.NET. Šis darbas sustabdytas, kol vyksta FŽP iškeltų klausimų, visų pirma susijusių su duomenų apsaugos reikalavimų vykdymu, nagrinėjimas. Šie klausimai turėtų būti skubiai išspręsti, kad būtų galima tęsti sistemos kūrimą.

Kai FŽP keičiasi informacija remdamiesi prašymais, atsakymo terminas labai skiriasi ir, nors atitinka tarptautinius standartus, yra per ilgas pagal ES standartus, taikomus ES institucijoms keičiantis informacija. Be to, atrodo, kad svarbios informacijos perdavimas kovos su pinigų plovimu ir teroristų finansavimu ir prudencinės priežiūros institucijoms nėra optimalus, nes kai kurių valstybių narių nacionaliniuose teisės aktuose yra tam tikrų kliūčių bendradarbiavimui, o operatyvinėje veikloje daugiausia dėmesio skiriama bendradarbiavimui su teisėsaugos institucijomis. Naujausi Kapitalo reikalavimų direktyvos pakeitimai padės spręsti pastarąją problemą.

Skirtingas valstybių narių FŽP statusas, įgaliojimai ir organizacinė struktūra ir toliau daro įtaką jų gebėjimui susipažinti su ir dalytis svarbia finansine, administracine ir teisėsaugos informacija (ypač informacija, kuria disponuoja įpareigotieji subjektai ir (arba) teisėsaugos institucijos). Šis pažeidžiamumas, nurodytas Komisijos ataskaitoje dėl pinigų plovimo ir teroristų finansavimo rizikos, darančios įtaką vidaus rinkai ir susijusios su tarpvalstybine veikla, vertinimo, išlieka.

Pirmiau nurodytų problemų nustatymą lėmė ES FŽP platforma. Per keletą pastarųjų metų buvo dedama daug pastangų, kad dauguma nustatytų problemų būtų prasmingai išspręstos. Vis dėlto platforma turi ribotų galimybių nustatyti teisiškai įpareigojančias formas, gaires ir standartus, kompetencijas, kurių prireiktų nustatytiems sunkumams įveikti.

Kai kuriuos valstybių narių FŽP bendradarbiavimo keičiantis informacija aspektus reglamentuoja 2019 m. birželio 20 d. Direktyva 2019/1153 dėl galimybės gauti finansinę ir kitą informaciją. Tačiau direktyvoje nėra taisyklių dėl tikslių terminų ir IT kanalų, kuriais skirtingų valstybių narių finansinės žvalgybos padaliniai keistųsi informacija. Be to, atitinkamos nuostatos taikomos tik terorizmo ir organizuoto nusikalstamumo, susijusio su terorizmu, atvejais.

Kadangi valstybių narių ir trečiųjų šalių FŽP keitimasis informacija nėra reglamentuotas, atsirado nesuderintas požiūris į tokius mainus, taip pat kyla klausimų, ar tokie mainai atitinka Sąjungos duomenų apsaugos sistemos reikalavimus. Visiškas keitimosi informacija su trečiųjų šalių FŽP suderinamumas tiek su Sąjungos išimtine kompetencija visais klausimais, susijusiais su Kovos su pinigų plovimu direktyva, tiek su ES duomenų apsaugos sistema, turi būti užtikrintas šį klausimą reglamentuojant Sąjungos lygmeniu arba naudojantis Bendrojo duomenų apsaugos reglamento teikiamomis galimybėmis.

2.Neišspręsti struktūriniai klausimai

Siekdama pašalinti nustatytus trūkumus, Komisija ir toliau svarstys galimus tolesnius veiksmus ir vertins skirtingas arba papildomas esamos sistemos galimybes. Tikėtina, kad daugelis nustatytų trūkumų išliks tol, kol FŽP užduotys ir tarpvalstybinio bendradarbiavimo įsipareigojimai bus aiškiau apibrėžti teisinėje ES kovos su pinigų plovimu ir teroristų finansavimu sistemoje. Be to, iš šio vertinimo matyti, kad reikia stipresnio tarpvalstybinio bendradarbiavimo ir analizės koordinavimo ir paramos mechanizmo. Toks mechanizmas galėtų apimti bent įgaliojimus priimti teisiškai įpareigojančius standartus, formas ir gaires FŽP veiklos srityje. Jis taip pat galėtų apimti tam tikrus centralizuoto pranešimų teikimo ir labiau centralizuoto gebėjimų stiprinimo, grindžiamo naujomis IT priemonėmis (pagrįstomis dirbtiniu intelektu ir mašinų mokymosi technologijomis), aspektus siekiant sustiprinti ir palengvinti bendrą analizę.