Europos Parlamento rezoliucija dėl moterų tarptautinėje politikoje (2006/2057(INI))



Oficialusis leidinys 314 E , 21/12/2006 p. 0347 - 0354



P6_TA(2006)0497 Moterys tarptautinėje politikoje Europos Parlamento rezoliucija dėl moterų tarptautinėje politikoje (2006/2057(INI)) Europos Parlamentas, - atsižvelgdamas į EB Sutarties 2 straipsnyje, 3 straipsnio 2 dalyje, 13 straipsnyje, 137 straipsnio 1 dalies i punkte ir 141 straipsnyje nustatytus principus, - atsižvelgdamas į 2000 m. paskelbtą Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją [1], ypač į jos 23 straipsnį, kuriame teigiama, kad "Visose srityse turi būti užtikrinta moterų ir vyrų lygybė, įskaitant priėmimą į darbą, darbą ir atlyginimą. Lygybės principas nekliudo laikytis ar imtis priemonių, numatančių konkrečias lengvatas, padedančias nepakankamai atstovaujamai lyčiai", - atsižvelgdamas į Europos Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvenciją, - atsižvelgdamas į Europos Vadovų Tarybos rekomendacijas, ypač į jos rezoliuciją ir veiksmų planą, priimtą 2006 m. birželio 8- 9 d. Stokholme vykusioje 6-ojoje Europos ministrų konferencijoje dėl moterų ir vyrų lygybės, ypač į priedo I dalies F punktą dėl proporcingo moterų ir vyrų dalyvavimo priimant sprendimus, - atsižvelgdamas į 1992 m. Europos konferencijoje dėl moterų valdžioje priimtą Atėnų ministrų deklaraciją, kurioje skelbiama, kad "pusę potencialių žmonijos talentų ir gebėjimų turi moterys ir per mažas jų dalyvavimas priimant sprendimus yra nuostolis visai visuomenei", - atsižvelgdamas į 1999 m. Europos konferencijoje dėl moterų ir vyrų valdžioje priimtą Paryžiaus ministrų deklaraciją apie neabejingą visuomenę, dinamišką ekonomiką ir Europos perspektyvą, - atsižvelgdamas į 2003 m. lapkričio 21 d. Romoje priimtą Parlamentų moterų ir vyrų lygių galimybių komitetų tinklo (NCEO) metinės konferencijos galutinę deklaraciją, - atsižvelgdamas į 2000 m. kovo mėn. Lisabonos strategiją dėl augimo ir užimtumo, ypač į jos nuostatas, pabrėžiančias, kad lyčių lygybės paisanti ekonominė politika turės teigiamą poveikį bendrai ES augimo ir konkurencingumo didinimo strategijai, - atsižvelgdamas į 1995 m. kovo 27 d. Tarybos rezoliuciją [2] ir 1996 m. gruodžio 2 d. Tarybos rekomendaciją 96/694/EB dėl proporcingo moterų ir vyrų dalyvavimo sprendimų priėmimo procese [3], - atsižvelgdamas į savo 2001 m. sausio 18 d. rezoliuciją dėl Komisijos pranešimo apie pirmiau nurodytos Tarybos rekomendacijos 96/694/EB įgyvendinimą [4] ir 2000 m. kovo 2 d. rezoliuciją dėl moterų dalyvavimo priimant sprendimus [5], - atsižvelgdamas į 2005 m. vasario 4 d. Liuksemburge vykusios ministrų konferencijos dėl lyčių lygybės ministrų deklaraciją, - atsižvelgdamas į Komisijos programą dėl moterų ir vyrų lygybės (2006-2010) (COM(2006)0092), ypač į jos siūlymą remti dalyvaujančių priimant sprendimus moterų tinklą, - atsižvelgdamas į 1948 m. Jungtinių Tautų (JT) Visuotinę žmogaus teisių deklaraciją, - atsižvelgdamas į 1979 m. Jungtinių Tautų konvenciją dėl visų formų moterų diskriminacijos panaikinimo (CEDAW), kurioje, be kita ko, numatoma, kad ją pasirašiusios valstybės imasi visų reikiamų priemonių, kad būtų panaikinta moterų diskriminacija šalies politiniame ir visuomeniniame gyvenime, - atsižvelgdamas į 1999 m. priimtą CEDAW papildomą protokolą, kuriame teigiama, kad asmenys ar asmenų grupės, laikantys save nukentėjusiais nuo bet kokių konvencijoje išdėstytų teisių pažeidimų, gali pateikti pranešimus pagal valstybės dalyvės jurisdikciją, - primindamas, kad 1952 m. Konvencijoje dėl moterų politinių teisių nustatoma, kad moterims sudaromos vienodos sąlygos su vyrais ir kad jos turi teisę be jokios diskriminacijos balsuoti visuose rinkimuose, būti renkamos į nacionalinės teisės nustatytas visuotinai renkamas struktūras ir eiti visuomenines pareigas bei vykdyti visas nacionalinės teisės nustatytas visuomenines funkcijas, - primindamas 1966 m. Tarptautinį pilietinių ir politinių teisių paktą, ypač jo 25 straipsnį, kuriame nustatoma, kad kiekvienas pilietis turi teisę ir galimybę dalyvauti tvarkant viešuosius reikalus tiesiogiai ir per laisvai išrinktus atstovus, balsuoti ir būti išrinktas per reguliariai rengiamus teisingus rinkimus, - atsižvelgdamas į 1995 m. rugsėjo mėn. Pekine vykusią Ketvirtąją pasaulinę konferenciją moterų klausimais, Pekine priimtą deklaraciją ir veiksmų programą, taip pat po jos sekusius dokumentus, priimtus JT specialiosiose sesijose "Pekinas +5" ir "Pekinas +10", dėl tolesnių veiksmų ir iniciatyvų, skirtų 2000 m. birželio 9 d. priimtos Pekino deklaracijos ir 2005 m. kovo 11 d. priimtos veiksmų programos įgyvendinimui, - atsižvelgdamas į Tūkstantmečio plėtros tikslus (TPT), ypač į TPT3 dėl lyčių lygybės skatinimo ir daugiau teisių moterims suteikimo kaip būtinos sąlygos norint įveikti badą, skurdą ir ligas, pasiekti lygybės visuose ugdymo lygmenyse ir visose darbo srityse, užtikrinti lygią išteklių kontrolę ir lygų dalyvavimą visuomeniniame ir politiniame gyvenime, - atsižvelgdamas į 2000 m. spalio 31 d. JT Saugumo Tarybos rezoliuciją 1325, ypač į jos 1 pastraipą, kurioje valstybės narės raginamos užtikrinti, kad nacionalinėse, regioninėse ir tarptautinėse institucijose visų lygių sprendimų priėmimo procesuose ir konfliktų prevencijos, valdymo ir sprendimo mechanizmuose dalyvautų daugiau moterų, taip pat į Pirmininko pareiškimą, priimtą 2005 m. spalio mėn. JT Saugumo Tarybos rezoliucijos 1325 penkmečio proga, - atsižvelgdamas į savo 2000 m. lapkričio 30 d. rezoliuciją dėl moterų dalyvavimo taikaus konfliktų sprendimo procese [6], - atsižvelgdamas į savo 2006 m. birželio 1 d. rezoliuciją dėl moterų padėties ginkluotuose konfliktuose ir jų vaidmens atkuriant šalis po konflikto ir įgyvendinant jose demokratiją [7], - atsižvelgdamas į 2005 m. gegužės 23 ir 24 d. Bendrųjų reikalų ir išorės santykių tarybos posėdžio išvadas dėl Europos saugumo ir gynybos politikos ir į 2005 m. gruodžio 16 d. Europos Vadovų Tarybos patvirtintą JT Saugumo Tarybos rezoliucijos 1325 įgyvendinimo Europos saugumo ir gynybos politikos (ESGP) kontekste gairių projektą, - atsižvelgdamas į Norvegijos vyriausybės sprendimą įstatymu nustatyti moterų dalyvavimo akcinių bendrovių valdybose 40 proc. kvotą, - atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 45 straipsnį, - atsižvelgdamas į Moterų teisių ir lyčių lygybės komiteto pranešimą (A6-0362/2006), A. A atsižvelgdamas į pažangą, pasiektą 1995 m. Pekino konferencijoje lyčių lygybės darbotvarkės skatinimo srityje, įskaitant moterų atstovavimą politikoje, B. kadangi proporcingas moterų ir vyrų dalyvavimas politiniame procese ir priimant sprendimus tiksliau atspindėtų visuomenės sudėtį ir yra būtinas ateities kartoms bei siekiant tinkamo demokratinių visuomenių funkcionavimo, C. kadangi geras valdymas apima pagarbą pagrindinėms laisvėms ir moterų teisių priskyrimą svarbiausioms pagrindinėms teisėms, D. kadangi moterų padėtis tarptautinėje politikoje priklauso pirmiausia nuo moterų padėties valstybės mastu ir strategijų, kurių imtasi siekiant moterų pažangos valstybių lygiu, E. atsižvelgiant į svarbų vaidmenį, kurį atlieka Jungtinių Tautų Generalinis Sekretorius, vykdydamas JT personalo įdarbinimo politiką ir rodydamas pasauliui lyties požiūriu labiau proporcingos politinės padėties pavyzdį, F. kadangi iš 191 šalies, kurios šiuo metu yra Jungtinių Tautų narės, tik 47 yra pasirašiusios 1952 m. gruodžio 20 d. Politinių moterų teisių konvenciją ir 115 yra šios konvencijos narės ir kadangi dėl to moterys negali iki galo pasinaudoti savo politinėmis teisėmis ir joms draudžiama dalyvauti rinkimuose arba atlikti visuomenines pareigas daugelyje šalių, G. kadangi pagal Tarpparlamentinę sąjungą iš 43961 parlamento nario visame pasaulyje (žemuosiuose ir aukštuosiuose rūmuose kartu paėmus) tik 16,4 proc. yra moterys (t. y. 7195), kadangi Skandinavijos šalyse yra didžiausias moterų parlamento narių skaičius (40 proc.), toliau eina abi Amerikos (19,6 proc.) ir Europa (Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos, ESBO, šalys, neskaitant Skandinavijos šalių), turinti vidutiniškai 16,9 proc. moterų parlamento narių, o tai tik truputį viršija Afrikos Sacharos regiono (16,4 proc.), Azijos (16,3 proc.), Ramiojo vandenyno (12 proc.) šalių ir arabų valstybių (8,3 proc.) duomenis, H. kadangi šie skaičiai rodo esminį demokratijos trūkumą Europos lygmeniu ir platesniu tarptautiniu mastu, I. kadangi nors daugumoje Europos ir pasaulio šalių de jure egzistuoja lygybė, tačiau de facto išlieka vyrų ir moterų nelygybė galios ir atsakomybės pasiskirstymo srityse, taip pat prieigos prie ekonominių, socialinių ir kultūrinių resursų srityse dėl tradicinių lyčių vaidmenų ir šių vaidmenų įtakos nelygiam šeimyninių pareigų paskirstymui ir trukdymo daugumai moterų derinti šeimos gyvenimą ir darbą, J. kadangi nepaisant Bendrijos ir valstybių narių įstatymų, priimtų per pastaruosius 30 metų, šiuo metu likęs darbo užmokesčio už tą patį darbą skirtingų lyčių asmenims skirtumas ES yra vidutiniškai 15 proc., K. kadangi šiuo metu daugiau moterų nei vyrų turi universitetinį išsilavinimą, L. kadangi reikalavimas pateikti kandidatų sąrašus, kurie proporcingi lyties požiūriu, nebus veiksmingas, jei visos moterys bus pateikiamos sąrašo pabaigoje, ir kadangi lygiai sudarytu sąrašu, kuriam vyrų ir moterų būtų po lygiai bei jie išvardinti pakaitomis, galima nepasiekti norimo rezultato, jei šalyje naudojama vadinamoji atviro sąrašo balsavimo sistema, pagal kurią balsuojantiems leidžiama keisti sąraše esančių kandidatų eilės tvarką, M. atsižvelgdamas į esminį politinių partijų vaidmenį neleidžiant didinti moterų atstovavimo politikoje arba didinant jų atstovavimą politikoje ir to siekiant įvairiomis priemonėmis; pažymėdamas, kad nors vis didesnis skaičius politinių partijų skelbia, kad bendrai paėmus jų narių skaičius proporcingas lyties prasme, tačiau politinių partijų aukštesniuosiuose lygmenyse tai atsispindi retai, nes visame pasaulyje tik 11 proc. partijų lyderių yra moterys, N. pažymėdamas su dideliu susidomėjimu, kad yra prieinamos daugybė kitų priemonių, padėsiančių užtikrinti moterų dalyvavimo politikoje augimą, pvz., teigiamo diskriminavimo priemonės, kuriomis siekiama užtikrinti, jog moterys dalyvautų ir būtų aktyvios parlamentuose ir kituose renkamuose postuose, O. pabrėždamas, kad šalys, kuriose vyko konfliktai ir kurių rinkimų sistemas planavo ir kuriose rinkimus organizavo JT, labiau linkusios į tai, kad moterys užimtų renkamas pareigas dėl JT reikalavimo, kad lytis būtų atstovaujamos proporcingiau, P. pabrėždamas, kad svarbu, jog proporcingas sprendimų priėmimas būtų kultūriškai pripažintas tam naudojant sąmoningumo ugdymo kampanijas ir kadangi norint pasiekti lyčių proporcingumo politikoje dažnai reikia pakeisti visuomenės nuostatas, Q. atsižvelgdamas į tai, kad šeimos pareigų pasidalijimas tarp vyrų ir moterų turi didelės reikšmės visaverčiam moterų dalyvavimui politikoje, R. pripažįsta lemiamą nevyriausybinių ir savanoriškų sąjungų vaidmenį siekiant paveikti visuomenę kaip visumą ir siekiant, kad visuomenė pripažintų teisingesnes lyčių proporcijas politikoje, S. mano, kad moterys gali įnešti ir įnešė teigiamą indėlį į tai, kad kiltų visa pokyčių sprendžiant lyčių problemas ir esminius socialinius bei politinius klausimus kultūra, dalyvaudamos pradiniuose lygmenyse, T. atsižvelgdamas į ankstyvo švietimo ir mokymo svarbą siekiant užtikrinti, kad moterys įgytų žinių, įgūdžių ir kompetencijos, reikalingų siekiant visaverčio dalyvavimo visuomenėje ir politikoje, U. manydamas, kad moterų indėlis, įneštas siekiant atkreipti dėmesį į ypatingus moterų poreikius ir siekiant, kad ateities politika apimtų ir lyčių aspektą ir geriau pasitarnautų demokratijai apskritai, V. pabrėždamas, kad ypač svarbu, jog moteris pripažintų lygių grupėje už jų teigiamą indėlį į tarptautinę politiką, nes tai prisideda prie labiau lyčių požiūriu proporcingos politinės kultūros, ir pažymėdamas, kad tik 12 iš 92 Nobelio premijos laureatų yra moterys, 1. primena, kad jau pripažinta Europos lygmeniu, pirmiau minėtoje 2000 m. kovo 2 d. jo deklaracijoje, jog abiejų lyčių proporcingas dalyvavimas priimant sprendimus - esminė demokratijos sąlyga; 2. pažymi, kad per pastaruosius rinkimus kai kuriose valstybėse narėse ir trečiosiose šalyse moterys buvo išrinktos į aukščiausius - valstybių ir vyriausybių vadovų - postus; 3. sveikina tuos vyriausybių vadovus, kurie taikė objektyvius ir nediskriminuojančius kriterijus, rinkdami savo kabinetų narius; 4. labai apgailestauja, kad, nepaisant daugybės politinių pareiškimų, rekomendacijų, pasaulio mastu patvirtintų veiksmų programų ir nacionaliniu lygmeniu priimtų specialių teisės aktų, Europoje ir visame pasaulyje vis dar egzistuoja nelygybės ir lyčių diskriminacijos bei nepakankamo moterų skaičiaus politikoje problema; ypač pabrėžia, kad moterų, išrinktų į Europos Parlamentą, dalis svyruoja nuo 58 proc. iki 0 proc. priklausomai nuo valstybės narės (vidurkis šiek tiek viršija 30 proc.), o dalis moterų, išrinktų į valstybių narių parlamentus, svyruoja nuo 45 proc. iki 9 proc.; 5. atkreipia dėmesį į tai, kad mažas moterų dalyvavimas sprendimų priėmimo ir valdymo centruose dažnai susijęs su problemomis, kylančiomis derinant darbą ir šeimos gyvenimą, su nelygiu šeimyninių pareigų pasiskirstymu, diskriminacija darbe ir rengiant profesijai; 6. pabrėžia būtinybę daugiau dėmesio kreipti ne į skaičius, o į tai, kokią įtaką politikės moterys daro formuojant valdymą ir sprendžiant konfliktus, kaip jos prisideda prie to, kad valdymo reformos, atskaitomybė ir teisės viršenybė politinėje darbotvarkėje nacionaliniu ir tarptautiniu lygmeniu užimtų svarbią vietą; 7. pabrėžia, kad dėl mažo moterų dalyvavimo politikoje procento Europa netenka vertingo žmogiškojo potencialo; 8. palankiai vertina Tarpparlamentinės sąjungos darbą užtikrinant geresnę lyčių pusiausvyrą politikoje; 9. džiaugiasi tuo, kad lygaus moterų ir vyrų dalyvavimo priimant sprendimus visais lygmenimis klausimas buvo įtrauktas į 2006 m. CEDAW darbo programą, ir laukia jos rezultatų ir rekomendacijų; pageidauja, kad Komisija ir Tarybai pirmininkaujanti valstybė nuolat informuotų Parlamentą apie CEDAW derybų eigą; 10. labai apgailestauja, kad kol kas tiek mažai moterų eina JT Generalinio Sekretoriaus specialiųjų ir asmeninių atstovų ir įgaliotinių pareigas ir JT Sekretoriaus asmeninių ir specialiųjų patarėjų pareigas ir apskritai aukšto rango pareigas Jungtinėse Tautose; 11. ragina JT Generalinį Sekretorių į JT Generalinio Sekretoriaus specialiųjų ir asmeninių atstovų ir įgaliotinių, asmeninių ir specialiųjų patarėjų pareigas skirti daugiau moterų; pabrėžia, kad būtų tinkama, jog, kai JT Generalinis Sekretorius renka kandidatus į šias aukštas pareigas, JT valstybės narės šalia vyrų kandidatų pavardžių nurodytų moterų kandidačių pavardes; 12. ragina, kad į JT Saugumo Tarybos delegacijas būtų įtrauktos moterys, kad visose taikos palaikymo, konfliktų sprendimo ir taikos stiprinimo misijose būtų akcentuojamas lyčių klausimas ir kad, lankantis konfliktų rajonuose, būtų rengiami susitikimai su vietos lygmeniu veikiančiomis moterų organizacijomis; 13. palankiai vertina Tarybos sprendimą valstybėms narėms išsiuntinėti klausimyną apie tai, kokių veiksmų jos ėmėsi, įgyvendindamos JT Saugumo Tarybos rezoliuciją 1325; prašo Tarybos apie rezultatus informuoti Parlamentą; 14. ragina įtraukti moteris policininkes, civilines ir karines pareigūnes į ES ir JT taikos palaikymo misijas, siekiant sustiprinti bendravimą su vietos bendruomenių moterimis ir su vietos bendruomenėmis apskritai; 15. apgailestauja, kad šiuo metu tik viena moteris užima ES vyriausiojo įgaliotinio bendros užsienio saugumo politikos (BUSP) klausimais asmeninio atstovo pareigas iš 14 ES specialiųjų atstovų arbas asmeninių atstovų, arba specialiųjų pasiuntinių, arba specialiųjų koordinatorių postų [8]; ragina ES vyriausiąjį įgaliotinį BUSP klausimais paskirti daugiau moterų į Generalinio Sekretoriaus specialiojo atstovo (GSSA), atstovo arba specialiojo pasiuntinio postus; ragina ES vyriausiąjį įgaliotinį BUSP klausimais reikalauti, kad valstybės narės šalia vyrų kandidatų pavardžių nurodytų moterų kandidačių pavardes, kai renkami kandidatai į šias aukštas pareigas; 16. ragina ES Vyriausiąjį įgaliotinį bendrai užsienio ir saugumo politikai, Komisiją ir visas valstybes nares į civilinių, karinių ir policijos pareigūnų pareigas priimti daugiau moterų, o visose ESGP misijose skirti lyčių klausimų pareigūną, kaip pradėta daryti Europos Sąjungos karinių pajėgų (EUFOR) misijoje Kongo Demokratinėje Respublikoje; 17. primygtinai ragina visiems į ESGP misijas siunčiamiems darbuotojams rengti mokymus lyčių klausimais; ragina išleisti žinyną apie lyčių reikšmę konfliktų metu ir po jų, skirtą visiems ESGP operacijose dalyvaujantiems darbuotojams; 18. džiaugiasi tuo, kad Komisijos pirmininko J. M. Barroso kadencijos metu Komisijoje dirba daug moterų, tačiau apgailestauja, kad visiška lygybė Komisijoje dar nepasiekta, kad Komisija galėtų būti pavyzdys visoje Europoje ir pasaulyje; 19. palankiai vertina naująją Komisijos programą lyčių lygybės klausimu, ypač jos sprendimą skatinti sprendimų priėmimo procese dalyvaujančių moterų tinklą; 20. džiaugiasi, kad bus įsteigtas Europos lyčių lygybės institutas, kuris turėtų imtis iniciatyvos skatinant didesnį moterų dalyvavimą tarptautinėje politikoje; 21. ragina Komisiją reguliariai atsiskaityti už Komisijos narių grupės, atsakingos už pagrindines teises, kovą prieš diskriminaciją ir už lygias galimybes, darbą; 22. apgailestauja, kad iš 107 Komisijos delegacijų ir biurų trečiosiose šalyse tik septynioms vadovauja moterys; ragina Komisiją savo išorės delegacijų vadovais skirti daugiau moterų; 23. ragina Komisiją per ES išorės santykius ir plėtros bei bendradarbiavimo politikos priemones skatinti moterų dalyvavimą politikoje, ypač stebėti, ar moterys dalyvauja balsavimuose kaip rinkėjos ir kandidatės į politines pareigas, ar rinkimų kampanijų metu lyčių klausimai įtraukiami į politinių partijų programas, taip pat palaikyti ryšius su kitomis regioninėmis organizacijomis, ypač gebėjimų stiprinimo klausimu; 24. ragina Komisiją didinti paramą projektams, kuriais siekiama užtikrinti, kad moterims būtų suteikiama daugiau teisių politiniame gyvenime ES ir už jos ribų, ypač besivystančiose šalyse; 25. rekomenduoja, kad Komisijos kompetentingas komitetas nustatytų ir remtų nuolatinį ir reguliarų viso pasaulio moterų parlamento narių bendradarbiavimą; ragina suteikti išteklių, kad jos bent kartą metuose galėtų susitikti, ir kitai bendrai šio nustatyto bendradarbiavimo veiklai; ragina skirti išteklių, kad AKR ir ES jungtinės parlamentinės asamblėjos moterų forumas ir panašūs kitų parlamentinių asamblėjų, kuriose dalyvauja ES, forumai galėtų vykti ir vykdyti bendras iniciatyvas; 26. ragina valstybes nares ir Komisiją, kur tinkama, remti švietimo programas, didinančias piliečių jautrumą, ypatingą dėmesį skiriant jaunimui, tam, kad moterys turėtų lygias teises anksti ir visapusiškai dalyvauti politiniame gyvenime; 27. ragina būsimą Europos lyčių lygybės institutą reguliariai teikti Parlamentui ataskaitas, kuriose būtų informacija apie tai, kaip šis institutas rinko duomenis, ir valstybių narių priimtų lygybės įstatymų ir vykdomos lyčių lygybės politikos poveikį, taip pat apie Europos ir valstybių narių politinių partijų geriausią patirtį; 28. ragina būsimą Europos lyčių lygybės institutą stebėti ir vertinti pažangą, padarytą siekiant proporcingo vyrų ir moterų dalyvavimo politiniame ir visuomeniniame gyvenime visoje Europoje, nustatant ir taikant stebėsenos ir vertinimo rodiklius, pagrįstus tarptautiniu mastu palyginamais ir pagal lytis suskirstytais duomenimis, ir skelbti priemonių, kurių buvo imtasi, ir pažangos, kuri padaryta siekiant įtraukti moteris į sprendimų priėmimą, ataskaitas, taip pat plačiai platinti šias ataskaitas; 29. ragina būsimą Europos lyčių lygybės institutą veikti kartu su nepriklausomomis institucijomis, pvz., lygybės kontrolės centru arba specialia nepriklausoma tarpininkavimo institucija, įsteigta valstybės narės lygmeniu, siekiant stebėti vyriausybių politiką proporcingo vyrų ir moterų dalyvavimo politiniame ir valstybės gyvenime srityje; 30. ragina būsimą Europos lyčių lygybės institutą bendradarbiauti su mokslinių tyrimų institucijomis siekiant toliau tirti kliūtis, trukdančias moterims gauti aukšto lygmens valstybinius postus ir dalyvauti politiniame gyvenime, įskaitant politikoje įsigalėjusių stereotipų moterų atžvilgiu tyrimą; 31. ragina būsimą Europos lyčių lygybės institutą žiūrėti ne tik į skaičius, bet pamatuoti iš tiesų, įtaką, kurią moterys daro politinėms darbotvarkėms valstybių narių ir tarptautiniu lygmenimis, ypač skatindamos gerą valdymą, atskaitomybę ir teisinę valstybę; 32. pripažįsta, kad valstybės yra pagrindinis tikrų pokyčių politiniame atstovavime variklis; ragina valstybes įvykdyti savo įsipareigojimus pagal deklaraciją ir veiksmų programą, priimtą Pekine 1995 m. rugsėjo mėn. ir susitikimuose "Pekinas +5" ir "Pekinas +10", ir savo pareigas pagal tarptautinę teisę, ypač įsipareigojimus pagal JT Saugumo Tarybos rezoliuciją 1325 ir Lisabonos strategiją; 33. ragina visas valstybes nares skatinti moteris pretenduoti į aukšto rango pareigas tarptautinėje arenoje, taip pat ragina valstybes nares šalia vyrų kandidatų į aukšto rango pareigas tarptautinėse derybose ir politikos formavimo procedūrose, t. y. tarptautinėse organizacijose, pavardžių nurodyti ir kandidačių moterų pavardes; 34. ragina Komisiją analizuoti ir skleisti geriausią tarptautinių ir valstybių narių lygmens priemonių, skirtų didinti moterų dalyvavimą tarptautinėje politikoje užimant aukščiausio lygmens postus, patirtį; 35. ragina valstybes nares įdarbinti daugiau moterų diplomačių ir gerinti lyčių pusiausvyrą savo delegacijose Jungtinėse Tautose ir kituose tarptautiniuose susitikimuose bei konferencijose; 36. ragina valstybes nares didinti savo šalių piliečių sąmoningumą siekiant panaikinti neigiamas visuomenės nuostatas dėl moterų pajėgumo lygiai dalyvauti politiniame procese valstybių narių ir tarptautiniu lygiais; ragina valstybes nares siekti tikslo, kad visuose visuomeniniuose postuose lytys būtų atstovaujamos proporcingai; 37. ragina valstybes nares įdiegti priemones, skirtas padėti suderinti visuomeninį, šeimos ir profesinį gyvenimą, kaip numatyta 2002 m. kovo 15- 16 d. Barselonos Vadovų susitikimo išvadose ir Lisabonos strategijoje, ir taip sudaryti visaverčio moterų dalyvavimo politikoje sąlygas; 38. ragina valstybes nares priimti atitinkamas teisines ir (arba) administracines priemones, skirtas padėti išrinktoms atstovėms suderinti savo šeimynines ir visuomenines pareigas, ir ypač paskatinti parlamentus ir vietos valdžios institucijas užtikrinti, kad jų darbo tvarkaraščiai ir metodai leistų išrinktiesiems abiejų lyčių atstovams derinti savo darbą ir šeimos gyvenimą; 39. ragina valstybes nares teikti moterims daugiau mokymo galimybių, padėsiančių joms įgyti įgūdžių, reikalingų, kad lengviau galėtų daryti politinę karjerą ir užimti aukštas pareigas; 40. ragina visos Europos politines partijas siekti, kad jų kandidatų sąrašuose abi lytys būtų atstovaujamos proporcingai; 41. skatina visos Europos politines partijas panaikinti barjerus, kurie tiesiogiai arba netiesiogiai diskriminuoja moterų dalyvavimą, kad būtų užtikrinta, jog moterys turėtų teisę visavertiškai ir lygiomis teisėmis su vyrais dalyvauti visų lygmenų sprendimų priėmimo procedūrose visose vidaus politikos formavimo struktūrose ir skyrimo procesuose bei vadovauti partijoms; 42. ragina kompetentingas valdžios institucijas rengti politinius mokymus, įskaitant oratorių kursus, vyrams ir moterims, kurie nori dalyvauti politikoje; 43. ragina politines partijas į partijų kandidatų į renkamas pareigas sąrašus įtraukti kvalifikuotas moteris ir vyrus; 44. skatina politines partijas raginti moteris dalyvauti rinkimuose ir balsuoti, taip pat didinti sąmoningumą moterų specifinių poreikių ir siekių klausimu savo partijų programose; 45. skatina ER tarpparlamentines delegacijas ir komitetų misijas bei delegacijas savo darbe atsižvelgti į lyčių lygybės ir pakankamo moterų dalyvavimo institucijų bendradarbiavime problemą; 46. dar karta patvirtina, kad laikysis įsipareigojimų įtraukti lyčių aspektą į svarbiausias politikos kryptis, taip pat siekti, kad lytys būtų proporcingai atstovaujamos visose delegacijose ir misijose, įskaitant rinkimų stebėjimo misijas; 47. skatina rinkimų stebėjimo misijas, kurioms vadovauja kai kurie jo nariai, ypač daug dėmesio skirti moterų dalyvavimo politinėse kampanijose - ar jos dalyvautų jose kaip rinkėjos, ar kaip kandidatės - klausimui; 48. ragina pilietinės visuomenės organizacijas skirti jose dalyvaujančioms jaunoms moterims aukštesnes pareigas, kad jos galėtų įgyti patirties, įgūdžių ir kompetencijos, kuriuos būtų galima panaudoti politinio dalyvavimo srityje; 49. ragina steigti NVO, ypač siekiančias propaguoti įgalinimų suteikimą moterims, teikiančias mokymo paslaugas vadovavimo, sprendimų priėmimo, viešųjų kalbų sakymo, informacinių ir ryšių technologijų naudojimo, pasitikėjimo savimi ugdymo ir politinių kampanijų organizavimo srityse, taip pat remti jau esamas šios rūšies NVO; 50. ragina žiniasklaidą pripažinti moterų dalyvavimo politiniame procese svarbą, sąžiningai ir proporcingai nušviesti kandidatų ir kandidačių programas, taip pat kreipti dėmesį į partijų programų įtaką reklamuojant moterų poreikius ir moterų teises ir skatinant demokratinį atstovavimą; 51. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai, kitoms ES institucijoms ir tarnyboms, valstybių narių vyriausybėms ir parlamentams, JT narėms ir Jungtinių Tautų Generaliniam Sekretoriui. [1] OL C 364, 2000 12 18, p. 1. [2] OL C 168, 1995 7 4, p. 3. [3] OL L 319, 1996 12 10, p. 11. [4] OL C 262, 2001 9 18, p. 248. [5] OL C 346, 2000 12 4, p. 82. [6] OL C 228, 2001 8 13, p. 186. [7] Priimti tekstai, P6_TA(2006)0245. [8] Annalisa Gianella, Javiero Solanos asmeninė atstovė masinio naikinimo ginklų neplatinimo klausimais. --------------------------------------------------