Specialioji ataskaita Nr. 8/2011 „Neteisėtų išmokų išieškojimų Bendrosios žemės ūkio politikos srityje auditas“





ŽODYNĖLIS AGRI : Europos Komisijos žemės ūkio ir kaimo plėtros generalinis direktoratas EŽŪFKP : Europos žemės ūkio fondas kaimo plėtrai EŽŪGF : Europos žemės ūkio garantijų fondas EŽŪOGF : Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondas Išieškojimo lygis : Audito Rūmai ataskaitoje apskaičiavo įvairius išieškojimo lygius, palygindami išieškotas sumas su užregistruota likutine skola ir išreikšdami šį dydį procentais. Išieškojimai, palyginti su finansiniais pataisymais : nepagrįstai išmokėtų sumų išieškojimas iš naudos gavėjų, remiantis mokėjimo agentūros išsiųstu pranešimu apie išieškojimą. Finansinius pataisymus valstybėms narėms gali nustatyti Komisija vykdydama: 1) finansinį patvirtinimą (metinių finansinių ataskaitų patikimumo) ir (arba) 2) mokėjimo agentūrų metinių finansinių ataskaitų atitikties patvirtinimą (jose atspindimų operacijų teisėtumo ir tvarkingumo). Finansinių pataisymų sumos yra finansuojamos iš nacionalinių biudžetų. IT : informacinės technologijos Metinė veiklos ataskaita : Komisijos generalinio direktoriaus ataskaita, kurioje yra skelbiama apie pažangą vykdant bendruosius politikos tikslus ir pagrindinę generalinio direktorato veiklą. Mokėjimo agentūra : organizacija, kuri valstybėje narėje yra atsakinga už tinkamą žemės ūkio subsidijų įvertinimą, apskaičiavimą, tikrinimą ir mokėjimą. Dalį mokėjimo agentūros darbo gali atlikti įgaliotos įstaigos. OLAF : Europos kovos su sukčiavimu tarnyba PACA : pirminis administracinis ar teisminis nustatymo aktas (Premier Acte de Constat Administratif ou Judiciaire). Prancūzų k. santrumpa, kuria yra dažnai nurodoma data, kurią naudos gavėjui valstybės narės institucija pirmą kartą raštu praneša, kad žemės ūkio subsidijos suma neturėjo būti išmokėta. Šia data turi būti užregistruota skola finansinėse ataskaitose (III / IIIA priedų lentelės), bet ne mokėjimo agentūros skolininkų knygoje preliminarių skolininkų atveju. Taip pat žr. Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 35 straipsnį. Pažeidimai : "pažeidimas" – tai bet kuris Bendrijos teisės aktų nuostatų pažeidimas, susijęs su ekonominės veiklos vykdytojo veiksmų ar neveikimo, dėl kurio Bendrijų bendrajam biudžetui ar jų valdomiems biudžetams padaroma žala sumažinant ar iš viso prarandant pajamas, gaunamas iš tiesiogiai Bendrijų vardu surinktų nuosavų lėšų, arba darant nepagrįstas išlaidas. Žr. Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 1 straipsnio 2 dalį. Preliminarus skolininkas : pagal Komisijos kriterijus "preliminarūs skolininkai" turi būti įtraukti į finansines ataskaitas (III / IIIA priedų lentelėse), – jie atsiranda po išankstinio pranešimo, kuriuo mokėjimo agentūra skolininkui praneša apie galimą skolą, dėl kurios vėliau gali būti pateiktas pranešimas apie išieškojimą. Laikotarpis nuo pranešimo apie galimą skolą iki pranešimo apie išieškojimą gali sudaryti keletą mėnesių ar net metų. Taip pat žr. "PACA". Sąskaitų patvirtinimas : procedūra, kuria Komisija tvirtina valstybių narių sąskaitas ir kartu mokėjimo agentūrų padarytas išlaidas ūkininkams ir naudos gavėjams. Pirmiausia valstybių narių sertifikavimo įstaigos patikrina, ar mokėjimo agentūrų sąskaitos yra tikslios, o vėliau dėl jų Komisija priima metinį sąskaitų finansinio patvirtinimo sprendimą. Vėliau Komisija vykdo sąskaitų atitikties patvirtinimo procedūrą remdamasi auditais, leidžiančiais nustatyti ir atskirti (vėlesniais metais) taisyklių neatitinkančius mokėjimus. Sertifikavimo įstaiga : viešasis arba privatus juridinis asmuo, kurį skiria valstybė narė tvirtinti akredituotos mokėjimo agentūros sąskaitų tikrumą, išsamumą ir tikslumą. Svaras sterlingų : Didžiosios Britanijos svaras sterlingų Teisingumo Teismas : Europos Sąjungos Teisingumo Teismas TFR : išieškojimų specialiosios paskirties grupė buvo įsteigta 2002 m. siekiant išnagrinėti senas su pažeidimais susijusias skolas, kadangi dėl šimtų iš jų nebuvo imtasi tolesnių veiksmų. Jos tikslas buvo nuspręsti, ar skola gali būti nurašyta biudžeto sąskaita, ar valstybių narių aplaidumo atveju skolą turėtų būti įpareigota apmokėti atitinkama valstybė narė. III priedas ir IIIA priedas : iš galutinių naudos gavėjų išieškotinų sumų santrauka, kurią mokėjimo agentūra teikia Komisijai savo metinėse finansinėse ataskaitose. 50 ir 50 taisyklė : 2006 m. peržiūrint Europos teisės aktus, susijusius su skolomis ir išieškojimais, buvo įvesta vadinamoji 50 ir 50 taisyklė, pagal kurią Komisija gali iš valstybių narių automatiškai susigrąžinti 50 % skolų, kurios lieka neišieškotos skolininkų sąskaitose po ketverių metų, arba, jei dėl skolos yra vykdomos teisminės procedūros, po aštuonerių metų. SANTRAUKA I. Europos Sąjungos žemės ūkio ir kaimo plėtros srities metinės išlaidos sudaro apie 55 milijardus eurų, kurių dalis yra išmokama neteisėtai dėl netvarkingų arba neteisingų deklaracijų arba klaidų. Šioje ataskaitoje nagrinėjamos neteisėtų išmokų išieškojimo procedūros. Daugiausia dėmesio joje skiriama valstybės narės institucijų atliekamiems išieškojimams ir Komisijos stebėjimo vaidmeniui. II. Procedūras, skirtas netvarkingų išmokų išieškojimui, Audito Rūmai anksčiau nagrinėjo savo Specialiojoje ataskaitoje Nr. 3/2004. Jie nustatė reikšmingų ataskaitų apie netvarkingas išmokas teikimo, jų išieškojimo ir nurašymo procedūrų trūkumų. Po to Komisija įgyvendino svarbių pakeitimų, susijusių su skolų registravimu, skelbimu ir tvirtinimu valstybėse narėse. Ji taip pat perdavė OLAF tolesnių veiksmų finansų srityje įgaliojimus DG AGRI. Šioje ataskaitoje yra taip pat nagrinėjamas šių pakeitimų poveikis. Audito Rūmai išnagrinėjo, kaip valstybės narės teikia Komisijai ataskaitas apie išieškojimus ir kaip išieškojimų duomenys yra pateikiami ES metinėse finansinėse ataskaitose. III. Audito Rūmai nustatė, kad 2006 m. įvestos procedūros pagerino padėtį, kadangi yra teikiama tikslesnė ir išsamesnė informacija apie skolas ir išieškojimus valstybių narių lygmeniu bei skelbiama daugiau informacijos metinėse finansinėse ataskaitose. Išieškojimų, susijusių su 2006 ir vėlesniais metais nustatytom skolom, lygis taip pat išaugo, tačiau išlieka tam tikrų trūkumų: - naujos procedūros, kurios leidžia Komisijai automatiškai susigrąžinti 50 % senų skolų, pagerina ES finansinių interesų apsaugą, atliekant "išieškojimus", kurie vykdomi lėšas pervedant iš valstybės narės biudžeto į Europos Sąjungos biudžetą. Sistema turi tam tikrų trūkumų, pavyzdžiui, jai yra būdinga rizika, kad valstybės narės yra skatinamos nurašyti skolas kiek įmanoma anksčiau ar pranešti apie skolas kiek įmanoma vėliau ir leisti kai kurioms sumoms "išvengti" procedūros; - dėl skirtingo skolų tvarkymo valstybėse narėse skolos yra pripažįstamos skirtingu laiku, paskelbti skaičiai nėra palyginami, palūkanos yra skaičiuojamos nenuosekliai ir skolos nurašymo momentas gali reikšmingai skirtis, o tai gali turėti neigiamą poveikį ES biudžetui; - tikimybė, kad neteisėta išmoka bus išieškota, mažėja dėl valstybių narių delsimo pradėti išieškojimo procedūras, jų išieškojimo veiksmų trūkumų ir jų ribotų įgyvendinimo galimybių; - vėluojant pirmą kartą registruoti skolą, su pažeidimais susijusios informacijos perdavimas OLAF taip pat gali vėluoti. IV. Dėl to Audito Rūmai rekomenduoja Komisijai toliau gerinti skolų valdymo ir ataskaitų apie jas teikimo metodus valstybėse narėse ir užtikrinti vienodą jų tvarkymą visose valstybėse narėse: - reikalauti, kad valstybės narės registruotų pažeidimus ir kitas skolas, iškart kai tam atsiranda teisinis pagrindas, t. y. kai yra parengiamas pranešimas apie išieškojimą; - laiku paskelbti gaires, kuriose būtų patikslintos tam tikros su ataskaitų teikimu ir apskaita susijusios sąvokos, kurios iki šiol buvo taikomos nenuosekliai; - nustatyti suderintą laikotarpį nuo galimo pažeidimo aptikimo iki pranešimo apie išieškojimo pavedimą išsiuntimo skolininkui, tuo didinant valstybių narių suderinamumą ir užtikrinant, kad informacija apie pažeidimus OLAF būtų perduodama tinkamesniu laiku; - nustatyti aiškias taisykles dėl palūkanų skaičiavimo; - pateikti papildomą paaiškinimą dėl sąlygų, leidžiančių skolas pripažinti neatgaunamomis, visų pirma dėl sąlygų, susijusių su taisyklėmis dėl skolų nurašymo nemokumo atvejais; - peržiūrėti naujų taisyklių, susijusių su automatinio 50 % išieškojimo procedūra, taikymą, siekiant užtikrinti, kad jis būtų veiksmingas; - užbaigti tolesnius veiksmus, susijusius su senomis, "Išieškojimų specialiosios paskirties grupės" tvarkytomis skolomis, kurios turėjo būti išspręstos prieš maždaug trejus metus. V. 2006–2008 m. laikotarpiu, kurį apėmė Audito Rūmų auditas, apie 90 % sumų, kurios ES metinėse finansinėse ataskaitose buvo užregistruotos kaip "neteisėtų išmokų išieškojimai", buvo sumos, kurias Komisija atskaitė iš valstybių narių, o ne tikrieji neteisėtai išmokėtos paramos išieškojimai iš naudos gavėjų. Tai, be abejo, apsaugo ES finansinius interesus, tačiau nėra pasiekiamas toks atgrasomasis poveikis, koks būtų pasiektas išieškant iš neteisėtą išmoką gavusio naudos gavėjo. VI. Dėl to Komisija turėtų išnagrinėti metodus, kurie jai leistų sumažinti "išieškojimų" iš valstybių narių biudžetų dalį ir padidinti iš naudos gavėjų išieškotų neteisėtų išmokų dalį. ĮVADAS 1. ES kasmet skiria apie 55 milijardus eurų žemės ūkiui ir kaimo plėtrai. 1 lentelėje parodytas garantijų fondo (EŽŪGF) ir kaimo plėtros sričių išlaidų pasiskirstymas 2006–2009 m. laikotarpiu. 2. Didžiosios išlaidų dalies valdymą dalijasi valstybės narės ir Komisija. Paramą ūkininkams ir naudos gavėjams išmoka mokėjimo agentūros (kurias skiria nacionalinės institucijos), o pastarosioms išmokas vėliau kompensuoja Komisija. Kai kurios iš šių išmokų yra sumokamos netvarkingai arba klaidingai ir, jei tai yra nustatoma, jos turi būti išieškotos. Šioje ataskaitoje nagrinėjamos tokių išieškojimų procedūros. 3. Siekiant apsaugoti ES finansinius interesus, valstybės narės privalo "priimti visas būtinas teisines, reglamentuojančias ir administracines nuostatas bei imtis visų kitų priemonių, reikalingų: a) patikrinti iš EŽŪGF ir EŽŪFKP lėšų finansuojamų operacijų tikrumą ir atitikimą; b) užkirsti kelią pažeidimams ir su jais kovoti; c) susigrąžinti sumas, kurios buvo prarastos dėl pažeidimų ar aplaidumo [1]." 1 LENTELĖ ŽEMĖS ŪKIO IŠLAIDOS 2006–2009 M. (MILIJONAIS EURŲ) [9999] | 2006 [8888] | 2007 | 2008 | 2009 | EŽŪGF | 42116 | 42446 | 43011 | 46120 | Kaimo plėtra | 11543 | 11154 | 10671 | 8992 | Iš viso | 53659 | 53620 | 53682 | 55112 | 4. Valstybės narės turi atlikti atskirų išmokų tvarkingumo patikras (paprastai imties pagrindu). Kai kurios patikros yra vykdomos prieš atliekant mokėjimą, todėl šiuo atveju aptiktų pažeidimų suma gali būti tiesiogiai atimta iš numatytos išmokos. Patikras vykdant po mokėjimo valstybės narės privalo užregistruoti skolą dėl bet kokių aptiktų neteisėtų išmokų ir tuomet iš naudos gavėjo pareikalauti sugrąžinti permokėtą sumą. 5. Daugelis naudos gavėjų reikalaujamą sumą sugrąžina, tačiau jei jie pateikia apeliaciją, o vėliau mokėjimo agentūra skolą vis vien pripažįsta, tuomet yra pradedami jos išieškojimo įgyvendinimo veiksmai, kurie kartais apima ir teisinius veiksmus. Esant tam tikroms sąlygoms (nemokumo atveju arba kai išieškojimo sąnaudos viršija skolos sumą) mokėjimo agentūra gali išieškojimą sustabdyti ir sumą pripažinti neatgaunama į ES biudžetą, ir tuomet skola yra nurašoma. 6. 2 lentelėje yra parodyta visa suma, dėl kurios yra atliekamas išieškojimas, ir išieškotos sumos, remiantis 2006–2009 m. laikotarpio valstybių narių skolininkų sąskaitų įrašais. 2 LENTELĖ SUMOS, UŽREGISTRUOTOS VALSTYBIŲ NARIŲ SKOLININKŲ SĄSKAITOSE (MILIJONAIS EURŲ) EŽŪGF metai, kurie baigiasi spalio 15 d. | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | Suma, dėl kurios yra atliekamas išieškojimas, spalio 15 d. | 1267 [9001] | 1437 [9002] | 1246 | 1115 | Sumos, išieškotos EŽŪGF metais | 104 [9003] | 152 | 113 | 111 | Išieškota procentinė dalis [9004] | 8,2 % | 10,6 % | 9,1 % | 10 % | 7. Kaip parodyta lentelėje, skolos, dėl kurios yra atliekamas išieškojimas, lygis valstybių narių sąskaitose išliko palyginti stabilus, kadangi išieškojimus ir nurašymus (žr. 4 lentelę) su kaupu kompensavo naujos nustatytos skolos. I priede pateiktas 2006–2009 m. nustatytų naujų skolų pasiskirstymas. 2006 ir vėlesnių metų skolų išieškojimo lygiai vis dėlto išaugo (žr. 3 lentelę). 8. Bendrose žemės ūkio politikos (BŽŪP) finansavimo nuostatose yra nustatyta, kad Komisija taip pat turi patvirtinti sąskaitas, susijusias su žemės ūkiu ir kaimo plėtra: Komisija patvirtina sumas, kurias išmoka valstybės narės, ir gali sumažinti išmokas valstybėms narėms, jei nustato, kad jos netinkamai taikė BŽŪP reglamentuojančius teisės aktus. Nors Komisijos ataskaitose šie sumažinimai dažnai buvo pateikiami kaip "išieškojimai", dauguma susijusių operacijų yra pataisymai, kuriais yra ne išieškomos neteisėtos išmokos iš naudos gavėjų, o dalis BŽŪP sąnaudų perkeliama nacionalinių mokesčių mokėtojams. Sąskaitų patvirtinimo kontekste maža dalis Komisijos patvirtinimo sprendimų yra susijusi su konkrečių skolų išieškojimu. NAUJAS 2006 M. REGLAMENTAVIMO PAGRINDAS 9. Audito Rūmai paskutinę ataskaitą apie netvarkingų išmokų išieškojimus paskelbė 2004 m. (Specialioji ataskaita Nr. 3/2004). Tuo metu Audito Rūmai atkreipė dėmesį į mažą paskelbtų skolų išieškojimo lygį, paskelbtų duomenų nenuoseklumą, didelį kiekį neišieškotų ir nenurašytų senų skolų ir tai, kad trūko aiškumo, kaip Žemės ūkio generalinis direktoratas ir OLAF dalijasi atsakomybę. 10. 2006 m. Taryba pradėjo taikyti naują reglamentavimo pagrindą [2]. Reikšmingiausias pokytis buvo "50 ir 50 taisyklės" įvedimas, pagal kurią neišieškotos skolos finansinės pasekmės po lygiai paskirstomos ES biudžetui ir susijusiai valstybei narei. Taisyklė padeda apsaugoti Sąjungos finansinius interesus. Valstybės narės turi apmokėti 50 % sumų, kurios nebuvo išieškotos per ketverius metus nuo skolos pripažinimo datos arba per aštuonerius metus, jei išieškojimo procedūra yra vykdoma teismuose. Dėl to taikant šią taisyklę yra svarbi skolos pripažinimo data. Tačiau jei galutiniu teismo sprendimu yra patvirtinama, kad skola buvo nepagrįsta, pagal 50 ir 50 taisyklę pareikalautą sumą Komisija valstybei narei turi sugrąžinti. 11. 50 ir 50 taisykle siekiama valstybes nares paskatinti, kad jos užtikrintų, kad skolos būtų išieškomos tinkamesniu laiku. Tai yra teigiamas pokytis, palyginti su ankstesne padėtimi, kai neišieškotos skolos galėjo sąskaitose pasilikti labai ilgą laiką, kartais dešimtis metų, prieš priimant specialius sprendimus jas nurašyti. Siekiant veiksmingai taikyti šią taisyklę, susiduriama su dviejų rūšių rizika: i) datos, kai skolos yra pirmą kartą pripažįstamos, nukėlimas, dėl kurio vėlinama data, kai neišieškojimo atveju iš valstybių narių gali būti pareikalautas mokestis; ir ii) skolų nurašymas jas pripažinus neatgaunamomis, neišnaudojus visų išieškojimo galimybių, siekiant išvengti taisyklės taikymo konkrečios skolos atžvilgiu. 12. Naujuoju reglamentavimo pagrindu buvo įvesta kitų pakeitimų, susijusių su valstybių narių pranešimų apie pažeidimus ir apie jų išieškojimo pažangą siuntimu Komisijai. Iki 2006 m. tokia informacija buvo siunčiama ES kovos su sukčiavimu tarnybai (OLAF). Išsami informacija šiuo metu yra siunčiama atsakingai Komisijos tarnybai – Žemės ūkio ir kaimo plėtros generaliniam direktoratui tam, kad skolos galėtų būti atidžiau stebimos. Be to, pranešimo apie atskirus pažeidimus OLAF riba buvo padidinta nuo 4000 iki 10000 eurų. KAIP TEIKIAMOS ATASKAITOS APIE SKOLAS IR IŠIEŠKOJIMUS 13. Informaciją apie padėtį, susijusią su skolomis ir išieškojimais valstybėse narėse, mokėjimo agentūros kasmet siunčia Komisijai atskirose lentelėse (III priedo ir IIIA priedo duomenys), kurios yra pridedamos prie jų metinių finansinių ataskaitų [3]. Šia informacija taip pat naudojamasi kaip informacijos apie išieškojimus šaltiniu, rengiant Žemės ūkio ir kaimo plėtros generalinio direktorato metinę veiklos ataskaitą. 14. Remdamasi valstybių narių pateikta informacija, Komisija skelbia duomenis apie skolų ir neteisėtų išmokų išieškojimo lygius prie Europos Sąjungos finansinių ataskaitų pridedamuose aiškinamuosiuose raštuose. ES finansinėse ataskaitose paskelbtos sumos yra žymiai mažesnės nei valstybių narių apskaitoje užregistruotų sumų bendra suma, siekiant tinkamai atsižvelgti į Komisijos įvertintas sumas, kurias ji laiko atgaunamomis (žr. 59–61 dalis). Komisija taip pat kasmet teikia ataskaitas Europos Parlamentui ir Tarybai apie ES finansinių interesų apsaugą ir kovą su sukčiavimu, įskaitant neteisėtų išmokų išieškojimus žemės ūkio srityje. AUDITO APIMTIS IR METODAS 15. Audito Rūmai įvertino valstybių narių įdiegtų ir valdomų sistemų, skirtų išieškoti nustatytas skolas, veiksmingumą, bei Komisijos vykdomą šio proceso priežiūrą. Audito metu buvo keliami šie klausimai: i) Ar valstybės narės teisingai apdoroja ir registruoja skolas? ii) Ar valstybės narės sėkmingai išieško nustatytas neteisėtas išmokas? iii) Ar valstybės narės tinkamai nurašo skolas kaip neatgaunamas? iv) Ar Komisija veiksmingai prižiūri ir stebi išieškojimus? 16. Auditas apėmė 2006, 2007 ir 2008 finansinių metų EŽŪGF srities išieškojimus, kuriems buvo taikomos 2006 m. įvestos naujos taisyklės. Auditą sudarė: - 14 mokėjimo agentūrų imties aštuoniose valstybėse narėse analizė, pagrindinį dėmesį skiriant valstybėms, turinčioms didžiausią užregistruotą skolą; - 670 operacijų imties (494 atskirų skolų, 176 kitų operacijų) testavimas; - Komisijos gairių, auditų ir finansinių pataisymų vykdymo nagrinėjimas. Išsamesnė informacija apie atliktą darbą pateikta kiekvieno pastabų skirsnio pradžioje. Audito metu nebuvo vertinamas valstybių narių veiksmingumas nustatant pažeidimus, pagal kuriuos galima atlikti išieškojimus. PASTABOS AR VALSTYBĖS NARĖS TEISINGAI REGISTRUOJA IR TVARKO SKOLAS? 17. Nustačiusios pažeidimus ir klaidas, valstybės narės turi įvykdyti kai kurias su atsiradusia skola susijusias prievoles. Šios prievolės yra: - tikslios skolos sumos ir datos užregistravimas ir pranešimo apie ją teikimas Komisijai, be kita ko, suteikiant tinkamą pagrindą taikyti 50 ir 50 taisyklę; - teisingas skolos klasifikavimas, nuo kurio taip pat gali priklausyti 50 ir 50 taisyklės taikymas; - palūkanų apskaičiavimas, pareikalavimas jas apmokėti ir jų registravimas. 18. Audito Rūmai išnagrinėjo šių prievolių vykdymą mokėjimo agentūrose, įvertinę jose įdiegtas sistemas ir atlikę operacijų imties testus. Jie išanalizavo skolininkų sąskaitas ir patikrino Komisijos pateiktų lentelių tikslumą. Audito Rūmai taip pat įvertino, kaip plačiai galima skirtingai interpretuoti taisykles tokiu būdu sudarant sąlygas nevienodai traktuoti valstybes nares (įskaitant galimą poveikį išieškotos sumos dydžiui). SKOLININKŲ SĄSKAITŲ NETIKSLUMAI 19. Išieškotinos sumos gali būti klasifikuojamos kaip pažeidimai, administracinių procedūrų klaidos arba kitos išieškomos sumos. Kiekvienai kategorijai taikomos taisyklės yra iš dalies skirtingos, kaip paaiškinta 29 ir 30 dalyse. Operacijų imtyje Audito Rūmai patikrino lentelių, kuriose Komisijai yra teikiama informacija apie skolas, tikslumą. Pagrindiniai Audito Rūmų nustatyti netikslumai buvo susiję su skolomis, kurios buvo neteisingai klasifikuotos, arba su atvejais, kai užregistruotas sumas pagrindžiančių dokumentų nebuvo byloje arba jie buvo netinkami [4]. Bendra klaidų suma Audito Rūmų imtyje sudarė 8,3 milijono eurų ir buvo susijusi su 89 iš 670 nagrinėtų operacijų. Pažeidimų atveju šie netikslumai gali turėti finansinį poveikį, kadangi jie gali sutrukdyti taikyti įprastą 50 ir 50 patvirtinimo mechanizmą ir gali tiesiogiai paveikti sumas, kurias Komisija pataiso ir išieško iš valstybių narių. 20. Atskirų mokėjimo agentūrų skolininkų sąskaitas taip pat tikrina nepriklausomi auditoriai (sertifikavimo įstaigos), kurie Komisijai teikia ataskaitą dėl pateiktų finansinių ataskaitų patikimumo. Tačiau oficialiai patvirtintus duomenis pačios sertifikavimo įstaigos vėlesniais metais taip pat gali žymiai pakeisti. Pavyzdžiui, Italijos atveju bendra likutinių skolų suma 2006 m. pabaigoje, kurią patvirtino Italijos sertifikavimo įstaiga, buvo pakoreguota sumažinant 182 milijonais eurų [5], arba Danijos atveju išieškotos sumos, kurias jau buvo patvirtinusi Danijos sertifikavimo įstaiga, vėlesniais metais taip pat buvo pataisytos padidinant 4,7 milijono eurų suma 2008 m. atveju ir sumažinant 14,1 milijono eurų suma 2009 m. atveju. Tokie dideli koregavimai kelia abejonių dėl oficialiai patvirtintų duomenų patikimumo. Kaip parodyta 1 langelyje pateiktame pavyzdyje, sertifikavimo įstaigos taip pat susidūrė su sunkumais tvirtindamos valstybėse narėse užregistruotus duomenis. 1 LANGELIS TRŪKSTA DUOMENŲ ARBA JIE YRA NEĮSKAITOMI KAIMO MOKĖJIMO AGENTŪROJE (RPA, JK) Kaimo mokėjimo agentūroje Audito Rūmai negalėjo suderinti [6] Komisijai pateiktų 2006 ir 2007 m. duomenų su agentūros skolininkų sąskaitose užregistruotomis sumomis, kadangi agentūros skolininkų duomenys buvo iškreipti. Nustatyti 2006 m. skirtumai sudarė 8,8 milijono svarų sterlingų [7], iš kurių 81 % dėl pataisymų. Problemų taip pat buvo nustatyta sertifikavimo įstaigos atlikto audito metu, – ir jai parengus naują skolininkų sąskaitų suvestinę buvo galima suteikti tik dalinį, o ne visišką, patikinimą, todėl sertifikavimo įstaiga padarė išvadą, kad 2007 m. užregistruotų skolų tikslumas buvo nepatenkinamas. SKOLOS REGISTRAVIMO DATOS NENUOSEKLUMAS 21. Data, kuria pažeidimai turi būti užregistruojami valstybių narių skolininkų sąskaitose (III priedas), yra pagrindinis Reglamento elementas, kadangi nuo jos skaičiuojama ketverių metų ir aštuonerių metų laikotarpio, nustatyto pagal 50 ir 50 taisyklę, pradžia. Reglamente ši data apibrėžiama kaip "pirmasis administracinės ar teisminės kompetentingos institucijos atliktas raštiškas įvertinimas, kuriame remiantis konkrečiais faktais padaroma išvada apie pažeidimo buvimą, neatmetant galimybės šią išvadą vėliau patikslinti ar panaikinti atlikus administracinę ar teisminę procedūrą". [8] Pradinio skolų užregistravimo data yra susijusi su pirminio administracinio ar teisminio nustatymo akto sąvoka, kuri dažniau yra įvardijama prancūzų k. santrumpa PACA (Premier Acte de Constatation Administrative). 22. Europos Komisija šią apibrėžtį toliau plėtojo savo gairėse [9], kuriose nuo 2008 m. [10] taip pat yra nurodyta, kad į mokėjimo agentūrų metines finansines ataskaitas turėtų būti įtraukti visi pažeidimai, net jei apie skolą nebuvo oficialiai pranešta pranešimu apie išieškojimą [11], tokius pažeidimus registruojant kaip "galimus skolininkus" ar "preliminarius skolininkus". Nepaisant pastangų atlikti suderinimą, valstybėse narėse PACA data ir toliau yra skirtingai interpretuojama, o Komisijos nurodymai atskiroms valstybėms narėms yra ne visada nuoseklūs. Iš tikrųjų ši data svyruoja nuo anksčiausios datos, kai kontrolės įstaiga atlieka patikrą, iki vėliausios datos, kai yra išduodamas pranešimas apie išieškojimą. Audito Rūmai nustatė, kad šios datos gali skirtis iki šešerių metų. Nors teisės aktuose nėra nustatytas terminas, kada po patikros turi būti pranešta apie skolą, Europos Teisingumo Teismo sprendime dėl bylos C-54/95 yra reikalaujama, kad išieškojimo procedūra būtų pradėta per vienerius metus po to, kai yra sužinomi visi su pažeidimu susiję svarbūs faktai. 23. Valstybės narės, kurios taiko vėliausią galimą terminą ir PACA data laiko rašytinio pranešimo apie išieškojimą datą, laimi papildomo laiko prieš sumoms taikant 50 ir 50 patvirtinimo mechanizmą ir ne visada registruoja galimas skolas kaip "preliminarius skolininkus", kaip reikalaujama Komisijos gairėse. Taigi, ataskaita apie aptiktą pažeidimą gali būti teikiama ir Komisijos pataisymas jam gali būti taikomas skirtingais metais, priklausomai nuo valstybės narės patvirtintos politikos. 24. Ispanijos institucijos PACA data paprastai laiko pirmą įvertinimą (acuerdo de inicio), siunčiamą naudos gavėjui prieš pranešimą apie išieškojimą. Tačiau dviejose audituotose mokėjimo agentūrose (FEGA ir AVFGA) [12] nuo 2008 m. atsižvelgiama į pranešimo apie išieškojimą datą, o tai esamomis aplinkybėmis neatitinka galiojančių įstatymų. Iki 2008 m. Prancūzijos mokėjimo agentūros laikėsi teisės aktų ir gairių, tačiau 2009 m. jos pakeitė savo ataskaitų teikimo sistemą ir ėmė taikyti vėlesnę darbinę datą – pranešimo apie išieškojimą datą, siekdamos išvengti ankstyvo skolų registravimo "preliminarių skolininkų" forma trūkumų. 2009 m. pabaigoje Komisija pareikalavo, kad Prancūzijos institucijos sugrąžintų ankstesnę sistemą. 25. Vokietijoje, Belgijoje, Vengrijoje ir JK [13] buvo nustatyta keletas atvejų, kai galimiems skolininkams anksčiau buvo nusiųsti rašytiniai įvertinimai, kurių data turėjo būti užregistruojamos skolos sąskaitose, tačiau tokie įrašai nebuvo padaryti. 26. Skirtingo PACA datos interpretavimo problemą Audito Rūmai kėlė savo 2004 m. ataskaitoje ir Komisija pripažino, kad į ją turi būti atkreiptas dėmesys. Tačiau Komisijos paskelbtose gairėse dar nebuvo skatinamas suderintas šios problemos sprendimo būdas, o jo svarba dar padidėjo įvedus 50 ir 50 taisyklę. NENUOSEKLUMAS DĖL SKIRTINGO KONKREČIŲ RŪŠIŲ SKOLOS INTERPRETAVIMO 27. Audito Rūmai taip pat nustatė, kad mokėjimo agentūros nenuosekliai interpretavo pažeidimo, administracinių procedūrų klaidų ir kitų rūšių išieškojimų sąvokas. Svarbu, kad valstybės narės šias sąvokas interpretuotų vienodai, siekiant užtikrinti nuoseklų ir palyginamą ataskaitų teikimą; interpretavimo skirtumai taip pat gali turėti finansinį poveikį ES biudžetui. 28. 2006 ir 2007 m. visos skolos (kad ir kaip jos būtų klasifikuojamos – pažeidimai, administracinės klaidos ar "kitos") Komisijai [14] buvo pateiktos valstybių narių skolininkų sąskaitose ir joms buvo pritaikytas 50 ir 50 patvirtinimo mechanizmas. 29. Nuo 2008 m. dėl administracinių klaidų nepagrįstai išmokėtos sumos nėra įtraukiamos į valstybių narių skolininkų sąskaitas (III priedo lenteles), kadangi jos turi būti sugrąžintos į ES biudžetą kiekvienų metų pabaigoje vykdant sąskaitų finansinį patvirtinimą. 2 LANGELIS PRANCŪZIJOS MOKĖJIMO AGENTŪRA ONIEP [15]: "KITOS" SKOLOS 2008 m. mokėjimo agentūra apie skolą pirmą kartą pranešė toje finansinių ataskaitų dalyje, kuriai nėra taikoma 50 ir 50 sąskaitų patvirtinimo taisyklė, remdamasi tuo, kad dėl pažeidimo buvo suteiktos banko garantijos. Ši skola buvo nustatyta 1997 m. ir jos potencialus finansinis poveikis sudarė 8,5 milijono eurų. Jei šis atvejis būtų buvęs klasifikuotas kaip pažeidimas, o ne kaip "kita" skola, jis būtų buvęs patvirtintas 2006 m., kai buvo pradėta taikyti 50 ir 50 taisyklė, ir 4,3 milijono eurų suma būtų buvusi sugrąžinta į ES biudžetą, nepriklausomai nuo tolesnio garantijų apmokėjimo. 30. Be to, valstybės narės administracinės klaidos sąvoką taikė nenuosekliai. Audito Rūmai nustatė penkiolika atvejų [16], iš viso sudariusių 7 milijonus eurų, apie kuriuos buvo pranešta kaip apie pažeidimus ir kurie, jų manymu, turėjo būti klasifikuoti kaip administracinės klaidos ir dėl to nedelsiant pervesti į ES biudžetą. 31. Mokėjimo agentūros skirtingai interpretuoja, ką apima pažeidimas [17]. Pavyzdžiui, skolos, kurios buvo aptiktos ne patikros metu, arba skolos, dėl kurių yra suteikta garantija, nėra laikomos pažeidimais ir nėra registruojamos kaip pažeidimai kai kuriose valstybėse narėse (Vokietijoje ir Prancūzijoje). Jos yra registruojamos kaip "kitos" skolos ir todėl į jas nėra atsižvelgiama taikant 50 ir 50 patvirtinimo mechanizmą. Jei galiausiai šios skolos yra pripažįstamos neatgaunamomis, riziką, kad pagal garantiją nebus sumokėta, prisiima ES biudžetas. 2 langelyje yra pateiktas pažeidimų, kurie buvo neteisingai klasifikuoti kaip kiti išieškojimai, pavyzdys ir parodytas poveikis ES biudžetui. NENUOSEKLUS PALŪKANŲ SKAIČIAVIMAS, DĖL KURIO PATIRIAMI FINANSINIAI NUOSTOLIAI 32. Atsižvelgiant į tai, kad kartais nuo neteisėtos išmokos sumokėjimo iki jos vėlesnio aptikimo ir iki po to atliekamo išieškojimo praeina ilgas laiko tarpas, likutinei skolai turėtų būti skaičiuojamos palūkanos [18], siekiant apsaugoti ES finansinius interesus. Esant 1200 milijonų eurų vidutinei likutinei skolai, į ES biudžetą kasmet priauga didelė palūkanų suma – remiantis atsargiai įvertinta 3 % metine palūkanų norma, įvertinta metinė suma sudaro apie 36 milijonus eurų. Kai į ES biudžetą yra sumokamos visos privalomos palūkanos, nuostolio nepatiriama. 33. Audito Rūmai nustatė, kad skolos palūkanų skaičiavimas vis dar buvo nevisiškai suderintas. Didžiosios daugumos priemonių atveju palūkanų norma turi būti apskaičiuojama vadovaujantis nacionaline teise, tačiau nėra nustatytas tikslus normos dydis, išskyrus tai, kad jis negali būti mažesnis už palūkanų normą, taikomą išieškant sumas pagal nacionalinius teisės aktus. II priede yra pateikta skirtingų palūkanų skaičiavimo metodų, kuriuos taikė Audito Rūmų audituotos mokėjimo agentūros, santrauka. 34. Dauguma audituotų mokėjimo agentūrų taiko automatinį skaičiavimo mechanizmą, remiantis palūkanų norma, apskaičiuojama pagal nacionalinius teisės aktus, tačiau praktikoje buvo didelė metodų įvairovė. 35. Europos Teisingumo Teismas pritarė Komisijos požiūriui, kad palūkanos turi būti įtrauktos į III priedą, net jei pagrindinė suma nebuvo išieškota arba nebuvo nustatyta vykdant teismines procedūras [19]. Tačiau pagal dabartinę sistemą apie mokėtinas palūkanas skolininkui yra ne visada pranešama kiekvienų metų spalio 15 d., t. y. ES žemės ūkio išmokų metų pabaigoje, atsiunčiant atnaujintą pranešimą apie išieškojimą. 3 LANGELIS PRIAUGUSIŲ PALŪKANŲ TVARKYMAS ISPANIJOJE Komisijai pareikalavus, AVFGA (Valensijos mokėjimo agentūra) 2008 m. spalio 15 d. priskaičiuotas palūkanas įtraukė į III priedą, atnaujinusi 575 skolų likutį. AVFGA pagal sudėtinių palūkanų formulę apskaičiuotos palūkanos, priaugusios iki 2008 m. spalio 15 d., sudarė 11,6 milijono eurų. Audito Rūmai rado skaičiavimo klaidų, dėl kurių susidarė 1,4 milijono eurų nepriemoka. Mokėjimo agentūros atliktas apskaičiavimas buvo skirtas tik pateikti ataskaitą Komisijai, nes skolininkams sąskaita faktūra nebuvo išsiųsta. AR VALSTYBĖS NARĖS SĖKMINGAI IŠIEŠKO NUSTATYTAS NETEISĖTAS IŠMOKAS? 36. Nustačius pažeidimą, yra svarbu, kad valstybės narės institucijos panaudotų visas priemones tam, kad iš naudos gavėjo būtų išieškota skola. Audito Rūmai įvertino 2006–2009 m. laikotarpį šiais požiūriais: - koks skolų lygis yra išieškomas; - per kiek laiko valstybės narės pradeda išieškojimo procedūras po to, kai yra aptinkamas pažeidimas; - kiek yra pagrįsta neišieškojimą laikyti nacionalinių institucijų "aplaidumu" ir dėl to jas laikyti atsakingomis už visą likutinę skolą; - kokius išieškojimo įgyvendinimo metodus gali taikyti valstybės narės ir kaip jie yra taikomi praktikoje. PALYGINTI MAŽI IŠIEŠKOJIMO LYGIAI, TAČIAU YRA GERĖJIMO POŽYMIŲ 37. Kaip parodyta 2 lentelėje, bendras skolų, dėl kurių yra atliekamas išieškojimas, metinis išieškojimo lygis yra gana mažas – apie 10 % visų užregistruotų skolų. Siekdami pamėginti įvertinti sistemos pakeitimo poveikį, Audito Rūmai apskaičiavo naujų skolų, nustatytų 2006–2009 m., kiekvienų metų išieškojimo lygį. 2006 ir vėlesnių metų skolų išieškojimo lygiai vis dėlto padidėjo (3 lentelėje). 38. 3 lentelėje parodyta, kad didžiausia išieškojimų dalis yra įvykdoma tais metais, kai yra nustatoma skola. Vėlesniais metais išieškojimo lygis smarkiai sumažėja. Išsamesnė analizė rodo, kad išieškojimo lygiai administracinių bylų atveju yra žymiai didesni nei tais atvejais, kai yra vykdomos teisminės procedūros (2006–2009 m. pirmuoju atveju bendras išieškojimo lygis sudarė 54 %, o antruoju – 8,3 %). LAIKU PRADĖJUS IŠIEŠKOJIMO PROCEDŪRAS, PADIDĖJA IŠIEŠKOJIMO TIKIMYBĖ, TAČIAU NUSTATYTA REIKŠMINGŲ VĖLAVIMŲ 39. Išieškojimo procedūros veiksmingumas labai priklauso nuo pradiniais etapais atliktų veiksmų greičio. Po to, kai kontrolės įstaigos aptinka galimą pažeidimą, yra svarbu, kad būtų kiek įmanoma greičiau priimtas galutinis sprendimas dėl to, ar skola egzistuoja ir ar turėtų būti išduotas išieškojimo pavedimas. 40. Tačiau Audito Rūmai nustatė keletą mokėjimo agentūrų, būtent Prancūzijoje, Italijoje ir Graikijoje, kuriose skolos buvo užregistruotos nepateisinamai vėlai po pažeidimo aptikimo. Pirmiau minėtose šalyse 39 atvejais iš 494 išnagrinėtų buvo nepateisinamai vėluojama. 3 LENTELĖ SKOLŲ, UŽREGISTRUOTŲ PO 50 IR 50 TAISYKLĖS ĮVEDIMO, IŠIEŠKOJIMAS Fin. metai | Atitinkamais metais nustatyta skola (milijonais eurų) | Išieškota 1 metais | Išieškota 2 metais | Išieškota 3 metais | Išieškota 4 metais | Iš viso išieškota | 2006 | 155 | 24,1 % | 17,7 % | 6,0 % | 2,7 % | 50,6 % | 2007 | 257 | 33,3 % | 12,7 % | 3,6 % | | 49,5 % | 2008 | 135 | 33,7 % | 16,8 % | | | 50,6 % | 2009 | 135 | 35,5 % | | | | 35,5 % | NACIONALINIŲ INSTITUCIJŲ IŠIEŠKOJIMO VEIKSMŲ TRŪKUMAI 41. Komisija yra atsakinga už nacionalinių institucijų vykdomo skolų išieškojimo rūpestingumo priežiūrą. Jei yra nustatoma, kad šios institucijos šiuo atžvilgiu yra aplaidžios, valstybė narė turi ES biudžetui kompensuoti neatgautos skolos sumą. Audito Rūmai nustatė keletą atvejų, kai Komisija turėtų išsiaiškinti, ar buvo aplaidumas. Svarbiausi nustatyti atvejai buvo šie: - atvejai, kai teisminės institucijos anuliuodavo išieškojimo procedūrą, nes administracinės institucijos nesilaikė vienos ar kelių teisiškai privalomų procedūrų, ypač tuomet, kai jos nedalyvavo teisminio nagrinėjimo procedūrose, kurias mokėjimo agentūros, vadovaudamosi nacionaliniais teisės aktais, privalo vykdyti kartu su naudos gavėju [20]; - atvejai, kai teisminės institucijos anuliuodavo išieškojimo procedūras, nes laikė, kad skolos buvo uždelstos, t. y. administracinės procedūros užtruko pernelyg ilgai, ir tai buvo galima sieti su per ilgu administracinių institucijų delsimu vykdant išieškojimo veiksmus [21]; - atvejai, kai administracinės institucijos savo skolos laiku neužregistravo kolektyvinėje nemokumo byloje prieš naudos gavėją, faktiškai atsisakydamos sumos išieškojimo [22]; 4 LANGELIS NEPATEISINAMI VĖLAVIMAI GRAIKIJOJE IR ITALIJOJE Graikijoje audito metu nustatyti septyni atvejai, kai tyrimo ataskaitų vertinimas užtruko nuo ketverių iki šešerių metų. Toje pačioje šalyje 18 atvejų galutiniam ministerijos sprendimui, kuriuo yra patvirtinamas išieškojimas, prireikė nuo dvejų iki septynerių metų po pirmo pranešimo apie išieškojimą išsiuntimo naudos gavėjui. Šių išieškojimų bendra vertė sudaro 10,3 milijono eurų. Italijoje audito metu nustatyti septyni atvejai, kurių bendra suma sudarė 2,5 milijono eurų, kai laikotarpis nuo tyrimo ataskaitos parengimo iki skolos užregistravimo siekė nuo dvejų iki ketverių metų. - atvejai, kai administracinės institucijos turėjo priemonių, kurios galėjo būti laikomos pakankamu pagrindu pateikti apeliaciją arba perduoti bylą tolesnio lygmens instancijai, tačiau jų nepanaudojo [23]; - atvejai, kai buvo pernelyg delsiama vykdyti išieškojimo veiksmus po to, kai procedūra jau buvo pradėta, ypač kai buvo delsiama pradėti išieškojimo įgyvendinimo veiksmus [24]. RIBOTOS VALSTYBIŲ NARIŲ INSTITUCIJŲ TAIKOMOS ĮGYVENDINIMO PROCEDŪROS 42. Įgyvendinimo procedūros yra išskirtinė nacionalinės teisės kompetencijos sritis. 2008 finansiniais metais įsigaliojo šio bendro principo išimtis [25], pagal kurią yra reikalaujama, kad "nepažeisdamos jokių kitų nacionalinėje teisėje numatytų veiksmų reikalavimų vykdymui užtikrinti, valstybės narės visas dar negrąžintas išmokų gavėjo skolas, nustatytas remiantis nacionaline teise, išskaičiuoja iš išmokos, kurią tam pačiam išmokų gavėjui ateityje mokės už skolos susigrąžinimą atsakinga mokėjimo agentūra." 5 LANGELIS NACIONALINIŲ INSTITUCIJŲ RŪPESTINGUMO STOKOS PAVYZDYS: ISPANIJA (ANDALŪZIJA) Audito Rūmai nustatė 252 atvejus Ispanijoje (Andalūzijoje) nuo 2006 iki 2008 m., kai nuo netvarkingos išmokos aptikimo iki tada, kai mokėjimo agentūra sužinojo apie faktus ir galėjo pradėti išieškojimo procedūrą, jau buvo suėjęs ketverių metų senaties terminas [26]. Mokėjimo agentūra nusprendė iš ES biudžeto nurašyti 5,8 milijono eurų sumas. Jei vėliau Komisija nustatytų, kad buvo aplaidumas, už jį būtų atsakingos Ispanijos institucijos. 43. Tačiau Audito Rūmų audito metu buvo nustatyta, kad įgyvendinimo procedūros veiksmingumą riboja šie dalykai: - nuo 2008 m. audituotos mokėjimo agentūros vykdė išieškojimus išskaitymo būdu, kai tai buvo leidžiama pagal nacionalinius įstatymus, tačiau išskaitymai negali būti taikomi tol, kol skola nėra pripažinta teisiškai; - be užskaitymo arba pareikalavimo įvykdyti garantiją (jei taikoma), nė viena iš audituotų mokėjimo agentūrų neturi kitų tiesioginių įgyvendinimo galimybių; - tik kai kurios iš audituotų mokėjimo agentūrų [27] turi galimybę teisinėmis priemonėmis arba susitarusios įgyvendinti Bendrijos skolų išieškojimą pasitelkdamos kitas įstaigas, pvz., regionines ar nacionalines mokesčių ir (arba) muitų institucijas. Ši galimybė padidina išieškojimo tikimybę; - visose audituotose valstybėse narėse, išskyrus Belgiją ir Graikiją, išieškojimo pavedimai, apie kuriuos pranešė mokėjimo agentūros, gali būti tiesiogiai įgyvendinami kreipiantis į teisminę instituciją; - pranešimo apie išieškojimą vykdymas turėtų būti stabdomas tik tuomet, kai ginčijama suma yra pakankamai apsaugota (banko garantija, piniginiu užstatu ir t. t.), nebent skolininkas dėl šio atidėjimo yra pateikęs tinkamai pagrįstų priežasčių. Tačiau šį principą taikė ne visos audituotos valstybės narės. AR VALSTYBĖS NARĖS TINKAMAI NURAŠO SKOLAS KAIP NEATGAUNAMAS? 44. Kai skolos yra pripažįstamos neatgaunamomis (jei naudos gavėjas yra nemokus arba jei išieškojimo veiksmų sąnaudos veikiausiai viršys išieškotą sumą), pagal Reglamentą valstybės narės jas gali nurašyti. Tokiais atvejais skolos yra pašalinamos iš Komisijai teikiamų skolininkų sąskaitų. Jei nurašymas įvykdomas prieš sueinant ketverių ar aštuonerių metų terminui, 50 ir 50 taisyklė nėra taikoma ir visa suma turi būti faktiškai apmokėta iš ES biudžeto. Dėl to kyla rizika, kad siekiant išvengti 50 ir 50 taisyklės ir susijusio mokesčio valstybėms narėms taikymo, skolos bus nurašomos pirma laiko – t. y. neišnaudojus visų galimų išieškojimo veiksmų. 45. Audito Rūmai išnagrinėjo 138 nurašymų, atliktų nuo 2006 iki 2008 m., imtį, kurių bendra vertė sudaro 176,5 milijono eurų, siekdami įvertinti, ar nurašymas esamomis aplinkybėmis buvo tinkamas. Jie taip pat: - išnagrinėjo nuo 2006 iki 2009 m. nurašytas sumas ir nustatė ES biudžetui tenkančias sąnaudas; - išnagrinėjo darbinę nemokumo apibrėžtį ir jos poveikį nurašymams; - išnagrinėjo kitas aplinkybes, kuriomis skolos yra nurašomos. 46. Audito Rūmų atlikta duomenų apie nurašytas skolas analizė rodo, kad dauguma sumų, kurias mokėjimo agentūros deklaravo kaip neatgaunamas, buvo finansuotos iš ES biudžeto (žr. 4 lentelę). 2006 m. padėtis yra laikoma išskirtine, nes tais metais buvo nurašytos praeityje, nuo devintojo dešimtmečio, susikaupusios skolos. 4 LENTELĖ 2006–2009 M. NURAŠYTOS SUMOS (MILIJONAIS EURŲ) | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | Iš viso | "Nurašytos" skolos | 225,8 | 166,0 [8002] | 32,4 | 64,4 | 488,6 | Iš viso finansuota iš ES biudžeto | 207,2 | 154,4 | 25,3 | 42,0 | 428,9 | Nurašytų skolų, finansuotų iš ES biudžeto, procentinė dalis | 91,8 % | 93 % | 78,1 % | 65,1 % | 87,8 % | KRITERIJŲ, TAIKOMŲ PAGRINDŽIANT SKOLŲ NURAŠYMUS, AIŠKUMO TRŪKUMAS 47. Reglamentavimo nuostatos [28], susijusios su nemokumo sąvoka, kuri 90 % atvejų yra pateikiama kaip pagrindinė skolų nurašymo priežastis, yra nepakankamai aiškios. Iš esmės mokėjimo agentūros sumas nurašo, vadovaudamosi šiomis sąlygomis: Skolų, dėl kurių yra vykdomos teisminės procedūros, atveju: - Nemokumo procedūros, kurias skelbia nacionaliniai teismai ir vykdo likvidatoriai. Audito Rūmai nustatė, kad atskirose mokėjimo agentūrose skola gali būti nurašoma nemokumo procedūrų pradžioje, jas vykdant arba joms pasibaigus ir dėl to atsiranda didelių skirtumų taikant aštuonerių metų laikotarpį, kuris turi praeiti prieš sumas patvirtinant pagal 50 ir 50 taisyklę. Sumos, kurios yra galiausiai išieškomos vykdant likvidavimo procedūrą, paprastai yra palyginti mažos (nuo 0,14 % iki 6 % skolos dydžio). Teisme nenagrinėtų (t. y. standartinių) skolų atveju: - Negalėjimas surasti skolininko, skolininko mirtis arba išieškotino turto nebuvimas (nulla bona) yra priežastys, kuriomis yra paprastai remiamasi pagrindžiant nurašymus. Nėra nustatytas bendras metodas, kuriuo remiantis būtų galima taikyti šiuos kriterijus, ir dėl to audituotose mokėjimo agentūrose yra taikoma skirtinga praktika bei yra didelių skirtumų taikant ketverių metų laikotarpį, kuris turi praeiti prieš sumas patvirtinant pagal 50 ir 50 taisyklę. 48. Be to, buvo nustatyta, kad kai kurios mokėjimo agentūros savo skolas nurašo III priedo lentelėse, tačiau jos paliekamos skolininkų knygoje pagal nacionalinius teisės aktus, kadangi išlieka tolesnio išieškojimo taikant nacionalinius teisės aktus galimybių (mokėjimo agentūros Vokietijoje). Bendrai finansuojamų priemonių atveju taikant šią praktiką yra nevienodai traktuojami skolininkai, kadangi išieškojimo procedūros dėl skolos nacionalinės dalies vis dar tęsiamos, kai Bendrijos dalis jau yra nurašyta. 49. Atsižvelgiant į tai, kad dauguma nurašymų atliekami dėl skolininko nemokumo, yra svarbu patikslinti valstybėse narėse taikomus kriterijus, siekiant užtikrinti, kad į ES biudžetą būtų išieškoma maksimali suma ir kad panašūs atvejai būtų vienodai traktuojami valstybėse narėse. 50. 6 langelyje parodytas nepagrįsto nurašymo ir galimo administracinių institucijų aplaidumo pavyzdys. SKOLAS NURAŠANT DĖL NEEKONOMIŠKŲ IŠIEŠKOJIMO SĄNAUDŲ, SUMOS BUVO MAŽESNĖS, TAČIAU VIS TIEK YRA REIKALINGAS PAAIŠKINIMAS 51. Mokėjimo agentūros mažai taikė praktiką nurašyti skolas tais atvejais, kai išieškojimo sąnaudos buvo pripažintos didesnėmis nei išieškotina suma. Audito Rūmai nustatė, kad ši praktika buvo dažniausiai taikoma 100 eurų neviršijančių sumų atveju, nors Jungtinėje Karalystėje (RPA) paprastai laikoma, kad teisinius veiksmus dėl skolų yra veiksminga pradėti tik tuomet, kai jos viršija 2000 svarų sterlingų [29]. Vokietijoje (mokėjimo agentūra Hamburg-Jonas) nustatyta riba buvo 1000 eurų. Komisija šiuo klausimu nepateikė jokių papildomų gairių ir skirtumai valstybėse narėse išlieka. Nuo 2006 iki 2009 m. dėl šios priežasties mokėjimo agentūros nurašė apie 880000 eurų. 6 LANGELIS NEPAGRĮSTAS SKOLOS NURAŠYMAS IŠ ES BIUDŽETO VOKIETIJOS (ŽEMUTINĖS SAKSONIJOS) MOKĖJIMO AGENTŪROJE Šiuo atveju pranešimai apie išieškojimą dėl 4,9 milijono eurų sumos buvo parengti 2003 m. rugpjūčio 6 d. Teismo procedūros dėl nemokumo buvo pradėtos 2003 m. rugpjūčio 1 d. Mokėjimo agentūra sumą neatgaunama pripažino 2006 m. spalio 15 d., prieš pritaikant 50 ir 50 patvirtinimo mechanizmą, ir dėl to visa suma buvo nurašyta iš ES biudžeto. Tačiau tuo metu, kai skola buvo pripažinta neatgaunama, teisminės procedūros pagal garantiją, suteiktą dėl skolos sumos, vis dar buvo vykdomos, ir tai reiškia, kad išieškojimo galimybės nebuvo išnaudotos. Taigi nepagrįstas nurašymas, finansuotas iš ES biudžeto, sudarė 4,9 milijono eurų. ANULIUOTOS SKOLOS 52. Valstybės narės gali anuliuoti skolas, vadovaudamosi administracinės arba teisminės institucijos priimtais sprendimais, paprastai tuomet, kai paskelbto pažeidimo vėliau nepatvirtina teismas. Šiuo atveju skola yra nurašoma ir pašalinama iš skolininkų sąskaitų. Tais atvejais, kai 50 ir 50 taisyklė jau buvo pritaikyta, suma, kurią turėjo apmokėti valstybė narė, turi būti kompensuota iš ES biudžeto. Todėl svarbu vykdyti tolesnę tokių atvejų priežiūrą ir išnagrinėti, ar skolos anuliavimas, apie kurį pranešė valstybė narė, yra visiškai pateisinamas ir ar valstybė narė visiškai išnaudojo galimybes tinkamu lygmeniu pareikšti apeliaciją. 53. Komisija paskelbė, kad 2006 ir 2007 finansiniais metais ji tolesnę priežiūrą vykdė dėl 23 tokių skolų, kurių kiekviena viršijo 1 milijoną eurų [30]. Tačiau Komisija teisme nenagrinėtų skolų atveju neįvertina skolos anuliavimo pagrindo, o skolų, dėl kurių buvo vykdomos teisminės procedūros, atveju neįvertina, ar buvo galimybių pateikti apeliaciją aukštesnėms teisminėms instancijoms ir ar tokios galimybės buvo išnaudotos. Nors tokius atvejus valstybėse narėse nagrinėja sertifikavimo įstaigos, jų analizė apsiriboja patikrinimu, ar institucijos turėjo pagrindą anuliuoti skolas (pvz., ar egzistuoja sprendimas), tačiau nėra nagrinėjama, ar dėl sprendimo buvo galima ir reikėjo apeliuoti aukštesniu lygmeniu. Atitinkamose Komisijos gairėse, skirtose sertifikavimo įstaigoms, nėra pakankamai išsamiai nurodyta, koks darbas turi būti atliekamas. Nuo 2006 iki 2009 m. valstybių narių anuliuotų skolų bendra vertė sudarė 455 milijonus eurų, iš kurių 261 milijonas eurų buvo susijęs su palyginti mažu skaičiumi didelės vertės skolų (46), viršijusių vieną milijoną eurų. AR KOMISIJA VEIKSMINGAI PRIŽIŪRI IR STEBI IŠIEŠKOJIMUS? 54. Komisija yra atsakinga už valstybių narių vykdomo žemės ūkio išlaidų valdymo ir administravimo, įskaitant su išieškojimais susijusius veiksmus, priežiūrą. Ji privalo: - skelbti išsamią ir tikslią informaciją apie skolas ir išieškojimus metinėse finansinėse ataskaitose, remiantis nacionalinių institucijų teikiamais duomenimis; - teikti aiškias ir nedviprasmiškas gaires dėl teisės aktų taikymo; - taikyti veiksmingus patvirtinimo mechanizmus – įskaitant 50 ir 50 taisyklę – siekiant nustatyti teisės aktų nesilaikymą ir valstybėms narėms taikyti atitinkamus pataisymus; - užbaigti Išieškojimų specialiosios paskirties grupės darbą, susijusį su skolomis, nustatytomis prieš 2006 m.; - tinkamai panaudoti informaciją, kurią valstybės narės teikia apie atskiras skolas. Audito Rūmai įvertino, kaip veikia šie įvairūs mechanizmai, ir patikrino, ar jie yra taikomi taip, kaip buvo numatyta, ir ar jie buvo veiksmingi apsaugant Sąjungos finansinius interesus. KAS SKELBIAMA KOMISIJOS ATASKAITOSE? 55. Komisija skelbia informaciją apie neteisėtų išmokų išieškojimą prie Europos Sąjungos metinių finansinių ataskaitų pridedamuose aiškinamuosiuose raštuose. Komisija taip pat kasmet teikia ataskaitas Europos Parlamentui ir Tarybai apie ES finansinių interesų apsaugą ir kovą su sukčiavimu, įskaitant skirsnį apie išieškojimus žemės ūkio srityje. 56. Informaciją apie su išieškojimais susijusią padėtį valstybėse narėse savo metinių finansinių ataskaitų atskirose lentelėse (III ir IIIA priedų duomenys) skelbia mokėjimo agentūros [31]. Šia informacija taip pat naudojamasi kaip informacijos apie išieškojimus šaltiniu, rengiant DG AGRI generalinio direktoriaus metinę veiklos ataskaitą. 57. 5 lentelėje parodyta, kokią informaciją apie EŽŪGF skolas galima gauti remiantis duomenimis, pateiktais Europos Sąjungos metinėse finansinėse ataskaitose: 58. Metinėse finansinėse ataskaitose pateiktos sumos yra žymiai mažesnės nei sumos, užregistruotos valstybių narių skolininkų sąskaitose, kadangi jos yra pakoreguotos jas sumažinant, vadovaujantis pripažinta apskaitos politika ir atsargumo principu. Pakoreguoti skaičiai atspindi tai, kad valstybės narės gali pasilikti 20 % visų išieškomų sumų, kurioms jau yra taikomas 50 % patvirtinimas, ir atsižvelgti į sumas, kurias Komisija laiko neatgaunamomis. Atlikdama šią metinę korekciją Komisija taiko algoritmą, kuriame, be kita ko, atsižvelgiama į likutinių skolų amžių. III priede yra pateikta lentelė, kurioje parodytos įvairios skaičių korekcijos. 59. 6 lentelėje parodyta Europos Sąjungos metinėse finansinėse ataskaitose paskelbtų duomenų, susijusių su neteisėtų išmokų "išieškojimu", analizė. 5 LENTELĖ LIKUTINĖ SKOLA, NURODYTA METINĖSE FINANSINĖSE ATASKAITOSE (MILIJONAIS EURŲ) Metai | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | EŽŪGF bendrų gautinų sumų likutis gruodžio 31 d. | 1009 | 902 | 684 | 627 | Nurašymas | (477) | (483) | (392) | (350) | Grynoji suma | 532 | 419 | 292 | 277 | 60. Pirmiau nurodyti finansinėse ataskaitose pateikti duomenys, susiję su skolomis (žr. 5 lentelę) ir išieškojimais (žr. 6 lentelę), žymiai skiriasi nuo atitinkamų apibendrintų sumų valstybių narių apskaitos registruose (žr. 2 lentelę). Šis skirtumas iš dalies yra paaiškinamas skirtingomis datomis, kuriomis šie duomenys buvo parengti. Nors didelę dalį šių skirtumų Komisijos tarnybos galėjo paaiškinti, nesant reguliarios sutikrinimo procedūros išliko didelių nepaaiškintų skirtumų. Be to, dėl tam tikrų skolų, atsiradusių dėl cukraus rinkos restruktūrizavimo, traktavimo 2007 m. finansinėse ataskaitose buvo nurodyta apytiksliai 104 milijonais eurų per didelė suma (žr. III priedą). 61. Didžioji dalis (apie 87 % per ketverius metus) neteisėtų išmokų "išieškojimų", paskelbtų metinėse finansinėse ataskaitose, yra atliekama Komisijai vykdant pataisymus sąskaitų patvirtinimo procedūros metu. Jie iš esmės nėra susiję su atskiromis skolomis arba nustatytomis netvarkingomis išmokomis. Šiuos pataisymus apmoka susijusių valstybių narių mokesčių mokėtojai ir jie nėra tikrieji lėšų susigrąžinimai iš neteisėtą išmoką gavusių naudos gavėjų. Todėl iki 2008 m. buvo neteisinga finansinėse ataskaitose juos apibrėžti kaip "išieškojimus". 6 LENTELĖ NETEISĖTŲ IŠMOKŲ "IŠIEŠKOJIMAS" METINĖSE FINANSINĖSE ATASKAITOSE (MILIJONAIS EURŲ) Finansiniai metai | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | Sumos, kurios buvo išieškotos iš naudos gavėjų ir kurias kompensavo valstybės narės | 108 (11 %) | 115 (13 %) | 129 (10 %) | 132 (21 %) | Pataisymai, kuriuos taikė Komisija ir kurie buvo išieškoti iš nacionalinių institucijų | 839 (89 %) | 739 (87 %) | 1148 (90 %) | 493 [8001] (79 %) | Iš viso | 947 | 854 | 1277 | 625 | 62. Pavyzdžiui, 2008 m. ES metinių finansinių ataskaitų aiškinamuosiuose raštuose (2.10 pastaboje dėl gautinų sumų ir 6 pastaboje dėl nepagrįstų išmokų susigrąžinimo) buvo nurodyta, kad bendra skola, susijusi su EŽŪGF, sudarė 684 milijonus eurų, o tais metais buvo išieškota apie 1277 milijonai eurų. Šios 1277 milijonų eurų sumos analizė rodo, kad išieškojimai iš naudos gavėjų sudarė 129 milijonų eurų. Likusi "išieškojimų" dalis – 1148 milijonai eurų, apėmė valstybėms narėms taikytus pataisymus vykdant sąskaitų patvirtinimo procedūrą. Tačiau valstybių narių finansinių ataskaitų analizė rodo, kad skolos įvairioms mokėjimo agentūroms suma sudarė 1246 milijonus eurų, o faktiškai iš naudos gavėjų išieškota suma sudarė 113 milijonų eurų. Nors 2009 m. Komisija aiškiau skiria finansinius pataisymus nuo tikrųjų išieškojimų, iš aiškinamųjų raštų vis dar nėra įmanoma nustatyti tikslios sumos, kuri buvo iš tikrųjų išieškota iš galutinių naudos gavėjų. KOMISIJA TEIKIA GAIRES, TAČIAU KARTAIS JOS YRA PAVĖLUOTOS IR NEIŠSAMIOS 63. Teisės aktų taikymą Komisija paaiškino savo gairėse valstybėms narėms, kurios buvo paskelbtos sąskaitų patvirtinimo kontekste. Tačiau metiniai atnaujinimai, taikyti 2006, 2007, 2008 ir 2009 finansiniais metais, mokėjimo agentūroms neleido visiškai pritaikyti savo sistemų, o tai sukėlė problemų valstybėms narėms užtikrinant, kad šių gairių būtų nuosekliai laikomasi. 64. Audito Rūmai nustatė atvejų, kai atsakingos valstybių narių institucijos negalėjo aiškiai nurodyti, kaip turi būti elgiamasi tam tikromis konkrečiomis aplinkybėmis, pradėjus taikyti 50 ir 50 taisyklę. Tokiais atvejais valstybėms narėms gali būti nesumokėta kompensacija [32] arba iš biudžeto gali būti pareikalauta sumokėti daugiau nei priklausė. SĄSKAITŲ FINANSINIS PATVIRTINIMAS, KOMISIJA TVIRTINA SKOLININKŲ SĄSKAITAS IR VALSTYBES NARES ĮPAREIGOJA SUMOKĖTI MOKESTĮ PAGAL 50 IR 50 TAISYKLĘ 65. Priimdama metinį sąskaitų finansinio patvirtinimo sprendimą Komisija turi nustatyti išlaidas, kurias ji pripažįsta (su išlyga dėl vėlesnio audito) kiekvienoje valstybėje narėje, remdamasi mokėjimo agentūrų pateiktomis finansinėmis ataskaitomis. 66. Mokėjimo agentūrų metinių finansinių ataskaitų, įskaitant skolininkų sąskaitas, patikimumą tikrina nepriklausomos sertifikavimo įstaigos, kurios teikia ataskaitas Komisijai ir išduoda audito sertifikatą. Šią sistemą Komisija nuolatos atnaujino ir gerino, todėl skolininkų sąskaitos šiuo metu yra išsamesnės ir griežčiau tikrinamos nei tada, kai buvo rengiama ankstesnė Audito Rūmų ataskaita. 67. Nuo 2006 finansinių metų sąskaitų finansinio patvirtinimo sprendimas apėmė sumą, kuri turi būti apmokėta iš valstybių narių biudžeto taikant 50 ir 50 mechanizmą [33]. 7 lentelėje yra parodytos sumos, kurias turėjo apmokėti valstybės narės. Lentelėje parodyta, kad iki šiol didžiausias sistemos padarytas poveikis buvo senų skolų pašalinimas iš apskaitos įrašų. Jos poveikis buvo didžiausias procedūros pradžioje, kai dideliam skaičiui senų skolų buvo taikyta 50 ir 50 taisyklė ir tuo remiantis valstybės narės turėjo sumokėti mokestį. 7 LENTELĖ SUMOS, KURIAS TURĖJO APMOKĖTI VALSTYBĖS NARĖS PAGAL 50 IR 50 TAISYKLĘ (MILIJONAIS EURŲ) | Dėl 2006 m. | Dėl 2007 m. | Dėl 2008 m. | Dėl 2009 m. | Komisijos sprendimais pagal 50 ir 50 mechanizmą iš valstybių narių pareikalautos sumos | 231,9 | 137,6 | 31,4 | 22,8 | SUMOS GALI "IŠVENGTI" 50 IR 50 SĄSKAITŲ PATVIRTINIMO PROCEDŪROS 68. Administracinei arba teisminei institucijai priėmus galutinį sprendimą, pradinę skolos sumą vėliau gali reikėti pakoreguoti ją padidinant. Šioms korekcijoms taip pat turėtų būti taikomas 50 ir 50 patvirtinimo mechanizmas. Tačiau jei sumoms, kurios buvo iš pradžių užregistruotos kaip skola, jau buvo taikytas šis mechanizmas, korekcija gali "išvengti" patvirtinimo, ypač tuomet, kai apie sumas yra pranešama nurodant tą patį skolos identifikavimo numerį ir tuos pačius pirminio pažeidimo nustatymo metus. Tas pats taikytina priskaičiuotoms skolos palūkanoms. 69. Audito Rūmai nustatė, kad 2006–2009 m. tokiu būdu iš viso patvirtinimo buvo "išvengta" dėl 37,9 milijono eurų sumos. Jei šiai sumai būtų taikyta 50 ir 50 taisyklė, ES biudžetas papildomai būtų gavęs 18,9 milijono eurų. Audito Rūmų analizė parodė, kad sumos, dėl kurių yra tokiu būdu "išvengiama" patvirtinimo, viršija potencialius priešinga kryptimi atliekamus patikslinimus, t. y. kai valstybių narių sąskaitose užregistruota skolos suma yra sumažinama pritaikius 50 ir 50 taisyklę. Šiuos atvejus, kai buvo išvengta patvirtinimo mechanizmo, iš dalies sąlygojo tai, kad Komisijos gairėms trūko aiškumo, ir nors Komisija žino apie šias aplinkybes, ji nesureagavo laiku, kad ištaisytų šią padėtį. Šie nustatyti faktai buvo patvirtinti Audito Rūmams atlikus auditus vietoje. 8 LENTELĖ KOKS BUVO 50 IR 50 MECHANIZMO TAIKYMO POVEIKIS VALSTYBĖMS NARĖMS Valstybė narė | BE | DE | EL | ES | FR | IT | NL | PT | UK | Kitos valstybės narės | Iš viso | Sumos (tūkstančiais eurų) | 8046 | 31975 | 15954 | 44611 | 43944 | 245963 | 7158 | 9644 | 10618 | 5874 | 423787 | % | 1,9 | 7,5 | 3,8 | 10,5 | 10,4 | 58,0 | 1,7 | 2,3 | 2,5 | 1,4 | 100,0 | KOMISIJOS SPECIALIEJI SKOLŲ AUDITAI VYKDANT SĄSKAITŲ ATITIKTIES PATVIRTINIMĄ 70. Remiantis dabartiniu teisiniu pagrindu [34], Komisijai yra suteikta galimybė pradėti išieškojimą iš valstybių narių, vykdant savo auditą sąskaitų atitikties patvirtinimo procedūros metu, kai tam yra konkrečių priežasčių, susijusių su skolos valdymu. 71. Audito Rūmai išnagrinėjo Komisijos atliktą darbą vykdant sąskaitų atitikties patvirtinimo procedūras, tačiau apsiribojo tais sprendimais, kurie buvo konkrečiai susiję su skolų valdymu 2006–2009 m. laikotarpiu. Šios procedūros dar nėra visiškai užbaigtos ir todėl dar nebuvo pasiūlyta atlikti išieškojimus iš valstybių taikant pataisymus. 72. Vykdant Komisijos auditus daugiausia dėmesio buvo skirta nagrinėti sistemas, tačiau jie taip pat apėmė 207 skolas. Dėl keleto šių skolų, remiantis Komisijos tarnybų parengtu pradiniu įvertinimu, apie kurį buvo pranešta valstybėms narėms [35], tam tikroms neišieškotoms sumoms gali reikėti taikyti pataisymus ir Komisijai jas tiesiogiai išieškoti iš valstybės narės. Įvertintas finansinis poveikis sudarė 27,2 milijono eurų ir apėmė aštuonias valstybes nares (BE, DK, DE, EL, ES, FR, IT, UK). 9 LENTELĖ VALSTYBĖS NARĖS, KURIAS PAVEIKĖ PATVIRTINIMO IŠVENGUSIOS SUMOS Valstybė narė | DE | EL | ES | FR | IT | Kitos valstybės narės | Iš viso | Iš viso (tūkstančiais eurų) | 535 | 1129 | 17127 | 8070 | 10637 | 381 | 37879 | % | 1,4 | 3,0 | 45,2 | 21,3 | 28,1 | 1,0 | 100,0 | BŪTINA NUSIMESTI "PRAEITIES NAŠTĄ", ĮSKAITANT SENAS IŠIEŠKOJIMŲ SPECIALIOSIOS PASKIRTIES GRUPĖS SKOLAS 73. Audito Rūmų ankstesnėje ataskaitoje, paskelbtoje 2004 m., buvo nustatyta rimtų skolų ir išieškojimų tvarkymo trūkumų. Dėl ankstesnių procedūrų trūkumų buvo aplaidžiai tvarkomi tūkstančiai senų skolų. Dėl jų sprendimą turėjo priimti Komisija, o finansinė našta turėjo būti perkelta ES biudžetui arba atitinkamai valstybei narei. 74. 2002 m. Komisija įsteigė OLAF-AGRI išieškojimų specialiosios paskirties grupę (TFR), siekdama patvirtinti išieškojimus, apie kuriuos buvo pranešta remiantis senu reglamentavimo pagrindu. Dėl didelio neužbaigtų išieškojimų skaičiaus Komisija nusprendė didžiausią dėmesį skirti skoloms, viršijančioms 500000 eurų. - Tuo metu 431 skola viršijo šią ribą ir 3227 skolos buvo žemiau jos. Iki 2006 m. spalio 3 d. [36], prieš pat naujo reglamento įsigaliojimą, buvo patvirtintos 349 skolos, viršijusios šią ribą. - Buvo paskelbta, kad visos likutinės skolos 2006 m. spalio 15 d., įskaitant 82 (431–349) TFR skolas, kurios nebuvo išnagrinėtos, ir 3227 mažesnės vertės skolas, 2006 m. buvo patvirtintos pagal naują 50 ir 50 taisyklę. - Vėlesnis 2009 m. vasario 13 d. sąskaitų atitikties patvirtinimo sprendimas apėmė kitas 22 TFR skolas (iš likusių 82) [37], kurių dvi buvo išieškotos du kartus (pagal 50 ir 50 taisyklę ir atitikties patvirtinimo sprendimą). - Tačiau septynios TFR skolos (1DE, 3EL, 1FR, 1IT, 1PT), kurių vertė sudarė 16,3 milijono eurų, nebuvo įtrauktos į III priedo lentelę ir nebuvo patvirtintos pagal 50 ir 50 taisyklę bei joms dar bus taikomos tolesnės patvirtinimo procedūros, atsižvelgiant į galutinį Komisijos sprendimą. - 2009 m. Komisija iš valstybių narių pareikalavo papildomos informacijos apie 49 senas likutines TFR skolas, kadangi Komisija šių skolų negalėjo atskirti III priedo lentelėse. Šios procedūros vis dar vykdomos. 75. Be 49 senų specialiosios paskirties grupės skolų, kurios lieka neišnagrinėtos, Audito Rūmai atlikdami auditą taip pat nustatė, kad dėl 50 ir 50 taisyklės taikymo skoloms, kurias iš pradžių buvo numatyta nagrinėti pasitelkiant specialiosios paskirties grupę, bet kurios vis dar buvo neišspręstos 2006 m. spalio 16 d., buvo nenuosekliai traktuojami skolininkai likusių skolininkų, kurių skolos jau buvo išnagrinėtos, atžvilgiu. Išsamesnė informacija apie šias skolas yra pateikta IV priede. INFORMACIJA APIE PAŽEIDIMUS OLAF NUSIUNČIAMA PER VĖLAI 76. Atsižvelgiant į Audito Rūmų ankstesnius auditus ir patvirtinus naują reglamentavimo pagrindą, DG AGRI buvo įgaliotas vykdyti tolesnius veiksmus finansų srityje ir per jį buvo pradėta siųsti OLAF skirtus pranešimus, susijusius su skola ir pažeidimais. Procedūrų pakeitimu buvo siekiama įgaliojimus, susijusius su tolesniais veiksmais, perduoti DG AGRI – tarnybai, kuri faktiškai išmokėdavo lėšas, kurios turėjo būti išieškotos, tačiau nenutraukiant informacijos apie pažeidimus siuntimo OLAF. Šiai tarnybai teikiama informacija yra skirta strateginės žvalgybos tikslams, visų pirma rizikos analizei, apsaugai nuo sukčiavimo ir jo prevencijai, bet ne tolesnių veiksmų finansų srityje kaip tokių vykdymui. 77. Audito Rūmai nustatė, kad OLAF pateikta informacija yra dažnai naudojama rengiant ataskaitas, visų pirma OLAF metinę veiklos ataskaitą, Komisijos ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai dėl Bendrijų finansinių interesų apsaugos ir kovos su sukčiavimu ir kitus leidinius, kurie yra platinami valstybėms narėms. Tačiau veiklos lygmeniu analizės ir strateginės žvalgybos tikslais OLAF ir Komisijoje duomenų baze, regis, yra naudojamasi ribotai. Iš dalies taip yra dėl to, kad praktikoje nuo galimo pažeidimo aptikimo iki pranešimo apie jį Komisijai pagal naująjį reglamentavimo pagrindą gali praeiti ilgas laiko tarpas. 78. Šiuo metu OLAF, atsižvelgdama į minėtus trūkumus, nagrinėja galimybę pasiūlyti Komisijos reglamento (EB) Nr. 1848/2006 pakeitimą, siekiant dviejų skirtingų tikslų: - žymiai sumažinti ilgą laikotarpį, kuris šiuo metu yra reikalingas tam, kad po pažeidimo aptikimo valstybės narės per DG AGRI apie jį praneštų OLAF; - toliau gerinti pranešimų turinį, visų pirma susijusį su tam tikra pagrindine informacija, kuri yra reikalinga rizikos analizei, apsaugai nuo sukčiavimo ir jo prevencijai. IŠVADOS IR REKOMENDACIJOS 79. Audito Rūmai, atlikę valstybėse narėse įdiegtų ir taikomų sistemų, skirtų išieškoti nustatytas skolas, bei Komisijos vykdomos šio proceso priežiūros auditą, daro išvadą, kad nuo 2004 m. jų bendras lygis pagerėjo. Dabar sistemos veiksmingiau apsaugo ES finansinius interesus, visų pirma pradėjus taikyti procedūras, pagal kurias valstybės narės Europos Sąjungai sugrąžina dalį neišieškotų skolų (50 ir 50 taisyklė). Tačiau sistema turi būti toliau gerinama patikslinant taisykles ir tokiu būdu sumažinant galimybes interpretuoti ir taikyti nevienodą praktiką valstybėse narėse. 80. Iš esmės valstybės narės skolas tvarko ir registruoja laikydamosi taisyklių ir reikalavimų. Tačiau kartais yra reikšmingų interpretavimo skirtumų: skolos yra pripažįstamos skirtingu metu; paskelbti duomenys nėra palyginami; palūkanos yra skaičiuojamos nenuosekliai ir labai skiriasi skolų nurašymo data ir sąlygos. Apskritai valstybėms narėms suteiktos interpretavimo galimybės joms leidžia priimti sprendimus, turinčius neigiamą finansinį poveikį ES biudžetui. 81. Valstybės narės šiuo metu išieško didesnę naujų skolų dalį, tačiau Audito Rūmai pažymi, kad sumų, kurios yra užregistruojamos kaip naujos skolos, sumažėjo. Audito Rūmai nustatė, kad neteisėtos išmokos išieškojimo tikimybę riboja dažnas valstybių narių ilgas delsimas pradėti išieškojimo procedūras, jų išieškojimo veiksmų trūkumai ir ribotos jų turimos įgyvendinimo galimybės. 82. Nors nurašydamos skolas valstybės narės paprastai laikosi taisyklių, dėl šių taisyklių aiškumo trūkumo yra didelių skirtumų, kokiomis sąlygomis nurašymas yra atliekamas. Visų pirma valstybėse narėse gali skirtis nemokumo procedūros momentas, kuriuo yra nurašoma skola. Šie klausimai turi ypatingą svarbą, kadangi nurašius skolą lėšos nėra grąžinamos į ES biudžetą pagal 50 ir 50 taisyklę. 1 REKOMENDACIJA Komisija turėtų toliau gerinti skolų valdymo ir ataskaitų apie jas teikimo metodus valstybėse narėse ir užtikrinti nuoseklų jų tvarkymą visose valstybėse narėse. Visų pirma ji turėtų: - reikalauti, kad valstybės narės apie pažeidimų ir kitų skolų išieškojimus praneštų tuomet, kai juos atlikti atsiranda teisinis pagrindas, ypač parengus pranešimą apie išieškojimą; - laiku paskelbti gaires, kurios leistų pašalinti esamą pagrindinių ataskaitose ir apskaitoje taikomų sąvokų nenuoseklumą; - nustatyti suderintą laikotarpį nuo galimo pažeidimo aptikimo iki pranešimo apie išieškojimo pavedimą išsiuntimo skolininkui, tuo didinant valstybių narių suderinamumą ir užtikrinant, kad informacija apie pažeidimus OLAF būtų perduodama tinkamesniu laiku; - nustatyti aiškias ir nedviprasmiškas taisykles dėl likutinės skolos palūkanų taikymo; - patikslinti sąlygas, leidžiančias skolas pripažinti neatgaunamomis, visų pirma susijusias su nemokumo atvejais. 83. Dėl Komisijos priežiūros ir stebėjimo Audito Rūmai nustatė, kad metinėse finansinėse ataskaitose pateikta informacija pagerėjo, tačiau vis dar yra nepakankamai aiškus išieškojimų iš atskirų naudos gavėjų – kurie šiuo metu sudaro 13 % bendros sumos – ir sumų, kurias sugrąžina valstybės narės institucijos, (finansuojamų nacionalinių mokesčių mokėtojų) skirtumas. Komisija sistemingai nesutikrina įvairių informacijos šaltinių, visų pirma valstybių narių apskaitos registrų suvestinių duomenų su ES finansinių ataskaitų duomenimis, o dėl to nukenčia skaidrumas ir mažėja galimybės nustatyti duomenų klaidas. Komisija dabar teikia daugiau gairių valstybėms narėms, tačiau kartais jos yra pavėluotos ir neišsamios. Specialiosios paskirties grupė, kuri buvo įsteigta 2002 m. siekiant užbaigti ankstesnių neišieškotų skolų tvarkymą, jau baigė savo darbą, tačiau dar turi būti užbaigti kai kurie tolesnės priežiūros veiksmai. 84. Įvedus 50 ir 50 taisyklę – pagrindinį 2006 m. reglamentavimo pagrindo elementą, buvo siekiama valstybes nares paskatinti greičiau vykdyti paskelbtų skolų išieškojimo procedūras. Tai yra teigiamas pokytis, palyginti su ankstesne padėtimi, kai neišieškotos skolos galėjo sąskaitose pasilikti daugelį metų. Tačiau įvedus šią taisyklę taip pat iškilo rizika, kad valstybės narės pradės "valdyti" ataskaitų teikimo ir skolų nurašymo procesą siekdamos sau naudos, visų pirma šios taisyklės taikymo (bei susijusio mokesčio iš nacionalinio biudžeto) išvengdamos arba jį atidėdamos. Audito Rūmų darbas parodė, kad ši rizika iš tikrųjų gali kilti šiais atvejais: - nemokumo atveju nurašant skolą, kol tam dar nėra visiškai pateisinamo pagrindo; - nukeliant skolos pripažinimo datą ir tokiu būdu atidedant taisyklės taikymą. 2 REKOMENDACIJA Todėl Komisija turėtų: - peržiūrėti konkrečius 50 ir 50 taisyklės taikymo aspektus, pavyzdžiui, sumas, kurių patvirtinimo gali būti išvengta, siekiant užtikrinti, kad ji būtų veiksmingai taikoma; - užtikrinti, kad sertifikavimo įstaigų darbas, susijęs su skolininkų sąskaitų valstybėse narėse testavimu, apimtų riziką, į kurią buvo atkreiptas dėmesys; - išnagrinėti, kaip galima būtų iš naudos gavėjų išieškoti didesnę dalį neteisėtų išmokų; - kiek įmanoma greičiau užbaigti senų Išieškojimų specialiosios paskirties grupės skolų tolesnės priežiūros veiksmus. Šią ataskaitą priėmė I kolegija, vadovaujama Audito Rūmų nario Olavi ALA-NISSILÄ, 2011 m. birželio 8 d. Liuksemburge įvykusiame posėdyje. Audito Rūmų vardu +++++ TIFF +++++ Pirmininkas Vítor Manuel da Silva Caldeira [1] 2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo 9 straipsnio 1 dalies a punktas (OL L 209, 2005 8 11, p. 1). [9999] Sumos yra išmokos, atliktos pagal 05 02 ir 05 03 (EŽŪGF) ir 05 04 ir 05 05 (kaimo plėtra) skyrius, kaip nurodyta 2007 m. Europos Bendrijų metinių finansinių ataskaitų II tomo A (ii) priedo 356–379 p. ir 2006 m. finansinių ataskaitų II tomo B priedo "Išlaidos" (i), 306–315 p. bei 2008 ir 2009 m. Metinių ataskaitų atitinkamai 5.1 ir 3.1 lentelėse. [8888] Iki 2007 m. buvo tik vienas fondas – EŽŪOGF. [9001] Savo 2009 m. metinėje veiklos ataskaitoje Komisija ištaisė iš pradžių skelbtą 2006 m. skaičių – 1449 milijonus eurų, dėl Italijos (AGEA) duomenų pataisymų. [9002] Audito Rūmų analizė parodė, kad 209 milijonų eurų suma, nurodyta 2007 finansiniais metais, buvo per didelė, kadangi ji apėmė su laikinuoju cukraus rinkos restruktūrizavimu susijusiose sąskaitose faktūrose nurodytas sumas. Jei į šį padidinimą būtų atsižvelgta, išieškojimų procentinė dalis padidėtų iki 12,8 %. [9003] Remiantis bendromis sumomis, kurias sertifikavimo įstaigos nurodė teikdamos "1 ir 2 lentelių duomenis". [9004] Ši procentinė dalis yra apskaičiuojama remiantis metų pabaigos duomenimis. Taikant vidutinį skolos dydį, 2006–2009 m. procentinės dalys sudarytų atitinkamai 6,8 %, 11,2 %, 8,4 % ir 9,4 %. [2] Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1290/2005, Komisijos reglamentas (EB) Nr. 883/2006 (OL L 171, 2006 6 23, p. 1) ir Komisijos reglamentas (EB) Nr. 885/2006, kuriuos papildo Komisijos gairės ir Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1848/2006 (OL L 355, 2006 12 15, p. 56). [3] Žr. 2006 m. birželio 21 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 885/2006, nustatantį išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 nuostatų dėl mokėjimo agentūrų ir kitų įstaigų akreditavimo bei EŽŪGF ir EŽŪFKP sąskaitų patikrinimo ir patvirtinimo taikymo taisykles (OL L 171, 2006 6 23, p. 90). [4] Pavyzdys: Kaimo mokėjimo agentūroje (RPA, JK) septynių operacijų iš 66 operacijų imties pagrindžiamieji dokumentai negalėjo būti pateikti: susijusi suma sudarė 4,3 milijono svarų sterlingų. [5] Savo 2009 m. metinėje veiklos ataskaitoje Komisija ištaisė iš pradžių skelbtą 2006 m. skaičių – 1449 milijonus eurų, dėl Italijos duomenų pataisymų: AGEA. [6] Komisijos reglamento (EB) Nr. 885/2006 III priedo 5 lentelė. [7] 8,8 milijono svarų sterlingų suma yra susijusi su Audito Rūmų sutikrinimo darbo metu nustatytais skirtumais, o ne klaidomis, nustatytomis Audito Rūmų imtyje, kaip nurodyta 19 dalyje. [8] Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 35 straipsnis. [9] Gairės Nr. 2 5.3.5 skirsnis. [10] Gairės Nr. 1 2.7 dalis: III priedo g stulpelis. [11] Pranešimai apie išieškojimą gali būti laikomi gautinomis sumomis, o "galimi skolininkai" negali. [12] FEGA: Fondo Español de Garantía Agraria.AVFGA: Agencia Valenciana de Fomento y Garantía Agraria. [13] Bendro pobūdžio Vokietijos mokėjimo agentūros (HZA Hamburg-Jonas) patvirtinimas: "kai kuriais atvejais"; Vokietijos mokėjimo agentūroje (Hannover): du atvejai iš 12; Belgijos mokėjimo agentūroje (BIRB): vienas atvejis iš 11; Vengrijos mokėjimo agentūroje (ARDA): vienas atvejis iš 12; Jungtinės Karalystės mokėjimo agentūroje (RPA): keturi atvejai iš septynių. [14] Komisijos reglamento (EB) Nr. 885/2006 III priedo 1, 2 ir 5 lentelės. [15] ONIEP: Nacionalinė profesinė gyvulininkystės ir jos produktų tarnyba (Office National Interprofessionnel de l‘Elevage et de ses Productions). [16] Vienas pavyzdys yra pateiktas 6 langelyje. [17] Žr. teisinę apibrėžtį 1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos 1 straipsnio 2 dalyje, kaip nurodyta žodynėlyje. [18] Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad "Po pažeidimo ar aplaidumo išieškotos sumos ir su jomis susijusios palūkanos sumokamos akredituotai mokėjimo agentūrai, kuri jas priskiria EŽŪGF skirtoms įplaukoms tą mėnesį, kada jos realiai yra sumokamos." [19] 2010 m. balandžio 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas: Italija prieš Komisiją (T-274/08 ir T-275/08), pagal kurį Komisija atliko su 50 ir 50 patvirtinimo mechanizmu susijusius pataisymus, kurių bendra suma, įskaitant palūkanas, sudarė 214 milijonų eurų. [20] Penki atvejai, kurių finansinis poveikis sudarė 2,2 milijono eurų. [21] Keturi atvejai, kurių finansinis poveikis sudarė 1,6 milijono eurų. [22] Vienas atvejis, kurio finansinis poveikis sudarė 0,2 milijono eurų. [23] Šeši atvejai, kurių finansinis poveikis sudarė 5,3 milijono eurų. [24] 492 atvejai, kurių finansinis poveikis sudarė 7,3 milijono eurų, daugiausia Ispanijoje, kaip parodyta 5 langelyje. [25] 2008 m. spalio 21 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1034/2008 iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 885/2006, nustatantį išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 nuostatų dėl mokėjimo agentūrų ir kitų įstaigų akreditavimo bei EŽŪGF ir EŽŪFKP sąskaitų patikrinimo ir patvirtinimo taikymo taisykles, kuriuo Komisijos reglamente (EB) Nr. 885/2006 įterpiamas 5b straipsnis. [26] Suėjus senaties terminui, skola yra laikoma "uždelsta" ir ieškinys negali būti teikiamas. [27] Mokėjimo agentūros, audituotos Vokietijoje, Ispanijoje, Graikijoje ir Vengrijoje. [8002] 117,1 milijono eurų suma iš 166 milijonų eurų bendros sumos yra susijusi su viena skola, kuri buvo pripažinta neatgaunama Italijoje. [28] Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 6 dalis. [29] RPA skolos išieškojimas – Aukšto lygmens gairės ir (arba) procedūros (2.4 redakcija, 2008 11 24), 8.1.3 dalis. [30] 2010 m. rugsėjo 15 d. Komisijos atsakymas Nr. 632128 į Audito Rūmų 2010 m. birželio 2 d. raštą dėl preliminariai nustatytų faktų PF-3814. [31] Žr. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 885/2006. [8001] Žymų pataisymų sumažėjimą 2009 m. finansinėse ataskaitose Komisija aiškina tuo, kad 2008 m. pabaigoje "nebuvo įvykdytas" sąskaitų patvirtinimas dėl 368 milijonų eurų sumos (žr. 2009 m. ES metinių finansinių ataskaitų p. 100). [32] Pavyzdys: Žemutinės Saksonijos mokėjimo agentūra: 508000 eurų dėl du kartus Komisijos patvirtintų sumų, kurios nebuvo kompensuotos per 20 mėnesių po mokėjimo agentūros pareikalavimo (2011 m. sausio mėn. padėtis). [33] Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 5 dalis. [34] Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 4 ir 8 dalys. [35] Oficialus pranešimas pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 885/2006 11 straipsnio 2 dalį. [36] 2006 m. spalio 3 d. Komisijos sprendimas Nr. 2006/678/EB (OL L 278, 2006 10 10, p. 24). Apytiksliai 98 % sumų, kurias turėjo sumokėti valstybės narės, buvo susijusios su Italija ir sudarė 311 milijonų eurų dėl 157 pažeidimų. 2006 m. gruodžio 11 d. Italija pateikė ieškinį Komisijai (byla T-394/06); byla yra sprendžiama Teisingumo Teisme. [37] 2009 m. balandžio 14 d. Graikija pateikė ieškinį Komisijai dėl 13 pažeidimų, kurių suma sudarė 13,3 milijono eurų, be kita ko, tvirtindama, kad Tarybos reglamentas Nr. 1290/2005 negalioja senoms skoloms (byla T-158/09); byla yra sprendžiama Teisingumo Teisme. -------------------------------------------------- I PRIEDAS NAUJOS NUSTATYTOS SKOLOS, ĮSKAITANT 2006–2009 M. PRELIMINARIUS SKOLININKUS Per paskutinius ketverius metus valstybių narių kasmet paskelbtų naujų skolų – įskaitant "preliminarius skolininkus", kurių didžioji dalis užregistruota Prancūzijoje ir Italijoje, vidurkis sudarė 199 milijonus eurų. NAUJOS NUSTATYTOS SKOLOS 2006–2009 M. (%) BENDRA SUMA: 795 MLN. EURŲ +++++ TIFF +++++ Valstybė narė | BE | DE | ES | FR | IT | UK | Kitos valstybės narės | Iš viso | Suma (mln. eurų) | 52,5 | 55,1 | 157,3 | 150,5 | 121,8 | 69,5 | 188,4 | 795,1 | -------------------------------------------------- II PRIEDAS PALŪKANŲ SKAIČIAVIMAS AUDITUOTOSE MOKĖJIMO AGENTŪROSE Kodas | Institucijos pavadinimas | Palūkanos nuo neteisėtos išmokos datos iki išieškojimo pavedimo datos | Palūkanos nuo išieškojimo pavedimo datos iki susigrąžinimo datos | Nacionalinės taisyklės yra taikomos visoms priemonėms | Priaugusios palūkanos finansinių metų pabaigoje | BE01 | BIRB | Neskaičiuotos | Skaičiuotos retai | Taip | Ne | BE03 | OP Wallonie | Sistemingos | Kartais skaičiuotos | Taip | Ne | DE02 | HZA Hamburg-Jonas | Sistemingos | Netaikoma | Taip | Ne [1] | DE12 | Niedersachsen | Netaikoma | Sistemingos | Taip | Ne | ES01 | Andalucía | Sistemingos | Skaičiuotos retai | Taip | Taip | ES17 | AVFGA | Sistemingos | Skaičiuotos retai | Taip | Taip | ES18 | FEGA | Sistemingos | Skaičiuotos retai | Taip | Taip | FR14 | ONIEP | Neskaičiuotos | Skaičiuotos retai | Ne | Ne | FR16 | ONIGC | Neskaičiuotos | Skaičiuotos retai | Ne | Ne | GB09 | RPA | Sistemingos | Neskaičiuotos | Taip | Ne | GR01 | OPEKEPE | Kartais skaičiuotos | Sistemingos | Taip | Ne | HU01 | ARDA | Kartais skaičiuotos | Kartais skaičiuotos | Taip | Ne | IT01 | AGEA | Kartais skaičiuotos | Sistemingos | Taip | Taip | IT02 | SAISA | Kartais skaičiuotos | Sistemingos | Taip | Taip | [1] Palūkanų skaičiavimas yra atliekamas sistemingai kas trejus metus ir apie jas yra pranešama skolininkams siekiant išvengti sumų uždelsimo. -------------------------------------------------- III PRIEDAS SKOLŲ, UŽREGISTRUOTŲ VALSTYBIŲ NARIŲ SKOLININKŲ SĄSKAITOSE, IR BENDRŲ GAUTINŲ SUMŲ, NURODYTŲ METINĖSE FINANSINĖSE ATASKAITOSE, SKIRTUMAI (milijonais eurų) | Metai | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | Sumos, užregistruotos valstybių narių skolininkų sąskaitose spalio 15 d. (2 lentelė) | 1267 | 1437 | 1246 | 1115 | Pridėjus: Italijos korekciją (žr. 2 lentelės 1 išnašą) | 182,0 | | | | Pridėjus: likutinių skolų, kurias mokėjimo agentūros nurodė IIIA priede, sumą | | | 39,9 | 59,3 | Pridėjus: metų pabaigos korekcijas spalio–gruodžio mėn. | 18,1 | 31,5 | 2,6 | -2,0 | Atėmus: preliminarius skolininkus | | | (152,9) | (163,4) | Tarpinė suma: įvertintų likutinių skolų nominalios sumos gruodžio 31 d. | 1467,1 | 1468,5 | 1135,6 | 1008,9 | Atėmus: sumas, kurioms taikomas sąskaitų patvirtinimas pagal 50 ir 50 taisyklę | (274,4) | (330,1) | (288,9) | (233,8) | Atėmus: 20 % sulaikomą sumą, kurią valstybei narei leidžiama pasilikti | (203,0) | (227,6) | (163,1) | (148,0) | Tarpinė suma: apskaičiuotos bendros sumos, kurios yra įtraukiamos į balansą | 989,8 | 910,8 | 683,6 | 627,1 | Likusieji skirtumai: nepaaiškinami [1] | 19,0 | -9,0 | | | Bendros gautinos sumos metinėse finansinėse ataskaitose (5 lentelė) gruodžio 31 d. | 1009 | 902 [2] | 684 | 627 | [1] Likutiniai skirtumai, nurodyti 60 dalyje, yra parodyti šioje lentelės eilutėje. [2] Nurodytas skaičius apima su cukrumi susijusią per didelę sumą, kuri yra išsamiau aprašyta 60 dalyje. -------------------------------------------------- IV PRIEDAS SENIAI NEIŠSPRĘSTI KLAUSIMAI, SUSIJĘ SU NENUOSEKLIU PAŽEIDIMŲ IR IŠIEŠKOJIMŲ TVARKYMU Dėl 500000 eurų ribos, kuri buvo nustatyta specialiosios paskirties grupės kontekste; šiame pavyzdyje yra parodytas senų skolų tvarkymo nenuoseklumas: - OLAF tyrimas Nr. DE/92/001: pažeidimo suma – 739092 Vokietijos markės (< 500000 eurų) - OLAF tyrimas Nr. DE/92/002: pažeidimo suma – 4247763 Vokietijos markės (> 500000 eurų). Nors abu tyrimai buvo pradėti dėl to paties pažeidimo, tyrimo Nr. DE/92/001 skola, įskaitant palūkanas, 2006 m. buvo patvirtinta pagal 50 ir 50 taisyklę ir vėliau mokėjimo agentūros Hamburg-Jonas buvo pripažinta neatgaunama. Antras tyrimas Nr. DE/92/002 Komisijoje vis dar yra neužbaigtas ir nebuvo patvirtintas, kadangi jo mokėjimo agentūra – be Komisijos sprendimo – nepateikė su savo III priede nurodytais duomenimis. Kad ir koks būtų galutinis Komisijos sprendimas, 50 % pirmojo tyrimo skolos turėjo būti apmokėta iš ES biudžeto, o antrojo tyrimo atveju 100 % skolos turės būti apmokėta iš nacionalinio biudžeto arba iš ES biudžeto. Be to, šios dvi skolos, kurios buvo preliminariai pašalintos iš 1991 m. patvirtinimo sprendimo, buvo priskirtos biudžeto eilutei, kuri yra 100 % nefinansuojama iš Bendrijos lėšų, ir tai buvo patvirtinta 1999 m. sausio 21 d. Teisingumo Teismo sprendimu. Teisingumo Teismo sprendimas galėjo būti pripažintas galiojančiu ir neturėjo būti apeitas taikant Tarybos reglamento (EB) Nr. 595/91 nuostatas dėl ataskaitų teikimo. Taigi, visa abiejų skolų suma dar 1999 m. turėjo būti patvirtinta kaip nefinansuojama iš Bendrijos lėšų. Apskaičiuotas finansinis poveikis ES biudžetui sudaro 2,35 milijono eurų. SKOLOS, SUSIJUSIOS SU EKSPORTO GRĄŽINAMOSIOMIS IŠMOKOMIS ITALIJOJE 1996 m. Komisija nefinansavo iš Bendrijos lėšų 118,1 milijono eurų sumos dėl Italijos institucijų aplaidumo vieno naudos gavėjo atžvilgiu (Komisijos sprendimas Nr. 96/311/EB). 2006 m. to paties naudos gavėjo skolos, sudariusios 2,9 milijono eurų, buvo patvirtintos pagal 50 ir 50 taisyklę, kadangi Italijos mokėjimo agentūra (SAISA) nepranešė, kad jos yra neatgaunamos. Dėl šios sumos Komisija atlieka tyrimą. 2007 m. Italijos mokėjimo agentūra, priešingai nei 2006 m., pritarus Komisijai nurašė 117 milijonų eurų sumą dėl to, kad naudos gavėjui buvo pradėtos teismo procedūros dėl nemokumo. Komisijos veiksmai nagrinėjant šią bylą, t. y. patvirtinti 117 milijonų eurų nurašymą 2007 m. ir toliau nagrinėti mažesnę 2,9 milijono eurų sumą, neatsižvelgiant į aplaidumą, dėl kurio buvo priimtas sprendimas 1996 m., yra abejotini. --------------------------------------------------