LT    LT  EUROPOS BENDRIJ Ų KOMISIJA 
Briuselis, 14.7.2004 
KOM(2004) 505 galutinis  I skirsnis
 
  
Komisijos pranešimas 
Europos S ąjungos finansavimas 
 
Komisijos ataskaita  
 
apie nuosav ųjų išteklių sistemos veikim ą 
 
LT 2   LT  ĮŽANGA 
Pagal galiojan čio sprendimo d ėl nuosavųjų išteklių1 9 straipsn į Komisija  
„iki 2006 m. sausio 1 d. atliks bendr ą nuosavųjų išteklių sistemos perži ūrą, prireikus 
papildydama atitinkamais pasi ūlymais, atsižvelgdama į visus svarbius veiksnius, 
įskaitant pl ėtros poveik į biudžeto finansavimui, galimyb ę pakeisti nuosav ųjų išteklių 
struktūrą, sukuriant naujus autonominius nuos avuosius išteklius, ir Jungtinei 
Karalystei palanki ą biudžeto disbalanso korekcij ą, taip pat remdamiesi 5 straipsnio 1 
dalyje Austrijai, Vokietij ai, Nyderlandams bei Švedija i suteiktu sumažinimu.“ 
Pagal Europos Parlamento prašym ą ir susitarim ą su Taryba, Komisija įsipareigojo pateikti 
minėtą finansavimo sistemos veikimo perži ūrą iki 2004 met ų pabaigos. 
2004 m. vasario 10 d. Komisija patvirtino komunikat ą2 dėl finansin ės perspektyvos 
2007-2013 metais . Komunikate Komisija išskyr ė du pagrindinius dabartin ės nuosav ųjų 
išteklių sistemos elementus, kuriems b ūtina skirti daugiau d ėmesio: pirma, nepakankamas 
sistemos skaidrumas ES pilie čiams ir ribota nacionalini ų iždų finansinė autonomija; antra, 
būtinybė pertvarkyti esam ą biudžeto disbalanso korekcijos mechanizm ą. 
Ataskaita, parengta atsižvelgiant į šias gaires, apžvelgia dabartin ę sistemą ir jos pagrindinius 
trūkumus, pristato si ūlomą apibendrint ą korekcijos mechanizm ą, kuris suteikt ų galimyb ę 
trumpalaikei korekcijai, taip pat apibr ėžia ilgesniam laikot arpiui pritaikyt ą nuosavųjų išteklių 
struktūrą, kuri būtų veiksminga, skaidri ir demokratiška. 
Detalesnis ši ų klausimų įvertinimas pateikiamas Komis ijos darbiniame dokumente, kuris 
pridedamas prieš šios ataskaitos. 
1. DABARTIN Ė NUOSAV ŲJŲ IŠTEKLI Ų SISTEMA  
Dabartinė nuosavųjų išteklių sistema sukurta, kei čiant 1970 metais įdiegtą pradinę 
sistemą. Sistema gali b ūti suskirstyta į šias tris kategorijas: 
(1) Tradiciniai nuosavieji ištekliai (toliau - TNI), kurie didži ąja dalimi yra 
valstybių narių ES vardu surinkti muitai.  
(2) Ištekliai pagr įsti pajamomis iš prid ėtinės vertės mokesčio (toliau – PVM). 
PVM išteklius formuojamas iš statistiškai reikšming ų harmonizuot ų valstybių 
narių PVM apmokestinimo bazi ų, kurios apskai čiuojamos pagal nacionalines 
įplaukas iš PVM.  
  Be to, kai taikoma, reikšminga PVM baz ė yra ribojama 50 % kiekvienos 
valstybės narės bendrųjų nacionalini ų pajamų, siekiant sumažinti šiek tiek 
regresyvinio PVM pob ūdžio poveik į. Praktiškai šalims, kurioms taikoma ši 
                                                
 
1 Tarybos sprendimas (2000/597, EB, Euratomas) d ėl Europos Bendrij ų nuosavųjų išteklių sistemos, OL 
L 253, 2000 10 7, p. 42. 
2 KOM(2004) 101, galutinis, 2004 m. vasario 10 d. 
 
LT 3   LT ribojimo nuostata, PVM pagr įstas nuosavasis išteklius tampa bendrosiomis 
nacionalin ėmis pajamomis pagr įstu ištekliumi.  
  Maksimalus PVM ištekli ų pareikalavimo tarifas negali viršyti 0,5 % 
apmokestinimo baz ės. 
(3) Bendrosiomis nacionalin ėmis pajamomis pagr įsti ištekliai. Šie liekamieji 
ištekliai taikomi biudžetui subalansuoti.  Ištekliai formuojami, taikant vienod ą 
tarifą proporcingai kiekvienos valstyb ės narės bendrosioms nacionalin ėms 
pajamoms. Šiam tarifui taikoma tiktai maksimali nuosav ųjų išteklių riba, 
pagal kuri ą bendra vis ų nuosavųjų išteklių suma negali viršyti 1,24 % ES 
bendrųjų nacionalini ų pajamų. 
Galiausiai, į nuosavųjų išteklių sistemą įtrauktas Jungtin ės Karalyst ės biudžeto 
disbalanso korekcijos mechanizmas (žr. 3 skyri ų). Mechanizmas kelis kartus buvo 
patikslintas, kartu didinant jo sud ėtingumą ir neskaidrum ą. 
Naujausius nuosav ųjų išteklių sistemos poky čius Europos Taryba nustat ė Berlyne 
1999 metais. Šie poky čiai dar labiau sustiprino tradicini ų ir PVM pagrindu 
formuojam ų nuosavųjų išteklių mažėjimo ir atitinkamo bendruoju nacionaliniu 
produktu (toliau – BNP)
3/bendrosiomis nacionalin ėmis pajamomis pagr įstų įnašų 
didėjimo bendroje nuosav ųjų išteklių struktūroje tendencij ą. 
1 lentelė – ES nuosav ųjų išteklių sudėtis  
(bendrų nuosavųjų išteklių procentin ė dalis; remiamasi gryn ųjų pinigų įplaukomis)  
NUOSAVIEJI IŠTEKLIAI 1996-2005 
 1996 1997 1998 1999 2000 2001 20021 2003 20042 20053 
TNI 19,1% 18,8% 17,2% 16,8% 17,4% 18,1% 11,9% 13,0% 12,0% 11,4% 
PVM 51,3% 45,5% 40,3% 37,8% 39,9% 38,7% 28,8% 25,4% 14,6% 14,1% 
BNP/BNP 29,6% 35,7% 42,5% 45,4% 42,7% 43,2% 59,3% 61,6% 73,4% 74,5% 
Bendrieji 
nuosavieji ištekliai 
(milijardais eur ų) 71,1 75,3 82,2 82,5 88,0 80,7 77,7 83,6 93,3 108,5 
1 Nuo 2002 m. valstybi ų narių išsaugoma TNI procentin ė dalis, kuri prilygsta kompensacijai už mokes čių surinkimo kaštus, buvo  padidinta nuo 10 % iki 25 %. Šis skirtumas 2002 ir 2003 m. siek ė apie 2,2 mlrd. eur ų. 
2 Preliminarus biudžeto patikslinimo projektas 8/2004 (ES-25). 
3 Preliminarus biudžeto projektas 2005 m.  
2. DABARTIN ĖS NUOSAV ŲJŲ IŠTEKLI Ų SISTEMOS VEIKIMO ĮVERTINIMAS  
2.1 Vertinimo kriterijai  
Nuosavųjų išteklių sistemą ir atskirus nuosavuosius ište klius galima vertinti pagal 
konkrečius kriterijus. Atskiriems nuosaviesiem s ištekliams atitikti visus galimus 
                                                 
3 Iki 2002 bendrojo nacionalinio produkto išteklius. 
 
LT 4   LT įvertinimo kriterijus praktiškai ne įmanoma. Ta čiau skirtingo pob ūdžio ištekli ų 
deriniu pagr įsta sistema iš esm ės gali atitikti pagrindini us taikomus kriterijus. 
Šioje ataskaitoje taikomi šie septyni vertinimo kriterijai: 
• Matomumas ir paprastumas ;  
• Finansinis autonomiškumas ;  
• Ekonomini ų išteklių veiksmingo paskirstymo pagerinimas;  
• Pakankamumas ;  
• Administracini ų išlaidų veiksmingumas ;  
• Įplaukų stabilumas ; 
• Bendrų įnašų teisingumas;   
2.2. Įvertinimas  
Dabartinė sistema atitinka pakankamumo ir stabilumo kriterijus, ta čiau visiškai 
neatitinka matomumo ir paprastumo kriterijaus, taip pat neužtikrina didesnio ES ekonomini ų išteklių paskirstymo veiksmingumo. Su laiku finansavimo sistema tapo 
tiek sudėtinga, jog perprasti jos veikim ą sunku net ir suin teresuotiems pilie čiams. Be 
to, vis labiau ribojamas finansinis au tonomiškumas. Nors biudžeto finansavim ą 
užtikrina visas valstybes nares saistan čios nuostatos, tiesiogi nio ryšio su pilie čiais ar 
mokesčių mokėtojais praktiškai n ėra. Biudžeto finansavimas  pasikliauja išmokomis 
iš nacionalini ų iždų. Dabartin ės finansavimo sistemos vertinimas pagal likusius 
kriterijus parod ė įvairius tr ūkumus, kurie detaliau paaišk inami prie šios ataskaitos 
pridedamame Komisijos darbiniame dokumente. 
3. B
IUDŽETO PERTEKLINIO NEIGIAMO LIKU ČIO PREVENCIJA  
3.1 Biudžeto disbalansas  
Europos S ąjunga yra solidarumu pagr įsta bendruomen ė, skirianti dalis ES biudžeto 
solidarumo tikslui įgyvendinti, o kitas l ėšas – konkre čioms užduotims, kurios 
įgyvendinamos pagal ES suder ėtas programas. Tai didina gryn ąsias biudžeto išmokas 
ir nuosavųjų lėšų dalį, mokamą į ES biudžet ą, tačiau politikos nauda pasireiškia visai 
sąjungai. 
Grynasis biudžeto likutis, tai yra, skirtumas tarp ES skiriam ų nuosavųjų išteklių ir 
įplaukų iš ES biudžeto, akivaizd žiai neparodo visos naryst ės ES naudos.  
Tačiau kai kuri ų šalių disbalanso mastas pastaruoju metu sukelia nemažai politini ų 
ginčų. 1984 metais Fontenblo  susirinkusi Europos Taryba pristat ė dabartin į 
korekcijos mechanizm ą, taikomą vienintel ės valstybės narės – Jungtin ės Karalyst ės 
biudžetui mokamai nuosav ųjų išteklių daliai. Pagal š į mechanizm ą Jungtinė 
Karalystė atgauna du tre čdalius savo įmokėtos nuosav ųjų išteklių dalies, 
atsižvelgiant į paskirstytas išlaidas. Mechanizmo įvedimas buvo pagr įstas bendru 
principu, kad  
 
LT 5   LT „… bet kuri valstyb ė narė, kurios biudžeto našta viršija jos santykin į gerovės lygį 
gali tinkamu laiku pasinaudoti korekcija .“ 
Nors ši korekcija buvo suder ėta tiktai Jungtin ės Karalyst ės atveju, Fontenblo  iš 
esmės buvo patvirtintas apibendr intos korekcijos princi pas („bet kuri valstyb ė narė“), 
pagrindžiant korekcijos dyd į biudžeto disbalanso mastu („ perteklinis “) ir valstyb ės 
narės turtingumo lygiu, palygin ti su visa ES („santykin ė gerovė“). 
Per paskutiniuosius 20 met ų ekonominis augimas, pl ėtra ir ES biudžeto strukt ūros 
pokyčiai iš esm ės pakeitė aplinką, kurioje veikia dabartinis Jungtin ės Karalyst ės 
korekcijos mechanizmas. 
Toliau esan čioje lentel ėje rodomi bendr ųjų nacionalini ų pajamų vienam gyventojui, 
nurodytų perkamosios galios vienetais (PPS4) pokyčiai 1984–2003 metais visose 
valstybėse narėse, kurių nuosavųjų išteklių įmokos į ES 2002 met ų biudžetą viršijo 
įplaukas iš biudžeto5. 
Bendrosios nacionalin ės pajamos vienam nuosav ųjų 
išteklių mokėtojų, kurių įplaukos iš ES biudžeto yra 
mažesnės už įmokas, gyventojui  
(perkamosios galios vienetais) 
(ES-15 vidurkis. = 100)  
 2003 1984 
Jungtinė Karalystė 111,2 90,6 
Danija 111,1 104,0 
Austrija 109,8 -- 
Nyderlandai 106,6 95,0 
Švedija 104,6 -- 
Prancūzija 104,2 104,0 
Vokietija 98,6 109,6 
Italija 97,3 92,9 
Atsižvelgiant į esminį Jungtinės Karalyst ės situacijos pokyt į, palyginti su kitoms 
valstybėmis narėmis, kurių nuosavųjų išteklių įmokos į ES biudžet ą viršija įplaukas 
iš biudžeto, ir taikant Fontenblo  patvirtint ą principą, korekcijos taikymas Jungtinei 
Karalystei išskirtiniu tur ėtų būti peržiūrėtas. Todėl dabartin į mechanizm ą reikėtų 
pakeisti apibendrintu korekcijos mechanizmu, siekiant ši ų porinių tikslų:  
• užkirsti keli ą pertekliniam biudžeto deficitui, kartu mažinant skirtumus tarp 
valstybių narių, kurių nuosavųjų išteklių įmokos į ES biudžet ą viršija įplaukas iš 
biudžeto, atliekant vertinimus pagal palyginamuosius gerov ės lygius;  
• užtikrinti pagr įstą mechanizmo finansavimo s ąnaudų lygį. 
                                                 
4 PPS yra dirbtin ė valiuta, parodanti skirtumus tarp atskir ų valstybių kainų lygių, kurių įvertinti pagal 
valiutų kursus ne įmanoma. Šis vienetas leidžia lyginti įvairius valstybi ų ekonominius rodiklius.  
5 Šiame dokumente nurodyti valstybi ų narių nuosavieji ištekliai, kaip, pavyzdžiui Jungtin ės Karalyst ės 
korekcijai naudojami ištekliai, apskai čiuota įskaitant administracines išlaidas. D ėl šios priežasties 
Belgija ir Liuksemburgas tarp išvardyt ų valstybių neminimi. Korekcija mokama po vieneri ų metų, taigi, 
korekcija už 2007 metus bus mokama 2008 m. 
 
LT 6   LT 3.2. Dabartinio korekcijos m echanizmo poveikis valstybi ų narių grynajam
 biudžeto liku čiui  
Pagal galiojant į mechanizm ą, Jungtinei Karalystei kompensuojama 66% įnešamos 
nuosavųjų išteklių dalies. Mechanizm ą finansuoja visos valstyb ės narės pagal j ų 
atitinkamas bendr ųjų nacionalini ų pajamų dalis, taikant šias išimtis: 
– Jungtinė Karalystė šaliai taikomos lengvatos finansavime nedalyvauja  
– Vokietijos, Nyderland ų, Austrijos ir Švedijos įmokos, finansuojant korekcij ą, 
apribojamos 25% j ų įprastų įmokų dalies. 
Nors po korekcijos įvedimo Jungtin ės Karalyst ės grynoji pozicija  nepritaikius 
korekciją mažai tepakito (-0.48% bendr ųjų nacionalini ų pajamų 1985 m. ir –0.47% 
laikotarpiu nuo 1996 iki 2002 m.), šalies galutin ė grynoji pozicija, palyginti su 
kitomis panašaus ar net mažesnio gerov ės lygio valstyb ėmis narėmis, pavyzdžiui, 
Nyderlandais ir Vokietija (atitinka mai –0,47% ir –0,44%) pastebimai pager ėjo. 
Dabartinio korekcijos mechanizmo poveikis pl ėtrai yra ypa č svarbus veiksnys 
mechanizmo vertinimui. Įstojus į ES naujoms valstyb ėms, kurių sąjungos biudžetui 
skiriama nuosav ųjų išteklių dalis bus mažesn ė už gaunamas įplaukas iš biudžeto, ir 
skiriant vis didesn ę išlaidų dalį naujoms valstyb ėms narėms, senųjų valstybių narių 
ES biudžeto įmokų ir išmok ų grynasis likutis padid ės. Tačiau, taikant dabartin į 
mechanizm ą, Jungtinei Karalystei taikomos ko rekcijos dydis pastebimai padid ės. 
Kartu padid ės ir korekcijos s ąnaudos kitoms valstyb ėms narėms, įskaitant visas 
naująsias nares. Komisijos skai čiavimais, nekei čiant dabartinio korekcijos 
mechanizmo, Jungtin ės Karalyst ės korekcija Komisijos pasi ūlyme dėl finansin ės 
perspektyvos 2007–2013 m. padid ės daugiau kaip 50% . 
3.3. Siūlomas apibendrintas korekcijos mechanizmas  
Komisija si ūlo dabartin ės korekcijos pagrindu apibendr inti korekcijos mechanizm ą ir 
labiau priartinti sistem ą prie pradinio tikslo vengti perteklin ės biudžetin ės naštos. 
Įdiegdama tam tikr ą „saugos tinkl ą“ valstybėms narėms, kurių įnašas į ES biudžet ą 
viršija gaunamas išmokas iš s ąjungos biudžeto, o įmokama nuosav ųjų išteklių dalis 
viršija tam tikr ą lygį, Komisija taip pat ga li parengti konstruktyvesn ę sistemą, kuri 
užtikrins, jog biudžetin ės priemon ės atitiks išsipl ėtusios sąjungos politikos išš ūkius.  
Būsima korekcija bus skai čiuojama kiekvienos valstyb ės narės grynojo biudžeto 
likučio ir ES biudžeto santykio pagrindu. Mechanizmas turi b ūti taikomas, į ES 
biudžetą mokamai nuosav ųjų išteklių daliai viršijant tam tikr ą ribinę vertę, kuri bus 
apskaičiuojama kaip kiekvienos valstyb ės narės bendrųjų nacionalini ų pajamų 
procentin ė dalis, parodanti minimal ų priimtiną neriboto finansinio solidarumo tarp 
valstybių narių lygį. Šią ribinę vertę viršijančioms grynosioms pozicijoms gali b ūti 
taikoma korekcija (dalin ė kompensacija), apdra udžianti nuo perteklini ų kurios nors 
valstybės narės įmokų ES biudžetui. Ta čiau bendra korekcij ų suma (gr ąžinimo suma) 
bus apribota konkre čia didžiausia leistina suma, kuri bus palanki valstyb ėms narėms, 
kurioms korekcija n ėra taikoma. Vis ų korekcijų sumai viršijant bendr ą iš anksto 
nustatytą ribą, kompensacijos lygis yra atitinkamai sumažinimas. 
 
LT 7   LT Bet koks korekcijos mechanizmas apsunkina biudžeto finansavimo proces ą. Todėl 
esminis pasi ūlymas turi b ūti palyginti paprastas ir pa kankamai skaidrus. Taigi, 
Jungtinės Karalyst ės korekcijos apskai čiavimui šiuo metu taikomi parametrai turi 
būti keičiami tiktai b ūtinais atvejais ir, kai tik galima, supaprastinami.  
Naujasis Komisijos si ūlomas mechanizmas apr ėpia šiuos aspektus: 
– nustatyti ribin ės vertė lygį kaip bendr ųjų nacionalini ų pajamų procentin ę dalį; 
– apriboti bendr ą korekcijų sumą; 
– supaprastinti korekcij ų finansavim ą, pagrindžiant jas bendr ųjų nacionalini ų 
pajamų procentin ėmis dalimis, kur visos valstyb ės narės dalyvauja bendros 
korekcijų sumos finansavime proporcingai kiek vienos šalies santykinei gerovei; 
– kiek tik galima, nekintamai išlaikyti paskirstyt ų išlaidų nuostat ą ir 
kompensuojam ąją dalį. 
Pagal šį pasiūlymą apibendrintas korekcijos mechanizmas bus naudingiausias 
Jungtinei Karalystei. Komisijos pasi ūlymas dėl ateinančios finansin ės perspektyvos 
ir pasiūlymas dėl apibendrinto korekcijos mechan izmo parodo, jog grynoji nauda, 
kurios gali tik ėtis Jungtin ė Karalystė, būtų vidutiniškai maždaug dukart didesn ė nei 
Vokietijos. 
 
LT 8   LT 6 lentelė. Apskaičiuotas grynasis biudžeto likutis  
(2008-2013 m. vidurkis ) 
 Bendrųjų nacionalini ų pajamų procentin ė dalis 
 Įskaitant 
apibendrint ą 
korekcijos 
mechanizm ą Įskaitant 
dabartinę 
korekciją  Nepadarius 
korekcijos  
Jungtinė Karalystė -0,51 % -0,25 % -0,62 % 
Nyderlandai -0,48 % -0,56 % -0,55 % 
Vokietija -0,48 % -0,54 % -0,52 % 
Švedija -0,45 % -0,50 % -0,47 % 
Austrija -0,41 % -0,38 % -0,37 % 
Italija -0,35 % -0,41 % -0,29 % 
Prancūzija -0,33 % -0,37 % -0,27 % 
Kipras6 -0,33 % -0,37 % -0,28 % 
Danija -0,25 % -0,31 % -0,20 % 
Suomija 
Ispanija Airija Malta Belgija
7 
Slovėnija 
Portugalija Graikija Vengrija Čekijos Respublika 
Slovakija 
Estija Lenkija Lietuva Latvija Liuksemburgas
7 -0,19 % 
0,26 % 0,51 % 1,10 % 1,27 % 
1,34 % 
1,54 % 2,20 % 3,09 % 3,21 % 
3,31 % 
3,79 % 3,80 % 4,44 % 4,45 % 5,84 % -0,25 % 
0,23 % 0,47 % 1,06 % 1,21 % 
1,31 % 
1,50 % 2,16 % 3,06 % 3,17 % 
3,27 % 
3,76 % 3,76 % 4,41 % 4,40 % 5,80 % -0,14 % 
0,32 % 0,56 % 1,16 % 1,32 % 
1,40 % 
1,60 % 2,25 % 3,15 % 3,26 % 
3,36 % 
3,85 % 3,85 % 4,50 % 4,51 % 5,89 % 
Lentelėje pateikiami duomenys parodo apskai čiuotą valstybės narės vidutinį grynąjį 
biudžeto likut į per laikotarp į iki 2013 met ų kiekvienai valstybei narei, jei b ūtų 
pritaikytas si ūlomas apibendrintas korekcijos mechanizmas, taip pat jais palyginami 
rodikliai, apskai čiuoti, taikant dabartin į mechanizm ą ir netaikant jokios korekcijos.  
Apibendrintas korekcijos mechanizmas su mažins grynuosius deficitus, apribos 
skirtumus tarp valstybi ų narių, kurių skiriama nuosav ųjų išteklių dalis viršija iš ES 
biudžeto gaunamas įplaukas, o kartu sumažins valstybi ų narių, kurios negauna 
naudos iš mechanizmo, finansin ę naštą8.  
Atskirai Komisija pateikia konkret ų pasiūlymą dėl dabartinio nuosav ųjų išteklių 
sprendimo pataisymo, siekiant įdiegti siūlomą apibendrint ą korekcijos mechanizm ą. 
                                                 
6 Įvertinimai parengti pagal Kipro Respublikos kontroliuojamas sritis. 
7 At ėmus administracines išlaidas, Belgija ir Liuksemburgas laikomi valstyb ėmis, kuri ų nuosavųjų 
išteklių įmokos į ES biudžet ą viršija įplaukas iš biudžeto. 
8 Daugiau informacijos pateikta pridedamame techniniame priede. 
 
LT 9   LT 4. NUOSAVŲJŲ IŠTEKLI Ų STRUKT ŪRA  
4.1. Optimalios nuosav ųjų išteklių struktūros nustatymas 
Toliau aptariamos trys esmin ės ES biudžeto finansavimo a lternatyvos. Visais šiais 
atvejais bus išsaugomi trad iciniai nuosavieji ištekliai (TNI), nes importo muit ų 
surinkimas ir toliau išliks svarbia s ąjungos prekybos politikos, kurios įplaukos 
natūraliai atitenka s ąjungai, priemone. 
(1) Dabartinės finansavimo sistemos išsaugojimas, jo nekei čiant  
 
Dabartinė finansavimo sistema užtikrina skland ų ES biudžeto finansavim ą. 
Tačiau taikoma finansavimo sistemos forma stokoja tiesiogin ės sąsajos su 
piliečiais. Ankstesni patikslinimai, kuri ais buvo siekiama užtikrinti tam tikr ų 
valstybių interesus, dar labiau padi dino sistemos nesuprantamum ą. Taigi 
sąjungos politikos kryptims skirto biudžeto pasekm ės plačiajai visuomenei 
išlieka sunkiai suprantamos. Biudžetui mokamoje nuosav ųjų išteklių 
struktūroje didžioji dalis tenka  bendrosioms nacionalin ėms pajamoms, tod ėl 
valstybės narės, ypač tos, kurių įmokami nuosavieji ištekliai viršija įplaukas 
iš ES biudžeto, yra linkusios vertinti ES  politikos kryptis ir iniciatyvas vien 
tik pagal j ų nacionalin į įnašą, neskiriant pakankamai d ėmesio politikos esmei, 
o tai gali nusl ėpti pridėtinę ES politikos kryp čių vertę.  
 
Atsižvelgiant į sąsajos ir matomumo ES pilie čiams nebuvim ą, taip pat į vis 
dažniau pasireiškian čią paskatą sutelkti d ėmesį į siaurą biudžetin ę 
„sąžiningos gr ąžos“ koncepcij ą, dabartin ę sistemą reikėtų pertvarkyti.  
(2) Vien bendrosiomis nacionalin ėmis pajamomis pagr įsta finansavimo sistema 
 
Taikant finansavimo sistem ą, kuri būtų išskirtinai pagr įsta nuosavaisiais 
ištekliais iš nacionalini ų bendrųjų pajamų, sąjunga būtų visiškai priklausoma 
nuo valstybi ų narių „įnašų“. Vienas iš esmini ų tokios sistemos privalum ų yra 
jos paprastumas ir aiškumas. „ Įnašai“ glaudžiai atitikt ų valstybės narės 
santykinę gerovę. Tačiau biudžeto finansavimas valstybi ų narių įnašais gal ėtų 
tikti tarptautinei organizacijai, tokiai  kaip JT. Toks finansavimas neatspind ėtų 
Europos S ąjungos statuso. Toks finansavimas vaizduot ų sąjungą, kurioje 
piliečiai būtų atstovaujami savo valstybi ų narių tik netiesiogiai. Ta čiau 
Europos S ąjunga yra valstybi ų narių ir piliečių sąjunga, ir šis statusas yra 
įtvirtintas Sutartyje, ta čiau, taikant ši ą biudžeto finansavimo sistem ą, ši 
Europos S ąjungos santvarka biudžeto finansav imo atžvilgiu vi siškai išnykt ų, 
o tai reikšt ų nuosavųjų išteklių koncepcijos, kuri  buvo ES finans ų kertinis 
akmuo nuo pirmojo sprendimo d ėl nuosavųjų išteklių patvirtinimo 1970 
metais, atsisakym ą. Komisijai ši altern atyva yra nepriimtina.  
(3) Finansiniais nuosavaisiais ištekliais pagr įsta finansavimo sistema  
 
Sistema, kuri b ūtų didžiąja dalimi pagr įsta nuosavaisiais ištekliais iš 
mokesčių, gali padidinti ES biudžeto finansin ę autonomij ą, sukurdama 
tiesesnius finansinius santykius tarp ES biudžeto ir ES pilie čių. Individuali ų 
piliečių ir verslo įtraukimas į ES biudžeto mok ėtojų tarpą, taip pat atitinkamas 
 
LT 10   LT valstybių narių įnašų ES biudžetui finansuoti sumažinimas užtikrint ų didesnį 
finansavimo sistemos aiškum ą piliečiams ir, atitinkamai, sugriežtint ų 
biudžeto institucij ų politinę atskaitomyb ę už sprendimus d ėl sąjungos 
biudžeto išlaid ų. Be to, ši sistema pad ėtų sureguliuoti gin čus dėl valstybi ų 
narių įnašų ir parodyt ų ES politikos naud ą bei bendrus Europos interesus. 
Galiausiai, didesnis sist emos aiškumas sustiprint ų pasitikėjimą ES finansais, 
kurie nesiekia net 2,5 % vis ų valstybini ų išlaidų ES, tačiau dažnai yra 
pervertinami.   
 
Tačiau vien tik  mokesčiais pagrįstas ES biudžeto finansavimas taip pat n ėra 
tinkamas. Sutarties 268 straipsnio reikalavimas d ėl subalansuoto biudžeto 
nėra ir neturi b ūti ginčijamas, tod ėl, norint pakeisti nuosavuosius išteklius iš 
bendrųjų nacionalini ų pajamų, kurie šiuo metu atlieka likutinio balansavimo 
ištekliaus vaidmen į, fiskaliniais ištekliais tekt ų patvirtinti kintamus mokes čių 
tarifų pagal biudžeto reikalavimus arba reikalauti užtikrinti didesn į nei 
įmanoma pagal dabartin ę finansinės perspektyvos strukt ūrą išlaidų lankstum ą. 
Tačiau mokes čių mokėtojų dažni mokes čių tarifų pataisymai netenkint ų 
(teisiniai neaiškumai, techni niu ir administraciniu poži ūriu sudėtingos 
procedūros), be to, tokia praktika gali prieštaraut ų valstybių narių mokesčių 
nustatymo principams. Tinkamesnis b ūtų progresyvus poži ūris, pagal kur į 
būtų išsaugota ribota nuosav ųjų išteklių iš bendrųjų nacionalini ų pajamų dalis 
ir būtų didinama mokes čiais pagrįsta nuosav ųjų išteklių dalis.  
Taigi, nuosav ųjų išteklių struktūros pertvarka tur ėtų sutelkti d ėmesį į biudžetui įtakos 
neturintį naujų mokesčiais pagrįstų nuosavųjų išteklių, kuriems tekt ų iki pusės 
biudžeto, patvirtinim ą. 
5. FINANSAVIMO SISTEMOS , PAGRĮSTOS VALSTYBI Ų NARIŲ IR PILIEČIŲ NUOSAVAISIAIS 
IŠTEKLIAIS , KŪRIMAS  
5.1. Iš mokes čių formuojam ų nuosavųjų išteklių dalies bendroje nuosav ųjų  
 ištekli ų struktūroje didinimas  
Finansavimo sistemos pertvarka turi spr ęsti dabartin ės sistemos tr ūkumus, tai yra, 
tiesioginės sąsajos su ES pilie čiais nebuvim ą, priklausomyb ę nuo pervedim ų iš 
nacionalini ų iždų ir nepateisinam ą sudėtingumą, kartu kuo įmanoma daugiau 
padidinant ištekli ų paskirstymo veiksmingum ą. Atitikimas kitiems kriterijams 
naujiems ištekliams yra mažiau svarbus, jei bendra sistema juos patenkina pagr įstu 
mastu. 
Siekiant užtikrinti pilie čių skirtingose valstyb ėse narėse lygybę, prieš nauj ų fiskalinių 
išteklių įdiegimą būtina iš esm ės harmonizuoti mokes čių bazę. Tinkamiausi ų iš 
mokesčių formuojam ų išteklių pasirinkimas ypa č priklauso nuo realaus mokes čių 
bazės harmonizavimo laipsnio. 
 
LT 11   LT Poreikį harmonizuoti mokes čių bazes ir tarifus parodo egzistuojantis regioninis 
atsitiktinumas9, kuris taip pat gal ėtų pateisinti vis ų ar dalies atitinkam ų mokestini ų 
įplaukų priskyrim ą ES lygiu. Tai taip pat gal ėtų sumažinti ekonomini ų išteklių 
paskirstymo neveiksmingum ą. 
Didinant iš mokes čių formuojam ų nuosavųjų išteklių dalį ES biudžeto finansavimo 
struktūroje, nauj ų mokesčių įvedimo galima išvengti. Ta čiau, įgyvendinant ši ą 
priemonę, turėtų būti priimtas sprendimas dalytis įplaukas ar mokes čių tarifus tarp 
šalies ir ES lygi ų. ES finansavimui skiriama dalis gali b ūti formuojama iš įplaukų, 
kurios būtų mokesčių mokėtojų savo valstybei narei mokam ų mokesčių dalis. 
Bendras ES biudžetas, kuria m vis dar taikomas nuosav ųjų išteklių apribojimas, tai 
yra, ne daugiau kaip 1,24 % ES bendr ųjų nacionalini ų pajamų, nepadid ėtų, nes 
įplaukų iš nuosav ųjų išteklių, kurie formuojami iš mokes čių, padidėjimą atsvertų 
atitinkamas nuosav ųjų išteklių, formuojam ų iš bendr ųjų nacionalini ų pajamų, 
sumažėjimas. 
Tolesniuose skyriuose apibr ėžiamos trys pagrindin ės alternatyvos, kurios leist ų 
pagerinti ES finansavimo sistemos veikim ą. Visose trijose alternatyvose numatoma 
išsaugoti dabartinius iš bendr ųjų nacionalini ų pajamų formuojamus išteklius, kurios 
atliktų likutinio balansavimo ištekliaus vaidmen į, taip pat tradicinius nuosavuosius 
išteklius, ta čiau daroma prielaida, jog iki pus ės biudžeto yra finansuojama nauj ų 
fiskalinių išteklių, kurie taip pat pakeist ų dabartinį statistinį PVM. 
5.2. 1 alternatyva – Nuosav ųjų išteklių sistema su finansiniais ištekliais,  
 susijusiais su energijos vartojimu 
Pagal nauj ąją energetikos apmokestinimo direktyv ą10 Bendrijos apmokestinimas 
taikomas daugumai energetikos preki ų. Nors šia energeti kos apmokestinimo 
direktyva nebuvo siekiama form uoti naujus nuosavuosius ište klius, direktyva sukuria 
tam palankias s ąlygas, harmonizuodama mokes čių bazes ir nustatydama minimalius 
tarifus. 
Fiskalinius energetikos prek ėmis pagr įstus išteklius neb ūtina formuoti iš vis ų 
direktyvoje numatyt ų produkt ų. Bendras ES mokestis gali apsiriboti su keli ų 
transporto kuru (etiluotam ir bešviniui benzinui, dyzelinui, suskystintoms dujoms ir transportui naudojamoms gamtin ėms dujoms) susijusia apmokestinimo baze. 
Administraciniu poži ūriu tai įgyvendinti b ūtų palyginti paprasta, nes apmokestinimo 
bazė ES lygiu jau buvo harmonizuota, o didel ė dalis direktyvoje leistin ų mokesčio 
diferencijavimo galimybi ų taikoma kitoms energetikos prek ėms. Pusei ES biudžeto 
finansuoti pakakt ų ES tarif ų, kurie sudaryt ų mažiau nei pus ę energetikos 
apmokestinimo direktyvoje nustatyt ų minimali ų tarifų. Pagrindiniai sprendimai, 
įgyvendinant ši ą alternatyv ą, būtų susiję su taikomais tarifais ir galimais nukrypimais 
pagal prek ę ir naudojim ą. 
                                                
 
9 Regioninis atsitiktinumas reiškia situacij ą, kai yra sud ėtinga nustatyti tiksli ą mokesčių bazės dalį, kuri 
turi būti priskirta atskirai valstybei narei ar ba kai yra didelis (potencialus) tarif ų neatitikimas tarp 
mokesčius surenkan čios valstyb ės ir ekonomikos dalyvi ų, kuriems tenka mokes čių našta, gyvenamosios 
vietos valstyb ės. 
10 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyva 2003/96/EB, pertvarkanti Bendrijos energetikos preki ų ir 
elektros apmokestinimo strukt ūrą (OL L 283, 2003 10 31). 
 
LT 12   LT Kelių transporto kurui taikom ą mokestį galėtų papildyti bendras ES mokestis l ėktuvų 
kurui ar susijusioms emisijoms. Europos oro transporto sistema yra itin darniai 
integruota, ir aviacijos emisijos peržengia valstybini ų sienų ribas. Tod ėl esama 
nemažai priežas čių, pateisinan čių tokių emisijų apmokestinim ą ES lygyje, tokiu b ūdu 
įtraukiant išorinius socialinius ir ekono minius klimato poky čių ir kitų aplinkos 
pokyčių, kuriuos sukelia aviacija, kaštus į oro kelioni ų kainą. Tačiau lėktuvų kurui 
(žibalui) tarpvalstybiniuose skrydžiuose apmokestinimas šiuo metu netaikomas. 
Techniniu poži ūriu, įdiegti fiskalinius išteklius, kurie b ūtų pagrįsti kelių transporto 
kuro mokes čiais, būtų galima per gana trump ą laikotarp į (apie 3–6 metus). 
5.3. 2 alternatyva – Nuosav ųjų išteklių sistema su finansiniais PVM ištekliais  
Bendro ES tarifo taikymas valstybi ų narių PVM apmokestinimo baz ėms, turintis 
tiesioginę sąsają su kasdieniu vartojimu ir prieši ngas dabartiniams statistiniams PVM 
ištekliams, sukurt ų aiškią tiesiogin ę sąsają tarp ES biudžeto finansavimo ir pilie čio, 
taip pat padidint ų sąjungos sąnaudos supratim ą. 
Tik fiskaliniai PVM nuosavieji ištekliai b ūtų formuojami mokes čių mokėtojų 
mokamame nacionaliniame PVM tarife išskiriant bendr ą ES tarif ą. Šis tarifas, 
taikomas kartu su atskiros valstyb ės narės tarifu, formuot ų tą pačią apmokestinimo 
bazę. Piliečių papildoma mokestin ė našta neapkraut ų, nes ES tarif ą kompensuot ų 
atitinkamas nacionalinio PVM tarifo sumaž ėjimas. Pavyzdžiui, jei atskiros valstyb ės 
narės taikomas PVM tarifas yra 21 %, o ES  tarifas - 1 %, nacionalinis tarifas 
sumažėtų iki 20 %, o bendras taikomas PVM tarifas išlikt ų 21 %. 
Siekiant aiškumo, ES PVM ir nacionalinis PVM tarifai s ąskaitose fakt ūrose ar 
kvituose, kuriuos apmokestinamas asmuo pateikia savo klientui, tur ėtų būti nurodomi 
kaip atskiri mokes čiai. 
1 % ES bendro tarifo pakakt ų maždaug pusei ES biudžeto finansavimo poreikiui 
patenkinti. 
Galimi sunkumai, įgyvendinant š į pasiūlymą, yra susij ę su neužbaigtu valstybi ų narių 
PVM sistem ų harmonizavimu, kuris didži ąja dalimi pasireiškia, taikant tam tikroms 
prekėms nulin į tarifą. Kitus galimus sunkumus ga li sukelti skirtinga PVM 
apmokestinimo bazei te nkanti dalis nacionalini ų pajamų struktūroje atskirose 
valstybėse narėse (vadinamasis PVM regresyvumas), d ėl kurios valstyb ės narės 
mažino ši ą dalį nuosavųjų išteklių struktūroje jau nuo 1988 m. Kita vertus, vertinant 
iš vartotoj ų pusės, ES bendras tarifas palygi namiesiems vartotojams tur ėtų tos pačios 
įtakos visoje s ąjungoje11. 
Techniniu atžvilgiu ES PVM tarif ą būtų įmanoma nustatyti per palyginti trump ą 
laiko tarp ą (iki 6 met ų). 
                                                 
11 Darant prielaid ą, jog nulini ų tarifų poveikis yra neutralizuojamas (taip pat žr. šios ataskaitos pried ą). 
 
LT 13   LT 5.4. 3 alternatyva – Nuosav ųjų išteklių sistema su įmonių pelnu pagr įstais  
 finansiniais ištekliais  
Kaip ir pirmiau apibr ėžtų dviejų alternatyv ų atveju, prieš nustata nt ES fiskalinius 
išteklius, kurie b ūtų formuojami iš įmonių pelno mokes čio, reikėtų apibrėžti bendrąją 
(konsoliduot ą) apmokestinimo baz ę, kuri b ūtų taikoma įmonėms. Toks 
harmonizavimas b ūtų palankus vidaus rinkos veikimui, taip pat užtikrint ų 
veiksmingesn į ekonomini ų išteklių paskirstym ą, kurie šiuo metu yra iškraipomi d ėl 
tarpvalstybini ų išorės veiksni ų. 25 atskir ų nacionalini ų apmokestinimo sistem ų ir 
apmokestinimo įstatymų, konvencij ų ir praktikos gausumas formuoja nemaž ą kliūtį 
tarpvalstybinei ekonominei veiklai. D ėl šios sistem ų gausos daugiau nei vienoje ES 
šalyje versl ą plėtojančios įmonės susiduria su nemažomis atitikties s ąnaudomis, be 
to, apmokestinimo sistemoje atsiranda nemažai sprag ų. 
Šiuo metu išsamios įmonių apmokestinimo pertvarkos rengimas sutelktas į bendros 
(konsoliduotos) apmokestinimo baz ės koncepcij ą, kuri potencialiai gali pašalinti 
suinteresuot ų valstybių narių grupėms mokestines kli ūtis vidaus rinkoje. Ta čiau, 
rengiant pertvark ą, nenumatomi jokie mokes čių tarifų pokyčiai, taip pat ši koncepcija 
nelaikoma pajam ų ES biudžetui rinkimo b ūdu.  
Įmonių pelno mokes čio alternatyvos pasirinkimas reikšt ų, jog harmonizuotoje 
mokesčių bazėje būtų nustatytas minimalus mokes čio tarifas. 
Įplaukos iš įmonių pelno mokes čių yra didel ės, šiuo metu šios bendros įplaukos ES 
vidutiniškai siekia 2,6 % vis ų bendrųjų ES nacionalini ų pajamų. Taigi, siekiant 
patenkinti ES biudžeto poreikius, ES lygiu reik ėtų surinkti mažiau nei ketvirt į šių 
įplaukų. 
Atsižvelgiant į dabartinę situaciją, šiai alternatyvai įgyvendinti prireikt ų daugiausia 
laiko, tiek politine, tiek ad ministracine perspektyva. 
6. SANTRAUKA IR IŠVADOS  
Naujų mokesčiais pagrįstų nuosavųjų išteklių, kurie pakeist ų dabartinius statistinius 
PVM pagr įstus nuosavuosius ište klius ir finansuot ų nemažą ES biudžeto dal į, 
nustatymas leist ų įveikti pagrindinius dabartin ės sistemos tr ūkumus, tai yra, 
tiesioginės sąsajos su ES pilie čiais nebuvim ą, perdėtą priklausomyb ę nuo pervedim ų 
iš nacionalini ų iždų ir nepateisinam ą sudėtingumą. Šie ištekliai taip pat užtikrint ų 
veiksmingesn į ekonomini ų išteklių ES paskirstym ą. Bendrosiomis nacionalin ėmis 
pajamomis pagr įsti nuosavieji ištekliai, kuri ų dalis bendroje nuosav ųjų išteklių 
struktūroje sumaž ėtų, palyginti su dabartine sistema ir toliau atlikt ų svarbų vaidmenį 
ir užtikrint ų, jog sistema iš esm ės atitinka visus taikytinus kriterijus. 
Komisija si ūlo ateityje formuoti nuosavuosiu s fiskalinius išteklius iš ši ų galimų 
šaltinių: ištekliais pagr įstais 1. energetikos varto jimu, 2. nacionaliniais PVM 
apmokestinimo baz ėmis ir 3. įmonių pelnu. 
 
LT 14   LT Energetikos vartojimu pagr įsti nuosavieji ištekliai, kurie b ūtų formuojami iš bendro 
ES mokes čio kelių transporto kurui, gali tapti paka nkamu ir stabiliu ES biudžeto 
finansavimo šaltiniu ir sukurt ų tiesioginę sąsają su piliečiais. Ši apmokestinimo baz ė 
ES lygiu jau buvo harmonizuota. J ą galėtų papildyti l ėktuvų kurui ar susijusioms 
emisijoms taikomas bendras ES tarifas, kuris leist ų atsisakyti l ėktuvų kurui šiuo metu 
taikomą atleidimą nuo mokes čio ir nustatyt ų kainą už aviacijos poveik į aplinkai. 
Harmonizuojant apmokestinimo baz ę PVM sferoje jau buvo pasiekta tam tikra 
pažanga, be to, ši baz ė yra pakankamas ir stabilus įplaukų šaltinis. Fiskalini ų PVM 
išteklių formavimas užtikrint ų ES finansavimo sistemos aiškum ą ES piliečiams. Be 
to, ši priemon ė skatintų galiojančių nuostatų pertvarkym ą, atsisakant visiškai nauj ų 
nuosavųjų išteklių įdiegimo. Administraciniu poži ūriu šios priemon ės įgyvendinimas 
jokių nepakeliam ų sunkumų nesukeltų. 
Dėl sąsajos su bendra ES politika ir d ėl esamų tarpvalstybini ų išorės skirtum ų 
įplaukos iš harmonizuotos įmonių apmokestinimo baz ės taip pat gali tapti tinkamu 
ES biudžeto finansavimo šaltiniu. 
Europos S ąjunga yra valstybi ų narių ir piliečių sąjunga. Bet kuria alternatyva iš 
pirmiau min ėtų alternatyv ų būtų perkelta ši koncepcija į ES biudžeto finansavim ą. 
Tiesiogin ės sąsajos tarp pilie čių ir biudžeto stiprinimas taip pat leist ų pagrindin į 
dėmesį ginčuose dėl išlaidų skirti ne d ėl grynai nacionalinio pob ūdžio biudžeto 
„grynųjų pozicijų“, o esminiams klausimams. 
Naujųjų ES biudžeto nuosav ųjų išteklių paskyrimui b ūtinas tiek vieningas Tarybos 
pritarimas, tiek vis ų valstybių narių parlament ų ratifikavimas. 
Energetikos vartojimu ar PVM pagr įstus nuosavuosius išteklius b ūtų galima įdiegti 
vidutinės trukmės laikotarpyje, tuo tarpu įdiegti fiskalinius nuos avuosius išteklius, 
kurie būtų pagrįsti įmonių pelnu, prireikt ų kur kas daugiau laiko. Artimiausiu metu 
būtina parengti politines gaires, kurios leist ų nustatyti s ąlygas egzistuojan čių 
nuosavųjų išteklių struktūros pertvarkai. Atsižvelgdama į tai, Komisija ragina 
Tarybą: 
¾ apsvarstyti šioje ataskaitoje pateikiamas galimybes; 
¾ atsižvelgti į Komisijos ketinim ą parengti tvarkarašt į, siekiant, remiantis 
Komisijos pasi ūlymu, iki 2014 m. dabartinius PVM išteklius pakeisti tik 
mokesčių formuojamais nuosavaisiais ištekliais; 
Siekdama pateikti trumpalaik į sprendim ą dėl biudžeto disbalanso perviršio, kuris 
būtų vykdomas nuo ateinan čios finansin ės perspektyvos pradžios, Komisija si ūlo  
¾ įdiegti apibendrint ą korekcijos mechanizm ą, kuriuo biudžeto disbalanso 
perviršis b ūtų koreguojamas pagal si ūlomą Tarybos sprendim ą dėl 
nuosavųjų išteklių sistemos ir si ūlomas jo įgyvendinimo priemones.