[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |

Briuselis, 14.11.2006

KOM(2006) 691 galutinis

KOMISIJOS DARBO DOKUMENTAS

dėl administracinių išlaidų įvertinimo ir administracinės naštos Europos Sąjungoje mažinimo

{KOM(2006) 689 galutinis}{KOM(2006) 690 galutinis}

KOMISIJOS DARBO DOKUMENTAS

dėl administracinių išlaidų įvertinimo ir administracinės naštos Europos Sąjungoje mažinimo

1. ĮVADAS

Europos Komisija pasiūlė įgyvendinti ambicingą strategiją, kurios tikslas – įvertinti administracines išlaidas ir sumažinti administracinę naštą Europos Sąjungoje, ir kuriai įgyvendinti, be kita ko, reikės patvirtinti bendrą ES tikslą dėl šios bendros naštos sumažinimo 25 % vidutinės trukmės laikotarpiu. Šis tikslas dar kartą patvirtina Komisijos įsipareigojimą siekti geresnio reglamentavimo įgyvendinant augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją.

Šiame darbo dokumente, kuris pridedamas prie Strateginės geresnio reglamentavimo ES peržiūros išsamiai pristatomos Strateginėje peržiūroje pasiūlytos visą ES aprėpiančios strategijos, kurios tikslas – įvertinti administracines išlaidas ir mažinti administracinę naštą, sudedamosios dalys. Šios sudedamosios dalys buvo parengtos vadovaujantis 2006 m. vasarą atliktu bandomuoju administracinės naštos įvertinimo tyrimu, kurio santrauka pateikta toliau[1]. Šio dokumento tikslas – pradėti plataus masto Tarybos, Europos Parlamento, valstybių narių ir suinteresuotųjų šalių diskusijas dėl geriausio būdo mažinti administracinę naštą Europos Sąjungoje. Šios diskusijos pagrindu Komisija 2007 m. sausio mėn., t. y. tinkamu laiku rengiantis Europos 2007 m. pavasario Vadovų Tarybai, pateiks pasiūlymą dėl ES veiksmų programos, susijusios su administracine našta. Taigi šis dokumentas yra pirmoji Komisijos atsakymo į 2006 m. birželio mėn. Europos Vadovų Tarybos išvadas, kuriose Komisijai buvo pasiūlyta iki 2007 m. pradžios pateikti tinkamus pasiūlymus dėl administracinės naštos mažinimo, dalis.

1.1. Administracinės išlaidos ir ES verslo aplinka

Siekiant panaikinti rinkos nesklandumus ir garantuoti vienodas sąlygas Bendrijos lygmeniu, buvo įdiegta nemažai EB teisės aktų. Dažnai tai galima užtikrinti tik taikant įsipareigojimus teikti informaciją ir teisės normų taikymo ataskaitas. Tačiau kai kurios galiojančios procedūros be reikalo atima daug laiko, jos tapo pernelyg sudėtingos arba niekam vertos.

Nebūtinos ir neproporcingos administracinės išlaidos labai kliudo ekonominiam aktyvumui. Jos taip pat gerokai trikdo verslo aktyvumą ir konsultacijose dėl reglamentavimo paprastinimo neretai priskiriamos prie prioritetinių sričių. Komisija yra pasiryžusi kiek įmanoma mažinti šią nereikalingą naštą.

Administracinės išlaidos yra svarbios, nes visos ES įmonės privalo skirti nemažai laiko formų blankų pildymui ir ataskaitų įvairiausiais klausimais teikimui. Atsisakius nereikalingų reikalavimų teikti ataskaitas, įmonės darbuotojai gali skirti daugiau laiko pagrindinei verslo veiklai; taip būtų galima mažinti gamybos išlaidas, įgyvendinti papildomas investicijas ir naujoves, ir tai savo ruožtu turėtų didinti produktyvumą ir bendrą konkurencingumą.

Iki šiol administracines išlaidas įvertino tik keturios valstybės narės. Tačiau atliekant Nyderlandų duomenų ekstrapoliacija pagrįstą įvertinimą, galima daryti prielaidą, kad administracinės išlaidos ES gali siekti apytikriai 3,5 % bendrojo vidaus produkto (BVP).

Administracinės išlaidos pagal valstybes nares |

2004 m. Nyderlandų ekonominės politikos analizės biuras (oland. CPB) apskaičiavo, kad administracinės naštos sumažinimas 25 % galiausiai padidintų ES BVP 1,6 %.

Komisijos tarnybų CPB įvertinimų pagrindu neseniai atliktas tyrimas[2] parodė, kad sumažinus administracines išlaidas 25 %, nauda BVP lygmeniu gali siekti iki 1,5 %, t. y. apie 150 mlrd. eurų[3].

Schema: administracinių išlaidų sumažinimo 25 % poveikis BVP iki 2025 m.

Lentelė |

Administracinių išlaidų mažinimas ir valstybių narių BVP padidėjimas (BVP pokyčiai 2025 m. procentais, palyginti su pradiniu lygiu) |

1.2. Administracinių išlaidų apibrėžimas

Administracinės išlaidos – tai įmonių, savanoriško sektoriaus, valdžios institucijų ir piliečių išlaidos, patiriamos vykdant įstatymuose nustatytus įsipareigojimus teikti savo veiklos (arba gamybos) informaciją valdžios institucijoms arba privačioms šalims. Jos skiriasi nuo išlaidų, susijusių su reikalavimų laikymusi, kurios kyla iš bendrų teisės aktų reikalavimų, pvz., išlaidos, patirtos plėtojant naujus produktus arba procesus, kurie atitinka naujus socialinius ir aplinkosaugos standartus. Taigi administracinių išlaidų mažinimo priemonės apribojamos reikalavimų teikti informaciją paprastinimu ir nekenkia pagrindiniams esminių teisės aktų tikslams. Tai reiškia, kad paprastinimo priemones, kurių tikslas yra mažinti administracines išlaidas, galima parengti paprasčiau, palyginti su priemonėmis, kurių tikslas – pakeisti esminių teisės aktų pobūdį ar taikymo sritį. Šios mažinimo priemonės, atsižvelgiant į jų pobūdį ir į administracinių išlaidų mažinimo programas parengusių valstybių narių patirtį, turėtų būti gana paprastos priimti ir įgyvendinti. Taigi tokios priemonės iš esmės skiriasi nuo reglamentavimo panaikinimo iniciatyvų.

Administracinius reikalavimus papildomai galima suskirstyti į įsipareigojimus teikti informaciją (angl. IO). Tai galima geriau paaiškinti taip: teisės akte gali būti nustatyti reikalavimai teikti informaciją (t. y. reguliariai teikti valdžios institucijai atitikties sertifikatą). Kiekvienas teisės akte nustatytas konkretus reikalavimas apibrėžiamas kaip įsipareigojimas teikti informaciją.

Svarbu skirti informaciją, kurią įmonės rinktų net ir nesant tam tikrų teisės aktų, ir informacijos, kuri nebūtų renkama nesant tam tikrų teisės nuostatų. Pirmoji informacija vadinama administracinėmis išlaidomis; o antroji – administracine našta. Komisijos geresnio reglamentavimo strategijos tikslas – įvertinti administracines išlaidas ir mažinti administracinę naštą.

1.3. Administracinių išlaidų paskirstymas Europos Sąjungoje

Suskirstyti išlaidas į toliau nustatytas A, B ir C kategorijas galima tik pagal tris pradinius valstybių narių atliktus įvertinimus. Remiantis Nyderlandų ir Danijos įvertinimų duomenimis[4], galima spręsti, kad mažesnė išlaidų dalis yra susijusi su nuostatų perkėlimo į nacionalinius teisės aktus ir įgyvendinimo priemonėmis, tuo tarpu reikšminga išlaidų dalis yra susijusi su nacionaliniais ir tarptautiniais įsipareigojimais. Išsamūs Jungtinės Karalystės duomenys dar nepateikti, bet netrukus bus paskelbti; tačiau, atrodo, kad siekiant lengviau atlikti bandomąjį projektą, Komisijai pateikti duomenys pabrėžia nacionalinių įsipareigojimų svarbą. Akivaizdu, kad reikšminga išlaidų suma atsiranda nacionaliniu lygmeniu, todėl, be Komisijos pastangų, būtinas atskirų valstybių narių įsipareigojimas gerinti verslo aplinką.

Administracinių išlaidų paskirstymas Danijoje ir Nyderlanduose |

Administracinių išlaidų dalis pagal teisės aktų kilmę | DK | NL |

A kategorija: išlaidos, tiesiogiai kylančios iš tarptautinių[5] teisės aktų | 28 % | 43 % |

B kategorija: išlaidos, kylančios iš tarptautinių teisės aktų, tačiau įgyvendinamos nacionaliniu lygmeniu | 15 % | 13 % |

C kategorija: išlaidos, kylančios iš nacionalinių teisės aktų | 57 % | 44 % |

Šaltinis: Danijos ir Nyderlandų nustatyti pradiniai matai.

Tarp apžvelgtų valstybių narių yra iš tiesų reikšmingų skirtumų, kuriuos tikriausiai sukelia naudojamos vertinimo metodikos skirtumai, tačiau tai taip pat gali sukelti skirtumai tarp nacionalinių ūkių sektorių, skirtingos teisinės tradicijos ir skirtingos administracinės kultūros[6]. Vis dėlto šie duomenys yra svarbūs, nes pagal juos nustatoma išlaidų kilmė ir, atitinkamai, sritys, kuriose galima įdiegti paprastinimo priemonių. Aišku, kad siekiant įgyvendinti Komisijos siūlomą bendrąjį ES tikslą, reikės imtis veiksmų tiek ES, tiek nacionaliniu lygmeniu. Iš esmės pagerinti verslo aplinką ES galima bendromis pastangomis.

Palyginti administracines išlaidas taip pat sunku, nes valstybėse narėse taikomi skirtingi teisės aktai. Siekiant pagerinti palyginamumą, veiksmingiau vertinti įsipareigojimus teikti informaciją, o ne visus atskirus teisės aktus. Taigi pagrindiniai bet kurios administracinių išlaidų mažinimo programos elementai – tai įsipareigojimai teikti informaciją.

Norint nustatyti reguliavimo kilmę, svarbu gebėti tiksliai nustatyti, ar tam tikra priemone yra perkeliama aukštesniu lygmeniu nustatytas įsipareigojimas ir ar šį įsipareigojimą perkelianti institucija kaip nors papildė tą „pradinį“ įsipareigojimą (angl. „ gold–plating “). Tai svarbu, nes įsipareigojimus būtina aiškiai nustatyti dėl politinių ir taip pat dėl praktinių priežasčių. „Vidines“ priemones ir „perkeliamas“ priemones reikia vertinti skirtingai: jei institucija „sukūrė“ arba papildė įsipareigojimą, ji gali nevaržoma apriboti arba sustabdyti jo taikymą; jei institucija tiksliai perkelia įsipareigojimą, jai paprastai reikia kolektyvinio sprendimo imtis tolesnių priemonių.

Dėl kryžminių nuorodų ar konstatuojamųjų dalių, pateiktų teisės akto pradžioje, perkėlimas paprastai yra nesudėtingas. Administracinės išlaidos visų pirma atsiranda iš keturių šaltinių: tarptautinė teisė, EB teisė, nacionalinė teisė ir subnacionalinė (regioninė) teisė. Tarptautinę teisę visais atvejais reikia perkelti. Siekdami įgyvendinti tarptautinę sutartį, signatarai privalo garantuoti, kad jos nuostatoms yra suteiktas (vidaus) teisės akto statusas, t. y. perkelti į savo teisinę sistemą. Priešingai, dalis EB teisės aktų taikoma tiesiogiai („reglamentai“), o dalis turi būti perkelta („direktyvos“)[7]. Taigi kai kurios EB ir nacionalinės priemonės perkelia tarptautinius įsipareigojimus (Pasaulio prekybos organizacijos, nustatytuosius Kioto protokole ir kt.), tuo tarpu kai kurios nacionalinės ir subnacionalinės priemonės perkelia EB teisės aktus.

Nustatyti pradinio įsipareigojimo papildymo naujais įsipareigojimais mastą taip pat gana paprasta, jei tarptautinėje sutartyje ar EB teisės akte nustatytas įsipareigojimas yra aiškus, tikslus ir griežtas. Perkelianti institucija turėtų būti laikoma atsakinga tik už įsipareigojimus, kuriais ji papildė tą įsipareigojimą. Jei šios sąlygos netenkinamos, gali prireikti ekspertų nuomonės.

2. ADMINISTRACINIų IšLAIDų įVERTINIMAS: LIGšIOLINIS PATYRIMAS

2.1. Nacionaliniai vertinimai ir standartinis išlaidų modelis

Svarbu pripažinti valstybių narių, kurios pirmosios pradėjo vertinti išlaidas, jau atliktą darbą ir atsižvelgti į pamokas, gautas rengiant ES veiksmų programą. Nyderlandų finansų ministerijai siekiant įvertinti administracines išlaidas, buvo sukurtas standartinis išlaidų modelis (angl. SCM). Standartinis išlaidų modelis buvo plėtojamas, siekiant sukurti supaprastintą ir nuoseklų metodą vertinimui atlikti ir verslo reglamentavimo poveikiui atitinkamai mažinti.

Svarbiausias standartinio išlaidų modelio pranašumas – tai aukštas išsamumo lygis, kurį jis užtikrina nustatant administracines išlaidas, pvz., vertinant paskiras veiklas. Standartinio išlaidų modelio metodika suteikia galimybes parengti standartizuotus duomenis apie išlaidas, susijusias su įmonių naudojamais ištekliais, siekiant atitikti konkrečių teisės aktų nuostatas ir vykdomuosius įsakymus. Praktikoje standartinio išlaidų modelio tikslas – nustatyti įsipareigojimus teikti informaciją, numatytus nuostatuose, pagal kuriuos įmonės privalo teikti informaciją valdžios institucijoms arba trečiosioms šalims. Šiuos įsipareigojimus teikti informaciją galima – nors dažnai sunku – suskirstyti į vadinamuosius „duomenų reikalavimus“ (angl. DR). Siekdamos įvykdyti privalomus įsipareigojimus teikti informaciją, tiksliau sakant, pateikti paprašytą informaciją, įmonės, kurioms taikomi šie įsipareigojimai, paprastai turi imtis papildomos administracinės veiklos. Šios papildomos veiklos išlaidos gali atsirasti dėl darbuotojų laiko naudojimo pačioje įmonėje arba dėl išorinio išteklių vartojimo (pvz., atlyginimai samdomiems ekspertams, išlaidos paslaugų nuomai). Nyderlanduose ši metodika buvo panaudota 2003 m., kai buvo atliekamas išsamus pradinis vertinimas.

Kelios valstybės narės jau pradėjo taikyti standartinio išlaidų modelio (angl. SCM) metodiką, be to, buvo sukurtas valstybių narių, kurios ketina taikyti šį modelį savo administracinėms išlaidoms vertinti arba būti stebėtojomis, tinklas. Šiuo metu tinklui priklauso septyniolika[8] iš dvidešimt penkių ES valstybių, o keturios (Jungtinė Karalystė, Nyderlandai, Čekija ir Danija) jau užbaigė išsamų savo teisės aktų pagrindo įvertinimą ir galėjo nustatyti savo įstatymuose nustatytų reikalavimų teikti informaciją kilmę (nacionaliniai arba tarptautiniai). Kelios iš šių valstybių užsibrėžė ambicingus išlaidų mažinimo tikslus. Austrija ir Vokietija neseniai pradėjo įgyvendinti panašų procesą. Kitose standartinio išlaidų modelio tinklo narėse, kurios dar nepradėjo išsamaus pradinio vertinimo, taikant šią metodiką buvo parengtos kelios iniciatyvos įvairiose politikos srityse. Svarbu pabrėžti, kad aptariamose valstybėse narėse taikomas labai panašus pagrindinis požiūris, tačiau tikslus standartinio išlaidų modelio taikymas įvairiose valstybėse narėse gerokai skiriasi, todėl sunku palyginti duomenis.

2.2. ES modelis

2005 m. kovo 23 d. Europos Vadovų Taryba paprašė „Komisijos ir Tarybos apsvarstyti bendrą administracinės naštos įvertinimo metodiką, kad būtų susitarta iki 2005 m. pabaigos“. Prie 2005 m. kovo 16 d. Komisijos Komunikato dėl reglamentavimo gerinimo augimui ir užimtumui Europos Sąjungoje skatinti buvo pridėtas tarnybų darbinis dokumentas, kuriame išsamiai apibrėžti standartiniu išlaidų modeliu pagrįsto „ES grynųjų administracinių išlaidų modelio“ metmenys[9].

Tarnybų darbiniame dokumente Komisija pirmiausia įvertino bendrojo administracinių išlaidų įvertinimo požiūrio plėtojimo pranašumus, siekiant pašalinti standartinio išlaidų modelio taikymo skirtumus. Numatoma tokia šio bendro požiūrio nauda:

- galimų ES ir valstybių narių lygmeniu priimtų procedūrų skirtumų nustatymas;

- paprastesnis palyginimas tarp valstybių ar politikos sričių, lyginamoji analizė ir gerosios patirties plėtojimas;

- masto ekonomika duomenų rinkimo ir patvirtinimo atžvilgiu.

Bandomajame etape, kuris buvo įgyvendintas 2005 m. balandžio–rugsėjo mėn., ES grynųjų administracinių išlaidų modelio metmenys buvo pakeisti ir patobulinti. Bandomojo etapo tikslas buvo išbandyti ES teisės aktų nustatytų administracinių išlaidų vertinimo būdus, ir, remdamasi rezultatais, Komisija pateikė persvarstytą metodiką, taip pat pavadintą „ES standartiniu išlaidų modeliu“[10]. Komisija sudarė galimų ES standartinio išlaidų modelio patobulinimų sąrašą ir kartu paaiškino, kad toks paprastinimas nėra šio modelio taikymo prielaida. 2006 m. kovo 15 d. poveikio vertinimo gairės buvo papildytos praktiniu modelio taikymo vadovu[11], kuris buvo išverstas į visas ES oficialias kalbas, siekiant supaprastinti metodologinę konvergenciją. ES standartinis išlaidų modelis buvo pritaikytas kai kuriuose paskelbtuose arba netrukus skelbsimuose poveikio įvertinimuose[12].

2.3. Dviejų modelių palyginimas

Didžioji dalis svarbių Komisijos pasiūlytų metodologinių ypatybių yra ypač panašios į Nyderlanduose sukurtą pirmavaizdį standartinį išlaidų modelį[13]. Pavyzdžiui, Komisija siūlo naudoti tą pačią pagrindinę lygtį, tuos pačius svarbius išlaidų parametrus (pvz., vidaus/išorės tarifai, išlaidos įrenginiams ir medžiagoms) ir tas pačias formules, pagal kurias apskaičiuojamas administracinės veiklos dažnumas, bei tą patį požiūrį vertinant „paprastai veiksmingo subjekto“[14] veiklą.

Tačiau bendroje ES metodikoje taip pat yra tam tikrų ypatumų, kurie šiuo metu numatyti tik keliuose nacionaliniuose standartinio išlaidų modelio variantuose. Šie skirtumai susiję su asmenimis, kuriems taikomi įsipareigojimai teikti informaciją (įskaitant piliečius ir savanorišką sektorių)[15], taip pat su tuo, ar reikėtų įtraukti į modelį privačioms šalims teikiamą informaciją[16], ar reikėtų vertinti reikšmingas vienkartines išlaidas ir kaip nustatyti įsipareigojimų teikti informaciją neįtraukimo į modelį vertės ribą[17]. Siekiant supaprastinti informacijos kodavimą ir atkūrimą, ES standartiniame išlaidų modelyje numatytos įsipareigojimų teikti informaciją ir būtinų veiksmų tipologijos[18]. Tikriausiai svarbiau yra tai, kad modelio ataskaitos lape galima susieti perkėlimo priemones su pirminiu teisės aktu[19] ir atsižvelgti į papildomai nustatytus įsipareigojimus[20]. Galiausiai ES standartiniame išlaidų modelyje, kai jis taikomas ( ex ante ) poveikio įvertinimui, laikomasi „grynųjų išlaidų“ požiūrio, pagal kurį grynosioms išlaidoms priskiriamos išlaidos, atsirandančios dėl siūlomos priemonės, atėmus išlaidas, kurias ši priemonė panaikina ES ir (arba) nacionaliniu lygmeniu. Ši ex ante analizei numatyta pastaroji ypatybė iš esmės netinka pagal galiojančius teisės aktus nustatytų išlaidų įvertinimui.

3. BENDRO ES ADMINISTRACINIų IšLAIDų VERTINIMO KūRIMAS

3.1. Įsipareigojimų teikti informaciją nustatymas

Vienas iš svarbių bandomojo projekto rezultatų – nustatytas faktas, kad įvertinimo programos pagrindą turi sudaryti konkrečių įsipareigojimų teikti informaciją nustatymas. Nors žinoma, kad įsipareigojimų teikti informaciją skaičius kai kuriose valstybėse narėse gerokai skiriasi[21], palyginti įsipareigojimus teikti informaciją yra lengviau negu visus įvairiose valstybėse narėse besiskiriančius teisės aktus. Numanoma, kad tokie įsipareigojimai teikti informaciją yra aiškiai klasifikuoti pagrindiniuose teisės aktuose ir paskesnėse įgyvendinimo taisyklėse tiek ES, tiek nacionaliniu lygmeniu. Tai turi lemiamos reikšmės kiekybiniam įvertinimui, tinkamų mažinimo tikslų nustatymui (pagal bendrą pradinį įvertinimą, pagal politikos sritis, pagal valstybes nares, pagal nacionalines arba regionines institucijas) ir atsakomybės skyrimu, pvz., kas turėtų imtis priemonių išlaidoms mažinti.

Siekiant atlikti visą ES aprėpiantį įvertinimą, reikės atlikti kelis metodologinius uždavinius. Pirma, norint taikyti metodiką, būtina tiksliai nustatyti visus svarbesnius įsipareigojimus teikti informaciją, kurie yra privalomi pagal teisės aktą. Antra, akivaizdu, kad norint atlikti visą ES aprėpiantį įvertinimą, reikės kiek suderinti ir nustatyti, kurie įsipareigojimai teikti informaciją turi būti vertinami.

3.2. Minimalūs derinimo reikalavimai

Valstybės narės, jau užbaigusius pradinius vertinimus, taikė kiek skirtingus pirminio Nyderlandų standartinio išlaidų modelio variantus, todėl palyginti esamus įvairių valstybių duomenis yra sunku, ypač bandant sujungti rezultatus ir nustatyti įsipareigojimų teikti informaciją kilmę.

Planuojamoje ES įvertinimo programoje reikės nustatyti tam tikrą minimalų derinimo lygį, kad būtų įmanoma pavirtinti ir palyginti duomenis, gauti reikšmingus rezultatus ES lygmeniu ir nustatyti ad hoc mažinimo tikslus.

Remiantis bandomosios programos rezultatais, galima daryti prielaidą, kad reikės suderinti šiuos parametrus:

- klasifikacijas pagal reikalavimų teikti informaciją kilmę;

- standartizuotus išlaidų koeficientus (pridėtinės išlaidos);

- susijusią administracinės veiklos rūšį ir susijusias grupes (sektorių, įmonių skaičiaus segmentacija);

- veiksmingos įmonės apibrėžimą;

- susijusius subjektus (pvz., namų ūkiai, įmonės, administracijos ir kt.).

Komisija ir valstybės narės turi iš anksto suderinti šiuos metodologinius klausimus. Dabartiniu metu svarstomos įvairios kiekvienos iš šių kintamųjų galimybės, tačiau panašu, kad būtų tinkama pagrįsti įvertinimą ES standartiniame išlaidų modelyje nustatytų parametrų apibrėžimais. Tačiau tai siūloma taikyti šiam pirmajam įvertinimui, kad būtų apribotas įmonių, kurios būtų vertinamos, skaičius[22], vadovaujantis Augimo ir užimtumo strategija, nes vis dar yra nemažai neišspręstų klausimų, susijusių su kitoms grupėms užkrautų išlaidų vertinimu.

3.3. Pasiūlymas dėl vertinimo aprėpties

Atsižvelgus į Europos ir nacionalinių teisės aktų svarbą administracinių išlaidų atsiradimui ir sąsajas tarp šių teisės aktų ir išlaidų, aišku, kad įvertinimai turėtų būti atliekami abiem lygmenimis. Be to, atsižvelgus į proceso mastą, aišku, kad prisidėti prie įgyvendinamos programos reikės tiek Komisijai, tiek valstybėms narėms. Egzistuoja trys skirtingos praktinės galimybės, susijusios su ES įvertinimo taikymo sritimi . Programos tikslas gali būti nustatyti įsipareigojimus teikti informaciją ir įvertinti šias administracines išlaidas[23]

- atsirandančias iš EB reglamentų ir direktyvų (įskaitant įsipareigojimus teikti informaciją, kilusius iš tarptautinės teisės);

- atsirandančias iš EB reglamentų, direktyvų ir nacionalinių įgyvendinimo priemonių, taikomų direktyvoms perkelti;

- reikalavimų teikti informaciją, nustatytų visuose teisės aktų šaltiniuose, išlaidos.

Atsižvelgiant į išlaidas jau įvertinusių valstybių turimus duomenis, paskutinė galimybė atrodytų tinkamiausia. Tačiau praktiniais sumetimais siūloma, kad šioje programoje Komisijos koordinuojamame vertinimo projekte būtų įvertinti tik EB reglamentai ir direktyvos bei jų nacionalinės įgyvendinimo priemonės. Tuo tarpu valstybės narės įvertintų tik iš nacionalinių teisės aktų kylančius reikalavimus teikti informaciją. Tai turėtų garantuoti veiksmingą turimų išteklių panaudojimą.

Bandomojo projekto metu taip pat nustatyta, kad išlaidos gerokai priklauso nuo riboto skaičiaus įsipareigojimų teikti informaciją. Pagal bandomąjį projektą atrodo, kad išlaidos atitinkamai yra sutelktos tam tikrose politikos srityse. Ypač didelę koncentraciją rodo Jungtinės Karalystės duomenys, kuriuos Jungtinės Karalystės Vyriausybė netrukus paskelbs. Tai reiškia, kad atliekant bent pirmąjį visą ES aprėpsiantį vertinimą, būtų tikslinga skirti pirmenybę ir apvarstyti galimybę įvertinti tas sritis, kurios, remiantis jau atliktais nacionaliniais įvertinimais ir kita informacija, atrodo susijusios su didžiausia našta. Nacionaliniuose įvertinimuose ir kitoje informacijoje prie galimų prioritetų priskiriamos šios sritys. Sąraše pateikti svarbūs Nyderlandų, Danijos ir Čekijos duomenys, tačiau taip pat atsižvelgiama į Jungtinės Karalystės duomenis, kurie buvo pateikti Komisijai bandomajam projektui įgyvendinti ir kuriuos netrukus paskelbs Jungtinės Karalystės Vyriausybė (žr. 2 priedą).

3 ir 4 prieduose pateiktose lentelėse nurodyti bandomojo projekto rezultatai pagal paskiras valstybes ir siūlomos prioritetinės administracinės naštos mažinimo sritys. Komisija apibrėš savo prioritetines sritis veiksmų programoje, kuri bus paskelbta 2007 m. sausio mėn.

Aišku, kad pradiniai įvertinimai turėtų būti atlikti glaudžiai bendradarbiaujant valstybėms narėms ir Komisijai. Taigi siūloma, kad Komisija nustatytų EB teisės aktuose numatytus įsipareigojimus teikti informaciją. Šis nustatymas vėliau bus patvirtintas.

3.4. Organizaciniai klausimai

Komisija norėtų plėtoti minėtą požiūrį partnerystėje su valstybėmis narėmis, kurią paremtų paslaugų teikimo sutartis, kuri bus pasirašyta pagal kvietimą teikti paraiškas, kuris bus paskelbtas 2007 m. sausio mėn. Atlikti šį darbą padės kitų iniciatyvų šioje srityje, kurias atliko Komisijos tarnybos, rezultatai. Pvz., Komisija ketina pradėti kelis administracinės naštos įvertinimo konkrečiuose sektoriuose tyrimus, pvz., Tarybos reglamento (EB) Nr. 1782/2003 atžvilgiu 2006 m. gruodžio mėn. bus pradėtas tyrimas, kurio tikslas – įvertinti ūkininkams 2003 m. Bendros žemės ūkio politikos (BŽŪP) reformos sukeltą administracinę naštą.

Rangovui iš esmės bus perduotos šios paslaugos – suburti ir vadovauti tarptautinei ekspertų grupei, kuri atliks Komisijos ir valstybių narių reikalaujamą darbą per ne daugiau kaip trejus metus.

Pagrindinės rangovo užduotys galėtų būti tokios:

- padėti Komisijai ir paskirtiems nacionalinių vyriausybių atstovams nustatyti administracinių išlaidų, kylančių iš nacionalinių ir Bendrijos teisės aktų, išsamaus įvertinimo pagrindus prioritetinėse srityse vadovaujantis pirmiau nustatytais principais (bus išsamiau apibrėžta veiksmų programoje),

- padėti Komisijai parengti keletą administracinės naštos mažinimo programų, gerosios patirties ir bendrųjų principų pagrindu teikiant pasiūlymus dėl veiksmų ir tikslų nacionaliniu ir Bendrijos lygmeniu (žr. IV skyrių).

Siekiant padėti Komisijai stebėti rangovo veiklą, kontroliuoti atliekamą darbą, apibrėžti prioritetus ir tvirtinti reguliarias rangovo ataskaitas, būtų galima įkurti darbo grupę, kurią sudarytų Komisijos tarnybų ir nacionalinių reguliavimo ekspertų aukštesniojo lygio grupės narių atstovai.

Į darbo apimtį nebus įtraukti nacionaliniai teisės aktai, kuriuos valstybės narės turėtų įvertinti atskirai ir kuriuose gali būti nustatytos skirtingos prioritetinės sritys, labiausiai atitinkančios nacionalines realijas.

Taip pat numatyta reguliariai keistis nuomonėmis su esamu Standartinio išlaidų modelio tinklu ir skatinti jo narius dalyvauti sprendžiant galinčius atsirasti metodologinius klausimus. Be to, atliekant tyrimus nustatyta, kad administracinės išlaidos, atsirandančios dėl teisės aktų taikymo, kai kuriose valstybėse narėse gali gerokai skirtis. Vienas iš būdų sumažinti šią naštą – pasimokyti iš sėkmingų pavyzdžių; Komisija bendradarbiaus su valstybėmis narėmis, kad nustatytų ir skleistų gerąją šios srities patirtį.

4. ADMINISTRACINėS NAšTOS MAžINIMO TIKSLAI

Siekiant mažinti administracinę naštą Europos Sąjungoje, būtinas politinis įsipareigojimas visais lygiais. Pasiektas susitarimas dėl bendrų mažinimo tikslų garantuoja politinį palaikymą ir tai, kad visi dalyviai atsako už jų kontroliuojamos naštos mažinimą. Nustačius tikslus, tampa lengviau stebėti visą administracinės naštos mažinimo procesą. Nagrinėjant veiksmus, kurių ėmėsi keturios valstybės narės, jau pradėjusios įgyvendinti administracinių išlaidų vertinimo ir mažinimo programas, galima pasinaudoti šiomis pamokomis ES strategijai parengti.

4.1. Tikslų nustatymas keturiose valstybėse narėse

Keturios valstybės, kurios jau pradėjo (arba užbaigė) vertinimo etapą ir imasi veiksmų šio įvertinimo pagrindu, savo tikslų nustatymo strategijose taiko panašius požiūrius: pirma, visos šalys nustatė bendrą „politinį“ tikslą prieš gaudamos rezultatus (Jungtinė Karalystė) arba net prieš pradėdamos įvertinimo etapą (Nyderlandai, Danija, Čekija). Nyderlandai ir Danija nustatė 25 % sumažinimo, palyginti su pradiniu įvertinimu, tikslą (per penkerius metus), tuo tarpu Čekija užsibrėžė 20 % tikslą[24]. Tačiau nemanoma, kad tokie skirtumai turi išskirtinės svarbos. Šie bendrieji tikslai buvo nustatyti tam, kad įtvirtintų įvertinimą ir bendrąjį siekių lygį. Nors šie tikslai neišvengiamai yra kiek apytikriai ir nepagrįsti kokia nors konkrečia analize, jie buvo ypač veiksmingi, nes užtikrino pagrindus ir įvertinimui atlikti būtiną palaikymą. Antra, Nyderlanduose buvo nustatyti konkretūs sektorių tikslai (ministerijų/departamentų), ir panašūs tikslai nustatomi Jungtinėje Karalystėje užbaigus įvertinimo etapą. Tokia galimybė taip pat nagrinėjama Čekijoje. Galiausiai trijų valstybių narių nustatyti mažinimo tikslai yra grynieji, t. y. naujoji administracinė našta, nustatyta įmonėms svarstomu mažinimo laikotarpiu, yra įtraukta į bendrą mažintiną sumą.

4.2. Į ką atsižvelgti, nustatant ES tikslus

Kaip nustatyta strateginėje peržiūroje ir paaiškinta pirmiau, reikšmingų rezultatų gali duoti tik bendrieji Bendrijos lygmeniu ir valstybėms narėms nustatyti tikslai. Todėl Komisija pasiūlė nustatyti tikslą: mažinti visą ES egzistuojančią administracinę naštą. Nustatant tikslą, reikėtų atsižvelgti į tris elementus.

Pirma, pirmiau apžvelgta valstybių narių patirtis rodo, kad bendrasis tikslas turėtų būti nustatytas ankstyvajame etape, kartu su pradedamu sutarta metodika pagrįstu įvertinimu. Komisija mano, kad Europos Taryba turėtų nustatyti šį tikslą 2007 m. pavasarį. Siūloma, kad šis tikslas turėtų būti administracinės naštos sumažinimas 25 % visoje Europos Sąjungoje. Įvertinimo dalyse, kurias turi atlikti Komisija, dėmesys bus kreipiamas į naštą, atsirandančią prioritetinėse srityse, kurios bus pasiūlytos veiksmų programoje[25]. Numatoma, kad 25 % tikslas bus pasiektas per penkerius metus. Stebėsenos tikslais gali būti pasiūlytas tarpinis trejų metų tikslas. Šie terminai yra ambicingi, atsižvelgiant į tai, kad tokio masto įvertinimas neturi precedentų ir pareikalaus nemažai laiko – dabar jau apskaičiuota, kad bent pusantrų metų. Užbaigusios įvertinimą, Komisija ir valstybės narės turės parengti pasiūlymus, prie kurių turėtų būti pridėtas poveikio įvertinimas. Galiausiai, taikant tarpinstitucinį procesą, reikės nustatyti Bendrijos lygmeniu būtinus pokyčius. Taigi šiems terminams įgyvendinti reikės tvirtų ES institucijų ir valstybių narių įsipareigojimų.

Antra, pagal pradinių įvertinimų rezultatus atskirose politikos srityse bus nustatyti konkretesni daliniai tikslai (t. y. ketvirtąjį 2008 m. ketvirtį): politikos srityse, kuriose administracinė našta yra ypač didelė ir mažinimo mastas gali būti reikšmingas, būtų galima numatyti didesnius mažinimo tikslus.

Trečia, be bendrų ir dalinių tikslų, siūloma jau pirmąjį ateinančių metų pusmetį pradėti įgyvendinti keletą pasiūlymų dėl administracinės naštos mažinimo, kuriuos įgyvendinus galima gauti reikšmingos naudos šiek tiek pakeitus pagrindinių teisių aktų nuostatas. Greitai surenkamas šių „lengvai pasiekiamų vaisių derlius“ būtų akivaizdus Europos institucijų įsipareigojimo šiai darbotvarkei įrodymas ir leistų pasiekti svarbių rezultatų ankstyvajame etape. Siūloma nustatyti šiuos greitai įgyvendinamus tikslus 2007 m. pradžioje skelbtinoje veiksmų programoje, išanalizavus šį Komisijos darbinį dokumentą ir kartu deramai atsižvelgiant į planuojamus ir įgyvendinamus politikos peržiūros procesus[26].

Kad būtų garantuotas tvirtas ir neabejotinas įsipareigojimas šiai darbotvarkei, tikslus turėtų suderinti Europos Taryba ir Europos Parlamentas. Atsižvelgus į pasiūlymų dėl paprastinimo ES lygmeniu pobūdį, siūloma, kad tarpinstituciniame sprendimų priėmimo procese pasiūlymams dėl administracinės naštos mažinimo būtų teikiama pirmenybė, pageidautina pagreitinta tvarka[27].

Galiausiai lemiamos įtakos turės valstybės narės, nes nemaža išlaidų dalis kyla tiesiogiai iš nacionalinių ir regioninių teisės aktų, ir valstybės narės turės priimti sprendimus dėl šių išlaidų mažinimo, kad būtų pasiektas bendras tikslas.

Keturių valstybių narių, kurios jau atliko išsamius pradinius įvertinimus, aprėpusius tiek Bendrijos, tiek valstybės narės lygmeniu atsirandančias išlaidas, gauti rezultatai rodo, kad 25 % sumažinimo tikslas gali būti įgyvendintas paprastinant abiejuose lygiuose keliamus reikalavimus teikti informaciją. Tai papildomai patvirtina labiau daliniai įvertinimai, kuriuos tam tikruose sektoriuose atliko daugiau valstybių narių, kaip apžvelgta 1 priede. Šie empiriniai rezultatai rodo, jog egzistuoja reikšmingos administracinės naštos, kurias galima mažinti pasikliaujant tam tikrais 5 skyriuje nustatytais išlaidų mažinimo metodais ir nepažeidžiant pagrindinių teisės aktų tikslų. Taigi Komisija yra įsitikinusi, kad įgyvendinant bendrą programą su valstybėmis narėmis, tikslas bus pasiektas per penkerius metus. Taip pat aišku, kad gebėjimai įgyvendinti šį tikslą išliks arba sumažės priklausomai nuo visų ES institucijų ir valstybių narių įsipareigojimo.

5. BENDRIEJI ADMINISTRACINėS NAšTOS MAžINIMO PRINCIPAI

Administracinių išlaidų ES įvertinimas pats savaime nėra tikslas. Tikslas yra mažinti biurokratiją, su kuria susiduria įmonės Europoje. Bandomojo projekto rezultatai rodo, kad išlaidos yra pastebimai sutelktos prioritetinėse srityse. Siūloma, kad Komisijos įvertinimas taip pat būtų sutelktas į prioritetines sritis ir, jei įmanoma, būtų nustatyti su šiomis prioritetinėmis sritimis susiję greitai gaunami rezultatai. Svarstant, kaip mažinti šią naštą, šie principai, jei jiems būtų pritarta, galėtų gerokai padėti įgyvendinti naštos mažinimo procesą:

- sumažinti reikalaujamų ataskaitų teikimo dažnumą iki minimalaus lygio, reikalingo pagrindiniams teisės aktų tikslams pasiekti (pvz., vis dar yra daug finansinių reglamentų, reikalaujančių teikti mėnesines ataskaitas; galbūt galima numatyti sumažinti dažnumą);

- patikrinti, ar tas pats įsipareigojimas teikti informaciją nėra nustatomas kelis kartus per skirtingus kanalus, ir pašalinti sutapimus (pvz., keletas įsipareigojimų teikti informaciją aplinkosaugos klausimais šiuo metu nustatomi daugiau nei viename teisės akte);

- tais atvejais, kai šiuo metu privaloma rinkti spausdintą informaciją, nustatyti reikalavimą teikti ataskaitas elektroniniu būdu ir internetu, pasitelkiant, jei įmanoma, pažangius portalus (valstybių narių įgyta patirtis rodo, kad pažangūs portalai, pritaikyti įvairiausiems reikalavimams teikti informaciją, gali gerokai sumažinti išlaidas; Norvegijoje portalas „Antinn“ yra pritaikytas beveik visiems centrinės vyriausybės įmonėms nustatytiems įsipareigojimams teikti informaciją[28]);

- nustatyti reikalavimų teikti informaciją verčių ribas, jei įmanoma, taikant jas tik mažosioms ir vidutinėms įmonėms, arba pasikliauti atranka (gerai žinoma, kad MVĮ nuo administracinių išlaidų nukenčia labiausiai – į tai reikėtų atsižvelgti renkant duomenis informacijos tikslais);

- apsvarstyti galimybę pakeisti visoms įmonėms tam tikrame sektoriuje taikomus reikalavimus teikti informaciją rizika pagrįstu požiūriu – nustatyti reikalavimus teikti informaciją tiems ūkio subjektams, kurie yra susiję su didžiausia rizika (Jungtinės Karalystės teisės aktų vykdymo kai kuriose srityse patirtis rodo, kad tai gali gerokai sumažinti išlaidas ir nekenkti teisės aktų tikslams);

- mažinti arba pašalinti reikalavimus teikti informaciją, jei šie reikalavimai susiję su teisės aktų reikalavimais, kurių, patvirtinus reikalavimą teikti informaciją, buvo atsisakyta arba kurie buvo pakeisti (pvz., kelių transporto srityje vis dar esama įsipareigojimų teikti informaciją, kurie buvo nustatyti, kai užsiimti tarptautiniu vežimu dar buvo privalomi leidimai).

Aišku, kad šios priemonės neturėtų kenkti pagrindiniam teisės aktų tikslui, ir gali būti atvejų, kai siekiant apsaugoti visuomenės sveikatą ar aplinką arba Bendrijos finansinius interesus ir garantuoti patikimą finansų valdymą, palyginti dideli įsipareigojimai teikti informaciją liks privalomi.

6. TOLESNI žINGSNIAI

Komisija numato tam tikrus žingsnius savo Strateginėje geresnio reglamentavimo Europos Sąjungoje peržiūroje[29]. Tarp šių priemonių – veiksmų programos, kurios tikslas – mažinti administracinę naštą ir kuri parengta remiantis šiuo Komisijos darbo dokumentu ir Strategine geresnio reglamentavimo peržiūra, prie kurios ši programa yra pridedama, pateikimas 2007 m. pradžioje. Šioje veiksmų programoje taip pat bus numatyta pasiūlymų dėl nedelsiant įgyvendintinų priemonių greitai pasiekiamų rezultatų atžvilgiu.

Veiksmų programoje bus numatyti pasiūlymai, kuriais remdamasi 2007 m. pavasario Europos Vadovų Taryba galės priimti šiuos sprendimus:

- nustatyti bendrą administracinės naštos mažinimo Europos Sąjungoje tikslą;

- suderinti administracinių išlaidų vertinimo ir naštų mažinimo prioritetines sritis;

- patvirtinti veiksmų programoje pasiūlytą vertinimo metodiką; ir

- suderinti greitai pasiekiamų rezultatų, kurių atžvilgiu reikia nedelsiant imtis veiksmų, sąrašą.

[pic]

Komisija, kitos ES institucijos ir valstybės narės vėliau pradėtų įgyvendinti įvertinimo programą ir imtųsi veiksmų greitai pasiekiamiems rezultatams gauti. Didelio masto įvertinimo programą būtų galima pradėti 2007 m. pavasarį, o ataskaita galėtų būti pateikta ketvirtąjį 2008 m. ketvirtį. Šiame etape Komisija galėtų pasiūlyti išsamesnius paskirų sektorių tikslus, taip pat paprastinimo veiksmus.

Tokie veiksmai galėtų būti įtraukti į tęstinę paprastinimo programą, kurios atskirame skyriuje jau numatytas keletas svarbių pasiūlymų mažinti administracinę naštą[30]. Šiuo būdu paprastinimo programa galėtų padėti stebėti administracinės naštos mažinimo strategijos įgyvendinimo pažangą. Tuo tarpu valstybės narės šiuo laikotarpiu galėtų imtis panašių veiksmų ir mažinti naštą keisdamos nacionalinius ir (arba) regioninius teisės aktus. Valstybės narės galėtų pateikti ataskaitą apie savo nacionalines administracinės naštos mažinimo programas savo pažangos ataskaitų, kurios teikiamos įgyvendinant Augimo ir užimtumo strategiją, geresnio reglamentavimo skyriuje. Šiuo būdu Komisija gali savo metinėje pažangos ataskaitoje kasmet teikti ataskaitą apie pažangą – Bendrijos ir nacionaliniu lygmeniu, – ir padėti Europos Tarybai nustatyti tolesnę šios programos įgyvendinimo kryptį.

7. IšVADOS

Savo strateginėje geresnio reglamentavimo ES peržiūroje Europos Komisija siūlo 25 % sumažinti administracinę naštą Europos Sąjungoje. Analizė rodo, kad tai galėtų gerokai sustiprinti verslo aplinką Europoje ir duoti reikšmingos ekonominės naudos – apie 150 mlrd. EUR absoliučia išraiška vidutinės trukmės laikotarpiu.

Šiame dokumente nustatytas galimas ES institucijų ir valstybių narių partneryste paremtas planas šiam tikslui įgyvendinti. Tokio požiūrio šerdis – bendroji išlaidų vertinimo sutartose prioritetinėse srityse metodika ir bendrieji naštos mažinimo principai. Pažanga bus stebima pagal nustatytus dalinius tikslus, taip pat tarpinius tikslus.

Tokio požiūrio nauda gali būti ypač reikšminga, tačiau reikėtų gerai įvertinti šioms priemonėms įgyvendinti reikalingus išteklius. Taigi rezultatams pasiekti bus svarbūs tvirti visų ES institucijų ir valstybių narių įsipareigojimai.

Laukiama pastabų ir pasiūlymų dėl šiame dokumente nustatyto požiūrio. Visos suinteresuotosios šalys kviečiamos įnešti savo indėlį. Remdamasi šiomis konsultacijomis, Komisija užbaigs savo pasiūlymą dėl administracinės naštos Europos Sąjungoje įvertinimo ir mažinimo veiksmų programos, kuri turi būti pateikta 2007 m. pradžioje.

Prašome siųsti savo pastabas iki 2007 m. sausio 1 d. šiuo el. pašto adresu: entr-admin-burdens@ec.europa.eu |

ANNEX 1

Current initiatives in Member States for measuring administrative costs in selected areas

(updated at September 2006)

[pic]

ANNEX 2

Possible priority areas of Community legislation as indicated by national measurements

No | Area | EC legislation - examples | NL | DK | CZ |

1 | Annual Accounts/Company Law | Fourth Council Directive 78/660/EEC of 25 July 1978 based on Article 54 (3) (g) of the Treaty on the annual accounts of certain types of companies. | The area 'private law', which includes accounting, represents 22.5% of Total administrative burdens in Cat. A and 12.8% in Cat. B in the NL. | 27% of Cat. A and 12.9% of B | n.a. |

3rd Council Directive of 9 October 1978 (78/855/EEC) and 6th Council Directive of 17 December 1982 (82/891/EEC) |

Council regulation (EC) No 1346/2000 of 29 May 2000 on insolvency proceedings |

Second Council Directive of 13 December 1976 on coordination of safeguards which, for the protection of the interests of members and others, are required by Member States of companies within the meaning of the second paragraph of Article 58 of the Treaty, in respect of the formation of public limited liability companies and the maintenance and alteration of their capital, with a view to making such safeguards equivalent (77/91/EEC) |

2 | Health Protection (including Animal Health and Zootechnics) | Directive 2001/83/EC of the European Parliament and of the Council of 6 November 2001 on the Community code relating to medicinal products for human use | Health protection is 23.41% of Cat. A, whereas 'health care is 4.87%. In Cat. B, percentages are much lower (0.43% and 0) | Approx. 4.8% of Cat. A and 12.9% of Cat. B | 12.8% of Cat. A and 21.8% of Cat. B |

Directive 2001/20/EC on the approximation of laws, regulations and administrative provisions of the Member States relating to the implementation of good clinical practice in the conduct of clinical trials on medicinal products for human use |

3 | Working environment/employment relations | Council Directive 89/391/EEC of 12 June 1989 on the introduction of measures to encourage improvements in the safety and health of workers at work | 9.63% of Cat. A and 8.27% of Cat. B. | Approx. 7.9% of Cat. A and 10.6% of Cat. B | n.a. |

No | Area | EC legislation - examples | NL | DK | CZ |

4 | Fiscal Law/VAT | Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonization of the laws of the Member States relating to turnover taxes - Common system of value added tax: uniform basis of assessment | 19.02% of Cat A and 14.27% of Cat. B | 9.7% of Cat. A and 3.7% of Cat. B (includes duties) | n.a. |

5 | Statistics | Council Regulation (EEC) No 3330/91 and Commission Regulation (EC) No 1901/2000 laying down certain provisions for the implementation of Council Regulation (EEC) No 3330/91 | low percentages, but it was likely included in other areas, depending on the areas in which statistical have to be produced | 2.6% of Cat. A (includes keeping logbooks for fisheries) | 4.4% of Cat. A and 5.3% of Cat. B |

6 | Agriculture and Agricultural Subsidies | Council Regulation (EC) No 1782/2003 of 29 September 2003 establishing common rules for direct support schemes under the common agricultural policy and establishing certain support schemes for farmers and amending Regulations (EEC) No 2019/93, (EC) No 1452/2001, (EC) No 1453/2001, (EC) No 1454/2001, (EC) 1868/94, (EC) No 1251/1999, (EC) No 1254/1999, (EC) No 1673/2000, (EEC) No 2358/71 and (EC) No 2529/2001 | 0.15% of Cat. A and 1.61% of Cat. B | 13.2% of Cat. B (includes direct support to farmers, agricultural use of fertilizers, premium for livestock and commercial keeping of animals) | Protection of plants and plant products is 1.2% of Cat. A and 1.3% of Cat.B. Marketing of seeds and plants is 2.6% of Cat. B |

No | Area | EC legislation - examples | NL | DK | CZ |

7 | Food Labelling | Regulation (EC) No 1760/2000 of the European Parliament and of the Council of 17 July 2000 establishing a system for the identification and registration of bovine animals and regarding the labelling of beef and beef products and repealing Council Regulation (EC) No 820/97 | n.a. | 7.6% of Cat. A | Labelling of food is inluded in "production and placing on the market of food and tobacco products" and in "requirements for packaging", which jointly account for 53.9% of Cat. A Food and tobacco labelling accounts for 25% of Cat. B. |

Directive 2000/13/EC of the European Parliament and of the Council of 20 March 2000 on the approximation of the laws of the Member States relating to the labelling, presentation and advertising of foodstuffs. (article 3-25) |

No | Area | EC legislation - examples | NL | DK | CZ |

8 | Transport | EEC Council: Regulation No 11 concerning the abolition of discrimination in transport rates and conditions, in implementation of Article 79 (3) of the Treaty establishing the European Economic Community | 4.71% of Cat A and 5.76% of Cat. B | n.a | n.a. |

Council Regulation (EEC) No 3820/85 of 20 December 1985 on the harmonization of certain social legislation relating to road transport; Council Regulation (EEC) No 3821/85 of 20 December 1985 on recording equipment in road transport; COUNCIL REGULATION (EC) No 2135/98 of 24 September 1998 amending Regulation (EEC) No 3821/85 on recording equipment in road transport and Directive 88/599/EEC concerning the application of Regulations (EEC) No 3820/84 and (EEC) No 3821/85 |

Regulation No 725/2004 of 31 March 2004 on enhancing ship and port facility security |

Council Directive 94/57/EC of 22 November 1994 on common rules and standards for ship inspection and survey organizations and for the relevant activities of maritime administrations. |

Council Directive 96/26/EC of 29 April 1996 on admission to the occupation of road haulage operator and road passenger transport operator and mutual recognition of diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications intended to facilitate for these operators the right to freedom of establishment in national and international transport operations; |

Council Directive 97/70/EC of 11 December 1997 setting up a harmonized safety regime for fishing vessels of 24 meters in length and over. |

Council Directive 96/35/EC of 3 June 1996 on the appointment and vocational qualification of safety advisers for the transport of dangerous goods by road, rail and inland waterway; |

Council Directive 80/1119/EEC of 17 November 1980 on statistical returns in respect of carriage of goods by inland waterways; |

Directive 2004/49/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on safety on the Community's railways and amending Council Directive 95/18/EC on the licensing of railway undertakings and Directive 2001/14/EC on the allocation of railway infrastructure capacity and the levying of charges for the use of railway infrastructure and safety certification (Railway Safety Directive); |

Directive 2000/13/EC of the European Parliament and of the Council of 20 March 2000 on the approximation of the laws of the Member States relating to the labelling, presentation and advertising of foodstuffs; |

9 | Fisheries legislation | Council Regulation (EEC) No 2847/93 of 12 October 1993 establishing a control system applicable to the common fisheries policy Council Directive 97/70/EC of 11 December 1997 setting up a harmonized safety regime for fishing vessels of 24 meters in length and over. | n.a | n.a | n.a |

Source: Pilot project on administrative burdens

ANNEX 3

Priority areas at national level

Below are tables reporting the most burdensome areas resulting from national legislation[31].

Denmark Top-20 C-legislation | Costs (€) | Share of C | Share of total costs |

Tax requirements for accounts | 403.893.874 | 17,3% | 9,7% |

Annual accounts | 257.738.456 | 11,0% | 6,2% |

Taxation | 195.439.575 | 8,4% | 4,7% |

Price labelling | 166.712.672 | 7,1% | 4,0% |

Self-checking in the food industry | 100.016.302 | 4,3% | 2,4% |

Holidays | 61.333.135 | 2,6% | 1,5% |

Income taxation etc. | 60.185.549 | 2,6% | 1,4% |

Supllementary pensions | 59.695.163 | 2,6% | 1,4% |

Working environment II | 55.839.686 | 2,4% | 1,3% |

Legal framework between employers and employees | 42.827.736 | 1,8% | 1,0% |

Invoicing of road, soil, sewer etc. | 41.949.880 | 1,8% | 1,0% |

Private limited companies | 40.991.726 | 1,8% | 1,0% |

Supplementary pensions II | 29.738.100 | 1,3% | 0,7% |

Land register | 27.548.139 | 1,2% | 0,7% |

Taxation of pensions | 25.065.589 | 1,1% | 0,6% |

Sale and purchase of real-estate | 24.447.172 | 1,0% | 0,6% |

Good practice for financial companies | 24.324.442 | 1,0% | 0,6% |

Public limited companies | 21.721.877 | 0,9% | 0,5% |

Unemployment benefits (sickness and maternity | 20.510.223 | 0,9% | 0,5% |

Land register II | 17.210.322 | 0,7% | 0,4% |

Total | 1.677.189.619 | 71,8% | 40,2% |

ANNEX 4

Netherlands- Administrative costs by domain | C |

Fiscal law | 1984,12 |

Employee insurances | 982,20 |

Health care | 870,97 |

Private law | 521,81 |

Spatial planning:Environmental licenses (general) | 304,21 |

Labour relations | 301,70 |

Working conditions | 295,30 |

Buildings | 294,53 |

Financial markets | 211,70 |

Transport of goods | 204,15 |

Social care | 186,20 |

Medical ethics | 124,66 |

Road traffic law | 103,44 |

Spatial planning: Environmental licenses (sectoral) | 101,13 |

Constitutional and administrative law | 99,98 |

Spatial planning & urban renewal | 84,65 |

Traffic: general | 64,07 |

Agriculture | 63,00 |

Water facilities/constructions | 56,91 |

Corporations and rent law | 52,79 |

Labour market and welfare | 47,70 |

Competition law, ex pricing law | 46,07 |

Seagoing | 38,96 |

Agriculture | 38,21 |

Spatial planning: Rest | 30,29 |

Cluster Telecom & Post | 27,67 |

Soil / ground | 24,64 |

Cat c | 18,14 |

Health protection | 15,64 |

Energy | 9,45 |

Waste | 9,33 |

Inland navigation | 8,52 |

Transportation of persons | 7,85 |

Waste/material & products | 5,99 |

Aviation | 3,87 |

Statistics | 3,53 |

[1] „Bandomasis administracinės naštos projektas“, Austrijos ekonominių tyrimų institutas (WIFO) ir Europos politikos studijų centras (CEPS), 2006 m. spalio mėn.

[2] „Europos politikos centro teminis darbas apie geresnį reglamentavimą“, Europos Komisija.

[3] Svarbu atminti, kad tai yra laipsniškas BVP lygio pokytis tais metais, kuriais apie jį pranešama. Pavyzdžiui, jei 2007–2011 m. administracinė našta būtų sumažinta 25 %, BVP lygis būtų 1,5 % didesnis negu be naštos sumažinimo. Šis padidėjimas yra nuolatinis – jei administracinė našta bus mažesnė (75 %), BVP lygis liks didesnis. Tačiau tai neturi įtakos BVP augimo rodikliui, t. y. BVP augimo dinamikai.

[4] Panašus Čekijos išlaidų suskirstymas dar neparengtas, o Jungtinės Karalystės suskirstymas dar viešai nepaskelbtas.

[5] Į A kategoriją įtraukiamos tiek iš EB teisės aktų, tiek iš tarptautinių (ne ES) teisės aktų kylančios išlaidos.

[6] „Bandomasis administracinės naštos projektas“, Austrijos ekonominių tyrimų institutas (WIFO) ir Europos politikos studijų centras (CEPS), 2006 m. spalio mėn.

[7] Tačiau skirtumas tarp reglamentų ir direktyvų ne visais atvejais yra patikimas pagrindas nustatyti, kas atsako už administracinių įsipareigojimų lygį. Iš tiesų kai kuriose direktyvose nustatyti aiškūs, tikslūs ir griežti įsipareigojimai teikti informaciją. Valstybės narės de facto neturi galimybių spręsti, kaip jos perkels šiuos įsipareigojimus. Ir atvirkščiai, kai kuriuose reglamentuose nustatyti tik bendrieji įsipareigojimai arba valstybėms narėms leidžiama nustatyti nacionalines verčių ribas.

[8] Austrija, Belgija, Čekija, Danija, Estija, Suomija, Prancūzija, Vokietija, Vengrija, Italija, Airija, Latvija, Liuksemburgas, Nyderlandai, Lenkija, Švedija ir Jungtinė Karalystė.

[9] Europos Komisijos tarnybų darbinis dokumentas, 2005 m. Komunikato dėl reglamentavimo gerinimo augimui ir užimtumui Europos Sąjungoje skatinti priedas, teisės aktais nustatytų administracinių išlaidų mažinimas, išsamūs galimo ES grynųjų administracinių išlaidų modelio metmenys, SEC(2005) 175, 2005 m. kovo 16 d.

[10] Žr. tarnybų darbinį dokumentą, ES bendros metodologijos, skirtos apskaičiuoti ES teisės aktais nustatytas administracines išlaidas, kūrimas – ataskaita apie bandomąjį etapą (2005 m. balandžio–rugsėjo mėn.), SEC(2005) 1329, pridedamą prie Komunikato dėl bendros ES dėl teisės aktų susidarančių administracinių išlaidų įvertinimo metodikos, COM(2005 518, 2005 m. spalio 21 d.

[11] Žr. http://ec.europa.eu/governance/impact/docs_en.htm.

[12] Žr., pvz., dokumentą „Poveikis pašto paslaugoms“, SEC(2006) 1292, pridedamą prie COM(2006) 594.

[13] Su išsamia metodologine analize galima susipažinti Komisijos bandomajame administracinių išlaidų projekte, Austrijos ekonominių tyrimų institutas (WIFO) ir Europos politikos studijų centras (CEPS), 2006 m. spalio mėn.

[14] Praktinis vadovas, passim .

[15] ES standartinio išlaidų modelio tikslas – vertinti išlaidas, kurios teisės aktais nustatytos įmonėms, savanoriškam sektoriui, valdžios institucijoms ir taip pat piliečiams. Bendroji ES metodika šiuo atžvilgiu yra panaši į dabartinę Nyderlandų standartinio išlaidų modelio versiją, tačiau jos taikymo sritis yra didesnė, palyginti su Danijoje ar Jungtinėje Karalystėje atliekamais vertinimais.

[16] Į ES bendrąją metodiką įtraukti tiek įsipareigojimai teikti informaciją, taikomi viešosiomis administracijoms (pvz., apskaitos reikalavimai), tiek privačioms šalims, pvz., vartotojams taikomi įsipareigojimai teikti informaciją (pvz., žymėjimas etiketėmis). Ši ypatybė numatyta Nyderlandų ir Danijos įvertinimuose.

[17] Laikantis proporcingos analizės principo, ES metodikoje kreipiamas ypatingas dėmesys į tinkamiausių ribos verčių, naudotinų siekiant nustatyti įsipareigojimus teikti informaciją, kurie turėtų būti neįtraukti į analizę, apibrėžimą. Konsultacijose su kai kuriomis valstybėmis narėmis buvo pabrėžta, kad vienintelė įmanoma galimybė būtų nustatyti valandų skaičiumi išreikštas verčių ribas, kaip nustatyta Danijos standartinio išlaidų modelio variante.

[18] Nacionaliniuose standartinio išlaidų modelio variantuose numatyti pavyzdiniai sąrašai.

[19] Jei vertinamas teisės aktas yra kitu lygmeniu priimto teisės akto perkėlimas, ataskaitos lape nurodomas „pirminio“ teisės akto straipsnio ir dalies numeris, jei apibrėžiamas kiekvienas įsipareigojimas teikti informaciją.

[20] Tarptautiniams, ES, nacionaliniams ir subnacionaliniams teisės aktams skirtose skiltyse įrašyti procentiniai rodikliai rodo, ar perkeltas įsipareigojimas tiksliai atitinka pradinį įsipareigojimą ir, jei ne, kiek išlaidų pridedama perkeltu įsipareigojimu.

[21] Jungtinėje Karalystėje nustatyta beveik 20 tūkst. įsipareigojimų, tuo tarpu Danijoje nustatyta 1,1 tūkst., o Nyderlanduose – 3 tūkstančiai.

[22] Tai netrukdo įgyvendinti Komisijos iniciatyvas, kurių tikslas – mažinti piliečių, viešųjų administracijų ir (arba) savanoriško sektoriaus administracinę naštą.

[23] Dėl papildomų techninių duomenų žr. Europos Komisijos tarnybų darbinį dokumentą, 2005 m. Komunikato dėl reglamentavimo gerinimo augimui ir užimtumui Europos Sąjungoje skatinti priedas, Teisės aktais nustatytų administracinių išlaidų mažinimas, išsamūs galimo ES grynųjų administracinių išlaidų modelio metmenys, SEC(2005) 175, 2005 m. kovo 16 d.

[24] Čekija numatė galimybę patikslinti savo tikslą užbaigusi bandomąjį įvertinimą.

[25] Kiti planuojami ir įgyvendinami peržiūros procesai, įskaitant bendrosios išmokos ūkiui peržiūrą, bus aiškiai susieti su 25 % tikslu.

[26] 2008 m. pradžioje numatyta persvarstyti Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1782/2003, o tada bus numatyti pasiūlymai supaprastinti schemą ir, atitinkamai, sumažinti reglamento sukeliamas administracines naštas.

[27] Tarpinstitucinis susitarimas dėl geresnio reglamentavimo, 2003 m. gruodžio mėn. (2003/C 321/01).

[28] Informacijos teikimas elektroniniu būdu:Akcininkų ataskaitų registras: 62 % 2005 m., 36 % 2004 m..PVM deklaracijos: 46 % pirmuoju 2005 m. laikotarpiu.Pelno mokesčio deklaracija: apie 60 % 2005 m., apie 40 % 2004 m..

[29] COM(2006) 689, 2006 m. lapkričio 14 d.

[30] Žr. Pirmąją pažangos ataskaitą apie reguliavimo sistemos paprastinimo strategiją, Komisijos tarnybų darbinis dokumentas, 2006 m. spalio mėn., pvz., šiose politikos srityse:Aplinka: persvarstyti Direktyvą dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės (angl. IPPC) ir kitus susijusius pramoninius teršalus reglamentuojančius teisės aktus, siekiant didinti aiškumą ir nuoseklumą (ypač ataskaitų teikimo atžvilgiu) ir paprastinti reikalavimus, Statybos produktų direktyvą, siekiant nustatyti ir sumažinti administracinę naštą, ypač tenkančiąją MVĮ, užtikrinant didesnį techninių specifikacijų formuluočių ir naudojimo lankstumą, nustatant paprastesnes sertifikavimo taisykles ir šalinant įgyvendinimo kliūtis, kurios iki šiol trukdė sukurti visavertę statybos produktų vidaus rinką;Statistika: sumažinti ekonominių operacijų vykdytojams keliamus reikalavimus teikti statistinius duomenis, galbūt atleidžiant MVĮ nuo šios prievolės, atsižvelgus į šiuo metu įgyvendinamo administracinių išlaidų įvertinimo ir mažinimo bandomojo projekto ir galimybių tyrimą, kurio tikslas – išanalizuoti, ar įmanoma turėti vienkartinio duomenų rinkimo sistemą, rezultatus.

[31] "Pilot project on administrative burdens", WIFO-CEPS, October 2006