KOMISIJOS PRANEŠIMAS

Rekomendacijos kaip užtikrinti, kad būtų laikomasi Europos Sąjungos pagrindinių teisų chartijos nuostatų skirstant Europos struktūrinių ir investicinių fondų (ESI fondų) paramą

(2016/C 269/01)

Turinys

Priedai

1. ĮŽANGA

Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija (toliau – Chartija) tapo ES teisiškai privaloma 2009 m. gruodžio mėn., įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, ir dabar turi tokią pat teisinę galią kaip ir ES sutartys. Pagarbos pagrindinėms teisėms principas yra įtvirtintas Chartijoje, todėl ES institucijos, įstaigos, agentūros ir tarnybos, kad ir kokių veiksmų imtųsi, ir ES valstybės narės, įgyvendindamos ES teisę, teisiškai privalo jo paisyti.

Šio vadovo tikslas – paaiškinti valstybėms narėms, kaip svarbu yra užtikrinti Pagrindinių teisių chartijos nuostatų laikymąsi skirstant ESI fondų paramą, ir suteikti praktinę priemonę – „pagrindinių teisių kontrolinį sąrašą“, siekiant padėti valstybėms narėms įsitikinti, ar ESI fondų programų įgyvendinimo priemonės atitinka Chartijos nuostatas.

Vadove aiškinamas Chartijos turinys, teisinis statusas ir jos taikymas apskritai bei skirstant ESI fondų paramą. Jame taip pat aiškinama, kaip užtikrinamas Chartijos nuostatų vykdymas ESI fondų srityje, ir galimos jų nesilaikymo pasekmės. Rekomendacijose taip pat pateikiamos atitinkamiems subjektams skirtos rekomendacijos, kaip atlikti veiksmų atitikties Chartijos nuostatoms vertinimą, ir nustatomi ESI fondų srityje vykdomi veiksmai, kurie laikomi ES teisės įgyvendinimo veiksmais.

2. PAGRINDINIŲ TEISIŲ CHARTIJOS TURINYS IR TEISINIS STATUSAS

2.1. Chartijos turinys

Chartijoje nustatytos teisės ir principai, susiję su šiomis šešiomis sritimis: orumu, laisvėmis, lygybe, solidarumu, pilietinėmis teisėmis ir teisingumu, kaip apibendrinta toliau pateiktoje lentelėje.

Chartijos tekstą galima rasti pagal šią nuorodą:

http://eur-lex.europa.eu/legal-content/FR/TXT/?uri=CELEX:12012P/TXT.

Su Pagrindinių teisių chartija susijusiuose išaiškinimuose aiškinama Chartijos nuostatų reikšmė, juos galima rasti pagal šią nuorodą:

http://eur-lex.europa.eu/legal-content/FR/TXT/?uri=CELEX:32007X1214(01).

Siekdama išsamiau informuoti apie pagrindines teises, Pagrindinių teisių agentūra (FRA) parengė naudotojams patogią internetinę priemonę „Charterpedia“, kurioje kaupiami tarptautinės, ES ir nacionalinės konstitucinės teisės aktai su Chartijos sritimis, skyriais ir straipsniais susijusių pagrindinių teisių srityje (1).

2.2. Chartijos teisinis statusas ir taikymas

2.2.1. Chartijos teisinis statusas

Lisabonos sutartimi Chartijai suteikta tokia pat teisinė galia kaip ir ES sutartims. Chartija yra teisiškai privaloma, o joje įtvirtintas pagarbos pagrindinėms teisėms principas yra teisinis reikalavimas.

Pagal Chartijos 51 straipsnio 1 dalį jos nuostatos, atsižvelgiant į subsidiarumo principą, yra skirtos ES institucijoms, įstaigoms, tarnyboms ir agentūroms bei valstybėms narėms tais atvejais, kai šios įgyvendina ES teisę. Atitinkamai jos privalo gerbti Chartijoje nustatytas teises bei laikytis jos principų ir, priimdamos bei įgyvendindamos taisykles, skatinti šių teisių ir principų taikymą pagal atitinkamus savo įgaliojimus. Europos Sąjungos sutarties 6 straipsnio 1 dalyje ir Chartijos 51 straipsnio 2 dalyje nurodyta, kad Chartijos nuostatomis negali būti išplečiamos Sutartyse apibrėžtos Sąjungos kompetencijos.

Reikalavimas gerbti Chartijoje apibrėžtas teises valstybėms narėms yra privalomas tik tada, kai jos veikia ES teisės taikymo srityje. Kalbant apie valstybes nares, Chartija taikoma visoms valstybės institucijoms. Taigi ji taikoma centrinės, regioninės, vietos ir kitoms valdžios institucijoms, kai šios įgyvendina ES teisę.

ESI fondų paramos skirstymo srityje visi veiksmai, kurių valstybės narės imasi, kad įgyvendintų taikytinus reglamentus, patenka į ES teisės taikymo sritį. Chartija gali būti taikoma ESI fondų paramos gavėjams, kurie, neatsižvelgiant į jų teisinę formą, pagal valstybės narės patvirtintą priemonę įpareigojami teikti valstybės kontroliuojamą viešąją paslaugą ir šiam tikslui įgyvendinti turi specialius įgaliojimus, kurie viršija įgaliojimus, suteikiamus pagal įprastas privačių asmenų tarpusavio santykiams taikomas taisykles.

Nors Chartijoje įtvirtintas pagarbos pagrindinėms teisėms principas yra teisinis reikalavimas, pagal ją teisiškai neįpareigojama imtis aktyvių priemonių Chartijoje įtvirtintoms teisėms propaguoti, tačiau valstybės narės skatinamos priimti tokias priemones, jeigu jos to pageidauja.

2.2.2. Chartijos taikymas

Pagal Chartijos 51 straipsnio 1 dalį ji valstybėms narėms taikoma tik tais atvejais, kai šios įgyvendina ES teisę.

Pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką, kurioje aiškinamos šios nuostatos, sąvoka „Sąjungos teisę įgyvendinančios valstybės narės“ nereiškia, kad valstybės narės, teikdamos paramą iš ESI fondų, automatiškai įgyvendina Sąjungos teisę, neatsižvelgiant į tai, kokia „nacionaline priemone“ arba „nacionalinės teisės aktu“ grindžiamas ieškovo arba pareiškėjo skundžiamas veiksmas.

Pasak Teisingumo Teismo, norint nustatyti, ar nacionalinė priemonė yra susijusi su ES teisės įgyvendinimu, „reikia patikrinti, be kita ko:

Pirmiau apibūdinta patikra būtų taikoma, mutatis mutandis, visoms (teisėkūros ir ne teisėkūros) nacionalinėms priemonėms, kuriomis įgyvendinama ES teisė.

Teisingumo Teismas taip pat patvirtino, kad sanglaudos politikoje, kaip ir kitose srityse, „Sąjungos teisės įgyvendinimo“ sąvokai reikalinga tam tikro lygio sąsaja, kuri išeina už sričių panašumo arba vienos srities netiesioginio poveikio kitai ribų.

Taigi, remiantis šia Teisingumo Teismo praktika, reikės įvertinti, ar praktiniu atveju nacionalinė priemonė yra skirta Sąjungos teisės nuostatai įgyvendinti.

ES teisės įgyvendinimas skirstant ESI fondų paramą yra paaiškintas 3 skirsnyje ir I priede.

3. ESI FONDŲ PARAMOS SKIRSTYMAS IR CHARTIJA

Įgyvendinant sanglaudos politiką, Pagrindinių teisių chartijos nuostatos taikomos toliau nurodytomis sąlygomis.

Nediskriminavimo principas įtvirtintas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1303/2013 (2) (toliau – BNR), nustačius ex ante patikrinimą, ar nustatyta šio principo laikymosi užtikrinimo tvarka.

Pagal BNR 7 straipsnį valstybės narės ir Komisija turi užtikrinti, kad, rengiant ir įgyvendinant programas, būtų laikomasi vyrų ir moterų lygybės bei nediskriminavimo principų.

Kalbant apie nediskriminavimo dėl negalios principą ir neįgaliųjų integracijos principą, reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad ES yra Jungtinių Tautų neįgaliųjų teisių konvencijos šalis (3). Sąjungos Neįgaliųjų teisių konvencijos ratifikavimo teisinės pasekmės ESI fondų valdymui apibūdintos II priede.

Pagal BNR 4 straipsnio 2 dalį Komisijos ir valstybių narių reikalaujama užtikrinti, kad ESI fondų parama derėtų su atitinkama Sąjungos politika, horizontaliaisiais principais, nurodytais, inter alia, šio reglamento 7 straipsnyje, ir prioritetais.

Sanglaudos politikai taikytina teisinė sistema dar papildyta siekiant užtikrinti, kad valstybės narės turėtų skundų, įskaitant skundus dėl Pagrindinių teisių chartijos pažeidimų, nagrinėjimo sistemą.

ES teisės nuostatas, pagal kurias skirstant ESI fondų paramą reikia taikyti Chartiją, galima rasti šiuose ES reglamentuose ir direktyvose:

ESI fondų srityje valstybės narės ES teisę įgyvendina 1) rengdamos ESI fondų intervencijos strategiją ir programavimo dokumentus, 2) diegdamos valdymo, stebėsenos ir kontrolės sistemą ir 3) įgyvendindamos programas pagal 1–3 punktuose nurodytus reglamentus. Todėl valstybės narės turėtų užtikrinti, kad Chartijos būtų laikomasi šiuose etapuose (4):

3.1. ESI fondų intervencijos strategijos ir programavimo dokumentų (strateginių politikos programų, partnerystės susitarimų, programų ir t. t.) rengimas

Laikoma, kad valstybės narės imasi veiksmų pagal ES teisę, kai priima teisės aktus ar rengia dokumentus laikydamosi įsipareigojimo, įtraukto į BNR arba kurį nors iš jo deleguotųjų ar įgyvendinimo aktų. Tai gali būti, pavyzdžiui, partnerystės susitarimo arba veiksmų programų rengimas.

Rengdamos tokius dokumentus, valstybės narės, naudodamosi „pagrindinių teisių kontroliniu sąrašu“, turi užtikrinti, kad dokumento turinys atitiktų Chartijos nuostatas. Dokumento turinys turėtų būti parengtas nepažeidžiant Chartija ginamų teisių ir laikantis joje nustatytų principų.

Šiomis aplinkybėmis svarbiausios teisės ir principai yra lygybė prieš įstatymą, nediskriminavimas, moterų ir vyrų lygybė, neįgaliųjų integracija, teisė į nuosavybę ir aplinkos apsauga.

3.2. Valdymo, stebėsenos ir kontrolės sistemų diegimas

Laikoma, kad valstybės narės imasi veiksmų pagal ES teisę kurdamos ESI fondų valdymo, stebėsenos ir kontrolės struktūras ir nustatydamos procedūras, kurių reikalaujama pagal BNR, arba, jeigu jų konkrečiai nereikalaujama, kurdamos struktūras, skirtas įgyvendinti BNR, konkrečiam fondui taikomas taisykles arba jų deleguotuosius ar įgyvendinimo aktus. Tai apima valdžios institucijų ir tarpinių institucijų skyrimą, jų bendradarbiavimo tvarkos nustatymą, stebėsenos komiteto įsteigimą ir procedūrų vadovų tvirtinimą.

Tai darydamos, valstybių narių institucijos turėtų užtikrinti, kad būtų laikomasi Chartijoje įtvirtintų teisių ir principų. Šiomis aplinkybėmis svarbiausios nuostatos visų pirma yra Chartijos 7, 8, 41 ir 47 straipsniai.

47 straipsnyje pripažįstama teisė į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą, įskaitant teisę būti išklausytam. 7 straipsnyje kalbama apie teisę į privatų ir šeimos gyvenimą. 8 straipsnis yra susijęs su asmens duomenų apsauga, o 41 straipsnis – su administracijos pareiga pagrįsti savo sprendimus.

Teisė į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą (tinkamą procesą) turi būti užtikrinta taikant visas BNR nuostatoms, konkretiems fondams skirtoms taisyklėms arba BNR deleguotiesiems ar įgyvendinimo aktams įgyvendinti skirtas procedūras.

Pavyzdžiui, Europos Sąjungos Teisingumo Teismo byloje C-562/12 MTÜ Liivimaa Lihaveis prieš Eesti-Läti programmi 2007–2013 Seirekomitee buvo nagrinėjama ši Estijos ir Latvijos tarpvalstybinio bendradarbiavimo programoje nustatyta tvarka: Seirekomitee – iš abiejų valstybių narių atstovų sudarytas organas – priėmė galutinius sprendimus dėl kokybinio projekto paraiškų, pateiktų pagal tą programą, vertinimo. Šis komitetas taip pat patvirtino programos vadovą, kuriame nustatyta, kad komiteto sprendimai negali būti skundžiami nacionaliniame teisme. Nors apie programos vadovo patvirtinimą nebuvo aiškiai užsiminta nei 2007–2013 m. programavimo laikotarpiu taikytinuose teisės aktuose, nei ES įgyvendinimo nuostatose, Europos Sąjungos Teisingumo Teismas padarė išvadą, kad vadovas aiškiai buvo patvirtintas siekiant įgyvendinti ES teisės aktus ir kad jo laikytis yra privaloma visiems asmenims, norintiems gauti pagalbą pagal minėtą programą. Todėl priimtas sprendimas, kad šiuo atveju Chartija, įskaitant jos 47 straipsnį, yra taikytina. Europos Sąjungos Teisingumo Teismas nusprendė, jog į programos vadovą įtraukta nuostata, kad sprendimas nesuteikti dotacijos negali būti peržiūrėtas nacionaliniame teisme, neatitinka 47 straipsnio nuostatų.

Kalbant apie partnerystės organizavimą, svarbiausios Chartijos teisės ir principai yra šie: nediskriminavimo, kalbų įvairovės, moterų ir vyrų lygybės, neįgaliųjų integracijos, o, pavyzdžiui, rengiant narystės taisykles, visų pirma reikėtų atkreipti dėmesį į nediskriminavimo, kalbų įvairovės bei moterų ir vyrų lygybės principus bei atitinkamas teises.

Kalbant apie stebėsenos komiteto funkcijas ir pareigas diegiant valdymo, stebėsenos ir kontrolės sistemą, svarbiausios Chartijos teisės ir principai yra asmens duomenų apsauga, nediskriminavimas, kalbų įvairovė, moterų ir vyrų lygybė, neįgaliųjų integracija, lygybė prieš įstatymą ir teisė į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą.

3.3. Programų įgyvendinimas ir projekto darbų, atliekamų skirstant ESI fondų paramą, apraše nurodytų konkrečių veiksmų vykdymas

Vadovaujančioji institucija arba tarpinės institucijos (5) turi imtis veiksmų programoms įgyvendinti. Tokie veiksmai kaip, pvz., kvietimų teikti paraiškas skelbimas, veiksmų atranka, susitarimų dėl dotacijos pasirašymas, tolesnė įgyvendinimo kontrolė, paramos gavėjų pateiktų mokėjimo prašymų tikrinimas, patikrinimų vietoje atlikimas, tarpinių institucijų darbo priežiūra, mokėjimo prašymų siuntimas, ataskaitų rengimas ir teikimas, yra ES teisės įgyvendinimo veiksmai.

Iš BNR 126 straipsnio taip pat matyti, kad, vykdydamos savo pareigas, tvirtinančiosios institucijos imasi ir ES teisės įgyvendinimo priemonių. ES teisės įgyvendinimo veiksmus įgyvendina ir audito institucijos, rengdamos audito strategiją, atlikdamos auditą, rengdamos audito nuomonės projektą ir kontrolės ataskaitas.

Be to, kaip paaiškinta 2.2 skyriuje „Chartijos teisinis statusas“, Chartija tam tikriems paramos gavėjams gali būti taikoma, jeigu įvykdomos 2.2 skyriuje nurodytos sąlygos (valstybė narė priima priemonę, pagal kurią šie paramos gavėjai, neatsižvelgiant į jų teisinę formą, įpareigojami teikti valstybės kontroliuojamą viešąją paslaugą. Šiam konkrečiam tikslui įgyvendinti jie turi specialius įgaliojimus, kurie viršija įgaliojimus, suteikiamus pagal įprastas privačių asmenų tarpusavio santykiams taikomas taisykles) (6).

Vykdydamos savo užduotis, nacionalinės institucijos turėtų užtikrinti, kad būtų gerbiamos Chartijoje nustatytos teisės ir laikomasi nustatytų principų; šiomis aplinkybėmis svarbiausios Chartijos teisės ir principai yra teisė į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą, teisė į asmens duomenų apsaugą, teisė į lygybę prieš įstatymą bei moterų ir vyrų lygybę, teisė į nediskriminavimą ir vaiko teisės, neįgaliųjų integracija ir aukštas aplinkos apsaugos lygis, kalbų įvairovė, saugios darbo sąlygos, saviraiškos ir informacijos laisvė, susirinkimų ir asociacijų laisvė, teisė į mokslą, laisvė užsiimti verslu, teisė į nuosavybę, apsauga perkėlimo, išsiuntimo ar išdavimo atveju, teisė į privatų ir šeimos gyvenimą.

3.4. Chartijos taikymas įgyvendinant sanglaudos politiką: kodėl Chartija yra svarbi už ESI fondų valdymą atsakingoms valdžios institucijoms?

Chartijoje įtvirtintos pagrindinės teisės pažeidimo teisminę peržiūrą atlieka valstybių narių teismai ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismas.

ES teisės ir ES teise grindžiamos nacionalinės teisės nuostatos turi būti aiškinamos nuosekliai atsižvelgiant į jų ryšį su Chartijoje nustatytais įpareigojimais, kad būtų užtikrinamos joje įtvirtintos teisės. Jeigu nacionaliniam teismui kyla abejonių dėl Chartijos taikymo arba teisingo jos nuostatų aiškinimo, jis gali, o jeigu tai yra paskutinės instancijos nacionalinis teismas, privalo kreiptis į Europos Sąjungos Teisingumo Teismą su prašymu priimti prejudicinį sprendimą. Gavęs Europos Sąjungos Teisingumo Teismo atsakymą, nacionalinis teismas gali priimti sprendimą dėl bylos. Nacionaliniai teismai reguliariai taiko šią procedūrą. Ja padedama plėsti su Chartija susijusią teismų praktiką ir stiprinamas nacionalinių teismų vaidmuo užtikrinant jos laikymąsi.

Komisija, kaip Sutarčių sergėtoja, turi galią pabandyti nutraukti Chartijos pažeidimą. Ji gali pradėti pažeidimo tyrimo procedūrą prieš valstybes nares dėl Chartijos nesilaikymo.

Kadangi Chartija valstybėms narėms taikoma tik tada, kai jos įgyvendina Sąjungos teisę, Komisija negali pradėti pažeidimo tyrimo procedūros dėl nacionalinės teisės neatitikties Chartijai, jeigu ta nacionaline teise nėra įgyvendinama ES teisė. Kai Chartija netaikoma, pagrindinių teisų apsauga toliau užtikrinama nacionaliniu lygmeniu pagal valstybių narių konstitucijas ar konstitucines tradicijas ir jų ratifikuotas tarptautines konvencijas, kurių laikymąsi užtikrina nacionaliniai teismai.

Be to, dėl ESI fondų BNR 6 straipsnyje reikalaujama, kad ESI fondų remiami veiksmai atitiktų taikytiną Sąjungos teisę ir nacionalinę teisę, susijusią su Sąjungos teisės taikymu. Jeigu valstybė narė, imdamasi ES teisės įgyvendinimo veiksmų ar priemonių, deramai nesilaiko Chartijos, tai galėtų būti laikoma ekonominės veiklos vykdytojo padarytu pažeidimu (BNR 2 straipsnio 36 dalis). Todėl Komisija prireikus pasinaudos turimomis priemonėmis, siekdama užtikrinti, kad ES fondais būtų naudojamasi laikantis Chartijos nuostatų tais atvejais, kai jos yra taikytinos, įskaitant atvejus, kai nutraukiami mokėjimų terminai, sustabdomi mokėjimai ir atliekamos finansinės pataisos, taip pat kai pagal SESV 258 straipsnį taikoma pažeidimo tyrimo procedūra.

Kalbant apie skundus, kuriuos valstybės narės gali gauti dėl galimo Chartijos nuostatų pažeidimo, ypač svarbi yra nacionalinių institucijų pareiga užtikrinti pagarbą pagrindinėms teisėms ir jų apsaugą. Su Chartijos nuostatų taikymo ir įgyvendinimo valstybėse narėse stebėsenos klausimu yra susijęs BNR 74 straipsnio 3 dalyje nustatytas įpareigojimas valstybėms narėms nustatyti veiksmingą juridinių arba fizinių subjektų teikiamų su ESI fondais susijusių skundų nagrinėjimo tvarką. Skundai dėl ESI fondų taip pat gali būti tiesiogiai siunčiami Komisijai.

4. CHARTIJOS NUOSTATŲ ATITIKTIES VERTINIMAS. PAGRINDINIŲ TEISIŲ KONTROLINIS SĄRAŠAS

Už ESI fondų paramos skirstymą atsakingos nacionalinės institucijos raginamos kruopščiai apsvarstyti, ar (planuojami patvirtinti arba jau patvirtinti) veiksmai ir priemonės patenka į ES teisės taikymo sritį, ir patikrinti, ar jie gali turėti kokį nors poveikį Chartijoje įtvirtintoms pagrindinėms teisėms.

Kaip praktinė priemonė, kuria siekiama joms padėti atlikti šį vertinimą, siūlomas toliau pateiktas kontrolinis sąrašas, tačiau juo naudotis neprivaloma.

I. PATIKRINKITE, ar numatomas nacionalinis veiksmas arba priemonė yra ES teisės įgyvendinimo priemonė, taigi, ar patenka į Chartijos taikymo sritį.

Pastaba. Šio patikrinimo nebūtina atlikti veiksmams ir dokumentams, kuriais, kaip nustatyta šiose rekomendacijose, įgyvendinama ES teisė.

II. PATIKRINKITE, ar gali būti pažeistos pagrindinės teisės?

Jeigu padaroma išvada, kad nagrinėjamu veiksmu arba priemone apribojama besąlyginė teisė, jo (jos) turėtų būti atsisakyta jau šiame etape, nes besąlyginės teisės negali būti ribojamos, todėl tolesnės analizės pagal 3–6 punktus atlikti nebereikia.

Jeigu, atlikus analizę, bus nustatyta, kad numatomas veiksmas arba priemonė pagrindinėms teisėms neturės reikšmingo poveikio arba turės tik teigiamą poveikį, tolesnės analizės pagal 5–6 punktus atlikti nebereikia. Nustatę neigiamą poveikį, apsvarstykite šiuos aspektus:

Jeigu į visus šiuos klausimus galima atsakyti teigiamai, susijusios pagrindinės teisės apribojimas gali būti laikomas pagrįstu.

Toliau pateikiamas konkretus šio kontrolinio sąrašo naudojimo pavyzdys, kuriuo parodoma, kaip sąrašu pasinaudota remiantis bylos C-401/11 Blanka Soukupová prieš Ministerstvo zemědělství aplinkybėmis ir Teisingumo Teismo 2013 m. balandžio 11 d. sprendime atliktu vertinimu.

Atitinkama valstybė narė sukūrė ūkininkų ankstyvo išėjimo į pensiją paramos schemą, bendrai finansuojamą iš Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF). Schemoje dalyvauti reikalingo „pensinio amžiaus“ sąvoka apibrėžta nacionalinėje teisėje. Nacionalinės teisės aktais nustatytas pensinis amžius skyrėsi atsižvelgiant į pareiškėjo lytį, o moterų atžvilgiu – į užaugintų vaikų skaičių.

Taikant šiai bylai kontrolinį sąrašą, reikia išanalizuoti tokius klausimus:

(1) http://fra.europa.eu/fr/charterpedia.

(2) 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

(3) Jungtinių Tautų neįgaliųjų teisių konvencija (priimta Generalinės Asamblėjos 2006 m. gruodžio 13 d. rezoliucija Nr. 61/106; įsigaliojo 2008 m. gegužės 3 d. po 20-ojo ratifikavimo), https://www.un.org/development/desa/disabilities/conference-of-states-parties-to-the-convention-on-the-rights-of-persons-with-disabilities-2.html.

(4) Valstybių narių veiksmų, laikomų ES teisės įgyvendinimu, pavyzdžiai pateikti 2014–2020 m. programavimo laikotarpio teisinės sistemos kontekste. Tačiau nuo 2009 m. Chartijos nuostatos turi būti taikomos, inter alia, skirstant ESI fondų paramą, šiame rekomendaciniame dokumente primenamomis sąlygomis.

(5) Pavyzdžiui, BNR 34 straipsnio 1 dalyje ir 125 straipsnyje nurodomos vietos veiklos grupės, veikiančios kaip tarpinės institucijos.

(6) Šių rekomendacijų 4 skyriuje pateiktą kontrolinį sąrašą galima naudoti siekiant įvertinti, ar tam tikras šių paramos gavėjų veiksmas yra ES teisės įgyvendinimo veiksmas.

Susiję veiksmai: galimų paramos gavėjų informavimas apie finansavimo galimybes (BNR 115 straipsnio 1 dalies c punktas); 7 straipsnis; ERPF, ESF, Sanglaudos fondas: BNR 115 straipsnio 1 dalies c punktas; EŽŪFKP: Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 66 straipsnio 1 dalies i punktas (17) .

Toliau pateikiamas svarbiausių BNR nuostatų, pagal kurias reikalaujama, kad nacionalinė (centrinio, regioninio arba vietos lygmens) institucija ar įstaiga imtųsi tam tikrų veiksmų ar pateiktų tam tikrus dokumentus, sąrašas. Be to, pateikiami Chartijos teisės ar principo, kuris gali būti susijęs su konkrečiu atveju, pavyzdžiai, taip pat galimų su pagrindinėmis teisėmis susijusių problemų pavyzdžiai.

II PRIEDAS

Kiti nei Chartija dokumentai, kuriuose įtvirtintos ES pagrindinės teisės

Chartija atitinka Europos Taryboje priimtą Europos žmogaus teisių konvenciją. Chartijoje nustatytų teisių, kurios atitinka šioje Konvencijoje įtvirtintas teises, reikšmė ir taikymo sritis yra tokios pačios (Chartijos 52 straipsnio 3 dalis) (1).

Kalbant apie neįgaliųjų integraciją (Chartijos 26 straipsnis), 2010 m. gruodžio mėn. ES ratifikavo JT neįgaliųjų teisių konvenciją. Taigi Neįgaliųjų teisių konvencija yra „neatsiejama Europos Sąjungos teisinės tvarkos dalis“ (2). Be to, Europos Sąjungos sudaryti tarptautiniai susitarimai turi viršenybę prieš antrinės teisės aktus. Todėl pastarieji turi būti aiškinami taip, kad aiškinimas atitiktų JT neįgaliųjų teisių konvencijos nuostatas (3). Kadangi ir ES, ir jos valstybės narės yra atskiros susitariančiosios šalys ir kiekviena iš jų yra kompetentinga srityse, kurioms taikoma JT neįgaliųjų teisių konvencija, ši konvencija yra „mišrus“ susitarimas ES kontekste. Visos ES kompetencijai priskiriamos JT neįgaliųjų teisių konvencijos nuostatos yra privalomos ES institucijoms. Be to, pagal ES teisę reikalaujama, kad valstybės narės įgyvendintų tas konvencijos nuostatas, kurios priklauso ES kompetencijai. Atsakomybė už konvencijos įgyvendinimą ES kompetencijai nepriklausančiose srityse priklauso išimtinai valstybėms narėms. Nepaisant skirtingų kompetencijų, Sąjunga ir valstybės narės privalo lojaliai bendradarbiauti vykdydamos tokiuose mišriuose susitarimuose nustatytus įsipareigojimus. Savo deklaracijoje po konvencijos ratifikavimo ES Jungtinėms Tautoms pateikė Sąjungos teisės aktų, kuriuose „atsispindi Bendrijos kompetencijos srities ribos pagal Europos bendrijos steigimo sutarties nuostatas (…)“, sąrašą. Deklaracijoje aiškiai nurodytas 2006 m. liepos 11 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006, nustatantis bendrąsias nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo bei panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1260/1999 (4). Kad padėtų valstybėms narėms laikytis savo įsipareigojimų, prisiimtų pagal JT neįgaliųjų teisių konvenciją, Europos Komisijos tarnybos parengė du rekomendacinius dokumentus (5) ir deinstitucionalizavimo priemonių rinkinį (6).

Kalbant apie diskriminaciją dėl tokių priežasčių kaip rasė, odos spalva ir etninė ar socialinė kilmė (Chartijos 21 straipsnis), Komisija paskelbė rekomendacinį dokumentą dėl socialiai atskirtų bendruomenių segregacijos panaikinimo aprūpinimo būstu ir švietimo srityse (7).

Kalbant apie aplinkos apsaugą ir procesines pagrindines teises, Bendrija pasirašė ir vėliau Komisijos sprendimu Nr. 2005/370/EB (8) patvirtino JT EEK konvenciją dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais (Orhuso konvenciją). Todėl šios konvencijos nuostatos sudaro neatsiejamą Europos Sąjungos teisinės tvarkos dalį (9). Be to, šios nuostatos turi viršenybę prieš ES antrinės teisės aktus, todėl pastarieji turi būti aiškinami taip, kad aiškinimas atitiktų Orhuso konvencijos nuostatas (10).

Be to, ES sutarties 7 straipsnis gali būti taikomas, kai iškyla pavojus, kad valstybė narė gali šiurkščiai pažeisti 2 straipsnyje nurodytas Sąjungos vertybes, įskaitant pagarbą žmogaus teisėms ir lygybę prieš įstatymą. Taikant šią procedūrą, gali būti sustabdytos tam tikros atitinkamos valstybės narės teisės, atsirandančios taikant Sutartis.

Pagaliau reikėtų turėti omenyje tai, kad Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktikoje nustatyti bendrieji ES teisės principai yra papildomas pagrindinių teisių šaltinis pirminėje ES teisėje. Remiantis ES sutarties 6 straipsniu ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktika, šie principai, kaip ir Chartija, yra svarbūs užtikrinant pagrindinių teisių apsaugą ES teisės sistemoje.

Kaip ir Chartija bendrieji principai taikomi, kai valstybės narės veikia ES teisės taikymo srityje. Pavyzdžiui, Chartijos 41 straipsnis, kuriame įtvirtinta teisė į gerą administravimą, skirtas ne valstybėms narėms, o tik Sąjungai. Tačiau tais atvejais, kai valstybės narės veikia Sąjungos teisės taikymo srityje, bendrasis gero administravimo principas taip pat gali būti taikomas.

(1) Europos žmogaus teisių teismo (EŽTT) spaudos tarnyba pagal temas parengė informacijos suvestines apie EŽTT praktiką ir nagrinėjamas bylas. Šios informacijos suvestinės yra labai naudingos, jeigu yra abejonių dėl tam tikrų pagrindinių teisių aiškinimo. Jas galima rasti šiuo adresu:

http://www.echr.coe.int/Pages/home.aspx?p=press/factsheets&c=#n1347890855564_pointer.

Žr. visų pirma neseniai parengtą informacijos suvestinę apie aplinką ir EŽTT, kurioje apžvelgtos problemos, susijusios, be kita ko, su nepatogumais (kvapais, triukšmu ir teršiančiais dūmais), tam tikrais atvejais laikytais EŽTT 8 straipsnio dėl teisės į privatų ir šeimos gyvenimą, įtvirtintos Chartijos 7 straipsnyje (EŽTT 8 straipsnio ir Chartijos 7 straipsnio formuluotės yra panašios), pažeidimu:

http://www.echr.coe.int/Documents/FS_Environment_ENG.pdf

(2) Žr., pvz.: 2011 m. balandžio 11 d. Europos Sąjungos teisingumo teismo sprendimas HK Danmark, sujungtos bylos C-335/11 ir C-337/11, 30 punktas.

(3) Žr., pvz.: 2011 m. balandžio 11 d. Europos Sąjungos teisingumo teismo sprendimas HK Danmark, sujungtos bylos C-335/11 ir C-337/11, 29 punktas.

(4) OL L 210, 2006 7 31, p. 25.

(5) Bendrosios europinės perėjimo nuo institucinės prie bendruomeninės globos gairės, http://www.deinstitutionalisationguide.eu/wp-content/uploads/2016/04/GUIDELINES-Final-English.pdf, ir Teminė rekomendacinė pastaba dėl perėjimo nuo institucinės prie bendruomeninės globos (deinstitucionalizacija), http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docgener/informat/2014/guidance_deinstitutionalistion.pdf.

(6) Europos Sąjungos fondų panaudojimo perėjimui nuo institucinės prie bendruomeninės globos priemonių rinkinys, http://www.deinstitutionalisationguide.eu/wp-content/uploads/2016/04/Toolkit-07-17-2014-update-WEB.pdf

(7) http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docgener/informat/2014/thematic_guidance_fiche_segregation_en.pdf.

(8) OL L 124, 2005 5 17, p. 1.

(9) 2011 m. kovo 8 d. Sprendimo Lesoochranárske zoskupenie, C-240/09, Rink. p. I-1255, 30 punktas.

(10) Žr. 3 išnašą.