Komisijos ataskaita Tarybai - 2001–2005 m. ataskaita apie ilgalaikės nacionalinės pagalbos schemos įgyvendinimą Švedijos šiauriniuose regionuose pagal Komisijos sprendimą 2004/291/EB /* KOM/2007/0416 galutinis */





LT Briuselis, 31.7.2007 KOM(2007) 416 galutinis KOMISIJOS ATASKAITA TARYBAI 2001–2005 m. ataskaita apie ilgalaikės nacionalinės pagalbos schemos įgyvendinimą Švedijos šiauriniuose regionuose pagal Komisijos sprendimą 2004/291/EB KOMISIJOS ATASKAITA TARYBAI 2001–2005 m. ataskaita apie ilgalaikės nacionalinės pagalbos schemos įgyvendinimą Švedijos šiauriniuose regionuose pagal Komisijos sprendimą 2004/291/EB TURINYS 1. Įvadas (...)3 1.1. Pagrindinė informacija (...)3 1.2. Bendrieji principai (...)3 1.3. Subregionai (...)4 1.4. Administravimas ir kontrolė (...)4 2. Šiaurės šalių pagalbos įgyvendinimas 2001–2005 m. (...)5 2.1. Komisijos sprendimai (...)5 2.2. Švedijoje išmokėta pagalba (...)5 2.3. Bendrijos pagalba (...)6 2.4. Gamybos kiekiai, kuriems skiriama pagalba (...)6 3. Šiaurės šalių pagalbos regionų žemės ūkio ekonomikos plėtra (...)7 3.1. Kiekiai, kuriems skiriama pagalba (...)7 3.2. Pagrindinių gamybos sričių plėtra subregionuose (...)7 3.3. Žemėnaudos ir ūkio struktūros plėtra (...)8 3.4. Socialinis ekonominis poveikis (...)9 3.5. Poveikis aplinkos būklei (...)10 3.6. Poveikis maisto grandinei (...)10 4. Išvados (...)10 1. Įvadas 1.1. Pagrindinė informacija Vadovaudamasi Austrijos Respublikos, Suomijos Respublikos ir Švedijos Karalystės stojimo į Europos Sąjungą akto 142 straipsniu, Komisija leido Švedijai teikti ilgalaikę nacionalinę pagalbą siekiant užtikrinti, kad žemės ūkio veikla būtų remiama šiauriniuose regionuose. Ši pagalba, kuri yra vadinama Šiaurės šalių pagalba, yra teikiama visų pirma siekiant tradicinei priminei gamybai ir perdirbimui, kurie yra natūraliai tinkami pagal klimato sąlygas, remti, žemės ūkio produktų gamybos, pardavimo ir perdirbimo struktūroms gerinti, tokių produktų realizavimui lengvinti, aplinkos apsaugai užtikrinti ir kraštovaizdžiui išsaugoti. Regionai, kuriems taikoma Šiaurės šalių pagalba, driekiasi į šiaurę nuo 62-osios lygiagretės, o keliose gretimose, į pietus nuo minėtos lygiagretės esančiose teritorijose yra panašios klimato sąlygos, kurios itin apsunkina žemės ūkio veiklą. Nustatant šias teritorijas buvo atsižvelgta į šiuos veiksnius: mažas gyventojų tankumas (daugiausia 10 gyv./km2), žemės ūkio naudmenų (ŽŪN) ir visos teritorijos santykis (mažiau kaip 10 %) ir žemės ūkio paskirties ploto, naudojamo žmonėms vartoti skirtoms kultūroms auginti, santykis yra toks pat kaip ir ŽŪN. Dabartinė teritorija iš viso užima 355 017 ha ŽŪN, o tai sudaro 11 % visų Švedijos ŽŪN [1]. Vadovaudamasi 143 straipsniu, Komisija po vienerių metų nuo įstojimo ir toliau kas penkerius metus Tarybai pateikia ataskaitą apie suteiktus leidimus ir apie pagal tuos leidimus suteiktą pagalbą. Ankstesnės ataskaitos buvo pateiktos 1996 m. ir 2002 m. Ši ataskaita paruošta remiantis Švedijos valdžios institucijų pateikta informacija. Išvadose nesistengiama nustatyti, ar schemos tikslai buvo pasiekti. Šiam klausimui ištirti Komisija pavedė atlikti atskirą studiją. 1.2. Bendrieji principai Šiaurės šalių pagalba yra suskirstyta pagal regionus ir teikiama remiantis gamybos vienetais, atsižvelgiant į bendro rinkos organizavimo nustatytus apribojimus. Leidžiamų gamybos kiekių apribojimas apskaičiuojamas remiantis bendru nacionaliniu lygiu, o regioniniai lygiai yra nustatyti aiškumo tikslais. Pagalba negali būti susieta su ateities gamyba arba gamybos padidėjimu, arba visos pagalbos lygio didinimu, palyginti su referenciniu laikotarpiu suteikta pagalba. Šiaurės šalių pagalba mokama žemės ūkio ir sodininkystės gamintojams už karvės pieną, kiaules, ožkas, paršelius, kiaušinius, uogas ir daržoves. Be to, parama teikiama karvės pieno transportavimui tarp gamybos vietos ir surinkimo centrų arba pirmojo perdirbimo vietos. Pagalba teikiama už galvijus arba hektarus (pagal jų skaičių). Subsidijų už pieno gamybą ir transportą atveju pagalba teikiama už pristatyto ir surinkto pieno kiekį (kg). Paramos dydis ir gamybos kiekiai buvo apskaičiuoti remiantis turimais 1994 m. nacionaliniais karvės pieno ir uogų bei daržovių gamybos statistiniais duomenimis. Buvo laikoma, kad šis laikotarpis nebuvo paveiktas būsimo stojimo pasekmių ir kartu atspindėjo Švedijos situaciją po žemės ūkio sektoriaus reformos dešimtojo dešimtmečio pradžioje. 1990 m. taip pat buvo pirmieji metai, kai parama suteikta uogoms ir daržovėms auginti. 1993 m. buvo pasirinkti kaip kitų gamybos sektorių referencinis laikotarpis. Pagalba gali būti išmokėta gamintojui (arba jo sutuoktiniui), kuris yra ne jaunesnis kaip 18 metų ir ne vyresnis kaip 65 metų. Pagalbos gavėjas privalo turėti ne mažiau kaip tris hektarus ariamos žemės arba bent pusę hektaro, kuriame būtų kultivuojama sodininkystė. 1.3. Subregionai Švedija yra padalinta į subregionus žemės ūkio politikos paramos priemonėms ir programoms įgyvendinti. Švedijos šiaurės regioną sudaro keturi subregionai, t. y. 1, 2a, 2b ir 3 (1 pav.). Regionai nustatyti pagal skirtingą gamtinių kliūčių ir gamybos sąlygų sunkumą. (...PICT...) (...PICT...) (...PICT...) (...PICT...) (...PICT...) (...PICT...) (...PICT...) 1 pav. Žemės ūkio pagalbos sritys (Šiaurės šalių pagalba teikiama 1–3 subregionams). 1.4. Administravimas ir kontrolė Švedijos žemės ūkio taryba administruoja, peržiūri ir patvirtina nacionalinę paramą pieno ir kiaušinių gamybai ir kiaulių auginimui. Patikrinimai, ar naudos gavėjai atitinka subsidijai taikomus reikalavimus, atliekami pagal BŽŪP mokėjimo sistemą. Patikrinimams naudojama Integruota administravimo ir kontrolės sistema (IAKS) ir su ja susijusi sankcijų sistema. Švedijos žemės ūkio taryba yra atsakinga už apygardos administracinės tarybos atliekamų patikrinimų koordinavimą. Patikrinama ne mažiau kaip 10 % paraiškų, susijusių su galvijų auginimo subsidijomis, ir ne mažiau kaip 5 % paraiškų, susijusių su dirbamos žemės subsidijomis. Patikrinimų metu nustatyti pažeidimai daugiausia buvo susiję su nedideliu naudos gavėjų skaičiumi, todėl kyla abejonių dėl nustatytų duomenų statistinio reikšmingumo. Švedija Komisijai turi pateikti metinę ataskaitą apie suteiktos pagalbos poveikį ir ypač apie gamybos tendencijas ir su tuo susijusias pagalbos reikalavimus atitinkančias priemones, apie tų regionų ekonomikos tendencijas ir apie poveikį aplinkos apsaugai. Remdamasi šia ataskaita ir kita turima informacija, Komisija patikrina, ar pagalba įgyvendinama laikantis taikomų nuostatų. 2. Šiaurės šalių pagalbos įgyvendinimas 2001–2005 m. 2.1. Komisijos sprendimai 1996 m. vasario 28 d. Komisijos sprendimu 96/228/EB buvo patvirtinta Švedijos Šiaurės šalių pagalbos schema. Šis sprendimas buvo tris kartus iš dalies pakeistas. Pirmųjų ataskaitinių laikotarpių metu pakeitimu 97/557/EB buvo ištaisyta keletas esminių klaidų, leista, kad pagalba pieno gamybai ūkio lygiu būtų mokama už visą pieno kiekį pagal Reglamento (EEB) Nr. 3950/92 2 straipsnio 1 dalies nuostatas ir truputį padidinta pagalba kiaulienos gamybai (remiantis patikslintais duomenimis). Pakeitimu 2000/411/EB dalis pieno gamybai skiriamos pagalbos buvo pervesta transportavimui skiriamai pagalbai, sumažinant bendrą pieno gamybai skirtos pagalbos dydį, tačiau išlaikant tą patį bendrą biudžetą. Atskaitos lygiai, susiję su penimomis kiaulėmis, paršavedėmis kiaulėmis ir vištomis dedeklėmis, buvo sujungti siekiant palyginti šiuos lygius ir rezultatus. Sprendimu 2004/291/EB, kuris įsigaliojo atgaline data 2003 m. sausio 1 d., bendras atskaitos lygis buvo padidintas iki 318,67 mln. SEK. Parama paršelių auginimui buvo padidinta visose pagalbos srityse, o parama pieno gamybai ir ožkų auginimui buvo padidinta 1 pagalbos srityje. Gamybos atskaitos lygiai kilogramais arba galvijų vienetais buvo panaikinti ir nuo tos datos Švedijos sprendimo atžvilgiu galioja tik vienas atskaitos lygis, išreiškiamas mln. SEK per metus. 2.2. Švedijoje išmokėta pagalba 1 lentelėje pateikiami 2001 m. ir 2005 m. suteiktos Šiaurės šalių pagalbos duomenų suvestinė, palyginti su atskaitos lygiu. Iki šio laikotarpio pabaigos buvo panaudota 92 % patvirtintos pagalbos. Visuose sektoriuose suteiktos pagalbos suma buvo mažesnė už leistiną pagalbą. Išimtis – parama kiaušinių gamybai, kuri viršijo atskaitos lygius 2003, 2004 ir 2005 metais. Taip atsitiko dėl to, kad 2002 m. pagalbos lygiai padidinti. Tačiau šis perviršis mažėja ir 2005 m. jis sudarė tik 10 % (1 lentelė). 1 lentelė. 2001–2005 m. Šiaurės šalių pagalbos sumų suvestinė Produktas | Visa 2001 m. suteikta pagalba, mln. SEK | Visa 2005 m. suteikta pagalba, mln. SEK | Leistina Šiaurės šalių pagalba 2005 m., mln. SEK | Pienas* | 265,29 | 256,97 | 275,87 | Penimos kiaulės | 11,96 | 12,63 | 14,17 | Paršavedės | 1,43 | 1,85 | 4,40 | Vištos dedeklės | 1,80 | 2,64 | 2,40 | Ožkos | 0,99 | 0,96 | 1,20 | Karvės pieno transportavimas | 17,48 | 16,51 | 18,60 | Uogos ir daržovės | 1,05 | 1,25 | 2,03 | IŠ VISO | 300,00 | 292,81 | 318,67 | * Įskaitant pieną, kuriam taikoma tiesioginio pardavimo kvota. | 2.3. Bendrijos pagalba Šiaurės šalių pagalbos schemos paramos srityse žemės ūkiui taip pat teikiama parama iš ES finansuojamų priemonių, pvz., du bendrosios žemės ūkio politikos ramsčiai. Iš antrosios ramsčio priemonės parama skiriama mažiau palankiose ūkininkauti vietovėse (MPŪV), o agrarinės aplinkosaugos priemonės (AAP) yra labai svarbios žemės ūkio sektoriui paramos srityse. Šios subsidijos nuo 2001 m. iki 2005 m. išaugo 10 % (2 lentelė). 2 lentelė. 2001 m. ir 2005 m. MPŪV ir AAP paramos suvestinė Metai | Kompensacinės išmokos, iš viso, mln. SEK | Agrarinės aplinkosaugos išmokos, mln. SEK | Iš viso mln. SEK | 2001 | 292.66 | 372.32 | 664.98 | 2005 | 305.88 | 428.2 | 734.08 | 2.4. Gamybos kiekiai, kuriems skiriama pagalba Pagamintas pieno kiekis sumažėjo, o dėl to sumažėjo ir transportavimui skiriamos pagalbos dydis. Ožkų, paršavedžių kiaulių ir paršelių sektoriuje situacija yra tokia pati. Po 2002 m. penimų kiaulių ir vištų dedeklių prieaugis palaipsniui didėjo. Vaisių ir uogų plotai, kuriems teikiama parama, taip pat išaugo, jei vertinsime padidėjusią gamybą, tačiau ir jie dar visiškai nesiekia atskaitos lygių. 3a lentelė. 2001 m. ir 2005 m. visų kiekių suvestinė Produktas | Galvijų (hektarų), už kuriuos 2001 m. buvo skiriama pagalba, skaičius | Galvijų (hektarų), už kuriuos 2005 m. buvo skiriama pagalba, skaičius | 2005 m. atskaitos lygiai | Pienas (t)* | 458 670 | 437 496 | Nėra duomenų | Skerstinos kiaulės | 97 940 | 99 691 | Nėra duomenų | Paršavedės | 3 706 | 3 235 | Nėra duomenų | Vištos dedeklės | 208 256 | 243 522 | Nėra duomenų | Iš viso kiaulių, paršavedžių ir vištų GV | 13 100 | 13 472 | 16 532 | Ožkos | 2 299 | 2 090 | 2 577 | Uogos ir daržovės | 387 | 445 | 750 | 3b lentelė. 2001 m. ir 2005 m. išmokėta pagalba transportavimui Produktas | Visa 2001 m. transportavimui suteikta pagalba, mln. SEK | Visa 2005 m. transportavimui suteikta pagalba, mln. SEK | 2005 m. atskaitos lygiai | Pagalba karvės pieno transportavimui | 17,48 | 16,51 | 18,60 | 3. Šiaurės šalių pagalbos regionų žemės ūkio ekonomikos plėtra Rezultatai yra grindžiami Švedijos valdžios institucijų pateikta informacija, vadovaujantis Stojimo akto 143 straipsnio 2 dalimi. 3.1. Kiekiai, kuriems skiriama pagalba Bendras gamybos remiamoje teritorijoje lygis mažėjo iki 2004 m., kai vystymosi tendencijos pasikeitė priešinga linkme. Pieno gamybos lygis stabilizavosi, o skerstinų kiaulių ir vaisių bei uogų – išaugo. Tačiau 2005 m. bendras gamybos lygis sumažėjo, palyginti su 2004 m., daugiausia dėl sumažėjusios pieno gamybos. 3.2. Pagrindinių gamybos sričių plėtra subregionuose Pienas Pagrindinis Švedijos šiaurinių regionų produktas yra pienas, kurio gamyba sudaro 70 % visos žemės ūkio gamybos apimties šioje teritorijoje. 4 lentelėje pateikiami pieno gamybos kiekio (t) plėtros duomenys skirtinguose subregionuose. Visa gamyba šiek tiek mažėja, daugiausia dėl to, kad sektorių palieka smulkūs gamintojai. Pagalbos srities dalis sudaro 14 % visos pieno gamybos Švedijoje. Atlikus sričių koregavimą, kuris įsigaliojo nuo 2005 m. sausio 1 d., kai kurios apylinkės, kurios anksčiau priklausė 2b regionui, buvo priskirtos 2a regionui. Dėl šio pakeitimo atskaitos lygis 2005 m. 2a pagalbos srityje buvo viršytas 7 mln. SEK, kurie sudaro 2,6 % visos pieno gamybos pagalbos srityje. Šis sričių perskirstymas paaiškina gamybos svyravimus 2a ir 2b regionuose (4 lentelė). Pieno gamyba sumažėjo daug mažiau nei ūkių skaičius – tai atspindi struktūrinio koregavimo procesą, kuris tuo metu buvo vykdomas tiek regione, tiek ir visoje šalyje. Per ataskaitinį laikotarpį pieno ūkių skaičius regione sumažėjo nuo 2 225 iki 1 662, o tai lygu 25 % visų regiono ūkių, palyginti su visos šalies pieno ūkių skaičiumi, kuris sumažėjo 28 %. Jei palygintume ūkio dydį pagal vidutinį karvių skaičių ūkyje, tai ūkiai greičiau plėtėsi visoje šalyje nei regione. Produktyvumo statistiniai duomenys nėra išsamūs, tačiau nustatyta, kad šio sektoriaus produktyvumas remiamame regione sumažėjo nepaisant padidėjusio gamybos efektyvumo. 4 lentelė. Subregionų pieno gamybos dalis (t) 1996 m. ir 2001–2005 m. Pagalbos sritis / metai | 1996 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Pokytis (%) 2001-2005 m. | 1 | 53 930 | 47 179 | 45 427 | 43 817 | 43 253 | 41 703 | – 12 % | 2a | 209 498 | 216 639 | 217 719 | 218 592 | 220 676 | 230 181 | + 6 % | 2b | 118 970 | 116 050 | 116 926 | 114 797 | 114 299 | 90 596 | – 22 % | 3 | 88 458 | 78 802 | 75 136 | 72 828 | 71 862 | 69 017 | – 12 % | 1–3 | 470 856 | 458 670 | 455 208 | 450 065 | 450 091 | 431 496 | – 6 % | Švedija | 3 258 000 | 3 290 000 | 3 226 000 | 3 206 000 | 3 229 000 | 3 163 000 | – 4 % | Penimos kiaulės ir paršavedės Po pieno produktų ir jautienos, penimos kiaulės ir paršeliai Šiaurės Švedijoje užima trečią vietą pagal gamybos dydį, o parama penimų kiaulių auginimui schemoje užima antrą vietą pagal dydį. Jei palygintume su likusia šalies dalimi, gamybos apimtys vis dėlto yra mažesnės. Paramos srityse paršavedžių yra šiek tiek daugiau kaip 3 % visų paršavedžių visoje šalyje 1995–2004 m. laikotarpiu. Penimų kiaulių ūkių, kuriems buvo skiriama pagalba, skaičius sumažėjo nuo 121 (2001 m.) iki 101 (2005 m.), tačiau gamybos apimtys šiek tiek padidėjo dėl struktūrinio koregavimo. Tačiau paršavedžių ir paršelių auginimo apimtys mažėja, tiek ūkių, tiek ir galvijų skaičiumi. Skirtingų subregionų duomenys rodo, kad penimų kiaulių ir paršavedžių skaičius stipriai sumažėjo 3 pagalbos srityje. Tačiau 1 ir 2 pagalbos srityse kiaulių skaičius per tą patį laikotarpį padidėjo. Apskritai visa gamybos apimtis remiamame regione išliko beveik tokia pati (5 lentelė). 5 lentelė. Penimų kiaulių ir paršavedžių, už kurias buvo suteikta pagalba, skaičius 2001-2005 m. Pagalbos sritis / metai | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Pokytis (%) 2001–2005 m. | 1 | 883 | 613 | 614 | 1 087 | 1 390 | + 57 % | 2 | 82 593 | 77 431 | 73 119 | 83 054 | 86 378 | + 4 % | 3 | 18 170 | 18 122 | 15 137 | 14 646 | 15 158 | – 17 % | 1–3 | 101 646 | 96 166 | 88 870 | 98 787 | 102 926 | + 1 % | 3.3. Žemėnaudos ir ūkio struktūros plėtra Šiaurės Švedijoje dominuoja maži gyvulininkystės ūkiai. Tačiau, kaip ir likusioje šalies dalyje, toliau vyksta struktūrinis koregavimas, t. y. mažinamas ūkių skaičius, visų pirma pieno gamybos sektoriuje. Vis dėlto šis koregavimas pagal masto ekonomiją remiamoje teritorijoje vyksta lėčiau nei likusioje šalies dalyje. Visoje Švedijoje 2004 m., palyginti su 1995 m., lieka 71 % ūkių. Remiamame regione lieka dar mažiau ūkių – jų dalis yra nuo 47 % 1 pagalbos srityje iki 63 % 3 pagalbos srityje. Remiamose vietovėse yra maždaug penktadalis ūkių. Dėl atstumo tarp sklypų didėja ūkių transporto išlaidos. Vientisų ir sujungtų sklypų neįmanoma suformuoti dėl gamtos sąlygų. Sklypai yra nedideli; žemės ūkio paskirties žemė visame paviršiaus plote sudaro palyginti nedidelę dalį. 2005 m. ūkių skaičiaus mažėjimas sustabdytas dėl įgyvendinamos 2005 m. BŽŪP reformos – ūkių skaičius ir teritorija padidėjo. Vis dėlto ūkininkavimo sektoriuje tikrieji struktūriniai pokyčiai neįvyko – skaitiniai duomenys pasikeitė, nes pakeista žemės ūkio valdų tose vietovėse, kurios atitinka naująsias pagalbos taisykles, apibrėžtis. 6 lentelė. Ūkių skaičius įvairiuose subregionuose ir visoje Švedijoje Sritis / metai | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Pokytis (%) 2001–2004 m. | Pokytis (%) 2001–2005 m. | 1 | 1 661 | 1 537 | 1 400 | 1 374 | 2 106 | – 17 | + 26 | 2a | 4 856 | 4 462 | 4 093 | 4 010 | 5 179 | – 17 | + 7 | 2b | 3 498 | 3 180 | 2 883 | 2 786 | 3 726 | – 20 | + 7 | 3 | 3 330 | 3 133 | 2 886 | 2 810 | 3 661 | – 16 | + 10 | 1–3 | 13 345 | 12 312 | 11 262 | 10 980 | 14 672 | – 18 | + 10 | Švedija | 74 195 | 70 914 | 66 780 | 65 801 | 74 863 | – 11 | + 1 | Švedijoje dešimtadalis žemės ūkio paskirties žemės yra 1–3 pagalbos srityse. Žemės ūkio paskirties žemės kiekis mažėja mažiau nei ūkių skaičius, tai reiškia, kad likusieji ūkiai stambėja. 1995–2004 m. žemės ūkio paskirties žemės remiamame regione sumažėjo 6–15 %. Lyginti su 2005 m. netikslinga dėl pirmiau minėtų BŽUP reformos pasekmių. Šiaurės regionuose tiek investicijų į darbo jėgą, tiek pastatų išlaidos žemės ūkyje paprastai yra didesnės dėl didesnių darbo sąnaudų skaičiuojant pagal melžiamų karvių skaičių. Viena iš didesnių darbo sąnaudų priežasčių yra ta, kad ūkiai yra mažesni, o jų išdėstymas ir klimato sąlygos prastesni. Dėl to savo ruožtu ūkyje ruošiant pašarus rezultatai mažesni, o darbo jėgos sąnaudos didesnės. 3.4. Socialinis ekonominis poveikis Visoje Švedijoje ir remiamose teritorijose žmonių, dirbančių žemės ūkyje, skaičius mažėja palyginti greitai. Skirtumai tarp remiamos teritorijos subregionų yra nedideli. Kituose sektoriuose, išskyrus žemės ūkį, šiaurės teritorijose tendencija šiek tiek daugiau neigiama. Gyventojų skaičius siaurės regionuose didėja kur kas lėčiau nei likusioje Švedijos dalyje. 1995–2004 m. laikotarpiu Švedijos gyventojų padaugėjo 4 %, o remiamose vietovėse tuo pačiu metu jų sumažėjo 5 % (7 lentelė). Švedijos ekonomikos geografija iš tikrųjų nevienalytė – stipriausių ir silpniausių komunų ekonominio augimo struktūra smarkiai skiriasi. Dėl menko gyventojų skaičiaus didėjimo ir nedidelio vidutinio darbo užmokesčio Šiaurės Švedijos viduje pirkimo galia palyginti nedidelė. Dėl to savo ruožtu menkėja prekybos ir paslaugų sektoriai, kurie dažnai priklauso nuo artimų rinkų. Tam tikrose srityse, pvz., kalnų vietovėse, tai gali atsverti didelis lankytojų ir turistų skaičius. 7 lentelė. Kaimo pokyčiai 1–3 subsidijų srityse, palyginti su likusia šalies dalimi Kintamieji rodikliai | 1–3 subsidijų sritys | Likusi Švedijos dalis | Gyventojų skaičiaus pokytis 1995–2005 m. | –5 % | 4 % | Darbuotojų skaičiaus pokytis 1995–2004 m. | 1 % | 10 % | Darbuotojų žemės ūkio, miškų ūkio, medžioklės ir žuvininkystės sektoriuose skaičiaus pokytis 1995–2003 m. | –19 % | –20 % | Bendrojo regiono produkto pokytis 1995–2003 m. | 8 % | 29 % | 3.5. Poveikis aplinkos būklei Kraštovaizdžio, t. y. ariamos žemės ir žemės ūkio naudmenų, pokyčiai per pastaruosius kelerius metus yra tikriausiai akivaizdžiausi aplinkos pokyčiai, turintys didžiausios reikšmės teritorijos, kurioje teikiama Šiaurės šalių pagalba, gyventojams. 1999–2003 m. laikotarpiu ganyklų žemės 1–3 subsidijų srityse sumažėjo 13 %. Žemės ūkio praktikai remiamose teritorijose būdinga ne tokia intensyvi gamyba, o žemė daugiausia naudojama pevoms ir ganykloms. Dėl šių ir geografinės padėties veiksnių poveikis aplinkai nėra toks neigiamas, palyginti su žemės ūkio veikla kitose šalies vietose. Žemė daugiausia naudojama ganykloms, t. y. trąšų ir pesticidų paprastai naudojama mažai. Taip pat ir dėl klimato sąlygų augalų apsauga gali būti mažesnė. Palyginti didelė žemės dalis, t. y. 32,6 % visos ariamos žemės, naudojama ekologiniam ūkininkavimui. Apskritai galima būtų manyti, kad ūkių skaičiaus mažėjimo ir didesnių ūkių tendencija, kuri taip pat pastebima remiamame regione, ne visada naudinga aplinkos požiūriu. Šiuolaikiškos pieno gamybos sistemos, kurios labiau būdingos didesniems ūkiams nei mažesniems, dažnai susijusios su nedideliu ganyklų naudojimu. Ganyklos yra svarbus būdas biologinei įvairovei ir atviram kraštovaizdžiui išsaugoti. 3.6. Poveikis maisto grandinei Pagrindinė Švedijos žemės ūkio rinkos problema didelės transporto išlaidos, susidarančios dėl didelių atstumų ir palyginti nedidelių rinkų, kai gyventojų yra mažai. Tai dar labiau būdinga šiaurės regionams. Siekiant padidinti konkurencingumą, skerdyklų ir pieninių remiamame regione sumažėjo, o gamyba labiau koncentruojama. Mažėjant maisto pramonės įmonių skaičiui didėja atstumai nuo jų iki ūkių, taigi ir transporto išlaidos. 4. Išvados Ataskaitoje atsiskaitoma apie suteiktus leidimus ir pasiektus rezultatus. Ji sudaryta remiantis Švedijos valdžios institucijų pagal Stojimo akto 143 straipsnio 2 dalį pateiktais duomenimis. Remiantis šia ataskaita pagrindiniai bruožai yra šie: (1) Daugelyje sektorių, kuriuose teikiama Šiaurės šalių pagalba, vertinamuoju laikotarpiu bendras leidžiamos gamybos lygis ar pagalbos ribos neviršytos, išskyrus kiaušinių gamybos (vištos dedeklės) sektorių, kuriame gamybos ir pagalbos lygis viršytas 2003, 2004 ir 2005 m. (2) Apskritai žemės ūkio struktūros plėtra nesiskiria nuo šio sektoriaus plėtros visoje šalyje. (3) Valstybės narės atlikti patikrinimai parodė keletą neatitikimų. Tačiau reikėtų pažymėti, kad patikrinimai atlikti selektyviai, dėl to rezultatų nepatikimumas didėja. Reikiamos ataskaitos buvo pateiktos Komisijai, kaip nustatyta Stojimo akte. (4) Šiaurės šalių pagalbos schemos tikslas – išlaikyti žemės ūkio veiklą regione. Patikrinti, ar Šiaurės šalių pagalba šis tikslas pasiektas, sudėtinga, nes regione taikomos ir kitos žemės ūkiui skirtos paramos schemos. Ši schema, įskaitant mokėjimus, atskiras sumas ir subregionų skyrimą, po jos įvedimo netikrinta. Todėl Komisija užsakė studiją, kad būtų susidarytas išsamesnis schemos bei jos įgyvendinimo 1995–2005 m. laikotarpiu veiksmingumo ir svarbos vaizdas. Studija taip pat turi būti atliekama turint omenyje bendrosios žemės ūkio politikos reformas. Šios studijos rezultatai bus paskelbti 2007 m. rudenį ir bus naudojami Šiaurės šalių pagalbos schemai toliau plėtoti. Remdamasi Švedijos valdžios institucijų pateikta informacija, Komisija mano, kad apskritai Švedijos valdžios institucijos Komisijos sprendimą 2004/411/EB ir Komisijos sprendimą 2004/291/EB dėl pagalbos Šiaurės regionams taikė tinkamai. [1] Pasikeitus ŽŪN apibrėžčiai, palyginti su paskutine ataskaita šis skaičius sumažėjo. Tik daugiau kaip 2 ha turintys ūkiai yra įtraukti į ŽŪN. --------------------------------------------------