LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 287/1

EUROPOS BENDRIJŲ METINĖS ATASKAITOS

2007 FINANSINIAI METAI

I tomas

KONSOLIDUOTOSIOS FINANSINĖS ATASKAITOS IR KONSOLIDUOTOSIOS BIUDŽETO VYKDYMO ATASKAITOS

(2008/C 287/01)

TURINYS

Konsoliduotųjų ataskaitų pastaba

Pagrindiniai įvykiai ir svarbiausi klausimai

ES biudžeto vykdymas ir apskaitymas

I DALIS: Europos Bendrijų konsoliduotos finansinės ataskaitos ir aiškinamosios pastabos

A. Balansas

B. Ekonominės veiklos rezultatų ataskaita

C. Pinigų srautų lentelė

D. Grynojo turto pokyčių ataskaita

E. Finansinių ataskaitų pastabos

II DALIS: Europos Bendrijų konsoliduotosios biudžeto vykdymo ataskaitos ir aiškinamosios pastabos

A. Konsoliduotosios biudžeto vykdymo ataskaitos

B. Konsoliduotųjų biudžeto vykdymo ataskaitų aiškinamosios pastabos

KONSOLIDUOTŲJŲ ATASKAITŲ PASTABA

Europos Bendrijų 2007 m. konsoliduotosios metinės ataskaitos parengtos remiantis informacija, kurią pateikė kitos institucijos ir įstaigos pagal Finansinio reglamento 129 straipsnio 2 dalį. Pareiškiu, kad šios ataskaitos parengtos pagal EB Finansinio reglamento VII antraštinę dalį, laikantis apskaitos principų, taisyklių ir metodų, nurodytų finansinių ataskaitų priede.

Iš šių institucijų ir įstaigų apskaitos pareigūnų gavau visą informaciją, kurios patikimumą patvirtino minėtieji pareigūnai ir kuri būtina, norint parengti ataskaitas, kuriose parodyti Europos Bendrijų turtas, įsipareigojimai ir biudžeto vykdymas.

Remdamasis šia informacija ir tokiomis patikromis, kurios, mano manymu, būtinos Europos Bendrijų ataskaitoms pasirašyti, tvirtinu, kad esu pagrįstai įsitikinęs, jog ataskaitose visais reikšmingais aspektais parodyta tikra ir teisinga Europos Bendrijų finansinė būklė.

Brian GRAY Europos Komisijos apskaitos pareigūnas

PAGRINDINIAI ĮVYKIAI IR SVARBIAUSI KLAUSIMAI

Europos Bendrijų 2007 m. metinės ataskaitos yra trečiasis ataskaitų rinkinys, kuris bus rengiamas pagal 2005 m. Europos Bendrijų nustatytas kaupiamosios apskaitos taisykles. 2007 m. taip pat atnaujintas Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomas Finansinis reglamentas, kurio naujoji versija įsigaliojo 2007 m. gegužės 1 d.

Kaip ir bet kurio ataskaitų rinkinio atveju, Komisija stengiasi tobulinti tai, kas buvo paskelbta anksčiau, visų pirma siekdama pateikti skaitytojui suprantamesnę ir aktualesnę informaciją.

Kiek tai susiję su 2007 m. ataskaitų pateikimu, reikėtų pabrėžti šiuos pokyčius:

— Įtrauktas naujas skirsnis, kuriame paaiškinama, kaip vykdomas ir apskaitomas ES biudžetas. Šiame skirsnyje paaiškinama, kaip finansuojamos Bendrijos ir kaip išleidžiamos, kontroliuojamos bei apskaitomos lėšos.

— Taip pat įtrauktas skirsnis, siekiant geriau paaiškinti nepagrįstai išmokėtų sumų susigrąžinimą, įskaitant duomenis apie susijusias sumas (žr. E.6 skirsnį).

— Biudžeto vykdymo lentelėse sumos dabar nurodytos milijonais eurų. Taip pat įtraukta apibendrinamoji lentelė, kuria siekiama pateikti geresnį bendrą biudžeto įplaukų ir išlaidų apibūdinimą.

— Pirmą kartą pastabose parodytas ekonominės veiklos rezultato ir biudžeto rezultato suderinimas.

Galiausiai reikėtų pažymėti, kad nuo 2006 m. padidėjo konsolidavimo mastas — dabar įtrauktos trys bendrosios įmonės, palyginti su viena įmone 2006 m., ir šiuo metu yra 26 konsoliduotos agentūros, palyginti su 24 konsoliduotom agentūrom 2006 m.

PAGRINDINIAI 2007 M. METINIŲ ATASKAITŲ KLAUSIMAI

— Biudžeto perteklius toliau mažėjo nuo 1 848 mln. EUR iki 1 529 mln. EUR.

— Ekonominis metų rezultatas padidėjo nuo 197 mln. EUR pertekliaus 2006 m. iki 7 462 mln. EUR pertekliaus 2007 m.

— Visas turtas padidėjo nuo 67 332 mln. EUR 2006 m. iki 75 386 mln. EUR, o visi įsipareigojimai padidėjo nuo 131 550 mln. EUR iki 134 006 mln. EUR. Turto ir įsipareigojimų skirtumas bus finansuojamas trumpuoju laikotarpiu iš biudžeto lėšų, už kurias jau nubalsuota, arba jį ilgesniu laikotarpiu užtikrins valstybės narės.

ES BIUDŽETO VYKDYMAS IR APSKAITYMAS

1. METINIO BIUDŽETO RENGIMAS

Iš ES biudžeto finansuojama įvairių sričių politika ir programos visoje Europos Sąjungoje. Remdamasi valstybių narių nustatytais prioritetais, Komisija vykdo specialias konkrečios srities programas, veiklą ir projektus. Galima parama įvairiausiems projektams: tiek švietimo projektams, susijusiems su studentų ir mokytojų judumu, tiek projektams, kurių tikslas — skatinti geresnę ES darbuotojų darbo aplinką, stiprinti išorės sienų kontrolę.

Beveik 95 % ES biudžeto skiriama finansuoti tokioms ES politikos ir veiklos sritims, dėl kurių susitarė visos valstybės narės. Veikla grindžiamo biudžeto sudarymu (angl. ABB) užtikrinamas tiesioginis metinio biudžeto ir ES politikos sričių ryšys. Biudžeto nomenklatūroje pagal veiklos rūšis, kuri pirmą kartą įtraukta į 2004 m. biudžetą, aiškiai nurodomos Europos Sąjungos politikos sritys ir bendra kiekvienai iš šių sričių skiriamų išteklių suma.

32 politikos sritys yra suskirstytos į maždaug 200 veiklos rūšių, iš kurių daugiau nei 110 apima veiklos biudžeto išlaidų kategorijas ir todėl biudžeto nomenklatūroje atitinka biudžeto skyrius. Šios politikos sritys daugiausia yra susijusios su veikla, nes pagrindine pagal jas vykdoma veikla siekiama padėti trečiųjų šalių paramos gavėjams atitinkamose veiklos srityse. Tačiau kitos politikos sritys, pvz., „Koordinavimas ir teisinės konsultacijos“ ir „Biudžetas“, yra horizontalios ir jomis užtikrinamas tinkamas Komisijos funkcionavimas. Veiklos struktūra numatoma bendra konceptuali prioritetų nustatymo, planavimo, biudžeto sudarymo, kontrolės ir atskaitomybės sistema, kurios pagrindinis tikslas — gerinti veiksmingą, ekonomišką ir efektyvų išteklių naudojimą.

Biudžeto projekto priėmimo vidaus procedūra prasideda tuomet, kai Komisija pradeda rengti biudžeto projektą, kuris po to pateikiamas Tarybai, kuri gali atlikti reikiamus pakeitimus. Vėliau atnaujintas biudžetas teikiamas Europos Parlamentui, kuris pats gali siūlyti pakeitimus arba patvirtinti ar atmesti esamą projektą. Kai sutariama dėl visų pakeitimų ir atnaujinimų (prireikus įskaitant visiškai naują Komisijos pasiūlytą projektą), gruodžio mėn. viduryje Parlamentas patvirtina biudžetą. Parlamento pirmininkas paskelbia, kad biudžetas yra priimtas, o tada biudžetą galima vykdyti.

2. KAIP FINANSUOJAMA EB?

EB finansavimas yra dviejų pagrindinių kategorijų: nuosavųjų išteklių įplaukos ir įvairios įplaukos.

2.1. Nuosavųjų išteklių įplaukos ir gautinos sumos

ES automatiškai gauna nuosavųjų išteklių įplaukas, kad galėtų finansuoti savo biudžetą be tolesnio nacionalinių valdžios institucijų sprendimo (93 % visų įplaukų 2007 m.). Visa biudžetui finansuoti reikalingų nuosavųjų išteklių suma nustatoma iš visų išlaidų atėmus kitas įplaukas. Bendra nuosavųjų išteklių suma negali viršyti 1,24 % ES bendrųjų nacionalinių pajamų (BNP). Nuosavuosius ištekius galima suskirstyti į šias kategorijas:

1. Tradicinius nuosavuosius išteklius (TNI) sudaro muitai, žemės ūkio mokesčiai ir cukraus mokesčiai. Šiuos nuosavuosius išteklius iš ūkinės veiklos vykdytojų renka valstybės narės ES vardu. Tačiau valstybės narės pasilieka 25 % kaip atlygį už surinkimo išlaidas. Muitai ir žemės ūkio mokesčiai renkami už produktus, importuojamus iš trečiųjų šalių, taikant muitų normas pagal Bendrąjį muitų tarifą. Cukraus mokesčius moka cukraus gamintojai, kad būtų finansuojamos eksporto grąžinamosios išmokos už cukrų. TNI paprastai sudaro apie 15 % visų įplaukų iš nuosavųjų išteklių.

2. Nuosavieji ištekliai iš pridėtinės vertės mokesčio (PVM) renkami iš valstybių narių PVM bazių, kurios šiuo tikslu suderintos pagal Bendrijos taisykles. Tokia pati procentinė dalis taikoma suderintai kiekvienos valstybės narės bazei. Tačiau PVM bazei, į kurią atsižvelgiama, taikomas 50 % kiekvienos valstybės narės BNP apribojimas. PVM ištekliai paprastai sudaro apie 15 % nuosavųjų išteklių įplaukų.

3. Ištekliai iš bendrųjų nacionalinių pajamų (BNP) naudojami subalansuoti biudžeto įplaukas ir išlaidas, t. y. finansuoti tą biudžeto dalį, kuri nepriklauso jokiems kitiems įplaukų šaltiniams. Toks pat procentinis dydis taikomas kiekvienos valstybės narės BNP. Jis nustatomas pagal Bendrijos taisykles. BNP ištekliai paprastai sudaro apie 70 % nuosavųjų išteklių įplaukų.

Kalbant apie šių sumų mokėjimą, atskirose sąskaitose pateikiami tradiciniai nuosavieji ištekliai, kuriuos pagal Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000 6 straipsnio 3 dalies b punktą nustatė valstybės narės, bet kuriais Bendrijos negali disponuoti, nes jie dar nėra atgauti ar garantuoti arba dėl to, kad jie yra užginčyti. Kiekviena valstybė narė siunčia Komisijai šių sąskaitų ketvirčio ataskaitą, konkrečiai nurodydama kiekvienos išteklių rūšies:

— praėjusio ketvirčio nesumokėtą likutį,

— per atitinkamą ketvirtį susigrąžintas sumas,

— per atitinkamą ketvirtį padarytus bazės patikslinimus (korekcijas/panaikinimus),

— nurašytas sumas,

— atitinkamo ketvirčio pabaigoje susigrąžintiną likutį.

Susigrąžinus tradicinius nuosavuosius išteklius iš atskiros sąskaitos, Komisija turi turėti galimybę jais naudotis ne vėliau kaip pirmą darbo dieną po devynioliktos antro mėnesio, einančio po mėnesio, per kurį buvo susigrąžinta teisė į gautiną sumą, dienos.

Teisių į gautinas sumas vertės sumažinimas atskiroje sąskaitoje turi būti atliekamas, siekiant parodyti padėtį, kai faktinis šių sumų grąžinimas neįtikimas. Šis vertės sumažinimas pagrįstas pačių valstybių narių atliktu vertinimu, remiantis Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000 6 straipsnio 4 dalies b punktu, kuriame teigiama, kad „kartu su galutine atitinkamų metų ketvirčio ataskaita valstybės narės siunčia teisių į gautinas sumas, nurodytų atskiroje sąskaitoje tų metų gruodžio 31 d., kurių grąžinimas neįtikimas, bendros sumos sąmatą“.

Remiantis valstybių narių atsiųstais įvertinimais, iš sumų, gautinų iš valstybių narių, punkto balanso turto pusėje atimta sumažinta vertė. Tačiau tai nereiškia, kad Komisija atsisako teisės susigrąžinti sumas, kurioms taikomas šis vertės koregavimas. Net jei lėšų susigrąžinimas labai neįtikimas ar beveik neįmanomas, tai nebūtinai reiškia, kad atitinkamas sumas Bendrijos biudžetas prarado kaip tradicinius nuosavuosius išteklius. Taip yra todėl, kad nesusigrąžintos teisės į gautinas sumas yra prarandamos tik tuo atveju, jei valstybė narė išnaudoja visus būdus, reikiamus jų susigrąžinimui užtikrinti. Jei valstybė narė to nepadaro, ji laikoma finansiškai atsakinga ir privalo tą sumą sumokėti į Bendrijos biudžetą pagal Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000 17 straipsnio 2 dalį.

2.2. Įvairios įplaukos

Įvairios įplaukos, gaunamos iš Europos Bendrijų veiklos, vidutiniškai sudaro 7 % visų įplaukų. Pavyzdžiui, konkurencijos bylų baudos ir vykdomieji raštai sumoms išieškoti, skirti privačiojo ir viešojo sektoriaus skolininkams, kiek tai susiję su Bendrijos projektų valdymu (kaip pirmiau nurodytas pavyzdys). Šiai kategorijai taip pat priklauso Teisingumo Teismo paskirti baudų mokėjimai valstybėms narėms, nevykdančioms priimto sprendimo. Kiekvienais metais Komisija valdo šimtus tūkstančių projektų ir per metus turi išduoti apie 12 000 vykdomųjų raštų sumoms išieškoti. Už bet kokią laiku nesumokėtą skolą skaičiuojami delspinigiai. Kai Bendrijos trečiųjų šalių, išskyrus valstybių narių, skolos lieka nesumokėtos, Komisijos (ir Tarybos) sprendimai, kuriais nustatoma mokėjimo prievolė, yra tiesiogiai vykdytini pagal vykdymo teritorijoje galiojančio civilinio proceso taisykles. Likusių skolininkų ieško Teisės tarnyba, padedama išorės teisės firmų.

3. KAIP VALDOMAS IR NAUDOJAMAS BENDRIJOS BIUDŽETAS

3.1. Pirminės veiklos išlaidos

Europos Bendrijų veiklos išlaidas sudaro įvairių finansinės perspektyvos kategorijų išlaidos, jos gali būti įvairių rūšių, atsižvelgiant į tai, kaip pinigai išmokami ir tvarkomi. Remdamosi Finansiniu reglamentu, Bendrijos vykdo bendrąjį biudžetą taikydamos šiuos metodus:

Tiesioginis centralizuotas valdymas: taikomas tais atvejais, kai biudžetą tiesiogiai vykdo atsakinga Bendrijų institucija arba įstaiga.

Netiesioginis centralizuotas valdymas: taikomas tais atvejais, kai Bendrijos biudžeto dalies valdymą patiki Bendrijų arba valstybės narės įstaigai.

Decentralizuotas valdymas: taikomas tais atvejais, kai Bendrijos paveda tam tikras biudžeto vykdymo užduotis trečiosioms šalims.

Pasidalijamasis valdymas: analogiškai, pagal šį valdymo metodą Bendrijos tam tikras biudžeto vykdymo užduotis paveda valstybėms narėms.

Jungtinis valdymas: pagal šį metodą Bendrijos tam tikras biudžeto vykdymo užduotis patiki tarptautinėms organizacijoms.

Didžioji išlaidų dalis, šiais metais 90 mlrd. EUR (2006 m. 91 mlrd. EUR), priskiriamos pasidalijamojo valdymo kategorijai, kai užduotys pavedamos vykdyti valstybėms narėms, ir apima tokias sritis, kaip antai žemės ūkio išlaidas ir struktūrinius veiksmus.

3.2. Įvairūs finansų pareigūnai

Komisijos narių kolegija prisiima bendrą politinę atsakomybę, tačiau faktiškai neturi jokių biudžeto vykdymo įgaliojimų. Ji kiekvienais metais paveda šias užduotis atskiriems valstybės tarnautojams, kurie atsiskaito Kolegijai ir kuriems taikomi Tarnybos nuostatai. Šie darbuotojai — paprastai generaliniai direktoriai ir tarnybų vadovai — yra vadinami įgaliotaisiais leidimus duodančiais pareigūnais. Jie savo ruožtu gali pavesti biudžeto vykdymo užduotis perįgaliotiesiems leidimus duodantiems pareigūnams.

Leidimus duodančių pareigūnų atsakomybė apima visą valdymo procesą, pradedant tuo, ką reikia padaryti, norint įvykdyti institucijos nustatytus politikos tikslus, ir baigiant veiklos valdymu, kiek tai susiję su biudžetu ir pačia veikla, įskaitant teisinių įsipareigojimų pasirašymą, veiklos rezultatų kontrolę, mokėjimų vykdymą ir prireikus lėšų susigrąžinimą. Leidimus duodantys pareigūnai taip pat turi suorganizuoti vertinimus, kad būtų išanalizuotas jų pasiūlymų įgyvendinamumas (ex ante vertinimas) ir nustatyta, ar jau įgyvendinamos programos vykdomos sėkmingai ir ar jos yra ekonomiškai veiksmingos (tarpinis ir ex post vertinimai). Šių vertinimų rezultatai naudojami siekiant pagerinti sprendimų priėmimo procesą ir padidinti skaidrumą, atskaitomybę ir Komisijos intervencijos ekonominį veiksmingumą.

Patikimas finansų valdymas ir tinkama atskaitomybė kiekviename generaliniame direktorate užtikrinama valdymo kontrolę (už kurią atsakingi leidimus duodantys pareigūnai) atskiriant nuo vidaus audito ir reikalavimų laikymosi kontrolės, taikant aiškius vidaus kontrolės standartus (parengtus pagal tarptautinius COSO standartus), vykdant ex ante ir ex post patikrinimus, nepriklausomą vidaus auditą remiantis rizikos įvertinimu bei už veiklą reguliariai atsiskaitant atskiriems Komisijos nariams.

Apskaitos pareigūnas vykdo leidimus duodančių pareigūnų pateiktus mokėjimo pavedimus ir vykdomuosius raštus sumoms išieškoti. Jis taip pat yra atsakingas už iždo valdymą, apskaitos taisyklių ir metodų nustatymą, apskaitos sistemų tvirtinimą, apskaitos tvarkymą ir institucijos metinių ataskaitų rengimą bei šių ataskaitų konsolidavimą su kitų konsoliduotų institucijų ataskaitomis. Be to, apskaitos pareigūnas turi pasirašyti ataskaitas, pareikšdamas, kad jose parodyta tikra ir teisinga finansinė būklė.

Vidaus auditorių, kuris, tiksliąja termino prasme, nėra finansų pareigūnas, skiria institucija, jog jis tikrintų, kad tinkamai veiktų biudžeto įvykdymo sistemos ir procedūros bei patartų institucijai rizikos valdymo klausimais. Vidaus auditorius pateikia nepriklausomą nuomonę apie valdymo ir kontrolės sistemų kokybę bei rekomendacijas, kaip pagerinti veiklos procedūras ir skatinti patikimą finansų valdymą.

3.3. Įsipareigojimas naudoti ES biudžetą

Kai biudžetas patvirtinamas, Biudžeto generalinis direktoratas per Komisijos apskaitos sistemą paskirsto lėšas įvairioms Komisijos tarnyboms ir institucijoms bei kitoms įstaigoms pagal jų politinę atsakomybę, remdamasis veikla grindžiamo biudžeto sudarymo sistema. Pavyzdžiui, Komisija pavestų su aplinka susijusių biudžeto eilučių valdymo atsakomybę Aplinkos generalinio direktorato vadovui arba generaliniam direktoriui (tam, kuris yra įgaliotasis leidimus duodantis pareigūnas, atsakingas už atitinkamas biudžeto eilutes).

Prieš sudarant teisinį įsipareigojimą (pavyzdžiui, sutartį arba dotacijos susitarimą) su trečiąja šalimi, metiniame biudžete turi būti įtraukta biudžeto eilutė, pagal kurią būtų galima vykdyti atitinkamą veiklą. Atitinkamoje biudžeto eilutėje taip pat turi būti pakankamai lėšų išlaidoms padengti. Jeigu tenkinamos šios sąlygos, reikiamos lėšos turi būti rezervuojamos biudžete kaip apskaitos sistemos biudžetinis įsipareigojimas.

Kai už projektą atsakingas asmuo, arba „iniciatorius“ pradeda vykdyti biudžetinį įsipareigojimą, tai turi būti atliekama pagal iš anksto nustatytą tvarką — „finansų grandinę“ — t. y. dokumentų ir elektroninę seką, kurioje dalyvauja mažiausiai du žmonės (vadinamasis „keturių akių principas“), iniciatorius ir tikrintojas. Prieš atsakingajam leidimus duodančiam pareigūnui patvirtinant įsipareigojimą, pagal esamą finansų grandinę numatoma atlikti finansines ir veiklos patikras.

Kol Komisija arba kita EB įstaiga ir galimas Bendrijos pinigų gavėjas nesudaro rašytinio teisinio įsipareigojimo, iš Bendrijos biudžeto negalima naudoti jokių pinigų. Pagal tiesioginį centralizuotą valdymą šis teisinis įsipareigojimas tampa arba sutartimi su rangovu, arba dotacijos susitarimu su gavėju.

Patvirtinus biudžetinį įsipareigojimą, jis įtraukiamas į biudžeto apskaitos sistemą ir atitinkamai paskirstomi asignavimai. Tačiau tai neturi poveiko bendrosioms sąskaitoms (arba didžiajai knygai), nes dar nėra išlaidų. Taip yra todėl, kad Europos Bendrijų apskaitos sistemą sudaro du atskiri, bet susiję elementai:

a) biudžeto sąskaitos, kuriose pateikiama išsami biudžeto vykdymo informacija; ir

b) bendrosios sąskaitos, kurių pagrindu rengiamas balansas ir nustatomi veiklos rezultatai.

Biudžeto sąskaitose nurodomi įsipareigojimai ir mokėjimai, kurie kasdien vykdomi apie 1 150 biudžeto eilučių. Jos grindžiamos modifikuotu pinigų apskaitos principu, kai išlaidų arba pajamų punktas sąskaitose įrašomas tik tuomet, kai pinigai paskirstomi, išmokami arba gaunami. Ši apskaitos rūšis yra būdinga viešajam sektoriui, kuriame paprastai daugiausia dėmesio skiriama biudžetui ir jo vykdymui. Europos Parlamentas, t. y. institucija, kuriai atsiskaito vykdomosios valdžios institucija, Komisija, paprastai siekia patikrinti, kad vykdomosios valdžios institucija vykdo EP pageidavimus, pareikštus priimant biudžetą. Kiekvieną mėnesį tinklavietėje Europa Komisija skelbia duomenis apie esamą biudžeto vykdymo padėtį (išlaidas). Duomenys pateikiami pagal finansinės perspektyvos išlaidų kategorijas ir politikos sritis.

Bendrosiose sąskaitose (arba didžiojoje knygoje) taikomas dvejybinio buhalterinės apskaitos įrašo metodas, siekiant parodyti visas finansinių metų išlaidas ir įplaukas (taigi ir veiklos rezultatą) bei nustatyti finansinę EB būklę, parengiant atitinkamų metų gruodžio 31 d. turto ir įsipareigojimų balansą.

3.4. Mokėjimų vykdymas

3.4.1. Bendrosios taisyklės

Kol už atitinkamą operaciją atsakingas leidimus duodantis pareigūnas nepatvirtina biudžetinio įsipareigojimo, mokėjimų atlikti negalima. Kai reikia atlikti mokėjimą, būtina vykdyti privalomas procedūras, panašiai kaip biudžetinio įsipareigojimo atveju. Tai atliekama apskaitos sistemoje, laikantis atitinkamos dokumentų ir (arba) elektroninės sekos. Procedūrą taip pat pradeda iniciatorius ir ją galiausiai patvirtina perįgaliotas leidimus duodantis pareigūnas. Patvirtinus mokėjimą, tiek biudžeto, tiek bendrosios sąskaitos atnaujinamos automatiškai.

Kai mokėjimas patvirtinamas apskaitos sistemoje, atliekamas pervedimas į gavėjo sąskaitą. Komisija, pavyzdžiui, beveik visus mokėjimus vykdo per Biudžeto generalinio direktorato iždo departamentą, atlikdama banko pavedimą. Jos sąskaitos yra valstybių narių ižduose, centriniuose bankuose ir komerciniuose bankuose.

Komisija atlieka daugiau nei milijoną mokėjimų per metus. Komisija yra SWIFT (Pasaulinės tarpbankinių finansinių telekomunikacijų organizacijos) dalyvė. Kiekvieną dieną atliekant bent vieną mokėjimą, kurį kontroliuoja Biudžeto generalinio direktorato iždo departamentas, patvirtinti mokėjimo pavedimai tampa mokėjimo nurodymais, kurie automatiškai siunčiami į Komisijos bankus, kad nurodytiems gavėjams būtų išmokami pinigai.

3.4.2. Išankstinis finansavimas

Išankstinis finansavimas — tai mokėjimas, kuriuo gavėjui suteikiamas pinigų avansas, t. y. pradinės lėšos. Šios lėšos gali būti padalytos į kelis mokėjimus per išankstinio finansavimo susitarime nustatytą laikotarpį. Pradinės lėšos arba avansas yra naudojami tuo tikslu, kuriam buvo suteikti susitarime nustatytu laikotarpiu, arba turi būti grąžinti, t. y. jei gavėjas nepatiria reikalavimus atitinkančių išlaidų, jis privalo Europos Bendrijoms grąžinti išankstinio finansavimo sumą. Taigi sumokėta išankstinio finansavimo suma nėra laikoma galutinėmis išlaidomis tol, kol nėra laikomasi atitinkamų sutarties sąlygų, ir todėl balanse priskiriama turtui, kai atliekamas pradinis mokėjimas. Kai patvirtinamos reikalavimus atitinkančios išlaidos ir gaunamos grąžinamos sumos, išankstinio finansavimo suma sumažinama (visiškai arba iš dalies). Bendrijoms išanalizavus gautame prašyme kompensuoti išlaidas nurodytas sumas (žr. toliau) ir pripažinus visą išankstinio finansavimo sumą arba jos dalį, pripažinta reikalavimus atitinkančių išlaidų suma yra pašalinama iš balanso ir parodoma kaip išlaidos veiklos rezultatų ataskaitoje. Ši suma gali visiškai arba iš dalies padengti išankstinio finansavimo sumą.

Išankstinis finansavimas vertinamas numatoma atsiperkamąja verte, atsižvelgiant į tai, ar išankstiniam finansavimui suteikta atitinkama garantija. Numatoma neatgautina išankstinio finansavimo suma pripažįstama ekonominių rezultatų ataskaitoje kaip išlaidos, o balanse — kaip išankstinio finansavimo apskaitinės vertės sumažėjimas. Palūkanos paprastai yra gaunamos už išmokėtą išankstinio finansavimo sumą (atkreiptinas dėmesys į tokias išimtis, kaip valstybėms narėms išmokėtos sumos arba pasirengimo narystei pagalba). Nuo šių palūkanų nuosavybės priklauso dvi esamo išankstinio finansavimo kategorijos, t. y. Europos Bendrijų arba trečiųjų šalių išankstinis finansavimas. Skirtumas tarp šių dviejų kategorijų yra toks, kad palūkanos, gautos už Europos Bendrijų išankstinio finansavimo sumas, yra Bendrijų nuosavybė ir turi būti grąžintos Bendrijoms, o palūkanos, gautos iš trečiųjų šalių išankstinio finansavimo, priklauso gavėjui.

3.4.3. Prašymai kompensuoti išlaidas ir išlaidų atitikimas reikalavimams

Praėjus tam tikram laikui po avanso išmokėjimo arba išankstinio mokėjimo, atitinkama EB įstaiga gaus prašymą kompensuoti išlaidas, kad būtų pateisinta, kaip gavėjas, remdamasis sutartimi, išleido išankstinio finansavimo sumą. Kaip dažnai per metus siunčiami prašymai kompensuoti šias išlaidas priklauso nuo finansuotos veiklos rūšies ir sutarties sąlygų; jos nebūtinai gaunamos iki metų pabaigos.

Gautos išlaidų ataskaitos iš karto įrašomos į apskaitos sistemą kaip trumpalaikės mokėtinos sumos, kurių atitikimas reikalavimams turi būti patikrintas (debetuojama suma). Tai vadinama „1 etapas. Sąskaita“. Išlaidos pripažįstamos bendrosiose sąskaitose tik tuomet, kai įvyksta jas nulemiantis įvykis — t. y. kai patvirtinamas prašymas kompensuoti išlaidas. Taigi 1 etape išlaidos dar nepripažįstamos. Atsakingas personalo narys turi patikrinti gautą prašymą ir prireikus gali paprašyti papildomo pagrindimo prieš patvirtindamas sistemoje ir dokumentuose, kad prašymas galioja ir kad galima atlikti mokėjimą. Patvirtinus, kad prašymas galioja, daromas apskaitos įrašas, kuriuo remiantis reikalavimus atitinkančios sumos ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje parodomos kaip išlaidos (2 etapas. Sąskaita). Nepadengtos likusios išankstinio finansavimo ir kreditorių sumos taip pat sumažinamos patvirtinta suma. Biudžetinėms sąskaitoms jokio poveikio nėra, nes pradinis mokėjimas jau įtrauktas į apskaitą.

3.4.4. Tolesnių sumų mokėjimas

Jeigu prašoma ir tikrinama suma viršija pradinį mokėjimą arba jeigu pagal sutartį reikia atlikti antrą arba galutinį mokėjimą, pagal tokias pačias taisykles kaip pirmiau pateikiamas naujas mokėjimo prašymas. Prieš atliekant mokėjimą įgaliotas leidimus duodantis pareigūnas suteikia galutinį patvirtinimą. Tinkamumo kriterijai apibrėžiami pagrindiniame teisės akte, kvietimuose teikti paraiškas, kituose dotacijų gavėjams skirtuose informaciniuose dokumentuose ir (arba) dotacijos susitarimo sąlygose. Išanalizavus reikalavimus atitinkančias išlaidas, jos perkeliamos į sąnaudas, o gavėjui pranešama, jei yra kokių nors reikalavimų neatitinkančių sumų. Sumos, kurių atitikimas reikalavimams turi būti patikrintas, — tai sumos pagal gautus prašymus padengti išlaidas, kurių atitikimas reikalavimams dar nebuvo patikrintas ir kurios yra susijusios su įvykiais, dėl kurių atsirado kol kas nenustatytos išlaidos.

3.4.5. Apskaita metų pabaigoje (apskaitos laikotarpių atskyrimas)

Metų pabaigoje nepadengtos išankstinio finansavimo sumos yra lygios iš pradžių išmokėtai (-oms) sumai (-oms), atėmus: grąžintas sumas, padengtas reikalavimus atitinkančias sumas, metų pabaigoje dar nepadengtas apskaičiuotas reikalavimus atitinkančias sumas, ir vertės sumažėjimą. Gautos garantijos, susijusios su išankstinio finansavimo sumomis, yra pateikiamos nebalansiniuose straipsniuose kaip neapibrėžtasis turtas.

Metų pabaigoje atliekant apskaitos laikotarpių atskyrimo procedūras, atsižvelgiama į metų pabaigoje dar negautus prašymus padengti išlaidas. Ypač svarbu įvertinti, kokias reikalavimus atitinkančias išlaidas patyrė Bendrijos lėšų gavėjai, nors EB apie jas dar nepranešta. Siekiant kuo tiksliau įvertinti šias sumas, taikomi skirtingi metodai, atsižvelgiant į veiklos rūšį ir turimą informaciją. Remiantis tais apskaitos laikotarpių atskyrimo įrašais, numatomos reikalavimus atitinkančios sumos įrašomos kaip sukauptos sąnaudos, o reikalavimų neatitinkanti išlaidų dalis lieka sumų, kurių atitikimas reikalavimams turi būti patikrintas, sąskaitose. Šios sumos parodomos prie trumpalaikių įsipareigojimų, kad nebūtų pervertinamas turtas ir įsipareigojimai.

3.5. Nepagrįstai išmokėtų sumų susigrąžinimas

Biudžeto išlaidų atitikimą reikalavimams tikrina atitinkamos EB tarnybos arba, pasidalijamojo valdymo atveju, valstybės narės, remdamosi taikytinose taisyklėse arba kiekvienos dotacijos sąlygose numatytais patvirtinamaisiais dokumentais. Siekiant optimizuoti kontrolės sistemų sąnaudų ir teikiamos naudos santykį, paskutinių prašomų sumų patvirtinamųjų dokumentų patikros paprastai yra daug nuodugnesnės nei tarpinių prašomų sumų, ir todėl gali padėti aptikti klaidas tarpiniuose mokėjimuose, kurios ištaisomos koreguojant galutinį mokėjimą. Be to, EB ir (arba) valstybė narė turi teisę patikrinti patvirtinamųjų dokumentų teisingumą atlikdamos patikras pareiškėjo patalpose finansuojamos veiklos vykdymo metu ir (arba) vėliau (ex post). Vykdymo laikotarpiu nustatytas klaidas galima ištaisyti koreguojant paskesnes prašomas sumas. Dėl ex post nustatytų klaidų bus rengiamas vykdomasis raštas sumoms išieškoti. Papildomos šios srities informacijos taip pat ieškokite E.6 skirsnyje.

4. ATSKAITOMYBĖ METŲ PABAIGOJE

4.1. Metinės ataskaitos

Apskaitos pareigūnas atsakingas už metinių ataskaitų parengimą ir užtikrinimą, kad jose būtų parodyta tikra ir teisinga ES finansinė padėtis. Metines ataskaitas sudaro finansinės ataskaitos ir biudžeto vykdymo ataskaitos. Jas priima Komisija ir teikia Audito Rūmams, kad jie atliktų auditą. Galiausiai jos pateikiamos Tarybai ir Parlamentui, kad jie patvirtintų biudžeto įvykdymą.

4.2. Metinės veiklos ataskaitos

Kiekvienas leidimus duodantis pareigūnas turi parengti veiklos, už kurią jis atsakingas, metinę veiklos ataskaitą (MVA). Šioje MVA jis atsiskaito už politikos srities rezultatus ir pateikia pagrįstą patikinimą, kurį jis gali pateikti, kad jo ataskaitoje apibūdintai veiklai priskirti ištekliai buvo panaudoti pagal paskirtį ir laikantis patikimo finansų valdymo principų ir kad esamos kontrolės procedūros teikia reikiamas garantijas, užtikrinančias susijusių sandorų teisėtumą ir teisingumą.

5. AUDITAS IR BIUDŽETO ĮVYKDYMO PATVIRTINIMAS

5.1. Auditas

ES metines ataskaitas ir išteklių valdymą tikrina išorės auditorius, Europos Audito Rūmai, kurie parengia metinę ataskaitą Tarybai ir Europos Parlamentui. Audito Rūmų pagrindinis uždavinys — atlikti nepriklausomą išorės Europos Bendrijų metinių ataskaitų auditą. Vykdydami veiklą, Audito Rūmai pateikia:

1. Veiklos, finansuojamos iš bendrojo biudžeto, metinę ataskaitą, kurioje pateikia išsamias pastabas apie metines ataskaitas ir susijusias operacijas.

2. Nuomonę, pagrįstą atliktais auditais ir pateiktą metinėje ataskaitoje kaip patikinimo pareiškimas, apie i) ataskaitų patikimumą ir ii) susijusių sandorų, įskaitant įplaukas, surinktas iš apmokestinamų subjektų, ir išmokas galutiniams gavėjams, teisėtumą ir teisingumą.

3. Specialiąsias ataskaitas, kuriose pateikiamos audito išvados apie konkrečias valdymo sritis.

Audito Rūmai turi teisę gauti visus dokumentus, kurių reikia jų vykdomo audito metu. Audito Rūmai vykdo visų rūšių ES veiklos auditą, įskaitant atskirų operacijų ir mokėjimų teisėtumo ir teisingumo patikrinimą. Jie taip pat vykdo pačių metinių ataskaitų auditą, prireikus peržiūrėdami atskirus balansus ir ekonominės veiklos rezultatų ataskaitas bei bendrą finansinių ataskaitų pateikimą. Taigi Audito Rūmai gali pateikti savo nuomonę ne tik apie pateiktus duomenis, bet ir apie esamą sistemą bei kontrolę.

5.2. Biudžeto įvykdymo patvirtinimas

Galutinė kontrolė — tai atitinkamų finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimas. Europos bendrijoje už sprendimą dėl biudžeto įvykdymo atsakingas Europos Parlamentas. Tai reiškia, kad atlikus auditą ir pabaigus rengti metines ataskaitas Taryba turi pateikti rekomendacijas, o po to Parlamentas turi nuspręsti, ar suteikti Komisijai ir kitoms EB įstaigoms Bendrijų biudžeto įvykdymo patvirtinimą už praėjusius finansinius metus. Šis sprendimas grindžiamas ataskaitų ir Audito Rūmų metinės ataskaitos (į kurią įtrauktas oficialus patikinimo pareiškimas) peržiūra ir Komisijos atsakymais, taip pat remiantis Komisijai skirtais tolesniais klausimais ir prašymais pateikti papildomos informacijos.

Biudžeto įvykdymo patvirtinimas rodo politinį biudžeto vykdymo išorės kontrolės aspektą ir yra sprendimas, kuriuo Europos Parlamentas, remdamasis Tarybos rekomendacija, atleidžia Komisiją nuo atsakomybės už konkretaus biudžeto valdymą ir taip pažymi to biudžeto egzistavimo pabaigą. Galimas vienas iš trijų šios biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūros rezultatų: biudžeto įvykdymo patvirtinimo suteikimas, biudžeto įvykdymo patvirtinimo atidėjimas arba atsisakymas patvirtinti biudžeto įvykdymą. Patvirtindamas biudžeto įvykdymą Parlamentas gali pateikti jo nuomone svarbias pastabas, dažnai gali nurodyti rekomenduojamus veiksmus, kurių turi imtis Komisija. Komisija tolesnės priežiūros ataskaitoje nurodo priemones, kurių imtasi, ir nustato veiksmų planą, kurį siunčia ir Parlamentui, ir Tarybai.

I DALIS

EUROPOS BENDRIJŲ KONSOLIDUOTOSIOS METINĖS ATASKAITOS IR AIŠKINAMOSIOS PASTABOS

TURINYS

A. Balansas

B. Ekonominės veiklos rezultatų ataskaita

C. Pinigų srautų lentelė

D. Grynojo turto pokyčių ataskaita

E. Finansinių ataskaitų pastabos

1. Svarbiausi apskaitos principai

2. Balanso pastabos

3. Ekonominės veiklos rezultatų ataskaitos pastabos

4. Pinigų srautų lentelės pastabos

5. Nebalansiniai straipsniai

6. Nepagrįstai išmokėtų sumų susigrąžinimas

7. Finansinės rizikos valdymas

8. Susijusių šalių atskleidimas

9. Įvykiai po balanso datos

10. Konsoliduotos įstaigos

11. Nekonsoliduotos įstaigos

A. BALANSAS

Mln. EUR Pastaba 2007 12 31 2006 12 31 ILGALAIKIS TURTAS: Nematerialusis turtas 2.1 44 37 Nekilnojamasis turtas, įranga ir įrengimai 2.2 4 523 4 586 Ilgalaikės investicijos 2.3 1 973 2 157 Paskolos 2.4 1 806 2 023 Ilgalaikis išankstinis finansavimas 2.5 14 015 22 425 Ilgalaikės gautinos sumos 2.6 127 328 22 488 31 556 TRUMPALAIKIS TURTAS: Atsargos 2.7 88 115 Trumpalaikės investicijos 2.8 1 420 1 426 Trumpalaikis išankstinis finansavimas 2.9 20 583 8 055 Trumpalaikės gautinos sumos 2.10 12 051 9 796 Pinigai ir pinigų ekvivalentai 2.11 18 756 16 384 52 898 35 776 Iš viso turto 75 386 67 332 ILGALAIKIAI ĮSIPAREIGOJIMAI: Išmokos darbuotojams 2.12 (33 480) (32 200) Ilgalaikiai atidėjiniai 2.13 (1 079) (989) Ilgalaikiai finansiniai įsipareigojimai 2.14 (1 574) (1 862) Kiti ilgalaikiai įsipareigojimai 2.15 (1 989) (2 020) (38 122) (37 071) TRUMPALAIKIAI ĮSIPAREIGOJIMAI: Trumpalaikiai atidėjiniai 2.16 (369) (379) Trumpalaikiai finansiniai įsipareigojimai 2.17 (135) (20) Mokėtinos sumos 2.18 (95 380) (94 080) (95 884) (94 479) Iš viso įsipareigojimų (134 006) (131 550) GRYNASIS TURTAS (58 620) (64 218) Rezervai 2.19 2 806 2 855 Iš valstybių narių pareikalautinos sumos: 2.20 Išmokos darbuotojams (1) (33 480) (32 200) Kitos sumos (2) (27 946) (34 873) GRYNASIS TURTAS (58 620) (64 218)

B. EKONOMINĖS VEIKLOS REZULTATŲ ATASKAITA

Mln. EUR Pastaba 2007 2006 VEIKLOS ĮPLAUKOS Įplaukos iš nuosavųjų išteklių ir įnašų 3.1 112 084 105 118 Kitos veiklos įplaukos 3.2 9 080 8 368 121 164 113 486 VEIKLOS IŠLAIDOS Administracinės išlaidos 3.3 (7 120) (6 619) Veiklos išlaidos: 3.4 (104 682) (106 803) (111 802) (113 422) PAGRINDINĖS VEIKLOS PERTEKLIUS 9 362 64 Finansinės įplaukos 3.5 674 621 Finansinės išlaidos 3.6 (354) (331) Išmokų darbuotojams įsipareigojimų pokyčiai 2.12 (2 207) 108 Asocijuotosioms įstaigoms ir bendrosioms įmonėms tenkanti grynojo pertekliaus (deficito) dalis 3.7 (13) (265) METINIS EKONOMINĖS VEIKLOS REZULTATAS 7 462 197

C. PINIGŲ SRAUTŲ LENTELĖ

Mln. EUR Pastaba 2007 2006 Metinis ekonominės veiklos rezultatas 7 462 197 Pagrindinė veikla 4.2 Amortizacija 11 11 Nusidėvėjimas 329 306 Nuostoliai dėl investicijų vertės sumažėjimo (atstatymas) (3) (3) Paskolų (padidėjimas) sumažėjimas 217 374 Ilgalaikio išankstinio finansavimo (padidėjimas) sumažėjimas 8 410 307 Ilgalaikių gautinų sumų (padidėjimas) sumažėjimas 201 (84) Atsargų (padidėjimas) sumažėjimas 27 11 Trumpalaikio išankstinio finansavimo (padidėjimas) sumažėjimas (12 528) (1 422) Trumpalaikių gautinų sumų (padidėjimas) sumažėjimas (2 255) (2 558) Ilgalaikių atidėjinių padidėjimas (sumažėjimas) 90 (108) Ilgalaikių finansinių įsipareigojimų padidėjimas (sumažėjimas) (288) (58) Kitų ilgalaikių įsipareigojimų padidėjimas (sumažėjimas) (31) 167 Trumpalaikių atidėjinių padidėjimas (sumažėjimas) (10) 104 Trumpalaikių finansinių įsipareigojimų padidėjimas (sumažėjimas) 115 (2) Mokėtinų sumų padidėjimas (sumažėjimas) 1 300 11 552 Ankstesnių metų biudžeto perteklius, įtrauktas kaip nepiniginės įplaukos (1 848) (2 410) Kiti nepiniginiai pokyčiai (15) 140 Išmokų darbuotojams įsipareigojimų padidėjimas (sumažėjimas) 1 280 (956) Investicinė veikla 4.3 Nematerialiojo turto ir nekilnojamojo turto, įrangos bei įrengimų vertės (padidėjimas) sumažėjimas (284) (772) Ilgalaikių investicijų (padidėjimas) sumažėjimas (5) (156) Trumpalaikių investicijų (padidėjimas) sumažėjimas 6 14 GRYNIEJI PINIGŲ SRAUTAI 2 181 4 654 PINIGŲ IR PINIGŲ EKVIVALENTŲ GRYNASIS PADIDĖJIMAS (3) 2 181 4 654 PINIGAI IR PINIGŲ EKVIVALENTAI METŲ PRADŽIOJE (3) 2.11 16 824 12 170 PINIGAI IR PINIGŲ EKVIVALENTAI METŲ PABAIGOJE (3) 2.11 19 005 16 824

D. GRYNOJO TURTO POKYČIŲ ATASKAITA

Mln. EUR Rezervai (A) Iš valstybių narių pareikalautinos sumos (B) Grynasis turtas =(A)+(B) Tikrosios vertės rezervas Kiti rezervai Sukauptas perteklius (deficitas) Metinis ekonominės veiklos rezultatas LIKUTIS 2005 M. GRUODŽIO 31 D. 81 2 727 (57 141) (7 812) (62 145) Garantijų fondo rezervo pokytis 22 (22) 0 Tikrosios vertės pokyčiai (77) (77) Kita 72 145 217 2005 m. ekonominės veiklos rezultato paskirstymas 30 (7 842) 7 812 0 2005 m. biudžeto rezultatas, pervestas valstybėms narėms (2 410) (2 410) Metinis ekonominės veiklos rezultatas 197 197 LIKUTIS 2006 M. GRUODŽIO 31 D. 4 2 851 (67 270) 197 (64 218) Garantijų fondo rezervo pokytis (135) 135 0 Tikrosios vertės pokyčiai 3 (26) (23) Kita 60 (53) 7 2006 m. ekonominės veiklos rezultato paskirstymas 23 174 (197) 0 2006 m. biudžeto rezultatas, pervestas valstybėms narėms (1 848) (1 848) Ekonominis metų rezultatas 7 462 7 462 LIKUTIS 2007 M. GRUODŽIO 31 D. 7 2 799 (68 888) 7 462 (58 620)

E. FINANSINIŲ ATASKAITŲ PASTABOS

1. Svarbiausi apskaitos principai

2. Balanso pastabos

3. Ekonominės veiklos rezultatų ataskaitos pastabos

4. Pinigų srautų lentelės pastabos

5. Nebalansiniai straipsniai

6. Nepagrįstai išmokėtų sumų susigrąžinimas

7. Finansinės rizikos valdymas

8. Susijusių šalių atskleidimas

9. Įvykiai po balanso datos

10. Konsoliduotos įstaigos

11. Nekonsoliduotos įstaigos

1. SVARBIAUSI APSKAITOS PRINCIPAI

1.1. TEISINĖS NUOSTATOS IR FINANSINIS REGLAMENTAS

Sąskaitos tvarkomos pagal 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (2002 m. OL L 248, 2002 9 16, p. 1, su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2006 m. gruodžio 13 d. Tarybos reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 1995/2006, OL L 390, 2006 12 30) dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento ir 2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002, nustatantį išsamias šio finansinio reglamento įgyvendinimo taisykles, su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2007 m. kovo 28 d.

Finansinio reglamento 133 straipsnyje numatoma, kad Komisijos apskaitos pareigūnas patvirtina apskaitos taisykles ir metodus, kuriuos turi taikyti visos institucijos ir įstaigos. Taigi 2004 m. gruodžio 28 d. jis patvirtino dabartines Bendrijų apskaitos taisykles. Ši kaupiamosios apskaitos politika grindžiama Tarptautiniais viešojo sektoriaus apskaitos standartais (TVSAS) arba netiesiogiai — Tarptautiniais finansinės atskaitomybės standartais (TFAS), paskelbtais atitinkamai Tarptautinės viešojo sektoriaus apskaitos standartų valdybos ir Tarptautinės apskaitos standartų valdybos. Šias taisykles patvirtino Komisijos apskaitos pareigūnas, gavęs Apskaitos standartų patariamosios ekspertų grupės, teikiančios specialistų rekomendacijas, nuomonę. Apskaitos taisyklės reguliariai peržiūrimos ir prireikus atnaujinamos.

Siekiant nustatyti vienodos apskaitos, vertinimo ir ataskaitų pateikimo taisyklės ir taip suderinti finansinių ataskaitų parengimo ir konsolidavimo procesą, visos Europos institucijos ir įstaigos, kurių atskaitomybė konsoliduojama, taiko Komisijos apskaitos pareigūno patvirtintas vertinimo ir apskaitos taisykles.

Komisijos apskaitos pareigūnas iki kitų metų kovo 31 d. privalo pateikti preliminarias konsoliduotąsias ataskaitas Audito Rūmams auditui atlikti. Komisija galutines konsoliduotąsias ataskaitas turi patvirtinti iki liepos 31 d., tada jos iki lapkričio 15 d. paskelbiamos Oficialiajame leidinyje kartu su Audito Rūmų patikinimo pareiškimu. Tiek preliminarios, tiek galutinės metinės ataskaitos pateikiamos tokia forma: I tomą sudaro konsoliduotosios ataskaitos, o II tomą — Komisijos ataskaitos.

1.2. APSKAITOS PRINCIPAI

Finansinių ataskaitų tikslas — teikti informaciją apie įstaigos finansinę būklę, veiklos rezultatus ir pinigų srautus, kuri yra naudinga daugeliui šios informacijos vartotojų. Viešojo sektoriaus subjektų, pvz., Europos Bendrijų tikslai — teikti konkretesnę informaciją, naudingą priimant sprendimus, ir parodyti subjekto atskaitomybę už jam patikėtus išteklius.

Jeigu finansinėmis ataskaitomis siekiama parodyti tikrą ir teisingą padėtį, jose turi būti ne tik pateikta reikiama informacija apie institucijos ir agentūrų veiklos pobūdį ir apimtį, paaiškinta, kaip institucija finansuojama, ir pateikta galutinė informacija apie jos operacijas, bet ir padaryta tai aiškia ir suprantama forma, kad būtų galima palyginti finansinių metų rezultatus. Šis dokumentas buvo parengtas atsižvelgiant į šiuos tikslus.

Europos institucijų ir agentūrų apskaitos sistemą sudaro bendrosios sąskaitos ir biudžeto sąskaitos. Šiose sąskaitose sumos nurodomos eurais pagal kalendorinius metus. Biudžeto sąskaitose išsamiai nurodoma biudžeto vykdymo padėtis. Jos grindžiamos pakeistu pinigų apskaitos principu. Finansinės ataskaitos rengiamos remiantis bendrosiomis sąskaitomis, nes jose nurodomos visos finansinių metų sąnaudos ir pajamos, remiantis kaupiamosios apskaitos taisyklėmis, o šių ataskaitų paskirtis — nurodyti finansinę būklę gruodžio 31 d. balanso forma.

Finansinio reglamento 124 straipsnyje išdėstyti šie apskaitos principai, taikytini rengiant finansines ataskaitas:

— tęstinumo,

— atsargumo,

— apskaitos metodų nuoseklumo,

— informacijos suderinamumo,

— reikšmingumo,

— tarpuskaitos netaikymo,

— remiantis tuo, kas tikra, o ne tuo, kas atrodo,

— kaupiamosios apskaitos.

1.3. KONSOLIDAVIMAS

Europos Bendrijų konsoliduotosios ataskaitos apima 36 kontroliuojamas įstaigas, vieną asocijuotąją įstaigą ir tris bendrąsias įmones. Visą konsoliduotų įstaigų sąrašą galima rasti E.10 pastaboje. Palyginti su 2006 m., į konsoliduotąsias ataskaitas įtrauktos dar dvi agentūros ir dvi bendrosios įmonės. Šis papildomų įstaigų įtraukimas konsoliduotosioms finansinėms ataskaitoms reikšmingo poveikio neturėjo.

Kontroliuojamos įstaigos

Kontroliuojamos įstaigos yra visos įstaigos, kurioms Europos Bendrijos turi teisę nustatyti finansinę ir veiklos politiką, siekdamos gauti naudos iš šių įstaigų veiklos. Šia teise dabar turi būti galima pasinaudoti. Paprasčiausio kontrolės rodiklio — balsavimo teisių daugumos — Europos Bendrijose daugeliu atvejų negalima pritaikyti, kadangi paprastai įstaigos kapitalo ryšiais nesusijusios.

Europos institucijos, kurių ataskaitos konsoliduojamos, buvo įkurtos jų steigimo sutartimis. Jos sudaro Europos Bendrijų organizacinės struktūros pagrindą ir jomis neginčijamai prisidedama siekiant Europos Bendrijų tikslų. Todėl galima laikyti, kad Europos Bendrijos šių institucijų atžvilgiu turi išskirtinę kontrolę.

Panašiai laikoma, kad Europos Bendrijos turi išskirtinę visų Bendrijų įstaigų ir vykdomųjų įstaigų, įkurtų antrinės teisės aktais, kontrolę, ir todėl jos taip pat įtraukiamos į konsoliduotąsias ataskaitas. Reikėtų pažymėti, kad Vidaus rinkos derinimo biuras (Alikantėje) ir Bendrijos augalų įvairovės biuras (Anžė) negauna jokių subsidijų iš bendrojo Bendrijų biudžeto. Į konsoliduotas ataskaitas taip pat įtraukiamos dvi trečiojo Europos Sąjungos ramsčio agentūros, gavusios subsidiją iš bendrojo Europos Bendrijų biudžeto (taip pat žr. E.10 skirsnį). Be to, likviduojama Europos anglių ir plieno bendrija (EAPB) taip pat laikoma kontroliuojama įstaiga.

Kontroliuojamos įstaigos konsoliduojamos pagal visiško konsolidavimo metodą. Visos Europos Bendrijų kontroliuojamų įstaigų tarpusavio operacijos ir likučiai yra eliminuojami. Nerealizuotas pelnas ir nuostoliai iš įstaigų tarpusavio operacijų nėra reikšmingi ir todėl nėra eliminuojami.

Asocijuotosios įstaigos

Asocijuotosios įstaigos — tai visos įstaigos, kurioms Europos Bendrijos turi didelės įtakos, bet kurių nekontroliuoja ir kuriose paprastai turi akcijų paketą su 20–50 % balsavimo teisių. Investicijos į asocijuotąsias įstaigas apskaitomos pagal nuosavybės apskaitos metodą ir iš pradžių pripažįstamos savikaina.

Europos Bendrijoms tenkanti jų asocijuotųjų įstaigų po įsigijimo gauto pelno arba patirtų nuostolių dalis pripažįstama ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje, o po įsigijimo įvykusių rezervų pokyčių dalis pripažįstama rezervuose. Po įsigijimo įvykusių pokyčių suma koreguojama atsižvelgiant į investicijos apskaitinę vertę. Paskirstytas asocijuotosios įstaigos pelnas sumažina investicijos apskaitinę vertę.

Nerealizuotas pelnas ir nuostoliai iš Europos Bendrijų ir jų asocijuotųjų įstaigų operacijų nėra reikšmingi ir todėl neeliminuoti.

Panašioms operacijoms ir panašiomis aplinkybėmis įvykusiems įvykiams asocijuotosios įstaigos gali taikyti apskaitos metodus, kurie skiriasi nuo Europos Bendrijų priimtų metodų. Praktiniais sumetimais nebuvo atlikta jokio asocijuotųjų įstaigų finansinių ataskaitų, rengtų taikant nuosavybės metodą, koregavimo.

Tais atvejais, kai Europos Bendrijos turi 20 % arba daugiau rizikos kapitalo fondo, Europos Bendrijos nesiekia turėti reikšmingos įtakos. Todėl tokie fondai yra klasifikuojami kaip parduoti turimas finansinis turtas ir nuosavybės metodas jiems nėra taikomas.

Bendrosios įmonės

Bendroji įmonė — tai įstaiga, kurios ūkinę veiklą pagal sutartį bendrai kontroliuoja Europos Bendrijos ir viena ar daugiau šalių (toliau — dalininkai). Bendra kontrolė — sutartimi įteisintas ūkinės veiklos kontrolės pasidalijimas. Investicijos į bendrai kontroliuojamas įstaigas apskaitomos pagal nuosavybės apskaitos metodą ir iš pradžių pripažįstamos savikaina.

Europos Bendrijoms tenkanti bendrai kontroliuojamų įstaigų pelno arba nuostolių dalis parodoma ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje, o joms tenkanti rezervų pokyčių dalis nurodoma rezervuose. Pokyčių suma koreguojama atsižvelgiant į investicijos apskaitinę vertę.

Nerealizuotas pelnas ir nuostoliai iš Europos Bendrijų ir jų bendrai kontroliuojamų įstaigų operacijų nėra reikšmingi ir todėl neeliminuoti.

Panašioms operacijoms ir panašiomis aplinkybėmis įvykusiems įvykiams bendrosios įmonės gali taikyti apskaitos metodus, kurie skiriasi nuo Europos Bendrijų priimtų metodų. Praktiniais sumetimais nebuvo atlikta jokio bendrųjų įmonių finansinių ataskaitų, rengtų taikant nuosavybės metodą, koregavimo.

Nekonsoliduotos įstaigos

Europos Bendrijos nekontroliuoja ir į savo konsoliduotas ataskaitas neįtraukia lėšų, kurias Europos Bendrijų darbuotojų bendros sveikatos draudimo sistemos ir Europos plėtros fondo vardu valdo Bendrijos. 2007 m. gruodžio 31 d. šių subjektų bendras turtas atitinkamai buvo 287 mln. EUR ir 1 350 mln. EUR — žr. E.11 pastabą.

1.4. ATASKAITŲ RENGIMO PAGRINDAS

1.4.1. Valiuta ir perskaičiavimo pagrindas

Funkcinė ir ataskaitose nurodoma valiuta

Euras yra Europos Bendrijų funkcinė ir ataskaitose nurodoma valiuta, o finansinių ataskaitų duomenys nurodomi milijonais eurų.

Operacijos ir likučiai

Operacijos užsienio valiuta yra perskaičiuojamos eurais taikant operacijų dieną galiojančius valiutų kursus.

Valiutos keitimo pelnas ir nuostoliai, patirti vykdant operacijas užsienio valiuta ir perskaičiuojant piniginį turtą ir įsipareigojimus užsienio valiuta, taikant metų pabaigoje galiojančius valiutos kursus, yra nurodomi ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje.

Piniginio turto ir įsipareigojimų užsienio valiuta likučiai metų pabaigoje perskaičiuojami į eurus taikant šiuos gruodžio 31 d. valiutų kursus:

EURO keitimo kursai

Valiuta 2007 12 31 2006 12 31 BGN 1,9558 1,9558 CYP 0,5853 0,5782 CZK 26,6280 27,4850 DKK 7,4583 7,4560 EEK 15,6466 15,6466 GBP 0,73335 0,6715 HUF 253,7300 251,7700 LVL 0,6964 0,6972 LTL 3,4528 3,4528 MTL 0,4293 0,4293 PLN 3,5935 3,8310 RON 3,6077 3,3835 SKK 33,5830 34,4350 SEK 9,4415 9,0404 JPY 164,9300 156,9300 USD 1,4721 1,3170

Šioms išlaidų kategorijoms taikomi kitokie perskaičiavimo metodai:

— nekilnojamajam turtui, įrangai ir įrengimams bei nematerialiajam turtui, kuris išlaiko savo vertę eurais tokiu keitimo kursu, kuris galiojo to turto įsigijimo dieną, ir

— išankstinio finansavimo sumoms, išmokėtoms pagal Europos žemės ūkio garantijų fondą, kurios perskaičiuojamos pagal keitimo kursus, galiojančius kito mėnesio po jų suteikimo dešimtą dieną.

Piniginių vertybinių popierių užsienio valiuta, klasifikuojamų kaip pardavimui turimi vertybiniai popieriai, tikrosios vertės pokyčiai, kurie susiję su perskaičiavimo skirtumu, parodomi ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje. Nepiniginio finansinio turto ir įsipareigojimų tikrąja verte, įskaitant pelną arba nuostolį, perskaičiavimo skirtumai parodomi ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje. Nepiniginio finansinio turto, klasifikuojamo kaip parduoti turimas turtas, perskaičiavimo skirtumai įtraukiami į tikrosios vertės rezervą.

1.4.2. Įverčių taikymas

Pagal Tarptautinius viešojo sektoriaus apskaitos standartus ir bendruosius apskaitos principus finansinėse ataskaitose nurodomos sumos būtinai turi būti pagrįstos įverčiais ir vadovybės prielaidomis, pagrįstais patikimiausia turima informacija. Svarbūs įverčiai turi apimti bent jau šiuos elementus: išmokų darbuotojams įsipareigojimų sumas, atidėjinius, finansinę riziką, susijusią su atsargomis ir gautinomis sumomis, sukauptas pajamas ir sąnaudas, neapibrėžtąjį turtą ir įsipareigojimus, taip pat nematerialiojo turto ir nekilnojamojo turto, įrangos bei įrengimų vertės sumažėjimo laipsnį. Faktiniai rezultatai gali skirtis nuo šių įverčių. Įverčių pokyčiai parodomi tuo laikotarpiu, kuriuo jie tampa žinomi.

1.5. BALANSAS

1.5.1. Nematerialusis turtas

Įsigytos kompiuterinės programinės įrangos licencijos nurodomos savikaina, atėmus amortizacijos ir vertės sumažėjimo nuostolius. Turtas amortizuojamas tiesiniu metodu per nustatytą jo naudingo tarnavimo laikotarpį — 4 metus. Pačių sukurtas nematerialusis turtas šiuo metu įtrauktas į išlaidas ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje.

Sąnaudos, susijusios su kompiuterinės programinės įrangos kūrimu ir priežiūra, pripažįstamos išlaidomis tada, kai patiriamos, pvz., su moksliniais tyrimais ir plėtra susijusios sąnaudos.

1.5.2. Nekilnojamasis turtas, įranga ir įrengimai

Visas nekilnojamasis turtas, įranga ir įrengimai parodomi įsigijimo savikaina, atėmus sukauptus nusidėvėjimo ir vertės sumažėjimo nuostolius. Į įsigijimo savikainą įtraukiamos išlaidos, tiesiogiai susijusios su turto įsigijimu.

Paskesnės sąnaudos pridedamos prie turto apskaitinės vertės arba prireikus pripažįstamos kaip atskiras turtas tik tais atvejais, kai yra tikėtina, kad Europos Bendrijos ateityje gaus su tuo turtu susijusios ekonominės naudos ir kad galima patikimai įvertinti tokio turto savikainą. Remonto ir eksploatavimo sąnaudos parodomos finansinio laikotarpio, kada jos buvo patirtos, ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje. Kadangi Europos Bendrijos nesiskolina pinigų, kad finansuotų nekilnojamojo turto, įrangos ir įrengimų įsigijimo, su tokiais pirkimais susijusių skolinimosi sąnaudų nėra.

Žemės ir meno kūrinių nusidėvėjimas nėra skaičiuojamas, nes laikoma, kad jų naudingas tarnavimas yra neribotos trukmės. Statomo turto nusidėvėjimas nėra skaičiuojamas, nes šiuo turtu dar negalima naudotis. Siekiant nustatyti kito turto nusidėvėjimą ir likutinę vertę, nusidėvėjimas skaičiuojamas pagal tiesinį metodą, atsižvelgiant į to turto nustatytą naudingo tarnavimo laikotarpį, taikant šias nusidėvėjimo normas:

Nusidėvėjimo normos

Turto rūšis Tiesinio nusidėvėjimo normos Pastatai 4 % Įranga, mechanizmai ir įrengimai 10–25 % Baldai 10–25 % Įrenginiai ir įtaisai 10–33 % Transporto priemonės 25 % Kompiuterinė techninė įranga 25 % Kitas materialusis turtas 10–33 %

Realizavus turtą gautas pelnas arba patirti nuostoliai apskaičiuojami lyginant įplaukas, atėmus pardavimo išlaidas, su realizuoto turto apskaitine verte. Šis pelnas arba nuostoliai parodomi ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje.

Nuoma

Materialiojo turto nuomos rūšis, kai Europos Bendrijoms iš esmės tenka visa rizika ir nauda, susijusi su nuosavybe, klasifikuojama kaip finansinė nuoma. Nuomos laikotarpio pradžioje finansinė nuoma kapitalizuojama nuomojamo turto tikrąja verte arba dabartine minimalių nuomos įmokų verte, atsižvelgiant į tai, kuri iš jų mažesnė. Kiekviena nuomos įmoka paskirstoma tarp įsipareigojimų bei finansavimo sąnaudų taip, kad sudarytų pastovią palūkanų normą finansavimo įsipareigojimų likučiui. Nuomos įsipareigojimai, atskaičiavus finansavimo sąnaudas, įtraukiami į kitus įsipareigojimus (ilgalaikius ir trumpalaikius). Palūkanos, tenkančios finansavimo sąnaudoms, parodomos ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje per nuomos laikotarpį, kad būtų galima nustatyti pastovią palūkanų normą kiekvieno laikotarpio įsipareigojimų likutinei vertei padengti. Turtas, įsigytas finansinės nuomos būdu, nudėvimas per turto naudingo tarnavimo laikotarpį arba nuomos laikotarpį, atsižvelgiant į tai, kuris iš jų trumpesnis.

Nuomos rūšis, kai nuomotojas išsaugo didžiąją dalį su nuosavybe susijusios rizikos ir naudos, klasifikuojama kaip veiklos nuoma. Veiklos nuomos įmokos tiesiniu metodu paskirstomos per nuomos laikotarpį ir pripažįstamos sąnaudomis ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje.

1.5.3. Nefinansinio turto vertės sumažėjimas

Turtas, kurio naudingo tarnavimo laikas yra neribotas, nėra amortizuojamas ir kasmet tikrinama, ar nesumažėjo jo vertė. Turto, kuris yra amortizuojamas, vertė, siekiant išsiaiškinti, ar ji nesumažėjo, yra tikrinama tada, kai tam tikri įvykiai arba aplinkybės rodo, kad apskaitinė turto vertė gali būti neatgautina. Nuostolis dėl vertės sumažėjimo pripažįstamas kaip suma, kuria turto apskaitinė vertė viršija jo atsiperkamąją vertę. Atsiperkamoji vertė yra lygi turto tikrajai vertei, atėmus pardavimo išlaidas, arba naudojimo vertei, atsižvelgiant į tai, kuri iš jų didesnė.

Nematerialiojo turto ir nekilnojamojo turto, įrangos bei įrengimų likutinės vertės ir naudingo tarnavimo laikotarpiai peržiūrimi ir prireikus koreguojami kiekvieną balanso sudarymo datą. Jeigu turto apskaitinė vertė viršija jo apskaičiuotą atsiperkamąją vertę, turto apskaitinė vertė yra iš karto sumažinama iki atsiperkamosios vertės.

1.5.4. Investicijos

Investicijos į asocijuotąsias įstaigas ir dalyvavimas bendrųjų įmonių veikloje

Investicijos į asocijuotąsias įstaigas ir dalyvavimas bendrųjų įmonių veikloje apskaitomi taikant nuosavybės metodą.

Investicijos į rizikos kapitalo fondus

Klasifikavimas ir vertinimas

Investicijos į rizikos kapitalo fondus klasifikuojamos kaip parduoti turimas turtas ir atitinkamai apskaitomos tikrąja verte, įskaitant pelną arba nuostolį, atsirandantį dėl tikrosios vertės pokyčių (įskaitant perskaičiavimo skirtumus), pripažįstamų tikrosios vertės rezerve.

Tikrosios vertės nustatymas

Kadangi investicijos į rizikos kapitalo fondus neturi nustatytos rinkos kainos aktyviojoje rinkoje ir nėra jokio kito patikimo vertinimo metodo, šios investicijos kiekvienoje balanso eilutėje yra vertinamos žemesniąja iš šių dviejų verčių: savikaina arba priskirtina grynąja turto verte (GTV), nurodyta fondo valdytojo iki balanso sudarymo datos, taip atmetant bet kokį priskirtiną nerealizuotą pelną, kuris gali būti atitinkamame investicijų portfelyje. Investicijos į rizikos kapitalo fondus, kurie balanso sudarymo dieną veikia trumpiau kaip dvejus metus, vertinamos remiantis tais pačiais principais, išskyrus nerealizuotų nuostolių, atsiradusių tik dėl administracinių išlaidų, atvejus, kai tokiame ankstyvame atitinkamo investicijų portfelio etape į tokius nerealizuotus nuostolius nėra atsižvelgiama.

Pagal šį metodą investicijų į rizikos kapitalo fondus tikroji vertė apskaičiuojama taikant suvestinės grynosios turto vertės metodą, pagal kurį daroma prielaida, kad jeigu fondų GTV galima laikyti atitinkančiomis 39 TAS, tai ir pati visų fondų GTV suma atitinka 39 TAS.

Pagal šį metodą fondai skirstomi į tris kategorijas:

— I kategorija — fondai, kuriems pritaikyti tikrosios vertės reikalavimai pagal 39 TAS,

— II kategorija — fondai, kuriems pritaikytos kitos vertinimo gairės (t. y. AFIC, BVCA ir EVCA vertinimo gairės) arba standartai, kuriuos galima laikyti suderinamais su 39 TAS,

— III kategorija — fondai, kuriems nėra pritaikyti tikrosios vertės reikalavimai pagal 39 TAS arba jokios kitos su 39 TAS suderintos vertinimo gairės.

I ir II kategorijų atžvilgiu nerealizuotas pelnas, atsiradęs apskaičiuojant tikrąją vertę, pripažįstamas rezervuose, o nerealizuoti nuostoliai dėl vertės sumažėjimo yra vertinami siekiant nustatyti, ar jie turi būti pripažinti kaip nuostoliai dėl vertės sumažėjimo ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje, ar kaip pokyčiai tikrosios vertės rezerve.

Grynoji turto vertė, naudojama tikrosios vertės skaičiavimuose, nustatoma remiantis naujausioje ataskaitoje nurodyta fondo, kuriam skaičiuojama GTV, Europos Bendrijų nuosavybės dalimi, arba, kiek tai įmanoma, atitinkamo fondo valdytojo pateikta tikslia vienos akcijos kaina tą pačią dieną.

III kategorijai priklausančios investicijos vertinamos savikaina, atėmus nuostolius dėl vertės sumažėjimo (nors šiuo metu nėra šios rūšies investicijų).

Finansinės priemonės

Klasifikavimas

Europos Bendrijos skirsto savo investicijas į šias kategorijas: tikrąja verte vertinamą finansinį turtą kaip pelną arba nuostolį; paskolas ir gautinas sumas; investicijas, laikomas iki išpirkimo termino ir parduoti turimą finansinį turtą. Dėl investicijų klasifikavimo nusprendžiama pirminio pripažinimo metu ir jis peržiūrimas kiekvieno balanso sudarymo dieną.

i) Tikrąja verte vertinamas finansinis turtas kaip pelnas arba nuostolis

Yra dvi šios kategorijos subkategorijos: prekybai laikomas finansinis turtas ir turtas, iš pradžių nurodytas tikrąja verte kaip pelnas arba nuostolis. Finansinis turtas priskiriamas šiai kategorijai, jeigu yra įsigytas turint pagrindinį tikslą jį greitai parduoti arba jeigu taip nusprendė Europos Bendrijos. Išvestinės priemonės taip pat priskiriamos prekybai laikomo finansinio turto kategorijai, išskyrus tuos atvejus, kai jos atitinka apsidraudimo sandorių apskaitos kriterijus. Šios kategorijos turtas yra priskiriamas trumpalaikiam turtui, jeigu jį tikimasi realizuoti per 12 mėnesių nuo balanso datos.

ii) Paskolos ir gautinos sumos

Paskolos ir gautinos sumos — neišvestinis finansinis turtas su fiksuotais arba nustatomais mokėjimais, nekotiruojamas aktyviojoje rinkoje. Šios sumos atsiranda, kai Bendrijos tiesiogiai skolininkui suteikia pinigų, prekių arba paslaugų be ketinimo prekiauti gautinomis sumomis. Jos įtraukiamos į ilgalaikį turtą, išskyrus sumas, kurios turi būti sumokėtos per 12 mėnesių nuo balanso datos.

iii) Investicijos, laikomos iki išpirkimo termino

Investicijos, laikomos iki išpirkimo termino, yra neišvestinis finansinis turtas su fiksuotais arba kitaip nustatomais mokėjimais bei nustatytais išpirkimo terminais, kurių Europos Bendrijos ketina ir gali laikytis. Šiais finansiniais metais Europos Bendrijos neturėjo jokių šiai kategorijai priskiriamų investicijų.

iv) Parduoti turimas finansinis turtas

Parduoti turimas finansinis turtas yra neišvestinė priemonė, kuri arba priskiriama šiai kategorijai, arba nepatenka į jokią kitą kategoriją. Jis nurodomas kaip ilgalaikis turtas, išskyrus atvejus, kai Bendrijos ketina realizuoti investicijas per 12 mėnesių nuo balanso datos.

Pirminis pripažinimas ir vertinimas

Finansinio turto, vertinamo tikrąja verte, įskaitant pelną arba nuostolį, laikomo iki išpirkimo termino ir turimo parduoti, pirkimas ir pardavimas į apskaitą įtraukiamas prekybos dieną — tą dieną, kai Europos Bendrijos įsipareigoja pirkti arba parduoti konkretų turtą. Paskolos pripažįstamos tada, kai pinigai yra iš anksto sumokami skolininkams. Investicijos iš pradžių pripažįstamos tikrąja verte, įskaitant sandorio sąnaudas, susijusias su visu finansiniu turtu, kuris neapskaitomas tikrąja verte kaip pelnas arba nuostolis. Finansinis turtas, apskaitomas tikrąja verte kaip pelnas arba nuostolis, iš pradžių pripažįstamas tikrąja verte, o sandorio sąnaudos pripažįstamos ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje.

Pirminio pripažinimo metu finansinio turto tikrąja verte iš pradžių paprastai laikoma sandorio kaina (t. y. gauto atlygio tikroji vertė). Tačiau kai suteikiama ilgalaikė paskola, kuriai neskaičiuojamos palūkanos arba palūkanos yra žemesnės nei rinkos, jos tikroji vertė gali būti vertinama kaip visų būsimų piniginių įplaukų, diskontuotų vyraujančia rinkos palūkanų norma, taikoma panašiai priemonei su panašiu kredito reitingu, dabartinė vertė.

Likviduojamos EAPB paskolų, suteiktų pareigūnams, atveju įgyvendinamumo ir reikšmingumo sumetimais sandorio vertė yra naudojama kaip pirminė tikroji vertė, neatsižvelgiant į suteiktas lengvatines palūkanų normas.

Finansinių priemonių pripažinimas panaikinamas, kai baigiasi teisių į pinigų srautus iš investicijų galiojimas arba šios teisės perduodamos, arba kai Europos Bendrijos iš esmės perduoda visą su nuosavybe susijusią riziką ir atlygį.

Tolesnis vertinimas

Parduoti turimas finansinis turtas ir finansinis turtas tikrąja verte kaip pelnas arba nuostolis, vėlesniais laikotarpiais apskaitomi tikrąja verte. Pelnas ir nuostoliai, atsiradę dėl kategorijai „finansinio turto tikrąja verte kaip pelnas arba nuostolis“ priskiriamo turto tikrosios vertės pasikeitimo, įtraukiami į laikotarpio, kada jie buvo patirti, ekonominės veiklos rezultatų ataskaitą.

Piniginio finansinio turto užsienio valiuta, klasifikuojamo kaip parduoti turimas finansinis turtas, tikrosios vertės pokyčiai, susiję su perskaičiavimo skirtumu, parodomi ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje. Nepiniginio finansinio turto, klasifikuojamo kaip parduoti turimas turtas, tikrosios vertės pokyčiai nurodomi tikrosios vertės rezerve. Kai finansinis turtas, klasifikuojamas kaip parduoti turimas turtas, yra parduodamas arba nuvertėja, sukaupti tikrosios vertės koregavimai, anksčiau parodyti tikrosios vertės rezerve, parodomi ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje.

Pardavimui turimo finansinio turto palūkanos, apskaičiuojamos taikant faktinių palūkanų metodą, nurodomos ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje. Dividendai už parduoti turimas nuosavybės priemones yra pripažįstami, kai nustatoma Europos Bendrijų teisė gauti tokius mokėjimus.

Aktyviosiose rinkose kotiruojamų investicijų tikroji vertė yra pagrįsta tuo metu siūlomomis kainomis. Jeigu finansinis turtas neturi aktyviosios rinkos (taip pat į biržų sąrašus neįtrauktų vertybinių popierių atveju), Europos Bendrijos tikrąją vertę nustato taikydamos vertinimo metodus. Jie apima pastarojo meto sandorių tarp nesusijusių šalių naudojimą, sąsajas su kitomis iš esmės tokiomis pačiomis priemonėmis, diskontuotų pinigų srautų analizę, pasirenkamųjų sandorių kainų nustatymo modelius ir kitus vertinimo metodus, kuriuos paprastai naudoja rinkos dalyviai.

Tais atvejais, kai investicijų į nuosavybės priemones, kurios neturi aktyviojoje rinkoje nustatytos kainos, tikroji vertė negali būti patikimai įvertinta, šios investicijos vertinamos savikaina, atėmus nuostolius dėl vertės sumažėjimo.

Paskolos ir gautinos sumos bei iki išpirkimo termino laikomos investicijos apskaitomos amortizuota savikaina, taikant faktinių palūkanų metodą. Iš skolintų lėšų suteiktų paskolų atveju faktinių palūkanų metodas atskirai paskoloms ir įsiskolinimams reikšmingumo sumetimais negali būti taikomas. Europos Bendrijų patirtos operacijos sąnaudos, vėliau priskirtos paskolos gavėjui, yra tiesiogiai pripažįstamos ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje.

Finansinio turto vertės sumažėjimas

Europos Bendrijos kiekvieno balanso sudarymo dieną įvertina, ar yra objektyvių įrodymų, kad sumažėjo finansinio turto vertė. Finansinio turto vertė sumažėja ir nuostoliai dėl vertės sumažėjimo patiriami tada ir tik tada, jeigu yra objektyvių įrodymų, kad turto vertė sumažėjo dėl vieno arba kelių įvykių po turto pirminio pripažinimo, ir toks įvykis (arba įvykiai), dėl kurio (-ių) atsirado nuostolis, veikia finansinio turto, kuris gali būti patikimai apskaičiuotas, apskaičiuotus būsimuosius pinigų srautus.

i) Amortizuota savikaina apskaitomas turtas

Jeigu yra objektyvių įrodymų, kad sumažėjo paskolų, gautinų sumų arba iki išpirkimo termino laikomų investicijų, apskaitomų amortizuota savikaina, vertė, tuomet nuostolio suma skaičiuojama kaip turto apskaitinės vertės ir apskaičiuotų būsimųjų pinigų srautų (neįtraukiant būsimų kredito nuostolių, kol jie nepatirti), diskontuotų taikant pradinę šio finansinio turto faktinių palūkanų normą, dabartinės vertės skirtumas. Turto apskaitinė vertė sumažinama, o nuostolio suma pripažįstama ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje. Jeigu paskolai arba iki išpirkimo termino laikomai investicijai taikoma kintama palūkanų norma, tuomet diskonto norma bet kokiam vertės sumažėjimo nuostoliui vertinti lygi sutartyje nustatytai dabartinei faktinių palūkanų normai.

Įkeisto finansinio turto įvertintų būsimųjų pinigų srautų dabartinės vertės skaičiavimas parodo pinigų srautus, kurie gali atsirasti dėl prarastos teisės į šį turtą, atėmus įkeisto turto gavimo ir pardavimo sąnaudas, neatsižvelgiant į tai, ar teisės į šį turtą praradimas yra tikėtinas, ar ne.

Jeigu vėliau sumažėja vertės sumažėjimo nuostolio suma, ir šis sumažėjimas gali būti objektyviai susietas su įvykiu, įvykusiu jau pripažinus vertės sumažėjimą, pirmiau pripažintas vertės sumažėjimo nuostolis ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje panaikinamas.

ii) Tikrąja verte apskaitomas turtas

Nuosavybės vertybinių popierių, klasifikuojamų kaip parduoti turimas turtas, atveju reikšmingas arba ilgalaikis vertybinio popieriaus vertės sumažėjimas žemiau jo savikainos rodo, kad jis yra nuvertėjęs. Jeigu yra tokių įrodymų apie parduoti turimą finansinį turtą, sukaupti nuostoliai, skaičiuojami kaip įsigijimo savikainos ir dabartinės tikrosios vertės skirtumas, atėmus bet kokius nuostolius dėl šio finansinio turto vertės sumažėjimo, anksčiau pripažintus ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje, yra atimami iš rezervų ir pripažįstami ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje. Nuosavybės priemonių ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje pripažinti nuostoliai dėl vertės sumažėjimo ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje nėra panaikinami. Jeigu vėliau parduoti turimos skolos priemonės tikroji vertė padidėja, o toks padidėjimas gali būti objektyviai susietas su įvykiu, įvykusiu jau pripažinus vertės sumažėjimo nuostolį, vertės sumažėjimo nuostolis ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje panaikinamas.

1.5.5. Atsargos

Atsargos parodomos savikaina arba grynąja galimo realizavimo verte, atsižvelgiant į tai, kuri iš jų mažesnė. Savikaina nustatoma pagal FIFO metodą (pirmiausiai sunaudojamos anksčiausiai įsigytos ar pagamintos atsargos). Į pagamintos produkcijos ir nebaigtos gamybos savikainą įtraukiamos žaliavos, tiesioginio darbo, kitos tiesioginės sąnaudos ir susijusios gamybos pridėtinės išlaidos (remiantis normaliu veiklos pajėgumu). Grynoji galimo realizavimo vertė — įvertinta pardavimo kaina, esant įprastoms verslo sąlygoms, atėmus gamybos užbaigimo sąnaudas ir pardavimo išlaidas.

Kai atsargos laikomos realizavimui be mokesčių arba už nedidelį mokestį, jos įvertinamos savikaina arba dabartine atsargų atkuriamąja verte, atsižvelgiant į tai, kuri iš jų mažesnė. Dabartinė atkuriamoji vertė — tai sąnaudos, kurias patirtų Europos Bendrijos, jeigu įsigytų turtą atskaitomybės dieną.

1.5.6. Išankstinio finansavimo sumos

Išankstinis finansavimas — tai mokėjimas, kuriuo gavėjui suteikiamas pinigų avansas, t. y. pradinės lėšos. Šios lėšos gali būti padalytos į kelis mokėjimus per išankstinio finansavimo susitarime nustatytą laikotarpį. Suteiktos lėšos arba avansas yra grąžinami arba naudojami tuo tikslu, kuriuo buvo išmokėti, per susitarime nustatytą laikotarpį. Jeigu gavėjas nepatiria reikalavimus atitinkančių išlaidų, jis privalo išankstinį finansavimą grąžinti Europos Bendrijoms. Patvirtinus reikalavimus atitinkančias sąnaudas ir grąžinus sumas, mažinama (visiškai arba iš dalies) išankstinio finansavimo suma.

Metų pabaigoje likusios išankstinio finansavimo sumos nustatomos iš pirminės (-ių) išmokėtos (-ų) sumos (-ų) atėmus: grąžintas sumas, padengtas reikalavimus atitinkančias sumas, metų pabaigoje dar nepadengtas apskaičiuotas reikalavimus atitinkančias sumas ir vertės sumažėjimą.

Palūkanos už išankstinį finansavimą pripažįstamos jų priskaičiavimo metu pagal atitinkamo susitarimo nuostatas. Metų pabaigoje sukauptų palūkanų įplaukos įvertinamos remiantis patikimiausia informacija ir šis įvertis įtraukiamas į balansą. Garantijos, susijusios su išankstinio finansavimo sumomis, yra parodomos nebalansiniuose straipsniuose kaip neapibrėžtasis turtas.

1.5.7. Gautinos sumos

Gautinos sumos apskaitomos pradine suma, atėmus vertės sumažėjimą. Gautinų sumų vertė sumažinama tada, kai yra objektyvių įrodymų, kad Europos Bendrijos negalės surinkti visų pradinio dydžio gautinų sumų. Vertės sumažinimo suma lygi turto apskaitinės vertės ir atgautinos sumos, įvertintos būsimųjų pinigų srautų dabartine verte, diskontuota panašiems skolininkams taikoma rinkos palūkanų norma, skirtumui. Vertės sumažinimo suma nurodoma ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje. Taip pat nurodoma, kad per metus paprastai sumažinama 20 % neįvykdytų vykdomųjų raštų sumoms išieškoti, kuriems dar nebuvo taikomas specialus vertės sumažinimas, bendros vertės.

Informacijos apie metų pabaigoje pripažintų sukauptų pajamų tvarkymą rasite ir 1.5.13 pastaboje.

1.5.8. Pinigai ir pinigų ekvivalentai

Pinigai ir pinigų ekvivalentai apibrėžiami kaip trumpalaikis turtas. Jie apima pinigus kasoje, bankuose laikomus indėlius iki pareikalavimo, kitas trumpalaikes itin likvidžias investicijas, kurių pradinis terminas ne ilgesnis kaip trys mėnesiai, ir banko sąskaitų pereikvojimus. Banko sąskaitų pereikvojimai nurodomi balanso trumpalaikių įsipareigojimų finansiniuose įsipareigojimuose.

1.5.9. Išmokos darbuotojams

Pensijų įsipareigojimai

Europos Bendrijos tvarko nustatytus pensijų išmokų planus. Nustatytas išmokų planas yra pensijų planas, kuriame bendrai apibrėžiama pensijų išmokų suma, kurią darbuotojas gaus išėjęs į pensiją ir kuri paprastai priklauso nuo vieno ar daugiau veiksnių, pvz., amžiaus, tarnybos metų ir kompensacijos. Nepaisant to, kad vienas trečdalis tikėtinų šių išmokų sąnaudų dengiamas iš darbuotojų atlyginimų, šie įsipareigojimai nefinansuojami.

Balanse pripažintas įsipareigojimas, susijęs su nustatytais pensijų išmokų planais, yra lygus dabartinei nustatyto išmokų įsipareigojimo vertei balanso dieną, atėmus bet kokio plano turto tikrąją vertę. Nustatytą išmokų įsipareigojimą apskaičiuoja nepriklausomi aktuarai, taikydami prognozuojamo sąlyginio vieneto metodą. Nustatyto išmokų įsipareigojimo dabartinė vertė nustatoma diskontuojant įvertintus būsimuosius pinigų srautus, taikant aukštos kokybės įmonių obligacijų, kurios išreikštos valiuta, kuria bus mokamos išmokos, ir kurių išpirkimo terminas panašus į susijusio pensijų įsipareigojimo terminą, palūkanų normas.

Aktuarinis pelnas ir nuostoliai, atsiradę dėl praktinio koregavimo ir aktuarinių prielaidų pokyčių, iš karto nurodomi ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje. Ankstesnės tarnybos sąnaudos iš karto nurodomos ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje, išskyrus tuos atvejus, kai pensijų plano pokyčiai priklauso nuo darbuotojų, likusių tarnyboje tam tikram laikotarpiui (teisių perdavimo laikotarpiui). Tokiu atveju ankstesnės tarnybos sąnaudos yra amortizuojamos pagal tiesinį metodą per teisių perdavimo laikotarpį.

Ligos išmokos pasibaigus tarnybos laikotarpiui

Europos Bendrijos rūpinasi savo darbuotojų sveikata, kompensuodamos medicinines išlaidas. Kasdienei veiklai administruoti sukurtas atskiras fondas (RCAM). Šia sistema naudojasi tiek dabartiniai darbuotojai, pensininkai, našliai ir našlės, tiek jų naudos gavėjai.

Išmokos, mokamos nedirbantiems asmenims (pensininkams, našlaičiams ir t. t.), klasifikuojamos kaip išmokos darbuotojams pasibaigus tarnybos laikotarpiui. Atsižvelgiant į šių išmokų pobūdį, reikia atlikti aktuarinius skaičiavimus. Įsipareigojimas balanse nustatomas panašiu principu kaip ir pensijų įsipareigojimai (žr. pirmiau).

1.5.10. Atidėjiniai

Atidėjiniai pripažįstami tuomet, kai Europos Bendrijos turi dabartinį teisinį arba konstruktyvų įsipareigojimą, susijusį su praeities įvykiais, ir labai tikėtina, kad įsipareigojimams įvykdyti bus reikalingos išteklių išmokos, o suma gali būti patikimai įvertinta. Atidėjiniai būsimiems veiklos nuostoliams nepripažįstami. Atidėjinio suma yra geriausias išlaidų, kurios, kaip numatoma, gali būti reikalingos atskaitomybės dieną turimam įsipareigojimui padengti, įvertis. Kai atidėjinys susijęs su daug punktų, įsipareigojimas vertinamas apskaičiuojant visus galimus rezultatus ir jų tikimybes (tikėtinos vertės metodas).

Kai pinigų laiko vertės poveikis yra reikšmingas, atidėjinio suma yra įsipareigojimui padengti reikalingų tikėtinų išlaidų dabartinė vertė. Taikoma diskonto norma — tai norma, parodanti dabartinį pinigų laiko vertės ir įsipareigojimui būdingos rizikos (bet ne rizikos, pagal kurią pakoreguoti būsimų pinigų srautų įverčiai) rinkos įvertinimą.

1.5.11. Finansiniai įsipareigojimai

Finansiniai įsipareigojimai apima įsiskolinimus ir prekybai laikomus įsipareigojimus. Įsiskolinimus sudaro įsiskolinimai iš kredito įstaigų ir skolos lakštais patvirtintos skolos. Įsiskolinimai iš pradžių parodomi tikrąja verte, lygia emisijos įplaukoms (gauto atlygio tikrajai vertei), atėmus sandorio sąnaudas, o vėlesniais laikotarpiais apskaitomi amortizuota savikaina, naudojant faktinių palūkanų metodą; bet koks įplaukų, atėmus sandorio sąnaudas, ir išpirkimo vertės skirtumas parodomas ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje įsiskolinimo laikotarpiu, taikant faktinių palūkanų metodą. Įsiskolinimai klasifikuojami kaip ilgalaikiai įsipareigojimai, išskyrus sumas, kurių išpirkimo terminas trumpesnis kaip 12 mėnesių nuo balanso dienos. Iš skolintų lėšų suteiktų paskolų atveju faktinių palūkanų metodas atskirai paskoloms ir įsiskolinimams reikšmingumo sumetimais negali būti taikomas. Europos Bendrijų patirtos sandorio sąnaudos, vėliau priskirtos paskolos gavėjui, yra tiesiogiai pripažįstamos ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje.

Prekybai laikomi įsipareigojimai apima išvestines priemones, neatitinkančias apsidraudimo sandorių apskaitos reikalavimų, kai jų tikroji vertė yra neigiama. Jų apskaita yra tokia pati kaip ir prekybai laikomo turto, žr. 1.5.4 pastabą.

1.5.12. Mokėtinos sumos

Didžioji Bendrijų mokėtinų sumų dalis nėra susijusi su prekių arba paslaugų pirkimu, o yra neapmokėti dotacijų arba kitokio Bendrijų finansavimo gavėjų prašymai kompensuoti išlaidas. Jos yra nurodomos kaip mokėtinos sumos, lygios prašomai sumai, kai gaunamas prašymas kompensuoti sąnaudas, o atlikus patikrinimą, atitinkamų finansų specialistų pripažįstamos atitinkančiomis reikalavimus. Šiame etape jos vertinamos patvirtintos ir reikalavimus atitinkančios sumos dydžiu.

Mokėtinos sumos, susijusios su prekių ir paslaugų pirkimu, nurodomos pradine suma gavus sąskaitą, o susijusios išlaidos įtraukiamos į apskaitą, kai prekės yra pristatytos arba paslaugos suteiktos ir Europos Bendrijos tai patvirtina.

1.5.13. Sukauptos ir būsimųjų laikotarpių pajamos bei sąnaudos

Kaupiamosios apskaitos esmė — užtikrinti, kad operacijos būtų įrašomos į tuos apskaitos metus, su kuriais jos susijusios. Ši užduotis vadinama atskyrimo užduotimi. Ypač svarbu įvertinti, kokias reikalavimus atitinkančias išlaidas patyrė Bendrijų lėšų gavėjai, nors Bendrijoms apie jas dar nepranešė (sukauptos sąnaudos). Siekiant nustatyti geriausią šių sumų įvertį, taikomi skirtingi metodai, atsižvelgiant į veiklos rūšį ir turimą informaciją. Kai kurie mokėjimai, atvirkščiai, yra atlikti einamaisiais metais ir susiję su tolesniais laikotarpiais (būsimųjų laikotarpių sąnaudos). Tokios sumos turi būti nustatytos ir įtrauktos į tolesnį (-ius) laikotarpį (-ius).

Pagal Europos Bendrijų apskaitos taisykles sandoriai ir įvykiai nurodomi finansinėse ataskaitose tuo laikotarpiu, su kuriuo jie susiję. Sukauptos išlaidos apskaitos laikotarpio pabaigoje nurodomos remiantis įvertinta pervedimo įsipareigojimo, kuris turi būti atliktas per tam tikrą laikotarpį, suma. Sukauptos išlaidos skaičiuojamos pagal išsamias Komisijos parengtas veiklos ir praktines gaires, kurių tikslas — užtikrinti, kad finansinėse ataskaitose būtų nurodyta tikra ir teisinga padėtis.

Įplaukos taip pat apskaitomos tuo laikotarpiu, su kuriuo jos susijusios. Metų pabaigoje, jeigu sąskaita nėra išsiųsta, o paslauga buvo suteikta, Komisija pristatė prekes arba yra sudarytas sutartinis susitarimas (t. y. remiantis sutartimi), finansinėse atskaitose bus nurodytos sukauptos pajamos.

Be to, metų pabaigoje, jeigu sąskaita išsiųsta, o paslaugos dar nesuteiktos arba prekės dar nepristatytos, įplaukos bus atidėtos ir nurodytos kitame apskaitos laikotarpyje.

1.6. EKONOMINĖS VEIKLOS REZULTATŲ ATASKAITA

1.6.1. Įplaukos

Su pardavimais nesusijusios įplaukos

Jos sudaro didžiąją Bendrijų įplaukų dalį ir apima daugiausia tiesioginius bei netiesioginius mokesčius ir nuosavųjų išteklių sumas. Be mokesčių Europos Bendrijos taip pat gali gauti kitų šalių mokėjimus, kaip antai rinkliavas, baudas ir dovanojamas lėšas.

BNP pagrįsti ištekliai ir PVM ištekliai

Gautinos sumos ir susijusios įplaukos yra pripažįstamos, kai Europos Bendrijos išsiunčia valstybėms narėms pareikalavimą įmokėti įnašus. Šios sumos nurodomos kaip „pareikalauta suma“. Kadangi PVM ir BNP ištekliai pagrįsti atitinkamų biudžetinių metų duomenų įverčiais, jie gali būti pakoreguoti, kadangi prieš valstybėms narėms paskelbiant galutinius duomenis, sumos gali keistis. Įverčių pokyčio poveikis yra įtraukiamas nustatant laikotarpio, kai įvyko pokytis, grynąjį perteklių arba deficitą.

Tradiciniai nuosavieji ištekliai

Gautinos sumos ir susijusios įplaukos pripažįstamos, kai iš valstybių narių gaunamos atitinkamos mėnesinės A ataskaitos (apimančios surinktus mokesčius ir mokėtinas sumas, kurios yra garantuotos ir neužginčytos). Atskaitomybės dieną valstybių narių surinktos, bet dar Europos Bendrijoms nesumokėtos laikotarpio įplaukos yra įvertinamos ir pripažįstamos kaip sukauptos įplaukos. Sumos, nurodytos ketvirtinėse B ataskaitose (apimančios mokesčius, kurie nėra nei surinkti, nei garantuoti, taip pat garantuotas sumas, užginčytas skolininko), gautose iš valstybių narių, yra pripažįstamos kaip įplaukos, atėmus su jomis susijusias surinkimo sąnaudas (25 %). Be to, ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje pripažįstamas vertės sumažinimas, lygus numatomam susigrąžinimo skirtumui.

Baudos

Gautinos sumos ir susijusios įplaukos pripažįstamos, kai Bendrijos priima sprendimą skirti baudą ir apie tokį sprendimą oficialiai praneša adresatui. Jeigu kyla abejonių dėl įmonės mokumo, nurodomas teisės į gautinas sumas vertės sumažėjimas. Priėmus sprendimą skirti baudą, skolininkai per du mėnesius nuo pranešimo dienos turi:

— arba pritarti sprendimui (tokiu atveju jie privalo per nustatytą laikotarpį sumokėti baudą, ir suma laikoma Bendrijų galutinai surinkta),

— arba nepritarti sprendimui (tokiu atveju jie pateikia apeliacinį skundą pagal Bendrijų teisę).

Tačiau pagrindinė baudos suma turi būti sumokėta per nustatytą trijų mėnesių laikotarpį, nes apeliacija nesustabdo sprendimo galiojimo (EB sutarties 242 straipsnis). Skolininkai turi dvi galimybes: sumokėti baudą laikinai arba pateikti banko garantiją sumai.

Jeigu įmonė sprendimą apskundė ir jau laikinai sumokėjo baudą, suma parodoma kaip neapibrėžtasis įsipareigojimas. Tačiau, kadangi adresato apeliacija dėl Bendrijų sprendimo nesustabdo sprendimo galiojimo, gauti pinigai naudojami padengti gautiną sumą. Jeigu vietoj mokėjimo gaunama garantija, bauda lieka kaip gautina suma, o garantija parodoma kaip neapibrėžtasis turtas.

Jeigu tikėtina, kad Pirmosios instancijos teismas gali priimti Bendrijoms nepalankų sprendimą, tokiai rizikai daromas atidėjinys. Jeigu vietoj to pateikiama garantija, neapmokėtos gautinos sumos vertė sumažinama laikantis reikalavimų. Bankų sąskaitose, kuriose laikomi gauti mokėjimai, sukauptas palūkanas Europos Bendrijos pripažįsta įplaukomis ir atitinkama suma padidina neapibrėžtąjį įsipareigojimą.

Išlaidų susigrąžinimas

Dėl operacijų, už kurias kompensuojami pirmiau iš Europos biudžeto galutiniam gavėjui, trečiajai šaliai arba valstybei narei atlikti mokėjimai, pateikiami ir apskaitomi vykdomieji raštai sumoms išieškoti:

— išlaidų susigrąžinimas. Kiek tai susiję su tokios rūšies susigrąžinimais, jeigu vykdomasis raštas sumoms išieškoti pateikiamas per tuos pačius pradinio mokėjimo metus, pagal apskaitos taisykles reikia jį įtraukti į apskaitą kaip iš gavėjo gautiną sumą, atitinkamai sumažinant tų metų išlaidas. Tačiau jeigu vykdomasis raštas sumoms išieškoti yra pateikiamas kitais metais, tai gautina suma su atitinkamu įrašu parodoma kaip pajamos tų metų ekonominės veiklos rezultatų ataskaitos išlaidų kategorijoje „išlaidų susigrąžinimas“, arba

— išankstinio finansavimo sumų susigrąžinimas. Šiuo atveju suma įtraukiama į išankstinio finansavimo išlaidų kategoriją.

Pardavimų įplaukos

Prekių pardavimo įplaukos pripažįstamos, kai didžioji su prekių nuosavybe susijusios rizikos ir naudos dalis perduodama pirkėjui.

Su paslaugų teikimu susijusio sandorio įplaukos nurodomos atsižvelgiant į sandorio baigtumo laipsnį atskaitomybės dieną.

Palūkanų pajamos ir išlaidos

Palūkanų pajamos ir išlaidos parodomos ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje, taikant faktinių palūkanų metodą. Šis metodas taikomas finansinio turto arba finansinio įsipareigojimo amortizuotai savikainai apskaičiuoti ir palūkanų pajamoms arba palūkanų išlaidoms per atitinkamą laikotarpį paskirstyti. Faktinė palūkanų norma — tai norma, kuria tiksliai diskontuojamos apskaičiuotos būsimos piniginės išmokos arba įplaukos iki finansinio turto arba finansinio įsipareigojimo grynosios apskaitinės vertės per numatomą finansinės priemonės laikotarpį (arba prireikus per trumpesnį laikotarpį). Apskaičiuodamos faktinę palūkanų normą, Europos Bendrijos įvertina pinigų srautus, atsižvelgdamos į visas finansinės priemonės sutartines nuostatas (pavyzdžiui, išankstinio mokėjimo pasirinkimą), tačiau neatsižvelgdamos į būsimus kredito nuostolius. Į šį apskaičiavimą įtraukiami visi mokesčiai ir kitos sumos, kurias sutarties šalys sumokėjo arba gavo viena iš kitos ir kurios yra neatskiriama faktinės palūkanų normos dalis, taip pat sandorio sąnaudos ir visi kiti priedai arba nuolaidos.

Iš skolintų lėšų suteiktų paskolų atveju faktinių palūkanų metodas atskirai paskoloms ir įsiskolinimams reikšmingumo sumetimais negali būti taikomas. Europos Bendrijų patirtos sandorio sąnaudos, vėliau priskirtos paskolos gavėjui, yra tiesiogiai pripažįstamos ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje.

Kai finansinis turtas arba panašaus finansinio turto grupė yra nurašyta dėl vertės sumažėjimo nuostolių, vertės sumažėjimo nuostolio įvertinimo tikslais palūkanų pajamos nurodomos taikant palūkanų normą, naudojamą diskontuojant būsimus pinigų srautus.

Dividendų pajamos

Dividendų pajamos nurodomos tada, kai nustatoma teisė gauti mokėjimą.

1.6.2. Išlaidos

Su pardavimais susijusios išlaidos, patiriamos perkant prekes ir paslaugas, yra nurodomos, kai prekes pristato ir priima Europos Bendrijos. Jos parodomos pradine sąskaitoje nurodyta savikaina.

Europos Bendrijoms yra būdingos su pardavimais nesusijusios išlaidos, kurios sudaro didžiąją visų išlaidų dalį. Jos susijusios su pervedimais gavėjams ir gali būti trijų rūšių: teisės į gautinas sumas, pervedimai pagal susitarimą ir atskiros dotacijos, įnašai ir dovanojamos lėšos.

Pervedimai pripažįstami išlaidomis tą laikotarpį, kurį įvyko įvykiai, dėl kurių buvo atliktas pervedimas, jeigu tik pervedimo pobūdis yra leidžiamas pagal teisės aktus (Finansinio reglamento, Tarnybos nuostatų arba kitų teisės aktų) arba yra pasirašyta sutartis, pagal kurią leidžiama atlikti pervedimą; gavėjas atitiko visus tinkamumo kriterijus; galima pagrįstai apskaičiuoti sumą.

Kai gaunamas bet koks pripažinimo kriterijus atitinkantis prašymas atlikti mokėjimą arba kompensuoti sąnaudas, jis pripažįstamas išlaidomis, lygiomis reikalavimus atitinkančiai sumai. Reikalavimus atitinkančios išlaidos, kurios turi būti padengtos gavėjams, tačiau apie kurias dar nėra pranešta, metų pabaigoje yra įvertinamos ir įrašomos kaip sukauptos išlaidos.

1.7. NEAPIBRĖŽTASIS TURTAS IR ĮSIPAREIGOJIMAI

Neapibrėžtasis turtas

Neapibrėžtasis turtas — dėl praeities įvykių galintis atsirasti turtas, kurio buvimas bus patvirtintas tiktai įvykus arba neįvykus vienam ar daugiau nevisiškai Europos Bendrijų kontroliuojamų neapibrėžtų būsimųjų įvykių. Neapibrėžtasis turtas parodomas, kai tikimasi gauti ekonominės naudos arba turėti naudojimo galimybių.

Neapibrėžtas turtas vertinamas kiekvieną balanso sudarymo dieną, siekiant užtikrinti, kad pokyčiai būtų tinkamai parodyti finansinėse ataskaitose. Jeigu iš esmės neabejojama, kad bus gauta ekonominės naudos arba padidės naudojimo galimybės, o turto vertė gali būti patikimai įvertinta, turtas ir su juo susijusios įplaukos parodomos to laikotarpio, kuriuo atsiranda šių pokyčių, finansinėse ataskaitose.

Neapibrėžtieji įsipareigojimai

Neapibrėžtasis įsipareigojimas — dėl praeities įvykių galintis atsirasti įsipareigojimas, kurio buvimas bus patvirtintas tiktai įvykus arba neįvykus vienam ar daugiau nevisiškai Europos Bendrijų kontroliuojamų neapibrėžtų būsimų įvykių; arba dabartinis įsipareigojimas, atsiradęs dėl praeities įvykių, kuris dar nėra pripažintas, kadangi nėra tikėtina, kad įsipareigojimui įvykdyti bus reikalingi ekonominę naudą teikiantys ištekliai arba naudojimo galimybės, arba, retais atvejais, kai įsipareigojimo suma negali būti pakankamai patikimai nustatyta.

Neapibrėžtasis įsipareigojimas parodomas, nebent ekonominę naudą teikiančių išteklių išmokų arba naudojimo galimybių tikimybė yra maža. Nors dėl savo kasdieninės veiklos (pvz., ES teisės aktų ir standartų įgyvendinimas ir vykdymas) pobūdžio EB patiria tam tikrą riziką ir, kaip daugelyje viešųjų įstaigų, kai kurių rūšių rizika yra savaime apdrausta, neapibrėžtasis įsipareigojimas neparodomas, nebent įvyksta konkretus įvykis, kadangi iki tol išteklių išmokų tikimybė yra maža.

Neapibrėžtieji įsipareigojimai vertinami kiekvieną balanso sudarymo dieną, siekiant nustatyti, ar galima tikėtis ekonominę naudą teikiančių išteklių išmokų arba naudojimo galimybių. Jeigu tampa tikėtina, kad punktui, kuris vertinamas kaip neapibrėžtasis įsipareigojimas, prireiks ekonominę naudą teikiančių išteklių išmokų arba naudojimo galimybių, tikimybės atsiradimo laikotarpio finansinėse ataskaitose padaromas atidėjinys.

Būsimo finansavimo įsipareigojimai

Būsimo finansavimo įsipareigojimas yra teisinis arba konstruktyvus įsipareigojimas, paprastai įformintas Europos Bendrijų sutartimi, kuriam įvykdyti ateityje gali prireikti išteklių išmokų.

Garantijos

Garantijos yra dėl praeities įvykių galintis atsirasti turtas arba įsipareigojimai, kurių buvimas bus patvirtintas tiktai įvykus arba neįvykus garantuojamam įvykiui. Todėl garantijos laikomos neapibrėžtuoju turtu arba įsipareigojimais. Garantijos galiojimas baigiasi, kai nebelieka garantuojamo įvykio. Ji pradedama vykdyti, kai laikomasi sąlygų, leidžiančių pateikti garantui prašymą atlikti mokėjimą.

2. BALANSO PASTABOS

ILGALAIKIS TURTAS

2.1. NEMATERIALUSIS TURTAS

Mln. EUR Suma Bendroji apskaitinė vertė 2006 m. gruodžio 31 d. 82 Papildomi įsigijimai 22 Perleidimas (2) Perkėlimas iš vienos turto kategorijos į kitą 13 Kiti pokyčiai (10) Bendroji apskaitinė vertė 2007 m. gruodžio 31 d. 105 Sukaupta amortizacija 2006 m. gruodžio 31 d. 45 Amortizacijos sąnaudos per metus 11 Perleidimas (2) Perkėlimas iš vienos turto kategorijos į kitą 8 Kiti pokyčiai (1) Sukaupta amortizacija 2007 m. gruodžio 31 d. 61 GRYNOJI APSKAITINĖ VERTĖ 2007 M. GRUODŽIO 31 D. 44 Grynoji apskaitinė vertė 2006 m. gruodžio 31 d. 37

Nematerialusis turtas — tai atpažįstamas nepiniginis turtas, neturintis fizinio turinio. Norint jį priskirti turtui balanse, jį turi kontroliuoti ūkio subjektas, o Europos Bendrijoms ateityje jis turi teikti ekonominę naudą. Šios sumos pirmiausia susijusios su kompiuterine programine įranga.

2.2. NEKILNOJAMASIS TURTAS, ĮRANGA IR ĮRENGIMAI

2.2.1. Žemė ir pastatai

Kai kuriose šalyse negalima atskirti žemės vertės nuo pastato vertės, nes tiek žemė, tiek pastatas buvo nupirkti kaip visuma. Žemės, kurios nusidėvėjimas neskaičiuojamas, vertė nebus vertinama atskirai, jeigu nebus būtina, t. y. dėl tolesnių išlaidų, pvz., naujo nekilnojamojo turto statybos arba dalinio pardavimo.

2.2.2. Statomas turtas

2007 m. vasario 1 d. Taryba pasirašė sutartį LEX pastatui įsigyti už 260 mln. EUR galutinę kainą. Atitinkama vertė, 2006 m. gruodžio 31 d. įtraukta į šią 224 mln. EUR išlaidų kategoriją, 2007 m. pervesta į kategoriją „Žemė ir pastatai“. 2004 m. spalio mėn. Parlamentas pasirašė 2004 m. pastatų komplekso Briuselyje finansinės nuomos sutartį su išpirkimo galimybe, o komplekso statyba prasidėjo 2004 m. 2004 m. lapkričio mėn. sumokėtas pirmasis 40 mln. EUR išankstinis mokėjimas. Iki preliminarios patvirtinimo sutarties pasirašymo Parlamentas turi teisę atlikti papildomus išankstinius mokėjimus. 2007 m. gruodžio 31 d. sumokėta 318 mln. EUR suma už iki tos dienos atliktus darbus (2006 m. gruodžio 31 d. sumokėta 253 mln. EUR).

NEKILNOJAMASIS TURTAS, ĮRANGA IR ĮRENGINIAI

Mln. EUR Žemė ir pastatai Įranga ir įrengimai Baldai ir transporto priemonės Kompiuterinė įranga Kitas materialusis turtas Finansinė nuoma Statomas turtas Iš viso Bendroji apskaitinė vertė 2006 m. gruodžio 31 d. 3 580 331 181 427 110 1 926 483 7 038 Papildomi įsigijimai 54 34 10 64 15 16 76 269 Perleidimas (2) (8) (6) (38) (10) 0 (1) (65) Perkėlimas iš vienos turto kategorijos į kitą 227 (10) 3 (9) 3 0 (227) (13) Kiti pokyčiai 1 3 6 2 (3) 1 1 11 Bendroji apskaitinė vertė 2007 m. gruodžio 31 d. 3 860 350 194 446 115 1 943 332 7 240 Sukauptas nusidėvėjimas 2006 m. gruodžio 31 d. 1 354 265 130 314 77 312 2 452 Nusidėvėjimo sąnaudos per metus 154 28 14 61 9 63 329 Perleidimas (2) (8) (5) (36) (9) 0 (60) Perkėlimas iš vienos turto kategorijos į kitą (7) 2 (7) 4 0 (8) Kiti pokyčiai 3 1 1 0 (1) 4 Sukauptas nusidėvėjimas 2007 m. gruodžio 31 d. 1 506 281 142 333 81 374 2 717 GRYNOJI APSKAITINĖ VERTĖ 2007 M. GRUODŽIO 31 D. 2 354 69 52 113 34 1 569 332 4 523 Grynoji apskaitinė vertė 2006 m. gruodžio 31 d. 2 226 66 51 113 33 1 614 483 4 586

Mokėtinos įmokos, susijusios su finansine nuoma ir panašiomis teisėmis į gautinas sumas, parodomos balanse kaip ilgalaikiai ir trumpalaikiai įsipareigojimai (taip pat žr. E.2.15 ir E.2.18.1 pastabas). Jie išskaidomi toliau pateikiamoje lentelėje.

FINANSINĖ NUOMA

Mln. EUR Apibūdinimas Sukauptos sąnaudos (A) Būsimos mokėtinos sumos Vertė iš viso Paskesnės turto išlaidos Turto vertė Nusidėvėjimas Grynoji apskaitinė vertė < 1 metai > 1 metai > 5 metai Iš viso įsipareigojimų (B) A+B (C) A+B+C (E) A+B+C+E Žemė ir pastatai 328 28 159 1 349 1 536 1 864 61 1 925 (372) 1 553 Kitas materialusis turtas 3 4 11 0 15 18 0 18 (2) 16 Iš viso 2007 12 31 331 32 170 1 349 1 551 1 882 61 1 943 (374) 1 569 Iš viso 2006 12 31 304 28 143 1 391 1 562 1 866 60 1 926 (312) 1 614

2.3. ILGALAIKĖS INVESTICIJOS

Mln. EUR Pastaba Likutis 2007 12 31 Likutis 2006 12 31 Investicijos į asocijuotąsias įstaigas 2.3.1 246 208 Dalyvavimas bendrųjų įmonių veikloje 2.3.2 32 62 Garantijų fondas 2.3.3 1 149 1 371 Parduoti turimas turtas 2.3.4 533 495 Prekybai laikomas turtas 2.3.4 13 21 Iš viso investicijų 1 973 2 157

Šiai išlaidų kategorijai priskiriamos investicijos, kuriomis siekiama užmegzti nuolatinius ryšius ir kuriomis remiama Europos Bendrijų veikla. Jai taip pat priskiriamas Garantijų fondo grynasis turtas.

2.3.1. Investicijos į asocijuotąsias įstaigas. EIF

Mln. EUR Suma Likutis 2006 m. gruodžio 31 d. 208 Įsigijimai 31 Grynojo pertekliaus (deficito) dalis 13 Kiti nuosavybės pokyčiai (dividendai) (6) Likutis 2007 m. gruodžio 31 d. 246

Europos investicijų fondas (EIF) yra Europos Sąjungos finansų institucija, kurios specializacija — teikti rizikos kapitalą ir garantijas mažosioms ir vidutinėms įmonėms. Remdamosi 1994 m. birželio 6 d. Tarybos sprendimu, Komisijos atstovaujamos Europos Bendrijos pasirašė 600 mln. ekiu vertės EIF kapitalo, kurį sudaro 600 akcijų, arba 30 % EIF kapitalo, dalį. Kadangi 2006 m. gruodžio 31 d. Komisija apmokėjo visą pareikalautą kapitalą, kuris sudarė 20 % viso kapitalo, jos nepareikalauto kapitalo dalis (80 %) lygi 480 mln. EUR.

2007 m. balandžio 19 d. Tarybos sprendimu 2007/247/EB nuspręsta dėl Bendrijų dalyvavimo didinant EIF kapitalą. Remdamasi šiuo sprendimu, per 2007 m. Komisija pasirašė 91 iš 770 išleistų akcijų. EB iš viso pasirašė nominalios 91 mln. EUR vertės sumą, iš kurios apmokėta 20 % nominalios vertės suma (18 mln. EUR) ir 12 mln. EUR vertės akcijų priedas. Akcijų priedas nustatytas apskaičiuojant naują akcijų kainą pagal 2006 m. gruodžio 31 d. vienos akcijos grynojo turto vertę. 2007 m. gruodžio 31 d. Komisija iš viso pasirašė 691 mln. EUR (iš 2 770 mln. EUR) EIF akcinio kapitalo. Tai sudaro 24,95 % viso EIF akcinio kapitalo. Komisija apmokėjo 20 %, nepareikalautas likutis 2007 m. gruodžio 31 d. sudarė 553 mln. EUR.

Pagal 2005 m. Komisijos ir Europos investicijų banko (EIB) pasirašytą susitarimą Komisija turi teisę bet kuriuo metu parduoti savo akcijas EIB tokia kaina, kuri atitinka EIF įvertinimą, padalytą iš viso išleistų akcijų skaičiaus. Pardavimo pasirinkimo sandorio vertė beveik lygi nuliui, nes formulė, taikoma akcijų pardavimo kainai nustatyti, panaši į EIF grynojo akcinio kapitalo nustatymo formulę.

Remiantis EB apskaitos taisyklėmis, Bendrijoms tenkančiai EIF akcijų daliai įvertinti taikomas nuosavybės metodas. Akcijų paketas vertinamas 24,95 % EIF grynojo turto, kuris 2007 m. gruodžio 31 d. buvo 246 mln. EUR (2006 m. 208 mln. EUR), iš kurių 13 mln. EUR suma susijusi su 2007 m. rezultatu. 2007 m. gauta 6 mln. EUR dividendų už 2006 finansinius metus.

2.3.2. Dalyvavimas bendrųjų įmonių veikloje

Mln. EUR „Galileo“ SESAR ITER Iš viso Suma 2006 m. gruodžio 31 d. 62 0 0 62 Įsigijimai 0 10 39 49 Perleidimai ir panaikinimai (53) 0 0 (53) Grynojo pertekliaus (deficito) dalis (9) 0 (17) (26) Suma 2007 m. gruodžio 31 d. 0 10 22 32

„Galileo“

Siekiant įgyvendinti programos „Galileo“ rengimo etapą, Tarybos reglamentu (EB) Nr. 876/2002 ketverių metų laikotarpiui (2002–2006 m.) įsteigta bendroji įmonė, kaip apibrėžta Sutarties 171 straipsnyje. Šio juridinio asmens tikslas — rengiant programą „Galileo“, užtikrinti jos administravimo ir finansinės kontrolės vieningumą ir šiuo tikslu mobilizuoti tai programai skirtas lėšas. Nariai steigėjai buvo Komisijos atstovaujamos Europos Bendrijos ir Europos kosmoso agentūra (EKA). Pasitelkdama dotacijas iš transeuropinių tinklų (TEN) biudžeto, Komisija skiria bendrajai įmonei „Galileo“ (BĮG) reikiamų lėšų, kad būtų galima bendrai finansuoti atitinkamą rengimo etapo veiklą.

Europos GNSS priežiūros institucija, 2004 m. įkurta Bendrijos agentūra, 2007 m. sausio 1 d., kai buvo pradėtas BĮG likvidavimo procesas, oficialiai perėmė BĮG atsakomybę. Nors pagal 2007 m. lapkričio mėn. Tarybos sprendimą ši naujoji įstaiga iš pradžių ketino plėtoti viešojo ir privačiojo sektoriaus partnerystę, programa „Galileo“ dabar bus finansuojama iš ES biudžeto. 2007 m. pabaigoje, nepaisant suinteresuotųjų šalių (BĮG, Europos kosmoso agentūra, Europos GNSS priežiūros institucija) susitarimų pasirašymo, EKA nevisiškai perdavė Europos Bendrijoms nuosavybę į projektų turtą. Kadangi padėtis dėl turto perdavimo šiek tiek neaiški ir vėluojama tai padaryti, apdairumo sumetimais EB neįtraukė programos turto į savo balansą. Išsprendus šiuos su perdavimus susijusius klausimus, šį turtą ketinama pripažinti.

Likviduojamos BĮG grynasis turtas metų pabaigoje buvo 0 mln. EUR. „Galileo“ apskaitoma taikant nuosavybės metodą. 2007 m. Komisijai tenkanti bendrosios įmonės nuotolių dalis buvo 9 mln. EUR. Investicijos vertė 2007 m. gruodžio 31 d. buvo lygi 0 mln. EUR — ją sudarė 585 mln. EUR investicijų ir 585 mln. EUR sukauptos nuostolių dalies skirtumas. 53 mln. EUR įmokėto kapitalo Europos Bendrijoms buvo kompensuota 2007 m.

SESAR

Bendrosios įmonės tikslas — užtikrinti Europos oro eismo valdymo sistemos modernizavimą, koordinuojant ir sutelkiant visas atitinkamas ES mokslinių tyrimų ir plėtros pastangas. Bendroji įmonė SESAR įsteigta šio reglamento paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną, o jos veikla baigsis praėjus aštuoneriems metams po to, kai Taryba patvirtins Europos oro eismo valdymo pagrindinį planą.

Bendrosios įmonės SESAR steigėjai yra:

— Europos Bendrijos, atstovaujamos Europos Komisijos,

— Europos oro navigacijos saugumo organizacija („Eurocontrol“), atstovaujama savo agentūros.

Narių turimų balsų skaičius atitinka jų įnašus. Abiejų steigėjų į biudžetą įtraukti įnašai yra vienodi, todėl jie ketina turėti ir tiek pat balsų, kad būtų užkirstas kelias vienos šalies kontrolei.

Programa pradėta vykdyti 2007 m. pabaigoje, o 2007 m. gruodžio 31 d. Komisija padarė pradinę 10 mln. EUR investiciją. Kadangi nebuvo 2007 m. finansinių ataskaitų, investicija įvertinta savikaina.

ITER

Tarptautinė ITER branduolio sintezės energijos organizacijoje (ITER) dalyvauja Europos Bendrijos ir kiti dalininkai iš Kinijos, Indijos, Rusijos, Korėjos, Japonijos ir JAV. ITER įkurta siekiant šių tikslų:

a) statyti, paleisti, eksploatuoti ITER įrenginius ir nutraukti jų veikimą vadovaujantis ITER inžinerinio projektavimo veiklos galutinėje ataskaitoje nurodytais techniniais tikslais ir bendruoju projektu;

b) raginti laboratorijas, kitas institucijas ir darbuotojus, dalyvaujančius šios organizacijos narių branduolio sintezės energijos mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros programose, kad jie eksploatuotų ITER įrenginius;

c) skatinti supratimą apie branduolio sintezės energiją ir jos priimtinumą visuomenei ir

d) remiantis dalininkų susitarimu, vykdyti bet kokią veiklą, būtiną susitarimo tikslui pasiekti.

Pagrindinis ITER valdymo organas — Taryba, ją sudaro narių atstovai. Kiekvienas narys į Tarybą skiria ne daugiau nei keturis atstovus. Pagrindiniai strateginiai sprendimai priimami vienbalsiu sprendimu. Atitinkamas narių balsų santykis rodo jų įnašus į ITER. 2007 m. gruodžio 31 d. Bendrijos į ITER buvo tiesiogiai investavusios 39 mln. EUR.

2.3.3. Garantijų fondas

GARANTIJŲ FONDO GRYNASIS TURTAS (4)

Mln. EUR Likutis 2007 12 31 Likutis 2006 12 31 Trumpalaikės investicijos. Parduoti turimas turtas 901 932 Pinigai ir pinigų ekvivalentai 249 440 Trumpalaikis turtas 1 150 1 372 Trumpalaikiai įsipareigojimai (1) (1) Grynasis turtas 1 149 1 371

Išorės veiksmų garantijų fondas pagal Tarybos sprendimą apima Bendrijų garantijomis užtikrintas paskolas, visų pirma Europos investicijų banko (EIB) skolinimo operacijas už Europos Sąjungos ribų ir makrofinansinės pagalbos paskolas (MFP paskolas) bei Euratomo paskolas už Europos Sąjungos ribų. Fondą sudaro Bendrijų bendrojo biudžeto įmokos, kurios sudaro 9 % operacijų kapitalo vertės, už investuotą Fondo turtą gautos palūkanos ir sumos, susigrąžintos iš įsipareigojimų nevykdančių skolininkų, kurių atžvilgiu Fondas turėjo panaudoti savo garantiją. Bet koks susidaręs metinis perviršis grąžinamas į Europos Bendrijų bendrąjį biudžetą, įrašant jį į įplaukų suvestinės specialią kategoriją.

Europos Bendrijos turi įtraukti garantijų rezervą, kad padengtų trečiosioms šalims suteiktas paskolas. Šio rezervo paskirtis — padengti Garantijų fondo reikalavimus ir, jei reikia, panaudotas garantijas, kurios viršija Fondo sumas, kad tos sumos galėtų būti apmokėtos iš biudžeto.

Šis 1 118 mln. EUR rezervas atitinka numatytą sumą, t. y. 9 % 2007 m. gruodžio 31 d. paskolų likučio. 2007 m. gruodžio 31 d. grynasis Fondo turtas buvo 1 152 mln. EUR (prieš MFP skolos pažymėjimų eliminavimą). Grynojo turto ir rezervo sumos skirtumas atitinka perteklių, kuris turi būti grąžintas į biudžetą, t. y. 34 mln. EUR.

Garantijų fondas turi vieną kintamų palūkanų obligaciją, kurią išleido Europos Bendrijos (MFP) ir kurios suma 3 mln. EUR. Todėl tiek turtas (GF), tiek įsipareigojimai (MFP) turi būti eliminuojami Bendrijų sąskaitose. Parduoti turimo skolos vertybinių popierių portfelio tikrosios vertės pokyčiai iš viso sudarė (19) mln. EUR ir pripažinti nuosavybėje (2006 m. (32) mln. EUR).

Garantijų fondo finansinės rizikos valdymo politika aprašyta E.7 skirsnyje.

2.3.4. Kitos investicijos

2.3.4.1. Parduoti turimas turtas

Į šią išlaidų kategoriją įtrauktos investicijos ir akcijos, įsigytos siekiant padėti gavėjams plėtoti veiklą.

Ilgalaikis parduoti turimas turtas

Mln. EUR ERPB Rizikos kapitalo operacijos ETP steigimo programa EFPE Kita Iš viso Sumos 2006 12 31 157 211 74 49 4 495 Įsigijimai 0 27 38 3 1 69 Perleidimai ir (arba) panaikinimai 0 (16) (13) 0 0 (29) Perkainojimo pertekliaus (deficito) perkėlimas į nuosavybę 0 (2) 12 3 0 13 Nuostolis dėl vertės sumažėjimo 0 (2) (13) 0 0 (15) Sumos 2007 12 31 157 218 98 55 5 533

Europos rekonstrukcijos ir plėtros banko (ERPB) investicijos

Komisija pas